Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande^ i anledning af väckt motion derom, att de taf tunnor spanmålj sonij under benämning af domky rko-tunnor> nu ärligen gå ifrån Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, hädanefter må tillfalla Hernösands Kyrka. Biskopen m. m.
Herr Doctor Franze'n har, uti ett till Högvördiga Preste-Ståndet ingifvet, och derifrån till detta Utskotts behandling remitteradt memorial, anfört: att, så vådligt det vore, om man, hänförd af ett i sig sjelft berömligt förbättringsbit, ville rifva ner allt det gamla och till en del bristfälliga i våra samhällsinrältningar, så nödigt är det utan tvifvel, att i tid afhjelpa det, som är uppenbarligen olämpligt och obilligt, helst då det kan ske utan rubbning af allmänna förhållanden, blott derigenom att en förmon ifrån en inrättning, som ej behöfver den, flyttas till en annan, som är i behof deraf, och har till densamma ett större anspråk, en naturligare rättighet.
Sådant är, i Herr Biskopens tanka, förhållandet med de 124 tunnor spanmål, som årligen gå från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, såsom en öfverlefva ifrån den tid, då liela Nori land hörde under Erkestiftet.
Den omständigheten, att förenämnde domkyrkolunnor ej genast tillföl
Io det nya Stiftet, som i början endast var en Superintendentie, kan i Herr Biskopens tanka nu mera, då Hernösands Stift icke i något hänseende är beroende af Erkestiftet, utan derifrån alldeles afsöndradt, icke gifva Upsala Domkyrka något annat anspråk på inkomstens bibehållande, än en längre tids vana, men icke kan tiden göra det rätt, som i sig sjelf är orätt, och om prrescription gäller i afseende på enskild egen dom, så är dock förhållandet helt annat med Statens medel, som äro dess gemensamma egendom, och hvilkas bruk och fördelning efter förändrade omständigheter måste förändras.
Nu mera har Hernösands Stift med de öfrige Stiften samma värdighet och rättigheter, och då Hernösands stad kan jemföra sig med de fleste städer, som äro sälen för den andeliga styrelsen, så finner Herr Biskopen intet giltigt skäl, hvarföre dess Kyrka skulle förlora den ifrågavarande inkomsten.
Det är sannt, kyrkan är icke Domkyrka, och har icke Domprost; men Dom Bih, till R.
Prot. i834- 8 Sami. 1 y:de Häftet.
Betänkande N.o 3/j..
Capitel är ju mer än Domprost; hvartill kommer, att, om Hernösands
Kyrka hittills icke burit, ej heller hädanefter får bära namn af Domkyr-r ka, så hafva likväl de, som så kallas, framför henne intet annat företräde, än att de äro präktiga minnesvårdar af en förfluten tid.
Lika litet torde det såsom vilkor för detta anspråk kunna fordras, att i Hernösand borde uppföras ett med Domkyrkorne jemförligt Tempel; ehuruväl Norrland, såsom en tredjedel af riket, väl förtjente, att den Kyrka, der dess prester vigas, på ett värdigt sätt påminte om de i Doin-Capitlels sigill intagne orden: Jehovah in aquilone.
Till ytterligare stöd för motionen, har Herr Biskopen upplyst, att då den i Mariestad af Hertig Carl i586 förordnade Superintendenten öfver Wermland och en liten del af Westergöthland, som ifrån Skara Stift afskiljdes, blef af Drottning Christina flyttad till Carlstad, så anslogos för det nya Stiftet de ifrån Wermland och Dahlsland utgående domkyrbotunnor, på sätt Kongl. Brefvet den 4 Augusti 1647 innehåller-!
Samma rättighet skall genom serskilde förordnanden hafva blifvit tillagd de öfriga Stiften, som ifrån äldre Stift afsöndrats, nemligen Götheborgs, Calmar och Wisby, att ej nämna Borgå, sorn numera icke tillhörer Sverige, så att Hernösands Stift nu vore det enda, sora är i saknad af en sådan förmon.
