Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 1 i denna månad; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i afseende på fortfarandet af det Convoi-Commissariatet beviljade Creditiv. 15:o Denna dag; i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss å Landt-Räntemästaren P. J; Rönströms underdåniga ansökning om återfående a£ försuten tid till betalning för tvänne f. d. Malmö-Discont-Verks Obligationer; samt 16:0 - - - i anledning af Kgl. Maj.-ts Nådiga Remiss uppå Öfverste-Lieutenanten G.
Hjertås underdåniga ansökning om återfående af försuten tid till betalning lör åtskillige Götha-Canal-Bolags- samt Götheborgs- f. d. Discont-Verks Assignationer. 20; Sedan, hos Kongl. Maj:t, Riksens, åren 1817 öch 1818, församlade Ständer, med öfverlemnande af ett till dem afgifvet Förslag, angående fört; 8i försäljning till Skatte af Kungs-Gårdar och Officers-Boställen, tillika framställt den underdåniga önskan, yatt från vederbörande måtte infordras alla nödiga upplysningar, hvarigenom Riksens Sländer, vid nästa sammanträde, kunde komma i tillfälle, att berörde Förslag till närmare öfvervägande upptaga; så har Kongl. Maj:t, under detta Riksmöte, i Nåder meddelat Oss Krigsoch Karnmar-CoHegiernes underdåniga utlåtande i ämnet, samt förklarat, det Kongl. Majit, af anförde skäl, icke kunde den ifrågasatta försäljningen af om forma 1-de Lägenheter bifalla; och på grund af hvad nu mera i denna fråga är vordet upplyst, håfve Vi, äfven för Yår del, funnit någon vidare åtgärd dervid för närvarande icke kunna ega rum; på sätt Vår underdåniga Skrifvelse af den 3o September närmare upplyser.-
I öfrigt och med anledning af Kongl. Majds Nådiga Propositioner eller Remisser, håfve Vi, beträffande nedannämnde Kungs-Gårdar och Lägenheter, aflåtit följande underdåniga Skrifvelse^ som nu åberopas, nemligen: 1:0
Den 2 5 Mars; rörande Handlanden AR.
Lorents underdåniga ansökning, att få till Skatte inlösa några Lägenheter under Elfsborgs Kungs-Ladugård. 2:0 Den 17 April; om upphörande af dagsverken, hittills af Allmogen uti vissa Socknar och Härad af Malmöhus-Län, utgjorda till Flyinge och Dahlby Kungs-Gårdar. 0:0
Den 12 Maji; angående framtida dispositionen af Wendlholms Hof-Stall-äng. 6 8 2 4:o
Den 29 Julii; angående Grosshandla* ren H. Weners underdåniga anhållan om nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kungs-Gård. 5:o Den 27 Augusti; angående upplåtelse af den under Gripsholms Kungs-Ladugård lydande Lägenheten, Tegelhagen kallad. 6:0 - ■ - angående Ola Jonssons un derdåniga ansökning, om eftergift af skillnaden i Arrende-Summan för Lotten N;o 3 under Dahlby Kungs-Gård. 7:0 Den 11 September; rörande befrielse för Riksdags-Fulimägtigen Pehr Pehrsson och dess tnedlöftesmän, från betalning af bristande Arrende för Wendtholms Hof-Stall-äng. 8:0
Den 19 - - - angående söndring från Bisp-Motala Kungs-Gård af erforderlig egorymd, för anläggning af en Köping vid Motala ; samt 9:0 - - - rörande Förvaltningen af Strömsholms och KuugsÖhrs Kungs-Gårdar och Stuteri-Inrättning.
Hvarjemte, till Kongl. Maj:t, Vi aflåtit en underdånig Skrifvelse af den 16 i denna månad, rörande ändring i nu gällande föreskrifter för Arrende-Spannmålens utgörande i allmänhet af Kungs-Gårdar och derunder lydande Lägenheter. §. 21.
