Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsfullmägtigen Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län har anmält, att han icke deltagit i behandlingen af detta ärende.
Norman, 1866. Banho-Utskottets Memorial N:o 27.
I N:o 27.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Maj 1866, kl. 7 c. m.
Memorialangående föreskrifterna i lista artikeln af Bankoreglementet, om Bankens verksamhet och de fonder, hvarå sedelutgifningen utöfver metalliska valutan dr grundad.
Uti banko-reglementets § 1, hvars innehåll iir hemtadt från 72 § Regeringsformen, har, med afseende på Rikets Ständers beslut i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-ordning jemte deraf föranledda ändringar i Regeringsformen, Utskottet ansett en redaktionsföriindring böra ske, hvilken Utskottet föreslår sålunda, att §:n erhåller följande lydelse: i:o. Riksbanken förblifver fortfarande, enligt Regeringsformens 72 §, under Riksdagens egen garanti och vård, så att den ostörd må förvaltas af de Fullmägtige, som, på sätt grundlagen föreskrifver, blifvit utsedde, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan af Rikets Ständer gjorda äro eller vidare af Riksdagen göras kunna.
Enligt 4 § utgöres bankens reservfond utaf skilnaden emellan beloppet af högsta tillåtna sedelutgifning och beloppet af beräknad sedelstock.
I afseende på bestämmelserna i denna § angående de medel, som till reservfonden inflyta, erfordras endast ändring af punkten 2:o, i följd deraf, att bankens fordringar mot inteckning i fast egendom på landet, numera blifvit öfverlåtna till Allmänna Hypoteksbanken; hvadan ur nyssnämnda punkt böra uteslutas orden Bih.
Ull fl. St.
Prot. 1S65 & 1866. 6 Sam!. 1 Afd. 15 Haft. 1 2 Barnh)-Utskottets Memorial N:o 27. »fast egendom pä landet samt», och i stället under en ny punkt upptagas inbetalningarne ä Allmänna Hypolheksbankens skuld för nämnda fordringar.
Beträffande utbetainingarne från reservfonden, förekommer först att, sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets i Betänkandet N:o 10 gjorda hemställan, beslutat att af bankens behållna vinst för åren 1863 och 1864 ett belopp af 3,400,000 R:dr mä under detta samt nästföljande år 1867 med hälften hvartdera året, eller 1,700,000 R:dr, lill Riksgälds-kontoret i och för Statens allmänna behof aflemnas, innehållet i punkten l:o bör i öfverensstämmelse härmed ändras.
Enär kreditiv till filialbanker icke vidare komma att utgifvas, bör nuvarande punkten 5:o ur §:n uteslutas.
I Betänkandet N:o 10 har Utskottet, i anledning af de liera vid innevarande riksdag väckta förslag om anvisande från banken af medel till låneunderstöd för jordbruket, yttrat hurusom Utskottet hade för afsigt att afgifva förslag om användande af någon del utaf bankens tillgångar för uppköp af obligationer, som, ställda på en icke alltför lång amorteringstid och i öfrigt af sådan beskaffenhet, att de med någon sannolikhet kunde blifva begärliga för placering af kapital inom landet, utgåfves af Allmänna Hypoteksbanken, hvilken dymedelst skulle finna tillgångar till försträckande af förlagslån; äfvensom Utskottet, som i nämnda Betänkande upptagit lill besvarande of Kontraktsprosten Fant samt Riksdagsfullmäktige J.
Rundbäck f ån Göteborgs och Bohus län och Anders Gudmundsson från Hallands län väckta motioner, åsyftande anvisning af bankens medel till jordbrukarnes understödjande i låneväg, tillkumiagifvit sig vilja, vid frågan om användandet af reservfondens disponibla medel, taga dessa motioner i ytterligare öfvervägande.
Jemte nyssnämnda, har Utskottet nu jemväl företagit dels en af Riksdagsfullmägtigen C. J. L.
