Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deputerade från den mindre del af länet, der persedel-räntorna efter markegång utgå, hade häruti instämt med tillägg af det förslag, att spanmålen måtte få beräknas uti råg, korn och bafra, en tredjedel af hvartdera slaget, så vidt ej i bela det öfriga riket, der ränteförenkling ifrågakomme, spanmåls-räntan skulle bestämmas till en tredjedel råg och två tredjedelar korn, då sådant äfven syntes lämpligt att här blifva gällande; hvarjemte erinrats, att på de Götheborgs stad donerade räntor af Säfvedahls härad, sorn utgingo efter bestämda lösningspris, ränleförenklingen icke måtte inverka eller tillämpas; och hade, till hvad af deputerade sålunda blifvit framstäldt, E. K. M:ts Befallningshafvande i länet tillstyrkt bifall.
Med anledning af hvad sålunda förekommit och i öfverensstämmelse med E. K.
M:ts nu meddelade Nådiga förslag, med undantag af hvad det rörer dagsverks-räntan, som deruti blifvit till bibehållande såsom särskild skatte-litel upptasen, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, att: l:o.
Såsom hufvudränte-persedlar inom de härader af Götheborgs och Bohus län, der persedlarne utgöras med markegångs-förvandling, bestämmas spanmål och smör; 2:o.
Nuvarande spanmåls-räntan af, flere slag förvandlas lili viss spanmål af en tredjedel råg, en tredjedel korn och en tredjedel bafra.
Smör bibehålies; 3:0.
Alla öfriga nuvarande, uti jordeboks- och hemmantals- eller ordinarie räntan inbegripne, persedlar förvandlas til! bestämd penninge-ränta, att, jemte de till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatte-liteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Jemtlands län. E. K.
M:t hade ansett, att af de få ränte-persedlar, som i detta län utgingo med förvandling efter markegång, icke någon lämpligen borde såsom sådan bibehållas.
Häruti hade deputerade från Herjeådalen äfvensom E. K. M:ts Befallningshafvande, hvad denna de! af länet rörde, instämt; och hade E. K. Mits Befallningshafvande icke ansett nödigt alt kalla deputerade ifrån länets öfriga två fögderier, enär endast persedlar till kronovärdi af 81 R:dr (i sk. 1 rst. derifrån utgjordes med förvandling efter markegång, samt, enligt E. K. M:ts Befallningshafvandes förmenande, dessa persedlar, såsom utgående af qvarnar, sågar, afradsland och fiskevatten, med högst iå undantag icke voro ständiga räntor, utan arrenden, och kommo till en del att försvinna i den mån lägenheterna blefvo skaltlagde. 220 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o i03. E. K. M:t, som uti den Nådiga Propositionen täckts förklara, att vid det jemväl af Kammar-kollegium upplysta förhållande, att en del af de uti persedlar utgående skatterna voro alt anse såsom arrenden och således ej föremål för närvarande reglering, all fråga derom förfölle, samt funnit qvarn-räntorna uti Jemtland, likasom uti Rikets andra provinser, kunna utan olägenhet fortfarande uti spanmål utgöras, har nu föreslagit Rikets Ständer att: l:o.
De inom Jemtlands län varande spanmåls-qvarnräntor bestämmas fortfarande i spanmål, såsom i rikets öfriga län; , 2:o.
Alla öfriga uti ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penninge-ränta. att, jemte nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Och hafva Rikets Ständer bifallit hvad i den Nådiga Propositionen sålunda blifvit för ifrågavarande län föreslaget.
Norrbottens län. E. K.
M:t hade ansett, att, utaf de nuvarande ränte-persedlarne, spanmål och smör samt dessutom penningar, lämpligen kunde komma i fråga att såsom särskilde skatte-titlar bibehållas.
Flertalet af de i länet valde deputerade hade yttrat, att de väl ansågo med det allmänna bästa mest förenligt, att alla ränte-persedlar till kontanta penningar förvandlades; men att, då sådant emot Konungs och Ständers beslut ej kunde vinnas eller egentligen utgjorde föremål för deputerades yttrande, de ingingo på berörda, af E. K. M:t framställda, förslag; hvarjemte deputerade ansett, att den mindre betydliga qvarnränta, som nu utginge i råg, borde till korn förvandlas; och hade E. K. M:ts Befallningshafvande icke haft något att emot den föreslagna förenklingen erinra.
