Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Lundgrens, för Söl vitsborgs hamn (anslag 4,000 R:dr och lån 6,000 R:dr) . 10,000:
D:o, för Cimbritshamns hamnbyggnad . 15,000:
Hr Bobergs, för en dam-byggnad i Luleå skärgård 4,050: Lars Olssons, för borttagande af en quaidam i Dal-elfven 2,000: 139,890" — — c) Utdikningar &c. för odlings-företag:
Pehr Sahlströms, om förhöjning af det årliga anslaget till odlingars befrämjande, som Kongl. Maj:t äskat, med 10,000 R:dr om året, eller för 3 år 30,000: — — Transport 30,000:— — 3,860,819: 4. 4. Stals-Utskottets Memorial, N.-o 6l. 15 Transport 30,000: — Ola Jeppssons m. fl., för d:o inora Blekinge 2,500: — Bengt Gudmundssons, för dra i Halland 4,877:37. d) till strömrensningar m. m.
Hr Tj ernbergs, lör upprensning af sundet emellan Hernön oell Södra Ångermanlands fasta land Hr Norins, för upprensning af Söderhamns skärgård (5,000 R:drs anslag och 10,000 R:drs lån) Hr Åkerbergs, till upprensning afLaga-ån
Hr Palanders, lill upprensning af Råttneån (anslag 5,000 R:dr och lån 5,000 R:dr) Hr Fristedts, till dra af Norre-ån .
Hr Åkerbergs, dra af Ethra-strömmen Hr Didrikssons, dra af Norrtelje å . . .
Hr Hörnstein^, för uppmuddring af ett grund i Hjelmaren 3,860,819: 4. 4. 37,377: 37. 4. 25,000: 15,000: - 6,000: - 10,000 6,666 3.000 6.000 32. — 0) till åtskilliga föremål:
Biskop Hedrens, för reparation af Konungagrafvarne i Wreta Klosters kyrka .
Hr v. Ha rtmansdorffs, för fullständigande af handlingar i Riks-Archivet . . Måns Perssons, till anläggning af en bro öfver Råttne-ån Hr Lagergrens, om en ersättning åt Capitain-Lieutenant Gosselmans sterbhus C. G. Bruhns, om ersättning åt Landa socknemän för deras ombud genom våld afliände penningar Anders Anderssons, till inköp af boställe för en Capellan i Undenäs församling 4,000 " - - ----- - Mai:t dertill äskat R:dr, eller utöfver hvad Kongl. 20,000: — 91,666:32. — 666:32. — 10,000: 10,000: 6,666:32. — 849:24. - 1,333: ig. — Transport 29,516: 8. — 3,989,863: 25. 8. lfi Stats-Utskottets Memorial, N:o 61.
Transport 29,516: s. — 3,989,863:25.8.
Af flere motionärer inom Bondeståndet, till Folk-undervisningen åtskilliga olika summor, men högst 275,000 R:dr årligen, eller utöfver hvad Kongl. Maj:t ifrågasatt, 174,000 R:dr; således för 3 år 522,000:— — 551,510: s. — 5:o Låne-understöd: a) Enl.
Maj:ts Propositioner och Skrifvelse!-; till uppförande af en Gymnastik-byggnad i Malmö 8,()00:
„ Götheborgs hamnbyggnad 140,000: 148,000: b) Enl. motioner: af Hr Brink, för reparation af Catharinas kyrka i Stockholm 20,000:
„ Hr Bergenstråle, för tillvägabringande af en Pensions-förening inom Jönköpings
Län 10,000:
„ Hr Munck af Rosensköld, till en hamn vid Höganäs 70,000:
„ Biskop Holmström, till reparation af Nyköpings Lärdoms-skolas byggnad .
Hr Lagerstedt och Nils Nilsson, för uppbyggande af en ny kyrka i Chri stinaehamn 25,000: - „ Hr Tjernberg, för fullbordandet afStifls kyrkan i Hernösand 40,000:
„ Friherre Hermelin, till Hi Ilska Skolan å Barnängen 50,000: 366,000' — — Summa 4,907,379: 33. 8.
