Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fullmagtige icke kunnat undgå med särdeles missnöje anse Bolagets n ysso ni förmälda åtgärd att, tvärt emot BäncoSty relsens gifne erindran , genom formligt beslut ikläda Verket sådana förbindelser mot familjer och anhörige äf en» blott på 0- bestämd tid, constituerad Tjenstemanna-Corps, för hvilkas Uppfyllande i alia fall ingen framtida säkerhet kunde ega rum, ulan genom Bolagets egne tillskott , enär dess rättighet till disposition af anslagne allmänna medel, ej kunds utsträckas utöfver ’hvad med CmaiVerk^ist 184 Banco-ZJtskottets Betänkande»» bedrifvande stöde i oskiljagtigt sammanhang; att det i synnerhet varit för Herrar Fullmägtige lika obehagligt, sorn oväntadt, att Ledamöter i Directionen, hvilkas nit, för Canal» Verkets framgång och verkliga fördel, ej borde betviflas, och sorn voro närmast i tillfälle hänna BartcoStyrelsens af Rikets Ständer erhållna uppdrag att anmärka allt som syntes stridande emot de vilkor, hvarunder Bolaget erhållit allmänt understöd eller hvaruti misshushållning kunde förspörjas; med rättighet att innehålla anslagen intilldess förklaring , som af BancoStyrelsen godkännes, blifvit aflemnad, eller nödigt afseende gjordt å det som till rättelse är uppgifvit’’; likväl kunnat icke allenast biträda utan ock tillstyrka Bolagets ofvannämnde beslut; heldst då Herrar Fullmägtiges i ämnet förut gifne förklarande ej åsyftat eller innefattat den ringaste inskränkning i Hirectionens och Bolagets rätt, att för hvarje år särskildt förordna om nödige ansedde Gratificationer och understöd; och slutligen att Herrar Fullmägtige, hvilka ej kunnat sisom höjaktiga antaga de vid Bolagsstämman åberopade skäl och considerationer, funnit sig pligtige att förhållandet, jemte detta deras omdöme, till blifvande Rikets Ständers BanCo-Utskotts kännedom i sitt Protocoll förvara.
Hvad nu i denna del först angår Herrar BancoFuIImägtiges medgifvande, att måttelige gratificationer endast för ett år i sender mi kunna af Directionen eller Bolaget fötunnas medelloi* finkor ocL* Bart} efter aflidne Tjen.
Banco Utskottets Betänkan den. i8$ gtemän och Aibetare, som gagnat Verket), si har BancoUtskottet funnit sa mycket mera skäl att instämma uti ett sådant medgifvande , sorn ■utom det att
Utskottet ansett detsamma vara grundadt på billighet och rättvisa, det egentliga ändamålet på sådant sätt fullkomligen vinnes, utan att Bolags Delegarne sjelfve blifva på förhand bundne eiler betagne deras tillständiga rättighet att vid sammankomsterne för hvar och en gång pröfva de olika omständigheter, under hvilka, med afseende å CanalVerkets tillgångar och Gratifk-ationstagarnes tilläfventyrs förändrade belägenhet in. m. fråga kunde uppstå huruvida sådane anslag till ett lika eller mindre belopp böra fortfara.
Hvad ater vidkommer Bolagets vid dess sist omförmälde sammankomst, i stridighet med Herrar BancoFullmägtiges bestämda förbehåll fattade beslut, att fortfara med beviljandet af perpetuella pensioner; så jemte det BancoUtskottet ej kan undgå att göra anmärkning mot ett så beskaffadt beslut, såsom hvarken för CanalVerket gagneligt eller i dess närvarande ställning behörigt, får Utskottet vördsamt tillstyrka, det Rikets Ständer må meddela ett bestämdt förklarande, att Banquen eller Staten icke i en framtid ansvarar för dylika af Bokaget ingångna förbindelser, och att alla sådane, med de nu omnämnde likhet egande utgifter, hvilka Bolaget i annan ordning, än Rikets Ständers Fullmägtige medgifva, kan finna sig befogadt bevilja , ina Bolags Del ega r,ne alle - 1*8$ Banco-Utskottets Bettiniandur* na påföras, och af deras enskilda egendom hes tv i Jas Slutligen och likaledes med föranledande af Rikets Ständers Revisorers Sr 1820 till Rån» coUtskottet afgifrie Berättelse, har - Utskottet utaf det vid Götha CanälBolags allmänna sam-’ inankomst uti Linköping i September månad Sr 1818 haline Protocoll inherntaf, huruledes, sedan GanalDirectionens Ordförande, r. d.
