Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 83 Med hänseende dertill att Norska Artilleri-styrelsen redan, till utförande af artilleriförsök för ifrågavarande ändamål, erhållit ett större extra statsanslag, hvarigenom densamma på förhand varit i tillfälle att anskaffa en betydlig materiel för de under litt. a och b ofvan upptagna försök, hade af dessa försök äfven nämnda Rikes Artilleristyrelse åtagit sig utförandet af den betydligare och mest kostsamma delen; helst Sveriges Artilleristyrelse härtill endast hade alt använda den tillgång, Artilleriets ordinarie statsanslag kan lemna.
— Deremot skulle, till en nödig jemkning i kostnaden de begge Rikena emellan, alla de under lit.
c. angifna försöken ensamt utföras och bekostas af Sverige.
Jemte ofvanberörda försök, hade den sammansatta Artilleri-Komitéen äfven, då försöksskjutningarne i allmänhet icke allenast hafva till ändamål att erfara träffsäkerheten, utan ock verkningnrne af de refflade pjesernas projektiler, uttryckt önskligheten af att skjutning mot betäckningsmedel af sådan beskaffenhet, som för att motstå Artilleriets ökade verkningsförmåga kunna ifrågakomma att användas på krigsfartyg och fästningar, utföres om möjligt samtidigt med de under lit.
c. föreslagna skjutningarne.
Dessutom, då på senare tider slätborrade kanoner af grofva kalibrar och konstruerade för stora laddningar och tunga projektiler visat så fördelaktiga resultat, serdeles i afseende å deras användande mot bepansrade fartyg från kustbefästningar, vore vigtigt att äfven försök med sådana pjeser blifva i sammanhang med öfriga försöksskjutningarne företagna.
Med anledning af delta allt har Generalfälttygmästaren i underdånighet hemställt, att, till anskaffning af nödig materiel för ofvanuppräknade Artilleriförsök samt deras utförande, ett extra anslag af 100,000 Rdr måtte under nästa statsreglering beredas att på en gång utgå; varande härvid förslagsvis beräknadt: till anskaffning af nödigt antal pjeser
Rdr 13,720: — till projektiler af alla slag med tillhörande antändningsrör . . . 55,100: — underlag eller lavetter till pjeserna vid skjutningarne ....
5,000: — till anskaffande af jernplåt, äfvensom till sjelfva utförandet af skjutningen mot olika betäckningsmedel 20,000: — till transportkostnad, rese- och traktamentsersättningar, samt diverse utgifter 6,180: — tillhopa Rdr 100,000:
— Efter det Rikets Ständer vid förra Riksdagen beviljat ett extra anslag af Fdlt-Artille 72, 000 Rdr, att med 24,000
Rdr årligen utgå under åren 1861, 1862 och riel' 1863, till anskaffande af refflade kanoner med dertill afpassade lavetter och öfriga fordon för tre fältbatterier, har Kongl. Maj.t, med afseende å det af Rikets Ständer vid delta anslag fästade förbehåll, uti Nådigt Bref tili Generalfälttygmästaren den 6 November 1860 förklarat, det Kongl. Maj:t, med kännedom derom att
Generalfälttygmästaren länge varit sysselsatt med uppgörande af konstruktion till 84 Bil.
N:o 3 till Kongl. Maj:ts Nåd Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. dessa nya vapen samt försöks verkställande dermed, ville afbida den tidpunkt, då de ifrågavarande försöken blifvit afslutade, och derefter uppdraga åt sakkunnige personer, dem Kongl. Maj:t ville i kornmandoväg utse, att, efter skedd undersökning af det uppgjorda förslaget till system för fältartilleri med refflade kanoner, sig i underdånighet yttra, huruvida detsamma egde den konstruktion, som för Svenska artilleriet vore mest lämplig och ändamålsenlig, samt att, i händelse konstruktionen ej befanns hafva de erforderliga egenskaperna, afgifva yttrande öfver det system och grunderna för den konstruktion, som för Svenska artilleriet vore mera lämpliga och ändamålsenliga; hvarförinnan och förrän det föreslagna systemet blifvit af Kongl. Maj;t faststäldt, de för ändamålet anvisade medlen icke finge lyftas.
