Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan RancoUts,kottet’ i följd häraf, med anledning af de financiella åtgärder, som vid denna Riksdag blifvit beslutade, samt då, hufivudfrågan uti ett förändra dt, skick åter blifvit till Utskottets pröfning hänskjuten^ ansett nödigt inhemta Herrar BancoRudlmägtiges. yttrande, dels i sjelfva saken, dels om sättet hvarpå Herrar Fullmägtige funne ett allmängörande äf Banquens ställning böra ske, och hvad olika förhållanden dervid kunde komma i fråga, getingen pppgifterne med. delades årligen efter afslutade Räkenskaper, eller vid hvarje Revisionsförrättnings, slut; så hafva Herrar BancoFullmägtige uti afgifvet Memorial yttrat, att de för sin del icke finna något hinder, det berörde uppgifter måga årligen meddelas Allmänheten på det sätt, att desamma inflyta uti Berättelserne, ofver de hvarlannat år inträffande Revisionerne, samt deremellan genom extracter af Bokslutet, hvilka så fort ske kunde-, komma att det följande året uppgöras, och jemte Allmänna Tidningarne Allmänheten meddelas.
D°i enligt ofyannamnde, till Utskottet in. komne ProtocollsUtdrag, det finnes vara genom trenne Respective Stånds, beslut generelt förordnadt, att Publicitet af Banquens hela ställning äfven efter det Rikets nu församlade Ständer åtskiljas, skall komma att ega rum, anser Utskottet sig nu icke heller böra ingå i någon vidare behandling af sjelfva hufvudämnet, hvaröfver Utskottet i förut afgifvet Betänkande sig yttrat, än att blott tillkännagifva Utskottets öfvertygelse, ätt, Banco-Vtskottets Betänkanden.
s 3j> Stå vida fråga en gång förekommer om Realisation^ vidtagande, det för utförandet deraf då torde blifva nödigt att inställa alla till Allmänheten skeende uppgifter, rörande BancoVerket och. dess tillstånd..
Beträffande åter tiderne för de periodiska uppgifternes meddelande, derom något Rikets Siänders Beslut i anseende till Högvördige PresteStåndets, ytterligare uppskof’ med: sakens, afgörande ännu, icke är gifvet, så, får BancoUtskottet för sin del vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att dessa perioder må inskränkas till hvarje Riksdag samt de deremellan infallande RevisionsJörrätiningar; emedan uppgifterne då i mera sammanhang kunna framställas, och ett redigare begrepp erhållas om de förändringar sorn i operationernes gång inträffat.
Hvilket förslag, Instämmande med Vallöf), BorgareStåndets redan tagne beslut, Utskottet får.,i anledning af Högvördige PresteStåndets Remiss, till Riks-Ståndens närmare bepröfvande öfverlemna.
Stockholm den 17 November 1823.
Ankom den 19 Nov. 1823 Memorial lill' Rikets Högloft.
Ständer angående de föreskrifter, som uti In* structionen för Baned - Förvaltningen må lemnäs, angående utlåning pa fast Egendom intill nästa Riksdag, *j€ BaneoUtskötttts Btiänkandtnts.
•^edan enligt Rikets Ständers lemnade bifall till Stats- och BancoUtskottens afgifna Betänkande Nto 5.7, det blifvit BancoUtskottet en* skildt uppdraget, att hos Rikets Ständer , föreslå de reglemssitariska föreskrifter sorn, i anledning af satnrnanslagne sjtdje och 24:de punkterne uti samma Betänkande komma att gälla och iakttagas; får Utskottet först i fråga om sjelfva Utluningsfonatnt bestämmande tillstyrka följande redactiou uti Reglementet för* BancoSty reisen ,:Til! utlåning från Banquen emot pant af fast Egendom , hafva Rikets Ständer anslagit: 1) Alla från osli med 1824 års börjats ingående Capitalafbetalningar på Banquens, vid ultimo Dec. iS28, utestående fordran, ernot inteckning i fasta- Egendomar så val för 5 sorn 4 procents ränta; och må häruti äfven inbegripas
Capitalafbetalningarne för det på särskildt conto upptagne länet till Gagnefs Socken*. 2) Hälften af alla från och med år 1824 ingående Capitalafbetalningar på Banquens fordran för utgifne Odlingslån. 3) En summa af En Million Tvåhundrade Tusende (1,500,000) Riksdaler BancoTransportSedlar, hvilken, fördelad på fem (5) år* från och med 1824 till och med 1828, skall användas till förökning af ofvannämnda tillgångar.
