Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
G som uld- r urkedjor frän 28 kr.
Gnidringar 3BF~ frän 5 kr.
Diamantringar m e d 1, Eeela varor.
n 3 och 5 diamanter frän 20, 60 och 125 kr.
" 5W
IDUN 203 utfördes naturligtvis af hr Rundberg, hvilken nog gjorde sitt bästa.
Den komik hr R. utvecklar, förefaller dock tämligen krystad och uppskrufvad.
Operan tycktes i sin helhet vara väl inöfvad och lände kapellmästaren för aftonen, hr Strandberg, till all heder.
detta höjer premierna endast obetydligt.
I sådant fall återfår man alla erlagda premier, om den försäkrade aflider före utgången af det 20:de året.
Detta försäkringssätt för barn är af stor vikt ocn allmänt intresse, och vi torde snart få anled- ning att återkomma till detsamma.
Vi hafva nu endast velat påpeka dess tillvaro.
En gammal historia.
Af Helena (F O R T S.)
En o c h annan har klandrat k. operans dir. för att en utländsk sångerska inkallats.
Då emellertid operan onekligen behöfver en förstärkning bland solosopranerna o c h en sådan af acceptabelt slag ej kunnat fås här hemma, anse vi, att direktionen gjort rätt i ett se sig o m efter en sådan på annat håll.
Om också signora Labia ännu ej är en fullt ntvecklad konstnärinna, så synes hon dock hafva alla förutsättningar att snart bli det, och kommer hon att fylla efterföljande partier lika godt som det första, skall hon varda af stor nytta för k. operan.
V i afvakta med intresse hennes nästa parti.
Dramatiska teatern har nu fått upp sin första nyhet för säsongen, nämligen » Kronans kaka », komedi i 5 akter af Vittorio Bersezio, öfversättning från italienskan af Ernst Lundquist.
Stycket skall vara mycket underhållande; men som vi ännu ej sett detsamma, kunna vi ej meddela något när- mare därom förrän i nästa nummer.
S E N TILL, F I N N E S A T T H O S Idun ALLA med E D R A Modetidning B E K A N T A!
äWMattor, Möbeltyger, Gardiner, Portierer H +.
F - N R T O U R W F T L O N R \ F I L L V I I 11 I E R A « +.
« N R I A A R V I N A Stodert 1 2 V E S T O R L Ä N N N A T A N SKtzinger I A N O R N H 1 A 9 * « CM CM CTJ co O J E TL S.
Redan efter sitt uppträdande i andra akten hälsades den unga främlingen med det lifliga- ste bifall och inropades flere gånger.
Hennes utförande af fängelsescenen framkallade formlig entusiasm.
Gång på gång måste hon framträda och mottaga publikens hyllning, synbarligen för- vånad öfver del entusiastiska mottagande hon rönte.
Men det var nog ej endast hennes sång, som tog publiken.
Hela hennes uppträdande präglades af denna naiva oskuldsfullhet, som bättre än något annat passar för denna roll.
Det ungdomliga an- siktet med de stora, strålande ögonen är ock syn- nerligen tilltalande.
Mot spelet kan nog en och annan anmärkning göras; det har dock en stor förtjänst, nämligen att med små medel kunna åstadkomma god effekt, hvilket sångerskan flere- städes i fängelsescenen visade.
Mimiken är ock god.
— Likaledes förtjänar sångerskan erkännande för sitt utförande af Helenas parti, och hon skör- dade äfven det lifligaste bifall för detsamma.
Fru Elisabeths syster, som var gift i Göteborg, hade blifvit dödligt sjuk och önskade sin systers närvaro.
Det sattes icke i fråga, alt baronen skulle låta sin hustru företaga en resa ensam, allra minst om en sådan resa vore på något sätt af sorgligt slag, och sålunda lämnade herrskapet på Arvids- näs sitt hem tidigt på nyåret och sina tre döttrar ensamma under beskydd af hushållerskan, åtskil- liga tjänare och onkel Jonas, oaktadt denne senare befann sig på något afstånd.
