Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då Lekander, hvilken för närvarande åtnjöte tjenstledighet, efter all sannolikhet icke kunde i anseende till beskaffenheten af hans sjukdom komma att i tjenstgöring åter inträda och det utan tvifvel vore mindre lämpligt, att tjensten under en längre följd af år uppehölles genom vikarie, samt i flera föregående likartade fall en sådan förmån, som nu söktes, blifvit efter Rikets Ständers hörande i nåder beviljad, ansåge
Statskontoret sig under dessa förhållanden och i betraktande deraf att Lekander, enligt de ansökningen åtföljande många betyg dels af kommuner, dels ock af enskilda personer inom hans distrikt, under sin tjenstgöringstid genom både duglighet och redbarhet förvärfvat allmänhetens aktning och oinskränkta förtroende, samt att det årliga understöd, som sökanden, derest han nu toge afsked, kunde erhålla från Civilstatens pensionsinrättning, uppenbart blefve alltför ringa för hans oeh hans familjs bergning, böra på det sätt tillstyrka nådigt bifall å den underdåniga ansökningen, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition derom, att när Länsmannen Lekander med behörigt läkarebetyg till fullo styrker att han är till vidare tjenstgöring oförmögen, ett belopp, motsvarande det, som Lekander för närvarande under sin tjenstledighet, jemlikt författningarne, äger af lönen, 700 Riksdaler, årligen uppbära, siler 3 deraf med 525 Riksdaler må å allmänna Indragningsstaten få uppföras, för att af Lekander, efter erhållet afsked, såsom pension åtnjutas.
Stats - Till.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 13 Stats-Rådet tillstyrkte att, ehuru sökaoden icke uppnått den för pensions erhållande å allmänna indragningsstaten föreskrifna ålder, Kongl. Maj:t likväl, med afseende å de härvid förekommande bevekande omständigheter, och då af handlingarne inhemtades att föga utsigt till förbättring i sökandens helsotillstånd vore för handen, täcktes medelst nådig proposition föreslå Rikets Ständer, att sökanden, som under ledighet för sjukdoms förfall uppburit icke blott trefjerdedelar af lönen utan jemväl oafkortad hyresersättning, 150 Riksdaler, måtte vid afskedstagandet få uppföras å allmänna Indragnings-staten, för att derifrån komma i åtnjutande af en mot trefjerdedelar af länsmanslönen 700
Riksdaler tillika med den honom tillkommande hyresersättning svarande årlig pension af sexhundra sjutiofem Riksdaler; dock att sökanden genom behörigen utfärdadt läkarebetyg dessförinnan Styrkt sig vara till vidare tjenstgöring oförmögen.
Hvad Stats-Rådet i ofvan upptagna två mål i underdånighet tillstyrkt behagade Kongl.
Maj:t i Nåder bifalla; och skulle utdrag af Protokollet derom Finans-Departementet meddelas.
Prot. 1865 äf 1866. 1 Sami. 1 Afd. 6 Häft. 3 STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1865.
Bil. N-.o 5 till Kongl.
1 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Årenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Bådet å Stockholms Slott den i3 Oktober i 865.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre De Geer.
Hans Excellens, Herr Stats-Mimstern för Utrikes ärendena, Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson.
Departements-Chefen, Stats-Rådet Lagerstråle föredrog härefter, i ett sammanhang, de ärenden, hvilka vid uppgörande af förslaget till reglering af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvud-Titel borde tagas under öfvervägande och anförde dervid, beträffande: l:o.
Den mångfald af ärenden, som till Civil-Departementet inkomma, synes, för vinnande af deras ändamålsenliga beredning och skyndsamma expedierande, påkalla en sådan anordning att Expeditionens tjenstemän finge inom särskilda
Byråer dem till behandling åt sig fördelade.
En Byrå finnes inom Expeditionen inrättad, omfattande kontrollen öfver Bränvinsförfattningarnes tillämpning.