Denna samfälda Fond fördelas och till" feaadahälles Lånsökande, på »ätt och ande* Stine o- Utskottets Btiänianden, t j-j villor, sorn bär nedanföre stadgas} och kora* iner utlåningen deraf att taga sin början nästa Sr i'844, allt i den mån Lånehandl i egarna blifva till Banquen Ingifne och complette befunned* Hvad härnäst beträffar den fråga i Huru. vida Egare af Fastigheter, utan undantag, mat kunna tillerkUnnas delaktighet i Lånefonden, så har Utskottet sig nogsamt bekant, att så val inora RiksStånden sora under sammansatte Utskottens öfverläggningar, blifvit yrkadt, det dylika lån endast mot Pant af Fastigheter å Landet skulle få tftgifvas.
Utskottet delar likväl icke denna öfvertygelse} heldst den nya Lånefonden blifvit anslagen, för att i allmänhet afhjei-pa förlägenheten af en öfverklagad penningebrisf, och i sin mån bidraga till både Närings- och Handelsrörelsens försättande i -ett bättre skick.
I betraktande häraf, anser Utskottet sig böra tillstyrka följande stadganslen i detta afseende: j) Hvar och en i Sverige bosatt och under Svenska Hagarne lydande Medborgare, anses berättigad att af FastighetsLåneFonden kunna erhålla delaktighet, då den etbudne panten finnes med Författningarne enlig, och. innebär den för Banquen nödiga säkerhet. 2) Lånetillgångarne fördelas efter enahanda grund som vid 1815 års Riksdag stadgades, nemligen så:
Att för X/andt- och BruksEgendornar, afsättes |:delar eller 80 procent, för Stockholms Stad sVdei eller 1 procent, 238 Banco Utskottets Betänkanden. och för de öfrige Städerne fidela t 'Eller procent utaf totala beloppet 3) Såsom- pant antages:
Pä Landet : Säterier och Frälsegods, KronoSkatteRusihåll, och KronoSkatteHemman : Frälse- och SkatteJernbruk : samt, enligt 'Rikets Standert» under nuvarande Riksdag rneddeldte tillåtelse* de så kallade Hyttör i Bergslagen, ehuru ej upptagne under vanligt hemmantal: likväl endast så vidt dessa ega tillydande jord, hvars betydlighet och värde blifver enda grundett för deras Lanerättighet.
Brandförsäkrade Stenhus, samt I Rikets öfrige Städer.
Hus och Byggnader i allmänhet för hvilka, efter tagen Assuran e i Allmänna Brandförsäkringsverket, afgiften linnes för alla åren inbetald, och likaledes Tomter, Årf och egna Akrar, Angar öeh Vretär Uti och invid Städerne.
Vidare och beträffande den grund, hvarefter Utläningsbeloppet för hvarje slags panter ma. bestammas; så enär den för beläning af Fastighet å Landet, samt Städernes jord, vid 1815 års
Riksdag antagne grund att bestämma Lånebeloppet till ^:del af Taxeringsvärdet allt hittills, efter flere års vunnen erfarenhet visat 5ig säker och pålitlig, anser Utskottet Kongl - Banco- Viskotttts Betäntiandeni 339 Kungörelsen af elen 27 September 1815, i denna del böra följas, endast ined den förändring, att
Ijånen ina beräknas efter 182 g i stal. let för 1814 Srs Taxeringsvärden.
Jemnväl finner Utskottet Beläningsgrunden för BruksEgendomär kunna enligt Kongl. Kun* '{rörelsen af den 31 Äng.
1814 oförändrad bibehållas.
