Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Orten och tiden, när samt hvarest den ulf är* (Jas; — uttrycklig benämning af vexel; — om den är ensam, (sola,) ellerj derest flere exemplar utgifvas pä en och samma penningesumma, hvilkendera i ordningen den då är, såsom första, andra, tredje, fjerde, (prima, secunda, tertia, quar ta f) och så vidare; — den persons namn, till hvilken vexeln utfärdas, kallad vexeltagare (Remittent'); — viss penninaesUmma att, på grund af vexeln, uppbäras, i Svenskt eller utländskt mynt, utsatt både med bokstaf ver och siffror, och hvilken summa, hvad anaår sådane vexlar, som utgifvas i Sverige och dragas på Svensk ort, ej må understiga 2,5 R dr Silfverspecie; — den persons namn, hvilken i vexeln anmodas att densamma inlösa, kallad godkännare, (Acceptant); •— orten, hvarest godkännaren bor eller vistas, och hvarest betalningen ske skall- betalningstiden, hvilken kan bestämmas: a) vid uppvisandet, (anfordran, vista sigt); b) viss tid efter uppvisandet; och c) viss tid efter utgifvandet (dato); — samt vexelgifvarens (Trassentens) egenhändig» underskrift. 2. §.
Äro flere exemplar af en vexel utgifne och inlöses ettdera, vare de öfrige kraftlöse. o.
Vexel kan vara dragen på en person, och betalbar hos en annan: Lag-Utskottels Betänkande N;0 17g.
;o den kan vara ställd att betalas till vexel gifvaren sjelf: den kan vara ställd att inlösas af vexelgif varén sjelf på annan ort: den kan vara utfärdad ä annans vägnar, efter full magt, (procura). 4. $. öfverlåtelse af vexel kan ske genom öfverlåtarens blotta namnteckning fin blanco'). II.
Örn Vexelköp. 5.
Vexelköp kan afslutas med eller utan mäklares biträde. 6. $. Vexelgifvare vare skyldig att, samma dag då vexelslutet skett, bålla den betingade vexeln, i flere exemplar när så fordras, vexeltagaren tillhanda, emot undfående af den för vexeln öfverenskomna betalning; åliggande vexeltagaren att vexeln afhemta. 7• ti Ar vexel aflemnad utan att vexeltagaren derföre erlagt öiverenskommen betalning, och fullgör han den icke genast; då bör vexclgifvaren, inom 8:de dagens utgång, protestera och, inom samma tid, jemväl å vexeltagaren taga stämning till den domstol, sorn i 4° ti- sägs: försummas det, håfve då vexelgifvaren ej bättre rätt, än i annat skuhlfordringsmål. 8. ti Då t vänne eller flere exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen (secunda), äfvensom hvart och ett af de följande, uti vexeltagarens hand gällande såsom quitto å erlagd betalning till vexelgifvaren : å betalning för ensam vexel, (sola vexel,) erfordras serskildt quitto. 9• tillvar, som i egenskap af syssloman vexel upphandlar, och vill vara fri från ansvar för densammas inlösen, läte ställa vexeln på sin huf - 20 Lag-Ulskottets Betänkande N.o 179. vildman, och vare då endast i ansvar derföre, att valuta till vexelgifvarén erlägges: låter deremot sysslomannen ställa vexeln på sig sjelf., blifve då, sedan han densamma öfverlåtit, för inlösen af vexeln lika ansvarig, sorn hade han upphandlat den för egen räkning.
Om vexels godkännande. 10.
Hvar, som vexel om händer fått, att derå söka godkännande, vare, om han en sådan förrättning sig påtagit, skyldig att, så fort ske kan, uppvisa vexeln för honom, på hvilken den är dragen, samt äska hans uttryckliga förklarande, om han den godkänna vill eller ej: försummas det, och förefaller emedlertid något till dens förfång, som vexeln öfversändt, vare den försumlige skyldig gifva skadestånd. 11.
Är vexel ställd att betalas å viss tid efter uppvisandet, då bör densamma till godkännande uppvisas itiom tre månader från utgifningsdagen, derest vexeln är utgifven i Sverige och dragen pä Svensk ort, men inom sex månader från samma tid, då vexeln är utgifven i något annat land i Europa, samt inom ett år, derest vexeln är utgifven i annan verldsdel. 12. $. Den, som godkänner vexel, ikläder sig derigenom skyldighet att densamma infria, och må efteråt ej kunna undandraga sig betalningen, om än vexelgifvaren skulle finnas hafva kommit i concurs-tillstånd, innan accepten meddelades. 13.
