Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru å vissa orter kan hafva inträffat, att flera nya qvarnar fått uppföras, äa bebofvet oundgängligen fordrat, hvaraf blifvit en följd, alt de 8 Siats-Utskottets Utlåtande , N:o 167. gamla qvarnarne kommit i saknad af den vid deras skattläggning påräknade mäldetillgång och sålunda erfarit svårighet för utgörande af sina praestationer; likväl och då, enligt lag och författningar, nya qvarnverk icke kunna byggas, förrän vederbörande, sedan undersökning föregått och odalqvarnarnes egare blifvit hörde, sådant tillåtit, samt desse sistnämnda i allt fäll genom rättigheten att söka förmedling icke äro alldeles betagne utsigten att erhålla den lindring i sina onera, som, i följd af nya qvarn-anläggningar, kan pröfvas rättvisligen böra dem tillkomma, har Utskottet, rid det förhållande, att dylika frågor icke utgöra föremål för Rikets Ständers bedömande, trott sig böra tillstyrka, alt Per Jönssons ofvanberörde motio» måtte få förfalla.
Ank. till Exp.-Utik. den 4 Febr., kl. 9 f. aa.
Utlåtande) i anledning af väckt motion om rättighet för qvarnegare att utgöra skatt in natura, i stället för med penningar. (I A.) Till Utskottet har från Hederv.
Bonde-Ståndet remitterats en af Riksdagsfullmägtigen Gustaf Pettersson från Östergöthlands
Län väckt motion, innehållande, att så länge de skattskyldige egde rättighet att in natura utgöra vissa praestalioner, vore det ock en lika rättvis som billig fordran, att vederbörande komme i åtnjutande af denna förmon.
Med qvarnegare funnes likväl ett annat förhållande, enär skatten af qvarnar icke utginge i den bestämda produeten mjöl, hälften råg och hälften korn, utan i penningar, hvarigenom egaren, som skulle hafva fördel att få lefverera en vara, den han sjelf bearbetat, i stället går i mistning af förljensten på förmalningen.
Motionären yrkade derföre, att qvarnskatt måtte, der sådant önskas, få utgöras in natura, vare sig i mjöl eller spanmål.
Enligt St a.t s-V t skottets Memorial, N:o 168.
9 Enligt 70 §. i sednast utfärdade Bevillnings-Förordning, skall, vid taxering af skattlagde mjölqvarnar, så i städerne som på landet, deras värde utrönas i förhållande till afkomsten.
Utaf föregående årets behållna inkomst erlägges sedan i bevillning fem för hundrade; och då det icke låter sig verkställa att annorlunda än i contant utgöra denna af bevillningsnatur varande qvarnskatt, hemställer Utskottet, att motionen måtte lemnäs utan afseende.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Febr., kl. 9 f. m.
Memorial, med Kongl. Bergs-Collegii Berättelse, angående Löfås silfver-verks drift samt de i afseende derå vidtagne åtgärder, från och med år 1840 till och med år 1843. (I. A.) Uti Nådig remiss af den 9 September nästlidet år, har Kongl. Maj:t behagat tillställa Stats-Utskottet Kongl.
Maj:ts och Rikets Bergs-Collegii den 19 förutgångne Augusti afgifne underdåniga berättelse, angående Löfås silfververks drift samt hvad i afseende derå vidtagits, från och med år 1840 till och med år 1843; och får Utskottet, som funnit nämnde Berättelse icke föranleda någon åtgärd, härjemte till Rikets Ständers kännedom densamma öfverlemna.
Stockolm den 3 Februari 1845. ”Stormäktigste Allernådigste Konung!
Då det, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 23 Augusti 1823, åligger Gollegium att, under loppet af hvarje Riksdag, aflemna be Bih. till R.