Äfvensom att för beläning af Brandförsäkradé Stenhus i Stockholm ingen förändring i de hittills gällande grunder kan anses behöflig.
Hvad åter VidkomVner Fastighet i de öF. rige Städerhe, så-i betraktande deraf, att Bart'quen redan lidit betydliga förluster på dess, mot sådan pant utgifne
Lån, beräknade till högst hälften af den 'summa, hvartill Egendomarne blifvit skattade vid laglig så kallad Bancovärder.ing, beläningen dock aldrig sträckt öfver häfva Brandförsäkringsvärdet; anser Utskottet nödigt, det denna grund förändras, oell i dess ställe blifVer stadgadt-, att ej mer ari ^:del af Taxeringsvärdet för år 1823 kunna såsom Lån beviljas, med iakttagande tillika, att Länet i intet fall får öfverstiga tredjedelen af den summa, hvartill Fastigheten finnes brandförsäkrad. X öfverensstämmelse härmed föreslås vörd. samt följande Stadganden: l) På LandtEgendömar samt den Städer’ne utom 'Stockholm, ‘tillhörande jord må såsom lån utgifvas en tredjedel af 1823 års Taxeringsvärde, som genom af Kongl. Majrts Betailninghafvande bevittnade Utdrag utur Prof *4° Banco-Utskottets Betänkandtn. ningsCommittéens Taxerings-längder bör be* sannas. 2) På Fralse- och SkatteJernbruk, som hafva egen skog, och andra till-egor af den tillräcklighet att åtminstone hälften af det tillåtna smidet kan tillverkas rned kol af egna eller Recognitionsskogar, får såsom Lån utgif•vas Två hundrade Femtio
Riksdaler för hvarje Ett hundrade Skeppund vid Bruket, emot Hammarskatt beviljadt smide; men på de Bruk rom drifvas med köpekohl må ej högre lån tillåtas än Ett hundrade Femtio Riksdaler för Ett hundrade Skepp-d pri vilt gieradt smide.
Och aro alla sådana Jernbruk som icke ärt» anlagde på egen Frälse- eller Skattegrund, och hvilka särskildt icke ega några Bruket till styrka underlagde Frälse- eller SkatteHemman, från Eånerattighet uteslutne, j Hemman i allmänhet, sorn till Bruk utgöra kohl, dagsverken och körsslor, få icke särskildt för sig belänas, utan anses såsom hörande under Brukets värde och den derå utgående Lånesumrnan. 3) På brandförsäkrade Stenhus 1 Stockholm utlånas hälften af den summa, hvartill de i BrandförsäkringsContoiret äro till brandskade- ersättning antagne. 4) Hus och Byggnader i Städerne utom Stockholm enär de, i Allmänna Brandförsäkringsverket sro för brandskada försäkrade, samt afgiften för alla åren blifvit inbetald, få högst belänas med £;del af 1 fe -t 3 års Taxeringsvärde - 13anco'tjtskottets Fetilnhanderi] '241 de, enligt vederbörligen styrkt Utdrag af PrafningsCommittéens Taxeringsiängder; och under iakttagande att lönesumman i intet fall kan få öfverstiga tredjedelen af dea summa, hvartill Fastigheten finnes brandförsäkrad.
I anseende till Philipstads särskilda Privilegier, enligt hvilka Fastigheter derstädes ej få till en hvar förytträs, iaktfages vid Föns beviljande mot sådan pant, det vid sista Riksdag gifne stadgande: att utom vanlig laga inteckning, äskas en af Magistraten, eller Landshöfdingen i orten godkänd burgen utaf tvänne vederhåftige män som, en för båda och båda för en, ansvara för skulden till capital och ränta; hvilken borgen hvart femte år, så länge något af Lånet innestår, skall genom Låntagarens försorg förnyas.
Hvad här nedanföre särskildt finnes stadgadt, rörande högsta Lånebeloppet för en person, skall alltid vid Lånesummornes bestämmande tjena till nogaste efterrättelse.
