Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad motionären sålunda anfört och föreslagit hafva Utskotten tagit i öfvervägande; men som, för det ändamål motionären afsett, redan flera anstalter linnas af Staten vidtagne, såsom att Rikets Ständers Bank med delar dels lån, mot inteckning i fastighet, dels så kallade odlingslån, och att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid sista Riksdag egde rum, sannolikt komma att anslå medel till vattenaftappningar eller andre förberedande åtgärder för större odlingsföretag; alltså cch då den af motionären föreslagne åtgärd att bilda en fond, af hvilken lån för jordbrukets förkofrande kunde erhållas, efter Utskottens tanka, destoinindre är af behofvet påkallad, som, derest antaglig säkerhet af en jordbrukare kan lemnäs, synnerlig svårighet för honom icke torde möta alt erhålla lån, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att ofvanberörde motion måtte förfalla.
Stockholm den i November 1844- N:o 8.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om en Extra Provincial Läkares anställande för Södertörn.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten har llederv.
Bonde-Ståndet remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Pehr Sahlström ingifvet memorial, deruti anföres, att för den del af Stockholms Län, som utgör det så kallade Södertörn, innehållande •j.3 Socknar och Annex med en befolkning af omkring 25,ooo personer, Läkarevården handhafves ensamt af den i Stockholm stationerade Provineial-Läkaren, hvars tjenstgörings-distriet norr om hufvudstaden är af än större omfång; och då häraf blifvit en följd, att Södertörns invånare stundom måst sakna läkarehjelp, när behof deraf varit för hand, har motionären hemställt, att en extra Provincial-Läkare måtte för ifrågavarande landsort anställas, med station i Södertelje stad, såsom belägen i medelpunkten af Södertörn; med hänsigt hvartill motionären, som förmält, att han vid sistlbrfluine
Riksdag gjort enahanda framställning, hvilken likväl blifvit Stats- samt Allni. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Btlåtaådej
Nlö Q - utan påföljd, tillika föreslagit, att den nye Läkaren må berättigas att äfven tillhandagå invånarne i Södertelje med Läkarebiträde, helst sådant icke varit fördem att oafbrutet påräkna, sedan det år 1777 i staden inrättade Lazarett för några år tillbaka indrogs.
Utskotten hafva ofvanberörde motion till öfvervägande förehaft; oell som Stats-Utskottet i afgifvet Utlåtande (N:o 40 angående regleringen af Eiks-Statens Åttonde IIufvud-Titel, tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte bevilja de af Kongl.
Maj:t i Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof äskade anslag af 5,666 R:dr 3a sk. till reglering af ProvincinlLäkarevården i Riket, utöfver det belopp, som för detta ändamål vid föregående Riksdagar blifvit anvisadt; anse
Stock holm den 1 November 1844* N:o 9.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov., kl. 1 t. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om upp förande af en brygga vid Blockhusudds tull eller om rättighet för mindre farkoster alt vid Tullkammaren i Stockholm erlägga liamn umgälder.
Bonde-Ståndet bar till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning blifvit öfverlemnadt ett af Riksdagsfullmägligen Olof Jansson från Stockholms Län ingifvet memorial, hvaruti förmäles, att, ehuru den af Stephan Andersson från nämnde Län vid sistlidne
Riksdag väckte motion om uppförande af en större brygga vid Blockhusudds tullplats blifvit af Rikets Ständer afslagen, Olof Jansson likväl funne sig föranlåten att, till följd af sine Committenters uppdrag, väuka motion i samma ämne och dervid alternativt föreslå, att fartyg och båtar från 5 till i5 lästers drägtighet må berättigas att, likasom de, hvilka öfverstiga i5 läster, vid Tullkammaren i Stockholm erlägga sina hamnumgälder; yrkande motionären, så framt alla de fartyg och båtar, hvilka äro under 15 lästers drägtighet och destinerade till Stockholm, skola vid Blockhusudds tull lägga till, för att undergå visitation och betala föreskrifna hamnumgälder, det måtte, på Tullverkets och Drätsel-Commissionens bekostnad, vid nämnde tullplats utbyggas en för ändamålet erforderlig större brygga, på det alla dessa farkoster må kunna flyta derintill, och icke, såsom förhål - Stats- samt Allm.
Besv— och Ekon. ZJtsk.
Utlåtande, N:o to. iandet nu vore, nödsakas kasta ankar på omkrig 2 till 3 famnars afstånd från landningsstället, hvarigenom olägenhet och kostnad de trafikerande tillskyndades.
