Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr L. FP. Lundelius bar uti en till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifven och derifrån till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion andragil, att betydliga förluster för så väl köpare som säljare vid Stockholms handelshamnar och torg uppkomma deraf, att en mängd så kallade hamnbusar der inställer sig, helst under den lifligaste handelstiden å dagen och med oförskämd djerfhet tränger sig emellan de köpande och säljande, i afsigt, som dem ofta lyckas, att stjäla.
Till förhindrande häraf har motionären föreslagit: i:o att Kongl.
Polis-Kammaren i Stockholm må bemyndigas att ifrån hamnar och torg samt marknader, der allmän köpenskap med landtmanna-producler och varor drifves, afvisa alla sådane för allmänna säkerheten högst farliga personer; 2:0 att afskiljda platser må utses, der, med polisens tillstånd och af polisen utdelade tecken, sådana kunde uppehålla sig, för att betjena med handräckning emot skälig betalning, då de blifva dertill anmodade.
Borgare-Ståndet af denna motion, yttrade Herr vice Talmannen Brinck, att de olägenheter, sora motionären anfört, visserligen ega rum, men ansåg han sig likväl böra hemställa, hvad följden blefve, om man utsträckte polismagtens myndighet derhän, att den skulle ega rätt att från torg och allmänna platser förvisa hvem det vara sysslolösa och för allmänna All.
Besv. och Ekon. lisk.
N:o 21. må; detta vore att öfverlemna en större magt åt policens betjente, än den Grundlagarne medgifva Kongl. Maj:t.
Herrar Valley och Schartau yttrade sig i öfverensstämmelse härmed; och med dem instämde flere af Ståndet.
Utskottet, som tagit motionen i öfvervägande och funnit densamma vara förtjent af all uppmärksamhet, anser dock det gjorda förslaget icke vara förtjent af all uppmärksamhet, anser dock det gjorda förslaget icke vara lämpligt, emedan det skulle leda till för stor inskränkning af den allmänna friheten.
På grund häraf och i den öfvertygelse, att det nya Arbets huset, som innan kort uti hufvudstaden kommer att öppnas, skall blifva ett godt correctiv mot det öfverklagade onda, samt under förhoppning, att policen, med den magt den redan har i sina händer, icke skall underlåta att, medelst sträng vaksamhet på alla för den allmänna ordningen och säkerheten farliga personer, söka förhindra desamma från att tillfoga de på allmänna handelsplatserna trafikerande någon större eller mindre förlust, anser Utskottet denna motion ej böra lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 23 September 1844- N:o 2i.
Utsk. d. 24 Sept. kl. 1 *. ra.
Betänkande j i anledning af väckt motion om Kongl, stadfä stelse å Hypotheks-Föreningar.
Till Ekonomi-Utskottets handläggning har Högv.
Preste-Ståndet remitterat en af Herr Lector Wallman väckt motion, deruti motionären, hvilken ansett, att, då stor penningeförlägenhet för närvarande trycker det djupt skuldsatta jordbruket i landet, det vore af största vigt, att de åtgärder, hvilka af communernas egen omtanka framkallades till dess undsättning, icke måtte i administrativ väg, såsom någon gång förut inträffat, möta oförutsedda hinder, af sådan anledning föreslagit, att till Kongl. Maj:t den underdåniga önskan måtte frambäras, det Kongl. Maj:t täcktes med Sin höga stadfästelse till verkställighet befordra Hypotheks-Föreningar inom Länen, när desse inrättningar blifvit byggda på sådane grunder, som lemnade tillräcklig garanti för deras bestånd.
Besv. och Elion.
Betänkande, N:o 22, i5 Utskottet anser detta af motionären vidrörda ämne vara af synnerlig vigt och detsamma fordra en serdeles grundlig och utförlig behandling, i sammanhang med regleringen af öfriga landets penninge-förhållanden; men då en sådan ligger utom kretsen för Utskottets verksamhet, och en underdånig framställning i ämnet, sådan, sorn motionären ifrågasatt, ej åtföljd hvarken af försök till utredning af sjelfva frågan eller af förslag till ett ändamålsenligt ordnande deraf, i Utskottets tanke, vore utan vigt, helst det beror på hvar och en Hypotheks-förening att hos Kongl. Maj:t anhålla om Nådig stadfästelse å de stadgar, som den önskar att få gällande, så får Utskottet vördsamt hemställa, att ifrågavarande Lector W(Himans motion icke må föranleda till någon åtgärd, som af detta Utskott kan vara beroende.
