Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ber. pag. 24—2ö, Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 4o.) I afseende å det af Banco-Fullmäktige fattade beslut, att hos Utskottet tillstyrka, att beloppet af en på Kongl. Räntekammarens räkning med Banken utställd, såsom falsk ansedd assignation, stor 7,900 R:dr Banco, hvilket uti Bankens räkenskaper bland dess fordringar balanceras, måtte, på grund af Kongl.
Maj:ts Nådiga Dom af den 3o November 1842, varda afskrifvet, får Utskottet åberopa dess serskildt afgifna, under N:o 28 härhos bifogade Betänkande. §•
I7* (Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 4i-) Af anledning, att den uti 142 §. af Banco-Reglementet intagna tariff, hvarefter afgifter för Depositions-hvalfvels begagnande skola erläggas, befinnes vara i så måtto oriktig, att afgiften för 4 kubikfot blifvit högre än för 5, samt för 8 högre än för 9, får Utskottet, i enlighet med Banco-Fullmäktiges derom framstäldta förslag, hemställa, att berörde tariff måtte erhålla följande förändrade lydelse:
För depositum af 1 J kubikfot ellér derunder . . .
B:co R:dr — 16.
— För depositum derutöfver, till och med.
4 a 4ä ku bikfot:
Första kubikfoten „ „ —■ 16. — hvardera af de öfriga „ „ —8.
— För depositum derutöfver, till och med 8 a 8! kubikfot :
Första 4 kubikfot „ „ —■ 4o* — hvardera af de öfriga „ „ —■ 6. — Banco-Utskottets Utlåtande, N\o 27. 53
För depositum derutöfver till hvad storlek som helst:
Första 8 kubikfot „ „ 1: 16.
—- hvardera af de öfriga „ „ —• 4* — §• »8- C184* års Rev. Ber., pag. 34, och Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 42.) Elier det Rikets Ständers år 184* församlade Revisorer, med föranledande deraf, att, vid inventeringen i Depositions-hvalfvet, det befunnits, att sedan flere år tillbaka derstädes förvaras åtskilliga deposita, hvilka möjligen blifvit af egarne alldeles förgätne, tillstyrkt Banco-Fullmäktige gå i författning derom, att uti allmänna lidningarne blefve införd en uppgift öfver de i Banken varande deposita, hvilka der innestått tio år eller derutöfver, samt att sedermera årligen låta dylika uppgifter införa; så hafva Banco-Fullmäktige, under förklarande, att, på sätt Bankens Under-Styrelse förmält, upplysning om så väl egarne till, som innehållet uti en del af de deposita, hvilka hos Banken insättas, kunde vinnas af de dervid fästade påskrifter; att det med Kungörelsen åsyftade ändamål icke kunde uppnås, utan alt fullständig beskrifning å qvarstående deposita meddelades, men att, genom en sådan Kungörelse, enskilde personers förhållande till BancoVerket kulle yppas, ansett sig böra afstyrka bifall till Revisorernes ifrågavarande framställning; och Utskottet, som icke kan annat än gilla de erinringar, hvilka emot Revisorernes berörde förslag blifvit framställde, får derföre hos Rikets Ständer till omförmälde framställning afstyrka bifall.
Låne-rörelsen. §• r9* (Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 4^0 Öfver stadgandet i 149 §, af nu gällande Banco-Reglemente, hafva Banco-Fullmäktige, enligt hvad 4^ §• i deras till Utskottet afgifna Berättelse innehåller, meddelat den förklaring: ”att det upplupna intresset för alla lån, som öfverskjuta Fem Riksdaler och äro meddelade på ett år eller derutöfver, skall vid hvarje tolf månaders eller ett helt års förlopp tilläggas capital-skulden, så att för nästföljande tolf månader eller till betai - 54 Banco-Utskotlets Utlåtande, N\o 27. ningsdagen , i händelse den dessförinnan inträffar, räntan upplöper jem väl A den uträknade och såsom obetald, vid helårets slut tillagde intresseskulden.
