Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet får, i anledning af detta allt, andraga, att, under det
Utskottet för sitt omdöme s detta ämne, icke bordt lemna utan afseende de allmänna grunder som för uppfyllandet af en
DiscontTnrättnings egentliga ändamål finnes intagne, och hvilkas likgiltighet ingen oväldig Iean förneka, Utskottet dock tillika hufvudsakligen fästat uppmärksamheten på de* olägenheter, sorn af de yrkade långa hetilnipgsisruiinein® nödvändigt måste uppkomma, «j allenast för UiscpntVerket, utan «ck för lånsökand eine sjelfve.
Och då Utskottet ansett sin pligt tillhöra, att ieke, för beredandet af några få ögonblickliga fördelar, förbise ds mångfaldigt svårare följder, spm af deni skulle uppkomma, och i stället för att »ilnska, förvärra det onda man velat undvika; har Utskottet också icke kunnat medgifva »yttäh éf omsättningstidens förlängande, enär det - ined-'temlig' visshet, kan -beräkna», att, s®-, ISaneo Utskottets Beténkandtn- ji| dan
DiscontränSan blifvit nedsatt under det belopp, sorn efter lag, enskilde emellan, ännu får ega rum, ifrågakomne
Ian skola blifva be* gärligare än förr, och mera eftersökas, si att DisConlFonden, hvars nuvarande summa redan finnes till fullo upptagen, äfven med den nu beslutna tillökningen snarligen torde komma att helt och hållet begagnas, samt när detta skett, en förlängd omsättningstid allenast föranleda dertill, alt tillgångar för alla efterkommande lånsökande saknas, och denna omständighet än. ytterligare underhålla den öfverklagade förlägenheten och hindra möjligheten för DiscontVerket att bispringa dem sota ega största behof och anspråk, att af dess biträden blifva delaktige.
Otvifvelaktigt är äfven, att den redan anmärkta svårigheten att erhålla löftesmän, skulle betydligen ökas, om D iscontlånen komme att löpa i dubbelt så lång tid sora nu erfordras för deras slutbetalning, och den förlägenhet man jemnväl i denna del trott sig kunna afhjelpa, än vidare tilltaga.
De förmåner man således väntat sig af den önskade förändringen i bet aini ngsvilkoren skulle, efter Utskottets tanka, icke vinnas i närvarande tid, då behofvet af låneunderstöd så ansenligen tilltagit, och de skuldsatte, hvilka ensamt genom ytterligare lån anse sig kunna räddas från undergång, blifva helt och hållet betagne tillfället, att på sådant sätt upprätthål - la sig.
Och finner Utskottet på dessa och de i Utskottets förra Betänkande åberopade skäl, icke anledning att frångå sitt tillstyrkande, ona 3a&
' Banco-1. tskoiitis BetäulanJw. afbetalningsprocentens bibehållande vid *:del af primiaya capitalet hvar sjette månad.
Inom Hög v.
PresteStåndet å'r, angående andra puncten i Betänkandet andragit att, 'ehuru rättigheten för Herrar BancoFullmäg, tige att öfvervara Pirectionens sammankom* ster och öfverläggningar, ej kunde sättas i håga, Utskottets förslag, att deras upplysningar
Och yttranden rörande förekommande låne-anBökningar skulle i Protocollet intagas, likväl Ipke kunde godkännas, dels derföre att Discontpjrec. tionen, såsom en OpinionsDomstol, borde vara utan alla influencer från andra håll, dels att det vöre en oformlighet, att till Pirectionen icke hörande personer skulle få deltaga uti dess öfverläggningar och beslut, och yttra sig för tillstyrkande eller afslag af inlemnade låneansökningar, samt dels att sådane upplysningars införande i Protocollet skulle förprdsaka, jemte andra olägenheter, tidsspil» |an och vidlyftighet i görotnålen.’’
På Utskottet tillstyrkt, att det må letn|jae gn hvar af Herrar JfaricoFullmägtige Öp^- pet, att till upplysningars meddelande.
