Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Runt beräknade så kallade Danska fyrings-medlen eller Danmarks bidrag till underhållet af Svenska fyrar och håkar i Öresund och Kattegatt, utan äfven inncbure förbindelse till en på längre tid utsträckt betainings-skyldighel, för hvars fullgörande, i fall omständigheterna icke skulle tillåta, att utgiften fortfarande anvisas å Handels- och Sjöfarts-fonden, andra tillgångar tilläfventyrs måste framdeles anslås, hade E. K.
M:t funnit
Sig böra till Rikets Ständer i Nåder öfverlemna alt genom deras godkännande bekräfta de förbindelser i afseende å godlgörelse till Danmark för Öresunds-lullen, som E. K.
Al:t genom ifrågavarande traktat
Prot. 1855 & 1857. 10 Sand. 1 ;1fd. 12 90 Expcditions-Ulskollets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 52.
Slutligen och dä traktatens bestämmelser, angående tullens upphörande borde träda i kraft från och nied den 1 instundande April, ville E. K.
M:t fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, ali Rikets Ständers beslut i ämnet lättas så skyndsamt sig göra later och, om möjligt, före nyssnämnde dag, i hvilket fall de olägenheter lör Svenska sjöfarten undvekes, hvilka måste följa af den Danmark medgifna rätt alt efter berörde lid och lill dess de förbindelser, som i den allmänna traktatens Art. 7 och 8 omförmälas, blifvit uppfyllde, provisoriskt, medelst fordrande af borgen, bibehålla de afgifter, som enligt traktaten blifvit afskaffade.
Efter tagen kännedom af hvad sålunda blifvit Rikets Ständer i Nåder meddeladl, hafva, vid betraktande af det sätt, hvarpå den lör fäderneslandet maktpåliggande frågan om Öresunds-tullens afsUiffände blifvit löst genom den afslulade traktaten med Konungariket Danmark, Rikets Ständer funnit de åtgärder, hvilka E. K. M:l vidtagit för Svenska handelns och sjöfartens befriande för framliden från erläggande af nämnda tull, påkalla nationens lifligaste erkänsla.
De stora och dag från dag mera kännbara olägenheter för Svenska handeln, som Öresunds-tullen medför, hafva sedan längre tid tillbaka framkallat en allmän önskan, ali desamma mätte komma att upphöra och vår bandel och sjöfart befrias från denna börda, hvilken måhända varit mindre tryckande genom erläggandet af de stadgade afgiflerne till Danska Kronan, ehuru betydliga dessa afgifter varit, än genom den dermed förenade tidspillan samt häraf föranledda förluster och obehag.
Från dessa olägenheter har nationen, genom den uti ifrågavarande traktat bestämda lösning, blifvit för framtiden befriad, utan störande af de vänskapliga förhållandena till grannriket Danmark och på vilkor, som, med hänseende till det vunna resultatet, icke kunna annat än anses för Sverige förmånliga, och fördelarne, om än i första rummel tillfallande sjöfarten, skola obestridligen sträcka sina verkningar till hela landet, genom minskade import-priser, lättad export och sålunda ökad liflighet i varu-omsättuingen.
Rikets Ständer hafva alltså funnit sig böra, jemte betygande af sin underdåniga tacksamhet för de åtgärder, E. K
M:t med ospard omtanka för fosterlandets väl vidtagit till beredande af omförmälda frågas lösning, samt sin tillfredsställelse öfver det önskvärda och vigliga mål, som derigenom vunnits, godkänna och bekräfta de förbindelser i afseende å godtgörelse till Danmark för Öresunds-tullen, hvilka E. K.
M.t genom ifrågavarande traktat
Sig och Riket iklädt, med förklarande tillika, alt Rikets Ständer äfven för sin del anse ändamålsenligt, ali under loppet af den tid, som med nästa slalsreglerings-period tilländagår, de belöpande halfårliga ulbelalningarnc af lösnings-summan från Handels- och Sjöfarts-fonden verkställas.
Stockholm den 30 Mars 1857. Expedilions-Utskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 53- 91 A O 53.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 April 1887.
Prcste-Slåndet den 8 — — Borgare-Ståndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 8 ■— — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående grunderne för val af Revisorer lill granskning af Banko-Diskontens räkenskaper.
N:o 11). S. A. K.