Generalfälttygmästaren har nu i underdånighet anmält, att då i en fråga af så genomgripande beskaffenhet, som den att ombilda ett lands hela fältartilleri, den största omtänksamhet och noggrannaste försigtighet vöre af nöden, helst i ett land som Sverige med inskränkta medelstillgångar, för att icke i alltför hög grad göra denna förändring till kostnaden betungande, och då vidare, oaktadt de största ansträngningar och uppoffringar af oerhörda kostnader utomlands, man ingenstädes hittills lyckats utfinna något så beskaffadt system för refflade kanoner, att man dermed, icke ens för den närmaste framtiden, syntes nöjd, — hvarom ock de öfverallt pågående rastlösa försöken och rönen, till åvägabringande af förbättringar och utveckling häruti, bära ojäfaktiga bevis, om än åtskilliga Stater, företrädesvis sådana som icke kunnat stå tillbaka i artilleriets utrustning och verkningsförmåga efter de Stater, med hvilkas stridskrafter frågan att mäta sig varit mer eller mindre öfverhängande, sett sig nödsakade att, om än för tillfället, antaga några sådana, i större eller mindre mån från hvarandra afvikande systemer för ombildandet af sina artillerier; så hade
Generalfälttygmästaren under sådana förhållanden, oaktadt ett noggrant påaktande af de resultat, utlandets erfarenhet i berörda fråga lemnat, och den ledning för densammas lösande, egna försök gifvit vid handen under tillämpning af hvad honom af dessa erfarenheter synts viktigast, dock icke hittills lyckats vinna en sådan öfvertygelse om företrädet af något visst system för reffladt fältartilleri, att han vågat detsamma till antagande härstädes föreslå; hellst fäderneslandets lugna och lyckliga politiska förhållanden till hämmande makter icke heller hittills gjort del till en nödvändighet att antaga ett system, som man under frågans pågående utveckling med temlig visshet kunnat förutse skola inom kort tid icke mera motsvara tidens fordringar och sålunda åter måst mot ett bättre utbytas.
Som emellertid emla möjliga utvägen för samma vigtiga frågas bringande till ett lyckligt afgörande otvifvelaktig! vore att, med ledning af den insigt och kännedom i ämnet, så väl de egna sorn de utländska försöken numera i sin framskridna utveckling gifva vid banden, och med begagnande af de på dessa sednare grun - Bil.
N:o 3 lill Kongl.
Maj'ts Nåd Prog. N-o i. om Statsverket 1862.
SS dadé, bäst ansedda reffrlsystcmer till utgångspunkter, anställa sä omfattande försöksskjutningar, som tiden och öfriga omständigheter medgifva ; och då genom så väl Kongl. Förordningen den 17 September 1851 angående ett gemensamt kalibersysten för de begge förenade Rikena, som senare bestämmelser rörande likhet och öfverensstämmelse i artilleri —materielen Rikena emellan, ett beroende af hvarandra i desssa delar uppstått och lösningen af ofvan anförda problem sålunda framstår som en gemensam angelägenhet; hade ock med anledning häraf, samt för att, genom fördelning
Rikena emellan af de nödiga ansedda försöken med deras kostnader, vinna tid och bespara utgifter, de i förut afhandlade fråga, rörande anslag till artilleriförsök, förekommande försöksskjutningar blifvit, i hvad på Artilleristyrelserna bero, beslutade att i begge Rikena verkställas.
Af dessa försöksskjutningar borde de, som omfatta fältkanonerna, efter all sannolikhet vara så tidigt afslutade, att
Generalfälttygmästaren före utgången af innevarande statsregleringsperiod kan sättas i tillfälle att til!
Maj:t afgifva förslag till system för dessa kanoner, hvarigenom för användande af förutnämnda extra anslag till tre fältbatlerier med refflade kanoner något hinder icke torde möta.
Utan att på frågans ståndpunkt i den öfvergångsperiod, hvaruti Artilleriet i sin utveckling för närvarande sig befinner, våga ett afgörande utlåtande huruvida de nu brukliga slätborrade fältkanonerna höra helt och hållet ersättas med refflade, har Generalfälttygmästaren dock ansett otvifvelaktigt, att sistnämnda pjeser i ett större förhållande till de förra borde i berörda artilleri ingå än som 3: 19, eller det förhållande som inom Svenska artilleriet skulle ega rum, om endast de tre fältbatterier med refflade kanoner skulle anskaffas, hvartill för närvarande finues anslag: med anledning hvaraf Generalfälttygmästaren förmält sig vara betänkt på att, så fort ske kan, öka de refflade fältkanonernas antal.
