Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nämnden bibehålles vid dess hittills varande inrättning, antal och organisation, så att ingen förändring må komma i fråga, derest icke någon mindre tillökning i antalet skulle på vissa orter pröfvas nödig, till lättnad eller hjelp för förra nämnden, vid de oftare inträffande sessionerna.
För öfrigt är Utskottet lika med Lag-Comiteen af den tanka, att föreslagne ändringen med Bärads-Rätterna ej kan för närvarande sträckas till nordligare delarna af Riket eller till de Landskap, som ännu äga mindre odling och folk* mängd.
Då, enligt den grundsats Utskottet ofvanföre antagit, ändamålet med
Domstolarnas inrättning är, icke att hämna, utan att befrämja rättvisans utde - Den 28 Juni, utdelande, måste Utskottet också följa samma grund vid bedömande af den föreslagna indragning af Lagmnns-Rditen.
Utom det att om denna Domstol skulle bibehållas, det urgamla antal afTnstantier, som Svenska Lagarne Utstakadt, vore rubbadt, anser Utskottet mindre lämpligt, att första
Domstolens åtgärder granskas af en annan lika organiserad Domstol.
Den utdrägt, sorn deraf orsakas, strider emot Uagskipningens föremål, att fortskynda loppet af Rättegångar; och att, såsom Friherre Strokirch föreslagit, stadga, det 2:ne Lagmans-Ting om året skulle förrättas, till hvilken ända Lagmännens inkomster borde ökas, vore att belasta Staten med en kostnad, som den deraf påräknade fördel svagt ersatte.
Afven om Lagmans Rätten 2me gångor om året sammanträdde, skulle uppehållet vara både för det allmänna och för den enskilta parten ganska skadeligt, åtmindstone i alla tvister, under hvilka besittningen af jord vore osäker, såsom i frågor om börd och annat fastighets klander.
För den långväga nämnd, sorn biträda Lagmans-ilätten, skulle tillökningen i sessionernas antal blifva förmycket betungande; och som dessutom alla hrottmål, oansedt de kunna vara af vida större vigt, än tvister, behandlas endast i 3;ne Jnstantier, finner Utskottet icke betankeligt att tillstyrka, det ett lika antal af instantier må bestämmas jemväl för tvistemålen, och att således Lagmans Rätten å Landet helt och hållet må afskalfas, hvaraf det blifver en ostridig följd, att flera än 3 lestander icke eller för Städerna böra finnas, och att derföre den ena af Den 28 Juni. af de i en del större städet varande säre Dom-' stolar mäste indragas, hvilket efter omständighet terna samt Städernas vidd och folkmängd kommer att regleras.
Vid indragningen af andrs
Domstolen a Xandet och i städerna, uppstår ett rättmätigt anspråk hos åtskilliga orters innnevånare, på en Sättare tillgäng till den då blifvande nästa gransknings D omstol, än de för hela Riket nu varande 2:ne Hof - Rätters aflägsenhet från en del jLandsorter medgifver.
Läg-Comitéfen har till den ändan föreslagit, att de särskilta Divisionerna, af hvilka Hof-Rätterna for närvarande bestå> böra ■utflyttas.
Häremot hafva Herrar Reenstjerna och Ankarloo andragit, att Hofrätterna heldre borde sam.
