Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Constitutions-UtsJcottets Memorial N:o 77. I N:o 77.
Ankom till Exp.-Utsk. den 27 Jan. i835.
Memorial, angående beslutna åtgärder vid Memorialet N:o 58, i anledning af åt er remisserna på Förslagen i Memorialet N:o 40.
Via pröfningen af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 58, rörande återremisserna på Memorialet N:o 4°» med förslag, som åsyfta TryckfrihetsFörordningens återbringande till dess ursprungliga skick, hafva, enligt ankomna Protocolls-utdrag af den 8, 16 och 18 nästlidne December, Ridderskapet och Adeln anmodat Utskottet att, till följd af 2 morn. i 56 §.
Regeringsformen, inlemna förslag till sammanjemkning af de anmärkningar, hvilka Riks-Slånden, hvart för sig, förklarat utgöra deras gemensamma tankar, — Preste-Ståndet, med ogillande af Utskottets åsigt, att dess förslag i Memorialet N:o 4° skulle hvila till afgörande vid nästa Riksdag, aflåtit till Utskottet enahanda anmodan, — samt Borgare- och Bonde-Stånden, med undanrödjande af all kraft och verkan utaf Memorialet JNf:o 58, anmodat Utskottet att, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Memorialet N:o 4°> raed skilda Betänkanden angående förslag till grundlagsändringar, dels att Indragningsmagten må upphöra, dels att Juryn må med modificationer bibehållas, till Riks-Stånden inkomma och, så vidt möjligt är, Ståndens meningar sammanjemka, då Borgare- och Bonde-Stånden derefter vilie yttra sig, om förslagen kunna, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, antagas eller icke; hvarförutan Bonde-Ståndet förelagt Utskottet, att, inom i4 dagar från erhållen del af samtliga Riks-Ståndens beslut, afgifva de nu infordrade serskilda betänkanden.
Med anmälan att Constitutions-Ulskottet af ofvannämnda Protocollsutdrag först den 3o sistlidne
December undfått fullständig kännedom, går Utskottet nu att vördsamligeu besvara Riks-Ståndens förnyade meddelanden i ett ämne, egentligen innefattande stridiga begrepp örn former, men likväl af den mest grannlaga beskaffenhet, enär dessa former genom Grundlag bestämmas.
Då det. jemlikt Grundlagen, beror af Constitutions-Utskottet allena, huruvida en föreslagen Grundlagsändring må undertryckas eller framträda, hade ock Utskottet trott sig förbehållet alt sjelfständigt antyda och upp Bihang till JR. S. Prot. 1834 och 1835- Z-dje Sami. 1 2 fr. te Håjlet.
2 Constitutions-Ut skottets Memorial A7/o JJ. sialia ändringens hufvudsyfte och grundmening, ulan alt nödgas, under inmärkningsform, från Stånds-Plena emollaga nya, rakt molsatla förslag.
Utskottet vet sin pligt alt vörda Riks-Slåndens tankar, att i delailerna sammanjemka dem med hvarandra; men att för dem i principen uppoffra sina egna, helst om dessa stödjas på Grundlagens klara bokstaf eller på en orubblig öfvertygelse om dess rätta förstånd, — dertill känner sig Utskottet destomindre af Grundlagen förbundet, som 83 §.
Regeringsformen bjuder
Grundlagarnes tillämpning efter ordalydelsen, och således utesluter hvarje godtycklig tolkning.
Om t. ex,, hvad ej osannolikt här vore fallet, Constitutions-Utskottets majoritet ansett nödigare oell nyttigare , att både Indragningsmagten och Jury-inrättningen qvarstode, än att den förra ensam upphörde, så skulle säkerligen närvarande omtvistade förslug icke blifvit framlagdt, och Tryckfrihets-Förordningen hade, i dessa delar, bibehållits oförändrad; ty, med ett ord, Ständerna ega ej antaga någon Grundlagsändring, som ej Utskottet tillstyrkt, och på uteblifvet förslag lärer naturligtvis intet antagande följa.