Piscpnf.
Pirectionens sammankomster pcb öfyerläggningar Öfvervara, har sadant, på sätt Betan? kandet äfven bestämdt uttrycker, skett med vilkor, att desse Fullmägtige ide hofra rättig«• het att i beslut och voteringar deltaga, utan blott ppplys-pingsyis gifva ett dem veterligt fpyhåf.
Igndp tillkänna, och önner Utskott#* alltså Bauco-Utskottfts T&tidnkcindcn, 32 51 hvarken något inflytande på Directionens beslutande r^tt deraf uppkomma, eller att antecknandet i Protocollet af dylika upplysningar, som endast, när ett lån med föranledande deraf blifvit bifallit, bör ega rum, skulle kunna förorsaka något synnerligt binder i Dire* ctionens göromål; hvarföre Utskottet äfven förblifrer vid sitt tillstyrkande i denna del.
Några Ledamöter inom Hederv.
BondeStåndet hafva, i afseende på tredje puncien af Betänkandet, instämt ut‘t den reservation en Ledamot af Vällofl.
Borgare-Ståndet bifogal Utskottets yttrande, i frågan om skyldighet för DucontDirectionen, att i Protocoll eller antnälningssedlar uppgifva skälen, på hvilka dess beslut till afslag å sökte lån sig stödja , samt deraf lemna klagande del; med tillägg derjemte, att den som tede* af rättvisa grunder, gerna offentligen redovisade dern, samt om BancoDiscontDirectioris Ledamöter annorlunda tänkte och handlade, de voro ovärdige den förtroende post Nationen åt dem uppdragit; äfvensom samma Ledamöter ansett det i puncten omnämnde förslag af BancoFulImägtigen Longberg, rörande extracter utur Discontens böcker öfver BondeStåndets lån, förluster för Verket å dem m. nu, i jemnförelse med personer af andra Stånd, hafva för god grund för att böra förfalla, genom den invändning, att ingen af, Discont Verkets Tjenstemän kunde ött sådant arbets verkställa» utan'sär - S$S8 Santo Uttholtets Betän&anden. slcildt arfvode, «om af Banquen ej borde be* talas, och hvilka extracters anskaffande det ejj borde vara BandeStåndet förment att på dess bekostnad föranstalta, såsom en nyttig bilaga till BapcoVerkets publicitet,”
Af dessa anföranden finner Utskottet icke anledning att ändra eiler tillägga något i dess redan afgifne yttranden öfver berörde delar af motionerne, och må det på Hederv.
BondeStåndets eget bepröfvande ankomma, om nyttan af de omförmäldte extracternes uppgörande, derom Utskottet redan gifvit sin tanka till* Jtänna, må motsvara den derföre erforderliga kostnad* Sluteligen Uv det inom Hederv, Bonde» Ståndet yrkadt, ’’att, som den olaglighet icke sällan skall inträffat, att skulder till Discont* Verket utmätas, utan att originalskuldsedeln presenterades, hvilket, efter hvad offentliga geier bevisade, vore ganska farligt för Gähle' närén5 Utskottet alltså vilie föreslå afhjelpandet af ett sådant ofog, och derom med Bag» Utskottet öfverlägga; äfvensom att, då Di* $contDirectionen skulle neka lån åt cautionister för en låntagare, under dea tid utsökning för bristande inbetalning emot denne sednare egde rum, den ordning borde vidtagas, att när löftesman med vederbörande Executionsraans bevis styrkte, det ingen brist hos den lagsök$S y9Jf. att befara, deras för honom ingång»® Banco Ijfsiötttts Betänianden; borgen icke skulle verks emot deras lånerättighet. ” *'