Anne Sophie hade denna månad hushållsmånad, Tony sydde på sin utstyrsel, o c h Cordelia skötte grefve Magnus, som alltjämt låg tyst i sin säng och stirrade på de hvita konvolvolusrankorna på de gröna tapeterna.
„ Ungefär hvarannan dag kom onkel Jonas från Å b y för alt se till sina flickor, men fastän han gjorde allt för att vara dem i både fars och mors ställe och litet till, fann han icke sitt gamla mot- tagande på Arvidsnäs.
Cordelia, på hvilken husets ansvar låg under moderns frånvaro, och som dessutom var den sjuke grefvens sköterska, hade fullt upp att göra från morgon till kväll.
Anne-Sophie fann ögonblicket passande alt nu, då hon icke hade föräldrarnes stränga myndighet i närheten, med fördubblad ifver föra en hemlig brefväxling med en ung löjlnant, som hon året därpå blef offentligt förlofvad m e d; elt parti, som i allt motsvarade familjens fordringar.
Hvad Tony angick, sydde hon så ifrigt på sin utstyrsel, att hon knappt hade tid att lyfta sina beslöjade ögon från sitt arbete, och när hon ibland förmådde sig därtill, hade hennes blick något un- derligt främmande, kallt och kritiserande, som onkel Jonas hade en otydlig förnimmelse af, utan att rätt kunna förklara.
Det tvang honom dock att en dag vänligt fråga henne: » Du är väl inte ond på mig, mitt socker?
Är det något, som jag kan ha misshagat dig med? » Men han fick blott till svar: » Nej, visst inte, hvad skulle det vara? » Dessa ord uttalades likväl i en så förargad ton, att han nästan ännu tydligare fick en känsla af, att Tony icke var nöjd med honom.
Dagarna började bli något ljusare, snön något tunnare, och den osynlige grefven, som Tony icke sett sedan den julmorgon, då hon smugit sig till hans rum, hade nu af doktorn fått lof att bäras in på en chaise-longue i det blå kabinettet, som låg bredvid familjens vanliga samlingsrum.
Här låg han hela dagen och hvilade eller läste, och då o c h då underhöllo flickorna honom o c h ibland onkel Jonas i sällskap, när han var där på besök.
Första dagen grefve Magnus flyttade in i kabi- nettet, kom Cordelia in till systrarna, som sutto och sydde, o c h sade dem, att de skulle följa med henne.
Hon önskade, att de skulle hälsa på fa- miljens gäst.
Anne Sophie reste sig så häftigt, att hon slog omkull sitt syskrin, och började ordna sina lockar framför spegeln, men Tony fortfor att sy med dubbel ifver och förklarade, att hon alldeles icke hade lust att gå upp till grefven.
» Hvad är det för ett infall, » sade Cordelia.
» Nu först kan han börja umgås med familjen, och det är vår plikt, att alla göra lifvet så trefligt pri Kung!, operan uppförde onsdagen den 13 dennes för första gången Ad.
Adams komiska opera » Gi- raida », Om denna opera ej uppgår mot de här förut kända af samme kompositör, » Konung för en dag », » Niirnbergerdockan », » Alphyddan » och » Postiljonen från Lonjumeau », har hon dock så pass stora förtjänster, att hennes upptagande å spellistan ej behöfver anses oberättigadt.
De nyssnämnda operornas melodirikedom återfinnes äfven här; dock kan man ej undgå att märka, det musiken i » Giraida » på flere ställen verkar föråldrad.
I Scribe ' s text har kompositionen emellertid lyckats få ett godt underlag, fylld med lustiga förvecklingar som den är.
Operan väckte vid premieren ganska mycket bifall hos den väl besatta salongen, men skulle nog hafva gjort det ännu mera, om utförandet på vissa händer varit bättre.
Fröken Frödin, ti- telpartiets innehafvarinna, gör mycket erkän- nansvärda försök att på bästa sätt lösa en upp- gift, som nog ännu ej så litet öfverstiger hen- nes ungdomliga förmåga.
Fröken F. har många förutsättningar att kunna blifva en god dramatisk sångerska.
