Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande, angående yrkad rättighet för Barnmorske-Lärlingar på Gottland, att undervisas och examineras af någon Läkare derstädes.
Riksdags-Fullmägtige Pehr Purge och Pehr Mårtensson från Gottland hafva, uti Memorial, sorn af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit, genom Protocolls-Utdrag d. 4 i denna månad, lill Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remitteradt, framställt åtskilliga svårigheter och olägenheter, hvilka tillskyndas Goltländska Allmogen deraf, att, i följd af Kongl. Sundhets - Collegii Kungörelse af den 25 November 1822, alla Pastorater inom Gottland blifvit förpligtade anskaffa, underhålla och aflöna hvar sin examinerad och af Kongl.
SundhetsCollegium approberad Barnmorska, hvilken person, ehuru gagnelig och oumbärlig hon än vore, det likväl skulle vara ganska svårt att anskaffa och på stället bibehålla, emedan erfarenheten visat, dels att Barnmorskor, som från fasta Landet kommit till Gottland, hade snart ledsnat och således åter begifvit sig bori t, dels ock, att infödda qvinnor sällan låtit öfvertala sig att, 36 sjömil öfver hafvet, resa till Stockholm, is Besv. och Oecon.
Ut sk. för att derstädes i längre tid taga undervisning uti Barnmorske-konsten, innan de kunde undergå examen, ovissa hura snart, på hvad sätt och med hvilken lägenhet de skulle kunna få tillfälle återvända lill Gottland; och hafva derföre ofvanbemähle tvänne Biksdagsfullmäglige, med hvilka Peter Persson från Calmare Län, i anseende lill hans hemort, sig förenat, yttrat den önskan och anhållan, det måtte, såsom orden lyda, ”en sådan mildring och förklaring i detta ämne utverkas och till Kgl. Maj:ts Nådiga Sanction hemställas,” att antingen någon af de på Gottland varande 2:ne Provincial-Läkare, eller ock någon derstädes anställd Öfver- eller Under-Läkare, eller Stads-Läkaren i Wisby, få af Kongl. Sundbets-Collegium förordnas, att vissa tider på året uti Barnmorske-konsten hålla föreläsningar och gifva undervisning åt Landets egna infödda qvinnor, helst sådane Bonde- och Klockare-hustrur, som tillförene gjort Barnmorske-tjenst, och hvilket äfven hädanefter kunde dem anförtros; i hvilken händelse samtlige Hemmansegare på Gottland ville åt Läraren anslå ett billigt arfvode, derest icke informations-besväret kunde anses böra till en Provincial-Läkares tjenstebefattning.
Utskottet inser väl, att den uti Kongl. Sundhets-Collegii ofvanåberopade Kungörelse om nämnde rättighet för ett visst antal Besv. och Oecon.
Utsk. qvinnor, att, antingen på Statens bekostnad få njuta undervisning i Barnmorske-kopsten och erhålla kost samt husrum och ett contant penninge-understöd under den tid af nio månader, som anses behof vas för konstens vederbörliga inhemlande, eller ock på egen bekostnad sig i Stockholm uppehålla för nämnde ändamål, icke kan med samma beqvämlighet, som af personer på fasta landet, begagnas af Barnmorske-Lärlingar från Gottland, der borit- och hemresan ofta beror af årstiden och väderleken; dock som de mötande olägenheterna icke äro af någon betydenhet i jemförelse med den våda, hvarföre både Barnaföderskan och hennes foster blottställas, i händelse utöfningen af Barnmorske-befattningen anförtros åt personer, hvilka icke ordentligen lärt deras konst och deruti undergått den föreskrifna examen, kan Utskottet icke tillstyrka bifall till Riksdags-Fuilmägtiges från Gottland ifrågavarande begäran, så mycket mindre, som det är, icke blott genom den theoretiska undervisningen, utan i synnerhet genom den practiska öfningen under en skicklig och erfaren Läkares tillsyn, som en qvinna bildas till duglig och pålitlig Barnmorska, och då på Gottland icke finnes någon serskild practisk undervisningsanstalt för Barnmorskor, skulle undervisningen derstädes, i allt fall, blifva ganska ofullkomlig. i 4 Bil. t.
