Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det måste äfven vara af vigt för nationela hedern, att författare på de språk, hvilka stå vårt eget så nära som det Danska och Norska, af hvilka en stor del lyder under samma Konung, och hvilkas skrifter kunna läsas äfven af de Svenskar, som icke äro mägtiga något utländskt språk, icke i vårt land äro i saknad af ett rättsskydd, som de i Frankrikes och Englands lagar redan länge funnit sig tillförsäkrad.
Jag vill derföre föreslå, det måtte Rikets Höglofliga Ständer för sin del antaga en så lydande
Lag angående litterär eganderätt i de fall, då Tryckfrihetsförordningens stadganden och Kongl. Förordningen af den 20 Juli 1855 ej derå kunna tilllämpas. § 1.
Den Svensk undersåte, enligt Tryckfrihetsförordningens § 1 mom. 9 samt Kongl. Förordningen af den 20 Juli 1855 tillkommande litterära eganderätt utsträckas till Norsk och Dansk undersåte, så länge Norska lagen om eftertryck af den 13 September 1830 och Danska lagen örn eftertryck af den 29
Såsom eftertryck, betraktas icke enligt denna lag: a) citater och tidningars aftryck af andra tidningars artiklar, då källan angifves; b) aftryck af dikter såsom text åt musikaliska kompositioner, c) aftryck af kortare uppsatser på vers eller prosa uti läse- och läroböcker kritiska och litteraturhistoriska arbeten; d) ett likartadt begagnande af musikaliska kompositioner.
I alla dessa fall måste likväl iakttagas, att erkändt författarenamn alltid utsättes under den aftryckta uppsatsen, dikten eller kompositionen.
Endast den enligt § 1 lagliga egaren till ett på Danskt eller Norskt språk utgifvet arbete är berättigad att detsamma i Svensk öfversättning utgifva eller utgifva låta, för så vidt: a) Svensk författare, enligt Norsk eller Dansk lag, innehar motsvarande rätt; b) författaren eller den laglige utgifvaren sjelf på titelbladet af sitt arbete tillkännagifvit sin afsigt att öfversättningsrätten till samma arbete utöfva; och fullföljer sin afsigt, så att åtminstone en del af öfversättningen är i Svensk bokhandel tillgänglig inom två år efter originalets utgifning och hela öfversättningen inom tre år, ifrån samma tid räknade.
Af arbeten i flera delar räknas i detta hänseende hvarje del som ett verk för sig.
252 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
N:o 108. Mom. 2.
Öfversättning, som icke blifvit utgifven af enligt lag berättigad egare, anses såsom eftertryck.
Oloflig öfversättning af dramatiskt arbete straffes som eftertryck, oansedt den icke blifvit i tryck utgifven, om den offentligen och mot inträdesafgift blifvit sceniskt utförd utan tillstånd af det sålunda utförda arbetets laglige egare. § 4.
Förbrytelse emot denna lag kan icke åtalas af någon annan än den, emot hvilken den blifvit begången; och icke då mer än två år förflutit efter det förbrytelsen egt rum. § 5.
Eftertryck eller oloflig öfversättning af Norsk eller Dansk mans arbete, hvilket före denna Lags datum utkommit, straffas efter denna lag, om eftertrycket eller öfversättningen blifvit utgifven efter det denna lag erhållit gällande kraft, samt den Norske eller
Danske författaren eller egaren vid tidpunkten för sådant eftertryck eller oloflig öfversättning ännu innehar en i Tryckfrihetsförordningens 1 §, mom. 9, eller Kongl. Förordningen af den 20 Juli 1855 erkänd eganderätt.
Augnst Blanche.
Af Herr BlållChC, ÅUg., angående förändringar i Konkurslagen den 18 September 1862.
Vid tillämpning af den nya Konkurslag, som utfärdades den 18 September 1862, har det visat sig, att åtskilliga stadganden dels äro antingen mindre fullständiga eller icke nog bestämda och tydliga, dels i stället att medföra åsyftade fördelar uti konkursmålens förenklade och skyndsammare behandling, synas egnade att verka i motsatt rigtning.
