Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För hvarje medföljande person 10 R:dr.; men intilldess Hästhandlares och Glasförares frihet att resa omkring i landet varder genom Författningar dem betagen, kan Utskottet ej medgifva hvad Herr Grefve H. Gyllenborg yrkat, att afgiften för dessa personer bör försvinna och uteslutas, 3 §•
Dm 17 Juli. *433 3 §.
Anmärkningen från Vällofl.
Borgare •
Ståndet rörande åboer på Kronohem-, man, att orden; med dem jemförliga med iifstulsstädja etc., bör förändras till: dem som innehafva lifstids-stdäja, godkännas såsom bidragande till mera tydlighet, och blifver redactionen alltså följande; Aboer å Krono-hemman med åbo-rätt samt pä. jlnneXe- Mensal• och Stom • hemman, jemte alla andra som innehafva lif stids-städja, erlägga enahanda Bevillning såsom vore de jord-ägare etc. 3 Morn.
Den af Herr Grefve Henning Gyllenborg gjorde erinran, att särskilta Bevillningen för Rust - tjenst marker borde förfalla, i betraktande deraf, att Bevillning för sjelfva jorden särskildt utgöres efter dess värde, äger oskiljaktig gemenskap med det i Bevillnings-Utskottet väckta påstående,att den tillika stadgadeafgiften förinsockne hemman i vissa Provinser borde försvinna ; men som,för att förekomma det en dubbel Bevillning ej måtte falla på ett och samma föremål, Utskottet föreslagit att vid ali egendoms-taxering, bland annat äfven afseende bör göras å jordens onera, samt rusttjenst Bevillningen utgör ett onus, hvilket, då det städse varit ansett såsom af grundskatts natur, lika litet hädanefter som tillförene kan från jorden skiljas, och följaktligen måste vid värderingen såsom sådant afses, så har Utskottet ock varit angeläget, att medelst berörde föreskrift vid värderingen förekomma allt lidande genom bibehållande af Rust-tjenst Bevillningen; hvaremot anmärkningen från Vällofl.
BorgareStåndet, emot sjelfva ordtermerna, att af giften upp - J434 Den 17 Juli. upphör till hälften, dä Rustningens uppsättande af Konungen anbefalles, medgifves förtydliga meningen , sa att i stället bör inflyta:
Denna afgijt upphör till hälften dä Rustningen uppsattes. 4 § 4 Mom.
Under åberopande af Höglofl.
Oeconomie Utskottets Betänkande af den I sistl.
Juni , som , angående Skäl-Vestgöthar, bland annat innehåller , att en dryg Bevillning försätter deni i nödvändighet, att för densamma med oloflig handel taga sig ersättning, har Hederv.
Bonde Ståndet ansett den emot år 1813 nu föreslagna tillökningen i deras Bevillning obillig och yrkat densamma böra nedsättas, om ej helt och hållet upphöra för dem , då de endast handla, ined egna producter.
Bevillnings-Utskottet har deremot Funnit, att om endast egna producter utgjorde Skål-Vestgöthens föremål, för dess kringresor i Bandet, blefve tiden bättre och mera lönande använd vid jordbruket i deras ort, och att följaktligen i 18 i 2 års
Bevillning nu gjorde förhöjning möjligen torde bidraga till inskränkning af deras resor, hvilka genom handeln ej litet orsaka yp pighet, i synnerhet bland tjenstefolk; men sorn Hederv, Bonde-Ståndet sådant oaktadt påyrkat nedsatt» ning i den upphöjde Bevillningen; så har Utskottet, endast i afseende härpå, velat tillstyrka, att upphöjningen må förfalla och att den Bevillning skall fortfara, hvilken 1812 blifvit af Biksens Höglofl.
Ständer godkänd, hvarunder Utskottet likväl icke ansett sig böra densamma nedsätta och än mindre Bevillningen alldeles borttaga. X följd häraf och derest denna nedsättning - Den 17 Juli. 1435 sättning af Riksens Högloft.
