Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1892 J a g har endast att tillägga: jag blef insläppt, ehuru jag kom sent.
J a g är kvar än.
Endast glada och välsignade minnen har jag kvar af min angenäma sommarfärd.
J a g far nästa sommar, troligen, ut för att samla nya.
De behöfvas under långa, arbetsamma vinterdagar.
Då väntar jag möta många, ute i samma afsikt som jag.
Kanske bör jag nämna, att jag då har hopp om resa i säll- skap med och som ciceron för en landsman- inna från Washington och några amerikanska misser.
Såvida jag icke vinner Iduns pris och reser fritt till Chicago.
Alf.
U f n o t i s b o k e n.
Kvinnoklubbens femårsmöte ägde r u m den 27 okt.
h ä r s t ä d e s u t i d e s s l o k a l, M ä s t e r s a m u e l s - galan 13.
Sedan ordföranden h ä l s a t de närva- r a n d e v ä l k o m n a till ett n y t t v e r k s a m h e t s å r, f r a m - h å l l a n d e a t t k l u b b e n n u k u n d e s e till b a k a p å e n 5-årig t i l l v a r o, u p p l ä s t e s s t y r e l s e n s b e r ä t t e l s e, af h v i l k e n framgick, a t t u n d e r f ö r r a v i n t e r n s l o p p hållits femton s a m k v ä m s a m t två soaréer å Hotel C o n t i n e n t a l, d e n e n a af d e s s a för h u f v u d s t a d e n s fattiga, h v i l k e n i n b r a g t öfver 1,600 kr.
Af e n m e d - l e m h a d e u n d e r v i n t e r n en g å n g i v e c k a n h å l l i t s f ö r e d r a g i h ä l s o i ä r a, h v i l k a f ö r e d r a g följts m e d stort intresse.
S å s o m särskildt glädjande påpe- kades att klubben, s å väl vid ordinarie s a m k v ä m s o m a n d r a a f t n a r, v a r i t s y n n e r l i g e n flitigt b e s ö k t u n d e r senaste året.
Revisionsberättelsen upplästes s a m t g o d k ä n d e s, o c h full a n s v a r s f r i h e t b e v i l j a d e s styrelsen.
Till s t y r e l s e m e d l e m m a r u t s a g o s f r u a r n a S. Bo- s t r ö m o c h N.
F r ö l a n d e r s a m t f r ö k n a r n a H. An- d e r s s o n, C h.
B a n d e l i n, S. Gumaelius, Ch.
N y q v i s t, M.
S v e n s s o n, A.
T i b e l l o c h E.
U l l m a r k s a m t till s u p p l e a n t e r f r u a r n a A.
B u r e n, C.
R a p h a e l o c h A. Oberg.
Fru Eva Wigström, den under pseudony- m e n » Ave » för I d u n s l ä s a r i n n o r v ä l b e k a n t a för- f a t t a r i n n a n, s o m u n d e r m å n g a å r s y s s e l s a t t sig m e d s t u d i e r af f o l k b r u k o c h f o l k d i k t n i n g, h a r i d e s s a d a g a r r ö n t d e n u t m ä r k e l s e n a t t af k o m i t e - r a d e för d e n » F o l k l o r e » - k o n g r e s s, s o m n ä s t a s o m m a r k o m m e r att hållas i Chicago, erhålla m e d l e m s k a l l e l s e s a m t e n i n b j u d n i n g a t t l ä m n a bi- d r a g till d e s s a r b e t e n.
Portarne öppnas.
E n k o r r e s p o n d e n t till I d u n s k r i f v e r: F r å n o c h m e d d e n 20 o k t.
b ö r j a d e s e n n y aera för E d i n b u r g h s u n i v e r s i t e t.
F ö r f ö r s t a g å n g e n u p p l ä t u n i v e r s i t e t e t d å s i n a l ä r o s a l a r för k v i n n o r, för f ö r s t a g å n g e n h ö i l o d e s s p r o f e s s o r e r s i n a f ö r e l ä s n i n g a r för ett a u d i t o r i u m af båda könen * V å r a d a m e r t y c k a s ej v a r a s e n a a t t d r a g a fördel af d e t tillfälle till s t u d i e r, s o m n u e r b j u d e s d e m.
