Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan flera år tillbaka har man på fasta landet till utsäde uppköpt sådan råg, som vanligen benämnes strandråg, emedan de stora kalksteusklapperåkrarne äro vid stränderna belägne, och funnit sig dermed ganska belåten; halmen å densamma, likasom å all verklig Gottlands-råg, är lägre, än den å fasta landets, men axen deremot större och rikare.
Under torra somrar, lider växtligheten på Gottland, genom jordens starka uppblandning al kalk, som insuger och länge bibehåller värmen, mera än i andra provinser, som icke hafva kalkgrund; man är derföre här på landet nödsakad, för att skaffa skugga åt gräsväxten, att låta ängarne vara beväxta med skog.
5 Uti Hoburgs
Ting, det sydligaste af ön, eller der sandstenen kommer i dagen, och hvarest råg-sädet hufvudsakligast, och nära uteslutande af annat begagnas, lider växten mindre af torka, emedan sandstenen bibehåller fuktighet och kyla; missväxt inträffar der oftast under mycket regniga somrar, då god skörd erhålles
,på öfriga delar af ön.
Flera arter af marmor och mergelskiffer förekomma.
Sandsten, tjenlig till slipstenar m. m. finnes till öfverflöd i Hoburgs Ting.
Ingen malmart är hittills upptäckt, och med afseende å bergens natur, troligen ej heller till finnandes.
Det bör dock anmärkas, såsom en besynnerlighet, att här finnas 5:ne källor, med stark mineralsmak och hvaraf den ena, belägen i Hoburgs
Ting och Hamra socken, begagnas såsom hälsobrunn.
Skog är ännu i temlig myckenhet, utom i södra delen af ön.
Stora trakter gifvas, som endast för skogsväxt äro tjenliga, emedan jordlagret är allt för tunt på kalkhällen, för att gifva växtlighet åt säd och gräs.
Landet är i det hela ett slätt land, som egentligen endast är kuperad! af träsk, myrer och skog.
Flygsand finnes lyckligtvis endast på 2:ne ställen inom Länet, nämligen på Fårön, der fältet är omslutet af skog, men Sandbergen likväl på sydvestra sidan lika höga med trädtopparne, samt på Sandön.
Gottska Sandön utgör omkring ^ qvadratmil, med 6,000 tunnland skog och nära 400 tunnland i åker, äng och beteshagar, allt af högst mager beskaffenhet.
På alltför få ställen finnes gräsväxt, men ljung och relmmossa växa ymnigt på ön, hvarföre ock fordom rehnar der underhållits.
Flygsanden har långs stränderna formerat kullar och äfven på en del ställen inträngt i skogen, utan hvilken ön snart skulle förvandlas uti en sandhed.
Det är att befara, att så skall inträffa, sedan ön för skogstillgångens skull biifvit inköpt af personer på fasta landet, om de upphöra att bibehålla den försigtighet vid hygget, som de hitintills iakttagit.
Af de i sednaste berättelsen omnämnde myrodlingar, hafva' de af Åkebäcks och Burge myrer fortgått till odlarues belåtenhet.
På den sistnämnde torde dock sädesodlingen hafva drifvits något för långt, hvilket väl kommer att upphöra, när erfarenheten ådagalagt att åtminstone till en början, innan marken hinner väl stadga sig och bättre motstå verkningarne af frost, foderväxter egentligen böra blifva föremål för odlingen.
Ägarne af Wängemyr hafva icke begagnat det dem beviljade statslån, ulan 1 anseende till uppstådd oenighet vid verkställigheten låtit odlingsfrågan förfalla.
Deremot har bildat sig ett bolag för Gottländska myrernas odling, med de hufvudsakligaste delägarne i Stockholm, hvilket bolag inköpt hemman med andelar i Elingheims och Martebo myrer, samt derjemte betydliga andelar af förstnämnde myr, samt af 6 Rohne och Åkerlösa myrer, samt efter erhållne låne-understöd för utdikningen af Elingheims och Martebo-myrer, upptagit afloppskanalen för Elingheims myr och påbörjat den för Martebo.