xnanslås till en enda än delas i flera, samt Heric ^Friherre Strokirch: att om Hed-RätternasJurisdictioner, efter utflyttningen, grundades på hvarje Xandsorts folkmängd, deraf likväl icke följde, att göromålen blefvo lika fördelade, emedan en ort ägde mera fallenhet och större anledningav till tvister än en annan; att bqvämligheten för parter vid bevakandet af saker i Hof Rätten föga lättades, enär sådant ändå skulle ske genom fullmägtiga: att Ledamöternas närmare kännedom af orten icke heller beredde någon lättnad vid målens pröfning, utan att tvertom, desto närmare Hof - Rätten vore, desto flera voro Advoqaterne, sorn gjorde tvisterna invecklade; att Hof. T)en 2-8 Juni, Hof-Rätternas inskränktare Jurisdictioner dessutom skulle medföra bekantskaper samt leda till närmare relationer och ändteligen upprättande af vänskapsförbund, hvilka icke skola vara utan inflytande på den, som ej kan retas af mutor och hämdlystnad: att bland ett större antal Le. damöter förstärkning vid inträffande jäf eller sjukdoms förfall utan svårighet vipnes, jemte det, att då med åren arbetsförmågan fros en del Ledamöter aftager, ordningen så lämpas, att de yngra lätta de äldres mödor, under begagnandet af deras erfarenhet: att en större samling
Ledamöter alltid omgåfvos af ett större antal ungdom, som under en ökad täflan lättare förvärfvade skicklighet: att Rättegångarne vid Hof-Rätterna skulle ökas, då efter Lagmans-Rätternas indragning HofRätterna vöre mera tillgängeliga, och da en mängd af advocater så väl der, som vid de permanenta Härads-Pätterna funnes: att fara jemväl vore, det Högsta
Domstolen blefve öfverhopad af saker, som föranledde till ökning af dess Ledamöter: och ändtligen, att om sju Hof-Rätter inrättades, sju Presidenter, sju Advocat Fiskaler, sju Secreterare och lika många Actuarier och Registratorer äfvenledes vore af nöden, till känbar' kostnad för staten.
Med förbigående af Projectet, att de nu va» rande aure Hof-Rätter skulle till en enda sam* rnanslås, hvaraf något upptagande till vederläggning icke torde vara nödigt, vill Utskottet nu pröfva de i öfrigt gjorda anmärkningar, för att seder - 1454 Den 2 8 Juni. sedermera fälla sitt sluieliga omdöme angående den i fråga satta utflyttning af Hof-Rätternas D ivisioner.
Att göromålen för de särskildta Hof-Rätterna, efter Utflyttningen, möjligtvis kunde blifva olika, är en omständighet, sorn torde äga ruin redan i hänseende till de nu varande Hof- Rätter; och detta förhållande inträffar ännu synbarare imellan förvaltningarna af olika Län och olika
Domsagor å landet, uran att deraf någon svårare följd hittills visat sig, än att den ena Etnbetsmannen känt sig nödsakad till trägnare arbete än den andra, en svårighet som knappast någonsin lärer kunna fullkomligen undanrödjas, och hvaraf större esla* genhet i afseende på Hof-Rätterna än i hänsigt till amira Embetsverk icke synes vara att befara»
Örn parten är i tillfälle att utan för mycken olägenhet eller kostnad sjelf infinna sig vid Hof.
Rätten, skall det ej sällan hända, att han äfven der personligen ut'Vi re r sin sak.
Det är honom åtmindstone möjligt, att blifva ytterligare hörd, cm han askar det, och att få sina vittnen för Hof Rätten inställde.
Hvarförutan det likaledes matte för honom vara en vigtig förmån, att han äger lätthet, att närmare lära känna den person, |t hvilken han anförtror utförandet af sin sak , i synnerhet dä, enligt hvad af Herr Friherre Stråkirehs anmärkning är att sluta, Advocater i allmänhet så sällan finnas värdige det förtroende t sora åt dera blindt vis öfverlemna!.
Den 28 JunL
Till redande af de förvillelser och inveck» lingar, hvarföre saker naturligtvis skola vara utsatte, när de fallit i händerna på sådana ombud, förmodar Utskottet, att det jemväl för Hof-Rätten sjelf vore en icke förkastlig utväg, om par» terne kunde inkallas till munteligt förhör, och att all kännedom af local förhållanden för HofRätten vore öfverflödig vid pröfningen af saker, skulle förutsätta hos Hof - Rättens Ledamöter en med större vidd och skarpsinnighet öfverskådande förmåga, än Lagstiftningen, som icke får göra räkning på mera än mensklighetens vanliga lott, lärer kunna antaga.
