Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt och som regleringen af StuteriInrättningens organisation samt Underhålls- och, Eönings-Stater redan år 1812 blifvit gillad oell' fastställd, hvarvid Riksens Ständer, i enlighet med sitt första Beslut, angående dispositionen a* Strömsholms och Kongsohr* Kongsgårdar, ansett endast den förre böra upplåtas för Stuteriets underhållande, och hvilken Inrättning blifvit på beräkning af samma Kongsgård^ afkastning grundad och så lämpad- att tillräcklige tillgångar icke borde saknas när hushållningen kommit till stath» ga och Stuteriet blifvit stäldt i ordning, finni 344 Underdåniga Skrifvelse^.
Riksens Stander sig icke kunna bifalla Kommit-? terades framställning, att den af Kongsöhr till Stats-Verket ingående och för dess behof påräknade grrende-inkomst må anslås till större eller mindre del för Strömsholms Stuteris utvidgande, I afseende på de ytterligare medel till byggnadernes fullbordande samt andre utgifter i och för Stuteriets försättande uti fullkomligt skick, spm Komnaitterade förmält varg. nödige till belopp af gqoo R:dr, och hvarutaf Eder Kongl. Maj:t i Nåder äfven hifaliit 5000 R:drs utbetalning, bevilja Riksens Ständer afskrifning för detta förskott så väl sorn för de här ofyanpämnde till Byggnader m- m. använde Summor, hvilka likaledes blifvit förskjutne att af Riksens Ständer ersättas, och få j underdånighet anvisa återstoden af det nu uppgifna behof eller Fyra Tusen R:dr att äfven utgå af enahanda tillgång eller Stats-Verkets Öfverskotts-medel på Inkomsterne för den förflutne tiden, likväl noder vilkor, att redovisning för alla dessa belopp, afgifves i föreskrifven ordning.
Redan vid J8iä års Riksdag hafva Riksens Ständer vidtagit och i underdånighet anmält silf Beslut hurp Strömsholms Kongsgård bör styras och förvaltas, när Kommitterades befattning dermed upphörer.
För Riksens Ständer återstår i. den delen nu icke annat, än att i underdånighet åberopa denna sin åtgärd, X sammanhang med förevarande ämne, och yid betraktande af den utomordentliga dödlighet på Hästarne, som visat sig vissa år vid Strömsholm, hafva Riksens Ständer icke kunnat underlåta att fästa uppmärksamhet på behofvet af Veterinär-kunskapens större befordran, så att skick* TJnderdiiniga Skrifvelser', 34!» 15ge Lazare deruti måtte danas.
För sådant ändamål anse Riksens
Ständer större uppmuntran och understöd behöfvas än hittills deråt inom Riket varit lemnade , helst, utom den i Skara en* skildt gjorde Stiftelse , någon Undervisnings-anStalt i denna väg icke finnes samt de enskilda bemödanden, sorn till bristens ersättande för öfrigt skett, icke heller tillräckligen svara emot behofvet.
På grund häraf, och när bland de vid 1815 års Riksdag på Stat uppförde io,oop R:dr årligen till Eder Kongl, Maj:ts Nådiga disposition i och för föremål, som tillhöra Medicinal - Verket och Eäkare-Vården i allmänhet, äro odisponerade nära 5000 R:dr Banko, hvilka härtill kunna påräknas , få Riksens- Ständer hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att sådan åtgärd mattei Nåder vidtagas, hvarigenom Veterinär-konsten, pärrnare befrämjas, antingen genom de personers vinderstödjande, sorn om densamma sig redan vinlagt, eller genom de nya anstalter, som i slikt hänseende pröfvas mest tjenlige och berörde tillgång på medel medgifver, Riksens Ständer framhärda SCp; N:r i65, Uppläst och godkänd hos Ridd, och Ad. d, 5 Junii 18x8» — Prest-Ståndet d. 5 — — — RorgareStåudet d. 5 1— — — Bonde- Ståndet d. 6 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående en delaf Kongl, tind erdaniga Shifvelser> Hof Statens afvert ägande pä Rikets Allma n n a In dr agnings-Sta t.