Men då det för närvarande ville synas som de redan befintliga lavetter, öfriga fordon och utredningspersedlar, tillhörande detta artilleri, horde, med iakttagande af några icke väsendtliga förändringar och tillökningar, vara användbara äfven för de refflade kanonerna, och sjelfva pjesernas anskaffning icke medförde större utgifter än att desamma torde kunna af Krigs-Kollegii Artilleri-Afdelnings vanliga ordinarie statsanslag bestridas, har Generalfälttygmästaren ansett sig icke böra i underdånighet föreslå beredandet af något extra anslag i berörda ändamål under nu instundande statsregleringsperiod.
Ehuru, efter hvad Generalfälttygmästaren antager för sannolikt, ännu under Fästnings en längre tid de grofva slätborrade kanonerna med sina tillhörande massiva och Artilleriet ihåliga projektiler komme att fortfarande utgöra den hufvudsakligaste bestyckningen å så vä! land- som sjö-fästningar, hade dock derjemte numera, sedan grofva refflade kanoner så allmänt inom ulländska arméer och flottor vunnit antagande, äfven uppstått behof af sistnämnda pjeser å fästningar, på det man, der lokalen ' 56 Bi.l N:o 3 till Kongl.
Infanteri gevär. sådant tillåter, redan på de längre afstånden, der dessa pjeser ega en de slätborrade vida öfvervägande träffsäkerhet, må vara i tillfälle att mäta sig med det fiendtliga artilleriet.
Med föranledande häraf har General-Fält-Tygmästaren i underdånighet hemställt, att, sedan af de här förut föreslagna försöksskjutningar med refflade kanoner af gröfre kalibrar sådana resultat vunnits, att man med ledning af dessa grundat sin öfvertygelse rörande lämpligaste reffelsystem, konstruktion, m. m. för sådana artilleripjeser, nedannämnda antal refflade kanoner med lavetter och tillbehör finge anskaffas: varande dessa afsedda såväl att ingå uti fästningarne Waxholms och Carlstens nuvarande bestyckning, som äfven uti den bestyckning, hvilken för det snart färdigbyggda utanverket å Rindö invid Waxholm bör anskaffas, för att användas å sådana ställen inom dessa fästen, der längre skotthåll erbjuda sig.
Då till den hufvudsakliga bestyckningen af förenämnda utanverk å Rindö re - dan af äldre behållningar finnes att tillgå 43 stycken, åren 1855 och 1856 gjutna och tillverkade fullgoda 7-tums bombkanoner, dels kammarladdnings, dels vanliga, med tillhörande lavettage, äfvensom ett tillräckligt antal af mindre pjeser, har General-Fält-Tygmästaren för närvarande, och med undantag af ofvan ifrågaställa refflade kanoner, ansett sig icke böra yrka något särskildt anslag för delta verks bestyckning.
De refflade gröfre kanoner med tillbehör, hvilkas anskaffning i berörda ändamåPGeneral-Fält-Tygmästaren föreslår, vore följande: till fästningarne Waxholm och Carlsten, hvardera 8 st. . . . 16 st. till befästniugarne å Rindö 4. 20.
Lavetter med släpor af jern 20.
Projektiler å 100 st. för hvarje pjes . . 2,000.
Kostnaden för anskaffningen af förestående kanoner, lavetter, projektiler, attiralj, samt konlrollering och besigtning antages uppgå till 110,000 Rdr, hvilket belopp General-Fält-Tygmästaren i underdånighet hemställer måtte af Kongl. Maj:t äskås att under näst instundande statsreglering få utgå med en tredjedel eller 36,666
Rdr 67 öre årligen.
Under en längre följd af statsreglering hade, enligt hvad General-Fält-Tygmästareu vidare anfört, med fästadt afseende derå att, under loppet af de många fredsår fäderneslandet åtnjutit, ett icke obetydligt förråd af, efter tidens fordringar, krigsdugliga gevär småningom hunnit samlas, en årlig tillverkning af endast 4,000 st. gevär, — deraf omkring 2,000 st. varit afsedda att ersätta den årliga förbrukningen vid Arméen och Beväringsmanskapet samt återstoden till upplag i förråden, — ansetts någorlunda motsvara behofvet.
Då emellertid dessa vapen, genom de väsendtliga förbättringar desamma till sin konstruktion i senare tider undergått, erhållit en förut knappt anad skottvidd och Bil.
Maj:ts Nådiga Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 57 och träffsäkerhet, hade ock deraf blifvit en följd, att dessa nya gevär mer och mer utträngt sä väl de slättborrade som de refflade gevären af äldre modeller, så att dessa numera ingenstädes anses till krigsbruk fullt användbara.