Till följe af föreskriften i nu gällande Reglemente för Banko-Verkels styrelse och förvaltning, alt de grunder, Riks-slåtiden, hvart för sig, utstakat i alseende å val al Revisorer för granskning af Banko-Diskontens räkenskaper, skola till E. K. M:t i underdånighet uppgifvas, på det alt två Revisorer för hvartdera Riks-stnndet ina blifva till ifrågavarande förrättning utsedde och kallade, få Rikets Ständer, beträffande den revision som för innevarande och följande år intill nästa Lagtima Riksdag kommer att ega rum, underdånigst anmäla, att Ridderskapel och Adeln beslutat, det Riddarhus-Direktionen har ali hvarje Ar för berörde ändamål välja (vänne bemälde Riks-stånd tillhörande Revisorer och en Suppleant; Presle-ståndet, att vederbörande Dom-Kapitel, enligt särskilda föreskrifter, meddelade uti cirkulär, som lill dem utgår, och enligt stadgad ordning Rikets stift emellan, komma att föranstalta om val af Revisorer och Suppleanter för sistbemiilda Riks-stånd och Borgare-ståndet, alt till den revision, som omfattar räkenskaperna för innevarande år och begynner den 1 Mars 1858, skall väljas en Revisor af Stockholms stad samt den andre Revisorn utses af en bland städerna Norrköping och Gefle, eller första Bergsbruks-dislriklet, efter skeende lottning inför Stockholms Magistrat och Borgerskaps äldste, samt alt till revisionen för år 1858, som börjar den 1 Mars 1859, skall den ene Revisorn väljas af staden Upsala och lottning anställas inför ofvanbemälde
Magistrat och äldste emellan släderne Nyköping, Fahlun, Örebro och Carlstad, samt Fahlu bergslag, för alt bestämma hvarifrån den andre Revisorn till samma revision skall sändas; samt alt Bonde ståndet genom val utsett Revisorer och Suppleanter för omförmalde förrättningar.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 April 1857. 92 Expeditions-V tskotlcts Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 54. Xo 54.
Uppläst och godkämit hos Ridd. och Adeln den 6 April 1857.
Presle-Ståndet den 8 — — Borgare-Slåndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrijveise, angående ändring i ansvarsbestämmelsen för uraktlåtenhet att Öppna dam-lucka.
(Lag-Ulsk:s Bet:de N:o 22). S. A. K.
Vid öfvervägande af väckt fråga om skärpning af ansvars-påföijden för underlåtenhet, all i räll lid öppna dam-lucka, der vallen kan åker eller äng skada, för hvilket fall allmänna lagen i Byggninga-Balkens 20 Kap. 6 g stadgar skadans ersättande, jemte höler af Ire daler för första gången sådant försummas och sex daler för hvarje gång derefter, har hos Rikets Ständer i betraktande kommit, alt den åbragta skadan mången gång ej kan lill fullo ådagaläggas, äfvensom Rikets
Sländer ansett botes-påföljden vara alltför obetydlig för alt motverka den frestelse lill öfverträdelse af lagens föreskrift härutinnan, som ligger i den fördel, hvilken dymedelst kan vinnas, saini, i följd deraf funnit ansvaret böra förhöjas, för alt i någon mån gifva kraft åt lagen i förevarande hänseende.
Och hafva Rikets Sländer fördenskull pröfvat skäligt, för sin del, besluta en förfall liing, hvarigenom, med ändring af 20 Kap. 0 § Byggninga-Balken, stadgas, ali den som underlåter honom åliggande skyldighet i afseende på dam-luckas öppnande å lid, sorn genom lag och författningar bestämmes, skall böla första gången tjugu daler och sedan hvarje gäng dubbelt.
Slockholm den 8 April 1857.
Expeditions-U/sko Hets Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 55. 93 IV o SS.
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 6 April 1837.
Presle-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet den ( — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående tiden Jör revisionsskilling s nedsättande.