De bekantskaper, relationer och så kallade vänskapsförbund, hvaruti Hof Rätternas Ledamöter inom en trångare Jurisdiction skulle kunna ingå, äro hos den verkligt samvetsgranna och rättrådiga Embetsmannen lika litet att frukta, som all annan obehörig inflytelse; också torde någon brottslighet, i denna del, sällan med skäl kunna förebrås Under-Domaren, oaktadt lian vanligtvis i sin Domstol omgifves endast af bekanta; och Utskottet känner icke eller, att de orter, som äro belägna närmast intill de nu varande Hof-Rätter, äga i denna del mindsta fog till klagan , framför dem, sorn ligga längre bort.
* Att bland ett större antal Ledamöter för. stärkning vid jäf eller sjukdom lättare kan erhållas, är ett skäl af mera vigt, men då, efter hvad Lag-Comitéen föreslagit, en Ledamot alltid blir le - Den 2 8 Juni, ledig, att vid sådana tillfällen inträda; då ttofRatten dessutom bland sin betjening mäste vara försedd med personer, hvilka likaledes kunna befarnas, på samina sått, sorn hittills skett vid ProtoFlotariernas Adjunction på viss tid, utan föregående underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t, och då Lagen föröfrigt kan gifva Hof-Rätten, tillstånd, att vid trängande behof inkalla någon närboende ojäfvig Under-Domare; måste äfven olägenheten häraf försvinna; och huruvida de yngre Ledamöterna 1 Hof-Rätten verkligen för närvarande, såsom Herr Friherre Strokirch sig yttrat, lätta de äldres niodor, ligger utom gränsen för Utskottets forskning, då detta förhållande icke grundar sig på någon Utskottet bekant
Lag, utan eftett hvad Utskottet kunnigt är, sakerna genom lottning imellan Ledamöterna fördelas till utarbetande och föredragning, utan afseende, på aldren eller arbetsförmågan hos dem, sorn sig imellan lotta.
Inkastet, 0111 nyttan af Hof-Rätternas nuvarande gkick, till Ungdomens bildande för Rättegångs, veiken, finnes i Lag-Comitéens betänkande redin upptaget och besvaradt.
Utskottet anser sig vier vid, i anledning af Herr Friherre Strokirchs anmärkning, endast böra tillägga, att när ett mindre ahtal ungdom samlas på ett ställe, dess arbetsamhet måste strängare påkallas, utom det, att en noggrannare ordning alltid råder ibland färre, som kunna hållas uuder jemnare uppsigt» än bland flera, som då och då till ett stort antal visa sig, men om hvilkas uppförande deras förman för öfrigt svårligen kunna inhämta någon n är - vt Den aS Juni - närmare kännedom.
Hos de få, som arbeta inom en trångare krets, eller på en enda Division, upptäckes snari den olika duglighet, hvar och en äger; och i denna ställning skall den skicklige pch flitige alltid vara viss om uppmuntran framför den oskickliga och försummeliga, D # .
At den frugtan sorn blifvit yppad för tillokade Rättegångar i Hof-Rätten, om Divisionerna utflyttades, kan Utskottet icke lemna afseende.
Ar den klagan, sonT fores öfver Under Domstolens åtgärd, rättmätig, så måtte det räknas for eti hårdhet hos lagen, om den, genom något slags försvårande återhåller denna klagan; är den åter o* befogad, så tillkommer det Ofver-Domstolen att näpsa den, som otidigt klagat eller dertill 'anat' sitt biträde; och på detta sätt skola ej mindre parterna sjelfva, än de förledande sakdrifvare, sorn kunna gå dem tillhanda, innan kort ofelbart afvänjas lian sådana klagomål; men att med andra utvägar, eller derigenom att Hof-Rätterna blefvo mindre tillgängliga, söka förekomma rättegångars mängd, vöre att, blott till minskande af Hof-Rätternas arbete, förblanda den verkeligen Jidandes lagliga rätt med den kittsliga klagandens Straffbara ofog. ’ i Så vida det icke må antagas, att en part nödvändigt skall med sin sak genomgå ett visst pnt(il Irrstantier, innan han upphö,rer ined fullföljden deraf, inser Utskottet ej något skäl, hvarföre tvister, då de förut stadnat vid Hof-Rätten, såsom t i J468 Den 28 Juni. såsom Tredje Domstol , na skulle, endast derföre att Hof-Rätten blefve Andra Domstolen, längre fortsättas, Det matte väl egenteligen vara öfvertygelsen om rättvisan af Hof-Rättens
Dom, sorn gör att parten dervid later bero; och denria öfvertygelse lärer ej kunna rubbas, om Hof Rätten utflyttas till en landsort och utgör Andra Instantien.
