Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr M. Mitander, i hvars tanka de e inellan Sverige och Norrige varande Tullar borde indragas, såsom medförande betydliga kostnader, samt i öfrigt föga motsvarande deras ändamål , att hindra inpractiserandet af förbudne varor; Hvilket förslag
Hrr Alin, H. N. Schwan oclt Tunell, på anförde grunder, bestridt, med dervid bilagd önskan af Herr Tunell, att ea strängare bevakning måtte blifva föranstaltad i Städerne och på Landet närmast Seland, i anseende till de lurendrägerier, hvilka åt den sidan vöre att befara.
Af Riksdags-Fullmägtigen Gustaf Gustafsson fran Södermanland: att Landt-Tuls Betjeningen, såsom öfverflödig, genast , måtte afskedas och deras Löner till Staten indragas, deruti Bonde-Ståndet i allmänhet instämt.
Af Riksdags-Fullmägtigen Nils Nilsson från Carlstads Län, som anfört, att det sätt, hvarpå Landt-Tulls-bevakningen mot Norrige utöfvas, ltihar.g till Riks-St.
Prat. igij-zgig, 41 de Sami. N:r z$y, 136, 3 0 74 Stats- och Besvdrs-Utskottens Betänk anden: hvarvid Allmogen Icke skall tillåtas, att, i ert. skilta ärender, dit företaga några resor, utan att förut anmäla sig vid de nyligen inrättade ofta aflägsna Tullkamrarne, vore för Alin.ogen i det» ta
Län högst betungande; hvadan Nite Nilsson föreslagit, att Kongl. Brefvet af den 18 September 1810, enligt hvilket visse Socknar i Vermland erhållit tillstånd» att utan Pass begifva sig till Norrige, kunde erhålla en sådän förklaring och utsträckning, att slik anmälan vid Tullkamrarne ansåges icke vidare böra äga rum.
Af ftiksdags-Fullmägtige Hans Nilsson och Hans Michaelsson från Gefleborgs Län: att LandtTulls-bevakningen, såsom ett hinder för Varutransporten och endast medförande kostnader för Staten, måtte helt och hållet afskaffas; uti hvilken hemställan samtelige Fullmägtige från Örebro, Jemtlands, Vesterbottens, Vesternorrlands och Gefleborgs Län sig förenat; hvarvid Carl Henricsson från sistnämnde
Län gjort det ierskilta tillägg, att Elfkarleby Tull kunde såsom alldeles olämplig afskaffas, hälst ofta Skall händt, att varor genom öppnandet och visiterandet derstädes under regnväder blifvit alldeles förderfvade; samt sluteligen, Af Riksdags-Fullmägtigen Pehr Nilsson från Stora Kopparbergs
Län , som med framställning af det uppehåll Vägfarande tillskyndas genom anställande visitationer vid den i Dalarne existerande MalUgns Tullkammare, tillstyrkt, att
TullbeVakningen derstädes antingen måtte helt och hållet upphöra, eller ock inrättas på ett sådant sätt, att den, för att uppfylla sitt ändamål endast må träffa dem, sorn passera Norrska Stats- och Besvärs^Utskottens Betcinkanden.
1075 gränsen och icke dem, sorn komma från sine hemvist i loflige ärender och hvilka lika med andre medborgare äga rätt att fordra, det de ej under sine färder Lindras och uppehållas.
