Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som verkan af Riksens Ständers beslut vid I815 års Riksdag icke kari vidtaga förr, än från och med jår 1816, anse Utskotten, att förhållandet den 31 December 1815, i hvad sorn angår Rörelse-Capitalet, rattare bör läggas lill grund; ty Rikets Ständers föreskrift, att Götha Canals och Götheborgs Diskonters Utlånings-belopp den 31 December 1814 skulle utgöra maximum för desse bägge
Diskonters
Låne rörelse har intet sammanhang med ^frågan om Rörelse-Capitalet.
Utskotten hänvisa vördsamt till Betänkandet pag. 29 och följande, huruledes Utskotten ansett det rttm.
Diskont-papperen bland myntet intagit, dels redan vara ersatt, dels vidare blifva jemnadt.
Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden. 531 Till en vidare bevisning i denna del, upptages nu Summan, icke sådan den var deri 31 December 1814, utan samma tid det påföljande arel, såsom den rätta beräknings-grunden, nemligen: - R:d 8,998,000. derifrån anse Utskotten ovillkorligen böra afdragas hvad som stod på Afskrifnings-Räkning samma dag, emedan Afskrifnings bevisen icke voro Irar.sferable, och således icke gingo i rörelsen såsom mynt - - - 2,964,000.’ Återstå Assignationer och Tre Procents Sedlar » 6,034,000. af hvilka de senare visserligen icke till fullo representerat mynt; utan till en ganska betydlig del liggande, räntebärande Obligationer; så att det nogsamt är högt tagit, om myntmassan genom
Diskont-papperen anses hafva varit ökad till f:delar deraf.
Ftt deremot svarande belopp af Fyra MilJioner hafva Utskotten äfven från början antagit tiU en generel grund, och tillagt, det Bankooch Riksgälds-Sedelstocken, sådan den var den 31 December 18*5, eller samma epok: och den summa, som deraf samfällt uppkommer, är hvad Utskotten trott böra utgöra Rörelse - Capitalets medeltal, emellan denna och nästa Riksdag.
Utskotten få nu anföra den på Bankens och Riksgälds-Contoirets afslutade Böcker grundade uppgift, hvårs autenticitet sålunda icke vidare torde i fråga ställas, att Banko- och RiksgäldsSedelstocken den 31 December 1817 öfversteg beloppet af samina Sedelstock den 31 December a38 Stats- och Hanlö Utskottens Betänlandeni lgi'5 med - - B:ko R:d 3,300,0000 och det af det enkla skäl, att, 1 den mon Disk ont-papperen uc rörelsen bortgått, hafva Creditiven p,å Banken i alla yägar blifvit strängare ålitade, och behållningar samt anslag disponerade.
Varande detta Rörelse-Capifal under loppet af innevarande år annu något ökadt, men ingen anledning till dess minskning.
Om nu dertill 1 ägges Utskottens Förslag, att contant tillösa Assignationerne circa - 700,000^ hvartill nya penningar i fråga komma, som sedan qvarblifva till nästa.
Riksdag i Diskont-rcirelsen (se pag. 29 och pag. 38 af Betänkandet); gå finnes redan af denna korta och enkla jernnförelse, att, oberäknade gila vidare ålitanden, blir Borelse-Capitalet lika stort, eller minst Fyra Millioner mer, än Samfäldta Banko- och RiksgäldsSectelstocken var år 1815, då Riksens Ständer ansågo den böra antagas till rörelsens maximum.
Detta gäller i generel jemföiing af Rörelse-Capitaiet mellan 18*5 och nu.
Uti sjelfva Betänkandet hafva Utskotten i denne del tagit till beräknings-grund det närvarande förhållandet med Diskont-papperen, och deras andel i det representativa myntet, som lemnar enahanda ut-[ slag på det hela, med iakttagande af de särskilta epokeme; och ytterligare förblifva Utskotten sålunda vid deras anförande, att massan af det representativa myntet, genom den föreslagne regleringen, ingalunda blifver mindre, än den var år 1815.