Hennes stämma och sångkonst äro dock ännu för outvecklade, för att det skall vara rådligt för henne att åtaga sig det ena fordrande partiet efter det andra.
Ännu kräfvas allvarliga och grundliga sångstudier, om ej den unga sån- gerskan skall dela samma öde som flere andre bland våra lyriska artister, det att stanna på halfva vägen.
Hvad nu föreliggande parti närmast be- träffar redde hon sig som sagdt ganska bra, sär- skildt med koloraturen, och stämman klingade varmare än vanligt, o m också ojämnheterna här och där framträdde.
Och i betraktande af den ringa scenvana fröken F. äger, måste hennes spel anses som ganska tillfredsställande och prägladt af god uppfattning.
— Hr Lemon innehar som don Manoel det manliga hufvudpartiet, hvars utförande dock lämnade rätt mycket öfrigt att önska, sär- skildt beträffande sången.
Och vi måste tyvärr instämma i en ärad kollegas åsikt, att hr L. sna rare synes hafva gått tillbaka sedan förra spelåret än framåt.
Tonansatsen visar betänkliga brister och en sväfvande osäkerhet gör sig i allmänhet märkbar.
Den ton af gråtmildhet, som ofta bre- der sig öfver stämman, borde ock kunna bortar- betas.
Skäl torde ock för br L. vara, att, medan tid är, genom grundliga studier i utlandet söka utbilda det röstmaterial, hvaröfver hän förfogar.
— Bäst på sin plats vid denna operapremiére var i alla afseenden fröken Holmstrand, hvilken med värdighet uppbar sin drottningroll och lät sin denna afton mer än förut välklingande stämma göra all rättvisa åt det i vokalt hänseende mindre bety- dande partiet.
Äfven hr Johanson hade som prinsen en ganska lyckad afton.
Hr Strömberg fyllde likaledes godt sin plats som drottningens löjlige kammarherre don Japhet.
Båda dessa roll innehafvare hade välanlagda masker.
Ginez ' roll II.
DA Teater och musik.
an kurtiserade kammarjungfrun, hjälpte hus- jungfrun att servera samt blef snart allas fa- vorit, med undantag af den svenske betjäntens, som i honom såg en farlig rival.
I sjukrummet fick han icke lof att slippa in, så länge där skulle vara fullkomlig tystnad, ty det enda han icke hade anlag för, var att tiga.
Cor- delia vakade öfver grefven med en doktors och en sjuksköterskas hela samvetsgranna stränghet, och inom familjen var man så van vid, att hon åtog sig alla sjuka, som skulle vårdas, att icke ens den stränga fru Elisabeth såg något stötande däri.
Emellertid skiljdes snart julgästerna åt.
Då snöstormen upphörde, drog en hvar hem till sitt, och strax därefter måste till och med baronen och friherrinnan lämna hemmet för en oväntad händelses skull.
B: cu H — • &lt;o BE Ännu en kvinnlig läkare ha vi erhållit, därmed A T T fröken Anna Stecksén, stoekh-, i dessa dagar aflagt medicine licentiatexamen vid Karolin- ska institutet.
f CD O!
Re — Operaföreställningen torsdagen den U dennes blef ett verkligt evenement.
» Mefistofeles » upp- fördes, o c h i Margareta-Helenas dubbelparti upp- trädde för första gången signora Fausta Labia.
Salongen var fullsatt till sista plats o c h förvänt- ningarna spända.
Man hade hört så föga o m den nyengagerade sångerskan.
Var hon u n g?
Sjöng hon b r a?
Intet visste man med hestämdhet.
Det enda man egentligen hört var, att hon hade Italien, sångens land par pré- ference, till hemland.
Att en viss nyfikenhet denna afton rådde, var sålunda ej att undra på.
Ridån går upp för prologen, i hvilken hr Söder- man på ett verkligen erkännansvärdt sätt löser sin uppgift; himlakörerna aflösas af folkets väx- lande körer utanför stadsporten; » Öfver skog och öfver äng » har hänförande klingat från Faust- Ödmanns läppar, ridån går upp till andra akten, och först nu trippar Margareta-La6«J in på scenen.
