Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slott, ansia, i ett för allt, en summa af 3000 Rdr Banco, deri jemväl inberäknad den uppgifna behållningen af 423 Rdr 38 sk. 5 rst. på anslaget vid förra Riksdagen, att utgå och redovisas, på sätt Stats-Utskottet föreslagit; hvarjemte Ståndet gillade Stats-Utskottets yttrande, i anledning af den utaf Herr Friherre B.
Bock väckta fråga, dels om ökning i anslaget för Strömsholms Kongl. Slott, dels om Lön för nu varande Ståthållaren derstädes; men i alla andra delar, såsom innefattande ämnen, hvilka Ståndet redan afgjort, blef Betänkandet N:o 236 lagdt till Handlingarne.
Prot.Utclr. d. 25 sarntf. m, d. 28 Sept. 1829. 87
Den 25 samt f. m. den 28 Sept. 182g.
(Se pag. 8a.) S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets Betänkande, N:o 89. i anledning af åtskilliga motioner om indragning af Lagmansoch Kämners-Rätter, samt serskilda Domstolar, så ock om förändring i vissa Domstolars organisation och i Rättegångs-Ordningen, m. m., fattade
Ståndet följande beslut: i:sta punkten, om indragning af Lagmansoch Kämners-Rätter, — bifölls. 2:dra punkten, om förändring afLagmansRätternes organisation oell tiden för deras sammanträden, — bifölls. 3:dje punkten, om förändring af Stads-Domstolarnes voteringssätt och organisation, — bifölls. 4:de punkten, om antagande afLag-Comiténs förslag till Notarial-Inrättning å Landet, eller, i annat fall, stadgandet att allmänna SakProtocollet vid Härads-Rätt skall ordentligt och fullständigt föras samt genast justeras, —• bifölls. 5:te punkten, om den förändring i Rättegångs-Ordningen, att Skuldfordringsmål OchJordatvister må, genom Vad eller Besvär fullföljas från Härads-Rätt till Hof-Rätt, — bifölls. öde punkten, om olägenheterna af ^ad 88 Trot.
Vt Ar. d. i5 sani t f. ?ä< A. 9.8 Sept. 182g, till Lagmans-Rätt i tvister, angående husesyner å Boställen, lades till Handlingarne.
7:de punkten, om upphäfvande af serskilda Domstolar eller så kallada Fora Privilegiata.
Utskottets yttranden, angående a) Öfre och Nedre Borg-Rätterne och c) Hof-Rätterne, — återremitterades.
Utskottets yttranden, angående b) RiksMarskalks-Erabetets Executions-Rätt; d) PostRätterne; e) Kongl. Cancellie-Rättens befattning med så kallade Postmål; f) Bergs-TingsBätterne samt Grufve- och Bergs-Rätter; samt g') Sjö-Tulls - Rätter, Gränse-Tulls-Rätter och Hall-Rätter, — biföllos.
Pröfningen af den i sammanhang härmed föreslagna underdåniga Skrifvelse uppsköts.
Den del af Betänkandet, hvarest omförmäles frågan om upphörande af Bankens och Riksgälds-Contoirets rättighet att hafva sitt Forum i Svea-Hof-Rätt, —• lades till Handlingarne.
Yttrandet* rörande Academiska Domstolarnes och Academiernes Rectorers Executions-rätt, — bifölls.
Utlåtandet, i anledning af framställning om upphörande af Ridderskapets och Adelns rättighet att i vissa mål hafva Hof-Rätt till första Domstol, lades på bordet, intill dess Ridderskapets och Adelns beslut i denna fråga blifver rneddeladt.
Ut - Trot.
