Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj i835, lemnade föreskrifter, angående dels antalet af namn, som erfordras såsom hypothek för lån utöfver 10,000 ll.dr, dels Lelåningen af Fexlar, dels högsta tillåtna skuldsäitnings-beloppet och dels förbudet mot låns omsättning.
Ibland de vid sistlidne Riksdag, för Handels- och Närings-Discontens Låne-rörelse lemnade föreskrifter, äro uti 2Z2 §. af ännu gällande Banco-Reglemente intagne följande stadganden:
Lånen meddelas på Sex eller mindre antal månader, och utan omsättning; Mom. 4* Såsom hypothek må, med gemensamt afseende på lånsö» kandens samt invisnings- eller yexel-utgifvarens och acceptantens, eller lör - 4 Banco-Utslcottets Betänkande, N:o 155, skrifnings-utgifvarens oell iöftesmannens, livar och en för sig, egande falla vederhäftighet för lånet, antagas enskildes accepterade invisningar och vexlar, eller löpande förskrifningar, försedde med borgen såsom för egen skuld; dock med rättighet för Directionen, dels att, såvida låne-summan ej öfverstiger 10,000 R:dr_, kunna såsom hypothek, i stället för en revers med srne namn, antaga en låne-summans hela belopp motsvarande förbindelse med allenast ett namn och följaktligen jemväl utan borgen, under vilkor, att förbindelsen är förfallen till
Discont-lånets förfallodag, dels ock alt, i händelse åter låne-summan öfverstiger 10,000 R:dr, kunna såsom hypothek antaga antingen en revers med jatne namn och en, lånesummans hela belopp motsvarande, förbindelse, hvilken likväl då ej nödvändigt måste vara förfallen inom förfallotiden af det sökta lånet, eller ock allenast en revers med 3:ne namn; Mom. 5.
Uti högsta tillåtna skuldsältnings-beloppet, hvilket, likasom hittills, bibehålles vid 20,000 R:dr för låntagare och tillhopa ej får öfverstiga 4°>°00
R;dr, under alla förhållanden, i hvilka någon person kan blifva hos Inrättningen häftande, inbegripes icke hvad samma person eljest må vara till Banco-Disconten skyldig.
Dock må
Directionen icke underlåta att förskaffa sig alla de upplysningar, som kunna inverka på omdömet om lånsökandes ställning och förmåga alt i alio uppfylla ingångne förbindelser ; Mom. 6.
Directionen att noggrannt tillse, det lånen verkligen blifva inbetalda och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsatta.
Vid uteblifven liqvid å förfallotiderne, böra låne-documenten genast till lagsökning ullemnas.
Med afseende å de svårigheter, tillämpningen af sistupptagne 3:ne mom. skall hafva medfört, har Utskottet, tid efter annan, fått emottaga följande framställningar; n) Directioncrne öfver Handels- och Närings-Disconten i Stockholm samt öfver Låne-Gontoret i Malmö hafva, uti deras till Utskottet afgifna Berättelser, samt Herr Kyrkoherden Bergvall, uti en från Kögv. PresleStåndet till Utskottet remitterad motion, hemställt, dels att mom. 4 matte erhålla ett förtydligande eller en närmare förklaring, i afseende å antalet af de namn, hvilka erjordras såsom hypothek för Baneo-Utskottets Betänkande, N:o 155. 5 lån utöfver 10,000 R:dr, enär rätta meningen af detta mom. vore desto svårare att tolka, som, då det, å ena sidan, der låne-summan icke öfversteg 10,000 R: ir, ansetts tillräckligt att såsom hypolhek antaga en, låne-summans hela belopp motsvarande, förbindelse med allenast ett namn, och följagtligen jemväl utan borgen, det, å andra sidan, syntes icke kunnat hafva varit lagstiftarens mening, att, när låne-summan öfversteg 10,000 Ridr, hypotheket skulle utgöras af icke mindre än tre personers namn, som hvardera ansvarade för länets fulla belopp, synnerligast, enär föreskriften derom lätt kunde tillintetgöras, genom den större summans fördelande, eller uttagande i flere serskiide lån; dels ock, att stadgandet' uti Järsta punkten af 6 mom. antingen helt och hållet mätte utgå, eller ock cn närmare förklaring gifvas åt de deri förekommande orden ”genom omvägar omsatta,” emedan den mindre bestämda föreskrift, delta mom. innebära, kunde tydas derhän, att en låntagare ej allenast under någon tid före förfallodagen af ett erhållet lån, utan äfven under någon tid efter, sedan detsamma blifvit behörigen återbetaldt, borde anses utestängd från erhållande af nytt lån, oagtadt säkerheten för öfrigt vore den bästa och mest antagliga, endast på det att icke det senare lånet måtte kunna betragtas som omsättning af det förra; b) Directionerne öfver Handels- och Närings-Disconten i Stockholm samt Låne-Contoret i Malmö hafva dessutom, hvar för sig, fästat Utskottets uppmärksamhet på olägenheterna af det uti mom. 4 förekommande stadgande, angående Vexlars belåning.