Utskottet tror sig således icke böra befara, att Högsta
Domstolen genom en sådan förändring skall öfverhopa* af mera göromål, än sorn kunna medhinnas af det antal Ledamöter, denna Domstol vedan äger, Den kostnad, sorn kan blifva nödig för HofRätternas utflyttning, anser Utskottet icke kunna uppgå till så betydeligt helopp, att den i annat fall må hindia förslagets verkställighet, än om förmånen af denna anstalt vore jemförelsevis af mindre värde; men när nu, efter noga granskning af ämnet, Utskottet måste förklara, det besagde anstalt är att rakna, icke allenast för ett förmånligt vilkor'för en väl organiserad Lagskipning; förmodar Utskottet att kostnaden derföre ej bör blifva ett hinder, utan tillstyrker följakteligen äfven i denna del bifall af Lag-Camhéens betänkande.
Den af Staten hittills använde kostnad till
Domstolarnas underhåll äro så ringa i förhållande tili hvad på andra verk och inrättningar blifvit användt, att det ej synes vara för tidigt , att nu Den 28 Juni. nu lemna något mera understöd till Lagskipningens förbättrande.
Härvid liar likväl Utskottet Funnit, att den arliga kostnad, som skulle tarfvas till lön och. underhäll för en President i hvarje Hof-Rätt, utan olägenhet bör kunna sparas, emedan den ' styrelse, sorn tillkommer Presidenten, lätieligen kan .föras af äldsta Ledamoten, och Ratten för öfrigt, sä. som Öfver-Dornstol, har att åtnjuta tillbörligt anseende, utan att behöfva, frän Presidentsvärdigheten, låna något större; dock torde undantag i denna del böra äga ruin för Svea Hof-Rätt, Ilvars President, efter grundlagen, har sig uppdraget, att vara Ordförande i Riks-Rätten, när sådant äskas.
I sammanhang härmed, och såsom ett ytterligare medel till kostnads besparing tillstyrker Utskottet, att ett antal af fem ledamöter i Hof-Rätt må hädanefter anses såsom Domfört antal i mål, som gå å lif och ära, samt att i andra mål detta antal må utgöras af fyra, då de om slutet äro ense, hvarigenom således antalet af Ledamöter i hvarje Hof-Rätt kan bestämmas till sex, ordföranden inberäknad, och sluteligen, pä det de svårigheter icke må för parten inträffa, sorn förraents deraf uppstå, om de anförtro sina rättegångstvister åt personer, som ej äga nödig skicklighet och redlighet att de dern uppdragna mål behörigen utföra, iror ock Utskottet sig äga anledning föreslå, att vissa personer må såsom verklige Embetsman, med deraf följande befordring* rätt, antaga* till Rättegångs - 1470 Df/i 28 Tutti - garlgs-nmbud, Werl skyldighet att utan arfvode betjena fattiga parter.
