Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungen kungöre dock sådana beslut i Stats-Rådet, hvars Ledamöter vare skyldige att deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl äga. §. 36.
De som bekläda Domare-Embeten, så högre som lägre, samt alle andre Embets- och Tjenstemän, än de i föregående §. nämnde, kunna icke utan medelst ransakning och dom, ifrån sina innebafvande Sysslor af Konungen afsättas, ej eller, utan efter egna ansökningar, till andra Tjenster befordras eller flyttas. §. 37. Konungen äger, alt i Adeligt Stånd upphöja
Män, som, genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiska tjenster, gjort sig af Konungen och Riket synnerligen förljente.
Konungen må jemväl, såsom belöning för stora och utmärkta för tjenster, tilldela Adelsmän Friherrlig och Friherrar Greflig värdighet.
Ej må Adelsskap, eller Friherrlig eller Greflig värdighet, som hädanefter förlänas, tillfalla flere, än den, hvilken adlad eller upphöjd blifvit och, efter hans död, i rätt nedstigande led efter led, bans äldste manlige Bröstarfving af äldsta grenen, samt efter dennas utgång, Stamfa - Sjömätningsväsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för handeln bos främmande Makter, samt de Embets- och Tjenste-män, som uti Konungens Cabinett för Utrikes Brefvexlingen och vid beskickningarne nyttjas, hafva Förtroende-sysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, när Ilan pföfvar Rikets tjenst det fordra.
Konungen kungöre dock sådana beslut i Stats-Rådet, hvars Ledamöter vare skyldige alt deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl ega. §. 36.
De som bekläda Domare-embeten, så högre som lägre, samt alle andre Embets- och Tjensle-män, än de i föregående §. nämnde, kunna icke utan medelst ransakning och dom, ifrån sina innebafvande sysslor af Konungen afsättas, ej eller, utan efter egna ansökningar, till andra Tjenster befordras eller flyttas. §. 37..
Konungen eger, alt i adeligt stånd upphöja
Konungen må jemväl, såsom belöning för stora och utmärkta förljenster, tilldela Adelsmän Friherrlig och Friherrar Greflig värdighet.
Ej må adelskap, eller Friherrlig eller Greflig värdighet, som hädanefter förlänas, tillfalla flere, än den, hvilken adlad eller upphöjd blifvit och, efter bans död, i rätt nedstigande led efter led, hans äldste manlige bröstarfving af äldsta grenen, samt, efter dennas utgång, siamfa - Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen.
75 drens närmaste manlige afkomling, af då lefvande äldsta slägtgren, och så vidare.
Om, genom arf, Adeligt Stånd tillfaller den, som redan blifvit deruti sjelf uppböjd, eller genom närmare arf insatt, upphöre bans eget Adelskap, så framt detta icke är af högre värdighet, i hvilken händelse Stamfadrens Adelskap öfvergår till närmaste slägtgren :
Finnes ingen sådan, utslockne Allen.
Förklaras någon sitt Adelskap förlustig, tillfaller detsamma den, som dertill, enligt här stadgade grunder, närmast berättigad är. §. 38.
Alla ifrån Konungen utgående Expeditioner och Befallningar, utom i Commando-mål, skola, för att blifva gällande, vara försedde med Konungens underskrift och kontrasignation af vederbörande Föredragande, som vare ansvarig, att de instämma med deröfver förda protokoll.
Alla föreskrifter och erinringar om verkställighet af utfärdade beslut må af Departements-Chefer omedelbarligen kunna till vederbörande expedieras.
Skulle den föredragande finna något Konungens beslut vara stridande emot denna RegeringsForm, gore han derom i Stats-Rådet föreställning; Yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den Föredragandes rättighet och pligt, att sin kontrasignation derå vägra, samt nedlägge han i följd deraf sitt Embete, hvilket han icke må återtaga förr, än Riksens Ständer hans förhållande pröfvat och gillat.