Vt dr. d. 2 5 samt/, m. d. 28 Sept. >829. jg' Utskottets yttrande, pag. 84, • anledning af frågor, väckta af Herr Cronius och RiksdagsFullmägtigen Insulin, — gillades, S. D. Då nu å nyo föredrogs Lag-Utskottets Betänkande, N:o 93, i anledning af Kongl. Majlts Nådiga Proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af Under-Rätts beslut 1 tvister om husesyn och fardag å Kronohemman, blef detsamma af Preste-Ståndet åter*, remitteradt, S. D. Föredrogos i ett sammanhang Con* stitutions-Utskottets, den 17 dennes, bordlagda Memorial, Nu> 48, med anmälan af oförenliga skiljaktigheter i fråga om ett föreslaget tillägg vid 14 §.5 mom.
Riksdags-Ordningen, samt samma Utskotts Memorial, N:o 4g, med Voterings-Proposition i en till förstärkt Constitutions - Utskotts afgörande öfverlemnad fråga; och beslöt Preste-Ståndet, att, med förblifvande vid sitt, den 9 sistlidne Junii, i anledning af Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 31, vidtagna beslut, godkänna den af Utskottet, utiMemorialetN:o 49, föreslagna Voterings-Proposition; kommande de Ledamöter, som af Ståndet väljas till Constitutions-Utskottets förstärkande för denna frågas afgörande, att jemväl såsom
Ledamöter deraf deltaga i behandling af andra mål, som vid denna Riksdag af förstärkta Con - Bik. till R.-St.
Trot. 1828 och 1829, 9 Sami. 2 Band. 5:te Haft. la go Vrot.
Utdr. d. samt f. m. å. ag Sept, 182g. stitutions-Utskottet kunna komma att handlägga».
Vid a nyo skedd föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 94, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 2 , öfver Herr A.
Landegrens motion om anstalt till beredande af noggrann efterlefnad af Kongl.
Förklaringen den 14 Maij 1805 och öfriga Lagbud, rörande lagfart å fast egendom, blef detsamma af Preste-Ståndet bifallet. S. D. Vid nu skedd föredragning af Rikets Högloflige Ständers förstärkta Stats-Utskotts Memorial, N:o 266, angående verkställd votering i frågan om bevillnings erläggande för Proste-Tunnor, och N:o 267, i anledning af skiljaktiga beslut inom respective Riks-Stånden, angående stämplade Pappersafgiften, blefvo desamma till Bevillnings-Utskottet öfverlemnade.
Föredrogos å nyo och biföllos LagUtskottets Betänkanden: N:o 90, i anledning af Kongl.
Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring uti 25 Cap. 1 §.
Rättegångs-Balken och 1 sammanhang dermed äfven i 12 Cap. 2 §. 2 mom. samma Balk, sådant det lyder uti Kongl. Förklaringen, den to September I823; och N:o 91, i anledning af Herr W*.
Thoms motion om Bergs-Tings-Rätternes bibehållande i deras nu varande skick. S. t).
Lag-Utskottets Betänkande, N:o 93, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposi Prot, Vtdr. d. 1% samtf. m. d. 2.8 Sept. 1839. gt tion till Rikets Ständer om Lagförklaring, angående rätta grunden för förvandling till fängelse ■vid vatten och bröd af böter, som åilömas för sådana stölder, hvilka, enligt allmän Lag, ligga i tväböte emot annan tjufnad, blef, vid nu skedd förnyad föredragning, af Preste-Ståndet bifallet.
Den 28 September 1829.
D, Vid förnyad föredragning blefvo följande Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Utlåtanden bifallna: N:o 145, innehållande förslag till jemkning uti Riks-Ståndens serskildt fattade Beslut, i anledning af Utskottets Betänkande, N:o 72, i hvad det angår vissa dagars undantagande från Auctionsförrättningar; N:o 146, innefattande förslag till jemkning uti Riks-Ståndens Beslut, i fråga om Kro, nohemmans och Nybygges Åboers i de Norra Provincerne rättighet att till tjärnbränning använda stubbar, rötter m, m.; N:o 150, angående väckt motion om controler i afseende på Tackjerns godhet; och N:o 153, i anledning af väckta motioner om ytterligare åtgärders vidtagande, dels till befordrande af den inhemska hästculturen, del$ till lättnad i remonteringsskyldighetens fullgörande; - rfi Träl.