Utskotten anse här vara stället att upptaga Stats- ochBanko-TJtskottens Betiinkanderil 43$ och besvara en af samma värde Ledamot i sammanhang med föregående framställning.gjord er-' änran, nemligen: ”Vid beräkning af den minskning} s’ Rörelse- Capitalet redan under gatt, bör man äfven ”göra afseende ]>ä förändringen i myntets värde, dä ”det spritides, emot. nu.” (och vidare, se pag. 44.)
Det är denna i sig sjelf alldeles riktiga erinran, som
Utskotten anse innefatta det ujäfaktigaste bevis på ofullkomligheten af den anstallt, att utställa ytterligare Papper, under förmodan, att såmedelst öka Rörelse-Capitalet.
Nogsamt kunna representativernes numeraire ökas till oändlighet, genom Sedel-fabrikationens utvidgning; men icke vinnes derigenom i sjelfva verket någon så beskaffad effect, som motsvarar den af ett reelt Rörelse-Capital.
Utskotten hafva redan i Betänkandet utvecklat sina tankar härom, och finna dem af bemälde värde Ledamots anförande icke vederlaggde, utan bestyrkte.
Utställandet af ytterligare Millioner, för att fylla den brist, som varuprisernes stegring beredt i de förras tillä väcklighet, skulle, efter ett kort omlopp, af ena-; handa skäl, åter påkalla en progressiv tillökning, ända till dess namnvärdet hunnit reduceras till noll.
Detta har ock erfarenhetens vittnesbörd be^ kräftat; och exemplet är för handen, huruledes alla de Europeiska Stater, som högt uppdrifvit Credit-Myntsystemet, insett dess våda och der-; före ock nu göra alla sine behållne krafter gällande, för att derifrån återkomma till en mera stadgad ordning i deras Myntväsende.
Det synes Utskotten tämmeligen naturligt,1 att, om en Nations Rörelse-Capital genom Se - 434 Stats och Banko-Utskottens Betänkanden. del-fabrikation verkeligen kunde ökas, allas mening om denna lätta väg till befordrande af allman och enskild välmåga, också snart borde förenas
Men alla liders erfarenhet bestyrker motsattsen.
Idogt arbete och sparsam lefnad skapar ett öfverskott, sorn ger lif och rörelse åt nya företag, af hvilkas ökade product ytterligare öfverskott tillkomma; och sålunda allena kan Röxelse-Capitalet ökas: i denna ordning öfvergå Na. tionerne från fattigdom till behållit tillstånd och vidare (ill rikedom eller tvärtom:
Näringar, som i det första tillståndet icke ens kunnat företagas, utan att gifva förlust, i stället för vinst, emedan dt?
varit artificiella, blifva, efter småningom samlade krafter, naturliga och lönande.
J>en fattige nödgas köpa hos M inut handlarn och betala dyrt, när den belial
Ine forser sitt visthus i rättan tid till bättre pris.
Brist på enskilte
Capitaler i Riket gör sådana företag omöjliga, som fordra längre ornsättningsperiod, och de vinster, som deraf voro att hämta, måste sålunda ännu försakas, och detta gäller både om Jordodling, om Näringar och om Handel.
De 2:ne senaste Handels-Expeditioner från Götheborg till Ostindien äro lika talande bevis på denna sanning, som deras resultat varit menligt for de Medborgare, hvilka i detta lofliga företag ingingo; flera andra cl y 1 i ka exempel att förtiga, Productionen allena kan skapa Röre!se-Capitalct: der det redan finnes och nyttigt användes, tillvexer del småningom af sig sjelft i en naturlig ordning: men de artificiella medlen, som för en korrt tid kunna uppbringa en ovanlig proéuction, äro ej mägtige, att den underhålla och Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden 435 ptadga.
