Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Befallningshafvande i Christianstads län med underdånigt förord öfverlemnat en af Drätselkommissionen i Christianstad i underdånighet gjord anhållan att, då kyrkorådet inom stadsförsamlingen, i följd af församlingens beslut att utvidga kyrkogården begärt vidtagande af nödiga åtgärder, för att åt staden förvärfva den till Fortifikations-underofficern derstädes anslagna boställsjord, å hvilka de så kallade Skottenburgshusen äro uppförda, Kongl. Maj:t, enär belägenheten af nyssberörda jord vore sådan, att den hindrade ett regelbundet ordnande ej mindre af stadens begrafningsplats, som dessutom snart tarfvade utvidning, än äfven af den gata, som utgör inkörsvägen från söder till staden, hvarjemte förekomme att förre, boställshafvaren med döden af gått och lägenheten således blifvit ledig, täcktes förhjelpa staden Christianstad, till erhållande af ifrågaställa boställsjord, antingen emot annan för Kronans militärbehof nödig för staden umbärlig jord eller emot ersättning i penningar.
Uti häröfver infordrade underdåniga utlåtanden hafva Chefen för Ingeniör-korpsen och Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium, enär ifrågavarande tomt befinnes vara den enda jordrymd, som kunde användas till en högst behöflig utvidgning af stadens kyrkogård, underdånigst tillstyrkt att den underdåniga ansökningen måtte i nåder bifallas, likväl under vilkor att staden tillförbundes icke allenast till Kronan afstå ett, denna tomt till storleken motsvarande, jordstycke A Slah-Ultkolleli Ullålande N:o 62. med tjenlig mark för gårdsplats och trädgård, i likhet med dom, som å tomten nu finnas, utan äfven till samma jordstycke förflytta och ånyo uppsätta de tvänne smärre byggnader, som för närvarande stå å tomten och hvilka af ålder varit afsedda till begagnande af den i staden förlagda Ingeniör-underofficern och en för fortifikationsarbeten anställd murare, — eller, om hinder härför skulle mota, å den till nederlag afstådda platsen uppföra en annan byggnad, innehållande lika antal rum samt lägenheter af enahanda storlek och beskaffenhet med de nu befintliga; hvarjemte föreslagits, att de materialier, som erhållas vid rifningen af de på tomten varande begge gamla byggnaderna finge af staden disponeras, emot det att skälig hushyre-ersättning lemnades åt så väl under-offieern, som muraren tinder den tid antingen de gamla byggnaderna flyttas eller den nya byggnaden uppföres; Och har Kongl.
Majit, med afseende å det sålunda anmälda behofvet för staden Christianstad af den ifrågavarande, Kronan tillhöriga tomtplatsen derstädes, begärt Rikets Ständers medgifvande att denna plats må, emot de af Chefen för Ingeniör-korpsen och Kongl. Krigs-kollegium föreslagna vilkor, till nämnda sfad öfverlåtas.
Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-Stånden erhållit remiss å ofvanberörda nådiga framställning och vid ärendets handläggning tagit kännedom om dertill hörande handlingar, anser sig, med afseende å de i den Kongl. Propositionen anförda förhållanden och på de deruti föreslagna vilkor, böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl.
Majit i ofvanberörda hänseende behagat föreslå.
Ao G2.
Ulla la nite, i ant edilin g af Ii'angi.
Maj:ts nådiga Proposition, om beviljande af anslag lill inköp för Statens räkning af en del utaf den Kammarherren m. rn. G. t).
Lorichs i lifstiden tillhöriga samling af mynt och medaljer. (U. A.) Sedan en af Kongl. Majits Chargé d’affaires, hos Kongl.
