Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed bar Utskottet jemväl förehaft en från Preste-Ståndet till Utskottets behandling remitterad motion (N:o 35), deruti Kontraktsprosten Janzon af anförda skäl föreslagit, att ett årligt anslag af 100,000 R:dr interimsvis och till dess den i nåder anbefallda presterskapets lönereglering hinner tillämpas, måtte anvisas åt de svagast lönade af komministrar och kapellpredikanter, så att hvarje komminister finge sin lön ökad, tills den uppginge till 1,000 R:dr och hvarje kapellpredikant en lön af 700 R:dr.
Oaktadt Rikets sist församlade Ständer genom ofvanberörda, i förstärkt
Statsutskott fattade beslut i viss mån frånträdt den grundsats, som allt dittills varit gällande i afseende å presterskapets aflöning, att nemligen denna bör utgöra ett församlingarnes åliggande, torde likväl deraf icke kunna hemtas tillräcklig anledning att vidare fortgå på den väg, som sålunda blifvit beträdd, helst äfven det nu begärda förhöjda anslaget otvifvelaktigt skulle visa sig för det angifna ändamålet otillräckligt, så att, i händelse ett sådant anslag nu beviljades, ökade anspråk för framtiden säkerligen icke skulle uteblifva.
Det af motionären föreslagna förhöjda anslag Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) 3 har Utskottet således icke ansett sig böra till bifall förorda; men då det vore obilligt, om ifrågavarande svagt aflönade tjenstemän skulle beröfvas den ringa löneförbättring, som nu är dem förunnad, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må, till förbättring af de svagast aflönade Komministrars, Kapellpredikanters samt Pastorats- och Sockenadjunkters lönevilkor, för år 1867 anvisa ett reservationsanslag af 10,000 Riksdaler, att till Kongl. Maj:ts nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå samt användas enligt de föreskrifter, som för dispositionen af det vid sistlidna riksdag till samma ändamål beviljade anslag äro meddelade. 98:o.
Efter det Domkapitlet i Linköping uti underdånig skrifvelse den 20 Juli 1859 anmält, att åtskilliga reparationer å dervarande domkyrka blifvit, dels med lånebidrag men anslag af statsmedel till ett sammanlagdt belopp af 67,500 R:dr och dels med kyrkans egna tillgångar, för en kostnadssumma af tillsammans 90,630 R:dr verkställda, men att för återstående, af behofvet påkallade reparationer erfordrades, enligt uppgjordt förslag, ytterligare en utgift af 100,586
R:dr, hvartill kyrkan saknade medel, samt af detta belopp vid riksdagarne åren 1859—1860 och 1862 1863 blifvit af Rikets Ständer, uppå Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, anvisade tillsammans 60.000 R:dr, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län och Domkapitlet i Linköpings stift, såsom vårdare af domkyrkans angelägenheter, uti gemensam skrifvelse den 12 Juni nästlidna år underdånigst anhållit, att alldenstund, när de vid sistlörflutna riksdag med 10.000
R:dr för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 beviljade anslagsmedel hunnit användas, ännu 40,586
R:dr vore behöfliga till fyllande af den summa, som i ofvanberörda kostnadsförslag blifvit för kyrkans iståndsättande beräknad, Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning om ytterligare anslag till fortsättande och fullbordande af domkyrkans reparation, att, utan återbetalningsskyldighet, antingen till hela det återstående beloppet, 40,586 R:dr, utfalla på en gång eller, genom beloppets fördelning på flera år, utgå med minst en tredjedel årligen; — och Har Kongl. Maj:t, enär upplyst vöre, att kyrkan fortfarande vore i saknad af medel till reparationskostnadernas bestridande, föreslagit att Rikets Ständer måtte af det återstående, för kyrkans fullständiga iståndsättande erforderliga kostnadsbeloppet för år 1867 anvisa omkring en tredjedel, eller 13,500 R:dr, för att dermed i enlighet med fastställd plan måtte utföras de bland ännu återstående reparationsarbeten å ifrågavarande både i arkitektoniskt och konsthistoriskt hänseende så dyrbara kyrkobyggnad, som för den närmaste framtiden kunde finnas mest angelägna.
