Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Göres emot vittne jäf, varde det ändå hörd t; och pröfve sedan Hof-Rätt eller Konungen jäfvet, så ock hvad verkan vittnesmålet ega må.
Finner Hof-Rätten eller Konungen syn nödig, och är den ej af Under-Rätt hållen; då må Hof-Rätten eller Konungen låta synen af Under-Rätten verkställas; och pröfve sedan saken. 5:o
De i fjerde punkten af denna Förordning stadgade lagförändringar skola från den 1 Januari 1842 gälla för alla de mål, i hvilka vad emot Härads-Rätts eller Rådstufvu-Rätts dom eller utslag erlägges eller anmäles, så ock för de mål, hvilka efter nämnde dag från Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt eller från Lagmans-Rätt till Hof-Rätt oafgjorda öfverlemnas.
Likaledes gälla dessa lag-förändringar före 1841 års utgång i de fall, då vad under Hof-Rätt dessförinnan eger rum, såsom i andra punkten här ofvan sagdt är; och iagttages härvid, att de mål, hvilka oafgjorde öfverlemnas f.iån Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller från LagmansRätt lill Hof-Rätt, böra anses och behandlas, de förra, såsom vore de till Rådstufvu-Rätten omedelbarligen instämda, och de senare, såsom hade de genom vad kommit från Härads-Rätt till Hof-Rätten; dock att verkställighet å Härads-Rätts beslut i sistnämnde mål ej må äskas; men för alla före den 1 Januari 1842 från KämnersRätt till Rådstufvu-Rätt, eller inom laga tid efter 1841 års Lagmans-ting från Lagmans-Rätt till Hof-Rätt vädjade mål, skola hitintills gällande föreskrifter, i afseende på vads fullföljande och må - 206 Expeditions-Utskoltels Forsla.g till lind.
Skrifvelse, N.o 114. lens behandling, i Rådstufvu-Rätt och Hof-Rält oförändrade tjena till efterrättelse.
Slutligen häfva Rikets Ständer fästat uppmärksamheten derpå, alt, enär hinder möjligen skulle kunna mola för verkställighet af berörde lagförändring, vid den lid, sorn här ofvan omförmäles, samt öfverflyltandet af KämnersRätternes domsrätt till Rådstufvu-Rätterne torde hafva den följd, att för Stockholm och tilläfventyrs jemväl lör några bland de öfriga af Rikets städer, der Känaners-Rätler nu finnas, flere Afdelningar af de nuvarande Rådstufvu-Rlitterne blifva erforderlige, hvilket lall i synnerhet lärer inträffa i förstnämnde stad, der dessutom del egna förhållande eger rum, att flere serskilda domstolar äro förordnade, sorn, jemlikt serskilda sladganden och författningar, nu såsom första instanlie upptaga åtskilliga jueliciella mål, i hvilka besvär öfver samma domstolars beslut skola fullföljas hos Rådstufvu-Rätten, såsom andre domstol, men som, derest endast en Under-Rätt kommer att finnas i hvarje stad, böra af Rådstufvu-Rätt, såsom första domstol, handläggas; så, ehuru ej mindre Kämners-Rälterne i allmänhet, än äfven omförmälde serskilde domstolar i Stockholm lätt kunna, i mohn af behof, till Afdelningav af Rådstufvu-Rätter förändras, blifva dock åtskilliga reglemenlariska föreskrifter, i afseende på sistnämnde domstolars organisation, samt målens och arbetets fördelning af nöden; och som dylika speciella föreskrifter ej synas hafva lämpligt rum i en allmän författning, samt Rikets Ständer dessutom sakna den noggrannare kännedom om serskilda local-förhållanden, förutan hvilken tjenligt förslag, huru den ifrågavarande förändringen ändamåls-enligast må till vägabringas, ej kan uppgöras, hafva Rikets Ständer skolat, för den händelse E. K. M. i Nåder ansåge den af Rikets Ständer beslutade indragningen ej kunna verkställas å den derför föreslagna tid, härigenom i underdånighet öfverlemna till E. K.
M. att bestämma tiden, då samma indragning lämpligen må kunna för sig gå; jemte det Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes, efter vederbörandes hörande, och i Öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer föreslagna fbrfattningsgrund, att endast en Under-Rätt skall finnas, så i släderne som på landet, vidtaga de anstalter och åtgärder samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, hvilka pröfvas lämplige för Rådstufvu-Rätternes orgarniserande och ordnande.