Utom det, att, enligt hvad salunda om Myntqvantiteten blifvit anfördt och hevist, något Indragnings-Systéme i Förslaget icke ligger till grund, hafva Utskotten för öfrigt anvist på den tillfälliga ökning, som Diskont-Obligatlonertie komma att lämna, och som torde blifva egentligast användbar till liqvid af Diskont Skuld.
D etta har en värd Ledamot af Högloft.
Ridderskapet och Adeln behagat så rubricera, som skulle
Utskotten härmed hatt för afsigt, att ursäkta deras indragning af Myntet; men, jemte det Utskotten få förklara, det deras afsigter alldeles icke hafva behof af några ursäkter, är det Utskottens verkliga mening, att den tillfälliga förlägen, heten väsendtligen underlättas, icke sa mycket genom den tillökning i Mynt-qvantiteten, hvilken härigenom för de första Två ä
Tre åren uppkommer, som icke mera genom den beredda omsättningSi-utvägen, enär de nu på DiskontAfskrifnings - Räkningen örörliga Fordringarne äfven genast blifva activa', och det fördelaktigaste att möta Diskon t-Gäldenärer nes behof af Xånebiträde, derest det i denne del af Utskotten alternative föreslagne liqvidationssätt skulle antagas, att Diskont Obligationerne finge gälla för fulla valentén.
Utskotten önska på det upprigtigaste, att ytterligare och verksammare medel måtte utfinnas och af Rikets Ständer antagas; Meri Utskotten anse ingalunda troligt, att de uti etc ytterligare utställande af Credit-mynt igenfinnas.
Man har i öfrigt anmärkt, att fixerandet af Rörelse Capiiaiets belopp vore att sätta en gräns for varu-produetionens tillvext, men Utskotten anse angelägnare, att först sörjes för Mynt-repre - 436 Stats- och Banio* Ut stot tens BetnnJkandenl sentativernes qvalitet, emedan derefter förmodligen ingen Näringsidkare skall komma att sakna det för dess rörelse erforderliga förlag, enär genom blott tillökning af qvantiteten detsamma blifver allt mer otillräckligt.
Näst till frågan om Rörelse-Capitalets belopp, förekommer den senare delen af första anmärkDings-ämnet, som angår huruvida Bankens årliga Intrader äfven komma att till fullo åter utgå.
Som i denne del flera anmärkningar blifvit gjorde och deribland afven af en värd Le* damot inom Höglofl.
Bidderskapet och Adeln Irvars flerfaldiga befattning med Banko-Verket synes gifva en verklig autoritét åt hans anförande, hafva Utskotten gjort sig till pligt , att förhållandet ytterligare undersöka , dervid Utskotten serskildt påkallat biträde af Bankens Embetsman, på det alt intet misstag om rätta förhållandet må finna rum.
Besultatet deraf utfaller på det sätt, att det måste anses för en nog högt sträckt beräkning, att antaga Bankens netto Behållning till 1,200,000 B:d årligen, från och med innevarande år 1818 till och med år 1823; och är det egentligen de 3:ne senare åren, som re venner ne blifva något betydligare och fylla nämnde medeltal.
För Sex år utgöra de sålunda inalles en Summa af 7,500,000 R:d, hvilken, enligt det generella Betänkandet , på följande sätt ansågs komma att disponeras:
Till Fastighets Lånen åren 1818, 1819 och 1820, ä 500,000 R;d - R:d 11,500,000. (utom hvad å redan utllnte Capital afbetales, som å part utgår, utgörande x omkring 100,000 R:d årligesj.
Stats■ och BanJto-Utskottens Betänkajtden. 437 Till Odlings-Lån , samma tid a 100,000 R:d årligen (utom Capital afbetalningen på Fastighets-Uånen, hvilken från och med år 1821 skulle öka Odlings-Fonden).
Jern-Contoirets Discont - Manufactur-Disconten (dock kommer den Summa, som för detta Verk blir behöflig, att närmare bestämmas uti reglemenrariska föreskrifterne, hvilka genom serskildt Betänkande varda Riksens Höglofl.
