Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
!Utskotten, sorn ansett sig böra gemensamt behandla ofvanberörde motioner, hafva tagit desamma i öfvervägande; och hvad först angår förslaget, att Staten eller ock Kongl.
Postverket mått', bestrida kostnaden för krono-brefbäringens utgörande; så enär genom Kongl. Cirkuläret den 30 November 1849 omförmälde onus blifvit betydligen lättadt och så fördeladt, alt kostnaden för detsamma bestrides af alla de till utgörande deraf pligtige hemman, få Utskotten, med afseende jemväl derå, att
Postverkets öfverskott äro för andra ändamål påräknade, tillstyrka, att nämnde förslag må förfalla.
Hvad sedermera beträffar yrkandena, dels att förslag måtte uppgöras till en sådan ny författning i afseende å krono-brefbäringens utgörande, som icke gåfve anledning till någon misstydning, och dels att Konungens Befallningshafvande och vederbörande kronobetjente måtte förständigas, att ej ålägga allmogen andre tyngder och besvär, än Kongl. Majit stadgat, så få Utskotten endast yttra, att den, med anledning af Rikets Ständers vid 8 Stats- samt Allm.
Utlåtande, N:o 3. 1844—1845 årens riksdag framställde underdåniga begäran, af Kongl. Maj:t den 30 November 1849 utfärdade författning, innehållande stadganden i afseende å krono-brefbäringens utgörande, icke, efter Utskottens åsigt, gifver anledning till en sådan misstydning, som motionären antydt, samt att hvar och en, som genom Konungens Betallningshafvandes eller kronobetjeningens åtgärder i ett eller annat hänseende anser sig i sin rätt förnärmad, eger deröfver i vederbörlig ordning föra klagan och erhålla den upprättelse, som är af lag påkallad.
Utskotten tillstyrka derföre, alt nyssberörde yrkanden må lemnäs utan afseende.
Emot detta Utlåtande reserverade sig Riksdagsfullmäktige!!
Nils Strindlund från Vester-Norrlands län, hvilken yttrade den åsigt, att krono-brefbäringen icke i alla delar af landet vore ett hemmanen i allmänhet åliggande onus; samt Riksdagsfullmäktigen Olof Johansson från Stockholms län, enligt följande skriftliga reservation: “Ibland den otaliga mängd onera, som här i landet blifvit hopade på jordbruket, medförer krono-brefbäringsskyldigheten för en del hemmans-innehafvare just icke den minsta olägenheten.
Väl stadgar Kongl. Brefvet till Kammar-kollegium af den 11 Juli 1811, att de hemman, som bestrida detta onus, äro frikallade från att utgöra krono och håll-skjuts, men att denna lättnad icke på långt när motsvarar brefbäringsbesvä ret, är uppenbart, när man besinnar att kronoskjuts, hälst nu i fredliga tider, sällan förekommer, och att för densammas utgörande alltid betalas vanlig skjutslega; hvaremot fortskaffande af kronobref ej sällan förekommer, utan ofta flera gånger i veckan 1 å 1| mils väg, såväl under den oblida årstiden, som då, under hö- och sädes-bergningen, ett dagsverke mer eller mindre kan vara för landtmannen af ett ganska högt värde, utan att den ringaste ersättning för allt delta besvär erhålles.
Den, som således är nog olycklig att ega ett hemman, som ligger lägligt för krono-brefbäringen till och ifrån kronofogde eller länsman, ehvar än dessa herrar behaga bo, måste i och för bestridande af detta onus hålla en serskildt pprson, som under flera dagar i veckan knappast kan medhinna uträtta annat, än att fortskaffa brefven.
Åtminstone är förhållandet så i den församling, der jag bor; och jag förmodar, att det på enahanda sätt förhåller sig på flera orter.
Ut - Stats- samt Allm.
Besvärs- och Eicon.-litsle.
Utlåtande, iV>0 4.
9 Utskottet har tagit till skäl för sitt afstvrkande af motionen, det Betänkande som Stats- och Ekonomi-utskottet afgaf vid sistiidne riksdag öfver samma ämne, nemligen att kommunerne eller häraderna inom .sig skola inför Häradsrätten öfverenskomma, att alla hemman skulle bidraga till någon ersättning åt de hemman som i anseende till sitt läge, böra utgöra denna omförmälde skyldighet, men innan detta kan till vägabringas, så måsto de hemmansegare, sorn nu hafva denna skyldighet sig ålagd, anställa rättegång emot alla de andra hemmansegarne inom häradet, emedan dessa icke vilja ingå på denna ersättningsskyldighet, då densamma är för dem ett nytt onus.
