Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Clubb för alla Fyra Riks-Ståuden, på Statens bekostnad, försedd med Stat s~Ut sko t tets Betänkanclen.
178* med tillräckligt utrymme i en stor och National Representationen vårdig våning, der Ståndens Ledamöter å lediga Stunder kunde tråda tillsammans för att ofver förekommande allmåna ämnen samtala och öfverlägga, samt derigenom personlig bekantskap förvårfvas och tankarne med mera förtrolighet comuniceras m. m. hvaremot Herr von Hartmansdorff afstyrkt motionen, såsom i hans tanka icke befordrande dermed åsyftade ändamål, då en sådan dubb troligen skulle blifva ganska litet besökt samt dertill jemnvål saknades en passande och nog rymlig Local.
Öfver denna till Stats-Utskottet remmitterade motion får Utskottet yttra, att då en del af Riksdagen redan var förfluten vid motionens ankomst till Utskottet och alla clubbar inrättade samt Contracter derom för hela Riksdagen afslulade, har någon åtgärd för innevarande Riksdag, till vinnande af det uppgifna ändamålet, icke bort af Utskottet föreslås; Och hvad beträffar användande i framtiden af det gjorda förslaget så enär det icke lärer tillkomma Riksens Höglofl.
Ständer att meddela föreskrifter till efterlefnad af andra Riksens Ständer, vid kommande Riksdagar, utan'synes vara en åtgärd, som vid
Riksdagens början af dem sjelfva bör vidtagas efter eget bedömande och sig företeende omstån(■fMe Suml, mira B.) 1^82 Stats-Utskottets Belähkanden. digheter, kan Utskottet, som af sådan anledning anser sig icke bora ingå i profning om nyttan af forsiagets utförande, ej heller tillstyrka bifall till motionen; Hvilket vördsamt hemstålles till Riksens Håglöf].
Stånders afgörande.
Stockholm den g Julii i8Q3- -#
N:Ov 294.
Antom den 14 Julii i8a3, Betänkande, i anledning af sårskilde hos Hedervärda Bonde-Ståndet, våckte frågor, angående Kronans Fisken.
T™ Stats-Utskottets åtgärd har Hedervårda Bonde-Ståndet remitterat en af Dess Talman Anders Jansson Hyckert, såsom Fullmågtig får Örbyhus och Norunda Härader i Upland, gjord motion, att sorn arrendatorn af Krono Laxfisket vid Elfkarleby, under åberopande af allmänna Forfattningarne, om kongsådras bredd, jemte de flere särskilde föreskrifter, som rörande detta Fiske finnas utfärdade, skall hafva tid efter annan tillegnät sig ett nästan uteslutande begagnande af hela Fiskevattnet derstädes, så att Strandegarne icke finge ..åtnjuta den med stadgande ne i ånmet Stats-Utsköttets Betänkanden. i ^83 fö renlige ratt, att i Elfven fiska på sidorna om Kongsådran, hvilken ej må sträckås utöfver 3: cl el al Strommen , a Iver, som dem vöre betaget att nyttja ifrågavarande rättighet ute i öppna Hafsviken, der Kongsådra vigserligen bor finnas i och för fiskens obehindrade uppgång i Elfven, meri på sidorna hvarom Strandbygdens Aboer hade en medjordegande rätten otvifvelågtigt förenad rättighet> att nytja det Fiskevatten sorn omgifVer deras Strander , det mätte en Författning vidtagas, som, med mera noggranhet, ån hittills tillämpade oftast ensidigt tillkomne prohibitive åtgärder, samt större' uppmärksamhet å jordegarnes lagliga fiskerätt, tydligt bestämma grånsorne för alla Krono-Fisken i Riket hvarvid afseende borde hafvas mera på möjligheten, att till Fiskeriernes uppmuntrande i allmänhet inbringa en större fångst, ån på Krono-Lågenheternes eller Arrendatorernes monopolier, och har Talemannen, i ett sednare memorial, med bifogande af åtskiliige Handlingar uti en emellan Jordegarne och Arrendatorn af berörde Laxfiske, rörande nytjande rätten deraf uppstådd fråga, den Kongl.