Hos delägarne i Martebo myr, af Allmogen, visar sig ingen benägenhet för odlingsföretaget, troligtvis af fruktan att förlora det foder, som hittills af myren bergats.
De af allmogen som hafva del i Elingheims myr, hafva dels sålt sina lotter dels öfverlemnat hälften deraf för utdikningskostnaden, i afsigt att sjelfva odla den öfriga hälften.
Utan anspråk å lån, hafva delägarne i Linge-myr, mest bestående af allmoge, densamma utdikat och påbörjat odlingen. § 2.
Invånare, Enligt sista Femårsberättelsen och 1842 års mantalsskrifning utgjorde antalet af Länets invånare, sistnämnde år: Mankön.
.................19,329. Qvinkön.................. 21,409.
Tillsammans 40,738.
Nu uppgår folkmängden, enligt 1847 års mantals-skrifning, till 42,376 personer, hvaraf i.
Wisby finnas.....•....... 4,292. i Norra Fögderiet..................17,923. i Södra Fögderiet..................20,161.
Tillsammans 42,376.
Af denna Länets folkmängd äro mankön 20,027 och qvinkön 22,349.
Mantals-skrifue: Mankön................10,551.
Qvinkön ,.......... 12,233.
Mantalsfrie af Mankön.
...............2,157. Qvinkön............ 2.862.
Minderårige af Mankön................ 7,319. Qvinkön.
7,254. mängden: Wisby Stad . .
Medel Tredingen Södra d:o Norra d:o abell för år 1845 utgjorde hela folk- Mankön.
Summa. . . . 1,960 2,482 4,442. . . . 6,431 6,809 1 '3,240. . . . 6,584 6,867 13,451. 6,313 12,106.
Summa 20,768 22,471 43,239.
7 Folkmängdens förökande under de sednare fem åren med 1,638 persöner, liärflyter så väl ifrån nya hushåll, uppkomna genom hemmansklyfning och afsöndring af jord, som i naturlig följd deraf, jemväl på de oklufna gårdarne, att de föddas antal nästan alltid öfverstiger de dödas.
Man har icke heller denna gång den tillfredsställelse att kunna anmäla denna folkökning såsom ett resultat af under liden uppkomne nya näringsgrenar eller betydande utvidgning af de äldre.
Beträffande folkets bildning och sedlighet får anföras, att Allmogen i allmänhet har större hyfsning i uppförandet och mera belefvenhet i umgänget, än i de flesta andra provinser; slagsmål bland dem äro sällsynta, och ehuruväl här finnas de, som stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker det icke allmänligen uti samqväm.
Folket är ganska ömtåligt för förolämpningar, vare sig i gester eller ord; rättegångar derom uppstå ofta.
Lagens välde hyllas af alla, men ock äro många benägna för rättegångar.
Gottlänningen älskar vällefnad och en viss beqvämlighet, men när så behofves, är han färdig till ansträngningar och inskränker sig till det nödtorftiga utan jemmerlåt.
Bruket bland Allmogen, innan åldern deraf gör behof, att till sina barn upplåta husbondeväldet öfver fastigheten, och oftast äfven äganderätten dertill emot visst belingadt lefnadsunderhåll i na lura-persedlar, som här kallas devision, fortfar oförminskadt, ehuru erfarenheten visar att täta miss-sämjor och olyckliga tilldragelser derigenom uppstå.
Oaktadt den anförda' böjelsen för väl-lefnad och beqvämlighet, är folket i allmänhet oförskräckt i faror, och härdigt i köld och oväder på sjön; fårskinnspelsar, så allmänna i Rikets öfiiga provinser, brukas här icke.
Gotllänningen har i allmänhet mycken lätthet att fatta och dess mekaniska fintlighet visar sig synnerligast vid inrättningar, som lätta arbetet.
Den bland Allmogen härstädes rådande jemna välmågan har betydligt förminskats af de åren 1845 och 1846 inträffade missväxter.