Rikets Ständer, sorn dels, på sätt ofvan är omförmäldt, redan anvisat betydligare delen af den för reparation af ifrågavarande domkyrka beräknade kostnadssumma, dels äfven tillförene vid flerfaldiga tillfällen beviljat bidrag af allmänna medel för större reparationer å andra domkyrkor inom riket, då kyrkornas inkomster icke derför lemnat tillgång, hafva dymedelst erkänt rigtigheten af den grundsats, att församlingarne i allmänhet icke kunna åläggas skyldigHet att vidkännas de med dylika kyrkors yttre underhåll förenade kostnader; i följd hvaraf och då, enligt hvad af handlingarne inhemtas, de ifrågavarande reparationsarbetena endast afse byggna dens yttre iordningsställande, Utskottet tillstyrker, att till reparation af domkyrkan i Linköping må för år 1867 anvisas ett belopp af 13,500 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå. 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) 99:o.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade Consistorium Academicum Majus i Upsala hos Kongl. Maj:t gjort framställning om beviljande af anslag till första uppsättningen af ett kabinett för skön konst med 10,000 R:dr och dervid yttrat, att bland de läroämnen, hvilka tillhöra den estetiska professionen, inginge äfven konsthistorien.
Undervisningen i konsthistoria, hvilken för ungdomens bildning vore af en vigt, som enligt Konsistorii åsigt af den verkligt vetenskapligt uppfostrade eller för allmän bildning nitälskande mannen icke lärer bestridas, kunde likväl icke i egentlig mening ega rum utan lefvande åskådning af konstens mästerverk.
För att denna undervisning skulle blifva rätt gagnelig, behöfdes således tillgång till en konstsamling.
Vid våra förhållanden funnes icke någon möjlighet att anskaffa originaler af vare sig bildhuggare- eller målarekonstens alster, men, om man inskränkte sig till en anspråkslösare samling af afgjutningar eller efterbildningar i gips eller annat mindre dyrbart material af plastikens samt kopior af målarekonstens ur konsthistorisk synpunkt vigtigaste mästerverk, kunde likväl derigenom mycket vinnas för konstbildningen, och det vore för anskaffandet af en sådan samling som det omförmälda anslaget erfordrades.
Universitetets kansler hade, under erinran, hurusom vid flera af högskolorna på kontinenten sådana museer och samlingar blifvit för sagda ändamål i nyare tider anskaffade, samt att denna angelägenhet otvifvelaktigt egde betydelse för den allmänna bildningens intressen, i underdånighet öfverlemnat denna fråga till Kongl. Maj:ts närmare pröfning; och har Kongl. Maj:t, vid föredragning af detta ärende, funnit det af Konsistorium afsedda ändamål värdt den största uppmärksamhet, men likväl ansett större vigt ligga på sjelfva bildandet af den ifrågaställa konstsamlingen än dess första omfång, samt af sådan anledning nu äskat ett anslag för en gång af 6,000 R:dr för bildande af ett konstmuseum vid Upsala universitet.
Utskottet ingalunda underkänner det verksamma gagn och den lifvande inverkan, som en konstsamling i den af Konsistorium angifva syftning skulle på det vetenskapliga studiet utöfva, har Utskottet dock ansett detta anslagsbehof icke vara af den angelägna vigt, att det bör hos Rikets Ständer till bifall förordas, helst genom de lättade kommunikationerna med hufvudstaden de personer, som särskildt sysselsätta sig med konsthistoriens studium, komma i tillfälle att i och för dessa sina studier begagna de samlingar i denna rigtning, som blifva i Nationalmuseum uppställda.
Dessutom befarar
Utskottet att den föreslagna konstsamlingen, om den skulle utbildas till någon fullständighet, komme att för framtiden kräfva ytterligare och betydligt ökade anslag.