(Lag-Ulsk:s Bet:de N:o 24.) S. A. K. Enligt 30 Kap. 1 § Rättegångs-Balken åligger det den, som söka vill, alt Konungen må pröfva Hot-rätts dom och utslag, sorn i hufvudsaken fallit, att gifva det skriftligen tillkänna i Hof-rälten innan klockan tolf å sjunde dagen, den oräknad, då utslaget föll, samt att tillika insätta Tvåhundra daler eller så mycket i guld eller silfver, som deremot svarar; men då de flesta af rättsökande ärn bosalie på orter, så aflägsna från Hof-rälten, alt de svårligen medhinna att inom behörig lid anskaffa penningar och gifva sina i Hof-rälten begagnade ombud nödiga föreskrifter, hvartill kommer, det part kan hafva behöflig! att rådfråga sig med sakkunniga personer, innan han beslutar att i underdånighet klaga, hafva Rikets Ständer ansett den sålunda utsatta tiden för missnöjes anmälande och rcvisions-skillings nedsättande vara i allmänhet alltför kort samt, i sistnämnda fall, stundom alldeles otillräcklig; i betraktande hvaraf Rikets Ständer, som jemväl funnit den utaf Lagberedningen föreslagna tidsbestämmelsen af tjugu dagar för revisions-skillings nedsättande vara lämplig, för sin del, beslutat, del skall 1 § 1 mom. af 30 Kap.
Rättegångs-Balken erhålla följande förändrade lydelse:
Hvar som söka vill, att Konungen må pröfva Hof-rätts dom och utslag, som i hufvudsaken fallit, gifve det skriftliga tillkänna i Hof-rätten innan klockan tolf å tjugonde dagen, den oräknad, då utslaget, föll, och sätte der tillika in Tuhundrade daler eller så myckel i guld eller silfver, som deremot svarar.
Hvilket sålunda latlade beslut Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla.
Stockholm den 8 April 1857. 94 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse N:o 56. 56 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 April 18S7.
Preste-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om beredande aj religions och sedlig hels-vård åt den vid större arbeten använda per sonal. (Allm.
Besvts o. Ekon.-Ulsk:s Bct:de N:o 30 o. Mera.
N:o 62). S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit lästat å angelägenheten deraf, att verksamma åtgärder ofördröjligen vidtagas för att bereda nödig religions- och sedlighets-vård åt den talrika personal, sorn användes vid de mångfaldiga arbetsföretag af större omfattning, fivilka redan föregå och ytterligare äro att förvänta här i landet.
Till förekommande deraf, alt ej af denna arbels-personal bildas en lös befolkning, vådlig för ordningen inom samhället, är det, enligt Rikets Ständer lanke, af synnerlig vigt ej mindre att tillfälle till ständig rcligions-vård för denna personal beredes, äfvensom att tillsyn hålles deröfver, att prestbetyg af vederbörlig fullständighet vid dylike arbetares antagande aflemnas eller ock sedermera ofördröjligen anskaffas, ulan ock, måhända i främsta rummet, att arbelsbefälet, äfven emellan arbets-tiderne, egnar omsorgsfull tillsyn åt manskapet och vakar öfver iakttagande af ordning och sedlighet samt jemväl i öfrigt beträffande delta manskap iakttager samma åligganden, som tillkomma befälet i afseende å mi litär-trupp, då denna befinnes samlad, och hvartill, hland annat, hörer deri för det religiösa sinnets väckande och underhållande hos manskapet gagnelig» pliigseden, att detta dageligon, vid tjenslgöringens början och slut, samlas till förrättande af morgon- och afton-andakt.
Då emellertid Rikets Ständer sakna nödig kännedom om förhållandena, för att mera specielt kunna uppgifva de åtgärder, som uti ofvan oinförmälda hänseenden kunna vara erforderliga och lämpliga, samt hvilka åtgärder för öfrigt torde böra blifva olika för olika orter, för att lämpas efter de särskilda förhållandena på hvarje ställe, få Rikets Stander, under åberopande af de allmänna åsigter i denna fråga, hvilka sålunda blifvit Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 57.
95 uttalade, underdånigt anhålla, alt lämpliga föreskrifter må meddelas för beredande af religions- och srdlighets-vård åt den personal, som användes vid de arbeten af större omfång, hvilka utföras antingen af Staten eller af enskilda bolag med bidrag af stats-medel.
\:o ÄJT.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 April 1837.
Preste-Ståndet den 8 — •— Borgare-Ståndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikels Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om Krigs-Hnfrullens indragning.
