Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, uti en melle möening, rörande detta ämne, innehåller, eller att ”Kronones parker och skogar till så stort skogshygge, som tarf vas tili alla kneckte-boställens uppbyggande, ej tillräcka;” men Utskottet kan icke af denna mellanmening draga den slutsatts, att det i 1685 års kneckte-contract meddelade och i Utskottets förra Betänkande intagna stadgande, angående virkes erhållande till soldatstugorna, härigenom är helt och hållet upphäfJt.
Deremot synas de ur berörde Förordning anförda ord utmärka, att med Het i kneckte-contractet begagnade uttrycket: ”Kronones och allmänningar” jemväl afsågos Kronans parker.
För denna emot hvad i anmärkningarne är vordet ytlradt, stridande åsigt, hemtar Utskottet derjemte ett ökadt stöd af det uppgifna sätt, hvarpå omförmäldte stadgande blifvit tillämpadt, intilldess nu ifrågavarande kronoparker reglerades.
Enligt hvad Utskottet af handlingarne rörande detta ämne inhemtat och i det återremitterade Betänkandet uppgifvit, skola åtskilliga Militiae-boställen, jemväl efter kronoparkernes reglering, blifvit bibehållna vid dem derå förut tillerkänd utsyningsrätt.
Då sådant icke ansetts motverka det med regleringen åsyftade allmänt nyttiga ändamål, och då frågan, angående den rotehållarne tillerkända enahanda rätt äfven, i händelse af bifall till Utskottets yttrande, kommer att underställas Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, så får Utskottet, oagtadt de häremot framställda anmärkningar, förnya sin i berörde hänseende gjorda hemställan.
STOCK HO L M , ECKSTEINSKA HÖK TRYCKERIET 1840. Stats-Utskoltets Utlåtande, IV-o 3i4• 1 N:o 314.
Ank. till Exp. Utsk. den 8 Sept., kl. t e. m.
Utlåtande, i anledning af anmärkningarne vid Utskottets Betänkande JY;o i5o, angående vilkor en för det till staden Wenersborgs återuppbyggande beviljade lån.
De inom Högvördige Preste-Ståndet och Välloflige Borgare-Ståndet framställda anmärkningar emot nyssnämnde, af Högloflige Ridderskapet och Adeln bifallna, Betänkande, afse hufvudsakligen Utskottets afstyrkande af Rikets Ständers bifall till de föreslagna nedsättningarne i den för ifrågavarande lån vid sisla Riksdag bestämda ränta, äfvensom i det då fastställda belopp, som, efter anståndstidens slut, skulle å låne-capitalet årligen afbetalas.
Med afseende å de, i sådant ändamål, förut anförda och i Betänkandet upptagna skäl, hafva de fleste ledamöterne af förstbemälde 2:ne Stånd, hvilka yttrat sig i detta ämne, förklarat sig instämma i förslaget om räntans nedsättande från 5 till 4 procent; och hafva åtskillige talare derjemte yrkat de årliga capitaloch ränte-inbetalningarnes förminskande till 6 procent, hvaremot andra ansett dessa inbetalningar, oagtadt ränte-nedsättningen, böra utgöras med det af Rikets sistförsamlade Ständer stadgade belopp, eller 8 procent å primitiva capitalet.
Hos Hederv. Bonde-Ståndet, af hvilket detta Betänkande jemväl blifvit till Utskottet återremitteradt, hafva åter anmärkningar endast förekommit emot Utskottets yttrande, i fråga om de af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret äskade mera bestämda och fullständiga föreskrifter, rörande de till lånemedlens utdelning utsedde Committerades ansvars-och redovisnings-skyldighet, samt angående antagligheten af de till säkerhet för omförmäkle lån meddelade inteckningar i byggnader af träd.
Uti det återremitterade Betänkandet, har Utskottet sökt utförligen framlägga grunderne för dess betänkligheter emot den ifrågaställde rubbningen och förändringen af de, vid sistförflutna Riksdag, bestämda ränte- och återbetalnings-vilkor för det ofvannämnde stad då beviljade byggnads-lån.
