Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillkommen dels af frivilliga sammanskott, dels af Udderökskassornas behållning, hvilka med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd hit aflemnades, har denna kassa varit förvaltad af valde deputerade under Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes inseende och med den föregående äfven delat det missödet, att af samma oredliga uppbördsman blifva plundrad, dock att den så vida varit lyckligare än den förstnämnde, att deri genom Rikets Ständers frikostighet blifvit tillförsäkrad ersättning för sin lidna kapitalförlust.
Allt sedan kassan blef föremål för tillgrepp, har ingen utdelning af pensioner kunnat ske, förr än näsllidet år, då någon tillgång yppades, dels derigenom att Lands-Sekreteraren, LandsKamereraren och Räntmästaren till förmån för de pensionsberättigade afsade sig de dem eldigt reglementet tillkommande arfvoden, dels genom en från enskilde personer lemnad gåfva.
Då inrättningen tog sin början, utgjorde dess fond 14,879 R:dr 12 sk. banko, och vid förlidet års slut var behållningen 21,486 R:dr 29 sk. 5 rst. samma mynt.
Vid sistnämnde tid utgjorde de pensionerades antal 94, men icke mindre än omkring 100 afskedade båtsmän, utom enkor och barn, väntade då på pensionstillgång.
Nytt reglemente för kassan är af Kongl. Maj:t under den l:sta i denna månad i nåder fastsläldt. 3:o Nybergska stiftelsen, ledande sin upprinnelse från aflidne Rådmannen Erik Nybergs donation af medel a) till pensioner åt enkor och oförsörjda barn efter borgare i Hernösand; 6) till underhåll af 2:ne sjuksängar på Lazarettet för stadens fattige; c) till Stigsjö församlings fattigvård och undervisningsverk; d) till Wester-Norrlands
Läns arbetshusinrätlning.
Denna stiftelse, som handhafves af en direktion, bestående af Landshöfdingen, Biskopen, Lands-Kamereraren, Lands-Sekreteraren, Borgmästaren och 3 valde deputerade, jemte Landträntmästaren såsom ombudsman, ägde vid 1850 års slut ett kapital af 18,333 R.dr 16 sk. 87 4:o
De under Drätselkammarens förvaltning varande donationsfonder till förmån för Borgerskapets i Hernösand enkor och barn, nemligen a) Hammarbergska donationen 338 R:dr iö sk.; b) Lindströmska donationen 400 R:dr; c) Westmanska donationen 333 R:dr 16 sk.; d) Tjernbergska donationen 666 R:dr 32 sk.; allt banko, hvarå räntorna årligen utdelas. 5:o De under Konsislorii vård stående fonder till förmån för fattiga prester samt deras enkor och barn inom Hernösands stift, hvilka fonder vid sista ecklesiastik-årets slut ägde följande behållningar: a) Första klassens enkehjelpskassa, af hvilken Kyrkoherdars, Lek - torers saint Rektorers enkor och barn njuta understöd 3,901; l. 3. b) Andra klassens enkehjelpskassa, ur hvilken understöd lemnäs åt enkor och barn efter det öfriga presterskapet, samt skolstaten . 4,864: 20. 2. c) Fattiga prestdöltrars kassa 370: 33. 3. d) Gassa pauperutn sacerdotum 207: 38. 9. e) Första klassens enkehjelps tillökning 6,508: 35. 2. f) Andra klassens enkehjelps tillökning 3,640: 8. 9. och anmärkes i öfrigt: l:o att afgiften till dessa kassor är för Kyrkoherdar från 8 till 9 tunnor, för Komministrar, Kolleger och deras vederlikar 14 lunna, samt för Ministerii Adjunkter från ^ till \ lunna korn örn året; 2:o
Att enkor, som äga så kallad qvot i l:sla klassen, undfå 12 tunnor, och enkor i 2:dra klassen 4 tunnor korn om året; samt 3:o
Att dessutom årligen utdelas tillskott af stiftets kvrkor å 1 R:dr hvardera, 155 R:dr banko, äfvensom å Wibyggerå kyrkoherberge 68 tunnor 20 kappar korn och 19 tunnor 10 kappar råg. § 6.
