Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pappersbruket vid Lummelund, som äger en förmånlig lokal i alseende på vatLentillgång med öfverfall, har i produktens fullkomnande icke fortskridit.
Vid bruket sysselsättas nu 5 arbetare.
Antalet af valkar till vadmalsberedning har icke hlifvit ökadt; arbetet vid dem verkställes såsom vid qvarnar och sågar af allmogen sjelf, som vill hafva arbetet uträttadt.
Med den i närheten af Wisby uppförda stora stenbyggnad, i hufvudsakligt syfte att der inrätta en god valk, bar det blott tdl en&del lyckats, i och för den knappa vattentillgången. 15 Det å Ekholmen i Weskinde socken anlagde tegelbruk fortgår ocli har tillverkningen dervid förlidet år uppgått till 73,000 taktegel och 32,000 murtegel.
Yid Klintehamn är ett privilegieradt skeppsbyggeri, hvarvid åtta arbetare äro skattskrifna; byggnadsarbetet derstädes under förlidet år uppskattades till 2,500 R:dr banko.
Yid öfriga landthamnar låta der etablerade bandiande så väl bygga som reparera sina fartyg.
I södra häradet, men nära invid staden finnes ett oljeslageri och ett såpsjuderi, vid hvilka dock under sednare åren ingen tillverkning egt rum.
I första rummet af dessa står fisket, som idkas ständigt vid Wisbv stad och landthamnarne samt å nå era få andra ställen af kusten, då •'
. , O väderleken det medgifver; derförutan på särskilda tider i betydlig mån på längre från stranden belägna grund, från fiskelägen, der allmogen har fiskbodar uppbyggda; äfvenledes uti de i myrerne befintlige träsk.
Yid fisklägena, synnerligen i södra delen af ön, aflåtes fisk, mindre mot kontant betalning än i utbyte mot andra varor; ofta nog sker tillbytet af fisk, endast mot traktering med öl, bränvin, kaffe, hvetebrödskakor m. in.; några oordningar dervid äro dock högst sällsynta.
Vid fisklägena äro valde och af Eders Kongl. Majrts
Befallningshafvande med konstitutorialer försedda hamnrätter, som vidmakthålla ordning och skick enligt
Hamnordningen och särskildt lastställda öfverenskommelser.
Fiskarterna som hufvudsakligast fångas i hafvet äro: strömming, torsk, flundror och id.
Fångsten deraf är vanligen ganska betydlig.
Dock införas till landtmannens behof, hos hvilken salt fisk är en daglig rätt, flera tusende tunnor årligen, förnämligast sill, utom hvad för staden särskildt erfordras.
De sednare åren har strömmingsfisket varit ovanligt ringa, och förlidet år infördes öfver tiotusen tunnor sill och strömming.
Af Hushållnings-sällskapet är gjord underdånig hemställan om anslag till försöks anställande med strömmingsfiske på djupet, hvarom Eders Maj:ts nådiga besjut afvaktas.
Införseln af sill sker för det mesta af Norrska fartyg om våren.
Allmogen föredrager i allmänhet strömming framför sill; också är den strömmin g, söm fångas vid öns kuster, af särdeles god beskaffenhet.
Fjällfisk fångas äfven icke obetydligt i hafvet, synnerligen på östra kusten, och införes under lindrigare vintrar och om våren, lefvande i vattenkärl, till afsalu i Wisby.
Vadmal tillverkas icke allenast till provinsens behof, utan äfven till afsalu, till ett ungefärligt belopp af 13,000 alnar; den uppköpes ovalkad och 16 ulföres till största delen af gårdfarihandlande, äfvensom något ull, deremot desse handlande ofta i utbyte återgifva Gottländskt vadmal efter undergången beredning och färgning; men deras afsalu i öfrigt består allt fortfarande hufvudsakligen uti del myckna annat kram de medföra, för hvilkets betalande lagsökningar ofta äga rum.
Linne- och hampväfnader tillverkas på långt när icke till provinsens behof.