Vid pröfningen af desse
Motioner samt hvad i öfrigt uti ämnet förekommit, hafva sammansatte Utskotten inhämtat, att Riksens Ständer vid sista Urtima Riksdag förehaft frågan om Tullverkets förbättrade organisation, samt genom underdånig skrifvelse den 7 Aug. 1815, i anseende lill den vigtiga inflytelse Förvaltningen af Tullverket äger på Rikets HandelsBalance, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält deras önskan, att Tullverket, under hvars inseende Lotsverket äfven kunde ställas, mätte lemnäs hälst åt Embetsman, af hvilka en del ej voro af andra göromål upptagne: att Löner, til räckelige för deras utkomst, mätte utan beräkning af vissa procent på den inflytande uppbörden, ehuru de af Tullmedlen kunna utgå, uppföras på Rikets Stat: att Tull-Staten kunde ställas på militairisk fot, samt tillfällen äfven lemnäs åt afskedade förtjente Militairer, att vid berörde Verk erhålla befordringar, och samma befordrings-lagar der blifva gällande, som vid andre Publike Verk: att redovisningen för Tull-uppbörden ställes på samma fot, som den för Rikets Uppbördsverk i allmänhet: att vid hvarje månads slut ett sammandrag af Specialen i hvarje Stapelstad från trycket utgifves, innehållande uppgift å export och import, samt Exporteurers och Lnporteurers namn : samt att alla Confiscations - mål böra vid de allmänna Domstolarne upptagas och afgöra» J hvarförutan ^1076 Stat»- och Bestfärs- Utskottens Betänk anden.
Ständer trott, att större säkethet emot Lurendrägeri och Tullförsnillning knnde vinnas, derest den del af Tullbevakningen, som beror af tillsynen genom Tull-jakter, posterade på visse distancer i Skärgåidarne, blefve uppdragen åt Kronans Manskap / söm inom körta terminer ombyttes.
Utskotten anse likväl en sådan fullkomlig förändring och' förbättring af detta Verks styrelse och förvaltning vara af desto större angelägenhet, som den länge af Allmänna Rösten varit påkallad.
Härvid synes det förslag förtjena synnerligt afseende, sorn Herr af Stenhoff nu ytterligare framställt, at't nemligen:
Tullverkets alla Embets- och Tjenstemän, hvilkas aflöning, obe-J räknadt Directionens Löner och arfvoden, enligt 1817 års Stat, uppgå vid Sjö - Tullsverket till 174,589 R:dr 18 sk. 8 rist. samt vid Inrikes Bevakningen till 48,534 R:dr 24 sk.
B,*co, måtte flyttas på Rikets Stat; hvarföre, och då Riksens Ständer redan vid 1815 års
Riksdag derom i underdånighet anhållit, sammansatte Utskotten tillstyrka, att förnyad underdånig önskan kunde yttras om verkställigheten häraf,' med det tillägg, att Tullverkets Embets- och Tjenstemän, efter den vidtagande nya organisation, serdeles Direttionen och Tjenstemännen i de högre tjenstegraderne, der skicklighet och Uppmärksamhet isynnerhet erfordras, måga fört Stats- och Besiiirs-Utskottens Betiinkanden.
1077. ees med så tillräcklige Löner, att de deraf hafva nödig utkomst, och sålunda sättas i tillfälle att odeladt och utan bekymmer använda sin tid och förmåga vid de angelägna befattningar, dem uppdragas, och med hvilken Löne - reglering, i likhet med hvad nu är stadgadt, någre Prasroier och ärfvoden icke böra äga rum.
I afseende på den ifrågasatte föreningen af Tullverket, samt Lots- och Dykeri - Inrättningarne, hafva väl Riksens Ständer, vid sista Riksdagen, äfven föreslagit, att Lots-Inrättningen matte ställas under Tullverkets inseende} Men, i betraktande af desse 3'-ne Verks olika föremål och vida skiljaktige åligganden för Tjenstemännen och Betjeningen vid desamma, finna Utskotten ett sammanslående af Styrelserne dervid icke blifva verkställbar, och kunna således ej eller tillstyrka bifall å hvad i denne del nu blifvit projecteradt; Äfvensom, och då den af Riksens Ständer vid förra Riksdagen begärte tryckning vid hvarje månads slut af ett sammandrag utaf Tull - Specialen i hvarje Stapelstad, skulle medföra en dryg kostnad, utan motsvarande ändamål, Utskotten ansett sig icke böra gifva anJedning, att Staten belastas med utgiften för en sådan tryckning, men att deremot öppen rätt lemnäs livaT och en, som det å« stundar, att af Tull-Specialerne erhålla del, och dem, på egen bekostnad, till trycket befordra.