Men oaktadt Constitutions-Utskottet, vidhållande sin åsigt, ej kan nedlägga eller sönderstycka dess eget förslag, för att upptaga och sammanjemka några deremot stridande nya; likväl och då Riks-Stånden icke delat Utskottets tanka, att förslaget, såsom lemnadt utan egentlig anmärkning och icke utgörande föremål för omedelbart beslut, borde hvila lill afgörande vid nästa Riksdag, återstår för Utskottet endast att vördsamligen underkasta samma förslag den, af Utskottets mellankomst oberoende ytterligare behandling, hvartill Riks-Stånden, med anledning af Grundlagen, må finna sig befogade.
Stockholm den 9 Januarii 1835- Reservationer : af Herr Cederschjöld j Pehr Gustaf: ”Mot det beslut, som Höglofl.
Constitutions-Utskottet, med io röster emot 9, nu fattat att vidblifva sin i Memorialet N:o 58 förut yttrade mening, får jag reservera mig, och vördsammast uppgifva det sätt, hvarpå jag föreställer mig, att Riks-Stånden lämpligast skulle kunna bringa detta , ända ifrån början nog oformligt behandlade mål till behörigt slut.
Det af Constitutions-Utskottet i Memorialet N:o 4° under irsta punkten uppgifna förslaget, att uti ingressen till Tryck frihets-Förordningen Constitutions ■ Ulslcotlets Memorial N:o yy. 3 råtta ett fel i sjelfva citationen af 86 §.
Regeringsformen , nemligen att återställa det uteleinnade ordet ”endasthar af 3:ne
Stånd blifvit lemnadt utan anmärkning, och den anmärkning, som Vällofl.
Borgare-Ståndet dervid gjort, torde delta Stånd, efter den förklaring, som Utskottet deröfver afgifvit i Memorialet N:o 08, utan tvifvel finna alldeles förfalla.
I sådant fall är detta förslag godkändt af alla fyra Riks-Stånden, och kan följaktligen af dem förklaras livi lande lill antagande eller förkastande vid nästa Riksdag.
I ofvannämnde Memorial N:o 4° hade Constitutions-Utskotlet, under 2\a punkten, föreslagit, att 8:de inom. i f Tryckfrihets-För ordningen, eller stadgandet om Indragningsmagten, kommer att upphäfvas och uteslutas.
Som denna del af förslaget blifvit af samtliga Riks-Stånden leornad utan ringaste anmärkning; så synas Rikets Ständer kunna förklara äfven den hvilande till nästa Riksdag, för att då antagas eller förkastas.
Till allt detta fordras icke ringaste medverkan ens af förstärkt ConstitutionsUtskotl, utan lärer Expeditions-Utskottet väl icke underlåta att vid Riksdagsbeslutets uppsättande göra vederbörligt afseende på alla fyra Riks-Ståndens Protocolls-uidrag härom.
Beträffande åter 3:dje punkten i Conslitulions-Utskottets Memorial N:o 4°, nemligen att Juryn skulle upphöra och Tryckfrihetsmål behandlas af de vanliga
Dumstolarne; så har denna del af förslaget blifvit af alla fyra Riks-Stånden, med den rätt, hvars tillvaro jag i reservation mot Utskottets Memorial N:o ^5 sökt bevisa, i så måtto enhälligt afslagen, att de alla ansett dessa slags mål böra af Jury, men icke af Domstol, pröfvas och afgöras.
Det är sålunda klart, att denna del af förslaget har förfallit, hvaröfver Riks-Stånden, till yttermera visso, torde meddela vederbörande Utskott serskildt Protocolls-utdrag.
Rörande denna punkt, hafva dessutom i några af Riks-Stånden frågor blifvit väckta om vissa förändringar i Jury-inrättningen.