Expedit iöns-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.-o 115. 207 Hvilket allt Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 10 October 1840.
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Slåndet den io — — Rikets Ständers underduniga Skrifvelse, angående rättighet för Rotehållare inom åtskilliga Härader af Skaraborgs Län, att erhålla utsyning på kronoparkerne Halle- och Hunneberg.
Ull. IN ri is 22 och 313.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anmärkt, att, ehuru Rotehållarne inom Skaraborgs Län, genom del med dem under den 16
Mars 1685 fastställda knekte-contractj skola erhållit rättighet alt på Kronans skogar och allmänningar, utan betalning, hugga det
Lill knekte-stugornes uppbyggande erforderliga virke, E. K. M:s Befallningshafvande i Skaraborgs och Elfsborgs
Län likväl, medelst beslut af den 30 Öctober 1828, hvilket af E. K.
M. är vordet i Nåder faststäldt frånkänt allmogen all ulsyningsrätt; vid hvilket förhållande föreslagits[, alt de på slättbygden inom Barne, Wiste, Åse och Skånings Härader af förslberörde
Län boende Rotehållare mätte komma i åtnjutande af deras tillständiga rätt att, lill soldat-stugornes uppbyggande, erhålla virke från de Kronan tillhöriga och af densamma disponerade parkerne Halleoch Hunneberg.
Efter erhållen del af ej mindre åberopade af knekle-contractet, än E. K. M:s Nådiga Bref af den 28 Maj 1830, angående regleringen af berörde kronoparker, hafva Rikets Ständer detta ämne i öfvervägande tagit och dervid funnit, det den för ofvanbemälde Rotehållare nu ift ågaställde rättighet grundar sig på knekte-contractet, äfvensom att Rotehållarnes anspråk i detta afseende, så vidt af högstberörde Nådiga Bref kunnat inhemtas, icke varit 2o8 Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifveisej N.o 116. bevakade vid den om dessa parker anställda undersökning, hvadan desamma ej eller kommit att utgöra föremål för E. K. M:s Nådiga pröfning.
I anledning häraf och då Rikets Ständer i allmänhet anse de till lindring i 10- teringsbördan medgifna rättigheter och förmoner höra med den största sorgfällighet hållas i helgd, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, derest, i följd af kronoparkerne Halle- och Hunnebergs nya reglering, en del Rotehållare i Skaraborgs
Län skulle, på sätt nu är vordet uppgifvet, vara betagna den af dem tillförene åtnjutna rättighet att å dessa Kronoparker erhålla utsyning af virke för sina knekte-stugors uppbyggande, en sådan rättighet måtte varda dem till fortfarande begagnande i Nåder tillerkänd, i likhet med hvad i afseende på åtskilliga miiitias-boslällens utsyningsrält å samma parker redan lärer i Nåder vara medgifvet.
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 10 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, angående sökt befrielse från Götha Canal-Bolag ålagd bevillning för utdelade vinstmedel.
Uti, N:o 316.) S. A. K. Sedan E. K. M:s och RiketSjKammar-Rätt, i anledning af derom ianmärkningsväg väckt påstående, genom utslag af den 6
Maj 1839, hvilket icke inom föreskrifven tid blifvit öfverklagadt och således vunnit laga kraft, förklarat, alt ett belopp af 3,035 R:dr 28 sk. 9 r:st borde till E. K. M:t och Kronan utgöras, såsom efter fem procent beräknad bevillning för den af Götha Canal-Bolags inkomster under åren 1829 till och med 1836 samlade behållna vinst, hvilken, enligt Bolagets beslut, blifvit med tillsammans 60,712 R:dr, Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o 116.
209 R:dr, på ea gang, för Bolagets räkning disponerad; så och efter det Götha Canal-Direction hos E. K. M. i underdånighet anhållit, att E. K. M. täcktes, af gunst och nåd, meddela den eftergift af detta bevillnings-belopp, hvilken, enligt Directionens förmenande, skulle varit att motse, derest Kongl.
Kammar-Rättens utslag kommit att inom behörig tid öfverklagas, har E. K. M., som funnit
Sig icke kunna bifalla den sålunda i underdånighet sökta eftergiften, likväl, genom skrifvelse den 27 nasti.