Ständers granskning understäldte).
Till Götha Canal i Sex år å 300,000 1,800,000.’ Till Silfver-Fonriens förstärkande i Fem år ä 500,000 R:d - 2,500,000?
Hjelmare Sluss-Verk - . 200,000.
R:d 7,300,000.
Häraf synes tämligen påtagligt, att planen,’ i afseende på BankoReveniiernes återgående till rörelsen, icke var något tomt ord utan mening, men tvärtom , att, i den mohn de. eventuella Creditiven strängare tillitades, blefve snarare brist, än öfverskott.
Till ytterligare bestyrkande i alla detail» lerne af detta förhållande, vidfoga nu Utskotten härhos vördsamligen Bilagorne Litt. A., B., C., D., E., och hoppas, att, efter deras granskning , alla vidare tvifvelsmål eller tvetydigheter i denna del rättvisligen må förfalla.
Utslaget understiger Utskottens provisionella beräkning så väsentligen, att det Femte året 300,000*. 6oo,oooi 400,000.
438 Siats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
existerar ingen tillgäng för réeta Fondens förstärkning.
Utskotten få nu emedlertid, sedan de sålunda besvarat de, angående Börelse-CapitaJets belopp och användandet af Hankens årliga Inkom* sfer, gjorda erindringar, framställa följande Förslag till en ändring uti det senare fallet nemi.i Uti förra Betänkandet hade Utskotten beräknat 500,000 R:d, som årligen skulle komma att användas lill förstärkande af Bankens redbara Fond; men, med anledning af gjorda anmärkningar, att vexel til lgångarne icke torde medgifva, att hela denna Summa hvarje år till et£ sådant föremål disponeras, föreslå Utskotten, att af förberörde 500,000 E:d, en Summa af Ett Hundra Tusen Riksdaler årligen, öfverlemnas till Kongl. Maj:t,att från och med år 1819 till och med det år, då nästa Riksdag infälle*, användas till Strömrensningar och lättade Transporters öpnande, med hvad mera, som kan leda till befrämjande och uppmuntran af en ökad production och afsättning af sådana Landtmanria varor , som nu, till Landets känbara förlust, måste bernias från Finland och andre främmande Länder.
Och fä Utskotten harvid vördsamt hemställa, att dispositionen af detta serskildta anslag , orri det af Rikets Höglefl.
Ständer bi fal les , må komma att ske, efter de för Stats-rnedlens förvaltning
Iagde grunder, och oförryckt till det afsedde ändamålet användas, deröfver Riksens Ständers Revisorer vid de vanliga Revisionerne böra granskning anställa ; äfvensom viri hvarje Riksdag Berättelse derom af Riksens Ständers Stats-Utskott till Rikets Höglofl.
Ständer afgifvas.
Stats- och Banko-Utskottens Betänkandtn.
Den andra väsendtliga anmärkningen går derpå ut: att allmänna Län-Rörelsen skulle blifva förminskad, mot hvad den var 1815- Urskoiten hafva från början anfört deras syfte vara, att söka skilja I.qne iransactionerna från mellnnverkan af DiscontTnrättttingar, och förflytta dem omedelbarligen de Enskiftle emellan; Och Utskotten hafva dessutom hevi&t (se pag. 31) att, om ock emot verkliga begreppet, det ansågs nyttigt, att fortfara med en LånTörelse äfven af Enskildes medel, genom Diseonter, medelst bibehållande af den hittills nyttjade utvägen, att mot Tre Procents ränta, Capitaler emottaga, skulle sådant, i anseende till den förlorade Crediten, visst icke lyckas, och al! beräkning i denne del ärhålla ett falskt utslag.
I följd häraf, och då dertill kommer, att de i D isconterne insatte enskildte Capitaler, i den mohn de till liqvid förekomma, söka sig nya vägar, till erhållande af ränte-product, och det, enligt hvad förut blifvit anfördt, hufvudsakligen till möte på halfva vägen med Disconternes Gäldenärer; så torde både nödvändighet och sakens naturliga skick gemensamt afgöra, att, så vidt Disconternes rörelse utgjorts af Enskildes penningar, desse icke vidare böra intaga något ruin i beräkningen af de allmänna Lån-anstalterne.