Jagt al skjälar, egentligen på nordligaste kusten af Fårån och södra udden af Näs socken, är icke obetydlig, och lemnar årlig export af skjälspäck och hudar, till ett värde af närmare 3,000 R:dr.
Jagt af sjöfogel idkas uti myrerna och vid de flesta stränder, förmånligast vid utanför belägna holmar, men det gamla skadliga bruket af äggning, eller äggens borttagande, har icke kunnat utrotas, helst sådant, fast sparsamt, i jagtstadgan är tillåtet.
Den öfriga jagten idkas mest såsom nöje, men i afseende på fogel kunde jagten blifva en binäring för allmogen, om espriten att dermed förnuftsenligt förfara står att införa.
Genom mera återhållsamhet med skyttet under förbuden tid af året, samt genom räfvens betydliga förminskning, tillvägabragt genom de premier som härföre utgå, så väl ifrån den allmänna jagtkassa!!, bildad af bidrag från socknarne, åom ifrån Gottlands skarpskytte- och jägare-gilles enskilda kassa, har under de sednare åren nyttigt villebråd hlifvit betydligt förökadt på ön.
Tjäru-tillverkningen är oaktadt den minskade skogstillgången ännu i det närmaste tillräcklig för allmogens behof.
Salpeter-tillverkningen, som bär borde med lätthet kunna drifvas och utgöra en lönande binäring, har de sednare åren mer och mer aftynat och icke ens kunnat upphjelpas genom de åren 1845 och 1846 inträffade missväxter, som bort vända hågen åt binäringar.
Af salpeter äro endast år 1843 20 LU. till kronan lemnade.
Forlön tillflyler allmogen förnämligast genom kalkbruken, så väl för sten till ugnarne som kalk ifrån en del af dem till lastage-platserne, äfvensom för foror med varor ifrån de ofta inträffande strandningarne, synnerligast uti länets sydligaste distrikt och på Fårön, å hvilka ställen härflytande inkomster från dessa inträffande olyckshändelser utgöra en betydlig binäring.
Allmogens vinterslöjder bestå, för karlarne, förnämligast i skogshygge och trädarbeten, bland 'de sednare utgör förfärdigandet af tunnor till den osläckta kalken en betydlig del i vissa socknar; äfven förfärdigas af några få, temligen väl 17 val arbetade möbler och andra snickare-arbeten; forslingen af skogseffekter, upptager dock mesta tiden.
Qvinfolken sysselsätta sig med ullspinning och vadmalsvafning samt stickning af tröjor och strumpor,^ äfven till afsalu.
Oja socken i Södra Häradet finnas goda sandstensbrott, men sockne)oaiue 1a va (unnit sin läkning vid att hellre sjelfva sysselsätta sig med jordiiuel, oc i öfverlåta mot en billig ersättning, bearbetningen af dessa stenbrott åt sina grannar i den norr om dem belägna Fide socken.
Ett stort antal slipstenar tillverkas här, hvilka utskeppas från den närbelägna Burgsvikshamnen, till största delen på allmogens egna fartyg.
Utom vid nyssnämnda hamn, hvarifrån allmogen idkar sjöfart, förnämligast Ull Blekingska hamnar, för utskeppning af spannmål m. m. samt från de nordligaste andthamnarne med skeppning af kalk, och på Farön med salladt hu kolt, skälspäck och vadmal på Stockholm, idkar allmogen på få andra ställen annan sjöfart än fisket, och ännu har den icke begagnat sig af den nåigst förunnade rättigheten till fri seglation på de Danska staterna, utom att f" e. erf.ai!nan,P"g
,le vanliga Blekingsfararne, slipsten och sandslenshlock * butvit förda till Köpenhamn.
På Gottland öro under loppet af dessa fem åren bvggda: Brigg.............\ ' 1 Skonerter........... 3 Slup............
Inköpta: Galeas......... \ Slupar......... Skonerter.....
Under samma tid äro:
Förolyckade: Briggar..........
. . 2 Skonert ..........
\ Galeas........
Slupar ..........
Försålda: Skepp...........
Bi iggar........
Skonerter.............4 Galeaser :......... Slup............