De s y n t e s t a l r i k t r e p r e s e n t e r a d e i n o m hvarje fa- kultet, e h u r u de ä m n e n, hvilka bäst öfverensstämma m e d k v i n n a n s uppgifter o c h f a l l e n h e t e r, h e l t n a t u r - ligt r ä k n a d e d e flesta s t u d e r a n d e.
Det f a n n s s ä k e r l i g e n m å n g a, s o m af k v i n n l i g blyg- s a m h e t h ö l l o sig t i l l b a k a af f r u k t a n för e n de- m o n s t r a t i o n från d e r a s m a n l i g a s t u d e n t k a m r a t e r s s i d a i a n l e d n i n g af d e n b e t y d e l s e f u l l a t i l l d r a g e l s e n M o t t a g a n d e t v a r äfven k a n s k e v ä l s t o r m i g t, e h u r u b u l l r e t p å d e flesta h å l l v a r u t t r y c k af b e l å t e n h e t och sympati.
* Presidentskan Harrison död.
Telegram från W a s h i n g t o n m e d d e l a, a t t p r e s i d e n t s k a n H a r r i - son, s o m varit svårt sjuk i n å g r a månader, den 2 5 okt.
aflid.it.
F r u H a r r i s o n v a r född Carrie Scott o c h d o t t e r till e n p r e s t m a n i O h i o.
H o n gifte s i g 1 8 5 3 m e d n u v a r a n d e p r e s i d e n t e n, s o m d å v a r blott 20 å r o c h n y s s blifveii a d v o k a t.
I n k o m s t e r n a v o r o s m å.
m e n d e n u n g a frun, s o m v a r en f ö r s t å n d i g h u s h å l l e r s k a, p å s a m m a g å n g s o m h o n v a r en bil- d a d o c h talangfull k v i n n a, fick d e m a t t förträffligt r ä c k a till o c h l y c k a d e s s k a p a ett a n g e n ä m t h e m för d e n u n g e a d v o k a t e n.
N ä r h o n m å n g a å r s e - nare s å s o m presidentens gemål gjorde les hon- n e u r s i Hvita h u s e t i W a s h i n g t o n, förstod h o n att g ö r a sig p o p u l ä r o c h a l l m ä n t a f h å l l e n o c h a k t a d.
Under den långa sjukdom, som nu slutat med h e n n e s d ö d, fick h o n o c k s å från o l i k a d e l a r af unionen mottaga en mängd bevis på deltagande och sympati.
Hennes m a k e v a k a d e troget vid
h e n n e s sjukbädd och k u n d e icke förmås att vika d ä r i f r å n v a r e sig för a t t a r b e t a för s i n k a n d i d a t u r v i d det s t u n d a n d e p r e s i d e n t v a l e t eller för a t t fun- g e r a vid d e n n y s s firade i n v i g n i n g s f e s t e n i C h i c a g o.
I kärlekstjänst.
Kate Marsden, hvilken unga e n g e l s k a vi förut o m t a l a t för h e n n e s u p p o f f r a n d e v e r k s a m h e t bland de spetelske i Sibirien, h a r nå- g o n t i d u p p e h å l l i t sig i L o n d o n, h v a r i f r å n h o n i n o m k o r t a f r e s e r till F ö r e n t a s t a t e r n a.
H ä r s k a l l h o n f ö r e t a g a en f ö r e l ä s n i n g s t u r n é för att s a m l a p e n n i n g a r till a n l ä g g a n d e af t v å k o l o n i e r för s p e t e l - ske i Sibirien.
Under sin vistelse i L o n d o n h a r m i s s M a r s d e n haft a u d i e n s h o s p r i n s e s s a n af W a l e s o c h p r i n s e s s a n C h r i s t i a n af S l e s v i g H o l s t e i n.
Äfven till d r o t t n i n g e n p å B a l m o r a l h a r h o n v a r i t kallad.
V i d sjukbädden.
N å g r a o r d o m g r u n d d r a g e n af e n riaturenlig sjukvård.
o. slut från n: r 4ci.)
v a d l ä g e t i b ä d d e n a n g å r, väljes d e t t a e f t e r den sjukes önskan och välbefinnande.
D e t s k a l l d å a l l t i d a f s i g själft b l i s å d a n t, a t t a l l a m u s k l e r hvila och i n t e t viktigt organ t r y c k e s eller blodomloppett hämmas.