Det har äfven blifvit anfördt, att Upsala
Domkyrka skall i årlig inkomst åtnjuta räntan å ett Capital af emellan 4° a 5o,ooo
R:dr samt arrendemedel af i3 underliggande hemman, utom domkyrkospanmål, sora utgör 558 tunnor; hvadan om nu derifrån skulle afdragas de 124 tunnor, som utgöras ifrån Hernösands Stift, så komme nämnde Domkyrka, ändå att ega i behåll 4^4 tunnor.
Deremot har Hernösands Kyrka endast 43 tunnor korn sig anslagne, och som hon nu skall vara så förfallen, att hon nödvändigt måste med det första ombyggas, så synes det i Herr Biskopens tanka nu vara hög tid, att hon kommer i besittning af hvad hon så länge, emot rätt och billighet, har saknat; hvarjemte Herr Biskopen ansett den omständigheten icke böra förbigås, att till Hernösands församling höra endast några få hemman på Hernön, af hvilka således blott ett tinga bidrag till den nya Kyrkobyggnaden kan väntas.
Till upplysning rörande detta ämne, har Utskottet ansett sig först böra anföra, att det anslag af tionde-spanmål, som ännu utgår under benämning af domkyrkotunnor, egentligen härleder sig ifrån Kon. Gustaf den I:s tid.
Yäl hade tionde af säd redan förut tillkommit under Catholska Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N:o 3/f.. 3 tiden, då den är 1164 Skenninge möte påbjöds till utgörande af åkerskörden med hvar tionde skyl eller band, hvaraf en tredjedel tillföll sockenpresten, och de återstående ^rdelarne fördeltes i lika belopp emellan Biskopen, Kyrkan och de fattiga, med |:delar af det hela, till hvardera, men år »527 indrog Konung Gustaf, med Ständernes begifvande, genom Westerås Recess, |:de1ar af lionden, för att dermed efter behof och tillgången besörja Kyrkors, Hospitalers och Skolors underhåll, samt använda öfverskottet till Statens öfriga tarfvor.
Ifrån denna tid hafva dessa ^:delar utgjort och fått namn af Konungs- eller Kronotionden.
Den utgick till Kronan och intogs i kyrkoherbergen eller liondebodar, men hvilka numera på de fleste ställen upphört, sedan viss tiondesättning blifvit stadgad, enligt hvilken tionden anordnas till vederbörande.
Af denna spanmål i Kyrkoherbergen skulle först, under titel af afkortning, utgå: 1:0
Kyrkans vin- oell byggnadssäd; 2:0
Domkyrkotunnan af hvarje herberge, en tunna för Stiftets Domkyrka; dock finnas stundom 2:ne tunnor anslagne till Domkyrkornes understöd, enligt serskilde derom gjorde förordnanden.
Det är således visserligen ostridigt, att domkyrkotunnan varit anslagen till sjelfva Domkyrkorne, men äldre handlingar utvisa dock, att den stundom blifvit använd till andra kyrkors behof.
Resolutionen uppå Presterskapets besvär vid Riksdagen 1660 innehåller, att Götha Rikes domkyrkotunnor blifvit disponerade till Calmare Stads Kyrkobyggnad, men Kongl. Maj:t lofvade dockatt detta skulle förändras, och såvida limiteraSj att Presterskapet öfver hela Riket i alla Stifta och Supcrintendentier samteligen sig förenar, att gifva hvar af sitt Stift någon enkannerlig hjelp till Kyrkobyggnaden i Calmar} då Kjrkotunnorne i Götha Rike skola blifva till de usus behållnej som de förr hafva varit.
Då Superintendentien öfver Wermland, enligt Kongl. Brefvet den 37 Julii 1647, flyttades ifrån Mariestad till Carlstad, förordnades under den 4 Aug. samma år, att domkyrkotunnan, som faller i hela Wermland, och dittills gått till Mariestad, skulle derefter utgöras och levereras till Carlstads Kyrka för dess byggnad och vidmagthållande, hvaremot Mariestads Kyrka skulle få behålla domkyrkotunnan af Wassbo och Walla härader.