Derefter åter blir det jemnförliga utslaget följande:
Den 31 December 1814 hade Riks Disconten utlånt - - 6,515,000.
Och Filial-Discouteine - - 8 935,800. tillsammans 15,450,800. il4o Stats- och Banko-Utslottens Betän&ndeii'. 3?å Fastigheter voro då utlånta (enligt Bilagan Litt. A.) - 2,500,000* tillsammans 17,950,800. afgår hvad häraf utgjorde enskilda insättningar i Disconterne 8,4g 5^300. återstår 9,455,500. sorn var det belopp, hvarmed Banken förenämnde tidpunkt understödde enskilde Medborgare i I,anväg, och hvilket i sådan egenskap circulera-» de från den ene till den andre , efter dé för hvardera slaget af Låne-biträden gällande afbetalnings- vilkor.
Den 31 December 1817 hade Banco-Di-( sconten utlånt af Bankens medel 6,724,000.
Uti Filial-Disconterne qvarblifva 1,400,000* jemte hvad som svarar mot Assignations-masSan - - ^oo,oooi Fastighets- ochOdlings-Lånen utgöra 6,800,000.
Jern-Contoitets föreslagne Discont 600.000.
Manufacturens ökade dito - 400,000.
Tillsammans 16,624,000. *)
Differencen häremellan är 7,168,500, sorn allmänna Låne rörelsen med Bankens medel, effectivt, dels redan är ökad, dels vidare kommer att ökas mot hvad den var vid 1814 års sluts *) Utom de eventuella Line - biträden på Metaller och till Magazins-Dircctionen, som anses oförändrade, jemte Mannfactu?
-Diseontens förra Creditiv; oell »ålanda inalles utgörande ett Låne-Rörelse-Capital af Bankens egne medel, omkring Tjugu Millioner Riksdaler, Stats och Banko-Utskottens Betänkan den. 441 slut: hvarjemte de enskilde, som icke vidare kunna insätta sina ..
Capitaler i Diskonterne, få för deras användande söka Näringarne.
Nämnde Lån-belopp qvarblifver sedermera ständigt hos de Enskilde och Omflyttas allenast från den ena till den andra.
Härvid är nu ej fråga om Rörelse-Capitalet, ellet hvarifrån Ranken hämtar desse Lane fonder, antingen af sine intrader, eller genom ytterligare utställande Sedlar; utan är föremålet allenast, att uppställa jernnförelse mellan Bankens function, som förläggare år 1814 mot år 1818.
Filial-Diskont-Lånén äro här för öfrigt alldeles icke intagne i den senäte beräkningen, så vidt de af de Enskildes fonder utgöras, ehuru de allenast suCcessive under tiden' indragas, i den nion de här anförde nya Lånen komma till deras maximum af chculations-summa.
Denna progressiva tillvext i Medbotgateä Skuldsättning till Staten hafva Utskotten å ena sidan med bekymmer nogsamt insett, dock å den andia funnit lidens betänkliga skick detl oundgängligen påfordra.
Men Utskotten öfverlemna nu emedlertid, utan vidare uppehåll i detta ämne, till Rikets Högloft.
Ständers egen upplysta pröfning, om skäligen må kunna anföras, att allmänna Låne-rörelsen, den nemligen med Bankens egne medel, i följd af Utskottens förslag, verkeligen blifver inskränkt mot hvad den hittills varit.
Huruvida, såsom en värd Ledamot af Hög.' loff- Ridderskapet och Adeln framställt, Inrättningar af Provincial-Credit-Verk, hvilkas fond Bihang till Rih>-St.
Prat. 1S17—l8iS- G'tc Sami.
