Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Da detta Embete är af sä alldeles serskilt beskaffenhet, och derjemte i wärt land sif owanligt och nytt, lara Riksens Ständer aldrig mötas, utan atc fästa en noggran uppmärksamhet pä hwad genom detta Embete blifwit uträttat, för att bäde gifwa rättwisa ät förtjensten och ssicklioheten wid desi handhafwande, som ock att utröna huruwida denna inrättning är i Samhället gagnelig eller ej.
Att bereda Riksens Ständer tillfälle dertill, kan inte annat, än wara ett wärdigt föremål för hwad Utssvtt som hälst; jag kan hafwa misitagit mig pä stället der det bör sse, men som jag förmodar, icke pä nödwändigheten och nyttan af en dylik beredning, hwilken jag för min del wördsammast wägar tillstyrka Riksens Högloft.
Ständer, att wid deras sammankomster i framtiden aldrig uragtläta, sä wida deras Ombudsmans.Em - »464 Den 9 Juli. bete, ock» den för detsamma utfärdade Instruktion stola blifwa af betydelse och nytta- — —.
— Rätteligen transumrradt, betygar '»V.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den y Justi. ------ Prest, Stantzet den 9 - - - - » Borgare-Ständct d. 9 - s - « , - BondesStärchet den 9 - - Wäodsamt Mcmsrial! ^ill Lag-Utstottet har blifwit remitterat ett as Herr Commerce Rådet B- H- Santesson tillWätloff. Borgare-Siandet ingifwit Memorial, hwaruti han ansett förändrande och rättande af alla nenningeböter till ett motswarigt penningnvärdes förhållande, nu emot den tid, de samma först stadgades, »vara ibland de nödwandiga förbättringar uti »var allmänna Lag, som fordra en skyndsam och snarare hjelp, än den som as tillsatte Lag-Commikteen elter flere ax kan wäntas; till grund hwarföre Herr CommerceRådet aberopat, att böterne fran början naturligtrvis »voro lempade ester penningewärdet; men dä tella sedermera försämrats flere roo:de proCent, mäste be nu ock »vara högst olempeliga, medföra förakt f'r straffet, och r samma mohn lätta och animera Lagbrotten.
Da Lag-bl stöttet nu i detta ämne stall yttra stna tankar, har der icke undfallit Ukstottets uppmärksamhet, att de i Lag och Författningar i allmänhet stadgade böter, ingalunda arv srvarande emot nu warande ringa penmngewärde, vch desi för häl - Den 9 Julii.
1465 hastande till nu »varande uppdrifne warupriler, men häremot hafwa ater a den andra sidan förekommit hos Utskottet sadane.stal, hwilka, om de icke »vederlägga hivad ofwan är anmärkt, åtminstone haftva trygaat Urstortets öfwertygelse derom, akt den tidpunkt ej ännu är inne, da en salunda projectcrad Lagfförändring är lempelig, och till efterrättelse för kommande tider kan stadgas.
Uti Kongl. Förordningen den 27 Nov. 1776 är förordnadk, att alla böker och witen, hwilka äro grundade pa ett sadant myntwärde, att z Daler eller »-2 Mark swara emot En specie Niksd., stola till förekommande af all rubbning i Lagens rätta mening, vch tillämpning, tvid berörde mynlwärde och beräkningssätt, framdeles bibehallas, sa »vät da desia böter vch witen förwandlas i kroppsplickt, som da de i penningar erlögaas; och yttermera efter >8oo ars Riksdag ba§wa alla böter och witen i stället för Riksgäldöftdlar blifwit adömde och utgått i Bankomynt.
Bd efter annan hafwa således penningeböter wunnit en , emot myntets wärde, någorlunda lcm pelig förhöjning.
Genom orvaraatigheten af penningenS wärde, kan icke bestämmas nödwändiahetcn, att höja eller minsta böcernas belopp, vch Ilka litet man nu kan förese de förändringar, som wart mynt möjeligen framdeles undergår, lika litet kan man med säkerhet antaga, att mer eller mindre tillgäng pä penningar, bör blifwa den mättstack, hwaresler böter k
Lag och Författningar bestämmas.
För den rike blifwer denna art af bestraffning icke hwad den ater för den fattige medför.