Genom de Eörändringar med Domstolarna, sorn nu blifvit uppgifne, ser Utskottet sig jemväl i tillfälle föreslå, att do särskilta Rätter, som för vissa sake eller vissa personer hittills varit begagnade, måge alldeles upphöra, samt att den befattning med mål af egenteligen Juridisk art, som tillhört Executiods-verken och en del CoI* legiér, likaledes derifrån skiljas och till de allmänna Domstolarna öfverflyttns; och då så väl landets särskilta förvaltningsgrenar, afven i de återstående delar, som den nu varande Collegial styrelsen, torde kunna sammanbringas till en me* ra omfattande enhet!, ett ämne hvilket af en dertill förordnad
Comité lärer komma att behandlas; är Utskottet öfvertygadt, att mångfaldiga indragningar stå att verkställa, till betydelig, besparing för Staten och till fullkomlig et sättning för de kostnader, förändringen med Domstolarna kan f ord ra.
Utskottet anser sig nu hafva, i allt hvad till dess åtgärd hörer, meddelat till rackel i gt utlåtande, så väl öfver Dag-Cornitéens betänkande, angående förändringen med Domstolarna, sorn öfver hvad j detta hänseende innefattas uti de remitterade memorial af Herr Silfversparre, Friherre Strokirch, HerrarReenstjerna och Ankarloo, Vice Tale. mannen Hyckert samt Riksdagsfullmäktige Anders Pet - Den 28 Juni. 1471 Petter Pehrsson, Eric Johansson och Anders Åberg.
Hvad Piksdags Pullmägtigen Eric Pehrsson anfört om inrättande af Compromiss eller Förlikni ngs-Rätier, finner Utskottet hvarken lämpligt eller behöflig! att tillstyrka, enär genom den föreslag, na förbättring af Dömttolartiaä organisation, livar och en får tillfälle att utan svårighet i laga ordning söka sin rätt, saint förlikningar äfven vid de allmänna
Domstolarna lätteligen kunna vinnas; o ' och hvad Herr Silfversparre* Memorial särskildt innehåller örn nedsättnirigen af Summa Appell.ibills, ar étt ämne, som ingår i den inskränktare defaillen af Bättegångs-ordningen, och hvilket Utskottet, utan att deröfver i förhand sig yttra, tror böra åt Eag-Comitéen öfverlernnas.
Hvad ytterst beträffar Herr Friherre Boijes Memorial; så ehuru Utskottet destomindre kunnät, lika med Herr Friherren, igenfinna hindret för målens fortgång deruti, att personer med mindre mogen erfarenhet skola vinna befordran till de högre Domare graderna, sorn denna brist, orri den ägde rum, möjligtvis skulle kunna ofördelaktigt verka på sättet, huru målen behandlas, men icke på tiden foa- deras afslötarnle, heldst det snarare är en för stor hastighet än enstor betänksamhet, som vanligen förebrås den mindre mognaden; önskar likväl Utskottet de anstalter må vidtagas, som Herr Friherren, till befordringssättets förbättrande, synes hafva åsyftat.
Detta J 4 73 Den 28 Juni'.
Detta allt, jemte de särskildta yttranden någre af Utskottets Ledamöter afgifvit, och hosföljande Protocolls-Utdrag innefattar, varder vördsamt till Riksens Höglofl.
Ständer öfverlemnadt.
Rå Höglofl. Ridd. och Adelris Ledamöters vägnar II. F. Strömfelt.
Rå Vällofliga BorgareStåndets Ledamöters vägnar E. G.
Hulm.
Rå Högvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Joli.
På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Petter Jernström. A. J. Wfihlstjernä.
