Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen af den 9 December 1812 stadgar, att den som hos Statsverket eger fordran skall ofelbart om liquid, bos Kongl.
Stats-Contoiret sig anmäla inom den 7 Julii åren efter det hvarunder fordran tillkommit, vidden påföljd för uraktlåtenhet häraf, att all fråga om betalningen anses förfalla; har Stats-Utskottet, som ansett att ändamålet med denna författning, nemligen att Stats-Verkets utgifter måtte kunna inom viss tid berak - Stats-Utskottets Betänkanden. 83 nas, skulle förfelas, derest försummelsen utan giltiga skäl att till den föreskrifna tiden sig om en gifven och känd fordrans utbekommande anmäla, icke medförde annan påföljd, än den, att afvakta Riksens Ständers nästa sammankomst, och enär någre sådane skäl härvid icke förekomma, att nu mera aflidne Abbé Vogler i lifstiden eller sedermera dess Arfvingar mött några verkliga hinder för Pensionens uttagande i rättan tid, destomindre trodt sig böra föreslå att Abbé Voglers Arfvingar måga för den innehållne och länge sedan jemte öfriga besparingarne på Utgifts-Titlarne disponerade Pensionen, tillerkännas ersättning, som Stats-Verkets inskränkta tillgångar icke medgifva något särskildt anslag härtill.
Stockholm den 22 Febr. 1822.
Antom den a5 Febr. i8a3.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Kyrko-Rådets i Calmar gjorda underdåniga ansökning om medels anslående för reparation af Kyrko-byggnaden derstädes Sedan Calmare Stads Kyrko-Råd hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anmält behofvet af 84 S tat s~Ut skottets Betänkancien. understöd, för att kunna verkställa den reparation å Domkyrkan derstädes, som skall vara af högsta nödvändighet, men åstadkomma en kostnad af a 0,623 R:dr 46 sk.
B:co, dertill
Domkyrkans egne tillgångar icke äro tillräcklige, och Stadens innevånare ej eller skola kunna bestrida; så har Kongl.
Majrt, som funnit något allmänt anslag för Calmare Domkyrkas iståndsättande hittills icke varit att påräkna, till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnat Kyrko-Rådets underdåniga skrifvelse i detta ämne, på det Utskottet deraf måtte hämta anledning att, i mon af blifvande Statstillgångar hos Riksens Ständer föreslå de medel, hvarigenom denna för sin prydlighet och sitt konstvärde utmärkta Kyrkobyggnad kunde räddas från ett hotande förfall.
Härvid har hos Stats-Utskottet förekommit, att då, vid 1815 års Urtima Riksdag, Riksdagsfullmägtigen från Calmar Stad anmält, huruledes Domkyrkan derstädes skulle fordra en reparationskostnad, bestigande enligt, förslag till i6,oq3 R:dr 4 6 sk., till hvars bestridande Stadens i medelmåttiga vilkor stadde 400° innevånare ej egde förmåga, samt Kyrkans egne tillgångar funnos otillräcklige, heldst utaf de till dess underhåll anslagne 98 Tunnor Kronotionde, blott 44 Tunnor voro i behåll, efter afdrag utaf Kyrkobetjeningens aflöning, samt Kyrkans Capital endast utgjorde i,4°9 Stats-Utskottets Betänkanden. 85 46 sk.