Spanska hofvet, Kammarherren Lorichs, under en långvarig anställning i utlandet tillvägabragt Slalt-Utikottels Utlåtande N:o 61. 5 betydande samling af mynt och medaljer, blifvit af lians arfvingar Staten till inlösen erbjuden för en summa af 50,000 R:dr och Garde des Medailles, RiksAntiqvarien B. E. Hildebrand, som haft tillfälle genomse och värdera denna dyrbara samling, hänfört densamma under följande nio hufvudafdelningar, nemligen l:o) Spaniens äldsta mynt, 2:o) Nummi populorum, urbium et regum från andra delar af Europa, äfvensom från Asien och Afrika, 3:o) Romerska och Byzantinska mynt, 4:o) Vestgötiska Konungars i Spanien slagna mynt, 5:o) Arabernas till det mesta i Spanien slagna mynt, jemte några få moderna turkiska, persiska och maroccanska, 6:o) oordnade, till det mesta utnötta och odugliga antika mynt, 7:o) Spanska och andra Vesterländska nationers mynt från medeltiden och nyare tid, 8:o) Spanska och andra nationers medaljer samt 9:o) diverse mynt, jettoner m. m., uppgående hela samlingen till ett antal af 35,187, hvaraf 525 af guld 7,170 af silfver och 27,492 af koppar; så hade, enligt hvad hög3tberörde den 30 Januari innevarande år till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 67 i Esta Samlingen af Bihang till Riks-Ståndens Protokoll) innehåller, Riks-Antiqvarien uti till Witterhets-, Historie- och Antiqvitets-akademien ingifven skrift, i afseende på det inköp, som för Statens räkning kunde komma i fråga, framställt två alternativa förslag det ena att inlösen skedde af alla de under N:ris 1 — 6 upptagna afdelningarne för.
30,084 R:dr jemte ett urval af 7:de och 8:de afdelningarne för 6,000 R:dr och det andra att köpet blefve inskränkt till de för Kongl. Myntkabinettet företrädesvis vigtiga afdelningarne N:o 1, de äldre spanska mynten, N:o 4, de Vestgötiska Konungarnes och N:o 5, Arabernas i Spanien slagna mynt, hvartill erfordrades 11,832 R:dr samt att dessutom ur 7:de och 8:de afdelningarne ett urval finge ske till ett värde af 6,000 R:dr.
Jemte anmälan att arfvingarne efter Kammarherren Lorichs förklarat sig benägne antaga hvilketdera som helst af de alternativa förslagen äfvensom att lösningssumman terminvis emottaga, hade ofvanbemälda Akademi i skrifvelse den 9
December nästlidet år i underdånighet anfört, att det Kongl. Myntkabinettet väl i sednare tid genom jordfynd, byten och uppköp vunnit ganska betydlig tillvext med hänseende till medeltidens och nyare tidens mynt, men att bland dessa högst få voro från den aflägsna Hesperiska halfön, hvars mynt endast undantagsvis anträffades vid fynd i den svenska jorden och sällan stöde att hos mynthandlare erhålla; att af antika, d. v. s. forntidens grekiska och romerska mynt, hvilka utgöra hufvudsakliga innehållet af Lorichska samlingen, Myntkabinettet icke sedan år 1786 bekommit någon tillökning värd att omnämnas, samt att, genom inköp af den erbjudna samlingen, de afdelningar i Myntkabinettet, hvilka för närvarande äro svagast representerade, skulle vinna en sådan förökning att detta kabinett kunde äfven inom dessa ställas i jemnbredd med de flesta större samlingar i Europa.
Och då det vore af största vigt att det tillfällcjrlefve 6 Slals-Utskotlelt Utlåtande N:o 63. begagnadt, hvilket till riktande af Svenska Statens numismatiska samlingar nu erbjöde sig och hvilket sent eller aldrig torde lika fördelaktigt återkomma, hade Akademien hemställt i främsta rummet att det förra af de alternativa förslagen måtte antagas, men, derest den derför erforderliga summan ansåges nog betydlig, att det andra alternativet måtte gillas, hvarigenom Myntkabinettet koin ine att af Spaniens mynt från så väl äldsta tider, som medeltiden och nyare tiden, erhålla en så betydlig till vext, att icke något annat Myntkabinett, åtminstone ej i norra Europa, skulle i denna del kunna dermed täfla.