Stockholm den 23 September 1844- N:o 22.
Betänkandei anledning af väckt motion om ändring af 61 0ch 63 uti Instructionen för Jägeri-betjeningen af den 16 Mars i838.
Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ankommit en af Riksdags-fulimägtigen Johannes Andersson från Skaraborgs
Län väckt motion om ändring af 6i och 63 §§. uti Instructionen för Jägeri-betjeningen af den iö Mars i838.
Den förra af dessa §§., som frånkänner Jägeri-betjeningen rätt till laga fardag å deras boställsjord är, enligt motionärens åsigt, både orimlig och orättvis, emedan hvarje annan tjensteman, som innehar sådan, eger rätt till laga fardag, och yrkas således ändring af 6i §.
Hvad den sednare eller 63 §. beträffar, har motionären föreslagit, att den deruti Konungens Befallningshafvande tillerkända rättigheten ”att bötfälla, suspendera och från tjensten för alltid skilja Jägeri- och Skogs-betjente,” må upphäfvas, såsom stridande emot den, efter motionärens förmenande, uti 16 §.
Regerings-Formen hvarje Svensk man tillerkända fri- och rättigheten att icke utan ransakning och dom afhändas sin tillhörighet.
Utskottet, som tagit motionen i öfvervägande, anser det öfverklagade stadgandet uti 6i §. icke medföra större olägenhet för Jägeri-betjeningen, 16 Allm.
Betänkande, N:o 23. än för alla andra, som, lika nied dem, innehafva sina tjensler på grund af constitutorial, och linner således icke skäl till ändring af detsamma.
Beträffande 63 §., som rörer den Konungens Befallningshafvande lemnade rättighen att bötfälla, suspendera och från tjensten för alltid skilja Under-Jägare,Skog- eller Planterings-vaktare, uti hvilken motionären, på grund af 16 §.
Regerings-Formen, yrkat förändring, så delar Utskottet ej motionärens åsigt härutinan, emedan detta stadgande, föranledt af behofvet att ega en sträng controll öfver Jägeri-betjeningens förtärande med Kronoskogarne, visat sig högst behöfligt, och har Utskottet sig icke bekant, att det med någon orättvis stränghet blifvit handbafdt.
För öfrigt linner Utskottet den af motionären åberopade §. af Regerings-Formen alldeles icke vara här tilllämplig, hvadan Utskottet hemställer, att denna motion må förfalla.
Stockholm den 23 September 1844- N:o 23.
Betänkande, i anledning af vackt motion om förenkling af de militära och civila uniformerna.
Bonde-Ståndet har Utskottet fått emottaga ett utaf Riksdags-fulimägtigen Johan Johansson från Örebro Län ingifvet memorial, deruti han anfört: att de Svenska såväl civile som militäre uniformerne voro säkerligen bland de grannaste och kostsammaste i Europa; att mången ynglings ekipering, vid inträdet på tjenstemannabanan, utgjorde två till tre gånger den lön, han först efter några års förlopp erhölle; att mångå föräldrar eller anförvandter måste beröfva sig snart sagdt det nödvändiga för att anskaffa guld och prydnader på den unge slägtingens kläder; samt att de skattdragande fattige rust- och rotehållarne ådragas dryga omkostnader genom lid efter annan skeende uniforms-förändringar.
På desse och andre anförde skäl har motionären föreslagit, det Rikets Ständer måtte förnya sin vid sistförflutne
Riksmöte gjorda underdåniga anhållan om uniformernes snara förenkling samt guldets och broderiens afskaflände, utom hvad sorn tilläfventyrs hehöfdes till några grad-distinclioner, hvilka för öfrigt äfven kunde anses öfverflödige, emedan inga sådane finnas på åtskiliige uniformer, såsom Hof-Rätternes, Cavalleri-Regementenas, m. fl.; och hafva Riksdagsmännen - Allm.
Best. och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 24 *7 dagsmännen Henric Andersson och A.
Andersson ifrån ofvanberörde
Län uti motionärens sålunda gjorda framställning sig förenat.