Då emellertid erfarenheten ännu ej hunnit lemna fullt tillförlitlig ledning i afseende å det större eller mindre behofvet af ändring uti en del af dessa stadganden, och då det icke heller kan vara rätt lämpligt, att en så nyligen utfärdad författning må, på grund af mindre väsendtliga anmärkningar, göras till föremål för lagstiftarens förnyade pröfning; har jag ansett ändringar eller jemkningar i Konkurslagens stadganden böra inskränkas till det alldeles oundgängligen nödiga.
253 1 enlighet med denna min åtalade åsigt får jag således vördsamt hemställa att nedanupptagna §§:r af Konkurslagen måtte erhålla följande lydelse: § 6. 2 Mom.
Har i stad borgenär sökt, att gäldenärs egendom afträdas må; höre Rätten deröfver gäldenären genast, eller, der han då ej träffas kan, sist om två dagar, så framt ej sökanden längre anstånd åskar och Rätten gr öfvar skäl dertill: vill gäldenären undvika konkurs; förnöje genast sökanden eller ställe antaglig borgen för hans fordran; dock bör gäldenär, som köpman är, förfallen fordran straxt gälda: gitter ej gäldenär fullgöra hvad nu sagdt är; beslute Rätten, att hans egendom afträdas skall, och förfare som i nästföregående moment sagdt är: kommer ej gäldenär å dag, hvartill han kallad blifvit; pröfve Rätten ändå sökandens skäl. § io. Finner Rätten eller Domaren att konkursansökning ej kan upptagas, förthy att den är till orätt
Domstol ställd, eller af annan orsak; teckne det skriftligen å ansökningen.
BIHANG tili Samtlige Riks-Ståndens Protocoll y vid Lagtima.
Riksdagen istockholm år 1823.
Tionde Samlingen i Innehållande Riksens Ständers Expeditions-Utskotts Memorial, med Riks-Ståndens deröfver fattade Beslut, och Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t, jemte Riksdags-BesluteU Andra Bandets Andra Afdelningi STOCKHOLM, 182'i, Elmi» och Grambergs Tryckeri* /■ ") -.V ' * H * >* -:C *r<'»• - ■,/ * .
•'/' V ■ - ■ Å-- fc-{V4»r^“ ■ , ^ , ' •, - ‘ ’ i X / ; 3* :f.A ■ ■*- h N ö 41> i. tfppi. o. god k. bos Ridd. o. Ad. dj 15 ReC. i 8 i 3 * Breste-Ståndet d. 15 — —- Borgare-Ståndet d. 15 — —•
Bonde-Ståndet d. 16 — —•
Skrifvelse> angående forändringar och tillägg uti den In. striiction, sorn, tinder den 10 Junii i8iö> finnes utfärdad får Riksens Ständers Revisorer öfver Banco- och Riksgälds-JP^erken.
S. A» K. Sedan Riksens Ständer, thed fästadt äfseénde dels å deras, under nu varande Riksdag, Fattade beslut, ätt Publicitet oj Banco- tVerkets lula Stallning kominer att tga rum
Vid de emellan Riksdagarna infallande Revisions förrättningar, och dels å Rika Sebs Ständers, vid 1818 års Riksdag, giFne föreskrift örn beräkningen af Revisorernes respenningar och dagtraciamehteny funnit någre Redafctiöns-förändringar, jemte tillägg i vissa delar, erforderlige vid de §. §. uti Riksens Ständers fastställde och af li- K, M. i Nåder kungjorde tnstructiou af den 10 Juna i8ii, hvilka i ett «* 4 Underdåniga Skrif velter. sammanhang innefatta grunderne för Revisorernes åtgärder, i afseende på Banco- och Riksgalds-Werken; derom föreskrifterne vidtaga från och med 7 §. af samma Instruction; så anhålla Riksens Ständer, på grund häraf, i underd. det JE.