Vidare, och hvad i allmänhet angår den föreslagne indragningen af Landt- och GränseTullarne, finna sammansatte Utskotten, att ett närmare utredande af desse Inrättningars ekonomiska nytta eller olägenheter är så myckst 107S Stats~ och esvärS-Utskottens Betänkanden. mera af nöden, som resultatet af den härigenom uppkommande jemförelse mäste blifva det »äkraste rättesnöret för frågans afgörande.
Sedan Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag ansett Landt-Tulls-afglften', såsom en beskattning, olämplig, och böra upphöra, i anseende till de dermed förenade olägenheter och dryga kostnader vid uppbördens verkställande, samt Kongl. Maju, genom Nådig Kungörelse den 30 November 18x0 äfven förordnat, det LandtTullarne med det årets utgång skulle afskafias, har väl denne Inrättning upphört, så viöt afgiften betraffar, och Statens inkomst blifvit genom åtagen serskildt Bevillning ersatt; Men Bevaknings-anstalten, hvilken utgjorde egenteliga anledningen ti 1 handt - Tullarnes upphäfvande, har likväl blifvit bibehållen, och fortfar ännu till betyde'ig del, samt medförer alltså den kostnad och de olägenheter, som skulle undvikas.
Detta Landt-Tulls-bevakningens bibehållande lärer väl grunda sig på af Kongl. Maj:t i Nåder funnen nödvändighet, att, till Controll emot försnillning af Tull-uppbörden, samt till förekommande af otillåtne varors införande och förbrukning, en vidsträcktare tillsyn måtte användas. än den, som är möjelig vid kusterne och Riksgränsen; Och Utskotten finna i detta hänseende nogsamt, att, då Norriges Commercielle och Ekonomiska författningar icke öfverensstämma med Sveriges, utan en fri handel och upplag af utländske varor, äfven sådane, som till införsel här i Riket äro förbudne, äger tura i Norrige, blifver det ock nödigt, att en Stats- och 1 esvärS-Utskottens Betänkanden.
1079 gränse-bevakning, som i möjligaste mån försvårar oell hindrar ett sådant varors inpractiserande, hvarigenom antingen Tull-inkomsterne försnillas, eller Författningarne emot öfverflödsarticlars förbrukning här i Riket komma att öfverträdas, må bibehållas så länge och intill dess närmare likhet kan vinnas emellan desse Rikens handels-förhållanden och författningarne derom; Men, vidkommande serskildt den allmännare bevakningen vid Landt-Tullarne i det inre af Riket; så, ehuru det ej lärer kunna nekas, att ytterligare Controll mot Tullförsnillning och Lurendrägeri, än den , som genom Sjö-Tulls-bevakningen ernås, till en del genom Landt-Tnlls-bevakningen vunnits, äro dock sammansatte Utskotten af den tanka, att, om, med iakttagande tills vidare af Gränse- tillsynen ejnot Norrige, Sjö-Tulls- och Kustbevakningen organiseras på ett, efter localen oell öfrige förhållanden, mera lämpadt sätt ; om denne senare bevakning efter belxofvet ökes med tillräcklig Personal; och om den redan existerande Resebevakningen, som oförsedt träffar Lagbrytaren, utan att förbereda honom på nödige försigtighetsmått, efter ändamålet och med nödig omsorg, inrättas; skall afsigten med Landt-Tullsbevakningen lika säkert, om ej säkrare vinnas, utan bibehållandet af en anstalt, sorn, ifrån längre tider tillbaka, varit i strid med allmänna opinionen, och ett föremål för dess ovilja-, För öfrigt, och då Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, uti dess enskildta yttrande, angående medlen till yppighetens och öfverflödets hämmande, föreslagit, att ailä utländske iofio Stats- och Bcsclirs-Utskottens Betiinkanden. varor, som äro till införsel i Riket förbjudne, äfven böra lill bruk och nyttjande förbjudas, förmoda sammansatte Uskotten, att lurendrägeri och Tullförsnillning skola betydligen förminskas, hälst spekulationen att införa varor, som ej förbrukas, och hvilka således ej eller kunna vinna afsättning, ostridigt måste af sig sjelf förfalla.