Med anledning häraf och i öfverensstämmelse med hvad E. K. M:t nu föreslagit, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, att: l:o.
Såsom hufvudränte-persedlar inom Norrbottens län bestämmas: spanmål och smör; 2:o.
Alla uti dessa persedlar nu fastställda räntor bibehållas med blott den förändring, att spanmålen utgöres öfverallt i korn, hvartill de mindre betydliga, uti annat sädesslag nu utgående, räntor förvandlas; 3:o.
Alla öfriga nuvarande, uti ordinarie räntan inbegripne, persedlar förvandlas till bestämd penninge-ränta, att, jemte de vid spanmålens förvandling lill korn möjligen uppkommande bråktal samt nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Slutligen har E. K. M:t, som ansett förenklingen uti grundskatterna vara en angelägenhet, hvars snara tillvägabringande vore af synnerlig vigt, i anledning deraf, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att bereda medel dertill, att det för ärendenas vanliga gång i vissa afseenden knappast tillräckliga antalet tjenstemän måtte sättas i stånd, att, sedan Rikets Ständer afgifvit svar på E. K. M:ts Nådiga Expeditions-Utskottets
Skrifvelse, N:o 103. 221 Proposition i detta ämne och ändtligt beslut derutinnan vore fattadt, med önsklig skyndsamhet bringa förändringen i full verkställighet; i hvilket afseende och då, på det att öfriga dagliga göromålen ej måtte lida af clet ifrågavarande ärendets behandling, nödigt vore, att vederbörande tjenstemän och embetsverk erhölle det biträde, som sakens beskaffenhet erfordrade, E. K. M:t, lill arfvoden åt sådane biträden samt till bestridande af öfrige för ändamålet oundgänglige omkostnader, af Rikets Ständer äskat ett utomordentligt förslags-anslag af högst 40,000 R:dr B:ko, att disponeras dels redan under år 1854 för den händelse, att Rikets Ständer i början af detta år fattade beslut i denna angelägenhet, dels sedermera för fullständiga ordnandet af hvad deraf blefve en följd; hvarjemte och då ej på förhand kunde beräknas, huru stort anslag under nästföljande åren erfordrades för att godtgöra den forsellön, hvilken skulle af Stats-verket lemnäs i ersättning åt innehafvare af ränte- och tionde-anslag, för upphörandet af deras rätt att utfordra dessa anslag in natura, E. K. M:t föreslagit, att, i öfverensstämmelse med hvad vid sednaste riksdag beslutades, beloppet af denna ersättning, sedan det blifvit af Statskontorets under händer hafvande medel förskjutet, måtte af Riksgälds-kontoret åter ersättas vid uppgörandet af den emellan Stats- och Riksgälds-kontoren årligen upprättande liqvid.
För befrämjande af det vigtiga ändamål, att beslutet om skatle-förenklingen med hvad dertill hörer, så skyndsamt, som med en noggrann behandling är förenligt, varder i verket satt, hafva Rikets Ständer, med bifall till hvad E. K.
M:t sålunda i Nåder föreslagit, till bestridande af de kostnader, som för verkställigheten al skatte-förenklingsbeslulel äro oundgängligen af nöden, anvisat ett förslags-anslag af högst 40,000 R:dr, äfvensom beslutat, alt enahanda anvisning, som vid sistlidne riksdag beviljades, men ännu icke begagnats, må medgifvas för godtgörande af den forsellön, hvilken kan komma att ersättas innehafvare af ränte- och tionde-anslag för upphörande af deras rätt att desamma in natura utfordra; och skall ej mindre beloppet af denna ersättning, än berörda förslags-anslag, sedan Stats-kontoret uppå vederbörliga reqvisitioner, i mån af behofvet, förskotter derå af under händer hafvande medel utanordnat, vid uppgörandet af de mellan Stats- och Riksgälds-kontoren årligen upprättande liqvider, af Riksgäldskontoret åter ersättas.