StatsBådet m. m» Herr Grefve von Platen, uppå flere anförde »kai då förklarat, det lian af nödig omsorg för sig och sina närmaste vore föranlåten att dädanefter inskränka sin befattning vid CanalVerket till blott de göromål, sorn rörde sjelfva byggnaden och på Canal linien föreföllo , samt hvad för öfrigt t i i i Verkets bästa genom correspondance på Hufvudstaden kunde uträttas, men att Herr Gref. ven deremot, under de uppgifna förhållanden, ej mera vöre i tillfälle att vistas långa tider, aflägse från sine närmaste och må hända ändå oförmögen att uträtta hvad Pierr Grefven arn sage vara sin pligt oell för Fäderneslandet af högsta vigt; Bolaget under yttrad öfvertygelse att Verkets angelägenheter till alla delar af ingen annan an Pierr Grefven rätt kunde besörjas, dels erbjudit såsom en ehuru ringa ersättning för Herr Grefvens under den förflutna tiden hafde extra kostnader och gjorde uppoffringar, 6000 II:dr i ett för allt, dels ock, jemte Önskan och anhållan att Herr Grefven måtte på lika sätt som förr fortsätta sia be fattning, icke jaskiäait blott tilj Canal liui.ea.
BancoUlskottett
Betänk andert - oell de åtgärder, som till byggnadens verkst ä lighet 'norde, eiler de a render, som genom cor respondance kumle skötas, utan urst räckt till alia de tilifällen, da, elwar sorn iieldst GöthaGavial Bolags angelägenheter skulle kunna erfordra Herr Grefven* närvaro , anslagit lur det tillkommande och personel! för Herr Grefven till bestridande af nödige extra utgifter» 2000 11:ör Banco årligen utöfver det, med in» beräkning af resapfermitigär förut, i ett för allt stadgade arfvode af ,-j,006 Ht dr Banco; 1 an* ledning hvaraf, och sedan frågan om den erbjudna ersättningen för det framfarna, enligt* Herr Grefven** åstundan alldeles förfallit, mert nyssnämnda tillökta anslag till extra utgifter blifvit af Herr Grefven antaget; med samtycke att enligt Bolagets önskan likasom förut fortsätta sina åtgärder , samma tillökning af 2000* B:dr årligen till följe af Bolagets fattade bes slut, tagit siu början från och. med det då löpande arbetsåret j8iS.
