Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N-o 26. 415 sens Ständer till allmän Riksdag kalla, eller skulle en eller flere Stats-Rädets Ledamöter sadan kallelse afstyrka, eller Riksens Ständers sammankomst till Lagtima Riksdag ä den tid
De utsatt förhindra söka, skola den eller de brottslige mista Embetet samt mara omärdige att widare nyttsas i Rikets tjenst.
Lag samma mare om Ledamot af Stats-Rädet eller Föredragande tillstyrker Konungen att, innan Riksdagskallelse i Hufmudstadens Kyrkor wederbörligen kungjord blifmit, cgcnmägtigt eller wäldsamligcn lyfta den i 63 § Regerings-Formen sist omförmälde penningesumma, hmarä Riksens Ständer förseglad anordning lemnat; likaledes om StatsRadet, dä det likmätigt 39, 40, 41, 42 och 43 88 Regerings-Formen förer Regeringen, pä osman omförmälde olagliga tid och sätt berörde summa lyster, eller någon Stats-Radets Ledamot ett sä bcskaffadt lyftande tillstyrker. 8 3- Skulle Stats-Näds-Ledamot eller Konungens Rädgiftvare i Commandomäl tillstyrka Konungen att »vidtaga sadant steg, hmilkct uppenbarligen är stridande emot Negerings-Formens bokstafliga föreskrift uti 57 § rörande Riksens Ständers Beskattningsrätt; uti 60 8 till förhöjande af den Bewillning Riksens Ständer sig ätagit eller af sädane Articlar, hwilka i densamma för Bcwillning räknas, allt sädant till förökande af Kronans inkomster, dock härmndcr icke begripne sädane i denna 60 § ej omnämnde afgifter, hmilkas föremäl äro inrättningar till enskildas gemensamma nytta och begwämlighct, säsom Bak-, Bro-, Färj- och andre afgifter af dylik beskaffenhet; uti 73 H rörande päbjudande, 416 Expeditioner till Riks-Ständen. uppbärande eller fordrande af nya pälagor, utskrifningar af manskap, penningar eller warvr, utan Ständers samtycke; uti 66, 68 och 72 rörande Riksens Ständers befattning med Banco- och Riksgälds-Werken, samt uti 78 § att nägon del af Riket icke mä kunna derifrän afsöndras; eller underläter han att emot sädant lagstridigt steg göra föreställning, eller det walkar och befrämjar genom uppsätligt och bewisligt fördöljande af någon upplysning, miste Embetet och warde ej widare nyttjad i Rikets tjenst. 8 4.
Stats-Rads-Ledamot eller den i Commandomal Konungen rädgifwande, hwilken tillstyrker emot »verkställigheten af Len af Konung och Ständer fastställde Tryckfrihets-Lag stridande steg, eller un-, derläter att deremot göra föreställning, miste Embetet. 8 5.
Underläter Stats-Räds-Ledamot eller Konungens Rädgifware i Commandomäl, att pä sätt 65 § förmäler till Protocollet göra föreställningar emot anwändandet af Rikets ordinarie Statsmedel, eller ätagen Bewillning, annorlunda än faststäldt blifwit, eller försummar han, att i sädant fall till Protocollet anföra bwad Riksens Ständer i den del förordnat, eller tillstyrker sädan Embetsman något, som uppenbarligen är stridande emot RegeringsFormens bokstafliga föreskrift uti 1 mom. af 74 tz rörande gärds fordrande »vid Trouppers täg och marcher, till utförande af ett uppkommet krig; uti 76 K angäende Rikets fördjupande i skuld och upptagande af län; uti 77 Z rörande disposition af Billiga till Mem. N:o 26. 417 Kronans domainer, sa widt sädant angar den Riksens Ständer i samma 8 förbchällne ratt; uti 79 K 0!N myntwäscudet, och uti 80 H om JndclningsWerket; eller underlåter han att emot sadant lagstridigt steg gora föreställning, eller det wällar eller befrämjar genom uppsätligt och bewisligt fördöljande af någon upplysning, eller tillstyrker
Konungen att något beslut fatta i de mäl, vili hwilka III § handlar, utan att till utomordentligt StatsNäd kallelse blifwit utfärdad, miste Embctct.
