Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sålunda nnfördt blifvit samt i öfrigt förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; hvarvid, i betraktande af silfvertillverkningens aftagande samt nära upphörande vid Löfås under de sislförflutna åren, hvarigenom alla sannolika anledningar till någon förändring eller till vinnande af ett fördelaktigt resultat för E. K. M. och Kronan, medelst samma tillverknings vidare bedrifvande, allt mer och mer aflägsnats, Rikets Ständer väl funnit sig böra instämma uti de af Bergscollegium och Stats-Contoret yttrade åsigter i ämnet; dock som Kammar-Collegium deruti varit af annan tanka och Rikets Ständer dessutom redan förut hos E. K. M. i underd. anhållit om uppgörande med innehafvarne af Löfås Silfververk af någon så beskaffad öfverenskommelse, alt, emot det de befrias ifrån skyldigheten att detsamma vidare bedrifva, och erhålla ersättning, antingen genom förläningarnes bibehållande under någon viss tid efter arbetets nedläggning, eller på annat sätt, de till Verkets bedrifvande upplåtna förläningar och förmoner må till Kronan indragas; få hos E. K. M. Rikets Ständer nu endast i underd. anhålla, det E. K. M., efter Nådig pröfning så väl af Bergs-Collegii och Stals-Contorets i hufvudsaken sammanstämmande förslag, som af Kammar-Collegii derifrån skiljaktiga tanka, i Nåder täcktes i frågan om Löfås Silfververk fatta det beslut, hvartill, med afseende å Statens fördel och båtnad, målet i dess numera utredda skick kan finnas föranleda.
Hvilket Rikets Ständer, till svar å E. K, M;s högstberörde Nådiga Piemiss, få härmed i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &e. Slockholm den 17 September 1834- N:o Expeditions-UtskoKets Förslag till und.
No i3o. 209 N:o i3o.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Sept. 1834.
Preste-Ståndet de-n 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående öfversteLieutenant Nordencreutz’s Enkas underdåniga ansökning „ att värda bibehållen vid de löne-inkomster mannen i lifstiden innehaft. (Stats-Utsk.
N;0 2$'],') S. A. K. Sedan Öfverste-Lieutenanten J. M. NordencreUtz’s enka, Carin Sendelin, lios E. K. M. i underd. anhållit, att, som hennes man, vid dess frånfälle, i armod och betryck efterlen-.nat henne och 12 oförsörjda barn, 5 söner och 7 döttrar, E. K, M. måtte, gemensamt med Rikets nu församlade Ständer, i Nåder bifalla, att de löneförmoner, som tillfallit bennes man i lifstiden, i egenskap af Befallningsman å Upsala Slott, hvilken befattning nu mera icke komme alt återbesättas, kunde af benne under dess återstående lifstid få tillgodonjutas; bar E. K. M., i betraktande af de för sökanden förekomne ömande omständigheter och med hänseende till obetydligheten af den pension, hvartill hon, enligt Förfaltningarne, vore berättigad, genom Nådig Remiss af den 19 sisth Julii, till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnat ifrågavarande underdåniga ansökning.
Då de löneförmoner, som aflidne Öfverste-Lieutenanten Nordencreutz, i egenskap af Befallningsman å Upsala Slolt, innehaft och dem Enkan nu i underd. sökt att få bibehålla, äro de samma, som förut voro anslagne för den så kallade Slottsfogden derstädes och utgöra, utom boningsrum å Slottet, 66
R:dr 32 sk. indelt lön jemte en jordlott om 12 tunneland, eller, förvandlade efter 1882 års markegång, omkring 544 R:dr Banco; och öfverlåtandet på Enkan Nordencreutz af nämnde indeltalön och bostälis-jord ej allenast är stridande emot allmänt gällande grunder för disposition af så beskaffade Kronans inkomster oell lägenheter, utan äfven skulle för sökanden bereda en större förmon, än som skäligen bör komma i fråga, hafva Rikets Ständer viii ansett sig icke kunna till sökandens omförmälde begäran samtycka; men då sökandens aflidBih. lill R.
Brot. i834• to Sami. 1 Afd. 2~ 2}» Expeditions-Utskotlets Farslag till urul Skrifvelse N.o t3t. ne man under 58 Ar troget och val tjent E. K. M. och Kronan, samt vid sin bortgång i nöd och bekymmer efterlemnat hustru med 12 barn, af hvilka 5 äro under \\ år och det yngsta endast \ år gammalt; hafva Rikets Ständer funnit godt bifalla, att en serskild pension af 4°o
R:dr årligen på allmänna Indragnings-Staten må intill nästa Riksdag tilldelas Enkan Nordencreutz, samt att densamma, i händelse af hennes frånfälle, må få åtnjutas af hennes oförsörjda barn.
