Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag-Utskottet afgifva serskildt Utlåtande, dels vara besvarade genom de ändringar i Tuil-Comitens förslag, sora enligt bifogade project tili Tull-taxa, blifvit af Utskottet gjorde, dels ock vara af den beskaffenhet, att de utur ingen synpunkt kunna från Utskottets sida påkalla en allvarsam behandling, såsom exempel hvarå, bland annat, må anföras den framkastade förmodan, alt Stångjern, sammanböjdt i ringar, skulle kunna såsom grof ankarketting förtullas. beträffande slutligen serskildt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande tullen å spanmål samt de yttranden och motioner, sorn derom af gifvits, har Utskottet, vid öfvervägande af denna fråga, funnit sig icke kunna annat än i allo biträda, hvad såväl Rikets senaste församlade Ständers Bevillnings-Utskott, som förr ofta nämnde Committerade hemställt och Kongl. Maj:t nu behagat i Nåder föreslå, hvadan Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det Tullbestämmelserna å spanmål må få förblifva oförändrade under fem år, räknadt ifrån den tid, då den blifvande nya Tull-taxan träder i verkställighet; äfvensom att, i afseende å Tullbeloppen, de bestämmelser, som Committerade och, alternativt, jemväl Kongl. Maj:t föreslagit, nrå antagas, nemligen vid införsel: 1 tunna Hvete . - 2: — 1 d:o Råg och Arter 1: 16. 1 d:o Wicker :..... 1: 8. 1 d:o Korn och Bohyele 1: — 1 d:o Hafra *....... — 82. samt tullfrihet vid utförsel. 28 Bevillnjings-Utslcoltets Betänkande, N:o 2 1.
I sammanhang härmed anser sig Ulskoltel höra föreslå Rikets Ständer att hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att, då t relen för nu gällande Handels Iractat nied Ryssland går lill ända, Kongl. Majit, vid de tillfällen, då Hmdels-tractaters ingående med fremmande
Mag ter framdeles kommer i fråga, Nådigst täcktes så ordna, alt icke tullen för landtmanna-produeter må komma att understiga, hvad uti gällande Taxa i allmänhet för sådana varor bestämmes.
I afseende på tariffen för credit-upplaget och transito-afgiften, hemställer Utskottet, att, till vinnande af mera enhet och conseqvens, bestämmelsen af viss minimi-qvantitet må försvinna och i stället ett minimi-tullvärde tagas* till grund för hvad, sorn må på credit uppläggas.
Delta rninimi-tuilvärde föreslår Utskottet alt antagas till 3oo R:dr och att transitoafgiften bestämmes till r procent af delta värde, med undantag af Artikeln Tjära, för hvilken torde böra erläggas 5 procent, eller ungefär ligen samma afgift, som den för närvarande vidkännes.
.Efter denna grund anser Utskottet alla de i Comrnitterades förslag, såsom till oredit-upplag berättigade, uppräknade artiklar böra få derå uppläggas, med undantag af Artikeln Band, Siden-Sarnmets och andra slag, för hvilka en sådan rättighet icke torde böra fortfarande ega rum.