Ständer godkännes, kommer Bevillningen för Skäl Vestgöthar, sam idka Gårdfari-handel , att indelas i 4 classer, nerri ligen s Första Classen - - * 15 R:dr, Andra Classen - ;<• •• jo. -r— Tredje Classen - - - 5 Fjerde Classen - - - 3 « Vid 5 Morn. har Herr Grefve Henning Gyllenborg anmärkt , att sorn Rotering» skyldigheten, der den utgöres, ärligen skall vida öfverstiga beloppet af 13 R dr, sorn blifvit hestäindt förde hemman, hvilka från Rpte-afgift njuta frihet, så borde ock berörde afgift i män deraf höjas.
Detta belopp är likväl enahanda med hvad ar 181? blifvit stadgadt, och något ökadt behof har ej föranledt till afgiftens förökande.
I öfrigt och sorn Roterings-skyldigh ten är i särskilta orter olika tryckande, i anseende till ett mera eller mindre inskränkt antal hemman, som i hvarje Rote deltager; sa saknar Utskottet ali förnyad ledning för ett annat omdöme, än sorn år 1812 i denna del bestämt Riksens Högloft.
Ständers, eget Beslut.
Genom bifall till den anmärkning, sorn vid samma Morn. blifvit gjord hos, Vällofl BorgareStåndet , otn redactionens föreslagna förändring, angående RegementsOfficeraie-bo,ställens skyldighet att i krigstid vidkännas enahanda Rotefnhets-afgift, skulle den orättvisa komma att äga rum, att afgift stadgades, äfven af CompagnieChefs-boställe > som af Regements officerare in9§hafvas, då likväl enligt gällande Författningar till Den 17 Juli. till och med Capitains boställen å‘ro från extra roterings-skyldighet fritagne; hvarföre ock nödigt är, ätt genom benämningen af Regementsofficers Stabs-boställen utmärka, hvilka de boställen äro som bora afgiften erlägga, hvadan redactionen kommer att blifva följande:
Äfvensom Regements- Officers-Stabs-boställen , intilldess att extra rotering af dem utgöres etc.
Vid 6 Mom. i denna angående den Arrendatorer ålagda afgift för brukoingen af andras hemman, har Herr Grefve Henning
Gyllenborg anmärkt, att då Bevillning utgöres a£ ägaren till hemmanet, borde i en tid, då Landtbruket lider och tarfvar hjelp, detsamma icke betungas genom Särskild afgift af Arrendatorn, hvarföre ock Herr Grefven yrkat att arrendators afgiften borde försvinna.
Likasom andra personer blifvit ålagde afgift för den rörelse och näring de idka, samt arbetsfolk å Landet och i Städerna, i anseende till den förtjenst de genom deras arbete sig förvärfva, och hvilken sednare afgift Herr Grefven sjelf, såsom förut är anteknadt, för Arbetsfolk i de större Städer ansett böra höjas; så har Utskottet lika litet nu, som Riksens Höglofl.
Ständer sjelfve år 1812, kunnat fritaga Arrendatorer från den pligt, att till Staten contribuera af den förtjenst de under Statens skydd sig förvärfva; och då, enligt I&13 års General-Sammandrag af berörde års Bevillning, afgiften af Arrendatorer och Hemmansbrukare uppgått till 68,878 R:dr 36 sk. 2 r:st, och af Utskottet ingen lämplig utväg är känd, att sätta annan afgift - Den 17 Julié >437 gift 1 vederlag; nödgas Utskottet förblifva vid dess redan härom gjorda Förslag; hvarvid dock det billiga afseende å Jordbrukarens behof blifvit fästadt, att Arrendatorers minimi afgift blifvit fran sjettedelen nedsatt till åttondedelen af ägarnes egna Bevillning; äfvensom Ulskottet nedsatt Bevillningen för dem sorn bruka arrenderad jord från XF till en af ägarens Bevill ning.
Hvad åter angår den från Vällofl.