Efter det Vi emottagit Kongl. Maj:ts
Nådiga framställning om förhållandet med de inom Riket varande både Recognitions- och KronoSkogar, samt dessutom fått del af vederbörandes, efter verkställde undersökningar, afgifneBe - 85 länkanden och Förslag till beredande af en bättre vård om Rikets Ekeskogar, bafve Vi, efter föregången pröfning, beslutit: i afseende p a Recognitions-Skogome, att. de trakter deraf, som Bruksegarne förklarats berättigade för smidet bibehålla, må, utan afseende å det vid sednaste Riksdag, såsom villkor iör lösnings-rätten till dessa Skogar, stadgade iakttagande af viss praescriptions-tid, enligt de grunder och särskildta Förordnanden, hvilka i Vår, till Kongl. Maj:t, den i5 innevarande December, aflåtna underdåniga Skrifvelse finnas upptagne, genom vederbörande Collegiers försorg, så fort sig göra låter, till Hemman indelas och skattläggas, samt derefter af Bruksegarne till Skatte köpas: beträffande Krono-Skogarne, att desamma böra, på sätt Vår underdåniga Skrifvelse den 20 i denna månad innehåller, afvittras och till Enskilde upplåtas; samt angående Eke-Skogar ne, att fri disposition deraf må, i öfverensstämmelse nied Vår underdåniga Skrifvelse deri 1 äfven af innevarande månad, kunna, genom Lösen, af Skattejords-egare förvärfvas; och hvad slutligen angår användandet af de medel, som, genom Lösen eller Upplåtelse-afgifter för någotdera af ifrågavarande slag Skogar, tillflyta Staten; så bafve Vi jemväl derom särskildt förordnat uti
Våra oinförmälde underdåniga Skrifvelse!', dem Vi för öfrigt, till hela deras innehåll, i dessa ämnen Oss åberone. §. 22.
Sedan, genom Kongl.
Maj:ts, med Dess Högsta Domstol, under den 19 December 1820, 84 meddelade Nådiga Utslag, innehafvaren af Löfås Silfver-Verk, Bergsfogdea Forsslind förklarats icke kunna, efter Lag, anses hafva förverkat de tili Silfver-Verkets drift upplåtne förläningar och förmåner, håfve Vi, på sätt Vår underdåniga Skrifvelse af den 29 sistlidne Julii innehåller, funnit, att den vid flere Riksdagar och jemväl vid sednaste Riksmöte förehafda fråga om indragning af de, genom Arrende-Contractet å Löfås Silfver-Verk, Forsslind, i ofvanberörde måtto, förunnade förlämngar och friheter, för närvarande förfaller; åberopande Vi Oss för öfrigt, hvad nyssnämnde Vår underdåniga Skrifvelse i detta ämne upptager och förmäler.
Medelst Remiss af den 25, sistlidne October, har Kongl. Maj;t till vårt Stats-Utskott låtit öfverlemna en af Creditorerne uti nu mera aflidne Öfver-Direcieuren Kihlstroms gäldbundna bo ingifven underdånig ansökning, med Förslag till biläggande af den rättegång, hvilken, uppå Riksens, åren 1817 och 1818 församlade, Ständers underdåniga begäran, blifvit emot Kihlstrom i lifstiden anställd, angående det med honom om Ädelforss Guld-Verk ingångne Arrende; och håfve Vi, till underdånigt svar å högstberörde Nådiga Remiss, uti Skrifvelse af den 12 i denna månad framställt de skäl, på grund hvaraf Vi ansett frågan om
Arrendatorens eller hans rätts innehafvares skiljande från Arrendet å berörde Guld-Verk, med dertill hö - 85 tande Lägenheter, böra i laglig ordning vidare pröfvas och afgöras.
Efter öfvervägande af de anstalter, hvilka, i anledning af Riksens Ständers vid sistförflutne Riksdag, framställda underdåniga anhållan om en ny reglering af Contractet, rörande Sala Silfver-Verk, samt Grafve-driften derstädes, vidtagne blifvit, och hvarom Kongl. Maj:t låtit i Nåder meddela Vårt Stats-Utskott nödig underrättelse, håfve vi funnit, det en förändrad Reglering af Grufve-driften vid Silfver-Yerket bör ega rum, så vida Staten skall erhålla en billig ersättning för sina betydliga, uppoffringar till Verkets fortsättande; hvadan Vi, uti Skrifvelse af den 4 sistlidne October, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes låta utarbeta ett Förslag till en sådan i Oeconomien vid Sala Siliver-Verk jemkad reglering, som med Statens fördel instämmer, och af Bergslags-Interessenterne, efter deras hörande, funnits antaglig, samt derefter vid nästa Riksdag i Nåder meddela Riksens Ständer resultatet, jemte Nådig Proposition om de åtgärder, Kongl.