Utskottet hemställer alltså, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning icke må af Rikets Ständer bifallas. 100:o. Innan Utskottet nu går att yttra sig angående väckta frågor om medels anvisande till nya eller utvidgade byggnader för åtskilliga elementarläroverks behof, tillåter sig Utskottet erinra, hurusom Rikets sist församlade Ständer, under uttalande af den åsigt, att Staten endast undantagsvis borde betungas med kostnaden för uppförande af läroverksbyggnader och deras underhåll, samt att det derför vore särdeles af behof påkalladt, att på ett ändamålsenligt sätt bilda kassor för de särskilda skolorna och sätta dem i tillfälle att framdeles kunna bekosta uppförandet och vidmagthållandet af nämnda lokaler, beslutade en förhöjning af 5 R:dr i den terminliga afgiften vid elementarläroverken, för att dermed vid hvarje läroverk bilda en för nybyggnadsföretag och reparationer afsedd fond.
Genom denna anordning torde i en framtid Staten kunna befrias från de betydliga utgifter den under de sista tio åren fått för skolbyggnader vidkännas; men då de afsedda byggnadsfon - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.1 5 derna först småningom hinna bildas och under de sednare åren lärjungarnes antal vid elementarläroverken så betydligt ökats, att vid flera af dem anskaffandet af nya lokaler är af oundgängligt behof påkalladt, derest icke såväl undervisningens ändamålsenliga ordnande som disciplinens uppehållande skola i betänklig grad äfventyras, bör, enligt Utskottets åsigt, Staten under nuvarande förhållanden icke undandraga sig att vid synnerligen trängande fall och efter särskild pröfning af alla sig företeende omständigheter lemna det understöd, som kan uti ifrågavarande hänseende vara nödigt.
Vid ett sådant understöd anser Utskottet dock böra fästas det oeftergifliga vilkor, att jemväl vederbörande kommuner med, efter förhållandena lämpadt, belopp för ändamålet bidraga, så att i bestridande af kostnaderna för uppförande af ett läroverkshus må deltaga ej endast läroverket och Staten, utan äfven den stad och det landstingsdistrikt, hvarinom läroverket är förlagdt; och torde dessutom vederbörande böra förpligtas att sist inom 1868 års utgång visa sig hafva fullgjort de för statsanslagens utgående stadgade särskilda vilkor.
Efter förutskickande af dessa anmärkningar öfvergår Utskottet nu till de särskilda anslagsfrågorna. a) Till uppförande af en ny byggnad för högre elementarläroverket i Upsala har Kongl.
Maj:t begärt ett anslag af 100,000 R:dr, deraf dock under loppet af år 1867 endast skulle utgå 40,000 R:dr, samt ett lån af 140,000 R:dr, att återgäldas med ränta och årlig amortering af tillsammans fem procent å det ursprungliga lånebeloppet.
Domkapitlet i Upsala, beträffande den nu befintliga undervisningslokalens otillräcklighet, anfört, bland annat, att det nuvarande läroverkshuset bestode af fyra våningar, utaf hvilka bottenvåningen, endast 4 alnar 8 tum hög, hade fem undervisningsrum och några få lägenheter, anvisade dels till bostad för vaktmästaren dels till förvaringsrum, ehuru alltför inskränkt, för läroverkets boksamling.
Om denna vånings ringa höjd gjorde lärorummen föga tjenliga, gällde detta ännu mera om rummen i den öfversta våningen, hvilken, efter det en del deraf blifvit intagen i den underliggande våningen och med ungefär hälften af densamma utgjorde bönrum för den församlade skolan, räknade blott fyra undervisningslokaler med en höjd af endast 3 alnar 7 tum.
Af de två mellanvåningarne, som deremot hade en någorlunda passande höjd, innehölle den törsta fem rum för undervisningen, men den andra blott två, jemte bönrummet och lärarnes samlingsrum.
Undervisningslokalerna utgjorde sålunda tillsammans sexton af hvilka nio mer eller mindre otjenliga.
För närvarande erfordrades mera än tjugu rum för åvägabringande af en lämplig fördelning af lärjungarne, hvilkas antal vore i ständig tillvext och numera uppginge till 506.
Under sistförflutna läseår hade utrymme i skolans egen lokal saknats för omkring 130 lärjungar, hvilka måst undervisas i flera särskilda lokaler utom läroverket.
Svårigheterna i detta hänseende hade ökats än mera, då den af Upsala domkyrkoförsamling under det nästförutgångna läseåret kostnadsfritt upplåtna lokal i det s. k. provisoriska sjukhuset måst under vårterminen 1864, i anseende till utbruten koppsmitta, till dess egentliga ändamål återlemnas.
