Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det åligger nemligen icke någon viss af Adelns medlemmar att inställa sig vid riksdag, utan är sådant öfverlemnadt till en hvars enskilda godtfinnande.
Äfven, sedan en adelsman öfvertagit representantkallet, finnes för honom icke någon förpligtelse att dermed fortfara intill riksdagens slut, utan kan han detsamma när som helst frånträda.
För dem af Ridderskapet och Adelns representanter, som af Ståndet erhållit något särskildt uppdrag, fordras väl att, i händelse de vilja, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt frän riksdagsorten afresa, de böra dertill hafva undfått tillstånd af antingen Landtmarskaiken eller ock af Ståndet; men de ledamöter, ät hvilka något dylikt uppdrag icke blifvit anförtrodt, kunna frän riksdagen sig aflägsna utan någon derom gjord anmälan.
Af dessa omständigheter har framgått ett förhållande, som synes jemväl vara helt naturligt, men icke destomindre för ärendenas behandling otjenligt, eller att antalet af Ridderskapet och Adelns tillstädesvarande ledamöter är på särskilda tider under riksdagens lopp i hög grad omvexlande.
Vidare är med Adelns sjelfskrifvenhet förenad en annan icke oväsendtlig svårighet.
Uti idéen om sjelfskrifvenhet ligger äfven den om skyldigheten att, under utöfvandet af representanlkallet, sig sjelf underhålla; men då icke alia af Adelns ledamöter ega en betydligare förmögenhet, måste deraf äfven blifva en följd, att, bland de i laudsorterna boende, flere i öfrigt till riksdagsmannakallets utöfvande skicklige personer af ekonomiska skäl nödgas derifrån afhälla sig.
För de i hufvudstaden bosatte adelsmän finnes icke detta hinder, hvarföre ock det jemförelsevis största antalet af Ridderskapet och Adelns representanter består af dem, som i Stockholm hafva sitt hemvist.
Men äfven bland dessa kan endast ett ringare antal åt representantkallet egna erforderlig omsorg, enär de fleste måste använda största delen af sin tid och sitt arbete åt innehafvande embeten och tjenster eller andra befattningar.
Uti dessa förhållanden återfinnes orsaken dertill att, oaktadt det stora antal af Adelns ledamöter, som uttaga riksd3gspoletter, endast ett ringare antal af dem mera oafbrutet följer riksdags-förhandlingarne.
Till följd af detta allt har man äfven mera allmänt yrkat upphörandet af Adelns sjelfskrifvenhet.
Man har väl icke kunnat förneka att sjelfskrifvenhet till representantkallet kan i flera afseenden vara af ganska stor vigt för det allmänna, särdeles genom den motvigt den kan lemna emot alltför hastiga omkastningar och obetänksamma förändringar; men man har trott att, för ernåendet af alla de fördelar, som med sjelfskrifvenheten åsyftas, det fordrades en annan organisation och andra förhållanden, än som nu ega rum med Ridderskapet och Adeln.
Förslag om förändring af Adelns sjelfskrifvenhet hafva äfven blifvit vid föregående riksdagar, och sednast vid den sist hållna, underställda Rikets Stän - 8 Konslitvlions-Ulskottets Memorial N:o 35. ders pröfning; men icke något af dessa har anseus fullt tillfredsställande, hvadan de ock förfallit.
Å berörda förhållanden har Konstitutions Utskottet fästat sin uppmärksamhet, med anledning af en motion, som ledamoten af Ridderskapet och Adeln Herr Grefve G. F. Liljencrantz, till Utskottet ingifvit och uti hvilken motion förslag blifvit framstäldt derom, dels att Ridderskapet och Adelns representanter skulle utses genom val, dels ock att representationsrätt uti nämnda
Stånd måtte tillerkännas åtskillige hittills orepresenterade jordegare.
I enlighet med hvad här ofvan blifvit yttradt. instämmer Utskottet med motionären uti hans öfvertygelse om nyttan för det allmänna, att Ridderskapet och Adelns ledamöter utses genom val.
Beträffande sednare delen af motionen: så hyser Utskottet i allmänhet den åsigten, att man genom delvis företagna ändringar i Grundlagen, bör uti de nuvarande Riks
Stånden inrymma dem utaf de orepresenterade medborgarekiasserna, som ega giltiga anspråk på delaktighet i representationen.
