Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär Revisorerne, efter hvad Utskottet jemväl, i ett föregående mål, anfört, äro berätligade att pröfva och afgöra besvär, som af Bankens E naij ets- och Tjenstemän eller Betjente blifvit, uti befoi d rings- eller andra dem rörande mål, bos Revisorerne, i föreskrifven ordning, anförde, samt dertill kommer, att Banco-fullmäktige, på sätt deras till Utskottet algifne Berättelse innehåller, förmält, att de ställt sig lill efterrättelse det af Revisorerne, i anledning af besvären gifne förklarande, att, före åtel besättandet af den lediga Banco-secreterare-tjensten, gå i författning om utfärdande af nytt anslag före ansökningars mottagande lill samma tjenst; har Utskottet, som, för sin del, icke kunnat inse, det något förtydligande af ofvanberörde 5t § erfordras, ansett dess yttrande här böra inskränkas till det förbehåll, att, sedan Banco-Verkets förändrade organisation blifvit af Utskottet i alla dess delar pröfvad, få afgifva utlåtande, om och huruvida någon ändring af samma § kan finnas behöflig. c) Angående Revisoren P. A.
Åhman beviljad rättighet, att efter upphör dt concurs-tillstånd åter inträda i tjenstgöring. (j83c) års Rev. Ber., pag. 49> 5i och Banco-fullmäktiges Ber., pag. 57—58). 22 Banco-Utskottets Betänkande, IV.'O 2 g.
Med föranledande deraf, alt Banco-rullmäklige, ej mindre tid efter annan beviljat Bokhållaren i Banken, Revisoren Pehr Anders Åhman, som, efter att hafva sin egendom lill sine Borgenärers förnöjande afträdt, genom Kongl. Maj:ls och Rikets Svea llof Rätts dom blifvit frånkänd afträdes-förmon, ytterligare rådrum till träffande af öfverenskommelse nied sine Borgenärer, än äfven tillåtit Åhman, att i Bankens tjenst äler inträda, oaktadt ej ens styrkt blifvit, ali Åhman verkligen varit från samtlige sine Borgenärers kraf befriad, hafva senast församlade Revisorer, på anfötde skäl, förklarat, det Banco-full makt ige icke genom Banco-Reglementet blifvit till de sålunda vidtagne besluten berättigade.
Utskottet, som af Banco-fullmäktiges Prolocoll och Berättelser inhemtat, alt Åhman redan under föll idet år med döden afgått, anser, vid sådant förhållande, något yttrande i denna fråga icke erforderligt, samt hemställer, att förevarande anmärkning mätte få förfalla.
(A) Angående Rikets Ständers Reviiorers hemställan, om belöning till Stereotyperings- och Tryckeri-föreståndaren C. A. Broling, för en af honom förfärdigad Sedelnumererings-machin, äfvensom Banco fullmäktiges tillstyrkan, af löne-förhöjning för bemälde Broling. (”iSöt) års Rev. Ber., pag. 5i och Banco-fullm. Ber., pag. 56—5yf.
I anledning af ej mindre Rikets Ständers Revisorers bemstäjlan, att Stereolyperings- och Tryckeri-föreståndaren C. A. Broling må, för utförandet af de utaf’ honom förfärdigade numererings-machiner för Bankens nya sedlar, varda af Rikets Ständer tillagd en lemplig belöning; än äfven Banco-fullmäktiges förslag, det bemälde Broling må försäkras om den förmon, att framdeles umPå lön på stat och arfvode, lika med Bankens io äldste, i tjenst varande Commissaiier, då den Commissarie kommit i åtnjutande af högre Commissarie-lön, hvilken, näst förr än Broling erhöll sin nu innehafvande lön, blifvit lill Commissarie befordrad, kominer Utskottet att afgifva serskildt Betänkande tdl Rikets Ständer. ef Angående fortfarande arfvode till Bankens Garde des Medailles.
(^Banco-fullmäktiges Ber., pag. 5^).