1 fråga om det högsta belopp, som till en Ijdr.tagare mot pant eif Fust Egendom mä hunna ntgifvas, har hos Utskottet i öfvervägande kommit, att då ganska mariga Låneansökningat annu finnas qvar'liggande i Banque», för hvil ka af den förra Lånefonden icke stått att erhålla åstundadt penningeunderstöd, tilloppet af Låriebehöfvande sannolikt kan förmodas blifva större än med den nya Fondens tillgångar öfverensstämrner; hvarigenom således, i händelse lånerättigheten för en person efter förra Bihang till Riks. St.
Erot. igSå. 6äe Sami.
N:o 16 a4* Banco-Utskottttt Betdnkanden. ■vanligheten finge utsträckas ända till 6ooe Rulf* egare af mindre Egendomar ej skulle komma i tillfälle att erhålla ett biträde, hvilket, såsom gagnande och förmånligt, torde böra i möjliga, »te måtto göras tillgängligt för alla, och derigenom utspridas på flere händer.
1 stöd häraf och under tillika fästad t afseende å Högvördige Preste* och Vällofl. BorgareStåndens uti deras Beslut, rörande Finäneeplanen, på förhand yttrade önskan och meddeldte förklarande, att något
Eån af denna nya Fond ej bor. de få öfverstiga Två Tusende Riksdaler, föreslår BancoUtskottet vördsamt, en så lydande föreskrift i detta ämne: i) ”Ej må något
Eån af denna Fond öfverstiga Två Tusende Riksdaler Banco; icke heller får utöfver detta belopp utgå till eri och samma person uti särskildta
Lån eller emot pant af flere Fastigheter.
Hvadan ock den Låhsökande, sorn häftar för Lån af den förra Fonden, ej kan erhålla mera än fyllnaden i berörde summa.” s) Sökes Lån af Corporationer eller Bolagsman Samfäldt, gäller det vid 1818 års Riksdag gifne Stadgande': så ätt den Bolagsman som förut enskildt Häftar för Lån till ringare belopp än 3000 R:dr, kan för sin part i Bo. laget erhålla så mycket sorn fordras till fyllnad i denna isumma, eller öm han först.iklädt sig andel i det samfäldta BolagsLånet, dock ega sin enskilda Låneratt öppen, för hvad på hans anpart deraf brister i aooo R:dr; samt för öfrigt i de fall då Interessenter, antingen JBancoUtsAotteta BetiinAanden.
945 Vedan häfta för fulla Lånebeloppet, Icke kunna styrka sig vara frie från Förmynderskap och Uppbörd m. m., eller på annat sätt brista i erforderlige prestanda, alltid iäkttages att afdrag sker på desses andelar, Utan förfång för de öfriges rätt.’’ 3Den tillåtelse, sorn hittills Varit gifven att Lån Transporteras till annan pant för så vidt inbetalningärne öfverstigit hvad, enligt Skuldförbindelsen, erläggas bordt, finnér Utskottet kunna utan olägenhet fortfara, så väl i afseende på äldre FastighetsUån sorn de, hvilka af nya Fonden komina att utgifVäs* likväl med den förändring, att dylika Tränsportlån, för hvilka någon annah gräns före detta ej hanni t s, än den sorn bestämmes af pantens värde» i förhållande till de stadgade utlåningsgrun* derne, och hvarigenom således ända till 30* 40 å 50,000 K.-dr kunnat af samma persön be* gagnas, hädanefter måtte blifva inskränkte in* om det maximi.belopp, som för utlåningar af gamla Fonden funnits utsatt.
Hvaraf dock ej hinder må Uppstå för de rödån beviljade Träns* portLåns successiva UtgifVande.
Och torde föreskriftenhärorn då böra lyda sålunda t , ’’Den hittills medgifna rättigheten ätt transportera skeende öfverbetalningar å Banco, lån fran en pant till en annan, fortfar än vi* dare med det uttryckliga Vilkor, att till en person ej får beviljas mera än inalles Booo It:dr, antingen de transporterade medlen Utgå särskildt af gamla eller nya Föndfen eller ock knot olika panter, till en del af hvardera. ,5.4.4
Banco* Utskottets Bettini anderi:
Omsättning af Lån pä den persons namn, soni genom laga fång efteråt blifvit egare af en heland!? astighetspant, vare deremot, till det belopp, som i samma pant får qvarstå, likasom förr tillåten, utan hinder af den skuld, hvarföre denne person till gamla eller nya Fonden kan finnas häfta.”