V i l l d e n s j u k e sofva, i n t a g e r h a n h e l s t e t t l i n d r i g t åt h ö g r a s i d a n b ö j d t l ä g e, så a t t h j ä r t a t b l i r f r i a r e o c h l e f v e r n ej t r y c k e r p å m a g e n o c h t a r m a r n e.
D e n s j u k e h a r därvid hufvudet e n d a s t helt litet böjdt, m e n lägger det aldrig bakåt, drar u p p benen något litet och k r ö k e r k n ä n a lindrigt.
Mången sjuk k a n g e n o m a t t i a k t t a g a d e n n a e n k l a före- skrift falla i den e f t e r l ä n g t a d e s ö m n, h a n länge m å s t u m b ä r a.
L ä g e t p å r y g g är d ä r e m o t n ä s t a n uteslutande skadligt.
Det framkallar lätt ängslan, d r ö m m a r, s. k.
m a r a, k ö n s k o n g e s t i o n e r e t c.
L ä g e t på rygg k a n till och m e d vid a k u t a lunginflammationer vara förenadt med stor fara.
D e n sjukes hufvud bör hvila så djupt som möjligt, likväl icke nedsjunket i k u d d a r n e; a l l r a m i n s t får d e t ligga för h ö g t.
D e t ned- s j u n k n a läget gör h u f v u d e t h e t t och öfverfylldt af blod; det höga läget h a r i längden nästan a l l t i d b r ö s t s v a g h e t t i l l följd.
Sjukvården i trängre bemärkelse.
En n a t u r e n l i g u p p a s s n i n g af den sjuke är den vik- tigaste faktorn i hela sjukvården, emedan denna icke blott afser de kroppsliga behofven, utan äfven ä r a f h ö g s t v e r k s a m t i n f l y t a n d e p ä d e n sjukes lynne.
E ö r att detta inflytande skall vara riktigt välsignelsebringande, måste den sjukes hela b e h a n d l i n g g r u n d a s på en upprik- t i g o c h offervillig k ä r l e k.
Hvad den psykiska behandlingen angår, g ä l l e r d e t a t t så m y c k e t s o m m ö j l i g t u p p l i f v a den sjuke, att sysselsätta hans nedtyngda sinne med glada, uppfriskaude bilder och att hålla all f ö r a r g e l s e, a l l a b e k y m m e r o c h s o r g e r b o r t a från h o n o m.
S a m t a l om olycksfall och mer eller m i n d r e sorgliga händelser h ö r a icke till s j u k r u m m e t, t y s å d a n a s a k e r u p p r ö r a d e n li- d a n d e, ä f v e n o m h a n ej l å t e r m ä r k a d e t.
S o r g e - b u d, som ovillkorligen m å s t e k o m m a till h a n s k ä n n e d o m, få ej m e d d e l a s h o n o m f ö r r ä n e f t e r en långsam förberedelse.
Motsatsen kan ha d e ö d e s d i g r a s t e följder.
Aldrig skall den kärleksfulla vårdarinnan väcka den sjuke u r hans sömn, ty hon vet, a t t h a n icke så s n a r t k a n s o m n a om.
Lika litet bör m a n tilltala h o n o m plötsligt eller låta h o n o m ligga o c h v ä n t a p å sin vård eller på a t t få e n ö n s k a n u p p f y l l d.
F r i s k a b l o m m o r göra den sjuke stor glädje, d e t t a b o r d e de sjukbesökande lägga p å m i n n e t och tänka, att det är bättre att med blommor glädja den sjuke i lifstiden än att vid begraf- ningen hölja kistan med deras prakt.
Den sanna kärleken blir först riktigt satt på prof, då den sjuke en längre tid hålles fjättrad vid sängen.
Dä först visar sig, hvad den offervilliga kan åstadkomma i en aldrig förtröttad vård af den lidar.de.
Hit räkna vi alla de hjälpmedel ", som finnas till häfvande eller lindring af plågorna eller till påskyndande och säkert återvinnande af hälsan, såsom inpack- ningar, kompresser, sittbad, halfbad, ångbad etc. Beträffande dieten, som den sjuke bör iakt- taga, får denna ej vara hetsig och bör därför bestå af okryddad föda, så mycket som möjligt vegetabilisk.