Städerna. a) Hernösand.
Denna stad, anlagd på vestra sidan af Hernön och förenad med fasta landet medelst 2:ne broar, är belägen vid Ångerman-elfvens utlopp, en half mil från stora Norrlandsvägen.
Dess anläggning anbefalldes redan 1583 och dess första privilegier utfärdades af Konung Johan lil år 1587, samt förbättrades åren 1600, 1604 och 1622.
Stadens förträffliga hamn, nog djup för alt 88 kunna mottaga de största skepp och nog rymlig för att herbergera en hel flotta, har ulan tvifvel varit anledning till den för sekler tillbaka här befintliga marknads- och bytesplats, och i den mån handeln vid denna tilltog, äfven till sladsanläggningen.
Denna hamn var likväl då beqvämare än nu, ty den hade två inlopp, det södra och det norra, men det förra har under tidernas lopp så uppgrundats, att det under mera än eli halft århundrade endast kunnat begagnas af smärre roddbåtar, så alt stadens enda inlopp nu är det norra, hvaraf följden är, alt från Östersjön eller främmande liaf kommande farlyg, hvilka äro destinerade till staden, måste kringsegla Hernöns östra och norra stränder flir att sedan i sydlig riktning inkomma i hamnen, en segling, som, utom det att den medtager mera lid och ofta är förenad med fara, fordrar begagnandet af särskilda vindar, i stället för alt del för sådana fartyg naturliga och bästa inloppet nu, såsom oanvändbart, måste förbi passeras.
Denna olägenhet har inom staden och dess grannskap länge varit bemärkt, samt lika länge beklagad, mer och mer i den mån stadens handelsfartyg tilltagit i antal och storlek.
Redan 1837 anställdes af sakkunnig person undersökning om kostnaden af södra sundets upprensning, men tyvärr visade sig denna kostnad så betydlig, alt den af stadens i allmänhet fattiga invånare icke kunde åstadkommas, och då vid 1844—1845 årens riksdag väckt motion om statsbidrag för arbetets utförande icke rönte önskad framgång, måste tankan på det åsyftade nyttiga företaget för den gången lemnäs; men frågan, förlidet år ånyo väckt, har genom Kongl. Majrts nådiga beslut, att arbetet skulle med anslag af handels- och sjöfarls-fonden understödjas, nu fått en lycklig lösning, och staden motser med glädje den dag, då detta för dess industriella framskridande så vigtiga företag nått sin fullbordan.
Stadens norra del är mindre väl bebyggd med lill en del trånga och krokiga gator och för den som sjöledes an länder till staden, är anblicken af de usla, illa underhållna sjöbodarne nedslående.
Den öfriga staden är bättre bebyggd och kommer otvifvelaktigt att, när södra sundets upprensning varder fullbordad, utgöra den egentliga staden, hvilken måhända i en framtid utvidgas ät östra sidan.
Invånarne, hvilkas antal vid 1845 års slut, enligt mantalslängden, räknades vara 2,241, hafva sedermera något ökat sig samt utgjorde:
År 89 Skattskrifne.
Skattfrie.
År 1846 718 917 354 386 1,072 1,303 » 1847 702 911 351 378 1,053 1,289 » 1848 708 909 348 386 1,056 1,295 » 1849 708 923 368 374 1,076 1,297 » 1850 683 946 382 390 1,065 1,336 hvarvid dock gäller samma anmärkning, som förut är gjord i afseende pa olikheten emellan det antal mantalslängden upptager och det, som uppgifves i Kongl. Tabell-Kommissionens fem-årsberättelse.
Denna sednare upptager stadens folkmängd vid 1845 års slut till 2,480 och vid 1850 års slut Lill 2,738 personer. 7 kyrkligt afseende bör anmärkas att staden med Hernö socken utgör ett pastorat, hvars pastor är stiftets Biskop, som bär bar sitt säte, samt tillika äger Säbrå och Nora pastorater såsom prebende.
Vid stadsförsamlingen tjenstgöra en Komminister och en Högrnessopredikant.