St. fröt. 18 4$ > 4 Sami. 1 Afd, 2 Band, 1 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial, N\o 168. rättelse, för att Rikets Ständer meddelas, angående Löfås silfver-verks drift, samt de .åtgärder:, hvilka i det afseende blifvit vidtagne, får Collegium nu en sådan i underdånighet afgifva, för tiden ifrån och med år 1840 till slutet af år 1843-, löre hvilken period Collegii sista berättelse af den 9 Januari 1840 utvisar ferhållandet.
Af sistnämnde berättelse, hvilken i underdånighet torde få åberopas, upplyses: att interessenterne i berörde
Verk ända till år 1830 ordentligen fullgjort de föreskrifter, som Collegium, uti uppgjord arbetsplan af år 1822, meddelat, i afseende på det försöknings-arbete af 5 cubik-famnar årligen, som borde bedrifvas i d-å varande grufvor, med biträde al de förläningar, hvilka Staten af ålder till detta Verk anslagit och af interessenterne fått uppbäras; men att ifrån sagde tid och till 1835 års slut, en brist i denna skyldighet, hvilken 'devefler skulle utgöra 9 famnar årligen, sig visat af 43 1/2 .famnar; att orsaken tili denna efterlåtenhet härrört deraf, och sedan Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag gjort framställning om åtgärders vidtagande till förekommande af de uppoffringar, Staten årligen fått vidkännas å detta verk, utan någon motsvarande ersättning, och Kongl- Maj:t, genom a flåten- skrifvelse den 7 April sistnämnde år, anbefallt Collegium att söka tillvägabringa en sådan öfverenskommelse med berörde interressenter, att, emot det de befriades ifrån skyldigheten att verket vidare fortsätta, Kronans förläningar måtte kunna indragas, hvarom förslag, jemte serskildt underdånigt yttrande den (i Juni 1831, jemväl blifvit aflernnadt; ufren Kongl. Maj:t, genom Skrifvelse den 19 December 1835, i Nåder förklarat de erbjudne vilkoren för förläningarnes återgående till Staten, såsom för högt uppdrifne och betungande, icke kunna antagas, interessenterne icke trott sig vara pligtige att ett fruktlöst grufvearbete fortsätta, hvadan intet i försökningsväg kommit att tillgöras under de 3:ne åren 1831, 1832 och 1833, och hvilket Collegium för dessa år icke heller ansett sig ovilkorligen kunna fordra, enär sådant hade kunnat föranleda till ett omintetgörande af den träffade öfverenskommelsen, eller åtminstone till en framflyttning af tiden för krono-förläningarnes återgående, hvilken, skall beräknas ifrån och med år 1831; att, med anledning häraf, samma arbeten under åren 1834 och 1835 hvilat, i afbidan på Kongl. Maj:t's
Nådiga beslut, angående öfverenskommelsens antagande, före kännedomen hvarom något arrangement i afseende på ar - Stats-Utskottets Memorial, N:o 168.
11 betets återtagande ej kommit att göras; att, med hemtad anledning af Kongl. Maj:ts i sislberörde Nådiga Bref gifne föreskrift till Collegiurn att till se, det Verket, under fortfarande bibehållande af förläningarne, drefs efter gifna föreskrifter, och då det af inkonrne Relationer befanns, att vissa jemnkningar i i822 års arbetsplan af omständigheterna voro påkallade, Collegiurn, efter en på stället i Juli månad 1836 verkställd Commissionsförrättning af Bergsbauptmannen vid Sala, J. H. af Forsells, med biträde af Bergmästaren och Geschwornern i orten, och sedan vederbörande intressenter hörde blifvit, under den 21 Mars 1837 föreskrifva! en förnyad arbetsplan, hvarefter, utom den vanliga