Emedlertid vare lian vid sin lön och öfriga tjensten åtföljande inkomster bibehållen. drens närmaste manlige afkomling, af då lefvande äldsta slägtgren, och så vidare.
Om, genom arf, adeligt stånd tillfaller den, som redan blifvit deruti sjelf upphöjd, eller genom närmare arf insatt, uppböre hans eget adelskap, så framt detta icke är af högre värdighet, i hvilken händelse stamfadrens adelskap öfvergår till närmaste slägtgren: finnes ingen sådan, utslockne ätten.
Förklaras någon sitt adelskap förlustig, tillfaller detsamma den, som dertill, enligt bär stadgade grunder, närmast berättigad är. §. 38.
Alla ifrån Konungen utgående expeditioner och befallningar, utom i Commando-tnål, skola, för att blifva gällande, vara försedde med Konungens underskrift och kontrasignation af vederbörande Föredragande, som vare ansvarig, alt de instämma med deröfver förda protokoll.
Skulle den föredragande finna något Konungens beslut vara stridande emot denna RegeringsForm, gore lian derom i Stats-Rådet föreställning; Yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den Föredragandes rättighet och pligt, alt sin kontrasignation derå vägra, samt nedlägge han i följd deraf sitt Embete, hvilket han icke må återtaga förr, än Riksens Ständer hans förhållande pröfvat och gillat.
Emellertid vare han vid sin lön och öfriga tjensten åtföljande inkomster bibehållen. 76 Förslag till ändring i Grundlag.
— Regerings-Formen. §. 39.
Vill Konungen utom Sverige och Norrige resa, meddele han Stats-Rådet in P1 eno denna sin föresats och inheinte dess tankar deröfver, på sätt 9 §. omtalar.
Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befatte Sig ej med Rikets styrelse eller nLöfve den Konungsliga makten, så länge Han utom Sina Riken vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med all den rätt, som denna Regerings-Form Konungen tillägger; dock må ej Stats-Rådet någonsin Adeligt stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga Sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, sorn Stats-Radet dertill förordnar.
Huru förhåll as skall, derest'
Konungen längre lid än Tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 §. stadgadt. §. 40.
Blifver Konungen så sjuk, att Han icke Regerings-Arendena vårdar, förvalte Stats-Rådet styrelsen, på det sätt, som i föregående §. bestämmes. §.41.
Dör Konung innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres styrelsen af Stats-Rådet med Konungslig makt och myndighet i Konungens namn, intill dess Riksens Ständer sammankomma, och den Förmyndare-Styrelse, Riksens Ständer förordna, Regeringen tillträdt, ställande sig §. 39.
Vill Konungen utom Sverige och Norrige resa, meddele han Stats-Rådet in Pleno denna sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt 9 §. omtalar.
Konungen derefter sådan resa och deu verkställer, befatte Sig ej med Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga makten, så länge Han utom sina Riken vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med all den rätt, sorn denna Regerings-Form Konungen tillägger; dock må ej Stats-Rådet någonsin adeligt stånd oell värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Stats-Rådet dertill förordnar.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 83 §. stadgadt. §. 40.
Blifver Konungen så sjuk, att Han icke Regcringsärendena vårdar, förvalte Stats-Rådet styrelsen, på det sätt, som i föregående § bestämmes. §. 41.
Dör Konung innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres styrelsen af Stats-Rådet med Konungslig makt och myndighet i Konungens namn, intill dess Riksens Ständer sammankomma, och den Förmyndarestyrelse, Riksens Ständer föri ordna, Regeringen tillträdt, ställande sig Förslag till ändring i Grundlag. — Regerings-Formen. 77 Stats-Rädet denna Regerings-Form till ovilkorlig efterlefnad. §• 42.
Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket Arfsrätten till Riket räknas, på manliga sidan ulginge, då förvalte äfven Stats-Rådet Regeringen med Konungslig makt och myndighet, intill dess Riksens Ständer hinna sammankomma, ett nytt Konungahus utkora och den valde Konungen Regeringen tillträdt.