Utskotten hafva denna motion till öfvervägande förehaft; och som, jemlikt 22 §. af 1835 års Förpassnings-Stadga och Kongl. Brefvet till General-Tullstyrelsen af den 24 Mars 1840, odäckade farkoster under 15 lästers drägt, hvilka från Saltsjösidan till Stockholm inkomma, äro skyldige att vid Blockhusudds bevakningstull anlägga, för undergående af tullvisitations behandling, samt, i Utskottens tanka, det är lämpligare, att, på sätt nu tillgår, hamn-urngälderna för dessa farkoster uppbäras vid visitations-tillfället å berörde tullplats, än att dermed fördröjes, till dess farkosterna framkommit till någon al de spridda hamnarna i staden, i hvilken händelse controll derå, att umgällderna behörigen erlades, svårligen kunde, utan ett ökadt antal uppbördsman, handhafvas; alltså och då Utskotten anse frågan om utbyggnad af den vid Blockhusudds tull befintlige landningsbrygga vara af den underordnade beskaffenhet, att densamma icke lämpligen bör utgöra föremål för Bikets Ständers handläggning, utan kan, efter befogenhet, anmälas hos vederbörande förvaltningsverk, som ej lärer underlåta vidtaga den, åtgärd omständigheterna påkalla, få Utskotten tillstyrka, att förevarande motion måtte förfalla.
Stockholm den 1 November 1844- N:o 1 o.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Nov. kl. s e. m.
Utlåtande, i anledning aj väckt motion om inköp för Statens räkning af framlidne Amiralen Gustaf af Klints Sjö-Chartce-Verk.
Bidderskapet och Adeln väckt, till Utskotten remitterad, motion har Hans Excellence Herr Grefve Gustaf Löwenhielm föreslagit, att det utaf framlidne vice Amiralen Gustaf af Klint upprättade, uti hans eflerlemnade arfvingars vård nu befintlige, Sjö-Chartas-verk, med dertill hörande samlingar af all slag, måtte blifva för Statens räkning inlöst och ställdt under vederbörandes Embetsförvältning; till stöd för hvilket - Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Ulåtande,N.o to. i - ket förslag blifvit åberopadt, att ett ändamålsenligt Sjö-Chartae-verk vore både i militäriskt och commercielt hänseende oaflåtligen nödvändigt för en Sjöstat, men att Svenska Sjö-Chartae-verket länge varit enskild persons tillhörighet; alt sådant kunnat, utan olägenhet, ega rum, så länge det vårdades af den, som med en sällsynt förmåga och lika sällsynt ihärdighet upprättat
Char tae-verket; men, då fäderneslandet förlorat vice Amiralen af Klint3 och vården öfver verket öfvergått till hans efterlefvande anhöriga, vore samma garanti för arbetets behöriga fortsättande icke att påräkna; att omnämnde vigtiga arbete möjligen kunde förfalla och till och med af egaren afyttras till utländningen, Sverige tili stor skada och förlust, samt att vice Amiralen af Klints arfvingar vore sinnade att aflåta arbetet för 5o,ooo R:dr Banco, att betalas antingen på en gång eller med 5,ooo R:dr årligen under tio år, med förbehåll i sednare fallet af 5 procents årlig ränta för den obetaldta summan; hvilket pris motionären ansett vara ganska ringa, då man dermed jemförde arbetets beskaffenhet, dess värde och det anseende, som det egde både in- och utrikes.
Utskotten hafva tagit i öfvervägande, så väl hvad i berörde motion blifvit framstäldt, som ock innehållet af en densamma bifogad Promemoria af Capitainen vid Kongl. Maj:ts Flotta E. G. af Klint; och då Utskotten nu gå att berördemotion besvara, torde Utskotten först böra, angående ifrågavarande Chartae-verk upplysa: att, sedan vice Amiralen af Klint, emot vissa vilkor, fortsatt det Svenska Sjö-Chartae-verket, så hade dels under vice Amiralen af Klints lifstid, dels efter hans död, 1840, anbud blifvit gjorda Kongl. Maj:t och Kronan att få inlösa detsamma; att Kongl.
Förvaltningen af Sjö-Ärendena, hvars utlåtande öfver det sednare anbudet infordrades, i underdånighet tillstyrkt, att Chartte-verket, såsom oumbärligt, för Sveriges Sjö-Atlas, måtte för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning inlösas till det derföre begärda pris, 5o,ooo R:dr B:co, samt att Kongl. Majit skulle täckas till Rikets sist församlade Ständer aflåta Nådig Proposition om anslag dertill, helst, i annat fall.