Hvad förra delen häraf angar, får Utskottet erinra, att da Gäldenären redan vid lagsökningen erkänt skuldens rigtighet samt utslaget, hvarigenom betalningsskyldigheten ho. noin ålägges, åter grundar sig på detta erkännande, och på den ifrån Discont Verket hos Executorn företedde bestyrkte afskrift af Original Skuldebrefvet, åtgärden att vid utmätningen presentera sistnämnde handling, är öfverflödig, så vida icke meningen vore, att Gäl. denären då borde förbindelsen återfå; men då eådant icke kan ske af den orsak, att hvar och en Gäldenär uti det till Discont Verket utgifne reversal förbundit sig, att ovilkorligen genom insättning i Rikets Ständers Banque, och
Ban cö-attestens njlemnande betala lånet, hvaraf följer, att originalförbindelsen, icke får ifrån DisconiVerket utlemnas, förr än de af Executorn sndrifne medlen på detta sätt till Disconten inkommit; så anser Utskottet sig icke kunna föreslå någon rubbning i detta hänseende, enär
DiscontVerkets säkerhet härigenom är förvarad, och det beror på hvar och en låntagares egen omtanka, att sedan lian, efter anstäld utmätning, godtgjort sin skuld, af vederbörande Executor taga qvitto deröfver, intilldess Original-låne. reversalet varder honom återsfäldt, eller ock genom noggranhet i betalningsskyldighetens uppfyllande, sjelf hos Discont Verket emottaga sin utgifna förbindelse.
Beträffande åter dea sednare omständigheten, så 330 Banco-Vtskottets Belänjiandert.
, ehuru DiscontDirectionen inom 3 rnånader efter förfallotiden icke vägrar
Ian åt personer, hvilka häfta för ännu ouppfylda löftesförbindelser, enär fullkomlig säkerhet finnes hos dem, så väl för den ingångne cautionen, i händelse fråga örn dess godtgörande skulle uppstå, och det lån de sjelfve sökt, samt dessa särskilda förbindelser icke öfverstiga den högsta summa en person på en gång får såsom lån innehafva, måste likväl i der fall, dä lagsökning emot låntagaren vidtages, och hvilken, när caution!» sterne bo inom samina Län eller Stad, äfven sträcker sig till dem, Directionen icke kunna åläggas att utgifva nytt lån till sådane personer, sorn ännu icke uppfyllt andra förbindelser, hvilka de såsom för egen skuld ingått; och tlå härförutan ett bevis af det innehåll sorn föreslaget blifvit, nemligen att ingeri brist hos den lagsökte låntagaren aort att befara, icke lemnar bestämd visshet, att tillgång verkligen finnes till skuldsummans erhållande; kan Utskottet ej helier tillstyrka någon bindande föreskrift för Directionens pröfning och åtgärder i afseende på lånearisökr.ingar af löftesmän som icke infriat den skuld, hvarföre de hos Discont Verket förut häfta.
Utskottet har sålunda ej kunnat i något hänseende frångå dess förra Betänkande och öfverlemnar detsamma, jemte hvad nu anfördt blifvit, till Bikets Ständers sluteliga pröfning.
Banco* Utskottets Uetänkanden. 23*.
A-nkorn den 26 Not. 1893» Betänkande, i anledning af vuckt motion, om förändring uti nu gällande beläningssiitt oell heläningsvärde rt Guld och Silfver i Banquen, G enom Utdrag af Häglof!.
Ridderskapets och Adelns Protocoll, af den i3:de sistlidne September, har till BancoUrskottets utlåtande blifvit remitterade det förslag Herr Gustaf Hjerta framställt, ’’aft med upphäfvande af de vid Gulds och Silfvers beläning i Banquen nu förenade svårigheter, bestämda 1 ringa L.ånesumma och korrt tid, Bikets Höglofl.
Ständer måtte besluta: att Silfver må i Banquen belänas med 116 sk.