Juli, till Rikets Ständers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnat de detta ämne rörande handlingar, på det att Rikets Ständer måtte varda i tillfälle att, med billigt afseende å förekommande serskilda skäl och förhållanden, samma eftergift bevilja.
Såsom skäl för den yrkade befrielsen från ifrågavarande bevillnings-afgift, är väl hufvudsakligen anfördt: att samma afgift komme att utgå af ett capital, nedlagdt i ett så stort nationelt företag, som Götha Canal, samt att af Canalverkels och Motala mechaniska versktads, under omförmälde tidrymd, besparade behållning, som vid 1836 års slut icke utgjorts af samlade contanta medel, ulan varit begagnad till inköp al effecter och materialier för verkstadens drift, dervid samtidigt inträffade betydligare förluster ej eller vore afräknade, hade, jemlikt Bolagets beslut, ofvanuppgifna belopp af 60,712 R:dr blifvit an vändt till utvidgning af Motala verkstad, emot actie-egarne derför tilldelade räntebärande obligationer, hvilka beräknades såsom utdelning för åren 1834, 1835 och 1836 med tillsammans 2 procent, eller | procent för hvartdera året å actierne af första classen, och med 1 procent, eller procent för året, å actierne af andra classen; men då den omständigheten, att actie-egarne i Götha Canal, vid 1837 års bolagsstämma, beslutat att, i stället för contant utdelning af den för de näslförflutna 3:ne år uppkomna vinst af Canalen, emottaga denna vinst i utfärdade rä itebärande obligationer, icke synes i något hänseende hafva förändrat egenskapen af den, actie-egarne på detta sätt tillgodokomna, behållning, hafva Rikets
Ständer icke funnit skäl bifalla den ifrågasatta befrielsen från en afgift, som, på grund af uttryckliga stadgandet i 38 §. af gällande Bevillnings-förordning, blifvit, genom vederbörlig
Domstols lagakraftvunna beslut, ålagd.
M:s Högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få i underdånighet meddela, framhärdande &c. Stockholm den 10 October 1840.
Prot. 1840. 10 Sami. 1 Åfd. 37 210 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 117.
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 10 — — Rikets Ständers underduniga Skrifvelse , i fråga om förändring af stadgandet, angående fördelning af böter för försummad lagfart. (Lag-Utsk.
Bet. N:o 119.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, alt Rikets Ständer måtte förnya deras, genom underdånig skrifvelse den 12 Januari 1835, hos E. K. M. anmälda, men af E. K.
M. afslagna anhållan om sådan ändring af Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800, att deruti stadgade böter för försummad lagfart måtte, i stället alt tillfalla socknens fattiga ensamt, till tveskiftes mellan dem och åklagaren fördelas.
Ständer hafva denna håga i behörigt öfvervägande tagit; och då den yrkade lagförändringen, såsom beredande åt allmän åklagare en fördel, genom rätt till delagtighet i omförnuilde böter, otvifvelagligt skulle komma att verka till en mera nitisk och noggrann tillsyn öfver efterlefnaden af den 1 flera afseenden vigtiga föreskrift, att med lagfarts sökande ej må öfver viss tid dröjas, hafva Rikets Ständer, för deras del, å nyo beslutat, att, med ändring af hvad Kongl.
Förordningen den 13 Juni 1800 innehåller derom, att de för försummelse att inom rätter tid taga uppbud i Förordningen stadgade böter, motsvarande värdet af det stämplade papper, hvarmed köpebrefvet förses bör, äro socknens fattiges ensak, i stället må förordnas, det samma böter skola fördelas till tveskiftes emellan åklagaren och socknens fattige.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 10 October 1840.
Skrifvelse} N. o 118. 211 N:o 118.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Oct. 1840.
Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den iy — — Bonde-Ståndet den iy — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående Bredaryds m.
Jl. socknar i Jönköpings
Län beviljad ersättning af skatteköpeskilling fär hemmanet Rannäs Holsta-gården.
(Stats-Utsk. Uti., N:ris 158 och 277.) S. A. K. Sedan Forsheda, Bredaryds och Torskinge socknar i Jönköpings Län, efter dertill af E. K. M., uti Nådigt bref den 27 Februari 1830, lemnadt tillstånd, inköpt rå- och rörs-liemmanet Hafrida Ågården om i mantal och detsamma, utan förändring i jordnaturen, användt till Capeiians-boställe, i utbyte emot förra Capellans-bostället Rannäs Holstagård, om A mantal Krono, hvilket senare måst af församlingarne till skatte köpas emot erläggande af tio års ränta; har, med förmälan härom, framställning hos Rikets Ständer blifvit gjord, huruvida icke nämnde församlingar kunde tillerkännas någon ersättning för de känbara uppoffringar, hvilka, i berörde hänseende, blifvit dem tillskyndade.