Utdrag af Protocollet, hållet uti LagUtskottet vid Urtima Riksdagen 1 Stockholm, den 17 jfuni i8iS> öredrogs åter det af Lag Comitéen utarbetade och af Kongl. Majit till Riksens Ständer öfverlemnade förslag om förändring i Under-Domstolarnas och Hof-Rätternas antal och organisation, tillika med flera från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde - Ståndet till Utskottet r«- Den 28 Juni - remitterade Memorial och anföranden i dessa ämnen; och förklarade harvid Utskottets Uedamöter af sistnämnde stånd enhälligt, att de så mycket mindre kunde tillstyrka den af Uag-Comitéen föfores! agne förändringen med Härads-Rätlerna, som de, ej mindre hvar i sin hemort, än äfven inom Ståndet förnummit den önskan vara allmän, att den ordning, som ifrån urminnes tider blifvit i detta afseende följd, äfven hädanefter måtte iakttagas; men otn Utskottets pluralitet skulle finna Bag-Comitéens förslag i denna del nyttigt och tillstyrka antagande deraf, vore det likväl för Jordbrukets bestånd alldeles oundgängligt, att några Ting ej mätte hållas imellan den 1 Maj och den 1 October, pä hvilken tid menigheten, nästar. öfver hela Riket, vöre dagligen sysselsatt med de angelägnaste arbeten, såsom Vårbruk, Såning, Hö- och Sädesbergning.
Herr Borgmästaren, Häradshöfdingen Barthelsson afgaf följande yttrande:
Hvad beträffar Höglofl.
Bag-Comitéens projecterade förändring i de förmer för Uagskipningen, som hittills ägt rum: så oaktadt den förtjenst Höglofl.
Comitéens utlåtande i ämnet äger genom framställnings-sättet, kan jag det dock, i hvad första instantien å Bandet angår, alldeles icke godkänna.
De skäl häremot, hvilka Herr Presidenten och Commendeuren Friherre Strokirch andragit, ehvad omdöme några individer än må <j'de B.
N-.o 185, 1S6. 1474 't) eri 28 Juni, ina hafva dem tilldelat, förefalla mig, med den ringa erfarenhet jag
Under ett tioårigt Tingsförrättande vunnit, så talande att jag icke anser mitt öra för dem kunna tillslutas; och det ä'r således på dessa skäl jag stöder min tanka, alt Härads-Rätterna, i sitt hittills ägande antal och skick, ej böra undergå den föreslagna omskapningen , Sorn, utom andra brister, har det synnerligen betänkliga med sig, att Lagskipningens offentlighet göres till intet.
I afseende å andra intantien å Landet eller Lagmans-Rätten, så förenar jag mig desto heldre med de värda Ledamöter i Utskottet, hvilka bemälte Rätts afskaffande tillstyrkt, soth en tvistemåls sak,-med lika skäl den directe vädjas under Hof-Rätt från första instantien i Stad, der ingen Kämnärs-Rätt är, kan ock gå till Hof-Rätte ifrån första instantien å landet, hvarmed betyaelig tids utdrägt och kostnad för parterna spåras.
.Kraftigaste inkastet häremot är det förökade arbete, hvarmed Hof-Ratterna då till äfventyrs öfverhopas, rnen om derstädes fem Ledamöter anses domföre, hvilket så, efter min tanka, bör •vara, torde utan någon ny kostnad för Staten och ■utan de olägenheter, hvilka Lagmans - Rätternas bibehållande orsakar, Hof Rätterna finnas i tillfälle att på flera divisioner gifva större vidd åt sin verksamhet.
Hvad beträffar Stads-Domstolal‘na , så 0- gillar jag alldeles den emot Städernas privilegiert stri - Den a 8 Juni. 3 475 stridiga mening, att åtskilliga bland dem skulle underlaggas gemensam .Turisdiction med landet; men att i hvar Stad, af hvilken beskaffenhet som heldst, allenast en fnstance bor finnas, det öfVerensstämrner fullkomligt med min tanka och står i consequence med Lagmans Rätternas upphörande.
Emot Hof-Rätternas söndring och'förvisande till åtskilliga delar af Riket, kan jag icke, utan förnekelse af sanningens vigt, lemna de betänkligheter oantagne, som Hans Excellence Herr Grefven och Justitise-Stats-Ministern i dess uti Höglofi.