Vidare innehåller Kongl.
Resolutionen af den 27 Maji i658, angående skilnaden emellan Skara Stift, samt Carlstads och Götheborgs Superintendentier, att hela Dahlsland skulle förläggas under Carlstads 4 Allm. Bcsv.- och Oecon.-ZJtsk.
Betänkande N-o Superinlendentie, men att
Dahlslands domkyrkotunnor, som till Skara hittills blifvit ulgjorde, borde äfven derefter till Skara Domkyrka oell Hospital erläggas; dock erhöll Carlstads Kyrka sedermera, genom Kongl. Brefvet den i September 1747» S&7 tunnor af Bolstads tionde på Dahlsland, hvilken tionde förut utgått till fördel för Skara Stift.
Beträffande serskildt Upsala Domkyrka, så utlofvades väl i Konung Gustaf Adolfs försäkran af den 3r December i6n, att denna Kyrka skulle blifva vidmakthållen och njuta domkyrkotunnan i alla Kyrkoherbergi men den domkyrkotionde, som hon nu uppbär, utgöres af följande; Upsala Län ...... 170 Tunnor Stockhoms dito . *.
. . 1S2 dito Westerås dito . * . . 3o dito Gefleborgs Län, Gestrikland ...... 18 Tnnnor Helsingland 64 dito 434 Tunne® Hvartill kommer: inom Hernösands Stift: i TVester-Norrlands Lån, Medelpads Fögderi .... 34 Tunnor Ångermanlands Södra dito .
Sa dito Dito Norra dito . 18 dito Westerbottens Län, r:sta Fögderiet ..... 6 dito aldra dito 6 dito Norrbottens Län, Luleå Fögderi ..... 6 dito Torneå dito ..... 3 dito '124 Tunnor eller tillsammans 558 Tunnor.
Dessa finnas i räkenskaperne afförde till Upsala Domkyrkas disposition, under ti tuln Kyrkors Friheter, och un. der åberopande, hvad de 124 tunnerne ifrån Hernösands Stift beträffar, af 4
Betänkande AT;o 34. 5 der samma titel för Hernösands kyrka och Synodalhus, afforas i Ångermanlands södra Fögderi-räkenskaper 70 tunnor, hvarvid för äldre åren åbepas Kongl. Brefvet den i5 Mars 1648, och hvilket således gifver anledning till den förmodan, att sistnämnde disposition varit en följd af Hernösands Stifts afsöndring ifrån Erkestiftet, som året förut eller 1647 verkställdes.
Slutligen har Utskottet icke heller ansett sig böra lemm oupplyst, alt den fråga, som nu utgör föremålet för Utskottets pröfning, redan förut varit vackt af magistraten och borgerskapet i Hernösand, samt flere fullmägtige vid 1828 års Riksdag från Hernösands Stift, hvilka i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhöllo, att de från Stiftet utgående 124 domkyrko-tunnor måtte tillfalla Hernösands stads kyrka.
Uti det underdåniga Utlåtande, som häröfver infordrades, anförde Consistorium Ecclesiasticum i Upsala: att klaganderne origtigt uppgifvit, det Hernösands Consistorium ensamt vöre i mistning af Domkyrko-tionde, emedan samma förhållande skall ega rum uti 3 k 4 ibland de öfriga Stiften, hvartill anledningen vore, att, då dessa Stift uppkommo, sådant skedde under titel oell egenskap af Superintendentier; att Superintendenterne, som sedan fingo namn af Biskopar, vörö Capitelstadens Pastorer, och att hvarken några Domprostar der tillsattes, eller kyrkorne r nämnde städer erhöllo rang af Domkyrkor, och dermed förenade inkomster, hvadan, och sorn Hernösands kyrka aldrig varit i besittning af denna tionde, rättigheten dertill lagligen icke kunde fråntagas Upsala Domkyrka, sora. fått densamma af Sveriges framfarna Konungar sig tillagd; samt slutligen, att, om Domkyrkans inkomster syntes betydliga, de dock ingalunda vore det öfver behofvet, enär dermed skulle underhållas icke blott den största och dyrbaraste kyrka i Riket, med dertill hörande Kongl. Grafchor, jemte kyrkogårdar, som i senare tider måst mycket påkostas, ulan äfven besörjas nybyggnad och reparation af 4 embetshus, samt dessutom
Domkyrkans tjenstepersonal aflönas.
