Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gustaf Fredriksson och August L i n d b e r g, L i n a S a n d e l l o c h L o t t e n Seelig- Lundberg lämna på obestämd tid Drama- tiska teatern.
H e l g a H o v i n g o c h Ellen H a r t m a n n f ö r s v i n n a därifrån f ö r alltid.
D e t är m e d s a k n a d v i s k i l j a s från d e m alla, o c h d e t är m e d v e m o d v i s ä g a d e b ä g g e s i s t n ä m n d a ett o å t e r k a l l e l i g t f a r v ä l.
O m n å g o n f r å g a d e: h v i l k e n är H e l g a H o v i n g s g e n r e?
s k u l l e m a n t ä n k a efter e n s t u n d, l e t a i s i n a m i n n e n o c h till sist stå helt svarslös.
M a n kanske först erinrade sig n å g r a s k ä l m s k a, l e f n a d s l u s t i g a u n g a kvinnor, s o m m e d blixtrande slagfärdighet och sprittande munterhet spredo glädje o c h väckte sympati, såsom den uppfinningsrika upptågsmakerskan Nerissa i » K ö p m a n n e n från V e n e d i g » o c h d e n s m i d i g a ordvränger- skan M a n d a n i k a i » V a s a n t a s e n a », m a n skulle t ä n k a p å m o d e r n a r e t y p e r m e d m e r raffine- radt koketteri o c h utpräglad karaktäristik s o m Riquette i » Min kusin » och chansonett- sångerskan i » G r ä s ä n k l i n g a r », o c h m a n skulle i h å g k o m m a d e n burleska o c h saftiga komi- ken hos Toinette i » D e n inbillade sjuke » — allt s u b r e t t r o l l e r i s k i l d a stilar.
Man s k u l l e v i d a r e d r a g a s i g till m i n n e s ett l i t e t l o c k i g t g o s s h u f v u d o c h ett p a r o s k u l d s f u l l a och insmickrande ögon, s o m icke endast förvirrade grefvinnan A l m a v i v a s sinnen, utan förtjusade hela S t o c k h o l m, o c h d ä r m e d skulle en hel del andra gossbilder stiga u p p i vårt minne, såsom hofsvennen Lennart Torstens- s o n o c h d e n lille p i k a n t e E i c h e l i e u, i d e l täcka, graciösa, farliga s m å karlar.
Men m a n skulle o c k s å erinra sig V i o l a s v e k a a c c e n t e r, p r i n s e s s a n s (i » D e t v a r e n g å n g ») f ö r v a n d l i n g från e n n y c k f u l l b a r n u n g e till en lidande och älskande kvinna och den på en g å n g sensuella o c h hängifna A n n a i M a x H a l b e s » U n g d o m ».
T i l l sist s k u l l e v i m i n - nas tragiken hos h e n n e s Julia i » G a l e o t t o », den stegrade indignationen i Mariannas skärmytslingar m e d Ottavio o c h Athena ' is ' hvassa, giftiga repliker.
O c h vi skulle, s o m s a g d t, stå s v a r s l ö s a eller s ä g a: h o n h a r j u i n g e n g e n r e alls, t y h o n k a n s p e l a h v a d s o m helst.
D e t är j u s t d e n n a e g e n s k a p, e n s ä l l s p o r d smidighet och snabbhet i uppfattningen, s o m varit m e s t u t m ä r k a n d e för H e l g a H o v i n g o c h s o m i förening m e d en lycklig fantasi o c h ett t r ä g e t s t u d i u m f ö r t h e n n e f r a m å t på hennes konstnärsbana och möjliggjort hennes mångsidighet.
Mer än sina k a m - Nielsen.
r a t e r h a r h o n haft s v å r i g h e t e r att ö f v e r - v i n n a — de oftast oöfverstigliga svårigheter, s o m l i g g a i ett f r ä m m a n d e s p r å k.