Härförutan äro både till Stats- samt Stats- och Banco- eller Stats- och Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning öfverlemnade flere Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser, äfvensom åtskilliga enskilde motioner, hvilka Utskottet ännu ej hunnit behandla, men sorn icke synas föranleda någon tillökning uti förestående beräkningar, enär de antingen angå dels anslag på Ordinarie Stats-Utskottets Memorialj JV.-o 61. 17 Ordinarie Stat, dels frågor, som inbegripas under förenämnde Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, eller ock äro af den beskaffenhet, att de icke upptaga några vissa summor eller erforderlige anslag.
Beloppet af dessa sålunda ifrågasatte anslag har endast småningom, under Riksdagens lopp, blifvit Utskottet bekant, och Utskottet har, i följd häraf, ej förr än nu varit i tillfälle att någon fullständig uppgift i detta afseende Rikets Ständer meddela.
Förestående beräkningar utvisa, att Riksgälds-Kontorets behållning ej på långt när lemnar tillgång till bestridande af de ifrågavarande utgifterne.
Vid sådant förhållande, anser Utskottet någon annan utväg för frågans behandling icke finnas, än att antingen anslagen inskränkas inom för handen varande tillgångar, eller ock att sådane ytterligare beredas genom låns upptagande af Riksgälds-Kontoret.
Utom de af Utskottet redan tillstyrkte anslag för en gång eller viss tid, hvilka Utskottet funnit för Statens allmänna behof oundgängligen nödiga, måste äfven en del af de nu ytterligare uppgifna behofven anses vara så angelägna, att deras fyllande icke ulan olägenhet och skada lör det allmänna kan uppskjutas, hvaremot större delen synes både böra och kunna stå tillbaka.
För de förra anser Utskottet den tillgång, som ännu, enligt hvad här ofvan blifvit utredt, återstår att för Rikets Ständer disponera, blifva tillräcklig; och då det härjemte torde vara vådligt, synnerligen under nuvarande förhållanden i Rikets penningeväsende, att inleda Staten uti en ny skuldsättning för dessa ändamål, har Utskottet, för sin del, funnit sig böra biträda den mening, att hellre de af jemförelsevis mindre behof påkallade utgifterna må uppskjutas till framtiden, och får således tillstyrka, att Rikets Ständer måtte besluta, att för de ännu af Utskottets utredning och på Rikets Ständers pröfning beroende frågor om låne-understöd eller anslag för en gång endast få tagas i anspråk de tillgångar, som, utan Riksgälds-Kontorets skuldsättning, äro att påräkna; hvarefter Ulskoltet vill taga de särskilda anslagsfrågorna i öfvervägande och med Utlåtande derom till Rikets Ständer inkomma.
Stockholm den 11 November 1844.
Mih. till R.
Prot. i844j 4 ‘Sarai.
1 Afd. 20 Haft. 3 18 Stats-Utskottets Memorial, N.-o 61.
Af Hr Friherre Palmstjerna: ”Jag reserverar mig mot Utskottets slut liga hemställan till Rikets Ständer, äfvensom, i vissa afseenden, mot de grunder, hvarefter Utskottet beräknat Riksgälds-Kontorets tillgångar.
Medan jag anser några under dessa tillgångar inbegripne summor vara af den beskaffenhet, att de icke utgöra någon Riksgälds-Kontorets, ovilkorligen befintliga eller påräkneliga, behållning, anser jag å andra sidan, att anslagen icke böra ovilkorligen inskränkas inom de gränsor, Utskottet utstakat, utan att mera afseende bör göras på de allmänna behofven och på beredandet af den framtida utvecklingen af våra naturliga hjelpkällor för handel, näringar, jordbruksoch bergsmanna-handteringar.
De sucka snart sagdt alla, åtminstone de sistnämnde, efter den verksamhet och rörelse, som sprider lif och förkofran kring landet; och det är en pligt för Regering och Ständer att, vid ordnandet af Statens krafter, gifva dem en rigtning, som befordrar, men icke förqväfver, de gryende anlag till industri, som här och der söka att arbeta sig fram.” ”Regeringen har icke förbisett detta dess vigtiga åliggande, utan har, jemte uppgifvandet af behofven för försvarsverket och några andra mindre betydande föremål, till Rikets Ständers pröfning öfverlernnat åtskilliga frågor om anslag för större arbeten, hvilka afse reproduktiva företag af en beståndande nytta för det allmänna.
