Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer nu icke tärer finnas nödig. ' ö Beträffande åter frågan om tryckning af samtelige SpecialStaterne, så enär desse äro af den mängd och vidlyftighet, att längre tid fordras till utgifvandet deraf å trycket, än att sådant till Rikets nu församlade Ständers underrättelse torde kunna medhinnas, samt kostnaden dertill äfven blefve betydlig, har StatsUtskottef trott sig böra i stället föreslå, om icke ändamålet hufvudsakligen skulle vinnas derigenom, att såsom vid 1809 och 1810 årens Riksdag skedde, ett Utdrag af RiksStaten för det sistförflutna året 1817, som summariskt utvisade hvad för hvarje Stat, EmbetsWerk eller Corps finnes anslaget eller under visse Titlar bestådt, uprättas och till trycket befordras, genom Utskottets föranstaltande samt derefter till RiksStåndens Ledamöter utdelas, hvilket Utdrag icke skulle uptaga mer än ett tryckt
Ark i TabellEorm, så att hela kostnaden inskränkte sig till omkring 33 R:d 16 sk. för en uplaga af 1000 Exemplar.
Örn Riksens Högloll.
Ständer skulle d?tt^ SS StatsUtsL Betänkanden. bifalla, torde i underdånighet hos Kongl. Majd anhållas örn utbetalning af tryckningskostnaden härtill utaf RiksdagsUf giffsMedlen.
Stockholm den ia Januarii 1818- N:r 20, Riksens Högloft.
Ständers StatsUt* skotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Kådiga Remiss, i fråga om f ortfa* rande af Statsanslaget för Fattigvårdsinrättningen i Carlskrona.
Sedan uppå RiksdagsFullmägtigens för Carlskrona Stad vid sista Urtima Riksdag gjorde framställning, RiksensStänder, i anseende dertill, att mängden af Fattige i berörde
Stad vöre så stor, att Stadens Invånare icke kunde förmå dem alla underhålla, samt enär de behöfvande^ större antal, där än annorstädes, härledde sig därifrån, att vid ÖrlogsFlottan och Kronans Warf måste användas Krigsmän och Arbetare, som efter det de tjent med knapp utkomst, af alder eller olyckor dels sjelfva blifva utur stånd satte att sjg försörja, dels ock vid sin afgång efterlemna Enkor och Flarn i fattigdom, funnit skäligt att anslå ett bidrag af 3,000 R:d årligen utaf StatsWerkets medel, att till nästa Riksdag utgå, såsom understöd för den i Carlskrona gjor. de Fattigvårds- och Arbetshusinrättning; så har, till följd af Kongl. Maj:ts vid Nådig fast, StatsUtsk.
Betänkanden, 39 gtällelse häraf, under den 12 Julii 1815 gifne befallning, Landshöfdingen i Länet till Kongl. Maj:t , aflämnat underdånig
Berättelse om förhållandet med omförmälte Inrättnings Förvaltning och nu varande belägenhet, samt därvid anfördt angelägenhet deraf, att berörde understöd måtte fortfarande bestås; Och har Kongl. Majrt, enligt härå meddelad'
Nådig Remiss af den 5 sistledne November, funnit Sig böra härå fästa den upmärksamhet, att Landshöfdingens ■underdåniga hemställan öfverlemnades till Riki pens Ständers StatsUtskotts åtgärd.
Till uplysning vid den anmälan af detta ämne hos Riksens Höglofl.
Ständer, sorn StatsUtskottet nu åligger, får Utskottet meddela omförmälte Berättelse så lydande: ”1 underdånigaste åtlydnad af Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga ”skrifvelse den 12 Julii 1815, åligger det mig, ”att före den nu i Nåder beramade Urtima ”Riksdag hos Eder Kongl.
Maj:t underdånigst ”upgifva förhållandet med den i Carlkrona Stad ”vidtagne Fattigvårds, och Arbetshus-Inrättning, ”och huruvida det understöd Riksens Högloll.
”Ständer ofvan underdånigst nämnde år till ett ”belopp 3,000 R:d Banco årligen till nästa Rik§- ”dag beviljat, vidare må vara af nöden”.
