Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och hvad de afsöndrade lägenheterna beträffar, så kan det antagas såsom säkert att flertalet af dem är af den beskaffenhet, att innehafvaren för sig och de sina ensamt deraf icke drager tillräcklig bergning, utan måste påräkna särskild arbetsförtjenst.
Efterföljande tabell visar antalet af bebyggda hemmansdelar och lägenheter:
Berättelse öfver Wester-Korrlands
Län för åren 1846—1850.
10 74 Medelpad.
Kronoskatlehemmansdelar
Krono dito Frälse dito Torplägenheter Kyrkoherde- och Kapellans-boställen:
Krono Skatte Kyrkobetjenings, handtverkares, bruksarbetares, backstuguhjons samt båtsmäns hushåll 2,380 73 1,936 16 1,024 Su m ma i,435 Södra Ånger manland.
Norra Ånger manland. 2,518 201 13 1,677 38 2 2,188 2,230 79 1 1,195 11 1,054 Summa. 7,134 353 14 4,808 65 2 4,266 6,637 4,570 16,642 Att få spridda ägoskiften sammandragna till färre antal utgör numera ett allmänt sträfvande, sedan jordbrukaren allt mer och mer börjar inse fördelen deraf.
Laga skiften fortgå derföre oafbrutet och andra landtmäteri-förrältningar verkställas äfven i icke obetydligt antal, såsom bevis hvarpå må nämnas att under qvinqvenniet nedannämnde antal förordnanden lill landlmäteri-förrättningar af åtskilliga slag blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade:
Ar » » » » 1846 1847 1848 1849 1850 120 121 116 79 87 523.
För en närmare öfversigt bifogas nedannämnde uppgift å utförda mäteri-förrättuingar: ian dt - År.
Antal laga skiften.
Antal diverse förrätt- ningar.
Skifta- de man- tal.
Affattade tunnland.
Skiftade tunnland.
Uppmätta rå- gångar, vägar &c. Alnar.
Utflyt- tade del- ägare.
Ulflyttningshjelp. 1846 40 65 53J 44,460 48,466 2,219,906 43 3,350 25 1847 43 85 54| 33,193 38,090 2,035,102 44 3,011 33 10 1848 40 56 433 31,775 35,322 1,518,737 37 1,836 18 9 1849 50 63 56i 69,305 78,607 2,690,437 40 3,160 20 1850 48 70 46^ 54,352 65,522 2,607,592 35 3,150 — — Summa 221 339 253J 233,085 266,007 11,071,774 199 14,509 J 7 Medium 44 68 50JJ 46,617 53,201 2,214,355 10 2,901 38 9 75
Da nu dessa summor jemföras med medellalel af dem för nästföregående qvinqvennium, visar sig följande förhållande: 1841-1845 1846-1850 Mera. 32 44 12 73 68 41 n 50fn 91 30,189 46,617 10,428 43,122 53,201 10,079 1,640,040 2,214,355 574,315 Mindre.
Antal laga skiften Antal diverse förrättningar ....
Skiftade mantal Affatlade tunnland Skiftade tunnland Alnar uppmätt rågång och väg etc. så att arbetsprodukten under det sist. utgångna qvinqvenniet visar sig betydligen större, oaktadt landtmätarne under denna tids period äfven varit sysselsatte med författande af socknekartor, af hvilka sex, nemligen öfver Atmar, Boteå, Sånga, Bjertrå, Mo och Björna äro aflemnade och godkände.
Fögderierna, hvilka, enligt hvad förut blifvit närnndt, äro tre, bestå af följande antal socknar, kapellförsamlingar och länsmans-distrikter:
Kapell- Länsmans- församlingar. distrikter.
Medelpads fögderi 18 8 Södra Ångermanlands dito 28 3 9 Norra Ångermanlands dito 13 — 8 Tillsammans 59 3 25 Socknarne och ännu mera länsmans-distrikte-rne äro så vidsträckta, att flera af dessa sednare innefatta ett område af 14, 16 ända till 26 qvadratmil land, utom de talrika sjöarne och strömmarne, öfver hvilka färder äfven måste ske; och i den mån afvittringarne fortgå och nybyggen upprättas på kronoskogavne, blifva äfven de mest aflägsna trakter inom socknarne, om ock glest, dock befolkade.
