Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så kommer det sig, att ett mera kompliceradt refbens- eller benbrott kan sluka en mans hela årsinkomst, ruinera en familj i blygsamma villkor.
För ett accouchement begäres med kallaste blod i världen 5 0 0 till 1, 0 0 0 francs.
Ja, jag känner ett fall, då en läkare hade den oförsyntheten att för en hy- podermisk insprutning debitera en summa af 5 0, 0 0 0 francs.
Händelsen passerade i M o n - tevideo.
Om denne läkare inte var vansinnig, hör jag frågas.
Nej, det var han icke, och äfven patienten var i full besittning af sitt förstånd, ty.
han betalade. » Då det blir fråga om » krönta hufvuden », så beräknas läkarehonoraren naturligtvis efter en ännu högre tariff.
D å kejsaren af Bra- silien, dom Pedro, insjuknade under sin vi- stelse i Milano, kallade man till honom d:r Charrok från Paris, och denne erhöll därför 4 0, 0 0 0 francs.
D å kung Ludvig af Portugal dog för fem år sedan, betalades under några få veckor mer än 3 0 0, 0 0 0 francs för läkare- behandlingen.
Förste läkaren erhöll för ader- ton besök 1 2 0, 0 0 0 francs, en andre för tio konsultationer 8 0, 0 0 0 francs.
Det honorar, den engelske » specialisten » d:r Mackenzie er- höll för behandlingen af den nu döde tyske kejsar Fredrik, uppskattas till 3 0 0, 0 0 0 mark.
Ett läkaresällskap i London, som räknar de förnämsta specialister bland sina medlemmar, har för någon tid sedan beslutat att som » etikettsmässigt » för furstliga personer fast- ställa en ersättning af 1, 0 0 0 guiueer (2 0, 0 0 0 kronor) för hvarje konsultation.
Publiken, äfven här hemma i Sverige, har nu till dags en formlig mani att rådfråga specialister äfven i fall, som äro föga kom- plicerade.
I synnerhet damerna tro sig i regel finna hälsa endast hos dagens berömd- heter, i hvilkas väntrum de tåligt trängas i timtal för att sedan affärdas på några få minuter och vanligen förständigas att endast
IDUN 258 fortfara med husläkarens ordinationer.
Dock borde den enklaste eftertanke säga dem, att husläkaren gör sig mycket mer möda med deras sjukdora, emedan han bättre känner patientens lefnadsförhållanden och konstitu- tion och äfven har mera tid för undersöknin- gen än en af publiken jäktad » specialist », som för den honom främmande patienten all- tid blott har några få minuter.
Om huslä- karens konst ej längre skulle något förmå, hänvisar han nog själf sin patient till en specialist, men att i alla möjliga fall råd- fråga en sådan är öfverflödigt, ehuru det ty- värr hos våra kvinnor tycks bli en allt mer öfverhandtagande modesak.
* * « Våra läsarinnor torde finna åtskilligt af intresse i ofvan sagda, äfvensom i de där meddelade siffrorna.
Dessa senare röra sig emellertid närmast med utländska förhållan- den; då nu emellertid frågan om l ä k a r e o c h l ä k a r e a r v o d e n kommit på tal i vår tidning, torde en utred- ning af svenska förhållanden på detta område vara välkommen för de flesta.
V i inbjuda därför våra läsare att nedskrifva sina erfa- renheter och tankar i ämnet.
Mången gång uppstår nog i våra familjer och hos enskilda, som behöfva anlita läkarne, åtskillig tvekan i honorarfrågor m. m., som till kapitlet hörer.
De, som önska yttra sig i det utsatta ämnet: » Läkare och läkarearvoden », bedjas därför in- sända sina skrifter till Iduns redaktion inom en månad från detta nummers datum, och skola vi belöna den uppsats, vi finna mest tänkvärd, med ett pris af 25 kronor.
Att tvätta m e d luft.
Stt tvätta med luft!