I den mån tillgängliga arbetskrafter det medgifvit har ock, under flera år, för vissa slag af andra ärenden, en sådan arbetsfördelning varit genomförd, och två af ExpediBih. till R.
Prot. 1865 fy 1866. 1 Sami. 1 A/d. 6 Häft. 1 2 Bil.
N:o 3 till Kongl. Majda Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. tions-Sekreterarne hafva sålunda fjenstgjort.
Det stora antalet af mål har dock vållat, att de flesta icke kunnat sålunda behandlas.
En grupp bland dessa synes emedlertid allt mer och mer öka sig, nämligen de kommunala frågor, som, — vare sig i besvärs-, ansöknings- eller underställnings-väg — till Kongl. Majit inkomma.
En del af dem, nämligen de som härflyta från Landstingen, äro till sin beskaffenhet helt och hållet nya.
De öfriga, hvilka nu fullföljas omedelbart från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Kongl.
Majit, blifva, i följd häraf, till antalet flera än tillförene, då vanligen en mellaninstans måste genomgås.
De medtaga jemväl mera tid vid utarbetandet, än som erfordrades då en pröfning i samma mellaninstans, — i de flesta fall Kammar-Collegium, — föregått.
Enligt min förmening skulle det vara af särdeles gagn, om dessa ärenden blefve inom Departementet så behandlade, att någon kontinuitet dervid kunde vara att påräkna, äfven vid ombyten af Departements-Chef.
Utan förstärkning i den aflönade tjenstemanna-personalen inom Expeditionen låter en sådan anordning sig svårligen genomföras, så vidt icke det öfriga, väl behöfliga, arbetsbiträdet vid andra ärendens handläggning skulle förringas; men under ovissheten huruvida icke, sedan de nya kommunalförfattningarne hunnit någon längre tid tillämpas, antalet mål och ärenden af detta slag kommer åter att minskas, anser jag det icke lämpligt att nu ifrågasätta bildandet af en särskild byrå, utan inskränker min underdåniga framställning dertill, att Eders Kongl.
Majit ville af Rikets Ständer äska, att, såsom årligt arfvode åt ett biträde vid de kommunala ärendenas beredning och expedierande må tillsvidare å extra stat anvisas 1,800 Riksdaler. 2:o.
A) Oeneral-Landtmciterikontoret.
Enligt nu gällande Stat för General-Landtmäterikontoret hafva kontorets ne - danantecknade tjenstemän i årlig lön:
Landtmäteri-Sekreteraren Rdr 3,500: — Öfver-Ingeniören „ 3,000: — Landtmäteri-Fiskalen „ 2,400: — Aktuarien, som tillika är Registrator, „ 2,000:
— Tre äldre Ingeniörer å 1800 Rdr „ 5,400:
— Två yngre
Dito å 1200 Rdr „ 2,400: — En Amanuens till biträde åt Landtmäteri-Fiskalen „ 1,200:
— Uti underdånigt memorial af den 31 nästlidne Juli har Landtmäteri-Styrelsen, under åberopande af dels särskilda framställningar från Landtmäteri-Fiskalen och Aktuarien, dels af andra anförda förhållanden hemställt: att, då Landtmäteri-Fiskalen vore lågt aflönad, och de för honom förut såsom sportler påräknade andelar i ådömda böter vid Greneral-Landtmäteri-kontoret blifvit genom den förnyade Landtmäteri-Instrulitionen förminskade, samt han ej kunde förvärfva sig några inkomster genom sysselsättning utom tjensten, derest denna skulle blifva bestridd med all erforderlig omsorg, Landtmäteri-Fiskalen, såsom ersättning för minskad sportel-inkomst och i löneförhöjning, måtte undfå från början af nästa Statsregleringsperiod 600 Riksdaler, samt hans fasta lön således blifva lika stor med Ofver-Ingeniörens och årligen utgöra 3,000 Riksdaler; men att frågan om den ersättning för mistad sportelinkomst, som må kunna nuvarande Bil.
Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 3 innehafvafvaren af tjernsten, Landtmäterifiskalen Bergsten, tillkomma för innevarande och nästkommande år, finge utgöra föremål för särskild nådig pröfnig: att Aktuariens lön, såsom otillräcklig om Aktuarien skall kunna utan hinder af tryckande näringsbekymmer egna all sin tid åt sina mångfaldiga och ansvarsfulla tjensteåligganden, må ökas med 500 Riksdaler och således utgöra 2,500 r:dr, eller lika mycket som Aktuariernes löner i Svea Hof-Rätt, Statistiska Tabellkommissionen, Kammar-Collegium, Stats-Kontoret, Kammar-Rä,tten och GeneralPost-Styrelsen; att en Ingeniörstjenst i lägre lönegraden måtte indragas och i stället tillsättas en Amanuens hos Styrelsen med åtnjutande af 1,200 Riksdaler i lön, eller lika mycket som nu åtföljer nämnde Ingeniörstjenst; att, då Landtmäteri-Styrelsen funnit nödigt att tid efter annan öka fordringarne i Landtmäteri-Examen, så att hädanefter en tid af omkring ett år kommer att åtgå för Landtmäteri-elevers undervisning i hufvudstaden, samt bidrag af allmänna medel bestås de så kallade Landtbruks-Stipendiaterne, medan de åtfölja Statens Agronomer för att fullkomnas i agronomien s praktiska utöfning, äfvensom eleverne vid Skogs-Institutet och högre Artilleri-läroverket å Marieberg m. fl., å General-Landtmätori-Kontorets blifvande nya Stat måtte uppföras 2,000 Riksdaler, att af Styrelsen årligen utdelas till fattige och flitige, i Landtmäteri-examen godkända elever med högst 400 Riksdaler till hvarje; samt att, — då de andelar i böter, hvilka af Landtmäteri-Styrelsen ådömas tjenstemän vid Landtmäteri- och Justerare-Staterna samt tillfalla General-Landtmäteri-kontoret, — förut i medeltal under 10 år uppgående till 657 Riksdaler 95 öre årligen —, numera förmenades blifva nedsatte med omkring en tredjedel af hvad de hittills utgjort, i följd deraf att sådana böter voro i § 53 af Landtmäteri-Instruktionen den 4 Maj 1827 bestämda att utgöra från 5 till 25 Riksdaler Banko efter målens beskaffenhet, men nu äro genom 46 § i den förnyade Landtmäteri-Instruktionen den 6 Augusti 1864 bestämda att utgöra allenast från 5 till 25 Riksdaler Riksmynt; samt Kontoret jemväl i följd af den nya Straff-lagens och Landtmateri-Instruktionens föreskrifter att alla böter, som enligt samma lag ådömas, gå till Kronan, förlorade helt och hållet de böter och bötesandelar, som till innevarande års början tillkommit Kontoret, utgörande i medeltal årligen under de sista tio åren 668 R:dr 35 öre, — en årlig ersättning af Statsmedel måtfe Kontoret beredas med 900 R:dr.
Landtmäterifiskalen Bergsten, som i särskild, af Landtmäteri-Styrelsen insänd underdånig ansökning anhållit att, med afseende å ökade göromål, minskade sportler och för öfrigt jemförelsevis mindre aflöningsförmåner, än dem som tillkomma Advokatfiskalerna i Rikets Kollegier och flere andra embetsverk, honom måtte tilläggas en fyllnad i ordinarie lönen af åtminstone 1,600 Riksdaler från början af innevarande år, har i en ytterligare ingifven skrift närmare utvecklat de grunder, på hvilka hans ansökning hvilat, samt framställt erinringar vid Landtmäteri-Styrelsens i frågan uttalade åsigter och den föreslagna nedsättningen i omförmälde lönefyllnad.
N:o 5 till Kongl. May.ts Nåd, Prog. N:o 1, om Statsverket 1865.