Enär uti nämnde mom. är föreskrifvet, att såsom hypolhek för Lån må bland annat äfven antagas enskildes accepterade vexlar, under vilkor, att den hypolheserade förbindelsen är förfallen till Discont-Lånets förfallodag, och det, enligt 4 Cap. 20 §. i Lagen för Inrikes Vexlar af den 20 Maj i835, åligger innehafvaren af till betalning förfallen
Vexel att af den person, hos hvilken penningnrne skola uppbäras, fordra betalning, och, derest sådan icke erhålles, protestera, uti stad senast å första dagen, och å landet senast å andra dagen efter betalningsdagen, liar nemligen det synts vara Disconl-styreJsen omöjligt alt för Vexlar, förfallne till betalning å annan ort, än der Discont-Verket är beläget, fordra betalning inom föreskrifven tid, eller, derest sådan icke erhålles, protestera, för att bibehålla vexelrätten, utan att på förhand försända sådane vexlar kring landsorlerne till myndigheter eller personer, utom Styrelsens controll; med anledning hvaraf blifvit föreslaget det Reglementa - c Banco-Utskottets Betänkande, N:o 155. riska stadgande, att Inrikes Vext ar, hvilka såsom hjpothek för Lån i Handels- ock Närings-Disconten antagas, skola vara ställde att betalas å den ort, der lånet utgått, eller enligt hemställan af Låne-Contors-Directionen i Malmö, för den händelse detta stadgande icke anlages, att, när hjpothek utgöres rf Vexel, denna då bör vara till betalning förfallen något senare, än det mot säkerhet deraf sökta Lånet-, c) Rikets Ständers ar i83p församlade Revisorer öfver Handelsoch Närings-Disconten i Stockholm hafva anmärkt nödvändigheten af ett förtydligande utaf ofvaninförde 5 morn., om hvars rälta tolkning, i afseende på högsta tillåtna skuklsättnings-beloppet, olika meningar uppstått; och har Utskottet, vid granskningen af detta morn., förehaft en inom Höglofl.
Ridderskapet och Adelil af Herr Rosenblad, Bernh., väckt till Utskottets behandling öfverlemnad motion, alt, när innehafvande tillgångar sådant medgåfve, och under förutsättning af fullgod säkerhet, HandelsDisconterne måtte berättigas att till en och samma person utgifva lån utöfver den nu bestämda maximi-summan af 20,000 R:dr, under förbehåll, dels att, utom Låntagaren, minst are andra fullkomligen vederhäftige personer för lånet ansvarade, och dels, att minst två tredjedelar af de vid pröfningen af hvarje så beskaffad Låne-ansökning närvarande
Discont-l)irecteurer bifölle lånets ingifvande.
Utskottet går rm att besvara förenämnde förslag och hemställanden, i den ordning, de här ofvan blifvit upptagne.
Hvad således först angår frågan om ett förtydligande af den i nu gällande Banco-Reglemente intagne föreskrift, angående antalet af de namn, hvilka erfordras såsom hypothek för Lån utöfver 10,000 R:dr, så och enär Utskottet härvid icke kunnat förbise; att dst egentliga ändamålet med denna
Discont-rörelse är att underlätta handeln och näringarne dymedelst, att tillfälle beredes till belåning af sådane förbindelser, hvilka vanligen af handlande och näringsidkande uthändigas, i de fall, då, vid träffade köpslut, betalningen ej genast erlägges, utan på tid utslälles; att då, i så beskaffade fall, borgen sällan erfordras eller ifrågakornmer, utan densamma tvertom undvikes Banco-Utslcottets Betänkande, N:o 155. och anses öfverflödig, emedan afbandlingarne hufvudsakligen hvila på ömsesidigt personligt förtroende, samt ofta äro af sådan art, alt icke ens tredje person kan eller bör lemnäs del deraf, föreskriften om 4 namnteckningar, såsom oundvikligt vilkor för erhållande af lån utölver 10,000 R:dr, följagtligen motverkar det med ifrågavarande Låne-rörelse afsedde ändamål och föranleder till vingleri, i det den nödsakar ordentlige och för vederhäftighet kände personer att, mot contra-förbindelser, förskaffa sig reverser med åtecknad borgen, för att kunna HandelsDisconten begagna; samt att dessutom'föreskriften om fyra namn, såsotn. erforderlige för Lån utöfver 10,000 R:dr, icke står i förhållande till den, att Lån till och med å 10,000 R:dr få utgifvas emot endast tvänne namn, har Utskottet funnit sig böra hos Rikets Idöglofl.