Slopade: Galeaser.........
Skonert ........... j Berättelse öfver Gottlands
Län för åren 1843—1847. 1 om 118 läster. 3 » 192 d:o I » 9 d:o I » 40 d:o 6 » 141 d:o 7 » 302 d:o 2 » 185 d:o I » 51 d:o 1 » 37 d:o 3 » 71 d:o \ » 120 d:o 3 » 241 d:o 4 » 203 d:o 2 » 73 d:o 1 » 31 d:o 3 » 118 d:o 1 » 34 d:o 18 Sjöfarten liar sysselsatt: 4.r 184-3 ......... 493 personer.
» 1844 ......... 473 d:o » 1845 .........514 d:o » 1846 ......... 493 d:o » 1847 .........379 d:o.
Sjöfart idkas af allmogen och några andra landthoer, såsom nämndt äi, nästan endast från Burgsvik i Södra Fögderiet, samt i Norra:
Slitö, Nvallevik, Fårösund och Lutterhorns hamnar, med 7 fartyg om tillsammans Idb Yid alla större landthamnar hafva barlastplalser blilvit utstakade och vitesförbud utfärdade mot barlastens fordom allmänt brukliga utkastande i sjön.
Genom Eders Kong!.
Maj:ts Nådiga Bref af den 2 Februari 1847 har allmogen befriats från skyldigheten att underhålla strandridare-byggnader vid landLhamnarne, hvaremot skyldigheten för densamma att dervid bygga och underhålla lastbryggor ännu qvarstår, dertill bidrag dock erhållas af de vid hainnarne inflytande hamnumgälder.
Med undantag al Katthammarsvik, dei brygga dock är under byggnad, och Ljugarn, äro nu alla landthamnarne töisedde med lastbryggor.
Handeln:
Landtmannahandeln drifves isynnerhet med öns export-artiklar, nämligen: spannmål, skogseffekter, sandstens-arbeten, ylle-tillverkningar, ull och något frukt, samt bland viktualier, saltadt fårkött.
Fisk, nötkött, dask, smör och talg, exporteras sällan eller aldrig.
Det ringa deraf allmogen föryttrar, förslår icke till konsumtion inom landet.
Afsättningsorter för iandtmanna-varor äro så väl Wisby stad som 10 stycken landthamnar.
Torghandeln i Wisby, hvilken först 1831 tog sin början, har sedan dess så tilltagit att de fordna upptingningarne på landet af matvaror, hvartill stadsboarne voro nödsakade, nästan alldeles upphört.
De införde kreatursmarknaderna synas hafva medfört något mer liflighet i boskapshandein, och böra genom det de försäkra säljare om jemnare afsättning och fördelaktiga priser, äfven för framtiden verka iöidelaktigt. § *■ Politisk Förf ältning.
Länet, som tillika utgör ett Stift, är indeladt i 2.ne Hålåder, 2 Domsagor, 1 Lagsaga, sammanslagen med Södermanlands och Stock - 19 holms läns, 2 Fögderier, 10 Länsmansdislrikter, 3 Prosterier, 43 Pastorater, 8 Kapellanier, 93 Socknar med 91 kyrkor.
Med afseende å Jägeri-staten är Gottland förenadt med Kalmar län under ett Öfver-Jägmästare-distrikt.
Ingen till jägeri-staten hörande personal linnes på Gottland.
Gottska Sandön, skatllagd i och för rotering till 1 mantal, tillhör Norra häradet och Fårö pastorat.
Länet underhåller 2 Båtsmans-kompanier, tillsammans 260 man; hvarje rote ulgöres af, i det närmaste, 4 mantal.
Den förut oroterade, ordinarie rotering nu underkastade jord som linnes å ön, har blifvit indelad i 6 rotar.
Det öfverskott som ej kunnat indelas på någon bestämd rote utgör 355T mantal.
På ön finnas 12 extra rotar indelade af så kallad privilegierad jord.