Utskottet, som tagit detta i öfvervägande, anser, lika med motionären, en till besparing ledande förenkling af uniformerne vara både nyttig och nödvändig; men då Kongl. Maj:t, under den 17 sistlidne Juni, genom Nådig General-Ordres förklarat, det Kongl. Majit, som vore betänkt på att för Armeens serskilda vapen antaga ett förändradt, enkelt, till mera enbet och besparing ledande, beklädnadsätt, emedlertid velat anbefalla, det anskaffning af nya lifmunderings-persedlar icke skall vid något Regemente eller Corps ega rum utan föregående förfrågan i Landtförsvars-Departementets Cornmando-Expedition, så anser Utskottet, att, enär Kongl. Majit på berörde sätt gifvit tillkänna, det Kongl. Majit redan fästat Sin Nådiga uppmärksamhet å detta ämne, en underdånig framställning derom från Rikets Ständers sida för närvarande ej är af behofvet påkallad, hvadan Utskottet vördsamt tillstyrker, att denna motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 23 September 1344* Nio 24.
Betänkande j i anledning af väckt motion om sammanslående af 3:ne Länsmanstjenster inom Östra Härad af Jönköpings
Län till a:ne sådana.
Uti en från Ilederv. Bonde-Ståndet till detta Utskotts handläggning remitterad af Petter Persson från ofvanberörde
Län väckt motion, uti hvilken Riksdags-fullmägtigen från samma Län A. F. Sandstedt sig förenat, har motionären, under anförande, att, då inom Östra Härad af nämnde
Län för närvarande funnos trenne Länsmän med lön på stat, men öfverflödig kronobetjening förorsakade kostsamma besvär i flera hänseenden, såsom onödige brefbäringar, m. m., samt Östra Härad ej vore mera vidsträckt, än att 2ine
Länsmän med lätthet kunde sköta göromålen, föreslagit, att den ena af de trenne Länsmans-sysslorna inom nämnde Härad måtte indragas vid blifvande ledighet, och att de tvänne Länsmän, som derefter qvarblefve, kunde, intilldess en ny Landtstatsreglering hunne verkställas, få åtnjuta den 3:dje Länsmannens nu innehafvande lön; och har motionären ansett sig nu böra Bih. till R.
Prot. 18 44- 8 Sami. 4 Haft. 3 13 Allm.
Bese. och Ekon.
Betänkande, N:o 25. göra denna framställning hos Rikets Ständer, enär häradsboerne redan om detta förhållande underrättat Konungens Befallningshafvande i Länet, som likväl förmenat sig icke kunna bifalla deras önskan, utan förklarat, att den borde blifva föremål för Rikets Ständers pröfning.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, men funnit detsamma vara af en sådan enskild beskaffenhet och så beroende af närmare undersökningar på stället, att Utskottet med utredningen deraf icke kunnat eller bordt sig befatta; hvadan och då häradsboerne, derest de skulle finna den ifrågasatte förändringen behöflig, derom kunna framställa underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, Utskottet anser sig böra vördsamt tillstyrka, att denna motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den a3 September i844* N:o a5.
Utsk. d. 24 Sept. kl. 1 e. na.
Betänkcmdej i anledning af väckt fråga om inköp till kyrkorna i Riket af en ny upplaga af psalmboken med choral-melodierna och mossan.
Preste-Ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en motion af Herr Contracts-Prosten Ödmann, hvari anföres: att, genom Kongl. Resolution den 7 October i83o, väl beviljats Hof-predikanten Joh.
Dillner för utgifvande af hans Psalmodikon ett lånbiträde af i,5oo R:dr B:co, att till honom utgå, i den mon af betalningarne å det för utgifvande af Scriptores rerum Suecicarum Nådigst förunnade förskott inflöto, men att denna förmon aldrig kommit honom till godo, hvarföre han endast genom ihärdigt bemödande och egna uppoffringar lyckats att först utgifva och sedan fullkomna detta utmärkta medel till den Svenska choral-sångens upphjelpande, samt att bemälde Hof-predikant, alltid och oaflåtligen sträfvande till samma mål, kyrkosångens fullkomnande, nu ämnar utgifva en upplaga af kyrko- och psalmboken med choral-melodierna och messan i fyrstämmig zifferskrift, för samma ändamål, som den, hvilken utgafs efter gamla psalmbokens införande, men tili detta arbetes förläggande saknar nödige medel, så framt icke försäljning af ett större antal exemplar kan med säkerhet påräknas; och har derföre motionären, som anser utgifvandet af detta arbete Allm.