Detta förhållande har gifvil mig anledning alt nyligen hos Kongl. Maj:l göra underdånig framställning om någon förbättring i länsmännens aflöning, hvilken nu på flera ställen knappast är tillräcklig till resepenningar, och hvaraf följden mer än en gång varit, alt brist på skickliga länsmans-ämnen uppstått. 76 Medelpad och Ångermanland utgjorde intill år 1809 hvardera en domsaga, men då delades Ångermanlands i tvänne, så att Länet nu har tre domsagor, nemligen en inom hvarje fögderi.
Omfånget af Ångermanlands domsagor har äfven varit olika, då det vid 1809 års delning gifna stadgande att Åsele lappmark, då tillhörande Wester-Norrlands
Län, skulle lyda under Norra Ångermanlands domsaga, samt Nordingrå tingslag tillhöra ilen södra, följande året så förändrades, att nämnde lappmark tillädes Westerbottens södra domsaga, lill hvilken ock Nordmalings socken kort derefter lorlades, och några år sednare förflyttades i följd af Kongl, brefvet den 15 Februari 1840 Nordingrå tingslag från Ångermanlands södra till dess norra domsaga.
Denna indelning äger ännu rum, så att Länets nuvarande lie domsagor hafva följande tingslag, nemligen:
Medelpads domsaga:
Torps, Tuna, Selångers, Sköns, Ljustorps, Indals och Njurunda tingslag 7 Södra Ångermanlands domsaga: Ramsele, Sollefteå, Boteå, Gudmundrå, Säbrå och Nora tingslag 6 Norra Ångermanlands domsaga:
Själevads, Arnäs, Nätra och Nordingrå tingslag 4 eller tillsammans 17 tingslag; uti hvilken indelning den förändring blifvit af Hans Excellens Herr Justitie Stats-Ministern under den 17 Februari 1847 i underdånighet föreslagen, att Södra Ångermanlands domsaga skulle delas i tvänne, af hvilka Sollefteå domsaga borde innefatta Ramsele, Sollefteå och Boteå nuvarande tingslag jemte Åsele, Fredrika, Dorothea och Wilhelmina Lappmarkers tingslag från Westerbottens
Län, samt till den andra, eller Hernösands domsaga, skulle hänföras Gudmundrå, Säbrå, Nora och Nordingrå tingslag, detta sistnämnde fråntaget Nora eller Örnsköldsviks domsaga.
O O I sammanhang med denna reglering var äfven planen för nya fängelsebyggnaden uppgjord, så alt i Sundsvall skulle finnas ett cellfängelse med 21 celler, inberäknade 3 för staden; uti Sollefteå ett med 12 » uti Hernösand ett med 14 » deruti inberäknadt 3 celler för staden; samt uti Örnsköldsvik ett med 12 » eller tillsammans 4 fängelser med 59celler.
Att Länet är i behof af ett eller flera ensamhetsfängelser har erfarenheten linge vitsordat och hemställan om uppförande till en början af ett sådant i 77 •■Iler vid Hernösand är derföre gjord hos Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket, hvilken Styrelse dock meddelat den underrättelse, att medel för en sadan byggnad nu ej vore alt tillgå.
I kyrkligt afseende tillhör Länet Hernösands stift, hvilket från Erkestiftet afsöndrades 1047 och samma år ställdes under tillsyn af en Superintendent, samt 1773 under en Biskop, som jemte domkapitlet har sitt säte i Hernösand.
Den del u( detta slilt, som är belägen inom Wester-Norrlands
Län, är indelad i sex prosterier, hvardera innehållande nedannämnde antal pastoratet': 1 -b — — --- tn — 09 Klass. 3 C/i •n Cä O cro C/i cr 3 O ?
Kontrakt. l:a 2:a 3:c 09 2 P Ångermanlands Södra 4 1 3 2 2 4 dito Ostra 5 2 2 1 3 2 1 dito Vestra 7 1 1 5 7 dito Nordvestra . . . 3 3 3 dito Nordöstra .... 6 1 1 4 3 3 Medelpads 9 2 3 4 6 3 — Summa 34 6 11 17 14 20 5 varande pastoratens klassificering stadfäsiad genom Kongl, brefvet den 6 Maj 1843.