Med undantag af hvad, som blifvit anfördt, rörande det Söderhamns stad af Rikets nu församlade
Ständer meddelade låne-understöd och den förmenta motsägelsen emellan hvad Utskottet, angående räntan för detta och nu ifrågavarande lån, yttrat, innehålla anmärkningarne, till stöd för den yrkade lindringen i förrberörde lånevilkor, icke några andra skäl och omstäudighe O '-'O Bih- till R.
4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 21 Haft. X 2 Slats-Utslcottels Utlåtandej IV. o 314. ter, än dem, som i förra Betänkandet blifvit upptagna och, före dess afgifvande, af Utskottet noga öfvervägda.
Utskottet, som ingalunda kan medgifva den anmärkta motsägelsen, anser sig följaktligen å sin sida endast behöfva hänvisa till hvad detta Betänkande uti ifrågavarande afseende innehåller, helst Utskottets deruti yttrade åsigt, hvars rigtighet såsom grundsats äfven i allmänhet är vorden erkänd, icke blifvit i någon mon rubbad, under en förnyad pröfning af härvid förekomna förhållanden.
Jemte det Utskottet, i anledning af det åberopade lånet till Söderhamn, anser sig böra erinra om det i Utskottets Utlåtande härom, N:o 87 sid 4, anförda, men, i afseende på de vid förflutna Riksdagar beviljade låne-biträden, visserligen icke gällande skäl för räntans bestämmande till 4 procent, får Utskottet förklara, att Utskottet icke kan frånträda sitt förut afgifna samt af ett Riksstånd godkända och af ett annat Riks-Stånd utan anmärkning lemnade yttrande, angående de ifrågasatta förändringarna af Rikets sist församlade Ständers beslut, rörande räntan och återbelalningssättet för det Wenersborgs stad tilldelade byggnads-lån.
Till besvarande af anmärkningen, angående Utskottets åliggande att föreslå de af Fullmägtige nödiga ansedda tillägg i föreskrifter ne, angående Byggnads-låne-committerades redovisnings- och ansvarsskyldighet, får Utskottet åheropa, hvad Utskottet härom uti det återremitterade Betänkandet yttrat; i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet, som medgifver, att dessa föreskrifter icke äro så bestämda och förbindande, som de kunnat och bordt vara, fortfarande anser sig förhindradt att, så vida de vid sista Riksdag fastställda låne-vilkor bibehållas oförändrade, nu föreslå några för låntagarne möjligen ytterligare betungande förändringar i de då tillika meddelade stadganden till betryggandet af Riksgälds-Contoirets säkerhet för lånemedlens återbetalning.
För öfrigt (örmodar Utskottet, alt, derest de af Utskottet, i sammanhang härmed, redan förut yttrade åsigter rörande tydningen och tillämpningen af berörde föreskrifter varda af Rikets Ständer gillade, Fullmägtige häruti komma att erhålla en ytterligare ledning för de uti detta hänseende dem tillhörande åtgärder.
Beträffande slutligen frågan om vederbörande låntagares rättighet att, till fyllnad i erforderlig säkerhet för erhållna byggnads-lån, jemväl aflemna inteckningar i brandförsäkrade trädbyegnader, så har, efter granskning af liandlingarne och besluten vid sista Riksdag rörande dessa lån, Utskottet i sitt förra Betänkande bestämdt förklarat, att Utskottet, för sin del, anser Fullmägtige icke kunna vägra att sådan erbjuden inteckningssäkerhet antaga, derest en lånebeloppet, enligt brandförsäkrings-värderingen, fullt motsvarande Stats-Utskottets Utlåtande , N.o 3i5. 3 sten- eller kaikbyggnad blifvit för det erhållna lånet uppförd och för detsamma äfven behörigen intecknad.
Vid sådant förhållande lärer något vidare yttrande af Utskottet angående denna fråga icke erfordras.
