Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu angår bestämmelserna uti 1 momentet om afgifter af enskilda banker, som ega sedel-utgifnings-rätt, så har Ridderskapet och Adeln, såsom ofvan förmäles, beslutat, att bevillningen skall utgöras med fem procent af årliga utdelningen; Preste-Ståndet åter, i följd af dess beslut om nedsättning i bevillningen af rörelse och näring i allmänhet från 5 till 3: att den skall utgå med tre procent af den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundradet, men med nio procent af det belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, allt beräknadt efter hvad af tecknings-summan eller grundfonden blifvit kontant tillskjutet; Borgare-Ståndet, såsom en följd af dess beslut att afgifter å rörelse och näring allestädes skola upptagas till hälften af hvad de för det närvarande utgöra: att ifrågavarande bevillning skall utgå med Iva och en half procent af den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundradel, men med sju och en half procent af det belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, allt beräknadt efter hvad af tecknings-summan eller grundfonden blifvit kontant tillskjutet; samt Bonde-Ståndet, att denna bevillning skall bibehållas vid hvad nu gällande Bevillnings-förordning derom stadgar.
I likhet med hvad som egde rum i fråga om bestämmandet af bevillningsafgifterna för rörelse och näring i allmänhet, får Utskottet äfven här vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln, samt Borgare- och Bonde-Stånden, att, med frånträdande af sina skiljaktiga beslut, förena, sig med Preste-Ståndet; men om Bih. lill B, St.
Prat. 1SSS & issi. S Sami. 1 Afd. 19 Haft. 2 10 Bevillning!-Utskottets Memorial, N:o !S, denna inbjudning icke antages, synes frågan böra afgöras genom omröstning i följande ordning, nemligen: a) för bestämmande af kontra-proposition: 7:o.
Den. som anser, att till kontra-proposition i hufvud-voteringen bör antagas liidderskapet och Adelns beslut, att bevillningen af enskilda banker, som ega sedel-utgifnings-rätt, skall utgå med fem procent af årliga utdelningen, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, komitier särskild omröstning att anställas, angående hvilketdera, Borgare- eller Bonde-Ståndets beslut bör i hufvud-voteringen blifva kontra-proposition, sålunda: 8:0.
Den, som anser, att till kontra-proposition i hufvud-voterigen bör antagas Borgare-Ståndets beslut, att bevillningen af enskilda banker, som ega sedelutgifnings-rätt, skall utgå med två och en half procent af den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundrade!, men med sju och en half procent af det belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, allt beräknadt efter hvad af tecknings-summan eller grundfonden blifvit kontant tillskjutet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, blifver Bonde-Ståndets beslut, att bevillningen af enskilda banker, som ega sedelutgifnings-rätt, skall bibehållas vid hvad nu gällande Bevillnings-förordning derom stadgar, kontra-proposition i hufvud-voteringen. b) i hufvudsaken: 9:o.
Den, som gillar Preste-Ståndets beslut, att bevillningen af enskilda banker, som ega sedel-utgifnings-rätt, skali utgå med tre procent af den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundrad et, men med nio procent af det belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, allt beräknadt efter hvad lievillnings-Ulskoltels Memorial, iV.-o SS.
11 af tecknings-suininan eller grundfonden blifvit kontant tillskjutet. — röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages (Irsta alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut, (2:dra alternativet) Borgare-Ståndets beslut, (3:dje alternativet) Bonde-Ståndets heslut.
I afseende åter ä 35 § 2 inom. qvarstår, sedan frågorna om bevillning å rörelse och näring i allmänhet, äfvensom angående sedel-utgifvande enskilde bankers bevillning blifvit afgjorde, endast den skiljaktighet emellan Riks-Standen, att Preste-, Borgare- och Bomle-Stånden, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, till beräkningsgrund för bevillningen enligt nämnde moment antagit i>årliga behållningen,» hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat, att ~årliga utdelningen» skulle blifva beräkningsgrunden.