Be.tv. och Octon .Utsk. Bet.da. JV.o 9, Dock varder detta, jemte Herr Prosten
Dedekirids serskildt yttrade mening i ämnet, vördsamligen understäldt Rikets Höglofl.
Stockholm den 2 Jan. 182g.
Utdrag af Protocollet, hållet i R.
H, Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Plenum vid Lagtima Riksdagen i Stockholm d. 2 Jan. 1829.
S. D. Herr Prosten Dedekind anhöll, alt nu få förnya sin vid detta måls behandling på Afdelningen redan gjorda förklaring, att nemligen: fullkomligen erkännande de visa och Nådiga afsigter, som legat till grund för Kgl. Maj:ts beslut i afseende på Barnmorskorna på Gottland, Herr Prosten likväl, för sin del, önskade, att något correctiv måtte utfinnas och stadgas emot dessa Barnmorskors ofta upprepade oskäliga anspråk på större än i Gontracten bestämda löningsförmoner, genom hvilkas beviljande, i stället för på goda grunder påräknad nytta af denna anstalt, densamma omsider skulle förvandlas till ett för Proyincen tryckande onus.
Ex Protocollo, C. G. Grip, Besv. osTi Oecon.
Ut sk, Bet.cle.
N.o 10. i5 N:o io.
'Betänkande, angående yrkad rättighet för Kronohemmans- och Nybygges-Äboer i Norrbottens
Län, att utan utsyning m. m. fä till Tjäru-bränning använda stubbar , vindfällen och förtorkade träd å deras område.
H edervärda Bonde-Ståndet har, genom Protocolls-Utdrag den 4 sistlidne December, lill detta Utskotts utlåtande remitterat Lars Nilssons från NorrbottensLän Memorial, deruti han , med anmälan om angelägenheten af TjärubränningenS, såsom binäring, befrämjande inom hans af naturen vanlottade Landsort, föreslår: attKronohemmans- och Nybygges-Åboer i Norrbottens
Län må tillåtas, utan föregången ansökning hos Kongl. Majrts Befallningshafvande och af Kronobetjeningen anställd utsyning, hvarigenom tidsutdrägt och kostnad förorsakas, få, utan all afgift till Tjärubränning, fritt begagna alla på deras hemman och nybygges-områden befintliga stubbar, vindfällen och förtorkade träd; hvilken motion blifvit af samtlige 16 Beny. och Oecon.
Riksdags fullmäktige från Norrbottens Län, äfvensom af Nils Strindlund från VesterNorrlands
Län understödd.
Utskottet får härvid vördsamt upplysa, att Kongl. Maj:t, uppå Dess Befallningshafvandes i Vesterbottens
Län derom gjorda underdåniga hemställan, genom Nådigt bref den 21 Februari 1826, förordnat, att, till Tjäru-bränningeus uppmuntrande inom berörde
Län, den, till en åttondedel af tillverkningens värde, bestämda afgiften för de stubbar, rötter, torra träd och vindfällen, hvilka, lill afbränning från Kronoskogarne hemlies, skulle nedsättas inom Länets nedra och bebodda del till Adel och inom lo.
Lappmarken till blott g^del af den tillverkade tjärans värde; Och då Utskottet anser den ifrågavarande binäringens underlättande, jemväl i Norrbottens
Län, desto mera af behofvet påkallas, som detta Läns innevånare äro i en ändock högre grad underkastade olägenheterna af ett liårdt climat, tror Utskottet sig böra den i ofvanberörde måtto gjorda motionen såvida understödja, att, genom underdånig hemställan derom hos Kongl. Maj:t, rättighet må beredas för Norrbottens Läns Kronohemmansoch Nybygges-Åboer, att, utan föregången ansökning och anställande syn, samt utan all slags afgift, få till Tjäru-bränning använda - Desv. och Occon.