Af alla dessa förhållanden, anser jag att Utskottet bordt hafva, enligt billighet och rättvisa, tillstyrkt, att en billig ersättning af postmedlen måtte utgå till de hemman som utgöra denna brefbäringsskyldighet, åtminstone med 6 skillingar banko för hvarje mil, helst detta icke skulle blifva för stor dagspenning för den person som utgör detta besvär.
Ank. till Exp.-Dtsk. d. 15 Maj 1851, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor, om befrielse för åtskillige Pastors- och Komministers-boställen frkn utgörande af rotering, eller om åtnjutande af ersättning derför, m. m.
Uti serskilde, från Högvördiga Preste- och Hedervärda Bondestånden, till Stats-Utskottet remitterade, motioner har blifvit yrkadt och föreslaget: af herr prosten Holm, att pastors-boställena i Mo, Bjärnå och Gideå församlingar i Vester Norrlands län måtte befrias från den dem åliggande rotering, samt derest sådant kunde ske, jemväl fran alla andra onera, hvarifrån prestbord i allmänhet äro fritagne; åberopande Bia. till R.
Prof. 1850 # 1851. 4 Sami. 2 Afd. 1 Höft. 2 10 Slats- samt Allm.
Besvärs- och Ekoti.-Utsk.
Utlåtande, N:o 4. motionären till stöd för sitt förslag det förhållande, att dä för omkring trettio år sedan nämnde församlingar blefvo skiljda från Själevads och Ornäs socknar, samt förklarats böra utgöra serskilda pastorat, de inköpt omförmälda boställe*), hvilka varit af krono-skatte natur; att dessa pastorat voro serdeles ringa, och att hvad serskildt anginge pastorn i Mo socken, denne icke, efter de sista fem årens medel-taxering, egde större inkomst än 560 r:dr årligen ; och har, vid föredragning af motionen, herr biskopen Heurlin hemställt, att bo ställshafvarne måtte ifrån och med den nya statsregleringen njuta ersättning af statsmedel, motsvarande tungan af roterings-skyldigheten. af herr doktor Stenhammar: att då Komministers-bostället Grönhult | mantal i Misterhults församling af Linköpings stift och Calmar län icke allenast vore augment till rustnings-stammeu N:o 32 vid Calmar Infanteri-regemente, utan ock anslagen till roten N:o 113 vid Tjusts Båtsmans-kompani, nämnde boställe måtte komma i åtnjutande af den lättnad i de på bostället hvilande tunga börder, hvartill detsamma enligt Rikets Ständers beslut, i afseende å Komministers-boställens befriande från rotering vore berättigadt, och att således antingen boställets roteringsskyldighet måtte öfverflytta* på annat oroteradt eller underroteradt hemman, eller ock, om sådant ej kunde ske, ersättning för roteringskostnaden lemnäs. af herr doktor Sandberg: att enahanda förmån, som blifvit för bostället
Grönhult föreslagen måtte tillkomma Komministers-bostället i Madesjö församling k mantal Riddaretorp, hvilket, beläget i Södra Möre härad af Calmare län, vöre anslaget till roten N:o 281 vid Södra Möres Andra Båtsmans-kompani. af Riksdagsfullmäktig en Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län, att då Komministers-bostället Torp i Hee socken af nämnde län, efter att vid Indelningsverkets början hafva påförts rotering, dock icke kommit i åtnjutande af den preste-bohlen i Riket tillerkända rote-frihet, samma boställe måtte varda från dess ordinarie roteringsskyldighet befriadt genom densammas flyttning på andra, närbelägna och oroterade, men icke privilegierade hemman och lägenheter, eller ock, i händelse det i roteringen måste qvarstå, ersättning derför måtte bostället lemnäs.
Derjemte har herr doktor Sandberg, jemte en framställning af det förhållande, att Komministers-bostället i Aby församling af Calmare län J mantal N:o 4 Wångerslät, som förr varit ett Kornett-hästhemman vid Adelsfahne Regementet, men år 1821 indragits till Invalidhus-fonden, hade en åriig afgäld, som, utgörande efter kronovärde 6 r:dr 27 sk. 9 Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utsfc. Utlåtande, N:o 4. 11 rist, årligen belalades med omkring 60 r:dr banko, hemställt, att då berörde afgäld vore serdeles tryckande, bostället kunde derifrån befrias, eller för denna tunga undfå ersättning.