Om, genom någon af förenämnde Embetsmäns tillstyrkande eller underlåtande att göra föreställningar eller nppsatligt och bewisligt fördöljande af någon nplysuing, någon lider skada till lif, ära eller personlig frihet, utan att lagligen förvunnen och dömd wara, eller förloras gods, löst eller fast, utan laga ransakning och dom, eller warder nägons frid i hans hus störd, eller förwises någon frän ort till annan, straffes ofwanbemälde Embetsmän för sädant lagstridigt förhållande dehntom, pä sätt Allmänna Lagen i I Cap. 12 H:n RättegängsBalken stadgar för Domare, som wräng
Dom fäller. 8 6- Uraktläter Stats-Räds-Ledamot eller Konungens Rädgifware i Commandomäl, att de öfrige dem i Grundlagen uttryckligen föreskrifne, men i denna Answarighets-Lag icke särskildt uppräknade pligter och föreskrifter, iakttaga och fullgöra, aukomme det pä Riksens Ständer, att hos Konungen göra sädan anmälan, hwartill 107 Z:n af Regcrings-Formeu dcin berättigar, med iakttagande af de wilkor, samma Z i det sednare momentet stadgar. 27 418 Expeditioner till RikS-Ständen.
Döljer Stats-Minister för Utrikes Ärcnderne eller Hof-Cantzlcr, eller den Stats-NädsLedamot, Konungen i dennes fränwaro tillkallar, för Konungen bewisligeu någon af Konungens Embetsman eller Främmande Magters Sändebud, till följe af dem uppdragna kall, meddelad »vigtig underrättelse i frågor, som röra Krig, Fred eller Förbund emellan Riket och amian Stat, miste han Embctct.
Sker det af bervisligt uppsät att Konungen och Riket skada, straffes han efter 4 Cap. Misigcrnings-Balken. 8 8.
Frän Konungen utgäcnde Expeditioner och befallningar skola wara försedde med den Föredragandes kontrasignation och instämma med deröfwer förde Protokoll.
Sker annorlunda genom någon Föredragandes åtgärd, miste han Embetct, utan att någon tid kunna deruti äter insättas eller till annat Embete inom Stats-Rädet förordnas.
Uraktläter han att till Stats-Nädets Protokoll göra föreställning emot sädant Konungens beslut, hwilker han finner stridande emot Negerings-Formens bvkstafliga föreskrift, och oaktadt Konungens ända fortfarande yrkande, att ett sädant Beslut skall utfärdas, han ej da utöfwar sin rättighet och pligt, att contrafignationeu dera wägra, ware lag samma; likasom om han Embetct atertager, förr än Riksens Ständer hans förhällande pröfwat och gillat.
Lider nägou skada till lif, ära eller personlig frihet, eller mister gods, löst eller fast, utan laga ransakning och Dom, eller blifwer nägons frid i hanö hus störd, eller någon förwisad frän ort till annan.
419 derigenom att han contrasignation ej wägrat, straffes han dessutom för sädant lagffridigt förhållande, pä sätt Allmänna Lagen i i Cap. 12 ljur RättegängsBalkcn stadgar för Domare, som wrang dom fäller.
Föredragande ware i öfrigt för sin befattning ansedd skyldig till enahanda answar, som denna Lag Stats-Räds-Ledamot nti föregående älägger, enligt förseelsens derntinnan nrmärkte swarare eller lindrigare beskaffenhet, med derefter lämpade straff; dock ma hwarken Föredragande eller Stats-NädsLedamot i och för Embctcts skull, i annan ordning än Regerings-Formen utstakar, och således ej ar enskild man, kunna tilltalas. 8 0. Stats-Rad, hwilken, af Konungen dertill utsedd och förordnad, tager säte och röstar i Högsta Domstolen öfwer Mål, som frän Krigs-Domsiolarne dragas under Konungens pröfning, ware för sädan befattning underkastad
Domare fäf och answar, enligt
Lag och Laga stadgar, lika med annan Ledamot af Högsta Domstolen. 8 w.