Banco-full mäktige hafva uli deras Berättelse omförmält, att, sedan Bankens Garde des Medailles, Canzli-Rådet Liljegren med döden afgått, och återbesättandet af denna befattning blifvit af Fullmäktiges pluralitet beslutad, Fullmäktige, under den i4 December 183^, förordnat Riks-An - Banco- Utskottets Betänkande, IV:o 2q. 23 tiqvarien B. E. Hildebrand, alt, för liden intill denne Riksdag, såsorh Bankens Garde des Madailles, föreslå Bankens Mynt- oell Medaille-Cabinelt.
Sorn Bankens mynt-och medaille-samling, hvilken under de senast förflutne åren vunnit betydligare tillökningar, mäste med omsorg otli noggran het vårdas, samt då tillfallen sig dertill erbjuda, äfven böra med sällsynta och nya mynt förökas, får Utskottet, med afseende ej mindre bära, än äfven i betraktande al den obetydliga kostnad, som för Banken uppkommer, genom anställandet af en Garde des Madailles, hvilken bar tillsynen (ifver Bankens mynt ocdi medailleu-, härigenom bos Rikets Ständer tillstyrka stadfästelse ä Herrar Fullmäktiges ofvanberörde beslut.
Utskottet har härvid trott sig bora anmäla, att Utskotlet låtit Bankens Mynt- och Medaille-Cabinelt sig förevisas, samt alt
Utskottet funnit detsamma vara med nit och omsorg vårdad t. F. Tumba Pappers-Bruk. 1835 års Rev. Ber., pag. /jG.j) i :o Rikets Ständers år 1835 församlade Revisorer hafva, uti deras afgifne Berättelse, anmält, alt Tumba Bruks Hufvudbok för år i 834 • hvilken den i Juli förstnämnde år bordt vara i färdigt skick till Bankens RevisionsContor iidemnad, icke förr än den ii påföljde November, och utan alt då vara af Revisions-Conloret granskad, kommit Revisorerne tillhanda; men då, på sätt inspecterande Fullmäktigen öfver Tumba, uti den nämnde Berättelse bifogade förklaring upplyst, ifrågaställde Hufvud-bok redan, under loppet af Juli månad, utaf Bruks-förvallaren blifvit till Bankens Revisious-Contor aflemnad, och det anmärkte dröjsmålet vållats af den tjensteman inom Revisions-Conloret, sorn granskningen deraf ålegat , samt (lenne tjensteman, för berörde uraktlåtenhet, enligt Fullmäktiges beslut, inför Gummissari a tet erhållit föreställning; anser Utskottet Revisorernes förenämnde anmälan icke kunna till vidare åtgärd föranleda. (i 835 års Rev. Ber., pag 4/)- 2:0 Revisorerne hafva anmärkt, att ehuru, enligt stadgandena i 183o åis Banco-Lag och Banco-Reglemente, Bankens fastigheter ej finge i »beräknas i den capilal-behålluing, Banken alltid borde ega utöfver dess skulder, samt alla förvaltnings-kostnader och förluster för året skulle af Bankens räulevinsl eisattas, och följaktligen de från Låne-Bunken, från och med jBarico-Utfihotlels Betänkande,, JY:o 2 g. förenämnde år, utgångne förlags-förskolt till Tumba bordt, så vidt de öfverstigit
Brukets gjorde levereringar och cassabebållning, af Bankens räntevinst godtgöras; Fullmäktige likväl, i afseende härå, icke lemnat Bruksförvaltaren föreskrift, förrän den 10 Januari 1835, lill iakttagande i i834 Ars räkenskaper, då förlusterne, eller skilnaderna emellan Lane-Bankens förskott och Brukets levereringar för alla åren, från och nied 1 83o till och med 1833, utgörande tillsammans 45,63i R:dr 4° sk. 8 r., påen gång blifvit å Bankens fordran afskrifne, hvarigenom, enär ifrågavarande afskrifning blifvit i Bankens böcker i behörig tid verkställd, en förvillelse, enligt Revisorernes åsigt, skulle uppslå, vid jemförelse emellan Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för nyssnämnde år.