Stadens nya kyrka, som 1846 blef färdig och kostade omkring 94,000 R:dr banko, oberäknadt dagsverken in natura, bade åbragt församlingen en betydlig skuld, deribland 40,000 R:dr banko till Riksgälds-Kontoret, hvilka från och med år 1851 årligen borde amorteras med 5 procents kapital och ränta, och församlingen förutsåg med farhåga de dryga uppoffringar, som för uppfyllande af detta åtagande mäste åstadkommas, ännu mer kännbara sedan förhoppningen att till understöd erhålla de från stiftet lill Upsala Domkyrka nu utgående domkyrkotunnor svikits; men äfven i detta afseende bar en blidare utsigt inträdt, sedan Rikets Ständer vid sista riksmöte eftergifvit all ränteberäkning för denna skuld.
Undervisningsverket i staden bar länge njutit ett välförtjent anseende, så väl för lärarnes utmärkta skicklighet, som för det nit, hvarmed denna samhällets vigtigasle angelägenhet blifvit omfattad af stiftets Biskopar, och hvari den närvarande icke eftergifver sina fräjdade företrädare.
Gymnasium inrättades 1647 och Trivialskolan 1723.
Begge inhystes inom samma lokal och begge hade det gemensamma missödet att tre gånger läggas i aska.
Det nuvarande skolhuset, gemensamt för de sedan 1850 sammanslagna gymnasii- och skolklasserna, är grundinuradt af sten och hyser äfven Konsistorium och BiBerältclse öfver Wcsler-Norrlands
12 90 hliofeket; varande en särskild byggnad af träd uppförd för de gymnastiska och musikaliska öfningarne.
Lä rar nes antal är 15, för hvilka staten upptager ett anslag af 14,490 Ridr 45 sk.
Folkskolan, gemensam för staden och Hernön, öppnades den 1 Oktober 1847 och rymmer 200 barn, hvilka undervisas af en lärare.
Söndags-skola för handtverks-lärlingars med fleres undervisning hålies af samma lärare.
För undervisnings bibringande åt fattiga flickor underhålles tvänne särskilda skolor, af hvilka den ena bekostas och underhålles hufvudsakligen genom särskilda sammanskott, i hvilket ändamål ock en fond blifvit insamlad af ungefär 1,200 R:dr banko, och den andra genom en donation.
Om folkskolelärare-seminariet är förut nämnd t.
För bildande af skickligt befäl och underbefäl å handelsflottan inrättades, dels genom bidrag af stadens handelskorps, dels medelst statsanslag, om bosten 184d en navigationsskola, och statsanslaget för densamma, från början bestämdt till 500
R:dr, ökades 1848 till 1,500 R:dr om året.
Denna skola är den enda för alla de norra provinserna och dess verksamhet är således af särdeles vigt.
Undervisningen bestrides af en ordinarie lärare med 1,000 R:dr och en underlärare med 200 R:dr årligen, men denna proportion emellan vilkoren för de begge fullt sysselsatte lärarne har ofta varit öfverklagad och underlärarens ringa aflöning mer än en gång utgjort hinder för skicklig persons erhållande.
Under qvinqvenniet hafva följande antal lärjungar blifvit utexaminerade: Till Sjökapte- ner i l:a klassen.
Till Sjökapte- ,ner i 2:a klassen.
Till Styrmän i 2:a klassen.
År 1846 »1847 »1848 » 1849 »1850 5 3 2 2 5 6 5 6 7 8 8 7 8 12 13 17 il- ie Staden har ett boktryckeri, hvarifrån en tidning utgifves.
Bokhandel finnes äfven.
Stadens Styrelse utgöres af en Borgmästare och 5 Rådmän, hvilkas aflöning utgår dels i kontant enligt Kongl, brefvet den 17 Juni 1850, dels i tjensterne åtföljande jordlotter, utom de vid Rådhus-Rätterna vanliga sportler för auktioner, bouppteckningar och arfskiften m. m.
Stadens drätsel förvaltas 91 af en Drätselkammare, enligt under den 22 Augusti 1840 i nåder faststäldt reglemente.
