Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cancellie ingifne SkuldfordritJgsmål förhållit sig på sätt, som föijer: åren Den 20 Juni, 793 arén 1812,' 1813, 1814." äf Disc-ont-Ombudsmän nen anhängige jjjorde * 6 g g.1 Från privata personer in komne - - i 999> 1?5°9i 1,668, Fastigheter på Landet, utlyste till Utmätnings auctioner - g,' 28, 34- Att med innevarande år pennin gebristen' der i Länet på étt märkligt sätt visat sig i tilltagande; att Blekings Allmoge, som alltid tillförene villigt och skyndsamt betalt sina Krono - Utskylder, na måste till stor myckenhet derföre hemsökas med utmätning; att de lösören, sorri dervid uttagas, sällan kunna, i brist på köpare, försäljas; att Krono - Betjeningen med mycken möda och tidspillan måste föra pantsakerna från 8, 10 ä 12 Gäldenärer på ett stalie tillhopa, och att ändock ganska sällan lyckats, att fa dem till hvad pris som heldst afyttrade; att, derest denna belägenhet längre fortfar utan lämpliga utvägar till en lifligare rörelse och penninge understöd på deras varor vid den tid hjelp bäst uehöfves, sannolikt en stor del Landtman skall nnna sin undergång oell Staten sakna påräknade tillgångar, hvilka ändå komma, att för detta år, i förhållande till de föregående, genom nedsatta taxeringar icke obetydligen mindskas.
1 frigäll om tillståndet i Malmöhus Län har Utskottet inhemtat, att penningebristen derstädes nästan méd hvarje dag tilltagit, och all rörelse afstannat, sedan sistlidet års nu vid Maji månads början redovisade Krono - upp"- börd 794 Den 20 Juni, börd medtagit snart sagd t enda tillgången; att vid nämnde redogörelse handt, hvad förr icke inträffat, att omkring 4,000 B:d för nästlidet år äro obetalte och att på detta års Capitationsafgift, som äfven bordt vara erlagd , ansenliga rester innestå; a,tt man väl hittills undvikit pant-auctioner för Upp* börden, men att d.et ock vore förgäfves, att nu företaga dem, emedan, om en köpare kunde finnas, contanta tillgångar (ill betalning sakrias; att de ansenliga summor, som Busthållare böra erlägga för Munderings-Persedlar, anskaffade af Cornmissariaterna under sista kriget, omöjligen kunna, indrifvas, hvarföre det varit nödigt, att hos Kongl, M aj;t i underdånighet anhålla om anstånd der* med, och att allt detta är en naturlig följd af hris'ande afsättning,på spannmålen, såsom örtens egentliga product, och att rörelsen dermed blifvit till elen grad försvårad, att handel måst afslutas genom varu-hyte i brist af penningar.
Pessa till Utskottet inkomna uppgifter äro ytterligare lie* styrkta af fl#ra bland dess ledamöter, hvilka, ned särskild kännedom om närvarande ofördelaktiga ställning i åtskilliga Bandsorter, iemnatde Upplysningar, att spannmål, i Westerås Bän utbjuden till lägre pris., än det i årets Markegångstaxa utsatte, i anseende till ymnig tillgång deraf å ejia samt allmän penningebrist i orten å andra sidan, ej kan förytiras; att Hafre, den Allmogen 1 Skaraborgs
Bän transporterat ända till 6 å 8 mil, ej kunnat försäljas till högre pris, än högst 2 B:dr Banco för Tunnan, samt att i Skåne, lika* $om i Östergöthland, Allmogens förlägenhet kommit - Dé« 50 Jani. jnit till elen höjel, att mangen hemmansbrukare, seelan Iean till vanpris försålt sitt eget spannmålsförråd, funnit sig nödsakad, att vid Åuctioner på credit förse sig med ny tillgång af säd, den lian sedermera i närmaste
Stad till halfva värdet föryttrat, såsom den enda för honom möjliga utväg, att erhålla nödiga medel, för att antingen godtgöra ohetalta Urono-utskylder* eller anskaffa fmpdgäpgiiga förnödenheter, Af dessa uppgifter lärer det med något-Jum da säkerhet kunna slutas till närvarande förhållande i föreiiämnda Uapdsorter; och om det härvid skulle kunna med skäl anmärkas, att den inträffade stagnationen uti inre rörelsen medfört en menlig verkan isynnerhet i de provinser, hvilkas välstånd hufvudsakligen berni- af sädes-productionen, förekommer äfven anledning tillden farhoga; att ej heller de af Rikets landskap, der an, dra näringar lemna tillfällen till särskild förtjenst, undgått att i prer och mindre man vidkännas följderna af den öfverklagade förlägenheten, ehuru Utskottet ej varit i tillstånd, att derom förskaffa $ig fullkonrligt pålitliga upplysningar, Att söka utreda orsakerna till denna allmänna förlägenhet, är en pligt, den Utskottet nu går att fullgöra.