Hvar enda kikare i salongen riktas mot den unga sångerskan — ty hon är verkligen ung, knappt 21 år säges det — och man får ej undra på, om hon i förstone känner sig en smula förvirrad, ansikte mot ansikte som hon står med en för henne full- komligt okänd publik långt bort i ett främmande land.
De första tonerna röja ock en lätt rädsla.
Snart klingar stämman dock fulltonig och skön, och j u längre det lider, dess mera värmes mf n af densamma, på samma gång man förvånas öf- ver dess ovanliga volym och tjusas af dess bär- liga klang.
Ty den är verkligen ovanligt omfångs- rik, vacker och j ä m n på ett par toner när i mel- lanregistret, hvilka förete någon ojämnhet.
Det var dock först i tredje akten, den fordrande fän- gelsescenen, som man till fullo fick höra de fram- stående egenskaperna hos signora Labias såväl stämma som sängkonst.
Här har man godt till- fälle att iakttaga den italienska sångskolans före- träden.
Andhämtningen och fraseringen äro för- träffliga, tonerna komma fram runda och fylliga, de högsta såväl som de lägsta tagas utan minsta ansträngning och utan att inverka på klangskön- heten.
Den yngsta lilla grefvinnan af Visborg är nu döpt.
Förliden fradags middag vid tolftiden var den kungliga familjen samlad hos prins Berna dottes för att öfvervara hennes döpelseakt.
Kron- prinsessan hade själf erbjudit sig att vara den lillas gudmor och kom enkom in från Tullgarn på morgonen för att till dopet bära den lilla, som därvid erhöll namnen Elsa Victoria.
Utom den kungliga familjen voro äfven prin- sessans mor och närmaste släktingar inbjudna jämte sjöministern, statsrådet Christerson, de kung- liga personernas uppvaktning samt några enskilda vänner.
Hofpredikanten Beskow förrättade döpel- seakten, och faddrarne voro, utom kronprinsessan Victoria, som bar barnet, konungen och drottnin- gen samt friherinnan Munck.
I Nyblom .. ce en •ca _l
IDUN 304 som möjligt för honom, till dess pappa och mamma komma hem.&gt; Tony reste sig långsamt och följde med.
» Hvad du är kall o m händerna! » sade Cordelia, som tagit hennes hand.
» Det blir jag alltid, när jag sitter så där länge och syr, » svarade hon.
Då de tre unga flickorna kommo in, ville grefve Magnus resa sig.
från chaise-longuen, där han låg med ett täcke öfver fötterna, men Cordelia lät honom veta med den befallande ton&gt;, hvarmed en doktor talar till en oförståndig patient, att, o m han icke förhölle sig alldeles lugn och passiv, skulle man hädanefter icke alls infinna sig för att förströ honom.
Han satte sig då endast upprest på soffan och hälsade mycket ridderligt på de unga damerna, i det han kysste dem lätt på handen, hvarefter han började utbreda sig öfver, hvilken makalös sjuksköterska Cordelia hade varit.
Anne Sophie hade i Stockholm gjort några be- kantskaper i familjer, som också voro grefve Magnus ' vänner, o c h de två hade alltså flere be- röringspunkter.
Hon hade också på den enda säsong hon till- bragt i hufvudstaden uppnått en ganska stor fär- dighet i att föra en angenäm konversation, och hon kände sig riktigt uppmuntrad af att nu ha fått en vacker ung kavaljer i huset, med hvilken hon kunde tala o m alla händelser inom societeten, och för hvilken hon kunde kokettera så mycket hon behagade.
Ty oaktadt hennes val redan var gjordt och hon hvar afton skref många ark fulla af hjärteutgju- telser till den unge löjtnanten, med hvilken hon föresatt sig att en gång gifta sig, fann hon, att detta ingalunda hindrade henne att göra sig så älskvärd o c h vacker som möjligt för den unga herre, som för ögonblicket var närmast till hands.