B:co; hvarföre, enär denna Kyrka, sora blifvit byggd i Kon. CARL XI:s tid, icke blott för Stadens behof, utan äfven för Amiralitetet, hvilket Konungen amadé deri Staden förlägga, skall blifvit uppförd af allmänna medel, hvaraf syntes följa, att denna Domkyrka primitivt blifvit betraktad som en byggnad, hvilken mera tillhörde Staten än Calmare Stadsförsamling, Riksdagsfullmägtigen anhöll, att till densammas reparation mätte beviljas understöd af allmänna medel till ofvannämnde erforderliga Summa; så medgåfvo väl Riksens Ständer, medelst gillande af deras Stats-Utskotts utlåtande af den 26
Maj 1815, att Riksdagsfullmägtigen icke saknat all anledning till den begäran, att af Statens medel måtte lemnäs biträde till iståndsättande af Calmare Stads vackra och kostbara Domkyrka; men kunde, i anseende till Statsverkets mångfaldiga behof, icke bifalla, att med något anslag dertill öka de redan tryckande allmänna bördor, då till
Domkyrkans underhåll och behof af Staten redan voro anslagne 98 Tunnor Krono-tionde årligen, hvilket bidrag utgjorde ett af de betydligaste, som i sådant hänseende funnes bestådt och hvarutaf de 44 tunnor, som återstode, sedan Kyrkobetjeningens aflöning algått, jemte Kyrkans Capital och de tillskott Stadens innevånare, som begagnade Kyrkan, borde vidkännas, syntes lemna tillgång till de nödvändigaste förbättringar. 86 Stats-Utskottets Betänkanden.
Under enahanda åsigter af ämnet och enär Statsverkets tillgångar icke mindre nu, än år i8i5, påkalla sparsamhet, kan Stats-Utskottet icke tillstyrka, att Staten med något bidrag till Calmare Stads
Domkyrkas reparation må belastas., hvarken genom direct anslag, eller, såsom Kyrko-Rådet i underdånighet föreslagit, medelst tillökning i Kyrko-tionden af Kronans behållne Tionde spannemål, eller en del af Tullinkomsten i Staden, utan synes Kyrko-Rådet böra bos Kongl. Maj:t söka bereda sig Nådigt tillstånd, att, på sätt vanligen sker, för Kyrkors nybyggnad och reparation, förskaffa nödig tillgång, och hvilken utväg bör förmodas desto heldre befordra ändamålet i förening med de tillgångar Kyrkan förut eger, att dertill använda, som vid jemförelse af det år i8i5 afgifne kostnadsförslaget, emot det sedermera upprättade och den Kongl.
Remissen följagtige, det visar sig, att, utan något allmänt bidrag, Kyrkans Bristfälligheter ifrån sistberörde tid minskats för ett värde af 5,470 R:dr B:co.
Slockholm d. 22 Febr, 18^3. Stats-Utskottets Betänkanden. 87 Antom den a5 Febr. iöi3.
Om Gottlands Allmoges befrielse att bygga och underhålla Sjö-Broar, Lastage-Bryggor och Strandridare-Boställen.
Tin Stats-Utskottet liar Hederv.
BondeStåndet remitterat ett af Riksdagsfullmägtige från Gottland Conrad Larsson och Eric Detlofsson afgifvet Memorial, deruti de tillstyrkt Riksens Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om Gottlands Hemmans-egares befrielse från byggande och underhållande af de särskildte Sjö-Broar och Lastage-Bryggor, som äro anlagde uti de kring hela Ön spridde landthamnar och inloppsställen, äfvensom af åtskillige så kallade Strandridare-Boställen, hvilka vid de flesta hamnar äro inrättade till Sjötullsbevakning och i förra tider till Landttullsupphörd; men som med detta, den i8:de i denna månad, till Stats-Utskottet ankomne Memorial endast synes åsyftas en fördelning emellan Borgerskapet i Wisby och Allmogen af berörde extra onera, hvilka hittills den sednare ensamt måst vidkännas, och sådant icke är af egenskap att kunna blifva föremål för detta Utskotts utlåtande; så har Utskottet, med grund af 44 §• i Riks-' dagsordningen och inom den deruti löre - 88 Stats•
Utskottets Belänkanden. skrifne tid, skolat det remitterade Memorialet till Hederv.
Ståndet återlemna.
Stockholm d. 32 Febr, 1823, N:o 21.
Ankom d«n a5 Febr. i8a3.