Reservation af Herr Contracts-Prosten Afzelius.
Ank. till Exp■ Utsk. den 8 Sept., kl. 1 e. m.
Utlåtande , angående söht befrielse från ersättandet af uppburna förskott till utgifter i följd af cholera-farsoten.
I anledning af anmärkningar, som förekommit under granskningen af Redogörelsen för det år 1834, till utgifter i och för cholerafarsoten inom Götheborgs och Bohus
Län, anordnade förskott af 25,000 R:dr, har Kongl. f. d. Quarantaines-Commissionen, uti skrifvelse till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnde Län af den 5 September 1838, bland annat, förklarat, att, enär de i denna Redogörelse afförda kostnader för anskaffning af likkistor åt personer, som i berörde farsot aflidit, icke voro af den beskaffenhet, att de, jemnlikt 43 §. i Kongl.
Kungörelsen af den 12 November 1831, borde af allmänna medel utgå, linge någon godtgörelse för dessa kostnader icke beräknas af anslaget till farsotens hämmande, utan borde Länets Ränteri, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes föranstaltande, annorledes i behörig ordning erhålla ersättning för de af ifrågavarande förskott inom nedannämnde städer och pastorat sålunda använda och derefter afförda summor, nemligen: i Uddevalla . . R:dr 413: 24. >— Marstrand . . ...... 106: 32. — Strömstad 63: — —.
Morlanda pastorat 130: 8. —.
Tjörns dito . , . . , , . t , . . . ' p . 91: 27. 4, 4 Stats-U(skottets Utlåtande, IV.-o 315.
Fössbergs dito 116: — — Carl Johans dito 174: — — Säfve dito 74: — — Örgryte dito 129: 16. —•
Landvetters dito 24: —•
— Lundby dito 70: 44.
— Quille dito 30: 1. 1.
S:ma R:dr 1,423; 8. 5. äfvensom att, då förhållandet vore enahanda med följande uti samma Redogörelse likaledes afförda utgifter, nemligen: inom Morlanda pastorat för sjukvård R:dr 169: 40. — och för födo-ämnen åt fattige cholerasjuke 70: 18. 3. ■ 1 u» o» Tjörns d:o för sjuk-föda åt d:o 95: 12. samt inom Fössbergs d:o till understöd åt d:o 11: 12. och för en inköpt åder-snäppare .... 5: 16 12 S:ma R:dr 351: 34.
Sedan härefter, å samtliga ofvan uppgifna städers och pastorats vägnar, dels besvär öfver den af Kongl. Commissionen sålunda ålagda återbetalning af berörde medel blifvit bos Kongl. Maj:t i föreskrifven ordning anförda, dels ansökningar i underdånighet gjorda om befrielse derifrån af gunst och nåd, så har Kongl. Maj:t, genom remiss af den 10 näst!.
Mars, till Stals-Utskottet, för det afseende, härvid förekomna serskilda omständigheter kunde föranleda, i Nåder öfverlemnat de till Kongl. Maj:t rörande detta ämne ingifna besvär och ansökningar samt dervid fogade handlingar, tillika med Kongl. Commerce Collegii, efter Quarantaines-Commissionens upplösning, häröfver infordrade utlåtanden.