gpufve-brytuingen, försökniogsärbetena skulle fortgå och dervid de förut i 1822 års plan utsatte 9 cubik1'amnar årligen, såsom ett mot förläningarnes värde svarande famntal, än vidare till utgörande bestämdes, med befallning tillika till Bergmästaren och Geschwornern att hålla noga hand öfver verskslälligheteu; att åren 1836 och 1837 för det mesta åtgått lill nödige anordningar och byggnader för de kommande årens drift; hvarefter arbetet med år 1838 kommit i ordentlig gång samt blifvit med allvar fortsatt under året 1839, så att brytnings-skyldigheten blifvit fullgjord, icke blott för dessa tvänne år, med 18 famnar, utan ock 9 ^Vi2 famnar derutöfver blifvit på föregående årens eftersatte brytning ålertagne; men som denne, å 9 fahl nar årligen, under de 4 åren 1836—1839, bordt utgöra 36 cubik-famnär, samt 2711/'12 famnar endast blifvit fullgjorde, så uppkom en brist för desSa år äf 8 t/jo famnar, hvilka, sammanlagde toéd den vid 1‘835 års slut befintlige af 43 if2 sådane, bestämde hela bris ted under begge' perioderne till 51 lfa famnar; vid hvilket förhållande och då intetessentérne under alla åren 1830— 1839 sutit i åtnjutande af krono- fö r
I än in ga r ne, samt, åtminstone sedan 1834 och 1835, haft rådrum alt så tillställa, att den för begge perioderne åsamkade brist kunde fullgöras, dels efter de år 1822 meddelade föreskrifter, dels sedermera efter 1837 års arbetsplan, men derutinnan brustit, Collegiurn öfverlemnäde ärendet till dess Advocat-Fiscals^Embeté, att dervid lägga den hand, soto beskaffenheten kunde fordra.
Beträffande nu redogörelsen för de arbeten, Sorn från och med 1840 egt rum, så har, enligt de uppgifter, som bergStjenstetoännen, dels i de årliga Embets-relalionerne, dels efter a'f Collegiurn serskildt afl åt ne skrifvelser, lemnat, förhållandet dermed varit följande, nemligen: 12 Stats-Ulskottets Memorial, N.-o 168.
För år 1840 har l:o I Storgubbens tvärort såsom försökningsarbete, blifvit drifne ------- 2:o
I densammas inre eller nya fältort - - - förutan såsom utvidgning af orien åt sidonie d:o I Svabs tvärort, dock utan alt malm anlrällals 4:o
I Gibeons tvärort - -- -- -- -- 5:o
I Konstortens tvärort - -- -- -- - 6:0
Sedan med denna tvärort Ivänne malmstrimmor blifvit öfverskurne, har den ena blifvit eftersatt med fältort efter tvärortens yttre malmstrimina, på en längd af ------ hvarförutan varit hvilande:
Storgubbens gamla fältort, såsom ej lofvande någon malm, Commissionsorten, för vatten otill• gänglig, äfvensom af samma orsak fältortssänkn ingen Summa för år 1840 Under året 1841- l:o I Storgubbens tvärort föga framdrifning, som icke kunnat uppmätas, men hvarest erhållits 2:o
Sänkning har i stället blifvit anlagd efter hela längden af n3'a fältorterne, till en famn på djupet, samt 2 å 2 famnars bredd.
Det vunne berget och malmen utgjorde - 3:o
Svabs tvärort bar fortsatts utan anledning till malm till - -- -- -- -- -- - 4:o
Gibeons tvärort har hvilat förandra arbeten och is 5:o
Konstortens tvärort hade blifvit lemnad tills vidare för arbetet i fält efter den yttre malmstrimman, hvilken dock icke funniLs lofvande, Ort famnar - lil 12 1 K 12 ■ med en indrifning af Å den inre deremot, men hvarest strimmorna allt mer och mer dragit sig tillsammans
Och hade af dessa begge arbeten vunnits berg och malm - -- -- -- -- -- - T:r Berg 8 2580 210 366 hvilka Gifvit 1 Malm 289 Stats-Vtskotlets Memorial> N.o 168.