Öm ytterligare förökad Cancellie-Betjening. X anseende till mängden och beskaffenheten af de Stats-Utskottet tillhörande ärender, finner Utskottet sig behöfva begagna 3:ne Cancellister, utom de förut antagne 3:ne, sedan göromålen blifvit öfverhopande och behofvet af denna tillökning gifvet, såvida Expeditionerne ej skola blifva fördröjde, heldst tryckningen af Stats-Utskottets utlåtanden med Bilagor, innan de i RiksStånden uppläsas, icke kan verkställas med den skyndsamhet, som vinnes genom utskrifning af ett exemplar till hvarje Stånd jemte Expeditions-Utskottet, hvarföre Riksens Höglofl.
Ständer lära tillåta Utskottet att de erforderlige ytterligare 2:ne Cancellister nu mera antaga, och hvarigenom antalet likväl ej blifver större än vid förra Riksdagar.
Stockholm d. 22 Febr. 1823.
Siats-Utskottets
Be t ankan den. 89 N:0 22.
Anborn d. 26 Fehr. 1823.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss på Landshöfdingens i Skaraborgs
Län underdåniga hemställan onj Vakt vid Lands-Cancelliet och Lands-Contoiret, till säkerhet för contante Medel och Handlingar.
Sedan Kongl. Majrts Befallningshafvande i Skaraborgs-Län, uli underdånig skrifvelse af den 32 Sept. 1821, hos Kongl. Maj:t hemställt, om icke, till vinnande af trygghet för både contante Medel och angelägne Handlingar, som så väl uti Lands-Cancelliet, som Lands-Contoiret förvaras, Kongl. Maj:t skulle i Nåder täckas, genom Befälliafvarne för de i Länet förlagde Regementen, vidtaga den åtgärd, att militairisk Vakt om nätterne eller den mörka tiden om dygnet, alla tider af året, blefve att tillgå vid Ämbetshusen derstädes, eller ock om Kongl. Majrt skulle täckas i Nåder bestå ett årligt arfvode af 133 R:dr 16 sk. för berörde Vaktgöring, som, i sådant fall, kunde af Kongl. Majrts Befallningshafvande, genom någon eller någre dertill utsedde personer, föranstaltas; så har Kongl. Majrt, medelst Remiss, daterad den 18 nasti.
Januarii, i go Stats-Utskottets Betänkandeti. anseende dertill, att den afskilde belägenheten af de Byggnader, som innefatta Skaraborgs-Läns Styrelses-Ämbetsrum icke utan skäl syntes påkalla den särskildta Vakthållning vid dessa Byggnader, hvarom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hemställt, hvarföre Kongl. Maj:t, för sistlidet år, af extra Utgiftsmedlen, i Nåder beviljat den till bestridande af en sådan Vakthållning begärda Summa af 133 R:dr 16 sk., till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnat frågan, om ett sådant anslags fortfarande »och dess uppförande å Stat.
Jemte den Nådiga Remissen, har Kongl. Maj:t behagat meddela Stats-Utskottet det underdåniga utlåtande, som Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret, den 6 Dec. 1821, i ämnet afgifvit, enligt hvilket Kongl. Collegium och Kongl. StatsContoiret ansett sig icke kunna tillstyrka Nådigt bifall till Kongl.
Maj:ts Bcfallningshafvandes underdåniga hemställan, om underhåll för Vakt vid Lands-Cancelliet och Lands-Contoiret i Skaraborgs-Län till trygghets vinnande för contante Medel och angelägne Handlingar, när vid LandshöfdingeResidencet funnes Ränterihvalf och Cassakista; och om de till
Ränteriet börande rum äro försedde med luckor för fönstren jemte dörrar med bomar och lås, samt någon af Vaktbetjeningen ofelbart der, som på andre ställen, eger fria boningsrum uti Stats-Utskottets Betänkanden. 91 Ämbetshuset, för att, jemte nödig uppassning , hafva tillsyn och vård öfver Ämbetsrummen , funnes redan enahanda säkerhet vid detta, som vid de öfrige Landshöfdinge-Säten der icke Fästnings- eller Garnizons-orter lemna tillfälle till någon ytterligare bevakning, men hvilken dock icke, om den på stället nyttjas, medför någon särskild utgift för Kongl. Maj:t och Kronan; hvarförutan den föreslagne anstaltens vidtagande i Skaraborgs-Län skulle gifva anledning till begärande al en lika utväg i de öfrige
Länen, der militairisk eller särskild bevakning saknas och någon annan tillsyn, än den på stället boende Vaktbetjeningen kan lemna, icke finnes, samt detta i öfrigt blifva för Kongl. Maj:t och Kronan kostsamma anstalter, dertill några medel å Stat icke voro att disponera.