Godkännandet af vexel uttryckes medelst påskrift af ordet godkännes eller accepteras, samt namnets undertecknande.
Accepten bör, om vexeln är ställd på viss betalningtid efter uppvisandet, dateras, vid påföljd, att eljest betalning för vexeln kan fordras å den deri bestämda tid, räknad från utgifningsdagen. 14• $.
Dr ages vexel på tvunne eller flere personer, såsom bolagsmän, då lag-Utskollets Betänkande N.o 17g.
2J bör godkännandet ske medelst bolagets namnteckning: gifves eljest vexel på tviinne eller Jlere personer, att betalas af antingen den ena eller andra, då är enderas godkännande lika gildt sorn hade vexeln på honom allena varit ställd. 15.
Är vexel ställd att betalas å annan ort, än der godkännaren bor, teckne då han å véxeln, genom hvilken person i den andra orten betalningen erlägges, och vare för densammas fullgörande sjelf ansvarig. 16.
Då vexel till godkännande förevises, bör bestämdt svar, jakande eller nekande, af gifvas inom 24 timmar derefter: sker det icke, anses godkännaren hafva vägrat accepten. 17. $. Varder vexeln icke, inom den i 16 <$\ höstämda tid, godkänd, eller sker godkännandet med vilkor, eller inskränkes till en del utaf vexelns belopp, eller kan ej den anträffas, på hvilken vexeln är dragen, vare. innehafvarén, sedan han deremot protesterat, berättigad till återgångstalan på sätt i 3o fj. sägs. 18. $.
Derest vexelgifvaren, på den tid då vexeln utgafs, egde godkännarens ovilkorliga tillåtelse, att vexeln å honom draga, vare denne förbunden att vexeln antaga och, om det ej sker, ansvarig för all deraf uppkommande skada.
Om vexels betalning genom godkännaren. 19- $•
Är vexels förfallotid bestämd till e n eller flere månader, då skall hvarje månad till 3o dagar räknas: är förfallotiden bestämd till e n eller flere uso, då svarar en uso emot 3o dagar, två uso emot 60 dagar, och så vidare; varande i alla desse fall den dagen oräknad, dä vexeln utgafs eller uppvisades.
Är vexel ställd att betalas midt i månaden, vare då femtonde dagen rätter förfallodag.
Lirg-Ulsfcoltcts Betänkande Ar.-0 17Q. 20.
Är vexelj sorn finnes ställd alt betalas inom viss tid efter ut gifv andel eller uppvisandet, till betalning förf allen, och har icke för vägrad accept redan blifvit protesteradt, åligge innehafvarén, alt, af den person, hos hvilken penningarne skulle uppbäras, fordra betalning, samt, derest sådan icke erhålles, protestera, uti stad senast ä första dagen, och på landet senast å undra dagen efter rätta betalningsdagen: kan ej denne anträffas, prolestere dock innehafvar en som sagdt är: vill eller förmår ej den förre erlägga mera än en del af vexelns belopp, ankomme pä innehaf varén att emottaga, eller icke emottaga, hvad honom erbjudes, men prolestere icke dess mindre för hvad soth brister. 21. §.
Jr vexel ställd att betalas vid uppvisandet, vare, för dess uppvisande till betalning, tid som i 11 ,$\ sägs: erhålles ej betalning, eller kan ej den person anträffas, hos hvilken penningarne uppbäras skulle, eller vill eller förmår ej denne erlägga mera än en del af vexelns belopp, prolestere innehaf varén, efter thy i 20 föreskrifvet är. 22.
Är af vexelinnehafvaren försummadt hvad honom efter 11, 20 och 2> §$>• åligger, håfve förlorat sin vexelrätt emot godkännaren, och hålle sig till honom, såsom uti annat skuldfordringsmål: instämmes ej godkännaren till den i 4° .$'• omförmälde domstol inom ett år efter vexelns rätta betalningstid, vare lag samma. 23. $.