K- M. i Nåder täcktes, genom Allmän Kungörelse, till vederbörandes efterrättelse, låta utlärda den Instruction, Riksens Ständer, med iakttagande af sålunda nödige befunne tillägg och förändringar, stadfästat, att vid Revisionerne öfver Banco- och Riksgälds-Werten hädanefter och tills vidare gälla och tillämpas, så lydande:
De tillförordnade Banco-och Riksgälds-Verks Revisorers förrättning kommer egenteligen att deruti bestå* att, sedan de, vid deras första sammanträde i Banquen, lifligen aflagt den för Riksens Ständers Deputerade till Banco-Werkets öfverseende vanliga Eden och densamma underskrifvit, taga en noga och behörig kunskap om Werleets Styrelse och förvaltning sedan sista Stats- och Banco-Utskotts eller tillförordnade Banco- och Riksgälds Revisorerssammanvaro;att låta göra sig redo och besked, hvad Banco-Werket angår, så af Banco-Fullmägtige, som af Banquens Commissarier och Betjening, och, i anseende till RiksgäldsWerket, af Riksgälds-Contoirets
Fullmägtige samt der varande Commissarier och Betjening, för allt hvad som dem, antingen varit; att, uti ett sådant redofordrande, följa till grund och rättesnöre Banco-Ordningen samt de l.-sta Funden.- till vård och besörjande, Underdåniga Skrifvelstr. 5 In»truct inner, Reglementen och särskilda Resolutioner, Hvilka redan äro utfärdade, eller framdeles kunna af Riksens Ständer eller deras Statseller Banco-Utskott' utfärdas; och att, om något större eller mindre skulle uti Banco- eller Riksgälds- Werkens förvaltning vara forsummadt eller efterlåtet, eller kommit i olag, detsamma med ali sorgfällighet rätta, och behörigt skick och ordning återbringa, saint, uti vigtigare mål och händelser, hvaröfver Banquens eller Riksgälds-Contoirets Eullmägtige sig hos de förordnade Banco- och Riksgälds-Werkens Revisorer förfråga kunde, gå dem med råd och underrättelser tillhanda, dock alltid på ett sätt, som är jemlikt och Öfverensstämmande med de i Författningarne utstakade grunder; varandes det Banco- och RiksgäldsEullmägtiges skyldighet, att hvad Revisorerne, i stöd af Rikets Ständers eller deras behöriga Utskotts utfärdade Instructioner, och med noga iakttagande af 70 §, i Riksdags-Ordningen, föreskrifva, sig till efterrättelse ställa, såsom vore det Riksens Ständers egen föreskrift
Vid förrättningens t*ut, late de tillförordnade Revisorer författa särskild Berättelse om lian* co-Werke! och särskild om 1 Riksgäids-Werket, för tillkommande Riksens Ständer.
Af dessa Berättelser utskrifvas Trenne (3:ne> Exemplar, hvilka af Revisorerne undertecknas.
Det ena Exemplaret af hvardera Berättelsen aflemnas försegladt till Riddarhus-Archi vet; det an-' dra, likaledes försegladt, förvaras vid det Werk, som Revisionen angar, nemligen i Banquen det, som rörer Eanco-Werket, och uti Riksgäids-Contoiret det, sorn lörer Riksgäids-Werket; och det 6 Underdåniga Skrif velter. 3:dje Exemplaret af hvardera Berättelsen korné mer, genast efter Revisions-förrätttiingens slut, att, genom Revisorerne*. föranstaltande,till trycket befordras, för att åtfölja Post? och Inrikes-: Tidningen.
Banco-Revisorerne, hvilka, lill följe af Rik? sens Ständers gifne förordnande, ega att uti nyss? nämnde Berättelse, angående Banco-Werket, in? taga fullständig© och på Räkenskapepne grundade uppgifter, rörande detta Werks befunne tillstånd och ställning i alla delar, undantagande endast hvad sorn rörer enskilde personers förhållanden till Banquen, anmäle deremot, uti särskild Be?: rättelse till Banco?UtsltatteB endast såriane ho? riem förehafde mindre betydantle frågor , rörande Inre Oeconomien, Tjenstgöringen ejler Raken?? skapetne, hvaröfver Utlåtanden, på förekommer! anledning, blifvit Banco-Styrelseti meddelade. s dra Puncien.