Efter nådigt öfvervägande af hvad sålunda förekommit har Kongl. Majit sorn ansett det vara af största vigt att Myntkabinettet erhölle de delar af framlidne Kammarherren Lorichs mynt- och medaljsamling, hvilka, enligt hvad ofvan nämndt är, finnas uti det sednare bland de alternativa förslagen angifna, föreslagit att Rikets Ständer måtte bevilja det för inköp deraf erforderliga belopp, 17,832 R:dr.
Stats-Utskottet, sorn från samtlige Riks-Stånden undfått remiss å Högstberörda nådiga Proposition och tillika fått sig tillställde de derutinnan åberopade handlingar, har tagit denna fråga i öfvervägande; och då upplyst är, att Statens Myntkabinett, som från längre tid tillbaka icke erhållit någon större tillökning i sina samlingar, genom nu ifrågaställa inköp af en del utaf den Kammarherren Lorichs i lifstiden tillhöriga mynt och medaljsamling, skulle komma i tillfälle att förskaffa sig en mängd sällsynta mynt- och medaljer af utmärkt värde, får Utskottet på grund häraf och med afseende å de i den nådiga Propositionen i öfrigt utredda förhållanden tillstyrka, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl.
Majits förevarande nådiga framställning, bevilja, den af Kongl.
Majit för inköp af berörda mynt- och medaljsamling äskade summa 17,832 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utbetalas.
JV o 63.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:t nådiga Proposition, angående anslag för framlida vård och underhåll af Gustaf IVasas monument vid Utmeland i Dalarne. (U. A.) Enligt högstberörda, den 24 Oktober nästlidet år till Rikets Ständer aflåtna och till Stats-Utskottet remitterade nådiga Proposition (Nio 20 uti lista Sami. af Slats-Utskollels Ullålande N:0 63.
1 Bihang et till Riks-Ståndens protokoll) hade, uti en till Kongl. Majit ingifven skrift, Revisions-Sekreteraren m. m. A. W. Netzel och Grosshandlanden m. m. S, Godenius, såsom ledamöter af den bestyrelse, hvilken ombesörjt uppförandet af en monumental byggnad öfver den s. k.
Kungskällaren vid Utmeland i närheten af Mora kyrka i Dalarne, hvarest Gustaf Wasa genom en dalqvinnas rådighet räddades undan Danskarnes förföljelser, i underdånighet anhållit, att sagda Monument med tillhörigheter, — utgörande utom den af sjelfva byggnaden upptagne plats, hvaraf Kronan redan förut varit egare, dels en närmast deromkring af Bestyrelsen inköpt och till trädplantering ordnad jordrymd dels en likaledes inköpt jordremsa, för ny utfartsväg, allt i öfverensstämmelse med en af Andro Landtmätaren J.
Hardy år 1859 öfver ifrågavarande område upprättad, handlingarna bilagd karta, dels en till bostad för en tillsyningsman inom samma område uppförd särskild byggnad, dels ock slutligen åtskilliga å jemväl bifogad förteckning upptagne inventarier, — måtte af Kronan såsom dess egendom öfvertagas samt, såsom följd deraf, inseendet öfver och befattningen med hvad till den fosterländska stiftelsens framtida förvaltning, vård och underhållande hörer, uppdragas åt den eller de offentliga myndigheter, Kongl.
Majit behagade härtill utse; äfvensom att ett bestämdt årligt anslag af allmänna medel måtte anvisas till bestridande af de för sagda ändamål erforderliga utgifter.
Öfver denna underdåniga framställning hördes Öfver-Intendents-embetet, som i utlåtande af den 12 Augusti sistlidet år, anfört, hurusom alltsedan äldre tider tillbaka den åsigt gjort sig gällande, att, med afseende å fäderneslandets förbindelser till den store stamfadren för Wasa-ätten.