Hvad ändtligen beträffar vilkorett, sorn för återbetalning af de frän nya LäneFonden utgående ,FastighetsLän ma bestammas; föreslår Utskottet, med hemiadt stöd af Rikets Ständers generella IBeslut, och sedan Utskottet äfven till öfvervägande för.ehaft en från Väjlofl.
Eorg^reStåndet i detta ämne remitterad motion af Herr J.
Ut Winberg, att så lydande föreskrifter md till Vederbörandes efterrättelse utfärdas: 1:0 ’’På hvart och ett af dessa
Uån skall ovägerligeri erläggas årlig afbetalning uti Svenskt Silfvermynt eller deremot svarande lodtal myntbart Silfver, reduceradt till
R:dr efter nu varande Skrot och korn, med ett belopp af 2 för hundrade i ett för allt om året, beräknadt efter den summa, hvilken i BancoSedlar såsom "Lån utgått.”1 2:0
Efter 3 3-jr års sålunda verkstäld inbetalning anses Lånet liqvideradt.
Låntagare obetagit, att om han så för godt finner, öka eller påskynda afbetalningen, och derigenom tidigare sin skuld afbörda; dock efter samma beräkning', så att iBanquen må för hvarje i Sedlar utgifvet
Lån af denna Fond, kunna påräkna en återbetalning af 66|;dels procent i'
Silfver.’’ Bahco-Utskottets Betänkmdett.
-3 34^ 3) ’’Vi(] p&nters försäljning, för bristande betalning, eller annars med BancoStyrelsens lemnäde tillstånd, skall följaktligen ingi, bland Itöpevilkoren att
Länet, efter ofvapuppgifne beräkningsgrund, antingen contant liqvideras, eller till det belopp, sorn får qvarstå, af köparen Öfvertages.’’ Hvad förut och vid denna Riksdag före • 0 skrifvet är, i afseende pa huru förhållas bör med den Gäldenär, som öfver ^året försummar att verkställa föreskrifven inbetalning, må äfven för dessa Rån gälla och iakttaga; äfvensom i hvad angar Lånehandlingarnes beskaffenhet och pröfning, anmaningar, lagfarter och panternes försäljning, antingen i orten eller å; Banquens egen Auction, allt efter BancoSty? relsens godtfinnande och sig företeende omständigheter, Utskottet anser någon förändring uti hittills gällande Stadgar icke vara erforderlig.
Detta allt, jemte några Ledamöters, i vissa delar yttrade särskilda meningar, underställes vördsamt Rikets Ständers upplysta bepröfvande; med tillstyrkan derjemte att, angående en allmän Nådig Kungörelses utfärdande i detta ämne, underdånig skrifvelse må genom Rikets Ständers Expeditionsutskott afgå.
TJtdrag af P otocollet , hållet hos Rikets Höglofl.
Ständers BancoUtskott den 17 November ,1833. 346 Banco Uttiotteti Rctänlanden.
S, D. Vid justering af Högloft, BaneoUtslottets memorial till Rikets Ständer, angående de föreskrifter, sorn uti, instructionen för Bancoförvaltningen må lemnäs, angående utlåning på fast Egendom intill nästa Riksdag, åberopade nedannämnde Herrar ^Ledamöter deras vid öfverläggning i ämnet, yttrade, ifrån pluralitetens beslut, skiljaktiga meningar: Herr CancellieRådet Bruncrona: ’’I frågan örn maximi-beloppet af de nya lån, sort» mot underpant af Fastighet tilt en och samma person måga utgå, föranlåtes jag i så måtto skilja mig ifrån pluralitetens tanka, att, i stället för 2000 R dr, jag anser detta belopp börg fastställas till 6ooq R:dr. Genom bestärnmanmandet af en sådan Summa har jag först afsett enhet i utlåningsprincipen.