Vid handläggning af det ämne, som , efter Eder Kongl, Majas Nådiga Remiss tili Riksens Ständers Stats-Utskott den 25 sistl.
Mars, ifrårt Stats-Utskottet kommit till deras kännedom, angående en föreslagen Indragnings-Srat för Eder Kongl. Maj:ts
Hof och de deruti uppförde personers öfverllvttning pä Riks-Staten , hafva Riksens Ständer tagit i betiagtande de allmänna grunder, sorn af Rfksens Ständer vid 1809 ochi8torf årens Siatsregleringar likmätigt deras Skrifvelse# den 16 October sistnämnda ar, blifvit lagde till Köners och Pensioners åtnjutande på Allmänna Indragnings-Sta<en samt sedermera följde, äfven då Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningen» Sophia Magbaienas Hof-Stat indrogs och. upp-i fördes på nyssberörde Allmänna Stat; Och, enär Eder Kongl, Maj-t nu lärer vara betänkt pa en sådan förändring med Kongl.
Hof-Staten , hvari-' genom de till indragning nu uppförde personer skulle komma alt sakna aflöning vid Kongl. Hofvet , samt Eder Kongl. Maj:t derföre i Nåder ä-' skat, att de på Rikets Stat öfvertagas , hvarigenom de således skulle såsom tjenstfria förbyta deras egenskap från Löntagare å Kongl. Hof-Staten till Pensionairer vid Stats-Verket, hafva Riksens Ständer ansett detn 1 detta sednare afseende underkastade tillämpningen af de gifne Stadganden om Löners eller Pensioners åtnjutande på Allmänna Indragnings-Staten.
I följd häraf och sedan de vid denna reglering förekommande särskilda omständigheter blif - Underdåniga Skrifveiser'.
347 vit öfvervägade , liafva Riksens Ständer velat för den samma fastställa följande hufvudgrunder :
De personer, som finnas ifrågaställde till inå dragning, böra i och för deras olika egenskap eller vilkor m. m., olika betragtas; Och, beträffande E mbets;- och Tjenstemän samt Hof-Fruntimret, hvilka ingått i tjenst vid Kongl, Hofvet mpd hopp att deruti framgent bibehållas samt alisa icke kunna blottställas att sakna den utkomst, de på detta ställe väntat och derför icke i Rikets tjenst eller annorlunda sig beredt, finna Riksens Ständer dem berättigade att undfå Pension svarande emot deras å Hof-Staten innehafde
Löner i penningar, men utan beräkning af andre förmåner, såsom Boningsrum, Ved, Ljus, Utfordring för Hästar , eller Equipager, Kostpenningar m, m., samt med undantag och vilkor : 1:0.
Att den Ernbets- eller Tjenstman härifrån uteslfides , sorn eger eller erhåller Pension på Rikets Ordinarie eller Indragnings-Stat eller ock på något Publikt Verks Stat eller vid något af de Kongliga eller Furstliga Hofven varder bibehållen eiler antagen , och dervid uppbär eller nndfår-Tlka eller högre lön ; men att, om Lönen, sorn sålunda innehafves eller erhålles, icke uppgår till det belopp, hvartill Pensionen på Indrngnings-Staten skulle bestiga, må öfverskottet åtnjutas å sistnämnde Stat: och 2:0.
Alt af Hof-Fruntimret de , som förut åtnjuta motsvarande eller högre Pensioner å de på Rikets Indragnings-Stat öfverflyttade förre Konglige eller Furstliga Hof-Staterne, eller bibehållas eller hädanefter antagas vid de Kongliga eller Furstliga Hofven, icke xaaga åtnjuta i Underdåniga Skrifvelser'. fråga varande Pension sill större det än den samma kan öfverstiga hvad de förut inneharva eller hädanefter erhålla i Lön eiler Pension.