Vid det af Cornmilterade uppgjorde förslag lill Underrättelser om hvad vid Taxans verkställighet iagllagas bör, har Utskottet, sorn icke funnit skäl understödja Herr Brunn, A., motion, att Rikets Ständer borde göra underdånig framställning hos Kongl. Maj:i örn lästetals-algiftens afskaffande, med gillande af hvad Corn imiterade i berörde hänseende hemställt, endast uti nedannämnde fall ansett sig böra erinra, tillägga eller ändra, på sätt, som foijer, nemligen vid: 4 §•
Att det tryckfel i början deraf egt rum, att der influtit "alla inom Sverige icke byggda fartyg,’' i stället för ’’alia inom Sveriges Rike byggda fartyg V vid 7 §•
Att a:dra mom, deraf må få följande lydelse: Bevillnings-UIskottets Betänkande, JS:o 21. iC) När en vara blifvit sålunda (ill förlullning angifven, skall, genast efter besigtningen, anslag å Paekhusdörren ovilkorligen ske, då hvar som inom fyra söcknedagar, angifningsdagen inberäknad, — ■— — • v|d 9 §•
Att vid slutet deraf må tilläggas följande:
''Sedan anslag derom 24 timmar förut å Paekhusdörren skett;” vid
Att der ordet ”rninimi-qranlitel’' derstädes förekommer, detsamma, till följd af Utskottets förslag till förändrad grund för beräknandet af huru mycket må på credit-upplag af hvarje vara minst uppläggas, utbytes emot ordet "minimi-väi de;” samt att, då Christianstad redan förut genom Komd. Maj:ts serskilda tillstånd undfått credit-upplags-rätt, nämnde stad bör införas ibland de öfrige der uppräknade; vid 26 §.
Att, då det blifvit hos Utskottet upplyst, det en motion är vorden i Väl lufi. Borgare-Ståndet väckt och till Siats-Utskottet remitterad örn upphörande utaf afgiften till Handels- och Sjöfarls-fonden, det må vara Utskottet öppet alt, sedan sig visat, 0111 nämnde motion bi kalles eller ej, hos Rikets
Ständer göra den hemställan i afseende å denna hvartill beslutet öfver omförmälde motion må linnas föranleda; samt vid 27 §.
Utskottet, som, enligt hvad ofvan är antydt, förklarat sig vilja fett sammanhang med detta Betänkande afgifva yttrande, rörande den Rikets städer, under namn af Tolag, tillkommande afgift å handel oeh sjöfart, har nu, vid denna 27 §. i Underrättelserna, att sådant fullgöra.
De i detta ämne till Utskottet inkomne motioner äro följande, nemligen: 1:0 Herr Grefve Mörners, C.
Ginnefattande hemställan, att förslag till reglering af Tolags-afgifter i stapelstäderna och sladsandelarne i uppstäderna måtte vid denna Riksdag varda utarbetadt och nämnde afgifter, i öfverensstämmelse med billighet, nedsatte elier ock helt och hållet afskaf-» fade; samt 3o Bevillnings-Ulskoltets Betänkande, JYzo 21. 2:0 Herr van Scheeles, F. A., alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit anhålla, det Tolags-afgiften å det på Götheborgs våg ankommande jern måtte varda nedsatt till dess primitiva belopp, nemligen det, som, efter Jernproducenternes hörande, blifvit bestämdt; och att i sammanhang härmed inga afgifter hädanefter må kunna jernet lill städernas enskilda förmon åläggas, utan att tillverkarne varit deröfver hörde.
Utskottet har derjemte sökt göra sig underrättad t, om hvad i detta ämne, som redan vid de tvänne sistförflulne Riksmötena varit föremål för Rikets Ständers uppmärksamhet och behandling, blifvit tillgjordt, samt dervid inhemtat, att, sedan Rikets sist församlade Ständer, med hänsigt till de åtgärder, som redan då blifvit af Kongl. Majit vidtagne, i afseende på en närmare reglering af de till städerne ingående Tolags-afgifter, äfvensom af de så kallade sladsandelarne i uppstäderna, genom underdånig skrifvelse den 29 December i834, hos Kongl. Majit anhållit, att, enär frågan synts Rikets Ständer ännu vara i ett outredt skick, Kongl.
Majit i Nåder ville låta företaga en så beskaffad undersökning, angående Tolagens tillkomst och användande, som Commerce-Collegium och serskilde Committerade, hvilka blifvit i ämnet hörde, i underdånighet föreslagit, samt att Kongl.