Hvilket Rikets Ständer, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Remiss få härmed i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 September 1834- t N:o 131.
Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adéln den 17 Sept. 18 Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om rättighet för Götha Canal-Bolag att i Riksgälds-Contoret lyfta medel till anskaffande af Ångbogseringsfartyg.
(StatsUlsk.
N:o 249-) S. A. K. Sedan Götha Canal-Bolag, under förmodan, alt framgången och lifligheten af Canalfarten hufvudsakligen hvilade på den skyndsamhet,~ hvarmed de sjöfarande kunde af Canalvägen emellan bägge håfven sig begagna, samt att detta ändamål skulle verksammast befordras genom Ångbogserings-fartyg på de i Canal-leden varande insjöar, hvarigenom Bolagets Direction blefve i tillfälle att bestämma afgifterna för fartygsbogseringen, så att desse icke, alltför högt uppstegrade, omintetgjorde de för Canalen, med hänsigt till Sundska tullen, i allmänhet fastställde Beräkningar, åt Direetionen uppdragit att härom hos E. K.
M. göra underdånig anmälan; så har Direetionen, på Bolagets vägnar, hos E. K. M. i underd. anhållit, det Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer kunde Expedition:-Ut skottets Förslag lill und.
N.o 1Z2 2rl aflätas om rättighet för Bolaget, att till Ångbogserings-fartygs anskaffande lyfta så stor del af den i Rikets Sländers Riksgälds-Contor nedsatta reparationsfond, som för ändamålet erfordrades, emot det att 5ooo R:dr årligen återbetaldes till denna fond, intilldess den uttagna summan blifver till fullo åter ersatt.
Och har E. K. M., genom Nådig Proposition af den 1 sisth Mars. till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnat förevarande underd. framställning till det afseende, hvartill omständigheterna kunde Annas föranleda.
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit; men då Rikets Ständer vid sisllidne Riksdag beslutat, att de nu ifrågaställde medlen, utgörande 93,926 R:dr Banco, skola under alla händelser uti Riksgälds-Contoret innestå, såsom fond till säkerhet för Canalens framtida underhåll, samt det ändamål, som med dessa medel sålunda blifvit afsedt, skulle, om ej halt och hållet förfelas, åtminstone i någon mon äfventyras, om, genom bifall till Canal-Bolagets begäran, större eller mindre del deraf .finge användas till sådane företag eller utgifter, hvilka för berörde fond äro främmande; så hafva Rikets Ständer ansett sig icke Lunna till Canal-Bolagets ifrågavarande framställning lemna bifall.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 September i834» N:o i32.
Uppläst och godländt hos Ridd. och Adeln den 17 Sept. 1834- Preste-Ståndet den 17 — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående tillsättandet af Justitia;-Ombudsmans Embetet. S. A. K.
Sedan Rikets Ständers Electorer genom val i behörig ordning ulselt Revisions-Secreteraren och Riddaren af E. K, M:s Nordsljer - 1212 Expeditions-Ulskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 133. ne Orden Pehr Niclas Poignant att vara Rikets Ständers JustiIiae-Otnbudsman, samt Hof-Rätts-Rådet i E. K. M:s och Rikets Svea Hof-Rätt och Riddaren af E. K. M:s Nordstjerne-Orden Carl Ludvig Landin att vara Justitiae-Ombudsmaunens Suppleant, men Revisions-Secreteraren Poignant derefter med döden afgätt, hafva Rikets Ständer i JustitifeOmbudsmans-Embetet insatt FIof-Rätts-Radet Landin^ hvilket Rikets Stander härigenom få i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 September i834- N:o 133.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 171 Sept. 1834- Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Siåndet den 17 — — Bonde-Slåndet den 17 — — Rikets Ständers Förordnande för Hof-Rätts-Rådet C. L.
Landinj att vara Rikets Ständers JnstiLite-Ombudsman.
Yi efterskrifne Sveriges Rikes Ständer &c, &c. &c., som härstädes å Urtima Riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, jemlikt hvad 96 och 97 §§.