Enär härvid dessutom i betraktande tagas de många och vigtiga olägenheter, sorn från Landt-Tulls-bevakningen äro oskiljaktige, och hvaribland endast måga nämnas, de svårigheter, sorn mota Allmogen, i synnerhet den enfaldigare delen deraf, hvilken så ofta ser sig blottställas för prejerier, sin tid förspillas, sina varor förskämmas, och sig sjelf nödsakad, att, till ringa båtnad för egen sedlighet, genom mutor eller bedrägerier, befria sig från nödvändigheten att underkastas ett tvång, som den oskyldige måste dela lika med Eagbrytaren; Så anse sammansatte Utskotten, på dessa skäl, härledde fran både moraliska och ekonomiska grunder, sig böra Riksens Höglofl.
Ständer vördsammeligen tillstyrka, att, jemte vidtagandet af det Be-' slut, att den Inrikes eller Landt - Tulls - bevakningen bör med nästa år upphöra, hos Kongl, Majit i underdånighet begära verkställighet' häraf, samt tillika yttra den underdåniga önskan, att, så snart en sådan1 likstämmighet uti Norriges handels - ställning med Sveriges må kunna beredas, att Gränse - bevakningen åt den sidan och de i sammanhang dermed stående anstalter, som tillhöra Förpassnirlgs-verket i Gränseorferne, indragning deraf jemväl må varda af Stats-och Bcscörs Utsiottens Bctänhandcn. 1081 Kongl. Majit i Nåder anbefalld, och att emedlertid denna Gränse - bevakning så inrättas och. sådane föreskrifter i öfrigt lemnäs, i afseende på handeln emellan desse bägge Riken med deras egna produkter, att den må i möjligaste måtto lättås, eller åtminstone från umgälder och tvång befrias; Börande den Tullbetjening, som, i följd häraf, indrages, få bibehålla sin aflöning på Indragnings
Stat tills den afgår, eller beford^is till andre tjenster med lika eller högre löningsvilkor; hvilken sistnämnde förmån, utan svårighet, och till betydlig besparing för Indragnings-Staten, synes kunna dqm beredas genom öfverfly ttning till passande beställningar uppå Sjö-Tullverkets Stat
Vidkommande serskildt frågan om förbud emot visitationer: så hafva sammansatte
Utskotten hafva dessutom utaf gällande Författningar härom inhämtat, att den sorgfälligaste uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att både medborgerliga och personliga rättigheter, genom berörde anstalt icke förnärmas; hvadan Utskotten; ej eller, vid denne åsigt af saken, kunnat finna anledning att tillstyrka bifall dertill.
Då Utskotten sålunda yttrat sig' om Tullbevakningen i allmänhet, torde något serskilt utlåtande öfver de i förrberörde måtto gjorde Motioner om föranstaltande af strängare tillsyn i Städeine och på Landet närmast Seland, samt 3.0 8 2 Slats- och Besvärs-Utskott ens Betänkanden. om indragning af Elfkarleby och Malugns Tull* kamrar icke erfordras, Såsom ofvan är apfördt, hafva sammansatta Utskotten insett nödvändigheten af en liufvudsakelig reform af Tullverket och dess Förvaltning; Men, då utarbetandet af ett fullständigt Förslag til! ny reglering af detta Verk ostridigt fordrar sådane vidsträckta undersökningar och upplysningar, som af Utskotten ej kunnat medhinnas, och enär, för öfrigt, det icke tillhörer Utskotten, att i så beskaffadt ämne föreslå någre speciella föreskrifter, anse Utskotten, att det reglementariska härutinnan bör till Kgl.
M-ajtts
Nådiga omsorg i underdånighet öfverlämnäs, och hvarvid den underdåniga hemställan aflena synes böra tilläggas, att Kongl.