Vidare, angående Betjeningen i allmänhet, finna Riksens Ständer, det ålder och tjenstetid för dem utgöra grunden till det understöd elier dea Pension , sorn dem må bestås, och hafva Riksens Ständer i likstämmighet med hvad i dylika fall blifvit stadgadt och med Pensions Författningarne j allmänhet, fastställt: 1:0
Att den, som tjent tjugu år, ma, utan afseende på lefnads-åren, uppföras till åtnjutande af iulia Lönen och uppbära densamma såsom Pension , så framt han ej å Kronans eller Publikt Verks eller å någondera af de Kongliga eller Furstliga Hofveus Stater innehar eller undfår
Lön, i hvilket fall han, lika med hvad rörande Etnbets- och Tjenstemän här ofvan är stadgadt, uteslutes ifrån eller frånträdes ifrågavarande Pension till större eller mindre del, 2:o.
Att den , som uppnått en ålder af 55 år, må, oansedt han blott 15 år varit i Hoftjensten , njuta till godo enahanda förmån, sorn uti Dästförestående punkt är upptagen: 3:0.
Att af denna Betjening alla, som tjent 15 år och icke uppnått nyssnämnde ålder undfå i Pension blott hälften af deras innehafde
Lön; Men 4:0.
Att af den lägre Betjeningen de, hvilka kunna räknas till Tjensthjon eller Handtlangare samt icke uppnått nämnde ålder eller varit: 15 år i tjenst, och hvilka, efter det deras fjengter vid dep Kongl, Hof-Staten upphöra, kunna taga andra tjenster eller utvägar för sin bergning, Underdånigt Skrifvelse?'. 349 ej måga, såsom Pensionärer för lifstiden, belasta Stats-Verket, utan böra endast få sig tilldelte Gratifikationer svarande mot deras innehafde
Löner fran den tid fjellsten upphört eller upphörer, till innevarande års slut, hvarförinnan de kafva tillfälle att skaffa sig ny tjenst eller annat Näringsfång.
Ständer finna för sig hvarken lämpligt eller möjligt att med erforderlig noggranhet, grundad på kännedom af alla omständigheter, ingå uti någon individuel reglering af förevarande Pensions-Stat ; 'ach de öfverlemna alltså i underdånighet till Eder Kongl. Majlis Nådiga pröfning och åtgärd att, efter närmare upplysning om förhållandet med personerne och deras vilkor , under tillämpning af de här upptagne hufvudgrunder låta reglera och på Allmänna IndragningSStaten uppföra den del bland nu anmälde personer af Kongl. Hof-Staten, som enligt samma grun-' der pröfvas dertill berättigad.
För att likväl kunna ungefärligen beräkna beloppet af den til lökte Utgift å Rikets Indragnings-Stat, som härigenom kan Uppkomma, har Riksens Ständers Stats-Utskott, så vidt möjligt varit, inhemtat hvilke af de nu uppgifne personer förut hafva Lön eller Pensioner på Rikets Stat, äfvensom infordradt upplysning om Hof-Betjeningens ålder och tjenstetid ; och vid en härefter gjord beräkning är befunnit, att för dem, som innehafva Embeten eller Tjenster med Löner på Ordinarie Stat eller på Indragnings-Stat bör i dea föreslagne Pensions-Summan 49,0??
R:dr 6 skil, 10 r:st, uppkomma en minskning af 11,066
R:dr, aå att den nedsättes till 37,956 H.dr 6 skill. 10 35° Underdåniga Skrif v elser'. runst.; roen, vid tillämpningen för öfrigt af ofvanstående grunder, med nästa års början då någre
Löner till hälften och andre alldeles försvinna, undergår beloppet en vidare förminskning.
De på Indragiiings-Staten till det sednast förflutna året eller 1817 skedde besparingar, sorn för detta ändamål äro att disponera, utgöra en Summa af omkring 10,000 R;dr, inberäknadt hvad genom sedermera timad indragning blifvit af» dragit; och härförutan hafva Riksens Ständer vid Stats-regleringen afsatt ett belopp af 20,000 R:dr till fyllnad i behofvet för öfvertagandet af ifrågavarande Pensioner, så att tillgången å nämnde Stat, sorn härtill af Eder Kongl. Maj:t i Nåder må disponeras , utgör ett sammnnlagdt belopp af 30,000 R:dr, hvilket Riksens
Ständer förmoda desto hellre tillräckligt från nästa års början, då denna reglering skulle vidtaga, som dessförinnan troligen uppkomma ytterligare besparingar, hvilka då blifva att tillgå.