1 brist på annat lämpligt läsrum hade man nödgats uppskjuta terminens början för en del lärjungar och derjemte tillgripa utvägen att inreda bönrummet till undervisningslokal, tills omsider denna olägenhet i någon mån blifvit afhjelpt, dels derigenom att staden kostnadsfritt upplåtit en sal i Rådhuset åt skolans första klass, dels derigenom att en annan lämplig lokal kunnat få hyras för den andra klassens lärjungar.
Läroverket måste sålunda till men för sammanhållningen och disciplinen, splittras på fyra särskilda, i staden spridda undervisningslokaler, en anordning, hvilken endast kunde ursäktas såsom en nödfallsutväg.
Visserligen hade (läroverket under inneva - r 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) rande läseår, i anseende till koppfarsotens aftagande, kunnat åter få begagna det provisoriska sjukhuset mot anskaffande och förhyrande af två andra lägenheter till Sundhetsnämndens disposition; men nyss skildrade förlägenhet, oafsedt den svåra olägenheten af lärjungarnes fördelning i minst tre skiljda lokaler i olika delar af staden, kunde när som helst ånyo inträda och läroverket under pågående termin plötsligen sprängas eller vid början af en läsetermin se sig förhindradt att öppnas till fullständig och författningsenlig verksamhet.
Lades härtill saknaden af passande bibliotheks-lokal, af förvaringsrum för de zoologiska, botaniska, fysiska, kemiska och mineralogiska samlingarne, af plats för den kemiska undervisningen samt af ritsal och gymnastiklokal, så vore fullkomligt uppenbart, att läroverket med dess nu egande utrymme omöjligen kunde fullgöra hvad af detsamma med rätta fordrades, samt att snar och grundlig hjelp vore af nöden.
Domkapitlet vidare anfört, hade, efter det behörigen utredt blifvit att det nuvarande skolhuset icke lämpligen kunde, hvarken genom ny inredning eller tillbyggnad, göras användbart samt att dess tomt icke utan mycket stora olägenheter medgåfve uppförandet af en fullt tillräcklig och ändamålsenlig nybyggnad, Upsala stad anskaffat annan af vederbörande godkänd byggnadsplats; hvarjemte Upsala läns landsting beslutat att till uppförande af ett nytt läroverkshus i Upsala bevilja ett anslag af 32,000 R:dr, hvilket beslut vunnit Kongl. Maj:ts nådiga godkännande.
Till utförande af byggnadsföretaget, som, enligt de uppgjorda ritnings- och kostnadsförslagen, hvilka blifvit af Öfver-intendentsembetet utan anmärkning granskade, beräknats till 300,000 R:dr, funnes följande påräkneliga tillgångar: l:o Omförmälda anslag af Upsala läns landsting
R:dr 32,000: — 2:o Stiftets skolbyggnadskassas tillgång „ 16,066: 4. 3:o Frivilliga bidrag „ 7,250: — 4:o
Upsala elementarläroverks egen byggnadskassa, bildad jemlikt nådiga Cirkulärbrefvet den 11 December 1863, uppgående vid 1864 års slut till » 3,422: 37. 5:o
Sedan det nya huset blifvit färdigt, vore meningen att afyttra den nuvarande skollokalen; men hvad medel derför kunde erhållas, läte sig nu icke beräkna, enär läget å en plats, der uppförande af uthus icke kunde medgifvas, äfvensom sjelfva inredningen jemte rummens nuvarande beskaffenhet nästan omöjliggjorde en fördelaktigare försäljning af detta hus till enskild person.
Husets taxeringsvärde utgjorde 50,000 R:dr.
Tillgångarne uppgingo således till R:dr 58,738: 41- eller vid 1865 års slut med all säkerhet fulla 60,000 R:dr.
Bristen, enligt kostnadsförslaget, kunde i följd deraf vid samma tid beräknas till 240,000 R:dr.
Utan Statens frilJostiga mellankomst kunde alltså ingenting uträttas.
För ernående af denna mellankomst, och under förutsättning, att såväl stiftets som läroverkens byggnadskassör finge behålla sina nuvarande inkomster, hade Domkapitlet föreslagit, att nämnda inkomster, hvilka lemnade en årlig tillgång af minst 7,000
R:dr, motsvarande fem procents ränta på 140,000 R:dr, måtte få till liqviderande af ett amorteringslån å detta belopp användas.