Men som Constilutions-Utskoltet, i Memorialet N:o 74» enligt min åsigt, ganska rigtigt ådagalagt, att motioner 0111 ändring i Grundlag icke kunna väckas i Ståndens Plena; så torde de respeclive Stånden benäget täckas låta dessa sina anmärkningar förfalla, helst dessa anmärkningar i alla fall icke voro ställda i den form, att de kunde blifva föremål för votering i Förstärkt Constitutions-Utskott.
Derigenom undgå också Rikets Ständer obehaget alt utfärda en befallning, som de tilläfventyrs icke ega magt alt tvinga Constitutions-Ulskottet att verkställa.
Det åsyftade ändamålet kunde i alla fall säkrast vinnas derigenom, att enskilda Riksdagsmän gjorde de ifråga varan - 4 Constitutions-Vtsleottets Memorial JV:o JJ. de motionerna i Constitutions-Utskoltet, hvilket torde blifva benäget att derpå göra önskadt afseende, sedan det förlorat hoppet att kunna hindra förslaget om
Indragningsmagtens upphörande att hvila till nästkommande Ständers afgörande.
Och hvad slutligen angår det alternativ, som det Hedervärda BondeStåndet framställt, nemligen att Juryn endast skulle besvara den frågan, om skriften är brottslig efter Tryckfrihets-Lagen; så torde, vid närmare eftersinnande, det Hedervärda Ståndet benäget finna skäl att låta denna anmärkning förfalla.
Genom en sådan förändring i Tryckfrihels-Förordningen skulle det nemligen kunna hända, ätt hvarje
Juryman ansåge skriften brottslig efter ett serskildt Lagbud: och att den tilltalade sålunda blefve fälld, oaktadt icke mera än en Juryman ansett honom hafva begått något visst brott: samt att han sålunda kunde blifva fälld för brott, hvarför han icke blifvit tilltalad eller fått tillfälle försvara sig.
— För den oförmodade händelsen, att Hedervärda Bonde-Ståndet icke skulle behaga nedlägga denna sin anmärkning, får jag emedlertid uppgifva följande förslag till proposition för votering i Förstärkt Constitutions-Ulskott: ”Den, som gillar det af Bonde-Ståndet framställda förslag, att den fråga, som, enligt 4 morn. 5 §.
Tryckfrihets-Förordningen, skall till Juryns besvarande framställas, bör, ifrån dess nuvarande lydelse: ”är skriften brottslig efter det Lagens rum, Åklagaren åberopatförändras till: ”är skriften brottslig efter T ryckfrihets-Lagenvotere Ja;” ”Den det ej gör, votere Nej.” ”Vinner
Nej, kommer det af Bonde-Ståndet framställda förslaget att förfalla;” af Doin-Prosten Holmström: ”Då jag reserverat mig mot Utskottets förra Utlåtande N:o 58, har jag naturligtvis icke heller kunnat instämma i det nu afgifna.
Äfven med godkännande af den grundsats, att Rikets
Ständer icke kunna ålägga hvarken detta eller något annat Utskott alt frångå sin öfvertygelse om Grundlagens rätta ordaförstånd, har jag dock ansett Utskottet hafva bort öppet erkänna sin oförmåga att påtvinga Rikets Ständer, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, ett förslag, hvilket Ständerne sjelfve förkastat.
Då det är fullkomligen klart, att nästkommande Ständer icke kunna komma alt votera om något Grundlagsförslag, som icke blifvit genom Riksdagsbeslutet af nu församlade Ständer till dem öfverlemnadt, så hade för conseqvensen hos Utskottets majoritet intet varit att befara af det medgifvande, att Utskottets förslag, ehuru af Utskottet Conslitutions-Utskottets Memorial JV:o yy. 5 ansedt böra hvila till nästa Riksdag, dock genom Riks-Ståndens öfvervägande maktord förfallit.
Ett sådant svar å de resp. Riks-Ståndens återremisser hade jag för min del ansett vida lämpligare än det nu afgifna.