Majit, på grund af då befunnet förhållande, anéer närmast ledande till ändamålet. §. 25.
I öfverensstämmelse med den af Riksens Ständer år 1818 gjorda underdåniga framställning, föranledd af Wadstena Stads och S:t Pehrs 86 dermed förenade Landt-Församlingars anhållan’ att Wadstena aå kallade Klosterkyrka måtte till dem öfverlåtas, håfve Vi, på sätt Vår i detta ämne, under den 3o sistlidne September, ingångna underdåniga Skrifvelse, den Vi här
Oss åberope, närmare förmäler, dels funnit nödigt, att ordentligt Contract om Kyrkans öfverlåtelse bör upprättas, innan det för samma Kyrkas reparation äskade Stats-anslag, af omkring 5ooo Riksdaler , må varda utbetaldt, dels ock till Kongl. Maj:t öfverlemnat, att, sedan ett sådant Contract blifvit upprättadt och af Kongl. Maj:t gil— ladt, i Nåder anvisa berörde summa å den tillgång, ö verskotten af Stats-Verkets inkomster kunna medgifva. §■ På grund af Regerings-Formens 80 §., håfve Vi förehaft åtskilliga frågor om jemkningar och rättelser uti Roteringarne inom flere Län* samt till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat, att vidtaga för ändamålet nödige åtgärder, på sätt följande
Våra underdåniga Skrifvelser innehålla; åberopande Vi Oss deras innehåll till alla delar: 1:0
Den 10 November; i anledning af väckt fråga om rättighet för Extra-Roterings-skyldige, att för sine nummer anställa Värfning inom Beväringen. 2:0
Den 17 - - - rörande jemnkning af Roieringen i Skåne, m. m. 5:o
Den 6 i denna månad; angående jemnkning af Roteringen vid Westerbottens Regemente; samt 87 4;o Den 17 i denna månad; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref, rörande jemnkning af Extra-Roteringen i Riket.
I anledning af väckt fråga om RustningsBesvärets, under krigstid, förändrande på det sätt, att alla timade förlaster och ornkostningar för Rustningen måtte af Stats-medlen bestridas , emot det att Rusthållarne, skyldigheten oberäknad, att, vid krigets uthrott, uppsätta tjenstbara karlar och hästar, betalde för hvarje år, sorn kriget varar utöfver det första, en viss summa, hvilken förslagsvis blifvit till 5a R:dr upptagen; håfve Yi, uti Skrifvelse af den 17 i denna månad, hos Kongl. Maj:t underdånigst anhållit, att Kongl. Maj;t med afseende å de skiljaktigheter vid åtgörandet af Rustnings-Besväret, till hvilka localen och andra omständigheter kunna föranleda, täcktes i Nåder låta utarbeta och vid nästa Riksdag för Riksens Ständer framlägga ett
Förslag till en sådan förändring i nämnde prestation under krigstid, sorn Kongl.
Maj:t i Nåder finner förenlig med Stats-Cassans bästa, samt med de
Rustnings-skyldiges skydd för oberäkneliga och möjligen förstörande lidanden och uppoffringar. §. 26.
Med anledning af åtskilliga väckta motioner om nödvändigheten att anstalter måtte vidtagne varda, till beredande af lindring uti Rust - 88 nings-Besväret vid de indeldta CavaUeri- och lill Infanteri förändrade f. d. Cavalleri-Regementeir. e, bafve Vi hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att en Beklädnads- och Bevärings-Direction må tillsättas vid hvarje Indeldt Cavalleri-Regemente, eller såsom särskild Corps organiserad del deraf, äfvensom vid de» efter träffade öfverenskommelser, nu såsom Fotfolk tjenstgörande f. d. Rytterier; Och åberope Vi Oss den Skrifvelse Vi, under denna dag och i förevarande ämne, till Kongl. Majit i underdånighet allålit.