Besv. och ,Ekon.-Utsk. Betänkande, N.o 26 >9 af behofvet ännu mera påkalladt, sedan Musikaliska Academien gjort ett melodi-val, hvarigenom Hceffners choralbok blifvit ofullständig, hemställt, att Rikets Ständer läcktes förordna, det ett exemplar af nyssnämnde arbete må af hvarje kyrka i Riket inköpas.
Vid remiss häraf har Herr Prosten Sidner instämt i motionärens hemställan, med tillägg, att den föreslagna psalmboken måtte förses med starkt och passande hand.
Utskottet, hvilket anser det vara af verklig och stor vigt, att den nya upplaga af vår kyrko-psalmbok, som motionären omförmält, att Herr Hofpredikanten Dillner ämnar utgifva, må varda snart och så fullständigt som möjligt spridd, då den, lika med samma författares psalmodikon ,skall bidraga så väl till utbildandet af en harmonisk kyrkosång, som väckandet af en känsla för tonkonsten, hvilken på national-bildningen i allmänhet måste hafva ett mägtigt och godt inflytande, tror sig höra till alla delar tillstyrka det af motionären väckta förslag, helst som detta nyttiga arbete ej på den förtjenst fulle författarens eget förlag lärer kanna utgifvas, och den utgift, hvilken skulle af kyrko-cassorna utgå, hlifver föga betydlig; och får Utskottet derföre vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla, att hvarje kyrka i Riket skall inköpa ett exemplar utaf den af Herr Hof-predikanten
Dillner utarbetade nya upplagan af kyrko-psalmboken med choral-melodierna och messan i fyrstämmig zifferskrift.
Stockholm den 23 September 1844- !N:o 26.
Ank. till Exp. Ulsk. d. 24 Sept. kl. [ e. ra.
Betänkande, i ättledning af väckt fråga om den Kongl. Theaterns utarrendering till enskilde personer.
Hederv. Bonde-Ståndet har till Allmännna Besvärs- och Ekonomiutskottet remitterat en motion af Riksdagsfullmägtigen Henrik Andersson från Örebro Län, hvaruti andragits, att, i anseende till landets nödställda belägenhet och för att erhålla medel till de ständigt sig ökande utgifterne Allm.
Betänkande, N:o sB det vöre en skyldighet att uppsöka och begagna alla möjliga inkomstkällor, hvaribland en närmast för handen varande funnes i försäljning eller uthyrande at de Kronans hus och lägenheter, som ej för Statens nytta oundgängligen erfordras.
Till dessa har motionären räknat den Kongl. Theatern, hvilken egentligen syntes vara till för beredande af nöjen åt Stockholms invånare, hvartill Staten icke egde någon skyldighet att bidraga, samt derföre hemställt, att Kongl, theaterbyggnaden måtte utarrenderas åt den mestbjudande, med vilkor, att den till theater begagnas, och på så lång tid, att arrendatorn kan finna uträkning vid företaget; hvarjemte alla Kongl, theaterns förråd borde medfölja arrendet, emot antaglig borgen, att de ej förskingras.
Denna fråga har jemväl varit väckt vid sistlidne Riksdag, då Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, till hvars behandling den öfverlemna • des, uti afgifvet Betänkande N:o 83 yttrade: ”Utskottet har trott det för hvarje folk vara en ovilkorlig pligt håde mot sig sjelf och sina efterkommande att med yttersta sorgfällighet vårda och, om ej förbättra, åtminstone bibehålla de inrättningar till spridande af upplysning samt finare hildning och känsla för snillets och konstens producter, som af deras fäder och dessas regenter stiftats.
Under det förra århundradet och serdeles under den snillrike Konung Gustaf lil uttalade sig inom Sverige lifligt ett behof att, äfven inom vårt land, gå i bredd med tidens stigande odling, och vi hafva också denna tid att tacka nästan för allt hvad i denna väg hos oss är gjordt.
En af de sköna konster, som till äfventyrs utöfvar det starkaste inflytande på folklynnet, både i moraliskt och aesthetiskt hänseende, är skådespelarens, om denna konst rätt vårdas och utbildas till den höjd, den kan uppnå, i synnerhet om skådespelen blifva, så mycket möjligt är, nationella.
Folkens sinnen vänjas derigenom till känsla för snillets alster samt lill högre aesthetiska njutningar; och var det i detta syfte, som ofvannämnde Konung inrättade den Kongliga theatern i Stockholm och dermed fyllde en verklig brist inom vårt land.