Besv:s o. Ekon.-Utsk:s Betrde N:o 67). S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt derom, att Krigs-Hofrätten mätte alldeles upphöra och i stället en ny afdelning i Hofrätterne bildas för alt utgöra andra instansen i militär-mål, vid öfvervägande hvaraf i betraktande kommit, hurusom Rikets Ständer tillförene yttrat den åsigt, att särskilda domstolar för särskilda medborgare-klasser, inrättningar eller yrken, desto hellre borde afskaflas, som de vore ej allenast öfverflödiga och i följd deraf för Staten onyttigt betungande, utan äfven menliga för lagskipningens jemna och säkra gång; och hafva, i öfverensstämmelse med denna grundsats, de flesta dylika domstolar numera blifvit indragne.
Rikets Ständer hafva derföre ansett det vara följdriktigt, alt jemväl ifrågavarande, särskilda öfverdomstol för pröfning och afgörande af frågor, rörande krigsmäns fel och förbrytelser m. m., må komma ali upphöra, hvarom förslag vid flera förflutna Riksmöten varit hos Rikels Ständer väckta samt underdånig framställning blifvit under den 19 December 1840 från Rikets då församlade Ständer till Kongl. Majit adalen.
Om det ock må vara nödigt, att flere män af yrket deltaga i handläggningen af ifrågavarande mål uti första domstolen, der undersökningen 96 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
N:o 58. i målet eger rum oell hvarest, i anseende härtill, en mera speciel sakkännedom hos domstolens fleste ledamöter må erfordras, så synes deremot dvlika måls handläggning i andra instansen, som hufvudsakligen har till föremål att tillse, huruvida gällande lagbud blifvit riktigt tillämpade, kunna utan någon olägenhet försiggå i Hof-rälterue, likasom tredje instansen för upptagande al dessa mål utgöres af Högsta
Domstolen; hvaremot det synes vara mindre lämpligt, att en sådan pröfning af Under-rätts beslut verkställes af en domstol, hvilken, såsom Krigs-HolVällen, bland sina ledamöter blott har en lagfaren person.
Då Rikets Ständer således tro, att ifrågavarande mål lämpligen kunna och böra till Hof-riitterne öfverflyttas, men det ringa antal ärenden, som härigenom komme att tillfalla hvardera Hofrätten, ej torde medföra någon så betydlig tillökning i göromål, att bildandet af särskilda afdelningar för handläggning af dessa mål, hvilket skulle medföra betydlig kostnad, må, på sätt hos Rikets Ständer blifvit ifrågasatt, anses erforderligt, samt del torde blifva behörigen sörjdt derför, ali tillräcklig sakkännedom ej må, vid meranämnde måls pröfning i Holrälterne, komma alt saknas, om dervid förfares på enahanda säll, som i 20 § Regerings-Formen är för sådana måls behandling i Högsta
Domstolen föreskrilvet, nemligen att två mililärpersoner skola målen öfvervara, få Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K. M:l täcktes, efter ärendets utredning, laga i Nådigt öfvervägande, huruvida ej Krigs-Hofrätlen må kunna indragas och de mål, sorn nu tillhöra denna domstol, på de öfriga Hofrälterne öfverflyttas, med iakttagande af hvad, på sätt ofvan är nämndt, för dylika måls behandling i E. K.
M:ts Högsta Domstol är föreskrifvet.
Rikets Ständer framhärda Ä'c. Slockholm den 8 April 1857.
N:o 5S.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 April 1857.
Preste-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående del Rikets Ständer meddelade Förslag till Jönnjad Förordning, rörande Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart.
(Bev.-Utsk.s Bet:de N:o 6). S. A. K.
Jemte framställning af de tidigare förfoganden, som efter föreningen emellan Sverige och Norrige blifvit vidtagne, med afseende å brödrafolkens ömsesidiga handels- och sjöfarts - Expeditions-Utskottets Förslag till utiderd.
Skrifvelse N:o 58. 97 sjöfarls-förhållanden, har E. K. M:l, genom Nådig Skrifvelse af den 9 December nästlidel år, gifvit Rikets Ständer tillkänna, hurusom E. K. M:l, med föranledande ej mindre af Norrska Storthingets arén 18.)L och 1854 fattade särskilda beslut, än äfven af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 29 Juli sistnämnde är, funnit godt i Näder uppdraga ät en af Svenske och Norrske miin bestående Kommitté att, eller ämnets omständliga utredning, till E. K.