Då Landtmäteri-Fiskalen, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 29 nästlidne Augusti, eger utbekomma ersättning för den förlust, som i följd af nya Strafflagens innehåll att deri stadgade böter tillfalla Kronan, kan hafva honom drabbat, anser jag hans mistade sportler af denna art icke här kunna tagas i beräkning; vid hvilket förhållande jag saknar giltig grund till förordande al högre löneföi-höjning åt honom, än Landtmäteri-Sty reisen föreslagit; men, då denna förhöjning, med afseende å Landtmäteri-Eiskalens trägna tjenstebefattning, synes mig vara billig och af behofvet påkallad, likasom den för Aktuarien föreslagna, hemställer jag underdånigst om beloppens äskande hos Rikets Ständer.
Deremot synes mig anvisande af stipendier till Landtmäteri-elever destomindre böra ifrågakomma, som då, enligt hvad Landtmäteri-Styrelsen i annat mål upplyst, landtmäterigöromålen äro i så starkt aftagande, att efter omkring 11 års förlopp föga deraf anses återstå, någon anledning att genom beredande af särskilda fördelar under lärokursen inleda ynglingar å denna bana icke torde förefinnas.
Icke heller anser jag mig för närvarande kunna tillstyrka den äskade ersättningen till Gfeneral-Landtmäteri-kontoret för mistade bötesandelar.
I afseende å de böter, som förut tillfallit kontoret, men nu, enligt Strafflagen, gå till Kronan, torde det vara för tidigt att för dem nu föreslå vederlag, innan sig visat, huruvida icke Kontoret i den ordning ofvan åberopade Kongl.
Kungörelse den 29 nästlidne Augusti bestämmer, må finnas berättigadt att derför erhålla godtgörelse.
Beträffande de öfriga synes erfarenheten först böra ådagalägga huruvida den förutsatta minskningen kommer att inträffa.
Den kan naturligtvis icke förefinnas vid alla bötespåföljder, som ådömas, utan endast vid maximi- och minimi-beloppen och de närmast derintill varande.
Vid indragningen af en Ingeniörstjenst i lägre lönegraden och tillsättning i stället af en Amanuens med åtnjutande af lika lön synes intet vara att erinra.
Med anledning häraf vågar jag i underdånighet hemställa, att Eders Kongl.
Maj:t ville hos Rikets Ständer föreslå, att, jemte nyss omförmälda öfverflyttning af en Ingeniörslön å 1,200 r:dr till lön åt en Amanuens, löneförhöjning måtte beviljas Landtmäteri-Fiskalen med 600 r:dr och Aktuarien med 500 r:dr eller tillhopa 1,100 r:dr.
Af anledning, som under inkomsttiteln:
Ordinarie räntan omförmäles, torde böra iakttagas, att de under anslaget till Landtmäteri-Sfaten för Förste Landtmätaren i Westmanlands län uppförda indelta räntor från utgiftsstaten uteslutas, emot upptagande här såsom kontant anslag af skillnaden emellan nuvarande tjensteinnehafvarens lön, 1,800 r:dr, och företrädarens i kontant utgåe de aflöning, 495 r:dr 1 öre, med 1,304: 99.
B) Landtmäteri-Staten i Länen.
Landtmätarne i Rikets flesta lån hafva uti särskilda, genom Landtmäteri-Styrelsen insände underdåniga ansökningar anhållit, att, med afseende å otillräckligheten af doras nuvarande lön 1,800 R:dr, ökade göromål för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning medelst karterenovation m. m. samt svårigheten att med förste Landtmätaretjensten förena Landtmäterigöromål åt enskilde, löneförhöjning måtte dem bere - Bil.