Kammar-Collegium, genom Utslag ef den x 8 Maji i8qi, förvisat till utförande vid behörig
Domstol, vidare utvecklat afsigten med motionen vara den, att ämnet, sedan åtskiliige andra frågor deruti jemn val blifvit väckte, 1^84 Stats-Ut.skottets Betäiikanden. måtte behandlas från en Stats-ceconomisk synpunct, så att de hinder varda undanröjde, hvilka nu finnas för Fiskerierne uti flere Rikets provincer, och råtta begreppet om kongsådra nårmare bestämmes; Dervid Talmannen trott det hvarken Lagstridigt eller för mycket hegardt, utan tvärt om Riksgagneligt, att någon eftergift lemnäs i så kallade regaleråttigheter, når den medförde större fordel för det allmänna, samt att en, må hånda obetydlig, minskning i årliga arrende-afgifterne för ifrågavarande Krono-Lågenheter skulle deremot öfvervågas af ett stort antal medborgares förbättrande vilkor genom tillåten loflig frihet i en af Landets mest betydande näringsgrenar, och af en sålunda ökad production af Fiskerierne, hvarigenom införseln af saltad Lax från Finland säkert skulle upphöra och en national besparing såmedelst äfven uppkomma:
Uti hvilken framställning Riksdags-Fullmågtige från de fleste orter instämt; Äfvensom Borje Pettersson och Pehr Andersson från Halland, särskild, uti afgifne Memorial, likaledes vackt fråga om förnyadt stadgande, angående jordegarens rått, att vid deras stränder på sidorne om kongsådra, i Strömmar och andre Fiske-vatten, idka det Fiske som sig erbjuder; hvarförutan Riksdags-Fullmågtige från Norrbottens Lån, Olof Wikström, Johan Ruther g och Eric Mårtberg Stats-Utskottets Belänkanden. 1780 samt Moses Johansson, fran Vesterbottens
Län, hvar för sig, uti ingifrie Memorialer, föreslagit, att, enar det skulle vara ländande till Kronans större förmån, att de, i sistnämnde orter befintlige Fisken blefve under Skattemannarätt upplåtne de jordegare, å hvars områdén de samma åro belägne, i stället att utarrenderas, egarne af särskilde uppgifne
Byar, matte tillåtas att sädane KronoFisken till skatte köpa.
Vid handläggningen af desse frågor har Stats-Utskottet, hvad forst angår Talmannen Plyckerts samt Borje Pehrssons och Pehr Anderssons motioner, hvilka gå ut derpå, att med inskränkningen uti de kronan forbehållne rättigheter, i afseende på visse FiskeLåge nheter, jord och Strandegare måtte förklaras berättigade, att på sidorne om kongsådran i Strömmar och andre fiskevatten obehindrade idka F'iske, vål funnit huruledes Kongl. Stadgan om Fiskerierne i Riket af den 14 November 1766 och Kongl. Förklaringen deröfver af den 24 Jariuarii 1771, i alla delar bestämma både Kronans samt enskildte jord- och Strandegares rättigheter, i anseende till grånsorne och sträckningen af, ej mindre Kongsådra, ån stränder; Men då berörde frågor åsyfta ändring icke allenast i tillämpningen af desse allmånne Författningar, i afseende på Locale förhållanden vid Eif - T 8G Stats-Utskottets Betänkanden. karleby och i Halland, utan ock i sjelfva principen tor Fiskeriernes begagnande såsom Statshushållningens anstalt; så och, enar tor bedömandet deraf, huruvida med Statens sanna fördel må vara öfverenstammande attjordegarne lemnades större frihet härutinnan, fordras en undersökning och beräkning af följderne deraf, med afseende tillika på angelägenheten af Kongsådras tillbörliga bibehållande, såsom verkande på Heres rått och sjelfva näringens framtida bestånd; har Stats-Utskottet ansett sig böra tillstyrka, det Riksens Ständer i underdånighet öfverlemna till K:gl. Majus nådiga bepröfvande, om icke en sådan undersökning kunde vidtagas till utrönande deraf, huruvida någon inskränkning och närmare bestämmelse af grånsorne för ifrågavarande Fisken, ån högstberörde Författningar föranleda, må vara förmånligare för Staten och, efter hvad yrkadt blifvit, kunna finnas utgöra en på jordegande rätten grundad laglig förmån; samt Ärendet, uti sådant fall, derefter lemnäs den handläggning som med beskti flen heten ins t ånim er, Beträffande åter ofvannåmnde Riksdags O Fullmågtiges, från Norr- och Vesterbottens, L ån motioner, att de, af dem uppgifne, Byemån måtte lå till Skatte köpa visse i desse orter varande Krono-Fisken; så finnas nu gällande Förfätningar i detta ämne nemligen Kongl. Stats-Ulskottets Betänkanden. 1787 Resolutionen på Allmogens besvär af den Q:dra Martil 1 7 7 4 §- 36?