Riksdags-Ordningen stadga och förmå, Väre utsedde Electorer, i laglig ordning utsett Revisions-Secreteraren och Riddaren af Kongl. Nordstjerne Orden P. N.
Poignant, att vara Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman, samt Hof-Rätts-Rådet i Kongl. Majts och Rikets Svea Hof-Rätt och Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden Carl Ludvig Landin, att vara Justitiae-Ombudsmannens Suppleant, men Justitife-Ombudsmannen Poignant derefter med döden afgått; så vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Carl Ludvig Landin, att vara Vår Justitias-Ombudsman; hvarvid honom åligger, att ställa sig till efterrättelse Rikets Grundlag och Laga Stadgar, jemte den af Oss under den 1 Mars i83o serskildt utfärdade Instruction; och kommer han att åtnjuta de löningsvilkor och öfrige förmoner, som Yi för detta Embete anslagit.
Till Expeditions-Utskottels Förslag till und.
K.o 134- n3 yttermera visso håfve
Vi detta underskrifva och med Våra insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den jy September 1834» N:o i34.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Sept. i834v Preste-Ståndet den 25 — — Borgare-Ståndet den 25 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett fortfarande anslag för indelta Infanteriets
Lif mundering, till lika belopp, som vid sista Riksdag bestämdes.
N:ris 81 & 196.) S. A. K. Sedan Rikets vid sista Riksdag församlade Ständer hos E. K. M. i underd. anhållit, att vid nästpåföljande Riksdag en utredning öfver det då varande förhållandet med indelta Infanterie-Regementenas beklädnadsmedel måtte Rikets Ständer meddelas, och förslag i anledning deraf blifvit från samtlige Beklädnads-Direclionerne vid de indelta roterade InfanterieRegementena infordrade öfver de af Directionerne i och för manskapets beklädande uppburne och utbetalde medel åren i83o, iS3r, i832 ochi833, eller de fyra år, under hvilka, till följd af E. K. M:s och Rikets Ständers beslut, årliga beklädnadsbidraget, så väl från Stats-Verkets som från Rotéhållarnes och Soldaternes sida, blifvit från en sjettedel till en åttondedel af en munderings värde nedsatt; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 8 nästlidne Mars, på grund af hvad, genom de inkomna förslagen, blifvit utredt, tillkännagifva att behållningen i Beklädnads-Directionernes Cassör den 1 Januarii i83o utgjort 399,935 R:dr rysk. 1 r:st., naen deremot vid i833 års slut endast 294.650
R:dr 40 sk. 11 r:st., så att sammanlagda behållningen hos Directionerne under loppet af förutnämnde fyra år, hufvudsakligen, i följd af de årliga anslagens nedsättning, förminskats med i o5,284 R:dr 24 sk. 2 r:st., eller något mer än en fjerdedel af det belopp, hvartill denna behållning den 3i December 1829 varit i räkenskaperne balancerad; alt denna minskning i tillgångar varit betydligast vid \ Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse N.-o i34.
Regementen; samt alt 3:ne Regementens räkenskaper väl utvisade en vunnen tillökning i de tillgångar, sora den 1 Januarii i83o i dessa Regementens Beklädnads-Cassor förefunnos, men hvilket endast synbara öfverskott varit en följd af uppskjutna anskaffningar, som återstå att ofördröjligen besörjas.
Och har, vid sådant förhållande, och om än det skulle kunna antagas, att de förminskade anslag för beklädnadsunderhållet, som de indelta Infanterie-Regementena från i83o års början uppburit, åtminstone tillsvidare och under en fortfarande iakttagen omtänksam och ändamålsenlig hushållning å vederbörande
Directioners sida, icke beböfde ökas, samt att sålunda den besparing i Stats-Verkets bidrag, som genom 1S29 års reglering blifvit beredd, än ytterligare kunde Stats-Verket lillgodokomma, E. K.
M. dock ansett hvarken någon ytterligare nedsättning i nu åtgående anslag tunna ega rum, eiler någon inskränkning uti den
Direclionerne hittills rnedgifna rättighet att, för de dem uppå obestämda lider åliggande anskaffningar, de för närvarande befintlige tillgångar efter behof använda, emedan endast på sådant sätt fortfarandet kunde försäkras af den nyttiga anstalt, till följd hvaraf, med undantag blott för Helsinge Regemente, der Rotehållarne icke voro skyldige att till beklädnadens underhållande bidraga, de roterade indelta Infanterie-Regementena för närvarande äro försedde med en ny eller nära ny mundering i Rotekistan och en brukbar mundering i soldatens vård, att i mindre tjenstgöring begagnas.