Staten borde genom sin mellankomst skydda från förstöring alla sådana byggnader, som från Konung Gustafs vistande i Dalarne före hans thronbestigning egde historisk märkvärdighet; hvadan ock från statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna utginge vissa ersättningsbelopp till egarne af loftsbyggnaden vid Ornäs samt Kungsladorna vid Rankhyttan och Isala, mot skyldighet för bemälde egare att samma byggnader behörigen vårda och underhålla.
Af sådan anledning och då handlingarne utvisade att behållningen af de för monumentet vid Utmeland genom enskilda bidrag insamlade medel utgjorde ett belopp af endast 831 Ridr 65 öre, men kostnaden för underhållet af monumentshuset jemte der-* med förenade öfriga utgifter, såsom boställsbyggnadens, planteringarnes och vägarnes vårdande, tillsyningsmannens aflöning äfvensom åtskilliga på jordlägenheterna belöpande onera vore förslagsvis beräknade till sammanlagdt 475 Ridr Rimt om året, samt någon fond, af hvars afkastning dessa kostnader skulle kunna bestridas, icke förefunnes, hade Öfver-Intendents-embetet i underdånighet tillstyrkt, det Kongl. Majit, med hufvudsakligt bifall till hvad Bestyrelsens ofvannämnde ledamöter hemställt, täcktes i nåder medgifva, att ifrågavarande jordlotter med derå befintliga byggnader jemte tillhörigheter måtte från och med ■8 Slals-lltskollett Utlåtande N:o C3. nästkommande är af Kronan öfvertagas och ställas under öfver-Intendents-embetets inseende, för att, i likhet med öfriga Embetets förvaltning tillhörande Kronans egendomar utom Stockholm, underhållas af Statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna, från hvilket anslag jemväl borde bestridas såväl den kontanta aflöningen åt tillsyningsinannen, sorn de på jordlotterna belöpande allmänna onera; intilldess dessa sednare, hvilka uppgifvits till omkring 25
R:dr om året, kunde med anledning af dertill utaf Bcstyrelsen redan vidtagna åtgärder, komma att, emot behörig ersättning, öfverflyttas på öfrige jordegare i Utmelands by.
Vid pröfning af detta ärende har Kongl. Maj:t, som gillat hvad Öfver-Intondents-embetet sålunda hemställt och tillstyrkt, i nåder föreslagit, att Rikets Ständer — i likhet med hvad som egt rum i afseende på kostnaderna för vid magthållande såväl af dammen vid Runna qvarn som af loftsbyggnaden vid ör näs samt kungsladorna vid Rankhyttan och Isala — måtte, från och med näst instundande statsregleringsperiod, för nu ifrågavarande ändamål bevilja en emot ofvannämnda belopp, Fyrahundra Sjutiofein (475) R:dr R:mt, svarande årlig tillökning i statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna.
Det varma deltagande hvarmed förslaget att vid byn Utmeland i Dalarne uppresa en minnesvård öfver Gustaf Wasa omfattats af landets alla samhällsklasser, från de högsta till de lägsta, företagets fortgång, dess utveckling och fullbordan, berättiga till det antagande att den å ifrågavarande plats uppförda monumental-byggnad bör blifva en allmän egendom, hvilken, likasom öfrige i detta landskap befintliga byggnader af historisk märkvärdighet från denna store Konungs tid, bör af Staten underhållas; och då af Kongl. Maj:ts nådiga Pro position samt öfrige för Utskottet tillgängliga handlingar inhemtats, att de för sådant ändamål erforderliga utgifter icke kunna bestridas, med mindre ett bestämdt årligt anslag dertill af Rikets Ständer beviljas, finner Utskottet sig ega skäl tillstyrka, att Kongl. Maj:ts härom gjorda nådiga framställning må vinna Rikets Ständers bifall, samt att det för underhåll och värd af ifrågavarande monument äskade belopp må af Rikets Ständer anvisas, utgående på sätt Kongl. Majit föreslagit.
