Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ge- nom lära och lefverne böra nödvändigheten af ordning och hushållning inskärpas, och noga bör tillses att samvetsgrant må bokföras hvarje in- komst och utgift, beloppen må nu vara aldrig Först och främst bör väl då just vid anord- nandet af beklädnaden halsan tillgodoses och skäligt afseende fästas vid förmögenhetsvillkor och samhällsställning, att ej tala om estetikens enklaste fordringar, som ofta få gifva vika för modets nycker.
Af naturen är kvinnan i mer eller mindre grad praktiskt anlagd, och denna fallenhet kom- mer henne väl till pass vid hennes toalettbestyr, för att med jämförelsevis ringa medel kunna ernå ett godt resultat, som ju ändå måste ut- falla ganska olika, beroende på olika begåfning och skicklighet, mycket annat att förtiga.
Ty i motsats till » Teodor » anser jag, att » klädpen- ningfrågan » ovillkorligen måste blifva mer eller mindre individuel, ty om ock vissa hufvudreg- ler för alla måste vara gemensamma, så blifva ändock genom de öfverallt i världen förekom- mande olikheterna afvikelserna oändligt väx- lande.
Med afseende på den närmare utredningen i det omtalade ämnet, så ansluter jag mig på det hela taget till A — s åsikter, hvars erfarenheter i det närmaste äro mina egna, äfven hvad utgifts- posterna per år beträffar.
Villigt instämmer jag dock i M.
S:s uttalande, att betydlig minskning i klädpengarna kan åstadkommas genom att själf för- färdiga sina olika klädesplagg, dock händer ju ofta, att just den, som bäst behöfver denna be- sparing, ej har tid att därmed sysselsätta sig, om hon äger förmågan, och dessutom får man väl tänka sig att yrkessömmerskan dock i allmänhet bör ha större förutsättningar att lyckas i förfär- digandet af välsittande, passande dräkt än den, som blott emellanåt därmed sysselsätter sig.
Måste man uteslutande ha till mål att för till- fället nedbringa klädpengarna till möjligen min- sta summa, då tror jag nog att M.
S:s råd äro lämpliga, dock tilltalar mig mera att efter min fot låta förfärdiga en sko än köpa den färdig, om än för stunden billigare.
Själf under många år bosatt på landet, lät jag då tjänarinnorna väfva mycket af olika slag, men måste tillstå, att det ställde sig nästan dy- rare än köptyget, visserligen något starkare, men kunde ej mäta sig med detta i smidighet och utseende i öfrigt; hvarifrån jag dock undantager cheviot.
Med ett par exempel ur lifvet vill jag vidare belysa min ståndpunkt i toalettfrågan.
Jag har 2:ne mycket förtroliga vänner, båda tillhörande den s. k. öfverklassen i ganska lika villkor och samhällsställning, ehuru den ena är gift med en man i tämligen framskjuten ställ- ning, medförande representationsskyldighet, den andra ogift, men i alla fall ganska mycket ute bland människor.
Den gifta, ännu ej hunnen 40-talet, har under sitt 19-åriga äktenskap i me- del-summa under de 10 första åren på sin toalett användt 130 kr., men under de senaste åren 120 kr., ibland t. o. m. under denna siffra och hon har alltid varit väl klädd, som man säger.
Sina underkläder, af god, fin kvalité (mada- polam och hollands samt l:ma 4-skaft och piké) och riklig mängd har hon sytt själf och ensam.
De finaste klädningarna har hon låtit skicklig sömmerska förfärdiga, och de enklare har hon sytt i hemmet med biträde af syflicka.
2 svarta siden- och 2:ne finare modernare och nyare ylle- klädningar hafva fått tjänstgöra vid de ofta före- kommande supéer och middagar hon måst be- vista, men hon har omväxlat med kulörta garni- tyrer, en vacker blomma (lefvande då sådan bil- ligt kunde åstadkommas ') eller rosett på håret och hon har ändå i all sin enkelhet sett lika fin ut som de, hvilka på sin toalett användt dubbla beloppet.