Till följd af Högstberörde remiss, har Utskottet genomgått och granskat de Utskottet derigenom tillställda handlingar, hvaruti, såsom skäl för den sökta eftergiften, hufvudsakligen är vordet anfördt: att de återfordrade medlen icke blifvit af vederbörande församlingar eller deras Sundhetsnämnder reqvirerade, utan af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande till dem öfversända för de fattiges bispringande under farsotens härjning; att desamma derföre i allmänhet emottagils och betragtats såsom gåfvomedel; att de dermed upphandlade likkistor blifvit använda för begrafning af sådane i farsoten aflidna personer, som icke efterlemnat den ringaste tillgång; att det dertill erforderliga Siats-Utskottets Utlåtandej IV.o 3'S. 5 betydliga antal likkistor endast härigenom kunnat anskaffas; att den anmärkta afFöringen af ifrågavarande belopp grundade sig på Kongl. Maj:ts Befallnings hafvancles meddelade uttryckliga tillåtelse och öfverensstämde med det fastställda formuläret till redogörelser för de erhållna förskotten; att, i anseende till den allmänna fattigdomen inom dessa församlingar, det vore oinöjligt att derstädes tillvägabringa de sammanskott, som erfordrades för de yrkade ersättningarnes utgörande; att i sådant afseende någon annan egentlig tillgång, än den för invånarnes uppehälle oumbärliga fiskredskapen, icke förefunnes; att endast i yttersta nödfall en del af förskottssummorna blifvit använd till anskaffande af sjukföda åt utfattige, som eljest troligtvis måst dö af svält; samt att åtskilliga utgifter, hvilka varit af den beskaffenhet, att de bordt af allmänna medel godtgöras, blifvit bestridda genom communernes enskildta bidrag.
Med afseende å nu anförda omständigheter och enär Kongl.
Majrts Befallningshafvande vitsordat, att ifrågavarande medel blifvit begagnade till utgifter, som af behofvet varit i högsta måtto påkallade och till hvilkas bestridande bidrag af enskilda personer svårligen kunnat erhållas, helst befolkningen i flera af förenämnde församlingar till största delen utgjordes af medellöse fiskare, har också Kongl.
Commerce-Collegium, ehuru de anmärkta utbetalningarne icke kunnat, emot uttryckliga föreskriften uti 1831 års Kongl. Kungörelse, af Quarantaines-Commissionen godkännas till ersättande utaf de under dess förvaltning ställda allmänna medel, likväl i underdånighet hemställt, att Kongl.
Majrt måtte, i öfverensstämmelse med 43 §. i sammaiKungörelse, till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig Proposition om ofvannämnde städers och pastorats befrielse från återbetalningen af de till bestridande af omförmälde utgifter använda förskottssummor samt om ersättning härför till o O Götheborgs Ränteri af de allmänna medel, som dertill kunde af Rikets Ständer anvisas.
Lika med Kongl. f. d.
Quarantaines-Commission och Kongl.
CommerceCollegium, har jemväl Utskottet funnit, att ulgifterrie för anskaffandet af likkistor icke uti något afseende kunna hänföras till de i åberopade Kongl.
Kungörelses 43 §. uppgifna kostnader, för hvilkas utgörande bidrag af staten endast må påräknas, nemligen:
Läkares rese- och underhålls-kostnader utom deras stationer, utgifter för läkemedel åt fattige sjuke, quarantaines-afgifterne öfverstigande kostnader för vidtagna quarantaines-anstallter å kusterne samt omkostnader för militära bevaknings-åtgärder till lands och sjöss, äfvensom erforderliga utgifter i och för tryckningen af meddelade kungörelser, underrättelser och formulärer; hvadan, och då understöd af allmänna medel icke inom andra utaf cholera-farsoten hemsökte orter fått begagnas för det föremål, 6 iSiats-Utskottets Utlåtande j N.-o 3i6. derom nu är fråga, samt derförutan ej eller på något sätt är vordet ådagalagdt, att alla de upphandlade likkistorna verkligen blifvit använda för begrafningen af alldeles utfattiga genom choleran bortryckte personer, anser sig Utskottet, oagtadt de af sökanderne anförda flera serskilda och ömande omständigheter, nödsakadt afstyrka bifall till den sökta befrielsen från återbetalnings-skyldigheten, i afseende pä de till uppköp af likkistor begagnade och i räkningarne öfver ifrågavarande förskott afförda medel.
Hvad åter vidkommer ersättningen af de summor, hvilka likaledes blifvit afförda, såsom utbetalda för cholerasjukes vårdande och anskaffande af sjukföda samt inköpandet af en ådersnäppare, så enär dessa utbetalningar icke sakna all gemenskap med ett utaf de i Högstberörde Kongl.