”Härvid vågar jag i underdånighet först ”fästa Eder Kongl.
Maj:ts Nådiga upmärksamhet ”på den korta tid, som ifrån berörde anslag för”flut. it, ^Utveckla sig till dess egentliga omfattning, än?
StatsUtsi.
Betänkanden: ”nu mindre kunnat komma i det skick, att n5- ”gon inskränkning däruti varit möjlig.” ”Tvärtom hafva beklagligen de Fattigas an”tal ökat sig ansenligen under de 2tne sistför”flutne arén; något deraf, att dä Fattigförsörj”ningens egentliga ändamål var att förekomma ”Tiggeri, densamma bort utsträckas till alla dem, ”sorn i brist på. lifsuppehälle, voro satte i nödvändighet att eljest omfatta denna utväg; myc”ket af den anledning, att den under dessa år ”minskade och slutligen nästan aldeles aftynade ”Allmänna rörelse så inskränkt tillgångarne af ”arbetsförtjenst, att den för de behöfvande säl”ian varit att lili ga; Och ändteligen af denna ”med flere orsaker, som minskat tillfällen till ”utkomst för Eders Kongl.
Maj;ts här förlagde ”Gemenskap och Warfsarbetare i samma mon ”sorn antalet af Barn genom en innom den ”Classen utmärkt ffugtsamhet vunnit ansenlig ”tillökning”, ”Af alla dessa anledningar sammanlagde, ”har också Fattigpersonalen så tillvuxit, att i ”stället för 552 personer, som påräknades vid ”det af Riksens Höglofh Ständer beviljade understöd, den innom årets slut upgick till 594 ”personer, utom 19 personer, sorn i Fattighuset ”förslgos med alla lifvets behof; För 1816 sluttade sig med 660, utom 25 i Fattighuset, och ”för innevarande månad utgör, oberäknade 35 ”personer i Fattighuset, 665, deraf 252 minderårige Barn och 413 äldre personer; hvarför - StatsUtsi.
41 ”utan omkring 30 Barn serskildt underhållits i ”en FattigSchola och ännu åtnjuta fri under, ”visning oell en portion Soppa samt en half mark ”Erod hvardera öm dagen”.
”Jag kan icke i underdånighet frångå, att ”denna tillökning i Numerairen förefaller förvånande, men jag kan ock lika underdånigs,t, ”sorn heligt försäkra, att någon mindre agtsam”het å FattigvårdsDireftionens sida dertill icke ”bidragit.
Wid alla de tillfällen, då Fattigmedel blifvit beviljade, har jag, med ganska få ”undantag, varit tillstädes och på det nogaste ”granskat de undersökningar, som Fattigvårdens ”Ombudsmän innom Rotarne anstäldt, och hvar”på deras Förslag sig grundat.
De Fattigmun”stringar, som årligen anställas, har jag äfven ”öfvérvarit, och inin erfarenhet vid allt detta ”förvissar mig, att styrelsen, så vidt det stått i ”mensklig förmåga, motarbetat Fattighopens förökning, och endast gifvit vika för en påträngande och oundviklig nödvändighet.
Nära 300 ”personer och stundom därutöfver hafva erhållit sysslosättning af Arbetshusinrättningen, u”tura hvilken Fattigdomen visserligen gripit ”vidare omkring sig, och Ciontanta bidraget blif”vit ojemnförligt mera känbart”.
”Icke eller har något slöseri hvarken i ”anstalter eller, handhafvande förefallit, utan fast ”häldre den yttersta sparsamhet blifvit iagttagen» ”Blott den alldranödvändigaste Betjening: 1 ”ArbetshusFöreståndare, 1 Kokerska, x S«holmä - StatsUtsk.
BetiinAanden, ’ stare och i Lärarinna i mindre Fruntimmers?
”Slögder njuta af Fattigvården mycket' inskränk”ta Löner, och dess nog vidlöftiga Räkenskaper ”besörjas för en ringa penning! alla öfrige be”fattnin gar utöfvas af välsinnade och nitiske ”medlemmar utan betalning; och att det Contan”ta understodet icke är öfverdrifvit, täckes Eder ”Kongl.