Borgare'
Ståndet gjorda erinran, alt den föreskrift måtte bibehållas, som i afseende på beräkningen af Arrendators-afgiften år 1&12 blifvit antagen, nemi., att vid värderingen af hus och åbyggnader, för att bestämma Arrendatorns afgift, inga andra hus skulle komma i betraktande, än de byggnader Arrendatorn för egen räkning och egendomens skötsel begagnar; så får Utskottet förklara anledningen till uteslutandet af beörde föreskrift bestå deruti, att då, vid värdering af Åbyggnader på Fandet, hvarken värdet af deras byggnads kostnad eller BrandAssecurance-beloppet får i annan måtto ingå i beräkning, än så vidt de i jemnförelse till ett lika godt hemman, med en sämre Åbyggnad, kunna till värdets förhöjande bidraga , så skulle genom ett särskildt afdrag å värdet för vissa hus, berörde princip försvinna och värdet å byggnaden, särskilldt uppskattad, m öjel igen kunna anses till högre belopp, än hvad det verkat å sjelfva hemmans värdet, samt, i enahanda följd, föreskriften om Arrendatorns afgift illuderas; vid hvilket förevetande
Utskottet ansett ledande till irring, att den anmärkte, men uteslutne föreskriften bibehålla.
Via 7 Moni. är af Herr Grefve Henning
Gyllenborg anmärkt, som skulle afgifien af Inspector er , Fogdar och Fattare vara bestämd efter hemmantalets belopp, hvilket enligt förmenande Forde rättas, sä, att afgiften ej måtte ägä rum , da en sådan Tjensteman ej vöre antagen; och af Herr Doctor Stenhammar, att berörde
Be* vallning borde bestämmas till vissa Procent af den egendoms värde han förvaltar; mén då Utskottet föreskrifva att de föreslagne åtta Glassér* ne bördé tillämpas efter betydenheten af den e* gendom nämnde Betjente förestå, samt deri befattning och lön de njuta, så förinodar Utskottet ätt Taxeringsrnännen ilka litet i detta, sorti i andra fall * dér tillämpning af Glassér äger rum, skola finna någon villrådighet for deras fattande resultat.
Deri af Hedervätda Bonde-Ståndet yrkade förändring i början äf 7 Mom. hvarest ordell lyda: 1 öfrigt betala efter denna Artikel arbetsfolk, som vunnit tillstånd att utan ständig årstjenst och lön arbeta för dagspenning, till följande redaction: 1 öfrigt betala efter denna Artikel arbetsfolk, sam ej innehaft torp, trien vunnit tillstånd ,• att utaii ständig ärs-tjenst cth lön, arbeta fot dagspenning dre. finner Utskottet skäligt antags, såsöra ledande till mera tydlighet och uttryck af sjelfva meningen; äfvensom att, rörände Bevitlningen för Utjordar, tillika bör införas Vrfjellar, och att då utrönt är, att särskilita Utjordar, i synnerhet tillhörande Kyrkor, finnas , hvilka ej till Kyrkorna kunna tåla en afgift af 16 sk., bör äfven den stadgade Minimi afgiften iö sk. uteslutas, och Den 17 Juli. ‘439 ech afgiflen följäkteligen bestämmas efter egendoms värdet, Jika med hvad rörande annan jord stadgadt är. 4 '§.
Borgare-Ständets anmärkning vid 4 Mom.
Om Alun • att orden oberäknadt särskild
Sjö tuli för hvarje utgående turina', borde utgå; kan Utskottet intet billiga, heldst samma, från I;8I2 års Eevillnings Stadga bibehållna, ords uteslutande skulle kunna gifva anledning till villrådigt omdöme om Sjö-tullens fortfarande tillvarelse å denna Artikel.
Af Hedervärda Bonde-Ståndet är yrkadt, att Grufvor måtte från Bevillning uteslutas, derföre att andelar uti dem anses såsom lösören och att de tillförene icke någonsin varit med särskilld Bevillning belagde; i anledning af hvilket yrkande Utsokttet funnit skäligt sitt stadgande angående Grufvor i så måtto förändra att För Grufvor skall betalas fem procent af den inkomst de igenom Malmens afyttring anses inbringa åt sina ägare.