För Wester-Norrlands
Län fastställde Kongl. Maj:!, uppå allmogens underdåniga anhållan, under den 8 Augusti 1758 en särskild Byordning, hvilken innehöll flera nyttiga och på den tiden af behofvet påkallade föreskrifter, dels om ordningen inom bjarne, dels i afseende på jordbruket med hvad dertill hörer.
Under de snait 100 år, hvilka sedan den tiden framflutit, hafva fh ■ra föi bättrade jordbruksmetoder inlrädt och många författningar utkommil, som göra flera af denna Byordnings sladganden i närvarande tid oanvändbara och otillämpliga.
Fråga har derföre tid efter annan uppstått om en ny Byordnings utfärdande, men någon öfverenskommelse om en sådan har dock ännu icke kunnat träffas, ehuru pris för det bästa förslaget i delta afseende varit af Hushållnings-Sällskapet utsatt.
Utom Byordningen hafva tid efter annan från Lä ns-S ty reisen utgått flera kungörelser, dels i afseende på 78 ordning, dels med uppmaningar till sedlighet och sparsamhet.
Handhafvandet af dessa stadganden beror pä det nit för ordning, som ådagalägges af landsfiskalerna samt den högre och lägre kronobetjeniugen.
Socknenämnder finnas visserligen inom hvarje församling, men ännu mera till namnet än till gagnet, emedan allmogen här i landet i allmänhet ännu är alltför litet vand vid kommunalbestyr, lör att icke deråt finna sig besvärad.
Brandstodsföreningen för Wester-Norrlands
Län erhöll den 17 Ok tobe i 1843 af Kongl. Maj:t i nåder fuststäldt reglemente, och dess verksamhet börjades med Maj. månad 1844.
Att den under hela sin tillvaro omfattats med förtroende visar den år ifrån år stigande ansvarighetssumman; och i Länets flesta socknar finues egendom, som deri är försäkrad.
Nedanstående uppgift upptager, dels ansvarighets-summan vid hvarje redogörelseårs slut, dels den afgift, hvarmed delägarne under hvarje år fått ersätta limade brandskador:
Ansvarighets-summa.
Afgift pr 1000 R:dr af för- säkrings- värdet. 1845 3,959,940 — i 18 8 1846 4,159,620 —- — 25 •- 1847 4,302,140 — — 33 4 1848 4,708,710 — — 41 8 1849 5,046,790 — — 33 4 1850 5,186,650 - - 41 8 Ilelsovård.
Med helsovården inom Länet måtte i äldre tider stätt illa till.
1 slutet af sjuttonde århundradet hegärde Magistraten i Hernösand att en skicklig och förfaren fältskär måtte, med lön af stadens medel, få antagas för staden och landet deromkring; men sådant afslogs genom Kongl, brefvet den 8 Januari 1700, såsom ”en novitet och något nytt”, ulan borde en sällan betjent ”söka af sitt handtverk sig att ernära”.
För hela Wester-Norrlands
Län fanns först endast en provincial-läkare anställd med station i Hernösand och denne var tillika Lektor vid gymnasium derstädes, men 1783 erhöll provincial-läkaren sin station i Sundsvall, der landshöfdinge-residenset då var.
Derefter anställdes en särskild provincial-läkare i Nätra 1818, hvilken 1850 förflyttades till Örnsköldsvik, en i Sollefteå 1826, en i Hernösand 1830 och en Torp 1843, så att
Länet nu har fem provincial-läkare med hvar sitt di - 7LJ strikt; hvarförutan finnes en stadsläkare i hvardera staden och eli lazarettsoch kurhus-läkare vid hvardera af dessa sjuk vårdsanstalter, varande lazarettsläkaren i Hernösand tillika läkare vid Cential-hospilalet derstädes.
Apotek tinnes ett jnom hvarje distrikt.
Det är emedlertid här, sorn på många andra ställen, att allmogen icke anlitar läkaren oftare, än högsta nöden så fordrar och icke sällan när läkarehjelpen för sent påkallas.
Deremot tinnes en och annan qvacksalfvare, sorn mera ofta anlitas och lika ofta förvärrar det onda.