Rescriptet den 2 December 17.96 och Kongl Kammar-Collegii Circulaire-Bref af den a8:de September 1802 förutsätta, att skattelösen af Krono-Fisken i allmänhet icke ansetts med Statens fördel förenlig, men likväl, i vissa fall, hvad mindre Fiske angar, och der särskilde omständigheter sig förete, må kunna ega rum.
Och som Stats-Utskottet jemnväl år af den tanka, att någon mera allmän tillåtelse af skatteköp å desse Fisken icke vore lämplig; samt de skål och särskilde forhållanden, på hvilka en sådan losen skulle kunna sökas och medgifvas, först bora uppgifvas och utredas, hvilket på dem som skatteköpen åstunda, ankommer, men i förevarande frågor icke föregått; så kan Stats-Utskottet i deras så be O '• 7 skaffade skick ej meddela något hufvudsakligt yttrande deruti, utan synes det bero af Byemånnen, att i behörig ordning åtsadkomma en sådan förberedande åtgärd af frågorne, inan desamma kunna af Riksens Ständer upptagas.
Hvilket allt vördsamt hemstålles Riksens Högloft.
Stockholm den 9 Julii 1823. 1788 Stats-ZJtskottets Betänkanclen.
N:o 295- Ankom den it\
Maj:ts Nådiga Remiss, uppå Chefens, för Skånska DragonRegementet, underdåniga anmälan om Expectance Lön för Cornetten Friherre Casimir Sparre•
"^jTnder den io:de nästlidne Junii har K:gh Maj:t i Nåder till Stats-Utskottet ofverlemnat Cornetten Friherre Casimir Sparres, af ChefÅmbetet vid Skånska Dragon-Regementet ingifne, underdåniga Memorial, hvaruti han andragit: att han vid Pommerns aflemnande till Konunga-Riket Preussen år 1815 var, såsom
Fändrik med Lön, anstäld vid då varande Drottningens Lif-Regemente, att han, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse för de Officerare vid Tyska Regementerne, hvilka önskade qvarblifva i Svensk tjenst, att erhålla placering på andra Regementcr, sokte och undfick
Nådig transport till Smålands Infanteri-Bataillon, der han blef yngste Surnumeraire Fändrik tills år 1820, då han i Nåder placerades på Skånska Dragon-Rege - Stats-Utskottets
1789 mentet hvarest han den 1 g:de October samma år erli611 Extra Lön, men deraf ej kom i åtnjutande förr ån med September månad år 1851?
samt att han således ifrån Pommerns afträdande till sistnämnde tid tjent utan Lön, ehuru han vid f. d. Drottningens LifRegemente var i tjenst såsom Stabs-Fändrick, hvadan och då han nu fått veta det någre af dess fordna kamerater vid Pommerska Regementerne, hvilka varit i ungefär enahanda belägenhet med honom, Nådigst beviljats utbekommande af Expectance
Lön för de år de icke varit i åtnjutande af Lön, han i underdånighet anhållit om en lika
Nåd och till bestyrkande af de anförde uppgifteme, bifogas Merite förteckning.