M:t afgifva underdånigt utlåtande, angående de förändringar och tillägg i nu befintliga sladganden, soia kunde anses nyttiga och ändamålsenliga alt vidtaga för beredande af alla verkställbara ytterligare lättnader i Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart; äfvensom huruledes denna Kommitté, hvilken den 5 Mais sistlidet år inkommit med underdånigt betänkande i ämnet och förslag till förnvad Förordning, väl ansett handels-förhållandena emellan Rikena böra fortfarande ordnas efter samma grundsatser som hittills, men dock föreslagit vissa modifikationer, hvilkas beskaffenhet är i E. K. M:Is Nådiga Skrifvelse närmare omförmäld; och har E. K. M.t, ehuru
Kommitléeus förslag att med hel tull vid införsel från ena lill andra Riket belägga några få varu-arliklar, hvilka for närvarande draga endast half tull, innefattade en åtgärd, som i visst afseende kunde komma att minska varuförselu mellan båda länderna, ändock, i betraktande af de vigtiga ekonomiska och linanciela skäl, som föranlåtit Kommittén! att sådant tillstyrka, och då de öfriga af Kommittéen föreslagna förändringar i nu gällande bestämmelser otvifvelaktig! skulle i väsentlig mån underlätta handels- och sjofarls-lörbindelserna emellan brödrafolken, funnit det af Kommilléen utarbetade förslag till förnyad förordning, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfall, vara i sin helhet antagligt, samt lill Rikets Ständers pröfning öfverlemna!, samma förslag, hvilket vunnit E. K. Al:ls Norrska Regerings enhälliga förord och jemväl komme ali till Norrska Storthingets bepröfvande hänskjutas.
Della förslag, utgörande resultatet af ett mångårigt arbete, hvaråt båda Rikenas Regeringar och Folkombud egttal synnerlig uppmärksamhet och hvari tvännc eller en tioårig mellantid för detta ändamål utsedda Kommittéer af Svenske och Norrske män nedlagt omisskäuliga bemödanden all, så vidt hvarldera Rikets i flera hänseenden olika inre förhållanden ansågos medgifva, emellan brödrafolken tillvägabringa en friare handelsgemenskap och närmare anslutning, hafva Rikets Ständer tagit i noggrann t öfvervägande och, på de skäl E. K. M:ts Högslberörda Nådiga Skrifvelse samt Kommitléeus betänkande innehålla, äfven för sin del i dess helhet antagit omförmälda förslag till förnvad Förordning, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handels- och sjöfarts-IÖrhällandcu.
Hvilket Rikets Ständer fä i underdånighet anmäla; framhärdande &e. Stockholm den 8 April 1857.
Prot. i856 & i857. 10 Sami. 1 Afd. 13 98 EcrpedilionsrUtskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 59.
&:o 5».
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 6 April 1857.
Prcsle-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet deri 8 — — Bonde-Ståndet den 8 — — liikels Ständers underdåniga Skrifvelse, t anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående upplåtelse af vissa delar af Jönköpings /. d. fuslnings-omräde lill Jönköpings stads disposition för ny tomt-reglering derstädes. (Slats-Utsk:s Ulhde N:o 44). S. A. K. lili Nådig Proposition af den 21 November nåsllidet år, ilar E. K. M:t täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan Magistraten i Jönkoping, å stadens vägnar, i sammanhang med förslag till ny tomt-reglering efter den är 1854 staden Öfvorgångna eldsvåda, hos E. K.