Det har ej undfallit Utskottets uppmärk, samhet.- att åtskilliga under loppet af flera påföl» jäiide
,ir inträffade omständigheter i afseende på Ri - 7g6 ' Deri 20 Juni'.
Rikets politiska förhållande till andra Magter 1 större och mindre mån medverkat till närvaran» de förlägenhet i allmänna rörelsen.
Sveriges krig emot Frankrike och till Pommerns försvar åren 1806 och 1807 och isynnerhet det med Ryssland och Danmark åren 1808 och 180g, hvilket sednare slutades med förlusten af Finland, äro visserligen,! ibland sednare tiders händelser, alltför markell» ga, för att förbigås vid detta tillfälle, då fråga är, att i ett sammanhang framställa orsakerna till den oreda, som för det närvarande röjes i Rikets inre hushållning.
Det bör ej heller förtigas, att de vid 1800 års Riksdag beslutade och sedermera år 1809 fortsatta Financiella åtgärder, hvarigenom Sedelmassan ömsom blifvit hastigt ökad , och ömsom till äfventyr* nog hastigt förmindskad, varit i vissa fall af ofördelaktiga följder för de inhemska Näringarna.
Enligt hvad de upprättade Persedel.extracterna utvisa, har äfven exporten af Landets producter år 1808 börjat att aftaga, och deremot så väl import, som förbrukning af främmande varor till den grad förokats, att Rikets Utländska Handel, som under de föregående åren lemnade betydliga öfverskott, nyssnämde år "bedrefs med en underbalance af 2,485,473 R:d.
Del är emedlertid en känd sanning, alt med undantag af Bruks-handteringen, hvars trefnad väsendtligen beror af forhållandet i anseende till Utrikes afsättningen på dess effecter, inre rörelsen i landet ännu år 1811 fortfor att vara liflig, samt de productiva näri ngarne i en formenlig ställ^ ning, under det alt tillfallen till afsättning inom Ri - rDen 20 Juni! 797
Riket för deras alster och förädlingar och till.1 gångar till penrfinge-lån emot vanlig renta till deras underlättande ej saknades.
Jemte det att Brännvins bränningen , med den till äfventyra alltför oinskränkta frihet, som vid 1809 och 1810 årens Riksdag för densamma stadgades, lemnade Eandtmannen ett vidsträckt utrymme för dess industri och speculationer uti en näringsgren, sorn med måtta och klokhet bedrifven, äger en så vigtig inflytelse på Jordbrukets- och Boskapsskötselns förkofran, blef äfven, enligt Kongl. Corn. merce-Collegii på .Nådig befallning utfärdade Kun-1 gerelse af den 9 Octob. 1809, Utländskt Bränvin förbudit att införas både till förtullning och på Nederlag, undantagande endast Franskt och Spanskt, för hvilka BränvinsstTrter den efter äldre förordnanden bevilljade Nederlags-friheten fortfor.
Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 25 i samma månad blef jemväl fri utförsel af Spannmål tillåten ; äfvensom genom 3810 års Freds Fördrag mellan Sverige och Frankrike den år 1808 England mecfgifna Nederlagsfrihet i Götheborg för Colonial-Manufactur- och andra varor upphörde, samt införseln af alla Engelska varor och Handels-artiklar, med undantag endast af Salt, inställdes, hvarefter dessutom under den 19 November 1810 förbud emot införsel af alla Colonial - varor utfärdades.
Att dessa anstalter medfört en förmonlig verkan till inhemska industriens befrämjande och till dess skydd emot Utländsk medtäflan, kan ibland anijat slutas deraf, att bland de 5 sista åren, hvil» Deri 2rt Juni'. hvilkas flan dels balancer aro Tjfskotiéf rnfecidéitöj året i8ii var för vår handelsvåg det iriirt(lat betungande ; äfvensom det förekommer anmärkningsvärde, att nyssnämnde år* då Sverige
Var i ett bestämdt krigstillstånd med England, utskeppningen af stångjern uppgick till större belopp, ari under något af de öfriga åren ifrån och med 1800 till och med 1812.