För de. sednast beviljade Fastighetslån h ef Summan af 600a R:dr fastst al c! , såsom det högsta en låntagare ur Banquen kunde erhålla och i öfverensstämmelse dermed har ock BancoUtskuttet förklarat, att transportlån, som hittills fått uppgå till ett oinskränkt belopp, så vidt Banquens säkerhet endast sådant medgifvit, nu mera icke få uppgå till högre än Gooo R:dr.
AF sigten med de förre fastighetslånen var, såsom den vid flera tillfällen varit uttryckt, lika mycket som nu, att sprida dem bland lanbehöfvande, utan att derföre lemna de låntagare ett alltför ofullkomligt lånebiträde, som med störte fastigheter behöfva deremot svarande BancO'Utskottets Betänkanden.
347 kraft och understöd till större hushållsföretag, Dessutom hindra icke desse större lånebiträden dem sorn söka mindre, att åtkomma lånefonden i den ordning de sig dertill anmäla.
Vidare har jag genom högsta lånesummans bestämmande till 6000 R:dr sökt bereda den till ifrågasatte försträckningar anslagna fondens fulla begagnande, hvarmedelst jag trott det ändamål befordras, som Rikets Ständer vid dessa nya Fastighetslån hufvudsakligen synas hafva åsyftat, att nemligen inom viss tid få Banquens reella fond till påräknadt belopp så förstärkt, att en önskad realisation derigenom mätte kunna forts,kyndas.
Med förbindelse att Capital och ränteafbetalning ovilkorligen i Silfver måste erläggas, torde, i anseende till farhågan afSilfrets uppstegrade värde, relativt till de låntagne Banco.sedlarne, dessa lån icke blifva så begärlige, att icke den för dem arivid ste betydliga fond sannolikt skäll kunna lemna utväg åt alla lånsökande, att blifva hulpne, om än dessa lån finge utsträckas till 6000 R:dr, heldst en mängd Fastigheter icke kunna erbjudas Banquen till säkerhet, såsom förut häftade med Banco'ån eller andra inteckningar, hvilkas innehafvare ej vilja postponera deras företrädesrätt ” Häruti instämde Herr Kammarherren Friherre Rålamb.
Herr Nilsson anförde: ’’Jemte det jag biträder den reservation Herrar Friherre Rålamb och GancellieRådet Bruncrona ä-i$ BancoUtskottets Bettini anden. undgå, att anföra några 'yttranden, i afseende på de regi em en t a fiske föreskrifterne för Silf verlånep.
Da desse
Ian af 3 Riksstånd beslötosj skedde detta, ener hvad jag trott mig finna, af a:n.e föremål , det ena att afhjelpa den öfverklagade penningebristen i landsorterne, det andra att förstärka Banquens reella fond.
Och sorn jag har den öfvertygelse, att begge dessa ändamål äro af allmän önskansvärd nytta, är det min pligt, att framföra de skäl jag har till den förmodan, att de fördelar man väntat af berörde låneanstalt, förfelas genom de ,reglementariskä föreskrifter, sorn Högh RancoUtskottet föreslagit.
Den bestämda grunden för ränta.och återbetalning af berörde lån, innebär visserligen en förmån uti det allmänna interesse sorn Banquens genom dem blifvande Gäldenärer få att motverka myntvärdets försämring vid Riksdagarne.
Men det kan ej vara tillräckligt sörjt för framgången af desse uppräknade ändamål, i fall det efter Utskottets förslag stadgas att 2000 R.-dr blifva den högsta summa, som till en person finge utlånas och ingen minimi summa bestämdes, då man vet att i vissa provincer besutenhet eger rum på hemmansdelar af ringa värde, hvaraf följden ostridigt skulle blifva att endast mindre Jordegendomar och blott en Class medborgare, nemligen jordbrukande allmoge, komme att be. gagna desse lån* Detta har likväl aldrig varit Hedervärda Ståndets syftemål, ty derigenom skullg antingen handa, att fondeg Banco TJ t slottets Betlinlanden. 249 blef obegagnad, eller att berörde utlåning upp» ginge till en sådan ytterlig mängd af län, att Bartquens nu varande Ämbets- och Tjenstemän icke möjligen skulle medhinna alla de åtgärder, som dertill fordras, nemligen granskningen af Lånehandlingar, påminnelser örn ränteliqvider, lagsökningar för bristande afbe» talningar, bevakningar i Concourser, tillstånds beviljande till executiva försäljningar, transporter och omsättningar m. m., samt i framtiden inteckningsförnyelser.