Utdrag dan 28 Stpt, 1829. äfvensom Ståndet, dels till handlingarne lade förutnämnde Utskotts Utlåtanden, N:o 144, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande, N:o 93, om Orgelbyggeriets befrämjande, och upprättande af ett Institut, egentligen för Kyrkosång, och N:o 147, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 133, angående Sågarelönens utgörande vid Sagqvarnar, dels lät bero vid samma Utskotts Utlåtande, Nto 148» rörande anmärkningar vid Betänkandet, N:o 109, örn en låneanstalt för Tackjernstill verkare. S. D, Sedan Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 149, i anledning af Borgare-Ståndets återremiss å Betänkandet, N;o 100, i fråga om rättighet för Extra Rotehållare att lega karlar inom beväringsåldern, blifvit å nyo föredraget, afslog Borgare-Ståndet Betänkandet N:o 100, och lade Utlåtandet N:o 149 tili Handlingarne.
S, D. Efter å nyo skedd föredragning af Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 152, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N.’o ior, rörande yrkadt förbud emot införsel af Danska hästar, afslog Ståndet nämnde Betänkande och Utlåtande, samt, beslöt, att Danska till rernonter passande hästar icke må, efter 4 års förlopp, till Sverige införas. S. D. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets, under N:o 180, afgifna Memorial, angående en af Rikets Ständer till åtskilliga per - t Fröt.
Utdrag den 2 8 Sept, 1829.
98 söner beviljad belöning för införda förbättringar i Väfnadskon6ten, beslöt Borgare-Ståndet, att detta Memorial skulle öfverlemna» till Stat.ssamt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, för undanrödjande af det missförstånd eller den tvetydighet, som uppgifves kunna, vid tilldelandet af den beviljade belöningen, enligt sistnämnde 2tne Utskotts Utlåtanden, Ntris 23 och 59, ega rum, i afseende på de personer, till hvilkas förmon belöningen är tillämnad.
S. D. Såsom tillägg till de beslut, hvilka Ståndet, den 14 och 17 dennes, fattat i frågan angående brännvinsbräningeu och dess beskattning, fann Ståndet för godt att bestämma följande föreskrifter: t:o att mäskvärmare, tillhörande panna af vanlig enkel construction, må beläggas med 2"$ procents afgift af den skatt, som pannan anses böra utgöra; 2:0 att Elglundska och half-Pistoriska verk skola beläggas med bevillning till 50 procent utöfver enkla verk; 3:0 att med nya, hittills i landet okända Brännvinsbränningsapparater, hvaraf någon kan hädanefter vilja sig begagna, må förfaras, enligt Bevillnings- Lag- samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-lJtskottens Utlåtande, N:o 16, (pag. 25); och 4:0 att i den nya redactionen af Förordning, angående biännvinsbränningen, böra, till undanrödjande af tvetydighet, intaga» följande g{ Pret.
Utdrag den 28 Sept. 1829. beskrifningar af dubbla, enkla och half-Pistoriska Bran neri verk, nemligen: att ett dubbelt Pistoriskt verk utgöres af tvänne afverkningspannor, jemte 2;ne sa kallade första rnäskvärrnure eller förpannor, samt dessutom af 2:ne mäskvärmare, hvardera af de senare försedd med sitt klar-apparat eller så kallad rectificator, med tillhörande afkvlningsanstalt; att ett enkelt Pistoriskt verk bestar af en afverkningspanna, med sin tillhörande förpanna, jemte mäskvärmare, rectificator och kyl-apparat; och att ett half-Pistoriskt verk bestar af en afverkningspanna, utan förpanna, men försedd med mäskvärmare och rectificator; och skulle de öfriga respective RiksStånden vördsamt och vänligen inbjudas, att med Borgare-Ståndet sig förena uti beslutet om dessa, under N:o 4, här upptagna beskrifningars införande uti den, angående brännvinsbränningen, utkommande Författning. S. D. Föredrogs å nyo samt bifölls Statsutskottets Utlåtande, N:o 238, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 131, rörande tillökning i lönen för Kyrkoherden i Vaxholm. S. D. Vid fortsatt föredragning af Statsutskottets Utlåtande, N:o 237, i anledning af återremiss från 2:ne Riks-Stånd af Utskottets Betänkande, N:o 128, angående regleringen af Riks-Statens andra Hufvud-Titel, med dertill hörande Utlåtanden, N:ris 130 och 13 I, fattade Ståndet följande beslut; Pro t.