Efter erhållen communication af detta Bolagets beslut, förklarade Herrar EancoFulImägtige; uti ProtoeolIsUtdrag af elén 34 Januari! i8s9v 3tt de ej funno sig i tillfälle häröfver meddela något bestämdt Utlåtande, innan Kongl. Majit», uppå Bolagets . underdåniga anhållan, i nåder stadgat, rörande Belegarnes inbetalningsskyldighet; samt derefter utröndt blifvit, i hvad plån er, fortfarande insättning å A c ti erne för framtiden kunde påräknashvarefter och sedan Kongl. Majit afslagit
Åctieegarnes underdåniga anhållan, om. dispence från de i Xleglementet ijtJtahiidfi påfölj» Banco•
Uttkottett Butänkanden. der vid försummad betalning, och för öfrigt inhemtades, att insättningen för år 1830 så nära blifvit fullgjord, att densamma blott för ett ActieCapital af R:dr 85,500 fanns bristande, Herrar BancoFullmägtige, uppå CanalDirectionens begäran att undfå del af Herrar Fullmägtiges åsigter »ifver ämnet, genom ProtocoilsUtdrag af den 1 Junii 1820 meddelade det yttrande, att ehuru i den ställning, hvaruti Verket vid beslutets fattande sig befann, då föga eller inga andra till* gångar syntes blifva att påräkna för Canalarbetels bedrifvande, än »let publika biträde, hvars fortfarande Rikets Ständer, vid den då nyss slutade Riksdagen, medgifvit, Herrar
Fulhnägtige igrund af sina Instructioner funnit
Bolagets ifrågavarande beslut påkalla den närmare uppmärksamhet å deras sida, att något bestämdt yttrande i ämnet ej då kunde meddelas, vore Herrar
Fullmägtige likväl för deras del fullkomligen öfvertygade, att tillökningen i och för sig betraktad, var både väl förtjend och för Verket nyttigt använd; heldst icke allenast betydliga kostnader funnos med Ordförandens befattning förenade, utan ock det outtröttliga nit och den ihärdighet för Canalarbetets fortgång och Bolagets gagn och nytta, som Herr Grefve von Platen från Verkets första början och framgent, under försakande af vida större fördelar ådagalagdt, och som af ingen, ehvem det vara må, kunde förväntas, gåfve fullt stöd åt Bolagets yttrade tanka, det Herr Grefvens fortfarande befattning med dess angelägenheter vöre för Verket af den vigt, att en årlig tillökning af 2000 3B;d? i utgifternp ej dermed kunde fälta* i jern-, Banco-Utskottets Betiinkanden.
189 förelse; men då emellertid, hvarken i följd af CanalStyrelsens organisation, någon hufvudsaklig inflytelse, vid förekommande öfverläggningar och beslut blifvit Herrar Fullmägtige gifven, ej eller de till Fullmägtiges efterrättelse gifne Instructioner, innefattade någon anledning eller rättig, het att åt Bolagets eller Hirectionens åtgärder meddela slutlig sanction. funne Herrar Fullmäg. lige sig ej tillständigt, att sträcka deras åtgärd utöfver nyssnämnde förklarande, utan öfverlemnade saken till vidare pröfning åt Fikets Ständers Revisorer; hvilka åter sedermera för deias del förklarat sig ega ali anledning instämma i de loford Herrar Fullmägtige, i afseende på Herr Grefvens åtgärder vid CanalVerket yttrat, men med fästadt afseende på 8 §. i Instructionen för Revisorerne af år 181a, emellertid ej ansett sig tillhöra att upptaga frågan, om en dylik förhöjning, lill slutlig pröfning, den de åt nu varande BancoUtskott öfverlemnat.
BancoUtskottet har, efter sorgfälligt öfvervägande af alla omständigheter, och med fästadt afseende så väl å vigten och angelägenheten af Herr Grefve von Plåtens fortfarande odelade omsorger för företagets drift och framgång, som billigheten och rättvisan deruti, att Herr Grefven hålles skadeslös för de betydliga extra utgifter, hvilka i och för denna befattning honom tillskyndas, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer, ej mindre att låta bero vid det af Bolaget fattade beslut, rörande oftanämnde förhöjning af 1000
R:dr för de år samma belopp redan utgått, än ock att, s*dan enligt de af Riket* Ständer nu Banco-Utskottets Bettini andert. mera. vidtagne beslut, Canalarbetet intill nasta Riksdag kommer att fortsättas, med lika drift som hittills, oell Ordförandens befattning i följd deraf hädanefter blifver lika besvärlig, kostsam och rn a gtp a liggande som förr, arfvodet för Herr Grefve von Platen, i egenskap af Directionens Ordförande och Chef för företaget på det hela, ina bestämmas att till nästa Riksdag utgå i ett för allt med 6000.
R:dr Banco årligen.
Hvad Utskottet i dessa hänseenden framstälr, öfveriemnas vördsamt till Rikets Ständers upplysta bepröfvande och decision.
N:o Gg.