Det k a n s k e f ö r å t s k i l l i g a af v å r a l ä s a r i n n o r är e n n y h e t, att fru H o v i n g är e n g e n u i n in- född danska.
Å t m i n s t o n e kan m a n icke sluta därtill af h e n n e s n u v a r a n d e m ö n s t e r - gilla o c h vackra diktion.
M e n det ligger o c k s å ett l å n g t o c h m ö d o s a m t a r b e t e m e l l a n h e n n e s första roll p å D r a m a t i s k a teaterns e l e v u p p v i s n i n g år 1 8 7 8 s o m M a r i a n n e i » S y s k o n » o c h till h e n n e s s i s t a i » M a r i a n n a s n y c k e r » o c h » G y l l n e E v a » år 1 8 9 7.
S a m m a s t r ä f v a n att n å e t t b ä s t a r e s u l t a t h a r o c k s å v i s a t sig i h e n n e s a r b e t e p å d e k a r a k t ä r e r h o n h a f t att f r a m s t ä l l a.
A t t h e n n e s f ö r s ö k under den första tiden ä n n u voro famlande är n a t u r l i g t, så m y c k e t m e r s o m D r a m a - tiska teatern j u s t icke brukat taga n å g o n n o t i s o m s i n a u n g a a r t i s t e r s första u t v e c k - ling, m e n h o n har g e n o m sin energi och en ständigt v ä x a n d e konstnärlig intelligens p å e g e n h a n d a r b e t a t s i g f r a m till k l a r h e t, f r i g j o r t o c h f ö r v e r k l i g a t m å n g a af d e s l u m - r a n d e m ö j l i g h e t e r n a o c h å s t a d k o m m i t för- träffliga v e r k, s t u n d o m o r i g i n e l l a, n ä s t a n alltid b u r n a af d i s t i n k t i o n o c h b e h a g.
Sär- skildt u n d e r de sista åren har h e n n e s konst- n ä r l i g a u t v e c k l i n g v a r i t i e t t s n a b b t framåt- skridande, och hennes Marianna i Mussets p r o v e r b v a r ett litet k o n s t v e r k, h v a r ö f v e r h o n b ö r k ä n n a sig stolt.
H o n är f ö r när- varande en förtjusande o c h framstående s k å d e s p e l e r s k a, fullt m e d v e t e n o m s i n a re- s u r s e r o c h t a l a n g f u l l n o g att k u n n a a n v ä n d a d e m efter s i n a a f s i k t e r, o c h h o n är e n af våra sceners m e s t o m t y c k t a och populära artister.
D e t är d ä r f ö r så m y c k e t m e r s m ä r t s a m t, att h o n s k a l l l ä m n a o s s, n ä r v i h å l l a s o m m e s t af h e n n e, m e n i ett s å d a n t a f s k e d l i g g e r så m y c k e n finkänslighet och t a k t, att v i i n t e k u n n a b l i o n d a p å h e n n e.
A t t h o n v i d sin a f s k e d s r e c e t t i a f t o n skall få m o t t a g a t a l r i k a b e v i s p å p u b l i k e n s s y m - patier, kan m a n v a r a f ö r v i s s a d o m.
Fru Hoving, hvilken s o m bekant sedan fiere år v a r i t i ä k t e n s k a p f ö r e n a d m e d d e n finske l ä k a r e n d:r J o h a n n e s H o v i n g, d r a g e r s i g n u h e l t t i l l b a k a till m a k a n s o c h m o d e r n s värf.
S o m m a r e n tillbringar det u n g a äkta paret i M a r i e h a m n p å Å l a n d, v i d hvars väl- kända hafsbadanstalt d:r H.
a n t a g i t s till ö f v e r l ä k a r e, o c h i h ö s t flyttar herrskapet H o v i n g till H e l s i n g f o r s.
Ellen Hartmann.