Uti alla de fall, hvarom föregående fyra §§. handla, skola Stats-Rådets samtlige Ledamöter vara närvarande och rösta. §• 43.
Går Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, lorordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Ilan, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskilt nämner, at.t föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver.
Med de mål, Konungen då sjelf afgör, forhålles på det sätt, som 8 §. stadgar. §•' 44.
Ingen Prins af det Konungsliga Huset, det vare sig Kron-Prins, Arf-Furste eller Furste, må gifta sig utan Konungens vetskap och samtycke.
Sker det ändock; håfve han förverkat arfsrätt till
Riket både för sig, barn och efterkommande. §. 45.
Hvarken Svea Rikes Kron-Prins och Arf-furste eller Prinsar af det Konungs - Stats-Rådet denna Regerings-Form till ovilkorlig efterlefnad. §. 42.
Skulle den olycka lima, att hela Konungahuset, inom hvilket arfsrätten till Riket räknas, på manliga sidan utginge, då förvalte äfven Stats-Rådet Regeringen med Konungslig makt och myndighet, intill dess Riksens Ständer hinna sammankomma, ett nytt Konungahus utkora och den valde Konungen Regeringen tillträdt.
Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordne tre Ledadamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, serskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver.
Med de mål, Konungen då sjelf afgör, förbålles på det sätt, som 8 §. stadgar. §. 44.
Ingen Prins af det Konungsliga huset, det vare sig Kronprins, Arffurste eller Furste, må gifta sig utan Konungens vetskap och samtycke.
Riket både för sig, barn och efterkommande. §• 45.
Hvarken Svea Rikes Kronprins och Arffurste eller Prinsar af det Konungs - 78 Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. liga Huset skola hafva något Lif-Geding eller Civilt Embete; dock kunna efter gammalt bruk titlar af Ilertigdömen och Furslendömen dem tilläggas, utan rättighet till de Landskap, hvilkas namn de bära. §. 46.
Landet skall förblifva indeladt i Höfdingdömen under den vanliga Landt-Regeringen.
Ingen General-Guvernör inom Riket må hädanefter förordnas. §• 47.
Rikets Hof-Rätter och alla andra Domstolar skola efter
Lag och laga stadgar döma; Rikets Collegier, Landt-Regeringen tillika med alla andra Verk samt högre och lägre Embetsman, skola förvalta de dem åliggande sysslor och värf, enligt de Instruktioner, Reglementen och Föreskrifter, som redan gifna äro eller framdeles kunna gifvas, lyda Konungens bud och befallningar och räcka hvarandra handen till fullgörande deraf och af allt hvad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifvande de Konungen i laga ordning ansvarige, om något utaf dem underlåtes och försummas eller olagligen behandlas. §• 4S Konungens
Dess enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna söm Honom godt synes.
Alla beställningar vid Sitt Hof må Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. §. 49.
Ständer skola i kraft af denna Grundlag hvart Tredje år samman - liga Huset skola hafva något Lif-Geding eller civilt Embete; dock kunna efter gammalt bruk titlar af Hertigdömen och Furstendömen dem tilläggas, utan rättighet lill de landskap, hvilkas namn de bära. §■ 46.
Landet skall förblifva indeladt i Höfdingedömen under den vanliga Landtregeringen.
Ingen General-Guvernör inom Riket må hädanefter förordnas. §. 47.
Lag och laga stadgar döma; Rikets Collegier, Landtregeringen tillika med alla andra Verk samt högre och lägre Embetsmän, skola förvalta de dem åliggande sysslor och värf, enligt de Instruktioner, Reglementen och föreskrifter, som redan gifna äro eller framdeles kunna gifvas, lyda Konungens hud och befallningar och räcka hvarandra handen till fullgörande deraf och af allt hvad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifvande de Konungen i laga ordning ansvarige, om något utaf dem underlåtes och försummas eller olagligen behandlas. §. 48.