Ankcm den 13 Nov. 1823» Memorial, i anledning af gjord motion, om hvad Utskottet, i afseende* pä de reglemente riska Jöreskrifterne Jör BancoFörvaltningeu bör ia.ttaga« T. ill Banco - Utskottet är remitteradt ett till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll den ii nästlidne Augusti, af Herr von Hohenhau» sen, Michael, afgifvet så lydande anförande: 5’I anledning af den ,vid innevarande Riksdag timade lyckliga händelse, att Publicitet blifvit för Banquen beslutad, anhåller jag, att ined strid af 72 §. i RegeringsForrnen, få väcka den motion, ält BancoUtskoitet må anmodas, att, vid det:
Banco Utskottets Berllnianden.
Yg¥ '■tillfälle då 3tats* och Banco Utskotten till Rik* sens Ständer inkomma med Deras Slut-Betänkan» de, rörande FinnnceRegleringen, tillika afgifva förslag till de föreskrifter för Riksens Ständers FuUmägtige i Banquen, hvilka, enligt 32 §.
Riksdagsordningen, åligger BancoUtskottet ätt dessa -F ullmägtige meddela.5*
Utskottet får, i anledning häraf, vördsamt andraga, att sedan icke allenast Rikets Ständer vid närvarande Riksdag för tillfället inhemtat fullständig upplysning, om BancoVerkets hela ställning, vitan ock, af Irenne RiksStånds fattade beslut, i fråga om en fortfarande Publicitet emel* lan Riksdagarne, den slutföljd kan dragas, att •uppgifter i sådant afseende, böra framgent vid bestämda perioder meddelas Allmänheten, så kan visserligen uti de instructioner, som vid denna Riksdag för BancoStyrelsen utfärdas, ingen ting af hemlig beskaffenhet förekomma, eller något hinder under sådan synpunct uppstå, mot hela Reglementets öfverlemnande till Rikets Ständers bedömande, så snart detsamma, på grund af alla tagna beslut, hunnit af BancoUtskottet uti bellö* rig ordning uppgöras; men Utskottet anser sig dock pligtigt fästa Rikets Ständers uppmärksam* het på den oundvikliga följd, som af en sådan behandling skulle uppstå; nemligen att, som BancoReglementet ej möjligen kan fullständigt redigeras och afslutas, innan alla frågor, som i någon mån röra BancoVerket, blifvit hos Riks* Stånden slutligen afgjorde, och då, såsom Utskottet förmodar, samtelige Riksdagsärenderne äfven torde vara af Ständernas Plena fulländade, st i ga Hancn-UtsAottett Ifrtiinianilen. skulle hela Reglementets insändande till Riks. Ståndens granskning, säkerligen förordsaka ett uppehåll för Riksdagens afsiutande på en tid af flere veckor, som erfordras så väl för Reglementets expedierande till RiksStånden och ventilationen derstädes, som utskrifningen af tilläfventyrs blifvande anmärkningar öfver en mängd detaille* frågor, dessas besvarande och utredning af Utskottet, och ändtligen RilcsStåndens förnyade deliberationer och beslut öfver hvar och en fråga.
Utskottet får på sådan grund vördsamt hemställa till Rikets Ständers bepröfvande, huruvida icke det må anses göra tillfyllest, att de delar af Reglementet som innehålla, dels dispositioner å reela fonden, dels nya af Rilets Ständer icke ännu gillade föreskrifter, till verkställighet af de generella stadganden som blifvit meddelade i FinanceBesI utet, dels andra föreskrifter af den beskaffenhet, att de må anses fordra någon Rikets Ständers åtgärd, böra Rikets Ständers plena öfverlemnas till granskning och godkännande, samt det nu som hittills på BancoUtskottet ankomma att besörja uppfattningen af instruetionen, i hvad elen angår åtskilige äldre oförändrade föreskrifter, samt Rikets Ständers vid denna Riksdag, gifna bestämda beslut i ämnen, sorn af BancoUtskottet blifvit Rikets Ständers pröfning underställde.