De inkomster, staden äger och hvilka af
Drätselkammaren förvaltas, äro hufvudsakligen tolag-, mätare- och vägare-penningar, ersättning för källar!rihet, arrende af stadskällaren, andel af auktions-provision, sakören och höler, marknadsstånds-penningar, arrende af stadens donerade jord, tomtören, ordinarie räntor för Hernön, hyresmedel för residenset m. m.; och af hvilka inkomster besörjes underhåll af stadens publika byggnader, broar, kajer och torg, aflöning till magistraten och dess tjenstemän m. m.
Handel och Sjöfart äro de näringsfång, hvarpå stadens bestånd och möjligheten af dess vidare tillväxt och förkofran hufvudsakligen bero.
Stadens fördelaktiga läge vid uLloppen af den 10 mil segelbara Ångerman-elfven erbjuder en lätt kommunikation med den mest bebodda och i merkantilt hänseende vigtigaste delen af Länet; men, ehuru denna fördel, med afseende på mängden och beskaflfenheten af de produkter invånarne i Ådalen hafva att afyttra, samt den betydliga qvantitet af köpmanna varor, som derstädes årligen afsättes, borde kraftigt kunna bidraga till en lifligare och i allmänhet mera lönande varuomsättning för stadens handlande, möta dock å andra sidan förhållanden, sorn betydligt motverka och hindra handelns så beskaffade utveckling.
Saknaden af erforderlig kapitalstyrka utestänger flertalet af stadens handlande från trä varuhandeln, som hufvudsakligen drifves af sågverksägare och andra städers handlande, hvilka verkställa utskeppningen från JNylands och Bollsta i berörde eif belägna lastageplatser, så att endast en mindre del af landets vigtigaste exportartiklar från Hernösand utgår, och landsortens produktion af viktualier utgör föremål för en liflig spekulation af landthandlande och dem af Norra Ångermanlands allmoge, som årligen göra handeisresor till Stockholm, hvarigenom äfven det mesta af sistnämnde slags varor icke kan med någon fördel af stadens köpmän upphandlas.
Afsättningen af kramvaror beror älven af täflan med det stora antalet af landthandlare, hvilka dels med, dels utan tillstånd nedsatt sig i Länets flesta socknar, och hvilka, i följd dels af den lättade kommunikationen, dels af deras, i jemförelse med stads-handlandernes, obetydliga afgifter så väl till Staten som kommunen, kunna i sina hem tillhandahålla köparen varorna till samma pris som köpmannen i staden; hvilka alla omständigheter i sin mån bidragit så väl till de flera konkurser som tid efter annan inom staden inträffat, som till minskning af de handlandes antal i staden.
Stadens utrikes sjöfart drifves med 20 fartyg från 44 till 289 lästers drägtighet, hvarmed utskeppas bjelkar och bräder samt smärre partier tjära och jern.
Det 92 vigtigaste föremålet för stadens utrikes sjöfart är likväl frakthandel», hvarföre tillökning eller minskning af handelsfartygens antal otvifvelaktigt är beroende af den större eller mindre fördel, hvarmed fraktfarten kan drifvas.
Af varor som importeras är salt den hufvudsakligaste; i smärre partier införskrifvas hampa, linfrö och viner.
Inrikes handeln idkas dels med ortens produkter, såsom linne väfnader, bräder och något viktualier, dels ock med spannmål, specerier och kramvaror, dock allt af mindre betydenhet.
Att stadens handel under sednaste qvinqvennium icke tilltagit måste såsom följd af allt detta antagas såsom säkert.
För inrikes sjöfarten äger staden trettiotvå fartyg från åtta till sextio läster och utgör sammanlagda drägtigheten af stadens ut- och inrikes seglande fartyg tretusen femhundrafemton läster.
Nedanstående uppgifter bestyrka närmare förhållandena. l:o Antal af Handlande med deras betjening: Handlande.
År 1846 36 21 788 16 »1847 39 8 35 952 - — » 1848 42 9 29 870 — — » 1849 42 9 82 787 — — » 1850 36 8 19 739 - - Summa 195 34 136 4,136 IG - Medeltal under qvinqvenniet . . 39 7 27 827 12 10 dito under förra qvinqvenniet 32 20 751 — - 2:o
Fartyg begagnade till in- och utrikes sjöfart:
Till inrikes fart.