Lännberg från Östergötlands län väckt motion, N:o 230, att af Riksbankens varande eller blifvande disponibla medel matte, till jordbruksnäringens understödjande afsättas en fond af 5 millioner R:dr, hvarifrån lån mot nöjaktig realsäkerhet utlemnades på högst fem års tid och med årlig inbetalning af minst en femtedel af ursprungliga lånebeloppet, dels ock ett inom Utskottet af Herr Mannerskantz, C. A., väckt förslag, af innehåll: alt, till jordbruksnäringens förseende med förlag på för denna näring lämpliga tider, måtte af Rikets Ständers Banks medel bildas en fond, som användes till inköp af på jord fastighets— hypothek grundade obligationer, ställda att amorteras inom en tid af högst tio år; att Fullmägtige mätte bemyndigas träffa aftal med Allmänna Hypolheksbankens direktion angående tillhandahållandet af dylika obligationer samt bestämmandet ej blott af den ränta, som, inom i log stadgade gränser, deri borde föreskrifvas, utan ock af öfriga dervid erforderliga vilkor; alt till bildande af ofvannämnda fond borde dels anordnas från Bankens reservfond ett belopp af l. ex. en ä två millioner R:dr och dels användas de inbetalningar, som ingå från hypotheksbanken för dit öfverflyttade fastighetslån samt från upphörande filialbanker för dem lemnade Banko-Utskottets Memorial N:o 27. o försträckningar; och att genom obligationers amortering inflytande afbetalningar skulle, såvida bankens säkerhet ej fordrade deras reserverande, användas till inköp af nya obligationer utaf enahanda beskaffenhet.
I valet emellan de olika sätt, hvilka nu omfärmälda motioner föreslå för be redande åt jordbruksnäringen af ett understöd, som vid denna riksdag blifvit högt påkalladt, att antingen anslå medel till direkt utlåning åt enskilde eller indirekt söka beforda ändamålet genom beredande af förlagsmedel åt den för jordbruksnäringens behof enkom afsedda hypoteksbanken, har Utskottet stadnat vid den sednare utvägen, då denna synts medföra flera fördelar.
Utlåningen bör nemligen kunna bättre och ändamålsenligare utföras genom hypoteksbanken och hypotheksföreningarno än genom Riksbanken.
Den försträckning, till hvars lemnande Riksbanken kon finna tillfälle, bör, då den meddelas emot obligationer, inrättade på ett sådant sätt, att de lämpa sig efter här i landet gängse fordringar vid kapitalplacering, komma att befordra afsättningen af och handeln med så beskaffade kreditpapper; och i samma mån delta vinnes, blifva de obligationer, Riks banken innehar, äfven användbarare för dennas eget ändamål, i det att de, vid behof, kunna förmedelst försäljning tjena till förstärkning af bankens kontanta tillgångar.
Ett ytterligare skäl har
Utskottet funnit i svårigheten att för närvarande disponera några medel för alsättande af fond till visst belopp.
Ehuru den del af bankovinsten, som ansetts vid denna riksdag böra disponeras, blifvit anvisad i och för Statens allmänna behof och således icke kunnat för nu ifrågavarande ändamål påräknas, hade Utskottet dock trott, att reservfonden, det oaktadt, skulle kunnat lemna en genast användbar tillgång härtill; men detta lärer icke låta sig göra, då Banko-fullmägtigc helt nyligen tagit en betydlig del af lillgångarne i anspråk för inköpande af statsobligationer.
Sedan nemligen, i och för behandlingen af den förevarande frågan, från Fullmägtige, under den 24 sistlidne April, begärts upplysning om de belopp, som dels från reservfonden kunde användas för uppköp al obligationer, utgifna af Allmänna Hypotheksbanken, dels genom inbetalningar från Allmänna Hypotheksbanken för öfvertagua fastighetslån och från filialbanker, som komma att upphöra, äfvensom möjligen på annat sätt kunde blifva i banken disponibla, hafva Fullmiigtige uti till svar härå afgifven skrifvelse af den 3 dennes tillkännagifva, att, uppå framställning af Fullmägtige i Riksgälds-kontorct om öfvertagande af större eller mindre del af obligationer, tillhörande det utaf Riksgälds-kontorct sistlidet år med Nordtyska banken i Hamburg, von Erlanger i Frankfurt m. fl. kontraherade lån, stort Nio millioner Thaler, deraf endast Fyra millioner Thaler öfvertagits utaf nämnda consortium, som deremot icke begagnat den förbehållna optionsrätten till återstående
Fem millioner Thaler, Bankofullmägtige förbundit sig, bland annat, att af berörda låneåter - A Banko-Utslioltets Memorial N:o 27. stod utaf Riksgälds-kontoret inköpa obligationer på vissa öfverenskomma vilkor till uominalbelopp af En million Thaler.