Ett välgörande ändamål åsyftades äfven genom Kongl. Kungörelsen af den 3 Juli 1811, derutij jemte erinran om Utländska Öfverflöd!»-varors inskränktare brak ochen noggrann efterlefnad af förbuden emot .Lurendrägeri och Tullförsnillning, allmänna uppmä-rksamheten leddes på angelägenheten af en klokt använd Omtanka, att öka förrådet af inhemska alster beli tillverkningar och deremot mindska behofvet af främmande produeter, såsom ett ibland de kraft!, gaste medel att återbringa den säkerhet oell stadga i Rikets pmin inge-verk, som utgöra ett nödvändigt och hutvudsakligt Vilkor för bevarandet af Statens sjelfbestånd oell tillbörliga anseende.
Beklagligen inträffade likväl snart den tidpunkt 4 då de uppmuntrande utsigter, so* ider dessa omständigheter öppnades, för den inhemska produetionen i flera vigtiga grenar af vår Nationalidoghet, skulle åter förändras.
Deri nästan oinskränkta friheten i Brähvinsbränningen, hvilken af några hushållare och i ■vissa orter utsträcktes på ett sätt, som redan vid början af 1812 ådrog sig uppmärksamhet hos en del af Nationen, beredde emot Författningen derom - Den 20 Junit 799 om ett visst missnöje, så mycket lättare kririgspridt och underhållet, sorn det på flera stallen upptäcktes, att st c/lar pannor nyttjades, än som blifvit uppgifna tur Taxering, och att den der. öfver stadgade controllerande tillsyn ofta FörSumtnades.
Den utvidgade tillverkningen i förening med en emot förr mindskad inkomst i Stats-Cassati, föranledde till den tankan, att grunderne både för den rnédgifna Brännings-rättigheten och den derefter lämpade beskattningen voro origtigt beräknade.
Brist på tjenliga Författningar emot varans missbrukande oell ännu mera bristande verkställighet af dem man^ägde, hade i åtskilliga Orter ej nog kraftigt motverkat den ovanliga förbrukningen, hvilken Var en följd af en hastig öfvergång från en nog tvingad till en nog utsträckt tillverkning; och allt detta, jemte den fårboga att missbruket redan gått för vida, verkade Regerings och Ständers förenade beslut till inskränkning i denna handtering.
D5 den lika sällsamma, sorn olyckliga naturhändelse af en i de flesta I.andsorter inträffad tidig frost, hvilken härjade vår-sädes grodan just vid dess mognad, syntes påkalla alla möjliga medel tillförekommande af hungersnöd, tycktés ock, att ingen väg skulle säkrare leda dertill, än förbud emot Bränvinsbränning, hvilket ock, redan besiutadt under Riksdagen, fortsattes, med undantag af i månad, ofbru* tet ända till nästlidet års höst.
Den anmärkning torde härvid kunna äga rum, att till äfventyrs ögonblickets förvåning, ökad genom afbrottet från. vissheten om en lofvande skörd till öfvertygelsen om §00 Den a o Juiii) tom en nara förstörd, betog sa alldeles en IiigiJ öfverläggning och närmare granskning, att underrättelserna om verkningaaA af denna frost öfverdrefvos, under det man man uppmärksamhet lemnade den säkra, ehuru ej betydliga, nytta, som ätmindstone på vissa stallen kunnat hämtas af hvad man bergat, och hvars begagnande kun-! nät tjena till någon slags ersättning vid forlusten af de större fördelar, som man med glad förhoppning förväntat.
En stor del af den frusna säden var ätmindstone, 1 åtskilliga orter, ehuru otjenlig till brod, icke alldeles sådan till bränvins-bräniring, och då denna ej var tillåten, ansåg man ej eris värdt att uttröska hvad man bergat, men hvilket likväl kunnat gifva en vara af något vär-] de, äfvensom dranken, utom en direct förtäring för kreaturen, kunnat tjena att göra den genom ett * långvarigt regn förskämda halmen, användbar i ladugården.
