Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ephoralstyrelsens befattningar skulle hufvudsakligen vara att upprätta förslag till sådana lärarebeställningar inom stiftet, som af Kongl. Maj:t tillsättas, samt förordna lärare i musik, gymnastik och teckning; att, jemte ephorus, tillse gifna föreskrifters ordentliga efterlefnad och vaka deröfver, att undervisningen med drift och ordning lemnäs; på skolkollegiernas förslag bestämma, hvilka läroböcker skola begagnas, skilja lärarne emellan de frågor, som angå deras ömsesidiga skyldigheter; bestämma löneturen dem emellan; emottaga och, jemte eget utlåtande och berättelse, till den längre ned omtalade central-styrelsen insända de årliga berättelser, hvilka rektorerna böra afgifva; förvalta de kassor, som äro gemensamma för stiftets flera läroverk; afgifva utlåtanden i frågor, som angå undervisningen inom stiftet; framställa förslag till sådana förbättringar, som anses nödiga och verkställbara, samt i allmänhet befordra allt hvad till undervisningens och uppfostrans gagn kan lända.
Lokalstyrelsen kunde vid stifs-stadens skola vara densamma som ephoralstyrelsen, men vid andra skolor bestå: vid högre skola af inspektor, såsom ordförande, landshöfdingen, eller den han i sitt ställe förordnar, en af ephoralstyrelsen utsedd ledamot, två ledamöter, valde af föräldrarne till den i skolan undervisade ungdom samt rektor; och vid medelskola eller lägre skola af inspektor, en af ephoralstyrelsen utsedd ledamot, en ledamot, vald af föräldrarne samt rektor.
Lokalstyrelsens befattningar borde hufvudsakligen vara: att, jemte inspektor, hafva öfverinseendet öfver skolan; bestämma, hvilka lärjungar böra erhålla befrielse från eller lindring i skolafgiften; fastställa lärjungarnas afgifter till ved, ljus och djdikt; söka bereda tillgång till fyllande af de materiella behof, som för skolans ändamålsenliga gång erfordras; i möjligaste måtto söka förskaffa ungdomen passande värdar; genomgå rektors räkenskaper, innan de till ephoralstyrelsen insändas, och så vidare, Så, som dessa styrelser äro föreslagna, blifver inom dem antalet af de personer, hvilka om läroverken ega speciel kännedom, öfvervägande, så att läroverken ej böra kunna komma att störas af möjliga försök af de öfriga ledamöterna att leda dem till för dessa inrättningar främmande eller med dem oförenliga ändamål, men tillfälle ändock lemnäs barnens föräldrar att till sakkunnige personers pröfning framställa sina yrkanden på de förbättringar eller rättelser, hvilka de anse behöfliga, och att, om på dem afseende icke göres, få dem på enkel och naturlig väg underställde högre myndigheter, Bil.
N:o 5 till Kongl. Maj:ts Prop. 18-17.
Haft. 1. 4 26 ända till Kongl. Maj:t.
Ofelbart skall, genom en sådan åtgärd, hvarje ort mera lifvas för sitt skolväsende och söka bereda det sådana förmåner, som kunna gifva det en ändamålsenlig utveckling.
En annan af behofvet högt påkallad förändring, i synnerhet då vid en ny reglering ämnes-lärarne få ökad undervisningsskyldighet, är att samtlige lärarne skiljas från de konsistoriella göromålen.
Utom det att en del af den tid, som på undervisningen och beredelserna dertill borde användas, upptages af dessa göromål, ryckas äfven sinnena genom dem åt andra alldeles främmande föremål, så att någon gång till och med nitet för stiftets ecklesiastika intressen blir större än för framstegen inom det kall, hvilket personerna egentligen tillhöra.
En sådan förändring är ock föreslagen af Kyrkolags-Kommitteen och torde kunna anses vara så erkändt nyttig för läroverken, alt meningarne derom ej lära vara mycket delade.
För att tillvägabringa och bibehålla den så nödiga enheten och sambandet, ej allenast emellan läroverk af enahanda art, utan ock emellan läroinrältningar af olika beskaffenhet, eller emellan universiteten, elementarläroverken och folkskolorna; för att gifva dem en'föreningspunkt före Högsta Styrelsen eller Eders Kongl. Maj:t, och för att göra möjlig den konseqventa och planmessiga tillsyn och kontroll å undervisningens ordentliga och ändamålsenliga gång, som måste vara högst vigtig, torde ingenting vara så nyttigt och behöfligt som inrättandet af en central-styrelse för undervisningsverken.