Enär nägon af de i 1 §:n omnämnde Embetsmän tilltalas, som redan utur tjensten blifwit entledigad eller afsked tagit, och warder om begängnc förbrytelser öfwertygad, ware han förfallen till enahanda answar, säsom wore han »verkligen tjenstgörande, och sivare förlusten af hwad han i pension eller andre förmon er af publike medel kan innehafwa emot förlusten af Embetet, om han det ännu innehade. 420 Expeditioner lill Riks-Ständen. 8 ii.
Hivad cniot Stats-Rads-Protocoll intill den dag, dä Riksdagen börjas, under dä påstående Riksdag icke anmärkt blistver, derom ina sedan wid påföljande Riksdagar ätal icke äga rum.
Med formulairer för Riksens Ständers Hyllningsed till H. K. H.
Kronprinsen samt Högbemälde Herres Tro- och Huldhetsed till Kongl. Maj:t. Wördsamt Memorial.
I den förn,odan att Riksens Högloft.
Ständer torde finna nödigt och lämpligt att, i likhet med hivad ivid Högst-Salig Konung ckrOOUUIck UUUI)Ui6iI8 utkörande till Kron-Prins blistvit iakttaget, Riksens Ständer ät Hans Kongl.
Höghet Kron-Prins OlllULTIT^ TU6U8T aflägga Hyllnings-Ed, och Tro- och Huldhets-Ed af Högbemälde Herre ät Kongl. Majit asgiswes, har konstitutionsutskottet författat de Formulairer till berörde Eder, hwilka härmedelst Riksens Högloft.
Ständers pröfning wördsamligen underställas.
Stockholm den 2 Januarii 1810.
Pä Constitutivns-Utskottets magnar: U.
Nannorstoim.
Onrl von Uo86N8t6iu. ,1. 6l.
Ealln. ck:8vn H)o1rsrt. T. 2).
UlUsT-irts. 421 Bilaga till Mem.
Riksens Ständers HyllniugSed till Hans Kongl.
Höghet Krou-Prinscii.
Jcig N. N. lofwar och sivär ivid Gud ock Haus Heliga (5'vangelinm att, alldenstund Swea Rikes Liander den 28 Augusti i 809 genom fritt och enstämmigt Wal utkorat den Högborne Furste Prins p.'ij!l18'I'1XX XII(III81 af Scklcswig-Hollstein-Sondcrburg-Ilugustcnburg Swea Rikes KronPrins, att efter Hans Kongl. Maj:t tvär nn Negerande Aller Nädigste Koilung och Herre den XIII, Swerigcs, Göthesoch Wendes Konnng etc., enar Hans Kongl. Maj:t med döden afgar fhwarmed Ten Högste Gudeit Nådeligen länge fördröje), Regeringen öfwer Swea Rike samt detsamma underlydande Länder tillträda, till Sweriges Konung krönas och hyllas samt Riket styra; Riksens Ständer äfwen genom af dem upprättad och under den i 8 December 1809 af Konung och Ständer fastställd Suecessions-Ordning tillagt Hans Kongl. Höghets manliga Dröst-Arfwingar rättighet att, pä sätt nämnde Sueeesfions-Ordning förmär och innehåller, Hans Kongl. Höghet i Regeringen efterträda; alltsä will och stall Jag, enär efter Den Högstes skickelse wär nn Regerande Aller Nädigste Konung blifwer utur det timliga lifwet kallad, samt Hans Kongl. Höghet Prins 0HKI8HXX XIKIII81 afgifwit sin Konungsliga försäkran att Riket styra efter den af Riksens Ständer fastställda samt af Konung och Ständer antagna Regerings-Forms as den 0 Junii 1809 bokstafliga föreskrift.
Rikets öfriga gällande Grundlagar, Allmänna Lag och Laga stadgar, Högbcmäldc Hans Kongl. Hvgbet 422 Expeditioner till Riks-Ständen. för mili rätte och laglige Konnng hafwa och halla, Honom Tro- och Huldhets-Ed smara och rätt lydnad giftva.
Jag skall ock emedlertid Hans Kongl. Höghet ära och »vörda, Honom huld »vara och efter vttersia förmåga laglikmätig»
Des bästa och förmon befordra, samt det som Hans Kongl. Höghet till skada och försäng lända kan afwärja, och i tid tillkä n n a g i siv a, om Jag finner något sadant a färdc »vara:
Sa sannt »nig Gnd hjelpe till Lif och Själ.