Derest Ridderskapet och Adeln icke vill frånträda detta sitt skiljaktiga beslut, torde omröstning böra anställas öfver följande voterings-proposition:
Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att bevillningen af de i 35 § 2 mom. omförmälda Aktie-bolag, Associationer, Societeter, Verk, Hypotheks- och andra allmänna Inrättningar skall beräknas af »årliga behållningen,» och att följaktligen detta uttryck skall införas i stället för ordet 55utdelningen» såväl i nämnde moment, som uti 146 §, — röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer nämnde bevillning, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, att beräknas af 5)årliga, utdelningen,» och detta uttryck följaktligen att på berörde ställen i Bevillnings-förordningen begagnas.
Utskottets hemställan, att den för Jern-kontoret i 35 § 4 mom. af nu gällande
Bevillnings-förordning stadgade bevillning må upphöra, och att följaktligen nämnde moment måtte ur Bevillnings-förordningen utgå, är bifallen af tre Stånd, men afslagen af Bonde-Ståndet, som förklarat, att den nu gällande bevillningen borde bibehållas; och i afseende a Utskottets förslag till ett särskildt 32 IS e v il t ning s - U l * hollei s Memorial, fi;o i',8. moment i 145 § om Jern-kontorets befrielse från bevillning, hvilket Preste- och Borgare-Stånden godkändt, men Bonde-Ståndet, till följd af dess beslut i hufvudfrågan, ogillat, har Ridder skåpet och Adeln beslutat den förändring i ordalydelsen, att, i stället för uttrycket »sä länge,» borde införas ordet i-såvidt.» Då Preste- och Borgare-Stånden i förevarande fråga godkänt hvad Utskottet föreslagit, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet, att, med frånträdande af sina särskilda meningar, förena sig med förstnämnde tvä Stånd; men om denna inbjudning ej antages, får Utskottet för omröstning föreslå följande voterings-propositioner, nemligen: a) för bestämmande af kontra-proposition: 1 1: o. Den, som anser, att till kontra-proposition i hnfvud-voteringen bör antagas Ridderskapet och Adelns beslut, att den för Jern-kontoret i 35 § 4 mom. af nu gällande Bevillnings-förordning stadgade bevillning skall upphöra, och nämnde moment följaktligen ur Bevillnings-förordningen utgå, äfvensom att i 145 § skall intagas ett så lydande stadgande om bemälde kontors bevillnings-frihet: »Jernkontoret, såvidt dess vinstmedel användas till allmän-nyttiga ändamål,» röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer att till kontra-proposition i hufvud-voteringen antagas Bonde-Ståndets beslut, att den nu gällande bevillningen lör Jern-kontoret skall bibehållas, och att något stadgande om bevillnings-frihet för samma kontor ej skall i 145 § införas. b) i hufvudsaken: 12:o.
Den, som gillar Utskottets af två Stånd godkända förslag, att den för Jern-kontoret i 35 § 4 mom. af nu gällande
Bevillnings-förordning stadgade bevillning skall upphöra, och nämnde moment följaktligen ur Bevillnings-förordningen utgå, äfvensom att i 145 § skall intagas ett sä lydande stadgande om bemälde kontors bevillnings-frihet: »Jern-kontoret, sd lunge dess vinstmedel användas till allmän-nyttiga ändamål,» röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Ucvillnings-UlshoUels Memorial, N:<> ~S. 13 vinner
Nej, antages (Irsta alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut, (2:dra alternativet) Bonde-Ståndets beslut. §§ 37 och 38.
Borgare- och Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag, att bibehålla nu gällande, stadganden i dessa §§, angående afgift för karakters-fullmakter, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slandet beslutat, att lii Artikeln skall ur Bevillnings-förordningen helt och hållet utgå.
- - I anledning häraf får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Rreste-Ståndet, att förena sig med de andra två Stånden i bifall till Utskottets förslag; men 0111 denna inbjudning icke antages, lärer omröstning böra ske enligt följande voteringsproposition! 13:o.
Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets af två Stånd godkända förslag, att nu gällande stadganden i lil Artikeln, eller 37 och 38 §§, angående afgift för karakters-fullmakter, skola bibehållas, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer III Artikeln att ur Bevillnings-förordningen uteslutas, samt de följande Artiklarnes och §§:nas ordnings-nummer att derefter rättas. § 39.
Ridderskapet och Adeln har beslutat följande från Utskottets förslag afvikande lydelse af 2:dra mom. i denna §: »Mantals- och Skattskrifning förrättas inom hvarje stad eller socken; dock må liera socknar kunna förena sig om gemensam Mantals- och Skattskrifning».