Då i Tumba Bruks hufvud-böcker för åren i83o—r833, såsom skuldbalance upptagits allt hvad icke genom Brukets åtgärd blifvit Banken ersatt, och anledningen dertill, att i Bankens räkenskaper för samma år ett lägre balance-belopp förefinnes, lätteligen kunnat, vid betraktande af BankLagens och Reglementets föreskrifter om beräkning af Bankens capital-behållning och årsvinst, utredas; så, enär, uppå hemställan af inspecterande Fullmäktigen öfver Tumba, genom Fullmäktiges åberopade beslut den 10 Januari i835, likstämmighet emellan Bankens och Brukets räkenskaper vunnits, anser Utskottet ofvanberörde anmärkning böra förfalla. 1835 års Rev. Ber. pag. 48). 3:0 Vidare hafva Revisorerne anmält, att, sedan qvarnen och valsverket i nedra verkhuset, intill år 1S23 begagnat ett och samma vattenhjul, men vattnet icke funnits ega nog kraft att drifva begge dessa verk, desamma nyssnämnde år, utan föregången undersökning, blifvit försedde med hvar sitt vattenhjul, ulan alt det dermed åsyftade ändamål vunnits, enär begge hjulen icke samtidigt skulle kunna sältas i gång.
Alde härvid meddeldle upplysningar, har UlskoLtet inhemlat, alt, ehuru omförmälde förändring icke medfört den påföljd, alt båda verken, hela året igenom, kunna på en gång drifvas, hvilket, i anseende lill den ringa vatten-tillgången, vissa tider icke varit att förvänta, den fördel likväl derigenom vunnits, att verken åtminstone höst- och vårtiderne kunna liktidigt, oberoende af hvarandra, begagnas, och då deraf måste härledas den för Bruket inträffade vinst, att qvarnlullen, redan första åren derefter, ökats med mera än 5o procent, samt att behållningen af qvarnen alltsedan varit i tilltagande, anser UlskoLtet Revisorernes ifrågavarande anmärkning böra förfalla. (3 835 Banco-Ut skottets Betänkande, N’o 29. 25 (Y835 års Rev. Ber., pag. 49). 4:o Ytterligare liar det förefallit Revisorerne anmärkningsvärdt, att, ehuru hufvudsakliga ändamålet med den, år 1828 påbörjade och år i834 slutade, egodelning emellan Tumba och Hogelby hemman skall varit, ”att blifva qvitt ett nära Brukets tomt beläget, hemmanet Hogelby tillhörigt, krogstäde, som af en del bland Bruksfolket, icke sällan till hinder för arbetets jemna gång, besöktes”, Bruket dock måtte träffa serskild öfverenskommelse med egaren af berörde hemman om krogens bortflyttande, och derföre utbetala 666 R:dr 3a sk.
Vid det. i anledning häraf, upplysta förhållande, att, enligt Kongl.
Ma j:ts uti ofvanberörde egodelningsmåi meddeldle Nådiga dom , kostnaderne för sjelfva skiftet skulle delas lika emellan Bruket och Hogelby, men deremot bortflytlningen af åbyggnaderne vid krogen verkställas på Brukets bekostnad, samt att, lill följd deraf, den öfverenskommelse med egaren lill Hogelby blifvit träffad, ali han sjelf skulle ombesörja flyttningen, mot en ersättning af 666 R:dr 32 sk.
Banco, anser Utskottet brukets fördel icke hafva blifvit af Fullmäktige förbisedd, då de beviljat nämnde ersättningsbelopp, till undvikande af de obestämde kostnader, sorn borlflyttandet af åbyggnaderne vid Hogelbv krog, om det för Brukets räkning verkstälts, kunnat medföra. (r835 ars Rev. Berättelse, pag. 4<>) 5:o
Revisorerne hafva anmärkt, att, sedan Pastoralierne från Tumba hemman, intill år 1818 beräknade i ett för allt till omkring 3o R:dr Banco, uppå begäran af dåvarande Pastor i Botkyrka och Salems församlingar, blifvit förhöjde till ett belopp af 17 tunnor Råg och lf tunna Korn, hvars värde skulle af hvarje års markegångspris bestämmas, så, fastän Bruksförvaltaren år i832, då ombyte af Pastor skett, hos Fullmäktige sig förfrågat, huruvida nyssnämnde fördel kunde vid ny Pastcs tillträde nedsättas, hade den tillträdande Pastorn dock blifvit tillagd enahanda förmoner med bans företrädare.