” Jemte tillkännagivande, att Utskottet, för sin del, godkänner BancoFullmäktiges i berörde hänseende afgifne förklaring, samt anser ofvanåberopade i4q §. i Banco-Reglementet. till likstämmighet dermed böra förtydligas, förbehåller sig Utskottet, att, i sammanhang med forändradt förslag till reglementariska föreskrifter för Banco-Verkets styrelse och förvaltning, få hos Rikets Ständer föreslå den ändring i redaclionen af nämnde , sorn Utskottet, i följd häraf, finnér vara behöflig. §. 20.
(1841 års Rev. Ber., pag. 26—27, och Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 47-) Enligt hvad Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers samt BancoFullmäktiges afgifne Berättelser utvisa, hafva Revisorerne, uppå af Fullmäktige gjord förfrågan om rätta tolkningen af stadgandet i 161 §. mona.
Litt. d af nu gällande Banco-Reglemente, att alla hos Banken eller LåneContoret befintlige eller framdeles ingifvande våg-attester borde, så vida icke de derå upptagna lån varda inbetaide inom tolf månader ifrån attesternes utgifningsdagar, på föreskrifvet sätt, förnyas, förklarat, det Revisorerne ansågo nämnde föreskrift icke hafva afseende å andra attester, än sådane, sorn voro utfärdade från Stockholms och Götheborgs vågar; i öfverensstämmelse med hvilken åsigt Banco-Fullmäktige förständigat UnderStyrelsen, att låta trycka och till begagnande utdela blanketter till skuldebref för lån å jern och vågförde effecter, i öfrigt lika med nu befintliga formulärer, men med införande af en, till följande lydelse förändrad slutmening: ”utfästande vi oss jemväl, att, så vidt detta lån icke under tiden varder inbetald t, vid påföljd af dess utsökning, iakttaga den i Kongl. Kungörelsen under den 7 December 1841 meddelade föreskrift om inlemnande till Banken af behörigt förnyelse-bevis öfver våg-attesten inora tolf månader från dess ulgifningsdag.” Utskottet gillar, för sin del, den öfver ifrågavarande stadgande meddelade tolkning, och skall framdeles till Rikets Ständer inkomma med förslag till den förändrade redaction af åberopade §. och morn., som Utskottet, i följd häraf, anser vara af nöden.
Banco-Utskottets Utlåtande, N\o 27. 55 §. 2 1. (Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 5o.) Sorn Banco-Fullmäktige anmält, att Lunds Domkyrka ännu icke begagnat någon del af det låne-biträde, till belopp af högst 33,000 R:dr B:co, som vid 1828—i83o arens Riksdag densamma beviljades, samt Rikets Sländer, enligt hvad 16p §.
1 mom. i nu gällande Banco-Reglemente utvisar, beslutat, alt nämnde lån blott till nästblifvande Riksdag skulle berna! de Domkyrka tillhandahållas, får Utskottet hemställa, att samma låne-biträde med innevarande Riksdag måtteupphöra. . §. 22..
(Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 53.)
I anledning af uppkommen fråga, huruvida i något fall, såsom pant för Banco-lån skulle kunna antagas fastighet, sorn blifvit intecknad att häfta för mindre summa, än Banco-lånens minimi-belopp, 200 R:dr Banco, hafva Banco-Fullmäktige, på sätt 53 §. af deras till Utskottet afgifna BeräLLelse utvisar, i nämnde hänseende till efterrättelse meddelat följande förklaring, att inflyta uti den Promemoria, som af Låne-Cancelliet till a 11- mänhelens kännedom utfärdas, angående hvad, som, i och för fastighetslån erhållande från Banken, är att iakttaga, nemligen: ”Att, om flere hemman och hemmansdelar, som kunna åtskiljas, och hvilkas värde, hvar för sig, uppgår till det belopp, alL å hvardera kan få lånas minst 200 R:dr,. pantsättas för ett och samma lån, bör helst, till undanröd jande af de hinder och svårigheter, sorn eljest vid framdeles uppkommande frågor om relax af större eller mindre del af panten, lånets fördelning m. m., i följd af 18 §. i Kongl. Förordningen den i3 Juli 1818, ovilkorligen uppstå, i skuldebrefvet och vid inteckningens meddelande utsättas for huru stor del af lånet hvardera fastigheten skall häfta.