Sorn de tillkommande Banco-och Riksgäld??
"Werks Revisorers förrättning således, efter livad ofvan anfördt är, egentligen består pti "VVerkens öfverseende och att befordra Författningarne till en jemn och orubbad verkställighet, så måga icke desse
Revisorer befatta sig med något slags disposition af Båncjtlens eller Riksgälds-ContoiretS' medel linder hvatt
Titel och till hvad behof det pck vara må.
Icke eller måga Revisorerne sig befatta med befordringsmål och tillökning i Sysslor, Löner e|ler Pensioner, men yäl, på inkomne besvär, efterse och rätta, om någon af Betjeningen skulle vara \ dess befor drings-rätt för nära Underdåniga Skrifvelser. 7 skett, såsom ett deras förrättning tillhörande åliggande; upprättelsen likväl aldrig sådan, att den till Sysslan befordrade kan af Revisorerne derifrån removeras. 3.d/e Puncten.
Om vid Revisorernes undersökning befinnas skulle, a:t någon af Banquens eller RiksgäldsContoirets Etnbets- eller '1’jenstemän hade sig utmärkt för särdeles drift, flit och skicklighet i sine Sysslan åtföljande förrättningar, jå, ehuru Re-1 visorerne ej kunna sjelfve ingå uti något slags Penninge-belöning, måga de likväl, efter nogaete bepröfvgnde kunna anmäla ett sådant ärende hos nästföljande Stats- eller Banco-Utskott, såsom ett medel, att uppmuntra förtjensten vid en ansvarig, trägen och ofta mödosam tjenstgöring. 4:de Puncten.
Revisorerne ma äfven ega rättighet, att sjelf-' ve hos vederbörande anmäla de förseelser, som de under deras förrättning funnit sig befogade, att emot Fullmägtige eller någon af Werkets Embetsman och Betjening anmärka, oell anse af sadan beskaffenhet, att de skyndsammeligen böra Särskildt åtalas.
5,-te Puncten.
Hvad Riksdagsordningen i 3o:de, 68:de 6g:de, och 7o:de §. rörande Stats- Banco- och RiksgäldWerks Revisor.erne föreskrifva, samt 8 Underdåniga Skrif v elser. hvad i särskildt utfärdade Ansvarighets-Lagar stadgas ega bemälde Revisorer, att bokstafligen följa och åtlyda, 6flt Punden, I det öfriga tillförse sig Riksens Ständer deras tillförordnade Revisorers nitfulla bemödande, att, i allt hvad Banco* och Riksgnids-Wer&en angå kan, befrämja deras bästa, bestånd och säkerhet, på sätt, som skall svara emot det förtroende de vunnit, samt göra dem förtjente till Riksens Ständers erkänsla och tacksamhet, 7sde Punden.
Jemte det Revisorerne bestås skjuts efter Fy* ja hastar till och ifrån Stockholm, komma samtlige Revisorerne att uppbära Tractamente af Tre Rulr Banco om dagen; hvilket Tractamente utgår, så väl under den för Revisions-förrättningen bestämda tid^ som under resan tiri och ifrån Stockholm, då Atta mil beräknas för dagen; börande desse Revisionn-kostnader, efter hvad förut varit vanligt, till ena hälften godtgöras af Ban. quen, och den andra hälften utgå från Riksgälds.- (Jontoirer.
Underdflniga Skrifvtlttri 9 |N:o 402* Uppl. o. gotik, hos Ridd. o. Ad. d. 15 Dec. 1823.
Preste-Ståndet d. 15 — — liorgare-Ståndet d. J 5 ■— — Bonde-Ståndet d. 16 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anordning uppå Ranquen af det Creditiv, Riksens Ständer beviljat till Spannernåls-uppkop vid inträffande svårare missväxt. S. A. K. Sedan Riksens Ständer, genom förut fattadt och hos E. K. M. i underd. anmäldt beslut, afgjort, det ett Creditiv af Allmänna medel komme att • nslås (ill E. IC.