Då, genom hvad sålunda blifvit anfördt, behofvet af ett nytt lärohus för Upsala högre elementarläroverk blifvit till fullo ådagalagdt, samt alla derför disponibla tillgångar synas vara tagna i beräkning, anser Utskottet en oafvislig nödvändighet Stats- Utskottets Utlåtande N:o 66.
{Fortsättning.) 7 fordra, att framgången af detta vigtiga företag genom Statens mellankomst befrämjes.
Men enär värdet af den nuvarande läroverksbyggnaden, hvilken, i händelse af bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning, ej vidare blifver för ändamålet behöflig, icke kunnat bland tillgångarne tagas i beräkning, synes det Utskottet med skäl kunna fordras, att denna byggnad till Statsverkets disposition öfverlemnas.
I följd häraf och då halfva lånesumman bör vara för det första året tillräcklig, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte såsom bidrag till uppförande af en ny byggnad för Upsala högre elementarläroverk bevilja, under förbehåll, att det nuvarande lärohuset, efter skolans förflyttning, till Statsverkets disposition öfverlemnas, dels ett anslag af 100,000 R:dr och dels ett låneunderstöd af 140,000 R:dr, samt utaf dessa summor anvisa på Riksgäls-kontoret för år 1867 såsom anslag 40,000 och såsom lån 70,000 R:dr, emot vilkor att, sedan detta lån, derför bör aflemnas en sådan skuldförbindelse, som af Fullmägtige i nämnda Kontor antages, under fem års tid fått utan ränta innehafvas, fem procent å detsammas ursprungliga belopp skola före slutet af hvarje år till Riksgäldskontoret inbetalas, af hvilken inbetalning beräknas fyra procent årlig ränta för det oguidna lånekapitalet samt det öfverskjutande beloppet kommer att såsom kapitalafbetalning å lånesumman afgå, intill dess denna blifvit till fullo gulden. b) Uti särskild, den 2 sistlidne Februari till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterad, nådig Proposition (N:o 78) har Kongl. Maj:t föreslagit, att till uppförande af ny skolhusbyggnad och nytt gymnastikhus för högre elementarläroverket i Carlstad måtte beviljas ett anslag af 87,000 R:dr, hvaraf 40,000 R:dr att utgå under loppet af år 1867, samt derjemte ett lån af 40,000 R:dr att återgäldas med ränta och årlig amortering af tillsammans fem procent å det ursprungliga lånebeloppet; allt med vilkor att äfven Wermlands läns landsting till ifrågavarande för hela länet angelägna byggnadsföretag bidroge med ett anslag af 30,000 R:dr.
Från Preste-Ståndet hade Utskottet redan förut fått emottaga en inom nämnda Riks-Stånd väckt motion (Nio 62), deruti Biskop Sundberg för ofvanuppgifna ändamål föreslagit anvisande af ett anslag å 126,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet och ett amorteringslån å 40,000 R:dr.
Utaf högstberörda nådiga Proposition inhemtas, hurusom Domkapitlet i Carlstad, vid underdånig anmälan om ifrågavarande anslagsbehof, bland annat, anfört: att Carlstads högre elementarläroverks skolhus redan länge varit för sitt ändamål otillräckligt och att man genom förhyrda lokaler i särskilda delar af staden sökt och i någon mån kunnat afhjelpa denna olägenhet; att genom den sednast timade eldsvådan läroverket förlorat, utom det för undervisningens behof samt för vaktmästarebostad, m. m., inköpta gamla s. k. hospitalshusen äfven den till ritsal upplåtna, rymliga gymnastiklokalen; att skolhuset under åren 1754—1759 uppförts med gråstensmurar af mer än en alns tjocklek; att af de åtta i nedra våningen belägna rum endast fem ursprungligen varit bestämda till undervisningsrum, och att, af de öfriga, två varit till boningsrum åt vaktmästaren afsedda samt det återstående till kök åt observator!); att i öfra våningen, från början bestämd till prestmötes sal, konsistorii-rum, naturaliekabinett, m. m., endast fyra rum vore någorlunda tjenliga till undervisningslokaler; att ändtligen i båda våningarne alla rummen, som dels voro 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) mörka, låga och små, dels ock i annat afseende till undervisningslokaler alldeles odugliga, dessutom voro otillräckliga och illa inredda, hvadan och då för närvarande alldeles saknades gymnastik- och ritlokaler samt det i den af sednaste branden ödelagda staden icke vore eller åtminstone på länge blefve möjligt att, såsom tillförene, ersätta sådan brist genom att hyra andra lokaler, Carlstads läroverk under dessa förhållanden icke kunde motsvara sin bestämmelse eller på ett tillfredsställande sätt lösa sin uppgift.