Härvid erinras, att fördelning af lån icke får ega rum, då hvarken den såsom Bankens pant för primitiva lånet qvarblifvande fastighet, eller den, för hvilken fördelning sökes, ingått i ursprungliga låne-summan för minst ©fvanomförmälda minimi-belopp, och att relax eller frånskiljande af någon> hemmansdel eller lägenhet från Bankens pant och inteckningsrätt icke beviljas, . så vida ej den fastighet, sorn afses fortfarande böra utgöra säkerhet tor Bankens återstående fordran, vid primitiva låne-beloppets bestämman.>~ die, deruti, ingått för minst 200» R:dr Banco.” 56 Banco-Utskottets Utlåtande, N.o 27.
Efter öfvervägande häraf, har Utskottet funnit godt Banco-Fnllmäkti ges omförmälde förklaring att gilla och godkänna.
Bankens Discont-rörelse. §• a3.
De för bedrifvandet af Bankens flerfaldiga
Discont-rörelse anslagne fonder och förlags-capitaler äro uti Banco-Fullmäktiges till Rikets Ständer öfverlemnade Berättelse (pag. 45 — 53) fullständigt upptagne; hvarför Utskottet här endast anser sig behöfva för Rikets
Ständer framlägga resultatet af nästlidet års
Discont-rörelse uti nedanstående, för sådant ändamål upprättade, öfversigt:
(Se bifogade Tabell.) Ehuru, enligt denna öfversigt, Låne-balancen i allmänna utlåningen på namn och reverser vid Malmö
Låne-contor visar sig utgöra 46,229 R:dr 3 sk. it r:st., så ock om derifrån afdragas samtlige de till f. d. Kamereraren J. P.
Lindstedts Balance-mål hörande lån, hvilka, på grund af Rikets Ständers vid sistförflulne
Riksdag fattade beslut, bland osäkra fordringarne inberäknats med tillsammans 38,776 R:dr 10 sk., hvaraf likväl, dels utur Lindstedts concursmassa och dels af f. d. Banco-Casseuren J. A.
Björkmans med qvarstad belagda egendom, hittills influtit 27,022 R:dr 29 sk. 10 r:st., återstår endast en summa af 7,452 R:dr 41 11 r;st., eller icke fullt 3/4 procent af ordinarie ullunings-londen 1,000,000 R:dr, under det att osäkra inom linien balancerade fordringar vid Låne-contoret i Götheborg uppgå till närmare 31 och vid Banco-Discont-verket i Stockholm till nära 6| procent af de derstädes utlånte ordinarie fonder, utgörande på förra stället 2,000,000, och på det sednare 5,000,000 R:dr Banco.
Då ändamålet med utlåningen från Banco-Disconten och Låne-Contoren ovedersägligen är och måste vara, att med understöd bispringa näringarne, eller, med andra ord, att lånen utgifvas, med hänsigt dertill, att de skola af låntagaren användas till skapande af nya tillgångar, har Utskottet ansett sig icke böra underlåta, att fästa uppmärksamhet deruppå, huruvida detta ändamål kan anses motsvaradt, eller åtminstone conseqvent sökes.
Härvid bör ej nekas, å ena sidan, att enär för ett omdöme i detta fall, all nödig upplysning icke kan vinnas af de documenter, som för Utskottet varit tillgänglige, omdömet ej kan ega anspråk på juridisk viss - Banco-TJtshottets Utlåtande, N\o 27. 57 het, likasom ej heller å den andra, att för de Styrelser, som besluta, angående
Disconts-låns meddelande, serdeles stor svårighet möter vid granskning af den sökandes motiver för låne-ansökningen, och att således ofrivilliga misstag ofta måste ega rum.
Men Utskottet anser sig dock, med stöd af dels den allmänt kända lättheten för, nära nog, hvilken som helst, att erhålla Discont-lån, dels de årliga stora förluster, som på denna utlåning göras, oakladt förlusterne först blifva synliga, sedan låntagaren uttömt alla utvägar, alt, genom omsättningar och nya låns lagande, uppskjuta yppandet af sitt obestånd, böra uttala den önskan, att Discont-iörelsens framtida bedrifvande mätte kunna ordnas på ett sätt, att utlåningarne derifrån medföra åsyftad n3rtla och icke, såsom Utskottet anser förhållandet i icke obetydlig nion vara, blifva hjelpmedel för vinglaren, att till slutlig skada för så väl Banken, som enskilda redbara medborgare, underhålla och fortsätta sin rörelse. §. 24.