Aflägsenheten från hvarandra och särskilda förhållanden hafva verkat derhän, att mantal af sistnämnde egenskap icke kunnat på viss rote fördelas; hvadan ej mindre detta hemmantal än äfven de här ofvan anmärkte 30*r mantal, i enlighet med författningarnes föreskrift, erlägga vakans-afgift.
Till öns försvar, är en National-Beväring upprättad, beslående, med några bestämda undanlag, af alla manspersoner emellan 17 och 50 år; den är indelad i artilleri, jägare, infanteri och pikförare, hela styrkan, befälet inbegripet, utgjorde år 1847 8,500 personer.
National-beväringen exercerar årligen, en kortare tid; men under de sednare åren hafva endast artilleri och jägare till exercis varit sammandragne, Gäslgifvaregårdar finnas uti Norra häradet 28 stycken, innehållande 31yv mantal, och i Södra häradet 25 stycken om 24j mantal.
Af gäslgifvaregårdarne äro 30 ansedda som skjuts-omhytningsställen; utom vid de öfriga linnes endast
En tillåten krog på landet.
Tulluppsyningsmännen hafva sedan Drottning Christinas tid åtnjutit rättighet att ensamme hålla laverner (eller krogar) vid landthamnarne, hvilka uti förenämnde antal icke äro inräknade.
För postens fortskaffande emellan Wisby och Klintehamn, hvarifrån den med en skonert eller båt, efter omständigheterna, afgår till Böda på Öland, äro 1TV mantal anslagne till posthemman.
Under sommarmånaderna har postkommunikationen vunnit större säkerhet genom ett, Postverket tillhörande litet ångfartyg, med en machin af 20 hästars kraft, som fortskaffar posten emellan Wisby och Westervik, 2:ne gånger i veckan.
Gottland är för tullbevakning försedt med en Tullkammare i Wisby och indelad t i 6 Strandbevaknings-inspektors-dislrikter, nämligen: Klitite, Holme, 20 Ljugarn, Kattbammarsvik, Slitö och Kappelshamn, och i 4 Strandbevakningsuppsyniögsmans-distrikter, nemligen Burgsvik, Kylley och Fårösund.
Lotsar, under uppsigt af en Lots-Fördelnings-Chef, äro stationerade uti Wisby stad, Westergarn, Klintehamn, Burgsvik, Enevik, Stock vik, Holme, Ljugarn, Herrevik, Katlhammarsvik, Slitö, S:t Olofsholm, Kylley, (hvilkets loisar äfven inlotsa till Lörje, Wallevik ochWärna), Lergraf, Fårösund, med särskilde lotsar vid hvarje inlopp, Lutlerhorn, Ar, Kappelshamn och Ilallshuk.
I följd af år 1827 med jordägarne vid dessa lots-stationer uppgjorda kontrakter, hafva samtlige lotsarne blifvit inrymda i besittning al åt dem upplåtna lägenheter.
Tabellen upptager det antal skaltlagde tullmjölqvarnur, som för närvarande finnas i länet.
Sedan sista Berättelsen hafva 3 qvarnar blifvit skattlagda, bvilkas ränta utsör i kronovärde 3 R:dr 21 sk. o
I det hela har länets jordeboks-summa härigenom ökats så, att då densamma enligt sista Berättelsen utgjorde 12,224 R:dr 8 sk. 9 r:st., utgör densamma vid 1847 års slut 12,227'
R:dr 27 sk. 10 r:st.
Tvänne Kungsgårdar finnas i länet.
Den ena, Roma Kloster, är anslagen landshöfdingen på lön, emot en arrende-afgift af 66 R:dr 32 sk.
B:ko. Enligt Nådigt Förordnande är densamma nu utarrenderad på 30 år.
Den andra kungsgården, eller Wisborgs kungsladugård, har, sedan framlidne Öfversten af Klints arfvingars disposition deraf 1844 upphörde, blifvit utarrenderad på 30 års tid, mot ett årligt arrende af 115 tunnor spannmål.
Af uti länet år 1837 befintliga ll,Vi mantal kronohemman, återstå nu endast 7111 mantal, oberäknadt kungsgårdarne.