Eoligt hvad Fullmägtige anfört, kan förhållandet med reservfondens inkomster och utgifter för den närmaste framtiden beräknas sålunda:
Till denna fond, som den 14 sistlidne April hade en behållning af R:dr 8,668,466: 58, äro att påräkna följande inkomster:
Vinst för det löpande året, beräknad till R:dr 1,800,000: — Från Allmänna Hypoteksbanken i afräkning å liqviden för öfvertagna fastighetslån den 15 Januari nästa år inflytande 400,000:
— Frön filialbanker, som detta år upphöra, omkring 1,200,000: — S:gr 3,400,000:
— Deremot komma alt från reservfonden utgå: i följd af Rikets Ständers beslut angående bankovinsten, till Riksgälds-kontoret före detta års slut 1,700,000 R:dr, som, efter afdrag af den liqvid, banken å äldre kapitalfordran af samma kontor erhåller med 152,000 R:dr, minskas till R:dr 1,568,000: — hvadan alltså denna fond under första månaderna af nästkommande år kunde ansetts erhålla en tillökning af 1,852,000 R:dr, om
Fullmiigtige icke beslutat det nyss nämnda obligations-inköpet, hvilket föranleder en utgift af omkring 2,600,000: — S:gr 4,168,000: — och således, då tillökningen beräknades lill 5,400,000: — minskar fonden med omkring R.'dr 768,000: — efter afdrag hvaraf densamma likväl kommer att utgöra omkring 7,900,000 R:dr.
Härtill anser Utskottet dock kunna tilläggas 800,000 R:dr, hvilken summa å nyssnämnda, för beräkningen till utgångstid (agna 14 April, innehades utaf lånekontoren såsom förstärkningar från reservfonden utöfver de ordinarie fonder, som i banko-reglementets 55 § äro för lånekontoren upptagna; med inberäkning af hvilken sistnämnda summa reservfondon alltså kan anlagas under första månaderna al nästkommande år komma att utgöra omkring 8,700,000 R:dr.
Af denna beräkning visar det sig alt, oaktadt den betydliga utgift af omkring 2,600,000 R:dr reservfonden får vidkännas genom Fuilmägtiges beslut om inköp af Riksgälds-kontorets obligationer, denna fond likväl kommer att bibehålla sig omkring sitt nuvarande höga belopp genom de medel, hvilka till densamma efter hand inflyta; och Utskottet skulle fördenskull, utan att någon fara för bankens försvagande deraf härflutit, kunnat föreslå Rikets
Ständer att nu anvisa en bestämd fond för det vigtiga ändamål, sorn ofvan är omförinäldt, om icke Full - Banko-Ulskollels Memorial N:o 27. a mägtige gått Utskottet i förväg med disposition af bankens medel genom deras nyligen fattade beslut.
Vid denna åtgärd, i hvars bedömande Utskottet icke nu vill närmare ingå, hvarföre Utskottet icke heller torde behöfva här upptaga de skäl Fullmägtige för densammas vidtagande anfört — hafva Fullmägtige nemligen, såsom ofvan intagna, från Fullmägtiges utlåtande hemtade utredning rörande reservfonden visar, tagit i beräkning icke allenast redan nu lill Bankens disposition stående medel, utan äfven tillgångar, hvilka först längre fram inflyta.
Att nu afsätta någon summa för inköp af hypotheksbankens obligationer och befrämjande af dessas omsättning, finner Utskottet icke med nödig försigtighet förenligt, men tror att tillgång för detta ändamål inom kort bör kunna erbjuda sig; och dä, oaktadt det nu inträffade hindret mot lörverkligandet af Utskottets tidigare uttryckta afsigt, möjligheten härtill icke synes alltför aflägsen, har Utskottet så mycket heldre trott denna böra bibehållas i sigte vid aflfattandet af stadgandena i banko-reglementet om reservfondens användning, som i annat läll medel, de der komma att inflyta från rörelsegrenar, hvilka förut helt och hållet eller förnämligast iemnat ett nu alltmera minskadt förlag för jordbruksnäringen, kunde komma att antingen dragas till ytterligare utvidgande af den utlåningsrörelse pa korta tider, af hvilken jordbrukarne kunna hemta en jemförelsevis mindre nytta, eller ock alldeles undandragas näringarne, för att till de allmänna statsbeholven användas.
Utskottet har fördenskull i det förslag till sista punkten i 4 §, som här nedan afgifves, intagit en bestämmelse derom, att medel, som till reservfonden inflyta genom inbetalningar af filialbanks-lörsträckningar, å obligationer och å Allmänna Hypotheksbankens skuld för öfvertagna fastighetslånefordringar, företrädesvis böra användas för att befrämja omsättningen af obligationer å kort amorteringstid, dem Allmänna Hypoteksbanken kan komma att utgifva; och hemställer Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan är anfördt, att 4 <§:n i bankoreglementet må få denna lydelse; 2:o.