Hennes hvardagsclräkter i hemmet,, ej så många åt gången, kännetecknas genom an- språkslöshet och smak samt äro lämpade efter hennes husliga sysselsättningar både som maka och husmor, den där ej skrämmes af ett ovän- tadt besök, blef ve hon än öfverrumplad i köket.
Höst och vår tar hon hem syhjälp och vidtager då med dennas biträde större nödiga ändringar och reparationer, förvandlande klädningar, förut behörigen tvättade, till bluslif eller underkjolar, långa kappor till koftor o. s. v., men under mel- lantiderna ägnar hon äfven nödig omsorg åt till- synen af sina kläder och låter dem ej slitas för hårdt, innan de vändas och stufvas om.
Samma metod begagnar hon vid sin nu balfvuxna dot- ters beklädande, och då så med fördel kan ske, får dottern moderns kläder omsydda till sig, mon- terade trefligt, så de se fullkomligt nya ut.
I valet af kappor och hattar är hon äfyenledes enkel, men det är stil i det hela, och alla finna hennes klädesätt behagligt och tilltalande, utan all stötande pretention.
Vända vi nu blicken till den ogifta damen, som öfverskridit 50-talet, så är resultatet af hennes klädesätt lika gynnsamt, fast tillvägagåendet för dess ernående är olika det nyssnämnda.
Först må då nämnas, att summan för toaletten under de senaste 15 åren växlat mellan 112 och 118 kr., så att somliga år varit dyrare, andra billigare, men likväl sistnämnda belopp aldrig öfverskridits; därom ha hennes toalettkonton öfvertygat mig.
Hon låter sy allt borta, med undantag af lagnin- gar, som hon ej vill betro åt främmande händer.
Hon kläder sig företrädesvis i mörka färger, ej sällan svart, men icke förty ligger en ädel vär- dighet i hela hennes dräkt, troligen en åter- spegling af den inre förfiningen.
Hennes tyger äro af gedignaste beskaffenhet, men snitten enkel, lämpande sig för hennes vackra figur; be- sättning, då den förekommer utgöres mest af sam- met eller siden, och till finare plagg spetsar, som hon påstår genom sin hållbarhet blifva billigare än annat.
Hon nyttjar sina kläder ovanligt länge, är ej klädd hvad man egentligen kallar modernt, men förefaller ändå icke gammalmodig.
Med utprägladt färg- och ordningssinne är hon ytterst noga i valet af kläder samt angelägen att hela sammansättningen ter sig så, att enskild- heterna ej sticka af mot hvarandra.
Själf säger hon sig vara ytterst försiktig med de små, oftare förekommande utgifterna, ty vid de större betän- ker man sig i allmänhet bättre på förhand.
Hon beräknar noga och är glad öfver hvarje besparing, den hon deiar ut åt dem, som mindre hafva än hon själf.
För öfrigt kunde ju åtskilligt mera vidröras i denna klädpenningfråga, men jag finner mig re- dan varit för vidlyftig och slutar därför med en uppmaning, nyttig för en hvar att följa: » Pröf- ven allt, men behållen det godt är. » Georgina.
11 8 .2 •a &amp; SÄ EJ ö :0: c« fca o f * t m * ' ' Familjemeddelanden ». "
Flere af I d u n s intresserade läsare o c h v ä n n e r ha v i d olika tillfällen uttryckt sin förundran öfver, att » familjemeddelanden », födde, för- döde, så sällan före- d. v. s. tillkännagifvanden o m lofvade, vigde komma En i och vår tidnings annonsafdelning.
familjetidning sådan s o m Idun, spridd o c h läst i de vidaste kretsar öfver hela landet, b o r d e väl d o c k, förmena de, vara ett af de allra till hands lämpligaste o c h närmast l i g g a n d e organen för dylika annonser.