— Men som de öfriga tre Stånden numera godkänt den af Utskottet föreslagna redaktion af berörde moment, så lärer denna fråga, af reglementarisk beskaffenhet, vara genom tre Stånds beslut afgjord. § 71.
Utskottets förslag till förändrad lydelse af denna §, hvarigenom bestämdes, att 'de lius, hvilka på lustställen eller andra, dermed jcmförliga, mindre lägen - 14 Bevillnings-Dlskotlets Memorial, N:o 3S. heter blifvit uppförde och deraf utgöra egentliga värdet, skola, om de äro brandförsäkrade, uppskattas minst tili det värde, hvartill de blifvit uti allmänna inhemska Brandstods-bolag till försäkring antagna», är af tre Stånd godkändt; hvaremot Ridderskapct och Adeln beslutat, att brandförsäkringsvärdet bör, såsom hittills, lända till hufvudsaklig ledning vid uppskattningen af berörde hus, samt att 71 § följaktligen bör bibehålla sin nuvarande lydelse.
I fall Ridderskapet och Adeln icke vill frångå detta sitt skiljaktiga beslut, lärer, då afgörandet af denna fråga har inflytande på bevillnings-afgiftens belopp, omröstning komma att eg» rum; och får Utskottet derför föreslå följande voteringsproposition: 14: o. Den, som gillar Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att »de hus, hvilka på lustställen eller andre, dermed jemförlige, mindre lägenheter blifvit uppförde och deraf utgöra egentliga värdet, skola, om de äro brand försäkrade, uppskattas minst till det värde, hvartill de blifvit uti allmänna inhemska Brandstods-bolag till försäkring antagna,» -— röstar ,/a• den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, brandförsäkringsvärdet att, vid uppskattningen af berörde hus, endast lända till hufvudsaklig ledning, samt 71 § i nu gällande Bevillnings-lorordning att bibehållas oförändrad. § 72.
I slutet af denna § har Ridderskapet och Adeln gjort ett så lydande tillägg: »egande Kommitteerne att, så länge denna Stadga, enligt Rikets Ständers beslut och Regerings-Formcn, länder till efterrättelse, årligen medelst höjning eller nedsättning jemka egendoms-värdet till närmaste möjliga inbördes likhet, dock alltid med noga iakttagande deraf, att den för hvarje län i tabellen fastställda minimi-summan icke understiges; och böra skälen till alla förändringar alltid i protokollet omständligt anföras».
Då emellertid 72 §, sådan den af Utskottet föreslagits, blifvit af de tre öfriga Stånden godkänd, samt det af Ridderskapet och Adeln gjorda tillägg endast är att anse såsom ett förtydligande af redaktionen, i afseende hvarå tre Stånds beslut gälla såsom Rikets Ständers, sä lärer vid samma beslut komma att förblifva. Hevillninrjs-Ulskoltets Memorial, N:o S8. 15 g 122.
Prcsle-Ståndet har beslutat, att denna §, angående Taxeringsmäns ed, bör ur Bevillnings-stadgan uteslutas.
Men som de öfriga tre Stånden godkänt Utskottets förslag till samina §, lärer dervid böra förblifva.
g 13 C.
Vid denna g 'hade Utskottet, i Betänkandet N:o 4, föreslagit, att Skeppsombudsmannen i Stockholm och Sjömanshusens föreståndare i de öfriga städerna skulle tilläggas en ersättning, för fullgjord debitering och uppbörd, af tre procent utaf det af dem redovisade belopp.
Vid pröfningen af Betänkandet har Riddershapef och Adeln beslutat, att denna ersättning skall utgå med sex procent af det redovisade beloppet; Men då de öfriga tre Stånden bifallit Utskottets förslag, lärer äfven denna fråga, hvilken icke är af bevillningsnatur, böra anses vara genom tre Stånds beslut afgjord, g 145: 2 mom.