Skilnaden emellan beloppet af högsta tillåtna sedelutgifning och beloppet af beräknad sedelstock utgör bankens reservfond.
Till denna fond skola öfverföras: l:o) inbetalningarne å det vid 1836—18S8 årens riksdag myntverket beviljade räntefria lån, stort 30,000 B:dr; 2:o) inbetalningarne ä utestående lån mot inteckning uti hus och jord i städerna, till skiften och odlingar samt på äldre lånebanks-obligationer; 6 Banko-Utskottets Memorial N:o 27. 3:o) återbetalda filialbanks-försträckningar; 4:o) inbetalningar å obligationer; 5:o) inbetalningar å Allmänna Hypoteksbanken» skuld för öfvertagna fordringar mot inteckning i fast egendom pä landet; 6:0) inflytande vinstmedel.
Och berättigas Fullmägtige derjemte att, om och när någon del af handels- och närings-diskontfonden eller allmänna diskontfonden hefinnes obegagnad, öfverflytta de icke använda medlen till reservfonden, med förbindelse för Fullmägtige att, derest Bankens ställning det medgifver, dessa medel återställa, dä de varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga.
Frän reservfonden skola afFöras: l:o) det belopp, 3,400,000 R:dr, af bankens sedan 1863 års början upplupna vinst, som under detta samt nästföljande år 1867 med hälften under hvartdera äret skall till Riksgälds- kontoret aflemnas; 2:o) den förstärkning af handels- och närings-diskontfonden vid diskont- och lånekontoren, som erfordras, då uttagningarne pä upp- , och afskrifningsräkning öfverstiga i kassa eller på räkning inneslående belopp; 5:o) de för bankens ränteutgifter, förvaltningskostnader ro. m. erforderliga medel; äfvensom, då bankens säkerhet det medgifver och allmänna rörelsen sådant påkallar, samt under iakttagande att bankens medel derigenom komma landets näringar till godo: förstärkningar af handels- och näringsdiskontfonden samt medel för liqvid af obligationer, som banken, på grund af uppgjordt kontrakt eller eljest, öfvertager eller inköper; börande de medel, som genom de under 3:o, 4:o och 5:o här ofvan omförmälda inbetalningar till banken inflyta, intill ett belopp af 1,500,000 R:dr, företrädesvis användas till befrämjande af omsättningen utaf obligationer, hvilka kunna komma att af Allmänna Hypoteksbanken utgifvas, ställda på en återbetalningstid, som icke öfverstiger tio år; allt likväl under vilkor att det stadgade maximum för sedelstock ej öfverskrides.
Genom hvad nu blifvit anfördt och föreslaget, anser Utskottet sig hafva besvarat de motioner, hvilka i detta Memorial äro omförmälda.
Banko-Utskottets Memorial N:o 27. 7 Reservationer:
Emot punkten 2:o: af Herr Professor Agardh: »Då det vigtiga beslut, som i några få ord blifvit inryckt i det afgifna förslaget till förändring af sista punkten i banko-reglementets 4:de §, hvarken genom en klar motivering, eller formen för beslutet, eller den plats, det skulle i banko-reglementet inlaga, tydligen angifver hvad det innebär, så nödgas jag i sådant hänseende mig reservera.
Utskottet har, så vidt jag af diskussionerna kunnat fatta, åsyftat att, medelst en dertill anvisad särskild fond af Riksbankens medel, framkalla och lifva en inhemsk obligations-handel.
För att nå detta mål förutsältes det att Allmänna Hypoteksbanken skulle komma att utgifva ett eget slag af obligationer, grundade på jordfastighets-hypothek, lydande å Svenskt mynt och i Sverige inom någon be stämd kortare tid (10 år) betalbara, samt löpande med så hög ränta, att de af inhemska kapitalister kunde utan förlust mot innehafvande skuldsedlar utbytas.
Man har således velat Iramkalla en ny rörclsegren, hvarom förut ingenting i banko-reglementet förekommer.
I stället för att i en särskild paragraf derom gifva alla nödiga föreskrifter — såsom det om andra rörelsegrenar der finnes stadgadt — har Utskottet ät nöjt sig att bland föreskrifterna om reservfonden inskjuta några ord, hvilka endast så till vida der äro på sin plats, som de angifva huru den för nämnda rörelse afsedda fond skulle bildas.