Såsom en lmmanitetspligt hade jag ock trott det tillhöra Utskottet, att för sina Principaler tillkännagifva, det Utskottet vöre sinnadt ej allenast att söka för framtiden förekomma all misstydning af Grundlagens, med hvarandra icke rätt förenliga föreskrifter om Grundlagsfrågors behandling, genom oförd röj ligt framläggande af ett nytt Grundlagsförändrings-förslag i detta hänseende, utan ock att ställa sig 3:ne Riks-Slånds önskningar, ehuru icke egande Grundlaglig natur af befallningar, till efterrättelse, genom utarbetande, så vidt den återstående Riksdagstiden det medgifver, af ett förslag, till följd af till Utskottet inkomna motioner, till en förbättrad Juryorganisation, i ett, om icke yttre och juridiskt, dock inre eller moraliskt, samband med förslaget om Indragningsmagtens upphäfvande.
En sådan eftergift af egna opinioner, ehuru visserligen icke tillfyllest görande för de ultra-liberala anspråken, torde dock af det sansade omdömet hafva tillvunnit Utskottet något bifall;” af Friherre Cederström_, J.\
”Jag skulle hafva instämt uti den af Dom-Prosten Holmström anförda reservation, om jag ansett mig kunna, utan Grundlagens förnärmande, medgifva en sådan concession, som DomProsten åsyftat;” af Professor Agardh'.
”Såsom Constitutions-Utskoltels första pligt är alt vaka öfver de constitutionela formerna, måste detta Utskott företrädesvis och framförallt sjelf iakttaga dem.
En sak, den må synas aldrig så vigtig, nyttig eller nödvändig, måste inför Constitutions-Utskotlet vika för formens vigt och nödvändighet.
Derföre är det för Constitutions-Utskottet en fråga af vida mindre betydenhet, om den eller den Grundlagsförändringen sker eller icke sker, än om den sker i grundlagsenlig form.
Detta är orsaken, hvarföre jag måste framför allt uppehålla mig vid det, som jag i andra fall anser underordnadt, vid sakens form, i stället för saken sjelf, och reserverar mig emot de serskilda beslut inom Constitutions-Utskottet, sorn gifvit den förevarande frågan dess närvarande invecklade beskaffenhet.
Constitutions-Ulskottets första Betänkande
N:o /{o var icke annat än ett preliminair- eller ett pi iucip-betänkande.
Om ej sjelfva innehållet af frågan, som framställdes tilt Slåndens afgörande, frågan om Indragningsmagtens och Jury-inrättningens beroende af hvarandra, redan bevisade Constitutions-Utslcottets Memorial N:o JJ. detta, så bevisas det af ordalagen uti sjelfva delta Betänkande, hvaruti Constitutions-Utskottet uttryckligen förklarar, att denna fråga hänskjutes till Ståndens ”preliminaira beslutefter hvilkels fattande åtskillige andra på bordet hvilande Grundlagsfrågor af Utskottet förklarades först kunna företagas.
Då nu inora Constitutions-Utskottet den åsigten gjort sig gällande, att Stånden icke få öfver ett Grundlagsförslag första Riksdag besluta, och Constitutions-Utskottet likväl begär Ståndens beslut, så är klart, att om än icke ordet ”preliminair” för ännu mera tydlighets skuld vore tillagdt, måste det hafva varit Constitutions-Utskottets mening, att Stånden borde redan denna Riksdag öfver sjelfva denna principfråga besluta , på samma sätt sorn Constitutions-Utskoltet uti ett annat Betänkande förfarit, i frågan örn. förslaget rötande Landtdagarne.
Constitutions-Utskottet bade visserligen i Betänkandet N:o 4° ingått i detaljen af de förändringar, som under suppositionen af bifallet till denna princip borde ega rum; men detta förändrar ej mera förhållandet, än om Constitutions-Utskottet, jemte framställandet af principen för Landtdagarne, äfven ingått i detaljerne.
Att jag måste genom ett raisonnement leda mig lill meningen och ändamålet af detta Constitutions-Utskottets första Betänkande, härleder sig deraf, att jag icke deltagit deruti, då jag på vederbörlig permission vid dess alfattande var från Riksdagen frånvarande.