Med anmälan om hvad sålunda förekommit, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M:t, efter ärendets slutliga pröfning och afgörande, må täckas vidtaga sådane förfoganden, som kunna verksammast leda dertill, att ifrågavarande reglering, så skyndsamt som ske kan, må kunna bringas lill verkställighet, och att således äfven, då den beslutade nya ordningen för markegångs-sättningen, jemlikt Kongl.
Brefvet den 10 Maj 1853, nu för tillämpning vidtagit, de med det förändrade sättet för indelta hemmans-räntornas och kronotiondens utgörande afsedda fördelar måtte, med uppbörden af skatterna för år 1855, de skatlskyldige tillgodokomma.
Stockholm den 14 Oktober 1854. 222 Expeditions-Utskollets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o i04.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2G Aug. 18S4, Preste-Ståndet den 2G — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående jord-utbyte i och för utvidgning af Mildra Lif-grenadier-Regementet lagerplats Malmen.
(Stats-Uisk:s Ctkde N:o 223.) S. A. K. Ifrån E. K. M:t hafva Rikets Ständer fått emottaga Nådig Proposition, i anledning af gjord underdånig framställning om ego-utbyte emellan Kronan och enskild man, i och för utvidgande af Andra Lif-grenadier-Regementets lägerplats Malmen.
Af denna Nådiga Proposition hafva Rikets Ständer inhemlat, huruledes Chefsembetet vid förenämnde regemente, i ändamål att tillvägabringa en af behofvet påkallad utvidgning af regementets ofvanberörde lägerplats, hvartill egaren af tillgränsande Kronoskatte-hemmanet mantal Sjöwalla, beläget i Kärna socken och Hanekinds härad af Östergöthlands län, samtyckt att afstå jord af hemmanets ego-område, emot ersättning dels från nuvarande lägerplatsen, och dels från Kronoparken Vestra Malmskogen, enligt af förste landtmätaren i länet uppgjordt förslag, till E. K.
M:t i underdånighet insändt det vid Landtmäteri-förrättningen den 12 December sisllidne år hällne protokoll, med tillhörande karta och beskrifning, hvilka handlingar utvisa, att till lägerplatsen skulle af Sjöwalla hemmans egor utläggas en jorderymd al 2 lunne- och 7 kappland, emot vederlag af jord å gamla lägerplatsen till l lunne- IOjV,- kappland och å Kronoparken till 28T\- kappland, hvilken mark, vid derå anställd vederbörlig besigtning, befunnits å ömse sidor vara af lika värde; att den å marken befintliga skog ömsesidigt komme att utbytas, äfvensom att Sjöwalla hemmansegare, för afstående af 22) kappland åker, tillkomme en odlings-ersättning af 7 R.dr, hvilken kostnad, så väl sorn utgiften för första flyttningen och uppsättningen af den nya stängseln, regementet åtagit sig alt bestrida.
Och sedan Öfver-jägmästaren i länet, häröfver hörd, förmält sig anse hinder emot detta jord-utbyte icke möta, enär den skogsmark, som skulle Krono-parken frångå, vore belägen inom 2:dra perioden af den för Krono-parken fastställde hyggesordning, och i sammanhang dermed nu förekomme till afverkning, men likväl, i anseende dertill att en förminskning af periodens område skulle, vid framtida förnyad afverkning, förorsaka rubbning i hygges-ordningen och minskning i den påräknade skogs - Expedilions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 10S. 223 afkastningen, hemställt, att åt Krono-parken måtte, om det ifrågasatte ego-bytet bifölles, till fyllnad i skogsmarken tilldelas motsvarande ersättning af regementets mötesplats i dess nordöstliga hörn, hvilken ersättnings-mark kunde, genom ofördröjligen verkställd skogs-sådd, försättas i skogsbördigt. skick, för att sedan tilläggas hygges-ordningens 2:dra period vid nästinträlfande afverkning; så hafva, efter det så väl förste landtmätaren och E. K. M:ts Befallningshafvande i länet som regementets
Chef förklarat det sålunda föreslagna förbehållet vara lämpligt och utan skada för mötesplatsen kunna ega rum, E. K.