Ständer tillstyrka en så beskaffad förändring uti hvad i denna del hitintills varit föreskrifvet, att, såsom säkerhet för lån utöfver 10,000 R:dr, måtte få antagas vederhäftig låntagares revers, jemte godkändt bypolhek, försedt med minst 2:ne namn, hvilka hvart för sig. innefatta säkerhet för ett fulla lånesumman motsvarande belopp.
Med föranledande af hvad, på sätt ofvan omförmäldt är, blifvit hemstäldt, rörande den, enligt 6:te morn., Discont-Directionerne ålagde skyldighet alt noggrannt tillse, det lånen verkligen blifva inbetalda och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsalta, och enär detta stadgande, vid nya Iåns beviljande, medfört ej mindre osäkerhet för den dass af medborgare, som oftast behöfver anlita Handels-ocb Närings-Disconterne, än äfven villrådighet för vederbörande
Directioner, som fått förvaltningen af berörde
Discont sig anförtrodd, och dervid lika sorgfälligt måste afse iagttagandet af gällande föreskrifter, som den möjligaste grad af rättvisa och billighet mot de lånsökande, bar Utskottet, i betragtande jemväl deraf, att, för bedömandet om och när ett sökt lån rättligen är att anse allenast indirect omsättning af något förut innehafdt, en allmänt gällande, till hvarje verkligt fall tillämplig, samt med de lånsökandes rättvisa fordringar och de genom Inrättningen åsyftade fördelar, förenlig föreskrift icke lärer kunna meddelas, ansett sig böra tillstyrka, att föreskriften, angående förbud mot omsättning af Lån uti Handels- och Närings-Disconten, måtte inskränkas till hvad i 3:dje mom. finnes stadgadt.
Beträffande dernäst frågan om förändrade föreskrifter för belånin - '3 Banco-Utslcottets Betänkande, N:o 155. gen af vexlar, så liar Utskottet, vid jemförelse emellan Vexel-innehafvares åligganden, enligt Lagen för Inrikes Vexlar af den 20 Maj 1835 och föreskriften uti 4 mom. 23a §. af senaste Banco-Reglemente, funnit de uti nyss åberopade mom. utstakade grunder för belåningen af vexlar dels medföra mångfaldiga olägenheter för Discont-Styrelserne, dels ock vara för Discont-Verkens säkerhet mindre betryggande.
Genom 34 §. af ofvan åberopade Lag för Inrikes Vexlar, föreskrifves nemligen,, att Vexelinnehafvare, som underlåter att iagttaga, hvad honom uti 20 §. ålägges, förlorat allt anspråk emot ej allenast öfverlåtare utan äfven utgifvare af vexel.
Häraf måste följa, att Biscont-Directionerne, för bevarandet af den ökade säkerheten uti betalnings-rättigheten emot så väl vexelutgifvaren som acceptanten, hvilken, enligt Banco-Reglementet, vid medgifvandet af vexelbrefs pantsättning i Ilandels-Disconten är förutsatt, nödsakas att, ritan afbidan af det emot vexell) upptagne
Discont-låns förfallotid, och innan sig visat, huruvida detta i behörig ordning återbetalas, foga anstalt, att, när vexelbrefvet är till betalning förfallet, anställandet af kraf mot acceptanten, eller, i fall penningar ej genast derefter erhållas, protest må kunna med den skyndsamhet, som 20 §. bestämmer, för sig gå.