Uti särskildt underdånigt memorial (Bilagan N:o 5 vid detta protokoll) har jag sökt närmare utveckla angelägenheten af en sådan institution, och föreslagit sättet, huru den borde vara sammansatt, samt tillika uppgifvit de kostnader, som dermed skulle vara förenade.
Hvad slutligen angår den högst vigtiga punkten, huru de föreslagna förändringarna må kunna sättas i verket, utan att befaras må, på ena sidan, att undervisningen under öfvergångsperioden skall lida, och på den andra, att lärarnes billiga anspråk på löneförbättring komma att alltför länge uppehållas, så torde väl, såsom allmän grund, härvid böra antagas, att de förändringar, hvilka hos lärarne fordra andra egenskaper eller kunskaper än dem, hvarå de redan aflagt prof, icke sättas i verkställighet annorlunda än småningom och i mån af skeende afgång, men att åter de, hvilka icke i sådana förhållanden mola hinder och icke heller störa de nuvarande methodernas harmoniska begagnande under tiden, i alla fall ju förr desto heldre införas, samt alt i öfrigt, der lärarne så önska och kunna visa, både alt de inom sin krets ega erforderliga lärarekrafter, och att det sammanhang, 27 hvaruti deras skola mäste stå med andra skolor, derigenom icke störes, förändringarna, efter för hvarje skola skedd speciel pröfning, må kunna genast tillämpas.
Sålunda torde ingen af nuvarande ordinarie lärare, mot eget begifvande, kunna åläggas att undervisa i andra ämnen eller till högre kunskapsmått, än det, hvarpå han aflagt kunskaps- och undervisningsprof, ej heller någon nuvarande lektor tillförbindas att meddela undervisning i de delar, som nu tillhöra skolans tre nedersta klasser, eller någon skolrektor förpligtas att ingå såsom lärare under en ny rektor; men deremot torde alla dessa förhållanden kunna ega rum, om lärarne derom öfverenskomma och Kongl.
Maj:t, efter eforalstyrelsens hörande, finnér för godt att sådanL bifalla; börande likväl i allmänhet, och om icke särskilda förhållanden föranleda till undantag, hvar och en, som åtager sig en undervisning, lill hvars meddelande han icke redan aflagt prof om erforderlig skicklighet, aflägga sådant prof, innan han på ordinarie stat kommer i åtnjutande af de förbättrade löneinkomster, som dermed åtfölja.
Att hvar och en under sin tjenstetid bibehålies vid de lagliga inkomster, han innehar, äfven om de i något enstaka fall skulle vara större, än den nya staten upptager, faller af sig sjelf, likasom att hvars och ens billiga anspråk på framskridande i sin tur till redan stadgade löneinkomster, böra tagas i betraktande.
Den åtgärd, som emellertid torde böra ju förr desto heldre vidtagas, är meddelande af föreskrift derom, att, intill dess annorlunda stadgas, de, som till lärareplatser vid elementarläroverken befordras, endast må erhålla förordnanden å sina tjenster, med rättighet att tills vidare komma i åtnjutande af tjensten åtföljande förmåner, men att med prof och tillsättning i öfrigt skall tillgå, på sätt redan finnes föreskrifvet.
Såsom en följd af hvad sålunda blifvit anfördt, anser jag mig böra i underdånighet föreslå: 1:0 Att Eders Kongl.