Dea förre metz sina tillgängar kan icke sägas undergä o», »466
Den 9 Julli. ett straff; svin den sednare nog känbart mäste umgälia;, och da någon ssillnad icke är elier kan förcsirifwas i delta afseende, uppfylla aldrig penningeböter ändamalet af bestraffning för Len rike, men fräcke Lagbrytaren.
Utstottet tror således, att utan öfwersigt af Brottmals-Lagen i hela betz widd, förhöjning af straffen i wista fall, och ater minskning i andra, aldeles utestutande af wiste omständigheter, men deremot förestrist af andra, det ändamål icke stall winnås, som författaren äsyftar, hwarom exempelwis ma anföras Lagens stadgande i z4:de Capitlet Mistgarningv-Bolken, der, efter Utstvltets öfwerty, gelfe, dylika brett icke borde med penningar försonas.
Urstotket tror att ändamalet, förekommande af brott, »vinnes icke genoin en förhöjd bestraffning, utan genom den säkra och snara »verkställighet
Domaren dera leinnar, och är öswertygadt, att »ned den rättelse t Kongl. Förordningen den »?
April i7zz om fylleri och drockenstap, som omständigheterne pakalla, nu stadgade påföljder stola anses »not mindre brott och förseelser, (da »verkelig »vanart och gröfre brott med härdare straff beläggas) fullkomligt svarande, och således uppfylla hwad dermed asvftas.
Pä sädane grunder, och dä genom en förhöjd Bewillning, genoin pälagor af alla stag, dem Statens behof fordra, sedelstocken »näste framdeles ansenligen minstas, och föijagteligen waru-wärden nedsättas, äger Utstottet en förökad anledning, att för närwarante icke tillstyrka bifall ä Herr CommerceRädet Santessons »notion, i öfwertygelse, att wid den orna» betning af Lagen i hela dest »vidd, hwarmed Lag-Committeen nu Mlsättes, sadane straff och Den 9 Julli. 1467 och påföljder förestås, som, svarande emot brottets art och beskaffenhet, stola freda frän förakt för straffet, och således betaga den yppade farhäga, att Lagbrotten lättas och animeras; Hivilket dock Riksens Högloft.
Stander »vördsamt underställcs.
Orebro den 7 Julii i8»2.
PäHögkoch Ridd. och Adelns Pä Högwörd Prest-SänLedamöters magnar, dets Ledam. magnar, bl. k. Ztrömkelt. ^ok». k a k. westlen.
Pä Walloch Borgare-Stan- Pä Hcderw.
Bonde-Stän dcts Ledam. »vägnar, dets Lcdain. magnar, ^ kl. tion Hvist. dockers darsson.
KV- 'stiUIZren.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den y IulH. - - - - Prest-Ständet den 9 - - - - - , - Boraarc-Sländct d. 9 - - - - - - - Bonde-Ständet d. 9 » - - - Wörbsamt Memorial!
O-an Heder»värda Bonde, Ständet är under den 2o.de dagsmannen Anders Danielssons fran Eilsborgs Län Memorial, deruti han ak anförde stät yrkat, delo akt Häradshöfdingars rättighet, att omedelbarligen gransta Bouppteckningar, matte uckyckeligen bestämmas, dels ock, att rättigheten för dem, att, enligt igor ärs Kongl. Bref, tillse, det endast skicklige personer »ned dylika förrättningar sig bosatta, tvdligare utwecklas, saint att ingen mä aga ratt til!
Domstolen tngiswa Bouppteckning förseglad.
Dä 1468 Den y Julli.
Da Lag - Utskottet ei funnit anledning tik! andrina uti sitt, i följd af Riksens Högloft.
Ständers Justitie-Ombudsmans Berättelse, angående de sme första Puncterne af denna Motion, »ttcrliaare hufwudsakeligen afgifne utlåtande; sa sar Utskottet, i afseende hära, nu endast åberopa berörde sikt utlåtande.