För innevarande år, hvarunder hela den uppgifne perscmal&ns aflöning måste bescridas af Statsverket från och med den tid densamma upphört eller upphcrer att utgå af Eder Kongl. Maj:ts Hofhållnings-Summa, erfordras serskilda medel.
Då denna utgift likväl icke Jean närmare beräknas, än att, om Indragningen af alia dertill upp» gifne personer antages vara skedd den irsta sist» lidne April, vid hvilken tid nämnde Hoihållnings-Summa skulle af Eder Kongl. Majit tillträdas, borde Nio månaders Aflöning eller tre fjerdedelar af Pensions-Sumroan utgå från Stats-Verket; men hvarutinnan förhållandet beror på närmare utredning, hafva Riksens Ständer velat an:
Underddniga Skrifvelser.
35* slå eri sådan utgift uppå sistledit års öfverskott af Siats-Verkets Inkomster.
För öfrigt, och medan det ej kunnat undfalla Riksens Ständers uppmärksamhet, att bland de personer, som äro upptagne på den till Stats-' Utskettet öfverlemnade Indragnings-Listan, någre finnas, för hvilka, i enlighet med hvad Riksens St inder vid bestämmande af Indragnings-Statens grunder förklarat, undantag nu skäligen bör ega rum från dessa grunders tillämpning, hafva Riksens Ständer, hvad angar Herr Ofver Kammarherren m. m.
Grefve Strömfelt, Kansli-Rådet af Leopold samt Hof-Medikus L. P. Ekman, hvilka genom dess mångåriga tjenst vid Kongl. Hofvet och derunder upphunnen högre ålder, dels serskild förtjenst af Fäderneslandet och dels utmärkt omsorg c. h bemödande uti Högstsalig Hans Kongl. Maj:ts tjenst, till Riksens Ständers välvilja gjort sig berättigade, bort hos Eder Kongl. Maj:t i un. derdånighet anmäla dem att för sin lifstid varda bibehållne vid deras nuvarande Lönförmåner, såsom Pensioner, utan afseende att de förut åtnjuta eller öm de hädanefter erhålla Löner å Rikets eller något Publikt Verks Stat.
Ständer framhärda SCci ■ ‘ 'V-X '*'» ■ ■ N:r 164.
Uppl. o. godkänd hos Samt], Riks-St. d. ii junii 1818’ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Kansli-Rådet af Wetterstedts och Assessoren Adler* brants ansökning om införsel i Wi~ 352 Underdåniga Skrifvelser. singsbcrgs eller Rådmansö Kongsgården' för uppgifne Krono- och Skatterätts fordringar.
Så val i följd af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss till Riksens Ständers Stats-Utskott af den 10 sistlidne Mars vid Handlinga:ne angåeude Kansli-Rådet af WettetStedts och Assessoien AdlerbrantS, såsom Innehafvare af Qvickftldtske Slägtens rätt, gemensamt gjorde underdåniga anhållan att få till Skatte lösa Wisingsborgs Kongs» gård 5!
Mantal med tillydande hemmansdelar och.
Utjordar m. m. , eller Rådmansö Kongsgård med derunder varande Torp och Lägenheter, 3 Mani tal , för att såmedelst undfå vederlag för denria Slägts uppgifne Krono- och Skatterätts-fördringar,’ som ock med anledning af Assessoren Aditrbranti derom hos Riksens Ständer väckte motion, hafva Riksens Ständer tagit detta amne i öfvervägande och funnit nämnda fordringar utgöra Qvickfeldtske Slägtens Kongsgårds fordringar från Tullgarns Godset, dels härleda sig från förlusten af så kallade Ruttled Israels nära Grenna Stad belägna qvarn, hvilken, jemte annan mindre betydlig egendotn , till ersättning för det af Hof-Rådet Guslaf Qvickfeldt i Konung Cari. XI:s tid åt Kronan för Gevärs-Faktoris och andre Verks anläggning afstådda Husqvarna Hemman i Jönköpings Län, blifvit Hof-Rådets Son, General-Löjtnanten Qvickfeldt, den 24 December 1758 genom Bytes-' liqvid lemnad såsom vederlag under Fräfsemanna rätt och börd, men å hvilken Summa Rötled Israels qvarn efter knappt ett års förlopp, i anseende - Underdåniga Skrif'velger.