Majit hufvudsakligen täcktes godkänna det här, under N:o i bifogade, förslag till stadganden, hvilka motsvara de nio första kapitlen i i:sta sektionen af nu gällande Skol-ordning; 2:0 att föreskriften i 3:dje sektionen i kap. 2 § af Skolordningen, alt ansökning till läraresyssla på stat ej må upptagas, om ej sökanden är född eller njutit uppfoslran uti det stift, inom hvilket befordran sökes, måtte uppliäfvas; 3:o att antingen skollärare-seminarier eller särskilda lärostolar i ptedagogik och didaktik måtte inrättas, på sätt under N:o 2 bilagda underdåniga memorial närmare utvecklar, och att nådig Proposition till Rikets ?.8
Ständer om beviljande af de för detta ändamål nödiga medel, måtte framställas; 4:0 att ordinarie lärare vid elementar-läroverken, med undantag af dem, som undervisa i musik, gymnastik och teckning, framdeles, efter afgifna förslag, måtte blifva utnämnde af Eders Kongl. Maj:t; 5:o att ny lönereglering måtte få uppgöras för elementar-läroverken, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det underdåniga förslag, som i detta afseende under Nris 3 och 4» härjemte bifogas, samt att Eders Kongl. Majrt täcktes, genom nådig Proposition till Rikets Ständer begära de anslag, hvilka dertill erfordras; Gro att om löneförbättringen beviljas, den förhöjda tjenstårsberäkning, som lärare vid elementar-läroverken nu ega vid ansökningar till presterliga lägenheter, måtte komma att upphöra; 7:0 att konsistoriernas befattning med elementar-läroverken må komma att försvinna, samt öfverlemnas åt särskilda styrelser, med biskopen till ordförande, uti hvilka styrelser deputerade, valde af lärjungarnes föräldrar, äfven skola vara medlemmar; 8:0 att för hvarje till elementar-läroverken hörande skola bör finnas en lokalstyrelse, hvaruti äfven vissa valda deputerade af föräldrarne äro ledamöter; gro att samtlige lärarne vid elementar-läroverken må skiljas ifrån de konsistoriella göromålen; 10:0 att en centralstyrelse öfver uni versiteten, elementar-läroverken och folkskolorna inrättas, på sätt i särskildt, under N:o 5, bifogadt underdånigt memorial, blifvit föreslaget, och att nådig Proposition måtte afgå till Rikets Ständer om beviljande af de för nämnde ändamål nödiga anslag, och 11:0 att de förändringar, som beslutas, må komma att verkställas blott småningom och på ett så försigtigt sätt, att dels undervisningens gång, under öfvergångsperioden, ej må deraf lida, dels nuvarande lärares enskilda förhållanden eller billiga anspråk ej må deraf störas.
I enlighet med Statsrådets öfriga ledamöters yttrade mening, behagade Kongl. Majrt i nåder godkänna hufvudgrunderna för det nu framställda förslaget, så vidt de afse lärdoms- och apologistskolornas sammanslående och förening med gymnasium, rättigheten till valfrihet i vissa läroämnen, aflönings-staterna, indigenats-rättens upphörande för lärare vid elementar-läroverken och den förhöjda tjenstårsberäkningens upphörande, då lönförhöjningen träder i verksam - 29 het, men fann beslut rörande läromethoderna och öfriga detaljer för närvarande icke böra meddelas, likasom Kongl. Majit icke heller nu ville pröfva de väckta frågorna om ordnandet af styrelser för nämnde läroverk, om lärares tillsättande, om lärareseminarier och om lärarens skiljande från de konsistoriella göromålen; och då, så väl till följd af ämnets omfång, söm i anledning af den omständigheten, att, på sätt Departements-chefen erinrat, nuvarande lärare i något visst läroämne icke kunde mot sin egen vilja åläggas att i något annat lemna undervisning, eller klasslärare att i något ämne handleda skolans högre afdelningar, öfvergången och den förestående förändrade regleringen af läroverken endast kunde ske i den mån lärare afginge eller befunnes benägne och skicklige till öfvertagande af nya tjenstepligter, och det ifrågaställa anslaget endast erfordrades i samma mån, som förändringen ginge i verkställighet, ville Kongl. Maj:t förutom den summa af .
B:ko R:dr 10,000: som uppå Finans- och Ecklesiastik-Departementens gemensamma föredragning blifvit föreslagen, att, oberoende af läroverkens förändrade organisation, tilldelas Stockholms stads undervisningsverk, i stället för motsvarande belopp, som af tolagsmedlen utgått, icke af Rikets Ständer vid denna riksdag äska större tillökning i nuvarande anslag för elementar-läroverken än 3o,ooo: att utgå såsom reservationsanslag, för att, jemte nuvarande tillgångar och den afgift af lärjungarne, som blifvit föreslagen, användas till löner för lärare vid de elementar-läroverk, som blifva inrättade efter de nu godkända grunderna, med rättighet för Kongl. Maj:t dels att använda besparingarna på anslaget så väl till duplikanters aflönande, som till oundvikliga byggnader för läroverkens behof, der andra medel icke finnas att tillgå, dels att till hvarje skolas disposition för dess materiella behof öfverlemna hälften af det Öfverskott å afgiften af lärjungarne, som vid skolan uppkommer, sedan den summa utgått, hvilken minst bör erläggas; och ville Kongl. Maj:t derjemte, då de åtgärder, hvilka för skolväsendets ordnande komma att vidtagas, blefve af det omfång, att de icke kunde inom Eckesiastik-Departementet medhin - 3o nas utan särskildt biträde jemväl af personer, som i ämnet egde speciell kännedom och erfarenhet, föreslå Rikets Ständer att tillika å stat uppföra ett årligt anslag af R:dr 3,ooo: att i nämnde afseenden användas.