Sedan Utskottet från de i 1812 års Stadga fastställde 16 sk. i Bevillning, för hvarje till. verkadt centner krut, nedsatt afgiften till 12 sk., hafva Friherre Stael von Hollstein och Herr Marks von Wurtemberg samt i Vällofl. BorgareStåndet Herr Lagman Rönnqvist yrkat en ytterligare nedsättning å hvarje centner till 6 sk., på det
Krutbrukens innehafvare måge undgå , att för det öfverskjutantje beloppet söka sin ersättning af Kongl Maj:t och Kronan, som, i de upprättade contracter om krut tillverkningen, beräknat Bevillninge» endast till 6 sk. af hvarje ueutner.
Bevil!- 144» Den 17 Juli. Bevillnings-Utskottet, som i anledning a£ berörde anmärkningar närmare granskat denna fråga, finner, efter det deruti nu utredde förhållande, vara vida hällre att nedsätta afgiften till de vid contracternas upprättande afsedde 6 sk., än att genom beloppets upphöjande gifva anledning till tvist med Kronan om skade-ersättning; och antager alitsa i denna omständighet hvad af nämnde Krutbruks innehafvare är yrkadt samt af Vällofl.
Borgare-Ståndet i dess anmärkningar understöda fi §.
Borgare-Stån* dets väckte påstående att r8ta års Redaction af detta Moment borde heldre bibehållas, än den, som nu blifvit föreslagen, anser Utskottet icke nagla gällande skäl vara anförda , heldst meningen ulan ali tvetydighet är densamma , att då af fastigheter efter deras värde, samt af bandel, näring och rörelse efter inkomst, Bevillning utgår, utan allt afdrag för gäld, så kun* na intecknade eller i rörelse instuckne capitaler icke till Bevillning särskilldt upptagas, såsomen* ligt ofvanberörde grund redan till Bevillning beskattade, hvaremot afsigten med samma Stånds erinran , att
Bevillnings-afdraget bör finnas antecknadt å hvarje skuld sedel, sorn inför Domare eller Executor uppvises, anses derigenom Jeunna främjas, att vid stadgandet, det låntagare, som ej njutit afdraget till godo, är berättigad till Uaga renta för beloppet af hvarje års afdrag, från den tid, då det rätteligen bordt honom tillgodo räknas, följande tillägg göres:
Domare och Executor åligger alt, dä tvist eiler Lagsökning uppstår, 1 Den l? Jiltté 244!
Star, stalla sig stadgandet derom till noga ef leträttelse.
Vid det i samma Moment
Fortsatta stadgande om förhållandet då fordran i Concourä utsökes, har väl Biskoppen Herr
Doctor Faxe förment att en Borgenär under Concours Edea icke borde bestyrka Bevillnings-afdragets verklighet, på den grund att beskaffenheten deraf lätteligen kunde hans minne undfalla, men da ett slikt stadgande icke kan äga någon retroactiv verkan å den nu förflutna tiden, utan blott äger tillämpning för den kommandet och Gäldenärens rätt att njuta afdraget till godo, bör göras gällande genom alla tillgängeliga utvägar* i synnerhet i anseende till den Borgenär sota skulle kunna tilltvinga sig ett qvitto for afgiften, utan attUikväl Gäldenären njutit den till godo, så anser Utskottet sig icke kunna förändra dess härom redan författade Förslag, och härigenom tror Utskottet sig äfven hafva besvarat de af Herr Prosten Blomdahl och Herr Biskoppen Doctor Almqvist gjorda erinringar ejnot liqviden imellan Uåntagare och Långifvare* afven sorn hvad, jemte dem, både Herr Grefve Henning Gyllenborg och Herr Munck af Rosenschöld framställt, angående Låntagares pligt* att sjelfve erlägga Bevillning af deras inkomst* icke . kan i Utskottets Beslut till ändring föranleda i synnerhet, som sådant skulle strida emot den för Bevillningens utgörande i allmänhet laggde grund* hvaruti lika litet i anseende till Långifvare som alla andra något undantag kati äga rum. 5;te Mandet• 18 !• 182* OtÄ 14.42
Om icke det föranledde till ett större onug för Gäldenärer, som häfta för gäld till fromma Stiftelser, än för Gäldenärer' till enskilta personer, att fritaga lån af fromma Stiftelser från ersättning till Gäldenären för den afgift som å deras utläningar belöper, så hade Utskottet icke dragit i betänkande , • att enligt hvad Herr Biskoppen Doctor Faxe yrkat, befria fromma Stiftelser från en slik ersättning, men vid ett sådant förevetande kan något undantag från deri. allmänna regien icke äga rurr.; likväl och i anseende till Herr Biskoppeif Friherre Mörners väckte, och af Högvördiga Prest-Ståndet understödde erinran, finner Utskottet med bibehållande af Gäldenärers Lagliga rätt kunna förenas den förändring och jemkning i Utskottets förra Förslag, att nemligen rente afdraget för Bevillningen a Låntagna Capitaler icke må äga rum , så vida rentan blifvit utfäst till mindre belopp än 6 procent; samt att, i anseende till de Lån Riksgälds-Contoiret upplager, ehvad rentan är högre eller lägre, icke något Bevillnings-afdrag derå må äga rum.