Något innehåll måste då de långa vinterda- garne ha!
Hvad Tony angick, vände sig grefve Magnus icke en enda gång till henne, och hon märkte icke heller, att han såg på henne.
De flyktiga blickar, hon vågade kasta på honom, sade henne, att han såg mycket friskare ut nu.
Visserligen hade hans kinder endast föga färg, TiäsfSrärif.
H W O B .. ej ra p * ca B Hvilken har väl såsom jag förmått att det täcka könets ynnest vinna?
Hvilken har väl såsom jag förstått att behaga nästan hvarje kvinna?
Jag ock är en riddare som få, utan fruktan liksom utan tadel.
Jag i elden för hvar dam kan gå, därpå igenkänner man min adel.
Jag mitt blod, så sydländskt sjudande, för de sköna hvarje stund vill gjuta, och jag vet att de det gärna se och förtjusta af mitt offer njuta.
Manlig afundsjuka söker nog att på alla sätt och vis mig svärta, men jag tror ej, att man därmed drog bort från mig ett enda kvinnligt hjärta.
Blank som solen är, trots allt, min sköld, Nämn mig namnet på en simkonstnär, (stundom medarbetare i pressen).
Hvad gu ' nås så visst, om man det är, nog en stackare kan göra ledsen.
Vapen, hvarmed mången häftig strid kämpats ut, och som kan såra grufiigt.
Land, hvars namn ju bådar endast frid och för mången klingar himmelskt Ijuf- ligt.
I hvad utstyrsel man kommer hit, prinsen liksom stackars tiggarungen.
Litet ord, som tyder på kredit.
och det mycket mörka håret gjorde, att han såg blekare ut än andra, men hans grå ögon hade ett växlande o c h lifligt uttryck, och han ledsagade sitt samtal med handrörelser, s o m tydde på ett rörligt sinne och påminde o m, att han länge vistats bland ett folk, som icke blott använder ordet, utan också rörelserna till att åskådliggöra sina tankar.
Nästa dag hade Cordelia mycket att göra i hus- hållet, o c h Anne Sophie hade stängt sig inne på sitt rum för att skrifva.
Det var tidigt på efter- middagen, då Cordelia kom in till Tony o c h bad henne gå upp o c h underhålla grefve Magnus litet.
» Jag kan inte sitta där jämt, » sade hon, » och du, som kan spela, kan j u ta din luta med och roa h o n o m med att spela någon af dina melodier för honom. » Tony rynkade ögonbrynen, som hon alltid gjorde, när hon i tysthet opponerade sig, men hon reste sig dock, tog sin luta och gick upp i det blå ka- binettet.
Solen kastade just sina sista strålar in i rummet, där grefven låg utsträckt på chaise- longuen med händerna öfver hufvudet o c h slutna ögon.
Tony stannade innanför dörren, men han hade hört hennes steg och öppnade hastigt ögonen.
» Ah, är det ni! » sade han lifligt o c h räckte båda händerna emot henne, » hvad det var snällt af er att komma! » » Cordelia tänkte, att det skulle kunna uppmuntra er, o m jag spelade och sjöng litet för er, » sade Tony med nedslagna ögon.
» Hvad er syster är klok, » svarade han, o c h i det han sträckte ut händerna för att flytta en stol närmare sin chaise-longue sade han: » Jag har une belle passion för musik.
Ingen- ting får en till den grad att glömma sina sorger och bekymmer, som när man lyssnar till stränga- spel o c h i synnerhet till en kvinnoröst.
Sätt er, min sköna fröken, o c h förlåt en stackars invalid, som inte kan resa sig för er och göra er tillbör- lig honncur.
Ni ser, » tillade han o c h sträckte ut handen öfver sin kropp, » jag är ännu bunden vid sjukbädden. » (Forts:) Hvad du kanske finner bort i dungen.
En reservoir af mindre sort.
Fortkomstmedel — ej att torrskodd vandra.
Och ett verb i presens, kort och godt.
Liten farkost ibland alla andra.
Kvinnonamn, som säkert käns igen.