Härjemte behagade Kongl. Majrt i nåder förordna, att, intilldess annorlunda stadgas, de, som till lärareplatser vid elementarläroverken befordras, endast må erhålla förordnanden å sina tjenster, med rättighet att tills vidare komma i åtnjutande af tjensten åtföljande förmåner; men att med prof och tillsättning i öfrigt skall tillgå, på sätt redan finnes föreskrifvet; och skulle härom
Cirkulär afgå till rikets samtelige konsistorier samt till direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk. 15:o
En väsendtlig brist i våra undervisningsverk är saknaden af anstalter för fruntimmer s-under visningen.
För gossar, som eftersträfva högre bildning än den folkskolan kan lemna, finnas af staten bekostade lärdomsoch apologistskolor, gymnasier, universiteter och flerahanda andra inrättningar, men för flickor liar staten icke beredt tillgång till annan bildning än den, som folkskolan kan meddela.
Den tid är likväl längesedan förbi, då mannen ansåg qvinnan som slaf, ehuru han i öppen fejd stridde om hennes egande.
En sednare tid och mildare seder erkänna öppet hennes värde för samhällets bestånd och utveckling.
Det är i familjens sköte sorn statens religiösa och moraliska lifs yttringar ega sina kraftigaste rötter, och det är qvinnan, som genom sin ställning såsom maka, mor och husmoder, och framför allt såsom det blifvande slägtets uppfostrarinna, har det största inflytande på religiositetens och sedlighetens utveckling inom denna första samhällsbildning.
Mot särskilda undervisnings-anstalter för fruntimmer invändes visserligen, att just derföre, att qvinnans egentliga verkningskrets är familjen, behöfver hon icke andra egenskaper och kunskaper än dem, som fordras för utöfningen af hennes pligter inom det husliga lifvet.
Detta må ock i allmänhet och hufvudsakligen vara sannt, men begreppet om hvad, som utgör föremålet för qvinnans verksamhet, hvilar dock icke alltid på sanning och 3i rättvisa, då denna verksamhet inskränkes till blotta förmågan att tillreda de för hushållet behöfliga födo- och beklädnads-ämnen, och att tillse, att inom husets ekonomi allt ordentligt tillgår.
Högre äro qvinnans pligter.
Utom det att hon sålunda skall befria mannen från de småaktiga bestyren inom familjen, tillhör henne att för sina tjenare vara en husmoder, som på en gång med allvar och godhet leder deras sysselsättningar och vakar öfver deras sedlighet; att för sina barn vara en uppfostrarinna, som utan hårdhet vänjer dem vid lydnad och med säkert öga på deras olika böjelser och anlag förmår uppmuntra och lifva de goda och följdriktigt motarbeta de onda, samt att för sin man vara en huld maka, som gör hemmet för honom kärt och angenämt, kan förstå honom, hans fröjder och bekymmer, dela hans smärtor, hjelpa honom alt bära olyckan, uppmuntra honom, om han svigtar, och gladt nied honom göra uppoffringar, om hon finnér sådana af pligten påkallade.
Under sådana förhållanden bär, inom det husliga lifvets krets, bildningen sina skönaste frukter.
Men blott få särskildt gynnade naturer ega lörmåga att uppfylla en så hög kallelse, utan att af uppfostran vara dertill bildade.
Denna bildning kan väl understundom och i lyckliga fall förvärfvas inom familjen, men ofta ega föräldrar icke dertill erforderlig förmåga, ofta äro båda eller den, som egde denna förmåga, bortryckte af döden, och ofta medgifva ej husets tillgångar att för ändamålet anlita främmande lärare eller lärarinnor.
Gemensamma undervisningsanstalter måste i sådan händelse anlitas, och säkraste beviset, att denna utväg vid många tillfällen måste begagnas, lemnar det stora antal af privata flickskolor, eller så kallade pensioner, som nu finnas.
Men i dessa får flickans undervisning som oftast en skef rigtning.