— Dels af de den Nådiga Remissen bilagde, dels andre -tillgångeliga handlingar, har Stats-Utsottet funnit, huruledes vid f. d.
Svenska Pommerns afträdande till Preussiska Kronan år 1815 hos Herr Genera 1-Lieutenanten m. m.
Friherre Gust.
Boije, såsom Nådigst förordnad Commissarie för Landets öfverlemnande, en Capitain, 7 Under-Officerare och Qtne Mönsterskrifvare af f. d. Pommerske
Regementerne anmält sig att begagna Kongl. Maj:ts Nådiga tillbud, att med lika Löningsvilkor qvarstadna i Svensk tjenst, samt blifvit i anledning deraf upptagne å den Lista på sådane Tjenstemän, sorn Herr General-Lieute-? 179° Slats- Utskottets Betänkanden. nanten i underdånighet qfversåndt hvarefter och sedan de genom hans forsorg till Sverige transporterade, blifvit enligt Kongl.
Brefvet den 23 Januarii 1816 placerade till tjenstgöring vid Konungens Eget Vårfvade Regemente, deras aflöning genom Kongl.
Brefvet den 21 Maji samma år anvistes å Tredje Hufvud Tittelns Besparingar och bestämdes till Lön-villkor svarande mot hvad de i Pommern innehaft.
Detta intråffade sedan jemnvål med 3:ne andre från Pommern öfverkomne Tjenstemän.
Redan vid 1812 års Riksdag hade, på sått Kongl.
Brefvet den 2 7 October samma år innehåller, Riksens Stander, med afseende å det lidande Befålet vid de arne Pommerske Regeinenterne öfvergått, då det genom i Pommern timade händelser blifvit beröfvadt sina Bestålningar och inkomster af berörde Land, anvist 20,000 R;dr å Allmänna Indragnings-Staten, för att anvåndås till Expectance Löner in. m. för de Officerare af desse Regementer, som till qvarblifvande och tjenstgöring i Sverige sig till äfven t yrs inställde och med Lagliga bevis styrkte, att de icke fått eiler finge uppbara de vid nämnde Regementer dem tillkommande Löner; och då sedermera Pommerska Landet med Regementerne formeligen altråddes till Preussen, hvarvid Officerarne i Allmänhet derstädes Stats-Utskoltets Betäukanden. 1791 qvarstadnade, blef omformälde Fond vid 1813 års Riksdag använd, men derutaf 10,000
R:dr anslagne och enligt Kongl. Brefvet den 23 Januarii 1816 disponerade till Expectance Arvoden ifrån 18 15 års början för Lönlösa Officerare, sorn gjort tjenst under sednaste kriget.
Hvad nu Cornetten Friherre Sparre angår, så har, efter hvad Herr General-Liutenanten m. m.
Friherre Boije uti Memorial af den 1 g nasti.
April till Kongl. Stats-Contoiret, uppgifvit, Friherre
Sparre gjort tjenst som Fändrik vid f. d. Drottningens Lif-Regemente under sista Campagnen i Tyskland; men vid Regementets återkomst tili Stralsund erhållit permission till Sverige och blifvit placerad blott till tjenstgöring vid Uplands Regemente, till Norrska’ Fälttågets slut, då han fått Kongl, permission att tills vidare qvarblifva i Sverige och fortsätta sina Studier.
Vid Pomerns aflemnande till Preussen, var han således icke der närvarande och ibland det befäl, som på stället anmälde sig att qvarstadna i Svensk tjenst och hvilken personal af General-Lieutenanten Friherre Boije till Sverige öfversåndes , men hade likväl directe till siri dåvarande Chef, General-Majoren von Norrman, anmält sin önskan att i Svensk tjenst qvarblifva och af honom erhållit det svar att han med anledning af sin anmälde on - r 792 Stats-Utskottets Betänkanden. skan, blifvit alford utur Regementets milor.