Utdrag den 2g Sept. 1S29. 9 5 ty.de stare vid Stats-Rådet och Högste Domstolen Betänkandet N:o 128 och Utlåtandet N:o 237 bifölios. 14:de punkten, angående Chartce Sigillatceverket, Skrifmaterialier och Expenser, jamt Ljuspenningar.
I frågan om ljuspenningar bifölls Utlåtandet N:o 237, men i öfrigt gillades Betänkandet N:o j 2 8- ryde punkten, angående rese- och tractamentspenningar för Civile Embets- och Tjensteman.
Betänkandet N:o 12 g bifölls. \6\de aj Utskottets tillstyrkande af löneförbättringar för Lands-Kamererarne i Blekinge, Gottlands, Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens Län, bifölls; b) angående föreslaget arfvode för LänsNotarierne.
Utlåtandet N:o 237, hvarigenom detsamma är afstyrkt, bifölls; c) och d) angående anslag för Läns-Bokhallare i Norrbottens och Jemtlands
Län, samt för Lands-Contoristerne och Lands-Cancellisterne i alla Länen ; Betänkandet N:o 128 och Utlåtandet N:o 237 gillades; e) angående föreslagna trenne nya Kronofogdelöner, för Kronobergs, Vermlands och Norrbottens Län.
Utlåtandet N:b 237, i hvad det rörer de Prat.
Utdrag den 18 Sept. 182g. nya Kronofogdelönerne för Kronobergs och.
Län, bifölls; men i öfrigt beslöts, att de, enligt Betänkandet N:o 128, för Kronor fogden i ett nytt Fögderi af Norrbottens
Län tillstyrkta 800 Rdr skola fördelas pä det sätt, att Kronofogden i det gamla Fögderiet, hvaraf det nya utgör en del, hvilken senare Tjensteman, enligt uppgift, nu har en lön af 400 Rdr, må undfå tillökning af 300 Rdr, och att Kronofogden i det nya Fögderiet må erhålla de återstående 600 Rdr; f) angående anslag för Länsmänslöner.
Lr.gUtskottets F. et dukande ti.
12-9 de 1 g §. icke kunna vinna tillämpning, utan liela Intecknade fastigheten böra gemensamt säljas; men i sådant fall skall ofta Ilända, att samma hemman eller någre deribland äfven blifvit sedermera intecknade gemensamt med andre hemman, som icke bland de förstnämnde äro inbegripna, hvaraf, så väl som i alla dylika fall, då för skuld blifvit utmätt ett hemman som gemensamt med annat icke uti mätt hemman häftar för annan intecknad Skuld, mycken oreda yppas genom frågan till huru stor del sistnämnde skuld skall utur förstnämnde hemman innehållas; hvarföre ock Styrelsen af Riksens Ständers Bank, utom hvars begifvande icke något i Banken pantsatt hemman får utmätningsvis för annan Skuld försäljas, ej lemnat tillstånd till sådan försäljning i de fall, då hemmanet hvarå utmätning blifvit sökt, gemensamt med annat hemman varit intecknadt för Bankens fordran; men rättigheten till ett slikt veto skall vara lika litet öppen för andra fordringsegare än Banken i lika prasdicament, som de Borgenärer, hvilka näst efter Banken hafva Inteckning i något hemman, äro belåtne med utöfningen af den Bankens rättighet, som förhindrar dem att någonsin göra sin sednare Inteckningsrätt gällande.