Det under nästlidet års- vinter fortsatta förbud emot Bränvinsbränning, ehuru försigtigt och välmenande i r.in afsigt, var likväl åtföljdt af mindre välgörande verkningar, dels derföre, att den ymniga skörd man erhöll af den i Rikets södra Landsorter, i- afseende på Bränvinsbränning vanligen idkade potates-edlingen, som vunnit en hastig framgång, icke kunde användas^ emedan den på manga ställen till ett större be- ‘ lopp, än man förväntat, öfversteg hvad som var ämnadt att begagnas till andra behof, och hvarföre en ganska betydlig mängd deraf alldeles o. nytj Den 20 Juni. 801 häftigt förspildes, dels ock derföre att då tillförsel af Spannmål under Sommarmånaderna år *813 kunnat ske, det ofelbart varit vida förmonligare, att af Utländsk säd låta tillverka Bränvin, inom Landet och af Jordbrukare, än att till beliöfvets fyllande oell äfven vida derutöfver utifrån införskaffa och i .Riket försälja denria vid måttlig förbrukning nyttiga och i många afseenden nödvändiga vara.
Den redan under Riksdagen 1812 beslutade inskränkning i Bränvins-bränningen, sorn icke åtföljdes af särskildt förbud emot varans införsel, h ade vändt åtskilliga personers speculationer åt införskrifning af utländskt Bränvin, hvarom ansökiiingar redan i Augusti månad inkommo, och det, såsom en följd af frösten, tidigt förutsedde förbudet emot tillverkningen hade stadgat dessa speculationer.
Det (qvantum af 1,888,834 kannor, sorn,’ enligt de från Kongl. Tull-Diredtiorien erhållnfi Uppgifter, blifvit för alla dessa 3 åren förtullade, torde på goda skäl kunna med högst betydliga qvantiteter deröfver ökas, oberäknadt det för Kronans räkning särskildt införda qvantum af 921,583 kannor.
Då man eftersinnar, att försäljningen af denna vara inom Landet, hvaraf vinsten stadnät hos några få Handlande, hvilka dels i följe äf den med vissa vilkor medgifna allmänna tillåtelsen, dels med särskildt tillstånd besörjc om in;' 4'.de B.
N;o 101, 102,'
So» Dm e o Junii införskrifningen, under tiden icke varit mort vernad af någon inhemsk tillverkning, inser man utan svårighet, att denna utgift, i mer än ett afseende bidragit, att hos de tåls ika Närings Classéma förmindska de penninge-tillgångär, som med fördel kurmat till Productionens utvidgande användas.
Piedan innan freden med England hunnit slutas och ända från 181 a års början hade handelstvånget, likasom genom en tyst öfverenskommelse bägge Nationerna emelian, upphört.
En. gelsmännen hade på Hanö, vid Winga och på flera ställen i var vidsträckta Skärgård anlagt ett slags Militaire - Colonier, från hvilka en liflig smyghandel idkades, intilldess man trodde sig'ej längre behöfva dölja, att de gamla Freds- och.
Handels-relationerne blifvit återställde.
Såsom en följd af den således förändrade handels-ställningen och särskildta förhållanden blef, under den 30 September 1812, tillstånd meddeldt, att tills vidare få till Götheborg införa och till fri disposition förtulla alla slags manufacturerade, till bruk och nyttjande inom Piket tillåtna, utländska Bomullsväfnader och Bomullsgarn.
Då denna tillåtelse till en enda Stad inskränktes, förekom säkerligen föga anledning till den förmodan, att importen och den inhemska förbrukningen af dessa utländska varor skulle med den hastighet och till den grad uppstiga, som man sedermera ty värr funnit, i det att erfarenheten visat, att ej allenast den lätta tillgången på dessa tillverkningar, hvilka med nyheten förenade utse - Den 20 Juni. utseendets mångfaldigt omvexlande kelia g, utan äfven de ovanligt låga pris, hvartill dessa varor, under den Engelska Fabrikantens förlägenhet om afsättning i andra Europeiska Hamnar, kunde åtkom mas, lockade till. inköp och nyttjande, äfven utan att bphofvet dertill föranledde-
Denna förtullnings frihet, hvilken, till följe af Kongl. Majas Nådiga Kungörelse den 23 JanuarU innevarande år, nit mera upphört, har således, i anseende till både dess uppenbara följder, Och de med densamma efter ali anledning förenade missbruk till Tullens undansnillande, ofelbart medfört en skadlig verkan till Handelsvågens betungande och till förfång för de inhemska Manufacturerna, hvilka äfven varit derigenom lidande, att främmande Eabrikaters krinspridande i landet blifvit i sin mån befrämjadt, dels genom den tillåtelse^ som under den 3 Maji 1803, med inskränkning till vissa Städer, och sedermera, enligt Kongl. Brefvet den 26 Junii 1807, utan undantag med. gafs att till qvarblifvande i Riket få försälja ari. hållna och förbrutna dömda utländska Matiufactur-varor, dels ock genom den enahanda rättighet, som bevilljades i afseende på sådana utländska öfverflöds-artiklar, sorn på de offentliga PrisAuctionerna i Stockholm, Ystad, Carlshamn och Götheborg, åren 1811 och 1812 föryttrades.