Majit derefter behagade, vid denna Riksdag, till Rikets Ständer aflåta Dess Nådiga förslag till dels reglering af stapelstädernas
Tolags-inkomster och dels controllör öfver deras användande till bestämda ändamål, och att emedlertid och intilldess Tolags-afgifterna icke mätte ökas, eller någon ny Tolag beviljas; hvarjemte Rikets då församlade Ständer, i afseende å de så kallade stadsandelarne i uppstäderna, hvilken afgift, ehuru den under denna benämning uppbars endast i städerne inom Wermlands Län å vissa slag af tunne- och styckegods samt å träd varor, likväl utgick såsom ett slags accis uti flere andre städer, som äro belägne vid de större segelbara insjöarne, hos Kongl.
Majlt i underdånighet anhållit, det Kongl.
Maj-.t jemväl måtte täckas låta infordra nödiga upplysningar, angående omförmälde stadsandelar och dylika afgifter, sorn för samma ändamål, ehuru under annan benämning, uti åtskillige städer i Riket kunde egarum, samt deraf åt Rikets Ständer vid denna Riksdag lemna kännedom och då tillika i
Nåder afgifva förslag till den reglering härutinnan, sorn af omständigheterne påkallades; så har Kongl. Majit, i anledning af hvad så val Commerce-Collegium och de till Tullförfattningarnes granskning vid sista Riksdag utsedde Committerade förut, som ock Rikets då församlade Ständer sålunda i underdånighet yttrat, under den 3o Juni 1835, bland annat för - Bevilhnngs-Utskottets Betänkande, N:o 2 T. ordnat, dels alt Öfver-Ståthållare-Embetet i Stockholm och Kongl. Maj:Es Befallningshafvande i de Län, der stapelstäder finnas, skulle inom berörde års sint, efter på stället tagen kännedom, ej allenast om de Författningar, som angingo så väl städernas ordinarie och inqvarterings-tolag, som öfrige afgifter af handeln och sjöfarlen, utan ock räkenskaperna öfver Tolagsnppbörden och städernas öfrige inkomster, undersöka rigtigheten af de från vedel börande, enligt Nådig befallning, förut till Commeree-Collegium aflemnade upplysningar och tabeller; vid hvilket tillfälle äfven borde tillses, att för hvarje stad blefve upprättade tabeller, som, på grund af städernas räkenskaper, utvisade i procent-förhållande hvarje stads inkomster efter ett medium för de fem sislförflutna åren, serskildt af stadens fastigheter, lägenheter och andra tillhörigheter, serskildt af afgifter på handeln och sjöfarten, och serskildt i följd af taxation, vare sig på hus och tomter eller borgerlig rörelse; dels ock låta, så fort ske kunde, af Magistraten och Deputerade, som Borgerskapet egde att inom sig utvälja, efter af Kongl. Maj:t stadgade grunder, utarbeta förslag till så beskaffade taxor för afgifterna å handeln och sjöfarlen, att de endast komma att utgå under tvenne rubriker, nemligen; afgifter till staden af fartyg, som ifrån staden afgå eller dit komma, serskildt Lill inrikes och serskildt till utrikes ort, samt afgifter ä varor, som der lossas eller derifrån utskeppas, serskildt till utrikes och serskildt till inrikes ort, samt, efter det ifrågavarande tabeller och förslag till taxor blifvit uppgjorde och Öfver-Ståthållare-Einbetet för Stockholm, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvar för sitt Län, tagit noga kännedom om tillkomsten af hvarje afgift, somna betungade handeln och sjöfarlen, samt huru de blifvit använde, derom före den r Mars iSSGtill Commeree-Collegium insända fullständig, till Kongl, Maj:t ställd, underdånig berättelse och dervid utlåta sig öfver stadens framtida behof af de nu på handeln och sjöfarten hvilande afgifter,
samt om med rättvisa och billighet någon af dessa afgifter kunde nedsättas elier alldeles upphöra och stadens invånare i stället åläggas att , i händelse stadens inkomster i det hela ej tutte förminskning, bereda tillgång dertill å andra stadens inkomst-titlar, samt derjemte i underdånighet föreslå sådana controllör för framtiden, att de inkomster, sorn staden eger uppbära af handeln och sjöfarten, ej må kunna användas till andra föremål, än hvartill de äro eller blifva af Kongl.