BancoSedlar för lin Riks. daler Specie eller deremot svarande Verksilfver, i arbetadt eller oarbetadt , under följande vilkor : 1:0
Att derföre erlägges 1 procent i årlig ränta. 2:0
Att panten inom 5 år utlöses, eller ock räntan inbetalas, samt paritbeviset förnyas. 3:0
Att, om detta icke iakttages, Panten tillfaller Banquen utan invändning. 4:0 Att Panten är af 10 lods vigt och derutöfver; hvilken anstalt skulle bereda möjlighet för handeln att intaga Metaller i Riket samt dem använda; qvarhålla Silfvervärdet yjd den nu varande *» och sätta inhemska Näf» [332 Bonco-Utskötttla Ett'fai enden. ringar i stånd att begagna Utländska Capitaler, utan att frukta några förluster, genom plötsliga förändringar i Sed lames Silfvervärde;” äfvensom det särskilda anförande Herr Friherre Jacob Cederström i samma ämne afgifva, af innehåll: ”att Guld och Silfverpanter borde belänas så nära det verkliga värdet som möjligt voret att, då invexling af Silfver i Bartquen skulle ske efter en Cours emellan iso och 128 sk., så borde 120 sk. vara normen för Silfver- och Guldbeläningen: att räntan på sådane
Uån kunde bestämmas till tn procent , men deremot ingen förändring göras i afseende på de åtgärder, sorn skola vidtagas i händelse de voro iörfallne ; samt, så länge räntan ordentligen betaides, egaren hafva rätt att uttaga panten emot insatt valuta, rnen , vid uturaktlåten betalning af räntan , ej återfå sitt silfver mot det pris, till hvilket han insatt det.’’ BancoUtskottet hyser för dess del dera öfvertygelse, att i likhet med hvad Herrar JiancoFullmägtige uti häröfver afgifvet utlåtande äfven anfört, den, efter nu gifne föreskrifter, i Banquen tillåtne utlåning på Guld och Silfver, bör anses såsom en förnämligast till den behöfvandes fördel stadgad inrättning hvarest lån till lindrig ränta står att erhållas, med visshet om pantens återfående vid lånets inbetalning; och i sådant afseende har Utskottet jemväl funnit denna inrättning böra än vidare fortfara , likväl med den förändring Utskottet nu tror sig fcnnm föreslå, att sorn 2aneo-Utsioittt» Vttänh andin'.
33_3’ silfvervärde! alltför väl medgifver en förhöjning i belåningen, densamma må bestämmas sill En Riksdaler per "Lod.
All annaa låneoperation på Silfver afstyrker Utskottet helt och hållet, i synnerhet efter de här ofvan föreslagne grunder af 5 års Eånetermin och till en procents ränta, emedan detta endast skulle föranleda till en ytterligare försämring af Ranquens sedelmynt, och dessutom hafva betydliga Cours-speculationer till följd, i händelse att rike utländske Capitalister dermed ville befatta sig, hvarpå exempelvis må anföras, att under loppet af sommaren , då exporten är liflig osh god, vexeltillgång finnes, kan en speculant låta successiv© i Bariquen insätta och beläna från Utrikes ort infördt Silfver, 5, 30, 15, a ao,000
R:dr i sender» mer eller mindre; han har då ej svårt att lika successift uppköpa Vexlar till en billig Cours, samt på sådant sätt ganska nära realisera sitt Capital, hel dst efter det af Motionairerne nu föreslagne Beläningsvarde till ljfe & 3ao sk. per Riksdaler; sedan har han ej mindre än 5 års tid att speculera på myntförsämring, och att, efter omständigheterne, återtaga sitt silfver med stor vinst.
Alla våra handelsolyckor, politiske förhållanden och inträffande missväxter verka till hans förman» oberäknad! att en större och obegränsäd mängd af sedlar, hastigt utkastade, utan reel fond, alltid medför en dylik effect; ty såsom reti Fond för JBanquen kan ej anses det Silfver, som tillhör jprije man, och hvilket, när 10m helds*» 334 BanwUisiöttet» tietiln&andefli Iean återtagas.