Utskottets förslag, att uti detta moment af nu gällande Bevillnings-förordning borttaga orden a utan arbeta för dagspenning eller efter särskild öfverenskommelse och beting,a och att framför ordet a arbetslön a införa orden: »utan endast tilljullig» har numera blifvit af tre Stånd godkändt; men då Ridder skap et och Adeln ogillat detsamma, och beslutat, att momentet bör bibehålla sin nuvarande lydelse, samt den föreslagna förändringen kan hafva inflytande på vissa personers skyldighet att erlägga bevillning, eller rättighet att vara derifrån befriade, lärer frågan böra afgöras genom omröstning enligt följande voterings-proposition: 15:o.
Den, som anser, att 145 § 2 mom. bör, i enlig et med Bevillnings-Utskottets af tre Stånd godkända förslag, erhålla denna förändrade lydelse: »Arbetsfolk, så å landet som i städerne, hvilka icke äro lagstadde och ej eller njuta ständig, utan endast tillfällig, arbetslön; lagstadde drängar o. s. v.,» — röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; 16 ISevillnings-Utskottets Memorial, N:o SS. vinner Nej, kommer berörde moment att, såsom Ridderskapet ocii Adeln beslutat, bibehålla dess nuvarande lydelse, eller: »Arbetsfolk, sä å landet som i städerne, hvilka icke äro lagstadde och ej eller njuta ständig arbetslön, utan arbeta för dagspenning eller efter särskildt öfverenskommelse och beting; lagstadde drängar o. s. v.» Stockholm den 31 Augusti 1854.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, <854. Bevillnings-Utskottels Memorial, N:o 29.
I \:o 29.
Ank. tili Exp.-Utsk. d. 21 Sept. 1854. kl. 12 m.
Memorial, i anledning aj erhållen ålerremiss i vissa delar aj Memorialet N:o 27.
Vid föredragning af Utskottets Memorial N:o 27, med sammanjemkning af RiksStåndens olika beslut i anledning af det i utlåtandet N:o 20 framställda förslag, angående Post-bevillningen, har Ridderskapet och Adeln, med antagande af den utaf Utskottet till nämnda Stånd samt Ronde-Ståndet uti 2:dra punkten gjorda inbjudning, i fråga om bestämmandet af en särskild afgift af en skilling för hvarje bref, derför vid Post-kontor eller Post-expedition portot kontant erlägges, på grund af gjorda anmärkningar återremitterat så väl den uti nämnda fråga förslagna voterings-proposition, som ock Utskottets yttrande i afseende på det i 5:te punkten af utlåtandet N:o 20 framställda förslag om upphörande af namn-kartorna öfver orekommenderade bref; men som dels Bonde-Ståndet vidblifvit sitt i afseende å andra punkten fattade beslut och antagit dén föreslagna omröstningen, hvilken blifvit jemväl af Preste- och Borgare-Stånden gillad, dels ock sistnämnde 3:ne Stånd godkänt Utskottets yttrande, att det framställda förslaget om upphörande af namn-kartorna öfver orekommenderade bref förfallit, samt att, till följd deraf, gällande stadganden i afseende på post-kartor böra förblifva oförändrade, har Utskottet, vid sådant förhållande, funnit omförmälde af Ridderskapet och Adeln beslutade återremiss icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Brot. 1833 & 18Si. 3 ■ Sami. i Afd. 20 Haft. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. 1 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 80.
1 N:o 30.
Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Oktober 1854, kl. 2 e. m. Rikets Ständers Bevitlnings-Ut skotts Memorial, angående tulllagstiftningen för artikeln Bränvin och Sprit.
Med bifall till Bevillnings-Utskottets hemställan uti Betänkandet N:o 3 hafva Rikets Ständer uppskjutit pröfningen af tullbestämmelserna, angående Bränvin och Sprit, intill dess beslut blifvit fattadt, rörande den inhemska bränvins-tiilverkningen och skatten derå; och får Utskottet derföre nu, sedan sistnämnde fråga, så vidt densamma på tull-lagstiftningen kan ega inflytande, blifvit afgjord, härmed framlägga förslag till ornförmälda tullbestämmelser.