Constitutions-Utskottet har vid återremissen emedlertid förklarat sig ega en annan åsigt af delta Betänkandes ändamål, nemligen att Constitutions-Uiskottet betraktade detta Betänkande icke såsom preliminairt eller såsom sådant, att Rikets Ständer vid denna Riksdag öfver den deruti framställda principfrågan kunde fatta beslut.
Detta har för mig synts vara en uppenbar motsägelse, och det är emot denna motsägelse, som jag i första rummet måste mig reservera.
Genom pluralitetens beslut försatt till en annan ståndpunkt af frågan, måste jag lemna hela min första nu nämnda åsigt, och derefter raisonnera ur Constitutions-Utskottets egen.
Constitutions-Utskottet har således förklarat, att dess första Betänkande utgör ett definitivt Grundlagsförslag, som skall hvila lill nästa Riksdag.
Dä jag antager detta, mäste jag anmärka, alt det hittills aldrig blifvit förnekadt eller ens ifrågasatt, alt ju Stånden ega rätt att göra anmärkningar emot alla delarne af ett sådant till nästa Riksdag hvilande Grundlagsförslag.
Nu omfattar detta Betänkande 3:ne serskilda delar: i:o den ofvannämnda principen, eller den satsen, att Constitutions-Utslottets Memorial N:o JJ. 7 Jury-inrältning och Indi agningsmagt stå med hvarandra i sammanhang; 3:0 Indragningsmagteiis upphäfvande, och 3:o
Jury-inrättningens ersättning genom Domaremagten.
Stånden ega således ovedersägligen rättighet att ofver alla dessa Irenne frågor sina anmärkningar anföra, hvilka ConstitutionsUtskollet är pligtigt att upptaga, sammanjemka och, i vidrigt fall, till slutligt afgörande i förstärkt Utskott bereda.
Men Constitulions-Utskoltet har det oaktadt vägrat att upptaga någon enda af de gjorda anmärkningarne, och detta är det, hvaremot jag i andra rummet måste mig reservera.
Det enda skäl, som inom Conslitutions-Utskottet förekommit för denna vägran, har varit den grundsatsen, att Stånden icke skulle ega rätt att första Riksdagen afslå af Constitutions-Utskotlet framställda förslag till Grundlagsförändringar, hufvudsakligen på den grund, att Constitutions-Utskottet anser Grundlagens stadgande, att Rikets Ständer ej få första Riksdagen öfver ett grundlagsförslag besluta, hafva äfven afseende på bestämmandet af sjelfva grundlagsförslagets innehåll såsom förslag.
För min del har jag gjort mig ett annat begrepp om detta stadgande.
Till afgörandet af hvarje sådan fråga, fordras nemligen två alldeles olika slag af beslut; del ena hvad j och således äfven om något af förslaget skall hvila till nästa Riksdag; den andra, om detta sålunda genom det första beslutet bestämda bör slutligen antagas till Grundlag eller förkastas.
Det är i min tanka endast det sista slags beslutet, som Grundlagen åsyftar, då den förklarar att beslut ej första Riksdagen kunna fattas, men icke åsyftar det förstnämnda slaget af beslut, hvilket tvertom måste just fattas den första Riksdagen och icke ens kan uteblifva.
Jag erkänner emedlertid gerna, att Grundlagen i detta fall är i hög grad otydlig och obestämd. 56 §.
Regerings-Formen synes antaga, att åtminstone något af ett grundlagsförslag, en gång framställdt af ConstitutionsUtskottet, bör hvila till nästa Riksdag, hvilket supponerar, att ett förslag icke får första Riksdagen helt och hållet afslås, utan blott förändras. 81 §.
Regerings-Formen stadgar uttryckligen, att endast då afslag kan ega rum på en Kongl.