Det förefaller Utskottet gansta! sannolikt, att våf Cours genom dylike operationer skulle komma att helt och hållet herö af rike Speculanter, i synnerhet af utländske Bartquierer, hvilka, eri gång Underrättade oa* de vidtagne rnesurerne, nog skulle förstå att sig det* af begagna, så att densamme, til! ett varnande exempel, lätt kunde från iso sk, uppdrifvas till 2oo sk. och deröfver.
I öfrigt bör Utskottet Upplysa, att, efter hvad Banquens Commissarier särskildt tillkännagifvit, med undantag af Ducat et samt Svenska Guld och Silfver-Medailleri någon beläning på myntadt Guld och Silfver i Banquen icke egt rum , utan lån utgått endast på confrollerade Guldpiecer, såsom ringar, örhängen m, m. och på controlleradt Verksilfver, i enlighet med Kongl, Kungörelsen den 2 q
September 1818 och de deruti citerade Kongl. Förordningar; äfvensom att en beläning af guld och silfver på sätt och mot de vilkor Herr Hjerta föreslagit ansenligen skulle öka Banco göromålen samt föranleda till iakttagande af särskilde försigtighetsmått till Ut. rönande af ingifne effecters rätta halt, så vida belåningen utsfräckei till guld och silfvévmynt af alla slag jemväl de utländske, hvilka omständigheter likväl förtjenade ett mindre afseende, enär de olägenheter och hinder, som deraf uppkomma, kunna undanrödja», så vida Utskottet anset? den föreslagne anstalten i det hela nyttig.
Och finner på desse anförde förenade skäl Utskottet sig således icke kunna, med anledning af den väckta motionen, på sätt redan är nämndt, Banco- Utskottets Betänkanden.
335 tillstyrka annan förändring i gruliderne för ifrågakornne beläning i Banqnen, än att, i stället för de i Kongl. Kungörelsen den 29 September 1818 bestämda 40 sk., beläningsvärdet å ett lod, arbetadt controlleradt silfver , m°i varda förhöjdt till 48 sk. eller 1 R:dr BancoSedlar, Hvarom, i händelse Rikets Höglofl.
Ständer skulle finna godt sådant bifalla, en allmän Kungörelse torda böra hos Kongl. Majit i underdånighet begäras.
Detta varder Rikets Hölofl.
Ständers pröfning vördsamt understäldt.
Stockholm den ai November 1823.
Ankom den 26 Nov. 1823- 17tlätände till Rikets Högloft.
Ständer i anledning af inkomne anmärkning gar, frän Välloft. BorgareStändet, vid Utskottets Memorial N:o 6 a , angående förrättad Revision öfver BancoDiscontVerkets förvaltning och Räkenskaper får år i8sfa, oah någre föreslagne stadganden för framtiden som med samma Verk ega gemenskap.
VU|-L BorgareStåndet har genom Proto*ollsUtdrag af den 3:dje i denna månad till Utskottet återremitterat dess ofvannämnda Memorial, sedan anmärkningar blifvit gjorde: 33® 'Barteu-Vtiloitttts BifåntkanSrj-u 1:0
Att den af Utskottet vid sista jRife&> dag §t BancoDiscontStyrelsen uppdragne närmare granskningsrätt, i anseende till Allmogens låneansökningar, nu ej bordt afstyrkas, emedan den förlust sorn drabbade denna MedborgareClasS, genom ökad skuldsättning utöfver behof och möjlighet till betalning skulle ingripa mera i Statens bästa, än andre låntagaies ställningar och förhallanden. gro Att Directioneris Ledamöter icke bordt uteslutas från rättighet, att i Disconten upptaga och innehafva lån, då en Directeurs Jjånehandlingar kunde af de öfrige
Directeurerne pröfvas med lika noggrannhet som hva* och en annan persons, samt Utskottet dessutom medgifvit Ledamöterne länsrätt på pu« blique papper. 3;o Att, hvad accorder eller eftergifter ä lån beträffade, hvarom Utskottet .ansett pröfningen böra hänskjuta® til!