Vidare och sedan Riksens Ständer, uti underdånig Skrifvelse den i3 Junii 1818, angående föreslagne ändringar i Beklädnadssättet vid de Indeldta Infanteri-Regementerne, anhållit, att vid nästföljande Riksdag en fullständig
Berättelse om verkställigheten måtte meddelas, på det Riksens Ständer kunde komma i tillfälle, att utlåta sig, huruvida någre förändringar i detta Beklädnadssätt vore af nöden, samt Kongl. Majit, genom Nådig Remiss af den 5 sistlidne April, till
Vårt Stats-Utskott öfverlem— nät Krigs-Collegii Berättelse örn hvad i sådant afseende blifvit tillgjordt m. m.; så och då Vi deraf inhemtat, att det år 18x9 antagna nya Beklädnadssättet vid Indeldta Infanteri-Regementerne varit mot afsigten fullkomligt svarande, håfve Vi ansett det samma böra än vidar© bibehållas.
I öfrigt bafve
Vi om ifrågavarande beklädnad förordnat, på sätt Vår underdåniga Skrifvelse af den xg i denna månad innehåller. 89 $• 27* Med den uti 87 och 88 §. $. RegeringsFormen
Oss förbehållne rätt, att, gemensamt med Kongl. Maj:t, stifta Allmän Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lag, sådan förut stiftad
Lag förändra och förklaring deröfver gifva, håfve Vi gillat och godkänt', såsom ständig Lag, följande dels Lagförklaringar och dels ytterligare Stadganden , hvilka Kongl. Maj;t, under den från sednaste
Riksdag förflutna tid och å nedannämnde dagar, i Nåder meddelat och utfärdat, nemligen : 1:0
Den 22 Januarii 1818; Bref till Bergscollegium ; genom hvilket Bref, uppå bemäldte Collegii underdåniga förfrågan, huruvida böter för försummadt upprop eller förfallolöst uteblifvande från Bergs-Tings-Rätterne antingen borde, på grund af Kongl. Brefvet den 10 November 1693, fastställas till lika belopp med hvad, för försummadt upprop eller förfallolöst uteblifvande från Lagmans-Rätterne, stadgas, eller, enligt Lagens föreskrift uti 12 Cap. 2 §.
Rättegångs-Balken, till lika med hvad, för ifrågavarande uraktlåtenhet å Parters sida vid HäradsRätterne, bestämdt är, Kongl.
Maj".t i Nåder förklarat, att, som de Stadganden, hvilka enskildt röra Berg-Verken i Riket, innefattade ämnen, som icke finnas intagne i allmänna Lagen, och Högstberörde Kongl. Bref af den 10 November 1693, angående beräkningen af böter för Parters uteblifvande från Bergs-TingsRätter, ej eller vore, genom något sednare förordnande, ändradt eller upphälvet; samma
Bref 9° alltså borde tjena vederbörande till underdånig efterrättelse. 2:0 Den 17 December 1818; Förklaring af 10 Cap. i §.