Helt visst skall denna ru (jJr brik väcka en viss sensation bland våra hus- mödrar, hvilkas omsorger för en rationel behand- ling af det dyrbara geråd, som » tvätten » i ett hus- håll representerar, förmå dem att med intresse taga del af de uppfinningar, som på detta område göras.
Den nyhet, som under namn af pneuma- tiska handtvättmaskinen Undine nu förts i mark- naden, är visserligen ock ägnad att i ovanlig grad väcka uppmärksamhet, då den i flere afseenden betecknar en revolt inom den hittills brukliga tvättmetoden.
Alla husfruar känna allt för väl till, att ylle lider genom gnuggningen vid tvätten.
Hvad ö m - tåligare bomulls- och linnesaker angår, bekräftar ofta erfarenheten, att äfven den skonsammaste behandling för hand icke alltid kan förebygga skador och slitning, om dessa artiklar ej längre äro vid sin första ungdomsstyrka.
Det är själf- klart, att äfven kraftigare bomulls- och linneväf- nader vid liknande förfarande taga skada, om ock denna härvidlag icke lika fort kan spåras.
Som bekant kan man äfven vid bruk af den full- komligaste tvättmaskin ändå icke undgå gnidnin- gen af särskildt smutsigare ställen.
Den nya apparat, om hvilken vi här tala, be- sparar emellertid denna gniduing och slitning af tvätten o c h frestar ändock icke alls på det vis på händerna och kroppskrafterna som det gamla ansträngande förfaringssättet utan tvättmaskin.
Den pneumasiska handtvättmaskinen består af en trattformig kolf af zinkbleck med bekvämt skaft och handtag.
Kolfven är inuti ihålig och där efter sina väggar försedd med sex mindre tratt- formiga afsatser.
Apparaten drifver genom l u f t - t r y c k e t luten uppifrån o c h ned genom väfnaden och suger den därpå åter nedifrån och upp, ver kar alltså vertikalt, under det de äldre systemen genom gnidning från sidan mot tyget söka af- lägsna smutspartiklarne.
Trycker man nu appa- raten mot den förut insåpade och vattlagda tvät- ten, så förminskas utrymmet inuti densamma, den i apparaten inneslutna luften sammantryckes och söker sig med all kraft en utväg.
En sådan kan den emellertid endast finna genom att tillsam- mans med luten tränga emellan » tvättens » trådar, hvarvid nödvändigtvis den ingrodda smutsen löses och aflägsnas o c h reningsprocessen försiggår,utan att tyget nötes eller skadas.
Härpå drar man åter apparaten långsamt uppåt, hvarvid en mot- satt sugande strömning uppstår med liknande verkan.
Och så vexelvis allt vidare ned och upp, ned och upp, till dess tvättningen är fullbordad.
Med samma apparat verkställes då en kort efter- sköljning i rent vatten.
Vi ha personligen närvarit vid anställda tvätt- prof med den nya apparaten, o c h syntes oss de resultat, som därvid uppnåddes, verkligen öfver- raskande.
På en förundransvärdt kort tid ren- gjordes betydligt smutsig tvätt af blandade ar- tiklar, kökshanddukar, stärksaker m. m.
Omkring tio minuters bearbetning förslog, där annars en timmes gnuggning o c h borstning varit af nöden.
För ylletvätt, gardiner, spetsar och virkningar bli resultaten ännu snabbare.
För familjer, där små barn finnas och upptvättningar ofta förekomma, måste likaså den nya, bekväma inrättningen bli icke minst välkommen, då den på det skonsam- maste behandlar materialet, samtidigt som den lämnar ett oklanderligt resultat på ofantligt kort tid.
Till dessa fördelar kommer den ej minst vä- sentliga, att apparaten säljes till så lågt pris, att hvarje husmoder med liten uppoffring kan skaffa sig densamma.
Densamma erhålles nämligen till ett pris af 6 kr.
pr styck hos den välkända fir- man Joseph Leja i Stockholm.