På sådant sätt hade en torparehustru i Norra Ångermanland länge njutit anseende för sina kurer och ofta haft ett betydligt antal patienter, men sedan en strängare räfst med denna qvacksalfvande qvinna förlidet år hållits, har hon nu afllyttat från orten.
Tvänne allmänna sjukanstalter finnas, nemligen Lazaretts- och Kurhtisinrättningarne i Hernösand och Sundsvall, den förra länge för hela Länet, men numera blott för Ångermanland, och den sednare, inrättad enligt Kongl, brefvet den 19 Januari 1842 för Medelpad.
Den i Hernösand bar rum för 80 och den i Sundsvall för 12 personer.
Nedanstående uppgift visar dels huru många patienter sorn under uret vårdals, dels summan af utgifterna för inrättningen:
Summa kostnad för inrättningen.
Betalande.
Pä Nybergska frisängarne.
Med venerisk smitta.
Summa. 1846 .... 77 27 50 12 166 4,558 9 9 26 18 2 46 1,524 43 8 1847 ■100 16 32 6 154 3,739 12 7 37 19 4 60 1,842 11 7 1848 121 17 13 151 4,546 44 11 20 22 1 43 2,168 27 2 1849 127 24 15 6 172 3,308 13 6 42 19 5 66 2,312 44 11 1850 11 1 21 10 13 155 2,985 43 2 37 18 3 58 2,226 34 9 Summa 536 105 120 37 798 19,138 27 11 162 96 15 273 10,075 18 1 Medium 107 21 24 7 159 3,827 34 5 32 19 3 54 2,01 5 3 7 Kurhusafgiften under dessa år har varit 4 sk. för åren 1846 och 1847 samt 5 sk. för de öfriga åren i Ångermanland och 5 sk. för alla åren i Medelpad 80 Om Nybergska frisängarne skall längre ned i sammanhang med fattigvården förmälas.
I Hernösand linnes ett Central-hospital, gemensamt för Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens Län, eller bela Hernösands stift, men med rum endast för 50 personer.
Att detta utrymme är alltför inskränkt för den stora befolkning, lill hvars behof det är inrältadt, hafva Hospilalsföreståndarne anmält och derjemte visat att för närvarande inom stiftet finnas icke mindre än 91 personer, hvilka, såsom vådliga för allmänna sammanlefnaden, äro i behof af hospilalsvård, hvadan äfven såväl Kongl. Serafi me i-' Ordensgillet, som den för hospitalsväsendets ordnande särskildt i nåder tillförordnade Kommitté tillstyrkt utvidgning, och det är att förmoda att detta vigtiga behof, hvilket inom orten allmänt beklagas, således varder alhuipet genom nybyggnad, hvartill utrymme på hospitalsgården icke saknas.
Nedanstående tabell visar såväl patienternas antal sorn inrättningens underhållskostnad under qvinqvenniet:
År 1846 » 1847 »1848 » 1849 » 1850 Summa Medium De sjukdomar, som inom Länet allmännast förekomma, äro, utom yttre åkommor, ofta ådragna genom arbete i skogarne, mest kardialgi och rheutnatisrn, hvilken sednare, i anseende till de täta ombytena från värma till köld, blifvit stationär i Norrland.
Åkommor, såsom följder af fylleri och oordentlig lefnad saknas icke heller.
Inom de flesta socknarue finnas examinerade barnmorskor, men i några bibehållas ännu oexaminerade, ehuru följderna af deras okunnighet mer än en gång beröfvat de qvinnor, hvilka nödgats begagna deras biträde, helsan för lifstiden, någon gang lif vet.
Vaccina - Patienters antal.
Undcrhålls- dagar.
Underhålls- kostnad.
Tolal-afgift. 43 11,865 2,633 44 4 5,372 30 6 51 14,056 3,038 11 7 6,212 10 3 49 16,919 3,436 30 3 6,246 37 1 55 17,213 3,635 30 10 6,780 3 3 56 16,268 3,424 11 7 6,671 27 3 | 254 76,321 16,168 32 7 31,283 12 4 1 51 15,264 3,233 35 4 6,256 31 3 81 Vaccinationen fortgår med mer och mindre framgång och socknar finnas ännu, fastän de äro få, der ingen vaccination äger rum, ehuru ofta uppmuntringar dertill så väl af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som läkarne göras.