I stället för den eljest vanliga betydliga exporten af spannmål, måste sådan berörde år införskrifvas, och de då rådande höga priserna derå gjorde nöden så mycket större.
Nådigst beviljade undsättningslän, till belopp af 50,000 R:dr för 1845 och 36,666}
R:dr för 1846, jemte erhållne sammanskotter från bättre lottade orter, till en summa af 6,408} R:dr, gjorde det dock möjligt för den hemmansbrukaude allmogen att draga sig fram och äfven understödja de icke jordägande, utan att något betydligare antal måste gå ifrån sina hemmansdelar.
Förlidet års gynsamma skörd och fördelaktiga priser på spannmålen, hafva dock redan betydligt bidragit att återställa den fordna välmågan.
8 Lagsökningarnes antal under dessa fem år hafva varit:
År '1843...............2,352. » 1844 .............. 4,269. » 1845 ............ I . . 4,472.
» 1846 ..............
. 4,228. » 1847 ......
. ........ 4,346. § 3.
Jordbruket är i allmänhet inrättadt i treskifte, dock på en del gårdar och vid staden för potatesodlingen i fyrskifte.
Fullständigt cirkulationsbruk är ingenstädes, utom af tvänne jordägare utaf en del af Wisby stads jord, infördt.
Höstsäden utgör den vida betydligare delen och består mest af råg, samt hvete, hvilket säde synes vara i tilltagande; vårsäden åter, mest af korn och något blandsäd, litet ärter och lins, men icke allmänneligt hafra; potates odlas deremot ganska betydligt.
På sämre jordmån nyttjas tvesäde, eller rättare sagdt, åkern är lagd i tveskifte, hvilket ock alltid är förhållandet med de af kalkstensklapper bestående åkrarne, der endast råg trifves.
Till gödning på dessa strandåkrar, begagnas med mycken fördel sjötång, här kalladt stäke; denförutan skulle dessa åkrar vara af föga värde, och många socknar, som nu årligen aflåta mycken spannmål, skulle då sakna brödföda.
I afseende på sädens ansning klaga köpare icke utan skäl, att dervid hafves för ringa omsorg till dess befriande från svingel, trauärter och åkerlök.
Ehuru vindmachiner de sednare åren börjat af allmogen begagnas, är dock ännu icke deras bruk så allmänt, att det hunnit visa särdeles inflytande på den utskeppade sädens renhet; fullständig rättelse häruti torde icke vinnas förr, än viss vigt å sädestunnan blifver bestämd, och hvad den väger derutöfver särskildt blifver betaldt.
Yäl rengjord
Gottlands råg och korn äro till vigt och öfrig beskaffenhet fullt jemngoda med de bästa slagen deraf i andra provinser.
Utom vid Wisby stad, som äger betydlig jord och hvarest idkas ett stort och väl vårdadt jordbruk, samt af en mindre del jordbrukare på landet, är föga ansträngning gjord till gödningsämnenas förökande, medelst så kallade komposter.
Bränviustillverkningen har i följd af de inträffade missväxterna betydligt minskats och någon särdeles export af bränvin har icke ägt rum.
Odlingen 9 Odlingen af lin och hampa är ganska inskränkt, och på långt när icke svarande mot länets behof.
De ofta nog inträffade strandängar§ af fartyg! a ade med dessa artik ar hvilka till lindriga priser på auktioner blifva försålde, torde i sin mån hafva bidragit till att minska hågen för denna odling kastning3 Hå 5°“ T ^ "f ulmärkt §od beskaffenhet, och torde af p ö ’ a arsvaxten deraf är ymnig, vara tillräcklig för landets behof. Sedmredå^n'UtillIf °Ch °dlmS af. trädgårdsväxter, har icke under de l V | a»! ’ ock ar att anmärka, att få hemmansdelar och be jmskar oT" » rlnraS’ Tn ,cke äga en liten trädgård med grönsaker, bärläDDa n!vddna8!a frukt5[äd’ mecJ mångfaldiga blommor är hvarje trädgårdstäppa prydd.