Till utrikes fart.
År 1846 26 579 20 2,561 46 3,1 40 »1847 26 568 20 2,277 46 2,845 Transport 52 1,147 40 4,838 92 5,985 93 Till inrikes fart j Till utrikes fart.
Transport 52 1,147 40 4,838 92 5,985 År 1848 27 645 22 2,738 49 3,383 » 1849 31 732 18 2,317 49 3,049 »1850 29 617 18 2,702 47 3,319 Summa 139 3,141 98 12,595 237 15,736 Medium 28 628 20 2,519 48 3,147 dito under förra qvinqvenniet 20 521 22 2,737 4-2 .3,258 3:o
Från inrikes orter ankomna och dit afgångna fartyg:
Frän inrikes orter ankomna.
Till inrikes orter afgångna.
Summa ankomna och af- gångna fartyg.
Lastade.
Olastade.
År 1846 . » 1847.
» 1848.
» 1849.
» 1850. 61 69 69 117 62 3 3 2 11 2 2,199 1,954 2,367 3,175 2,384 115 86 100 38 95 8 14 7 5 21 2,758 1,860 2,1 29 1,485 2,684 176 155 169 155 157 1 1 17 9 16 23 4,957 3,81 4 4,496 4,660 5,068 Summa 378 21 12,079 434 55 10,916 812 76 22,995 Medium . 75 4 2,416 87 11 2,183 162 15 4,599 dito för förra qvinqvenniet . 55 11 2,734 103 19 3,302 158 30 6,036 4:o Tulluppbörden under sistförflutna qvinqvennium:
Utförseltull.
År 1846 1 3,277 41 682 44 — 13,960 37 » 1847 9,237 39 — 676 38 — 9,914 29 — » 1848 11,768 32 - 580 10 - 12,348 42 — Transport 34,284 16 1,939 44 - 36,224 12 94 Införseltull.
Transport 34,284 16 — 1,939 44 _ 36,224 12 — År 1849 12,141 — — 622 — — 12,763 — — »1850 1 1,096 8 - 5,013 14 - 16,109 21 - Summa 57,521 24 - 7,575 9 - 65,096 33 - Medium 11,504 14 5 1,515 1 10 13,019 16 3 dito förra qvinqvennium 10,568 10 7 1,893 26 - 12,461 36 7 Såsom tillhörande artikeln om handel och sjöfart må här äfven nämnas att en sjöa ssura ns-fö rening för de Norra
Länen instiftades i Hernösand 1848 och försågs med nådigt reglemente den 27 April 1849 samt tog sin början den 1 Juli sistnämnde år.
Huru förtroendet till denna inrättning, genom hvars tillvägabringande högst betydliga summor, hvilka förr kommit utlandet till godo, nu bibehållas inom landet, stigit, visar nedanstående uppgift på de försäkrade fartygens antal och drägtighet samt ansvarighetssuminor:
Försäkringsbelopp.
R:dr R:gs.
Under första oktroj-året eller till den 1 Juli 1850, då föreningen endast omfattade Wester- Norrlands, Wester- och Norrbottens Län . 61 7,303 1,476,500 Under andra oktroj-året, hvarunder rederier in- om provinsen Helsingland äfven inträdt i föreningen 66 8,498 1,690,500 och har föreningen, oaktadt ovanligt många och svåra sjöolyckor, nemligen första året 3 totala förluster och 13 haverier, uppgående till 101,000 R:dr samt andra året 3 totala förluster och 14 haverier, uppgående till circa 93,000 R:dr; dock icke behöft öfver hufvud erlägga i försäkringsafgift högre belopp än sex och £ procent första och circa fem f procent andra året.
Af de under första oktroj-året försäkrade fartyg utgingo genom försäljning sex med ett värde af 100,000 R:dr och under andra året 3 fartyg med ett värde af 78,000 R:dr.
Handt verker ier na hafva under det afgångna qvinqvenniet icke nått någon förkofran; och är det sällsynt att någon handtverkare, såsom sådan, bereder sig 95 välstånd.