Herr Ehvenborg har vidare yttrat j attén flerårig erfarenhet af alla dessa oredor, och än flere från gemensamma inteckningar härröraitde, hos honom stadgat öfvertygelse!!, alt olägenlieterne deraf vi - 1280 LagUtskottttt Betänkande*. ela öfverväga dem, som lunde inträffa genom antagandet af RiksdagsFullmägtigen Cederborgs förslag, det Herr Ehrenborg alltså biträdt, med föreslående likväl såsom allternatif, att derest rättigheten att för samma fordran låta inteckna flere Fastigheter, utan att uppgifva för huru stor del af beloppet hvarje Fastighet särskildt häftar, äfven hädanefter skall fortfara, liqviden Inteckningshafvande Borgenärer, äfvensom särskilde hemmansegare, emellan, måtte i ofvannärande fall ske efter hemmanens Taxeringsvärde, så att med upphäfvande af meranämnde 19 §. i 1818 års Författning, fordringsägare, sorn hade samfälld Inteckning i flere hemman, icke egde att utur någotdera, som vid samma tid eller sedermera för annan fordran blifvit intecknadt, uttaga större del af fordringen, än på detsamma, i jemförelse af dess och öfrige Hemmanens Taxeringsvärde, belöpte.
Att, då tvenne gemensamt intecknade, men i särskilde egares hand varande Fastigheter, för den frarastälde inteoknade Skulden utmättes och försåldes, öfverskottetaf Siöpeskillingen efter samma grund fordringsegare emellan fördelas, eller ock, om hemmanen såldes i särskildte utrop, en efter jemförelse af Taxeringsvärdet lämpad andel af intecknade fordringen innehölls af hvarderas Köpeskilling5 och att, då ett utmätt hemman befanns graveradt med
Inteckning gemensamt med annat hemman för annan icke utsökt skuld, så stor delaf LagUtskottets Betätiknnditt. 128I samma skuld innehölls af Köpeskillingen för det förstnämnde, som efter jemförelse af Hemmanens Taxeringsvärde kunde derpå belöpa; och har Herr Ehrenborg begärt att Lagutskottet genom återremiss af Betänkandet måtte sättas i tillfälle yttra sig, hvilkendera af dessa begge alternativer må anses bäst uppfylla ändamålet, eller, om de begge förkastas, huru de anmärkte oredorne måga lämpligare på annat sätt kunna förekommas.
Herr Grefve Spens, C. G. har jemväl uti Skrifteligt anförande till Högloft.
Ridderskapets och Adelns Protocoll utförligen sökt ådagalägga, att 18 §. uti 1818 års förordning om Inteckning i fast Egendom lägger betydliga binder i vägen för en Borgenär som till lättande af möjlighet för sin Gäldenär att utreda sig och tillåta lossning och försäljning af en del af panten, samt på andragne skäl föreslagit, att 18 och 19 §. §, uti förenämnde förordning måtte utgå och i det stället en samfälld §. införas af denna lydelse:
År Inteckning sökt eder beviljad uti flere fastigheter utan att uppgifvet är, fpr hvad del deraf hvar och en särskildt häftar, och sökes å samma tid eller sednare Inteckning uti den ena eller andra Fastigheten enskildt , varde i sddant jall ingen af de sokte Inteckningarne hevi jad, förr än den enskilda fastighetens värde, i fSrhdllende till de samfäldt pantsattes blifvit af Domstolen, antingen efter alla vederbör andes åsätujande, eller efter skedd värde - 1282 LagUtskottets Betånkanden. ring fast stiihl, och anteckning derom a huf•
Vild skrift en skeft.
Till rättelse för alin fr anim deles meddelande betyg öfver Inteckningar nes beskaffenhet, åfigge Domaren , att förhållandet härmed i InteckningsProtocollet införa , och lände det sedermera till efterrättelse vid tvister om beta/ningsrätt.