Då nu hvartdera af de tre ofrälse
Stånden med sig införlifvat åtskillige, förut orepresenterade klasser, och Ridderskapet och Adeln ensamt qvarstår oförändradt, har Utskottet trott sig kunna förutsätta, att detta Ständ icke skulle finnas mindre, än de öfriga Stånden, benäget till uppoffring af innehafvande rättigheter, i händelse fäderneslandets väl ansåges kräfva sådant.
Ibland de nu orepresenferade utgöres en betydlig klass af sådana jordegare, som antingen äro eller varit i Statens tjenst.
De af dessa, som på grund Kongl, fullmakt innehaft eller innehafva beställning i rikets tjenst, öfverensstämma i hänseende till bildning och samhällsställning, väsendtligen med Ridderskapet och Adelns ledamöter, och då de jemväl kunna med skäl fordra att icke vidare vara från delaktighet i representationen uteslutne, har Utskottet trott sig ega giltig anledning att föreslå det plats åt ett bestämdt antal af nämnde jordegare mätte lemnäs ibland Ridderskapet och Adelns representanter.
Enär Utskottet uti Memorialet N:o 11 framställt förslag om representationsrätt 1 Bonde-Ståndet för de ofrälse hemmansegare, hvilka förut innehaft beställning i rikets tjenst eller tillhört annat Riks-Stånd, samt det möjligen skulle kunna anses, att stridighet förefunnés emellan detta förslag och det Utskottet nu går att afgifva; så har Utskottet ansett sig böra anmärka att begge dessa förslag mycket väl kunna stå tillsammans.
Antagas begge förslagen, blir deraf en följd, att de ofrälse hemmansegare, som innehaft tjenst på grund af Kongl, fullmakt, komme, att tillhöra Ridderskapet och Adeln samt vore således uteslutne från valrätt och valbarhet i Bonde-Ståndet; hvaremot de ofrälse hemmansegare, som tagit afsked från tjenster, hvilka icke af Kongl. Majit tillsättas, erhölle representationsrätt i sistnämnda Stånd.
Slutligen har Utskottet ansett, att Ridderskapet och Adelns representanter lämpligen borde utgöra ett antal af Sjutiofem, fördelade uti två klasser, af hvilka frälsemannen inom sig valde Sextio och de ofrälse Femton ledamöter; att valen skulle förrättas distriktvis Konstitutions-Utshottets Memorial N:o 35. 9 distriktvis, särskildt för hvardera klassen; att föreskrifterna härom horde i Grundlag intagas; men att, då uppgörandet af de närmare bestämmelserna för distriktenas indelning och valens förrättande vore underkastadt stora svårigheter, och den blifvande valordningen derföre, åtminstone till en början, torde påkalla tätare förändringar, borde alla i dessa hänseenden nödiga stadganden erhålla rum uti en särskild Stånds-ordning.
I betraktande af hvad sålunda anfördt blifvit, och på det att dels en ganska vigtig och betydande samhällsklass måtte erhålla hittills saknad representationsrätt, dels äfven Ridderskapet och Adelns representation måtte fä en lämpligare form för sin verksamhet, har Utskottet ansett sig böra, till Rikets Ständers grundlagseniiga behandling) vördsamt öfverlemna följande förslag till ändringar uti Riksdags-Ordningen. § 11. (nuvarande lydelse.)
Med de i andra § — — — — — verkställas; tillhörande det Dom-kapitlen, att för Presterskapet, Stockholms Magistrat, att för samma stad, samt Landshöfding arne, hvar i sitt län, att för de öfrige städerna och menige allmogen om sådana valförrättningar, å embetets vägnar, föranstalta, — — — f hrrättas. (den föreslagna lydelsen.)
Med de i andra § — — — — — verkställas; tillhörande det vederbörande valförrättare att om sådana valförrättningar, å embetets vägnar, föranstalta, — — — — förrättas. § 12.
Ridderskapet och Adeln infinner sig till riksdag och representeras enligt RiddarhusOrdningen, hvilken, lika som öfriga StåndsOrdningar, bör vara i öfverensstämmelse med Grundlag arne författad.
1859 $ 1860. 1:0.
Ridderskapet och Adeln utgöres vid riksdag af Sjutiofem, enligt nedanstående 2:a och 3:e morn., valde riksdagsmän, bland hvilka Sextio väljas af dem, som enligt 2:a morn., och Femton af dem, som enligt 3:e mom. valberättigade äro. 2:0.