Omförmälde motioner har Stats—Utskottet, gemensamt med allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet tagit i öfvervägande; och hvad angår frågan om befrielse för ofvannämnde Pastors- och Komministers-boställen ifrån den ordinarie-rotering, som enligt de framställde uppgifterna, af dem utgöres ; så få Utskotten erinra, att, enligt Presterskapets privilegier af år 1723 Preste- och Klockare-bohl äfvensom prebende-hemman och stammar äro frjtagne från ordinarie rotering; att Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref den 2 November 1833, fastställt den tillämpning af författningarne angående denna fråga, att, med befrielse för Kyrkoherde-boställen från ordinarie rotering, desamma skulle påföras extra rotering; samt att, med anledning af Rikets Ständers den 27 Oktober 1840 till Kongl. Majit aflåtna underdåniga skrifvelse, Kongl.
Majit under den 6 Oktober 1841, i nåder förordnat, att Kyrkoherde-bostället Torp å Dahlsland som vore indeldt till ordinarie rotering, väl skulle, såsom stamrote, framgent i ordinarie roteringen qvarstå, men deremot från 1841 års början, af ingående rotefrihets- eller vakans-medel, njuta ersättning i kontant för roterings-besvärets fortsatta utgörande; att, hvad angår Kapellans-boställen, Kongl.
Majit enligt Krigs-och Kammar-Kollegiernas kungörelse den 25 Februari 1835, uppå Rikets Ständers underdåniga framställning, förklarat, att alla de Kapellans-boställen i Riket, som antingen i brist på närbelägna oroterade hemman, måste qvarstå i roteringen, eller som fått densamma år 1826 orätt förflyttad på hemman, som redan af ålder voro roterade till fullo, skulle, med förbindelse att roteringsskyldigheten framgent fullgöra, undfå en rotering.*-kostnaden motsvarande ersättning eller vederlag af vakans-afgiften för jord, som, ehuru ordinarie rotering underkastad, likväl icke presterade rotering in natura.
Utskotten, som icke äro i tillfälle att i alla delar pröfva befogenheten af de nu ifrågavarande väckta förslagen, anse likväl, på grund af de upplysningar, Utskotten här ofvan meddelat, sig böra vördsamt tillstyrka: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i Nåder låta granska de framställde anspråken, och, derest desamma finnas vara grundade och öfverensstämmande med lag och författningar, vidtaga de åtgärder, som förhål* landerne kunna påkalla. 12 Stats- samt Allm.
Utlåtande, N:o 4.
Hvad deremot angår dels herr prosten Holms framställning, att ofvannämde Pastors boställen måtte befrias från jemväl alla öfriga orena, som desamma ålåge, men som af prestbord i allmänhet icke utginge, samt dels herr doktor Sandbergs förslag, att Åby Komministers-boställe, J mantal Wångerslät måtte fritagas från den deraf utgående afgäld, som, utgörande efter kronovärdi sex r:dr 27 sk. 9 r:st, skulle årligen betalas med omkring sextio r:dr banko; så^enär, i afseende å förra frågan det icke ens blifvit uppgifvet, hvilka onera, som jemte roteringen, af nämnde Pastors-boställen utgöras, hvadan Utskotten icke äro i tillfälle att bedomina befogenheten af den gjorda framställningen, samt beträffande den af Åby Komministers-boställe utgående afgäld, hvilken synes bestå af bostället åliggande jordeboks- och hemmantals-ränta, något lagligt skäl icke förefinnes för boställets befriande derifrån, tillstyrka Utskotten, att omförmälda framställning och förslag måtte förfalla.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Maj 1851, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om för andr adt sätt för Landtmätares aftönande, m. m.