Hwad ater angar den omständighet, att ingen ma aga ratt till Domstol ingifwa Bouppteckning förseglad: sa ehuru Lag-Urstotlet, i saknad af serskild Moiion, wid ofwannamnde utlatandcs meddelande icke kunnat i någon huswudsakelig pröfning häraf inga, halst detta da endast anmärknings»wis förekoinne amne, pa intet fält i Justitie - Ombudsmannens Berättelse inlupit; Likwäl och sedan detta hinder för en siik pröfning genom Anders Danielssons Memorial, nu mera bliswit undanröjdt, anser Utskottet, med fullt erkännande a ena stdan as nyttan och angelägenheten af den genom Kongl. Brefwet d. -7:de Maji '821, Domaren alagde ssyldighet, att tillse, del icke vkunnoge och osticlelige personer fa med Bouppteckningars förrättande sig befatta, och a den andra, att en sadan skyldighets fullgörande sa midt den samme icke annorlunda, an genom dylika förrättningars granskning, möjeligen kan werkstallas, owedersägeligcn är Domaren betagen wid alla de tillfällen da Bouppteckningar, förseglade ingifwas, det bör Anders Danielssons Mo, tion i denna del bifallas, ock i följd deraf den uti 4!de §- as 9-de Capitlet Ärfda Balken medgifne rättighet af förseg'ade Bouppteckningars inlcmnande till Domstolarne, helt och hållit upphafwas; Hwilkek dock
Mte en LedamvtS ftrffilde mening Riksens Hög, Den 9 Julik.
,469 Högloft.
Ständer wördsamt underställes, örebro den 7--e Zulii 1812.
Pä Höqlöft.
Preft-Ständets Lcdam- magnar, Ledam. magnar, n. k?.
Ltrömkelt. ^ o b. 2 k.
Borgare-Ttäns
Bonde-Stän dets Ledam. wägnar, dsts Ledam. magnar, ^1. konqvist. ^nclers Ericsson. öV. PulIZröil.
Utdrag af prstscollet öället uti Riksens Högloft.
Gränders Latz Utskott wid Urtima Riksdagen uti Orebro den 2 Juili I8t2.
D. ^bid föredragning af Riksdagsmannens Anders Danielssons fran Elfsborgs Län Memorial, angående, det ingen ina äga rätt ingifwa Bouppteckning förseglad, yttrade Herr Häradshöfdingen Friherre Leijonhufwud:
Med fästad uppmärksamhet pa den grundsats Utskottet hittills följdt, akt sällan, och ej utan högsta nödwändighet, förestå nagra förändringar i Allmänna Lagen, och dä wid semnförelse af det goda som afskaffandet af förseglade Bouppteckningars inlemnande kan åstadkomma, med den olägenhet, som i motsatt fall inträffar medelst mistbruk, af denna, Sterbhus-Delägare tillagdt rättighet, sa wvre efter Herr Barons tanka den förman som derigenom wänns, alldeles ingen, da en mangarig erfarenhet deremot wisade, att nagra mistbruk i denna del icke bewiSligen stedt.
Pa deste stät fann Herr Baron ej någon anledning, att hwar - »47v
Den 9 Julik. ken tillstyrka förändring i hwatz
Lagen härom stadgar, eller bifall kill ifrägawarande Memorial.
Häruti instämde Herr Doct.
Hedren, Herr Konal. Secreterare» Danckwardt samt Herr Grefwe» och Ordföranden supra.
In stclem krotocolli, W. 1ull§ren.
Uppläst hos Ridd. och Adeln dcn y Julli. ----- Prcst-Standet den <- - - -- - - Sorgarc-Sländetd- 9 - - ----- Bonde-Ständet d. y - - wördsamt Memorial! »^ögwörd.
Prest-Ständet, Wällofl. Borgare-Standet, och det Hederwärda Bonde.
Stander hafwa under den 27, 26 och 22 Junii metz anmärkningar återremitterat Paftevolance-Utskottets under den 19 Junst till Riksens Högloft.
Stander öfwerlemnade Memorial , innehällande swar rörande Kongl- Maj:ts Nadigä Proposition om en allman Pastevolance-Jn, rättning.
Efter anförande af desia anmärkningar will nu klcstottet söka meddela de Förklaringar och Tillägg till sitt förra tillstyrkande, hwarigcnvm
Utskottet tror sig dermed kunna förena allas sinnen, att pä en gang gä Kongl.