Bet.-dc.
IV:o iöj 11. 17 tända de å nämnde hemmans och nybyggens områden varande stubbar * rötter och vindfällen; hvaremot Utskottet/inner betänkligt, att en sådan fri disposition tillstyrka i afseende å förtorkade träd, emedan én slik tillåtelse möjligen kunde leda till det missbruk, att växande friska träd med afsigt uttorkades; och hvadan alltså den hittills iakttagna controllen vore, i fråga om torra trädens afhemtande, angelägen att fortfarande bibehålla.
Varande således dell ifrågavarande motionen af Utskottet tillstyrkt i afseende på TjätU-bränning af stubbar, rötter Och vindfällen, men afstyrkt, hvad angår sådan bränning af träd; dock varder detta Utskottets yttrande Rikets Ständers egen pröfning vördsamt understäldt.
Stockholm den 3 Januari 182g.
Betänkande rörande föreslagen ändring i nu gällande stadgande om vintervägars underhållande genom så kallade Plog-Lag.
Hedervärda Bonde-Ståndet har den 4 sistlidne månad till detta Utskotts utlåtande re Bihang till R. S. Prot. 1828 och 182g. 8:de Sami. 2 2 :tl H:t. 18
Be nv. och Oecon.
Ut sk. Bet.rle. N.o 11. mitterat Riksdagsmannen Olof Janssons från Calmar
Län derom gjorda Motion, att hvarje väghållnings-skyldig måtte berättigas, att så väl vinter- som sommartid sjelf rödja och underhålla sin väglott, och att i stället för vintervägarnes underhållande medelst så kallade Plog-Lag, hvilket skall föranleda dryga sammanskott, hvar och en må ega, att, efter eget godtfinnande, om sitt vägskiftes öppet-hållande vintertiden afsluta med den till hvilken han eger förtroende; och har, vid detta förslags öfvervägande Utskottet för sin del funnit fördelarne af Kongl. Förordningen den i3 September 1790, angående Allmänna vägarnes hållande i fargildt stånd, vid snöfall, vara så uppenbara, och samma Nådiga förordning, jemte Kongl. Brefvet af 3i Januari 1798 innefatta sådana föreskrifter i afseende på skäliga öfverenskommelsers träffande, inom Socknen eller Häradet, om vägstyckens plogning och skottning vintertiden, att Utskottet anser sig icke höra Olof Janssons i ämnet gjorda Motion understödja.
Hvilken fråga dock till Rikets Ständers egen pröfning vördsamt hemställes.
Besv. och Oeeon.
Bet-de.
IV,o 12. 19 N:o 12.
Betänkande rörande väckt fråga om hemmansdelars sammanslående under en Rök, utan afseende på deras olika Nummer.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet har till detta Utskott den 8 sisth December blifvit remitteradt Riksdagsmannen från Norrbottens Län Lars Nilssons Memorial, hvarutinnan han föreslår, att, då de författningar, som förordna, det sammanläggning af serskildta hemmansdelar ej får sträckas till serskildta hemman och Nummer i by, medföra en obillig tunga för en del medborgare, enär härigenom händer, att egaren till tvänne eller flera hemmansdelar i byn, nödgas, i alla de fall då jorda-besvären Beräknas efter rök, vidkännas större onus än grannar med vida större fastighet; den nya Författning måtte vidtagas, att innehafvare af, inom ett och samma Skifteslag belägna, så små hemmansdelar, att de sammanlagde ej utgöra öfver ett fjerdedels mantal, må, utan afseende på olika nummer, ega rättighet de samma under en rök sammanslå och inlägga.
Den sålunda gjorda Motionen tror Utskottet sig böra understödja, så vidt Skif - 20 Besv. och Oecon.
Ulsk. tes-Stadgan af den \
Maji 1827,0011 locala förhållanden i öfrigt sådant medgifva, äfvensom under iakttagande deraf, att för så Beskaffad sammanslagning något hinder icke möter från den, i afseende å controllerna vid Jordeboken, nödiga ordning.