Oafsedt att köttätandet ofta starkt befordrar utbrottet af många sjukdomar, är det ovederläggligt bevisadt, att flere sjukdommar ge- nom vegetarismen jämförelsevis lätt kunna häfvas och botas, ifall någon bot verkligen är möjlig.
Dit höra alla febersjukdomer, tuberkulos, magsjuk- domar, njurlidanden, gikt och reumatism, skör- bjugg, nervsvaghet o. s. v. Vidare bör ifrån sjukkosten uteslutas njutningen af te, kaffe, vin, öl och bränvin — tobak och cigarrer medräknade.
Alla dessa saker duga icke myc- ket till för friska och kunna således så mycket mindre vara lämpliga för sjuka.
Af de vanliga kryddorna inskränkes användningen af salt till det allra minsta möjliga, ättika, senap och peppar etc. undvikas helt och hållet.
Som dryck mot törst användes klart, friskt brunns- vatten, för omvexligs skull då och då bl ndadt med någon fruktsaft.
Att rekommendera är att klunkvis dricka friskt vatten, särskildt för alla som lida af dålig matsmältning.
I stället för te och kaffe ger man den sjuke god, söt mjölk och tjärnmjölk samt dekokt eller välling på hafre-, korn- eller klimjöl.
Frukt borde ej saknas i något sjukrum och i alla former, färsk, kokt, torkad eller inlagd, gifvas den sjuke, så mycket han själf önskar.
En sjuk har vanligen ingen eller helt liten aptit.
I detta fall bör man likväl akta sig för att mot hans vilja truga på honom mat eller dryck, emedan matsmältningsorganen ej tjänstgöra ordentligt och den sjukes plågor så- lunda endast ökas.
— Aldrig får en sköterska låta narra sig af den sjukes skenbara svaghet att genom kraftig näring söka stärka honom — ofta nog bakom läkarens rygg • — hvilket sedan regelbundet har patientens försämring till följd.
Ingenting följes väl så ogärna, som om läkaren föreskrifver sträng diet.
Då heter det genast: » Det går ej an; den sjuke för- lorar helt och hållet krafterna.
Den stackarn måste äta, eljes dör han af hunger. » — Oaf- sedt att den friska människan i vår tid äter mycket mera, än hon till en normal lifsverk- samhet behöfver, behöfver den sjuke, som ligger och sålnnda ej förbrukar några stoffer genom rörelse och arbete, endast helt litet föda.
Ja, vi gå ännu längre och säga, att måttlighet i födan är vid många sjukdomar en ytterst viktig faktor för hälsans återställande.
Under många feber- och inflammationstillstånd är det till och med nödvändigt att tidtals undvika all föda.
Men icke blott under sjukdomstiden, utan äfven under tillfrisknandet, fordras ständig upp- märksamhet, och bör då iakttagas en återhåll- sam och mild diet, vistelse i frisk bergs- och skogsluft, lagom kroppsrörelse, omvexlande med tillräcklig hvila, god hudvård och förströelse.
Mycket skulle ännu kunna anföras, men ändamålet med dessa rader: att framställa grunddragen af en naturenlig sjukvård, torde få anses uppnådt.
Teater och musik Kun^l.
I l ö r d a g s o c h m å n d a g s å t e r u p p - fördes Bizets p o p u l ä r a ope-a » Carmen », som n u fått ö k a d t i n t r e s s e g e n o m fru Jungstedt-Lindens u p p t r ä d a n d e i t i t e l r o l l e n.
T y v ä r r hafva vi b å d a gångerna varit förhindrade n ä r v a r a och k u n n a d ä r f ö r e n d a s t k o n s t a t e r a, att o m d ö m e n a h o s s å v ä l k r i t i k e n s o m p u b l i k e n v a r i t g a n s k a olika.
S o m l i g a h a f v a h a f t n ä s t a n för m y c k e t b e r ö m för h e n n e, a n d r a h a f v a f ö r h å l l i t sig g a n s k a r e s e r v e r a d e.
A n - tagligen h a r u t f ö r a n d e t af d e n t a c k s a m m a r o l l e n haft a t t u p p v i s a b ä d e f ö r i j ä n s t e r o c h b r i s t e r, o c h begärligt ä r j u ej heller, a t t fru J.-L.
s k a l l v a r a en i a l l o fullgod C a r m e n.
— P å o n s d a g e n s k u l l e fru J.