353 seende till felagtige antekningar i Kamm3r-CoI. legio, förre Aboen Johan Larsson vunnit Skatteköp, som genom Kongl.
Majus Nådiga Beslut den 28 September 1763 blifvit; faststål dl med förordnande, att General-Löjtnanten Qvickfeldt skulle behålla Räntan af Rötleds qvarn intill dess Kammar-Coilegium åt honom utsett fullt motsvarande vederlag i någon annan Kronan omedelbarligen behållen egendom.
På Sätt Eder Kongl. Maj:ts och Rikets Kamtnar-Collegium
Uti sitt den 28 nästlidne Januari afgifne Underdåniga Utlåtande upplyst, är QvickfeldtsVe Sytesfordringen, 7 Daler 28 öre Silfverrnynt eller 2 R:dr 30 skill.
Specie, icke af den Natur , att införsel derför ager ruin uti Kungsgårds jord eller ränta ; Och, hvad åter angår de af Sökanderne till den föreslagne införselns vinnande uppgifne underdåniga Skatterätts-fordringarae från Tullgarns Kongsgård 18 R:dr 13 skill. li§ r.-st.
Specie* hafva Riksens Ständer inherntåt, hurusom, sedan uti 77 §;n af 180g års Reger* ttgs-Forrji blifvit stadgadt, att Kongsgårdar och Kongs-Ladugårdar med dertill hörande Hemman och Lägenheter samt flere Kronans tillhörigheter icke måga utan Riksens Ständers samtycke genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller på något annat sätt Kronan afhända*, samt att de skola förvaltas efter de grunder Riksens Ständer föreskrifva* Eder Kongl, Majit genom Nådigt Bref den 21 Maji 1810 förklarat det icke heller vara med Rikets sanna fördel förenligt , att för beständigt från Kronan afsöndra Kongs- och Kongs-Ladugårdarne, hvilkas värde Bihang till Riht-St.
Prat. X81?—1818- ienle Sami.
N',r ^5, 46. 354 Underdåniga Sirifvelser. och afkastning i framtiden kunna blifva högre an som då påräknades , och hvarför Eder Kongl. Maj:t i Nåder funnit egande rätten till sådana gods alltid böra åt Kronan förvaras, desto hellre som den i åberopade §:n af Regerings-Formen före-’ skrifna förvaltning upphöide om de skulle till full egande rätt åt enskilte upplåtas.
Då följakteligen den förmån numera icke äger rum, som Eder Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref den 6 November 1772 lemnat Innehafvare af Tullgarns fordringar, att derföre erhålla införsel i Kongsgårds jord eller ränta, kunna Riksens Ständer icke bifalla den införsel, Kansli-Rådet af Wetterstedt och Assessaren Adlerbrant sökt uti någondera af ofvarinämnde Kongsgardar; Men, emedan Riksens Ständer funnit billigheten och rättvisan fordra , att Qvickfeldtske Slägten eller dess rätts Innehafvare icke längre måga sakna tillgodonjutande af den, likmätigt Bytes-Brefvet den 12 December 2758 och Kongl. Resolutionen den 28 September 1763 , dem tillkommande Skatterättsfordran, 7 Daler 28 öre Silfvermynt eller 2 R:dr 30 skill.
Specie, i den ordning Författningarne rpedgifva och Kongl.