Utskottet, som med denna framställning ingalunda åsyftat annat än att tid må vinnas, finner ej något hinder, att Samma Reglemente må oafkortad!, genast efter Riksdagens slut, genom Herrar BancoFullmägtiges försorg till trycket befordras - BancO'Uiskoltets XitHnkandefit fgi.f gras och till sahi hållas Allmänheten tillhanda, wh för alt än ytterligare undanrödja ali tvekan; anser Utskottet sig böra, med hemtad anlédning äf en från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterad motion af Herr P. G. Cederschjöld, att ingeri disposition af Banquens Silfverfond ma af nuvarande BancoUtskott eg a rum, utan Rikets Ständers vetskap och samtycke, bär lemna det ut. tryckliga förklarande, att
Utskottet ej ämnar inga i någon sådan disposition, utan att dertill först hafva inhemtat de Respective RiksStåndens bifall: samt att Utskottet i allt öfrigt icke underlå. ter att, jemnlikt i §. uti Dess Instruction, vid sjelfva föreskrifternes uppgörande, iakttaga fullkomlig öfverensstämmelse med de beslut Rikets Ständer sjelfve derom fatta, och Utskottet meddelat, äfvensom att, enligt samma Instructions 9 U, samfäldt med Rikets Ständers Statsutskott till justering företaga de puncter, som i en eller annan måtto äro gemensamma för Styrelserne af Banco, och RiksgäldsVetken.
* Ehvad Rikets Ständer, i anledning af denna.
Utskottets framställning nu för tillfället finna godt
I detta ämne besluta, och hvarom Utskottet, efter att nu hafva helt enkelt framställt verkliga förhållandet af väkt ar Rikets Ständers förordnande till dess efterrättelse, tror Utskottet i aila fall att, så länge §.
Regeringsformen samt 32 och 66 §. §.
Riksdagsordningen ej undergått förändring, det ej kan såsom någon allmän, eller för framliden gällande grundsats af Rikets Ständer stadgas, att föreskrifter rörande BancoFörvaltningen skola för Bihang •}#
Riks. Su Rrut. 1823 $Ue Sam!. 13.
BancoUtsbottett Betänkande».. meddelandet underkastas speciel granskning ho* RiksStåndens Plena, ehuruväl Utskottet för denna gång icke funnit annat hinder deremot kunna möta, än det dröjsmål och den tidspillan sorn i sådant fall vore oundvikliga.
Stockholm den u November 18*3.
Ankarn d«n 17 Nov. lEW Tettinkandt till Rikets Högloft.
Ständer, i anledning af vackt förslag, att tilla utelöpande Bancosedlar mätte, inom viss prescriptivnstid , i utbyte emot nya, indragas.
Grenom Utdrag af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll den 30 sistlidne September, är till BancoUtskottet remitterad en af Friherre H. Wrangel väckt motion, att sedan sedelstocken blifvit af Rikets Ständer bestämd, och till vinnande af säker kännedom om de utevarande Ban. cosedlarnes belopp, nya Bancosedlar på. viss prasscriptionstid måtte utgifvas i utbyte mot de gamla; hvilken prsescriptionstid motionairen föreslagit till frenne år, hvarunder Allmänheten skulle genom täta annoncer i Tidningarne samt kungörelser från Predikstolarne erinras, att sin rätt iakttaga och bevaka; och borde för öfrigt till dö nya Bancosedlärne begagnas ett mindre format.
Banco- Utskottets Betänkanden. ay$ och om möjligt vore, lika fint papper, sorn till de Engelska Banconoterne nyttjas.
1 sammanhang med denna motion, har Grefve F. B. Sclnverin Framställt dess önskan, att
BancoUtskottet skulle anmodas inkomma med förslag örn BancoFulImägtiges autoriserande, att, i händelse tillgång till bättre papper kunde åstadlcommas, äfven innan Riksdag, tillvägabringa ett u(gifvande af'Sedlar uti förändrade format; hvaremot Friherre J Cederström yttrat den tanka , att inga nya sedlar kunna af Fullmägtige emellan Riksdagarne utgifvas, utan att formulairen dertill blifvit af Rikets Ständer faststälde.
Varande dessa yttranden uti remissen till BancoUtskottet inhegripne.