N:r S7, 58- "442 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden'. utgjordes af Fastigheterne, skulle har i landet kunna bringas till verkställighet, derom tilltro
Utskotten sig icke nu kunna lämna något tillförlitligt bedömande; men, som Pant-Brefven skulle komma att utgöra hypothek för jLån - transactioner de Enskilde emellan; så finna Utskotten för deras del, hvarken att dessa Inrättningar erhöllo något omedelbart sammanhang med den nu i flaga varande allmänna penninge-regleringen,' ej heller, att serdeles hinder borde kunna möta för sådana Associationers frivilliga formerande, efter den plan, som i dylikt fall skulle blifva uppgjord och Kongl. Maj:ts Nådiga sanction vinna; kunnande genom Inteckning i den ordning Lagarne föreskrifva, säkerheten bevaras, och någon ny Uag, sorn påkallar Konungs och Ständers gemensamma Beslut, för verkställigheten deraf tilläfventyrs icke erfordras.
Hvad åter angår en annan värd Ledamots åt detta förslag nu sedermera gifna närmare utveckling, som serskildt blifvit till Utskotten remitteradt, så föreställa sig Utskotten, att för verkställigheten af förslaget någon större förmån derigenom icke beredes; ty, när Crediten återvunnit så mycken stadga, att penningar blifva placerade på de föreslagne vilkoren, utan att kunna återfordras, då skall den Lån behöfvande ej heller sakna annan Lån-tillgång, utan medverkan af denna med Stats-Intradernes uppbärande i gemensamhet ställda och i sin utföring nog problematiska anstalt.
Utskotten hemställa för öfrigt, hvarthän det väl skulle leda för Låntagarne sjelfve genom detta obegränsade utställande af ett nytt slags re - Stats- och Banko-Utskottens
Be t änkan dm'.
44J presentativer, för att ytterligare skuldsätta och. i circulation bringa ända till |:delar af fasta Égendomarnes värde.
Efter Eevillnings-Extractet för 5r 1816 upptagas Tandt-Egendomarnes värde tili - - - g8o Millioner, och Städernes dito till - 50 Tillsammans 330 Millioner,’ hvaraf |:delar utgöra 220 Millioner.
Tät nu vara, att blott inlel häraf på detta' sätt förpantades , så utgjorde det likväl ett belopp af mer an 70 Mijiioner R:d nytt papper, utan fixeradt förhållande till Banko-Sedlarne, och derigenom det vidsträcktaste fält för agiotage, sorn någonsin i detta Tand varit öppnadf.
Den återstående ograverade tredjedelen skulle omöjligen vara tillfyllestgörande, att draga Skatten och föda Hemmansbrukaren? famille: executiva åtgärder och utpantningar skulle ofta förekomma till uttagande af räntan på Pant-Brefven jemte Skatterne.
Den verkställande Makten skulle,’ enligt hvad föreslagit blifvit, i alla dessa .förhållanden framstå såsom Fordrings-egare: skulle utföra dessa förhatliga mål och drifva familier från sine boningar, i stället att; dem där beskydda.
Det blefve då rätta skördetiden för Capitalister, sota åtkommit Pant-Brefven för halfva värdet , att till sig lösa den i mät gangne Egendomen, och hvar finnes val gränsen för den Samhälls-våda, som häraf kunde blifva en följd?
Utskotten må erhålla hvilken critik, som helst; de skola dock aldrig förandra den öfvertygelse, att vägen till ytterligare skuldsättning ingalunda bör än mera planeras, jämnas och ut; 444 Stats■ och Banko-TJtskottens Be tank an A enl vidgas: (y ofelbart är, att den ej kan leda till ett välgörande mål: att det icke är på den vägen, sorn det verkliga oberoendet sökes eller vinnes.
I.åne-rörelsen och Penninge-transactionerne må stiga med Producterne och mäta dem; färdige Effecter må belänas, då de ej kunna föryttras; men Grund-förmögenhetens ytterligare pantsättning sorgfälligt, så vidt möjligt ar, undvikas.