13 hvilka 366 tunnor berg, då ortbrytningen icke kunnat utföras annorlunda än efter orternas längd, blifvit evalverade till 5 famnar
Ort ef- ter 72 tunnor p:r famn, utgör efter afdrag för de uppgifne 3 tyg famnarne ------- n Summa för år 1841 8 För är 184%- l:o I Storgubbens tvärort, intet arbete 2:o L Storgubbens sänkning hafva blifvit utbrutne 3:o
I Svabs tvärort - -- -- -- -- - 4:o
I Öfra konstortens tvärort ------- Efter uppgift från Verket, hade här brutits 5 famnar Ort, men då Geschwornern, sedan de små malmstiimmorne blifvit från början efter- satte med orter och dessa till ett enda malm- rum blifvit sammanbrutne, icke kunnat behö- rigen utreda famntalet af hvardera ortbrytnin- gen, hade han, enär denna brytning med sän- kandet derefter gått på försök och nästan ingen malm erhållits, uppställt beräkningen efter de tunnor berg, som deraf erhållits, utgörande 1354 tunnor, och då 108 tunnor Ortberg svara emot 1 famn, skulle 1354 tunnor utgöra 6:0
I nedra konstortens tvärort ------ 5 K 1 4 1< 1 3 A 4554 50 1354 290 6 Summa för år 1842 14'- För år 1848- l':o
Storgubbens sänkning har blifvit delad i tvän- ne sänkningar med ihållande fyndighet, hvilka tillsammans lem nät - -- -- -- -- 2:o 1 nedra konstortens tvärort ------ 10 2860 917 278 Summna för år 1843 10
För alla Fyra åren alitsa Summa 44 1 - 9 a Bih, till />.
4 Sami. 1 J/d. 2 Band. 1 Haft, 3- 14 Stats-Utskottels Memorial, N;o 168.
Och då, ä 9 famnar årligen, 36 famnar endast skolat drifvas, visar sig att 8| famnar blifvit drifne utöfver det bestämda famntalet.
Vidkommande metalltillverkningen under berörde 4 år, så hade densamma för 1840 utgjorts af inventarii-malm från 1839 och hvad sorn år 1840 brutits - 1841 dels af inventarii-malm, dels af brytningen 1842 hade af 75 tunnor malm erhållits 28 Sk® 13 LW V. V. verkbly, som under året ej blifvit afdrifvet 1843 Silfver Bly % V.V. Sk® Lffi % 8 — 10.0 62 -3-° u ion 5 69 15 4 2 9 61-AL 100 87 19 m 4 1 32 57 162| 19 Summa för alla åren hvaraf Kongl. Maj:ts och kronans tionde, som till myntet ingått, utgjort för alla åren 68 R:dr 21 sk. 1 rst. i silfver.
Förutan grufvedriften hafva under dessa år åtskillige byggnader dels i grufvorne, dels i och för grufvedriltens vidmagthållande ofvan jord, såsom dammbyggnader, m. fl., blifvit verkställde.
Och ehuru således
Verket kommit i ett vida bättre skick , så i anseende till grufvedrift, som tillverkning, än hvad det var före 1839, visar sig dock af det anförda, att Kongl. Maj:t och Kronan på långt när deraf icke erhållit, eller på lång tid kan erhålla, någon, emot förläningarnes värde, uppgående till något öfver 1900 R;dr årligen, svarande ersättning, Bergs-Collegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormägtigste Allernådigsle Konung!
Eders Kongl. Majrts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter D. W. Tribler.
Referent. N. G. Sefström D. v. SCHULZENHEIM. T. W. Berndes.
Adolf Hallgren. L. Akerberg.
STOCKHOLM, tryekt hos P. G. Berg, i8j5. Stats-Utskottets Memorial, N:o 16g och Utlåtande, N.o 170. 1 N:o 169.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Fehr. kl 11 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 85, angående väckt fråga om upphörande af Rusthållarnes vid Cavallen-Regementena åliggande att utgöra s. k.
Trosspassevolance-afgift.
(I A.J
Med föranledande af den utaf Bonde-Ståndet meddeldte återremiss å Siats-Utskottets ofvannämnde utlåtande, får Utskottet anmäla, att som, enligt aflåtne Protocolls-Utdrag, samma utlåtande blifvit af de trenne öfrige Riks-Stånden bifallet, till följd hvaraf detta ärende, jemlikt Riksdags-Ordningens 75 §., är af Rikets-Ständer afgjordt, finner Utskottet sig icke kunna dermed taga någon vidare befattning.