Enär det beslut, på grund hvaraf nuvarande Kyrkoherden uti Botkyrka och Salems församlingar från Tumba åtnjutit enahanda löne-inkomsler, som bans företrädare, är vordet af Fullmäktige faltadt den 2g Mars i832, samt Rikets senast församlade Ständer, med bifall till Banco-Utskottets under N:o 21 afgifna Betänkande, frikallat Fullmäktige från all £ih. till R.
Prof, 1840. 6 Sami. 1 JfcL 11 Häftet.
4 Banco Utskottets Betänkande, N:o 29. ansvarighet från <le af elem intill slutet af Januari månad 1834 vidtagne, uti deras Protocoll antecknade, beslut och åtgärder, kan Fullmäktiges onvörmälde beslut numera icke utgöra föremål för Utskottets bedömande; likväl har Utskottet härvid velat upplysa, att, sedan Rikets Häglof].
Ständer vid 1818 års Riksdag ansett Kyrkoherden i nämnde församlingar böra ”i Pastoralier af Tumba Bruks hemman och qvarnar erhålla en lämplig årlig inkomst, i likhet med hvad Pastorer af sådane lägenheter efter Författningar ne lillkomma’’, densamma blifvit bestämd att utgå i penningar till ett belopp, motsvarande lösen efter mai kegångspris af 17 tunnor Råg och 11 lunna Korn; att detta beslut blifvit uti 18a3 års Banco-Reglemente (6 Art.
2 Afd. §. 9) till framlida efterrättelse intaget; att jemväl uti Banco-Reglementet af år i83o (Art. 6, §.
16) blifvit infördt det stadgande: ”Kyrkoherden i Botkyrka och Salems församlingar, äfvensom Capelianen och inneliafvaren af Klockare- och Organist-beställningarne, bibehållas vid sina, efter ingångna öfverenskommelse!’, egande, och i Banco-Reglementel af' år ]8a3 utstakade löne-inkomster af Tumba Egendom”, samt att vid slikt förhållande, och då en i så allmänna ordalag afla t ta d föreskrift icke kunde hänföras blott lill lägenheternes för tillfället varande innehafvare, Fullmäktige varit förhindrade att nedsätta de sålunda bestämde Pasloialierne från ' Tumba hemman. (3835 års Rev. Berättelse, pag. 5o.) 6:0
I anledning af Revisorernes hemställan, att utgifterne vid Tumba Bruk för tidningar och en calender malte, i händelse de icke skulle kunelia helt och hållet indragas, åtminstone nedsättas, har Utskottet funnit, att kostnaderne i berörde hänseende, ehuru ifrån och med år 1835 till beloppet förminskade, likväl icke kunna helt och hållet undvikas, enär förvaltningen af ett
Bruk med vidsträckt rörelse, för hvilket betydliga upphandlingar verkställas efter kungörelser i lidningarne, åtminstone behölver tillgå elen officiella tidningen och de allmännaste annonsbladen.
Ber. af år i835 pag. 5o—5i). 7:0
Med anledning deraf, att Fullmäktige, utöfver beloppet af Förvaltarens vid Tumba Bruk den io Januari 1835 ingifne räkning å 326 R:dr 24 sk., för under år 183zJ af honom bestridd mathållning åt personer, som, i Brukets ärenden, sig der uppehållit, beviljat honom elt serskildt å räkningen uppfördt arfvode af i33 R:dr »6 sk,3 hafva Rikets Banco-Utskottets Betänkande, N:o 29. 27 Sländers Revisorer anmärkt nämnde utgiftspost, såsom tillkommen endast i följd af den öfver Tumba Bruk inspecterande Fullmäktigens ålgärd; i sammanbang hvarmed Bevisorerne anmält, att Bruks-förvaltaren, hvilken förut ej skall förmärkts klaga öfver de för malhållningen fastställde pris, kort derefter inkommit med förslag till förhöjning deruti, som af Fullmäktige jemväl beviljats.