Det kan ej eller nekas, att den under olika skiften till större eller mindre del motsvarat de fordringar, man, med afseende på det ringa understöd, den å Statens sida åtnjutit, rättvisligen kunnat göra, och så länge den med sakkännedom och med afseende på sitt nationella ändamål omsorgsfullt vårdas, skall den alltid komma att göra det.”
Vid bedömandet af det förslag, som blifvit framstäldt, att Kongl, Theatern måtte indragas och utarrenderas åt enskilde, böra icke förbises Allm.
Betänkande, N.o 25. de omständigheter, som häremot förekomma.
Det är icke troligt, att någon enskild skulle öfvertaga den Kongl, theatern, med mindre han dermed åsyftade vinning för sig, samt å penningevinsten fästade mera afseende, än å det ändamål, hvarför, enligt Utskottets ofvan uttryckta tanka, en theater är af nytta och vigt för ett samhälle.
I anseende härtill måste också eller kunde åtminstone lätteligen inträffa, att detta ändamål helt och hållet förfelades, och att, i stället för att utöfva ett aesthetiskt och moraliskt inflytande å folklynnet, theaterns representationer komma att leda till motsatsen deraf.
Att genom någon controll motverka sådant skulle, efter hvad Utskottet föreställer sig, åtminstone medföra större obehag och mera stridigheter och tvister, än som uppvägas af de förmenta skäl, som blifvit anförde till stöd för förslaget.
Det kunde derjemte, likasom erfarenheten visat i andra länder, äfven här lätteligen inträffa, att den enskilde, som öfvertoge theatern, blelve urståndsatt att uppfylla de skyldigheter, till hvilka han, såsom vilkor derför, sig förbundit; att han vanvårdade theatern och dess inventarier, och att han sedermera icke egde medel att ersätta den derigenom orsakade skada; och då en theater i allt fall icke kunde undvaras, skulle det sålunda inträffa, att Staten nödgades med stora uppoffringar ersätta den förlust, som af den föreslagne åtgärden blifvit en följd.
Utom allt detta förekomme jemväl, dels att de vid Kongl, theatern anställde personer hafva contraet upprättade, hvilka gälla för flera år, dels att många af dem, hvilka uppoffrat sin tid och sina krafter åt skårlespelareyrket, skulle genom verkställighet af den föreslagna åtgärden, försättas i en ganska nödställd belägenhet.
Ett ytterligare skäl för bibehållande af en större under nödig controll slältcb och efter högre åsigter skött theater är det, att de mindre i landsorterne äfvensom i hufvudstaden inrättade theatrar behöfva ett mönster för sina bemödanden, ett tillfälle att äfven inom vårt land lära känna den fullkomligare utveckling, hvaraf skådespelarekonsten är mägtig, för att sedan i sin nion söka uppnå en, emot deras tillgångar svarande, fullkomlighet, och derigenom bidraga till spridandet af bildning och smak inom nationen; och tillstyrkte Utskottet, på dessa sålunda anförde skäl, att ifrågavarande förslag, om den Kongl, theaterns indragning och utarrendering åt enskilde personer, måtte förfalla.
Detta Betänkande, som innehöll flere punkter, blef, på grund af gjorda anmärkningar emot ofvanberörde del deraf, ensamt inom Bonde Bih. till R.
Prot. 1844• $ Sand. 4 Haft. 4 22 Allm.
Betänkande, TV.-o 26.
Ståndet återremitteradt, men Utskottet vidblef sitt i ämnet förut afgifna yttrande; hvarefter frågan förföll.
Utskottet,, som i allo delar de af Ekonomi-Utskottet vid sistlidne
Riksdag här ofvan anförda, uttalade åsigter rörande detta ämne, anser sig nu blott böra tillägga, att närvarande tidpunkt, då den Kongl, theatern nyligen blifvit på, som det synes Utskottet, kloka och billiga grunder reorganiserad, torde vara den minst lämpliga för antagandet af ett sådant förslag, som det af motionären framställda; och får Utskottet derföre och med åberopande af dess nyssberörde Betänkande vördsamt hemställa, att Henrik Anderssons väckta förslag om den Kongl, theaterns utarrendering må förfalla.
Stockholn» den a3 September i844* STOCKHOLM, I.
Marcus. 1844.
Bihanget till B.