Lag-Cotnitéen meddeldta yttrande framställt och hvilka Herr Presidenten Friherre Strokirch jemväl hufvudsakligen till förslagets ogillande åberopat; nemligen att bland inrättningar, derå Nationens säkerhet och bestånd äro hvilande, tillkommer dem företräde, som med minds,ta kostnad uppfylla andamålet; att Hof-Rätterna i sitt nu varande skick göra det; att närmare väg till Ofver Domaren icke åt parten medför någon beräkningsvärd lättnad, da de flesta ibland dem i all» fall måste anlita Advocater till målens utförarade; att tillsynen på Under-Domare ej blifver lättare inom en mindre än inom en större krets, enär Öfver-Domaren icke utan efter inkommande klagomål och handlingar kan en sådan tillsyn utöfva; att enheten i X,agskipnings sättet, genom ÖfverDomstolarnas ökade antal mindskas; att sakernas skyndsammare afgörande är mera påräkneligt vid en af flera divisioner sammansatt Ofver - Ritt, än vid a 47 6 Den a 8 Juni. vid från hvarandra spridda Domstolar, imellan hvilka göromalen svårligen kunna så delas, att icke genom tillfälligheter den ena kan blifva allt för litet svsslosatt, och den andra åter så öfverhopäd af arbete, att det icke medhinnes; att Hattens betjening har mindre tillfälle för öfning vid en Ofver-Domstol med få ^Ledamöter oell inskränkt verkningskrets; att större tällan imellan betjeningen och bättre urval af dem vid befordringar äger ofelbart rum bland deras å ett ställe hefinteliga större antal; och sluteligen att gamla inrättningar, som genom sin ålder och gagnelighet vunnit förtroende och anseende, ej utan med största varsamhet böra undergå rubbning.
På hvilka väl grundade skäl mitt röst således är för Hof-Rätternas bibehållande uti hvardera» hittills ägande Residence - ort och vid den hpi vudsakediga form de i öfrigt nu äga.
Angående den i fråga komne ändringen uti Ri kets Coilegiala inrättningar och upphäfvande af så kallade fora privilegiäta; så biträder jag Herr Borgmästaren Holms mening; men att Staten skulle betungas med lön för säkdrifvare till enskiltas tjenst, det finner jag alldeles olämpligt.
Detta är mitt enfaldiga yttrande i ofvanberörde hos Ltskottet ventilerade högst samhällsvigtiga ämne, och om jag härutinnan misstagit mig, är det åtmindstone icke ett fel sorn leder sitt upphof från bristande vilja för Allmänt väl. Sigt Den ;8 Juni. »•177
Sist är min önskan alt få mitt särskildta votum följakligt med Höglofl.
Herr Prosten Livin anförde: då den vigtiga frågan om Domstolarnas förändringar nu förehafves, till utlåtande öfver Kongl.
Lag-Comitéens uppgifna förslag, synes för mig kanske minds t passande, att yttra mig uti ett ämne utom inin krets, skildt från mina Embetsgörornål, och således för mig med mindre vidsträckt kännedom och utan ali erfarenhet.
Men då Kongl. Maj:t fordrat utlåtande, Riksens Höglofl.
Ständer remitterat till Höglofl. Lag-Utskottet, och jag har äran deraf vara en Ledamot, hvilken sorn en pligt bor yttra sig, får jag, efter mitt begrepp om dessa Lagförändringar, inlemna följande enskildta utlåtande, efter den ordning förslaget upptagit de der förekommande ämnen.
Beträffande således de föreslagna förändringar uti Domstolarnas Organisation; så finner jag för min del så många talande skäl mot och med, både för Härads-Rätter och Hof Rätter, att jag erkänner min villrådighet åt hvilkendera meningen, förändring eller bibehållande, jag bör stadga mitt beslut.
Otvifvelaktigt skulle permanenta Härads-Rätter hafva sina stora fördelar, mycket litet, kanske intet, öka Domarens göromål, alltid förkorta rättegångar, då ett mål ej behöfde uppskjutas kanske mer än i månad, i stället för det nu sker 3, 4 k Den 2?
Juni. å 6 månader..
Det är på de glesare bebodda trakter i Riket en omöjlighet, utan måste lampas sfter localen.
Häraf skulle dock