Vid den af Rikets Ständers Revisorer öfver Malmö Lune-Contor förrättade Revision af 1842 års räkenskaper, hade Vä 1 loll.
Borgare-ståndets ledamot i Directionen fästat Revisorerues uppmärksamhet på olägenheten deraf, att han vore den enda bland Direcleurerne af respective Riks-stånden, som funnes på stället boende, hvaraf följden blefve, alt, enär, enligt 82 §. 10 mom. af Banco-Reglemenlet, en Directeur skall med Banco-ombudet och Kamereraren deltaga i nyckel vården, detta åliggande träffade honom ensamt; hvadan och då hinder för en ledamots så beskaffade oafbrutna tjenstgöring möjligen kunde uppstå, så väl af sjukdom, som af andra tillfälligheter, oeh derigenom en förlägenhet uppkomma, hvilken blefve desto svårare att afhjelpa, som de öfrige
Direcleurerne icke saknade skäl lill yrkande af befrielse från deltagande i denna vård, då deras respective Riks-stånd, med kännedom om deras från staden aflägse vistelseort, valt dem till Direcleurer, utan att derjemte ålägga dem, att för någon tid inflytta till staden, hvilket blefve en nära nödvändig följd af skyldigheten att deltaga i nyckel vården, Revisorerne lill Utskottet hemställt, att samtlige Riks-stånden måtte, före skeende val af nya Directeurer öfver LåneC011 törel, göras uppmärksamme deruppå, att Lå 11 e-Conlorets säkerhet fordrade, det minst tvenne af
Directionens ledamöter funnos boende på stället, så, att då en af dem vore hindrad från utöfvandet af nyckelvården, den andra måtte kunna i hans ställe densamma öfvertaga.
Prof. tS.fd. 6 Samt. 1 A/d. 11 Haft. 8 58 Banco-Ulskottets Utlåtande , N‘,o 27.
I enahanda syftning har jemväl
Direclionen öfver Låne-Conloret i Götheborg, uti dess till Utskottet ingifne Berättelse, anmält, att sedan Hedervärda Bonde-Ståndets utsedde ledamot i Direclionen, Bengt Gudmundsson, den 8 Mars 1842, hos Direclionen anmält sitt behof, att så väl för enskilde angelägenheter, som sin helsås vårdande, erhålla tjenstledighet från Ledamolskapet i Directionen, samt derjemte tillkännagifva, att de af Hedervärda Bonde-Ståndet för honom utsedde suppleanter, Lars Rasmusson och Olof Benjaminsson, hvilka af Bengt Gudmundsson blifvit anmodade., att, i hans ställe, i Direclionens göromål deltaga, begge, enligt från dem företedde skrifvelser, förklarat sig, såsom aflägse boende, vara hindrade att sig för sagde ändamål infinna, hade Directionen, då Bengt Gudmundssons begärda tjenstledighet icke skäligen kunde förvägras, sett sig nödsakad, att hos Hedervärda Bonde-Ståndets Canzli-Diiedion inberätta förhållandet, för vidtagande af den åtgärd, Canzli-Directionen kunde finna erforderlig; med anledning hvaraf, och ehuru förlägenheten blifvit för den gången på det sätt afhjelpt, att Canzli-Directionen, såsom ytterligare suppleant för Bonde-ståndets ordinarie ledamot utsett Anders Svensson i Kallebäck, hvilken ock sedermera oafbrutet i Direclionens göromål deltagit, Directionen ansett sig böra fäsia uppmärksamheten på angelägenheten och nyttan deraf, att de suppleanter, som för Direclionens ledamöter valda utsedde, väljas bland personer, boende i Götheborg eller dess närmaste grannskap, på det att, viel inträffande förfall för någon af ledamöterne, dess suppleant må kunna, utan för lång tidsutdrägt och besvär, efter erhållen kallelse i Directionen inträda.