Verket kunde, såsom framlidne vice Amiralen af Klints enskilda egendom, till oberäknelig och oersättlig skada, genom försäljning till utländsk person, gå förloradt för fäderneslandet, samt genom Chartoe-Verkets inköpande den fördel vunnes, att detsamma, såsom Statens egendom, förblefve samladt, vårdadt och fortsatt, utan beroende af en enskild mans förmåga i framtiden att dermed fortfara; att, i anledning häraf, Kongl. Maj:l, genom Nådigt
Bref af den 10 Sept. 1840, förklarat, att då Rikets Ständers sammankomst Bih. till R, St. Brot. 1844* 4 ^arn^ 2 Afd. 1 Haft. 3 i8 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
UtlåtandeN:o 10. redan en längre tid fortfarit samt fråga om Extra Stats-Regleringen till öfverläggning företagits, Kongl.
Maj:t i Nåder icke pröfvat lämpligt att vid då varande Riksmöte föreslå Rikets Ständer ifrågavarande Sjö-chartae-verks inlösen för Statens räkning, men uppdragit åt Förvaltningen att med Capitainen af Klint afsluta contract om.
Sjö-chartae-verkets fortsättande intill nästderpåföljande Riksdag, då Kongl Majit ville fatta Dess Nådiga Beslut om hvad i ämnet kunde vara att tillgöra; och att, sedan, i anledning af detta förklarande, Kongl. Förvaltningen den 27 Juni innevarande år förnyat sin förut gjorda underdåniga hemställan om Nådig Proposition till Rikets Ständer, rörande anslag till inköpande af förenämnde Chartae-verk, Kongl. Majit, genom Dess Nådiga Bref af den 10 sistlidne Juli, förklarat, att, då Kongl. Majit icke funnit skäl att hos Rikets Ständer nu äska de för ett sådant inköp erforderlige medel, samt enär några för ändamålet disponibla tillgångar icke eller funnes, Kongl. Majit icke kunde fästa Nådigt afseende å hvad Förvaltningen i berörde hänseende föreslagit.
Utskotten, som anse det vara en tillfredsställelse att erkänna vice Amiralen af Klints förtjenstfulla och omsorgsfulla bemödanden för fortsättandet af Svenska Sjö-Chartae-Verket, få, med anledning af ofvanberörde motion, förklara, att, då Kongl. Majit icke funnit för godt att af Rikets Ständer vid innevarande
Riksdag äska något anslag för det af motionären åsyftade ändamål, och Utskotten icke äro i tillfälle att med säkerhet bedöma oumbärligheten eller nyttan för Kongl. Majit och Kronan af att ega det ifrågavarande Chartae-verket, Utskotten icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att, i anledning af Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm^ förenämnde motion, någon åtgärd vidtaga.
Förträffligheten al framlidne Herr Amiral af Klints Chartae-Verk är af alla sjöfarande nationer så mycket vitsordad och dess vigt serskildt för vårt land är så stor, alt Utskotten, enligt min tanka, hade bordt och kunnat tillstyrka detta dyrbara verks inköpande för Statens räkning.
Redan lör flere år sedan, då detta verk ännu på långt när ej var så fullständigt, som nu, erbjöd, enligt hvad i Utskotten upplyst blifvit, den Stats- samt Allm.
Utlåtandej N.-o 10. *9 Engelska Regeringen sig att inköpa detsamma för en summa af 5ooo ZSf St., men den utmärkte författaren afslog detta anbud, för att ej beröfva ett älskadt fosterland frukten af en hel lefnads mödor och arbeten, ehuru han egnat åt delsammas fullbordande äfven ekonomiska uppoffringar, som i sjelfva verket öfverstego hans tillgångar.
Linnés samlingar för en ringa penning bortrycktes från det land, som med stolthet dock skryter öfver att vara denne store mans födelsebygd.” Af Hrr Akrell, Råfelt, Virgin, Björnstjerna, v. Troil, Lode och Friherre Cederström, Gontracts-Prosten Gumcelius och Doctor Pettersson.
STOCKHOLM, 1. Marcus. 1844.
Stats- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N.-o 11. 1 M n. Ank. till Exp. Utsk. d. 12 Nov., kl. 5 e. m.