Det ankommer nu på Rikets Ständer att uppfylla sitt åliggande, och att taga i betraktande medlen härtill.” ”För de af Kongl. Majit, i Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, äskade anslag till försvarsverket och undervisningsverken, finnas medel inom Riksgälds-Kontorets beha line tillgångar, äfvensom till deruti omnämnde anslag för Stamholländérier, Stuterier, Broarne på vägen emellan Kopparbergs, Gefleborgs och Jemtlands Län, och derjemte till de kreditiv, hvilka kunna blifva nödige för folkundervisningens befordrande, med flera mindre behof.
Anslagen för Styrelsen af allmänna väg- och vattenbyggnader, 9,766:32, samt för lärare och elever vid Marieberg, 2000 R:dr, som årligen måste utgå, böra uppföras på ordinarie staten och kunna det utan svårighet.
Öfrige, uti den Nådiga Propositionen af den 19 Juli, äskade anslag afse reproduktiva företag, sådane som, genom underlättandet af varu-transporterne på de gamla vägarne och beredandet af nya, skola i sjelfva verket närma produkterne till afsättningsorten, sådane som lätta och befordra sjöfarten, eller som afse odlingsföretag till fruktbargörandet af de sträckor vattendränkt mark, hvilka på så många trakter utgöra en sorglig syn för hvar och en, sora äl - Stats-Utskottets Memorial, N.o 61.
19 skar sitt fäderneslands förkofran och välstånd.
Dessa summor uppgå lill 774,000 R:dr, samt örn man, såsom jag anser riktigast, vill inberäkna kostnaderne för fullbordandet af företagen, till 1,143,000 R:dr; ocb jag anser, att, så vida Utskottet finnér företagen vara af allmän nytta och utgöra delar af en sammanhängande plan för handelns befordrande och kommunikationers befrämjande, der det är nödigt, eller odlingsföretags beredande, der det är nyttigt, sä böra medel till deras utförande anskaffas, så vidt utan olägenhet ske kan.
Andra länder, der industrien är högt utvecklad, gå ofta uti förlag för stora företag, hvaraf de skyndsamt hämta frukter, som betala förlagskostiiaderna.
Hvarföre ej följa efterdömen, der de äro goda?” ”Dessutom böra, i min tanka, Rikets Ständer göra afseende på ett annat förhållande, som är oss eget.
Alltsedan tio år tillbaka, har Rikels Ständers Rank uppsugit en betydlig och sig alltjemt ökande årlig vinst från näringarne, utan att hafva gifvit något åter ifrån sig mera, än 1,400,000 R:dr till Riksgälds-Kontoret.
Banken har under denna tidrymd ökat sin fond med 5 millioner, och Riksgälds-Kontoret har indragit sina 2 millioner utelöpande obligationer samt upplagt mera än millioner.
Dessa betydliga summor äro utlånte lill allmänheten, bära ränta och uppsuga således alltjemt meia och mera från näringarne, som alltjemt öka sina skulder lill Statens kassor.
Staten riktar sig på bekostnad af enskilte.
Jag anser, att hvad af näringarne sålunda uppsuges, bör till näringarne återgifvas, på det sätt, att det användes till företag, sorn befordra näringarnes tillväxt, utveckling ocb förkofran, samt gifva sysselsättning åt den befolkning, som näringarne ej förmå att sysselsätta.
Det är ej ullåningssystemet, jag gillar; det stjelper snarare.
Näringarne befordras bäst genom indirekta medel, sådane som för dem undanrödja hindren.
Då emedlertid Rikets Ständer vid denna Riksdag redan beslutat, att den upplupna Bankovinsten skall användas till Bankens konsoliderande, så kan min mening i detta afseende ej mera göras gällande.” ”Ett annat, jemväl oss eget, förhållande är, att 2 millioner, vid pass, reserverats uti Riksgälds-Kontoret till ändamål, som först framdeles kunna uppfyllas.