Biloga till Mem. N:o 27.
EdS-Formulaire för Hans Kongl. Höghet Kronprinsen OlikiLrnrx ^.v6w8i.
Jag, ElllllSllKKX XE6EZ1, lofwar och sivär »vid Gud och Hans Heliga Evangelium, att, fäsom Swea Rikes Ständer genom ett fritt och enstämmigt Wal utkorat och förklarat
Mig till Swea Rikes Kron-Prins, att efter Hans Kongl. Maj:ts den Stormägtigste Konungs och Herres OXKX den XIII:8, nu jemwäl Min Aller Nädigfte Konungs och Herres dödliga afgäng (hwarmed den Högste Guden Nädeligen länge fördröje), Sivca Rikes Regering tillträda, till Sweriges Konung krönas och hyllas samt
Riket styra efter den af Riksens Ständer den 0 Junii 1809 fastställda samt af Konung och Riksens Ständer antagna Regerings-Forms bokstafliga föreskrift, Rikets öfrige gällande, sä wäl Grundlagar, som Allmänna Lag och Laga stadgar; alltsä will och skall Jag Högbemälde Hans Kongl. Majit för min rätte och laglige Konung hälla.
Honom med all lydnad och kärlek ära och wörda, Hans och Rikets sannstyldiga gagn och bästa laglikmätigt befrämja, samt Memorial N:o 28.
423 oryggligen hälla och uppfylla allt det hwartill Jag Mig uti min till Haus Kongl. Majit och Riksens Ständer under den — — — afgifuc försäkran utfäft:
Sa sannt inig Gud hjelpe till Lif och Själ.
N:o 28. Z anlednittg af gjorda anmärkningar tvid Utskottets förslag till Tryckfrihetslag. Wördsamt Memorial.
Med det forgfälliga bemödande, som Conftitntions-Utskottet marit skyldigt ät sitt ämnes wigt och fullgörandet af Riksens Högloft.
Ständers fordringar, har Utskottet änyo till öftvertvägande företagit deh med anmärkningar äterförmisade Project till Tryckfrihets-Lag.
Utan att afwika frän den stora, genom Grundlagen helgade, hufmudprincipen, har Utskottet sökt att
Åtminstone i de reglcmentariska delarne as ifrägaivarande Författning »verkställa de förändringar man äskat.
Att i alla omständigheter sammanjemka de skilda nieningarne, lärer sannolikt sörblisiva en omöjlighet, dä sragan är om förcmäl belägne inom tankens omräde, och h»vilka, allt efter städarns olika läge, kunna utur sä mänga synpuncter.bctragtas.
Utskottet skulle emedlertid ej önska något högre än att deh förslag, genom den ytterligare derpå anmända granskning, mätte hafina wnnnit nägot.
Om alla menskliga arbeten äro nnderkaistade ofullkolnlighet, torde sä 424 Expeditioner till Riks-Ständen. »lycket »lindre eil hastig, pä e» gäng Utbildad fullkomlighet böra wäntas af e» Trvckfrihets-Lag, hlvars enkla grunder allmänna opinionen ival kan stadga, nien hwars utförligare dctailer af tillåtelser, inskränkningar och förbud oftast mäste bestämmao af sjelfum Tryckfrihets-Lagens med säkerhet förfporda werka», och således af en längre tids erfarenhet.
De tillägg och rättelser, som lltskottet trott sig böra i denna Lag foresta, äro följande:
Att i I 8:cns 4 »iLttient, i stället för orden "hos Kongl. Maj:ts Befallningshafwande i Orten", insattes: i Stockhol,» hos Ofwer-StäthallareEmbetet oeh Magistraten, samt i Orternc hos Landsh öfdinge-Embetet ete.
Att 1 Z:ens 9 moment ina salunda förändras: A hwarjc skrift warde Boktr» eka re no nallin, tryckningsorten och artalet utsatte.
Uraktlatcr Boktryckare fädanr, plikte han första gängen 300 Riksdaler oeh andra gängen 600 Riksdaler; sker det tredje gängen, ware han sitt Boktryckeri förlustig.
Utsätter nägon ä tryckt skrift falskt Boktryekarcnanni eller orätt tryckningsort, skall han derntöiwer anses efter 8 Cap. 3 F Mifsgernings-Balken.