V i k u n n a själfva icke u n d g å att biträda denna ofta uttalade uppfattning.
F ö r v i s s o just damerna i n o m är det familjerna, s o m m e d det lifligaste intresset följa dessa till- dragelser i n o m h e m m e t s värld, hvilka ge- nom det k n a p p a annonsspråket d o c k ut- trycka o c h innebära så m y c k e t, o c h an- nonser af detta slag, införda i Idun, skulle där i vidare utsträckning träffa den in- tresserade familjepubliken öfver hela vårt land än g e n o m något annat svenskt tid- ningsorgan.
galunda Detta b e h ö f d e j u därför in- utesluta den häfdvunna annon- seringen i orttidningarna eller n å g o n dag- lig hufvudstadstidning.
S o m det är v å r tro, att den påpekade o m - ständigheten m e r a berott däraf, att ingen egentligen ännu gjort början, än af något s o m helst annat skäl, o c h att vår läsekrets snart skulle vänja sig att för dylika med- delanden m e d förkärlek anlita ett så Sär- skildt lämpligt organ som Idun, h e m m e n s tidning, vi endast hädanefter isen under rubriken meddelanden » plats döde.
nonser ket alltid ämna • » Familje- anslå en bestämd p å andra sidan i vår annonsbilaga för annonser o m och vore bruten, födde, förlofvade, vigde V i vilja äfven för dylika an- fastställa understiger annonspris, eller ett pris, s o m rätt m y c - vårt annars beräknade för födelse-, förlofnings-
fromma önskningarnas och vigselannons 2 kronor, för dödsan- från hygienisk synpunkt nons inom ram 5 kronor, ett pris s o m måste betraktas s o m synnerligen moderat, då hänsyn tages till vår upplagas ovan- liga storlek o c h den j ä m n a o c h utbredda spridning tillkännagifvandet därigenom erhåller.
Några ord om nervositet och s. k. nervösa sjukdomar, af Professor F, Lennmafm.
Ila kroppens organ kunna vid densamma vara angripna.
Man finner förlamnin- gar, kontrakturer, krampryckningar ock kramp- anfall af alla upptänkliga slag ocli i alla tänk- bara kombinationer; man finner fullkomligt uppliäfvande af känseln i hela eller i halfva kroppen eller i enstaka dess delar eller ock abnormt stegrad känslighet i form af de våld- sammaste smärtor, man finner upphäfvande eller försvagande i olika grader ocb på olika sätt af syn, hörsel, lukt och smak; man finner vidare en massa symtom från de inre organ, hvilka i allmänhet kunna föras tillbaka till nervsystemets stegrade retbarhet, såsom t. ex. nervös heshet, nervös hosta, nervös blodkräk- ning o. s. v., o. s. v.; från de högre nervösa funktionerna konstaterar man analoga symtom, särskildt hallucinationer.
För att förstå denna ytterligt stegrade retbarhet måste man antaga att verksamheten hos de högsta psykiska centra, särskildt viljan, ligger nere, så att den ej kan utöfva vederbörlig kontroll öfver lägre, mera automatiska centra i hjärnan.
Jag kommer nu till sista afdelningen af mitt ämne: huru skall man kunna bevara sina ner- ver friska och starka, huru skall man kunna skydda sig för de nervösa sjukdomarna?
Sva- ret på dessa frågor framgår utan vidare af den här lämnade redogörelsen för de orsaker, som framkalla de meranämnda sjukdomarna.
Man bevarar sitt nervsystem friskt, dels genom att undvika de orsaker, hvilka framkalla nervsvag- heten, för så vidt som dessa orsaker kunna undvikas, dels genom att på förhand stärka sina nerver, så att de bättre kunna stå emot, ifall man råkar ut för några af de nämnda orsakerna, hvilka man ej kan undvika.