Adelsmän, som äro medlemmar af någon d Riddarhuset introducerad ätt, med undantag af dem, för hvilka hinder, enligt Riksdags-Ordningen och Riddarhus-Ord3 Sami. 12 Haft. 2 10 Konstitutions- Utskottets Memorial N:o 35. rängen möter; välje distriktvis inom sig Riksdagsmän. 3:0.
Ägare och innehafvare med ståndig besittningsrätt af i mantal satt jord, hvilka icke frälsemän åro; men som -på grund af Kongl. Fullmakt innehafva eller innehaft tjenst å Rikets stat, välje distriktvis inom sig Riksdagsmän. 4:0.
Valen förrättas, i enlighet med den Riddarhus-Ordning, hvilken, likasom öfriga Stånds- Ordningar, i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad, af Ridderskapet och Adeln antages och af Konungen gillas och fastställes. § 16.
Underlåter något Universitet, Prosteri, Stad, Bruks-distrikt eller Hårad att ställa Fullmäktig, vare förfallet till det vite, Ståndet pröfvar skäligt utsätta, och sorn svara kan mot den omkostnad, som ett annat och jemnlikt Universitet, Prosteri, Stad, Bruks-distrikt eller Hårad på sin Riksdagsman göra måste; skolande — — — — — ■— Ståndets kassa.
Underlåter Valfördelning att Riksdagsman ställa, vare förfallen till det vite, Ståndet pröfvar skäligt utsätta; skolande— — — Ståndets kassa. § 17. d:o.
Uti Riksdagsmannaval — — _ — — protokollet. 2:0.
Vid alla Riksdagsmannaval — — — — dem emellan.
Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, 1:0.
Uti Riksdagsmannavalen — — — — — — — protokollet. 2:0.
Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 35.
Ii och njute han af dem, som äro berättigade att välja, anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad, hvilka, för Preste- och Borgare-Ståndens Piksdags - Fullmäktige, före valet bestämmas.
Dessa medel — — — — — — — — Akademi-fonden. § Förmenar någon väljande - förrättadt.
Klagomål öfver val till Riksdagsmän af Preste-Slandet ingifves, för Stiften hos Konsistorierna, samt för Universiteten och Wetenskaps-akademieu hos'
Konungen, och följes dervid i öfrigt lika ordning och enahanda grunder, som här ofvanföre finnas utstakade. § Riksdagsmän af alla Stånd — — — — fulländad; hvarje
Stånd dess pröfningsrätt förbehållen, så väl i afseende på sådana medlemmar, hvilkas Fullmakter ej blifvit godkända, som dem, emot hvilka, till följe af 14 och 18 §§ någon anmärkning eger rum, — — — — — — — — — förebära. § Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda: »Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i skall hållas och ta ger sin början den befullmäktigas derifrån undandraga, och njute han af dem, som äro berättigade att välja, anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad, hvilka före valet bestämmas.
Dessa medel — —- — — _ — __ __ Akademi-fonden. 19.
Förmenar någon väljande — — — — förrättadt.
Klagomål öfver val till Riksdagsmän af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet ingifves, för Ridderskapet och Adeln samt för Universiteten och Wetenskaps-akademien hos Konungen, och för Stiften hos Konsistorierna, och följes dervid i öfrigt lika ordning och enahanda grunder, som här ofvanföre fiunas utstakade.
Riksdagsmän af alla Stånd — —- — — fulländad; hvarje Stånd dess pröfningsrätt förbehållen, så väl i afseende på sådana medlemmar, hvilkas Fullmakter ej blifvit godkända, som dem, emot hvilka, till följe af 13, 13, 14, 15, och 18 §§ någon anmärkning förekommer, — -— — — — — — — — — — _ — — — förebära.
Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda: »Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i skail hållas och ta ger sin början den befullmäktigas Eonslitutions-Utskoltels Memorial N:o 35. härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-Ståndet — — — — — Grundlagar.»
Fullmakterna underskrifvas: Preste-Ståndets — — — — — — utlemna. § l:o.
Samma dag — — — — — förordne.
Enär Landtmarskalk eller Talmän under Riksdagen af sjuklighet eller andra anmälda laga förfall hindras att föra ordet, företrädes deras ställen, hos Ridderskapet och Adeln af dm främste närvarande Ledamoten, enligt Riddarhus- Ordningen, och i de öfriga Stånden af vice Talmän, hvilka likaledes, vid Riksdagens början, af Konungen utnämnes. — — — — — —• sina Talmän. härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Ridderskapet och Adeln ifrån N. N. valdistrikt): för (Preste-Ståndet— — — Grundlagar.»