Prog. N:o /, om Statsverket 1865. 5 das, i hvilket afseende de fleste hemställt om en sådan förhöjning till belopp af 600 Riksdaler jemte särskild ersättning till inköp af skrifmaterialier och utgifter för Läns-landtmäteri-kontoret, hvaremot en del, och ibland dem förste
Landtmätaren i Stockholms län med särskildt afseende å högre hyra och lefnadskostnad i hufvudstaden, föreslagit lönens höjande till 3,000 Riksdaler.
Yid öfverlemnande af dessa ansökningar har Landtmäteri-Styrelsen i underdånigt memorial af den 31 nästlidne
Juli yttrat bland annat:
„Emedan dels tillfällen till erforderliga förtjenster på landtmäteri-förrättuingar för enskilde redan i somliga län äro och snart allmänt blifva mer och mer sällsynta, hvadan Förste Landtmätarne, som ej kunna lefva på sina små löner, se sin ekonomiska existens svårt hotad; — dels anspråken på Förste
Landtmätarne i denna egenskap blifvit i sednare åren betydligt ökade, icke blott direkte genom den förnyade nådiga Landtmäteri-Instruktionen, utan i synnerhet indirekte, till följd af de i stark tillvext varande önskningarne och behofven att lära noga känna landet till alla delar samt medlen till dess förkofran, som åter betinga sorgfälligt utredningar i flera riktningar af bland andra Landtmäteri-kontorens föreståndare; — dels desse sednares sportler af tjcnsten, bestående af lösen för kopior af nämnda Kontors kartor och handlingar, äro obetydliga och stundom inga; — och dels exempellöst är, att andre föreståndare för offentliga embetsverk, än Förste Landtmätare, skola sjelfve bekosta nödigt vaktmästarebiträde för städning och eldning af em betslokalen samt med sina små löner bestrida de utgifter, som fordras för inköp af papper och andra skrifmaterialier till en mängd inneliggande och utgående expeditioner; — så. och då härtill kommer, att Eders Kongl. Maj:t i nådigt bref till Landtmäteri-Styrelsen den 30 December 1864 förordnat, att Förste Landtmätarne skola hafva lika embetsvärdighet med Kronofogdar, anser Styrelsen det ingalunda vara obilligt om de förre finge åtnjuta samma lön som de sednare eller 2,500 Riksdaler; men då de fleste Förste Landtmätarne nu icke begärt högre lön än 2,400 Riksdaler och Styrelsen icke ansett sig böra fästa afseende vid Förste Landtmätarens i Stockholms län ofvanberörde särskilda framställning, enär hvad af honom blifvit till stöd för hans anhållan anfördt äfven till stor del eger rum i Göteborg och Malmö samt måhända flera städer, och han icke är ovilkorligen förbunden att bo i Stockholm, utan har laglig rättighet att bo å landet inom en half mil derifrån, så hemställer Styrelsen nu endast i underdånighet, att Eders Kongl.
Maj:t täcktes i nåder bereda åt hvarje Förste Landtmätare en årlig lön af 2,400 Riksdaler samt, till bestridande genom Förste
Landtmätarens försorg af nödiga skrilmaterialiers inköp äfvensom städning och eldning af Landtmäteri-kontorens rum m. m. 100 Riksdaler.1'
Uti förberörde underdåniga memorial har Landtmäteri-Styrelsen vidare yttrat följande:
"I den underdåniga berättelse cm Landtmäteriet i Riket under år 1864 som Landtmäteri-Styrelsen den 15 sistlidne Juni afgifvit, har Styrelsen meddelat åtskilliga uppgifter 't om Skiftesverkets nuvarande tillstånd och framtid, af hvilka uppgifter Isynes: att, enär Skiftesverket fortgått under många år, de flesta åren med stor landtmätare-personal och i stor utsträckning hvarje år, fältet för