Vill Innehafvare af den gemensamma
Inteckningen låta sin rått upphöra i afseende på en eller annan fastighet j ege lof dertill j v jute dock icke viera Inteckningsrätt i den återstående pantén för större belopp af sin intecknade fordran, lin efter afdrag, enligt det stadgade förhållandet, derest ej alla de, hvilka i denna återstod, på samma tid eller sednare vunnit Inteckning, finnas hafva medelst anteckning på hujvudskrifterne lemnat sitt samtycke.
” Lagutskottet liar vid meddelande af ifrågavarande återremitterade Betänkande, insett alla de af Herr Ehrenborg och Herr Grefve Spens anmärkte olägenheter, sorn tunna uppkomma af flere Fastigheters samfällde
Inteckning för en och samma fordran, utan att dertill visst belopp på hvarje särskild Fastighet fördelas, hvilket
Utskottet jemväl kortligen söjst i Betänkandet angifva; och det har ej eller undfallit Utskottets uppmärksamhet att ju Staten eller Lagstiftaren, då den medgifver Gäldenär att pantsätta sin fasta Egendom, och Borgenär att genom Inteckning förvärfva sig säkerhet och företrädes-rätt till Betalning derutur, är berättigad, att bestämma vil - LngVtskotets Betänkandcn.
12S3 koren för en sådan förmåns åtnjutande.
För öfvertygelse härom, har Inteokningsförordningeji, hvars förändring blifvit yrkad, varit Utskottet ett tillräckligt Bevis; men Utskottet har ansett 18, 19 och ao §.
§. af nämnde förordning stå i så nära sammanhang med hvarandra, att den yrkade förändringen uti förstnämnde §. ej kan tillvägabringas, utan rubbning i de grunder, hvarpå Lagen i det hela hvilar; och Utskottet går nu att närmare utveckla motiverne för denna mening.
Sammanslagne
Egendomar ega ofta ett betydligt värde, när de särskilde hemmanen och lägenheterne betraktas såsom ett oskil jag tigt helt.
Styckade och beräknade hvar för sig, uppgå deras sammanslagne värden till ett vida mindre belopp.
Detta inträffar särdeles med Egendomar derå Bruk och ManufaclurVerk äro anlagde.
Verk ega föga värde om Skogshemman och andre förmåner derifrån söndras, och dessa förmåner äro ofta, i'och för sig sjelfve betragtade, mindre användbare.
En dylik sammanslagen Egendom kan således tjena till underpant för ett större
Lån; då deremot alla dess delar eller de särskilde fastigheterne från hvarandra afsöndrade och särskildt belänte skulle utgöra ringa säkerhet; och att, då pantsättning af Fastighet genom Inteckning är tillåten, betaga egare till Fastigheter af ofvannämnda beskaffenhet rättighet att deruti lemna samfällt Inteckning, har Utskottet ansett medföra en inskränk - 1284 Lagutskottets BctHnkandtn. liing i deras dispositionsrätt öfver sine Egendomar, så mycket mera obillig, som den icke är föranledd af en nödvändig omsorg för bevarandet af andras mera eller lika magtpåliggande och hela rättigheter.
Då, enligt In leokningsför ordningens 30 §. ■ och sakens natur, en enda Inteokningshafvares utsökning, sätter alla andra i samma fastighet intecknade fordringar i förfallet tillstånd, blir deraf en följd., att den Gäldenär, som säl
It en bland flere samfält antecknade fastigheter till annan man, hvilken sedan låtit den för sin skuld inteckna®, har att skjdla sig sjelf, om i och för utsökningen af denna nya skuld, Innehafvare!! af samfälda Inteckningen nödgas sälja alla fastigheterne, ty hade lian velat försäkra sig mot en dylik händelse, så hade lian bort låta fastigheten relaxeras eller en viss del af Lånet dervid fästas, innan han fullbordade försäljningen.