Ridderskapet och Adelns af v alfor rättar en:
Preste Ståndets — — — — — — utlemna. 23. 1:0.
Samma dag — — — — — — förordne.
Enär Landtmarskalk eller Talmän under Riksdagen af sjuklighet eiler andra anmälda Jaga förfall hindras att föra ordet, företrädes deras ställen af vice Talmän, hvilka likaledes, vid Riksdagens början af Konungen utnämnes. — — — — — — sina Talmän. § 79.
Ingen af Ridderskapet och Adeln, som, enligt Riddarhus-Ordningen, till såte och stämma berättigad år, icke eller någon lagligen kallad eller vald Riksdagsman för annat Stånd, må kunna, af hvad anledning som helst, förmenas att Riksdagen bivista; dock gälle under krigstider undantag härutinnan för militär-personer, då de i Rikets tjenst af Konungen beordras.
Riksdagsman af Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden må ej från riksdagsorten afresa, eller från riksdagsöfverläggningarne sig afhålla, med mindre han dertill undfått, genom Protokolls-utdrag, Ingen lagligen kallad eller vald Riksdagsman må kunna, af hvad anledning som helst, förmenas att Riksdagen bivista; dock gälle under krigstider undantag härutinnan för militär-personer, då de i Rikets tjenst af Konungen beordras.
Ej må Riksdagsman från riksdagsorten afJresa, — — — — — — — — — Konsätutions-Ulskotlels Memorial N:o 35.
13 tillåtelse af det Stånd, hvartill han hörer.
Är han ledamot i ett eller flera Utskott, anmäle sig först derstädes till ledighets erhållande, och gifve sådant derefter i sitt Stånds Plenum tillkänna, hvarest, om ledigheten beviljas, nytt val till Utskotts-ledamot genast förrättas.
Sådant må äfven för sig gå, då Ledamot, flera än tre gånger å rad frän Utskottets sammanträden, utan laga förfall, sig afhållit, hvilket den främste derstädes varande Ledamoten af hvarje Stånd äge, att i vederbörande Stånds Plenum gifva tillkänna.
Ulan gällande skäl må ej längre ledighet, än af två, högst tre veckors tid beviljas.
Ridderskapet och Adeln ställe sig, i dessa sednare fall, Riddarhus-Ordningen till efterrättelse.
Af Herr Friherre J. G. Paijkull: n Enligt detta nu framställda förslag skulle Ridderskapet och Adeln afstå från sin seklers-gamla rättighet att sjelfmant infinna sig vid riksdagarne för att deltaga i lagars stiftande och beskattnings-rättens ulöfvande.
För mig är denna rättighet alltför dyrbar för att utan högsta nödvändighet kastas öfver bord och jag tror icke att den, som villigt lämpar sig efter hvarje stundens hugskott, dermed förvärfvar någon aktning.
— Icke heller kan jag förmoda att någon opartisk domare med skäl skulle kunna förevita Adeln att, äfven i sitt nuvarande skick, sämre än något af de öfriga Stånden hafva uppfyllt sitt kall. — Svenska Adeln besitter ännu tillräcklig förmögenhet för att utan särskild betalning kunna utöfva detta kall, hvarföre hvarje stadgande derom af mig anses öfverflödigt och olämpligt.
Ingen skulle med mer skicklighet utföra sitt uppdrag derföre att han vore betald och arfvodena bidraga icke till riksdagarnes förkortande.
— Med all aktning för det nya byråkratiska element man föreslagit att inlöra bland Ridderskapet 14 Konslilutions-Ulskollets Memorial N:o 35. och Adeln, anser jag detta Stånd Ingalunda vara i behof af en sådan förstärkning och det allmänna torde ej heller derpå vinna, enär embetsmännens antal inom Riks-Stånden redan torde kunna anses fullt tillräckligt.
— De platser som kunde återstå för de ifrågavarande f d. embetsmännen blefvo troligen alltför fä för att en sä genomgripande förändring, sorn den ifrågavarande, för deras besättande kunde rättfärdigas, allrahelst då de sorn tagit afsked icke sällan befinna sig vid en ålder, dä lugn snarare än verksamhet eftersträfvas.
— Då förslaget dessutom vid sitt utförande skulle komma att mota ganska många svårigheter måste jag till alla delar ogilla detsamma.»