Men de lemna ingen eller en mycket ofullständig upplysning om den nya rörelsegren, som af Utskottet varit afsedd, och det torde icke heller vara i en på detta sätt i stadgandena om reservfonden inskjuten meilanmening, som man torde vänta föreskrifter, huru en ny rörelse skall inledas.
Det torde likväl varit så mycket angelägnare, att om den disponerade fondens användande gifva noggranna föreskrifter, som de obligationer, hvilkas omsättning skulle befrämjas, ännu icke finnas till.
Fullmägtige synas kunna hafva anspråk på att få veta af hvad beskaffenhet obligationerna borde vara i afseende på säkerhet, ränta, uppsägningstid, myntslag o. s. v. Utan alt veta huru snart och på hvilka lider obligationerna komma att utgifvas, torde det vara svårt att ulan förlust för banken afsätta medel till deras inlösen.
Då det beror af åtskilliga eventualiteter (förändring af författningen af den 26 April 1861 om hypotehksbanken, tvänne derefter fattade beslut af hypotheksbankens delegare och Kongl. Maj:ts godkännande deraf), huruvida så beskaffade obligationer verkligen komma alt utgifvas, sä torde äfven roed afseende härpå föreskrifter om den afsatta fondens användande varit 1!
Banko-Utsliottets Memorial N:o 27. af nöden.
— Fullraägtige uppköpa redan nu obligationer; men, afsedda för andra ändamål, säljas de vid behof lill det pris, som kan erhållas.
Skulle en inhemsk obligations rörelse komma i gång, måste de nu ifrågavarande obligationerna försäljas efter annan grund.
Icke heller derom lemnar
Utskottets förslag någon upplysning.
På grund af en ifrån Utskottet gjord förfrågan hafva Fullmägtige lemnat det svar, att reservfondens medel redan äro för andra ändamål disponerade.
Utskottet i motiveringen synes erkänna rigtigheten häraf, har det likväl anvisat en bestämd summa att för den nya rörelsen företrädesvis användas.
Det synes mig icke vara tydligt, om det skall åligga Fullmägtige att, dä de reservfondens medel, som varit för andra ändamål afsedda, nu disponeras för den nya rörelsen, på annat håll bereda nödiga medel.
En bestämd föreskrift härom torde hafva varit så mycket mera af nöden, som det är obekant till hvilken tid de ifrågavarande obligationerna kunna blifva till inlösen utbjudna.
Utskottets beslut har icke tillkommit på grund af någon särskild motion, uti hvilken de i Utskottets förslag bristande föreskrifterna kunde uppsökas.
Be slutet uppgifves tvärtom såsom svar på flera motioner, hvilka gå i olika syfte och företrädesvis afse medel att komma det betryckta jordbruket till hjelp.
Den motion, som hufvudsakligen af Utskottet blifvit följd, är till och med endast framlagd inom Banko-Utskottet och således endast i det fall berättigad, att den blifvit af Utskottet såsom egen upptagen.
Men Utskottet har, så vidt jag kan se, icke ens åberopat denna i motiveringen för sitt beslut; den har endast jemte de andra blifvit refererad.
Man skall under sådana förhållanden vara begåfvad med en särskild divinationsförmåga för att på grund af dessa motioner, och med den motivering, Utskottet lemnat, kunna fatta hvad Utskottet verkligen åsyftat.
Att banko-reglementet, som annars lemnar de mest i detalj gående föreskrifter, skulle, när frågan gäller en ny rörelsegren, hvars möjlighet till och med är beroende af ännu icke fattade beslut af annan myndighet, lemna Banko-fullmägtige utan stöd af alla föreskrifter, kan jag icke anse lämpligt.
Enligt min tanke borde
Utskottet antingen hafva lemnat bestämda och fullständiga föreskrifter om obligationernas art, vilkoren för deras uppköp och försäljning m. m. äfvensom förhållningsreglor i det fall den disponerade fonden icke kunde för ändamålet användas; eller också, med klart angifvande af det mål man åsyftade, lemnat åt Fullmägtige ett bestämdt bemyndigande, att i alla den nya rörelsen afseende frågor besluta och vidtaga de mått och steg, som för det åsyftade målets vinnande kunde anses erforderliga.»