För den som från början har ett friskt och sundt nervsystem är det lättare att bevara det friskt, men äfven för den, som har en s. k. nervös konstitution, är det i allmänhet ej- omöj ligt att, ifall han iakttager några enkla lefnadsregler, skydde sig för de nervösa åkom- morna; den senare måste naturligtvis iakttaga dessa regler vida mera noga och samvetsgrant än den förre.
Hvad nu först den ärftliga nervösa konsti- tutionen beträffar, så har man plägat uppställa som en hygienisk regel, att äktenskap ej böra ingås mellan två utprägladt nervösa eller på annat sätt sjukliga porsoner; emellertid tagas vid äktenskaps afslutandc så liten hänsyn till de hygienska förhållandena, att detta önsknings- mål väl fortfarande kommer att höra till de antal.
Däremot kan föga invändning göras däremot att en nervös person gifter sig med en fullt frisk sådan, ty genom sådana äkten- skap kan man hoppas, att den nervösa belast- ningen så småningom utplånas och försvinner.
Då det gäller att uppfostra barn af nervösa föräldrar, så har man teoretiskt uppställt den fordran, att sådana barn ej böra uppfostras i hemmen utan bland främmande, men äfven denna fordran lär väl i allmänhet ej leda till någon praktisk påföljd.
En sak väl värd att uppmärksamma är, att barn lätt taga efter de nervösa symptom, hvilka de tilläfventyrs se hos sina föräldrar eller sin omgifning, och föräl- drar med sådana sjukliga symtom böra därför anse det som en skyldighet att i detta hän- seende taga väl vara på sig själfva, för så vidt som det låter sig göra, I allmänhet vid barns uppfostran och isynnerhet då det gäller barn af nervsjuka föräldrar bör den noggran- naste omvårdnad ägnas såväl åt deras fysiska som deras psykiska hygien, och särskildt bör all nödig försiktighet iakttagas, då barnen skola börja med intellektuelt arbete, med skolarbete.
Det som för öfrigt är att iakttaga för alla, barn, som äldre, hvilka vilja bevara sina ner- vers spänstighet, kan sammanfattas i några ord: tillräcklig föda, tillräcklig frisk luft, till- räcklig sömn, omväxling af arbete och hvila i lämpliga proportioner efter hvars och ens olika krafter, och vidare lämplig form af arbete ef- ter hvars och ens olika anlag och krafter.
Att afgöra, huru mycket och hvad slags arbete cn individ lämpligen tål, är ofta rätt svårt, men några allmänna synpunkter böra dock framhållas.
Intellektuelt arbete frestar alldeles ovcdersägligen mera på nerverna än kroppsligt arbete.
Det vore därför att önska, att nervöst disponerade individer i allmänhet mera än brukligt är ägnade sig åt rent prak- tiska sysselsättninar; därigenom skulle tvifvels- utan en god del nervösa åkommor förekommaas.
Det arbete, som för sådana personer bäst läm- par sig, är praktisk verksamhet och isynnerhet sådan, som kan ske så mycket som möjligt i friska luften, d. v. s. landtbruk och liknande sysselsättning såsom trädgårdsskötsel, skogssköt- sel o. d.
Ofta ser man, huru personer, som lidit af nervösa sjukdomar, bli återstälda, då de öfvergå från intellektuelt arbete till landt- bruksarbete, och man borde egentligen mera än det sker göra sig den erfarenheten till godo och söka att redan från början få in nervöst disponerade individer på de praktiska banorna vid den tid, då valet af lefnadsbana äger rum.
För dem, som syssla med intellektuelt arbete, bör påpekas, att de ej alltför många timmar om dagen kunna utan men hålla på med det- samma.
Då ombyte af arbete redan i och för sig är en hvila, är det af stor vikt för de intellektuelt arbetande att såväl under uppväxt- åren som äfven allt framgent ägna en eller annan timme af dagen åt kroppsarbete och helst kroppsarbete i friska luften.