Hwad här om namns och orts utsättande förordnas, galle dock ej för No tifieationer oeh Sorgbref, Formnlairer, Betingningsfedlar med mera af dylik beskaffenhet.
Emellan 9:de och !0:de momenten torde ett nytt kunna införas af följande innehall:
As allt hivad som tryekes ware Boktryckaren pligtig att frän Upplagan afraga och utan betalning aflemna sä mänga Exemplar, att de under Riket lydande Univers!- Memorial N:o 28. 425 tete», Konungens Biblivthck, Itiks-Archivet och Wettcnskaps-Academien erhälla ett hwardera.
Är nägot Werk ätföljdt af kostsammare Plancher, mä sädane dock endast för Konungens Bibliothek owilkorligen aflemnas.
Uti 2:dra §:n der undantagen bestämmas, tillägges efter orden "Sädane Handlingars utgifwande af trycket, utan wederbörandes tillstånd, belägges med 166 Riksdalers böter":
Ware ock wid lika wite, jemte det answar Allmänna Lagen i 4 Cap. 5 8 MissgerningsBalkcn utsätter, Embetsmän förbudet att geliom tryck lata allmänt göra nägot som i öswerensstämmelse med enligt RegeringsFormen gällande Lagar och Författningar dem äligger att lönnt och hemligt halla.
Längre ned efter det moment, som handlar om sörlikta saker, införes ett nytt, sä lydande:
Att ingen ina tillätas att, i andra fall än Allmänna Lagen och nu gällande Författningar utstaka, meddela eller till tryck utlemna Utdrag af Kyrkoböcker eller af and^a Själawärden och Kyrkodiseiplinen rörande Handlingar, i afseende pä enskilde personers lefwerne och seder, sä widt de lända dem till skada eller förklenande.
Den häremot bryter böte 33 R:dr 16 skillingar. 8 3.
1 redigeras salunda:
Klart uttryckt hädelse emot Gud.
Brottet skall umgällas såsom i 1 Cap. 1 § Missgcrnkngs-Balken, Allmänna Lagen, stadgadt är och skriften eonsisqueras.
Orden "Allm ar lig och" förswinna.
Sista Pinuten, efter orden "Lärans sanning", erhäller följande lydelse:
Förbrytaren skall anses 426 Expeditioner till Riks-Ständen. ester 1 Cap. 4 ^ Missgernings-Balkcn och skriften confisqneras.
Mein. 3.
Orden "Öfmerlagst och" borttagas. Z 4.
Moin. 6.
Efter orden "ina ej" tillägges: af Publik Actor.
Meningen fran och ined "Enskild nian" till och ined "beivisligcn upphört" förändras till följande:
Enskild nian njntc enligt allmän
Lag till godo sin talan uti mäl, genom hwilkas tryckning han är personligen förolämpad. § 5.
I början, efter orden "ivid anläggandet anmäldt btifwit", tillägges:
Academiernes jnrisdictionsrätt, enligt deras Constitntioncr, dock oförkränkt. Wid Rättegängssättet i husivndsaken förekomma följande omständigheter:
Efter orden "huruwida uppgift af Författares namn bör kunna Boktryckaren aläggas" införes:
Afhandlar skriften Theologiskt ämne, infordre Hof-Rätten jemwäl yttrande deröftver af Dom-Capitlet i den ort, der skriften utkommit, och i Stockholm as Stads-Consistorium.
Den mening, som följer efter orden "här osman i fräga om qwarstad sagdt är", förändras sälnnda:
Instämmer Hof-Rättens Doni till alla delar med Tryckfrihets-Comitteens utlätande och Författaren deröfwer ej klagar, äge Domen full kraft och »verkan.
Författaren ware dock i alla händelser obetaget, att hos Konungen i Dess Högsta Domstol söka ändring, äfwcnsom att, der den ej »vinnes, hos Konungen om Nåd anhälla.
Memorial N:o 28. 427 Ester orden "blifwer ädömd 100 R:dr och derutöfwcr" förändras de twänne följande puncterne salunda: Qwarstad ina Under-domare wid sädane enskilda twister kunna ålägga.