Uti en inom Hedervärda Bondeståndet väckt, till Stats—Utskottet remittarad motion har Riksdagsfullmäktigen Johan Gustaf Wassmuth från Stockholms län, jemte en framställning om dels olämpligheten af nu gällande Landtmäteri-författningar och svårigheten att, då sådane tidt och ofta utkomma, känna efter hvilka af dem man hade sig att rätta, dels den dryga kostnad, som åbringades jordägare, till följe af laga skiften, och dels fördelen af Landtmätarnes förseende med bestämda löner, motsvarande deras svåra och ansvarsfulla arbeten, föreslagit:
Utlåtande, N:o 4. 4 3 Att Öfverdirektören för Landtmäteriet skulle bestämma ett visst antal, till läge samt landtmäterigöromålens beskaffenhet och handläggning olika län; att Landshöfdingen i hvarje af dessa län, i förening med förste lanndtmätaren skulle utvälja den skickligaste och med göromål mest anlitade landtmätaren inom länet, samt att desse sålunda utsedde landsmätare måtte bilda en kommitté, sorn borde sammanträda i Stockholm, och hvilken kommittés åligganden skulle blifva; att samla alla äldre och yngre författningar angående landtmäteriet och derefter upprätta förslag till ny författning och stadga så väl för laga skiften, som andre till landtmäteriet hörande göromål; att utarbeta en noggrann och för rikets län antaglig och lämplig stängsel-förordning, enär den nu gällande vöre bristfällig och oduglig; att bestämma den årliga lön, som borde landtmätarne af Staten tillkomma; att reglera landtmäteri-taxan, samt att uppgöra förslag till landtmätarnes pensionering vid en bestämd ålder och efter vissa tjensteår; Anseende motionären, att allt landtmäteri-arfvode, deruti dock ej inberäknadt den vanliga resekostnaden som skulle af vederbörande jordegare till landtmätarne utbetalas, borde efter uppgjorde räkningar till Statsverket ingå och af kronobetjeningen indrifvas, hvarvid, enligt motionärens åsigt, jordegarne skulle med betalningen af kostnader för laga skiften erhålla något längre anstånd, hvarigenom denna kostnad komme att för dem blifva mindre känbar, än för närvarande.
Sedan Stats-Utskottet ansett nödigt att behandla förenämnde motion gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och få Utskotten vid besvarande deraf anföra: att utom de allmänna Lagsamlingar, som efter Kongl.
Maj:ts befallning, blifvit utgifne, serskilde samlingar af Landtmäteri-författningar, på enskilde personers föranstaltande, tid efter annan utkommit, såsom Enagrii samling, den af Justitiae-Rådet Backman och Revisions-Sekreteraren Faxe år 1837 utgifna sammanfattning af allmänna stadgariden, angående skiftes-verket i riket, jemte samling af Kongl. Maj:ts utslag i åtskillige mål, till upplysning om skiftes-författningarnes rätta förstånd och tillämpning, samt det af LandtmäteriAuskultanten Björck nyligen från trycket utgifna sammandrag af Förordningar, Instruktioner, Bref och Cirkulärer, angående LandtmäterieUoch Skiftes-verket i Riket; genom hvilka Lagsamlingar och enskilde personers arbeten det af motionären antydda behof i förevarande hänseende synes hufvudsakligen vara afhjelpt; att förste och andre landtmätarne i länen re - 14 Siats- samt Allm.
Utlåtande, N:o 5. dan ej blott hafva bestämde löner, å stat uppförde, utan äfven äro berättigade såväl att erhålla pensioner från Civil-Statens Pensions-Inrättning, som att vid dertill bestämd ålder blifva uppförde å Allmänna lndragnings-Staten; samt att ehuru Kommissions-Landtmätarne icke äro att anse såsom ordinarie tjenstemän, likväl åtgärder blifvit vidtagne och medel af Rikets Ständer anvisade, i ändamål att till förmån för desse tjenstemän och borgmästare i städerna utom Stockholm, bilda en Pensions-anstalt, hvars organisation för närvarande arpa Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning beroende.
Vid berörde sålunda upplyste förhållanden samt då frågorna dels om utarbetande af en ny Stängsel-förordning och dels om reglering af landtmäteri-taxan icke synes vara af annan beskaffenhet, än att de förändringar i samma författningar, hvilka må af behofvet påkallas, kunna i vanlig ordning åvägabringas; alltså och då Kommissions-Landtmätare icke äro att såsom ordinarie tjenstemän anse, samt deras förseende med bestämda löner, i stället för de arfvoden, som de nu för hvarje förrättning äro berättigade att eshålla, ©tvifvelaktigt skulle vid många tillfällen vålla en mindre skyndsam behandling af landtmäteri-göromålen, få Utskotten, som anse tillsättandet af en sådan Kommitté, som motionären föreslagit, hvarken för nyssberörde eller öfrige af motionären angifne ändamål vara erforderligt, vördsamt tillstyrka: att förenämnde motion ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
H:o ii Ank. lill Exp.-Utsk. d. 15 Maj 1851, kl. 12 middi Utlåtande, i anledning af vackt fråga, att ull inom Appelbo och Malungs socknar belägen skogsmark måtte fördelas på jordegarne inom nämnde socknar.
Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt, till Stats-utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktigen Jolian Bergström från Stora Kopparbergs län föreslagit, att vid nu, Stats- samt Allm.
Betänkande, N:o 7. 45 pågående eller förestående storskifte inom Appelbo och Malungs socknar uti StoraKopparbergs län, alla inom dessa socknars rå belägna skogar måtte fördelas emellan samtlige jordegare inom socknarne, i mån af deras besutenhet, och att Kongl. Majrt och Kronan således måtte afstå ifrån sin rätt i samma skogar; till stöd för hvilket förslag motionären anfört, att nämnde jordegare dels voro fattige och dels saknade andra inkomstkällor än den som ortens skogar erbjöde; att skogsmarken vore af dålig beskaffenhet och föga tjenlig till odling, samt att den skog, som uti vissa socknar redan blifvit Kronan tillskiftad, och hvaraf endast en ytterst ringa inkomst erhölles, icke i värde uppginge ens till det belopp, som kostnaden för dess afskiljande utgjort.
Sedan Stats—utskottet, för denna frågas behandling sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit densamma i öfvervägande; och som genom Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1804, jemfört med Skiftesstadgan den 4 Maj 1827 och Kongl.
Brefvet den 13 Juli 1836, de grunder äro utstakade, efter hvilka storskiften och afvittringar inom Stora Kopparbergs län böra verkställas; alltså och då invånarne inom Malungs och Appelbo socknar icke lagligen äro berättigade att af de i samma socknar belägna skogar vid desammas fördelning erhålla mera, än som enligt nämnde författningar bör dem tillkomma, och några skäl, enligt Utskottens tanka, icke förefinnas att för dessa socknar bevilja särskilda undantag från författningarnes allmänna föreskrifter, få Utskotten tillstyrka att ofvanberörde motion må förfalla.
Stockholm den 12 Maj 1851. i\:0 7.
Arik. till Exp.-Utsk. d. 15 Maj 1851, kl. 12 midd.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om ny organisation af Läns-styrelserne.
Uti en af Riksdagsfullmäktigen Johan Johansson från Orebro län inom Hedervärda Bondeståndet väckt, till Stats-utskottet remitterad motion, har blifvit anfördt: att, ehuru 16 Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon-Utsk.
Betänkande, N:o 7. man år 1809, vid regerings-formens antagande, åsyftat att bilda en på samma gång stark och ansvarig regerings-makt, så hade man dock icke vidtagit några åtgärder för att åstadkomma en folk-styrelse, som kunde dels betrygga folket vid rättigheten att få sjelf ombesörja egna lokala och menighets angelägenheter, dels förenkla den gemensamma riksstyrelsen och statsförvaltningen samt gifva regeringsmakten den högsta styrka, genom att höja den öfver de små intressena och göra den till en opartisk ledare af de högre och samhälls-vigtigare.
Man lät den förut varande så kallade ländt-regeringen förblifva sådan den var, och man stadgade till och med i Regeringsformens 46 § att höfdingedömena skulle förblifva under “den vanliga landt-regeringen“.
Bristen på ordnade menighets-styrelser hade väl snart gjort sig märkbar och blifvit erkänd såväl af den kommité, som nedsattes för uppgörande af förslag till en förenkling af styrelse-verken, som af det Rikets Ständers serskilda Utskott, som fått uppdrag alt i frågan sig yttra, och Rikets Ständer hade jemväl vid 1840—1841 årens riksdag uttalat sin åsigt om kommunal-styrelsens oumbärlighet; men sådane åtgärder hade likväl icke blifvit vidtagna, att de uppfyllde behofvets kraf i omförmälda hänseende.