Mits Nådiga disposition, för att bereda utvägar till anskaffande af säd för nödlidandes undetstöd, 1 den olyckliga händelse, att en strängare missväxt skulle inträffa, och enskilda bemödanden blifva otillräcklige, att fylla°behofven; så hafva Biktens Ständer särskildt be» slutit, att anordna detta Creditiv till utbetalning ifrån Biktens Ständers Banque, dit, så väl de medel, som vid Allmänna Magazins-Directionens utredning erhållas, sorn de, hvilka af det anslagne Creditivet återbetalas, i den mån de inflyta, böra ingå; hvilket Riksens Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anmäla; låtandes Riksens Ständer nu, genom Banco-Utskottet, meddela Eullmägtige uti Banquea de, i af - 10 Underdåniga Skrifvelstr» seende på utbetalningen af förenämnde Creditiv, nödige föreskrifter.
Ständer framhärda etc, N:o 403, Uppl, o. godk. hos Kidd. o. Ad, d. 15 Dec.l8l3* Preste-Ståndet d. 15 — —«■ Borgare-Ståndet d. 15 —■ — Bonde-Ståndet d. 16, — —3 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående yrkad frihet till svedjande a Skattehemmans egor. S. A, K.
Sorn inom Riket finnas sådane skogrika, bergiga och för odling i allmänhet otjenliga orter, der svedjande utan skadligt ekogsödande kan verk ställas, och der detsamma ingår uti en klok hushållnings beräkningar; alltså få, med anledning af väckte motioner om frihet till svedjande å Skattehemmans-egor, Riksens Ständer i underd, anhålla, det E, K.
M. täcktes i hfåder låta undersöka, om icke inom Riket orter finnas, der en vidsträcktare rätt till svedjande, än den 1805 års Skogs^Otdning rnedgifver, kan vara nödig, ' TJniterdäniga Skrifyelser. samt ätt K. K.
M. sedermera täcktes, efter ornsfändiglieterne, i Nåder härom fölordna, Riksens Stander framhärda etc.
Uppl? o, goclk. hos Ridd, o. Ad, cl. 35 Dep. 1843, Preste-Standet d. 15 — — Borgare-Ståndet d. r 5 — — BoitderSlåndet d, 16 —- —^
St cinders underdåniga Skrifvelse, an-n gående Fabriques-Gescillersi ställande under Tjeris t ehjons-Sl a elg a n. S. A. K, Riksens Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad å de betydliga olägenheter, spm FabriquesIdkare få vidkännas, i följd af den uti 6 Art. 5 §, af K.
M:is förnyade Hall-Ordning den 2 April 1770 medgifne rättighet för Fabriques-Gesaller, att, då viss arbetstid ej är betingad, få, sedan, er) månad efter uppsägning förflutit, från Pabriquen afflytta, och hvilka olägenheter blifva ytterligare ökade, enär i brist af arbetare?
de dyrare rudimatei ier, som vid Fabriquerns en fordras, äro underkastade förskämning.
13 XJndtrdaniga Skrifvelser - Få sådan grund och i likhet med hvad Riksens Ständer uti deras underd.
Skrifvelse, angående Närings-friheten, den 12 innevarande månad, tillstyrkt, i afseende på Handtverks-Gesällers ställande under Tjenstehjonä-Stadgan, få Riksens Ständer nu ytterligare i underd. föreslå, att, med ändring af förrberörde §■ uti Hall-Ordningen, måtte, genom Allmän Författning i Nåder stadgass att med alla Fabriques-Gesällers och Arbetares antagande, afflyttning, förbindelser emot Idkarne, motsvarande rättigheter och ansvarighet, derest de icke förse sig med laga försvar och sysselsättning!, skall, så vidt icke genom särskildte Contract, hvilka i sådant fall lända till efterrättelse, varder annorlunda aftaldt, förhållas efter Tjeustehjons-Stadgan, likväl med de undantag: att de må städsla* på halft år; att uppsagd ningstiden å ömse sidor bestämmes till 2’.ne månader före flyttningstiden; och att de ej i Rensten användas till annat arbete, äa hvartill de blifvit antagnei
Med deta nu föreslagne inskränkning i Fabriques-arbetares uppsägning»- och afflyttnings-rättighet kunna Riksens Ständer dock ingalunda förena det vilkor, som ofvan åberopade §. i HallOrdningen i afseende på Gesälls skyldighet, att före afflyttningen afarbeta ain skuld till Mästaren, föreskrifver.