Under sådana förhållanden, och då på goda skäl fråga hade uppstått alt, inom en icke alltför aflägsen framtid, söka att af den härstädes senast eller år 1860 antagna, ändamålsenliga gevärsmodell bilda, i förening med redan anskaffade gevär af senare modeller, ett nytt upplag af tidsenliga och med utländska fullt jemförbara krigsgevär, någorlunda motsvarande Arméens första behof i händelse af en påkommande mobilisering, har General-Fält-Tygmästaren ansett sin pligt vara att i underdånighet hemställa att, för de tre år närmaste statsreglering omfattar, en årlig tillverkning af 8,000 st. gevär måtte få ega rum och att dertill, efter beräkning af 37
Rdr SO öre för hvarje gevär i tillverknings- och besigtningskostnad, måtte beredas ett anslag af 300,000 Rdr om året eller tillhopa 900,000 Rdr.
Härigenom skulle Kronan, vid 1867 års slut, ega följande för krigsbruk fullt tjenliga gevär af nyaste modeller, nemligen: så kallade Miniégevär, Belgiska och Svenska 20,000 st. af 1860 års modell 36,000 » eller tillhopa 56,000 st.
Och då detta antal kunde anses någorlunda motsvara Arméens här ofvan angifna behof i händelse af mobilisering, vore man i tillfälle att vid derefter följande statsregleringar åter kunna nedsätta den årliga tillverkningen af nya krigsgevär till sitt förut vanliga belopp.
Enär uti Kronans förråd för närvarande icke finnes större belopp af brukbara Kavalleri-sablar än 1567 stycken, och då, af de Kavalleri-regementen, hvilkas beväringspersedlar af Kronan anskaffas och underhållas, Hussar-Regemenlet Konung Carl XV år 1852 utfick sina nu innehafvande sablar samt alltså inom några få år torde behöfva nya sådana, hvarjemte, af det öfriga Kavalleriet, Lifregementets HussarCorps, Smålands Hussar-Regemente och Skånska Dragon-Regementet, i händelse af en mobilisering, otvi!velaktigt tarfva nya sådana vapen, hvilkas hastiga anskaffande möter svårighet, om icke tillgång på förhand i Kronans förråd finnes, hvarifrån de rustande kunna mot ersättning erhålla dessa behof fyllda; har General-Fält-Tygmästaren i underdånighet föreslagit, att 2000 st. nya Kavalleri-sablar af 1854 års modell måtte få anskaffas och ett dertill erforderligt extra anslag, beräknadt efter i8
Rdr för hvarje sabel, beredas att under nästinstundande statsreglering utgå med 12.000
Rdr om året, eller tillhopa för tre år med 36,000 Rdr.
Hvad sålunda af General-Fält-Tygmästaren på anförda skäl föreslaget blifvit, anser jag vara af behofvet påkalladt; men då jag äfven här bör fästa Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på de dryga utgifter, som erfordras för afhjelpande af andra brister, måste jag, af de ifrågaställa anslagen, i underdånighet tillstyrka nedsättning liih. till R.
Prol. 1862 <Sc 1863. 1 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 8 Kavalleri sablar. 58 Bil. M 3 till Kongl.
Prop. JYS 1, om Statsverket 1862. uti beloppet för refflade infanterigevär till 16,000 stycken, eller en tillverkning af 5,300 till 5,400 stycken årligen.
Jag föreslår således, att Eders Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska: för Artilleri-beliof: a) Till Skjutförsök, ett anslag för en gång af . .
R:dr 100,000: — b) Till anskaffande af 20 stycken refflade grofva kanoner med lavetter, projektiler och attiralj, ett anslag af 110,000: — att utgå under 3 år, med ^:del eller 36,667 R:dr 67 öre årligen; c) Till anskaffande af 16,000 refflade
Inf anter i-g ev är af 1860 års modell, ett anslag af ....
600,000: — att utgå under 3 år, med ^:del eller 200.000
R:dr årligen; d) Till anskaffande af 2,000 stycken Kavalleri-sablar, af 1854 års modell, ett anslag af 36,000: — att utgå under 3 år, med -£:del eller 12,000 R:dr årligen; hvarjemte jag, i öfverensstämmelse med hvad jag förut anfört, angående bidrag åt Skarpskytte-föreningar, i underdånighet föreslår, att Eders Kongl. Majit behagade göra framställning till Rikets Ständer om anvisande af nödiga medel för anskaffande af 2,000 refflade gevär till ersättande af dem, som enligt mitt förslag skulle till nämnda föreningar från förråden utlemnas: blifvande för detta ändamål nödigt ett anslag af 75,000: — att utgå under 3 år, med ^:del eller 25,000 R:dr årligen. 2:o.