Maj t i Nader täcktes vid den blifvande nya organisationen af Tullverket, vidtaga den indragning af öfverflödige Embeten och Tjenster inom detta Verk, sot» med dess behöriga handhafvande möjeligen står att förena.
Räkenskaper matte ställas under Riksens Ständers, och deras Revisorers granskning, anse sammansatte Utskotten vara af mycken vigt, och tillstyrka alltså iakttagandet häraf hädanefter; Skolande Stafs - Utskottet, i fråga om TullRäkenskaper nes förändring med hvad mera till Bedogörelse-verket hörer, serskilt utlåtande afgifva, vid besvarandet af hvad Riksens Ständers till Stats- Råneo- och Riksgälds-verkens öfverseende sist församlade Herrar Revisorer härom framställt i deras aflemnade, samt af Riksens Stats- och Besvärs■ Utskottens Betänkanden. 1083 Höglofl.
Ständer till Stats ■ Utskottets yttrande remitterade berättelse.
I öfrigt, och hvad sluteligen beträffar den utaf Riksdags-Fullmägtigen Nils Nilsson gjorde hemställan om fork äring af Kongl. Brefvet den 18 September 1810, angående tillåtelse för visse Socknar i Vermland, att, u;an Pass, begifva sig till Norrige; så får allmänna Besvärs- och Ekonomi Ut-kottet anföra, att ori förmälte Kongl.
Rref innehåller så tydliga föreskrifter i detta hänseende, alt någon förklaring deraf, i Utskottets tanka, icke är rf nöden; och anser Utskottet, i händelse »åg a åtgärder b ifvit vidtagne, som äro stridande emot ofvanriämnde Nådiga för ordnande, detta vara ett missbruk, hvaruti den förorättade äger att, i laga ordning, söka ändring och rättelse.
Hvilket alt Riksens Höglofi.
Ständers näcmare bepröfvande vördsammeligen underställes; jemte det å t ek i 11 ige Ledamöters serskilt:» tankar i ämnet bifogas.
Utdrag af Protocollet hållit hos Riksens Hösrlof.
Ständers Stats - Utskott, vid Urtima Riksdagen den 1 ista Maji 1818.
S. D. Då Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonoini-Utskottens gemensamma Utlåtande till Riksens Höglofl.
Ständer blifvit till justering upläst, angående en förbättrad Organisation af Tullverket och Tull-Räkenskapernes öfverlemnande till granskning af Rikets Höglofl.
Ständer och, deras Revisorer, yttrade Herr Directeu - a o 84 Stats- och Besvéirs-Utskottens Betänkanden. ren m. m.
Schvan, det en längre kännedom af detta Verk öfvertygatfe I-Ierr Directeuren om nödvändigheten, att med största försigtighet tillvägabringa indragningen af den sa kallade Lant-Tulls-bevakningen, emedan, om dermed vore afsigten, att äfven uphäfva den nu brukliga så angelägna föi pasningsanstaltea, som controllerar förtullningen af utlänska varor, och hvarvid nödvändigt en del af de Tjenstemän fordras, som nu tillhora Inrikes bevakningen, följden otvifvelaktig skulle blifva, att Landet öfversvämmades af TullförSnillade varor och den icke obetydliga Tull upbörden, som nu utgöres till ungefärligen ftdelar i Stockholm, |:delar i Götheborg och endast med den återstående | del från de öfrige orter i Riket, icke kunde utgå till dess påräknade belepp och ännu mindre meddela något öfverskott för de behof, som med Ordinarie
Härmed förenade sig Herr Lagmannen ni. rn.
Noreus; och skulle desse yttianden enligt begäran åtfölja utlåtandet till Riksens Högloft» Ständer.