Sedan Kammar-Collegium, sorn derefter, rörande detta ämne, äfven blifvit hördt, funnit förhållandet vara sådant, som Consistorium uppgifvit, och i underdånighet tillstyrkt, att Domkyrkan i Upsala måtte, i stöd af Presterskapets privilegier och r synnerhet af Konung Carl XI:s för densamma utfärdade Stat af den ig October i6g5, fortfarande få åtnjuta förrberörde tionde-anslag, hade Kongl. Maj:t, med afseende å så väl bemälde Collegii som Consistorii andragne skäl, under den 17 Mars 1824, pröfvat rättvist 6 Allm.
Bes v.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 3/f. att bibehålla Upsala Domkyrka vid detta anslag, som sedan urminnes tider till hennes underhåll från Hernösands Stift utgått.
Hvad sålunda rörande denna fråga, så väl emot, som för densamma, förekommit och upplyst blifvit, har Utskottet i öfvervägande tagit, och får derefter vördsamt anföra, att sorn den ifrågavarande spanmålen ursprungligen hört till den tionde-säd, hvilken inom hvarje Stift varit anslagen, dels till Presterskapets, dels till Kyrkans och de fattiges underhåll, och som den ännu efter reformationen, ehuru inbegripen i den Kronan tillfallna tionden, likväl blifvit under namn af afkortning, jemte den så kallade vinsäden, hvilken tillfaller hvarje Kyrka, undantagen och Domkyrkorne förbehållen; så finner Utskottet det vara i sakens natur grundadt, att samma spanmål tillhör hvarje Stift, likasom vinsäden hvarje församling, och att således, när Hernösands Stift ifrån Erkestiftet blef afsöndradt, de domkyrko-tunnor, som förut tillföllo det senare, efter den tiden bort tillfalla det förra.
Då derjemte i betraktande tages, på ena sidan, att vid den tid, när dessa domkyrko-tunnor blefvo anslagne, Domkyrkor funnos i alla Stift, och, på den andra, att de, som så kallas, nu mera efter Påfvedömets tid, ej skilja sig ifrån de öfriga, genom annat, än alt de tillböra sätet för den andliga styrelsen, så kan, i Utskottets tanka, rättigheten till ifrågavarande tionde icke frånkännas Hernösands Kyrka, på den grund att hon icke bär namn af Domkyrka, och att dess Pastor icke kallas Domprost, enär hon likväl lyder under Biskop samt Domcapitel, och i alla fall är en Stiftskyrka.
När härtill kommer, att på andra ställen, vid nya Slifts afskiljande ifrån äldre, en deremot svarande förändring i disposition af domkyrko-tunnan redan egt rum, samt kändt är, att Kyrkan i Hernösand är förfallen och behöfver ombyggas, men hvilken byggnad icke kunnat företagas af brist på medel, anser Utskottet sig, på dessa grunder, böra vördsamt tillstyrka den underd. anhållan af Rikets Högloft.
Ständer, att Kongl. Majit täcktes i Nåder medgifva, det de ifiån Hernösands Stift till Upsala Domkyrka nu anslagne 31\ såkallade domkyrko-tunnor må hädanefter tillkomma Stifts-kyikan i staden Hernösand.
Hvilket dock, jemte flera Ledamöters serskilda mening i ämnet, Rikets Högloft.
Ständers egen upplysta pröfning härmed vördsamt underställes.
Stockholm den 8 April 1834- Allm. Besv.- och Oecon.-TJ tsk.
Betänkande N.o 3J 7 Reservation af Friherre Wrede, Fabian Jacob.