Flertalet har knapp bergning och manga befinna sig i fattigdom; dock är det onekligt att den handtverkare, hos hvilken man finner ordentlighet, ordhållighet och ett säkert arbete, icke behöfver lida brist.
Handtverkarnes antal är för närvarande 62, oberäknadt dem, hvilka erhållit tillstånd att utöfva handtverk såsom försörjningsmedel.
Till fabrikshandteringar höra fyra färgerier, ett garfveri för beredning af läder efter Engelska sättet, två urmakerier och ett segelduksväfvei i.
Nedanstående uppgift visar förhållandet under hvarje år af qvinqvenniet: Handtverkarne. g o -<5 <rt> 23 5- Bevillning. cn 23 O 3 3 O Hi: ro 23 2- r5 5* i ro 3 » 5* ro co År 18iG 66 41 51 303 — _ » 1847 57 3 52 37 5 286 — — » 1848 63 3 49 51 1 297 — — » 1849 57 4 43 47 3 268 — — » 1850 86 6 47 34 6 324 — - Summa 329 16 232 220 15 1,478 - Medium 66 3 46 44 3 295 28 10 dito förra qvinqvenniet 51 37 44 3 349 37 3 Fiske.
De medlemmar af borgerskapet, som idka fiske, utöfva denna näring, i saknad af staden tillhörigt fiskevatten, dels genom arrenderande af kronofisken, dels genom Öfverenskommelse med allmogen om gagnande af dess fiskevatten.
Genom de afgifter, som för dessa lägenheter vanligen betingas, samt då fångsten i allmänhet är ringa och otillräcklig till betäckande af lefnadsbehofven, äfvensom omkostnaderne för redskap och biträde under fisketir den, har denna del af borgerskapet, oaktadt ett mödosamt och försakande lefnadssätt, särdeles svårighet att förskaffa sig bergning, samt är till större delen skuldsatt och fattig.
Stadens skeppsvarf har icke egna mantalsskrifne arbetare, utan lemnar vanligen hvarje vinter sysselsättning och arbetsförtjenst åt ett betydligt antal fiskare och dagsverkskarl, hvilka, utan denna utväg till förvärfvande af de nödvändigaste lefnadsbehofven, säkerligen skulle komma i en nödställd belägenhet. 96
Under loppet af de sist förflutna fem åren hafva 13 fartyg af tillsammans 1,445 lästers drägtighet från detta vart lupit af stapeln.
Stadens jord:
Idof och Fogelsta, utgörande 2xg| mantal, äro 1584 donerade af Konung Johan III, samt användas till någon del till kål- och kryddgårdar för stadens invånares behof.
Hofs-ängen och uppodlingarue af stadens utmark besås vanligen med korn, eller pä eLt och annai ställe med bafra hvart 6:te eller 7:de år och igeniäggas sedan för höväxt.
Utom dessa ägor lära för stadens medel i fordna tider vara inlöst f mantal Wangsta, men hvilket sedermera så spårlöst försvunnit, att man knappast känner hvarest dess ägor varit belägna.
Hvad man emedlertid får erfara är att stadens kassa för detta hemman årligen får vidkännas utskylder.
Om helsovården är förut förmäldi i sammanhang med berättelsen om Länets allmänna helsovård, likasom i afseende på Fattigförsörjningen underrättelse förut är lemnad, och hvartill här allenast må läggas dels att staden äger ett fattighus, der ålderstigna personer ulan arbetsförmåga underhållas, dels att Fattigvårds-styrelsen, hvari stiftets Biskop för ordet, i öfrigt lemnar understöd i kontant eller matvaror åt de behöfvande, som sakna arbetsförtjenst eller arbetsförmåga.
Barn af utfattiga föräldrar äro inackorderade hos välkändt folk på landet, emot viss årlig betalning.
Kostnaden för fattigvården bar under de sednare åren uppgått till den för detta samhälle ganska betydliga summa af omkring 1,800 B:dr banko för år, samt är således i icke ringa grad betungande; och ändå har bettlandet på långt när icke kunnat förekommas
Den mängd oäkta barn som i staden finnes besvärar ofta stadens invånare med tiggeri, under det mödrarne i lättja och sedeslöshet fortlefva sin tid.