Stockholm den 3 Februari i 845.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr. kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att skattläggning å Finntorp och Nybyggen i Stora Kopparbergs
Län icke måtte föranleda någon rubbning uti Socknarnes knecktehåJl och öfriga allmänna prcestationer. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen Lars Johan Gezelius från Stora Kopparbergs
Län har, uti memorial, som af Bonde-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, andragit, hurusom genom Kongl. Resolutionen den 21 October 1682, allmogen i Dalarne, ernet åtagande af tillökt knecktehåll, undfått försäkran, att hvarken de då lefvande eller deras efterkommande skulle betungas med högre rotering, än den vid nämnde tid stadgade samt att icke eller någon refning skulle öfvergå deras jord, fastän de på sin mark något uppröjde och sina egor förbättrade; hvilken försäkran j^tterligare stadfästats Bih. till R.
4 Sunil, 1 Afd. 2 Band. 2 Raft. I a Stats- Utsk otte t s Utlåtande, N:o 1Jo. genom flere författningar, hvaribland Kongl, Förordningen och Reglementet af den 12 Januari 1728 samt Kongl. Förordningarne den 26 Mars 1708 och den 5 October 1741- I strid mot dessa föreskrifter, hade likväl i sednare tider inträffat, att åtskillige å skogarne i Länet anlagde så kallade Finntorp och andra nybyggen, hvilkas innehafvare, efter verkställde storskiftesdelningar och afvittringar, sökt alt få till skatte lösa berörde till viss egorymd bestämde torp och lägenheter, undergått skattläggning, samt dervid, jemte befrielse från skyldigheten att, såsom dittills egt rum, med åboerne å de gamla skattehemmanen deltaga i roteringskostnader och andra allmänna besvär, fått sig serskild skatt och knecklehåll åsatte.
Då nu detta för socknarne menliga förhållande syntes destomindre med rättvisa förenligt, som Finnarne och Nybyggarne nedsatt sig på socknarnes skogsmark, hvaraf sedan äldre tider så“ kallad skogsskatt måste utgöras, samt deras egor till en del jemväl bestode af gammal från socknarne inköpt skattejord, hvilken, jemlikt ofvanberörde Författningar, icke borde kunna underkastas förhöjd beskattning, hvartill komme, att åtskillige sådane nyodlingar, som de af Finnarne verkställde, redan blifvit vid den äldre skattläggningen beräknade, så har;, af sådan anledning, motionären hemställt, att genom fastställelse så väl af redan inom
Dalarne påbörjade, men icke fulländade, skattevärderingar å Finntorp och nybyggen, som ock af dem, hvilka hädanefter kunna der ifrågakomma, någon rubbning eller förändring i knecktehåll och öfriga allmänna praestationer, som för närvarande af socknarne utgöras, icke måtte ega rum, utan att berörde torp och nybyggen måtte efter beskaffenheten, hädanefter som hittills, deltaga uti de å gamla skattehemmanen redan lagde onera.
Af en vid motionen i afskrift bilagd Resolution inhemtas, att, sedan Riksdagsfullmägtigen Gezelius, å Nås sockens skatte-allmoges vägnar, till Kongl. Majrt i underdånighet ingifvit en ansökning af enahanda syftning med nu förevarande motion; så har Kongl.
Majrt dels under den 25 Maj i835 i Nåder funnit nämnde underdåniga ansökning, så vidt den rörde Finntorpens deltagande 1 gamla roteringen med öfriga hemman i Nås socken, under dåvarande omständigheter och intilldess frågan härom, i sammanhang med de inom Länet framdeles skeende extra roteringsförrättningar, förekomme, icke kunna till Nådig pröfning upptagas, dels under den 22 Septembersamma år förklarat
Sig icke kunna fästa något afseende å hvad berörde underdåniga ansökning i öfrigt innehölle.