Proposition, när Constitutions-Utskottet densamma afstyrkt, hvilket supponerar, att hvad Constitutions-Utskottet tillstyrktj, ej får afslås första Riksdagen: så att den skilnaden göres emellan enskilda motioner och Kongl. Propositioner, att de förre kunna afslås och undertryckas redan i Utskott, men de senare måste både i Utskottet afstyrkas och af Stånden afslås, för att undertryckas.
Det skulle således af dessa stadganden synas, som Grundlagens stiftare tänkt sig den magten hos Constitutions-Ut - 8 Constitutions-Utskottets Memorial E:o yy. slottet, att hvad detsamma tillstyrkt, ej kunde af Stånden första Riksdag afslås, om icke genom medgifvande af Ståndens rätt att förändra ett grundlagsförslag, — nödvändigt i tillämpningen medförde rättighet att afslå, emedan förändra ej är något annat än att afslå partielt.
Att de ega denna senare rätt, den nemligen att afslå serskilda delar af ett grundlagsförslag, lärer icke heller hafva varit någonsin förnekadt, icke ens under denna Riksdag och af närvarande Constitutions-Utskott.
Men lägger man tillsammans flera partiela afslag, så uppstår nödvändigt ett afslag af det hela.
Mera behöfves icke heller än denna Ståndens rätt att partielt afslå och förändra af Constitutions-Utskottet framställda grundlagsförslag, för att ålägga Constitutions-Utskottet att tillfredsställa Ståndens yttrade önskan.
Det gjorda förslaget består, som jag nyss nämnt, af 3 delar: den ena har i alla fyra Stånden blifvit afslagcn, den andra har i alla fyra Stånden blifvit godkänd, och emot den tredje hafva anmärkningar blifvit gjorda.
De två första delarna äro således redan afgjorda, och Constitutions-Utskottet har icke vid den förnyade behandlingen af frågan haft annat att göra, än att lemna ändå de två första frågorna alldeles åsido, endast i vanlig väg upptaga anmärkningarna emot den tredje.
Om vi supponera, att
Stånden varit lika så enhälliga äfven i den tredje frågan, som i de två öfriga, och antingen förkastat den, eller antagit den såsom hvilande till nästa Riksdag, så hade frågan i hela sin vidd och definitivt varit afgjord för denna Riksdag, emedan hvarken sammanjemkning kommit i fråga 'eller votering i förstärkt Utskott.
Den hade öfvergått till Expeditions-Utskottet, och sedan hvilat till nästa Riksdag, då Rikets
Ständer kommit att företaga densamma till slutligt afgörande.
Denna utväg att förena sig till enhällighet i denna 3:dje fråga , står ännu Rikets Ständer öppen, hvarigenom tvisten skulle slitas och oformligheterna upphöra;” af Herr Biörck: ”Emot Höglofl.
Utskottets vägran, att till sammanjemkning upptaga Riks-Ståndens anmärkningar emot Utskottets Memorial N:o 58, får jag mig reservera, under åberopande af Dom-Prosten Holmströms vid berörde Memorial bifogade oell af mig biträdda reservation.” Herr Egnell åberopade sin vid Memorialet N:o 58 anförda reservation, hvaruti Herr Thörn, Samuel Andersson och Måns Mänsson instämde.
Frih erre Cederströrns reservation vid reservationerna: ”f mintanka är det af mindre vigt, om en grundlagsändring sker eller icke, än om den till - Consti/utions-Utskoltets Memorial N:o 78. 9 tillkommer mot de i Grundlagen stadgade former.
Jag skylle visserligen gerna sett, att förslagen om Indragningsmagtens och Juryns upphäfvande blifvit serskildt till Stånden öfverlemnade; men sedan Utskottet, den 14 sistlidne Augusti, genom votering fattat beslut om deras sammanfogande, och afslagit väckt fråga om Indragningsmagtens isolerade afskaffande,, står det, enligt min öfvertygelse, icke mera i Utskottets eller någons magt att, under loppet af denna Riksdag, i detta beslut lagligen ändring göra.