Rikets Ständer, dylike enskilde mål borde sa vidt möjligt är* skiljas frän Städernas befattning samt af BancoUtskottet afgöras, eller ock, endast om och när dertill finnes anledning, af Utskottet un» derställas Rikets Ständer; hvarigenom således förekommes, att Ständerna blefvo besvärad© jned alltför manga småsaker.
Uti desse omständigheter så väl sona' hvad i öfrigt Utskottets Memorial innehåller „ anser Utskottet sig tillräckligen hafva uppgift» vit skälen för sitt tillstyrkande; och då Ufs&ottel finner ©fvanbereid® anmärkningar ic&® Bartea-Utskottets Betänkande»* 3 37 gifva anledning till ett ytterligare utvecklande af grunderne för Utskottets förslag; får Utskottet, med åberopande af dess innehåll, endast vördsatnt upplysa, att genom beslut af ilen 3:dje och louie innevarande månad, hvil* ka blifvit Utskottet tillkännagifne, Höglofl.
Ridderskupet och Adelil , Högvördiga PresteStändet samt Hedervärda JBondeStändet redan godkänt Utskottets Memorial, och att, i föjld deraf, de deruti tillstyrkte ändringar, vunnit gine Stånds bifall.
Stockholm den ai November lSaj.
Nto 83.
Ånkont den 30 Köv. 1823.
Ständer, angående nagta nödige ansedde förklaringar och ytterligare controller i afseende pä lanquens Cassör i jemte en ärlig ersättning af 200 R.dr för CassaCommissariens derigenom ökade arbete och möda.
T_Jti det Memorial BancoUtskottet, under Nto 56, afgifvit, rörande contanta medel sorn Casseuren vid Stockholms Stads AuctionsVerk, P M. Loström, Sr 1821* till en Banquens Casseur mot särskildt Recepisse aflemnat, hat Bihang till Riks* St., Prat.. 1823. 6:te Sami N.o 22 Hokm- Bttäftienéts* Utskottet omförmält angelägenheten, ett för framtiden afhjelpa en och annan ofullständigliet och brist uti nu gällande Författningar, beträffande dels hvad Allmänheten har att iakttaga vid penningars insättning i Banquens Cassör, och dels de inom 'Verket tid elter annan vidtagne och stadgade ordningar till vinnande af nödig controll på Casseurernes uppbörder. X förstnämnde hänseende, eller hvad de af Allmänheten skeende insättningar i Cassör* ne angir, har Utskottet ansett Banquens och insättares ömsesidiga säkerhet i så måtto ej vara tillräckligen förvarad: j) Att uti Kongl. Resolutionen af den J1 Junii 1698, det väl blifvit Banquens Cas* teurer vid tjensten* förlust förbudet, att såsom qvittens* för deras uppbörd, utgifva någon partikulier och éj efter det tryckta formulaixet inrättad sedel, men utan att något äfventyr tillika bestämdt stadgas för den insättare, Sfin med ett sådant qvitto sig Itnöjer. 5) Att, enlig? den till följe af Rikets Ständers Beslut utfärdade Kong).
Kungörelse af de« g Febr 1739, insaltare kan utan äf* ventyr uppskjuta med uppvisande och annotation af de i Cassorne undfängne attester, ända till näst påföljande söcknedag klockan i 2, hvaraf den olägenhet uppstår, att då CassaCcmtnissarien i sådant fall saknar utväg, att ived nödig säkerhet Cnntrollera Casseurernes dagligs uppbörder, rådrum och tillfall* för en £ vek full Cssseut lätteligen skulle kunna yp» Itetoco-Uisketuis
Betänka ndttt» pa*, att- den åsyftade eantrollen eludera, och tilt innehafvande förtroende missbruka.
BancoUtskottet finner fördenskull högst nödigt, att med upphäfvande af Kgl.