Berörde §. visar tydligt, att den Gesällerne lemnade rättighet, alt hvarje månad kunna afflytta, varit motvägd af deras skyldighet, att först afarbeta sin skuld; men då denna rättighet blifver dem betagen, synes förenämnde skyldighet icke kunna skäligen bibehållas; äfvensom Och enär öfrige (örhållanden emellan Underdåniga Skrifvelser* 13 Fabriques-Idkare och arbetare varda bestämde efter Tjenstehjons-Stadgan, Riksens Stander anse, det Idkarne icke böra hädanefter, vid utbekommande af deras fordringar hos arbetarne, tillgodonjuta någon särskild fördel; ochj Riksens Ständer hafva alltså trott sig äfven böra till E.1 K, M:ta Nådiga pröfning i underd. öfverlemna,' om icke ifrågavarande stadgande för framtiden må upphöra.
N:o 405^ Uppl. o. godk. hoa Ridd. o. Ad. d. 15 Dec. 181?31 Preste Ståndet d. 15] — — Borgare-Ståndet d. 15 ■—• — Bonde-Ståndet d, 16 — —- Riksens Stanclers underd.
Skrifvelse, angående Privilegia Exclusiva får nya i Riket för ut okända Slöjde-lnrättningar m. m. S. A. K.
I anledning af hos Riksens
Ständer gjord framställning om vidtagande af åtskillige förändringar uti E. K. M:
Nådiga Förordning den 28 April 1819, angående hvad iakttagas bör vid förekommande frågor om Privilegia Exclusiva för *4 Underdåniga Skrifvelser.
•nya, förut i Riket okände Slöjde-Inrättningäfj konster elier väsendtliga könstförbäitri ngar, få Riksens Siänder hös E. K. M. anmäla ilén underd. önskan, att högstberörde förordning kunde varda på följande
Sätt ändrad otih förbättrad, nemligen: 1:0 Enär Opinionen lätteligen kunde missledas genom det mindre fördelaktiga begrepp den under en längre tid vant sig, att fästa vid benämningen af Privilegia Extliliivä, föreslå Riksens Ständer i underd., att Förordningens rubrique hädanefter måtte blifva:
Maj.tts Nådiga Förordning, angående höäd iakltågas bör yid förekommande frågor om Patenter elier Frihets-år för nyä i Riket förut okände Slöjde-lnrältti Olgar t konster eller väsendtliga könstförbätiringar, samt att äfven i ritat i Författningen benämningert Privilegia ExdUsiva må utbytas emot ordet:
Pa* tent, såsörn varande mera lämpligt och äfven i Sverige tillräckligen kändt; 2:0
Etet i 1 §. af ofvanberörde fNTå'diga förordning förekommande Stadgande af vederbörande* hörande torde böra utgå, helst, enligt hVad Riksens Ständer hafva sig bekant, frågans afgörande understundom blifvit fördröjdt i flere ars tid, emedan vederbörande ej kunnat förmås, att, tned sina förklaringar dessförinnan inkomma, genom hvilket dröjsmål uppfinningen ofta kan gå helt Och hållet forlorad eller åtminstone betydlig förlust tillskyndas uppfinnaren; hvadan Riksens Ständer i underd, hemställa, om icke É. K.
Mits oell Rikets Corrimerce-Collegium äfvenledes bör åläggas, att, inom en månad efter det an» Underdåniga Shrifvelser» 1 5 änsökningen blifvit elit ingifven, underd.