Landtmätarnes verksamhet nu är vida mindre än tillförene och årligen inskränkes; att, då under 40 års tid intill 1864 års slut 40,185 mantal undergått enskifte eller laga s4skifte, af hvilka mantal 9,243 blifvit skiftade under de närmast föregående tio åren 1855—1864, och det icke i hela Riket återstår mer än 10,085 6 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. mantal, som antagligen komma att undergå laga skifte på alla egorna, hära! följer, att för en landtmätare-personal af samma storlek som den, hvilken arbetat under nyssberörda 10 år, och som ännu finnes samt snarare är i till- än aftagande, arbete med laga skiften icke återstår för stort mera än 11 år eller till år 1876, öfver bela riket räknadt; att sådant arbete icke mera finnes i Malmöhus län och på Öland samt troligen inom kort tid, 2 å 5 år, upphör inom Christianstads, Skaraborgs, Södermanlands och Wermlands län; samt att Landtmätarens befattning med stängseldelningar, antagligen i följd af nådiga Förordningen den 21 December 1857 om egors fredande emot skada af annans bemdjur och om stängselskyldighet, högst betydligt minskats, hvilket ock visar sig deraf att, då af Landtmätare under åren 1855—1859 stängseldelningar blifvit verkställde å tillsammans 113,929,585 sträckfot, hafva samma slags förrättningar under åren 1860—1864 icke angått ens fjerdedelen af förenämnda belopp, utan allenast 27,352,721 sträckfot, och då Landtmätarne år 1857 delade 26,844,781 sträckfot stängsel, hafva de år 1864 icke haft att dela mera än 2,900,255 sträckfot, hvaraf med säkerhet torde kunna slutas, att den tid snart skall inträda, då Landtmätarne icke mera komma att sysselsättas med stängseldelningar“. lödare har Öfver-Direktören vid Landtmäteriet, uti sitt den 31 Oktober 1864 afgifna underdåniga utlåtande angående omarbetning af den nu gällande nådiga Landtmäteri-taxan, upplyst att, af de 409 vid allmänna skiftesverket i Riket år 1862 anställde Landtmätare, 29, eller 1 Förste, 2 Andre, 17 Kommissionsoch 9 vice Kommissions-Landtmätare, hela året varit utan sådan sysselsättning i tjensten, för hvilken ersättning efter Landtmäteri-taxan bestås, — 7 hindrade af sjukdom, 7 af andra befattningar, 1 af suspension och 14 af brist på förordnanden, — äfvensom att af de återstående 380 Landtmätarne, till resor i tjensten, renovation åt enskilde och andra efter taxan betalda göromål, 11 haft anledning använda från 4 till och med 42 dagar, 23 d:o d:o 50 d:o 98 d:o 36 d:o d:o 101 d:o 147 d:o 70 d:o d:o 152 d:o 199 d:o 131 d:o d:o 200 d:o 248 d:o 109 d:o d:o 250 d:o 316 d:o Under åren 1863 och 1864 har ock förhållandet,
enligt Landtmäteri-Styrelsens åsigt, visserligen icke blifvit förbättradt.
Vid betraktande häraf synes det Landtmäteri-Styrelsen klart, dels att många Landtmätare redan icke erhålla jemn sysselsättning i tjensten, utan tvertom alltför otillräcklig såsom vilkor för sin bergning i synnerhet som härtill kommer, att de måste använda en betydlig del af sin arbetstid till tjenstegöromål, för hvilka de icke erhålla särskild betalning, hvaribland den publika renovationen till General-Landtmäteri-Kontoret intager främsta rummet, och dels att allt flera och flera Landtmätare, ehuru skickliga och arbetsföra, skola år efter år samt slutligen omkring år 1876 nästan alla sakna tillräcklig sysselsättning i tjensten, och fördenskull, för så vidt de icke hafva någon lön å stat, utan äro för sitt uppehälle uteslutande beroende af hvad de kunna genom sitt arbete förtjena, utan något sitt förvållande bringas till fattigdom.
Detta gäller egentligen om de vice Kommissions- och Kommissions-Landtmätare, som icke tillika äro Storskiftes- och Afvittrings-Landtmätare samt utgöra ott antal af närmare 400, hvaraf mer än hälften äro Kommissions-Landtmätare.® Bil.