Är vexel ställd att här i landet betalas uti något visst härstädes gångbart myntslag, då bör den betalas i det mynt, hvarå den lyder: är vexeln ställd å utländskt mynt, må betalningen i Svenskt mynt erläggas, efter vexelcurs. 24. §.
Har godkännaren brustit i betalning, vare skyldig gälda växelinnehafvaren ränta till \ för 100 i månaden, jemte full ersättning för honom åbragte kostnader. 25. §.
Harder förfallen vexel icke pä förfallodagen till betalning fö - Lag-Utskottets Betänkande N:o 179. a 3 vetedd, ege inneliafvaren ej rätt till vänta förr, än efter det han sedermera fordrar, men ej får betalningen, och icke heller att, derest vexeln lyder å utländskt mynt, åtnjuta betalning efter högre curs, än den å för fallodagen, eller nästföregående vexel dag noterade, om cursen sedan stigit: hav den fallit, mare inneliafvaren skyldig åtnöjas med betalrting efter gångbar curs vid den tiel då han sig anmäler. 26.. *$*.
Jr vexel godkänd, och betalar godkännaren utan att återfå det exemplar, hvarå godkännandet finnes tecknadt, vare ej fri från betalningsskyldighet till tredje man, hvilken samma exemplar innehar. 27- $•
Har vexel blifvit inom rätter tid protesterad, för bristande betalning af den, på hvilken vexeln varit dragen, stånde annan person fritt, att. med den rätt i 29 sägs, till heder antingen för vexel gifvaren eller någon af öfverlåtarne, betalningen erlägga, och blifve den, till hvars heder betalningen sker, i betalnings b evis et uttryckligen nämnd: innehaf•v ar ens protestkostnad bör då tillika ersättas. 28.
Erbjuda sig flere att vexel under protest betala, efter thy i nästföregående §. sägs, vare den närmast, som till heder för vexel gifvaren, och dernäst den, som till heder för äldre öfverlåtaren, betalning erlägga vill; men skulle emedlertid den, pä hvilken vexeln är dragen, och emot kaniken protest för bristande betalning skett, erbjuda sig att vexeln inlösa, vare han dertill berättigad framför annan. *9• §■
If var, som betalar till heder för vexelgifvare eller öfverlåtare, ege att, med den sålunda godtgjorde innehafvar ens rätt, söka sin ersättning af vexelgifvarén, och jemväl, derest inlösen skett till öfverlåtares heder, af ej mindre honom, än äfven dem, hvilka vexeln förut öfverlåtit, om sådane finnas: håfve ock emot den, på hvilken vexeln varit dragen, lika rätt med förre inneliafvaren.
V. C AP.
Chn åter gängstalan, 3o. $. Sedan vexel blifvit protesterad, vare sig för bristande accept eller Lag-TJlshottets Betänkande iV.-o 17g. bristande betalning, ege innehaf varén genast fordra liquid af 'vexelgifvaren och öfverlåtarne , en eller flere, såsom till honom ansvarige, en för alla och alla för en; men är, genom någon med vexeln vidtagen åtgärd, senare öjverlåtares rätt emot en föregående förverkad, dä ege innehafvaren emot den förre ej någon talan. 3u $.
Har den, som godkänt på honom dragen vexel, kommit i concurstillstånd förr, än vexeln är till betalning förfallen, kan innehafvaren jemväl, ej ter gjord protest, genast fordra betalningen af vexelgifvare eller öfverlåtare, efter tliy i 3o f. sägs. 32. §.
Vid betalning för återgången vexel, vare innehafvaren berättigad, att af vexelgifvare och öfverlåtare fördra den hufvudstol, hvarå vexeln lyder, ränta till i för 100 i månaden, räknadt frän vexelns rätta betalningstid, om Venna är förfluten, och till dess liquid sker, jemte ersättning för protest-omkostnader, postpenningar för 2:ne bref, nemi. ett fram och ett tillbaka, mäklarearfvode lill | för 100, då mäklare blifvit begagnad, provision lill \ för 100, och mera, när provision på flere ställen bevisligen blifvit betald, samt de skäliga umgälder, som dessutom för innehafvaren bevisligen uppkomma.