Fortifikationsbehof.
Fästnings- Chefen för Ingenieur- Corpsen har, efter framställning af de förändrade för byggnaderna jj^j|ancjen j allmänhet, som sednast införda förbättringar i Artilleri- och Sjövapnet framkallat vid konstruktionen af landt- eller sjöbefästningar och deras bestyckning, yttrat sig om tillämpningen häraf på de här i landet pågående fästningsbyggnaderna eller de nya förslag, som nu kunna ifrågakomma, på samma gång som af honom framläggas de för nästa Statsreglerings-period uppgjorda särskilda statsreqvisitions-förslag.
Arbetet har här fortfarande varit koncentreradt å Slutvärnet, men, i anseende till Krono-arbets-corpsens fortfarande minskning till nu endast en tredjedel af dess förra numerär, hade ock kostnaderna för härstädes utförda arbeten blifvit betydligt högre, och har äfven för kommande år en sådan förminskning måst tagas i beräkning, hvartill dessutom komma de ständigt stigande prisen å materialier och dagsverken.
Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Frop. M 1, om Statsverket 1862. 39
Dd en bombfri byggnad för logering af garnisonen och inrymmandet af dess förnödenheter alltid är nödvändig uti en fästning, så hafva de förändrade förhållandena, sota nu i underdånighet blifvit anförda, icke framkallat någon förändring uti konstruktionen eller byggnadssättet af detta slutvärn, hvilket i öfrigt så långt framskridit, att detsamma med ett anslag af 130,000 Ridr Rimt årligen i 3:ne år, eller under instundande Statsreglerings-period, blir fullständigt färdigt, då fästningen eger ett bombfritt logement för den garnisonsstyrka, sorn för fästningens försvar är behöflig, eller för 4,500 man, samt i nödfall för 6,000 man, med förvaringsrum för dess förnödenheter under erl tid af 6 månader.
Dertill eger detta slutvärn gallerier för öfver 100 kanoner, utom de piecer, som kunna uppställas på tornens platformer.
Fästningen har då äfven uppnått sitt första stadium af försvarbarhet.
För ernåendet af ett så vigtigt ändamål har Chefen för Ingenieur-Corpsen i underdånighet föreslagit, att Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer begära ett förhöjdt anslag för Carlsborgs fästningsbyggnad eller från 100,000 R:dr till 130.000
R:dr årligen, att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 med sammanlagdt 390,000 Rdr.
För Stockholms befästande åt
Södra landsidan har redan en början blifvit gjord med anläggning af dess förnämsta fästningsverk framför infarten till Skans tull.
Detta verk täcker och försvarar denna vigtiga förbindelse emellan Södra förstaden och landet, den enda, som på denna sida icke är afbruten af vatton och således i samma mån utsatt att af en landstigen och hastigt framryckande fiende begagnas för att intränga i staden.
Då Chefen för Ingenieur-Corpsen flera gånger förut varit i tillfälle att för Kongl.
Majit i underdånighet utveckla den alltjemt öfverhängande faran af att lemna denna infart utan försvar, i sammanhang med den stora vigt, som utförandet af den af Kongl.
Majit Nådigst fastställda plan för
Stockholms befästande eger för hufudstadens betryggande mot en öfverrumpling, ansåge han sig vid detta tillfälle endast böra i underdånighet åberopa detta, äfvensom hvad 1855 års af Kongl. Majit nedsatta Försvars-Komité i sitt underdåniga betänkande yttrat.
Med verkets fullbordan framför
Skans tull är faran af en sådan öfverrumpling väl icke fullkomligt förebyggd, men i icke ringa mån förminskad.
En vid den närmaste skärgården landad fiende kan åtminstone då icke marschera direkte in i staden; han blir nödsakad att bereda sig en öfvergång öfver vattnet, hvarigenom tid vinnes, om icke att rädda staden, så åtminstone att undanskaffa Bankens redbarheter.
Af de af Rikets Ständer år 1857 anslagna byggnadsmedel, utgörande 200,000 Ridr Rimt, hafva 93,843 Ridr 12 öre blifvit använda till expropriation af nödig mark samt omkring 91.000
Ridr till provisionella byggnader m. m. och uppförandet af verkets bombfria kasemat-byggnad, som medhunnits till öfverkanten af sockel-listen; materialiev 60 Bil. JU 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. JU 1, om Statsverket 1862. och instrumentalier finnas i förråd till ett värde af omkring 15,000 Ridr Rimt.