Har Under-Domstol sadan gwarstad älagt, eller finner han under Rättegången anledning wara till skriftens konfiskation, hänsksute han genast mälet i hwad det rörer denna ätalan, att dermed, sa wäl hwad Rättegängen som Qwarstaden och Confiscationen beträffar, förhällas som härofwanföre sagdt är.
Sä widt har Utskottet kunnat med den allmänna rösten och sin enskilda öfwertygelsc förlika asseendet pä de söreslagne ändringar.
Dest Project, wid hwilket uti trcnnc Ständ ganska fä anmärkningar förekommit, har rönt sä mycket mindre bifall inom Högwördige Preste-Ständet.
Flere af dest Herrar Ledamöter hafwa pä omständligen utförde skäl ansett Religionens helgd, sedligheten och allmänna säkerheten ej nog fullkomligt iakttagne.
Man har i synnerhet yttrat betänkligheter wid förbudet emot all Censur samt yrkat, att densamma mätte tillatas och stadgas för Läroböcker, ReligionsTal och öswerhufwud alla Thevlogiska skrifter.
Utskottet får härwid wördsamt hänwisa till en dest Ledamots Herr Riddarhus-Secreteraren Silverstolpes i särskildt Protocollsutdrag bifogade vttrande, hwilket grundat Plnralitetens beslut i detta ämne.
Want att med yttersta grannlagenhet följa Regerings-Formens föreskrift och anwisning, har Utskottet knappt kunnat föreställa sig säsom möjlig en annan tolkning af 86 Z än den Utskottet genom Tryckfrihets-Lagen giswit.
Dä Författaren answarar, icke för sin tanke, men för sin skrift, icke som arbetare, men som utgifware, wore det förmodligen en obillig hårdhet, att i 428 Expeditioner till Riks-KtLiiden. förhand ana och söka upptäcka hans ännu ef föroftvade brott, äfwen»'om Författaren ef syneS behöftva något frikännande förrän han »verkligen kan anklagas.
Klart uttryckta förbud emot möfliga förbrytelser, bestämda straff för redan begängna, leda utan twiftvel »ned lika säkerhet till ändamaler, men i en naturligare ordning, och framför allt i en bättre öftverensstämmelse med Constitutionens syftning till offentlighet och liberalite.
Utskottet är, kort sagdt, fullkomligen öfwertygadt, atr en allmän Theologisk Censur, om den ock ef »vöre tydligen genom Regerings-Formen förbuden, borde genom en annan Grundlag blifwa det, sa framt annars Samfundet wäntar något gagn af allmän upplysning och förständs och tvettenskaps odling.
Nägre bland Högwördige Ståndets Herrar Ledamöter hafwa inskränkt sig till yrkandet af en mera modifierad officiel
Censur för' Läroböcker och populaira andliga skrifter.
Dä en Stats-Rcligion nödwättdigt mäste gif»vas, kan en wist eontrole af de böcker, sorn wid Ungdomens underrvisning rryttjas, törhända ef umbäras.
Men härtill synes ej någon egentlig Censur wara lämplig; det tillkommer Regeringen att autorisera sädane böcker; och Kongl. Maf:t lärer i Räder ef underläta att i »vederbörlig ordning härom förordna.
Beträffande öfrige hit räknade skrifter, fäsom Predikningar, Skrifttal m. m., skulle stadgandet af en Censur derä troligen ef »verka annat än att Författare»» »valde en Titel, ef underkastad Censorns åtgärd, och derigenom gäckade Lagens föreskrift.
Såmedelst »'kulle Religionen ej tvinna nägot för sin helgd, men Lagen »'kulle med »'annna djerfhet trotsas och öswcrträdas.
Emedlertid, och ehuru Utskottet anser icke ens Memorial N:o 28. 429 denna modifierade Censur förenlig med Regeringsformens föreskrift, bör Utskottet likwäl medgifwa att densamma, ej sträckt utöfwer en noga utstakad gräns, kunde under en witz synpunet Llistva nyttig för det Allmänna, och derjemte bidraga att tillfredsställa dem, som frukta wädeliga följder af tankefrihetens mihbruk ibland den okunniga och lättrogna hopen.