En som ofta nog har ångan oppe.
Och för hvad nog säkert krigaren offra vill sitt blod till sista droppe.
Hvad j u mången kan en händelse — (hör till själens gåtor outredda).
Hvem i sagan plär sig alltid te skön och mäktig att de svaga rädda.
Hvad på andras fel du icke bör, ty du har nog själf däraf tillräckligt.
Hvad, när du den armes böner hör, du ej kan — det vore oursäktligt.
Fredrika-Bremer-Förbundets Berättelse för år 1890, d e t sjette Aret af d e s s verksamhet.
Under &amp; r l890 har ingen förändring gjorts i förbundets stadgar eller i den allmanna planen för förbundets verksamhet och ekonomi.
Deremot har förbundets arbete betydligt utvidgats och i följd deraf, såsom man har skal att hoppas, också de vlinna resultaten hlifvit rikligare än under de föregående åren.
Antalet af de personer, hvilka direkt arbeta för förbundets in- tressen, har på ett gladjande satt förökats, nya komiteer ha till- satts, och Dragtreformföreningen har, s h o m har nedan synes, anslutit sig till förbundet.
Medlemnïarnes antal har varit 1,412, deraf ständiga med- lemmar 20 % % \;.
7: Styrelsen.
Vid årsmötet den 12 maj företogs, i enlighet med S 6 af stadgarne, val efter de s e s ordinarie styrelsemedlemmar och sex suppleanter hvilka voro i tur att afgå.
Efter s&amp;lunda förriittadt val har förbundets styrelse ~ m d e r Kr 1890 haft följande saminans2ittning: ' Ordförande: Riksantikvarien H. Nilclebiwncl.
Vice ordförande: Ho.finteiidenten A. BörtzeZl.
Kas saförvaltare: Doktor Carl Nyström.
Frii E.
Fröken Fröken Fru A. Monlelius.
H. Rohtlieb; Doktor G. Sjöberg.
Fru S. Whitlock.
~c~ler.~spai-r.~e.
A n ku~- * smii~Z.
L. Etzgst~~öm.
M. FOI-sell.
Styrelsesuppleanter: röken G. Hjelnzerus.
Fröken G. ELfiing.
Fru A. hérfsteclt.
A. Ht~berzclick.
Fru Th. Gylcli~z.
Fröken L. Dalzlgren.
Fru 144 Artoiclsson.
Fröken A l.
Siloto.
Fru J. JoZin.
Revisorer: Hiiradshöfding A. Lt~ndacill.
Frii E Oclelberg.
Fröken A. Rossancler.
Revisorssiippleanter: Doktor V. Szleclbom.
Upl~strönz.
W s i n g.
Det af styrelsen utsedda förvaltningsutskottet har bestått af: O r d i n a r i e m e d l e m m a r: fruarna Adlersparre och Ankar- svard, fröken Roos samt hrr Hildebrand och Nyström (såsom kassaförvaltare sjelfskrifven ledamot).
S u p p l e a n t e r: fru Motitelitis, fröken Forsell samt hr Börtzell.
Förbundets styrelse .har under å r 1890 sammantriidt 7 och dess förvaltningsutskott 10 gånger.
Dessutom liafva sainmantra- den hållits af de för sarskilda ändamål tillsatta konliteer, för hvilkas verksamhet redogörelse hZir nedan följer.
Förbundet raknar vid 1890 års slut 35 ombud, öfver hvilka förteckning återfinnes i bil.
Om filialens i Malmö verksamhet ar berattelse afgifven af dess föreståndarinna, fru Anna Lewenhagen, se Iiil.
Förbundsbyrån har detta å r ar ' bet.at i samma lokal som un- der föregående år.
Personalen på byrån har utgjorts af fröken Get3trucl AdeG borg såsom föreståndarinna, fröken Theresa Geijer- med sar- skild sysselsättning vid platsförmedlingen, fröken Icla a f EL ' lint vid afdelningen för anskaffande af sjukslzöterskor samt fröken Sigrid Ulrich som biträde vid kassan och bokföringen.