I detta hänseende hafva till Utskottets behandling blifvit öfverlemnade följande i Betänkandet N:o 3, vid artikeln Vin, ornförmälda motioner, nemligen från Vällofl. Borgare-Ståndet: af Herr L. JY. Henschen, och från Hedervärda Bonde-Ståndet: al Riksdags-fullmäktige Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands och Olof Pehrsson från Blekinge län, hvilka föreslagit, de två förstnämnde, att införsels-tullen å brända och destillerade spritdrycker måtte förböjas i den mån, skatten på bränvins-tiilverkningen blefve ökad, och Olof Pehrsson, att nämnde införsels-tull måtte bestämmas till minst 3 R:dr kannan; varande derjemte af Herr Hjerta, L. J., uti hans bos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckta motion, angående förändrad tull-lagstiftning, ifrågasatt, att den nu till 8 sk. per kanna stadgade tull å fransk sprit för beredning af luktvatten, som efter pröfning af behofvet och med särskildt tillstånd af Kommerse-koilegium får införas, måtte förhöjas till 24 sk., dels i anseende till det missbruk, sorn bedrifves med Kih. till 11.
Prot. 1853—1854. 5 Sami. i Afd. 21 Haft. 1 2 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 80. denna varas införskrifning, dels också i anledning af den föreslagna förhöjda beskattningen å svenskt bränvin.
Enligt nu gällande taxa är, med nyssnämnde undantag, tullen ä alla lill införsel lofgifna slag bränvin och sprit, från och med nästlidne års början, då de transatlantiska tull-lindringarne upphörde, bestämd till 28 sk. kannan, ulan afseende å varornas större eller mindre styrka, samt tullvärdel antaget till 2 R:dr kannan.
Utom holländsk geniever och fransk konjak äro alla slag bränvin och sprit af säd, potates eller andra jordfrukter, äfvensom af frukt, förbjudne till införsel.
Med de af Rikets
Ständer vid innevarande riksdag hyllade tulllagstiftnings-grundsatser, låta dessa införsels-förbud lika litet, som de flera andra, hvilka nu gällande taxa innehåller, förlika sig.
De äro hvarken nödiga eller nyttiga.
Olika tullbestämmelser för särskilda slag bränvin och sprit måste vid tillämpningen medföra olägenheter af ganska väsendtlig art; och med obetydliga tillsatser, som förändrade varans utseende och smak, skulle, om det i öfrigt lönade sig, de förbjudna bränvins-slagen inkomma under de lofgifnas namn.
Asättas deremot alla slagen en gemensam och i förhållande till den inhemska hränvins-skatten afpassad införsels-tull, så vinnes, hvad icke nog kan eftersträfvas, enkelhet oall säkerhet vid tullbehandlingen, utan att man behöfver befara, alt en sådan gemensam tullsats skall lemna rum för betydlig, om ens någon införsel af de jemförelsevis billiga bran vinsslag, hvilka äro föremål för inhemsk tillverkning.
Mindre för att utestänga täflan med den inhemska bränvins-tillverkningen, än för beredande af stats-inkomst, har tullafgiften å spritdrycker redan hittills varit bestämd lill så högt belopp, i förhållande till varuvärdet, som den från öfverdrifna lullafgifler alltid oskiljaktiga faran af oloflig införsel ansetts tillåta.
Nu kräfver visserligen både den förhöjda bränvins tillverknings-skatten och det dermed främst afsedda ändamål — hämmandet af den omåttliga förbrukningen utaf spritdrycker förmedelst dessas fördyrande — att tullafgiften å utländska spritdrycker förhöjes utöfver hvad gällande taxa bestämmer; men för dessa kraf får den antydda faran af tullafgifters öfverdrift icke lemnäs ur sigle.
Det fördyrande af spritdrycker, som genom skatt å försäljningen deraf kan beredas, kommer att träffa de utländska, lika med de inhemska.
Vid sisllidne riksdag, derförinnan de till införsel tillåtna slagen bränvin och sprit voro indelade i: ”af till och med 12 graders styrka” med 32 sk., och ”deröfver” med 1 R:dr införsels-tull per kanna, hvarvid dock tull-lindringar ända till 33al procent i vissa fall voro medgifna, frångicks denna på gradtalet grundade indelning, emedan densamma hade i Bevillnings-Utskottets Memorial,'N:o 30, 3 tillämpningen visat sig medföra flera uppgifna svårigheter.
Det var ock naturligt, att då skilnaden i afgifter rned ett visst gradtal på en gång utgjorde icke mindre än 50 procent, gränsen emellan det lägre och det högre gradtalet ofta skulle blifva omtvistad, och eftergifter i strid mot det bestämda stadgandet icke sällan ifrågakomma.