M:ls och Rikets Krigs- och Kammar-kollegier, i afgifvet underdånigt utlåtande, tillstyrkt att det sökta jordbytet måtte, på det sätt Öfver-jägmästaren derom hemställt, bifallas; varande vid detta förhållande samt då den utvidgning af Andra Lif-grenadierRegementets lägerplats, som här i frågakommit, hufvudsakligen afsåge, att der kunna vidtaga åtskilliga helsovården inom regementet under dess årliga vapenöfningar befrämjande anordningar, af E. K.
M:t i Nåder föreslaget, det Rikets Ständer mätte till det ifrågasatta jordhylet, uppå det af Öfver-jägmästaren i länet föreslagne vilkor, samtycka.
Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och som, efter hvad utredt är, 'den genom jordbytet åsyftade fördel kan ulan någon förlust för Staten vinnas, så hafva Rikets Ständer funnit skäligt bifalla hvad E. K. M:t i ofvanberörde hänseende föreslagit; hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 1854.
Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående förlängning aj arbetstiden för jernvägs-anläggningen emellan Köping och Hult.
(Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 211.) S. A. K.
Efter derom af Direktionen för Svenska Aktie-bolaget för jernvägen emellan Köping och Hult i underdånighet gjord ansökning och med afseende ä hvad Styrelsen för Allmänna Väg- och Vatten-byggnader, uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande, anfört, har E. K. M:t, medelst Nådig Proposition af den 1 nästlidne Juni, föreslagit Ri - 224 Expedilions-Utskottets Pörslag till underd.
Skrifvelse, N:o 106. kets Ständer, att ett års förlängning af den tid, sorn, i sammanhang med beviljandet af Statens garanti för detta jernvägs-företag, blifvit stadgad för arbetets fullbordande och banans öppnande till allmän trafik, måtte, utan rubbning af de genom oktrojen nämnde bolag tillförsäkrade förmåner, varda bolaget medgifven, dock under vilkor, att vägbanan från Örebro till Köping, jemte erforderliga lokomotiver, fullbordas inom den förut bestämda tiden eller 1855 års slut.
I anledning häraf hafva Rikets Ständer tagit kännedom ej mindre af Direktionens för ifrågavarande Aktie-bolag ofvanberörda underdåniga ansökning, än äfven utaf det öfver densamma från Styrelsen öfver Allmänna Väg- och Vatten-bjggnader afgifne underdåniga utlåtande; hvarvid Rikets Ständer, så väl i betraktande af hvad detta utlåtande innehåller, som med afseende å öfriga vid ärendets pröfning förekomne omständigheter, funnit skäligt att, i öfverensstämmelse med hvad E. K.
M:t i Nåder föreslagit, medgifva, det ofvanbemälda Aktie-bolag för anläggning af jernvägen mellan Köping och Hult, må uti den tid, som, vid beviljandet af Statens ränte-garanti för samma företag, blifvit stadgad för arbetets iullbordande och banans öppnande för allmän trafik, tillgodonjuta förlängning af ett år eller till 1856 års slut, utan rubbning af de förmåner, som genom oktrojen blifvit bolaget' tillförsäkrade, dock under vilkor, att vägbanan från Köping till Örebro med erforderlige lokomotiver fullbordas och öppnas för allmänna trafiken inom den förut bestämda tiden eller slutet af år 1855; hvilket Rikets Ständer härmedelst få i underdånighet tillkännagifva.
Dppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 1854.
Preste-Slåndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 26 — — •
Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ändring i 85 § Regerings-Formen m. m. (Konst.-Utsk:s Mern. N:o 21.) S. A. K.
Under den 6 sistlidne Juni har E. K. M:t täckts till Rikets Ständer aflåta Nådigt förslag i afseende å Trjckfrihets-förordningens egenskap af Grundlag, samt ändring af Expedilions-Uiskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 107.
225 af 53, 85, 86, 87 och 88 §§ Regerings-Formen, äfvensom 33 § 1 mom.
Riksdags-Ordningen; och hafva Rikets Ständer, i den ordning 81 § Regerings-Formen stadgar, förklarat detta Nådiga Förslag hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 18S4.
Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande åtgärders vidtagande för lillviigabringande af ändamålsenlig kommunikation mellan Sveriges fasta land och Gottland.
N:o 207.) S. A. K.