Ifall till- fälle därtill finnes, hvilket dock endast undan tagsvis torde vara fallet, så är vanligt jord- bruksarbete eller annat grofarbete utomhus en lämplig omväxling med intellektuelt arbete, livarvid dock bör ihågkommas, att lika litet det ena som det andra slags arbetet får drif- vas till trötthet; i allmänhet får man nöja sig med annan rörelse i friska luften, och detta bör lämpligen ske i form af fria lekar (för barn) ridning, velocipedåkning, skridskoåkning, skidlöpning eller dylikt.
En person, som ar- betar intellektuelt, har i en timmes daglig kroppsöfning af dylik art ett ganska säkert preservativ mot nervsvaghet.
Gymnastik och slöjd inomhus äro naturligen också af stor vigt, men de få ej användas i stället för rö- relse i friska luften, som är vida att före- draga.
Emellan arbetstimmarna bör tillräcklig hvila beredas, särskildt är att iakttaga, att efter hufvudmåltiderna en hvilostund bör inträda, samt att efter dagens sista måltid i regel intet arbete, särskildt intet intellektuels arbete bör få förekomma.
Den viktigaste formen af hvila är sömn, och under inga förhållanden bör den, som vill behålla sin nervkraft i späDStigt skick, stjäla någon tid från sömnen.
Till hvila hör ock, att man bör hvila från allt arbete under den s. k. hvilodagen, Sön- dagen; detta måste särskildt påpekas, ty det är särdeles vanligt att träffa personer, som ar- beta lika intensivt då som andra dagar.
Utom hvilotimmar och hvilodagar bchöfva arbetande människor ibland längre hvila, ferier, och för den, som har ansträngande intellektu- elt arbete, är detta en ren nödvändighet, för så vidt han vill bevara sina nerver i fullgodt skick.
Också känner en sådan person sig lik- som föryngrad, då han efter ett par eller några veckors sommarferier återtar sitt arbete.
Och så är ytterligare en sak att iakttaga för den som vill undvika nervositet i dess oli- ka former, nämligen måttlighet i bruket af de s. k. njutningsmedlen sprit, tobak, te och kaffe.
Särskildt är detta af stor vik för alla dem, som ha något nervöst påbrå, ty dessa äro i mindre grad än fullt friska personer i stånd att motstå dessa medels skadliga inverkan på nervsystemet.
Isynnerhet skadligt är det att vänja barn vid spirituösa drycker.
Äfven den rätt gängse oseden att » stärka sig » med vin eller andra spritvaror emellan målen bidrager i sin mån till nervsystemets försvagande.
Ofvanstående regler äro särdeles enkla, men genom iakttagandet af desamma kan man ej sällan förekomma åkommor, hvilka om de få rota in sig ofta äro särdelet svåra att med framgång behandla.
Det är nämligen alltid lättare att förekomma än att bota sjukdomar, detta gäller som en allmän regel inom hela medicinen.
Hvad behandlingen af de utbrutna nervösa sjukdomarna angår, så kan jag ej här ingå på densamma.
Jag vill blott påpeka, att den hy- gieniska och dietetiska behandlingen är den viktigaste, och i svårare fall får man använda en hel del olika terapentiska medel, dietkurer, badkurer, massage, isoleringskurer m. m., m. m.
Hvarje svårare fall får i allmänhet göras till föremål för ett särskildt studium, innan man finner den för detsamma lämpliga behandlingen, och det behöfves ofta mycken insikt och er- farenhet för att nå ett godt resultat.
Särskildt svårt är det ofta att bestämma, i hvad mån den sjuke kräfver hvila och i hvad mån han behöfver arbete, och hvilket slags arbete för tillfället är lämpligast.
En viktig och för be- handlingens framgång ofta afgörande sak är att kunna bedöma, om den sjuke bör vårdas i sitt hem eller i mer eller mindre grad iso- leras från detsamma.