Är vexeln ställd att betalas i utländskt mynt, bör, derest curs en stigit, sedan vexelslutet skedde, betalningen erläggas efter den curs för vexlar, pä enahanda förfallotid med den förra vexelns, som är gällande när liqvid sker, men, om curs en emedlertid fallit, utgöras efter den curs, hvartill vexeln blifvit köpt, eller sorn, i händelse curs-beräknini köpet ej ingått, eller ej kan till beskaffenheten visas, var vid köpetillfället i allmänhet gällande: allt med förhöjning, motsvarande ränta till i för 100 i månaden under omförmälde förfallotid, dock med afräkning af den tid, som för den protesterade vexeln ännu kan återstå. 33.
S Vexel-innehafvare ege rådrum, att, i saknad af godvillig betalning instämma vexelgifvare och öfverlåtare till den i 40 f>\ omf örmälde domstol inom följande tid: är vexeln ställd att betalas i Sverige, stämmes svaranden, om han bor eller vistas i samma
Län, der betalningen s/ie bort, Lag-Utskottets Betänkande N.-o lyf). bort, eller i Länet näst intill, inom sex veckor, men eljest inom tre månader: är vexeln icke ställd att betalas i Sverige, bör vexelgifvare eller öfverlåtare, som i Sverige bor eller vistas, vara stämd inom sexmånader frän rätta betalningstiden, derest betalningsortcn är i Europa, eljest inom ett år från nyssnämnde tid. 34 $.
Underlåter vexelinnehafvare att iakttaga hvad honom i u, 20, 2/ och 33 ålägges, håfve förlorat allt anspråk emot ej allenast öfverlåtare, utan äfven vexelutgifvarén, har denne senare ej hos godkännaren ställt valuta till vexelns infriande, vare dä ansvarig såsom uti annat skuldfordringsmål. 35 $. öfverlåtare, som vexel inlöser, träder derigenom uti dens ställe, från hvilken inlösningen sker, dock, hvad andra öfverlåtare af samma, vexel angår, endast emot den eller dem, hvars öfverlåtelse är äldre än hans egen: föranlätes han att, i saknad af godvillig betalning, till domstol instämma föregående öfverlåtare, eller vexelutgif vare, håfve tid dertill inom tre månader, ifrån det han sjelf, inom föreskrifven tid, blifvit stämd eller godvilligt betalt: stämmer han ej inom nyssnämnde tre månader, gånge pä sätt i 22 och 34 stadgas.
Gap. Om Protest. 36 $.
Protest skall verkställas emellan klockan g f. m. och kl. 7 e. m , i stad genom Notarius Publicus eller Magistrats.person, jemte ett tillkalladt vittne, och å landet genom edsvuren Kronobetjent, jemte ett tillkalladt vittne, eller af annan person jemte 2:ne tillkallade vittnen; och böra de alla kunna skrifva. 37. $. Öfver protest skall skriftelig handling upprättas, innehållande: fullständig afskrift af vexeln med hvad derå finnes tecknadt,' — den Bilt. lill R.
Prot• i83j och i83S. 7 Sami. 1 Afd, 2 Bandet. 4 io:de Häftet.
Lag-Utskottets Betänkande N.-o typ. sökandes anhållan eller påstående; — det svar derå gifves ; •— det förbehåll, som för sökanden af förrättningsmannen göres; •— ort och tid, hvarest och när protesten sker; — samt förrättningsmannens och vittnets eller vittnenas egenhändiga underskrifter. 38.
Anträffas ej den, emot hvilken protesteras skall, bör protesten verkställas vid hans bostad: i händelse underrättelse derom icke kan erhållas, kåfve sökanden ändock förvarat sin talan, derest han, så fort ske kan, och senast inom i/f dagar, förhållandet anmäler hos Konungens Befallningshafvande eller närmaste Rådstufvu-Rätt. 3g. $. Vexelinnehaf vare är ej befriad från skyldigheten att protestera derigenom, att den, på hvilken vexeln är dragen, aflidit eller kommit i concilr stillstånd.
VII C AP.