Och hvarom Utskottet således tillstyrker, att underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t måtte af Rikets Höglofl.
Ständer göras.
Hvilket dock Rikets Ständers egen pröfning vördsamt underställes.
Stockholm den 3 Januari 182g, N:o i3.
Betänkande i anledning af väckt Motion om olägenheterna för Linköpings Stad deraf, att Lif-Grenadier-Regementernes Musik-Corpser bo i Staden, och ej på Rotarne. källoff. Borgare-Ståndet har den 10 sisth December till detta Utskotts yttrande remitterat Herr Lundmans Memorial, deruti han påkallar Rikets Ständers behjertande af den svåra tunga och olägenhet, Linko - Bcsv. och Oecon.
Bet:de. JY.o i3. 21 pings
Stad skall derigenom vidkännas, alt Lif-Grenadier Regemenlernes Musik-Corpser blifvit af vederbörande Befälhafvare för beständigt placerade på Staden, hvarest de bo nied hustrur och barn, hvilka vid mannens och fadrens ålderdom, sjuklighet, eller efter dess frånfälle ofta falla Stadens Fatläg-Försörjnings-anstallt till last; yrkande fördenskull Motionairen att, enligt gällande Författningars föreskrift , ifrågavarande Musikanter måtte åläggas bebo de Torpställen, som antingen redan å Rotarne finnas för detta ändamål, eller som till anläggning skulle anbefallas, der sådana böra underhållas.
Då den af Herr Lundman omnämnde Boställs-förmonen å Torp under Rotarne icke blifver möjlig för Regementernes mesta spel, hvilket åtnjuter contant lön utur Musik-Cassan, till hvilken åtskillige Rotar erlägga vacance-afgift, hvilken i och med detsamma berättigar Roten att, om SoldatTorp derunder finnes, detsamma sjelf disponera; och då dessutom för spelets öfning är nödigt, att Musikanterne bo så nära hvarannan, att öfnings-sammankomster blifva möjliga ; alltså och enär härvid jemväl kommer i betraktande, att Staden åtnjuter fördelar genom de dit inflyttade personer, som lefva af sina contanta löner 0. s. v. 22 Bil. t.
Besv. 0. Oecon.
Utsk. tror Utskottet
Motionairens i ämnet förda klagan desto mindre påkalla något serdeles afseende, eller kunna föranleda till något förbud för bemälde personers vistande i Linköpings
Stad, som ingen välfrejdad och ej utfattig person kan förvägras välja sin lagliga bostad, hvar lian för godt och tjenligt finnér.
Dock underställes vördsamt detta Rikets Ständers egen pröfning, jemte den af tvänne Ledamöter yttrade serskilda tanka i ämnet.
H. Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, d. 3 Januari 1829.
S. D. Domprosten Lidman förklarade sig icke kunna instämma i det förslag till utlåtande, som afdelningen i detta mål afgifvit.
Han erkände, att lian icke kunnat, utur Kongl, kungörelsen af den 5 December 1788 och öfrige för fattigvården i allmän - Bil. t. Besv. och Oecon.
Bet:cle. N:o i3.
Iiet gällande Nådiga Stadganden, härleda något serskildt och eget åliggande för Linköpings
Domkyrko-fÖrsamling, att på sin fattig-försörjnings-sta t uppföra ett helt indelt Regementes åldriga och uttjenta Musikanter med deras hustrur och harn.
Med förbigående af de flera olägenheter församlingen tillskyndades af en, hvarken med egentlig Stadsmannanäring eller i verklig Garnizons-tjenst sysselsatt personal af 191 individer, ansåg Domprosten, som Stadens Pastor, sin pligt att fästa Höglofl.
Utskottets uppmärksamhet på de ärligen och obilligt ökade utgifter Linköpings Stads fattigvård derigenom nödvändigt måtte vidkännas; och understödde forsin del så mycket hellre ifrågavarande Motionen, som han ej insåg hvarföre, i fall det, till Musikanternes vid Kongl.