— Vid sådant förhållande och ehuru Friherre Sparre icke lemnat sin vid f. d. Drottningens Lif-Regemente, enligt Nådig Resolution den 3 1 Januarii 1815 innehafde StabsFåndricks beställning emot försäkran eller förbehåll om erhållande härstädes af enahanda
Lön vilkor samt således ej eller derå egt göra anspråk synes han dock kunnat påräkna att, 0111 han genast efter sitt entledigande från tjensten i Pommern eller åtminstone vid dess den iy:de April 1817 undfangne Nådiga förordnande, att vara Fändrick vid Smålands Regementes Infanteri Bataillon, sig dertill anmält, i Nåder hugnats med ett Subaltern Officers Expectance Arfvode, hvars belopp var fastståldt, för år 1S 15 till 50 11:dr för åren 1816 och 1817 till 66
II dr 32 sk. och sedermera till 100 Kalr årligen; men då han nu först och ett och ett halft år efter att redan hafva kommit i åtnjutande af Lön på Stat, vackt fråga om Expectance
BIHANG TILL såmnao immåTORa PROTOKOLL VID Lsi^thim Hikstlstf^en i Stockholm Åren 1853 och 1854.
EliFTE SAAlEIiWdEM.
Särskilda Utskottets Memorial7 Utlåtanden och JBetänkanden.
I Särskilda Utskottets Memorial.
M:o Jr jw i.
Ankom till Exp.-litsle d. 30 Dec. 1853, kl. 10 f. ni.
Det af Rikets Höglotl.
Ständer tillsatta Särskilda Utskott lör behandling af Bränvins-frågan får vördsamligen anmäla, att Utskottet sammanträdt och utsett sitt kansli, bestående af: en Sekreterare, en Notarie och en Kanslist, samt antagit två vaktmästare'; och hemställer Utskottet, att desse samtlige må beräkna arfvode från denna dag.
På I-Iöglofl.
Rreste-Ständets Ledamöters Ledamöters vägnar: ' vägnar: A. RAAB.
F. F. CARLSON.
På Valloll. Borgare-Ståndets
Ledamö På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: ters vägnar: L. V. HENSCHEN.- L. LARSSON. •/. P. Theorell.
Prof. -1S35 och 1Slii, -M Sami., ^ Helft.
Särskilda Utskottets Memorial, N:o 2. JfS 2.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 19 Jan. 1854, kl. 10 f. m.
Memorial, angående öfversättning och tryckning af Norska bränvins-lagsliftningen,' med några du hörande handlingar.
Bland skrifter och handlingar, hvaraf Utskottet tagit kännedom, såsom uppIvsande i de ämnen, hvilka till Utskottets behandling höra, har man särdeles lastat sig vid det betänkande, som af en Kommitté år 1847 afgafs till Kongl.
Norska Regeringen, vid förberedande af den nu i Norrige gällande lagstiftning förbränvinstillverkning ocb försäljning.
Nämnde betänkande innehåller värdefulla faktiska uppgifter och jemförande undersökningar, angående andra länders olika lagstiftningsgrunder för denna näring; och då åtskilliga i Stånden väckta motioner samt många af de till Utskottet öfverlemnade petitioner visa, att den Norska hränvins-lagstiltningen väckt allmännare uppmärksamhet hos en del af Svenska nationen, har l !- skottet föreställt sig det kunna vara nyttigt, om denna lagstiftning och dess motil blefve fullständigare och allmännare kända, på det sätt att icke blott de nu i Norrige gällande branvins-författningar, utan äfven ofvannämnde betänkande och Kongl. Norska Regeringens utlåtande deröfver blefve öfversätta ocb tryckta, lör att bland Riksstånden utdelas.
Utskottet får derföre vördsamligen föreslå, att Rikets Högloll.
Ständer målte åt sitt Expedilions-Utskott uppdraga, att, sedan öfversättning af ofvan anförda Norska handlingar blifvit genom Särskilda Utskottet besörjd, om tryckning deraf gå i författning.
Särskilda Utskottets Betänkande, fit.o 5.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan. 1854, kl. 1 e. m.