Bildningen blir vanligen desto mera ytlig, som modersmålet och främmande språk inöfvas utan förståndets skärpning, vetenskaper inläras utan ordningens allvar och utan begrepp om deras frukter, samt yttre färdigheter och skimrande talanger snarare förvärfvas och måhända högre skattas, än verklig själsodling, hjertats egenskaper samt grundliga och nyttiga kunskaper.
Staten har icke vidtagit någon åtgärd för att tillrättavisa denna missriktning, hvilken likväl för samhället varit högst förderflig.
Utan någon statens åtgärd har dock i sednare tider en bättre åsigt börjat göra sig gällande.
Mera än förr fordras nu af en god fruntimmersskola, att den skall söka hos sina elever inplanta sann religiositet, ordnade kunskaper och sinnelagets allvar. 3a
Då denna förbättrade undervisning, först under skydd af framlidne Erkebiskopen Doktor Wallinj satt i verksamhet af Professoren Doktor Fryxell, redan varit tillämpad under halftannat decennium, varit begagnad i många flickskolor, och öfver allt visat goda frukter, torde tiden vara inne att åt densamma, genom statens mellankomst, för framtiden gifva stadga och utveckling.
Men då fruntimmersundervisningen, just för att så mycket som möjligt hållas inom det husliga lifvets krets, i allmänhet icke bor vara föremål för statens direkta omsorger, torde staten böra inskränka sin åtgärd till inrättandet af en normalskola, som på en gång genom sin föresyn kan verka på rigtningen af fruntimrens bildning och utgöra en anstalt, der lärarinnor kunna danas och erhålla vitsord om sin skicklighet.
Gagnet af en sådan åtgärd torde ej kunna jäfvas, ty ehuru flickpensioner uppkomma i nästan hvarje stad, följa de personer, hvilka inrätta dem, sällan någon genomtänkt plan, och ega ej heller något mönster, hvarefter de kunna gifva dem form.
Funnes deremot en af staten erkänd bildningsanstalt, så kunde med skäl begäras, att den, som vid grundläggandet afen flickskola, ville påräkna förtroende, borde förete vederbörligt intyg om i normalskolan erhållen kännedom af undervisningsmethoden i de ämnen, som höra till en mera grundlig uppfostran.
I en icke aflägsen framtid skulle derigenom uti rikets särskilda orter kunna påräknas kunniga och erfarna personer till ledarinnor af fruntimmersskolor.
Äfven de föräldrar, hvilka ej ville eller kunde begagna sådana skolor för sina döttrar, men ej utan andras biträde kunde meddela dem den un dervisning, de behöfde, skulle hemta gagn af en normalskola, genom den ledning vid valet af lärarinna för deras barn, som skolan kunde lemna, då, under nuvarande förhållanden, föräldrar och målsmän sällan kunna erhålla tillförlitlig visshet om en sökandes kunskaper och skicklighet.
Funnes en af staten inrättad normalskola, så kunde föräldrar fordra och få säkra betyg till stöd för sitt omdöme.
En af staten inrättad normalskola skulle jemväl kunna blifva ett verksamt medel att befordra lämpliga läroböckers författande.
Fruntimmersundervisningen i vårt land är ännu i nästan fullkomlig saknad af sådana läromedel.
De flesta, som begagnas, äro skrifna för goss-skolor och hvarken afpassade efter flickans behof eller för henne af intresse.
Ingen skicklig lärare vågar försöket att afhjelpa denna brist, emedan han för en sådan möda icke kan påräkna någon uppmuntran; men inrättades en normalskola, så 33 så kunde lärare och lärarinnor vid densamma förbindas att utarbeta lämpliga läroböcker och derför tillförsäkras vissa förmåner.
I flera andra stater bar ock behofvet af dylika mönster-skolor för de bildade samhällsklassernas döttrar länge varit insedt.
Rysslands och Preussens hufvudstäder ega sådana inrättningar.
I Schweitz finnes en uppfostrings-anstalt för fruntimmer, hvarifrån lärarinnor utgå till flera Europas länder, och i Frankrike stadgar en lag, att den, som vill inrätta pensionsanstalt för flickor, skall förut skaffa sig tillståndsbref af vederbörande myndighet.
Det är tid, att äfven vårt fosterland söker tillegna sig en förbättring i undervisningsväsendet, hvars vigt och gagnelighet andra stater länge erkänt.