Men om statsinkomsten på detta sätt minskades, så skulle den nu varande, utan åtskillnad för olika gradtal stadgade tullsatsen, leda till icke mindre förlust för statskassan derigenom, att införseln mer och mer komme att omfatta spritdrycker af de högsta gradtal, som ega vida högre värde än de svagare, i förhållande till qvantiteten för tullafgiftens beräknande.
För att bringa tullafgiften i rättvist förhållande till varu-värdet, synes det alltså blifva nödvändigt, att åter taga gradtalet till grund för afgifts-bestämmelserna, likväl med iakttagande deraf, att dessa lämpas efter det med hvarje grad stigande varuvärdet.
I Danmark har man i detta hänseende gått så långt, att hvarje *:dels grad utöfver ett visst minimum föranleder en stigande tullafgift.
Delta kan dock icke annat än onödigt försvåra tullbehandlingen.
Men att deremot, såsom Kongl. Majlis vid 1847—48 årens riksdag afgifna tulltaxeförslag innehöll, för hvarje full grad utöfver ett visst antal stadga en derefter lämpad förhöjning i tullafgiften, skulle icke allenast utan särdeles svårighet kunna efterlefvas, utan ock otvifvelaktig! erbjuda fullkomligt rättvis grund för beskattningen.
Med antagande af en införselstull af 30 sk. kannan för bränvin och sprit af till och med 10 graders styrka, hvarunder de här allmännast förbrukade utländska sprit-drycker, konjak, romm och arrack sällan inkomma, skulle, då hvarje öfverskjutande grad, efter hvad allmänt antaget är, ökar varuvärdet med 5 procent, en deremot svarande tillökning i algiften uppgå till 1 sk. 6 rst.
Den förutsatta tullafgiften 30 sk. per kanna af 10 graders styrka, med tillägg af tolag samt handels- och sjöfarts-afgift, uppginge till mera än 35 sk. kannan.
Nu är det vidare antaget, alt vid spritdryckers utspädning qvantiteten ökas med nära 5 procent för hvarje minskad grad i styrka, så att 100 kannor 10-gradig sprit skulle gifva nära 120 kannor 6-gradig.
Erfarenheten lärer dock, att den utspädda qvantiteten föga öfverstiger 118 kannor; men med antagande äfven af 120 kannor, eller en tillökning af 20 procent, skulle tullsatsen 30 sk. per kanna 10-gradig sprit, med omförmälda tillägg, utgörande 35 sk. för den 6-gradiga, uppgå till fullt 28 sk. kannan.
Då nu bränvins tillverkuings-skalten blifvit bestämd till 16 sk. för kanna 6-gradigt bränvin, men afgifterna å det utländska bränvin, som kunde införas, uppginge till minst 28 sk., så lärer det finnas uppenbart, att den omförmälda tullsatsen af 30 sk.Tper kanna af lill och 4 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 30. med 10 graders styrka och 1 sk. 6 rst. tillökning för hvarje öfverskju tande grad, fullkomligt betryggar mot all farhåga för införsel af sådane bränvinsslag, som här tillverkas.
Att utöfver nämnde belopp förhöja införselstullen, hvilken för t. cx. 22 graders Arrack, som nu drager 28 sk. tull, komme att uppgå till 1 R:dr kannan (afgifterna till Handels- och Sjöfarts-fonden, tolag m. m. oberäknade), vore, efter Utskottets öfvertygelse, ingalunda väl betänkt; och Utskottet, som angående införseln af fransk sprit för luktvattens-beredningen, vill här nedan särskildt sig yttra, tillstyrker således att, med upphäfvande af nu stadgadt förbud mot införsel af vissa slag bränvin och sprit, för denna artikel må antagas följande redaktion och tullafgifter:
•* B ränvin och sprita alla slag: af till och med 10 graders styrka_, 1 kanna 30 sk. inf.-tull; för hvarje öfver skjutande full grad ökas införselstullen med 1 sk. 6 rst. k bränvin och sprit, alla slag, torde det nu stadgade tullvärdet 2 R:dr kannan böra bibehållas oförändradt.