Stats-Utskottet har öfvervägat den till dess åtgärd i Nåder remitterade frågan och funnit, genom hvad af Kongl.
KammarCollegium och Kongl. Stats-Contoiret deröfver anförd t blifvit, vara tillräckligen ådagalagdt, att osäkerheten för contante Medel och Handlingar icke böra vara större vid Landshöfdinge-Embetet i SkaraborgsLän, än i de öfrige Länen och således ej eller påfordrar andre försigtighetsmått, än sådane, som böra vidtagas å alla andre ställen, der publike Medel och angelägne Handlingar skola vårdas, samt att bevakningen ga Stats-Utskottets Betänkanden. ian och hör besörjas af den vid Landsbo?- dinge-Ämbetet anställde Vaktbetjening, pä sätt Kongl.
Kamraar-Collegium och Kongl.
Stats-Contoiret yttrat, hvarföre Utskottet ej eller kan, tillstyrka något anslag härtill å Stat; hvilket vördsamligen öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Ständers bepröfvande, som, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Remiss, lärer beslutet bos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla.
Och varder en Ledamots särskildt yttrade tanke härjemte bilagd.
Stockholm d. aa Febr. i8a3.
Ständers Stats-Utskott vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 22 Febr. 1823.
S. D. V id justeringen af Stats-Utskottets beslutna utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Landshöfdingens uti Skaraborgs-Län underdåniga anhållan om anslag af medel till särskildt bevakning vid Lands-Cancellie- och Contoirs-byggiiader derstädes, yttrade Herr Commerce-Rådet Santesson: ”Enligt hvad jag har mig väl ”bekant och Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs-Län äfven anfört, äro ”Lands-Cancellie och Contoirs-rummen samt ”Landt-Ränteriet långt afskiljde från så Stats- Utskottets Betänkanden. g3 wväl
Staden igenom en lång
Bro, som från ”Lanclshöfdinge-Residencet Marieholm, ige*nom en stor Gårdsplats, så att något hulter från Ämbetshusen der icke kan höras.
”Intill liggandeallmämia landsvägen och sjön ”Wenern öka osäkerheten och deal'Konungens Befallningshafvande anmäldte flere •inbrottsstölder eller försök till sådana uti ”dessa hus kunna icke annat än stadga min ”enskildta öfvertygelse, om nyttan och nöd”vändigheten af en beständig Nattvakt der, ”på sätt Konungens Befallningshafvande det ”begärt.
I det ena huset der Ränterikistan ”står bor en Vaktmästare, men lian kan in”tet höra hvad i det andra, der lands-Can”celliet och Contoiret äro, sig tilldrager och ”utom egentliga Ränteriets medel förvaras ”å nämnde Ämbetsrum beständigt betydli— ”ge dels contante Medel dels Documenter ”och Handlingar af både enskild och all”män vigt, för längre eller kortare tid, till ”hvilkas säkerhet jag oagtadt önskan af och ”nitälskan för alla möjliga besparingar, ej ”kan annat än tillstyrka det af Konungens ”Befallningshafvande begärdte anslags beviljande, såsom oundgängeligt för säkerheten af allmän och enskild Egendom på ett ”sådant ställe.”
Och skulle detta Herr Commerce-Rådets yttrande medfölja Utskottets Betänkande till de Respective Riks-Stånden.
Som ofvan Ex Protocollo IV.
Karström. 94 Stats-Utskottets Betänkanden.
Ankom den 28 Febr. 1823.
Stånders Statsoch Banco - Utskotts Betänkande, i anledning af de så vål från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, som Yållofl. Borgare - Ståndet samt Hederv.