I enlighet med Kongl. Brefvet af den 8 Januari 1861 är det exproprierade området utarrenderadt så länge fästningsbyggnads arbetet ligger nere.
Ehuru nödvändigheten af detta verks snara fullbordan talar tillfyllest för sig sjelf, har Chefen för Ingenieur-Corpsen dock funnit sig uppmanad att derjemte för Kongl. Maj:t i underdånighet framställa den skada, som detta murverk ovilkorligen måste taga genom att möjligen en längre tid lemnäs oafslutadt, äfvensom den förlust och skada i öfrigt, som tillskyndas Kongl. Majit och Kronan genom att afbryta ett dylikt byggnadsföretag.
De sednast inträffade, här ofta nämnda nya förhållandena inom Artillerivapnet hafva haft till följd en vissa delar omfattande:Jomarbetning af detta verk, som dels genom ökade murmassor, dels äfven genom stegrade pris å materialier och dagsverken, sedan gden förra planen uppgjordes, vållat kostnadssummans ökande till 1,105,271 Ridr.
Då härifrån drages redan erhållna 200,000 » återstår för verkets fullbordan 905,271 R:dr, hvilken summa Chefen för Ingenieur-Corpsen i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes till nästa Riksdag begära af Rikets Ständer att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 med 301,757 Ridr årligen.
Genom detta verks fullbordan vinnes äfven den väsendtliga fördel, att om, som är att hoppas, Rikets Ständer skulle anslå medel för uppsättning af de 2:ne ännu felande kompanierna för kompletterandet af personal för vårt krigsbryggeväsende, en särdeles lämplig lokal och nödigt logement bereddes för denna trupp uti denna skan6, hvars närbelägenhet till vattnet dessutom gör detta läge särdeles tjenligt.
Befästningarna i Stockholms skärgård (Rindön).
Af de vid sista Riksdagen anslagna medel för Rindö-skansens uppförande kommer vid detta års slut att återstå något öfver 50,000 Ridr såsom byggnadsmedel för nästa år och hvilka blifva fullt tillräckliga för detta verks fullständiga o o fullbordan, hvarmed denna vigtiga punkt, som dominerar Waxholms fästning, för fienden blifvit gjord oåtkomlig.
Men en annan lika vigtig punkt å Rindö-landet finnes att befästa, nemligen till försvar af försänkningarna vid Oxdjupet.
Skulle denna försänkning lemnäs utan något försvar från land, så är genom den undersökning, som gjordes af den år 1856 nedsatta Komitén för hufvudstadens befästande ådagalagdt, att densamma utan synnerlig svårighet skulle kunna göras tillgänglig för fiendtliga fartyg, hvarigenom således befästningen vid Waxholm blefve turnerad och inseglingen till hufvudstaden öppen.
Komitén .föreslog då, att å samma ställe, hvarest nu en äldre befästning finnes å Rindösidan, gent emot Fredriksbergs gamlå torn, borde en lämplig befästning anläggas till för - Bil.
Prop. M 1, om Statsverket 1862. 61 sänkningens försvar.
Projekt till en sådan befästning jemte kostnadsförslag öfverlemnas jemväl till Kongl. Majrts
Nådiga gillande.
Då de gamla befästningarna på Wermdösidan med allt skäl anses olämpliga och i närvarande stund kunna antagas såsom icke utgörande något försvar, så ligger en öfvervägande fördel uti att, då nu ett nytt försvar här kommer i fråga att uppföras, förlägga detsamma på Rindösidan, såsom stående i sammanhang med den på denna ö redan uppförda skans och hvarigenom således alltid ett ömsesidigt understöd bör kunna lemnäs i händelse af fiendtligt angrepp.
Enligt det uppgjorda förslaget skulle kostnaden för denna befästning jemte expropriation af marken uppgå till en summa af 276,000 R:dr Runt.
Som befästning af denna punkt är af största vigt och bör företagas i sammanhang med arbetet å den under byggnad varande skans å motsatta ändan af Rindö, hvilket arbete nästa år blifver fulländadt, så har Chefen för IngenieurCorpsen i underdånighet föreslagit, att Kongl. Maj:t
Nådigst täcktes begära vid nästa Riksdag ett anslag härtill af Rikets Sländer af 276,000 R:dr, att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 med 92,000 R:dr årligen.