Senap odlas tillräckligt för behofvet, och torde vara den bästa valnöt träd8 sr m'Xer'l 1 W‘Sbj äfvensom
Pä näSra ställen på landet, finnas tes pä StocibZ F V"' ma SOm,'a''
S,f" « deraf e„ del afsät Mullbärsträd finnas äfven i Wisby och bära ymnigt, men bären mogna ängd endast under varma och torra somrar; af mycket regn mögla deSpå aden.
Sällskapets för silkesodlingens befrämjande bemödanden alt här m, rd fh.V1!a mijllIbarstradet, hafva med mycken verksamhet fortgått.
Utom den förut anlagde plantagen utanför staden, har ytterligare inköpts en för p nteringai val belägen åker inom stadens murar, af t\ tunnland, å hvilken flere tusende plantor bl.fvit utsatte.
Silkesodlingen har fortgått så, att under ochtrio £d hasplad t ^silke” 89 “ eller W* I göda ar lemnar spannmålsproduktionen betydligt öfverskott utöfver länels behot sa att årliga utskeppningen kan beräknas till 20,000 tunnor.
Åren 184o och 1846 måste deremot, i anseende till missväxten, införas ett Överskjutande belopp.
Sädesodlingen fortgår i tilltagande.
De flesta nyodlingar bestå dock af hagmark, som upptages till åker; någon viss trakt af ön kan icke särskild! utmål kas framför andra i odhngsföretag.
Odlingen verkställes i allmänhet genom rothuggning der träd finnas, och plöjning af lindor; på sednare åren har dock a ett och annat ställe härvid begagnats hackning och bränning; det ai alL befara att detta odlingssätt, som hastigare än något annat förskaffar ersättning for odhngskostnaden, mer och mer kommer att sprida sig och blifva jemva begagnadt a mark med tunnare lager af svartmylla, och således vålla etydhg skada for framtiden.
Under loppet af dessa fem åV hafva förbättrade Berättelse öfver Golllands Län för åren 1843—1847. 2 10 ftkemdétop» förnämligast plogar af Engelsk modell, Lill temlig» tydligt antal blifvit införda; de tillverkas .tornera jemväl bär pa o„ 1 k»som “'J™'- varne och flera andra nyare åkerbruksredskap, af en f. d. a, gebergs landtbruks-inslilut.
Allmogens uppmärksamhet pa fo ™ damåfsenli" plöjning af åkerjorden, har blifvit fästad och undeihallen genom de sedan n4a'är tillbaka it länets Hns.rällnings-sälls ap rnförfa o* „rl,g n fortgående täflin«splöjningarne, under sommarmarknaden vid VVisby.
Sedan Rikets Sender anlg!t *00 fcdr banko årligen, för en lä,re landthruksskola * t i • e • . • •• 11 _ J P. v I np I n m länet, har en sådan blifvit miättad å Stenstugu 'ård i Endre och förlidet års höst öppnad.
Sex frielever af allmogens barn äro dervid antagne, oclx< det att hoppas, att utom fördelen af undervisnings njeddelar nelt åkerbruk, äfven exemplet af ett sadant skall veik J d bittrin^ åtskilliga bär begagnade åkerbruksredskap aro egna ioi denna f v , Ch särdeles °väl afpassade för härvarande lokal.
Bland dem äro åt nr, arta 11 n, eller som den bär kallas, sigden, som är nästan rak, omk ing o, avarter lana och mellan 3 och 4 torn bred; den är fästa,1 . en säd,,, stall.
L„ vid ett långt skaft, att den folier tält vid marken, hvar,genom v,d slaf - tern intet går växten; skördemannen går förloradt af den på de flesta ställen korta men kraftiga gräsunder arbetet alldeles rak sia", vinnes äfven med dessa lior, en bär högst tern, att åtkomma gräset mellan träd och huskar; då den är väl mogen, som mycken kornspillning uppkommer ....................... en lutande ställning inåt, 1......... kan utom fördelen af breda behöflig lätthet vid höslätsäden aftages äfven med i allmänhet här är hvarigenom noggrant samma lior, hvarvid dock, fallet innan skörden påbörja
På räfsan har kammen Bland” mechaniska8 inrättningar till besparande af arbetskraft äro förnämligast att anmärka:
Tröskverken, här så allmänna att fa fjerdedels hemman sakna dem.