N:e 78 Ankom till E*p.-Utsk. d. 29 Jan. i835.
Memorial, angående tre
Stånds återremisser på Memorialet N:o 68, med ändringsförslag vid72 §.
JlegeringsFormen, jemte ett tillägg i 75 §. JRiksdags-Ordningen.
Gilladt af Presle-Ståndet till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, bär Constitulions-Utskoltets Memorial N:o 68, med ändringsförslag vid 72 §.
Regerings-Formen , samt ett deraf föranledt tillägg i §.
Riksdags-Ordningen, blifvit från de öfrige Riks-Stånden återförvisadt, med följande, såsom deras gemensamma tankar, serskildt förklarade anmärkningar: af Höglofl.
Ridd&rskapet och Adeln: 1:0 Att 72 §.
Regerings-Formen borde erhålla denna lydelse: "Rikets Ständers Bank förbi i fve under Rikets Ständers egen yard och •'garanlie, så alt den må ostördt förvaltas af de Fullmägtige, hvarje Riksstånd dertill förordnar, efter Rikets Ständers, i öfverensstämmelse med ”serskild Bank-Lag och Rikets öfrige gällande Lagar, gifna föreskrifter:
"Och åligge Rikets Ständer att fylla den brist, som möjligen kan uppstå ”i Bankens tillgångar, för fullgörandet af dess, genom Lag, stadgade förbindelser.
” ”Rikets Ständers Banks sedlar skola, vid anfordran, med metalliskt ”mynt efter ordalydelsen inlösas.
Desse sedlar skola, i ali Kronans uppbörd ”och i alla betalningar lill Staten, emotlagas lika med Rikets metalliska mynt.” ”Bank-Lag må ej stiftas_, ändras eller upphäfras, ej heller be”slut om Sedelstockens förhållande till metalliska inlösmngsfonden vidta - Bihang till li.
Prot, 1834 och 1835» 3:jde Sami. 26-te Häftet.
H IO Constitutions-Utskottets Memorial JS:o 78. ”gus med mindre , i likhet med hvad i 87 R.
F. stadgas om allinda ”Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lags stiftande , Konungen och Irenne -'Riks-Stånd derom blifva ense.
I alla öfriga frågor, rörande Bankens vård, ”rörelse och förvaltning, galle tre Riks-Stånds sammanstämmande beslut, utan ”Konungens sanction:
Men stanna två Stånd mot två, förblifve vid hvad ”förut finnes stadgadt.” 2:0
Att, till följd af den utaf Ridd. och Adeln gjorda anmärkning vid förslaget till förändrad redaction af 72 §. R. F., det i anledning af sistnämnde förslag föranledda tillägg i 75 §.
Riksdags-Ordningen ansågs böra förfalla.
Af Vällojl.
B or gare-Ståndet:
Att den nu gällande redactionen af 72 §.
F. skall bibehållas, med tillägg vid slutet efter orden: ”sorn för mynt i Riket må erkännasaf dessa ord: ”så länge de, efter deras lydelse, af Banken med sill ver inlösas.” Af Hedervärda B onde-Ståndet :
Att 72 §. R.
F. må sålunda redigeras: 1:0 Momentet, ordagrant lika med Ridd. och Adelns uppställning; a:dra Momentet sammaledes, endast med tillägg efter orden: ”Dessa sedlar,” af nedanstående: ”äfvensom Riksgälds-sedlarne, så länge de fortfara.” 3:dje Momentet: ”Beslut om sedelstockens förhållande till metalliska inlösningsfonden, äfvensom i frågor om Bankens skuldsättning, må ej kunna vidtagas, med mindre samtliga Riks-Stånden och Konungen derom blifva ense.
I alla öfriga frågor gälle tre Riks-Slånds sammanstämmande beslut; men stanna två Stånd mot två, förblifve vid hvad förut finnes stadgadt.”
Och komme 70 §.
Riksdags-Ordningen att, i öfverensstämmelse med denna, Bonde-Ståndets gemensamma tanka, förändras.