Jorda-Balken, o ra den, som annars Jord, Hus och Tomt sälja,, skifta eller förpanta kan; enligt hvilken Förklaring det med Lagens grund och mening instämmer, att, enär i stöd af ofvanåberopade klander anföres deröfver, att annor mans Jord, Hus och Tomt blifvit såld, skiftad eller förpantad, utan rätter egares öppna Bref och Fullmagt dertill, det icke är Domaren, om ock uppbud med laga stånd mellankommit, i sådant fall eller af utfärdad Fasta betaget, att, efter Lag och sig företeende omständigheter, pröfva en dylik talan, då i öfrigt den tid blifvit iakttagen, som i Lag och Kongl. Förordningen den r± Maji i8o5 föreskrifven är. 5:o Den 16 December 1819; CirculairBref till Hof- och Ofver-Rätterne, angående verkställighet af beslut i brottmål; uti hvilket Circulair-Bref stadgas, att, när en tilltalad, efter erhållen del af ett i afseende på honom gifvet Utslag, dermed förklarat sig nöjd, och vid ett sådant förklarande törblifver, samt fråga ej eller eger rum om högre ansvar, än hvartill dömdt blifvit, något hinder för verkställigheten af samma Utslag icke bör möta i den omständighet, att tiden till ändrings sökande ej förflutit, men att,, om den tilltalade, innan besvärstiden tilländagått, återkallar sitt förklarande, att han med Utslaget är nöjd, det ådömde straftet, icke kan, emot den sakfäldes vilja, verkställas 9i förr, än tiden till Besvärs anförande gått til* ända och laga kraft kommit å Utslaget. 4:o Den 21 Junii 1820; Bref till Hof-och Öfver-Rätterne, angående Straffet för andra resan föröfvadt inbrott; genom hvilket Bref stadgas, att Kongl. Brefvet den 1 April 1773 och Förklaringen deröfver den 3o i samma månad och år, böra sålunda förstås, att den, som en gång lidit straff för inbrott, men åter för andra gången, i afsigt aft stjäla, med en sådan förbrytelse beträdes, skall, utan afseende på värdet af det tillgripna , vara, i och för sjelfva inbrottet, förfallen till det i 1773 års
Bref utsatte 2:ne års arbete, Mannen å någon Kronans Fästning, och Qvinnan å Tukthus. ö:o Den 27 October 1820; Circulair-Bref till Hof- och Öfver-Rätterne, angående åtskilliga omständigheler i afseende å böters förvandling i kroppstraff; uti hvilket Bref, under åberopande af 20 Cap. 4 §., 52 Cap. 1 §.
Rättegångs-Balken och 1 Cap. 1 §. Straff-Balken, samt Kongl. Brefven den 11 Junii 1740 och den 5 Februarii 1768 förklaras: 1:0
Att den målseganden medgifne rättighet, att efterskänka sin andel i böter, som för bristande tillgång förvandlas, ej bör sträcka sig till allmän åklagare; men då målsegande, som sjelf angifver och utförer saken vid Domstol, har rättighet att eftergifva, eller träffa öfverenskommelse om sin Tredjedel af böterne, och kroppsplikten i sådant fall inskränkes till Två Tredjedelar af den , som svarar emot hela bötes-beloppet, följer deraf, att, om målseganden har större andel af böterne och eftergifver den, 92 bör kroppsstraffet minskas i samma förhållande,' som är emellan målsegandens andel af böternq och hela botes-beloppet. 2:0
Att en sådan minskning får ega ram, oaktadt målsegandens bevis om dess andels godtgörande eller eftergift , icke före böternes förvandling, vid Domstolen, utan först, vid dea sakfälldes införpassande till Läns-häcktet, företes hos Kongl.
Maj;ts Befallningshafvande, hvilken då eger alt, i förhållande till målsegandens andel i böterne, bestämma minskningen i kroppsplikten och den till verkställighet befordra. 3:o Att vid Lagens stadgande om högsta och lägsta kroppsplikt bör förblifva, utan hinder af den ändring, sorn, genom målsegandens eftergift, kan tillkomma; men att, när det genom eftergift minskade straffet ej svarar emot jemnt antal af dagar, bör, utan tillämpning af det i 5 Cap. 4 §.
SlrafF-Balken bestämda dag-: tal, kroppsstraffet, i förhållande till målsegandens eftergift, förminskas, samt, i händelse det derefter icke skulle uppgå till jemnt antal af dagar, beräknas efter den grund, som 5 Cap. 1 <jj.
Straff-Balken, i afseende på förvandlingen af spö- och ris-straff, gifver vid handen. 6:0
December 1820; Bref till Svea och Götha Idof-Ratter; hvarigenom, uppå Ju~ stitiae-Canzlers-Embetets hemställan, är vordet erinradt, att som, utom vid de händelser, då a Lag och Författningar särskildta Stadganden äro meddeldte, Lagen i öfrigt icke medgifver något annat tvångs-medel för gäldenär, hvilken saknar tillgång att sin skuld betala, än bysättning, vederbörande alltså borde iakttaga, att arbete 93 icke varder denne gäldenär ådömdt, i annat fall, än då sådant, enligt 16 Cap. Handels-Balken , eger rum; samt 7:0 Den 5 December 18215 Kungörelse angående hvad, genom Convention emellan Kgl. Maj:t, samt Flans Maj:t Kejsaren af Ryssland, den 17 Januarii samma år, blifvit öfverenskommet om brottmålens behandling, å ömse sidor om Riksgränsen. §. 28.