Isolering kan af flera- handa anledningar behöfva förekomma, ibland för att aflägsna den sjuke från nervösa anför- vandter, hvilkas åkommor ha en direkt psy- kisk inverkan på honom, ibland därför att den sjukes omgifning ofta missförstår honom och anser honom för inbillningssjuk, hvilket direkt försämrar hans tillstånd, ibland därför att den sjukes anförvandter genom alltför stor klemig- het underhålla hans sjukliga föreställningar och därigenom motverka den psykiskt stärkande be- handling, som kan vara nödvändig.
En viktig faktor i behandlingen är den psy-
kiska delen af densamma, hvilket är klart re- dan däraf, att den sjukes psykiska verksamhet ofta är mera lidande än den fysiska; också finner man att den läkare i allmänhet har största framgången vid behandlingen af dessa sjukdomar, som bäst förstår att vinna och bi- behålla patienternas förtroende.
En alldeles särskildt stor roll spelar den psykiska eller om man så vill den suggestiva behandlingen vid de hysteriska sjukdomsformerna.
Vid dessa är såsom nämndt den psykiska retbarheten så stegrad, att ofta blotta föreställningar fram- kalla sjukdomar; denna stegrade retbarhet kom- mer nu till nytta vid behandlingen på så sätt, att sjukdomar, som åstadkommits genom före- ställningen om en sjukdom också botas ge- nom föreställningen om tillfrisknande.
För att på ett kraftigt sätt psykiskt inverka på patienters sjukligt stegrade inbillningskraft kunna nu allehanda slags metoder komma ' till användning, och som typ för desamma kan man betrakta hypnotismen, där, såsom allmänt bekant, botandet sker genom att man direkt med sitt ord bibringar patienten, som för tillfället är försatt i ett särskildt, s. k. hypnotiskt tillståad, föreställningen om till- frisknandet.
Utsikterna för de nervösa sjukdomarnas åter- ställande till hälsa äro beroende af åtskilliga faktorer.
Om orsakerna till sjukdomen kunna häfvas, och om den sjuke är i tillfälle att un- kasta sig den stundom långvariga behandling, som kräfves, så återställes i allmänhet hälsan.
Däremot äro de åkommor svårare att rå på, där orsakerna ej kunna undanrödjas, och där patienten af en eller annan anledning ej kom- mer i åtnjutande af lämplig behandling.
En synnerligen försvårande omständighet är det, då patienterna, såsom ej sällan är fallet, i ytter- ligt hög grad lida af ängslan och oro samt äro fångna under hypokondriska föreställningar om sin sjukdoms farlighet elleä obotlighet; i dessa fall pläga de gå från läkare till läkare, från kvacksalfvare till kvacksalfvare, försöka den ena behandlingen efter den andra, men ge sig aldrig tålamod att fullfölja någon.
Emellertid kan man äfven i sådana skenbart förtvinade fall ibland få se, att dock hälsa slutligen åter- vänder.
Öfverhufvudtaget får man aldrig vid dessa sjukdomar misströsta, ty, då inga svårare anatomiska förändringar förefinnas, så finnes alltid möjligheten för tillfrisknande, och där möjligheten finnes, bör man alltid bibehålla hoppet om en slutlig god utgång.
• IJp n o t i s b o k e n.
Kvinnlig simkonst.
Simuppvisningen i da- mernas badinrättning vid Skeppsholmen hade i måndags e. m. lockat åskådare i mängd till det, dagen till ära, med flaggor och grönt rikligt och smakfullt prydda badhuset.
Under musikens to- ner förde fröken Anna Laurent fram sina elever, hvilka först i lilla och sedan i stora bassängen ådagalade många om synnerligen god ledning och aktningsvärd färdighet vittnande prof. Lif- liga och ihållande applåder framkallade flytnin- gen i stjärna och ankare samt hoppen från tor- net, där graciösa och smidiga rörelser parades med styrka och säkerhet.