D å m a n n ä m n e r Ellen Hartmanns n a m n, n ä m n e r m a n o c k s å ett s t y c k e s t o c k h o l m s k kultur- o c h s m a k h i s t o r i a.
T y under de 20 år, h o n m e d v i s s a a f b r o t t t i l l h ö r t v å r D r a - matiska teater, har i n g e n tillnärmelsevis nått h e n n e i popularitet o c h i n g e n har förefallit en praktisk teaterdirektör m e r oumbärlig än h o n.
D e t t a f a k t u m k a n i c k e af n å g o n f ö r n e k a s, i c k e e n s af d e m, s o m ej v e l a t gifva hennes konstnärsskap samma höga b e t y g s o m allmänheten gifvit.
H o n har haft d e n s ä l l s y n t a f ö r m å g a n att genom sin b l o t t a p e r s o n l i g h e t n å ett r e s u l t a t, s o m andra ofta m e d den vackraste konstnärliga sträfvan aldrig k u n n a hinna, o c h h o n har haft den endast för s ö n d a g s b a r n e n m ö j l i g a t u r e n att h o s sitt a u d i t o r i u m finna e n re- s o n n a n s för snart s a g d t hvarje afsikt, hvarje infall.
M a n m å d i s k u t e r a h u r m y c k e t s o m helst, huruvida vår dramatiska konst vun- n i t eller f ö r l o r a t p å att v a r a e n så d e s p o - t i s k n a t u r s t j ä n a r i n n a, m e n m a n skall al- d r i g k u n n a b e s t r i d a, att d e t e n d a s t är ut- valda o c h ursprungliga begåfningar förbe- h å l l e t att u t ö f v a ett s å d a n t t y r a n n i.
O m m a n h a r s v å r t att b e g r ä n s a o m f å n - g e t af fru H o v i n g s a r t i s t i s k a m ö j l i g h e t e r, är d e t t a så m y c k e t l ä t t a r e, d å d e t g ä l l e r fru H a r t m a n n.
H o n h a r själf s a g t, att h o n i sin d e b u t r o l l E l l a i p r o v e r b e t » M e l l a n b a r - ken och trädet » just inte var vidare fram- stående, m e n h a d e naturen för sig, o c h d e n n a natur har förblifvit sig lik, äfven då d e n t i d k o m, att h o n k u n d e h a s k ä l att anse sig framstående.
H o n har varit och är v å r t e a t e r s g l a d a s t e k v i n n l i g a h u m ö r, o c h h e n n e s k o m i s k a f a n t a s i är så i n t e n s i v, a t t den verkar m e d trollmakt äfven på den trumpnaste.
H e l a h e n n e s lilla v a r e l s e är ett f ö r k r o p p s l i g a d t l ö j e, o c h s o m ett s å d a n t i c k e f r å g a r o m lof, d å d e t vill f r a m t r ä d a i d e n eller d e n f o r m e n, h a r h o n m e d h ä p - n a d s v ä c k a n d e själf s t ä n d i g h e t g j o r t allt h v a d h o n behagar.
M e n h o n har också p å s a m m a g å n g f ö r s t å t t att b e h a g a.
D e t är v i s s e r l i g e n s a n t, att h e n n e s själf s t ä n d i g h e t s t u n d o m öf- v e r g å t t till s j ä l f s v å l d, m e n till o c h m e d i själfsvåldet har m a n m ä r k t en b e h ä r s k n i n g af u t t r y c k s m e d l e n, s o m nästan g j o r t d e t till e n p a r o d i s k k o n s t v e r k s a m h e t.
M a n t a n k e blott på hennes Gurli, A g a p e t u s o c h Sans- G é n e o c h p å h e l a r a d e n af d e s s a h a l f v u x n a flickor o c h f r i m o d i g a u n g a d a m e r, s o m lefva i stockholmarnes minne.