Mnjrt bestämda; hvarefter det ålåge Commeree-Collegium att med omförmäldte tabeller, förslag och underdåniga berättelser till Kongl. Majrt inkomma och dervid tillika i underdånig - 32 Bevillnings-Utslottels Betan leande, JV:o 21. liet anmäla, hvad Collegium fanne sig böra i ämnet anföra eller vid de föreslagne taxorna anmärka Sedan dessa infordrade npplvsningar först under loppet af Ar i838 i fullständigt skick lill Commerce-Collegium inkommit, samt Collegium, uti skrifvelse den 3i December nämnde år, desamma liil Kongl. Majit i underdånighet öfvei lemnat och tillika för egen del, på anförde orsaker, hemställt, atl Kongl.
Majit, med fastställande af andre utaf Collegium i underdånighet löreslagne grunder för ny reglering af städernas inkomster och utgifter af handeln och sjöfarten, än de, enligt hvilka dessa upplysningar blifvit meddelade, ville i Nåder förständiga Öfver-Ståthåliare-Embetet i Stockholm och Kongl. Majas Befallningshafvande i de Lii 11, der stapelstäder finnas, alt inkomma med de tabeller och uppgifter, sorn i följd deraf' korntne all för regleringens åstadkommande erfordras, så har Kongl. Majit, under den 3 September i83q, godkänt berörde af Collegium föreslagne förändrade grunder, och förständigat- riets vederbörande Öfver-Ståthällai e-Embete och Kongl. Majlis Befallningshafvande att skyndsamligen, och senast inom den 1 December samma år lill Commerce-Collegium inkomma med de i sådant afseende erforderlige nya uppgifter och yttranden, dels Collegium alt, efter granskning af omförmäldte uppgifter, innan den 1 Januari (jetta Ar, upprätta och till Kongl. Majit insända en allmän tabell, utvisande beloppet af de anslagssummor, hvilka städerna i utbyte mot dii eda inkomster af handeln och sjöfarten, och, såsom ersättning för eganderätlen till tullhus m. m., skulle, i följd af den nya regleringen, komma alt af staten uppbära, hvarjemte Kongl. Majit förklarat
Sig, efter inhemtande af alla dessa upplysningar, vilja i Nåder pröfva, om och hvad framställning i ämnet må lill Rikets Stander aflåtas.
I Öfverensstämmelse härmed och, efter utseendet, under förutsättning deraf, att Commerce-Collegium skulle inom den föreskrifna tiden blifva i tillfälle till Kongl. Majit i underdånighet afgifva de anbefallda upplysningarna och förslaget till en fullständig reglering i omförmäldte hänseende, samt Kongl. Majit på grund deraf kunna till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition derom, hafva senaste Tull-Commitlerade, uti deras underdåniga Betänkande af den i3 Juni 1885, med förslag till ny Tull-taxa och underrättelser dervid , hemställt, att uti desse sistnämndes 27 § måtte stadgas, att ”i stället för den Tolag till städerna, som hittills efter fastställde grunder genom städernas egen försorg uppburils pä inkommande och ”utgående Bevillning*- Utskottets Betänkande, N:o 2 1. 33 ”utgående varor, skall, ifrån och med den lid, den nya af CommiUerade ”föreslagna taxan träder i verkställighet, en tillökning i införsels- och ut’ försels-tullen beräknas och vid Tullverket uppbäras, lill det procenl-för’’hållande, som, efter reglering af städernas inkomster, varder serskildt bestämdt; skolande, af hvad sålunda inflyter, ersättning för städernas hittills genom Tolagen hafde inkomster meddelas, på sätt och med de villkor, ”Kongl.