Äfven häri visar den fäderneärfda fördomen stundom sitt menliga inflytande.
De från Länet utgående statsbidrag hafva under qvinqvenniet utgjort följande belopp:
År 1846 .... B: k o R:dr 153,933: 15. 1. » 1847 ... . » » 161,115: 33. 1. » 1848 .... » » 167,027: 9. 4. » 1849 ... . » » 170,242: 33. 11. » 1850 ....
» » 170,071: s. - Summa B:ko R:dr 822,390: 3. 5.
Eller i medeltal 164,478: — 8; varande uti dessa belopp inberäknade så väl stats- och riksgäldsmedel, som diverse verks, annorstädes debiterade och restantie-medel.
Den för år 1850 utförda summan utgöres, efter afdrag af 11,034 R:dr 39 sk. 8 r. föregående årens reslantiemedel, af: R:dr s. r. Statsmedel 91,049: 40. 3.
Riksgäldsmedel 50,160: 4i. 10.
Diverse verks medel 15,721: 31. 6.
Annorstädes debiterade medel 2,103: 46. 9. 159,036 16 4 hvartill böra läggas:
Sjömanshusens debitering
Diverse smärre debiteringar 918: 24. 56: 38.
— Skillnaden emellan grundräntornas och krono- tiondens belopp efter statspris och mar- kegång 49,886: 28. 10. 50,861 42 10 Sum ma 209,898 11 2 Berättelse öfver Westcr-Norrlands
Län för åren 1846—1850. 11 82 Dessa medel bestå af:
Ordinarie räntor 38,614: 34. 9.
Kronotionde 6,495: 27. i.
Skillnad emellan statspris oell markegång . . . 49,886: 28. 10.
Gärde spannmål Skogs- och stubbören Mantalspenningar Handtverkares Gerningsören Bötesmedel Dödsfalls- och avancements-besparing Besparing af Landshöfdingens f. d. resepenningar Båtsmans vakans-afgift Lappmarks ecklesiastik-medel Bränvinsbränningsafgift Fjerde hufvudtitelns besparings-medel Rasp- och spinnhus-medel Tionde- och hammarskattsjern Skogsrekognition Summa Statsmedel R:dr 140,936: 21. 1.
Allmän bevillning 1848 års krigsrustningskostnad Summa Riksgäldsmedel R:dr 50,160: 41. 10.
Folkskoleafgift Wadstena krigsmanshus-medel Riddarhusafgift Kurbusmedel Theater-representations-afgift Summa diverse verks medel R:dr '15,721: 31. 6.
Militie bostaUs-kassans reserv-bemmans-iäntor Krigsmanshus-beneficie-hemmansräntor Stockholms stads skolspannmåls-medel Barnhus-spannmål T ransport U:dr s. ■ r. 94,996 42 8 11,582- 44 10 381 22 10 9,612 36 — 161 16 — 8,513 4 3 219 17 2 660 37 10 377 31 3 1,413 9 1 3,120 17 3 2,959 26 — 9 27 4 6,887 11 3 40 13 4 42,995 2 2 7,165 39 8 9,612 19 576 31 6 7 - — 5,517 29 — 8 — - 64 22 4 706 — 5 366 35 1 832 9 11 208,788 18 2 83 R:dr s. r.
Transport 208,788 18 2 Förverkade båtsmanslöner 10 2 Medel till köpingen Örnsköldsvik 134 16 10 Summa annorstädes debiterade medel R:dr 2,103: 46. 9.
Vid sjömanshusen debiterade medel 918 24 — Diverse smärre debiteringar 56 38 - Summa 209,898 11 2 Roleringens kostnad uppgifves lill 30,893 R:dr 38 sk. 6 rst.
Inga indelta soldater finnas, utan utgör hela Länet båtsmanshåll, enligt med allmogen under den 2 Mars 1G88 nådigst sladfästadt kontrakt.