E l l e n H a r t m a n n h a r i s i n a l y c k l i g a stun- der — o c h de h a varit m å n g a — gifvit sig fullt o c h ä r l i g t i s i t t s p e l o c h d ä r m e d v u n - n i t s i n a s e g r a r, m e n m a n får d ä r f ö r i c k e f ö r l e d a s t r o, att h o n v å r d s l ö s a t d e n artisti- ska tekniken såsom en betydelselös bagatell.
T v ä r t o m finnes d e t få s c e n i s k a k o n s t n ä r e r, s o m m e d e n så frisk o c h u r s p r u n g l i g b e g å f - n i n g f ö r e n a t ett så a l l v a r l i g t o c h f r u k t b r i n - g a n d e studium.
Detta märkes kanske min- dre i uppgifter, s o m ligga väl för hennes n a t u r e l, e h u r u m a n ä f v e n där, o m m a n vill g ö r a s i g m ö d a n, skall finna m y c k e n förvärf- v a d skicklighet i spelets k o m i s k a r y t m, i det oemotståndligt smittande skrattet, i den a f s i k t l i g t g a u e h a r ö r e l s e n o c h till o c h m e d i hennes o m e d v e t e n h e t o c h naivitet.
Men tydligast märkes den, då h o n gått utanför sin e g e n t l i g a b e g å f n i n g o c h e n d a s t g e n o m sitt h e r r a v ä l d e ö f v e r d e t s c e n i s k a s p r å k e t lyckats å s t a d k o m m a g o d a resultat.
Ellen Hartmanns teaterbana tyckes ha varit en enda leende g å n g på rosor.
R e d a n från b ö r j a n v a r h e n n e s p o p u l a r i t e t i ett oaf- b r u t e t s t i g a n d e o c h s e d a n d e n n å t t sin kul- men, har den icke kunnat förändras m e d en hårsmån.
D e t märktes också på hennes a f s k e d s r e c e t t, s o m t o g f o r m e n af e n stor- a r t a d o v a t i o n, h u r h o n v u x i t fast i p u b l i - kens hjärta, o c h m a n f ö r n a m d e e g e n d o m -
IDUN 1898 liga sympatiens strängar, s o m förenade d e m bägge.
H o n h a r f ö r d e n v a r i t ett s l a g s kvinnlig Alkibiades, älskad o c h bortskämd, d å h o n i sig förenat d e n största tänkbara m ä n g d af ä l s k v ä r d a t a l a n g e r o c h f ö r t j u s a n d e dårskaper, o c h m a n har ofta u t a n kritik tillåtit h e n n e att k u l l s t ö r t a e n eller a n n a n g u d a b i l d, b a r a i g l ä d j e ö f v e r att r å o m h e n n e.
* N ä r h u f v u d s t a d e n s t i d n i n g a r efter p i n g s t - helgen på nytt u t k o m m o, bragte de två no- tiser r ö r a n d e f r u H a r t m a n n, s o m v ä l v o r o ä g n a d e att lifligt i n t r e s s e r a h e n n e s m å n g a vänner.
D e n ena tillkännagaf eklateringen af h e n n e s f ö r l o f n i n g m e d r y t t m ä s t a r e n v i d K r o n p r i n s e n s h u s a r r e g e m e n t e, friherre B r o r Cederström.
D e n andra f ö r m ä l d e o m hen- nes anträdande af e n r e k r e a t i o n s r e s a till Schweiz m e d pingstaftonens kontinentaltåg.
S. S — n.
171 kunna säga dig, du m i n okände vän, hur d e t är, d ä r E d e l w e i s s e n b l o m m a r.
— M e n, åh, j a g v i l l e s e d e t i v e r k l i g h e t e n o c k s å!
K a n s k e kan det icke vara fagrare, än j a g t ä n k t m i g d e t, m e n ä n d å — • — När blåklintens saga börjar, d å skulle j a g v i l j a fara.
När k o r n e t står gult, ville jag k o m m a åter.