Redan i de fall, då acceptanten är boende inom samma stad der Discont-Verket är beläget, möter således den olägenhet, att hypolheket måste på förband utlemnas, till incassering eller bevakning, innan lånet, för hvilket det blifvit pantsatt såsom säkerhet, ännu är förfallet; men då acceptanten har sitt hemvist å en mera aflägsen ort, blifver denna olägenhet ännu större, alldenstund det åligger Directionen att, förr än betalningen för lånet blifvit erlagd, utlemna hypotbeket till Embets-myndigheter eller personer helt och hållet utom
Directionens controll, för att, inom den föreskrifne korta fatalie-tiden, fordra betalning af aceeptanten, eller, för vexel-rättens bibehållande, protestera, dermed omkostnader blifva förenade, om hvilkas ersättande tvistigheter sedermera kunna uppslå, äfvensom, i händelse den minsta försummelse härutinan komme att ega rum, DiscontVerket ej allenast förlorade allt anspråk mot vexelutgifvare och remittenter, utan äfven kunde blifva utsatt för äfventyret af en ersättningstalan för vexelns såmedelst orsakade försämring.
Till undanröd jande af nu öfverklagade olägenheter, finnér Utskottet sig således föranlåtet tillstyrka, att i blifvande Banco-Reglemente måtte föreskrifvas, det vexlar, som i Handels- och Närings-Disconten belånas, skola Banco-Utslcottcls Betänkande, N:o 155. skola vara ställde alt betalas å den ort, der lån sökes, samt förfallne till betalning Irenne, högst åtta dagar, senare, än de mot säkerhet deraf sökta lånen.
Hvad slutligen vidkommer frågan, huruvida från Ilandels-Disconten må till en och samma person ulgifvas lån utöfver 20,000 R:dr, så har högsta skuldsältnings-beloppet för Låntagare och Hypolheks-utgifvare hittills varit olika, så alt med den tolkning, som åt del i nämnde hänseende lemnade reglementariska stadgande af Directionens öfver IlandelsDisconten i Stockholm fleste ledamöter blifvit gifven, högst 20,000 R:dr fått upptagas såsom egna lån, under iagttagande för öfrigt, alt högsta skuldsättnings-summan, under alla förhållanden, ej fält öfverstiga 40,000
R:dr; men då, enligt 5 mom. af 23a §. af nu gällande Banco-Reglemenle, en och samma persons namn får antagas såsom borgen för en summa af 40.000
R:dr, anser Utskottet, att, ulan något äfventyr för Discont-Verket, det jemväl kan medgifvas en och samma person att innehafva lån lill hvad summa som helst, endast hela beloppet deraf tillika med hans borgens-förbindelser icke tillsammans öfverstiger omförmälda maximi-summa, 40.000
R:dr; hvadan Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Banco-Fullmägtige, uti denna fråga hörde, jemväl tillstyrkt, finner sig ega skäl hemställa, att högsta tillåtna skuldsättnings-summan måtte fortfarande bestämmas till 4°>°o° R:dr, dock utan afseende å, huruvida densamma lill större eller mindre del utgöres af egna lån eller hypolheserade skuld- eiler borgens-förbindelsers
Och får Utskottet, i öfverensstämmelse med här ofvan upptagne tillstyrkanden, hos Rikets Höglofl.
Ständer vördsamt hemställa, att uti den som i blifvande Banco-Reglemente kommer att motsvara 232 §. uti Banco-Reglcmentet af den 26 Maj i835, måtte, i stället för de uti 4> 5 och 6 mom. förekommande stadganden, få intagas följande momenter nemligen ; Mom. 4.
För erhållande af Lån, icke öfverstigande 10,000 R:dr, erfordras, jemte Lånsökandens, efter faststäldt formulär, uthändigade förbindelse, liypothek, som bör motsvara hela den reverserade Låne-summan, Bih, till R.
St, Brot, 2 84» och 1841» G Sami. 1 Ajd. 43 Iläft. 2 IQ Banca-Utskoltets Betänkande, N:o 155. och utgöras af enskildes, samtidigt med länet, eller några dagar förp eller efter detsamma, förfallande, löpande förskrifningar och accepterade in visningar, eller af Inrikes Vexlar, betalbara Irenne, högst åtta, dagar efter lånets förfallotid å den ort, der detsamma sökes.
Lån, öfverstigande 10,000 R:dr, må utgifvas mot lika beskaffad e säkerhets-handlingar, som uti nästföregående mom. omförmälas, dock med vilkor, att hypotheket antingen utgöres af minst 2:ne lånesumman motsvarande förbindelser eller är försedt med minst arne namn, och att hvardera förbindelsen, eller bvartdera namnet för sig innefattar full säkerhet för det sökta Lånet.