I denna reservation instämde Herr G.
Af Herr II.
Th. Cederschiöld: »Jag reserverar mig mot det fattade beslutet om val inom Ridderskapet och Adeln.
Då hvarje förändring i afseende på representationsrättens utöfning, efter mi» åsigt, bör hafva till liufvudsyfle att ät national-representationen bereda den högsta grad af sjelfständighet, redbarhet och insigt; — men det deremot är ovisst, huruvida den nu beslutade förändringen skall leda till nämnda syftemål, eller till dess motsats, helst sådant, efter min uppfattning, är helt och hållet beroende på beskaffenheten af den lag, som skall bestämma, huru valen skola förrättas; — sä anser jag mig ej böra med min röst biträda något förslag om Adelns representationsrätts utöfning genom val, förr än bestämdt blifvit, att valen komma att förrättas på sådant sätt, sorn lemnar den största säkerhet att förutnämnde med förändringen åsyftade ändamål verkligen kommer att vinnas.» Af Herrar Doktorer II. G. Lindgren, T. Wensjoe och C. II.
Rundgren. »Kontrakts-Prosten Tegnér tillkännagaf, att han, som biträdt pluralitetens åsigt, att Ridderskapet och Adeln borde representeras genom valde Ombud, likväl ansett, derom i Protokollet närmare förmäles, att saken bättre blifvit sedd till godo, och större utsigt varit för uppnåendet af det mål, som afses, om sättet för verkställigheten af förändringen blifvit ät Ståndet öfverlåtet, och i Riddarhus ordningen ingående, äfvensom han förmenat, att, i sakens nu varande skick, något nytt element icke hade bort föreslås att bland Ridderskapet och Adeln upptagas: och hade han i nu omförmälda hänseenden mot förslaget sig reserverat».
Selander har anmält, att han vid ärendets afgörande icke varit i Utskottet tillstädes.
Konsälutions-UIskottets Memorial N:o 36. 15 N:o 56.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Juni 1860, kl. 10 f. in.
Memorial lill Rikets Ständer, med voterings-proposilion, rörande det af Konslitulions-Utskottet uti Memorialet N:o ii framställda förslag lill ändring i i5 § Riksdags-Ordningen, om hemmansegares representationsrätt.
Sedan det af Konstitutions-Utskoltet uti Memorialet N:o 11, framställda förslag till ändring i 15 § Riksdags-ordningen, om hemmansegares representationsrätt, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men af Bonde-Ståndet afslaget, och samtliga Riks-Stånden derefter, enligt hvad Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag för den 23, 29 och 30 nästlidne
Maj samt den 2 innevarande månad utvisa, med vidblifvande af sina i frågan fattade beslut, lagt till handlingarne Utskottets Memorial N o 21, innehållande anmälan om oförenligheten af Biks-Ståndens skiljaktiga meningar samt inbjudning till Bonde-Ståndet att sig efter de öfriga Stånden foga; så får Utskottet, för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutionsutskott, vördsamt till Rikets Ständers godkännande föreslå följande Votering s-proposition.
Den, som vill, att det af Konstitutions-Utskottet i Memorialet N:o 11 framställda, af Bidderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden godkända förslag till än - 16 Konslilutions-Vtskotlels Memorial N:o 37. dring i 15 § Riksdags-ordningen, om hemmansegares representationsrätt, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste
Nej; Vinner Nej, är berörde grundlagsändrings-förslag förkastadt.
Anie. till Exp.-Utsk. den 9 Juni 1860, kl. 10 f. m. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konstitutions-Utskottel i Memorialet
N:o 23 framställda förslag till tillägg i 109 g Regerings-Formen och 80 § Riksdags-Ordningen.
Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 23, innehållande förslag till tillägg i 109 § Regerings-formen och 80 § Riksdags-ordningen, om uppskof i riksdag, har samma förslag, enligt hvad Konstitutions-Utskottet tillhandakomne protokollsutdrag för den 23, 29 och 30 nästlidne
Maj samt den 2 innevarande månad utvisa, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; men af Preste-Ståndet förkastad!; och då emellan dessa beslut förefinnes oförenlig skiljaktighet, får Utskottet detta förhållande tili Rikets
Ständers grundlagsenliga behandling vördsamt anmäla, med inbjudning till PresteStåndet att sig efter de öfriga Stånden foga.
Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1860. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 38.