L. för s i s t a g å n g e n u p p t r ä d a i s a m m a r o l l.
I d a g (fredag) b e g y n n e r fröken Petrini ett gäst- spel h ä r s t ä d e s m e d u t f ö r a n d e t af L a k m é s p a r t i, som hon kreerat.
I t i s d a g s h a d e femtio å r förflutit, s e d a n D r a m a t i s k a t e a t e r n s p o r t a r för för- s t a g å n g e n ö p p n a d e s.
Med a n l e d n i n g h ä r a f gafs d e n n a d a g en festföre fällning, till h v i l k e n d i r e k t ö r Gustaf Fredrikson inbjudit samtliga förutvarande s k å d e s p e l a r e o c h s k å d e s p e l e r s k o r vid t e a t e r n, skrift- s t ä l l a r e o c h s k r i f t s t ä l l a r i n n o r, s o m a r b e t a t vid t e a t e r n, f ö r u t v a r a n d e ä m b e t s m ä n vid t e a t e r n, r e - p r e s e n t a n t e r för p r e s s e n, s l ä k t i n g a r till t e a t e r n s g r u u d l ä g g a r e A n d e r s L i n d e b e r g, m.
S t ö r r e d e - l e n af d e n öfriga p u b l i k e n h a d e o c k s å i n f u n n i t sig i h ö g t i d s d r ä g t, h v a d a n t e a t e r n d e n n a afton er- b j ö d e n m e r ä n v a n l i g t festlig o c h i n t r e s s a n t anblick.
K o r t i n n a n f ö r e s t ä l l n i n g e n s b ö r j a n i n f a n n sig k o n u n g e n, åtföljd af p r i n s K a r l och svit, h v a r v i d folksången uppspelades.
Härefter vidtog festpro- g r a m m e t, s o m ö p p n a d e s m e d en f e s t m a r s c h af F o r o n i, h v a r p å h r Hillberg f r a m t r ä d d e o c h m e d k l i n g a n d e s t ä m m a u p p l ä s t e e n af Frans Hedberg författad, särdeles lyckad prolog, i hvilken hyl- l a d e s m i n n e t s å v ä l af t e a t e r n s g r u n d l ä g g a r e s o m af d e s s m e s t f r a m s t å e n d e k o n s t n ä r e r u n d e r d e t g å n g n a h a l f s e k l e t.
S å gafs Aug.
B l a n c h e ' s odöd- liga s a g o l u s t s p e l » D ö d e n f a d d e r », h v a r t i l l C a r l Grabovv m å l a t n y a d e k o r a t i o n e r.
U t f ö r a n d e t af det p å k v i c k a o c h b i t a n d e r e p l i k e r f l ö d a n d e s t y c - ket v a r p å d e t h e l a t a g e t m y c k e t godt, S ä r s k i l d t h a d e de b å d a hufvudrollerna Knut kolare och D ö d e n fått ett p a r g o d a r e p r e s e n t a n t e r i h r r Grun- der o c h Örtengren.
En ännu något bredare och s a f t i g a r e h u m o r s k u l l e d o c k ej s k a d a t d e n f ö r r e s s p e l, l i k s o m d e n s e n a r e k a n s k e ock b o r t g ö r a s i n r o l l litet m e r a p a r o d i s k.
B l a n d öfriga r o l l i n n e - h a f v a r e b ö r s ä r s k i l d t fröken Ahlander s o m fröken S i l f v e r s v a n z f r a m h å l l a s.
Det h e l a a f s l ö t s m e d e n t a b l å, u p p t a g a n d e g r u p p e r o c h figurer u r s t y c k e n f r å n t e a t e r n s f ö r e g å e n d e r e p e r t o a r — allt s y n n e r - ligen väl a n o r d n a d t.
S a m m a p r o g r a m v a r a n s l a g e t till d e b å d a föl- jande dagarne.
I d a g fredag h a r D r a m a t i s k a t e a t e r n å t e r a n l e d - n i n g a t t gifva e n f e s t f ö r e s t ä l l n i n g, i d e t d i r e k t ö r Gustaf Fredrikson d e n n a d a g firar sitt 3 0 - å r i g a jubileum som skådespelare.
Programmet upptager » Klädeshandlaren och h a n s måg », m e d de värde- r a d e g ä s t e r n a Knut Almlöf o c h C. F. Lagerqvist i P o i r i e r s o c h V e r d e l e t s roller.