Rikets Ständer, sora i öfvervägande tagit hvad sålunda framställdt blifvit, hafva med afseende å de i E. K.
M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse meddelade upplysningar, bifallit, att anslaget till indelta Infanteriets Lifmundering må fortfarande å Stat uppföras till samma belopp, som vid sisth Riksdag bestämdes, eller till 71,000 R:dr, för att till det dermed afsedda ändamål i förut stadgad ordning användas.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härmed i underd. anmäla.
Stockholm den 29 September 1834- Expeditions-Vtshotlets Förstag till und.
Skrifvelse N.o iS5.
2j5 N:o 13S.
UppläsJ och godkänd-t hos Ridd. och Adelö den i5 Sept. i834» Preste-Ståndet den 33 — -- Borgare-Ståndet den a5 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ytterligare åtgärder i afseende å förslitne Bancosedlars utbyte i Landsorterne.
(Baneo-Utsk.
N:o 34.) S. A. K.
Då de till besörjande af förslitne
Bancosedlars utbyte i landsorterne antagne personer, enligt Banco-Reglementet, åtnjuta ett arfvode af i allmänhet en half procent af vexlingssumman, uien detta arfvode, åtminstone hvad de aflägsnare Länen beträffar, knappast lärer förslå till betäckande af kostnaderne för penningarnes fram- och återsändande samt de med vexlingen förenade förluster på falska, förfalskade och stympade sedlar m. m; så, och med afseende derå, att dessa vexlingsanstalter icke afse Bankens, utan allmänhetens nytta och beqvämlighet, få Rikets Ständer, för att ytterligare befrämja deras afsigt med den redan uti Banken öppnade utväg, til! underlättande af förslitne sedlars utbyte i landsorterne, hos E. K. M. i underd. anhålla, att den person, åt hvilken E. K. M:s Befallningshafvande i hvarje Län uppdrager vexlingens besörjande, må för de medel, som i sådant ändamål ifrån Banken reqvireras och till vexlingsförskottens godtgörande uppsändas, åtnjuta fribrefsi ättighet, i likhet med hvad genom E. K. M:s Nådiga Skrifvelse af den 21 Augusti 1816 blifvit medgifvet för dåvarande vexlingsförrättaren i Götheborg, eller ock alt E. K. M., i händelse denna anhållan icke skulle bifallas, i Nåder täcktes anbefalla Räntmästarne i Länen att, emot tillgodonjutande af förut stadgadt vexlingsarfvode samt portofrihet för vexlingsmedlens fram- och återsändande, gå allmänheten 3:ne dagar i veckan, en timma hvarje dag, tillhanda med utbyte af förslitne Bancosedlar af 10 R:drs valeur och derunder emot nya.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 September 1834- 3l6 Expedilions-UlskotUls Förslag till lind.
Skrifvelse JY.-0 136.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Sept. 1834.
Preste-Slåndet den 25 — — Borgare-Slåndet den 25 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i fråga om meddelandet af bestämd föreskrift_, huruledes förmyndare bör ansvara för ränta å myndlings capital. (Lag-Utsk.
N:ris 74 & 112.)
Rikets Ständer Lafva inhemtat, hurusom skiljaktiga åsigter hos Domare ega rum i 1 frågan om tiden när omyndiges besparda räntemedel böra förvandlas till hufvudstol och ny ränta derå beräknas, i thy, att några
Domare velat af stadgandet om förmyndares skyldighet, att hvart tredje år afgifva sluten räkning öfver sin förvaltning, draga den slutsats, att ränta endast hvart tredje år borde läggas lill hufvudstolen, sedan utgifterne för myndlingens behof blifvit aldragne, men andre åter ansett, alt förmyndare -borde, efter tre månaders förlopp ifrån hvarje års slut, lägga de besparade ränlorne till capitalet, för att derefter ansvara för ny ränta derå.