Bland allmogen finnas flere skicklige tröskverksbyggare, som ofta igast afresa till andra provinser, synner ven från Tyskland hafva beställningar Skåne, att der bygga dessa verk; äfaf tröskverk bär blifvit gjorda.
Boskapsskötseln är alt, ehuru sädesproduktionen är i motsvarande förhållande.
Stora myrer vinnes, skola att vinnlägga sig, icke blott om förbättrande.
Jordmånen, såsom j J 5 t d IILji * i J ^ t-i 1 u 1 u * w / Tf1 icke hö"t uppdrifven, härflytande förnämligast deral, ° ‘ tilltagande, så fortgår likväl icke ängsodhn - g en odlingen af landets ökad fodertillgång att när derigenom i en framtid en betydligt
Det är dock att hoppas kommer i gång och ■ du, om icke förr, hemmansbrukarne komma boskapsafvelns förökande utan jemväl om dess redan är nämndt, är på de flesta ställen 11 icke heller för hög gräsväxt särdeles gynnsam.
Några större jordbrukare hafva dock med temlig framgång på djupare jord fortsatt och ökat odlingen af foderväxter, men hittills har det icke i någon betydlig mån verkat till efterföljd bland allmogen.
Få hemman hafva större antal hornboskap än hvad det deraf oundgängliga behofvet fordrar.
För omkring 60 år tillbaka begagnades af allmogen ensamt hästar till åkerskötsel; Smålänningarne hafva här infört bruket af oxar, hvilka nu öfver allt, jemte hästarne, i landtbruket användas, utom Fårön, som nästan endast har klapperstens åkrar.
Boskapsracen är icke särdeles stor ej heller af synnerligt god beskaffenhet, utom hos någre större jordbrukare.
Årligen införas lefvande kreatur, dock mest till slagt, från Öland och Småland; viktualier, icke obelydlis litet, införskrifvas äfven årligen. pa ig qvan - Betesmarkerna äro af god beskaffenhet, gräset, men under torra somrar alltför magra fodring hela året om
Maj mängden af allmogen :nom det kraftfulla fast korta för de större kreaturen.
Stallbrukas af ingen, tvertom ser man redan i början af utdrifva kreaturen på bete.
Någon allmän håg till kreatursracernas förbättrande märkes icke, ej eller finnas några allmänna anstalter dertill; några få landtbrukare förskaffa sig likväl kreatur af bättre slag.
Hästarne af öns race äro härdige, men särdeles i södra delen af ön små och svaga.
Den ringa fodertillgången derstädes är orsaken härtill, likasom att bonden, ehuru god tillgång på säd han än kan hafva, aldrig består korn eller hafra åt sina hästar.
Täflan bland allmogen, såsom i andra orter, uti att hafva vackra hästar, förmärkes föga.
Hågen för det allmänt idkade, ör båten lika kär som åkdonet, och föranleder tro ek lör hästen.
De förut på Hörna kungsgård underhållna dock bidragit att till flere enskilde sprida bättre race.
Vid Furubjers gård i Tingstäde stationerades år 1844 en by, hvilken der ännu är qvar, och äfven på men föga lönande fisket, till mindre kärl kronohingstar hafva 1 isren O hingst.
För öfVigt inkomma från Mecklenburg och nållits beskaffenhet, förmögnare personer.
I några skogshästar, hvilka hela året köld infinna sig vid gårdarne; tämjas.
Dessa hästar äro små nandet af utmarken fortgår, så hingst Roma kungsgård de nästan årligen från Öland samt andra Tyska orter socknar på landet finnas ännu ute, fasttagas och vanligen endast från Ottenhar tidtals hästar af god agnshästar åt så kallade vid stark ’) fö rr än de skola säljas men ganska härdiga.