Vasateaiern ö p p n a d e i m å n d a g s afton p å n y t t s i n a p o r t a r efter en g e n o m g r i p a n d e o m b y g g n a d.
Stockholm, N:r 43 (306) F r e d a g e n den 27 oktober 1893.
Prenumerationspris pr år: Jdtm m e d M o d e t i d n i n g o c h kolorerade planscher kr.
K y r k o g a t a 7, 2 (Aftonbladets h u s.)
Redaktör tr P r e n u m e r a s k e r å a l l a post- anstalter i riket.
FRITHIOF O c h s å m ö t t e s vi.
» Så tidigt ute? » » Jag skall söka kam- marherrn. » » Kammarherm?
d e b u t v i d O p e r a n så- ledes? » H o n slog upp de vackra ögonen med ett skälmaktigt leende.
» Åh n e j, så h ö g t tänker j a g inte klifva.
J a g vill e n d a s t ha ett rekommendationsbref af k a m m a r h e r m.
» » B e h ö f s i n t e!
N i re- k o m m e n d e r a r er själf, min fru. » » Nej, inte i Paris ... hos teaterdirektörer- na. » » Kors i all m i n dar • — e n n y f r u H a r t - m a n! » H o n skrattade.
Anna xet v a r f ö r n å g - * ra dagar sedan och e n för den- na höst ovan- l i g t v a c k e r ok- tobermorgon jag mötte den talangfulla, unga frun i » Torget ».
Jag såg henne redan på l å n g t afstånd, där hon kom, elegant och s p ä n s t i g, p å d e n af g y l l e n e l i n d l ö f öfver- sållade sandgången.
Det var ungdomen själf, s y n t e s d e t m i g, som gick igen midt i senhösten.
och Allm.
Telef 61 47 Utgifningstld: hvarje helgfri fredag.
Jduns Tryckeri Aktiebolag 6:te årg.
» N e j, j ä g reser en- dast för att studera — o m e t t år är j a g tillbaka igen.
J a g vill l ä r a k ä n n a P a r i s ' för- n ä m s t a artister, fram- f ö r a l l t J e a n n e Grä- mer, j a g vill andas d e n n a luft, s o m på e n artist lär verka s o m den Lidnerska knäp- p e n, o c h n ä r j a g rik- tigt sett mig omkring, lefvat Pariserlif, d å.
» » Då? » » Ja, då skola vi ses igen — jag och mitt kära Stockholm.
Till d e s s — a u revoir! » » Au revoir!
och h j ä r t l i g t l y c k a till! » D e t där korta mö- tet i strålande höstsol midt ibland fallande blad gaf m i g anled- ning fråga » Iduns » ärade redaktör, o m han hade något emot att presentera fru Anna Lundberg, innan hon reste.
S o m e n a l l v a r l i g her- re m e d stränga grund- satser o c h sina läsa- rinnors väl för ögonen, när det gäller den glada konsten, funde- rade redaktören ett ögonblick, m e n också b a r a e t t ö g o n b l i c k, in- nan han svarade: » Med nöj e — men då s k a l l d u skrif v a t e x t e n.
IDUN 338 D e t är en g a n s k a s l i p p r i g g r u n d På andras tycke bygga ' Och u p p å r y k t e t s l ö s a m u n d Sin levnadsregel trygga.
Och som det n u en g å n g för alla tycks h a blifvit m i t t ödes hårda lott att före- ställa de unga, vackra damerna i » Idun » för t i d n i n g e n s ä n n u älskvärdare läsarin- n o r, g j o r d e j a g e n d a s t e n s t u m ^ m e n väl- talig bugning och fattade pennan.
* Les extremes.
Viktor Rydberg, den djupe tänkaren, o c h A n n a M a l m g r e n, d e n s k ä l m s k a, lek- fulla artisten, ha båda sett dagens ljus i Jönköping.
Vättern har hviskat sagans m y s t i s k a t r o l l s å n g e r i s k a l d e n s öra, m e d a n de klarblåa böljorna sjungit de gladaste visor för den blifvande operettartisten ... R e d a n vid u n g a år k o m A n n a M a l m - g r e n m e d sina föräldrar till S t o c k h o l m.