1 stället för att, såsom i andra Stater, der man kan räkna, låta slalsmedlen vara i rörelsen så oafbrutet som möjligt, för att gagnas vid transaktionerne man ocb man emellan, hafva vi för plägsed att hopa dem såsom depositioner i Banken, eller att deraf bilda behållningar, som fästas genom utlåning på vissa händer.
Vi tillräkna oss derigenom någon ränta — vi vinna i år 1 million uti räntor — men vi försvåra och besvära den allmänna cirkulationen, hvars tröghet återverkar på tillgångarne för statsbidragens utgö - 20 Stats-Utskotlets Memorial > N.-o 61. rande.
Jag inser nogsamt svårigheten att ändra vanorna, äfvensom beskaffenheten af de farhågor, hvilka göra att man vidhänger dem, oaktadt erfarenheten de sista åren tyckes hafva gifvit något mera upplysning uti saken.
Men jag kan ej undertrycka den mening, att när penningeförlägenhelen är allmän, den inre handelsrörelsen oerhördt trög, deri fattigare befolkningen i saknad af tillräcklig sysselsättning och reproduktiva företag inbjuda till verksamhet i alla riktningar, då bör Slaten öppna sina kassor och komma de näringar lill understöd, som Staten sugit utur, för dem öppna nya källor till verksamhet, medel till besparingar och utvägar till afsättning.
T. ex. i Westergöthland: vore icke Lidköpings hamnbyggnad det nyttigaste användande af de räntor, Banken hemtat från Westergöthlands slättbygd?
Bankovinstens användande vara uti alla landsändar, der skuldsatte innevånare gifvit sina mångåriga bidrag till Bankoverkets förkofran/ ”Ehuru för närvarande den upplupna Bankovinsten är disponerad i annan väg, kan jag dock ej förbise, att icke troligtvis de kommande åren sådan räntevinst ytterligare inflyter, och att man med visshet deraf kan påräkna tillgångar att återgälda de förskotter, hvaruti man skulle gå, om man nu till nyttiga arbeten beviljade 1 ä 2 millioner utöfver de behållningar, RiksgäldsKontoret för närvarande äger.
Jag anser derföre, att Rikets Ständer böra fatta ett helt annat beslut, än det Stats-Utskottet tillstyrkt, ett motsatt: att nemligen Stats-Utskottet bör taga anslagens nytta och företagens allmänna gagn uti moget öfvervägande och föreslå Rikets Ständer de utvägar, hvilka kunna beredas för företagandet och fullbordandet af alla de allmänna arbeten, hvilka Utskottet finnér vara ändamålsenliga, verkligt båtande samt befordrande Rikets heder och framtida bästa; — frågan derom må i öfrigt härleda sig endera från Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, eller ock från enskild motionärs afgifna förslag/ Häruti instämde Hr af Hannens > i afseende å utgifterne för den kommande tiden.
Af Hr Friherre v. Kraemer: ”Uti den af Friherre
Palmstjerna afgifna reservation instämmer jag hufvudsakligen, men anser likväl Riksgälds-Contorets ställning vida fördelaktigare, än hvad Utskottet framställt.
Jag tror nemligen, att 1844 års allmänna bevillning, hvilken redan är taxerad och debiterad, hade bort tagas i beräkning såsom en tillgång, lika med 1844 års bevillning, utgörande 2,049,051 R:dr 32 sk. 9 rst., så mycket heldre som alla de af Rikets nu församlade Ständer beviljade anslag komma att beräknas från ecb med 1845 års början, under hvilket 1844 Ars allmänna bevillning Stats-Utskoltels MemorialN:o 61. 21 inflyter.
Dock bör, i min tanka, om denna åsigt gör sig gällande, ifrån nämnde summa afdragas hvad å Creditivet på Banken förskottsvis blifvit lyftadt, eller 311,718 R:dr 17 sk. 10 rst., i följd hvaraf Riksgälds-Kontorets tillgångar skulle ökas med 1,737,333 R:dr 14 sk. 11 rst.