Den fråga, som blifvit väckt , genom Hr Biskop Franze'ns motion, bör, enligt min tanisa, sönderfalla i tvänne, hvilka serskildt, och oberoende af hvarandra, böra behandlas: nemi. 1:0 huruvida de så kallade domkyrkotunnor, som ifrån en del af ett Stift blifvit anslagna lill underhåll af Stiflets Domkyrka, ovilkorligen böra, i händelse af denna dels afskiljande, tillfalla det nya Stiftets Stiftskyrka; och 2io en speciel undersökning, huruvida Upsala Domkyrka eger större anslag, och Hernösands mindre, än sorn af behofvet påkallas.
Besvarandet af den första frågan beror på huruvida domkyrko-lunrome böra betraktas såsom en slifts—afgift, eller såsom ett. slals-anslagFör min del tror jag det senare vara det rätta, och nödgas derföre reservera mig emot Utskottets afgifna yttrande, för hvilket den förra åsigten ligger lill grund.
Då Konung Guslaf T år 1527, med Ständernas begifvande, indrog till slaten | af lionden, åtog sig Kronan, altför framtiden besörja Domkyrkornas underhåll.
Underhålls-kostnaderna utgingo äfven i början directe ifrån staten, hvaremot krono-tionden då för statens räkning intogs i så kallade tionde-bodar.
Först senare, och endast i afsigt alt undgå onödiga omvägar, anordnades kronotionden att utgå omedelbarligen ifrån tionde-gifvaren lill anviste ändamål, hvaribland domkyrkomes underhåll ibland annat räknades.
Då de så kallade domkyrko-lunnorne på delta sätt uppkommit, förefaller det mig vara obestridligt, att de, likasom alla andra utgifter, som genom kronolionden bestridas, böra såsom statsanslag betraktas , och jag starkes ytterligare i denna förmodan derutaf, att, nrig veterligen, ingen annan allmänföreskrift rörande de nämnde domkyrko-lunnorne finnes, än den, alt de böra utgå ifrån kyrkoherbergena, på sätt serskildt för hvarje fall finnes vara förordnadt.
Jag drager härutaf den siutsatts, alt grunden för bestämmandet i hvarje serskildt fall icke kunnat vara annan, än hvarje Domkyrkas behof af understöd; detta har visserligen kunnat vara origtigt uppskattadt, och bestämmandet således fordra förändring; men ingalunda kan jag anse dess ökande elfer minskande kunna blifva en följd af Stiftets ökande eller minskande.
Hvad åter den andra frågan angår, eller huruvida Upsala Domkyrka har större anslag, än den behöfver, och derföre kan afstå en större eller mindre del deraf lill Hernösands kyrka, saknar jag den local-kännedom, 8 Allm, Besvoch Oecon.-Utsk.
N.-o 34- sorn nödvändigt erfordras för ett rigtigt bedömande derutaf.
Det enda jag derföre i delta hänseende tror mig böra och kunna tillstyrka, är en underdånig anhållan af Rikets Ständer, att Kongl. Majit läcktes låta verkställa en undersökning i ämnet, och på grund deraf fatta det beslut, Kongl.
Majit finner ömsesidig rättvisa och billighet fordra.
Häruti instämde Herr Grefve Posse, Arved, Herr af Tannström och Herr Doctor Nibelius. STOCKHOLM, Eckstbikska Trjpkeriet, ?834- Ali nu Bes v.- och Oecon.-Ulsh Utlåtande N.a 35. i W:o 35.
Antom till Exp.-Ulsk. den 14 April kl. i e. m.
Utlåtande , i anledning af väckta motioner om indragning af Biskops- och Domprost-embeténa.
Uti memorial, som till Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit ingifna och af Ståndet till delta Utskott remitterade, är vordet föreslaget: af Pehr Pehrsson från Jonköpings Län: att Utskottet måtte anställa en undersökning, rörande beskaffenheten af alla de göromål, sorn Biskopsembetena tillhöra, med afseende så väl å tillsynen öfver Presterskapets som Läroverken, på det alt derigenom malte blifva utrönt, huruvida icke dessa göromål kunde på annat sätt beslridas och Biskops-embetena sålunda befinnas umbärliga, samt att Utskottet i detta fall måtte hos Rikets Höglofl.
