Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är i an. seende dertill, äfvensom i anseende till svårig. heten, att, i fall betalnings-terminerne i någon betydlig mån uppskjötos, kunna hålla, nödig reuda på de personer, hvilka, i händelse af dödsfall, deraf följande arfskiften, afflyttningar och ombyten af Egendoms Innehafvare, vore de verkligen betalningsskyldige, som Kongl. Maj:t ansett sig böra till Rikets Ständer hemställa, om icke hälften af det lemnade Lån-biträdet kunde dessa Läns Innevånare, i anseende till deras närvarande oförmögenhet, efterskänkas, för att komma de mest behöfvande- och fattige, på sätt Herrar Landshöfdingarne föreslagit , till godo.
Och förbehåller sig Kongl. Maj:t, att till det; Utskott, som får beredningen af detta mål sig .uppdragen, låta öfverlemna så väl den af Riksdags - J&£n"*2 9 Maj> 403 dagsPullmägtige ingifna underdåniga ansökning, sorn Herrar
Landshöfdingarnes i anledning detg af -infordrade utlåtande.
Och sedan desse uti Kongl. Mnj-.fs Nådiga.
Proposition omförmälte Handlingar kommit Stats-' Utskottet tillhanda, och hvaraf afskrifter sub Uit.
A. dr B. bifogas, har Utskottet ärendet till öfverläggning förehaft, hvarvid Utskottet inhämtat den, upplysning , att ifrågavarande
Lån af 50,000 Rulr Banco, som utgått af de i Ban. ken för Statsverkets räkning insatta frivilliga Uån och Håfvor, blifvit i September månad 1809 xentefritt lemnadt Westerbottens nödställda Inbyggare, att fördelas och användas på det sätt, sorn.
Majtt i Nåder pröfvade lämpligast, till befrämjande af Landefe förmon samt den allmänna nödens afhjelpande; och skulle, efter hvad då stadgades, Länets Inbyggare da tvänne första åren blifva förskonade för ali återbetalning, men sedermera borde betalas en tredjedel, så att förskottet på trenne år derefter,' eller till och med 18 14, blefve fulleligen ersatt; dock hafva Riksens Ilöglofl.
Ständer, enligt hvad deras i April, månad 1810 till Kongl Maj:t afä låtna underdåniga Skrifvelse utvisar , . tillåtit en sådan prolongation af nyssnämnda återbetalnings-' tid, att fem år skulle få beräknas utan inbetald ning, och summan sedan inbetalas på tvänöeårå Utom sådana bevekande skäl till lindring och eftergift , hvilka kunna oell böra hämtas frän de Wester- samt Norrbottens
Län öfver-; gång - Den 29 Maj. gångna olyckor och missöden, har Kongl. Ma]:t uti Dess Nådiga Proposition äfven behagat fästa Riksens Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på de hinder och svårigheter, hvilka ofelbart skola inöta hela Lånsummaps infordrande: och dessa har Stats Utskottet funnit förtjenande synnerligt afseende
När man eftersinnar, att Lånet blifvit meddeldt till afhjelpande af en redan för handen varande allmän nöd, samt första vilkoret för Lånets verksamhet således varit en snar och skyndsam undsättning, är lätt att föreställa sig, det vederbörande, hvilka med Lånets utdelning haft befattning, skolat sakna nödigt rådrum, att, medelst inteckning eller annan pant, åt Staten bereda erforderlig säkerhet för återbetalningen af hvarje Lånsumma; likasom det icke heller kunnat Stats-Utskotret undfalla, att, vid sådant förhållande, hela Lånets återbetalning icke möjligen skulle kunna påräknas, enär en längre tid nu mera förflutit sedan Lånet erhölls, hvarunder troligen flere Låntagare råkat på obestånd, hushåll blifvit upplösta och deras qvarlåtenskap skiftad imellan arfvingar, hvilka dels kunna vara döde, dels kringspridde och dels oförmögne.
Dessutom torde hos Riksens Höglofl.