Bonde-Ståndet till Stats- och Banco-Utskotten remitterade Memorial, angående förändring i tiden och såttet för indrifningen af Götha - Canal-Bolags, Götheborgs samt Malmö f. d. Discont - Verks ännu utestående fordringar.
Vid granskning och jemförelse af hvad de ifrågavarande anföranden hvar för sig innehålla, hafva Utskotten funnit de derutinnan framstälde olika Förslag kunna hänföras till följande hufvud-puncter, nemligen: 1:0
Angående förlängning af den uti Rikets Ständers Reglemente stadgade, och med förlidet år 1822 tilländalupne lid för omsättning af Lån uti f. d.Filial-Disconterne. 2:0 Angående tillåtelse för Gäldenärerne i allmänhet, att äfven hädanefter få Siats-Utskottets Betänkanden. g5 begagna arne månaders anstånd innan deras Lån till Lagsökning utlemnas. 3:o Angående eftergift af öfverräntan å desse
Discontens förfallne och än vidare förfallande Lån. 4:o Angående återinförandet af de vid nasti, års utgång indragne Utrednings-Contoiren i Götheborg och Malmö; och 5:o
Angående återkallandet af de äldre Lagsökningar samt inställandet af nja.
Till en början hafva Utskotten häröfver infordrat Utlåtande af Rikets Höglofl.
Ständers Fullmägtige uti deras Bank och Riksgälds-Contoiret, hvilka utlåtande härlios biläggas.
Utskotten anse sig derjemte först böra upplysa till hvad belopp Filial - Disconternes fordringar för meddeldte
Lån voro hos Gäldenärerne utestående den irsta Januarii innevarande år, då, jemlikt Reglementets föreskrift, alla omsättningar af Lån upphörde; äfvensom i hvad mon större eller mindre del deraf skulle kunna komma i fråga att till omsättning anmälas: återstående utlånings-summan utgjorde nemligen den 3i December 1822: c)6 StatSrLJIskottets Betänkanden.
För Götha Canal Bolags f. d.
Discont, B:co R:dr . 864*973:44*2* För Götheborgs Discont . 4 10,462:44- 8.
För Malmö Discont . . 524.882:16.7.
Summa utestående LånCapitäl d. 3i Dec. 1822 1,800,319: 9.5.
Ombudsmäns uppgift är af berörde utlånings-summa beroende på Concourser:
För Götha Canals Bolags f. d. Discont . . . . 3^ 1,714: 7* - För Götheborgs Discont . 198,820: 3. - För Malmö Discont . . 4°6,85o: - - Summa R:dr 977,404:10.
- Om nu sistnämnde summa, hvilken i omsättning icke bör komma i beräkning, afdrages från ofvanstående 1,800,319: 9. 5., utgör återstoden . . 822,914.*47- 5. hvilket altså vore det belopp som aldrahögst skulle kunna komma i fråga att hädanefter till omsättning anmälas.
Ständer, vid 1817 Och 1818 årens Riksdag beslöto, att öfvertaga utredningen af f. d.
Filial -Disconterne, skedde sådant i afsigt att ej allenast i någon Stat s-Utsk ottel s Betänkande. någon mon afhjelpa den genom desse
Disconters fall förorsakade allmänna oreda i credit-förhållanden, utan ock att afböja det enskildte lidande, som i annat fall skulle träffat så väl Disconternes Gäldenärer som Borgenärer; hvarvid likväl den svåra belägenhet deruti Gäldenärerne genom Disconternes försättande uti ordentligt Concourstillstånd skolat blifvit bragte, bos Rikets Höglofl.
Ständer utgjorde den egentligaste bevekelse-grunden lör detta beslut, enär i fall Disconternes utestående fordringar genom Borgenärernes Ombud kommit att indrifvas, någon skonsamhet mot DiscontGäldenärerne icke varit att förvänta.