Ständer samt Conslitutions-Utskoltet föreslå desammas indragning; hvarefter Utskottet borde afgifva förslag, huru de löner, sora nu af Biskoparne uppbäras, lämpligast må kunna användas till folkundervisningens befrämjande och förbättring; af Olof Olsson från Östergöthland: att, med bibehållande af Erke biskops-embetet, hvilket han ansåg såsom oumbärligt i dess egenskap af kyrkans öfverhufvud, alla öfriga Biskops-embeten måtte vid inträffande ledigheter indragas och deras göromål bestridas af Domprostarne, hvilka äfven skulle ega att, i Biskoparnes ställen, vid Riksdagarne representera, samt att, såsom en följd af denna förändring, den Biskoparne tillkommande kronotionde borde ingå till Statsverket, och de Prebenden, som äro dessa Embetsman förunnade, förvandlas till Consistoriela Pastorat; af Anders Påhlsson från Jönköpings Län: alt, på sätt Pehr Pehrs son yrkat, Biskops-embetena målte indragas och deras inkomster användas till folksc holors inrättande, samt alt Domprostarne måtte blifva ordinarie Ordförande i Consislorierne samt Epbori för Stiftens läroverk; af Johan Andersson från Upsala Län: att Biskops-embetena väl borde bibehållas, men den Biskoparne tillkommande aflöning besparas Statsverket och dessa Embetsman åtnöjas med inkomsterne af Domprosterien, hvilka sistnämnde tjenster, hvars göromål af Biskoparne tillika borde bestridas, vid inträffande ledigheter, skulle alldeles indragas, såsom va rande, i Johan Anderssons tanka, öfverflödiga och af mindre nytta.
Fröt. i334• 8 Sami. t 8;de Häftet.
* Allm. Eesv.- och Oecon.-Utsk, Utlåtande If.-o 35.
Och hade flera af det Hedervärda Ståndets Ledamöter med Motionairerne sig förenat.
Vid pröfning af de sålunda framställde förslag till indragning af Biskops- och Domprost-embetena,, har Utskottet funnit desamma innefatta följande egentliga hufvudfrågor: 1:0 kunna och böra Biskops-embetena vid inträffande ledigheter indragas och de dessa embeten tillhörande åligganden på annat sätt bestridas?
2:0 äro
Domprost-embetena umbärliga, och kan, af sådan anledning, någon indragning eller förändring af dem cga rum?
Hvad nu först vidkommer frågan om upphörande af Biskops-embetena, så får Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet utur flera och vigtiga skäl anser dessa embeten böra bibehållas.
Utskottet tror nemligen det vara enligt med nu varande Regeringssätt alt, då våra grundlagar föreskrifva en statsreligion, sä bör det äfven för vården af den andliga förvaltningen finnas styresmän, försedde med ett mot vigten af deras verkningskrets svarande anseende i Staten; och alldenstund Biskoparne i sådan egenskap äro förbundne till skyldigheter, hvilka för det allmänna äro lika magtpåliggande som de, hvilka tillböra Cheferne för andra delar af administrationen , så synes, i Utskottets tanka, något giltigt skäl icke förekomma, hvarföre Biskops-embetena mera, än någon annan Chefs-befattning, borde indragas.
Genom sitt förmanskap för det lägre Presterskapet beror det hufvudsakligen: af Biskoparne att dana och bibehålla en upplyst, duglig och nitisk lärare-personal samt att vaka deröfver, att undervisnings-väsendet, . sedligheten och religiositeten inom samhället vidmagthålias och befordras.
Beskaffenheten af detta förmanskap fordrar derjemte, att Cheferne för den andliga styrelsen äro män af högre kunskaper och utmärkt lärdom,, samt att desse , jemte det att de ega tillräckligt anseende i staten, äro försatte i en ceconomiskt oberoende ställning.