Då jag alltså, på de skäl, som nu blifvit framställda, anser mig böra 1 underdånighet föieslå inrättandet af en normalskola för fruntimmersundervisningen, med lnifvudsakligt syftemål derjemte alt bilda skickliga lärarinnor, är det min skyldighet att framlägga grunddragen för en sådan skolas organisation, hvarvid jag trott mig böra i de flesta delar följa det förslag, som vid sista riksdagen blef af en riksdagsman inom Ridderskapet och Adeln framställd t: 1:0
Skolans ändamål skall vara trefaldigt, det första: att genom väl ledd uppfostran och undervisning, såsom ett föredöme för enskilda pensionsinrältningar, bibringa lärjungarna ej allenast sådana kunskaper, som äro för den bildade qvinnan behöfliga, för att sätta henne i ett lämpligt förhållande lill en bildad make och göra henne vuxen ledningen af sina barns första undervisning, utan ock meddela henne den religiösa känsla och de moraliska begrepp, som på en gång förädla hjertat, utveckla själens mildare dygder, kärlek till nästan, öfverseende, ödmjukhet, försakelse, med mera, och utgöra uti lifvets skilten de säkraste stöden mot de faror, som hota henne; det andra: att bilda lärarinnor och, efter aflagda prof, meddela betyg öfver kunskaper och undervisningsförmåga icke allenast åt dem, som vid skolan njutit undervisning, utan ock åt andra fruntimmer, som önska blifva såsom lärarinnor använda; det tredje: att, genom egen lärarepersonal eller på annat lämpligt sätt, befordra utarbetandet af läroböcker, passande för fruntimmersundervisningen; Bil.
N:u 5 till Kongl. Majlis Prop. 1847, Huft. J. 9 ■f 34 2:0
Undervisningsämnena skola vara kristendom och biblisk historia och kristlig moral, välskrilning, arithmelik, historia och geografi, i synnerhet fäderneslandets, svenska, tyska, fransyska och engelska språken, de allmännast förekommande sömnader och handarbeten, teckning och koralsång; 3:o Lärokurserna skola vara tvänne, den ena för dem, som inom skolan blott söka bildning för det egentliga husliga lifvet, den andra högre, för dem, som vilja blifva lärarinnor för andras barn.
För de förra meddelas undervisningen blott på förmiddagarna, för de sednare äfven på eftermiddagarna; 4:o
Lärarepersonalen skall utgöras af tre lärare och tre lärarinnor, biträdde, om så erfordras, af särskilda lärare i språk, teckning och koralsång; 5:o
Ledningen af undervisningen i allmänhet skall tillhöra förste läraren, hvilken tillika skall vara skolans rektor; 6:0
Ledningen af undervisningen i fruntimmers arheten samt uppsigten öfver lärjungarnas seder och skick tillhöra första lärarinnan, som ställes rektor närmast i myndighet inom skolan; 7:0 Skolan ställes under styrelse af en af Kongl. Maj:t utnämnd direktion, bland hvilkens medlemmar fruntimmer äfven böra finnas; 8:0
Lärjungarne få ej öfverskrida ett visst måttligt antalj som af Kongl.
Majrt uppå direktionens framställning bestämmes; g:o En viss årlig afgift, som på samma sätt bestämmes, erlägges af lärjungarne till skolans underhåll; 10:0 Skolans rektor erhåller samma befordringsrätt, som lärare vid elementarläroverken, men han, likasom hvar och en af öfrige lärare och lärarinnor vid skolan, kan af direktionen endtledigas, när den så finner beliöfligt.
Då emellertid, för det närvarande, inga allmänna medel finnas af Rikets Ständer disponerade, som kunna användas för inrättandet af en sådan skola, och afgifterna af lärjungarne ej torde böra bestämmas till så högt belopp, att kostnaderne med dem ensamt skulle kunna bestridas, får jag i underdånighet föreslå, att Eders Kongl. Maj:t, för inrättande af en sådan normalskola för fruntimmersundervisningen, måtte af Rikets
Ständer begära ett årligt anslag af 3,000
R:dr banko, en summa, hvilken säkerligen blifver erforderlig, då lokal för skolan skall hyras och den största grannlagenhet måste iakttagas vid valet af lärare och lärarinnor. 35 Kongl. Maj:t behagade, uppå jemväl
Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, i nåder bifalla, att af Rikets Ständer skulle äskas ett anslag af 3,ooo R:dr banko för inrättandet af en normalskola, till bildande af lärarinnor för fruntimmersundervisningen. 16:0