Hvad i ofvanberörde hänseenden förekommit, har Utskottet velat för Rikets Ständer anmäla, till det afseende sådant kan anses förtjena, vid framdeles skeende val till ledamöter och suppleanter uti Directionerne öfver Låne-Contoren i Götheborg och Malmö.
Anordningar utom Stat. §. 25.
Uti 68 §• ftf Banco-Fullmäktiges lill Utskottet afgifna Berättelse omförmälas de förändringar, i afseende på Fullmäktiges så kallade Dispositions-i åkning N:o- 2, hvilka sedan sistföiflutne Riksdag inträffat; och enär, hvad härvid angår den hos Baneo-Fullmäktige uppkomne fråga, huruvida, efter det ett af aflidne Kamererare!! vid Låne-Contoret i Malmö S. G. de Banco-Utskottets Utlåtande > N\o 27. 59 Mares efterlemnade sju barn numera uppnått 21 års ålder, det åt bemälde
Kamererares enka jemte sju minderåriga barn beviljade och under Litt.
K förekommande anslag å 333 R:dr 16 sk.
B:co årligen, borde, i förhållande till barnens antal, minskas, Utskottet, lika med Banco-Fullmäktige, funnit, att, då något vilkor eller förbehåll, som kunde leda till inskränknin g 1 föret lämnde enkas rätt, att till oförminskadt belopp tillgodonjuta det henne tillagde anslag, icke blifvit vid meddelandet af berörde understöd fästadt, något afdrag derå icke eller borde ega rum, får, till följe häraf, Utskottet tillstyrka, att omförmäldte anslag måtte till bela sitt belopp, eller 333 R:dr 16 sk.
B:co årligen utgå, så länge Enkan de Maré lefver och någotdera af bennes ofvanhemälde sju barn icke uppnått 21 års ålder; hvarjemte Utskottet, som ansett öfrige af Banco-Fullmäktige gjorde anordningar vara med billighet öfverensstämmande, hemställer, att till nedan nämnde personer måtte från Banco-Fullmäkliges s. k.
Dispositions-räkning
N:o 2 årligen få utgifvas följande belopp:
Till aflidne Vaktmästaren vid Banco-Discont-Verket, Lars Sundins enka, Christina Margaretha Lindblad 75: — — Till aflidne Registratorn vid Malmö Låne-Contor, H.
Gullan ders enka, Jakobina Christina Nobelius 200: — — Och till aflidne Ombudsmannen vid Götheborgs Låne-Contor, Lagmannen P. Stenbergs enka, Ulla Klingspor .... 333: 16. — i sammanhang hvarmed Utskottet, jemlikt hvad Banco-Fullmäktige föreslagit, skolat hos Rikets Ständer tillstyrka, att, en summa af 2,500 R:dr för det ändamål, som i 224 §. af nu gällande Banco-Reglemenle omförmäles, fortfarande måtte få ställas till Banco-Fullmäktiges disposition. §. 26. (1841 års Rev. Ber., pag. 36—37, och Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 64.) Banco-Fullmäktige, hvilka vid sednaste Riksdag till då varande BancoUlskott uppgåfvo de serskilda anslag, som Fullmäktige ansägo böra fortfarande utgå, hade dervid jemväl föreslagit en ersättning, Beräknad till 60 Banco-TJIskottets Utlåtandej N\o 2J, 42 sk. 8 r:st.
Banco för hvarje 1000:
<Je annullerade och förslitne sedlar å vaiörerne från och med 10 R.dr till och med 8 sk., som blifvit af Bankens Commissarier granskade, öfverkorsade, uppräknade och förseglade; hvaremot Banco-Utskottet, uti dess till Rikets Ständer under N:o 184 i ämnet afgifne Memorial, i stället för sedelvalören 10
R:dr upptagit valören 3 R:dr, för hvilken afvikelse från Fullmäktiges förslag, något skäl icke blifvit i nämnde Memorial anfördt.
Sedan Bankens Under-Styrelse hos Fullmäktige hemställt, att, ehuru i Banco-Reglemenlet någon ersättning icke blifvit bestämd för granskning, öfverkorsning, uppräkning och försegling af annullerade och förslitne sedlar å vaiörerne 10 R:dr och 6?