7 Jemte det
Landtmäteri-Styrelsen ansett sig böra fästa uppmärksamheten å ofvanberörde förhållanden och särskildt derå, att många Landtmätare icke' kunna erhålla tillräcklig sysselsättning i tjensten, för att deraf erhålla sin skäliga bergning, har Styrelsen i underdånighet hemställt, att Eders Kongl.
Maj:t täcktes bereda 48 Kommissions-Landtmätare, som icke tillika äro Storskiftes- eller Afvittrings-Landtmätare, en årlig lön på stat af 400 Riksdaler till hvar och en, att tillträdas första gången af dem, som äro äldst i tjensten, räknadt från den tid de blifvit konstituerade till vice Kommissions-Landtmätare, och, i mån af deras afgång, af andre Kommissions-Landtmätare efter nyssnämnde grund, allt efter det Landtmäteri-Styrelsen med underdåniga förslag i ämnet till Eders Kongl. Majit inkommit och desamma blifvit i nåder pröfvade.
I sammanhang med frågan om ersättning åt Förste
Landtmätare för icke blott nödiga skrifmaterialiers inköp utan äfven städning och eldning af Landtmäteri-Kontorets rum, får jag i underdånighet anmäla, att på Eders Kongl.
Majits nådiga pröfning ännu är beroende en af Öfver-Direktören vid Landtmäteriet den 19 September 1862 gjord underdånig framställning, huruvida icke nådig föreskrift kunde vederbörande Läns-Stvrelser meddelas, att låta den vaktbetjening, som är anställd vid Lands-Kanslierna och Lands-Kontoren, jemväl betjena Förste Landtmätaren vid städning och eldning i Landtmäteri-Kontoren och med annan uppassning, som nämnde tjenstemän i och för tjensten oundgängligen behöfva.
I infordrade och afgifna yttranden häröfver hafva de fleste Eders Kongl. Majits Befallningshafvande förklarat det ett sådant biträde icke kan af nämnde vaktbetjening medhinnas, flerstädes derföre att Landtmäteri-Kontoret icke har plats i samma byggnad som öfrige embetslokalerna.
En del Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hafva väl ansett åtgärden kunna anbefallas, men emot särskild godtgöreise till Yaktbetjeningen.
Endast få hafva funnit hinder icke möta emot ovillkorlig verkställighet af förslaget.
Innan jag afgifver mitt yttrande i anledning af hvad sålunda förekommit, anhåller jag att i korthet få anmäla innehållet af en med förevarande frågor sammanhang egande underdånig framställning, som inkommit till Civil-Departementet, men hvars slutliga handläggning torde till Finans-Departementet få öfverlemnas.
Den innefattar egentligen anmäx-kningar vid pensionskomiténs förslag till förordning angående Civil-Statens pensionsväsende, men torde i viss mån äfven böra här komma under öfvervägande, synnerligast för den händelse hinder skulle möta för pensionsväsendets allmänna reglerande vid instundande Riksdag.
Landtmäteri-Styrelsen har nämligen uti underdånigt memorial af den 31 nästlidne Juli ölverlemnat en af nästan alla Förste-, Andre-, Kommissions-, Storskiftes- och Afvittrings-Landtmätare i Riket gjord underdånig ansökning att Eders Kongl. Majit vid aflåtande till Rikets Ständer af Nådig proposition i fråga om pension för Civil-Staten täcktes föreslå förhöjning i de uti komitterades förslag upptagna pensionsbelopp för Landtmäteri-Staten; och har Styrelsen på anförde grunder i underdånighet hemställt, att dessa pensioner måtte bestämmas för Förste Landtmätare till 3,000 samt för Andre Landtmätare, Kommissions-, Afvittrings- och Storskiftes Landtmätare till 2,500 Riksdaler. 8 Bil.
N:o 5 till Kongl. Majda Nåd.