Uti högsta tillåtna skuldsättnings-beloppef, hvilket ej får öfverstiga 4°jC>oa Rtdr, under alla förhållanden, i hvilka någon person, vare sig såsom låntagare eller såsom hypotheks-utgifvare, acceptant eller Borgesman, kan blifva hos Inrättningen häftande, inbegripes icke, hvad samma person eljest må vara till Banco-Disconten skyldig.
Mom. y. I öfrigt tillhör
Directionen att, med afseende å hvarje sökt lånebelopp, pröfva antagligheten al de derföre erhjudne låne-handlingar, samt med uppmärksamhet och noggranhet tillse, att Verkets säkerhet genom desamma betryggas; och ina Directionen icke underlåta att, för vinnande af detta ändamål, förskaffa sig alla de upplysningar, som lunna inverka på omdömet örn lånsökandes ställning och förmåga alt i allo. uppfylla ingångne förbindelser.
S. Vid uteblifven liqvid å förfallotiderne, böra Låne-docunaenterne genast till lagsökning ullemnas.
Stockholm den 25 Februari 184r - Banco-Utskottels Betänkande, N:o 155. 11 Reservation af Herr Stuart, Carl'.
''Bland de hypotbek, hvilkas beläning företrädesvis bör befrämjas vid en på personal credit grundad disconlering, anses första rummet med skäl tillkomma vexlar; hvilket måste isynnerhet vara fallet, då Disconten är inrättad till handelns och näringarnes understödjande.
Men, oansedt denna allmänt erkända och obestridliga grundsats, har nuvarande Banco-TJtsko!f, genom de föreslagna reglementariska föreskrifterne för Handels- och INärings-Discontens fiamtida förvalt!.ing, motverkat densammas begagnande till belåning afomförmälde med Discontens ändamål och Bankens säkerhet mest ofverensslämmande hypolbek, T tskottet har nemligen, genom dessa föreskrifter, frånkänt utländska vexlar den hitintills dem till erkända belånings-rätf, utan att medgifva någon ändamålsenlig’ ulsträckning af rättigheten lill inländska vexlars belånande; tv då Disconl-Directionens sammankomst endast en dag i veckan inträffar och lån på andra lider än fulla månader icke meddelas, lära ganska få vexelinnehafvare blifva i tillfälle alt derefter sålunda lämpa liden för sina
Disconl-låne-transactioner, att de sökta och erhållna lånen förfalla emellan 3:dje och 8:de dagen för de hypothicerade vexlarnes förfallotid.
Såsom resultat af berörde föreskrifter, torde derföre med säkerhet kunna antagas, alt egentligen endast sådane vexlar varda belånade, som blifvit serskildt utfärdade lill begagnande vid tillämnade låneansökningar.
Härigenom kommer åter hela ändamålet med ifrågavarande låne-rörelse alt helt och hållet förfelas.
Ehuru, enligt min orubbliga öfvertygelse, afsigten med Handels-Discontens inrättande endast kan i någon lrufvudsakligare mon vinnas genom vexlars disconlering, anser jag det dock förgäfves ali nu framställa något förslag i della afseende; enär ett sådant sannolikt skulle befinnas alltför mycket stridande emot de meningar och anspråk, som, i afseende på Bankens lånerörelse, vid denna Riksdag gjort sig gällande.
Jag har derföse inom Ulskollet inskränkt mitt yrkande till fortfarande belånings-rätt, äfven för utländska i den stad, der utlåningen sker accepterade vexlar och till medgifvande!, att behörigen accepterad vexel, som förfaller från och j2 Banco-UUJiotteU Memorial, X:o 156. med andra till och med fjortonde dagen efter den för Discont-lånet bestämda förfallotid, må såsom hypothek för dylikt lån kunna antagas.’’
Uti hvilken Reservation Herr Grefve Frölich, David, äfven instämt.
Ani. till Exp. Utsk, den 10 Mars, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af vacht fråga, angående stadgande i ISanco-Reglernentet, att Kamereraren vid Ranco-DiscontVerhet shall ställa borgen eller annan godhänd säkerhet Jor den uppbörd, honom anförtros.
Rikets Ständers år i836 församlade Revisorer för Banco-BiscontVerkets Räkenskaper och förvaltning hafva,, uti den af dem afgifne berättelse, framställt angelägenheten deraf, alt, såsom vilkor för erhållande af Kamererare-!jensten i Banco-Discont-Verket, måtte stadgas, det compefente »ökande böra ställa, ef Birectionen godkänd, borgen för den uppbörd, Kamereraren lill redovisning lemnäs.