Maj:t funne skäligt, i sammanhang med förrberörde reglering, i ”.Nåder förordna.”
Emedlertid och sorn, enligt hvad Utskottet jemväl har sig kunnigt, Cömmerce-Gollegium, uti underdånig skrifvelse den i3 Januari della år, hos Kongl; Maja anmält, alt af de infordrade ofvaiiherördé upplysningarue Collegiiim ännu då saknade sådane från Öfver-Ståtliålläre-Embet.et härstädes, hvad anginge Stockholms stad, och att Colh-gium föl jagt ligen icke kunnat inom den föreduilna tiden eller den r näsllrdne Januari fullgöra, hvari Kongl. Majit sålunda i Nåder befallt, samt någon Proposition i ämnet, vid slikt förhållande icke eller blifvit af Kongl. Maja lill Rikets Ständer i Nåder aflåten ; så och enär Utskottet i följd häraf, saknar kännedom orm de' förberedande, åtgärder, .sam är O oundgängligen nödige: för något förslag till förändrad yegletung ;rf TöUgen j JslikétS, stapelstäder ocha de så kallade sladsandölarue i apstäderna-, seu.-Utskottet-.sig a-f-sAd-an* an-- ledning höra för närvarande-inskränka sitt yttrande i ämnet dertill,i att till-- styrka Rikets Ständer: alt 27 §. i Tulltdxe-undérrällelserna må’, med afvikande från Committéradés förslag, tills vidare bibehållas vid den lydelse, gällande Tull-taxa innehåller, nemligen: ”Städernas 'Tolag och andra dem på vissa varor beviljade afgifter uppbäras genom deras egen försorg och erläggas efter de före ”hvarje stad gällande föreskiifter och fastställd procent, be'räknad å det i denna Taxa på de fleste inkommande och ”utgående varor bestämda värde, eller det, enligt rj" å de ”öfriga utrönta värde; och iagtlåges dervid, att alla varor, ”sorn enligt Taxan- äro i allmänhet fria från införsels- eller ”utförsels-tull, befrias finn Tolag vid inkommande eller ut”gående, . äfVeusom de varor, hvilka i Taxan serskildt ifråna ’’Tolag befrias.” Stockholm den ny Juni 1S401' tiih. tiit ti.
Prut. 1810.
5 Samt. 1 Ahl. 12 Häftet.
Bil. till Bevillnings-Diskottets Betänkande, 2Y.-0 21. 1 Reservationer: af Herr Friherre Åkerhjelm; "'Emot det af Utskottet faltade beslut, att förbud emot någon varas in- eller utförsel i Riket hädanefter icke skulle ega rum, reserverar jag mig, på grund deraf, att tidpunkten för antagandet af ett liberalare tullsystem är ögonskenligen högst missgynnande, då så väl Europa som America nu befinna sig uti en financiel! förvirring, som förorsakats genom den på America minskade afsättningen för Englands, Tysklands, och Belgiens manufaclur-tillverkningar.
Skulle vi nu här under desse förhållanden öppna vår marknad för dessa fabricat, på utländsk ort i följd af eoncurser, redan lill betydliga underpris försålde, så torde lätt vara insedt, att dessa här skulle, om älven med förlust för godsegare, dock med hoppet om möjlig realisering, hit försändas, och när våra förråd deraf voro öfverfyllde, och consumtion ingalunda ökas, derföre, att tillgångarne blifva större, skulle äfven dessa fabricat slutligen återigen tvingas alt till underpris här försäljas, och på detta sätt, genom de härigenom hastigt och på en gång inträffade betydliga prisnedsältningar, tvinga våra fabrikanter och näringsidkare, som aldrig kunna uthålla denna, genom de närvarande financiella förhållandena, uppkommande onaturliga medtäflan, att nedlägga deras fabriker, hvarigenom icke allenast desse individers undergång säkert skulle beredas, utan äfven iooo:de-tals arbetare blifva brödlösa, och en mängd landtmanna-producter, som af dessa fabriker och deras arbetare consumerades, blifva mindre afsältlige.