Utlåtande, angående vacht fråga om lindring uti Krono-bref - barin gsskjtdigheten.
Bonde-Ståndet hafva motioner blifvit väckte uti omförmälde ämne af Johan Fredric Dahllöf från Elfsborgs Län, samt Pehr Mårtensson och Andreas Benglsson från Jönköpings
Län, uti hvilka motioner framställning blifvit gjord af den tunga och det besvär, som krono-brefbäringen medför, samt af den ojemna fördelningen af detta onus, enär det dels icke vidlåder all slags jord, dels drabbar nästan endast de hemman, som äro belägne nära stora landsvägen, eller Kronofogdens och Länsmannens boningsställen, och icke turvis på hemmanen öfverflyttas; och har i anseende dertill föreslagits: af Johan Fredric Dahllöf, med hvilken sig förenat O. Jansson frän Stockholms Län, C. G. S. Bruhn och David Andersson från Halland, med flere, att, då postverket årligen inbringade staten öfver en balf million Riksdaler, någon liten del af dessa medel kunde anslås såsom ersättning åt de brefbäringsskyldige, hvilka motionären ansett böra åtnjuta io eller 12 sk.
Genom denna åtgärd skulle, i motionärens tanke, en betydlig jemkning i det nuvarande missförhållandet och lindring uti brefbäringsskyldighetens utgörande komma att åvägabringas; af Pehr Mårtensson, att ersättning för kronobrefbäringen i Riket måtte beviljas af Stats-medel, till belopp af 8 sk.
B:co milen, derest icke, genom vederbörandes försorg, entreprenad-accorder till billiga pris kunde i några orter träffas, samt' Bih. till R.
Fröt. 1844, 4 Sami. 2 Afd. 2 Haft. 1 2 Stats- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 11. fa Andreas Ben^tsso'i, följande stadg-anlen: 1:0 brefbäringsskyldigheten bör åligga all jord, med undantag af Kungsladugårdar och boställen; 2:0 denna skyldighet skall bestridas af vissa dertill anslagne hemman, hvilka äro beqvämligast och närmast att tillgå, vare sig af kronoskatte och frälse eller säteri natur; hvilka hemman, efter tour, der så ske kan, brefbäringen bestrida, efter de grunder, Kongl. Brefvet den 4 December i83o föreskrifver, i afseende på den tid, då brefven böra afgå, samt för öfrigt efter hvart och ett läns eller härads egen öfverenskommelse en ersättning bestämmas af minst 4 D;co för milen; 3:o Kronofogde uppgöre i samråd med Länsman årligen vid den tid, de finna lämpligast ”en ordinarie brefgång,” emellan och till alla de ställen, der bref böra forlskaffas, och läte sedermera densamme kungöras; 4:o vid årets slut upprättas af Kronofogde, efter uppgift ifrån Länsmännen, eller alla de inom häradet, som fribrefsrätt ega, förteckning öfver det förflutna årets postgång, hvari upptages miltalet, som hvarje hemmansåbo bestrid t brefbäringen, hvilken förteckning bör ligga till grund för afgiftens debiterande; 5:o kronobrefbärings-afgiften bör utgå efter oförmedlade hemmantalet; 6:0 der ordinarie postgång finnes, bör alltid kronobrefbäringen genom densamma bestridas, der så möjligt är.
Hvad sålunda blifvit föreslaget, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad först angår det af Riksdagsfullmägtigen Johan Fredric
Dahl/of väckte förslag, att en del af den behållning, Postverket inbringade, måtte anslås såsom ersättning till dem, som utgöra kronobrefbäringen; så, enär Postmecllen äro påräknade såsom en bestämd stats-inkomst och finnas upptagne i Kongl.
Maj:ts vid denna Riksdag Rikets Ständer meddelade Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, till ett brutto-belopp af 5j0,000 R:dr, men såsom en netto-inkomst för Stats-Verket till endast i25,oooR:dr, samt den summa, som, efter motionärens förslag, skulle tilldelas de kronobrefbäringsskyldige, troligen komme att vida öfverstiga sistnämnde belopp, få Utskotten tillstyrka, att ifrågavarande förslag mätte förfalla.
3 Beträffande dernäst Riksdagsfullmägtigen Pehr Mårtenssons motion, att ersättning tili dem, som verkställde kronobrefbäringen, mätte af statsmedel lemnäs; så, utom det, att en sådan ersättning, på de grunder, motionen innefattar, koinme att uppgå till ett serdeles betydligt belopp, äro statens inkomster påräknade för andra ändamål; hvadan Utskotten föreslå, att äfven denna motion måtte förfalla.