På sådana grunder anser Utskottet, att dessa befattningar, icke utan förfelande af sitt ändamål, kunna öfverflyttas å någon annan Embetsman eller lägre Äutoritet inom det andeliga' Ståndet.
Och enär härvid jemväl förekommer, alt dessa embeten äro omnämnda i Rikets Grundlagar, såsom medförande, för sina innehafvare, rättigheten, att vid Riksdagarne representera, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, alt motionerne om Biskops-embelenas indragning icke mätte till någon Rikets Höglofl.
Ständers åtgärd föranledaI afseende åter å frågan om Domprost-embetena, anser Utskottet, att, d&
Domprostarne, utom skyldigheten att deltaga i Consistoriröfverläggningar, endast äro att anse såsom Pastorer i Domkyrko-församlingaFne af hvilka Allm. Besv.- och Oecoiu-Utsh.
Utlåtande N.o 35. 3 de jemväl i denna egenskap till större delen åtnjuta sin aflöning, samt då dessa församlingar, med lika rätt sorn hvarje annan, böra kunna påräkna fördelen, att ega en själasörjare, hvilken af andra göromål icke är förhindrad, att åt sin församling egna en nitisk pastoralvård, Utskottet icke heller bör tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, att lemna bifall till hvad Johan hindersson i berörde ämne föreslagit.
Dock varder detta allt, jemte 2:ne Ledamöters serskilda meningar, till Rikets Högloft.
Stockholm den 8 April i834- Reservationer: i:o af Peter Jönsson från Jönköpings
Jag anser mig böra göra följande anmärkningar i afseende på det knapphändiga beslut, sorn af Utskottet blifvit fattadt.
Jag finner, lika med Utskottet, att Biskopar böra finnas, på det Kyrkan må hafva sin Chef eller Öfverhufvud, men så mångå de nu äro, anser jag dem ej behöfvas, utan kunna de indragas till hälften.
Utskottet har förbigått att upplysa hvad dessa Etnbetsmäns göromål äro på sätt Motionairerne begärt.
— Troligen hade härefter deras större eller mindre umbärlighet kunnat bäst bedömas.
Lika med Motionairerne, eger jag derom ej annan kännedom, än hvad Kyrkolagen af år 1686 och 1687 föreskrifver, nemi. att Biskoparne skola sjelfve predika den rena läran, och gifva granneligen akt uppå presterna, sorn äro under deras vård, äfvensom att de uti sitt Stift, en gång om året, böra visitera så mänga församlingar som möjligt är.
Jag frågar hvar och en, huru denna skyldighet uppfylles?
När nu folket ser, att denna pligt anses af Biskoparne öfverflödig, är väl ej underligt, om det anser deras Embeten öfverflödige.
När härtill lägges den öfver höfvan stora lön de hafva, och, som trovärdiga män för mig uppgifvit, för flere uppgå till 12,000 R:dr Banco årligen, så tyckes det mig, att, vid de nu varande Biskoparnes afgång, hälften borde indragas, och lönerne användas till sclvolors inrättande för allmogens barn; och är det väl för tidigt att tänka härpå?
Rikets Ständer anslogo vid sistförflutne Riksdag så betydliga summor till de högre läroverken, att man ej kan annat än med blygsel tänka derpå, att den mindre förmögne eller alldeles utfattiga folkclassen alltid förglömmes och nekas allt understöd.
Jag minnes ganska väl hvad svar som gafs vid sista Riksdagen, då fråga var om understöd till scholors 4 Atlin. Besv.- och Oecon.-Ulsk. Utlåtande AT;o 35. inrättande för allmogens barn; det sades, att föräldrarne glömma sjelfva att läsa, om de slippa att lära sina barn.
Med denna ursäkt är, efter min tanka, det uppväxande slägtet ganska litet belåtet; ty hvad föräldrar hufvudsakligen böra lära sina barn, är att genom exempel visa dem, att de tro den himmelska sanning de sjelfve i sin barndom fått läro.
Utskottet har lemnat sitt bifall till en motion, att Hernösands