Kungörelse uppräknade föremål, hvartill allmänna medel må användas, får Utskottet, serdeles med afseende å den utblottade belägenhet, deruti de inom Morlanda och Tjörns pastorat bosatta personer i allmänhet befinna sig, tillstyrka, att invånarne i dessa 2:ne pastorat, äfvensom i Fössbergs pastorat, hvarest enahanda utbetalning till ett mindre belopp jemväl förekommit, må varda befriade från den dem ålagda återbetalning af dé till sistberörde utgifter använda allmänna medel, utgörande, på sätt förut är vordet uppgifvet, en sammanräknad summa af Trehundrafemtioen R:dr 34 sk. 3 r:st., samt att Götheborgs och Bohus Läns Landt-Ränteri må för detta belopp varda ersatt af de, enligt hvad Utskottet inhemtat, till Kongl.
Commerce-Gollegium numera influtna och härtill disponibla allmänna medel.
Arik. till Exp. ZJtsk. den 8 Sept,, kl. 1 e. m* Utlåtande , angående sökt befrielse från Götha CanaUBolag ålagd bevillning för utdelade vinstmedel.
(Rgs. Afd.) Sedan Kongl. Kammar-Rätten, i anledning af derom i anmärkmngsväg vackt påstående, genom utslag af den 6
Maj 1839, hvilket icke inom före - Stats-Utskottets Utlåtande j N.o 3l6. 7 skrifven tid blifvit öfverklagadt och således vunnit laga kraft, förklarat, att ett belopp af 3,035 Ridr 28 sk. 9 r:st. borde till Kongl. Majit och Kronan utgöras såsom efter 5 procent beräknad bevillning för den af Götha CanaiBolags inkomster under åren 1829 till och med 1836 samlade behållna vinst, som, enligt Bolagets den 12 Juli 1837 fattade beslut, blifvit med tillsammans 60,712 R:dr, på en gång', för Bolagets räkning, disponerad; så och efter det Götha Canal-Direction hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes, af gunst och nåd, meddela den eftergift af detta bevillningsbelopp, hvilken, enligt Directionens förmenande, skulle varit att motse, derest Kongl.
Kammar-Rättens utslag kommit att inom behörig tid öfverklagas, har Kongl. Majit, som funnit
Sig icke kunna bifalla den sålunda i underdånighet sökta eftergiften, likväl, genom Skrifvelse af den 27 nästlidne Juli, till Stats-Utskottet i
Nåder öfverlemnat de detta ämne rörande handlingar, på det att Rikets Ständer måtte varda i tillfälle att, med billigt afseende å förekommande serskilda skäl och förhållanden, samma eftergift bevilja.
Såsom skäl för den yrkade befrielsen från ifrågavarande bevillnings-afgift, är väl hufvudsakligen anfördt, att samma afgift kornme att utgå af elt capital, nedlagdt i ett så stort nationelt företag som Götha Canal, samt att af Canalverkets och Motala mechaniska verkstads, under omförmälde tidrymd, besparade behållning, som vid 1836 års slut icke utgjorts af samlade contanta medel, utan varit begagnad till inköp af elfecter och materialier för verkstadens drift, dervid samtidigt inträffade betydligare förluster ej eller vore avräknade, hade, jemnlikt Bolagets beslut, ofvanuppgifna belopp af 60,712 Ridr blifvit användt till utvidgning af Motala verkstad emot actie-egarne derföre tilldelade räntebärande obligationer, hvilka beräknades såsom utdelning för åren 1834-, 1835 och 1836 med tillsammans 2 procent eller | procent för livartdera året å actierne af första classen och med 1 procent eller 4 procent för året å actierne af andra classen; men då den omständigheten, att actieegarne i Götha Canal, vid 1837 års bolagsstämma, beslutat att, i stället för contant utdelning af den för de nästförflutna 3:ne år uppkomna vinst af canalen, emottaga denna vinst i utfärdade räntebärande obligationer, icke synes i något hänseende hafva förändrat egenskapen af den, actie-egarne på detta sätt tillgodokomna, behållning, så finner Utskottet sig föranlåtet, afstyrka Rikets Ständers bifall till den ifrågasatta befrielsen från en afgift, som, på grund af uttryckliga stadgandet i 38 §. af gällande Bevillnings-Förordning, blifvit, genom vederbörlig
Domstols laga kraftvunna beslut, ålagd.