Vid detta förhållande och enär motionärens ifrågavarande framställning åsyftar att för Dalarne utverka ett spe - Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 1"J1. 3 cielt undanlag från hvad förfaltningarne angående nybyggens skaltläggning i allmänhet stadga, har Utskottet funnit sig sakna skäl att i anledning af motionen tillstyrka någon åtgärd å Rikets Ständers sida.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Feb, kl. 11 f. m Utlåtande, i anledning af väckt motion om upplåtande af mark utaf Kungsörs kungsgårds egor till lastage-plats å begge sidor om den s. k.
Kungsörs färja. (I. A.)
Uti ett hos Bonde-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen Carl Ersson från Westmanlands
Län anfört, hurusom invånarne i:
Rekarnes Härad af Södermanlands och Åkerbo Härad af Westmanlands
Län såsom lastage-plats för sina producter af ved, timmer, bjelkar, bräder, spanmål, kreatur, victualievaror, hö och halm hittills, dels med dels utan träffadt aftal med vederbörande, fått begagna de på ömse sidor om den så kallade Kungsörs färja belägne, eljest endast till sandtägt användbara, sandåsar, men att arrendatorn af Kungsörs kungsgård nu mera förklarat sig icke vidare tillåta dylika varors uppläggande å berörde ställen.
Till undanrödjande af denna olägenhet, hvilken tor allmogen i nämnde tvänne härader vore desto mera kännbar, som annan tjenlig lastage-plats derstädes helt och hållet saknades, är af motionären föreslaget, att ett halft tunnland jord å hvardera sidan om färjan måtte anslås till upplagsplatser för de varor, som komma att från förrberörde härader sjöledes transporteras, äfvensom att arrendatorn af Kungsörs kungsgård måtte, i händelse anspråk derå väcktes, undfå en emot berörde jordrymders värde svarande afkortning å arrendet.
Ehuru det visserligen icke synes vara tvifvel underkastadt, att ju saknaden af en tjenlig lastage-plats inom berörde
Härader skulle i väsendtlig mån försvåra afsättningen af de producter, hvilka i förenämnde landsorter åstadkommas; likväl och då motionen icke är beledsagad af den fullständiga utredning af förhållandena, som erfordras för att tillförlitligen bedöma, huruvida och under hvad vilkor någon del af Kungsörs kungsgård 4 Stats-Utskotlcts Utlåtande, JV:o 1J2. må anses lämpligen böra till ifrågavarande ändamål upplåtas, samt enär för öfrigt vederbörande är obetaget att härom göra underdånig framställning hos Kongl. Maj:t, som, i händelse, efter verkställd undersökning, den föreslagne åtgärden skulle finnas ledande till allmän fördel, icke lärer underlåta att tili Rikets Ständer i ämnet aflåta Nådig Proposition, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att nämnde motion för närvarande icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm deni 3 Februari i845.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående lindring i de hemmanen Tunnersta Skattegården och 'Förp Norregården å Wisingsö åliggande utskjlder och onera. (1. A.) Från Eonde-Ståndet har Stats-Ulskottet erhållit remiss å ett afRiksdags-Fullmägtigen J.
Län afgifvet memorial, deruti Rikets Ständers uppmärksamhet fästats å de tryckande skattebördor och prasstationer, hvarmed tvänne å Wisingsö belägne hemman Tunnersta Skattegården och Torp Norregården, hvartdera om Ett mantal af gammal kronoskatte-natur, alltsedan år 1800 varit och ännu vore betungade.
Af förstnämnde hemman hade nemligen för år 1843 erlagts i penningeskatt 44 R:dr 18 sk.
B:co, oberäknadt den till Landt-Räntmästaren i Länet anslagne löningsspanmål, utgörande 3 tunnor råg, \ tunna korn, 1 tunna kornmalt och 20 kappar liafra samt kronotionde 24 kappar och afgift till de fattige 28 kappar.
För hemmanet Torp Norregården hade åter 1843 års penningeskatt betalts med 48 R:dr 38 sk. 6 rst.