H v a d j a g då skulle h a m y c k e t att b e r ä t t a f ö r d i g, m i n v ä n — h v a d jag skulle ha sett m y c k e t ljust o c h härligt!
— M e n — k a n s k e får j a g n ö j a m i g m e d att s e v å r a p r ä s t g å r d s r o s o r b l o m m a.
— • O c h o m så — j a, v a c k r a r e r o s o r finnas s ä k e r t icke!
* Adi.
• $f ' - * " Kvinnofrågorna vid 1898 års riksdag, n.
E Reslust.
K är d e t b ö r j a r l i d a f r a m e m o t j u n i t i d e r, d ä, i n t e s a n t, blir d e t e n så u n d e r l i g t l ä n g - tansfullt i h å g?
M a n vill bort, m a n vill ut, m a n vill l ä m n a allt d e t g a m l a o c h h v a r - d a g l i g a, allt, s o m s t ä n g e r o c h h i n d r a r.
En sällsam oro griper s i n n e t; m a n vill långt h ä n, m a n v i l l s e h v a d s o m finns d ä r » b o r t - om skogen ».
Däjliga syner träda fram för Ögat, l o c k a n d e o c h d å r a n d e, o c h m a n ler e m o t d e m g l a d t o c h aningsfullt.
A r b e t e t går inte längre m e d s a m m a ifver o c h fart s o m f ö r r.
Tanken flyger gärna från v a p e n l a r m e t i T r ö j a till s u s a n d e f u r o r o c h h v i t a b j ö r k a r, till b ö l j e s l a g o c h fågel- s å n g, till d r ö m d a p l a t s e r o c h ställen.
— När västergöken gal, kan inte ens själfva Ovidius m e d sina g l ö d a n d e kärleksdikter längre helt fängsla d e n u n g a hågen.
Omed- vetet lyssnar m a n på det entoniga, trollska » k u - k u » o c h g l ö m m e r alla b ö c k e r i v ä r l d e n — och bara längtar, längtar.
P å mitt skrifbord har j a g stående en liten f ö r t j u s a n d e tafla, e n s t ä m n i n g s b i t u p p ifrån » de haje Fjselde ».
D e n har j a g sett p å h e l a d e n l å n g a v i n t e r n, d e n h a r j a g lefvat på.
D e n har varit m i g b å d e s o m m a r o c h solljus.
D e t är e n s å d a n s ä l l s a m d a g e r ö f v e r d e n, d e t är n å g o t h e m l i g h e t s f u l l t: s k i m - r a n d e is, m ö r k a s l a g s k u g g o r, m a t t, s k ä r b l e k h i m m e l.
— När j a g länge suttit o c h sett p å d e t a l l t s a m m a n s, b l i r b l i c k e n s k u m.
— • Ja, Norge, det hafomslutna, det solomgjutna — dit skulle j a g vilja k o m m a!
J a g ville höra alla d e s s a v a c k r a låtar, h v i l k a s e k o g å t t v i d a omkring, höra d e m däruppe bland sagofjällen.
— J a g vill s t å d ä r b l a n d k l i p p o r n a o c h s e, n ä r » Brudef0lget d r a g e r f ö r b i ».
— J a g v i l l e låta B j ö r n s o n s F o r t s e l l i n g e r d i k t a s p å n y t t för m i g i d e n r e n a b e r g s l u f t e n.
— J a g v i l l e m e d Solveig där d r ö m m a lifvets d r ö m.
H u r m a n kan längta intensivt, längta omått- ligt!
A l l t v a c k e r t o c h härligt vill m a n se, allt!
D e n skimrande Alpengliihn, den bleka Edelweiss, ljung, Lapplands Hellas Medelhafvets stränder, Det finns stjärnenatt, lagerlundar vågor, Saimas och pinieskogar, Ehens poesimättade Kölnerdömens djupa mystik.
ingen gräns, ingen, för de — stor- mande, jublande önskningarna.