Blomsterfunderingar på höst- sidan.
E n v a c k e r h e m i n d u s t r i.
J X H a äro vi väl mer eller mindre förtjusta i de 4j % friska, mångskiftande blommorna, och en C ' vacker, smakfullt ordnad bukett tillhör verk- ligen rummets angenämaste prydnader.
Men bu- ketten vissnar, o c h så är den glädjen slut — man kan j u skaffa sig en till, men den undergår snart samma öde — mer än vid mycket annat, tycker man, låder vid blombuketten denna förgänglighet, som inger ett visst vemod — » i dag röd, i mor- gon död! » Skulle man icke kunna konservera en hel del växter och tillika åstadkomma något originelt, ar- tistiskt, pikant?
tänkte förmodligen den store österrikiske målaren Hans Makart, och så kommo de välbekanta buketterna med hans namn till, hvilka som en modeartikel i den grad eröfrat den civiliserade världen, att vi godt skulle kunna säga oss sedan åratal ha lefvat i Makartbuketternas tidehvarf.
Men hvad i all världen, torde nog mer än en inför dessa egendomliga bukettkompositioner ha utropat, de ha j u inga färger, det är j u bara hö alltihop!
Alldeles så, där ha vi det originella, artistiska och pikanta.
Det är ingen sammansättning af skrikande färger, det är en förnämt malt, jämn- färgad ton, som ligger utbredd öfver hela buket- ten.
Men ändock — det finns verkligen ett lif- vande, uppeggande element i den öfriga enformig- heten, jag menar påfågelsfjädern, som är instuc- ken i den torra » höknippan ».
Jag skulle tro, att den bryter något effektfullt mot det hela!
Den liknar ett enda gnistrande smycke på en i öfrigt aristokratiskt enkel dräkt.
De makartsbuketter, som hållas i handeln, äro till ojämförligt större delen från utlandet.
Det är hvittorkade palmblad, exotiska gräs o c h andra sydländska växter.
Dylika buketter ställa sig helt naturligt synnerligen dyra, hvadan mången väninna af denna dekorationsbransch ser sig nödgad afstå från hvarje tanke på makartsbuketter.
Men det borde hon emellertid ej göra — utan hon borde erinra sig, att det finns ett land, fullt af blommar och växter, som heter — Sverige.
Låt oss äfven i detta hänseende vara en smula fosterländska och hålla oss till våra egna hjälp- medel!
De äro rikliga nog, för att vi af inhem- ska växter kunna sammansätta nästan lika vackra buketter, hvilkas värde ej förringas därigenom, att de fås gratis.
Lämpliga tiden till skörd för dylika buketter är nu inne, alldenstund en mängd växter och bland dem synnerligast vissa gräs, som mycket ägna 1894 sig till makartbuketter, nu på höstsidan nått sin präktigaste utveckling.
Till ledning i förarbetet vid bukettanordningen tillrådes som allra mest lämpligt o c h praktiskt att icke på måfå knippa ihop en mängd friska växter o c h sedan låta dem stå i någon vas att torka, utan att först preparera hvarje enskild växt för sig; då kan man lättare gifva den vacker form och hållning genom att här och hvar medels an- bringande af ståltrådar rätta till ett blad och i allmänhet efter egen smak bestämma hela dess » apparition » för torkningsprocessen.
Efter denna kan man också göra ett mera korrekt färgurval, allt efter som man vill ha buketten någorlunda jämnfärgad eller brokigare.
1 liggande ställning och utsatt för måttlig, ej för stark, solvärme får den sedan torka, och användes ej, förrän man kan vara riktigt säker på den, d. v. s. då den är ordentligt » kruttorr » och fått den vederbörliga ur- blekningen i färg.
Skulle några blad, hvilka man vill ha släta och prydliga, röja benägenhet att skrynkla sig, gifves ett enkelt medel att förekomma detta.