Utskottet får i anledning häraf nämna, att vid sista Riksdag frarnstäldes ett förslag, i det närmaste af lika beskaffenhet med Friherre Wrangela motion, nemligen, att alla Bancosedlar, af hvad valeur som helst, hvilka voro äldre än 10 år, borde inom ett års förlopp indragas, och de sorn då icke blifvit invexlade, förlora ali rätt till inlösen, och upphöra att vara gångbara.
Efter af då varande BancoUtskottet anställd undersökning, om förhållandet med åtskillige Banquens sedlar under en tid af 10 år, eller ifrån 1806 års början till 1816 års slut, och huruvida någon egentlig praescriptionstid kunde anses vara af nöden, då uti Kongl. Kungörelsen af den 29 Maji 1739, hvilken ännu eger gällande kraft, finnes stadgadt, att Bancosedlarne böra inom 10 år hos Banquen företes, till undvikande af det äfventyr, som möjligen för inuehafvaren kunde 'BancO'Vtsl6tttit Eetänkandcn uppsta, genom den medgifna rättigheten till Ban« coTransportsedlars renovation, men utan att inlösningsrättigheten i annat fall någonsin anses förverkad, meddelade BaneoUtskottet då det yttrande i ämnet, att, enär summan af de sedlar, hvilka kunna anses genom olyckshändelser förstörda, och sålunda afgutt från RörelseCapitalet, enligt hvad Banquens räkenskaper visade, ej kunde vara annat än på det hela ganska Obetydlig; inen deremot onekligt vöre, att medelst en författning, hvarigenom Bancosedlarne efter en viss tid betoges all rättighet till inlösen, inycken oro hos Allmänheten skulle väckas, och mången enfaldig blifva oskyldigt lidande, så väl genom ur» ektlåten uppmärksamhet vid sedlars emottagande; som gemom förgätenhet och bristande tillfällen att dem i rättan tid presentera, och tilläfventyrs jemnväl genom vinningslystnadens försök att deraf sig begagna , till stadgande af någon rabatt å äldre sedlar emot nyare, särdeles i aflägsna landsorter; Utskottet ansåg sig så mycket heldre böra tillstyrka, att vid dc-t' uti ofvan åberopade Nådiga Kungörelse intagne stadgande, framgent måtte få hero, sorn under varande förhållanden med Ban. quens vexelfunctioner, det syntes af lrögsta vigt, att alla anstalter måtte undvikas, som kunde rub. ba crediten; väcka misstroende till sedlarne, eller föranleda til! dessas hastiga återbringande från deras omloppsorter (Se Eili. till RiksSt.
Prot. t Si 8, 6 Sami. pag. 680.)
Af de Beslut Rikets Ständer vid innevai rande Riksmöte fattat, i afseende på Creditförhållandet, så i allmänhet, som för Bancorörelseit ^Bdncä-Uttkottiti ÉetänÅnnderii 5*9 7 enskildt, finnér Utskottet icke eller nu någon anledning vara till vidtagande af en sådan åtgärd, sorn Herr Friherre Wrangel föreslagit, hvilken, då den skulle afse liela utevarande sedelmassan och ej blott en viss del deraf, blefve förenad med ojemnförltgt större svårigheter i verkställighe» ten sajnt. känbarare förluster och olägenheter för AU mänheten.
Det ina härvid ej lemnls utan uppmärksamhet, såsom ett factum, hvarefter följ» derne någorlunda kunna bedömas, att genom den vid sista Riksdag beslutade prasscriptionstid af ett år, för infriandet blott af förra FilialDisconternes sedlar, hvilkas belopp, i jemnförelse med hela sedelmassan var så ganska obetydligt, uppstod dock en ren förlust för innehafvare af sådana papper, medelst prasscripuonstidens försummande, till ej mindre än 3 Bil)00 H;dr.