Transsumt af Protocollet häll Jet uti Rik' sens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den i:sta Maji 1818, S» D. Vid justeringen af sammansätta Sfats*- iamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskor - Stats* och Besvärs-Utskottens Betänkanden'. 1085 tens Utlåtande, angående Tullverket, och dermed gemenskap ägande ämnen, inlemnade Herr Friherre
Ben frihet, Landtmannen vid 1S09 och 1.81 o arens Riksdagar sökte och erhöll, var, att vidj Landt - Tullarne slippa blifva uppehållen genom den granskning, han* varor skulle under-» gå, huruvida han förtepat något af det han medförde i sin uppgift till Tullkammaren, der han oftast blef till och med timmar uppehaflen, innan han erhöll Tullsedeln.
Till denna önskan biföll Konungen, utan att i och med det samma upphäfva tillsynen öfver Lurendrägaren och Tullförsnillaren.
1 anseende till de klagomål, som vid alla"
Riksdagar försports öfver Länck - Tullames tillvarelse till mer eller mindre del, äro de, enligt Kongl.
CoTnmerce-ColTegii Kungörelse af den 22.Sept. 18171 inskränJtte till 14 i hela Riket,’ 12 Städer, Stockholm och Götheborg inberäknade, samt två på Landet, Elfkarleby och Hofva.
Dessa äro lämpade, efter hvad erfarenheten visat, på de behöfligaste vägar, till hämmande af det onda, som skall förekommas.
Vi vilja undvika ett ondt, visitation vid några Landt - Tullar, hvilken med skäl anses och är högst obehaglig för resande, och jag, lika med de fleste, gerna undandrager mig, om jag ej befarade, att just derigenom ett värre ondt skulle uppstå, att Lurendrägaren fritt fick i ali beqvämlighet föra sitt kram kring i Landet, när han väl kunnat undgå kustbevakningens uppmärksamhet , hvilken , vid ett Land, sorn vårt,' j oS6 Stats-nch Besvärs-TJtskottens Betankanden. med öppen strand från Haparanda till Strömstad, ej kan förekomma allt, i synnerhet 5 må* nader af året, då sjöfarten är stängd , och sorn Lurendrägaren ej försummar begagna till förmån, och således skall medföra de vådligaste följder, emedan det ej allenast lemnar
Luren» dragaren en skadlig och otilbörlig säkerhet, titan den tillbörliga Controllen på Kustbevakningen äfven härigenom upphör och försvinner.
Ständer önskat en Öfverflödsförordning, för att hämma Luxe och Öfverflöd, och grundeme äro till en sådan af Ekonomi-Utskottet utarbetade, men vi ej kunna veta, huruvida Konungen antager den till hela sin vidd; om det ej sker, finnerjigingen sammanstämrnighet i våra önskningar, hämma öfverflöd, och befrämja Lurendrägerier.
Att England ej har Landt - Tullar torde lika litet bevisa, att så bör vara i Sverige, som att allt hvad der är användbart, passar för vårt Land.
Deras climat gör Sjötullsbevakningen activ he'a året om, och dessutom kunna de med stora uppoffringar göra den samma gagnelig.
När deremot hos oss alla möjeliga besparingar äro nödvändige, och alla våra föve:ag skola ske med den största hushållning.
Sedan Landt - Tullarne nu ä'ro indragne i nära 70 Städer har Kongl. General-Tull-Directionen kommit i tillfälle förbättra Landt-Tullbetjeningens villkor, så att de hafva sin utkomst, och i följe deraf ät o angelägne, att få bibehålla sina Tjenster; och således är all anledning att förmoda, att dessa menniskor skola blifva förbättrade till sitt moraliska väsende, och den Stats- och Besvärs Utskottens Betankanden•
10S7 anledning försvinna, som varit ett skäl inom Ekonomi-Utskottet till Landt-Tuilarnes afskaffande, att deras väcktare voro usla varelser, hvilka, i brist af Utkomst, måste begagna olofliga medel, mutor, Séc., hvarföre ingen braf eller duglig
Karl ville söka en sådan befattning.
Slutligen har den anmärkning gjorts: hvad gagna Landt-Tullarne?
det passerar sa mycket deras Uppmärksamhet förbi.