Civila boställen och bohemman utgöra 13i mantal; ecklesiastika boställen 48l mantal, deraf äro prestgårdar och annexhemman 44, och 4i mantal kapellans-boställen.
Tvänne betydliga inlagor äro gjorda å Krono-allmänningen Jägarebackarne i Lan socken, bvilkas behörighet äro af tvetydig beskaffenhet.
Krono-allmänningen
Fjäle myr är enligt Eders Kongl. Maj:ts KammarKollegii Cirkulär-Bref den 14 April 1824 skatllagd och i lotter fördelad samt försåld år 1840.
Krono-allmänningen Bod- och Öster-Udd i Näs socken har äfven enligt samma Circulär-bref blifvit skattlagd och, i lotter fördelad, försåld.
Af det betydliga antal från hemman afsöndrade lägenheter, hvilka till en stor del tillkommit genom förpantningar för penningelån, befinnas ganska många, hvarmed icke blifvit i den ordning förfaret, som Kongl. Förordnin - 21 gen den 19 December 1827 föreskrifver.
En stor del af sådana köpe-afhandlingar intagas dock vid domstolarne i protokollet, till den kraft och verkan lag lönnar, hvarigenom allmogen anser dem för lagliga.
Numera har dock allmogens uppmärksamhet hlilvit starkare vackt, än genom de tillförne häremot gjorda varningar mot otillbörligheten af så beskaffad besittningsrätt derigenom, att vid försäljnigen al så beskaffade sönderstyckade hemman den nya ägaren icke godkänt den förra ägarens jord upplåtelse, ulan genom instämning till Häradsrätt frånvunnit dem deras besittningar.
Med undantag af kungsgårdarne, finnas icke i länet flera hemman tillhopa under samma namn, eller vanliga större byar, utan endast, såsom här kallas, gårdar, hvaraf högst lå öfverstiga 2 mantal.
Byordningar äro här i allmänhet fastställda socknevis.
Af i lotter klufna gårdar hafva de flesta undergått storskifte eller laga skilte.
Mot det fordna enskiftet mötte den svårigheten, att som de flesta gårdars ägor äro betydligt kringspridda, (de finnas, t. ex., som hafva sina ägor på 20 olika ställen och i sju socknar), så blefvo enskiften bär på landet nästan icke annat än ett storskifte.
Denna spridning af ägor har äfven på många ställen lågt stora hinder i vägen för laga skiften, h vilket föranled t en underdånig anhållan, som vunnit Eders Kongl. Maj:ls nådiga stadfästelse, genom nådigt förordnande af den 9 Juni 1832, alt i delta län laga skifte icke får äga rum, der storskifte föregått, såvida icke alla delägarne i gården förena sig om att det begära.
Otvifvelaktigt skulle det i framtiden för hemmansägare och jordbruket i länet vara högst fördelaktigt, om en ny allmän indelning af gårdarnesägor kunde komma att äga rum.
Om behölligheten af att vinna en sådan reglering hafva ortens riksdagsmän väckt fråga, h vilket föranledt Eders Kongl. Majris nådiga förordnande af den 5 Maj 1841, att genom kommilerade undersöka frågan och uppgifva förslag på lämpligaste sättet att regleringen tillvägabringa.
Kommilerade hafva funnit saken utan särdeles svårighet på så sätt kunna utföras, att i stället för att, såsom hitintills på landet ägt rum, hvarje särskild gård utgör ett skifteslag, skulle flera gårdar, efter lokalens beskaffenhet, sammanslås i hvarje skilleslag, och är ett projekt härtill af kommilerade uppgjordt, och det ingångna underdåniga förslaget bifogadt.
Troligen kan ingenting, bättre än detta, när det kommer till utförande, befrämja jordbrukets framsteg på Gottland, när eu hvar jordbrukare får sina nu spridda jordstycken närmare förenade.
Det skall ock i en framtid verka till skogsbesparing, genom minskning af det oräkneliga antal gärdesgårdar, som hvarje hemmansägare nu måste 22 underhålla, och komma, till följd af Eders Kongl. Maj:ts derom meddelade nådiga förordnande, socknedeputerade alt öfver det uppgjorda projektet höras.