Och sorn det, å ena sidan, icke hör antagas, att förmyndare ej förr, än efter hvart tredje års slut, skulle med säkerhet vara i tillfälle att göra fruktbart det öfverskott, som den omyndiges årliga inkomster kunna lemna, men det, å den andra sidan, ej heller bör undgå uppmärksamhet, att det är svårt oell ofta omöjligt för förmyr lare, att, i samma nion ränta och afgäld småningom inflyta, genast uts .ta medlen på säker hand till vinnande af ny ränta, samt att han ej k m anses skyldig att förränta inkomsterue utan afseende på de utgifter ian, under årets lopp, för myndlingen kan få att bestrida; hafva Rikets Ständer ansett trenne månader efter hvarje års slut utgöra ett behöfligt, men också tillräckligt rådrum för förmyndare, att göra fruktbart öfverskottet på den omyndiges årliga inkomster; och få på sådan grund Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. föreslå, alt såsom förklaring öfver 22 Cap. 4 §.
IrfdaBalken måtte stadgas: att förmyndare är skyldig ansvara för ränta å hvad af den omyndiges årliga inkomster till dess underhåll och uppfostran samt öfrige nödige utgifter icke tarfvas, dock ej förr, än efter trenne månader ifrån Expeditions-Utskottets Forslag lill lind.
Skrifvelse N.o l3-j.
217 ifrån slutet af. det år, hvarunder medlen influtit, derest ej visas, att de blifvit före ofvannämnde tids utgång utlånade eller annorledes fruktbare gjorde.” Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 September i834- N:o i37.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den a5 Sept. 1S34.
Preste-Ståndet den 25 — — Borgare-Ståndet den 25 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående väckt fråga örn upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar till Ecclesiastika Embeten och Tjenster. fOecon.» Utsk. N:o 93.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att dubbel tjenstårsberäkning för Lärarebefattningar vid Rikets Undervisnings-Verk och i Öfrigt för en del Ecclesiastika tjenster, såsom medförande, i många afseenden, ett menligt inflytande på Läro-anstallerne och synnerligen för dem ibland Preste-Ståndet, hvilka nämnde befordringsrätt icke vore tillerkänd, måtte, sedan Läro-Verken nu mera kommit i åtnjutande af tillökte anslag, upphöra, i enlighet med så väl Läro-Verks-Comitéens underd.
Betänk, den 20
December 1828, sorn ock E. K M:s Nådiga yttrande uti Proposition till Rikets Ständer af den 27 Febr. 1829, och endast få åtnjutas af innehafvarne utaf tjenstebefattningar, hvarmed en sådan förmon hittills varit förenad, intilldess de från samma befattningar afgå.
Ständer hafva tagit förevarande ämne i noggrannt öfvervägande och dervid inliemtat: hurusom först uti 1724 års Skol-Ordning blifvit föreskrifvet, att ett år vid en Gymnasii- och Skolbetje'nts-syssla borde räknas motsvarande en annans tvänne år, hvilket beräkningssätt, enligt nu gällande 1820 års Skol-Ordning, ännu fortfar.
Någon utsträckning af samma förmon till liih.
Prof. 1834• 10 Sami, 1 A/d. 28 2,8 Expeditions-Utskollets Förslag till und.
N.-o i3j. andra tjenster förekommer sedermera icke intill år 17^7, då den genom Kongl. Brefvet den 12 Januarii samma år tillädes Capellanerne i hufvudstnden och andra Rikets städer, hvarest otte- och aftonsångs- jemte veckopredikningar hållas hela året; men ifrån och med 1760-talet intill närvarande tid har ett sådant förhållande inträdt, att-nästan hvarje år någon ecclesiastiksyssla eller enskild person fått ett slikt företräde i befordringsväg sig beviljadt; hvaraf ock Kändt, att de priviligierades antal nu mera är högst betydligt, helst när härtill komma alla Vicarier vid Läro-Verken, som med fullt ansvar förestått eller förestå Läraresysslor, så alt, enligt flere Kongl.
Bref och Resolutioner, för närvarande dubbla eller annorlunda förhöjda tjenstår innehafvas, oberäknade alla Vicarier vid Läro-Verken och sådane, hvilka blott personelt njuta denna förmon, af mer än 600 personer.
Befordrings-Lagarne inom Svenska Kyrkan utgå hufvudsakligen från de tvänne principerne af lärdoms- och tjenstårsmeriter.
Desse senare, så vidt de åtföljas af bepröfvad och erkänd skicklighet, kunna blott vara af elt slag.
Den dubbla årsberäkningen, såsom tillhörande vissa Verk, Embeten och Personer, är således något i sig sjelft origtigt, samt i tillämpningen obilligt och förnärmande det i församlingen tjenstgörande Presterskapets rätt.