Jag medgifver att så sker; men med deras ofullkomlighet göra de ändå den nyttan, att Lurendrägaren har några band på sig; oell har erfarenheten visat denna bevaknings nödvändighet, emedan högst betydliga beslag förledit
Sr gjordes och vore det ett skäl, att upphäfva Lagar och Författningar, för det, att de kunna missbrukas, förtydas och ej alltid åstadkomma den påräknade verkan, hvad öde finge då hela verldens Lagböcker.
Häruti förenade sig till alla delar Herr Ebel, med det tillägg, att Landt-Tullsbevakningen ansågs nödvändig till qvarblifvatrde såsom Förpassnings - Contoir, tjenligt till Controll för Sjö-Tul!sverket.
Ytterligare inlemnade Herr von Kock ett anförande, så lydande: ”Då det ej nu mera kan blifva någon handels-speculation, att från Norrige köpa andra varor än dem Landet producerar, och hvilka äro tillåtné att här i Riket införas; får jag förklara mig vara af olika tanka med Höglofl.
Utskotten, och för min del tillstyrka, att den nya organiserade Landt-Tullsbevakningen på gränsen emellan Sverige och Norrige med nästa år matte upphöra.
Denna kostar Staten endast på 1088 Stats-och Besvärs-TJtskottens Betähkanden gransen af Vermeland, Dahl och Bobus Bäti 29,000 R:dr ärligen och inbringar ej 3000.
Sil länge Norrige var Under Danska Spiran kunde ej nog kraftiga åtgärder tagas att förekomma Lurendrägeriet, hvilket af Danska Re*, geringen var gynnädt genom den författning, att ålit, sorn såldes \i 11 Sverige af Nederlagsgods, fick så väl Rand- sorn Sjö-vägen ur Riket transporteras, med restitution af Tullen.
Författningen af den u 5 October 1815, erhålla ej Norrska Köpmän någon restitution af Tullen för andra varor än dem, som fran Nederlag med Fartyg sjöledes utgå} men allt hvad som säljes i Randet, så väl till Svensk som till Norsk man, skall förtullas.
Då nu härtill kommer, att Tullen på Utländska öfverflödsvaror betalas i Silfver, eller efter cours, som fastställes för hvarje qvartal, och är i det närmaste lika hög, som i Sverige, så säger sunda förnuftet, att det ej kan blifva någon vinst för Rurendrägaren drifva handel på Norrige, derifrån han ej utan risque af varans förlust, m- fl* omkostningar, kan köpa sina varor.
Jag vågar ock försäkra, att på de 3
Att hindra all mindre byteshandel torde vara en o möjlighet med den strängaste bevakning.
Jag anhåller ödmjukeligen denna min Reservation måtte få åtfölja de Högloft.
Stats- och Besvärs-Utskottens Betänkanden. 10%$ Härmed förenade sig Her Heykenskjöld, Detloff, samt Riksdags-Fullmäktige Carl Fr.
Rån, alla under begäran, att déTas Reservationer , måtte Betänkandet till Respective Riks-Stånden åtfölja.
Nu- 205.
Riksens Hoff lo fl.
Ständers Stats samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående serskildte anstalters vidtagande till förekommande af stegring i priset o det grofva Brödet.
Uti Nådig Proposition af den 17 December sistledit år, har Kongl. Majit, jemte Nådigt tillkännagifvande, om vidtagne anstalter till Randers förseende med Spanqemål och deribland huruledes Kongl.
Maj:t med enskild uppoffring, alltsedan Augusti Månad 1816, låtit ensamt för Hufvud-Stadens behof använda 45,000 RidrBco, för att genom Bagare-Embetets förseende med Råg till nedsatt pris, kunna till förmån för dea behöfvande och obemedlade mängden af Stadens Innevånare bibehålla Taxan på det grofva brödet utan förhöjning, tillika velat i Nåder fästa Riksens Högloft.
Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att, emedan Kongl. Maj:t ej anser sig kunna för framtiden fortfara, Bihang till Riks-St.
Prat. i$iy.igis. logo Stats- och Besvärs-Utskottens
Betänkande^ alt med