Hvad angår den åberopade nödvändigheten, att bestämdt känna, huru mycket af Eanquens, såsom utelöpande, upptagne sedlar, verkligen må finnas qvar i rörelsen, så hafva Rikets Ständer, genom den vid Utskottets Memorial hibo 15 bifogade -Tabell hho 3, blifvit i tillfälle inhemta, att, enligt Eanquens bokslut för år 1822, ej finnes utelöpande af större sedlar, som allt ifrån början ända till 1802 års slut utgifvits, mera än den obetydliga summan af 35,8°o R;dr, och af smärre sedlar på D:r Kunt R:dr 63,914: 24; hvilka summor, om de också skulle kunna betraktas såsom en tili största delen imaginair VexelBancoskuld (sorn likväl ingalunda är förhållandet, emedan af dessa äldre sedlar några, nästan hvarje vecka, ännu i Uanquen presenteras och inlösas) i alla fall stå J ig5 Banco Utskottets Betänkanden. ganska ringa förhållande till ett sedelhelopp af s6 å 37 millioner.
Totalsumman af utelöpande aldre, på dubbla blad utgilne 3 och 2 Ihdrssedlar utgjorde vid samma tid ej mera an E:dr 2.020,753, och dn bland hela den återstående massart ingen enda sedel således haft längre omloppstid än 20 år, lärer något särdeles betydligt afdrag å densamma ej kunna förmodas.
BancoUtskottet delar på, dessa anförde grunder, fullkomligen sednaste Bankoutskott» yttrade öfvertygelse, och tror, att den i ofvanberörde måtto föreslagna anstalt å ena sidan icke kan anses behöflig, och å den andra ofelbart skulle medföra ganska menliga följder.
Fördelen, sorn deraf skulle uppsta, vore, så vidt af motionen kunnat inherotas, egentligen den, att Banquen erhölle en bestämd visshet örn beloppet i ziffra af dess skuld för utgifna sedlar, sedan nemligen orättvist afgått hvad genom enskildes underlåtenhet och glömska ej blefve bevakadt, och som särskildt komme att utgöra Banquens vinst på operationen.
Äfven om det skulle medgifvas, att en sådan vinst borde efterstrhfvas och vore Banquen värdig, kan densamma i alla fall ej på långt när motsvara dess kostnader till anskaffande af nya sedlar, hvarmed alla utgifna och i om. lopp varande, skulle infrias, och fast mindre den kostsamma tillökning i TjenstemannaStaten, som, enligt Verkets nuvarande organisation, blefve oundgänglig, för att inom blott irenne år kunna ett dylikt utbyte verkställa.
Banco-Utsköttett Betänkandtn.
,199 Hvad angar Herr Grefve Sclvwerins väckta motion, att Herrar BancoFuIlmägtige matte autoriseras, i händelse tillgång till bättre sedelpapper kunde åstadkommas, att äfven innan Riksdag infölle, utgifva sedlar uti förändrade format, så anser BancoUtskottet sig icke eller kunna detta förslag understödja, enär Utskottet delar den tanka, som af Friherre Cederström, blifvit yttrad, att ali ändring i myntrepresentativerne, vare sig i afseende på valeurer, format, stilisation eller papper, bör på Rikets Ständers eget bepröfvande och förordninde ankomma.
Ett lämpligt bestämmande af sedelformaterne, bör för öfrigt gå i bredd med. antagandet af en mera tjenlig papperssort, än tom till Banquens nu varande sedlar nyttjas och beror i sin roan deraf, att en mot åtgången svarande säker tillgång uppå sådant papper må kunna beredas.
Några uppgifter och förslag, som af en ^Ledamot inom Utskottet härutinnan blifvit meddelade, har Utskottet öfverlemna! till Herrar BancoFuIlmägtige, att för dem tjena till ledning, och efter möjligheten intill nästa Riksdag begagnas, och Utskottet finner sig alltså ej elier i tillfälle att något fullständigt
Utlåtande i den delen till Rikets Ständer nu afgifva.
Detta allt underställes vördsamt Rikets Ständers vidare upplysta bepröfvande.
Stockholm den 11 November 1823. «•#
SancsXJtskotiets Betänkanden.
Ankom den 17 Nov.