Prof. 1844- $ Sami. 4 Häftet. 6 rad. 4 nedifr. steir: behöfver fruktår läs: behöfver frukta 8 — i5 — — pupstod — uppstod _ — 10 — — med — men _ — (1 _ — delsrörelse, afslag — delsrörelse.
Afslag' <) — — så väl beskaffade — så beskaffade 9 14 — 7 uppifr. — förtjent afall uppmärk- 1 samhet, anser dock det ( utgår. gjorda förslaget icke vara ^ 18 — in nedifr. — af betalningarne — afbetalningarne Bih. till R.
Pral. 1844- $ Sami. 7 Haft. t STOCKHOLM, 1844. I.
Bcsv. och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N.o 2~], I N:o 27.
Ank. till Exp.-Uisk. d. 29 Sept., kl. 12 midd.
Betänkande , i anledning af väckt motion om nödvändigheten att. tillintetgöra det intrång, sorn genom Correctionisters och Fäst • ningsfängars sysselsättning med Borgerliga näringar förorsakas Städernes Handtverkare.
Uti en från Vällofl.
Borgare-Ståndet till Utskottets handläggning remitterad motion, har Herr Palander andragit, hurusom förhållandena vid fängelse-anstallerne inom flere Städer förhindrade de borgerliga näringarnes tillväxt och förkofran, hvilket i första rummet drabbade staden Carlscrona, som innesluter öfver 5oo correctionisler och fästningsfångar, bland hvilka en stor del lärt sig något handtverk och tillverkar Skräddare-, Skomakare-, Snickare- och Bleckslagare-arbeten m. m., hvilka tillverkningar sedermera, lili stort mehn för handtverkarne, uti öppen salubod försäljas; samt att de författningar, som medgifva rättighet för fångar att befatta sig med arbete, till en del ulgifne åren 1748 och 1763, således tillkommit under en period, då endast omkring 3oo personer befunno sig inom fängelsernes murar, hvaremot nu, då förhållandena under den långa tid, som förflutit, sedan dessa Författningar utkomino, så väsendtligen förändrat sig, behofvet påkallade nya lagar för de borgerliga näringarnes skyddande; med anledning hvaraf motionären föreslagit, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställa nödvändigheten deraf, att det orättvisa intrång, som handtverkarne i allmänhet förorsakas af correctionisler och fästningsfångar, måtte genom skärpta lagar tillintetgöras.
Vid denna motions remitterande hafva med motionären sig förenat Herrar Gustafson, Boström, K. A. Almgren, C. J. Koch, Akeson och Ekholm, hvilken sednare anfört: att, då staten bidrager till fångarnes underhåll, kunna de naturligtvis arbeta för bättre pris, än handtverkaren, som af sitt arbete måste hämta sin lefnadskostnad och dessutom betala dryga skatter; att staten således antingen måste befria handtverkarne från alla skatter, eller ock att andra åtgärder måste vidtagas, såsom t. ex, alt genom Bill. till R.
Brot. 1844- Sami.
S Haft. 1 I 2 Ali.
BetänkandeN.-o 28. någon slags entreprenad-auction för statens räkning låta fångarne arbeta åt den, som sådant åstundade, då äfven handtverkarne sjelfve kunde blifva i tillfälle att använda fångarnes arbetsskicklighet; hvaremot Herrar Wcern och E. G. Lindström bestridt motionen, så vidt den går ut på att betaga fångarne tillfälle till någon liten enskild arbetsförtjenst.
Hvad sålunda förekommit, bar Utskottet i öfvervägande tagit, och får för sin del fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att fångarnes sysselsättning är oundvikligt nödvändig, så väl för deras egen skuld, som till vinnande af minskning i statens kostnader för fångvården, hvadan och då det för öfrigt står den enskilde fritt att så väl i sitt yrke hemma i sitt hus använda correctionister, som att, efter öfverenskommelse med vederbörande myndigheter, ingå i entreprenadcontract om fångars arbete, Utskottet får vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande motion ej må leda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Stockholm den a3 September 1844- N:o 28.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Oct., kl 6 e. m.
Betänkande^ i anledning af väckt motion om sättet för lumpsamlingen.
Genom remiss från Ilederv. Bonde-Ståndet har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet erhållit del af en uLaf Riksdags-fullmäktigen Pehr Olsson från Upsala Län ingifven motion, deruti olägenheter öfverklagas, hvilka förmenas vara följder af den frihet, som, genom Kongl. CommerceCollegii, på grund af Kongl. Majrts till högbemälde