Brefvet sistnämnde dag till Karnmar-Collegium utstakar, nemligen genom införsel uti odisponerade Krono-hemman eller Lägenheter, få Riksens'Ständer hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att foidringsägar-; ne kunde varda härutinnan förhulpne till sin rätt, när de uppgifva så beskaffadt Kronohemman eller Lägenhet , samt att de må för sine
Tullgarns fordringar godtgöras på lika sätt eller genom enahanda qvittning på oliqviderade underdånige Erälse-Ränte- eller Skatterätts-Skulder till Underdåniga Skrifvelser. 355 Kongl. Maj:t och Kronan, allt iden ordning
Författningarne föreskrifva ; Och hafva Riksens Ständer velat såsom exempel i underdånighet uppgifva , att, då fråga nu är otn liera till Ädelfors Guldverk anslagna hemmans indragande till Staten, Samt dessa hemman, om icke förr, efter nu gällande Arrende-Kontrakters upphörande om några år hemfalla till Kronan , desamma då blifva användbara för behof af ifrågavarande beskaffenhet, äfvensom flera dylika fall kunna uppkomma, hvilka gifva tillfälle för ofvannämnda fordringars godtgörande i den med Författningarne instämmande ordning.
Riksens Ständer framhärda & c. iNlr 165.
Uppläst och godkänd hos Ridd, och Ad. d. 5 Junii 1818, — Prest-Ståndet d. 5 — — —- BorgareStåndet d. 5 — — — Bonde-Ståndet d. 6 — Riksens Ständers underdåniga Skri fvelse till Kongl. Maj:t, angående Afskedstagan~ de Sjuttio-årige med indelte Löner för~ sedde Civile Embets- och Tjenstmäns samt Betjentes uppförande pä Allmänna Indragnings Staten.
Under den nu för hand varande Stats-regleringen, hafva vid granskning af Allmänna Indragnings-Staten, Riksens Ständer funnit derpå uppförde åtskillige Civile Embets- och Tjenstemän, hvilka, efter uppnådda 70 år, undfått afsked med bibehållande för sin öfriga lifstid af 35&
Underdåniga Skrifvelser• de Eoner, de under tjenstetiden åtnjutit, antingen kontant eller indelte.
Ständer hafva väl ansett sådant icke vara rakt stridande emot hittills gällande Författningar; Men, i afseende på desse Författningars tillämpning å de Indelte Xöntagarne i allmänhet, hafva likväl hos Riksens Ständer förekommit omständigheter hvilka de för det framtida förhållandet bort taga under närmare bepröfvande.
Redan uti underdånig Skrifvelse den i 3 Januarii 1770, anmälte hos Eder Kongl. Maj:t Riksens Stander i underdånighet, huru sorn de, på anförde skäl, för det Allmännas förmån, funnit både bäst och skäligt, att, då en Embetsman i Civil-Siaten uppnått 70 årsålder, honom mätte hellre tUlåtas taga afsked med hela Eönens bibehållande, än att han, blott i afseende på sin utkomst, skulle nödgas stå qvar uti Eder Kongl. Majtts och Kronans tjenst; Och uti y.te Punkten af Kongl.
Förordningen den 24 Januarii 1778, angående den förbätfrade Fimbets- och Lönings Staten förklarade Eder Kongl. Majit i Nåder Sig vilja tillåta, att en Embetsman vid Civil-Staten, som uppnått 70 års ålder samt länge och väl fjent, må få afsked, om han det åslundar, med hela Könen till dess någon annan Författning, hvarpå Eder Kongl.
Majit ville i Nåder vara betänkt, kunde vidtagas, genom hvilken orklöse och välförtjente Embetsman till någon sin bergning vid Afskedstagande kunde hugnas.
Enär på grund af desse Författningar, någon JCivil Embets- och Tjenstman, efter uppnådde 7/0 år, afgått från tjensten, med bibehållande af *in Xön, har alltid den ef terträdande måst tje.
Skrif velsera 357 na antingen utan eller ock nied en förut innehafd mindre
Lön tills den Embetet eller Tjensten tillhörande Lönen, genom den från tjensten bortgångne Embets- eller Tjensrnannens död blifvit ledig.