I den ordning, Regerings-Fortnen foreskrifver, håfve Yi, dels på grund af Kongl. Muj:ts Nådiga Propositioner, och dels med Kongl.
Maj-.ts på Riks-Salen aflemnade Nådiga samtycke till de af Oss i underdånighet ingifne Förslag, beslutit följande förändringar, tillägg eller förklaringar af Allmänna Lagens Stadganden: Jorda-Balken.
4 Cap. 2 §.
4 Mom. innehållande den föreskrift, att Fastebref ej må utgifvas i Staden förr, än Säljaren sjelf, eller genom Fullmägtig, inför Rätten, handsträckning gjort och tillstått köpeskillingen betald vara, kommer att upphäfvas.
Byggningci-B cilken.
Vid 25 Cap. 1 §. tillägges: ”Samma
Lag ”galle äfven för väg till Hamn, Lastplats, Varu”Nederlags-plats, samt emellan Segelleder, Båt”ledcr och Flottleder, äfvensom för väg till alla g4 ”sådana ställen, der vägar pröfvasvara, för Va”ru-transporter, af allmän nytta och nödvändighet. ” Missgerning,*;-Balken. 45 Cap. kommer att till dess öfverskrift och 2 §. förändras sålunda: XLV Cap. Om den, som svikeligen drager till sig Rro~ nans ingäld; Sa ock om Uppbördsman eller annan Ernbets- och Tjensteman förskingrar medel, som han i och för Embetet eller 1 jonsten emottagit. 2 §.
^Griper någon till medel, vare sig ”Kronans, Städers, Menigheters, eller Enskildes, ’’dem han i eller lör Embete eller Tjenst, till ”förvarande, förvaltning eller redovisning emot”tagit, och dem förskingrar, miste Embete eller ”Tjenst, förklares ovärdig, att i Rikets tjenst vi”dare nyttjas, och strafles med fängelse och ”tjenligt arbete, i Ett till Två år, då det till— ”gripna är under eller till Ett Tusende daler; ’’med arbete å Fästning, i Två till Fem år, då ”tillgreppet är öfver Ett Tusende till Tre Tusende daler; i Fem till Atta år, om det går ”öfver Tre Tusende eller till Sex Tusende da”ler; i Atta till Ellofva år, om det går öfver ”Sex Tusende eller till Aderton Tusende daler; ”i Ellofva till Fjorton år, om det går öfver ”Aderton till Sextio Tusende daler; i Fjorton ”till Sexton ar, om det går öfver Sextio Tu - 95 ”sende eller till Etthundrade Åttatio Tusende ”daler, och derutöfver.” ”Rymmer någon med uppbörd eller andra ”sådane medel, som förr sagde äro, straffes han, ”då han ertappas, med
Fem års arbete å Fästning, utöfver hvad ofvan sagdt ar.” ”Vid Fängelse- eller Fästnings-siraffs bestämmande i de fall, då korrtåre eller längre ”tid derföre satt är, pröfve Domaren om till”greppet af slöseri eller vårdslöshet fÖranledt va”rit eller ej; Så ock om andra omständigheter ”till strafftidens förkorrtande eller förlängande ”inom de stadgade gränsorne verka kunna.” ”Hvad tillgripet är skall återgäldas med Sex ”af Hundrade i ränta; Yppas brist deri, eger ”den, från hvilken tillgreppet skett, sedan den ”brottslige straffet undergått, samma rätt till ”hans person, som Lagen i allmänhet tillägger ”Fordrings-egare, i anseande till deras Gälde'”tiärer. ” r Tits bkn ings-B cilken, 1. Cap. 8 §. upphäfves. 2. Cap. i och 2 §.
§. skola erhålla följande lydelse: §. i. ”Hos Konungens Befallningshafvande ”må man föreställa sitt ärende mundteligen, ei”ler genom en korrt skrift; och lägge Konungens Befallningshafvande den, som sökes, viss ”dag före, att therå svara.