Man håller de ostyriga bladen i lagom hård press mellan ett par glasskifvor; dessas genomskinlighet tillstädjer solen att bleka bladen, hvilket resultat icke vin- nes vid vanlig pressning mellan gråpapper med utestängdt solljus.
Såsom prof på vanliga svenska växter, som äro synnerligen passande att torka och sammansätta till makartsbuketter, må nämnas några stycken.
Kanske mest presentabelt bland dem alla är kafveldunet (Thypha), ett ståtligt vattengräs med väldiga bruna ax, som på grund af sitt utseende fått det förträffligt betecknande namnet » cigarrer ».
Gräset förekommer vid de flesta insjöars stränder och är mycket lätt åtkomligt.
1 buketten böra dessa gräs i enlighet med sitt imposanta yttre helst sättas öfverst, så att de utöfva en domine- rande verkan — ungefär som regenter öfver sina undersåter.
Vidare ha vi den mycket klädsamma vassen (Phragmites) med sina yfviga axvippor, likaså sä / ven (Scirpus) och den hvitduniga ängsullen (Eriophorum), som formligen öfversvämmar hvarje kärr o c h gör det till ett litet » Hvita hafvet ».
De vanliga sädesslagen äro mycket användbara, syn- nerligast kornet med sina långa axborst.
Majs duger äfven, blott man ej använder exemplar med alltför klumpigt stora ax.
Bland vilda gräs ut- göra därjämte darrgräset (Briza), mannagräset (Glyceria) o c h för resten alla resliga gräs med yf- viga, fint fördelade vippor vackra beståndsdelar i buketten; o c h leta efter dem behöfver man e j; från hvilken äng eller backe som helst kan man komma hem med fånget fullt.
Vill man gifva gräsen en mera illusorisk prakt, kan man till en enda sammansätta flere vippor, icke alla i en knippa, utau så att den ena vippan sättes under den andra på samma stjälk, hest två och två eller flere bredvid hvarandra.
Man börjar från toppen och går hvarfvis nedåt.
Om gräsen ännu äro färska, sker anordningen med tillhjälp af mycket fin ståltråd (exempelvis sådan som köpes på rulle).
Äro de redan torkade, kan äfven ståltråd begagnas, men kanske ännu bättre fisklim (syndetikon) till fästmaterial.
Särskildt af vassen kan man på detta sätt forma till de präk- tigaste sammansatta vippor.
Det säger sig själft, att hela proceduren måste ske med finess och uppmärksamhet, för att kompositionen skall » göra sig » väl.
Tisteln, synnerligen den ståtliga kärrtisteln, är genom sin afbrytande rödbruna färg, hvilken al- drig riktigt försvinner, äfven en lämplig ingredi- ens, likaså kardborren o c h de olika slags syrorna (Rumex) i kärren.
Ljung o c h berberis med de röda bären och rostfläckade bladen taga sig äf- venledes mycket bra ut.
Några eterneller af olika färger kunna med fördel införlifvas i samlingen, likdså de mörkbruna blomhufvudena af en liten klöfverart Tri / olium spadiceurn, samt de gråskära, ulliga af Tri / olium aroense; de äro likasom tor- kade förut.
Ett verkligt praktelement finner man i de till ut- seende o c h storlek så vexlande ormbunkarne.
1 fråga om dessa o c h för öfrigt åtskilliga af de förut nämnda växterna med större, mera delade eller mustfullare blad rekommenderas den först omtalade stålträds- » kuren » såsom tämligen nöd- vändig.
Några af våra vanliga löfträd erbjuda äfven ett godt material för makartsbuketter.
Så t. ex. lön- nen, hvars blad på hösten skifta i svagare eller starkare nyanseringar mellan gult och rödt.
Lik- nande är förhållandet med asken och eken.
Dy- lika blad göra, hopfogade i lämpliga partier, bril- jant verkan; men här gäller det — för öfrigt all- deles som med berberisbladen och alla andrai
IDUN 1894 vissa nyanser — att bevara färgen.