Dess enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna som Honom godt synes.
Alla beställningar vid Sitt hof må Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. §. 49.
- Riksens
Ständer skola i kraft af denna Grundlag hvart tredje år samman - Förslag lill ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen.
79 komma, lili hvarje Riksdags-Beslut skola Riksens Ständer bestämma dagen, dä de till följe häraf åter sammanträda, samt uttrycklig Riksdagskallelse, med nödiga föreskrifter i afseende på Riksdagsmannaval, deruti intaga.
Konungen vare dock obetaget, att Riksens Ständer till Urtima Riksdag derförinnan kalla. §•
50- Riksdagarne skola hållas i Rikets Hufvudstad, utom i de fall, då Fiendens framträngande eller Pest eller andra lika vigtiga hinder göra det omöjligt, eller för Riksens Ständers frihet och säkerhet vådligt.
Konungen utsätte då, i samråd med Riksens Ständers Fullmäktige uti Banken och Riksgälds-Contoret, en annan ort, der Riksens Ständer böra samlas, och kalle dem dit till den tid de sjelfve förut bestämt. §. 51.
I de fall, då Konungen eller StatsRådet sammankalla Riksens Ständer, fastslälles tiden till Riksdagens begynnelse efter Tretionde och inom Femtionde dagen från den, då Kallelsen blifvit uti Hufvudstadens kyrkor kungjord. §. 52.
Landtmarskalk och Talmän för Borgare- och Bonde-Stunden samt Sekreterare för Bondeståndet utnämne Konungen.
Arke-Biskop vare alltid Talman för PrepteStändet. §. 53.
Ständer vadje genast, sedan Riksdagen blifvit öppnad, de Utskott, hvil - .komma.
Uti hvarje Riksdags-beslut skola Riksens Ständer bestämma dagen, då de till följe häraf åter sammanträda, samt uttrycklig Riksdagskallelse, med nödiga föreskrifter i afseende på Riksdagsmannaval, deruti intaga.
Konungen1 vare dock obetaget, att Riksens Ständer till Urtima Riksdag derförinnan kalla. §. 50.
Riksdagarne skola hållas i Rikets Hufvudstad, utom i de fall, då fiendens framträngande eller pest eller andra lika vigtiga hinder göra det omöjligt, eller för Riksens Ständers frihet och säkerhet vådligt.
I de fall, då Konungen eller StatsRådet sammankalla Riksens Ständer, fastställes tiden till Riksdagens begynnelse efter trelionde och inom femtionde dagen från den, då kallelsen blifvit uti Hufvudstadens kyrkor kungjord. (§. 52 i nu gällande RegeringsForm skulle utgå.) 1 .(§. 53 i nu gällande RegeringsForm skulle utgå.) 80 Förslag till ändring i Grundlag. — Regerings-Formen. ka skola Ärendena bereda.
Sådana vid hvarje Riksdag nödiga Utskott är o: Ett Constitutions-Utskott, att väcka och upptaga frågor rörande förändringar i Grundlag arne och yttranden deröfver till Riksens Ständer afgifva, samt att granska de i Stats-Rådet förda protokoll; Ett Statsutskott, att utreda och för Riksens Ständer uppgifva Stats-Verkels och RiksgäldsVcrkets tillstånd, förvaltning och behof; Ett Bevillnings-Utskott, att föreslå Bevillningens fördelning; Ett Banko-Utskott, att Öfverse Bankens styrelse och tillstånd samt föreskrifter om Banco-förvallningen gifva; Ett Lag-Utskott, att utarbeta de ifrån Riksens Ständers Plena remitterade Förslag till Civil-, Criminal- och Kyrko-Lagarnes förbättring; samt Ett Allmänt Besvärsoch Ekonomiskt Utskott, att, i anledning af i Stånden väckta frågor, anmärka brister i de Alhnänna Hushållning s-anstalterna och förändringar deruti föreslå. §• 54.