Om laga domstol och om rättegången i vexelmål. 4° $•
Bätter domstol för vexelmål, deri vexelrätten icke är förlorad, vare Rådstufvu-Rätt i den stad der svaranden bor eller anträffas, men om han å landet bor eller anträffas, Rådstufvu-Rätten i närmaste stad derintill. 4*- S Stämning i vexelmål skall, när sökanden så askar, meddelas till samma dag, om Rätten då sitter och svaranden är så till hands, att han kan sig före rättegångs timmans slut infinna. 42. $. Derest Rätten ej funer något förekomma, som fordringsanspråkets giltighet förringa bör, döme då genast till betalning, och förordne tillika, huruledes, i brist deraf, utmätning och by sättning straxt ske må; dock skall, för vexel sorn med protest återkommit, utmätning eller bysättning icke kunna emot vexelgifvare eller öfverlåtare verkställas förr än 3 dagar förflutit, ifrån det han bevisligen blifvit krafd. Lag-Utskottets Betänkande N.o tyg. 27 43.
Är målet af sådan beskaffenhet, att det ej kan eller bör å första rättegångsdagen af göras, må likväl dermed ej fördröjas längre än högst nu digt prof vas. VIII.
Allmänna bestämmelser. 44• <5*.
Inträffar tid, att betalning fordra eller fullgöra, att protestera, eller att något annat iakttaga, d helgedag, då ege man det göra å nästa söknedag derefter. 45. $.
Är i annat land iakttaget hvad sorn å hvarje ort för sig kan vara lag och sedvana likmätigt, dä håfve det sin laga kraft.
I sammanhang härmed får Utskottet jemväl hemställa, om icke Rikets Högt.
Ständer, vid öfverlemnande till Kongl. Maj:t af deras underdåniga förslag till ifrågavarande
Lag, måtte uttrycka den underd. önskan, att Kongl. Maj:t täcktes, genom serskild Författning, som liktidigt med samma
Lag kunde promulgeras, meddela de reglementariska föreskrifter Kongl. Maj:t i Nåder kan pröfva nödige, i stället för sådane, till Börs- och Mäklare-Ordning hörande lu°bestämmelser, som äro intagne uti de serskilda Författningar, hvilkas uppliäfvande blifvit föreslaget.
Hvad slutligen vidkommer den i Herr Rosenblads motion gjorda framställning, all, ”med afseende pä olämpligheten deraf, att emellan Brödrarikena ej några omedelbara vexelförbindelser egde rum, en underdånig anhållan måtte hos Kongl. Maj:t göras derom, att Kongl. Maj:t täcktes låta ombesörja ändring i delta fall både i Sverige och Norrige,” så enär, Utskottet veterligen, hinder för det närvarande icke möter för inbyggarne i del ena landet, att draga vexlar på det andra, med all den rätt, som vexlar i allmänhet tillagd är, synes skäl ej heller vara för handen, att i Lag-Utskottets Betänkande N'.o 1"]Q. det af Herr Rosenblad sålunda omförmälde hänseende någon serskildt åtgärd tillstyrka.
Reservationer, dels af en Banco-Utskottets Ledamot, i afseende på samma Utskotts ofvanberörde, enskilt afgifna yttrande, dels af en Ledamot utaf Lag-Utskottet, bifogas.
Reservationer: af Herr Helsingius:
Då jag icke kan förstå Rikets Ständers mening med remiss äfven lill Banco-Utskottet, af frågan om Lagstiftning för inrikets vexlar, annorlunda, än som ett åliggande för Banco-Utskottet, att yttra sig om och under hvad vilkor, eller hvilka Lag-bestämmelser, omloppet af inrikes vexlar kunde blifva för realisationens bestånd, och för penningerörelsen i allmänhet, som dermed har omedelbar gemenskap, nyttigt eller skadligt, så har jag icke kunnat deltaga i beslutet, att med ett så obestämdt yttrande, sorn nu blifvit Lag-Utskottet meddeladt, helt och hållet skilja Banco-Utskottet ifrån behandlingen af denna vigtiga fråga; hvilket jag vågar anse vara så mycket mera oformligt, sedan Utskotten redan länge behandlat frågan tillsammans, hvarföre jag föranlåtes alt häremot anmäla min Reservation, med vördsam anhållan, att den måtte Betänkandet till Rikets Ständer åtfölja;’' af Herr Hesslej som ansett någon nunimi-sumraa för inrikes vexlar icke behöfva eller böra stadgas.
STOCKHOLM, Ecksteihska.
Tryckeriet, 1335.
Lag-Uti kottets Utlåtande N'.o 180.
]N:o 180.
1 Ankom till Exp..-Utsk. den 4 April.
Utlåtande, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande lS:o 64, öfver väckta motioner, om antagande af en mera fri assigne rings rätt enskilde emellan än nu eger rum.