Grenadier-Regementerne öfning, ännu skulle anses nödvändigt, att dem till permanent tjenstgöring i Linköping incommendera, första Regementets Musik, utgörande c;8 personer, icke, i likhet med hvad i hänseende till a:dra Regementets Musikpersonal af g3, redan ifrån början af denna commendering, blifvit iakttagit, skulle hädanefter och hvad fattigvården rörer, kunna förklaras tillhöra de församlingar, der deras Rotar äro belägne.
Ansågs detta åter mindre billi gt, så länge de nya Rotarne, i Vånga och Fin - 24 Bcsv. och Oecon.
Vtsk. spängs Bergslager, hvilka, till musikens underhåll blifvit afsedde, emot årlig vacanceafgift förblifva obesatta, föreslog Domprosten det Regementets Musik-Cassa, hvilken, genom uppbärandet och användandet af nämnde yacance-aigjft, de facto alla Rothållarpes skyldigheter emot spelet sig åtagit, måtto åläggas, att Corpsens fattigvård af egna medel bestrida.
Uti detta yttrande instämde Her Lundman.
Ex Protocollo. C. G. Grip. N:o i\. betänkande rörande föreslagen förr ändring vid uppbådandet af SkalR gång, till Rofdjurs dödande.
Uti från ffedervärda Bonde-Ståndet den 8 pästlidne
December till detta Utskott remitteradt Memorial, har Riksdagsmannen Anders Andersson från Östergöthlands
Län pmförmält, huruledes de Skallgångar till Vargars och andra rofdjurs utrotande, sop? Besv. och Oecon■ Vtsk. ej få företagas utan Krono- eller Jägeribetjeningens ordres, derigenom förfela ändamålet, att, under tidsutdrägten medelst denna omgång vid uppbådningen, Rofdjuren binna för långt aflägsna sig från den ort der de gjort skada, till förekommande hvaraf Molionairen föreslagit:
Att de så kallade Skallfogdarne inom hvarje socken mätte ega rättighet, att utan afvaktan på ofvannämnde ordres, sjelfva vid påträngande tillfällen utsända Budkeflar till anställande pf Skallgång.
Utskottet, som icke anser tjenligt, att åt de för närvarande befintlige så kallade Skallfogdar öfverlemna rättigheten, att, efter deras eget godtfinnande, besluta om
Allmogens uppbådande för ifrågavarande tillfällen, och som på sådan grund icke eller kan understödja Motionairens förslag pm förändring af de i ämnet nu gällande Författningar, tror derjemte, att ändamålet med Skallgångarne i allmänhet ganska sällan vinnes till den grad, alt faran för Rofdjuren derigenom skulle betydligen minskas; i anledning hvaraf och då, genom exemplet inom Skaraborgs Län, den erfarenhet är vunnen, att det verksammaste medlet till Skadedjurs utrotande torde bestå uti tillräckliga praemier för den, som, på ptt eller annat sätt, med begagnande af de a6 Besv. och Oecon.
Betsele.
JF.-o lefj l5. för hvarje ort och tillfälle Lämpligaste medel, till Rofdjurens fångande och dödande medverka, Utskottet vördsamt hemställer, att hos Kongl. Maj:t måtte anmälas underdånig önskan- om sådan förändring, uti stadgandet rörande så kallade skottpenningar, i Nådiga Förordningen den i3 April 1808, att det dervid åsyftade ändamålet kunde, genom förhöjda prsemier, säkrare vinnas.
Stockholm den 3 Jan. 1829.
Betänkande angående väckt motion, det
Beväringsynglingarne icke måtte samlas till vapenöfning förr än de uppfordras till Rikets försvar.
Hedervärda Bonde-Ståndet har, genom Protocolls-Utdrag den 4 sisth December, till detta Utskotts yttrande öfverlemnat Riksdagsfullmägtigen Olof Mathiassons från Götheborgs- och Bohus
Län derom i Ståndet gjorda framställning, att, Beväringsynglingarne hädanefter väl måtte, såsom Besv. och Oecon.