— M a n fam- nar i tanken Hur vackert aningens h e l a d e n stora, s k ö n a v ä r l d e n.
jag ljusa sett rike!
det alltsammans Jag skulle i nästan f t e r s o m v i s l ö t o v å r f ö r e g å e n d e öfver- s i k t m e d o m n ä m n a n d e t af e n l i t e n k y r k o l a g s r e f o r m, s o m g e r större f o g ä n hit- tills åt d e t g a m l a o r d s p r å k e t » v i präster- skap, sa ' k l o c k a r ' n », k u n n a v i j u n u börja m e d att r e d o g ö r a f ö r e n a n n a n m i n d r e lag- ändring, likaledes stående i samband m e d k y r k a n o c h h e m m e n o c h s o m g ö r att d e n gifta k v i n n a n k a n m e d u n g e f ä r lika stor b e f o g e n h e t s o m k l o c k a r e n v i s ä v i s präster- skapet hädanefter o m sig s ä g a: vi v a l m ä n.
I fjol s k r e f n ä m l i g e n r i k s d a g e n, s o m v i d å n ä m n d e, till k. m: t o c h b e g ä r d e l a g f ö r s l a g o m r ä t t f ö r h u s t r u att i m a n n e n s f r å n v a r o utöfva hans rösträtt v i d prästval, o c h s o m r e g e r i n g e n v a r m e d h ä r o m o c h i år f r a m - lade vederbörlig proposition i ämnet, som af r i k s d a g e n a n t o g s, så är d e n s a k e n n u klar.
Eeformen kan j u synas skäligen obe- t y d l i g, m e n d e n lär n o g k o m m a att m ä r - kas i praktiken.
T y d e t är e n g a m m a l e r f a r e n h e t o c h h e l t n a t u r l i g t f ö r r e s t e n, att prästval v i d a m e r a intresserar k v i n n a n än m a n n e n; u n d e r d e t att d e n s e n a r e k n a p - p a s t k a n f ö r m å s att g å u p p o c h r ö s t a, drif- v a d a m e r n a i r e g e l n v i d d e s s a v a l e n liflig agitation, s o m ofta blir afgörande för valets utgång.
N u, d å d e k u n n a låta sin g u b b e stanna h e m m a och, begåfvade m e d hans fullmakt, själfva g å u p p o c h rösta, h o p p a s v i att k v i n n o r n a s i n f l y t a n d e v i d p r ä s t e r l i g a t j ä n s t e r s t i l l s ä t t a n d e skall b l i f v a allt s t ö r r e, till g a g n för f ö r s a m l i n g o c h t e m p e l v å r d.
D e t är f ö r ö f r i g t e n d a s t e n g a m m a l.
r ä t t i g - h e t s o m h ä r å t e r g i f v i t s åt g i f t s v e n s k k v i n - na.
P r ä s t v a l s f ö r o r d n i n g e n af år 1 8 4 3 b e - r ä t t i g a d e n ä m l i g e n h u s t r u att v i d m a n n e n s frånvaro utöfva hans rösträtt v i d prästval, men d e n n a b e s t ä m m e l s e b o r t t o g s år 1 8 8 3 ur vår n u gällande prästvalslag.
A f m y c k e t g l ä d j a n d e art är r i k s d a g e n s b e s l u t i år i f o l k s k o l l ä r a r n e s l ö n e f r å g a, h v a r i - g e n o m dessa, såväl lärare s o m lärarinnor, efter t i o års o f ö r v i t l i g t j ä n s t g ö r i n g e r h å l l a ett a n d r a å l d e r s t i l l ä g g a f 1 0 0 kr.
Visser- ligen h a d e under frågans förberedande be- h a n d l i n g en del d o m k a p i t e l i sin v i s d o m utfunderat, att ålderstillägget b o r d e tillkom- m a e n d a s t lärare, e j l ä r a r i n n o r, e n ä r d e s s a, g u d b e v a r s, i c k e s k u l l e h a n å g o n f a m i l j att underhålla.