Ingen hemmansdel har råkat i ödesmål, och mig velerligt finnes icke heller här på landet något ödeshemman.
Utom 2:ne qvarnar och 1 såg, hvilken sednare genom uppdämning orsakat betydlig olägenhet, och om hvars utrifning rättegång blifvit börjad, men icke fortsatt, förorsaka uppdämningarne vid den ofri ga mängd af sågar och qvarnar, som finnas på landet, endast vår- och höst-tid vattendränkning al myrtrakter; åtminstone hafva inga klagomål, som vittna annat förhållande, inkommit.
Uppdämningen om våren får dock icke räcka längre än till den i lag bestämda tid, för att icke skada växten af myrfodret.
De hittills företagne myr-utdikningarne hafva icke fordrat utrifning af några betydliga vattenverk, men Lummelunds-verken hafva ansetts komma att lida en minskning i afkastningen, som är ersatt i ett för allt med 5,000 R:dr; och flyttningskostnad för Ihre qvarn i Ilangvahr är äfven godtgjord.
Hemmansklyfningen i några socknar, såsom Mästerby, Näs, Nähr och Eskelhem, är allt för långt drifven; fortsattes den ytterligare, är att befara jordägarnes obestånd.
Uti sistnämnde 2:ne socknar finnes dessutom äfven en öfverdrift i ötverlåtelse af små jordlotter till arbets- och inhyses-folk.
Om å ena sidan det verkar förmånligt genom den större tillgång på arbetare, så äro å andra sidan olägenheterna deraf så n^cket större, genom derifrån härledt armod, sysslolöshet och deras onda följeslagare.
Inom i eller J mils afstånd från mera befolkade städer synes det vara fördelaktigt, att icke sätta någon gräns för hemmansklyfningen, men derutom torde betydliga olägenheter deraf mer och mer uppstå.
Några särskilda hemman anslagna läroverket finnas icke.
I sednare tider hafva endast 3 små jordlägenheter med tillhörande byggnader blifvit donerade till folkskolor, efter Lancaslerska metoden. Wisby Hospital ägde fordom ett betydligt antal goda lägenheter på landet, hvilka till betydligaste delen blefvo försålda år 1763.
Dessa upptagas nu under Hospitals skatte, men fortfara dock att till Hospitalet årligen erlägga räntor, dels bestämda i penningar dels i persedlar in natura.
För Hospitalet göres närmare redo under rubriken "helsovård”. 23 Stats-bidrag:
Förhållandet emellan allmänna be vil
In ingen och folkmängdens tillökning har varit:
Folkmängdstillökning.
Bevillnings förhållande. 1843 . . . 896 ökats med 305: 19. 7. 1844 ... 362......... » 207: u. 8. 1845 ... 107 .........minskning S71: 4. 7. 1846 ... 295 ......... » 3,031: 15. - 1847 . . . minskats med 22 ... . » 337: 43. 4.
Statsbidragen fördelade på 1847 års hela folkmängd utgöra på person å landet.........5: 33 i staden.........6: 17.
När missväxt icke inträffar, har länet mindre svårighet än många andra provinser för skatternas utgörande, genom närbelägenheten till afsättningsorterna för landlmauncns produkter, nämligen utom Wisby stad till 10 stycken lillåtne landthamnar, hvarifrån export sker, och bör till det störa ller— talets bland de skattskyldige heder nämnas, att de beflita sig om att skatterna i rätter tid utgöra; rester på uppbörden äro derföre obetydliga.
Dessa rester hafva likväl icke under de sednare åren gått i aftagande.
Ålerupplifvande af stämmoböter var rätt behöfligt, ehuru deras belopp är altför lågt och icke blef fullt rättadt efter skattebidragen.
Af länets joideboks-och hemnuinstals-iäntå, utgörande i kronovärde 12,227 R:dr 27 sk. 10 r:st., äro endast 1,760 R:dr 12 sk. 6 r:st. anordnade.