I den saken hänvisas till ett förfaringssätt, som nedan an- gifves.
Allt det där eller åtminstone en urvald samling ordnar man så smakfullt man kan, sedan växterna torkats.
Någon bestämd regel för arrangementet kan j u näppeligen gifvas, det hela måste öfver- lämnas åt hvar och ens individuella tycke och uppfinningsförmåga.
Emellertid tager sig buketten särdeles bra ut, om man exempelvis anbringar den mot en s. k. palmett, en efterbildning af ett solfjädersformigt palmblad; en sådan kan man göra själf af någorlunda styft papper, som man på lämpligt sätt veckar i den angifna formen och nedtill förser med ett i papp eller trä imiteradt bladskaft.
Af det i växtväg hittills föreslagna framgår, att den tillämnade buketten redan utrustats med ett och annat bjärtare kontrasterande färgparti, men är man ej nöjd härmed, utan vill gifva den ett ännu lifligare utseende, kan man färga några af gräsens vippor i grönt, rödt, gredelint etc. medels lätta anilinfärger, som fås på apotek eller i färg- handel.
Därjämte kan med ypperlig verkan en vacker fjäder placeras midt i gruppen.
Mycket verkningsfullt är det att med buketten införlifva några mera presentabla företrädare af insektsvärlden.
En liten röd nyckelpiga tager sig bra ut på ett blad, liksom i allmänhet större och mindre skalbaggar, af hvilka det gifves ett stort urval både hvad form och färg beträffar; exem- pelvis kunna nämnas den blåsvarta tordyfeeln, den bruna ollonborren, den gröna jordlöparen jämte många andra i skog och på äng förekom- mande skalbaggar med den vackraste grönbronse- rade skrud.
En fjäril är naturligtvis ytterst de- korativ, om man placerar den smakfullt; af sådan föreslås till användning nåssclfjärden, de hvita eller gröngula, som fladdra öfver åkerrenar och ängar, den silkeslena, bruna sorgmantcln o c h den stora, rödprickiga apollofjärilen, om man kan komma åt sådana.
På en vattenväxt är en troll- slända, t. ex. en af de bjärt färgade flicksländor- na, som flyga vid dammar och vattendrag, allde- les stilenlig.
Man dödar insekten i en vidhalsad s. k. opodeldocsflaska medels ether, hvarmed man indränker en bomullstapp, o c h ser till, att vin- garna få en naturlig och graciös ställning.
In- sekten anbringas på växten med litet gummi eller syndetikon.
Kring skaftet på buketten, vare sig den är fäst på en palmett eller nedsatt i vas, knytes sedan i en prydlig rosett ett kulört sidenband eller tågor af ett slags hvitgul bast, som tillhandahålles i hvarje blomsterhandel.
Eljes duger vanligt pap- per, t. ex. gult eller skärt, eller också långt gräs, som, ännu färskt och böjligt, knytes rundt om, så godt sig göra låter, för att sedan gulna i solljuset.
I naturligaste sammanhang med frågan om detta slags buketter kan erinras om den på de flesta håll troligen glömda konsten att torka blommor med bibehållande af deras hufvudsakliga färgrike- dom — en riktigt nätt liten konst, som kan be- reda både nöje och förtjänst.
Man skaffar sig en låda med skjutlock, bortta- ger dess botten och spänner ett fint järntrådsgal- ler tätt under locket.
Sedan tager man så mycket sand, som lådan rymmer, tvättar och siktar den samt slår den i en kittel, hvari den under jämn omröring upphettas och blandas med 12 gr stea- rin, om nu sanden antages väga 2 kilogr., hvar- vid iakttages, att sanden mättas med stearinet.
Sätt därpå lådan med locket nedåt och slå af den beredda sanden ett tumstjockt lager pä gallret.
Lägg sedan försiktigt in blommorna i lådan och öfvergjut dem med sanden, så att den kommer mellan alla blad- och blompartier och växten kommer att ligga i sin naturliga ställning.