Efter slutad uppvisning höll revisor L. F. af Klintberg ett väl framsagdt tal om simsporten och dess betydelse, hvarefter han hjärtligt tac- kade fröken Laurent och öfriga lärarinnor för deras arbete.
Tvänne dugande kvinnor ha under de se naste dagarne här i hufvudstaden skördats af liemannen.
Den i sitt yrke särdeles skickliga hof- och slottsfältskären fru Charlotte Berggren, känd och värderad i vida kretsar, afled i mån- MEROTH &amp; Co. T » l&lt;niska Fabriken " GÖTA LEJON " * * * aöTJKBOFta.
dags.
Hon sörjes närmast af bröder och andra anhöriga.
Sistlidne fredag afled fröken Johanna Sojia Fo- gelqvisi, i en ålder af 53 ' /., år.
Hon var vid sitt frånfälle första biträde hos sin nära frände, fru S. Avén, i dennas bekanta charkuterihandel vid Eegeringsgatan, hade där haft anställning under 30 års tid och belönades i sistlidne november månad med Patriotiska sällskapets stora guldme- dalj.
Länge hade han haft tålamod och för- dragsamhet — kanske allt för länge.
Det hade varit för barnets skull Hur för- färligt hade det icke varit nu under den sista tiden — detta gräl och oväsen t. o. m. då barnet var närvarande — denna ursin- niga svartsjuka — o!
Ingen visste hvad han lidit under dessa år — — Men bort med alla dessa tankar nu — det är • förbi — förbi — hvarför då se tillbaka — — — Hon sitter framför honom så skön — hon den enda!
Han ser på den unga kvinnan, som fortfarande håller ögonen slut- Kungl.
operan återupptager sin verksamhet om na, men då hon känner att hans blick hvi- måndag, då » Lohengrin » uppföres.
Under sä- lar på henne, slår hon upp ögonen, ser ömt songens första veckor komma därjämte att upp- föras operorna » På Sicilien », » Orfevs », » Kron- på honom och säger: » Vet du, hvad jag tänkte på, H a n?
» juvelerna » och » Figaros bröllop ».
Nyengagerad för spelåret är tenorsångaren hr » Nej, hvad var d e t?
» Lemon, hvilken som bekant under det senaste » Jo, jag tänkte på, då du och jag första året idkat sångstudier i Paris.
gången sutto tillsammans i en kupé — Dramatiska teatern gaf sin första föreställning kommer du ihåg det? » under den nya säsongen i går torsdag, då Su- » Ja, för tio år sedan då du var ute och dermanns skådespel » Ära » uppfördes.
Reperto- aren upptager för den närmaste tiden dessutom reste med din far.
Det var första gången &gt; Sällskap där man har tråkigt », » Romantik », » Herr jag såg dig • — om jag kommer i håg det!
Jag Dardanell och hans upptåg på landet », » Damer- ser dig ännu för mig — minnes allt så väl, nas vän », » Trettondagsaftonen », » Offrad », » I lif t. o. m. hur du var klädd. » och död » samt slutligen » Den beryktade fru Ebb- » Ja, jag minnes dig också!
— Ett så- smith » och » Om kronan », hvilka stycken repe- terades redan under förra spelterminen, men då dant barn jag var på den tiden!
Jag hade ej kunde blifva färdiga till uppförande.
ju knappt lämnat skolan.
Jag kommer ännu så väl i håg, hur glad jag blef, då pappa * dagen därpå sade, att han tyckte du var en riktigt hygglig ung man. » » Men då den där hygglige unge mannen sedan k o m och begärde hans dotter — då Från holländskan för Idun slog bladet om » — det var något bittert i hans ton — » då var målaren icke god nog.
Om af Elin Sch — y.
jag hade varit officer eller embetsman — I. men artist — fl d o n c!