Utsk. B et.'de.
IV.o iS. 27 hitintills skett, vid de årligen anställande Mönstringarne, i Rullor antecknas, men dock icke till vapenöfning sammandragas förr, än Kongl. Majit kunde finna dessa ynglingar behöfliga för Rikets försvar, vid hvilken period exercice med dem skulle anställas, så att de klefve användbara; och har Motionairen, genom den sålunda föreslagna förändringen velat afse vinnandet af aine fördelar, nemligen, ilo besparing i den nu utgående årliga exercice-kostnaden , och 210
Bevärings-ynglingens oafbrulna bibehållande vid Landtbruks-arbetet, i hvilket senare hänseende jemväl blifvit anmärkt, det ynglingarne genom vapenöfningsmötet försämras till deras hörsamhet, sedlighet, m. m.
Då ändamålet med inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet , Fäderneslandets försvar, endast i den mån kan genom denna inrättning vinnas, som manskapet för sin bestämmelse är tilldanadt och väl organiseradt, då dessa Fäderneslands-försvarares daning består icke blott i färdigheten att handtera vapen, utan ock i vanan vid marcher och öfriga Fältlefnadens fatiguer m. m., och då, med ett ord, allmänna öfvertygelse!! om nödvändigheten för Krigsmannen att känna sitt yrke och lefnadssätt förr, än just då han mot fienden skall utrycka, hvilar på så oemotsäg - 28 Besv. och Oecon.
Ut sk. liga grunder, att vådan af ett motsatt förhållande ingalunda torde behöfva bevisas, eller med det varnande sorgliga exemplet från senaste Landtvärnet upplysas, kan Utskottet destomindre tveka att på det allra högsta afstyrka den i ofvanherörde måtto väckta motionen, som Utskottet är fullt öfvertygadt derom, att, likasom de ifrågavarande unge medborgarne, under vapenöfningarne, allt mer och mer väckas och lif vas till känsla för Fosterland och sjelfständighet, måste de ock, genom den derunder iakttagna ordning och discipline, snarare vinna än förlora till deras håde sedlighet och duglighet.
Hvilket yttrande Rikets Ständers egen pröfning vördsamt underställes.
Betänkande rörande yrkad jemkning i Beklädnads-bidragets utgörande af Soldate - Rotarne inom Piteå Socken.
Uti Memorial, som från Hedervärda BondeStåndet blifvit den \ sisth December re - Besv. och Oecon.
Utsk. mitteradt till detta Utskotts yttrande, har R i k s d a g s fu 11 m ä g t i g c n Lars Nilsson från Norrbottens
Län fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på den olika tunga Piteå Sockens Rotehållare derigenom vidkännas, att
Soldate-beklädnads-bidraget utgöres af en del uti contanta medel, men af andra åter i spannmål efter markegångs-pris, hvaraf händer, att de förre nödgas betala nära dubbelt emot de senare; och föreslår Motionairen fördenskull en sådan jemkning och rättelse härutinnan, att Piteå Socknemäns Beklädnads-bidrag hädanefter må alalia, inom Socknen, på enahanda sätt efter Skatt utgöras, så att icke den ena mera än den andra deraf betungas.
För alt utreda anledningen till och förhållandet med den i berörde måtto öfverklagade olikheten i Beklädnads-skyldighets åliggande inom nämnde Socken, har Utskottet, genom i ämnet anställda forskningar, inhemtat:
Att, enligt i5 § i Kneckte-Contractet af den 3i Mars 1696, Rotarne vid Vesterbottens Regemente böra, utom den vissa lönen, hvart annat år hjelpa Soldaten tillen släpkUdning med 5 Daler Kopparmynt; Att, vid utfärdandet af den nu gällande Beklädnads-Förordningen för Indelta Infan - 3o Desv. och Oecon.