B:co, hvarjemte hemmanets spaninålsräntor bestigit sig till ii tunna råg, | tunna korn, 2 tunnor io| kappar malt och 3 tunnor 4 kappar liafra, alltsammans indeldt till aflöning åt Landt-Räntmästaren i Länet, 1 tunna kronotionde till Wexiö Domkyrka, x tunna d:o till Häradsprosten och 2 kappar till Wisingsö fattige.
Då nu dessa skattebidrag, uppgående till nära dubbelt emot hvad, som erlades för öfrige hemman å ön af lika och äfven större egorymd, endast med största Stats-TJtskottets
Ut låt andeN--o 172. 5 svårighet leande utgöras, men rättvisa och billighet fordrade, att nämnde arne hemman icke underkastades större tunga, än andra hemman af samma areal och jemförlig godhet, har, med afseende härå, motionären föreslagit, att antingen räntan af ifrågavarande hemman måtte, såsom före år 1800 varit medgifvet, få utgöras med 6 öke- och 12 dränge-dagsverken årligen af livartdera hemmanet, eller ock att hemmanen blefve försatte i lika förhållande med skattehemmanen Tunnersta Norrgården, 1 mantal, Wrixlösa Runskegården, |, och Stigby Svensgården, § mantal, hvilka, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 1 Mars 1841 och Kongl.
Brefvet den 18 Juni 1842, blifvit befriade från hemmantalsräntans ^erläggande i penningar och i stället erhållit rättighet att, i likhet med andre hemman på Wisingsö, deltaga i dagsverks-skyldigheten till Kongl. Maj:t och kronan med 104 dagsverken för helt hemman och, så vida desse dagsverken icke in natura utfordras, för dem erlägga lösen med en fjerdedel af Länets markegångspris å drängedagsverken.
Emot denna skattelindring borde, efter motionärens tanka, hinder icke uppstå genom den omständighet, att hemmanen voro anslagne till lön åt Räntmästaren i Länet, helst den skillnad, som genom hemmantalsräntans föreslagne nedsättning skulle uppkomma, lätteligen kunde af extra anslag Landt-Räntmästaren godtgöras, till dess en ny förändrad reglering rörande denna löns utgörande blifve vidtagen.
Hvad uti förenämnde motion blifvit anfördt, i förening med det vid föregående Riksdagar vitsordade förhållande, att hemmanen å Wisingsö i allmänhet äro underkastade en, i jemförelse till deras egovidd och värde, nog dryg beskattning, synas väl utgöra giltiga skäl för beredande af någon lindring uti de af hemmanen Tunnersta Skattegården och Torp Norregården nu utgående räntor, åtminstone på det sätt, att desse hemman blefve förunnadt att, jemte befrielse från hemmantals-räntans erläggande, få med de öfriga hemmanen å Wisingsö deltaga uti dagsverks-skyldigheternes utgörande och, på sätt, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 4 Juli 1834 och Kongl.
Brefvet den 19 i samma månad och år, i allmänhet är för hemmansegarne å nämnde ö medgifvet, i de fall, då desse dagsverken icke in natura utfordras, erlägga lösen derför med en fjerdedel af Länets markegångspris å dränge-dagsverken; men då, på sätt motionären upplyst, ifrågavarande 2:ne hemmans räntor blifvit Landt-Räntmästaren i Jönköpings
Län på lön anslagne, hvadan följaktligen någon rubbning uti det stadgade sättet för desammas utgörande nu icke kan ega rum, så vida icke bemälde tjen - 6 Siats-Utskottets Memorial\
N.-o ij3. steman skulle dertill lemna sitt begifvande emot ersättnings erhållande genom contant löne-anslag, hvarom åter någon upplysning icke blifvit Utskottet meddelad, har, vid sådant förhållande, Utskottet funnit sig för närvarande icke kunna, i anledning af J.
Samuelssons förrberörde motion, tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd.
Stockholm den 3 Februari 1845- N:o ij3.