Bundet af Regerings-Formens 86 §, som utan undantag förbjuder alla i förwäg lagda hinder för skrifters ntgifwande, kan Utskottet wäl ej för det närmarande tillstyrka något påbud i TryckfrihetsLagcu om berörde mindre Censur; men anser sig dock böra wördsamligen till Riksens Ständer Hemställa, såsom en wid denna Riksdag wäckt fräga, huruwida en sadan förklaring i meranämnde 86 § ma wid nästkommande Riksdag finna rum, hwarigenom dä blifwande Ständer gemensamt med Konungen kunde såsom tillåtlig och anbefalld fastställa en officiel Censur af skrifter, som under bestämda Titlar utgifwas för Ungdomens underwisning eller för den offentliga Gudstjenst»! eller den enskilda andakten.
I anledning af hwad hos Högwördige PresteStandet widare blifwit yrkadt, fär Utskottet, dock utan att föreslå något särskildt stadgande, wördsamligen tillstyrka, att bland de sex Personer, som jemte Justitice-Ombudsmannen skola utgöra TryckfrihetsCommitteen, en prest mätte wäljas.
Urskiljandet och bedömandet af skadliga satser och willomeningar i Religionsmäl torde alltid fordra en werklig Theologs kunskaper, hwilka äfwen i andra afsccnden kunna blifwa för Committeen af wärde och gagn.
Bland öfrige inom Högwördige Preste-Ständet gjorde anmärkningar får Utskottet i korthet benvara följande: 430 Expeditioner till Riks-Stitnden.
Att termen "den Evangeliska Lärans sanning" blott uttrycker en del as sjelfwa Läran, ej hela omsättningen deraf.
Just för den pa en gang utsträckta och klara bemärkelsen har Utskottet walt det collectiva ordet:
Detta ord skall i Utskottets tanka aldrig underkastas twistcr eller olika tydningar, hwaremot andra, såsom Sanningar, Hufwndsanningar m. fl. blefwe högst obestämde.
Skämtaren skulle mahända as ordet Sanningar taga sig anledning att fräga, huru mänga de äro, och emellan Hnswudsanningarne kunde snart en rangstrid, ett företrädeskrig yppas.
Att, dä uteslutande rätt tilt skrifters ntgifwande kan pa 20 ars tid förunnas, böra sadane matt och steg widtagas, hwarigenom prisen pa böcker för Lärowerken ej för högt stegras.
En sadan anstalt synes tillhöra »verkställande Magten; och lärer Kongl. Maj:t, i sammanhang nied Nädig föreskrift om »val as Läroböcker, lika Nädigt »vidtaga sadane mätt och steg, att detza »nä erhallas till ett afpassadt och i förhällande till andra tryckta arbeten lämpadt lindrigt pris; om htvilkct allt Riksens Högloft.
Ständer, der sä nödigt vröflvas, torde inför Kongl. Maj:t frambära
Att stadgas mätte, det inga Boktryckerier sä anläggas till försäng för dem, sou» »vid Lärosäte» redan äro anlagde.
Utskottet får endast äberopa 3 momentet as ! t^:n, deruti orden andras uteslutande rätt dock oförkränkt äsvfta bibehällandet af sä »val Läro»verkens sou» enskildes lagliga rättigheter.
Att Götha Hof-Nätt, ej mindre än Swea, synes »vara behörigt forum för brott emot Tryckfri Hets-Lager».
Memorial N:o 28. 43!
Med all högaktning för hwarfe Domstol, tror Utskottet, att nial af denna art böra handteras efter ett system; hwartill äfwen mä läggas, att Rättegängen kan i Swea Hof-Rätt, genom den lättare commnnicationen nied Trpcksrihets-Committeen, snarare bringas till slut.
Det skulle säkerligen blifwa alltför »vidlyftigt att upptaga och beswara alla de inkast, Åtskilliga Högwördige Preste-Ständets Herrar Ledamöter anfört emot Utskottets Project.
De fleste anmärkningarne utgöra i sjelfwa »verket blott en enda, hwilken äsyftar Förslagets ogillande samt antagandet af 1774 -Ars Trycksrihets-Lag, med de förändringar nu antagna Regerings-Fvrm gjorde ound»viklige, säsom enkel i framställningssättet, uppmärksam pä Religionens helgd, liberal i sina grundsatser och wälgörande i stna »verkningar.
Det ankommer pä Riksens Högloft.