När lådan är fylld, täcker man dess öppna del med en jämn träskifva o c h låter den i 48 timmar stå på ett torrt och varmt ställe.
Därefter dragés locket försiktigt ut, hvarvid sanden får genom gallret bortrinna i ett inunder stående kärl.
Blommorna äro nu torkade med särdeles väl bibehållna färger och låta, utan att gå sönder, lätt binda sig till buketter och kransar, som i åratal behålla sin skenbart friska fägring.
— Gifvetvis kunna på detta sätt konserverade blommor an- vändas äfven i makartsbuketter, där de presentera sig mycket vackert.
För åtskilliga år sedan gjorde sig, enligt hvad tidningarna berättade, några fruntimmer i södra Sverige en särdeles nätt förtjänst både på den sistnämnda konserveringsmetoden och förfärdigan- det af inhemska makartsbuketter.
Efterhand sy- nes emellertid den enskilda företagsamheten i detta hänseende helt oförklarligt hafva mattats och dött, hvilket j u är att beklaga och, genom ett upprepande af minnet, om möjligt attafhjälpa.
1 7 ^ r - » - A - T l / r ^.
^ « «.
l Ä 259 Då nu folk alltjämt har för sig, att de skola dekorera med torra växter, är det ej ur vägen att erinra o m en liten industri, som kan vara både angenäm o c h vinstgifvande, ifall man sköter sa- ken rätt o c h äger en smula naturlig smak.
I s k o g e n.
cj * rån världens lullcr skild, i skogens gömma en plats jag sökte mig bak bergets klyfta; har kunde ostord jag i stillhet drömma och han mot högre rymder blicken lyfta.
&lt;lÅIU kifom dagens småting fick jag glömma, hvar fråga, som de världsligt kloke dryfta; jag kände lif och hälsa till mig strömma, Ny kakaosort.
Ännu en ny artikel har tek- niska fabriken Röda korset fört i marknaden.
Det är en kombination af kakao och maltos cannabis, men med ren kakaosmak.
Denna dryck är på en gång lättsmält, välsmakande och närande och är icke dyrare än de vanliga i handeln förekommande kakaosorterna.
Man torde därför med all sannolik- het kunna förespå den nya varan en god framgång i marknaden.
Röda korsets kakao och maltos cannabis äro re- dan kända i de flesta europeiska land.
D e ha er- hållit ett fördelaktigt omnämnande af dr Frelsen i Antwerpen, som en tid experimenterat därmed, och patenträtten är redan såld i icke mindre än åtta land, nämligen i England, Tyskland, Italien, Spanien, Frankrike, Holland, Belgien och Portugal.
I sitt utlåtande om Röda korsets fabrikat för- klarar dr Frelsen, att det är ett » förträffligt närings- medel och mycket lättsmält, som inom kort tid gif- ver mycket gynsamma resultat, och att han med stor framgång ordinerat däraf till personer, hvilka lida af magåkommor, lungsot och blodbrist. » Vanlig kakao innehåller 26 a 27 % kakaofett, hvilket anses tämligen hårdsmält, då denna nya kakao endast håller omkring hälften fett och där- utaf är en del af det lättsmälta hampfröfettet, hvars verksamhet mot lungsot varit föremål för flere lä- kares utlåtanden.
Denna kakao är alltså mera lätt- smält än förut kända sorter och håller omkring 25 % af det närande maltsockret.
förnam hvarthän min straffan hörde syfta.
1 {onvaljen med sin doft, den rena, ljufva, framhviskade: " fBlif mild, blif god tillika, En llif för ett högre lif beredd och mogen '. '
En lifsbild moder.
från d e n n y a världen, f ö r Idun af Tfrån grönklädd fura kuttradc en dufva: Hilma Angered Strandberg.
" ' Lär, mänskoharn, af mig att aldrig svika, llif öm, som jag, llif kärleksfull och trogen. "
Ä k t e n s k a p e n o e h — s p a n n m å l s p r i s e n.