Tages åter icke denna tillgång i beräkning, anser jag Utskottet hafva bort, för consequensens skull, uppföra hela Creditivet på Banken, eller En million R:dr B:ko, såsom varande af Riksgälds-Kontoret förskottsvis disponibel, i likhet ined hvad Utskottet föreslagit i afseende på redan å nämnde Creditiv lyftade 311,718 R:dr 17 sk. 10 rst.
Härvid bör ock räknas den blifvande banco-vinsten, utgörande omkring 900,000
R:dr årligen, hvilken, enligt min förmodan, ej kommer att, såsom med de sednare årens enahanda vinst varit förhållandet, skrinläggas, till men för landets handelsrörelse och näringar.
Likaså anser jag, att såsom behållningar bort upptagas hvad som på anslagen till odlingsföretag, strömrensningar m. m., icke blifvit inom 1844 års utgång lyftadt, i anledning deraf, att de utaf Rikets Ständer stadgade villkor ej kunnat af vederbörande fullgöras, t. ex. anslaget för myrors aftappning å Gottland, det till Em-åns upprensniug m. fl., af samma skäl som anslaget för hamnanläggningen vid Åhus, för Rottne-åns upprensning m. m. tagits i beräkning.
Ytterligare bör såsom disponibel tillgång utföras större delen af de 288,364 R:dr i!) sk. 4 rst., som äro afsatte för inlösen af äldre Riksgäldssedlar, hvilka troligen aldrig komma att för sitt ändamål erfordras, men jag delar deremot Hr Schartaus mening, att från tillgångarne bort afräknas 163,000
R:dr, utgörande under åren 1841 —1843, såsom tull å utländsk spannmål, influlne medel, de der kunna af Kongl. Maj:t vid inträffande missväxt obehindradt disponeras.
Af hvad jag nu i korthet haft äran anföra, anser jag uppenbart följa, att Riksgälds-Kontorets ställning, alltsedan nämnde Verk bildades, aldrig varit fördelaktigare, än i närvarande tidpunkt (hvilket Utskottet äfven raedgifver) och att detta Verk, i hvars namn ordet ”gäld” aldrig vidare borde inflyta, lemnar full tillgång för de summor, Kongl. Majit äskat och i enskilde motioner uppgifvits såsom behöflige för främjande af rikets nytta och särskilta orters upphjelpande ur den förlägenhet, hvaruti de sig nu befinna.
Jag anser Utskottet hafva bort laga anslagsfrågorne i ompröfvande, innan de, på förhand, till Rikets Ständer anmälts, hvarigenom Rikets Ständer, i motsats lill hvad hittills ägt rum, nödgas ingå i frågornas pröfning, förr än det af dem tillsatta Utskottet dervid lagt den hand, Grundlagen föreskrifver.” Af Hr von Rosen: ”Emot Utskottets beslutade hemställan till Riksstånden, med dervid bifogade tablåer öfver så väl Riksgälds-Kontorets disponibla 22 Siats-Utskottets Memorial, N.o 61. tillgångar, som alla till Utskottet remitterade motioner, hvilka tarfva statsanslag och lånebiträden, får jag reservera mig, helst en sådan åtgärd synes mig oförenlig med de former grundlagen för Stats-Utskottet antyder.
Ett till
Riksstånden inlemnadt diarium öfver ankomne motioner kan ej visa Statsverkets behof, förr än dessa motioner blifvit af Stats-Utskottet pröfvade och af Rikets Ständer bifallne, helst behofvet af statsmedel ej förr kan inträffa för dessa ändamål, än Rikets Ständer beslutit om statsanslagen.
Genom denna hemställan, har Utskottet, så vida afsigten dermed är att på förhand infordra Ståndens utlåtande, constituerat sig till Riksstånd och Stånden till Utskott.
Denna oformlighet är af den art, alt jag bestrider rättigheten för Utskottet att vidtaga sådant tillgörande”.