D e t v a r h ä r h e n n e s h å g v a k n a d e f ö r sce- n e n — en lidelsefull, obetvingelig läng- t a n efter d e n n a bizarra v ä r l d af m å l a d e himlar, falska diamanter, gnistrande i r a m p l j u s, k r o n o r af p a p p, f e t s m i n k o c h bomullstrikåer.
M e n den som längtar, ser allt detta i fantasiens trollska skim- mer, och den som nått sin längtans mål — de bräder s o m föreställa världen — vill inte andas n å g o n a n n a n luft ä n tea- terns, k a n inte lefva u t a n spänningen, u t a n a p p l å d e r n a: s c e n e n är s u g g e s t i o n, teaterlifvet ett opiirus — vaknar m a n från det, känner m a n sig f r ä m m a n d e, bortkommen; m a n måste berusa sig på n y t t — eller dö.
A n n a Malmgren gaf sig icke, förrän rampen skilde henne från salongen.
Efter att ha gått vid kungliga teaterns elevskola, d å f ö r l a g d t i l l d e n n u r i f n a o p e r a n s ar- t i s t f o y e r o c h l e d d af n u v a r a n d e d i r e k t ö r C h r i s t i e r n s s o n, a n s t ä l l d e s h o n v i d f. d.
Mindre teatern — » H a m m e r s lada » s o m d e n p å folkspråket eå g e m y t l i g t kallades.
H ä r fick h o n b ö r j a f r å n b ö r j a n.
Det var inte tal o m att spela stora roller, stå f ö r s t p å a f f i s c h e r n a, u t a n d e t v a r a t t sta- tera, statera och statera.
Har man då inte karaktär, m e n är rasande väl växt, m e d n ä p e n profil o c h c h a r m a n t a ö g o n, går det ingenstädes i världen så lätt att halka som på det grofva scengolfvet.
Och f a l l e r m a n — j a, d e t kan h ä n d a, a t t d e n o k ä n d a s t a t i s t e n i alla fall blir e n l y s a n d e stjärna, m e n det händer vida oftare, att h o n f a l l i t f ö r a l l t i d o c h a l d r i g m e r a re- ser sig.
F r u L u n d b e r g e l l e r, r ä t t a r e s a g d t, frö- ken Malmgren ägde både karaktär och energi.
Och dessutom hade hon ännu ett bättre vapen m o t alla frestelser — e n djup, varm, hängifven ungdomskärlek.
E n s å d a n är, t y v ä r r, m y c k e t s ä l l s y n t i våra dagar, m e n d e n hör lika fullt till de slags ting, som h a förmågan att för- sätta berg.
Efter att Mindre teatern för alltid — t i l l s t o r s o r g för d e t l e f n a d s g l a d a S t o c k - h o l m — stängt sina portar, e n g a g e r a d e s fröken Malmgren vid Södra teatern, och d e t v a r n u h e n n e s l y c k a s t i m m e s k u l l e slå.
Alla artister m e d energi och begåfning ha ett sådant klockslag, efter hvilket de 1893 S ö k fram din r e n a s k y l d i g h e t Ur b l i n d h e t s m ö r k a g ö m m a, O c h f ö l j du d e n, n ä r du d e n v e t, Låt världen sedan döma.
G. Nordenflycht.
kunna räkna framgångarna kväll efter kväll.
Ibland kan detta ögonblick låta vänta på sig länge, ibland kan det kom- m a m e d e n s — d e n första aftonen.
Hvarje t a l a n g h a r s i n s t j ä r n a, m e n d e t t a r tid,- innan den går upp.
D e t var på Djurgårdsteatern, och m a n gaf en bagatell, som hette » Stabstrum- petaren ».
M e n från och m e d denna premiére hade fröken Malmgren ett namn.
H e l a S t o c k h o l m — det vill säga det Stockholm, s o m i c k e l å g v i d b a d o r t e r e l l e r i skär- g å r d e n — m å s t e u t o c h se h e n n e s » Em- m a », h ö r a h e n n e s k u p l e t t e r o c h se h e n n e dansa.
H v e m minns inte: » Tusselull ... ack, mitt gull, du är mig kär — låt m i g m e d dig få l e k a, dig k y s s a, k l a p p a, s m e k a — d o c k a n m i n, l ä t t o c h fin — j a g ä l s k a r dig — kyss n u vackert mig! » D e t var kvinnlighet och behag i detta!