Slats-Ulskollels Ullålande N:o 64, 9 MO 64, Ank. till Exp.-Utsk. don 6 Mars 186 3, kl. lif. ni.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af Ljusne stora kronolaxfiske i Gefleborgs län. (I. A.)
Maj:t ingifven underdånig ansökning har, enligt hvad inhemtas af högstberörda nådiga Proposition (införd under N:o 29 i l:sta Samlingen af Bih,änget till Riks-Ståndens Protokoll), Grosshandlaren VV. H.
Kempe, å egna och öfriga Woxna bruksegares vägnar, anhållit, att, enär ett af de till Ljusne stora kronolaxfiske i Söderala socken och Helsinglands södra fögderi af Gefleborgs län, hörande laxkar, benämndt öfre Sjöfiskan, i anseende till sin belägenhet vore hinderligt för flottningen i elfven och menligt för det nämnde bruksegare tillhöriga Ljusne sågverk i så måtto, att det förhindrade vattnets fria inlopp till en kanal, som ledde vattnet till sågen, Kongl.
Maj:t måtte i nåder medgifva sökanderne att, emot den köpeskilling, som i laga ordning kunde varda bestämd, få inköpa eller till skatte lösa omförmälda laxkar, hvilket skulle utgöra endast en obetydlig del af fisket.
Öfver denna underdåniga ansökning hade Kongl.
Kammar-kollegium, till följd af erhållen nådig remiss, infordrat yttranden från såväl Konungens Befallningshafvande i Gefleborgs län som Kronofogden och Häradsskrifvaren i orten, samt deraf inhemta!: att Ljusne kronolaxfiske för närvarande utgjordes af ett laxnotvarp och nio laxkar, hvaribland det ifrågavarande, eller öfre Sjöfiskan; — att laxfisket, efter att i äldre tider hafva varit för Kronans räkning begagnadt, emot en viss årlig taxa, blifvit genom anställda auktioner, under särskilda arrendeperioder, för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning utarrenderadt på följande Bih. lill 11.
A Sami, 1 Afd. 22 liäft. 2 10 Stali-Vlskottets Utlåtande N:n 61. vilkor, nemligen: år 1804 på 6 års arrendetid emot 21 \ tunnor salt lax i årlig skatt; år 1810 på ytterligare 6 år för 17|tunnor; år 18 1 6 på lika lång tid för 1 7| tunnor, år 1822 äfven på G år för 27j tunnor; är 1828 på 10 års tid för 21j tunnor, år 1838 på 6 års tid för 27^ tunnor, under året 1844 för-lif tunnor, år 1845 pä 6 års tid för 19 tunnor ett lispund; 1851 under likaledes 6 års tid för 17 tunnor samt slutligen år 1857 till sökandernc under 6 års tid, beräknad till den 1 Juni 1863, emot 500 R:dr R:mt årligen; — att en år 1830 af då varande arrendeinneha f~ varén gjord ansökning om kronofiskets inlösen till skatte blifvit af Kongl. Maj:t afslagen, äfvensom vid regleringen af kronofiskerierna i riket, då fråga jemväl uppstått om deras afhändande från Kronan genom skatteförsäljning, Ljusne laxfiske ansetts vara af den förmånliga beskaffenhet, att detsamma, jemlikt stadgandet i Kongl.
Brefvet den 22 Mars 1850, framgent borde för Kronans räkning bibehållas och, enligt hittills gällande föreskrifter, utarrenderas; samt att den så kallade öfre
Sjöfiskan icke vore för flottningen i Ljusne eif eller allmänna rörelsen derstädes till men, utan endast hinderlig för sökanderne i sä måtto, att den vissa årstider hindrade intagning af tillräckligt vatten uti den till sökandernes sågverk ledande kanal, äfvensom att laxkaret vid öfre Sjöfiskan vore det förmånligaste och ensamt kunde uppskattas till minst J:del af hela fisket; och har Kongl. Kollegium af dessa orsaker och enär genom frånskiljande af öfre Sjöfiskan den återstående delen af arrendefisket skulle blifva af så föga värde, att vid en kommande arrendeauktion antingen något anbud derå icke skulle kunna erhållas, eller ock anbuden blifva så obetydliga att de icke motsvarade den derför påräkneliga inkomst, samt då dessutom giltig grund för uppskattning af Sjöfiskan i förhållande till det öfriga fisket helt och hållet saknades, ansett sig böra afstyrka nådigt bifall till ansökningen.