Rikets Ständer hafva, vid öfvervägande häraf, funnit, att, då det skatteköpta hemmanet förut var af Staten anslaget till boställe för Comminister, hvilken åtnjöt större delen af hemmanets ränta, Staten genom församlingarnes åtgärd att på deras egen bekostnad anskaffa annat boställe, vunnit icke allenast skatteköpeskillingen för Rannäs Höltagården, utan ock den del af dess årliga ränta, som förut till lön för Comministern utgått, jemte hemmanets roterings-bidrag, samt således utan någon skälig anledning erhållit betydliga fördelar, emot uppoffringar å församlingarnes sida, hvilka icke synas hafva varit beräknade, då bytet ifrågasattes och öfriga deraf föranledda åtgärder vidtogos; med anledning hvaraf Rikets Ständer beslutat, att den erlagda skatteköpeskillingen för hemmanet Rannäs Höltagården, utan förändring i hemmanets natur, må församlingarne ersättas och till utbetalning från Riksgälds-Contoret anvisas. 212 Expeditions-Utskottels Förslag lill und.
Skrifvelsej N.-o 119.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 October 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Oct." 1840.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses angående åtskillige Redogörare inom Jönköpings
N:o 318.) S. A. K. Genom Remiss af den 11 sistlidne Maj, har E. K. M., för det afseende, härvid förekomna skäl och omständigheter syntes påkalla, till Rikets Ständers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnat en af K ronofogde i ne S.
PFickbont och O. L.
Hcegg samt aflidne Kronofogden, Assessörön A. F. Bråkenhjelms enka, äfvensom Häradsskrifvarne, Landskamererare!! J. G. Ekelund, A. M.
Fagerberg och F.
Fagerberg i underdånighet gjord ansökning att, af gunst och nåd, erhålla befrielse från den sökanderne ådömda ersättning af oberäknad bevillning för arbetsfolk inom Tveta, Wista och Mo, Norra och Södra Wedbo samt Westra Häraders Fögderier af Jönköpings Län.
Af de, genom högstberörde remiss, Rikets Ständer delgifna handlingar, hafva Rikets Ständer inhemta!,, att, sedan Kongl. Kammar-Rättens Öfver-Revisions-Departements Provins-Räkenskaps-Contoir, uti anmärkningar vid nämnde Läns Lands-boks räkenskaper för åren 1832, 1833 och 1834, yrkat, att vederbörande Redogörare mätte åläggas ansvara för den förlust, som tillskyndats
Kronan genom deras uragtlåtenhet att, sin tjenstepligt likmätigt, reservera sig emot Taxerings-Comiteernes, i följd af denna uragtlåtenhet, laga kraft - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 1ig.
213 vunna åtgärd att från stadgad bevillning, efter 2:dra Art. i Bevillnings-förordningen, befria ett stort antal i anmärkniugarne uppräknade inhyses- och backstuguhjon samt afskedade soldater och deras hemmavarande barn m. fL arbetsföre personer inom dessa Fögderier; så har Kongl. Kammar-Rätten, medelst serskilda, under den 7 November 1836, äfvensom den 9 April och 7
Maj 1838 utfärdade samt, efter deröfver i underdånighet anförda besvär, af E. K. M. den 13 Juni sistlidet år i Nåder gillade och fastställda utslag, på grund af 79 och 108 §§:ne i 1830 års Bevillnings-förordning, förklarat nedannämnde Redogörare skyldige att sjelfve ersätta de sålunda uteslutna bevillnings-afgifternes belopp, nemligen Kronofogden i Tveta ,] Wista och Mo Häraders Fögderi, Assessoren Bråkenhjelm, och Häradsskrifvare!! derstädes, Landskamererare!!
Ekelund med 153 R:dr 44 sk. för år 1833 och med 76
R:dr 8 sk. för år 1834; Kronofogden i Norra och Södra Wedbo Häraders Fögderi Wickbom samt Häradsskrifvare!! F. Fagerberg med 526 Rrdr 8 sk., för åren 1832 och 1833 samt med 240
R:dr 24 sk. för år 1834, äfvensom Kronofogden i Westra Härads Fögderi Heeg" och Häradsskrifvare» H.