Af denna anledning har motionären, jemte förmälan att han under innevarande riksdag till Konstitutions-utskottet ingifvit ett förslag till ny redaktion af 46 § i Regeringsformen, åsyftande att äfven för framtiden betrygga landt-regeringens organisation på det sätt, att den icke genom ett regerings-beslut skulle kunna förändras eller upphäfvas, föreslagit följande stadganden: “l:o.
Läns-styrelsen skall i hvarje län bestå af en Landshöfdinge, två Länsdeputerade, en Landssekreterare och en Landskamererare.
Landshöfdingen, Landssekreteraren och Landskamereraren utgöra Landshöfdinge-embetet. a) Landshöfdingen förordnas för fyra års tid af Konungen, som dertill utväljer en af tre på förslag genom val af länets menigheter utsedde personer.
Valet sker genom elektorer, valde i stads- och lands-församlingarne till ett antal, motsvarande folkmängden.
Vid samma tillfälle och på samma sätt utväljes en suppleant att inträda i händelse af landshöfdingens afgång, sjukdom eller annat laga förfall. b) Läns - Stats-samt Allm.
Betänkande, N:o 7. 4 7 bj Länsdeputerade utväljas årligen af sockennämnderne på det sätt, att hvarje län delas i två distrikter, och sockennämnderne i hvarje distrikt utse en ibland, sig att såsom elektor deltaga i valet till distriktets deputerade, hvarvid tillika en suppleant utses, c) Lands-sekreteraren och lands-kamereraren utnämnas af Kongl. Majit, efter hittills sladgad ordning. 2.0
Länsstyrelsen skall föras i enlighet med en derför af Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt beslutad, af konungen utfärdad instruktion, hvilken instruktion bör affattas på följande hufvudgrunder, nemligen: a) Verkställighet af grundlag, lagar, Kongl, förordningar och påbud, domstolars beslut och myndigheters lag- eller författningsenliga reqvisitioner, åligger landshöfdingeembetet allena, äfvensom all expedition af länsstyrelsens beslut, stadgande!) och kungörelser. b) Alla länsstyrelsens beslut, rörande allmänna ordningen och allmänna hushållningen inom länet, skola fattas af landshöfdingen, de deputerade och landssekreteraren gemensamt. c) Alla länsstyrelsens beslut, rörande beskattnings-uppbörds- och redogörelse-verket inom länet, skola likaså fattas af landshöfdingen, de deputerade och landskamereraren gemensamt. d) Alla utsökningsärenden afgöras af landshöfdingen, en deputerad och landssekreteraren. e)
Skulle någon af de deputerade hafva förhinder att länsstyrelsens sammanträden bevista, inkallas suppleanten. 3:o
Landshöfdingen åtnjute visst bestämdt arfvode, äfvensom landssekreteraren och landskamereraren bestämda löner.
Deputerade åtnjuta arfvode och, då de äro bosatta utom residensstaden, reseersättning från och till hemorten. 4:o
Aila indelta löner och boställen för landshöfdingarne indragas vid de nu varandes afgång från embetena, på det sätt Rikets .Ständer derom vidare Kongl.
Majit underställa. 5:0
En ny reglering af länen företages, hvarvid iakttages, att Öfver-Ståthållare-embeiet i Stockholm organiseras i likhet med länsstyrelserna, hvarjemte motionären, för den händelse, att Utskotten ansåge sig ej kunna tillstyrka Rikets Ständer att genast i frågan besluta, hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att ett förslag till länsstyrelsens reorganisation måtte vid nästkommande riksdag blifva tRikets Ständer förelagdt, åtföljdt af förslag till nödiga instruktioner, m. m.
Brot. 1850 $ 1851. 4 Sami. 2 Afd. 1 Hafi. 3 18 Stats-samt Allm.
Betänkande, N:o 7. Sedan Stats-utskotlet anset! nödigt att behandla förevarande motion gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; men då motionären icke angifvit i hvilka delar länsstyrelsernas nuvarande organisation är felaktig eller icke uppfyller det med densamma afsedda ändamål, samt motionären icke heller antydt de fördelar, hvilka af dessa styrelsers organiserande på det sätt, motionären föreslagit, kunna vinnas, få Utskotten tillstyrka: att ofvanberörde förslag må förfalla.
\:0 8.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15
Maj 1851, kl. 12 midd.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om berättigande för stamrote vid båtsmanshållet, att, utom planpenningarna, af strö-rotarne njuta ytterligare ersättning för lemnad åker, äng, mulbete, vedbrand och stängselvirke.