Den förmodan torde likväl icke vara ogrundad, att den för ej allenast tillåtna, utan äfven förhudna utländska varor medgifne och genom ^813 är?
Tractat med England tillväga bragte Neder - / 8 o4 -Den 20 /an?.
Nederlags-friheten i Götheborg och Carlsham^ 1 ännu större mån verkat till en öfverdrifven import af främmande öfverflöds artiklar och Ma» nufactUr-tillverkhingar, samt till deras förbrukning inom Landet.
Huruvida det för Riket rn& kunna anses nyttigt, att tillåta en oinskränkt, eller till alla utländska varor utan Undanlag uti. sträckt Nederlags frihet, har vid flera tillfällen varit ett ämne till öfverläggning.
Man har funnit stora betänk ligheter emot ett sådan anstalt , ‘ och erfarenheten vid de försök, söm blifvit gjorde för att derigenom främja en gagnelig Transi® to handel, har rättfärdigat dessa betänkligheter.
Följderna af den oinskränkta Nederlags- eller Porto Franco-frihet, stom år 1775 bevilljades Marstrand, vöro så högst obehagliga, att Kongl. Maj:t under den'15 jiinii 1791 fann sig föranlåten, att upp-* häfva densamma; oell de för det Allmänna föra derfliga missbruk, sorn vid dess begagnande föröfvacles, oaktadt sträng bevakning af en talrik Tullbetjening, Voro allt för mycket kännbara, för att ej afråda från bevilIjandet af en sådan illimiterad Neder!ags-frihet för de Städer, som sedermera tid efter annan derom anhöllo, och hvilka ansökningar derföre lemnades utan afseende, intilldess Politiska Förbindelser år 1808 , enligt hvad förenämt är, föratyledde Kongl. Maj:t att bevilja en slik frihet i Götheborg för l* de Co® lonial-Manufactur- och andra varor, Fmellau Nederlag af tillåtna varor och af förbudna är, i afseende på farhågan för missbruk, en väsendtlig skillnad, Vinnings-1 ystnaden utgör väl i den en»
Den ao Juni! fena , lika som i elen anilia händelsen driffjedern, till Författningarnas öfverträdandei men frestel*en att undansnilla Tullen å Gods, sorn,, emot en påbuden afgifts erläggande , kan ifrån Keder-, laget lofligen disponeras, för att afytt.ras i. landet, måate naturligtvis ej vara lika stor, som, frestelsen vid, en lockande utsigt till vinst genom inrikes, afsättning för en vara., som ej annorlunda, än genom missbruk, kan erhållas från Nederlagen, D,en Controll, sorn skulle, kunna anses göra tillfyllest till förekommande af Tullförsnillning uti Nederlags - rörelsen , blifver således, aldrig tillräcklig, för att hindra en oloflig åtkomst af varor, som ej kunna fortullasj hvarförutan härvid bör anmärkas., alt, då vid kust eller inlopp, slika varor, tili hvilkas inpraetiserand® tillfälle sökes , blifva upptäckte om bord, å Fartyg, tjenar Keder!ags-friheten till förevändning att dölja d^ras hemliga bestämmelse, och att rädda dem från con.fiscations anspråk, ©et synea afven vara, grundadt i, sakeus. natur, att då både för inhemska ©andla,ndes °ch Utländska, Säljares räkning, varor af alla slag tå införas, utan erläggande af Tull, oph endast erno.t en ganska låg
Secognitions afgift efter vanans värde , hvilket o£- t,a torde till det lägsta utsättas, deraf måste följa, att importen, af sådana varor skall vida öfverstiga det qvantum,, sorn möjligen k,an i, vanlig tid till förbrukning inom Landet påräknas, och. di deribland, befinnes en mängd sådana, s.om ära till, förtujlning förbudna, af hvilken orsak ej eller någon Spekulation, till dera* införande i Ipf lig - Den 20 Juni« lig väg kunnat aga ruin, sa framt ej Nederlag*- friheten dertill gifvit anledning; så rnåsté de, en gång roed behörigt tillstånd inkomne, kunna, dl omständigheterna i allt öfrigt äto lika, roed möra lätthet till disposition åtkomma*, än deras hemliga insmygande vid sjelfva gränsen eller inloppsorten befordras.