Detta Betänkande har blifvit från samtélige Riks-Stånden till Utskottet återremilleradt, på grund af gjorde anmärkningar.: af Herr Friherre L.
Boije: att elen fria assignerings-rätten varit erkänd och i lag befästad intill dess, med år 1 765, ett stryp-system inträdde, hvilket varit hardt nära alt skaka Sverige i dess grundvalar, och som icke blott låg till grund för jden thron-afsägélse Konung Adolf Fredric gjorde, utan jemväl, genom sina verkningar, föranledde ett allmänt missnöje hos nationen och afskafFande vid 1772 års iRiksdag af den makt Ständerna innehåll och missbrukat.
Det ingrepp i pfivat-rätten, sorn man då tillät sig i afsende på invisningars utfärdande, har sedermera, med eller utan mod iliea tioner, qvarstått till vår tid.
Vid 1817 års Riksdag gick man ännu längre.
Det var ej nog att Sländerne indrogo 4 och 1 f2 millioner Riksdaler uti Discont-papper och allmänna invisningar; man trodde sig ej kunna tillräckligen gynna penningeintei esset, på den enskilda industriens bekostnad; man förbjöd derföre äfven de skrifna assignationerne, eller fästade dervid sådana vilkor, alt de endast blefvo tillåtna i stort, nemligen på 100 Riksdaler eller deröfver, hvilket medgafs, emedan man eljest hade generat Stockholms Börs och de rika, de der åter icke träffades, då man förbjöd assignationer på lägre belopp.
Delta stadgande gaf emedlertid snart följder, som fullkomligt utvecklade principens origlighet, och vid 1823 års Riksdag anhöllo Rikets Sländer enhälligt hos Kongl. Maj:t om en Författning, som skulle återbringa assignations-rätten till samma förhållande, sorn det, Iivari den var före 181S, eller åtminstone med ganska få modificationer deri.
Men man begärde Kongl.
Majit sanctions, icke blott på principen, utan äfven på åtskilliga bihangsfrågor, såsom .att en assignation, sorn icke blef inlöst i rätter lid, skulle gifva innehafvaren rättighet till 12 procents ränta.
Maj:L behagade i Sitt svar till Rikets Ständer förklara, att Kongl.
Majit i allo gillade principen, men kunde, i anseende till stadgandet om 12 procents ränta, icke lemna sanction åt förslaget.
Intet hade lii/inng till R, it.
Vrot. i834 och i835. 7 Sami. 1 Ajd. a Bandet. utte Häftet. r 2 lag-Utskottets Utlåtande K:o iSo. nu varit lättare, än att, då Kongl.
Maj:t tydligt förklarat
Sig vilja gå Rikets Ständers förslag i principfrågan till mötes, borttaga stadgandet om 12 procents ränta, och Nationens önskan i afseende på invisnings-rätlens återfående hade vunnits.
Så skedde det likväl icke.
När man vid sistlidne [Riksdag ville rätta felet, gjorde man upp ett annat förslag, och glömde dervid, att sätta föreskriflerne om invisningars form, i öfverensstämmelse med Kongl. Förordningen den 28 'Junii 1798; och för andra gången afgaf Kongl. Maj:t det svar: att Kongl. Majrt förblef vid Sin förra benägenhet att godkänna principen, men vägrade sanctionen å lag-förslaget derföre, att det ej instämde med nyssnämnde Kongl. Förordnings stadgande, rörande garantierne för documentets riglighet, hvilka voro lika nödige för dessa, som för andra skuldebref.
Riksdag åter hade Lag-Utskottet alldeles frånträdt den princip, som vid de 2:ne senaste Riksdagarne blifvit framställd, och gifvit ett lagförslag, hvilket åsyftar alt bibehålla det assignalions-tvång, som nu trycker allmänna rörelsen.
Herr Friherren kunde ej gilla detta, utan yrkade återremiss, på grund al brist i sjelfva principen, med anhållan, alt Utskottet ville återgå till de ganska rigtiga princip-betänkanden, som varit gifne vid i8a3 och 1828 årens Riksdagar, men utan att dervid fästa några bihang, så beskaffade som de förra voro, hvilka ånyo kunde medföra ett afslag, i stället för det bifall, man eljest hade att emotse.