Majus wisa och Nätziga assigter till mötes, och fylla de fordringar, som billige» af hemmawarantze Principaler kunna göras.
Högrvördige Prest-Ständet har anfört, att, ehuru del wore öfwertygatzt att Kongl.
Majus Nådiga Proposition, i händelse den af Riksens Ständer blefwe bifallen,, ffulle medföra mycken nytta, ej mindre i sig sjelf, än för Staten, dock likwäl, och dä Den 9 Julik.' »471 dä härwid manga locala omständigheter pä olika ställen kunna förekomma, som torde göra Rotchällarnes hörande, om icke alldeles nödwändigt, åtminstone nyttigt, samt emedan detzas hörande, långt ifrän att motwerka Kongl.
Majus Nätziga aisigt, snarare torde till befrämjande deraf bidraga, och derjemte det Hederwarda Bonde-Ständet, som af beslutet om della ämne synes haswa ten betydligaste fördel, denna fräga äterförwisat, n ille PrcstSrändet i samma äkerremih sig förena, pä del ämnet af Utskottet närmare mätte utredas.
Ifrån det Wällofl. Borgare-Ständet har upplysning blifwit begärd, huruwida Rotehällaren bör wara fri eller ej ifrån den förestagne afgiften i fall Soldaten wore Commenderad pä arbete, eller inga Regements - möten infälle; huruwida ej nägvt wiftt borde bestämmas rörande Under-Ojftc rare, svin innehafwa Soldate-Boställen, eller de Rotar, som betala vacance - afgift: huru mycket Soldaten bör betala af de 8 R:dr, som i Paftevclance - afgift blifwit förestagna, samt om det af Soldatens lön fär innkhällas; emedan, om det alltid skulle genom arbete ersättas, det ledde till en läng omwäg genom reqvisition först hos Landshöfdinge-Cmbeket och sedan hos Compagnie - Chrfen, samt äfwen mänga Rorchällare jutte pä sä smä Hemmansdelar, att de ej behösde någon arbetshjelp.
Swärighecen för ersättning genom arbete, kunde äfwen uppkcmma i sal!
Soldaten blefwe Commenderad pä arbete för Kronans räkning elier doge- Äfwen anmarkes att Riksens
Ständer tvdeligen borde bestämma att denna afgift ärligen skulle utgä, samt tiden ka den borde erläggas.
Widare har denna fräga blifwit ansedd såsom icke hörande till de nial, som af Riksens Stän - »47» Den 9 Julik. der kunna afgöras, i grund hwaraf den borde hans skjutas til! underhandling med Kneckte-Contracternes innehafware.
Någon jemkning i afgifts-summan har äswen blifwit yrkad i man af de större eller mindre kostnader Soldatens matsäck och skluts, ester orters nas läge, skulle Rotehällaren förorsaka, hwaraf det förslag blifwit föranledt, att till Kongl. Mast i uns derdänighet mätte öfwerlännäs, att, hwad wisa Landsorten anginge, efter Rotehällarenas hörande, derom sa föro, dna, som med Kronans och Notehällarenas ömsesidiga rätt och förman, bast skulle kuns na förenas.
Hos det Hcdcrwärda Bonde, Ståndet hade sig yttrat Fullmägtige frän Jemtland, Södra och Norra Helsingland, Gestrikland, Elfsborgs Län, Carlstads Län, Westerbotten och Norrbotten, Kronobergs
Län, Jönköpings
Län, Södermanlands,Län, Calmare
Län, Skaraborgs Län, Upsala Län, Östergöthland och Bohus Län.
I allmänhet hade alla instämt i samina anmärkningar, undantagande en och annan, hörande till hwars och ens serskildta Landsort.
Det har blifwit anmärkt, att denna staga ej borde anses såsom nägon Riksdags - fräga, hälst ibland Prest, och Borgare - Ständer, ganska fä äro Rotehållare, hwarföre den genom öfwerenskommelse med Roten i hwarje Landsort borde afgös ras; och har i allmänhet Bonde-Ständets önskan warit, att Kongl. Mast genom Des Befallnings, hafwande mätte höra Rotarne, för att med dem om afgisten öfwerenskomma.