M e n d e n n a låt v a n n lyckligt- vis ej n å g o t gehör, vare sig h o s r e g e r i n g e n eller r i k s d a g e n.
D ä r v i s s t e m a n a f erfaren- h e t, h u r u o f t a d e t j u s t är d o t t e r n, s o m p å s i n k n a p p a l ä r a r i n n e l ö n h a r att s ö r j a f ö r ålderstigna föräldrars v å r d o c h y n g r e s y s k o n s u p p v ä x t o c h u t b i l d n i n g, d ä r v a r m a n rätt- vis n o g att i n s e, att d e t v a r a r b e t e t o c h icke n å g o t annat, s o m skulle g o d t g ö r a s, o c h att k o m p e t e n s v i l l k o r e n v o r o l i k a f ö r l ä r a r e och lärarinna.
Ä f v e n s m å s k o l l ä r a r n e h a i år r ö n t för- nyadt bevis på riksdagens bevågenhet o c h s t r ä f v a n att b ä t t r a d e r a s e k o n o m i s k a ställ- ning.
I fjol h ö j d e, s o m b e k a n t, r i k s d a g e n l ö n e n f ö r s m å s k o l a n s p e r s o n a l till m i n s t 3 0 0 kr., u t o m h u s r u m o c h v e d b r a n d, s a m t m e d 5 0 kr.
å l d e r s t i l l ä g g efter 1 0 års t j ä n s t g ö r i n g, men a n s å g sig då i c k e k u n n a v i d t a g a nå- gon h ö j n i n g i d e t m e r ä n k n a p p a ålder- d o m s u n d e r s t ö d e t af h ö g s t 1 5 0 kr., i r e g e l n m e l l a n 7 0 o c h 1 4 0 kr.
Detta ålderdoms- u n d e r s t ö d är j u a l l d e l e s o t i l l r ä c k l i g t f ö r p e r s o n e r, s o m å e n a s i d a n slitit u t s i n a krafter p å e n för fosterlandet så v i k t i g verk- s a m h e t s o m b a r n a u n d e r v i s n i n g e n o c h å an- dra sidan härför åtnjutit en lön, s o m ej i n e d g i f v i t d e m a t t s p a r a n å g o t f ö r ålder- domen.
I år e r k ä n d e s d e t t a m i s s f ö r h å l l a n d e till fullo af r i k s d a g e n, m e n d å e n fullstän- digare utredning af frågan var af n ö d e n, k u n d e d e n ej n u o m e d e l b a r t besluta en h ö j n i n g af å l d e r d o m s u n d e r s t ö d e t, u t a n n ö j d e sig m e d att aflåta e n s k r i f v e l s e i ä m n e t till k.
m: t.
D e n n a s k r i f v e l s e k o m m e r sä- k e r l i g e n att r e d a n n ä s t a r i k s d a g r e s u l t e r a i é n h ö j n i n g af å l d e r d o m s u n d e r s t ö d e t för s m å s k o - l a n s l ä r a r e o c h l ä r a r i n n o r, s a n n o l i k t till 2 0 0 kr.
D e n n a understödsfråga berör i hufvud- sak k v i n n o r, t y af d e 7, 7 0 0 lärarne v i d s m å s k o l o r o c h m i n d r e f o l k s k o l o r är d e t öf- v e r v ä g a n d e flertalet k v i n n o r.
S a m m a steg — e n s k r i f v e l s e till k. m: t — v i d t o g r i k s - dagen äfven i fråga o m d e småskollärare eller l ä r a r i n n o r, s o m i m i n s t 1 5 års t i d o f ö r - vitligen tjänstgjort, m e n ej enligt n u gällan- d e p e n s i o n s r e g l e m e n t e k u n n a e f t e r s i n af- g å n g erhålla p e n s i o n.