Af under förra qvinqvenniet, 1841 —1845, födda 411 barn voro 64 oäkta och af de under sista qvinqvenniet, 1846 —1850, födde 419 barn 74 oäkta. b) Sundsvall.
Denna stad, belägen i landskapet Medelpad vid en fjärd af Bottniska viken, i hvilken Indals- och Ljunga-elfvarne på ömse sidor om inloppet till stadens säkra och beqväma hamn utfalla, erhöll af Konung Gustaf II Adolf den 15 April 1624 sina första privilegier, hvilka 1647 bekräftades samt, efter det staden åren 1649 och 1650 blifvit flyttad l mil närmare hafvet, eller till sitt nuvarande läge, 1765 förbättrades.
Afbränd flera gånger dels af fienden, dels genom vådeld, har den numera ett reguliert läge med breda och räta gator samt rymligl torg.
Invånarne, 97 lnvånarne, hvilkas antal viii 1845 års slut, enligt mantalslängden, räknades vara 2,350, hafva sedermera ökat sig med endast 90 personer, på sätt nedanstående årstabell visar:
Skattskrifne.
År 1816 800 878 368 406 1,168 1,284 » 1817 754 881 386 406 1,140 1,287 » 1818 722 902 399 449 1,121 1,351 » 1849 744 917 379 422 1,123 1,339 » 1850 756 924 336 424 1,092 1,34-8 gällande dock härvid den förut uttalade anmärkningen i afseende på olikheten emellan folkmängdens antal efter mantalslängden och efter Kongl.
Tabell-Kommissionens uppgift.
Enligt den sistnämnde belöpte sig folkmängden vid 1845 års slut Lill 2,601 personer och vid 1850 års slut till 2,837.
I kyrkligt afseende utgör staden ett regalt pastorat af tredje klassen.
Staden hade först en trädkyrka, belägen midt i staden och byggd 1650, men denna nedrefs 1764, sedan en ny kyrka af sten blifvit uppbyggd och invigd 1753.
Undervisningsverket består dels af en högre apologist-skola med 4 lärare, hvilken med ökadt förtroende varit begagnad af staden och angränsande socknars invånares söner, till ett antal af omkring 70 i hvarje termin, dels af en folkskola, der, under handledning af en nitisk och skicklig lärare, omkring 100 barn under det sednast utgångna året njutit undervisning i de ämnen, som enligt Folkskolestadgan utgöra föremål för denna skolas verksamhet, och af
Ii vilka barn 25 de medellösaste dagligen erhållit mat vid en för dem på stadens bekostnad föranstaltad spisningsinrättning.
Genom tillbyggnad till apologist-skolans för några år sedan inköpta och för klass-läsning ordnade skolhus, har staden nu låtit iordningsställa en större lärosal med tillräckligt utrymme, för att uti ett gemensamt rum bibringa skolans samtlige elever undervisning efter nu derstädes införd elementar-undervisningsmetod, hvilken lärosal med innevarande års början blifvit till begagnande upplåten; och för folkskolan är ett nytt skolhus uppfördt, på nedra botten innehållande, utom sidorum, en tillräckligt stor samt prydligt och ändamålsenligt inräLtad skolsal, som under Berättelse öfver Wester-Norrlands
^ 98 nästlidet år till folkskolans bruk invigdes, och i öfre våningen försedt med boställsrum för skolans lärare, samt lokal för en påtänkt slöjdskola för flickor och boningsrum för dess blifvande lärarinna.
Staden bar bokhandel och botryckeri, hvarifrån en tidning utgifves.
Stadens styrelse utgöres af en Borgmästare och sex Rådmän, hvilkas aflöning utgår dels i kontant, dels i tjenslerna åtföljande jordlotter, utom vanliga sportler af boupptecknings- och arfskiftes- samt auktions-provision m. m.
Stadens drätsel förvaltas af en drätselkammare, enligt under den 16
December 1847 i nåder faststäldt reglemente.