Hela styrkan utgör 444 man, fördelade i följande kompanier: l:a Norrlands 2:a kompani 173 man, deraf här i Länet 109 2:a Norrlands l:a kompani 173 2:a Norrlands 2:a dito 173; deraf här 162 Summa 444, hvarförutan den af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer enligt nådiga brefvet den 10
Oktober 1848 stadfästade rotering för förut oroterad jord och för hvilken betalas vakans-afgift utgör 47 hela rotar, spridda roteandelar, tillsammans utgörande lfWffB rote, oberäknade, samt extra roleringen, enligt Kongl, brefvet den 29 Oktober 1842, 18 rotar, utom rote i spridda delar, b vars utgörande endast kommer i fråga i krigstid.
Af dessa extra prestera 12 rotar hästar i stället för karlar.
Hvarje ordinarie rote består i Medelpad af 3§ mantal samt i Ångermanland af 3| mantal, och roteringstungan kan således icke anses hårdt drabba denna provins, synnerligen sedan rotehåilarne dels blifvit befriade från utgörande af hängmatta och täcke, dels erhållit tillåtelse att, mot en viss till fyra femtedelar af kostnaden efter nästföregående 10 årens markegång bestämd afgift, vid hvarje tillfälle då karlen annars skolat med beklädnad förses på Kongl. Majit och Kronan öfverflytta beklädnadsbestyrel; och denna tillåtelse har äfven flertalet af rotehåilarne tacksamt begagnat för att lösgöra sig ifrån en skyldighet, hvilken icke allenast ofta åstadkommit besvär och tvister, utan äfven stundom en markegångspriset vida öfverstigande kostnad, så att af Länets 444 båtsmän numera endast 25 man beklädas af rotehåilarne. 84 Vägarnes underhåll utgör ett svårt onus för hemmansägarne inom detta
Län, i anseende lill dels de der ofta förekommande svåra kälskotl, dels de betydliga utskärningar, som det vårtiden ymnigt nedströmmaude vattnet förorsakar, dels på många ställen bristen på passande vägfyllnadsämuen, och dels vägsträckornas betydliga längd.
Vägarnes grusning sker väl hufvudsakligen i Juni månad och vägsynerna i påföljande Juli, men kronobetjeningen har sig anbefaldt att hvilken tid som helst, vinter eller sommar, tillse alt vägarne äro i farbart skick, vid yppande bristfälligbeter genast inlysa de väghållningsskyldige till väglagning, samt att de uteblifvandes eller försumliges vägstycken emot lega iståndsätta, hvarom allt rapporter till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande månadlligen ingå.
Väglottsägarnes aflägsenhet stundom flera mil från sina väglotlsstycken gör ock underhållet drygare än i de provinser der distanserna äro mindre, och detta borde, bland många andra, vara ett skäl till vidtagande af sådana åtgärder, hvarigenom vägarne i stället för de å dem nu ofta skeende smärre reparationer på en gång sattes i fullgodi stånd, hvarefter underhållet ofelbart skulle blifva mindre kostsamt.
Skjutsningen är öfverallt ställd på entreprenad, från medlet af 1845 i Ångermanland och från och med 1850 i Medelpad, med undantag al några få från allmänna trafiken aflägsna stationer, der skjutsentreprenad kan anses mindre ändamålsenlig.
Också bar entreprenaden medfört båtnad, särdeles för de skjutsskyldige, hvilka säkerligen finna med sin förmån öfverensstämmande att denna inrättning bibehålles.
De gamla skjulsregleringarne af 1783 lör Medelpad, 1793 för Norra Ångermanland och 1805 för Södra Ångermanland hafva ofta af allmogen varit rättvist öfverklagade för deras ojemna, till nuvarande förhållanden ingalunda passande fördelning.
Åtgärder hafva derföre blifvit vidtagne för tillvägabringande af ett rättvisare förhållande.
För Norra Ångermanland har det lyckats Kongl. Majlis
Befallningshafvande i Wester-Norriands och Westerbottens
Län alt, efter en 20-årig tvist, äfven komma i tillfälle att under den 13 September 1850 fastställa en ny reglering, hvilken, efter af några få socknar deröfver anförda besvär, för närvarande beror på Kamtnar-Kollegii pröfning; och för Södra Ångermanland är en sådan reglering under arbete, samt för närvarande beroende på undersökning vid domstolarne i orten.