Enär för öfrigt en slik hopad mängd af både förbudna och tillåtna varor, under det, att de ära på Nederlag upplagde, skola oupphörligen bevakas, mäste det ej sällan hända, att den oafbrutna tillsyn, hvars bemödande mångfalidiga gångor blifvit förgäfves användt till underslef* upptäckande , slutligen försvagas och lamt handhafvés, Knappt torde för Sverige någonsin yppas ett så gynnande tillfälle för båtande transito-speculätioner, sorn det hvilket ifrån åt 1808 någon tid fortfor; och man hade med skäl kunnat vänta, att den utomordentligt betydliga rörelse, som derunder tillföll de 2:ne Nederlags platserna Götheborg och Carlshamn, särdeles den förstnämnde, skulle medföra en för
Riket förmånlig verkan och ersätta förlusten vid förmindskning uti exporten af inhemska producter, Att likväl sådant icke inträffat, derom vittnar den höga och ständigt stigande Vexel-cours, som under samma tid förblef rådande, hvaraf den slutsats tyckes kunna hemtas, ätt hufvudsakligä fördelen af den ofantliga rörelsen stadnade hos Utlänningen, och att missbruken eller den olofliga handeln ökade Vexelbehofvet kanske i lika mån, som Vexel tillgången - Den zo Juni. 897 gen ökades genom den lofliga.
Det förtjenar äfven uppmärksamhet, att, efter hvad hosföljande Extracter utvisa, under-halancen i vår Utländska handel ifrån och med år 1803 till och med 18 12, mindskats i samma mån, som exporten afNederlags-gods aflagit, och att elen förra ökats i samma mån, sorn dep sednare varit i tilltagande,' hvilket utmärker, att hfederlags-friheten föranledt till en ökad import och förbrukning af främmande varor, Huru förhållandet i denna del under de sist förflutna s:ne åren befunnits, derom saknar väl Utskottet officiella underrättelser; men att äfven under nämnde tid våra utgifter till andra l^ationer blifvit sträckte vida öfver vår förmåga, derom lemnar den mer och mer uppjagade vexelcoursen tillförlitlig upplysning.
Erfarenheten är i detta, likasom i de flest», fall, den säkraste ledaren, och den har tillräckligen ådagalagt, att Bikets välstånd lidit genom en öfverdrifven importation ej allenast af sådana alster och tillverkningar, som kunna inom Eandet produceras och deribland hufvudsakligen Spannmål och Brännvin, af hvilka varor betydliga utifrån inkomne lager ännu ligga oförsållde, utan äfven af sådana främmande Ofverflöds-artiklar, som spridt en förderflig luxe till alla Classer af Medborgare och i många Eän förvandlat sjelfva Jordbrukaren antingen till en Handels-speculant eller till en agent för dessa slags varors forslande ifrån den ena Bandsorten till den andra.
Den har äfven visat, att denna öfver all måtta upp drif - ■Bin 20 Junti drifna Import-handel jemväl i det afse^adet varit gf skadliga följder, att den uppslukat en stor del s^f både enskildta och allmänna Capital, på bekosta
Mgd af de inhemska näringarpas trefnad.
Den större tillgång af Pappersmynt, sorn höste tiden 1813 ännu fanns i omlopp, hade under det att våra harn pär varit för Engelsmännen stängda, och Continental- äfvensom Colonial - handeln nästan alldeles afstanna!, vgnd.t sig till den inre rörelsen och bidragit till dess underlättande, .Efter återvunnen fred och upplifvade Handelscomtnunicationer med England,, började genast Benninge?