Maj:ts Nådigst inse vid jemförelsen af ”det antal 665, som nu åtnjuter ett sådant understöd, och 738 R:d 24 sk., som dertill utgått; ”Och då 20 å 25 skryplige och värnlöse personer forledit år med mat, kläder, eldning och ”uppassning underhöllos i Fattighuset för 1,084 ”Rtd 14 sk., alla Lönerne däruti beräknade, ”torde utgifierne till detta ändamål icke anses, ”öfverskrida medelmåttans trångasté gränsor.
Meri ”icke desto mindre hafva kostnarderne, ehuru ”hvar hir sig i det nogaste beräknade, likväl ”i der hela varit betydliga.
För år 1815 up”gingo de sammanräknade till 9,013 R:d 8 sk.} ”för är 1816 till 10,288, och sannolikt för innevarande år till annu högre Summa, hvare’moi lie bidrag, sorn af stadens Invånare erhål”lits, upgåct för dei förre året till 5,560 Rid ”15 sk., 011 f r det sednare till 5,993 R:d 34 ”sk. 7 rsi . hvilka sammanlagde med de af Eder ”Kongl.
Majit på KrigsmansCassan anslagne ”1,000 R:d, och de för 1815 af Eders Kongl. ”Majit Nådigst förunnade 2,000 R:d, utgjorde ”för det äret 8,560 R:d, och för år 181Ö ”med de af Riksens Ständer anslagne 3,00(1 ”R.d ett belopp af 9,993 R:d 34 sk. 7 ”rst., och sålunda icke utan serskildta tiUfäJ* StatsUtsft.
43 lige inkomster varit tillräckligt eller på det hela lem na t något öfverskott, aldraminst när Extra Utgifter, Sjukvård, dödas Begrafning, Byggnader och Reparationer komina med i 'Rakningen”. ”Eders Kongl, Majus värdes således Nådigst finna, att om än en mera vidsträckt hjelpsamhet kunnat räckas åt den lidande mänskligheten för den Summa som Riksens Höglofl, Ständer med afseende på ett inskränktare antal bestämdt, det tillika är en otvifvelaktig sanning, att denna Summa icke under, utan fast häldre derutöfver, är behöflig.
Och lika så litet den föreställning kan äga rum, att Riksens Höglofl.
Ständer emot de vid sista Urtima Riksdag yttrade ädelmodiga tänkesätt, och då antagne grundsattser nu skulle fråntaga Carlskrona Fattigvård det bistånd, sorn den blott för en korrt tid åtnjutit; Likaså otvifvelagtigt vore i sådan händelse hela denna Inrättning, med dess välgörande ändamål, förlorade; Då Stadens Innevånare redan åtagit sig så stora afgifter till i| proCent af Löner och behållna Inkomster, sorn de någonsin och knappt i längden förmå att bära; Och dertill Subaltern.
Officers- och UnderOfficers-Corpserne vid Eders Kongl. Majus Amiralitet sjelfmant bidragit af sådane Löner, deraf ingen Bevillning eller i förhållande dertill någon FattigvårdsAfgift eljest ägt rum; En välvilja som utmärker sig ibland den, hvilken i allmänhet för detta föremål blifvit ådagalagd”, 44 StatsUtsh.
Betänkandern ”Men det är Eder Kongl. Maj:ts Nådiga ”omvårdnad i synnerhet, som denna Inrättning ”har att tacka för sin tillvarelse, sin hittills "vunna framgång, och af Eders Kongl. Maj:ts ”fortfarande
Nådiga välbehag väntar den förnämligast sin varaktighet och grundläggningen ”för sin trefnad”. ”1 bägge dessa hänseenden dristar jag un”derdånigst innesluta denna för ett talrikt sam”hälle vigtiga angelägenhet i Eder Kongl. Maj:ts ”Höga ynnest och Nådiga åtanka, under det jag ”med djupaste vördnad Scc. ”G. af B RINKMAN G. Sylvander.”