Vid pröfning af ett vid sistlidna riksdag af enskild motionär väckt förslag om anslag för ett läroverkshus i Carlstad, förklarade dåvarande Stats-Utskott, uti afgifvet Utlåtande, som af Rikets Ständer godkändes, att Utskottet funne obestridligt att
Carlstads läroverk lede af en för det vexande antalet lärjungar trång och äfven i vissa delar olämplig lokal, men att det afsedda ändamålet syntes Utskottet kunna vinnas på ett mindre kostsamt sätt, än genom byggandet af ett helt och hållet nytt läroverkshus, i hvilket fall det gamla i förhållande till sin storlek blefve till väl ringa nytta.
I anledning häraf hade, enligt hvad den nådiga Propositionen gifver vid handen, eforus öfver Carlstads stifts läroverk anmält, att, i afseende på den af Rikets Ständer väckta frågan om tillbyggnad af det gamla skolhuset, förnyad undersökning blifvit verkställd, men icke lemnat det fördelaktiga resultat, som varit förutsatt.
I följd af husets läge hade nemligen tillbyggnaden befunnits kunna ske ändamålsenligt endast genom uppförande af en tredje våning samt husets förlängning vesterut.
Då emellertid det i sammanhang med denna plan approximativt uppgjorda kostnadsförslaget med omkring 20,000 R:dr öfverstigit det för en nybyggnad, och planen dessutom blifvit outförbar genom stadsfullmägtiges beslut att bibehålla en gata, hvars igenläggande vid förslaget angående den ifrågasatta tillbyggnaden varit beräknadt, hade förslaget att genom tillbyggnad till nuvarande lokalen fylla läroverkets behof af utrymme icke längre kunnat fullföljas.
Såsom tillgångar för det ifrågasatta byggnadsföretaget, derför kostnaden enligt uppgjordt förslag beräknats till 194,565 R:dr, äro, förutom det dels såsom anslag dels såsom lån begärda statsbidraget, 127,000 R:dr, samt det af landstinget förväntade bidrag, 30,000 R:dr, beräknade såväl byggnadskassans behållning, som influten ersättning för afbrända s. k. hospitalshuset äfvensom den genom terminsafgiften samlade nya byggnadsfonden, tillhopa 37,000 R:dr.
Deremot är, enligt hvad ofvanbemälde motionär upplyst, det nuvarande läroverkshuset afsedt att i sin helhet användas för åtskilliga andra allmänna ändamål, hufvudsakligen till förvaringsrum för läroverkets bibliothek och samlingar, som hittills i brist på tjenliga lokaler ej kunnat ordnas.
Enär med hänseende till hvad numera upplyst blifvit, frågan om tillbyggnad af den nuvarande läroverksbyggnaden torde böra förfalla, men läroverkets behof af utrymme efter den staden öfvergångna brand och läroverkets derunder gjorda förlust af s. k. gamla hospitalshuset, blifvit ännu mera påträngande, får Utskottet, under antagande att det föreslagna byggnadsföretaget är afsedt att på två år fullbordas, hemställa, att Rikets Ständer måtte Kongl. Maj:ts nådiga framställning på det sätt bifalla, att, såsom bidrag till uppförande af en ny byggnad för Carlstads högre elementarläroverk, beviljas dels ett anslag af 87,000 R:dr och dels ett låneunderstöd af 40,000 R:dr, samt att utaf dessa summor anvisas på Riksgälds-kontoret för år 1867 såsom anslag 40,000 R:dr och såsom lån 20,000 R:dr, emot Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 66.