/ Med anledning häraf, har Birectionen öfver Banco-Biscont-Verket upplyst, att Birectionen, vid tillsättande af den år 1835 ledigblifna Kamerer.
",re-t jensten, ansett, för Verkets säkerhet, böra föreskrifvas, alt Kamereraren skulle ställa af Birectionen godkänd borgen eller annan säkerhet till belopp af 4,000 Rtdr, samt att den nuvarande Kamereraren derefter, före sitt antagande, lemnel i D-i rec tionens vård säkerhet för 5,ooo R:dr Banco; hemställande Directionen, nit uti blifvande Banco-Reglemente måtte, såsom vilkor för erhållande af K a merera re-syssla n vid Banco-Biscont-Verket, stadgas, alt sökande bör, för den uppbörd, honom kan komma att anförtros, ställa godkänd borgen eilen annan säkerhet till belopp af 4>0O° R:dr B:co, såsom fullt tryggande för Verket efter de inom Banco-Disconlen numera införde coutroller, Bancö-Utskottets Utlåtande, N:o l 37. '13
Då bemälde tjenslemans uppbördj enligt nu gällande Räkenskapsocli Redovisnings-Ordning för Discont-Yerket, hufvudsakligen hestår uti dels influtne öfver-räntor, hvilka å lördagen för hvarje vecka redovisas med Banco-Depositions-Attest, och dels assignalioner för nya lån, hvilka Kamereraren å thorsdags morgonen emottager, för att hålla vederbörande tillhanda, och af hvilka han, hvarje dag före sin bortgång från Contoret, allenmar dem, som icke, enligt erhållne qviltencer, blifvit uttagnej till det förvarings-rum, hvartill han, jemte tvänne af Discont-Directionens Ledamöter, innehafva hvar sin nyckel, finner Utskottet, jemväl för dess del,att Discont-Yerkels säkerhet blefve tillräckligen betryggad, om ifrågaställde uppbörds-borgen bestämdes till den af
Direclionen föreslngne summa; och får vid sådant förhållande tillstyrka, att uti Banco-Reglementet mätte få intagas följande stadgande:
Kamereraren vid Banco-Discont-Verket skall för den uppbörd, honom kan blifva anförtrodd, ställa af
Divectionen godkänd borgen eller annan säkerhet till belopp af 4.000 R:dr Banco.; Stockholm den 6 Mars 1841 • N:o i57.
Ånk. till Exp. Utsk. den 10 Hars, kb 1 e. nU Utlåtande, i anledning af Directionens öfver Malmö Låne-Contor hemställan om ändring af §. 88. inom. 8 uti nu gällande Banco-Re glemente.
Direclionen öfver Låne-Contorel i Malmö har, med anledning af den olägenhet, föreskriften i 88 §. 8 mom. af nu gällande Banco-Reglemente, angående öfversändande lill Banken efter hvarje utlånings-dag af det belopp, hvarmed contanlä Cassa-behållningen öfversliger 10,000 R;dr ii Saneo-Utslcotlets Utlåtande, N:o 157. medfört dymedelst att Direclionen, så ofta allmänna Disconlens Cassa-behållning öfverstigit 10,000 R.-lr, om ock med allenast ett eller annat tiotal eller hundrade, måst öfversända detta belopp till insättning för Räkning i Ranken, hvarifrån detsamma sedermera, i mon af behof, genom assignering, åter uttagit?, samt enär det med ifrågavarande föreskrift afsedda ändamål lättligen kunde tillintetgöras, då någon dylik föreskrift icke vore gifven för de öfrige
Discont-fonderne eller ens skulle kunnat ifrågakomma för Handels-Disconten, så länge den dermed förut förenade upplånings-rörelsen för Låne-Contorel medförde skylldighet alt när som helst, efter föi fäboliden, hafva penningar i beredskap lill infriande af uppsagde obligationer, bos Utskottet hemställt, det föreskriften om Cassa-behållningens maximi-belopp kunde sålunda förändras, att sammanlagda Cassa-behålluingen för alla tre nuvarande
Discont-fonderne aldrig lick öfverstiga 5o,ooo R;dr, utan att det öfverskjutande beloppet i sådanl fall genast skulle till Ranken öfversändas.
Ranco-Fullmägtige, öfver denna framställning hörde, hafva, på grund deraf, att uti Handels- och Närings-Disconten minsta låne-summan, utom i vissa fall, vore bestämd till 1,000 R:dr och den hitlills medgifne högsta ända lill 20,000 R:dr, allt