I. betragtande af den mindre fördelagtiga verkan på göromålens jemna gång, som härigenom skulle uppkomma, och med öfvertygelse om nödvändigheten , att de vid hvarje Verk beståcUle
Löner ej för de tjenstgörande saknas , beslöto- Riksens Ständer dels vid 1809 och 1810 arens, dels ock vid 1812 års Riksdag, att icke allenast alla då varande Civile Embets- och Tjenstmän samt Betjente, hvilka, såsom öfver 70 år gamle, fått afsked med Lönernes bibehållande, ulan ock de dädanefter Afskedstagande skulle flyttas på Allmänna Indragnings-Staten till åtnjutande af lika stor Pension med de innehafde Lönerne, samt desse sednare deremot alltid qvarblifva vid Verken till deras förmån , som de afgångnes sysslor bestrida.
De Handlingar, som föraaledt Riksens Ständers nyssberörde Beslut, utvisa, att det samma egentligen haft till föremål de Löntagande Civile Embets- och Tjenstmännen uti Rikets Hof-Rätier och Collegier, samt öfriga Publika Verk på Rikets Stat utan att fråga varit väckt om utsträckande häraf till Lands-Staterne.
För Arendernas jemna och behöriga gång är det dock lika så maktpåliggande vid Lands-Staterne sorn vid de öfrige Publika Verken , att tjenstgörande Embets- och Tjenstemännen icke sakna de Löningsvilkor, Staten för deras Sysslor består; och den tillämpning som äfven till de sistnämnde blifvit gjord, anse Riksens Ständer således vara till grunden både 358 Underdåniga Skrifvelse?» billig och riktig; Men, hvad Pensionerne förde Afskedstagande ined de Irulelte Löner angar, synes en jemnkning deruti håde böra och kunna skäligen ega rum till beredande af ett rättvist förhållande emellan den Indelte och PenningeLöntagaren.
Otvifvelagtigt är, att under tjenst-utöfnlngen val för en del af Lands-Statens Embets- och Tjenst» män förekomma många derifrån oskiljaktige kost** nader och utgifter, som för Embets- och Tjenstirtännen vid de Civile Verken icke inträffa, och hvilka således sätta de förre i behof af något bättre Lönings-yilkor än de sednare i detta afseende; Men det är ock lika otvifvelaktigt, att när den Indelte löntagaren afgår från tjensten och återträder till den enskilde Medborgarens förhala landen , upphöra ock för honom sådane större utgifter, och han försättes då i samma belägenhet med den Afskedstagande Penninge-Löntagaren, alt nemligen finna lugn och nödig utkomst på sin Ålderdom. / Stater och Räkenskaper vittsorda att de Indelte Lönerne, uträknade efter förvandling och Markegång, för närvarande till en del utgöra och afven under de sist förfiutne 50 åren utgjort dubbelt samt stundom vida deröfver emot hvad. vederlikar med Penninge-löner åtnjuta.
En sådan mindre lämplig ojemnhet, sorn vid första Lönregleringen hvarken varit åsyftad eller troligen kunnat förutses, men af tiden och förändrade omständigheter med Mynt- ogh Varu-värden blifvit efter hand beredd och stadgad, hafva Riksens Ständer apsett böra undanrödjas , och den jemnlikhet emellan Statens Erabets- och Tjenstmän i denna Underdåniga Skrifvelser.' 3 59 äel befordras, som vid reglering af 1G96 års Lö« nings-Stat ägt rum; Och Riksens Ständer hafva alltså företagit en jemkning af hvad Författningarne i delta ämne hittills blott provisoriskt stadgat , som de tro, utan förnärmande af nägons skä-; liga rätt, vara både billig och lämplig.
Om den Indelte Civile Löntagaren, vid sitt Afskedstagande, efter uppnådde 70 år och minst 30 års oafbruten tjensttid får för sin öfriga lifstid på Allmänna Indragnings-Staten uppbära så stor Pension, som svarar emot hvad hans vederlike af den Penninge-Löntagande Civile Embetsmanna Staten i Lön å Stat åtnjuter, bör han, i Riksens Ständers tanka icke äga skälig anledning till klagan öfver mindre inkomst än hans vederlikar, och Staten skall icke heller kunna sägas hafva brustit i den förbindelse, den samma är skyldig den åldrige Embetsmannen, som med redlighet och nit uppoffrat sin bästa ålder och arbetsförmåga i dess tjenst.