Kungörelsen, under d. 9 Febr. 1739, det mi, i närmaste öfverensstämmelse med de förut gällande äldre föreskrifter, nemligen 3 puncten af Kgl. Resolutionen den 11 Junii 1698, och 3:dje puncten i Rikets Ständers
Deputerades underrättelse af den 5 Junii 1701, till förekommande af all oreda och osäkerhet så för Banqtaen som dem, hvilka i Banquen insätta pen-< ningar, för framtiden uttryckligen stadgas och förordnas: att jemte det en Banquens Caiseur, vid förlust af sin tjenst, icke må utgifva några enskilda, eller annorlunda beskaffade bevis öfver medel, som i Cassan blifvit insatte, än å det af Banquen dertill gifne tryckta formulair, inga andra än sådana på Banquens tryckta blanquetter utfärdade insättningsbevis äro uti Allmänhetens liand gällande, eller kunna af Banquen antagas och godkännas.
Och vidare: att efter det penningar blifvit hos Casseurerne insatte, och vederbörlig attest derå erhållits, en sådan attest ovilkorligen måste, genast samma dag Insättningen skett, företes till anteckning och påskrift i CassaCommissårieContoiret, hvilket i sådant ändamål hålles Öppet till klockan ett middagstiden ; helst ansvar och redovisning för emottagne penningar hvilar på Casseuren allena, intilldess ea sådan anteckning blifvit verkställd, så att en insaltare, så Unge attesten, ehuru fö; öfrigt 14» Banco Vislottets Betånlandcn. behörigen inrättad, icke blifvit i förenämnde matto antecknad, och med påskrift försedd, ali» tid ar underkastad det äfventyr, att B.inquerx ej för summan ansvarar, i fall något vid Cas» seurens redogörelse finnes brista.
Utskottet tillstyrker, det Herrar BancoFullmägtige matte få sig uppdraget, så väl atl hos Kongl. Majit göra underdånig anhållan, om en förnyad Nådig Kungörelses utfärdande till Allmänhetens efterrättelse, af nu omnämnde innehåll, som ock att särskildt foga den anstalt, det en erity-an till innehafvare!) ldifver nedantill å Banquens tryckta Gassa - attest-formulairer tillagd, innefattande: att attesten bör genast pä. dagen, dä insättning slett, i CcssaContoiret till anteckning och påskrift, företes, saint dessförinnan icke iir gällande.
Börande Allmänheten, om sålunda vidtagen förändring i förut meddelde föreskrifter, särskildt underrättas, håde genom tillkännagifvande i Tidningarne och anslag å Cassadörrarne.
Då, medelst så beskaffade anstalter, Utskottet anser fullkomlig trygghet vunnen, så väl för Allmänheten, att ej blifva bedragen genom antagande af enskilda qvittencer och recepissen å insatte medel, sorn ock för Banquen, att ej kunna tillförbindas ansvarighet för hvad en dess Casseur, antingen i enskild väg eller annars, BancoAdministrationen ovetande, uppburit, fordras ytterligase att möjligast söka förekomma förluster, sorn det oaktadt kunde uppstå genom förskingring af behörigen aonoterade insättningar eller de pen» Banco Uts&ottet* Bellini and en,' 341 nirgar Casseureme sålunda med Administra* tionens vetskap och för Verkets rakning fått om händer.
Utskottet har i delta afseende, efter inhemtade Utlåtanden och Förslag, frätt Herrar Banco ■ Fullrnägtige sä väl som Baraquens Comrnissarier och FiscalsAmbete , funnit åtskillige förändringar i de hittills vanliga confroller, böra vidtagas, hufvudsakligen, bestående deruti: att de dagliga så -kallada Cassasluten, icke såsom nu sker, först päföh jande söcknedags morgon, utan samma dag, efter slutad expedition, skola af CassaCotnrnissarien till rigtigheten controlleras, dels genom jemn fö reise af Casseurernes böcker mot de i CassaCommlssatleContolret förde AnnotationsJournaler, och de hos hvar och en Casseur inlöste, på dess cassa stälde VexelBahcp-invisnittgar, och dels genom Cassabehål
In ingar, nes uppräkning; så att icke något annat af hvad soto tillhör den i'