L ä r a r e p e r s o n a l e n v i d d e t h ö g r e lärarin- neseminariet samt vissa v i d folkskollärare- och folkskollärarinneseminarierna anställda l ä r a r e o c h l ä r a r i n n o r h a ä f v e n af r i k s d a g e n r ä c k t s e n h j ä l p a n d e h a n d, o m o c k e j så frikostig s o m regeringen velat.
Riksdagen h a r n ä m l i g e n f ö r 1 8 9 9 b e v i l j a t d e m e n till- fällig l ö n e f ö r b ä t t r i n g i f o r m af t j ä n s t g ö r i n g s - p e n n i n g a r till b e l o p p m e l l a n 5 0 0 kr.
o c h 6 2 kr.
Därjämte har riksdagen b e s l u t i t, att lärare eller l ä r a r i n n o r v i d folk- skolelärareseminariernas öfningsskolor skola från o c h m e d 1 8 9 9 e r h å l l a i å r l i g t a r v o d e 1 5 0 0 kr.
o c h ett å l d e r s t i l l ä g g å 3 0 0 k r.
f ö r å r efter 1 0 års v ä l v i t s o r d a d t j ä n s t g ö r i n g.
E t t v ä l m e n t f ö r s l a g, att l ä r a r e o c h lä- r a r i n n o r i g e o g r a f i s k u l l e u n d e r f e r i e r n a få resa p å statsbanorna m o t endast half afgift, afslogs d ä r e m o t af riksdagen.
Visserligen m e d g a f m a n, att g e o g r a f i u n d e r v i s n i n g e n b e - träffande vårt l a n d h ä r i g e n o m säkerligen skulle blifva m e r a l e f v a n d e o c h intresse- v ä c k a n d e, m e n m a n a n s å g att d e t t a s y f t e - m å l b ä t t r e k u n d e v i n n a s p å a n n a t sätt, e x e m p e l v i s g e n o m b e r e d a n d e af stipendier för ä n d a m å l e t.
S y m p a t i e r n a för denna se- n a r e l ö s n i n g af f r å g a n v o r o g a n s k a lifliga, så att m ö j l i g e n k a n d e t i o c h f ö r s i g j u m y c k e t g o d a önskemålet p å denna v ä g snart nog vinnas.
(Forts.) * Såväl i kvinnorna glädje som i sorg avantgardet.
utgöra alltid A, Cunrimgham.
IDUN 172 l t l C H E L I E U I &gt;lvlCHELIKUS?
FÖRSTA V A P E N B R A G D *.
1898 CllERUBIK.
» FrOAROS B R Ö L L O P ».
VIOLA I Toibkttk 1 PÖBTIA » Den inbillade sjuke.
i » KÖPMANNEN I V E N E D I G ».
AI ANDAN IKA 1 » VASANTASENÅ ».
PRINSESSAN I » DET V A R E N GÅNG » Helga Hoving i några af hennes glansroller.
Efter fotografier från Dahllöfs atelier.
» TRETTONDAGSAFTONEN » KIQWETTE i » M I N KUSIN » VERA I | » LILLA PKOEESSOKSKAN;
1898 IDUN Ellen H a r t m a n n i några af hennes glansroller.
Efter fotografier från Gösta Flormans och Dahllöfs atelierer.
I D U N 174 ^refaldighGtskvällQn.
Na r mina tankar tillbaka gå till barndoms sälla dagar, de gärna, dväljas och hci / a då i cn af de skön ' sta hagar Och när Trefaldighetskuäll går in, står hagen Ujligasl för mitt sinn '.
Jag minns den stupande bra,ni,a, led, — en slingrande gångstig bara — som gick till ån och till källan ned — » irefaldighetskällan » klara, som vällde fram under mossig sten och glänste l / lå uti solens sken.
Och när för värmande vårsols makt de flyktat, de hvita drifvor, kring källan stodo i vårlig prakt violer, sippor och vifvor, och ner från pil utaf hängen full på hållens spegel det stänkte gult.