Med fästadt afseende åter på export-förbudets borttagande, företer sig återigen den högst vigliga omständigheten, att detta egentligen rörer exporten af malm och tackjern, till hvars befordrande jag för min del ej kan inse något enda giltigt skäl kunna företes; jag trodde mig härtill kunna finna någon anledning uti Tull-Gommitterades betänkande, men till min stora förvåning finner jag der visserligen refereradt hvarjehanda skäl för tullbestämmelserna å en mängd små artiklar, såsom coeffurer, jäst, luktvakten, mos, etc. etc., men ej ett ord anfördt om tackjerns-exporten, och grunderne för den härvid föreslagne tullbestämmelsen.
Under rubriken jern, förekomma visserligen långa och sakrika anföranden, angående nedsättning å exporttullen å stångjernet, men icke det ringaste, som rörer tackjernsexporten, och för hvars tillstyrkande man med skäl borde hafva kunnat Bilu till R.
Prot. 184.0. 5 Sami. 1 Afd. i3 Häftet. 1 2 Bil. till
Eev il Inings-Ul skol tets Betänkande, N:0 21. vänta att af Tull-committerade inhämta någon anförd orsak, om än äfven aldrig så oantaglig, innan de vågat föreslå en uti fäderneslandets andra hufvudnäringsgren så högst geoomgripäpdq åtgärd, och hvars följder, om detta tillstyrkande skulle antagas, omöjligt kan till hela dess vidd förutses; det torde likväl, uti en för hela
Riket så vigtig och magtpåliggande fråga sorn denna, vara med skäl fordradt, att man slöder sitt omdöme på beräkningar öfver jernhandteringens tillstånd och hjelpkällor, inom och utom landet, och ej utkastar en individuel öfvertygelse, grundande sig blott på det theoretiskt liberala handelssystemets tillämpning uti hela dess consequens.
Naturen har gifvit hvarje land sina företräden, och har den under nordens kaija himmel anvisat rika hjelpkällor fördolda uti bergens innersta, — och härigenom ersatt oss de sydliga ländernes förmoner af blidare climat och jordmon; skulle vi nu ej begagna dessa företräden så långt som möjligt, begingo vi ett stort stats-ekonomiskt misstag.
Jag öfvergår nu att till pröfning upptaga, och, så vidt uti min förmåga står, utreda de skäl, som möjligen kunna anföras och förefinnas till tackjerns-exportens befrämjande; främst af alla förekommer den utaf nutidens liberalare ideers förfäktare framkastade allmänna sats, att det är enligt med hvarje menniskas naturliga rättigheter, alt få sälja sin vara, hvarest benne lyster; riktigheten af denna sats kan visserligen ej bestridas, om man antager, att vi kunde återgå lill detta åsidosättande af alla hitintills existerande rättsförhållanden och lossande af alla samlrällsband, men så länge ännu lyckligtvis delta torde med skäl kunna hänföras till fromma önskningarnas område, så torde vi härifrån kunna öfvergå lill verkligheten och nu betragta, i hvad rnon de tackjerns-producerande i Sverige kunna hafva fog bygga sin klagan på detta skäl.