För Jemtland serskildt har blifwit anmärkt, att, enar rzz hela Hemman hälla 104g man Infanteri och 100 man Cavallerie, wore Rotarne alltför mycket betungade för att kunna ätaga sig en sä dryg afgift t en ort, dels i sig Den s Julik. 147Z sjelf sa fattig pa producter, dels hwarest deras förwandling i penningar ar sa sivar.
Endast Fullmägtige för twenne Härader haima inom Hederwärda Bonde, Ständer tillstyrkt Utskottets Förslag, såsom för Rotehällare fördelaktigt, hwaremot en och annan Calcul blifwit afgiswen i afsigt att bewisa, det ben föreslagna asgiften af 8 R-dr i wisa orter wore allt för öfwerdrifwen.
Sedan Urskottet noga öfwerwagat alla tesa anmärkningar i ett sammanhang, som Utskottet ibland orsaker till nägon del deraf äfwen möjligen hafwa kunnat wara nägon okunnighet om, för hwilka Regementet den förejlagne Pasevolance - asgiften egenteligeu skulle komma i fräga.
Utskottet tror sig derföre bestämdt böra förklara, att Konungens Nådiga Proposition beträffade endast de Jndelte Infanteri-Regementerne och de till Fotfolk afsutne Cadallmer, hos hwilka Pasevolance ej ännu funnes införd.
Af sistnämnde art were de afsutne Squadronerne af Smälänningarne, Bohus-Länningarne, och Rusthälls» fördelningen af Ostgötharne: hos LifRegementets
Grenadierer och de nyligen afsutne Westgötharne wore redan Pasevolance införd.
I anledning af hwad som blifwit anmärkt rörande de Rotar, som blifwit anslagne till Under,Officerares aflöning, tili underhäll af Spelet, eller eljest stä för Kronans räkning wacante, har Utskottet ansett följa af sig sjelf de frän den bestämda afgiften undantages, emedan förut med dem sädane Contrakt, aro ingängne, att fräga derom icke kunde uppstä.
Likaledes wille Utskottet erinra, det ingen borde befara den omtalade länga omwägen när fräga kunde uppsta om indrifwande af ersättningen för Roten- Nägon reqvisition till LandShöfdinge - Embetet Bihang, 94» kuns -474 Den 9 Julik. kunde avdrlg wara af nnden, emedan allenast den lidande Rolen wande sig till Compagnie -> Ehelm, denne ffulle wara försedd med sädane RegementsOrdres, att han genast kunde bringa Författningen i »verkställighet.
Skulle någon Arbets-commendering hindra ersättningens utk»afwande genast genom arbete, funnes alltid den utwagcn att erhålla den genom afdrag pä Soldatens Lön och andra inkomster, eller ock att wanka till ett annat ar, nar detta förfall icke inträffade.
Soldatens före ersättningens erhållande möjligen inträffande dödsfall wvre utan twifwel en sällsynt händelse, och med den företrädesrätt Rotehallaren äger i Soldatens qwarlätenskap wore derwid ej någon serdeles förlust att befara.
Utskottet ansäg likwäl i anledning häraf nödigt, att uttrvckeiigen förklara, alt
Rotehällaren alltid ma tillkomma optionS-rätt antingen han will njuta sin err sättning genom afdrag pa Soldatens Lön och öfrige inkomster af Roten,, eller genom Soldatens arbete.
Enar dä Soldaten icke wore enligt Contracternes lydelse skyldig att ersätta skjuffcn ät Roten, borde förut genom Konungens Befallningshafwande med Rotarne öswerenskommas huru mycket för skjutsen, i förhållande af Mötesplatsernas större eller mindre aflägsenhet, pä olika orter borde asdragas, och således utrönas huru stor den återstående ersältningssumman blefwe.
Wid detta fastställande af skjutsens »värde borde ett medelpris, taget efter alla Rotars lage inom Regementets ständ, uträknas.
Derigenom kunde den förnämsta olikheten i orternas serskildta wilkor jernnäs, och det blefwe dä synbart äfwen för dem, uti hrvilkas Contracter med Soldaten en tydelig förbindelse funnes införd att wid möttn förse Soldaten med kost, ingen rubbning t Cvw tractet Den 9 Julik. »47s tractet ägde rum, utan endast den förändring, att Rotehällaren ät Kronan erlade sin afgift, hwarcmot Kronan uppfvlde Rotens förbindelse till Soldaten, för hwilken, enär den genom ert föregående Contraet wore faststäld, af Rotehällaren ingen ersättning af Soldaten kunde äskås.