Om det antages, att endast 500 lån årligen utginge, som jag anser vara det minsta antal, blefve det likväl på 5 år, 2500 lån och det synes således omöjligt att nu varande personal i Banquen skulle kunna medhinna att bestrida den tillökning i gö* xomålen, som härigenom uppkomme.
Och e» huru penningebristen hos berörde Class medborgare för en tid upphör, blifver den så mycket större, efter det afbetalningen någon tid fortgått, så mycket mer sorn tillgången i olämplig väg blifvit beredd.
Olägenheterna deraf att mindre
Jordbrukare blifva i allmänhet på detta sätt skuldsatte, nemligen med skyldighet, att betala med Silfver, äro, efter hvad jag med visshet inser, oberäkneliga, och bland dem bör jag anmärka att dessa gravationer skola lägga det kraftigaste band på enskilda crediten.
Den af ållskogen som har Bancolån, kan ej vidare mot inteckning få penningelån , hvarken i publik fond eller af privat man, och när flere egendomar äro uti en_ inteckning belände i Ban - s 50 Hanco'Uiskottets JBetilnlqnden. quen, så kan ingendera af dem särskildt executivt säljas.
Deremot har jag föreställt mig att ända» målet nied berörde låneanstalt kunde vinnas, i händelse att större maximi-belopp för utlåningen bestämdes, hvarigenom större Egendomar, Ilvars egare bereda den mindre jordbrukaren förtjenster, kunde begagna lånerätten.
För 2000 R:drs lån, kan egaren af en Egendom af 30 till 50,000 R:drs värde, ej gravera den med första inteckningen ; således blifva desse ohulpne; men en stor del af dem äro i största förlägenhet och just sådane Egendomar är det, sorn i allmänhet sakna köpare och genom dylika lån, sorn de ifrågavarande,' i fall de voro större, kunna lättare säljas., Ostridigt lärer defc ock vara att exporteurer, bruksegare och större possessionater äro främst i tillfälle att anskaffa Silfver- Fxporteurer äro del* Bruksegare, dels Seminanter; och Possessiohater äro exporteurer af skogsproducter.
Att desse, som förlägga den mindre jordbrukaren skola utestängas, måtte jag påstå vara en besynnerlig utveckling af beslutet om ny fon4 för fastighetslån.
Utskottet har föreslagit, att återbetalningen får ske äfven skyndsammare än 33I år; men icke utstakat någon annan liqvidationsgrund, än om lånet qvarstad nyssnämnde tid; således skulle den, som på hälften af berörde tid ville liqvidera sitt lån, icke få godtgörelse för hvad räntan på återstående capitalet utgjorde för de återstående åren, hvilket voré Banco-Utskottets Betdnkandtn. . 551 detsamma, som att förneka låntagare eller dens efterträdare att göra sig skuldfrie från dessa lån; men jag tror det blifva nödigt, att liqvidations- och räntegrund bestämmas.
Om t. ex. ett lån på 1000 R:dr Baneosedlar reduceras å 128, sk.
Cours, så gör det 375 R:dr Specie.
Silfverafbetalningen, skulle för att gå jernnt in på 334dels. år, bestämmas till 3 proc. och för redighet, vöre äfven lämpligast, att utstaka räntan till lika eller 3 proc. då denna ränta skulle beräknas för ali uppskjuten eller försummad inbetalning och den som ville afbörda sig hela länet, borde yara, berättigad, att få ränteafdrag efter denna grund, för hvad som vid lånets återbetalning på förhand återstår.