Emellertid som i kommer snart denna hästafvel alt upphöra. eller innan;- O 12 Gottländska får-racen är af ypperlig beskaffenhet till slagt, synnerligast de får, hvilka hela året igenom söka sin föda ute; man påstår att köttet deraf erhåller någon smak af vildt; men deras ull är grof och ojemn, och således otjenlig till klädesfabrikerna.
Utom på Carlsöame, äro dessa lär ganska små.
Endast vid ytterligt sträng köld och djup snö, uppsöka utegångs-fåren de foderhus, som på betesmarkerna för dem äro beredde.
Detta sätt att. föda fåren brukas dock endast uti öns södra socknar samt på Fårön; i den öfriga delen af landet är fårslaget af vanlig storlek med grof ull af jemn beskaffenhet.
Krono-schäferiet på Wisborgs kungsladugård har nu uppgått till 43 djur af äkta Souldowns race.
Af de öfrige 2:ne schäferierne har det ena, som befanns på Hallfrede gård i Follingbo socken, af egareu till gården biifvit uppsagdt, och fåren, enligt vederbörligt förordnande, förflyttade till en egendom i Calmar län.
Det andra schäferiet vårdas utmärkt väl vid det nyligen inrättade landtbruksinstitutet på Stenstuge gård i Endre socken.
De vinterfödda fårens antal der är 23, och har försäljningen af får af äkta race vid årligen hållne auktioner fortgått, dock icke till höga priser.
Allmogen på Gottland har ännu icke biifvit rätt benägen för denna får-race; den anförer såsom skäl härtill, att Soutdowns-fåren växa långsammare än de Gottländska, hvilka de förmena äro lika ullrika med Soutdowns-fåren, ehuru ullen ej är af så god beskaffenhet.
Tillgången deraf är ännu, utom på sydligaste delen af ön, icke allenast tillräcklig för landets behof, utan deras afkastning utgör äfven landets förnämsta export.
Egentlig ordning vid hygget eller omtänksam vård dermed iakttages ännu icke, och den de sednare åren började skeppningen af Sleepers, som gått till öfverdrift, hotar alt snart medtaga det som brädsågning och annan utskeppning lemnat öfrigt.
Största delen af skogarne består af furu, dess växtlighet och mognad äro, genom den starkt drifvande kalkjorden, hastigare än i rikets andra provinser, samt träden fasta och goda.
Som bevis derpå må anföras, att i Holstein, som förses med trävaror, så väl från Finland som från flere Svenska provinser, de
Gottländska bräderna företrädesvis begagnas till plank- och taktäckning.
På ek och flere andra ädla löfträd är betydlig tillgång; dock skall eken Lill skeppsvirke icke vara så god som den i Tyskland.
Virket af de andra löfträden är än mindre pålitligt, af ofta i det förekommande röta, troligen härflytande utaf afhuggne qvistar vid den starka löfning dessa träd undergå.
Att tillgången af ek årligen minskas, är emellertid uppenbart.
Försäljning af ek till skeppsvirke och tunn - 13 stäfver, liar blifvit en inkomstkälla för allmogen, sedan den fatt tillösa sig skogen, men denna källa begagnas så flitigt att den för de fleste inom kort torde vara uttorkad.
De af Hushållnings-sällskapet utfäste, i sednaste
Berättelsen omnämnde premier för skogssådd och uppförande af stenmurar och jord vallar till stängsel samt föranstaltade försök med sågens användande i ställeL för yxa vid träds fällning och aptering till ved, hafva icke medfört några resultater, och plantering af Larix och Svartpoppel har ännu icke sträckt sig utom af Hushållnings-sällskapet begagnade fält.
Sedan sista Berättelsen har ekskog inlösts på 163 hemmansdelar för en summa af 1,232 R:dr 22 sk. 8 r:st.