1 ft:o 38.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Juni 1860, kl. 8 e. m.
Memorial, med, förslag till ändring i Riksdags-Ordningens föreskrifter om Preste-Ståndets representationsrätt.
Man synes alltmer och mer omfatta den åsigten, att de orepresenlerades anspråk på delaktighet i nationalrepresentationen lämpligast kunde erkännas, genom att uti de nuvarande Riks-Stånden upptaga sådana medborgareklasser, som för sina anspråk i berörda hänseende ega giltig grund.
I öfverensstämmelse med denna åsigt hafva tid efter annan åtskilliga, förut orepresenterade, medborgareklasser erhållit valrätt och valbarhet uti de tre valde Stånden; och nuvarande Konstitutions-Utskott har, fullföljande den sålunda öppnade banan, afgifvit förslag om ytterligare flera nya elementers införlifvande dels med Bonde-Ståndet, dels med Borgare-Ståndet samt dels med Ridderskapet och Adeln.
I sammanhang dermed och i anledning af väckta motioner har Konstitutions-Utskottet i öfvervägande tagit, om och i hvad mån ändring uti Preste-Ståndets nuvarande representationssätt må kunna ske.
Innan Utskottet skrider till frågans besvarande, har Utskottet trott sig böra göra en framställning af de förändringar, som, efter fastställandet af nuvarande Riks dags-Ordning, vidtagits med detta Stånds representation.
Jemlikt ursprungliga lydel sen af nämnda Grundlags 13 §, representerades Preste-Ståndet vid riksdag af tre särskilda klasser, nemligen:
Erkebiskopen, Biskoparne och Pastor Primarius i Stockholm, hvilka af Konungen till riksdag kallades; Kyrkoherdamer hvilka stiftvis inom sig valde ett visst antal fullmägtige, samt Komministrarne uti hvarje stift, äfvensom Komministrarne i Stockholm, hvilka voro berättigade, om de det åstundade, att, inom sig välja en fullmägtig.
Till dessa tre klasser blefvo, genom Rikets Ständers och Konungens beslut vid 1823 års riksdag, fogade tvänne nya, nemligen dels Universiteten i Upsala och Lund, som skulle ega till Riksdagsmän i Preste-Ståndet utse hvartdera tvänne Professorer från de verldsliga fakulteterna, och dels Wetenskaps-Akademien, af hvil ken finge väljas tvänne ofrälse civile Ledamöter till fullmägtige i nämnda Stånd.
Slutligen blef vid 1840—1841 årens riksdag den ändring gjord uti valrätten för Universiteten i Upsala och Lund, att dessa Universitet förklarades skola, genom deras samtliga Professorer och Adjunkter, ordinarie eller extraordinarie, samt Docenter, AkaBih. till R.
Prot. 1850 & 1860. 3 Sami. 13 lläft. 1 2 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 38. demiernas Räntmästare och Sekreterare, jemte alla öfrige Akademiska tjenstemän, som, i och för sina befattningar, ega presterlig befordringsrätt, utse, till riksdagsmän i Preste-Ståndet, hvartdera minst en Professor från de verldsliga fakulteterna, dock med rättighet att ställa två sådana fullmägtige.
Af denna framställning synes, dels att Preste-Ståndets representation, som förut utöfvades af tre särskilda klasser, numera fullgöres genom fem sådana, dels ock att antalet af Ståndets riksdagsmän blifvit förökadt med högst sex och minst fyra.
Då den tillökning, nämnda Riks-Stånd sålunda vunnit, icke kan anses särdeles betydlig, helst om den jemföres med hvad i berörda hänseende egt rum med de tvänne öfrige ofrälse Stånden, torde redan i detta förhållande ligga en uppmaning för Utskottet, att tillse om icke representationsrätt uti Preste-Ståndet lämpligen kunde tillerkännas ännu flera medborgare-klasser.
Ibland dem, som kunna i detta hänseende anses hafva giltiga anspråk, framstå i främsta rummet de ordinarie
Lärare vid rikets elementar-läroverk, hvilka ega presterlig befordringsrätt.
Genom såväl vetenskaplig bildning, som föremålet för sin verksamhet, eller ungdomens uppfostran och undervisning, närma de sig ganska mycket det egentliga presterskapets och synes det som samma skäl, hvilket legat till grund för Universitetens och Wetenskaps-Akademiens upptagande i Preste-Ståndet, äfven borde tillämpas på Skoliärarne.