Sedan sökanderne uti häröfver afgifna påminnelser, jemte fortsatt anhållan om nådigt bifall till deras ofvanberörda ansökning, erbjudit sig, att, för den händelse Kongl. Majit på de i Kollega utlåtande anförda skäl, skulle anse ofvannämnda fiskekar icke böra från Ljusne kronolaxfiske afsöndras, i dess helhet inlösa sagde fiske; så har Kollegium uti infordradt förnyadt underdånigt utlåtande af den 5 Februari 1861 hufvudsakligen anfört: att genom hela fiskets inlösande skulle försvinna icke allenast den svårighet, sorn annars mött för bestämmande af rätta värdet å endast en del deraf, utan ock det äfventyr af förlust för Kronan, sorn skäligen varit att befara vid utarrendering af återstoden af fisket, sedan öfre Sjöfiskan såsom utgörande den bättre delen, derifrån afsöndrats, äfvensom att arrendeafgiften nedgått samtidigt med anläggningen af Ljusne sågverk, en omständighet, som med skäl kunde antagas härröra från den under sednare tider allt mera ökade timmerflottningen till sågen, till följd hvaraf fiskebyggnaderna mera än förut blottställts för påstötning och fiskehandteringen blifvit mindre lönande, så att ilen täflan, sorn vid arrendeauktioner å fisket förut egt Slals-Ulskollels Ullålande N:o 6i. 11 ruin, försvunnit och andra spekulanter lin sågverksegarne dragit sig tillbaka; hvarjemte Kollegium, med erinran hurusom genom Kongl. Brefvet den 22 Mars 1850 stadgats, att, vid försäljning till skatte af kronofisken, en ständig grundränta borde för hvarje fiske åsättas och uträknas till medelbeloppet af derföre utgjorda arrendeafgifter under de tre sista arrendeperioderna, hvarefter fisket med denna ränta borde utbjudas på offentlig auktion till den, som derför erbjöde den högsta köpeskillingen, yttrat sig angående vilkoren, hvarunder skatteförsäljning af ifrågakomma kronofiske borde ega rum, och anfört: att, beträffande fiskets skattläggning till ränta, hvilken efter arten af den inkomst fisket lemnade, borde bestämmas i räntepersedeln lax och denna derefter, i enlighet med de för ordinarie päntepersedlarnes omsättning och förenkling inom provinsen Helsingland uti Kongl.
Kungörelsen den 11 Maj 1855 stadgade grunder, till kontanta penningar uträknas och omsättas, — Kollegium, enär den sista arrendeperioden eller åren 1857 —1863 ännu icke ti lländagått och arrendeafgiften för denna period vore bestämd i kontanta penningar samt då det ensamt lör år 1844 tillfälligtvis utgjorda arrendet icke kunde beräknas såsom en hel arrendeperiod, hvilken i författningarne vore bestämd till sex år, — ansåge räntan för ifrågavarande kronofiske böra uträknas och bestämmas efter hvad arrendeafgiften derför under de öfriga sednast tilländagångna tre hela arrendeperioderna utgjort, nemligen under åren 1838 till och med 1843 — 27.J tunnor, 1845 med 1850 — 19T'5 tunnor och 1851 med 1856 —•
17 tunnor salt lax, deraf medelbeloppet bestege sig till 21 Jg tunnor, som, enligt de i Kongl. Kungörelsen den 11
Maj 1855 stadgade grunder, med beräkning af 1834 till och med 1853 årens medelmarkegängspris. af 39 R:dr 41 sk.