Det skadliga och orättvisa deri har ock länge varit insedt och öfverklagadt; och i öfverensstämmelse med den allmänna rösten, som höjt sig deremot, har E, K. M., vid sistförflutnej Riksdag, till Rikets Ständer yttrat Sin Nådiga vilja, att den, både för Undervisnings-Verket och för Presterskapet i allmänhet så menliga beräkningen af dubbla tjenstår borde upphöra.
För en sådan förändring talar jemväl, 1 Rikets Ständers tanka, det vigtiga skäl, alt fordringarne på blifvande Presters bildning, så väl allmän humanistisk, sora serskild theologisk, äro, på grund af E. K. M:s Nådiga Bref af den 12 Maji samt den 10 och 17 Sept. i83i, angående förändrade stadgar i afseende på Seminarii-Inrältningeii i Upsala och Lund, ganska betydligt stegrade.
Rikets Ständer, som anse berörde stadganden, såsom en välgerning och ett utmärkt prof af E.
K* M:s visa och nitfulla omvårdnad orri Svenska Kyrkan, och visserligen ej önska någon nedsättning i nämnde fordringar, hysa dock den öfvertygelsen, att högst få unge män med grundliga insigter "skola inträda på Adjunctesnes tjenstebana, der de sällan eller aldrig hinna något ljusare mål, så länge de allestädes och oupphörligen undanträngas eller förbigås af dem, sorn njuta dubbel årsbéräkning.
Att denna hädanefter må öfverallt försvinna, ä r således hvad Rikets Ständer tro sig böra antaga.
Men, då Rikets Ständer erkänna nödvändigheten af en sådan åtgärd, Expcditions-Vlskollets Förslag till und.
N:0 l3j. i hänseende till det vid församlingen tjenstgörande Presterskapet, kunna Rikets Ständer likväl icke för sig dölja det äfventyr, som för vissa af de offentliga Undervisningsanslulterne möjligen skulle uppstå, om deras Lärare frånkännas all förhöjd tjenstårsberäkning, den vigtigasle fördel de för sitt mödosamma arbete åtnjuta.
För att vinna förslag till Andra Classens Pastorat, till hvilka för Skol-Lärare, om de ej ega utmärktare lärdomsmeriter, vägen egentligast är öppen, skulle de då behöfva nära 3o enkla tjenstår; och denna tid, lillbragt inom Skolan, lärer vara mer än tillräcklig, att hafva gjort en mer eller mindre tjenlig, åtminstone för Elementarundervisningen.
Att Läro-Verken skola lida genom i tjensten utnötte och åldrade Lärare, är otvifvelaktigt, äfvensom, att denna följd skall inträffa, om allt företräde i tjensteväg dem beröfvas.
Väl hafva Skolans Lärare vunnit någon förhöjning i deras löner; men denna uppväger ej tyngden af det trägna och enformiga skolarbetet och ersätter ej förlusten af en förhöjd befordringsrätt.
Att på en gång helt och hållet borttaga all sådan befordringsrätt vid Läro-Verken, skulle således vara att sälla deras bestånd i fara.
Fruktansvärd! är, att derigenom äfven skulle försvinna den verksammaste uppmuntran för största delen af unge skicklige män, alt vid Universiteten vinlägga sig om högre bildning och lärdom, samt der uppoffra kostnad och tid, för alt vinna den filosofiska graden, enär inträdet i Prest-Embetet vid a3 års ålder då blifver både för utkomsten och befordringsutsigterne förmonligare.
Ständer hafva derföre önskat att välja en medelväg, hvarigenom ett billigt afseende fästades både på Kyrkans och de vetenskaplige Undervisningsanstalternes behof af insigtsfull och nitiske män, och Rikets Ständer anse derföre lämpligt, att ordinarie Lärare vid nu varande offentliga Lärdoms-Skolor tills vidare må för ett tjenstår få räkna ett och ett halft.
Alt den förhöjda tjenstårsberäkningen bör stanna inom denna gräns, hafva Rikets
Ständer trott rättvisa och billighet emot det vid församlingarne tjenstgörande Presterskap ovilkorligen kräfva.
De utom dessa Lärdoms-Skolor liggande Läro-Verk och befattningar, hvilkas innehafvare hittills varit hugnade med mer än enkel årsberäkning, äro antingen af en mera enskild beskaffenhet, eller ega de ej den stora vigt för det allmänna, eller äfventyras icke deras bestånd, om de af äldre personer bestridas, eller är förhöjd årsberäkning för de vid dem anställde Lärare icke egentligen af nöden.