Askar Konungen af Riksens Ständer ett särskildt Utskott, att med Honom öfverlägga om Ärenden, hvilka icke till andra Utskotts befattning höra och Han pröfvar böra hemliga hållas, utvälje Riksens Ständer ett sådant; dock äge det icke makt, att fatta beslut, utan endast att till Konungen afgifva yttranden öfver de mål, Konungen detsamma meddelar. §. 55.
Ej må Riksens Ständer i Konungens öfvervaro öfver något ämne besluta.
Andra Riksens Ständers Utskott, än det i föregående §. omnämnda, kunna icke inför Konungen några öfverläggningar hållna. (§. 54 i nu gällande RegeringsForm skulle utgå.) §• 52.
Andra Riksens Ständers Afdelning ar, än Hemliga Nämnden, kunna icke inför Konungen några öfverläggningar hålla.
Förslag till ändring i Grundlag. — Regerings-Formen. 81 §. 56.
Allmänna frågor, som uti Riksens (§. 56 i nu gällande Regerings Sländers Plena väckas, må ej till ett orne- Form skulle Utgå. delbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlämnäs till behörigt Utskott, som äge, att dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen foreskrifves.
Tillstyrker Constilutions-Ul skoltet hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig utskottet med till- eller a/styrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition; varde Utskottets yttrande vid samina Riksdag öfverlemnadl till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; men icke vid densamma besluta.
Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Conslitulions-Utskottels yttrande; hvile detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller
Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 73 §.
Riksdags- Ordningen.
Göras åter i Riks-Slåndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; blifve de, hvilka hvarje Riksstånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade.
Utskottet åliggé då, att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens ' behandlande anmäla.
Förena sig derefter samtliga Riks-Slånden om ett enahanda utlåtande, hvile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, som ofvan föreskrifna äro.
Blifva åter något Bih. till II.
Prot, 1853 & 1834. 3 Sami 1 Baft. 11 82 Förslag till ändring i Grundlag. — Regerings-Formen.
Stånds tankar i någon ellar några delar s/cil/aktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde 1 Constilutions-Uiskottet, genom val af Riks-Ståndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt lill ett antal af Tjugu persotter af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljakligheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hvile sedan lill Riksens Ständers afgörande, som ofvan sagdt är. §. 57.
Svenska Folkets urgamla rätt, att sig beskatta, utöfvas af Riksens Ständer allena vid allmän Riksdag. §. 58.
Vid hvarje Riksdag late Konungen uppvisa Stats-Verkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utskott, som Riksens Ständer utvälja.
Skulle genom Traktater med främmande Makter några medel Riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. §. 59.
Efter Rikets och Stats-Verkets tillstånd och behof late Konungen lill Utskottets öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de ordinarie Inkomster, och hvilka behof genom Bevillningar böra fyllas. §. 53.
Svenska folkets urgamla rätt, alt sig beskatta, utöfvas af Riksens Ständer allena vid allmän Riksdag. §•
54- Vid hvarje riksdag late Konungen uppvisa Slats-verkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder.
Skulle genom traktater med främmande Makter några medel Riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. • §. 55.
Efter Rikets och Stats-verkets tillstånd och behof läte Konungen till Riksens Ständers öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomster/?», och hvilka behof genom bevillningar skola fyllas j börande derjemte förslag om sältet för dessa bevillningars utgörande f ramställningen åtfölja.
Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. 83 §•
60- Till dessa sednare räknas T ulloch Accis-medlen, Postmedlen, Chartae-SigillalaB-afgiflen, Husbehofs-Bränneri-medlen samt hvad Riksens Ständer dessutom särskilt hvarje Riksdag såsom Bevillning sig åtaga.
Ej ina några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, Tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen.