Med anledning af en hos Rikets Ständer gjord framställning, deruti, under anförande af åtskilliga förhållanden, som utvisade alt de för befrämjande af en lifligare och i många afseenden önskvärd förbindelse mellan Sveriges fasta land och Gottland hittills vidtagne, till en väsendtlig del på enskilde personers mer eller mindre företagsamhet beroende anstalter vore högst bristfälliga och ofullständiga så väl hvad post-kommunikationen anginge, som beträffande resandes fortskaffande lill och från nämnde ö, blifvit yrkadt, att staten hädanefter sjelf malte åtaga sig bestyret såväl med postföringen som medlen för resandes fortkomst, hafva Rikets Ständer, som af hvad sålunda blifvit anfördt funnit vara ådagalagdt, att ifrågavarande kommunikations-anstalter icke varit så ordnade, att de motsvarat <je anspråk, som i sådant afseende med fog kunnat framställas, och i betraktande dels deraf att de långa afbrott i kommunikationen, som under en .stor del af året egt rum, enligt Rikets Ständers tanke, måste hafva menligt inflytande på samt i väsendtlig mån hämma öns utveckling både i kommercielt och industriel! hänseende, dels att staten med högst betydliga summor bidragit och fortfarande bidrager till befordrande af kommunikationerne inom andra delar af riket medelst kanaloch väg-anläggningar, ett ordnadt postväsende och ändamålsenliga skjutsnings-anstalter, hvarföre äfven den af naturen rikt begåfvade och för Sverige i många hänseenden vigtiga ön Gottland synes hafva skäliga anspråk att få förbindelsen med fasta landet bätBih. lill It.
Prot. 18S3 & 1834. 10 Sami. 1 Afd. 29 226 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o i OS. tre ordnad, ansett ofvanberörde framställning vara förtjent af behjertande; och få Rikets Ständer alltså, utan att inlåta sig i närmare bestämmelser, angående sättet för tillväxabringandet af en ändamålsenlig och förbättrad kommunikation emellan Gottland och fasta landet, hvilket Rikets Ständer ansett böra ankomma på E. K. M:ts Nådiga pröfning, härmed i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M:t, med afseende på den ofullständighet, som för närvarande förefinnes i kommunikations-anstalterne emellan Gottland och öfriga Sverige, låta vidtaga sådana åtgärder, alt de med skäl öfverklagade olägenheter i berörda hänseenden snarligen varda afhulpne.
Preste-Slåndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, rörande fortfarande understöd för reparationen af Linköpings domkyrka.
(Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 209.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har, jemte förmälan, att af de medel, hvilka Rikets Ständer vid 1847—1848 årens riksdag, till belopp af 20,000 R:dr, såsom låne-understöd beviljade till reparation af domkyrkan i Linköping, numera, sedan reparations-arbetet under de sisla fyra åren med särdeles drift fortgått, endast 4,000 R:dr ålerstode, förslag blifvit vackt, att, enär denna summa, jemte de 7,000 R:dr, sorn utgjorde kyrkans egna tillgångar, icke på långt när vore tillräckliga för kyrkans iståndsättande på norra sidan eller för fullföljden af den vidsträckta och fullständiga reparation, som ytterligare erfordrades och hvarför kostnaden, enligt uppgjord approximativ beräkning, uppginge tilt 36,400 R:dr, samt kyrkans årliga inkomster utgjorde endast omkring 15 å 16Ö0 R:dr, deraf 1,200 R:dr måste användas till ränte-afbetalning å och amortering af förenämnda lån samt återstoden till bestridande af flera andra kyrkan åliggande utgifter, Rikets Ständer, då utvägar att på annat håll härtill anskaffa medel saknades, måtte, till fullbordande af reparationen å nämnda domkyrka, såsom gåfva anvisa en summa af om kring 25,000 R:dr; och har såsom ytterligare skäl för bifall å denna framställning blif - Expeditions-Vtskollets Förslag till underd.
Skrifvelse, A':o i09. 227 vit anfördt att, utom det att ett uppskof med den högst nödiga reparationen å denna byggnad, ett bland konstens skönaste minnesmärken inom fäderneslandet, lätt kunde medföra äfventyr för dess bestånd, äfven andra väsendlliga olägenheter skulle uppkomma derigenom, att de många skickliga arbetare, hvilka hittills vid byggnaden varit använde, måste, i händelse arbetet varder afbrutet, afskedas, samt försäljning, troligen till ringa pris, ega rum af nu befintliga betydliga materialier och redskaper m. m., i hvilkas ställe, när arbetet möjligen i framtiden blefve fortsatt, nya persedlar dä icke utan stor kostnad kunde anskaffas.