M* Fagerberg med 210 Rrdr 16 sk. för åren 1832 och 1833; uppgående alltså sammanräknade beloppet af dessa ersättningssummor till 1,207 Rrdr 4 sk., allt Banco.
Rikets Ständer hafva tagit detta ämne i behörigt öfvervägande, under dervid fästadt afseende å de af Kongl.
Kammar-Rätten, uti dess till E. K.
M. algifna underdåniga Utlåtande, till stöd för sökandernes underdåniga anhållan, anförda serskilda omständigheter; och enär sökandernes anmärkta uragtlåtenhet att, i föreskrifven ordning, åstadkomma rättelse i TaxeringsCoiniteernes beslut, angående den medgifna befrielsen från ifrågavarande bevillnings-afgifter, endast medfört en, med då gällande Bevillnings-förordning visserligen icke öfverensstämmande, ehuru, i anseende till de skattskyldiges i allmänhet serdeles knappa vilkor, behöflig lindring i en mängd mer eller mindre obemedlade personers skattebidrag, hafva Rikets Ständer funnit skäbigt bifalla, att den, genom E. K. Mrts Nådiga Utslag af den 13 Juni sistlidet år, vederbörande Kronofogdar och Häradsskrifvare uti Tveta, Wista och Mo, Norra och Södra Wedbo samt Westra Häraders Fögderier af Jönköpings
Län, med tillsammans Ett Tusen Tvåhundra Sju Rrdr 4 sk.
Banco, ålagda ersättning för oberäknad bevillning af arbetsfolk inom nämnde Fögderier, under åren 1832, 1833 och 1834, må varda eftergifven, dock medi iagttagande af det, vid eftergiften af vederbörligen ådömda anmärkningsmedel, vanliga undantag, i afseende på det anmärkningsförfattarne samt. andre 2i 4 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N-o 120. tjenstemän i Kongl.
Kammar-Rätten utaf sådana medel enligt författningarne tillkommande så kallade observations-arfvode.
Hvilket Rikets Ständer få härmed till svar å högstberörde Nådiga remiss, i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Oct. i8/jo.
Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Slåndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej i afseende å kolningsrätt för de Norra Provinserne.
Resv. och Ekon.-Utsk.
N:o 37.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derpå, att Sveriges norra provinser ega en rik källa till inkomst uti sina vidsträckta, på flere ställen ännu icke särdeles anlitade, skogar, deraf en stor del är Kronan tillhörig; hvarvid hos Rikets Ständer jemväl förekommit, huruledes E. K. M., nti Nådigt Bref af den 5 April sistlidet år, i afseende å Öfver-Calix socken samt södra och östra delarne af Gellivare Lappmarks socken af Norrbottens
Län, godtfunnit i Nåder| bevilja dervarande kronohemmans- och nybyggesåboer samt skattehemmans-egare rättighet att, efter utsyning och under controll af Kronobetjeningen och, i vissa fall, efter erhållet tillstånd af E. K. M:s Befallningshafvande samt emot en bestämd afgift till Kronan, begagna skog till afsalu och kolning för Bergverkens behof.
Att berörde provinsers invånare böra beredas de tillfällen till förtjenst och bergning, som kunna åvägabringas, torde vara så mycket mera angeläget, som de, i anseende till climatets sträfhet och ofta inträffande missväxtår, stundom lida en nöd, som i Sveriges öfrige provinser måhanda är sällsynt, samt för närvarande sakna de utvägar till bergning, som erbjudas å en Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse} N.-o 121. ai5 stor del af de senare 01 terne; — Och få Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den frihet till kolning, som blifvit kronohem mans- och nybygges-åboer, äfvensom skaltehemrnans-egare i Öfver-Calix socken, jemte södra och östra delarne af Gellivare Lappmarks socken, medgifven å deras hemman och lägenheter samt angränsande kronomarker, malte utsträckas till de delar af Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands och Jemtlands Län, hvilkas skogstillgångar kunna medgifva en sådan frihet till kolning, och hvilkas invånare E. K.