I anledning af det 3:dje egentliga ämnet för Anmä»rkningarne, eller alt de föreslagne medlen till beredande af stadga ät myntvärdet voro, antingen skadlige, eller icke till ändamålet ledande, eller ofullkomlige, torde Utskotten fa vördsamt anföra följande:
Det gäller först härvid att besinna, huruledes, med ofullkomliga oell inskränkta medelstora saker ej heller kunna uträttas: man må sålunda genast börja med ett öppet erkännande af den bristande förmågan; och derefter göra hvad som kan göras, icke hvad som önskas.
Productionen ger värde åt myntet: det är en oemotsäglig sanning; men, om allt mera representatift mynt skall sättas i omlopp, i ändamål att befordra production, så är det ungefärligen detsamma, sorn alt genom konst göra en menniska sjuk, för att få ådagalägga sin talang att curera henne, hvilket likväl sedermera, genom tillstötande händelser kunde misslyckas.
Emedlertid är detta en af de förnämsta sattser som nu drifvas, i fråga om medlen alt skaffa stadga åt myntvärdet.
Utskotten hafva förklarat, huruledes, framför allt annat, bör sökas ett stillestånd uti de starka omvexlingarne emellan mycket och litet och att Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
445 finna en fast punkt, hvarifrån en säker beräkning in/i kunna ulga.
Utskotren hafva af de gjorda Anmärkningarne icke hämtat någon anledning att frångå denna allmänna grund, hvilken, så val i fråga om myntmassans belopp, som i andra delar blifvit ansedd af vigt, Antages den, så ar det sedermera i den rnon en okad production, maten till samma myntmassa, vidgar det område pä hvilken den skall verka, som myntet vinner mera tillräcklighet och värde: och i denna ordning inflyter productionen på Credit-myntet; hvaremot beräkningen att, genom ökande af Credit-mynt-massan, omedelbarligen åstadkomma en högre production, vanligen blifvit för Vida sträckt och då ledt till ojreda i Penninge-väsendet, Den närvarande tidens egen erfarenhet är härvid att åberopa.
Har man icke utställt Sedlar, i ändamål att befordra productionen, och sålunda äfven efter den rådande satsen, redan försökt, att genom denna production återverka till myntets värde; och hvad har följden blifvit, om icke den, att de producerande råkat i vanmakt, i stället, att sig förkofra, och att myntet, som skulle förbättras, blifvit sämre, eller åtminstone mera vacklande?
Således hafva alla de interes-- serade förlorat derpå, hvilket bör bevisa, att ej heller Samhället derpå vunnit.
Med uppmärksamhet å ena sidan på detta af både theorie och erfarenhet bestyrka förhållande, gäller likväl, 3 den andra, att noga ihogkomtna de ovanliga, och, under secler, vår tid. allena förbehållna politiska, coinmerciella oell !j46 Stats- och Banko-Xftskottens Betänkandenl economiska brytningar, som haft tili följd, att alla .Länder mer och mindre vidkännas tillfälliga lidanden; de fleste svårare än dem, som hittills här i lliket inträffat; och hvilka förhallanden, vid frågan om ett utsträckt Credit-väsendes behandlande, påkalla en serskild varsamhet.
Det är just, med afseende på dessa extraordin aira förhållanden, som Utskotten antagit, pag. 17 att Credit-vasendets möjligaste upprättlrälipndé brafver annu, under den Epok, som för 7;anden varande reglering bär upptaga , företräde till r.Ilikets Ständers uppmärksamhet framför Mynt-regleringen', derest icke en mängd niedborgare skola hlifva bragte till undergång; Och Utskotten föreställa sig, att de som klandra, att för mycket afseende på Credit-väsendet blifvit gjordt, kvilket ar motsatsen af hvad andra klandra, icke tillräckligen besinnat, att det ännu fordras en tid, innan en sådan allmän sättning ägt rum , som medgifver en annan ordning.