Att denna Pasicvolanee-afgift ärligen skall kill Kronan urgä, har Utskottet frän början ansett er kunna sättas i fraga, men will nu färesta, att för tydlighetens skull orden: ärligen i fredstider, wid tppeditionen, såsom en bättre redaction, mätte insKas.
Den i sammanhang härmed stående anmärkningen vin möjligheten deraf att somliga är inga möten hålles, trodde Utskottet »vara alldeles utan kraft, enar det berodde af Kongl. Majit att när som hälst pa äret , före, under, elier efter andra Commenderingar anställa Möken, och desia öfningar till en förestående Falt-lefnad utan twifwel wore bland de angelägnaste, att kill en duglig Armees billdande ärligen werkstalla.
Utskottet behöswer allenast åberopa ben 8s K. af Regerings-Formen för att »vederlägga den anmärkning, akt detta mäl icke skulle kunna höra till Riksens Ständers afgörande, och upptager den här al, lenast såsom etc mihförstand.
Vien da Utskottet med tillfredsställelse funnit akt Riksens Ständer enhälligt instämt deri, alt en allmän Pasievolance-Inrättning öfwer hela Riket borde införas, och »varit skiljaktiga endast om sättet, och huruwida en lika stor afgift för alla Landsorter kunde wara lämplig och billig, och i synnerhet Bonde-Ständets Ledamöter ansett sig häri af sine principaler bundna att ej ingä i Utskottets förslag, will Utskottet, efter alla här vfwan anförda förklaringar, hwarigenom alla twifwelömal - . * * vm 1476
Den 9 Julli. om ratta förståndet af den tillernade Författningen synas Utskottet böra wara hafna, ytterligare afgifwa det förslag, att Riksens Stander hos Hans Maul Konungm yttrade den underdåniga anhållan, det, sedan Riksens Stander nu öfwe^cnskommit vin införande af en allmän Pasievolance-Jnrättning pä de förut bestämda grunder, Hans Maj:t tacktes genom Sine Befallningshafwande i alla orter lata sammankalla och afhöra wederbörande Rotehållare, för att utröna och öfwerenskomma hwad afseende kunde wara billigt och nödwändigt till lindring i afgiften och desi erläggande, i följe af orternas olikhet i Noteringar och öfriga beskaffenhet- Utskottet gör sig den förhoppning, att bwar och en häraf malte inse Riksens Ständers manhet om en billig fördelning af desia tyngder, och i förlitande pa Hans Kongl. Majus Nådiga wälwilja och vmwardnad för sa wäl Krigsmagten, som Rotehållare och alla Landets Innewanare, med willighet bidraga till en Inrättnings införande, hwaraf trvggheteten inom wara gränsor och underhållandet af Swensta Wapnens ära, betydligen kan bero.
Orebro den 7 Julii 1812.
Pä det Serskildta Utskottets wägnar, Rustylk Legerström. l^uävi^ körner.
LLNtessori.
Austers vilsson. 6.
Ut, Den 9 Julli. 1477 Utdrag af prstocollet, hållet i Riksens Högloft, ständers Allmänna Befwärsoch Ekonomie-Utskotr den 8 Julii »812. S. D.
Inlemnade Herr Borgmästaren Kjellander ett sa lydande Memorial:
Jag har, hindrad af sammanträde i Högloft. Lag-Utstottet, icke haft tillfälle öfwerwara öfwerlaggningarne och beflutet, rörande Saltbitter-lefwereringen in natura m. m«, hwarom nu till justering uppläste Betänkande innefattar, och anser mig nu pligtig till Protokollet förklara, att jag icke kan godkänna, hwad Utstorlet förestagit: att Städerne till lefwerering af Saltbitter, owilkorligcn stola förpliktas.
Det borde öswerwägas, att, pa sätt Kongl. Förordningen den 26 Oct.
1801 innehåller, och Riksens Ständer wid 1802 ars Riksdag medgifwit, en dylik ssyldighet endast aligger Hemmansägare.