Utaf den häröfver afgifne, Revisions-Berättelsen afåri835 bifogade, förklaring iuhemtaS, dels alt vid eller nära intill Tumba Bruk icke funnits något Värdshus, der de personer, som tillfälligtvis vistades vid Bruket, i och för dess angelägenheter, kunde erhålla kost och logis, utan att Bruksförvaltaren från längre tid tillbaka haft sig uppdraget att för sådane personer bestrida mathållning, mot godtgörelse efter visse fastställde pris, hvaremot ersättning för nattqvarter och uppassning tidtals, ulan bestämd grund, blifvit honom af Banco-stvrelsen tillagd; dels ock att, enär Bruksförvaltaren Möller funnit nämnde bestyr årligen för sig medföra förlust, hvilken blifvit kännbarare, i samma mou Bruket, i och för den nya papperstillverkningen och dermed sammanhang egande byggnader, inrättningar och försök, tätare besöktes af vetenskapsmän, konstnärer och andré personer, Förvaltaren å desse förhållanden fästat den inspecterande Fullmäktigens uppmärksamhet, i ändamål att derföre beredas ersättning, samt att bemälde Fullmäktig, till följd häraf och på grund af öfvertygelse, att
Bruks-förvaltaren icke med det i ofvanberörde räkning fordrade ersättnings*- belopp för sine kostnader vore skadeslös, helst om i betragtande tages, att
Förvaltaren i och för ett sådant värdskap måste vara försedd med inventarier och tjenstefolk, vida utöfver hvad hans ställning eljest skulle fordrat, tillåtit
Förvaltaren å räkningen uppföra ett arfvode af i33 R:dr 16 sk. och hos Fullmäktige bifallandet deraf understödt.
Då uppdraget alt med kost, nattläger och uppassning förse personer, som tillfälligtvis för Brukets räkning sig der uppehålla, icke kan anses åtfölja Bruks-förvaltare-befattningen, samt aftal om beloppet af ersättning jemväl för nattläger och uppassning, icke på förhand var träffadt emellan Banco-styrelsen och Förvaltaren; så och vid det upplysta förhållande, att
Bruks-förvaltaren sjelf väckt fråga om ersättning i sistnämnde hänseende, samt tillökning i den för mathållningen bestämde och uti räkningen upptagne betalning, och den inspecterande Fullmäktigen, som varit närmast i tillfälle bedöma dessa Förvaltarens anspråk, ansett billigt, att han, i ett för allt, derföre erhölle 133 R:d,r tö sk.; finner Utskottet Fullmäktige icke 28 Banco- Vislottets Betänkande, N:o 2 9. hafva kunnat undgå att i berörde hänseende lemna Bruks-förvaltaren äskad godtgörelse, och Revisorernes ifrågavarande anmärkning således böra förfalla.