Borgare-Ståndets erinran, att utom Sjö-Assurance-Contoiret äfven finnas andra dylika Associationer, hvadan förhållandet med deras beskattning bör vara enahanda, anser Utskottet att der fråga är or» Sjö-Assurance-Contoirets
Bevillning bör tilläggas Associationer.
I öfrigt har väl från Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit yrkadt enahanda ordning för de Särskildta Mornenterna i denna §. som i I8I2 års Stadga SUSI Den 1j Juli. *445 Stadga är iakttagen; och att tili följd deraf det Moment, hvari förordtlafi j att deri särSkillia Bevillning sorn utgår af Vinst-medel böf iririehållas der Utdelningen sker elier äfkästningeri och .Virlfctfen Utfaller, trien sorn dettä äilftiähriä stadgande gäller för ali Bevillning af dylik egenskap
Och foljäkteilgéh äger tillämpning till ailä de inrättningar sorn i de sist antecknade Mditiéhterna Upptagas; så har ock detiä foranledt Utskottét, att förflytta berörde
Morriént till sidtet af $ dock medgifves den förändring i Kedactionen att i Stället för ordéri : kommande denria Särskilta Mevillnihg dre. må införas: kommande ali sadan Bevillning att innthailak <1?t. 7 §.
Vid dénrja §. är af Herr ÅsSésSörn vori Schantz deri anmärkning gjord , ätt genöni den stadgade Bevillnirigen ; 10 procent af Fidei Comrriiss sorn hädanefter stiftas^ den olägenhet kari uppstå att en Fidei-ComniiSsariö, sorn Sjelf vore medellös och hvilken af första årets reveiiiie icke kuride förvänta sig hvad tili Bevillningéri Utgick, vörö blottställd i anseende till Pidei-Cöfnmissets bibehållande ; hvilken olägenhet utari Kronans lidande kunde defigériörri förekötnmas; ått äfgiftert blefvé på fern åt' fördelad, så att blott två procent kdirime årligen alf erläggas.
Utskottet anser likväl ingalunda vara ätt befara det eri Fidei Commissarie skulle genom afgiftens utbetalande på eri gårig sättas i riågöti förlägenhet och saknar följaktéligera skäl, ått å än märkningen göta något afseende.' i Ärf0 1444 Den 17 Juli. 3 Art.
Hos Samteliga Respectiva Riks-Stånden hafva, på skiljaktigt anförda skäl, anmärkningar blifvit gjorda rörande den i 3 Art. bestamda fyllnads-afgift till ersättning for Bränvin® Consumtions och Landt-Tulls-afgifterna, hvartill äfven den för hundar bestämda afgiften blifvit anslagen, varandes olika meningar framställda både om de förr projecterade afgifternas tilläm» pelighet och om deras fördelning.