M. kan i Nåder finna vara deraf i behof; dock att sådant tillätes endast emot erläggande af den afgift, som i ofvan åberopade Nådiga Bref finnes stadgad och under iagttagande af den controll i afseende å utsyningen, som derstädes finnes föreskrifven.
Stockholm den 17 October 1840.
Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i sättet för bedömandet af salpeters halt och beskaffenhet.
JBesv. och Ekon.
Utsk. Uti., N:o 39.) S. A. K.
Med fiistad uppmärksamhet å tillståndet af salpeter-näringen inom landet och angelägenheten deraf alt tillverkningen utaf salpeter icke motarbetas, utan i stället, så vidt möjligt är, uppmuntras, håfve Rikets Ständer icke förbisett de olägenheter, som äro förenade med det i 19 §. af Reglementet för förvaltningen af salpeter-ärendena i Riket föreskrifna och nu brukliga sätt att pröfva halten och beskaffenheten hos den salpeter, som för Kronans samt krutbrukens räkning mottages, hvilket pröfningssätt dessutom lemnar rum för godtycklighet hos den, som verkställer pröfningen; Och få Rikets Ständer, med anledning häraf, i underdånighet anhålla, det E, K.
M. täcktes låta 2i6 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV:o 122. inhemta upplysningar om det säkraste och lämpligaste sättet för salpeters pröfning och derefter i Nåder meddela de föreskrifter i afseende derå, som E. K. lil kan finna bäst och tjenligast.
Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om upphäfvani de af Förordningen den 27 Jpril 1742 och Förklaringen den 4 Juli *14$ > angående förbud emot guld- och silfvermynts utförande ur Riket samt nedsmältande.
(Banco- och Lag--Utsk.
Bet. N:o 2.) S. A. K.
Enär, efter det, jemlikt myntbestämnings-lagen samt lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, silfver-utvexlingen i Banken vidtagit och innehafvare af Bankens sedlar äro berättigade att derföre bekomma valuta i myntadt silfver, hvar och en innehafvare af så väl sådant mynt, som guldmynt, ovedersägligen eger att deröfver, såsom öfver annan sin egendom, fritt och obehindradt råda, samt utförsel af mynt, af hvad slag som helst, enligt sällande Tull-författningar, jemväl är tillåten, och alltså förbud för guldoch silfvermynts nedsmältning och utförande utur Riket i sjelfva verket numera icke förefinnes; hafva Rikets Ständer, till förekommande af de förvillelser som tilläfventyrs kunna uppkomma deraf, att de i sistberörde hänseenden qvarstående Författningar icke uttryckligen blifvit upphäfue, ansett sig böra för deras del, besluta, alt en Kungörelse må utfärdas, hvarigenom Förordningen den 27 April 1742 och Förklaringen deröfver af den 4 Juli 1745, angående Expeditions-Utskottets Förslag till und- Skrifvelse , N:o 123.
217 angående förbud emot guld- och silfvermynts nedsmältning och utförande utur Riket, förklaras hafva till all kraft och verkan upphört.
RikeLs Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 October 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Oct. 1840.
Preste-Ståndet den 24 — Borgare-Ståndet den 27 — — Bonde-Stundet den 27 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Arrendatorn af Edeby hemman på Lofön A. O delbergs ansökning om prolongation af arrendet.
N:ris 82, 188 och 297, samt Först.
StatsLftsk.
N:o 342.) S. A. K. Sedan Ståthållaren m. m.
Grefve G. F. Taube, hvilken, efter år 1833 erhållen öfverlåtelse af gällande contract, på arrende innehaft kronohemmanet!
Edeby i Lofö socken, Färentuna Härad af Stockholms
Län, bestående af 3:ne serskilde under
Drottningholms kungsgård lydande hemman, Vestergården, Mellangården och Nedergården, hvartdera om | mantal, genom Färentuna Härads Syne-rätts den 27 Augusti sistlidet år gifna lagakraftvunna utslag, blifvit för åsidosatte byggnads-skyldigheter dömd arrende-rätten Förlustig och förklarats skyldig ej allenast att ersätta den skada, Kronan kunde komma att vidkännas genom minskadt arrende under återstående arrendetiden, utan äfven att till Kronan utgifva kostnaden för felande nybyggnader och reparationer, skattad till 6,744 R:dr 22 sk.
Banco, samt Landtbrukaren Axel Odelberg, som för Grefve Taubes arrende-skyldigheter ingått i borgens-förbiudelse, hos Kongl.