Stockholm dea 7 September 1840.
8 Stats-Utskottets Utlåtande , N:0 3rj.
Ank. till Exp. Utsk. den 8 Sept,, kl. 1 e, m.
Utlåtande, i anledning af åtskilliga, ännu, icke återställda, förbindelser rörande Svenska Statens fordna utländska skuld.
Som Stats-Utskottet, af Rikgälds-Contoirets Commissariats till Rikets nu församlade Ständer afgifna Berättelse, inhemtat, att i nämnde Contoirs räkenskaper ännu funnos upptagna utelöpande obligationer lör Svenska Stats-lånen 1 Holland och Brabant, å tillsammans 6,000,0(X) R:dr Holländsk Courant och 73,000 Gulden Brabanskt vexelmynt, så bar Utskottet ansett sig böra från Iullmägtige infordra åtskilliga, för utredandet af förhållandet med dessa obligationer och anledningen, hvarför de allt hitintills icke kunnat återbekommas, erforderliga upplysningar.
Enligt hvad Fullmägtige, till följd häraf, anmält och Utskottet meddelade handlingar utvisa, hafva följande, tordna utländska Stats-skulden tillhörande, förbindelser, hvarken blifvit till Riksgälds-Contoiret återställda, eller, jemnlikt derstädes företedda bevis, vederbörligen dödade och annullerade, nemligen: l:o för lånen i Holland.
Riksgälds-Contoirets hufvud förbindelse, jemte åtföljande handlingar, för ett år 1792 serskildt upptaget
Lif ränte lån å 600,000 R:dr, eller 1,500,000 Gulden Holländskt Courant; och för de så kallade ärftliga lånen: 4 st.
Stats-Contoiiets obligationer, utfärdade på grund af Högstsalig Hans Maj:t Konung Gustaf Hirs auetorisation den 20 October 1784, och lydande å 200,000 R:dr hvardera R:dr Holl. 800,000. 3 st. dito dito, på grund af Högstbemälde Konungs auetorisation den 12 December 1785, hvardera lydande å enahanda summa . • 600,000. 2 st. dito dito, på grund af dito dito den 8 Augusti 1787, lydande å 300,000 R:dr hvardera 600,000. 2 st. dito dito, på grund af dito dito den 17 Januari 1788, å 200.000
R:dr hvardera 400,000. 6 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 December 1788, å 500.000 Fioriner hvardera 1,200,000. 3 st.
Riksgälds-Contoirets dito, på grund af Kongl. Maj:ts med nämn de Con - Stats-Utskollcts Utlåtande, N.o 3ij. 9 de Contoirs garanti försedda auctorisation af den 31 Juli 1789, å 200,000 R:dr hvardera En Riksgälds-Contoirets, på grund af dito dito af den 5 Juli 1790, utfärdade obligation å 250,000 Floriner eller 6 st.
Riksgälds-Contoirets obligationer, utfärdade på grun 1 af Kongl. Maj:ts auctorisation den 25 Mars 1791, jemte 2:ne nämnde ConLoirs garantier, ljudande dessa obligationer å 200,000 R:dr hvardera 1,200,000. samt 3 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 September 1797 och Riksgälds-Contoirets garanti af den 1 i samma månad, af hvilka 2:ne lyda å 200,000
R:dr hvardera och en å 100,000 R:dr 500,000.
Summa R:dr Holl. Cour.
6,000,000.