Sveriges Stats-ekonomi uti denna gren bar, alltsedan Konung Guslaf den I:s tid, utgått ifrån den princip, att så mycket möjligt gynna förädlingen inom landet, och hvarföre vissa trakter, som egde malm och skogar, ansågos böra tillverka tackjern; dessa benämndes Bergslager, och åter andra, som hade stora skogar utan malmtillgångar, ansågos med mera fördel k unna förädla delta tackjern lill stångjern, för hela landels gemensamma nytta och fördel; dessa Bergslager indelades äfven alt försälja sitt tillverkade tackjern lill vissa bruk, men erhöllo dels för dessa band och dels såsom ersättning för förbudet emot exporterandet af denna låvara, sine sä kallade Bergslags-rättigheter, och som de ännu äro i åtnjutande af, nemli - Bil. till Bevillnings-Ulskoltets Betänkande, N:o 21. 3 gen roteringsfriheten, en, enligt utdrag ifrån Kanimar-Collegium, högst betycllig lindring uti den årliga räntan, som uti Nora, Lindes och Grythytte Bergslager uppgår per medium till circa 60 R:dr B:co årligen per hemman, emot hvad hemman uti närgränsande Landslag betala.
Ifrån skyldigheten att till vissa Bruk försälja sitt tackjern äro de, genom Kongl.
Förordningen af den 16
Maj i836, befriade, i stöd af den inom Riket då etablerade fria tackjernshandeln; skulle denna nu äfven utsträckas utom landet, och således Bergslagens skyldigheter till det allmänna intresset, råvarans förädling inom landet, försvinna, så fordrar väl också rättvisan, att Bergslagen då äfven komma alt beskattas lika med Landslagen; men att nu blott vilja skänka dem denna exporträttighet, utan något å deras sida gjordt åtagande af skyldigheter, hvarföre de just härföre äro befriade, torde för hvarje tänkande blifva en emot hela samhället begången orättvisa.
Jag vill nu företaga till granskning det andra skälet, som vanligen anföres för tackjerns-exporten, det är nemligen, att det skulle uti Riket produceras mera tackjern, än som stångjernsverks-egarne kunna förädla; delta eger så till vida grund, att före 1838 års smides-stadga tillverkades verkligen circa 60,000
Skeppund mera tackjern än hvartill det privilegierade smidet då uppgick, men som genom ofvannämnde smidesstadga utsträcktare smidesrätligheter beviljades Bruksegare, så har delta förhållande så betydligt äfven förändrat sig, att, enligt Bergs-Collegii uppgift, befanns privilegierade slångjernssmidet i Riket vid i83c> års utgång utgöra 601,000 Skepp, och lackjerns-tillverkningen 56o,ooo Skepp., således 4rjO°Q Skepp, större än lackjernstillverkningen i hela Riket, Detta förhållande har äfven åstadkommit de nu på senare tider betydligt stegrade tackjernspris, som, i jemnförelse till nuvarande stångjernspris, göra tackjernsblåsningen mera vinstgifvande än sjelfva stångjernsförädlingen.
När nu grunden för detta argument till den grad förfallit, alt förhållandet blifvit omvändt, torde detsamma kunna antagas för helt och hållet vederlagdt.
Det anföres äfven, att användandet af varm luft vid tackjernstillverkningen skulle medföra så stor kohl-besparing, att tillverkningen härigenom skulle betydligen ökas; härtill vill jag blott svara, alt användandet af varm luft vid slångjernssmidet förorsakar kohl-besparing i samma proportion vid stångjernstillverkningen, och ökar således i enahanda förhållande tackjernsbehofvet.
Att Tull-Commillerade, såsom mig vill synas, hafva grundat sitt tillstyrkande för tackjerns- och malm-exporten blott derpå att få i helheten tillämpa sin händelsprincip, torde väl för lagstiftaren ej kunna blifva en giltig orsak alt tillvägabringa en af intet giltigt motiv påkallad åtgärd, hvarmed man ifrågasätter och risquerar icke mindre än fädernes - 4 Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.-o 21. landets financiella undergång; mig synes som Utskottet borde olika med Tull-Commitlerade hafva åtskiljt och serskildt behandlat frågan om förbudets borttagande för importen och exporten; det ena angår synnerligast väfnader och det andra malm- och tackjern, som ingalunda med hvarandra hafva någon gemenskap.