O o ”Vid granskningen af uppgiften uppå Riksgälds-Kontorets behållna och disponibla tillgångar, anmärkes, att det anslag och det låneunderstöd, sorn Rikets Ständer vid sisth Riksdag beviljade åt en tillämnad hamnbyggnad vid Åhus, blifvit affördt och som disponibelt till andra ändamål upptaget.
Häremot mäste jag reservera mig, helst inga skäl för en sådan beräkning äro uppgifne.
Löftets helgd qvarstår väl lika oförkränkt, fast ingen byggnad ännu kunnat påbörjas i följd af tvister, som genom rättegång först måste afgöras.
Jag bestrider således, att den summa, som på Riksgälds-Kontoret vid sista Riksdag blef för en hamnbyggnad vid Åhus anvisad, ej vidare upptages till detta ändamål i den beräkning Stats-Utskottet uppgjort öfver Riksgälds-Kontorets ställning”.
Hr Friherre Tersmeden , Hr Ekströmer, Hr Lagerborg, Hr von Celsing och Hr af Harmens instämde i förra delen af denna reservation.
Af Hr Möllerhjelm: ”Uti beräkningen öfver Riksgälds-Kontorets till gångar har jag anselt den redan uttaxerade, ehuru ännu ej influtna allmänna bevillningen för innevarande år desto hellre hafva bordt intagas, som Riksgälds-Kontoret redan förskottsvis bestridt nästan alla de utgifter, hvartill denna bevillning är afsedd, och de ännu återstående utbetalningarne blifvit från Kontorets nu ägande behållning afdragna.
Men om äfven 1844 års bevillning anses erforderlig för Riksgälds-Kontorets, under nästa år förestående, enahanda utgifter och följaktligen betraktas såsom en för Kontoret samlad reservfond, så bör dock, enligt min åsigt, hela det Riksgälds-Kontoret beviljade kreditiv å Banken inberäknas bland de nu disponibla tillgångarne.
Omförmälde, räntefria, kreditiv å 1,000,000 R:dr är nemligen anvisadl, lör att sätta Riksgälds-Kontoret i tillfälle att under årets lopp förskjuta de statsbehof, för hvilkas fyllande Rikets
Ständer åtagit sig den först under nästkommande år ingående bevillning.
Då nu Riksgälds-Kontoret, i stället för Slats-Utskottets Memorialj N:o 61.
23 att anlita kreditivet, till det dermed egentligen åsyftade ändamål, an vändt erhållna öfverskotts- samt andra medel, måste samma kreditiv deremot kunna begagnas för de utgifter, hvartill besagde medel, i fall de förräntats, obestridligen lenina t tillgång.
Dessutom behöfver ju ej kreditivet reserveras för liqviderandet af den statsfyllnadssumma eller öfriga ä beviilningen anvista utgifter, som under de 8 första månaderna af nästa år skola bestridas, enär den under samma tid inflytande allmänna bevillning kan dertill användas.
Efter iakttagande af den af mig anmärkta rättelsen i Utskottets beräkning öfver ifrågavarande tillgångar, till följd hvaraf de skulle ökas med den i Banken å Riksgälds-Kontorets räkning inneståeude kontanta behållning, eller återstoden af krediti v-summan, 688,281 R:dr 30 sk. 2 r:st., utgöra desamma således ett sammanräknadt belopp af R:dr 3,172,691: 29.
8.” ”Denna beräkning synes i allt fall ganska inskränkt, enär dervid icke på något sätt afselts den förbättring i Riksgälds-Kontorets financiella ställning , som sedan sista Riksdag uppkommit genom minskning af Kontorets räntebärande skulder och ökning af dess fordringar för byggnads-och odlingsm. fl. lån; hvilken skuldförminskning, med tillägg af ökningen i berörde lånefordringar, öfverstiger 600,000 R:dr.”
Härmed förenade sig Hr Doctor Hallbeck.
Af Hr Biskopen Doctor Hedrén: ”Jag har ansett tillräckligt, att lemna Rikets Ständer del af Riksgälds-Kontorets närvarande disponibla tillgångar, utan att tillika meddela förteckning på de särskilda begärda anslagssummor, ännu mindre en hemställan, huru motionerna borde behandlas, hvartill Utskottet äger behörig ledning uti sin grundlagliga bestämmelse.