Att skogstillgångarne småningom minskas är ögonskenlig!; orsakerna härtill äro, utom hvad redan omnämnts, äfven den tilltagande folkmängdens större behof af bränsle, och verkställda odlingar i skogarne, allmogens behof af kontant i skogstrakterna, kalkbruken och bränvinsbrännerierne, samt i sin mån det sig förökande behofvet af gärdsle för den alltjemt tilltagande inhägnaden af utmarken, likasom i följd af hemmansklyfning och jordafsöndring af hvarje jordlotts enskilda område.
Gärdesgårdarne på Gottland, redan af Linné berömda uti dess från trycket u tgi fn a beskrifning öfver sin resa till Öland och Gottland, hafva, ehuru skogsödande, genom deras byggnadssätt slöra företräden framför dem, som vanligen brukas på fasta landet, med afseende på styrka och varaktighet; stenmurar i stället för gärdesgårdar användas allmänneligast endast i det skoglösa Hoburgs Ting.
Äfven på Wisby stads vidlyftiga ägor, der stenbrott äro nära till hands, får man icke se annat än vanliga gärdesgårdar, ehuru numera nästan all gärdsel måste inköpas.
Skogsbesparing befrämjas på ön, egentligen ännu icke af annat än stenhusbyggnader, hvilka uppföras af kalksten, så väl till bonings- som uthus, samt derigenom att allmogen börjar begagna kakelugnar i stället för de förut allestädes brukade spisarne utan spjell, i hvilka en ständig eld underbålles vintern om, äfvensom anläggning af tegelbruk på ön bidragit att de skogsödande brädtaken nu mera börja utbytas mot tegeltak.
Någon veterlig tillgång på bränntorf finnes icke på ön.
'Den enda rörelse, som kan hitföras, är kalktillverkningen, hvilken förut drifvits med 39 privilegierade kalkugnar, samt af allmogen till husbehof vid så kallade kalkmilor, men genom Eders Maj:ls nådiga Bref af den 14 Juli 1845 lemnats fri för jordägare, som dertill har materialier, från 1847 års början.
Inskränkt afsättning gör att tillverkningen icke derigenom 14 ökats, och endast tre (3) nja kalkugnar hafva hlifvit anmälde, troligen mest beräknade för behofver inom orten.
Den i Wisby stad privilegierade kalkugnen, hvartill 2/lj kastar kionans ränteved uro anslagne, att in natura levereras, bär ännu namn al kionougnen, ehuru den, med ofvannämnde rättighet till ränteved, till privata hlifvit såld, sedan der förut för kronans räkning till kalk blifvit förbränd all den huggna sten, hvaraf Wisborgs slott var bygdt.
Kalkbränningen vid samtlige kalkugnarne .sysselsätter 82 deilör mantalsskrifne personer, men vid de flesta finnas ej särskilda kalkugns-karlar anställde, utan verkställes insättningen i ugnen och bränningen dels af tjenstehjon, och till stor del af närboende allmoge på beting.
Beloppet af utskeppad kalk under loppet af de sednaste fem åren kan icke här uppgifvas, enär sammandragen öfver utskeppningen icke uppgöres af tullkammaren i Wisby, och således härstädes icke slätt alt ei halla.
Fabriker, Bruk och öfriga Näringar.
Vattensågarnes antal utgjorde vid sista Berättelsens afgifvande.
.... • ........' fnt' och mjölqvarnarnes..................d/<-
Vid 1847 års slut uppgick antalet r , . • 11 . .......210. af sugar, till ................. af mjölqvarnar, till . ................d •
Flera husbehofs-sågqvarnar hafva tillkommit, men då, enligt 1828 och 1835 årens författningar, husbehofs såg- och mjölqvarnar, som numera ijnläggas, endast behöfva hos Konungens Befallningshafvande till annotation i Landskontoret anmälas, möter svårighet alt, om anmälan underlätes, kontrollera an - läggningen. lläslqvarnar i förening med tröskverken hafva till betydligt antal hlifvit inrättade. 0 .