Då af denna Berättelse inhämtas ej allenast, att Dire&ionen öfver Fattigvårds- och Arbetshus-Inrättningen i Carlskrona med utmärkt nit och omsorg förvaltat denne
Inrättning och befordrat det dermed åsyftade ändamål, än ock att behofvet af det vid sista Riksdagen härtill beviljade belopp af 3,000 R:d, oagtadt
Direäionens bemödande och iagttagen hushållning med tillgångarne, nu likväl är större, emedan antalet af dem, som fordra hjelp och omvårdnad derstädes, betydligen ökat sig; så, och enär altså de skäl, hvaruppå ifrågavarande bidrag af StatsWerkets medel bevilljades, ännu äro lika, om mera gällande, hemställer StatsUtsjkottet YQltl» StatsUtsh.
45 samligen till Riksens Höglofl.
Ständer om icke berörde
Summa må fortfarande å Staten utgå till nästa Riksdag.
Stockholm den 13 Januarii 1818.
Ständers StatsUtskotts Utlåtande i anledning af RiksdagsFnllmägtigen Olof Olssons från Wermeland Memorial om kostnadens bestridande vid undersökning rörande uprensning af Clara Elf. 'T'ill StatsUtskottets åtgärd har Hedervärda EonöeStåndet genom ProtocolIsUtdrag den 37 nästledne
December remitterat ett af RiksdagsEullmägtigen Olof Olsson från Wermeland ingifvet så lydande Memorial: ”Hvarje år, då ymnigt Ragn eller Nederbörd infaller, äfvensom nästan alla de år då Wårfloden och den så kallade Häggfloden på en gång inträffa, stiger Wattnet i KlarElfven på sina ställen, sju till åtta alnar utöfver dess vanliga höjd.
Den skada som härigenom åstadkommes är oberäknelig, helst den träffar den fattigaste Allmogen i hela Wermeland, hvars Bostäder blifvit anlagde nära ElfStranden i en smal dal mellan bergen och Elfven, i hvilken dal jordmånen består af en lös och fin sand.
Elfvens <trida lopp vid dessa tillfallen bortförer icke allenast matjorden och den gödsel man utfört, utan äfven Byggnader, 46 StatsUtsk.
Betänkandeii. och fördränker oell bortsköljer hvad sorn blifvit feådt, hvarföre äfven innebyggarena vid Elfdalen äro nödsakade dröja med deras åkerbruk till dess floden fallit och hvarigenom de merendels för sent komma att vårköra och beså deras jord, helst säden sedermera ej hinner till mognad förrän den skadas af frost, då tidig höst inträffar. litt sätt att afhjelpa denna betydliga olägenhet, som i synnerhet drabbar Eks Härads Socken, samt Ny- och Dalby Socknar, vore att genom gräfning afleda Elfvert öfver det så kallade Näset imellan Hemmanen Nore och Sälje samt att genom ränsning och sprängning vid Edsforssen gifva Elfven derstädes'ett friare lopp.
Gräfningen genom Näset kan med lätthet verkställas, ty Näset är smalt, och om AfloppsCanalen än ej gräfves tillräckeligt bred och djup skall Strömmen vid en Wårflod fullkomna Arbetet, hälst Canalen borde anläggas i rät rigtning med Strömmens lopp från det ställe, der den emotstoter Nässtranden.
Hvad åter ränsningen vid Edsforssen beträffar, hvilken ränsning till vattnets afledande bör företagas förr än gräfningen af AfloppsGanalen vid Näset, kommer' visserligen i fråga större arbete och kostnad, dock ej till jemförelse med vinsten, ty årligen vid islossningen, då timmerhandeln är liflig, stadnar i denna trånga Forss en sådan mängd af stockar och is, att på få ställen en förfärligare dam torde finnas, som omsider sönderbrytes af det ofvanifrån kommande vattnet och lemnar efter sig Spår af en verklig förödelse - Stats Utsi.
Éetänfianden* 47 I anledning af hvad jag nu haft äran anföra, framställer jag den vördsamma begäran, det Riksens Högloft.
Ständer matte hos Hans.