R:dr, sådan ersättning likväl måtte hädanefter, som ditintills, utgå med ett belopp af 42 sk. 8 r:st. per 1000 stycken sedlar, men Fullmäktige, genom beslut den 11 November 1840, förklarat sig, emot ordalydelsen i 225 §. af Banco-Reglementet, icke kunna Under-Styrelsens berörde hemställan bifalla, samt Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorer, hos hvilka Bankens Commissarier öfver Fullmäktiges omförmäldte beslut sig besvärat, samma besvär ogillat, så hafva Fullmäktige, uti deras till Utskottet afgifna Berättelse, hemställt, att ersättning för annullering af förslitne sedlar måtte få utgå äfven för sedlar å 10 R:dr och 6?
R:dr; och som Utskottet anser denna hemställan vara på billighet grundad, samt den i 1840—1841 års Banco-Utskotls ofvanåberopade Memorial anmärkte afvikelse från Fullmäktiges nti ifrågavarande hänseende afgifna förslag synes hafva endast af förbiseende tillkommit, får Utskottet tillstyrka, att, för hvarje 1000:de annullerade och förslitne sedlar å vaiörerne från och med Tio R:dr till och med 8 sk., som blifvit af Bankens Commissarier granskade, öfverkorsade, uppräknade och förseglade, måtte i ersättning utgå ett belopp af 42 sk. 8 r:st.
Inre detalj-förhållanden. §. 27. (Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 65.) Banco-Fullmäktige hafva anmält, att de, med stöd af föreskriften i 226 §. af Banco-Reglementet, tilldelat Medaljören G.
Enegren 280 R:dr B;co årligen från och med 1837, såsom ersättning för förlorad arbetsför - Banco-Utskottets Utlåtande, N'.o 27. 61 tjenst, genom den år 1836 lillvägabragta förändring med sedelmyntet; emot hvilket af Fullmäktige meddeidte förordnande Utskottet,, för sin del, icke funnit något att erinra. §. 28.
(Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 66.)
Med stöd af 5 §. i den för Utskottet utfärdade Instruction, har Utskottet, i anledning af Banco-Fullmäktiges derom gjorda framställning, förordnat, att ett förbättradt vatten-uppfordringsverk borde vid stationen N:o 3 anskaffas, samt tillika, i afseende derå, meddelat Fullmäktige nödige föreskrifter. §. 29.
(1841 års Rev. Ber., pag. 34—35, 1843 års Rev. Ber., pag. 49—52, och Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 67.)
i?!
STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JURIDISKA BIBLIOTEK b *1 BIHANG TILL PROTOKOLL VID Lagtinm Bikidageu i Stockholm Åren 1§0S oell 1863* TREDJE SAMEISfGEJf.
Konstitutions- Utskottets Memorialer.
•- •.3 ■ :» ■ Sf .lMift.y. .. , .8SW ' Ht-;» JJSj Konslilutions-Utskoltets Memorial JYs 1. t ]%;o 1.
Ank. till Exp.-Utsk. den ii Nov. 1862, kl. 12 midd.
Memorial till Rikets Stander om arfvoden får en Notarie och en Kanslist.
I likhet med hvad som vid föregående riksdagar egt rum, har Konstitutionsutskottet, för dithörande göromåls ordentliga och skyndsamma bestridande, funnit nödigt alt, jemte den Ka osli — personal af en Sekreterare och en Kanslist, sorn i 24 § i mom.
Riksdags-ordningen i allmänhet är Utskotten medgifven, ytterligare antaga en Notarie och en Kanslist' hvilket Utskottet, i enlighet med den i berörde § gifna föreskrift, får hos Rikets Ständer anmäla, med vördsam anhållan, att äfven för desse sistbemälde tjenstemän måtte beviljas arfvoden i öfverensstämmelse med de grunder, hvilka komma att vid riksdagen tillämpas för Kansli-betjeningens aflönande.
Ridd. och Adelns vägnar:
På Vällofl. Borgare-Ståndels vägnar: F. A. Rinman.