Härvid får Utskottet meddela den upplysning , att den särskilta del i Landt-tullsersattningen till 150,000 R:dr , som vid 1812 års Riksdag blifvit Städerna enskildt såsom Salu-Ao cis och Qvarntulls-afgift påförd , och till 30,000
B:dr beräknad , icke ingått i det nu föreslagna sättet för Landttulls-ersättningens gäldande, utan enskildt åligger Städerna hädanefter såsom hittills att betala, hvadan ock genom den öfriga summans fördelning ej större lott blifvit på Landet beräknad , än derå med 60,000 R:dr varit lagd.
Men som, enligt hvad från Hoglofl.
Stats-Utskottet nu mera blifvit tillkännagifvet, bevillningssumtnan kan nedsättas 150,000 B:dr mindre än hvartill den förut under Riksdagen provisoriskt blifvit uppgifven, hvarigenom Bevillnings Utskottet alltså blifvit det önskade tillfälle beredt, att projectera jemkning och mindskning i den redan gjorda fördelningen deraf, så anser Utskottet lämpeligt att låta försvinna ej mindre Tredje delen af de i Tredje Artikeln 1 §. stadgade 6 sk. å hvarje Bevillnings R:dr, sorn erlägges efter Den 17 Juli. 1445 «fter a Art. än hela den i samma Artikels a §. utsatte personella afgift äfvensom den i a Art. för Hundar äsatte afgift , och kommer i följd häraf 3 Art. att lyda som följer: 3 Art.
Fyllnads Afgift:
Denna afgift kommer att utgå till fyllnad i Stats- behof vet såsom ersättning för Bränvins Consumtionen och Landt-tulls Bevillningen med 4 sk. af hvarje Riksdalers Bevillning, och i lika förhållande för ett mindre belopp som taxeras efter 2 Art. och påföres särskildt för hvarje egendom och Löninkomst.
Den äger dock icke rum å nedantecknade af gifter dre.
Utskottet förmodar att, genom denna förändring, alla de Anmärkningar måge kunna anses förfallne, som i öfrigt hvad denna Artikel angar blifvit gjorde. 4 Art. 1 §.
Emedan, på sätt i Vällofl.
BorgareStåndet är anmärkt, särskildt är förordnadt huru förhållas bör med Mantalsskrifningar i Götheborg, så anses nödigt, att sådant bestämmes genom följande Redaction i I Mom, Med Mantalsskrifning i Stockholm och Götheborg förhålles efter hvad särskildt derom stadgas.
I öfrigt anser Utskottet att hvad Herr Professorn Eorssell yrkat om Ecclesiastik-Statens personer - Dea 17 Juli. sonef, det de böra maptalsskrifvas vid elen Lägenhet, dit de den I Maj följande äret tornina att flytta, hvilket äfven Herr Prosten Wickblad Utsträckt i allmänhet tilj alla personer sorn flytta frän ett till annat ställe; vara af Herr Prosten Thyselius, enligt Högv. Prest-Ståndets Protocolij behörigen vederlagdt och således ej erfordra något vidare syar.
Vid b Morn-, som Innehåller atf enär större eljer mindre del af en Sockens innevånare bonäs Mantalsskrifne i ett annat distnct, bör ett af vederbörande Pastor vtndertecknadt Utdrag af Husförbörs-hoken till nödiga upplysningar företes , har i Högyöidiga Prest Ståndet blifvit yrkadt det tillägg, att berörde Utdragborde genom, $ockne-inrievåriarnes försorg företes vid Mantalsskrifningen ; men emedan en sådan förbindelse innefattar en Embets-åtgärd, hvilken Presterskajtet i stället för egen inställelse vid Mantalsskrifningen ofelbart aUgger iakttaga» och destomindre kan de Skattskyldige åläggas,, sorn densamma visserligen skulle hos dem komma i förgätenhet , enar de deraf hvarken hafva att vänta nytta eller skada, ty kan anmärkningen i denna de| af Utskottet ipke godkännas, 2 §.