Utsk. teriet, Kongl. Maj:t under den 3o December 1819 förordnat, att de Rotar, hvilka icke ingingo på Kongl. Maj:ts, enligt Rikets Ständers, i Skrifvelse den i3 Junii 1818, yttrade önskan, framställda Nådiga Proposition, om erläggande af ett årligt bidrag med en sjettedel af Soldat-Munderingens värde, skulle bibehållas vid Kneckte-Contraclets föreskrift, dock med sådan tillämpning deraf, att, beträffande Vesterbottens Regemente, ofvannämnde 5 Daler Kopparmynt livart annat år, eller 2~ Daler årligen, borde, efter 1696 års Spannmålspris, 9 Mark Silfvermynt per tunna, förvandlas till 11 ||:dels Kappar säd, som åter, efter årets Riksmarkegångspris, valveras till contant; samt Att den sålunda för hvarje Rote belöpande afgiften efter Kneckte-Contractet utgjorde : vid Vesterbottens Regemente för sistlidne år . . . R:dr 2: 22, 6| då deremot sjettedelsbidragetför samma år uppgått lill .... 4: 29, r. Varandes af Regementets hela styrka, 836 Rotar, som erlägga sjettedels-bidraget. och 107 Rotar, som blifvit vid beräkningen efter Kneckte-Contractet bibehållna.
Den sålunda från en del Rotar, vid Vesterbottens Regemente, utgående högre af - Besv. o.
BeUde.
N.o l6j 1". 3i giften, medelst sjettedels-bidragets utgörande, hvilar alltså på ett lagligen afslutadt, frivilligt Conlract, hvars förbindande kraft icke kan, utan båda Contrahenternas begifvande, upphäfvas, och om hvar» rubbning
Utskottet för sin del icke anser lämpligt att till Kongl.-Majit frambära någon underdånig önskan.
Betänkande angående väckt motion om Marknaders aflägsnande från Kyrkors grannskap.
Högvördiga Preste-Ståndet bar, d. 12 nästvekne December, till detta Utskotts yttrande öfverlemnat den af Biskoppen Doctor Wallenberg derom väckta motion, att, som ännu på många orter, Marknader hållas nära invid Kyrkor, hvarigenom händer, icke allenast att Templens närmaste omgifningar oskäras af stoj och os-udliga 3a Besv. och Oecon.
Bet:de.
N.-o 77. uppträden , som vanligen åtfölja d yli ka' sammankomster, utan ock, att sjelfva Kyrkobyggnaderna blottställas för faran af eld, som dels från det myckna kokandet vid en marknadsplats, dels från de mångå rökandes Tobakspipor lätteligen kan utbrista, Landtmarknadsplatserna måtte utsättas till andra ställen på l;dels eller minst ;i:dels mils afstånd från Kyrkan, och att derom ett allmänt Nådigt Stadgande måtte utver* kas; uti hvilken motion Professoren Gravander desto hellre deltagit, som han, med åberopade exemplet från Vingåkers Kyrka, ville ytterligare styrka vådan för Kyrkobyggnaderna af marknaders grannskap.
I anledning af dessa anaraganden liar Presidenten Poppius upplyst: att tid och ställe för Marknader bestämmas af Commerce-Coliegium, uppå vederbörande LandsliÖfdings derom ingifvande förslag: att således ändring derutinnan äfven kan genom nämnde Autoritet åstadkommas, utan underdånig anmälan derom hos Kongl. Maj:ty samt
Att den nu öfverklagade olägenheten i allmänhet blifvit afsedd, ehuruväl Marknadernas flyttning någon gång försvårats, genom brist på annan tjenlig local i orten.
Utskottet fiesv. och Oecon.
Utskottet anser de i ämnet redan existerande Författningar icke göra annan åtgärd härvid nödvändig, an att, med iakttagande af de deri lemnade föreskrifter, vederbörande må draga behörig försorg, att, der så ske kan, Marknaderna varda från Kyrkobyn till andra lämpliga platser förflyttade, och alt, der loeala omständigheter icke medgifva utsättandet af helt och hållet förändrad marknadsplats, de åtminstone må varda från Kyrkan så vida aflägsnade, och i öfrigt sådana försigtighetsmått vidtagna, att