Till afvärjande af desse olägenheter och på det desse sistnämnde måtte lemnäs tillfälle, att med eget bestånd kunna småningom sine
Discont-skulder godtgöra, faststäldes en tid af 5 år, att räkna ifrån i October 1818, inom hvilken desse Disconters utestående fordringar för meddeldte
Lån borde vara i behörig ordning indrifne, eller ock, nödige åtgärder härtill vidtagne; och skulle Gäldenärerne ega, att genom skeende afbetalningar hvarje sjette månad af T^:del af återstående Capitalet den 1 October 1818, uti Riksgälds-Contoiret, åt hvilket Verk utredningen uppdrogs, afbörda sine skulder på sätt och med villkor ett särskildt för Herrar Fullmägtige i nämnde Contoir utfärdadt Reglemente innehåller, deruti bland annat stadde/» Sami. 7 98 Stats-Utskottets Bet&nkanden. gades, att tinder de 9 sista månaderne af utredningstiden, någre Lån-omsättningar icke tillätos.
Med tillämpning af sistberörde stadgande, och för att i god tid väcka vederbörande till omtanka, att iordningställa sine Discont-skulder, hafva Herrar Fullmägtige genom Kungörelse, som under sednare hälften af fÖrlidet år flere gånger varit i officiela Tidnings-bladet införd, lemnat erinran derom, att någre Låne-omsättningar, efter 1822 års utgång icke finge ega rum.
Och då det oaktadt vid berörde tid ett så betydligt belopp af
Disconternes fordringar ännu var utestående, blefvo vederbörande Ombudsmän anbefallde, att genom Lagsökning desamma indrifva.
I sådant skick var utredningen af f. d.
Filial-Disconterne, då genast i början af nu pågående Riksmöte, de ifrågavarande mo« tionerne väcktes, och deruti, med åberopande af ännu fortfarande allmän penninge-förlägenhet, samt
Discont-Gäldenärernes oförmögenhet att på en gång afbörda sig deras återstående skulder, Statens mellankomst ånyo påkallades för att dymedelst freda en stor del Gäldenärer från den undergång, som genom ett brådstörtadt infordrande af deras skulder skulle dem drabba, och att i samma mon äfven för Staten bereda minskning i förlusten på DiscontVerkets öfvertagande. Stats-Utskottets Betänkanden. gg
Med fästad uppmärksamhet på det högst betydliga belopp, som vid 1822 års slut af Discont-Verkets fordringar var i Landet utestående; synes man kunna antaga, alt den faststälde utredningstiden af 5 år varit nog korrt beräknad; ty om ock en eller annan af nu varande Gäldenärer kunnat utan särdeles olägenhet, inom den faststälde tiden, sine
Discont-skulder gälda, men antingen af mindre ordentlighet eller tilläfventyrs för att undgå afhända sig en egande faslighet, dermed fördröjt, i förhoppning må hända på det anstånd han förmodat genom Rikets Höglofl.
Ständers mellankomst kunna vinnas; så toi’de man i allmänhet kunna taga för gifvet, att hos större delen verklig oförmögenhet lill skuldcrnes gäldande inom den föreskrifne tiden varit till dröjsmålet vållande, och att, med andre åter, det förhållande skall inträffa, att de genom utmätning och försäljning af deras egendom, ofia till så låga pris, att beloppet blef till skuldens betäckande otillräckligt, försättas alldeles ur stånd att utöfver hvad derigenom för tillfället för DiscontVerken vinnes, någon vidare afbetalning åstadkomma.
I betraktande af så val desse allmänna förhållanden, som hvad Herrar Fullmägtige i ämnet utredt, samt ledde af enahanda bevekelse-grunder, hvilka på sätt ofvanberördt är förmått Rikets Höglofl.
Stan - ioo Stats-Utskottets Betänkan den. der vid förra Riksdagen, att oaktadt de dermed förenade uppoffringar för det allmänna, Disconterna förStatens räkning öfvertaga, hafva alltså Utskotten äfven lör deras del, nu trott allmänna ställningen, omvårdnaden för betryckte medborgares belägenhet påkalla Rikets Höglofb Ständers bifallande uppmärksamhet, på hvad i detta ämne framstäldt blifvit.