Likaså måste den sorn köpt en sådan fastighet utan föregången relaxalion, anses hafva i och med detsamma underkastat sig faran att få den bortsåld för förre egarens skuld, oaktadt lian mot denna ärligen fullgjort sine förbindelser- Samma förhållande, fastän i större utsträckning, måste äfven uppstå, om en eller flere af de gemensamt intecknade fastigheterne särskildt försålde, derefter ytterligare intecknas samfällt med andre Egendomar, Svårjgheteri!e för sednare Innehafvare af Inteckningar i de separerade fastigheterne är o för LagUtskottets Betänkanden.
1285 dem lika lätt beräkneliga, då nödvändigt alla Egendomarne måste säljas, innan slutliqvid för någon fordringsegare kan ske, men alla dessa olägenheter, dem Sakegare kunnat förutse, äro likväl följder deraf, alt de, utan behörig omtanka för deras Säkerhet, såldt, köpt och låtit inteckna graverade fastigheter; och Utskottet som tror att LagStiftaren ej bör, på bekostnad af en dels Medborgares fria dispositions rätt öfver deras Egendom, afvärja de menliga följderne af andras oförsiktiga och illa beräknade handlingssätt, anser sig derföre icke böra frånträda hvad Utskottet i det återremitterade Betänkandet yttrat, eller tillstyrka den föreslagne ändringen uti 18, ig och 20 §. §. af Intecknings förordningen den i3 Julii 1818; och bör Utskottet i afseende på Herr Ehrenborgs förslag, att hvarje hemmans taxeringsvärde borde tjena till beräkningsgrund för hemmanets andel uti en i flere lägenheter beviljad inteckning, anmärka, att ehuru önskeligt det vore, att någon sådan allmänt antagen beräkningsgrund funnes j hvilken otvifvelaktigt skulle häfva alla nu Öfverklagade olagenheter, Utskottet likväl icke kan såsom sådan godkänna Taxeringsvärdet, enär det åtminstone för hvarje särskildt
Län, är efter olika grunder uppgjord t, och dessutom icke är någon läst, oföränderlig, alltid gällande måttstock.
Med tillkännagifvande att Utskottets Betänkande blifvit af Högv, Preste* och 1286 Lagutskottets Betänkande^ Vällofl.
BorgareStånden bifallet, hemställes detta allt Riksens Högloft.
Ständers vidare pröfning vördsamligen; och bifogas 2:ne Ledamöters särskildta yttranden.
Stockholm den 26 Sept. 1823.
Ständers LagUtskott den %6 Sept. 1323.
Herr Häradshöfdingen Ribbing yttrade;” under åberopande af mitt förut afgifne särskildta yttrande i detta ämne, och dermed instämmande anmärkningar äf framlidne Herr Ehrenborg och Grefve Spens, vågar jag föreslå följande lydelse af 11, 18 och 19 §. §.
InteckningsLagen. ir 5* “Inteckning tnå ej ske, utan för bestämdt belopp i penningar eller varor.
Icke heller må hädanefter flere Fastigheter, för en och samma fordran, gemensamt inteckna?, utan att bestämt eller utred t är för huru stor del hvardera häftar.
Sökes Inteckning uti Fastighet, sorn redan gemensamt med annan eller andra intecknad Lagutskottett Betänktuidtn. 1287 är, varde icke den sökte Inteckningen beviljad, förr än, genom laga värdering af Domaren, livar och en af de Intecknade Fastigheternas särskildta värde utrönt är, och bestämd fördelning af den gemensamt intecknade skulden, i mån derefter, skedt.
Från dessa stadganden undantages dock bruk samt sådane större verk och Inrättningar, som med tillydande Hemman Lägenheter, Skogar och rättigheter från längre tider utgjort en sammanslagen Egendom, och deri gemensam Inteckning må eg a rum, äfvensom särskildt Inteckning, hvilken då, eller derefter begäres i någon underlydande Fastighet må tillåtas utan ofvanberörde värdering och Intecknings Summas fördelning.
Värderings och Fördelnings förrättningar varde alltid uti InteckiringsProtocollet, till framtida efterrättelse, intagne.
Om Inteckning för 0- myndigs eller utrikes vistandes