Preste-Ståndets vägnar: J A. Rutsch.
Bonde-Ståndets vägnar’.
F. Eriksson. P. O. Bäckström.
B,k. till II.
Fröt. 1862 & 1S63. 3 Sami. 1 Raft. 1 2 Konstitulions-Ulskotlels Memorial JM 2. HJ:0 2.
Ank. till Exp.-Utsk. den ii Nov. 18G3. kl. ii midd.
Memorial till Rikets Stander, med uppgift å några från sistlidna Riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne.
Då bland do 27 särskilda förslå" till ändringar och tillägg i Grundlagarne, hvilka, enligt 88 § i Riksdagsbeslutet den 30 Oktober 1860, blifvit af Rikets sednast församlade
Ständer öfverlemnade till slutlig behandling vid innevarande riksdag, åtskilliga äro af större omfattning, så att, derest de alla på en gång skulle tilli Rikets Ständer öfverlemnas, sådant ej kunde ske utan att tidsutdrägt derigenom föranleddes, bar Konstitutions-Utskottet trott sig böra till en början anmäla till grundlagsenlig åtgärd de i ofvanberörde RiksdagsbesIuts-§ först omförmälda nio grundlagsändringsförslag samt skall ofördröjligen inkomma med uppgift jemväl å de öfriga.
Förslag till ändringar i Grundla g arne, af Rikets Högloft.
Ständer vid Riksdagen åren 1859—1800 hänskjutua till grundlagsenlig behandling vid nu ingångna Riksdag. 1:0.
Om ändring i 11 och 12 §§ Regeringsformen, angående Stats-Rådets hörande öfver förbund med främmande Makter.
Konstitutions-Utskoltets Memorial M 2.
Regering § (Nuvarande lydelse, hvari med kursiv slil äro utmärkta de delar, hvilka blifvit föreslagna att ändras eller utgå.) Ministeriel.! mål, hvarmed förstås alla de, som angå Rikets förhållande till främmande Makter, må Konungen låta bereda och handhafva på det sätt, Honom lämpligast synes.
Stats-Ministern för Utrikes Ärendena tillhör, att dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närvaro af någon annan Stals — Rådets Ledamot.
Är Stats-Ministern — — — finnas. § Konungen äger att i Afhandlingar och Förbund med främmande Makter ingå, sedan Han, enligt föregående t§, deröfver hört Stats-Ministern för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad Stats-Rådets Ledamot. s-Formen. 11.
(Föreslagen lydelse, hvari åndringarnc eller tilläggen uro med kursiv stil utmärkta.)
Ministeriela mål, hvarmed förstås alla de, som angå Rikets förhållande till främmande Makter, må Konungen, med iakttagande af hvad i 12 och 13 §§ särskildt stadgas, låta bereda och handhafva på det sätt, Honom lämpligast synes.
StatsMinistern för Utrikes Ärendena tillhör, att dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närvaro af någon annan Stats-Rådets Ledamot.
Är Stats-Ministern — — — finnas. 12 Konungen äger att i Afhandlingar med främmande Makter ingå, sedan Han, enligt föregående §, deröfver hört Stats-Ministern för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad Stats-Rådets Ledamot; men Förbund må ej ofslutas innan, enligt 8 §, Stats-Rådet deröfver blifvit hör dt.
Bihanget till Riks-Slåndens Protokoll vid 1839—1860 årens riksdag, 3 Sami. Konstitutions-Utskottets Memorial N:ris 13, 23, 39, 36 och 73. Ridd. och Adelns Prot. den 28 April, 6 oell 50 juni, 8 Aug. och 26 Okt. 1860.
Preste-Ståndets Prot- den 28 April, 9 ocf) 50 Juni, 8 Aug. och 26 Okt. 1860.
Borgare-Ståndets Prot. den 28 April, 9 och 30 Juni, 8 Aug. och 24 Okt. 1860. Bonde-Ståndets Prot. den 28 April, 6 och 50 Juni, 8 Aug. och 26 Okt. 1860.
Konstilutions-Utskoltels Memorial JVI 2.
Uti 12 § Regeringsformen är äfven i nästföljande förslag en förändring ifrågasatt.