Ej måge sedan fle”re skrifter vexlas, ther Konungens Befallningshafvande ej finner nödigt, att fordra vidare ”upplysning i Saken.” 96 §. 2. ”Staller ej den, som sökes, den för”drande tillfreds, innan förelagd tid, eller mö”ter med svar, njute den Sökande sin rätt, ef”ter de skäl, han uppter.
Är den, som uteblef, ”dermed missnöjd, och menar sig vara för när ”skedt, stånde honom fritt, sedan den, som vunnit, honom Utslaget kungjort, att visa sine skäl ”i Hof-Rätten, inom den tid, sorn i 9 Cap. 1 säges, och der saken återvinna; dock gånge ”utmätningen ej dess mindre för sig, och varde ”godset i taka händer satt, det den fordrande, "mot full borgen, lyfta må.” . V. Rättegångs-Balken. 1.
Cap. 1 §. kommer att lyda sålunda: ”Förste
Domstol å Landet är Härads-Rätt; ”der dömmer Häradshöfding med Tolf Bönder, ”sorn i Häradet bo, och dertill valde äro.
De ”Tolf kallas Härads-Nämnd.
Då ledigt rum i ”Nämnden fyllas skall, varde i den eller de Sock”nar, för hvilka ledigheten inträffat, Val hållet ”af de derstädes bosatte Bönder, å dertill Fjor”ton dagar förut utlyst Socken-Stämma.
Ej må ”annan dertill väljas, än den, som är välfrägdad ”och 2Ö år gammal, och den, som de fleste rö”sterne erhållit, vare såsom Nämndeman ansedd. ”Vid Valet ege hvar Bonde lika röst, ehvad han ”större eller mindre hemman häfver.
Uppstår ”fråga om den valdes behörighet, eller om Va”let rätteligen skett, gifve Härads Rätten Ut”slag deröfver, och gånge det Utslag i verkställighet, ändå att klagan i högre
Rätt föres. ”Den, 97 ”Den, som kallad varder, att i Rätten sitta, på ”sätt nu sagdt är, vare pligtig, att minst Två ”år den tjenst förrätta, der han ej från Orten ”flyttar, eller eljest gitter visa sådane hinder, ”att Rätten pröfvar skäligt honom dessförinnan ”entlediga.
Ej skall dock den, som öfver 60 år ”gammal är, emot sin vilja till Nämndeman ”väljas; ej elier vare någon, som ur Nämnden ”afgått, skyldig alt låta sig åter inväljas förr, ”än ordningen ånyo till honom kommer, sedan ”de öfrige, som väljas kunna , för Socknen Nämndemän varit.” Samma Cap. 10 §. blifver af följande lydelse: ”Nu häfver Lagman eller Häradshöfding ”förfall, att han sitt Embete ej förrätta kan, ”kungöre det Hof-Rätten.
Pröfvas det lagligt, ”förordne Hof-Rätten en skicklig man, som ”Embetet i hans ställe förestår.
Lag ”vare om Borgmästare, der Rådstufvu-Rätten, ”utan honom, ej Domför är.
Häfver Nämndeman förfall, och varder förthy Härads- eller ”Lagmans-Rätt ej Domför, eller saknas eljest ^'fulltalig Nämnd, i andre fall, än det, som i ”i5 Cap. 4 §. säges, kalle Häradshöfding eller ”Lagman, af de Bönder, sorn närmast bo. en ”eller flere, efter thy, som behofvet fordrar.” Hos Kongl. Maj:t håfve
Vi jemväl i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes, vid utfärdandet af näst föregående Lagförändring, i Nåder förordna, det Tings- och Härads-Rätterne böra, sedan Tingslagets eller Häradets Innevånare blifvit hörde, och nied afseende å hvad af dera kan varda andraget, så reglera, att skyl - 7 9« digheten för vissa Socknar eller delar af Tings* laget eller Häradet, att utse Nämndemän, varder bestämd, dock utan ätt någon föreskrift härom ‘kommer, att uti förenämnde LagfÖrändring inflyta. 12 Cap. 2 2 Mom. får följande lydelse: ”Kominer hvarken Kärande eller Svarande ”å Landet, innan Tingets slut, eller i Stad in~ ”nan Rättegängstimman ute är, bote hvarthera ”dubbelt.”