Banko för tunnan, omsatta till kontanta penningar, utgjorde 844 R:dr 22 sk. 4T^ r:st banko, eller i riksmynt 1,266 R:dr 70 öre, hvartill räntan för fisket i sådant fall skulle komma att bestämmas: — men att för den händelse Kongl. Majit skulle anse hinder icke möta för räntans bestämmande efter medelbeloppet af arrendeafgiften i räntepersedeln lax för de två arrendeperioderna 1845—1850, 19/g tunnor, och 1851—1856, 17 tunnor lax, beräknade efter det i 1855 års ofvannämnda nådiga kungörelse föreskrifna medelmarkegångspris, med tillägg af kontanta arrendet 500 R:dr
Ruut för sista arrendeperioden 1857—1863, räntan för fisket då korinne att utgöra 885
R;dr 36 öre R:mt; samt att, hvad derefter anginge skaf te-köpeskillingens bestämmande, Kollegium, derest Kongl. Majit, skulle anse sökanderne böra berättigas, att ensamt och utan täflan med andra, få det ifrågavarande fisket inköpa, utan dess utbjudande å allmän auktion, skatteköpeskillingen vid de få tillfällen, då skatteköp af kronofisken, med Rikets Ständers bifall, utan auktion tillåtits, blifvit på följande sätt bestämd, nemligen: dels enligt Kammar-kollegii skattebref den 1 Mars 4824 å Gefle stads fiske i södra strömmen till 10 års sammanlagda räntor, beräknade efter förutgångna årets markegångspris i länet 12 Statt-Vtsknlleli Utlåtande N:o Si, å skattepersedeln salt lax; dels oek enligt Kammar-kollegii skattebref den 28 April 1857 å Trysunda strömmingsfiske i Wester-Norrlands län till 10 års kronovärdi å den för fisket i skattepersedeln strömming bestämda grundränta; kommande alltså, om med tillämpning häraf, skatteköpeskillingen för Ljusne kronolaxfiske skulle erläggas med tio års räntor, samma köpeskilling, ifall grundräntan bestämdes enligt det förra af här ofvan omförmälda alternativ, eller till 2 l£g tunnor lax, att, efter ett markegångspris af 87 R:dr R:int, uppgå till 18,434 R:dr 30 öre, och enligt det sednare alternativet, eller med en grundränta af 88a R:dr 36 öre, till 8,853 R:dr 60 öre; äfvensom nämnda köpeskilling, beräknad efter tio års kronovärdi å en årlig grundränta af 21JJ tunnor lax å 5 R:dr tunnan, kommer att utgöra 1,059 R:dr 44 öre; hvarförutan borde erläggas sex procent å skatteköpeskillings-beloppen såsom afgift till Wadstena krigsmanshus.
Maj:t vid pröfning af detta ärende, i likhet med Kammar-kollegium, funnit försäljning af en del utaf ofvannämnda fiske ej vara med Kronans fördel förenlig samt ansett, det Kronan ej eller borde afhända sig hela fisket annorledes än genom skatteförsäljning, hvarvid, i hufvudsaklig öfverensstämmelse nied hvad förut i likartadt fall egt rum, årliga räntan borde motsvara medelvärdet af det arrende, som under de tre sista arrendeperioderna, eller från och med år 1845 till och med år 1 863, blifvit för hvarje år betingadt, samt skatteköpeskillingen bestämmas till ett belopp, svarande mot tio års ränta efter kronovärdi; så och efter det sökanderne uti infordradt yttrande förklarat sig villiga att på ofvannämnda grunder skatteköpa fisket, hvarigenom årliga räntan komme att utgöra 885 R:dr 36 öre samt köpeskillingen att uppgå till 1,059 R:dr 44 Öre jemte sex procent af sistnämnda summa såsom afgift till Wadstena krigsmanshus, har Kongl.
Maj:t i nåder föreslagit Rikets Ständer att för deras del medgifva, det försäljningen må på förenämnda vilkor försiggå.