Skälet för Utskottens åsigt i detta hänseende ligger hufvudsakligen deruti, alt den person, som på ett eller annat sätt förvärfvat ett hemman, hvilket åtföljes af skyldigheten att utgöra kronobrefbäring, förut kunnat beräkna detta onus, samt således icke kan anses lida någon orättvisa genom skyldigheten att det utgöra, men att deremot de hemmansegare, som nu äro från kronobrefbäring frie, i sjelfva verket korame att lida betydlig orättvisa, om de, utan motsvarande ersättning, skulle få vidkännas ett besvär, som de ej kunnat beräkna, då de sine hemman förvärfvat, och hvarigenom onekligen dessa hemman skulle, åtminstone i någon nion, falla i värde.
Efter detta förklarande, få Utskotten anföra, alt, ehuru Kongl. Brefvet afden 4 December i83o, med få undantag,inskränker de brefbäringsskyldige hemmanens åliggande att forsla kronobrefven till högst 2 dagar i veckan, hvarigenom en betydlig lindring i nämnde besvär blifvit beredd, synes dock den brefbäringsskyldige hemmani allmänhet förunnade frihet, från utgörande af skjutsningsskyldigheten uti många orter icke uppväga brefbä rings-bes väret.
Det inträffar dock här det förhållande, att större delen af dessa hemman, just till följd af sin aflägsenhet 4 Stats- och Ekononri-UtsJcottent Utlåtande, M-o 11, från den väg, der brefgången är, icke kan in natura bestrida brefbäringen, som derföre, om annan anstalt icke blifvit för ändamålet vidlagen, måste utgöras af de hemman, hvilka äro belägne vid eller nära den väg, hvarå brefven skola framskaffas.
Dessa hemman synas derföre ega billiga anspråk, att af dem, som genom sitt läge tillfälligtvis äro från ifrågavarande tunga frikallade, njuta en deremot svarande ersättning.
För åstadkommande deraf, hafva Utskotten ansett en på ofvannämde grunder stödd reglering af krono-brefbäringen böra fögderi- eller häradsvis verkställas; och Utskotten tillstyrka för sådant ändamål, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af en författning, i öfverensstämmelse med följande grunder. a) Kronofogde uppgöre inom fögderiet en ordinarie brefgång emellan alla de ställen, hvarifrån och till hvilka bref måste fortskaffas.
Instrumentet deröfver delgifves vid nästderefter inträffande lagtima ting i hvarje inom fögderiet varande härad inför häradsrätten de brefbäringsskyldige, som då böra ega att granska den upprättade brefgången och emot den göra de anmärkningar, dertill de kunna ega fog; b) Dc brefbäringsskyldige inom hvarje härad må sedermera inför häradsräten antingen öfverenskomma att bestrida brefbäringen, på det sätt, att dess fullgörande upplåtes åt personer, som, emot ersättning, vilja besväret sig åtaga, å de brefstationer, som kunna utsättas, eller ock bestämma en viss ersättning till de hemman, som, i anseende till sitt läge, varda ålagde att brefbäringen ombesörja; c)
De medel, som för bestridande af förenämnde ersättning, i ena eller andra fallet, blifva nödvändiga, böra utgå af alla de hemman, som kunna kronobrefbäring åläggas, i förhållande till deras skyldighet att denna tunga utgöra; och bör uppbörden af dessa medel verkställas på samma sätt, som den af andra communala afgifter; d) Med pröfningen af de anmärkningar, som emot den upprättade brefgången kunna framställas, eller af de öfrige frågor, som angående kronobrefbäringen och dess utgörande kunna väckas, förhålles på sätt redan i gällande författningar stadgadt är.
Stals-och Ekoiiotni-Utshotlens Utlåtande, IV.o 11.
Derjemte få Utskotten tillstyrka, att Rikets Ständer, med framställandet af den anhållan, att kronobrefbäring i allmänhet ej må ifrågakomma, derest brefven kunna med ordinarie post fortskaffas, till Kongl.
Majit öfverlemna att, för kronobrefbäringens reglerande, i öfverensstämelse med de ofvan antydde grunderne, meddelade ytterligare föreskrifter, som Kongl. Majit kan i >',U der finna nödige.
Stockholm den i November 1844* Mans Mattsson från Calmare län, afgaf följande reservation:
Kinot Stats- och Ekonomi-Utskottens betänkande, angående kronobrefbäringen, får jag reservera mig.