Betänkande öfver väckta motioner om inställande af Bränvins-bränningen under April månad delta år, och om åtgärder mot ett befaradt kringgående af Kongl. Kungörelsen den 13 Julii 1853.
Hos Ilögvörd.
Preste-ståndet har Herr Prosten Doktor A. Sandberg väckt förslag, att Rikets Ständer mätte ofördröjligen ingä med underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes förbjuda all vidare bränvins-bränning under vintern och våren samt således låta inställa densamma under nästkommande April månad.
Motionären stödjer sitt förslag derpå, att Kongl.
Maj:ts välmenta afsigt blifvit gäckad och motverkad genom en mångdubblad afverkning under höst-månaderna, dels med de förra redskapen, utvidgade och förstorade, dels med nya, förut ej begagnade bränvins-pannor, såsom exempel hvarpå motionären anförer, att i Kalmar
Län ej mindre än 546 tillstånds-resolutioner för redskap, som förut icke blifvit anmäld, blifvit af Landshöfdinge-embetet utfärdade; att mer än tillräckligt husbehofs-bränvin således måste finnas, hvaremot det vore en bekymmersam fråga, huru det komme att gå med husbehofs-brödet fram på våren och sommaren, och att betänkligt vore, om under en månad på våren, då spanmålsprisen redan äro så utomordentligt höga och hungersnöd sannolikt mångenstädes står för dörren, bränvinsbränning på något ställe skulle få ega rum.
Den andra motionen, hos Högloll.
Ridderskapet och Adeln väckt af Herr Dalman, W. F. A., föreslår, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla om det tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 13 sisth Julii, att, utöfver de vid sista mantals-skrifning till bränvins-bränning under April månad gjorda anmälningar några nya sådana icke må för giltiga anses eller några tillslånds-beslut af dylik anledning genom Konungens Befallningshafvande meddelas, samt att förseglingen å de bränvins-redskap, som under den förflutna hösten varit i två månader begagnad, ej må brytas eller redskapen flyttas, till nyttjande i annat bränneri, före den lista näslkommnnde Maji; hvilken motion blifvit från Högloll.
Ridderskapet och Adelen till Särskilda Utskottet remitterad.
Prof. 1855 och 1854. 11 Sami. 2 Iläft.
1 I Särskilda, Utskottets Betänkande, N:o 5. *Herr Doktor Sandbergs motion, som blifvit de öfriga Stånden delgifven, har icke blott af Hög' Preste-ståndet, utan äfven af Höglofl.
Ridderskapet oell Adeln samt af Vallöf!. Borgare-ståndet, inom hvilket densamma af Herr K.
Almgren upptagits såsom hans egen, blifvit hänvisad till Särskilda Utskottet; hvaremot Hederv.
Bonde-ståndet förvisat frågan till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hvilket dock icke ansett sig böra dermed taga befattning.
Då sålunda de tre förstnämnde ståndens sammanstämmande beslut hänvisat henrie till Särskilda Utskottet, får dét nu deröfver afgifva sitt vördsamma betänkande.
Utskottet, som erkänner förbuds-lrågans ömtåliga beskaffenhet, har egnat ali skyldig uppmärksamhet, icke blott ät motionen, utan äfven åt de invändningar deremot, hvilka vid öfverläggningarne derom gjorts.
A ena sidan har blifvit anmärkt, att då den nådiga Kungörelsen af den 13 Julii sisth år innehåller, hvad.