— Men då Utskottets pluralitet beslutat, det en sådan hemställan borde äga rum, synes den hafva lämpligast kunnat inskränkas dertill, att Riksens Ständer måtte tillåta Utskottet att pröfva de till dess handläggning remitterade motioner, med hufvudsakligt betraktande af de begärda anslagens vigt och nödvändighet i förhällande till befintliga till gångar ne.” Af Hr Schartau, som ansett följande belopp icke hafva bordt upptagas bland tillgångarne, nemligen:
R:dr 210,260: 7. 3., af föregående Rikets Ständer afsatt fond för stora kreditivet; „ 163,000:— —, influtne medel för tull å utländsk Spannemål, hvilka medel äro stående till Regeringens disposition för undsättning i missväxtår; „ 250,000: — — , ovissa — och först efter åratals förlopp till Riksgälds Kontoret inflytande — öfverskott å Statsverkets inkomster för åren 1843 och 1844; 24 Stats-Utskottets Memorial, N;o 61. samt att följaktligen den af Stats-Utskottet såsom nu disponibel ansedda af hvilken behållning Stats-Utskottet, i sina redan afgifna Utlåtanden om Slatsregleringen, hemställt, att Rikets Ständer måtte anslå . 1,337,675: — — så alt till användande för ännu icke pröfvade behof återstår en behållning af endast R:dr 523,474: 40. 3.
Uti denna reservation instämde Hr Kjellberg.
Af Hr Norin:
Efter min tolkning af 66 §.
R. O., har det varit StatsUtskottets skyldighet att, för bedömmande af Statens tillgångar, innan eller åtminstone samtidigt med tillstyrkandet af Statsanslag, till Rikets Ständer inkomma med uppgift på Riksgälds-Kontorets ställning; men då detta, lika litet vid denna som föregående Riksdagar, ägt rum, samt något ovilkorligt behof icke synes mig hafva påkallat den nu af Utskottet beslutade tablå af Riksgälds-Kontorets tillstånd, har jag ansett det gerna kunna fortgående hafva fått vara Stats-Utskottet förbehållet att af de äskade anslag, hvilka Utskottet ännu icke medhunnit att pröfva, för sin del godkänna och lill Sländernas beslut anmäla hvad Utskottet, med afseende på de för handen varande tillgångar, funnit sig äga skäl tillstyrka, samt att Utskottet således icke förr, än vid uppgifvandet af den så kallade statsbristsumman behöft inkomma med uppgift på Riksgälds-Kontorets tillgångar.
Som emedlertid denna min åsigt af saken icke kunnat tillvinna sig bifall af Utskottets pluralitet, samt jag såmedelst anser min, i egenskap af Slals-Utskottsledamol, hittills ägda rätt att bedöma de tillgångar, som kunna finnas, hafva blifvit afskuren af det beslut, Utskottet nu af Rikets Ständer begärt, och då jag derjemte icke anser mig sakna skäl befara, att beräkningar kunna göras på yttersta skarfven af Statens tillgångar, hvilka alltså, efter mitt förmenande, må, hellre för lågt än för högt beräknade, till Rikets Ständer anmälas, finner jag mig häraf föranlåten att instämma uti Hr Schartaus afgifna reservation.
Af Hr Doctor Thomander, Hr Kjellberg, Hr Norin samt Riksdagsfullmägtigen Sven Heurlin, And.
Nilsson, Petter Pehrson, Jonas Johansson, Anders Joli.
Sandstedt och Mäns Mänsson, som reserverade sig deremot, att det af Riksgälds-Kontoret lyftade belopp utaf dess på Ranken ägande kreditiv icke afdragits från Kontorets nu beräknade behållning. summa af .
. borde med. förminskas till R:dr 2,484,409: 47. 6. „ 623,260: 7. 3.
R:dr 1,861,149: 40. 3. Stats-Utskollets Utlåtandej N.o 6a. i N:o 62.
Ank. till Exp.-Utsk. d. i3 Nov., kl. 11 f. m.