Majit underdånigst anhålla, att, efter föregången undersökning, den af mig nu föreslagne afledning och ränsning af KlarElfven såsom af ojemförligt gagn för större delen af Wermelands Inne.
Rånare, kunde få Verkställas, och att kostnaden dertill, upgående endast till 5 eller 6.000 R:d Banco, malte få bestridas af de medel, sorn under gide HufvudTiteln äro ställde under Hans Majit Konungens Kådiga Disposition.
Olof Oksorij Fulimägtig för Eifredahls, Carlstads och NyedsBergs Härad af 'Wermelands Läs”.
Då det framstäldte ämnet, såsom varande fett Hushållningsrnål, tillhörer Kongl. Majits
Nå. diga pröfning, men Riksens Ständer, som ej äro i tillfälle, att utröna och bedöma nyttan af den föreslagne undersökningen, med frågan derom ej kunna någon befattning taga; så finner StatsUtskottet det på vederbörande ankomma, att härom göra underdånig ansökning hos Kongl. Majit, som, efter Landshöfdingen® i orten hö. rande och nödige uplysningars infordrande, lärer täckas i Nåder förordna, huruvida och på hvad sätt berörde undersökning må verkställas, 'samt, i händelse kostnaden dertill skulle finnas böra utgå af Allmänne medel, låta densamma bestridas af den för sådant ändamål, nemligen. 4§ StatsUtsk.
Betänhanden■ Jordbrukets med flere Näringars befordran, tili Kongl. Majus Nådiga Disposition under Riks. Statens gide HufvudTitel anslagne Summa.
Stockholm den ia Januarii 1818* N:r 22- Riksens Högloft.
Ständers Statsutskott s Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af Landshöfding ens öfver Norrbottens Län Herr Friherre G. A. Koskulls underdåniga skrifvelse den 2.9 November 1817, rörande anstånd med indrifvandet af den ännu återstående del af Westerbottniska Lånet, som skulle erläggas af Innevånarne i Norrbottens Län.
Cjenom Remiss af den 17 December förledit Sr har Kongl. Majit i Nåder behagat titl Rikets Ständers StatsUtskotts åtgärd öfverlemna La-ndshöfdingens i Norrbottens Län Herr Friherre G. A. Koskulls underdåniga skrifvelse af den a9 sistledne November, deruti anföres, huruledes, enligt Kongl.
Majits Nådiga Bref af den 6 Julii 1815, borde väl andra hälften af det Lån, som Norrbottens Läns Invånare, i anseende till deras genom 1809 års krig! utblottade tillstånd, erhållit, inom 1817 års slut till Rikets Ständers RiksgäldsContoir inbetalas; Men sorn vederbörande - StatsUtsk■ Betänbanderi. 49 rande hos Herr Friherren och .Landshöfdingen anmälte, att betydliga Rester hos Invånarrle än» nu innestå; så hemställer Herr Friherren och Landshöfdingen i underdånighet, huruvida, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Bref af den 10 sistledne Oétober, med utmätning deraf bör innehållas, och om ické anstånd med medlens indrifvande och lefverérande till RiksgäldsGontoil-et må i Nåder beviljas till Februarii månads slut, hvarförinnan Herr Friherren och Landshöfdingen förmodar, att, sedan Allmogen erhållit Liquid af sine Fordringar för aflåtne Produfter, medlen utan strängare åtgärder kunna inflyta.
I anledning häraf, får StatsUtskottet uplysa, att Rikets Fföglofl.
Ständer vid 1809 och 181» årens Riksdag här i Stockholm, beviljat Invånarne i Westerbottens
Län, hvilket då för tiden äfven innefattade nu varande Norrbottens Län, ett Räntefritt PenningeLån af Femtio Tusend» Riksdaler Banco; och att, enligt Kongl. Majits Nådiga Proposition, Rikets Höglofl.
Ständer vid 18x5 års Urtima Riksdag, eftergifvit hälften af detta Lån, men under förbehåll, att de återstående TjuguFem Tusende (25,000) Riksdaler skulle ovillkorligen infordras och till RiksgäjdsContoiret lefvereras, den ena hälften häraf eller 12,500 Rid år 1816 och den andra hälften år 1817.