Uti denna reservation hafva Herr Grape och Herr Sundvallson instämt. af Herr Lindström: »Emot
Utskottets beslut att föreslå ett tillägg till 4:de mom. § 4 af nu gällande banko-reglemente reserverar jag mig. emedan det föreslagna - Banko-Utskottets Memorial
N:o 27. 9 slagna tillägget dels är betydelselöst och svårligen under nuvarande förhållanden torde kunna vinna tillämpning, dels skulle, om det än kunde tillämpas, utsätta banken för faror och olägenheter, hvilkas omfång icke kunna på förhand beräknas men säkerligen antagas menligt inverka ej minst på de näringar, hvilka man i sin välmening vill genom den föreslagna åtgärden stödja och befordra.
Sedan Bankofullmägtige, uti dess vid denna reservation fogade utlåtande, gifvit en tydlig och klar öfversigt af reservfondens nuvarande ställning, af hvilken det obestridligen framgår, att fondens tillgångar hvarken nu eller under den närmaste framtiden lemna tillfälle till försträckning för det ändamål, som med Utskottets förslag afses, och således, ehvad man än i ofvanberörda syfte stadgar, ingen praktisk verkan deraf kan följa eller någon tillämpning af stadgandet ega rum, åtminstone inom tiden till nästa riksdag, så har jag ej kunnat inse hvad gagn och nytta den föreslagna förändringen skulle medföra, hvilken jag derföre såsom betydelselös betraktar och, såsom helt och hållet onödig, afstyrker.
Men så betydelselöst i det hela ett sådant stadgande än kan synas vid första påseendet vara, måste det dock på det allvarligaste bekämpas, emedan under den yttre formen röjer sig ett otvetydigt sträfvande att rubba en af de fundamentala principer, på hvilken Riksbankens förmåga att upprätthålla landets myntvärde är byggd, och i stället införa ett gåransystem, som, konseqvent genomfördt, skulle sätta realisationen i fara och blottställa landet för oberäkneliga olyckor.
Reservfonden eller den del af bankens tillgångar, som motsvarar skilnaden mellan utelöpande sedelstock och högst tillåten sedelutgifning, utgör bankens egentliga kassa.
Utgörande på samma gång en barometer och en regulator på penningerörelsen i landet, bestämmes dess storlek dels af bankrörelsens omfång, dels af silfverutvexlingen.
I den mån förtroendet på penningemarknaden är ostördt och handeln och rörelsen lugnt utvecklar sig, kan denna kassa, utan fara, hållas låg och dess tillgångar till en viss grad i allmänna rörelsen utsläppas, dock under iakttagande af särdeles stor försigtighet, på det att, om en plötslig förändring i penningemarknaden inträder, som kräfver att en återindragning af de utlemnade medlen sker, en sådan indragning må kunna göras på möjligast korta tid och med minsta uppoffring.
Häraf följer att reservfondens tillgångar icke böra i låneväg i rörelsen utlemnas, utan på korta återbetalningstider, eller, om obligationer uppköpas, mot sådana, som gifva största säkerhet alt kunna när som helst, utan förlust, för banken realiseras.
Detta sednaré alternativ, eller inköp af obligationer, bör dock endast undantagsvis och i sista rummet anlitas, enär det är att förutsätta, att samtidigt med en, af ofördelaktiga penningekonjunkturer framkallad, tvungen, indragning af reservfondens utestående medel svårighet uppstår att fördelaktigt kunna afyttra obligationer, för hvilka vid ett sådant tillfälle full valuta sannolikt icke heller är att påräkna.
Häraf inses lätt hvilken stor vigt det ligger Bih. till B.
IS65 & 1866. 6 Sami. i Afd. 13 Haft. 2 10 Banko-Utskottets Memorial N:o 27. uppå, att, vid val af obligationer, sora utbjudas, tillvägagå med den största urskiljning och omsorg.
Huru orätt vore det icke då att, såsom Utskottet föreslagit, binda Fullmägtige vid något visst slag af obligationer och sålunda betaga dem den pröfningsrätt och handlingsfrihet, som utgör ett vilkor för ett rätt handhafvande af deras ansvarsfulla kall.
Huru olämpligt är det icke dessutom att stadga det obligationer, utfärdade af Allmänna Hypotheksbanken och ställda att betalas inom 10 ar, företrädesvis skola uppköpas, när obligationer af sådan beskaffenhet ännu ej finnas utgifna, samt dessas värde, som ej beror blott af den utfästade betalningstiden, utan jemväl af andra inverkande omständigheter, ej på förhand kan vara kändt.