Rikets Ständer.hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och alldenstund, efter hvad Rikets Ständer inhemlat.
Linköpings domkyrko-församling icke har sig ålagd skyldighet att bekosta nämnde kyrkas yttre underhåll, samt i öfrigt blifvit upplyst, att kyrkans tillgångar ej’ förslå till betäckande af de oundgängliga kostnaderna för den ytterligare erforderliga reparationen derå, anse Rikets Ständer
Staten icke böra underlåta att bidraga till denna dyrbara byggnads återställande, hvilket dock icke lämpligen synes böra ske genom anslag, utan medelst låne-understöd; och hafva derföre Rikets Ständer på det sätt bifallit nu ifrågavarande förslag, att Rikets Ständer, till fullbordande af reparationen å Linköpings domkyrka, af allmänna medel anvisat ett låne-understöd, stort 25,000 R:dr, att frän Riksgälds-kontoret utgå räntefritt åren 1855, 1856 och 1857, och derefter under iakttagande af de vilkor i afseende på kapital-afbetalning och ränta, som af Rikets Ständer vid innevarande riksdag blifvit i allmänhet bestämda för lån af statens medel.
Preste-Ståndet den 26 -— — Borgare-Ståndet den 26 — — • , Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande anslag
Jör hospilalernes förbättrande samt angående inrättande af ett hospital för hufvudstaden. (Stats-Utsk:ts S. A. K. Sedan Rikets Ständer uti underdånig Skrifvelse den 14 Augusti 1848, med tillkännagifvande af deras åsigt, att hospitals-anstalterne i riket voro behäftade med Iler - 228 Expedilions-Utskollets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:0 109. faldiga brister och att dessa brister skulle i väsendtlig mån kunna afhjelpas, om, i stället för de förut mera partielt tillvägabragta, af inskränkta tillgångar beroende lorbättringarne, sådane komme att efter en för hela riket gemensamt uppgjord plan verkställas, äfvensom att
Statens mellankomst blefve vid den första förändringen nödvändig, hufvudsakligen i anseende till de flera nya byggnader, hvilka för ett efter vetenskapliga grunder ordnadt system för de vansinniges behandling komme att erfordras, anhållit, att E. K.
M:t måtte genom skicklige och sakkunnige män låta upprätta förslag till de förbättringar af hospitals-väsendet i Sverige, så i medicinskt som administrativt' hänseende, hvilka utan Stats-verkets stora betungande kunde utföras och befunnes vara nödiga, samt sedermera till Rikets Ständer härom aflåta Nådig Proposition, och E. K.
M:t, efter det utsedde kommitterade afgifvit underdånigt förslag och betänkande i ämnet, med tillhörande byggnads-planer och kostnads-beräkningar, vid sistlidne Riksdag lemnat Rikets då församlade Ständer häraf del samt föreslagit de åtgärder, som då ansågos kunna vidtagas, i hvilket afseende E. K. M:t, som, i anseende dertill ätt hospitals-fondens tillgångar icke medgåfve någon uppoffring för hospitalernes utvidgande och förbättring, fann den summa af icke mindre än 1,175,856 R:dr 17 sk. 2 rst., som för den af kommitterade i detta hänseende uppgjorda plans fullständiga genomförande blifvit förslagsvis beräknad, vara mera betydlig, än att E. K.
M:t ville sätta i fråga det Rikets Ständer, med godkännande af samma plan, då skulle bevilja hela eller ens någon betydligare del af densamma, ansåg sig, i betraktande af vigten och angelägenheten deraf att den af behofvet högt påkallade förbättringen af hospitalerna ju förr desto hellre måtte kunna företagas, böra af Rikets Ständer till en början äska hvad, enligt kommitterades plan, erfordrades för nybyggnad af Wexiö hospital, eller 127,500 R:dr B:ko, hvarjemte E. K. M:t till Rikets Ständer öfverlemnade ett från Ofverståthållare-embetet inkommet förslag till uppförande å Kongl.