Utskottet har föreslagit, det skrifvelse skall till Kongl. ?.’aj:t afgå, och att Kongl. Majit skulle ‘anbefalla vederbörande att sa reglera kronobrefbäringen, alt de nu brefbäringsskyldige inom sig skulle betala för brefvens förskaffande.
Genom denna skrifvelse skulle krono- och skattehemman, hvilka redan sirö hårdt beskattade, vidkännas en ännu större beskattning.
Syftningen af utlåtandet är orättvis och verkställigheten overkställbar — orättvis derföre, att, så vidt jag vet, det ej finnes någon författning,söm positivt ålägger skattskyldig jord att ensamt och utan ersättning fortskaffa bref.
De äldre författningarne uti della ämne stadga, alt brefbäringsskyldigheten är ett emot skjutsskyldigheten svarande besvär.
Overkställbar, emedan i år hafva vi fred, då forlskaflundet af kronobref bestrides af skattskyldig jord samt af frälsehemman till hälften, men om ki ig nästa ar intränar, sk ill frälset hära bref lika med skattehemman samt den öfriga jorden, Ecclesiastikhemman inberäknade
Lill hälften; jag vet således icke någon slags jord bestämdt befriad från brefbäringsskyldighelen, icke heller någon besläirfdt dertill ålagd eller skyldig.
Ty uti de författningar, som anga ämnet, stadgas: alt brefbäringsbesväret är ett emot skjutsnings skyldigheten svarande besvär.
Bihang lill 11 St.
Fröt, 1841, 4 Sami 2 A)\l. 2 lia fl. 2 6 Stats- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande> IV.-o 11.
Är då all slags jord, hvilket jag har äran upprepa, underkatad. mer och mindre skjutsningsskyldigheter, så är, på samma grund, all jord skyldig fortskaffa kronobref, dock mot betalning af staten, kronan eller den, som besvärar brefbäraren, på lika sätt, som vid begagnande af skjuts tillgår.
Efter utlåtandet, skulle det ena skattehemmanet betala det andra, för det, att det har den äran att bära kronans och enskildtes bref; en sådan beskattning kan jag aldrig gilla- Det är af största vigt, att 33onde-Standet läster Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet härpå.” STOCHHOLM, Lundberg SC Comp. iSf4' Stais- samt Allm. Besv.- och Efcon.-Utskottens Utlåtande, N:o 12. 1 N:o 12.
Domkyrka alt komma i åtnjutande af de 124 tunnor spanmål, som frem Hernösands
Stift årligen utgå till Upsala Domkyrka.
Uti denna fråga hafva följande motioner blifvit hos Riks-Stånden väckte och till Utskotten remitterade, nemligen: hos Högled.
Ridderskapet och Adeln utaf Herr af Hassj M.} som anfört: att, ehuru Rikets Ständer, vid frenne föregående Riksdagar, i anledning af derom väckte motioner, hos Kongl. Maj: t i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte i Nåder förordna, att de från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka utgående 124 tunnor spanmål finge tillkomma Hernösands Domkyrka, Kongl.
Majit likväl icke meddelat ett sådant förordnande; att behofvet af denna spanmål, för Hernösands Domkyrka, sedan sista Riksdagen, blifvit ännu större än förut, enär, i stället för den gamla nedrifna kyrkan, församlingen låtit påbörja uppbyggandet af en ny, hvilken, i händelse den kunde med påräknadt stats-anslag samt genom församlingsboernes bemödanden fullbordas, dock mäste för sitt framtida underhållande och vårdande hafva någon säker årlig inkomst att påräkna; i anledning hvaraf motionären å nyo velat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet vid ämnet, hänvisande till de skäl för rättmätigheten af Hernösands
Domkyrkas anspråk uti förevarande hänseende, hvilka innefattas uti Rikets Ständers vid sista Riksdag i frågan till Kongl. Majit allåtna underdåniga skrifvelse N:o 156 af den 8 December 1840; hos Ilögv.
Domkyrka; tilt stöd för hvilken anhållan motionären anfört: att både rättvisa och billighet påkallade, att, sedan Erkestiftet delats, och den del deraf, som innefattade Hernösands Stift, nu mera utgjorde ett serskildt, af det förra oberoende, stift, ifrågavarande spanmål, som utginge derifrån, tillkomme Domkyrkan i Hernösand, helst denBih.