Enligt Konungens Befallningshafvandes i Norrbottens Län Commissarierne i RiksgäldsBihangtih Pdks-St.
Prot. 1817— 1S1S. 4'.de Sami.
N:r 7, s. S tatsTJtsh.
B et ant anderi.
Contoiret meddeldte uppgift, skall, efter den bada Länen emellan skedde fördelning af de till återbetalning faststälde 25,000 R:d Banco, erläggas af Norrbottens Län - R:d 10,768.27- 2. af Westerbottens Län 14.2 3 1. 20. 10.
Och inhämtas af RiksgäldsContoirets Handlingar, att från förstnämnde eller Norrbottens
Län blifvit inom 1816 års slut till Contoiret lefverera5>384 R;<1 *3 sk- 7 rst.
Banco eller hälften af den på samma
Län belöpande andel; men att någon lefverering ännu icke skedf, i afräkning på den andra hälften, som för år 1817 skolat betalas Beträffande åter Westerbottens
Läns andel i Lånet; så har Konungens Befallningshafvande derstädes, till svar å Commissariernes under den 5 .Februarii nästledit år 1817 gjorde, erindran derom, att någon Remiss då ännu icke ingått uppå den Summa, som för år 1816 bordt vara lefvererad, uti Memorial af den 28 i berörde månad förmält, att Ordres voro utfärdade till SockneCommitteerne om författande af UpbördsLängder tili indrifvande af den andel af Lånet, sorn Rikets Höglofl.
Ständer vid 180g års Riksdag beviljat Westerbottens Läns Invånare; Men då, vid detta granlaga Arbete, mera tid fordras och hos Konungens Befallningshafvande jämväl blifvit tillkännagifva, att Låntagarne till största delen äro oförmögne, att, efter en liden missväxt, då från Landet utgått till uphandling af Spannemåi, minst 100,000 R^d Banco, inbetala Länet, hade Konungens Befallningshafvande funnit sig föranlåten bos Kongl Maj:t i underdånighet anmäla förhållandet, och att, om icke StatsUisk.
Betänkmdcn.
5‘ flere skola genom utmätning blifva ruinerade» anstånd med betalningen till nästderpåföljande September månad är högst nödvändigt.
Men, enär uti RiksgäldsContoiret icke förspordes någon af Kongl.
Maj t i Nåder vidtagen åtgärd, i anledning af Konungens Befallningsliafvandés nyssnämnde underdåniga anmälan', afgeck från Commissarierne ytterligare skrifvelse till Konungens Befallningshafvande under den i sistledne September, deruti Commissarierne, med åberopande af denna omständighet, begärde, det så kraftig åtgärd måtte varda vidtagen, att 1816 års inbetalning med första blifvef verkstäld, hälst medlen till särskildte angelägne behof äro af Rikets Höglofl.
Ständer anslagne.
Härpå följde likväl icke något »var, utan ankom endast från Konungens Befallningshafvande ett dell 24 sistledne September dateradt Memorial, med bifogade Reversal å Två Tusende Riksdaler Banco, hvilka remitterades i afräkning på Rånet; och utgör denna Summa allt hvad från Westerbottens
Tän till 1817 års slut, såsom Tånernedel, uti Ri-ksgäldsContoirets
Gassa influtit.
Sedan Commissarierne ännu någoii tid, men förgäfves, afbidat svar å deras under den 1 September' aflåtne skrifvelse, begärde Commissarierne under den 30 Oäober, att, då endast 2,000 R:d blifvit inbetaide på den Summa, som för år 1816 skolat eidäggag,. samt Konungens Befallningshafvande icke gjort någon anmälan orrt den åtgärd, som för Liqvitdefandet af återstod.eö StatsUlsh.
Betänkandeti. blifvit vidtagen, Konungens Befallningshafvande ville foga kraftig anstalt, till indrifvande af denna återstod, samt om förhållandet meddela Commissarierne snar underrättelse.