Majit funnit omständigheterna bjuda i afseende på bränvins-handteringens inskränkande under denna vinters brännings-termin, så borde näringens idkare kunna trygga sig vid Konungens ord och icke behöfva befara ytlerligare undantags-åtgärder under samma vinter; att då en de! bränvins-lillverkare, i förlitande på detta ord, under hösten blott begagnat en brännings-månad, men andre kommit alt utbyta
April mot en höst-månad, skulle de förre icke blott finna sig lidande genom missräkningen om en vinst, den de sednare gjort, utan möjligen äfven hafva ådragit sig förlust genom öfverenskommelser, dem de, i förlitande på Kungörelsen af den 13 Julii, ingått om varu-belopp, hvilka de förbundit sig att i vår lemna, kanske med utfåstadt vite för underlåtenheten; att om än hvete- och råg-äringen nästlidne höst varit svag, har vårsädes-grödan dock i allmänhet varit fullt medelmåttig och potatis-skörden ymnig öfverallt; att det höga pris och de knappa förråd, som verkligen förefinnas i vissa landskap, egentligen visa sig, der utskeppning egt rum; att de höga prisen, som emedlertid icke äro synnerligen högre än vid samma tid sistlidne år, sammanhänga med och äro en naturlig följd af de höga prisen i andra länder, hvarmed Sverige står i handels-förbindelser; att foder-brist mera hotar än sädes-brist; att om priset på boskap, hvilket man väntat få sistlidne höst se omåttligen nedtryckt, hållit sig någorlunda, kan sådant förklaras ur den omständigheten, att jordbrukaren bibehållit sin ladu-gård, emedan han hoppats kunna genom bränvins-bränningen i April erhålla betydlig hjelp till kreaturens framfödande; slutligen att, då Kongl. Majit kan bättre än Ständerne bedöma ställningen och eger, utan deras påminnelse, ensam besluta i frågan, skulle Kongl. Majit, i händelse af verkligen trängande nöd, utan tvifvel vidtaga de erforderliga åtgärderna, hvadan en inblandning från Ständernas sida dels kunde förtydas såsom ett misstroende, dels, om intet afseende å den underdåniga ansökningen vore att göra, dock försätta Kongl. Majit i en brydsam ställning.
Särskilda, Utskottets Betänkande, N.a 3.
t 2* i Utskottet, som fullt uppskattar vigten af dessa anmärkningar, har likväl t andra sidan måst taga i betraktande de skäl, soqn tala för en motsatt åsigt, och funnit dem öfvervägande.
Utskottet anser nemligen grundad anledning vara för handen att befara, det spanmåls-brist och hungers-nöd, med alla de beklagliga följder, dessa medföra, skulle inträffa?
om bränvins-bränningen icke inställdes rinder nästkommande vår.
Grunderne för denna farhåga äro icke blott de samma, som den 13 sist!.
Julii föranledde Kongl. Maj:t att inskränka bränvins-bränningen till två månader — nemligen betydligt stegrade sädes-pris och klen års-vext både i Sverige och i andra länder, hvilken olycka ,då hotade, men numera verkligen inträffat — utan äfven andra, sedermera tillkomna, ofördelaktiga förhållanden, i följd af hvilka ställningen i afseende på spanmåls-tillgångarna är väsendtligen förändrad.
Det är bekant och har genom Konungens Befallningshafvandes sednaste prisrapporter, af hvilka Utskottet tagit del, ytterligare blifvit ådagalagdt, att spanmålsprisen, äfven i de rikare sädes-orterna, äro uppjagade till en höjd, som botar att göra brödfödan svår att åtkomma för den fattigare klassen.
Orsakerne dertill äro tvifvelsutan flera.
Om än några af de landskap, som vanligen framalstra mindre säd, blifvit förlidne år välsignade med någorlunda god skörd, som betryggar dem sjelfva mot brist, så kunna de dock icke med spanmål förse andra orter, der skörden varit -så klen, att det nästan kan kallas missvext — helst sorn bland dessa räknas de bördigare landskap, som vanligen gifva en tillflykt åt dem, hvilka icke producera sitt fulla behof.
Då vidare sädes-prisen i andra länder jemväl äro höga, så har, redan på hösten, utförsel af spanmål egt rum.
Men den förnämsta anledningen till de höga prisen på födo-ämnen, hvilka antyda bristande tillgång derå, är ©tvifvelaktigt den öfverdrift, med hvilken bränvins-bränningen under sistlidne höst blifvit utöfvad, och i följd hvaraf mera bränvin anses hafva blifvit på vissa ställen tillverkadt under en månad, än eljest plägar tillverkas på sex.