Och har, med afseende å de besvär och kostnader, som äro oskil jaktige från det Förvaltaren vid Tumba Bruk ombelrodde, hans tjenstebefattning egentligen icke tillhörande uppdrag, att vid hvarje tillfälle vara beredd att med kost, nattläger och uppassning förse de personer, som besöka Tumba i Brukets angelägenheter, samt olämplighelen af, alt ersättningen derför e skulle, såsom förut, till någon del bero på Fullmäktiges godtfinnande, Utskottet ansett Fullmäktige icke hafva saknat giltig anledning att för framtiden antaga det i 1835 års Revisions-Berättelse omnämnda förslag till taxa å betalningen för mathållning vid Tumba. (dicvisions-Berältelsen af år 1835, pag. 55.) 8:o
I fråga om reparationen af den nya verkhusbyggnaden, hafva Rikets Ständers år i835 församlade Revisorer, med afseende derå, att dea öfver Tumba inspecterande ledamoten bland Fullmäktige, sedan Bruksförvaltaren redan i slutet af Mars månad 1835 anmält den då för handen varande vigten och nödvändigheten af en skyndsam reparation, skall underlåtit genast upplysa de öfrige Banco-fullmäktige om, och för dem utreda bristfäliigheternes verkliga beskaffenhet; att Fullmäktige icke, efter emottagande af Bruksförvaltarens omförmälde anmälan, tillkännagrfvit förhållandet för Rikets Ständers då församlade Banco-Utskott, i hvilket fall, efter Revisorernes förmenande, skyndsamma åtgärder för skadans botande ej skolat uteblifva och besparing i kostnaden kunnat beredas, samt att Fullmäktige icke, oagtadt stadgandet i a63 §, af Banco-Reglementet, allt intill Revisorernes sammanträde vidtagit några anstalter för byggnadensiståndsällande, förmält sig ej kunna underlåta uttrycka den mening: ”att Banco-fullmäktige, "och ibland dem isynnerhet den, som haft speciella inspeelionen öfver "Tumba, i fråga om det nya verkhusets reparerande, icke ådagalagt den ”rådighet och drift i sitt handlingssätt, som Rikets Ständer haft
Fätt att "vänta af sine Ombud.” Utskottet, sorn, lika med Revisorerne, fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru Förvaltaren vid Tumba Bruk, i memorial af den 3i Mars i835, anmält behofvet af reparation utaf de å nya verkhusbyggnaden yppade bristfälligbeter, bestående i kalkrappningens a (Tullande och murens förvittring till jflere tums djup, några åtgärder till botande deraf likväl icke under påföljande sam mar månad er blifvit af Fullmäktige vidtagne, har Banco-UtskotUts Betänkande, TS:o 2q-. 39 under noga granskning tagit de flere härmed sammanhang egande frågor och dervid, bland annat, inhemlat, dels alt, på sätt den häröfver afgifne» *835 års Revisions-Berällelse (pag. 67— -y3) bifogade förklaring innehåller, Fullmäktige, redan den 11 Jpril samma år, uppå den Jnspecterande Fullmäktigens föranstaltande, från Bruksförvaltaren erhållit närmare underrättelse om de upptäckte bristjälliglieternes beskaffenhet, derigenom upplysning vunnits, alt reparationen hvarken vöre af beliofvet påkallad eller med fördel, till framtida bestånd, kunde verkställas, förrän väggarne utdunstat kylan och erhållit lufitorkning, hvilket förmodades upplaga tiden till påföljde
Maj månads utgång; att vid Fullmäktiges sammanträde vid Bruket, som, af gillige och uti åberopade förklaring närmare omförmälde anledningar, uppskjntits lill den 1 påföljde Juni, besigtning af sakkunnige män blifvit anställd till utrönande af beskaffenheten och omfånget af skadan å de då från fukt uttorkade murarne; men att det af hesiglningsmännen nllofvade, och för en ändamålsenlig arbetsplan oundgängligen nödiga kostnadsförslag, först den 6 Augusti till Fullmäktige inkommit, hvarefter ett varaktigt arbete det året icke vidare varit alt påräkna; samt alt, till följd af stadgandet i s63 § af Banco-Reglementet, att någon större reparation ej, utan de mest oundgänglige behof, finge af Fullmäktige företagas, innan de deröfver inhemlat yttrande af Rikets Ständers Revisorer, Fullmäktige, enligt nyssnämnde dag fatladt beslut, deruti den inspecterande Fullmäktigen dock i c
Le deltagit, ansett sig böra af vakta Revisorernes bifall, innan några åtgärder för den ifrågasatte ”större reparationen” vidtogos; men att, oaktadt redan vid Revisorernes första sammanträde gjord anhållan om deras yttrande i ämnet, Fullmäktige icke erhållit detsamma förr än, då Revisorernes sammanvaro slutades den \l\
December t 835; dels ock alt under källossningen år io36 visat sig sådane remnor i murarne å förenämnde verkhusbyggnad, som tydligen ådagalade, att sjelfva grundläggningen var bristfällig och murarne bräcklige äfven å de delar, der någon åverkan af fukt ej kunnat vid förut haline besigtningar upptäckas; hvarefter såväl de i förenämnde Revisionsberättelse omförmälde, som. de å grundmuren befintlige brist!a 11 igheter,^i ett sammanhang, under åren i836 och 183-7 blifvit på så säkert och varaktigt sätt botade, att Rikets Ständers år i83y församlade Revisorer, af hvilka flere vid den efter reparationens slut derå verkställde afsvning tillslädesvarit, ansett för en tillfredsställelse att kunna anmäla, det reparationsarbetet befunnits med ospard 3o
Banco- Utskottets Betänkande, N:o -> g. omsorg fullbordadt, onder användande af för hvarje behof bäst passande och fullgode malerialier.