Ej heller må Konungen Statens Inkomster förpakta eller, lill vinning för Sig och Kronan eller enskilda personer och Corporationer, några monopolier fastställa. §. 61.
Alla afgifter, som Riksens Ständer under de i föregående §. nämnda Titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens ständer fastställd blifver. §. 62.
Sedan Siats-Verkets behof blifvit af Stals-Utskottet uppgifna och af Riksens Ständer pröfvade, ankommer det på Riksens Ständer, att en deremot svarande
Bevillning sig åtaga samt att tillika fastställa, huru särskilda summor deraf skola till särskilda ändamål användas, och dessa summor under bestämda Hufvud-Titlar uti Riks-Staten anslå.
Dessutom böra, för oförsedda händelser, tvänne särskilda tillräckliga summor anslås, och till utbetalning å Rik - §. 56.
Till dessa sednare räknas Tullock Accis-medlen, post-medlen, chartee-sigillataj-afgiften, husbehofs-bränneri-medlen samt hvad Riksens Ständer dessutom serskildt hvarje Riksdag såsom bevillning sig åtaga.
Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen.
Ej heller må Konungen statens inkomster förpakta eller, lill vinning, för Sig och Kronan eller enskilda personer och Corporalioner, några monopolier fastställa. §. 57. x411a afgifter, som Riksens Ständer under de i föregående §. nämnda titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver. §. 58.
Sedan Statsverkets behof blifvit af Riksens Ständer pröfvade, ankomme det på Riksens Ständer, alt en deremot svarande bevillning sig åtaga samt att tillika fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskilda ändamål användas, oell dessa summor under bestämda hufvudtitiar uti Riksstaten anslå. §. 59.
Dessutom böra, för oförsedda händelser, tvänne serskilda tillräckliga summor anslås, och till utbetalning å Rik - 84 Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. sens Ständers Riksgälds-Contor anvisas; den ena att vara tillgänglig, dä Konungen, till Rikets försvar eller andra högst vigtiga ock angelägna ändamål, sedan hela Stats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, finner den vara oundvikligen nödig; den andra, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han StatsRådet in pleno hört och Riksens Ständer sammankallat.
Riksens Ständers förseglade anordning å sistnämnda summa må ej förr brytas, eller summan af Fullmäktige i Riksgälds-Contoret utbetalas, än sedan Riksdagskallelsen blifvit i Hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. §. 04.
Så väl Rikets ordinarie Statsmedel och Inkomster som hvad, på sätt omförmäldt är, under namn af extraordinarie Utlagor eller Bevillningar till Stats-Verket af Riksens Ständer anslås, vare under Konungens disposition, att till de af Riksens Ständer pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas. §. 65.
Dessa medel må icke annorlunda användas, än fastställdt blifvit; varande Stats-Rådets Ledamöter ansvarige, om de låta afvikelse derifrån äga runi, utan att till protokollet föreställning deremot göra, samt anföra hvad Riksens Ständer i denna del förordnat. §. 66.
Riksens Ständers Riksgälds-Contor förblifver, såsom hittills, under Riksens Ständers styrelse, inseende och förvalt - sens Ständers Riksgälds-Contor anvisas; den ena att vara tillgänglig, då Konungen, till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, sedan hela Stats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, finner den vara oundvikligen nödig; den andra, alt, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han StatsRådet in Pleno hört och Riksens Ständer sammankallat.
Riksens Ständers förseglade anordning å sistnämnda summa må ej förr hrytas, eller summan af Fullmäktige i Riksgäldskontoret utbetalas, än sedan Riksdagskallelsen blifvit i Hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. §. 60.
Rikets ordinarie statsmedel och inkomster, som hvad, på sätt omförmäldt är, under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till Statsver ket af Riksens Ständer anslås, vare under Konungens disposition, alt till de af Riksens Ständer pröfvade behof och efter den upprättade staten anordnas. §. 61.