M:l i underdånighet anhållit att, för underlättande af denna reglering och synnerligen för alt utan alltför betungande kostnad för staden förskaffa Ijenliga byggnads-lomler åt dem, som genom berörda reglering förlorade sina gamla tomter, till ersättning hvarför staden för närvarande icke kunde anvisa annan än den söderut från staden emellan Munksjön och Rocksjön belägna mark af sank och lör bebyggande högst otjenlig beskaffenhet, upplåtelse måtte staden beredas af det emellan vestra förstaden och Lillsjön liggande, Kronan tillhöriga f. d. fästnings-,området, så vidt det icke vöre för allmänt ändamål behöflig!, E. K. M:t, som under den 2 Augusti 1854 i Nåder gillat och stadfästa! en uppgjord plan för reglerande af stadens tomter, gator och torg ut. m., i anledning af ofvanberörda underdåniga ansökning infordrat utlåtanden från vederbörande embelsmyndigheter. hvilka, vid afgilvande deraf, dels upplyst, icke allenast att belägenheten gjorde stadens utvidgande och förläggning på den gamla fäslningsmarken i högsta grad ändamålsenlig och för invånarne önskvärd, ulan äfven att för Kronan anledning icke lorefunnes alt längre bibehålla den gamla borgen, hvars islåndsällande skuile föranleda en kostnad, som af ändamålet icke motsvarades; att på sjelfva borgen för närvarande funnes länsfängelset, boningshus för en vaktmästare, ett stenhus, innehållande Landtmäleri-kontor och Arkiv, samt ett större trähus, begagnadt till spanmåls-magasin, äfven - Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
99 sorn att utrymme på f. d. fästnings-området icke saknades för uppförande derstädes af både Läns-cellfängelsc och nvlt Landshöfdinge-residenshus, jemte tillhörande byggnader, m. m., dels oek tillslvrkt, alt det emellan vestra förstaden och Lillsjön belägna f. d. fästnings-området, å hvilket Kronans egande byggnader icke borde i deras nuvarande skick bibehållas, mätte till Jönköpings stad upplåtas och öfverlemnas mot vissa vilkor, och deribland, ätt staden skulle, efter verkställd rasering och planering, tili Kronan upplåta oell aflemna, jemte något qvarter för Kronans framtida behof, så väl en för cellfängelse tillräcklig tomt, som lämplig plats, med nödigt utrymme deromkring, lill Landshöfdinge-residens; hvarefter, uppå siirskilda, i embets-yltranden gjorda underdåniga framställningar, rörande Ijenligaste lokalen för nytt residenshus och fängelse-bvggnad, E. K. M:t under den 15 Mars 1856 i Naclér förordna!, att sistnämnda byggnad skulle förläggas på den plats, som å en ärendet tillhörande karta funnes utmärkt, och alt, i följd deraf, för denna byggnad, med hvad i öfrigt för fängelset erfordrades, skulle, bland annat, användas den mark, som inom den å kartan med N:o 8 betecknade qvadrat tillhörde Kronan.
Då emellertid af vederbörande myndighet tillika i underdånighet vore hemstäldl, alt den mark, som på kartan utmärktes under qvadraten N:o 9, mätte antingen lemnäs obebvgd eller ock förbehållas för sådauc byggnader, som fordrade afskildt. läge från hus med eldstäder, så att några olägenheter för det nya fängelset af granskape! derintill ej uppkomme, och sedan en del af den f. d. fästningen tillhörande marken emellan vestra förstaden och Lillsjön blifvit genom Kongl. Brefvet den 13 December 1850 åt
Jönköpings stad upplåten i och för anläggning af promenad-platser, med vilkor att, i händelse Kronan, för något ändamål, komme i behof af den upplåtna marken, densamma, med undantag af den plats, som vore afsedd för ett skolhus med dertill i öfrigt bestämdt nödigt utrymme, efter sex månaders uppsägning skulle återställas, och Kronan således ännu både egde oell kunde disponera hela fästnings-området mellan vestra förstaden och Lillsjön, utom skolhusplatsen, hvilken, lill följd af Kongl. Maj:ls och Rikets Ständers beslut, vore under full eganderält åt staden upplåten; så hade E. K. M:t, vid öfvervägande af hvad i detta mål iorekommit och med afseende å Kronans behof af bvggnadsplatser för ofvanuppgifna ändamål, i Nåder förklarat att, för den händelse uppförandet af nytt Landshöfdinge-residensiius i Jönköping skulle af omständigheterna påkallas samt beslut derom blifva folladt, E. K.
M:t ansåge den å kattan utmärkta och för en sådan anläggning lämplig ansedda mark af gamla fästnings-området böra till detta ändamål för Kronans räkning bibehållas, dock alt denna mark. så vidt den, jemlikt Kongl.
Brefvet den 13 December 1850, blifvit till stadens disposition tillsvidare öfverlemnad i och för anläggning af promenad-platser, finge under de i samma Kongl. Bref bestämda vilkor fortfarande dertill begagnas, intill dess Kronans behof af inarkens användande inträdde; hvaremot E. K. M:t Nådigst föreslagit Rikets Ständer, all det öfriga, Kronan tillhöriga fästnings-området måtte upplåtas till Jönköpings stads framlida disposition för tomtregleringen, på sätt densamma vidare kunde komma att af E. K.
M:t i Nåder bestämmas, dock med följande undantag och förbehåll: l:o att för Kronans räkning finge disponeras ej allenast den del af fästningsområdet, som redan till följd af E. K.