Utlåtande deröfver afgifva; oell dl samma §. jemväl föreskrifver, att Privilegii Innehafvaren bör frenne gånger i Stockholms Post- och I nrikes-Tid-’ ning kungöra innehillet af sitt undfångna Privilegium, hvarvid den, »örn anser sig Vara genom samma Privilegium förnärtnad, har öppet, att inom treöne månader ifrån sista kungörandet, sådant skriftligen anmäla hos Gofnmerce-Collegium, som det tillkommer, att anmärkningen pröfva och deröfver meddela Utlåtande; så är, i Biksens Ständer» tanka, andre uppfinnare» rätt härigenom tillräckligen bevarad; I öfrigt få Riksens Ständer, i sammanhang härmed, ytterligare i underdånighet anhålla om den ändring af meranätnnde §., att ded Commerce-Collegium eller vederbörande Etnbets-Werk tillkommande rätt att pröfva, huruvida Collegium anser det Privilegium, som söke», lämpligt, må likaledes försvinna, enär Collegium hufvudsakligen synes böra tillkomma, att yttra sig öfver, huruvida den uppgifna Slöjde-Inrättningen, konsten eller konstförbättringen är, Collegiutil veterligt, i Riket kärtd och utöfvar!; 3:0 Sluteligen hemställa Riksens Ständer i underdånighet, att den i 3:dje §:n gifna föreskrift, att, vid utfärdandet af uteslutande Privilegium, Innehafvaren deraf skall föreläggas en Viss,, efter Omständigheterne lämpad tid, inom hvilken han, vid förlust af den honom förunnade rättighet* bör finnas i full' utöfning a£ sin r,ya Slöjd konst eller konstförbättring , må på sådant sätt förändras: att Patent-Innehafvaren ej tnå kunna förklaras förlustig sin ofvannämnde i6 Underdåniga Skri fvet seri rättighet, ia vida han, inom 3:ne Sr IfrSn Patentets datum, befinnes t full utöfning af sin uppfinning, samt att dervid på Kongl. Majus
Nådiga pröfning må bero, att, efter vederbörande Embete-Werks hörande, bestämma, huruvida, vid särskildte sig företeende omständigheter, samma prsescriptionslid kunde i någon mån förlängas.
Genom ett sådant förändradt stadgande hafva Riksens Ständes trott, det Patent-Innehafvarens skäliga rätt, att, vid inträffande hinder, bibehål^ las vid utöfningen af sin uppfinning, skulle blif-J va bevarad, så vidt densamma står att förena med Samhällets billiga anspråk, att ej,genom ett allt för långt uppskof med uppfinningens verkstäU lighet, en längre tid gå miste om fördelar, som, genom någon annan persons enahanda upptäckt, kunnat detsamma i annat fall på samma väg beredas.
Uiulerdaniga Skrifve!*!!'.
N:o 4 of?, Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 15 Dec. 1833, Pre«te Ståndet d. t>j — — Borgare-Ståndet d. 15 —- — Bonde-Ståndet d. t G — Riksens Ständers underdanigci Skrif velse, angående upphof vande af Landsbofdin garnes domsrätt i Enskiftes-mal, S. A. K.
Sedan, i anledning af Riksens Ständers anderdr Skrifvelse till E. K. M. vid 1818 års Rikadagj med underd.
Förslag, alt Eand.höfdingarnes doms-' rätt uti Enskiftes-mål matte upphöra, och så val Enskiftes- som Storskiftes-Författningarne sammanfogas uti en Författning till fullkomlig en.’ het och likstämmighet, samt alla Skiftes-Ärender öfverlämnäs till behandling af Egodelnings-Rätter, någon åtgärd icke foljt, hafva dessa ämnen, i anledning af väckt motion, åter blifvit föremål för Riksens Ständers öfverläggning.
Med hufvudsäkligt godkännande af de grunder, hvilka uti 18 »B års Ständers underd.
Skrifvelse blifvit framställde, hafva Riksens Ständer icke underlåtit, att med hvarandra jemföra de oJ lägenheter och fördelar, som å båda sidor sig vi^ sa om domsrätten i Enskiftes-mål skulle skiljas ifrån E. K. M:ts Befallningshafvande, och till Bihang till Rjh-St, Prut, J82}> I9:dc Strr.L t B, a Af i, % i8 TfnderdSniga Skrifvelser.