Af de för förstberörde lån, genom Riksgälds-Contoirets Commissionärer, utgifna 15,000 st. partial-obligationer å 1000 Gulden eller 400 R:dr hvardera, voro, redan före 1815 års slut, infriade 5,922 st.
Derefter hafva ytterligare, under åren 1816 och 1817, dylika obligationer till ett antal af 8,794 st. blifvit inlösta och annullerade, så att endast 284 partial-obligationer, motsvarande ett capital-belopp af 113,600 R:dr meranämnde myntsort, numera kunna vara utelöpande. 2:o
För de i Brabant upptagna lån, hvilkas ursprungliga belopp utgjorde 9,250,000 Gulden Brabanskt vexelmynt, 73 st. af Riksgälds-Contoiret utfärdade partial-obligationer å 1,000 Gulden hvardera, grundande sig dessa obligationer på Kongl. Maj:ts, under åren 1792, 1793, 1796 och 1798 meddelade och af Riksgälds-Contoiret garanterade auctorisationer, hvilka hufvud-document åren 1817 och 1818 till Contoiret återställdes.
Uti det uppgifna antalet utelöpande partial-obligationer äro likväl inberäknade 9 st., som Riksgälds-Contoiret, före år 1815, genom sin Commissionär infriat, men ännu icke återbekommit.
Sedan Rikets Ständer, uppå Kongl. Maj:ts derom aflåtna Nådiga Proposition, vid 1812 års Riksdag, bes.lutit afskrifva två tredjedelar af Svenska statens då egande capital -skulder i Holland, Brabant och Genua, samt alla å dessa skulder upplupna obitdda räntor, så åtog Sig Kongl. Maj:t, vid derpåföljde eller 1815 åis Riksdag, att med den för ön Guadeloupe influtna lösen af 24,000,000 Francs liqvidera all
Rikets utländska gäld.
För verkställigheten af denna liqvid, i afseende på skulderne i Holland, hvilka, föreden år 1812 Bih. till R St.
Prot 1S40. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 21 Haft. 2 600,000. 100,000. 10 Stats-UIskoltets Vt/älandej N.o 3ij. beslutade afskrifning, uppgingo till ett capilal-belopp af 4,235,000 R:dr Courant, afslöts i December månad 1815, å Kongl, Maj:ts vägnar, en convention härom med ett befullmägtigadt ombud för ”ett ganska betydligt antal” egare af de till ofvanomförmälde lån hörande partial-obligationer.
Enligt denna, vid 1817 och 1818 årens Riksdag, Rikets Ständer meddelade convention, skulle, medelst erläggandet af en år 1816 jemväl, på öfverenskommet sätt, utbetald summa af 1,300,000 R:dr Hamburger Banco samt afståendet af enskilda Svenska underså ters då till nära 3,000,000 Francs uppgående och vederbörligen styrkta fordrings-anspråk hos Franska Regeringen, Svenska Kronan anses hafva uppfyllt och fullgjort alla de förbindelser till sina fordringsegare i Holland, som hon sig iklädt, vare sig genom Regeringen, Rikets Ständer eller Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret; så att inga anspråk eller reclamationer, af hvad natur eller benämning de vara måtte, skulle någonsin kunna göras af dessa fordrings-egare och än mindre då eller i framtiden kunna lalla Sverige till last, utan vore hela skulden att anse såsom till fullo betald, så väl till capital, som upplupna eller oupplupna räntor och ränte-coupons.
Derjemte bestämdes, uti samma convention, den 31 December 1816, såsom den yttersta tid, inom hvilken bemälde fordrings-egare kunde vid äfventyr af deras fordringars fullkomliga annullerande, anmäla sig för utbekommande af hvad dem, jemlikt de i conventionen stadgade grunder, skulle tillfalla; och borde fordrings-egarnes ombud, genast efter återkomsten till Holland, loranstallta om en, å deras vägnar, härom utfärdad offentlig kungörelses införande i allmänna tidningarne.