Extra ordinarie onera, såsom inkvarteringar och krono-skjulsar, äro här föga betungande.
Väghållningen i anseende till vägarnes mängd är deremot mera betydlig, synnerligen genom den ojemna och på liera ställen olämpliga indelningen deraf; men underhållet lättas uti en stor del af landet derigenom, att hällen icke ligger djupt under jordytan.
Och som landet i allmänhet är slätt, orsakas af vattnet på få ställen utskärning å vägarne.
I vintervägarnes underhållande äro, efter öfverenskommelse, så väl lägenhetsinnehafvare som backstuguhjon, m. fl., skyldige att deltaga.
Nya vägdelningen i Södra Häradet är nu fullbordad och äfven i Norra Häradet är sådan begärd, och undersökning derom vid Häradsrätten anhängig.
Kronotionden i länet är presterskapet af Konung Carl NI förunnad, i anseende till det ringa hemmantal, hvaraf de flesta pastoraler bestå.
Den länge ventilerade frågan om tiondesättning beror af några preliminära åtgärder af Eders Majrls och Rikets Kammar-Kollegium. 24 Enskilda överenskommelser i denna väg emellan pastor och församling äro emellertid träffade inom de flesta pastorater, dock icke pä längre lid än med nuvarande innehafvare, hvilken omständighet här orsakar ett verkligt ondt vid nja »val, men som svårligen står att afhjelpa.
Ingenstädes uttaga rättigade, enligt 1648 års Conventions-stadga.
Till vidmakthållande af ordning och polis inom hvarje socken, äro by-ordningar fastställde och bya-rätter valde; äfvensom, hvilket redan nämndt är, vid fiskelägena äro tillsatte hamn-rätter.
Arbetshuset i Wisby, som år 1839 af Eders Ivongl.
Maj:t erhållit ett förnyadt reglemente, och året förut ett statsanslag af 1,114 R:dr 16 sk. till lokalens reparation, hvilken nu befinner sig i godt stånd, har under de förflutna fem åren haft stora svårigheter att öfvervinna, härflytande af stegrade pris på ved och lifsförnödenheler, likasom till högst betydlig grad genom den tilltagande svårigheten att, utan allt för stor förlust, kunna afsätta arbetshusets Lillverkningar.
Å arbetshuset hafva varit intagne sedan 1826, då stiftelsen sattes i verket: Mankön .... 124.
Qvinkön .... 27.
Mankön .... 123.
Qvar vid årets slut: Mankön .... 1.
Qvinkön .... 0.
Fattigvården handhafves inom socknarna enligt gällande författningar, och yppas sällan några klagomål deröfver från de fattigas sida; särskild redovisning härför blef, jemlikt Kong], brefvet den 5 Maj 1837, den 30 November berörde år afgifven.
Hvarje socken försörjer sina orkeslösa fattiga och handhafves noggrant förordnandet alt socknarne skola ersätta hemtningskostnaden för deras kringdrifvande tiggare, som icke från socknen blifvit efterlyste.
Ehuru, såsom anfördt är, fattigpersonalen å landsbygden icke är betydlig, och i följd deraf dess underhållskostnad icke är tryckande, så äger dock ett motsatt förhållande rum i staden, hvilket ock föranledt, att man der varit nödsakad till att icke blott å stadens fattighus inrymma och underhålla ett större antal fattighjon, utan jemväl att under vintertiden genom inrättad soppkoknings-anstalt understödja en stor personal, hvarförutan kontanta understöd af räntemedlen af donerade kapitaler utdelas.
Oaktadt 25 Oaktadt genom Eders Kong!.
Maj:ls nådiga anslag af dertill erforderliga medel länshäktet år 1830 blifvit tillökt med 3 rum uti det vidliggande trånga tornet af stadsmuren, samt 1835 med en utvidgad fånggård, hvarigenom häktets osundhet upphört, är detsamma likväl till sitt utrymme i fångrummen mycket för inskränkt.
Alla rummen, utom de trenne i tornet, besväras ock starkt af rök, orsakad deraf atl huset är heläget tätt under den höga stadsmuren.