Det myckna arbete, som byråns allt jiimt tillväxande verk- samhet kraft, hade dock icke kunnat nöjaktigt itf föras, derest ej det samma verksamt ~inderlattats af styrelsens och förvaltnings- utskottets medlemmar och tillfiilligt bitrade lemnats af för för- bundet intresserade personer.
Ordinarie arbetstiden p i byrån har varit fr %n kl. 11 f. m.
till 4 e. m. med undantag för sonlmarn~ånaderna, då byrån en- dast hållits öppen 11-3.
ByrBns uppgift har liksom förut omfattat flere olika riklnin- gar, af hvilka de hufvudsakligaste varit: il1eddelande a f rdd och upplysningar på olika omrhden, bland hvilka sarskildt böra framhållas:, R å d i ekonomiska, hygieniska och juridiska nngelägenJzeter.b.
För att kunna fylla de kraf, som i detta afseende stiillas p&amp; byrån, har denna fort- hrande sig tillförsäkradt biträde af framstående yr- kesman på dessa oii~r %den.
Upplysningar- angdencle skolor, lurokursel.
och arbetsomrliden.
Adecldelnnclen med förbund och inrattningar af art, jemför- lig med Fredrika-Bremer-Förbundets, såval inom Sverige som i andra länder.
P l a t ~ f ö ~ ~ ~ n e c l till l i n g förmån för s å viil arbetssölzande som arbetsgifvare.
Anskajfning a f sjukskö terskor.
UndwstödJ ' ande af rörelsen för kvinnans deltagande i kom- munala varf, sarskildt vid val af stadsfiillmakt~.ge saint vid kyrkostämmor.
Expeclition af styrelsens beslut och af förbundsn-~eddelanden, af förbundstidskriften Dagny samt i viss mån för hemstudierna, sjukkassan, stipendiefonderim, bokkomiten samt för Dragtreform- föreningen.
Kassar-örelsen, i afseende på hvilken hiinvisas till kassa- förvaltarens redogörelse.
1 I l-ivilken utstrackning dessa olika verksaml~etsgrenar tagit byrån i anspråk framgår af följande öfversigt öfver handlagda iirendeil.
Hand ekononziska frågor iniirkas: förfrågningar angående placering af kapital, statsanslag till fli.ckslzol.or, peilsioiisinr8ttnii1gar, sjuklzassor, stipendie- och under- stödsfonder samt lifriinte- och kapitalförsiikringsanstalter.
Bland jurkiiska: förfrågningar angkende 1; viiinans rättsliga stiillning i Sverige, jemförd med densamma ' i Norge, huruvida gift kvinna, som har egen debetsedel, afven eger rösträtt, kvinnans ritt att vittna, boskilnad, svensk lag för skiljsn~essa, ratt för kvinna att drifva handel, rait att atnjuta ersattning, då betingad plats ej erhallits, uppsagning af hyreskontrakt, uppsättande af testamente, af full- makt rid prestval, rätt att inviiljas i skolråd, ratt att deltaga, i stadsfullmäktige-, skolråds- och prestval.
~ I - arbetsom- Förfrågningar angåendc skolor, I ~ I - O ~ Z L I - S och
ï&amp;kn hafva bland annat omfattat: intridesfordringar och Iiurser vid högre lararinneseminariuin, folkskoleliirarinneseminarier.
olika högre flickskolor, tekniska skolan, gymnastiska centralinstit~itet, hushållsskolor, språkkurser i Stockholm, musikinstitut; frtigor angiende samskolor, Kindergarteilkurs, arbetsstugor, idiotskolor, liirokiirser i bokföring, stenografi, handarbeten, slöjd, liiderplastik.
kliidsömnad, vafimd, kurser för utbildning af tandkikare, fiiltskiir och apotekare, af barnmorskor, sjuksköterskor och diakonissor; vilkor för anstiillning vid post- och telegrafverken, i riksl) anken, vid sparbanker och lifförsakringsanstalter; kvinnans utl~ilcl~~ing till bokbindare och tradgRrdsmastare samt anstiillning i tryckeri.