Af hvad sålunda förekommit, har det synts Ulskollet uppenbart, att det, efter upplysning om brislfalligheternas beskaffenhet, med reparationen af deri nya v.ei khusbyggnaden inträffade uppskof, hvilket härrört från de undersökningar och förberedande åtgärder, sorn för en ändamålsenlig arbetsplan varit af nöden, medfört en väsendtlig fördel för verket, enär, i händelse de fiån murens förvittring härrörande brislfälligheter genast år i835 blifvit iståndsalte och grundmurens sjunkning derefter inträffat,.
Bruket med säkerhet fått vidkännas ökade kostnader genom verkställandet, hvar för sig, af reparationer, som nu blifvit, efter en omfattande plan, i ett sammanhang utförde; vid hvilket förevetande, och ehuruväl Utskottet finnér Revisorerne icke hafva saknat all anledning till det af dem yttrade omdöme öfver Fullmäktiges åtgärder i omförmälde hänseende, Utskottet dock anser förhållandet härmed icke till någon erinran föranleda.
Berättelsen af år i83p, pag. —61.) gro I afseende å de Kamereraren Möllers efterträdare i förvaltarebefattningen vid Tumba, Notarien J.
Bagge, af Fullmäktige beviljade löne- och pensions-förmoner, hafva Rikets Ständers år 183g församlade Revisorer fästat uppmärksamhet vid, alt Fullmäktige icke allenast tillerkänt Bagge en årlig aflöning af 1,700 R:dr B:co, deraf 900 R:dr såsom ordinarie lön och 800 R:dr såsom arfvode, fastän Banco-Reglementet af den 2G Maj 1835, i § 254, mom. 2, stadgade, att Förvaltaren vid Tumba tiII— lomme lön och arfvode på Brukets stat till det belopp, han då åtnjöt, hvilket sainmanlagdt utgjorde endast 1,080 R:dr B:co, utan äfven vid Bagges antagande till Tumba Bruks-Förvallare, förklarat honom för Bankens tjensteman, med rättighet att åtnjuta enahanda pensions-formoner, som uti 3:dje Art. 3:dje Afd. af berörde Reglemente blifvit för Bankens embets- och tjenstemän fastställde, oaktadt uti 1 Afd. af åberopade Artikel, vid bestämmandet af Banco-statens indelning och löne-förmoner, Tumba Bruks-Förvaltare icke upptagits såsom tillhörande Bankens tjenstemän, eller ens bland antalet af de personer, hvilka i öfrigt ålnjöte deras aflöning å Bankens stat, samt de i 3 Afd. stadgade grunder för pensions-beräkning påtagligen endast’ kunde hafva afseende å de embets- och tjenstemän, hvilka funnos i Bankens aflönings-slat uppförde. Baneo-Utskotlcts Betänkande, JY:o 29, Hvad sålunda anmärkt blifvit, liar Utskottet noga öfverväga!; och enär i 1111 gällande Banco-Reglemente med Förvaltare vid Tumba Bruk afselts cn person, som allenast ombesörjde den ekonomiska delen af förvaltningen, samt det, enligt Reglementets ahl §, senare morn., varit