» Antalet, af äktenskap, s o m årligen ingås, be- stämmes icke af individernas önskningar, utan af stora allmänna fakta, på hvilka individerna ej äga något inflytande.
Det är en numera känd sanning, att giftermålen stå i ett olösligt och be- stämdt förhållande till spannmålsprisen. » Ja, så påstår åtminstone den kände national- ekonomen H.
Kronprinsessan Victoria fyllde i tisdags 32 år.
Med anledning däraf flaggades på offentliga byggnader och på i hamnen liggande fartyg.
Salut gafs kl. 12 middagen från kastellet å Skeppsholmen.
Damerna pä amerikanistkongressen.
Det enda kvinnliga inlägget i förhandlingarna på den nyss i Stockholm afhållna amerikanistkongressen gjordes på sammanträdet i måndags, då fru Zelia Nutall från Dresden uppläste en afhandling af en väninna mrs Hemenway i Boston, öfver Mexikos gamla kalendersystem.
Författarinnan var genom ett dödsfall, som djupt gripit henne, hennes sons, förhindrad att infinna sig vid kongressen, hvilket gaf ordföranden anledning med några stämningsfulla ord å kongressens vägnar framföra dess deltagande i mrs Hemeaways smärtsamma förlust.
Börande denna dam må särskildt framhållas en sak, som äger sitt intresse för oss svenskar: hon är den första, som infört den svenska gymnastiken i sin stat i Amerika.
(Qualité Inghilterra) (Forts. o. slut fr. föreg.
» Ja — - förstås — nog var jag ansedd, när jag gick ut ur skolan, jag har nog glömt — man glömmer — men — ja, det är ju just här det stoppar för mig, » brast hon ut hjälp- löst.
» De säga ju alla så mycket ulmärktare saker, än jag kan tänka ens — men det är ju inte ens tänkbart, att de kunna hinna med ordentliga kurser — - det syns ju på skol- schemat! » » Ja — ett konstigt land, det här » — sade Nils med en liten egen glimt i ögonen, och så blåste han hela moln öfver Hannas upp- hettade ansikte.
Så gick sommaren, och de många pla- nerna för egen verksamhet veko mer och mer i bakgrunden.
Praktiska sysselsättningar voro omöjliga att täfla om.
Hvar och en hade sin egen lilla metod och brydde sig icke om hur arbetet kom till — bara resul- tatet blef bra.
Det såg så vårdslöst ut, och Hanna hatade detta arbetssätt — det var ju bara godtköpsfasoner.
Frisk och stark hade hon blifvit, och lifvet gled fram rätt ange- nämt, nu sedan de husliga sysslorna voro en gammal vana.
Föreläsningar och besök hos några damer, hon lärt känna i staden, fyllde ut tiden.
Visst var det tomt ibland — och humöret växlade betydligt — men hade hon icke gjort allt, hvad hon kunnat?
En dag föreslog hr Knudsen, att de skulle spara duktigt i vinter, så kunde hon resa hem till Danmark ett slag i mars.
Men Hanna kände rakt ingen håg.
» Jag är inte alls lifvad för att resa hem, » sade hon.
Hvad hösten var praktfull i Longwood!
Jätteträden i dungarne lyste rubinröda, eld- röda, guldröda — en prakt och ett regn af nötter och kastanjer på marken, som lockade unga och gamla.
I den kyliga, rena luften hördes ljud af hundskall oeh revolverskott många mil öfver fälten.
Hanna var ute och härstädes lagrad sedan 1891.
Vid un-] £.
Nvdahl &amp; C :0
IDUN 260 ströfvade med en af kvinnorna, de gingo genom en liten skog och buro lefvande hönor under armarna, hvilka de köpt af bönder.
Skrattande försökte de plocka röda bladgrenar till dekorering för vintern.
En bedårande lifsstyrka brusade igenom ådrorna.
Hanna måste skrika: A h o — o j!