Uti härå ankommet svar af den 10 sistledne November liar Konungens Befallningshafvande endast förmält, att, sedan behörig fördel, ning
Bänen emellan, så väl, som de personer, hvilka fått någon andel af Bikets Höglofl.
Bån, föregått, och en Upbörd redan blifvit hållen, skulle SlutUpbörden uti November månad förrättas, så att hela Bånet på Westerbottens
Bän till årets slut måtte kunna lefvereras; Men, då Kongl. Maj:t uti skrifvelse af den 10 sistledne October i Naclér befallt, att ali Upbörd af 1817 års Kronomedel, äfvensom indrifvandet af förra årens Restantier skall hvila tills vidare Nådigt förordnande, Konungens Befallningshafvande ansett sig föranlåten härom i underdånighet göra förfrågan, innan någon Upbörd, äfven af nu ifrågavarande medel kan företagas.
Uti sådant skide ät Biqviden af det så kallade Westerbottniska Bånet: — Och hvad angår Konungens Befallningshafvandes i Norrbottens
Bän underdåniga hemställan om anstånd till nästkommande Februarii månads slut, med indrifvandet af hvad från nämnde Bän, inom 31817 års slut, till RiksgäldsContoiret skulle Iefvereras; så, ehuru Konungens Befallningshafvande synes icke hafva bordt kunna hämta någon anledning från Kongl.
Brefvet den 10 StatsUtsk. Betankanden■ 5S Qciober 1817, hvilket endast angar Kronoutskylder, att inställa förut anbefallde åtgärder, till infordrande af Lånemedel; Likväl, och dä sådant skedt, samt den tid, inom hvilken Lånet till fullo bordt vara återbetaldt, i alla fall nu mera kommer att öfverskridas, har StatsUtskottet, i betraktande häraf, ocb då fråga endast är om ett upskof på kortare tid, ansett sig böra tillstyrka bifall å Konungens Befallningshafvandes ofvannämnde underdåniga hemställan, så att med fulla inbetalningen till RiksgäldsContoiret af de FemTusende TreHundrade AttatioFyra (5,384) Riksdaler 13 sk. 7 rst.
Banco, hvilka, inom 1817 års utgång, från Norrbottens Län. bordt vara lefvererade, må anstå till nästkommande Februarii månads slut; Dock torde uti Rikets Höglofl.
Ständers härom afgående under-, dåniga skrifvelse tillika böra anhållas, det Konungens Befallningshafvande-i Norrbottens
Län måtte undfå Nådig befallning, att, derest, efter, hvad Konungens Befallningshafvandes unders dåniga skrifvelse tyckes utmärka, några medel, i afräkning på berörde Summa, redan skulle vara upburne, de samma genast till RiksgäldsContoiret insända, och på lika sätt förfara med dem, som ytterligare inflyta; Hvilket Rikets Höglofl.
Ständers närmare bepröfyande vördsamligen undeställas.
Län belöpande andel i Lånet; så har, vid närvarande granskning häraf, förekommit, att 1:0 §nligt hvad Konungens jBefall - 54 StatsUtsk.
B et'dukander!. oingshafvandes till Commissarierne under deti 28 Februavii 2817 aflåtne Memorial synes an. tyda, Ordres aldraförst omkring den tiden blifvit utfärdade om författande af UpbördsKängder till indrifvande, äfven af den Summa, som redan inom 1817 års slut bordt vara lefvererad. 2:0
Att ehuru Comrmissarierné uti deras skrifvelse af den 1 sistl.edne September, såsom anledning till deras då gjorde förnyade erinran om lefvejering af den Summa som år 1816 bordt erläggas, åberopat den omständighet, att uti Riks* gäldsContoiret saknades all underrättelse om Kongl. Maj:ts vidtagne Nådiga åtgärd, i anledning af Konungens Refallningshafvandes redan i Februarii månad gjorde underdåniga anmälan om anstånd till nastderpåföljando September månad med Fånemedlens infordrande, Konungens ^Befallningshafvande likväl icke lämnat något svar eller yttrande om förhållandet härmed, po
Att då för emottagande! af en så beskaffad Upbörd, som den nu i frågavarande, särskildte