Utskotten hafva härvid mindre ansett nödvändigt, att ingå i en närmare undersökning huruvida utslaget af ett längre uppskof med Discont-fordringarnes indrifvände utfaller med vinst eller förlust för Staten, ehuru hvad Riksgälds -Contoirets Herrar Fullmägtige härutinnan anfört, utan tvifvel är på goda skäl grundadt.
Behofvet af anstånd bör utgöra den egentliga bevekelsegrunden, och då de ingående räntorne under tiden synas kunna betacka omkostnaderna, samt en del förluster, så lärer någon synnerlig skiljaktighet i hvad som beräknadt blifvit härigenom icke få anses uppkomma.
Banken under en något längre tid ltomme att sakna ersättning för de gjorde förskotter, hvilka långsammare än påräknadt varit, successive komme att ingå, finna Utskotten ej heller vara af hufvudsaklig vigt.
Utskotten hafva alltså ansett det ytterligare anstånd med ifrågavarande liqvida - Stats-Utskottets Bttånkanden.
101 tioner kunna ega rum, på sätt här nedan yördsamligen föreslås.
Hvad derefter angår den del af Motionerne, som rörer tillåtelse för Gäldenärerne att äfven hädanefter få tillgodonjuta de så kallade Respit-månaderne, innan deras Lån till lagsökning utlemnas, så hafva Utskotten äfven derå fästat afseende, likmätigt det tillstyrkande, som i denne del här nedan förekommer.
Afven i fråga om öfverräntans eftergifvande för den tid tillfälle till omsättning icke kunnat ega rum, hafva Utskotten med afseende på hvad i denna del anfördt .blifvit, trott dermed böra förhållas i enlighet med hvad längre fram omförmäles.
Beträffande de uti Götheborg och Malmö med nasti, års slut indragne UtredningsContoirens npplifvande, så hafva, uppå de af Herrar Fullmäktige uti Riksgälds-Contoiret uti deras bifogade utlåtande andragne skäl och omständigheter , Utskotten ansett sig icke kunna tillstyrka desse Contoirens återupprättande.
Uppå desse i hvarje omständighet anförde allmänna grunder, hafva Utskotten uti denna liqvidations-fråga skolat vördsamligcn till Rikets Högloft.
Ständer föreslå följande, nemligen: 103 Stats-Utskottets Betänkanden, 1:0 Att Filial-Disconternes samtlige Gäldenärer som det åstunda, beviljas ett ytterligare anstånd för omsättning af deras skulder till den i:sta nästkommande Julii. 2:o Att senast inom denna tid, omsättning ofelbart bör vara verkstäld, med afbetalning dervid utaf minst J:del af det skuld-belopp, som för hvar och en vid 1822 års slut utbalanceras, jemte all till omsättnings-dagen upplupen öfverränta. 3:o Omsättningen sker på Sex månader, 4:o
Ifrån förenämnde tid den 1 Julii 1823, lemnäs tvänne års anstånd med slutliqvidationen af derefter återstående skulder, desse 2:ne år fördelade i 4 afbetalnings-Terminer, nemligen: 3 omsättnings-terminer och en slutlig liqvidation, med 6 månader emellan hvarje; hvilka terminer infalla den första senast inom den 1 Januarii 1824, den andra likaledes inom den 1 Julii samma år, den tredje inom den 1 Januarii 1825, och slut-liqvidationen inom den första Julii samma år. 5:o
Vid hvarje af dessa omsättningar skall äfvenledes ovägeriigen afbetalas mindst en femtedel af det skuldbelopp, som ifrån 1822 års Räkenskap för hvar och Stats-Utsköttets Betänkanden. io3 en Gäldenär inbalanceras till år 1823, jemte all sedan sista omsättningsdagen upplupen öfverränta. 6:0
Det Lån hvarå omsättning icke verkställes inom den 1 nästkommande Julii, anses med samma dag förfallet till utsökning af hela Capitalet och Räntan, utan afvaktan af de så kallade Respit-månaderne. 7:0