Herr Doctor Ekelunds i Högvördiga Prest-Ständet yäckta motion att Beredn ings-Comittéerna a Landet made försvinna , anses vara af hera Ledamöter |norn samma Stånd vederlagd pch trafvar således, icke atf af Utskottet besvaras, 8 §, 2 Morn, Enligt hvad Herr Prosten palle föreslagit, atf i de Kungörelser Konungens Befallningshafvande utfärdar om Beredaings-Co mit - Den i 7 Juli. 1447 rnitéernas sammanträden bör till verderbörandes underrättelse införas de föreskrifter, hvilka skola lända Beredniijgs-Comitéen till efterrättelse, anser Utskottet följande redaction af 3 Mom. va* ra tillämplig.
Konungens Befallningshafvande bestämmer , sa fort sig göra later , Terminerna för BeredningsComitéernas sammanträden.
De Kungörelser, kvilia härom inom hvarje Fögderi utfärdas och upplåsas , skola innehålla tydliga föreskrifter otti de uppgifter, hvilka de Skattskyldige åligger, att vid Berednings- Cornittéen afgifva och hvad af Comitéen sjelf vidare iakttagas bör. 4 Morn.
Af den anledning att besulne personer inom hvarje Socken icke allestädes skola vara att tillgå af alla klasser och ej eller inom den nästgränsande Socken, anser Utskottet att då besutne personer i berörde måtto saknas , må till Ledamöter i Berednings-Comitéen vid slik brist äfven inväljas sådana personer, som, inom Socknen boende, äro stadde i Kgl. Maj ts och Kronans Tjenst. 6 Morn.
Bevillnings-Utskottet anser af stadgandet i 6 Morn.
, att flera Socknar inom ett större eller tvä mindre Pastorat är tillåtet förena sig om en Berednings-Comitée, vara en ofelbar följd att .Berednings-Comitéen icke i annat än detta fall må utom Socknen hållas.
I anseende till Herr Prosten Blomdahls yrkade förbehåll, att denna föreskrift måtte varda till i* akttagande närmare bestämd, finner Utskottet vid slutet af berörde 6 Mom. följande tillägg böra äga rum: ”Endast i det fall som, ofvan nämnt - Den 17 Juli.
Iiämnt är md Berednings■ Comittée hälla dess sammanträde utom Socknen.”
Enär ulan hinder af hvad i 12 Mom. stadgas, atf Hemmans-ägare böra det varde uppgifva, hvartill de anse deras egendom böra uppskattas, det blifvit lemnadt Berednings-Comitée i det efterföljande 16
Mom, öppet, att utan hinder af det således uppgifna värdet höja, men icke nedsätta detsamma, i enlighet med de upplysningar, som angående rätta värdet kunna inhämtas; sa anser Utskottet sig icke kunna i anledning af Herr Grefve Henning
Gyllenborgs gjorda hemställning, att ägarens skyldighet till värdets uppgifvande måtte försvinna , tillstyrka någon förändring i hvad derom nu lika sorn förr blifvit forordnadt.
Af särskilta
Ledamöter inom Höglofl.
Kidd. och Adeln, samt Högvördiga Prest Ståndet, äro i anseende till Hemmans värdering å Landet, åtskilliga anmärkningar gjorde, nemligen: af Herr Grefve Henning Gyllenborg, att Hernrnapens areala rymd och godhet, samt åtföljande onera måtte utgöra värderings grunden; af Friherre Cederström, att hans förslag i denna del måtte lända till rättelse; af Herr Friherre Stael Von Hollstein, att sista försäljnings priset icke måtte lända till någon föreskrift; af Herr Doctor Rehnström , att försäljnings priset endast måtte tjena till ledning och icke till någon rättelse, med mera.
Till besvarande af dessa anmärkningar, anser Utskottet sig endast behöfva gifva anvisning å 19 Morn. i 2 §., af innehåll: ”att vid all egendoms - Den 17 Juli. 1449 doms värdering noggrannt afseende bör göras å jordmanens beskaffenhet , åbyggnad, belägenhet, afsättnings-tillfälle, förmåner och onera samt den möjligaste öfverensstämmelse iakttagas i anseende till värdet af lika beskaffade egendomar jemte ortens gångbara pris, så att någon egendom icke värderas lägre än den efter vederbörandes samvetsgranna pröfning kundekomma att gälla om den skulle försäljas.”
Dessa reglor förmodar