Det hade äfwen bort inses, att Städerne emot deras och Borgerskapets Priwilegier, icke utan kränkning häraf, kunde aläggaS ett onus, hwari de aldrig deltagit, och hwarifran de, likasom andre Hemman aiföljande ssyldigheter, äro befriade.
Och yttermera i anledning häraf, hade det efter min förmodan icke tillhört annat, än det till jemnkning af Priwilegier tillsätta serstildte Urstott, att ett salunda wäckt staga företaga och utreda.
Da nu likwäl öfrige Nespcctiwe Medlemmar af BorgareStandet inom Utstottet redan bifallit Betänkandet, kan jag icke annat, än med billig aktning för, och förundran öfwer deras öfwerlygelfe, förbehålla mig den ratt öppen, att inom mitt Stånds Plenum, widare fä yrka den rättelse och ändring, som pä kaliaS - ,478 Den 9 Julik. kallas af min pligt som Ombud, af sakens natur vch af min stiljaktiga öfwertygelse em det ratta, eller oratta i denna för Skäderne.föresiagne nya beskattning.
Häruti instämde Herr Borgmästaren Hellman; Och ikulle detta anförande till Nesvectiye Standen åtfölja Utstoktcts Betänkande angående Saitbetter-tillwerkningen i Riket.
'""Lx krotocollc», /elsx.
I^LAerZren.
Utdrag af prstocsllet, hällit krös Häglof!. Ridderfkapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 9 Iulii »812.
D. ^)ppn che§ Herrar Electorers Lista till wal af Ledamöter i Expeditions-Utstottct efter Herr af Melin Fulim.
Hcrr von Schantz, Gustaf, Expeditions-Secreterare och Herr Lagerhjelm.
Pehr, Notarie; och befunnos dertill wara utsedde N-o 66 Herr Liljehöök al GälaredFullm.
Herr Lagerheim, Olof Johan.
N:o raz Herr Rothlieb, Carl Fredric, Protocolls-Secmerare.
Lx krotocczllc», 8ilverstolpe.
Utdrag af protocollet, hället hos ^Sglofl.
Ridderskap» t och Adeln wid UrrjmaRiks» dauen i Orebro den 9 Juiri 18 rr. S. D. 8.redrcgs ä nyo och biföllos Allmänna Be - Den9Julkk. -479 Beswärs- och Economie-Utffotlets den 6 sistledne Julii pa Bordel lagda Memorial: i.-o. Angående förbättring af Hamnen wid Staden Falkenberg. 2:0.
Angäende noa Fyrbäkars anläggande wid Holmön och Osterzarns-Holmen. z:o. Rörande inrättande af Hushalls,Nämnden i Landsortcrne. 4:0.
Angäende Näringsidkares ratt att biwista Marknader. 5:0.
Angående införande af alla Ekonomist» beslut i Allmänna Tidningarne. 6:0.
I anledning af Fabrikören BenkertS Memorial, rörande Judarnes Handelsfrihet.
Lx krotocollo, 6. Zjlkverstolpe.
Utdrag af protscollet, hället hos <6§glofl.
Ridderskapct och Adeln wid Urtima Riksdagen t Orebro den 9 Juli, 1812.
S. D. 8öredrcgos ä nyo och biföllos StatsUtstottets den 6 sistledne Julli pä bordet lagda Betänkande» : »:o.
Om hwad till rättelse för framtiden bör stadgas, i afseende pa styrelsen af Riksgalts'Werket, när Riksdagar hällas pa annat ställe, än i Stockholm och de fleste ibland Fullmägnge i egenskap af Riksdagsmän / komma att Riksdagen biwista; hwaraf det sednare alternatiwet, i enflghet med hwad förut i afseende pa Baneo, Fullmägnge blifwit bestutit, anttgs. 2:0. »482 Den 9 Julli. 2:0.
Angående Directionens öfwer Drottning, huset i Stockholm hos Kongl. Maj:t gjorde under, däniga ansökning om tillökning a den för detta Barmhertighets-werk i stat ansiagne summa. z:o. I anledning af gjorda anmärkningar wid Betänkandet, rörande ersättning af kostnaden till Capetter at Extra Roteringsmanffapct. 4:0.