Hvad som alltid kommer att blifva betungande är skyldigheten att utgöra skjuts till gästgifvaregåi dar, belägna pä ett betydligt afstånd från den skjutsandes hemvist, så att, till exempel, flera socknar i Norra Ångermanlands nuvarande fögderi äro, enligt författninga ine, förpligtade att bestrida skjutsningen vid tre inom Nordmalings, till fögderiet fordom hö - jd 85 rande, numera lill Westerbottens
Län förlagda, härad befintliga gästgifvaregårdar på ett afstånd af många mil från den skjutsandes hemman, och hvilken skyldighet följaktligen icke kan fullgöras in natura.
Alla dessa och flera svårigheter hafva fått en lycklig lösning genom entreprenaderne, och den afgift, utgörande högst 1 R:dr 32 sk. per seland, som jordägaren erlägger för skjutsfriheten, kan på långt när icke uppskattas så högt, som den förlust, hvilken tillskyndas honom genom skjutsens utgörande in natura; och då tages ändå icke i betraktande det moraliska förderf, som åstadkommes genom hållskjutsliggandet och hvilket under entreprenader alldeles icke, eller åtminstone i högst ringa mån äger rum.
Inom Länet finnas 50 gästgifvaregårdar och 5 skjutsombytesställen.
Förnyade stadganden till rättelse för resande, skjutsande och gästgifvare äro af mig utgifna.
Kronoskjutsningen är ett föga tryckande onus, sedan båtsmännen vid uppfordringar och hemlof numera allmänt fortskaffa» på ångfartyg.
Postskjutsen, sorn bestrides af 19 posthemman, är deremot mer och mer tryckande i den mån postväskorna blifva tyngre, hvilket hufvudsakligen inträffat sedan silfvermyntet blifvit satt i omlopp; men der tyngan varit allt för svår har lindring genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit beredd, medelst liera hemmans anvisande för belmfvet.
Fattigförsörjningen inom Länet sker dels genom de fattiga meddelade bidrag i kontant eller penningar, dels genom de behöfvande», synnerligen barns, inackorderande till värd och underhåll hos välkända personer, dels genom dem beviljad rättighet till vård och underhåll turvis hos socknens invånare, dels, fast minst, genom intagande i fattighus.
De fattiges inackorderande hos enskilda personer har jag ansett vara på en gång det i ekonomiskt afseende fördelaktigaste och det i moraliskt afseende ändamälsenligaste, enär det alltid måste vara den fattiges skyldighet att med sitt aibele, så mycket han kan, bidraga till sitt uppehälle, och det alltid blifver lättare för den, hos hvilken den fattige njuter kost, än för någon annan, att uttaga detta arbetsbidrag och motarbeta lättjan, samt förhindra tiggeriet.
IN Agon arbetsinrättning finnes icke, sedan den i Själevad, genom Kontraktsprosten Holms berömvärda nit inrättade och uppehållna, indragits.
Förordningen den 25 Maj 1847, hafva särskilda reglementen blifvit fastställda för Länets alla faltigvårdssamhällen med undantag af ett.
Såsom hörande till kapitlet om fattigförsörjningen må här icke förbigås att nämnas de inom Länet varande särskilda pensions-stiftelser, enär de alla hafva till föremål att understödja behöfvande.
Dessa inrättningar äro: 86 l:o Landsstats pensionskassan, bildad genom enskilda bidrag 1807 och af Kongl. Maj:t i nåder stadfästad den 9 Juni samma år, samt försedd med förnyadt nådigt reglemente den 22 Oktober 1842.
Genom en oredlig uppbördsman förvållande led denna kassa under förra qvinqvenniet en betydlig förlust, så att en inskränkning i dess välgörande verksamhet
Lief nödvändig, men är nu åter i tillfälle att pensionera alla dertill berättigade enkor och barn, dock har förlusten vållat att icke, på sätt påräknadt varit, pensionsbeloppen kunnat förhöjas.
Kassans kapital utgjorde vid 1850 års slut 12,647 R:dr 44 sk. 6 rst. 2:o Bevärings- och båtsmans-pensionskassan, stiftad den 22 Januari 1813, samt af Kongl.
Maj:t i nåder bekräftad den 23 Mars oell 30 November samma år.