Ständer böra komma i ömt öfvervägande, att flere Låntagare, ehuru icke alldeles utblottade, likväl tor. de befinna1 sig i den belägenhet, att om allt hvad de utaf
Lånet undfått, med stränghet skulle återfordras , sådant skulle bereda deras fullkomliga undergång.
I betraktande af allt detta, samt med Den 3 9 Maj. 495 med kännedom af Riksens Höglofl.
Ständers ädelmodiga tänkesätt, har Stats-Utskottet icke tvekat att tillstyrka en sådan nedsättning af hela Lånsumman, att härigenom åt vederbörande må beredas tillräckligt utrymme, att, vid Lånets infordrande, äfven jemka och lindra betalningen för dem, hvilkas belägenhet påkallar större eller mindre skonsamhet; hvadan, såsom en följd häraf, Utskottet ansett sig böra föreslå, att eftergift beviljas för hälften af Lånet, deruti inberäknad den skada, sorn inträffat genom förlusten af ett Fartyg, hvilket, jemte dess last af Spannmål, år 1809 sent om hösten förolyckats; men att deremot de återstående 25,000 Rrdr Banco ovilkorligen varda infordrade och till RiksgäldsContoiret levererade, den ena hälften häraf eller 12,500 R:dr nästkommande år 1816, och den andra hälften år 1817-
Och på det en sådan eftergift endast må komma den fattiga
Och mest behöfvande till godo, torde den anstalt böra vidtagas, att i hvarje Socken uti allmän Sockenstämma upprättas förteckningar på dem bland Låntagarena, hvilka anses berättigade, att antingen alldeles förskonas för betalning, eller ock njuta större eller mindre lindring; hvarefter dessa förteckningar af Konungens Befallningshafvande, i närvaro af Socknens Deputerade, granskas och fastställas.
Ständer täckas bifalla hvad Stats Utskottet nu haft äran föreslå och tillstyrka, torde Beslutet hos Kongl. Maj:t i underdånighet böra anmälas, med underdånig au - '49 0 t) en 29 Maj. anhållan, det rnåtte vederbörande Herrar Lands* höfdingar undfå Nådig b4fallning, att detsamma till verkställighet befordras.
Ständers tepröfvånde -vördsamligen underställes.
Ridderskapets oell Adelns Ledarn, vägnar Carl de Géer.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledam. vägnar C. F. Landberg.
PrestStåndets Ledam. vägnar Gustaf Murray.
BondeStåndets Ledam. vägnar Anders Sandstén1 C. Sylvani Lit. A.'
Majit vill häröfver i Nåder inhämta Dess Befallningsiiafvahdes i Wester- och Norrbottens
Län underdåniga utlåtande.
Stockholm den 20 Mars1 i8i5.
Lifvade af det glada hopp, att Kongl. Majit alltid med Nåd emottager Dess eeh Rikets Allmoge, Men 29 Maji 497 moge, våga tinderfecknade Riksdags-Eullrnägtige af Bonde-Ståndet från Wester- och Norrbottens Län nalkas Eders Kong!.
Maj:ts Thron, der Bonde-Ståndet aldrig saknat hvarken den ömmaste omvårdnad eller hjelp, då nöden och behofvet den påkallat, och i den säkra öfvertygelse , att äfven nu få komma i åtnjutande af Eders Kongl. Maj:ts kraftiga medverkande, skynde'vi att un. derddnigst anmäla en Wester- och Norrbotten» Läns Allmoges angelägenhet, derpå dess välfärd , närvarande och framtida utkomst och be.’ stånd hvilar. X betraktande af de Wester- och Norrbottens Läns Inbyggare under sista krig med Ryssland öfvergångna och af fienden genom stölder, plundringar och ulskrifningar samt ständiga Transportskjutser tillskyndade lidanden och förluster, hvilkas närmare beskrifning skulle för Eders Kongl.
Maj is hjerta blifva högst oroande, och dermedelst ali förmögenhet, som under loppet af ett helt århundrade Allmogen tillflutit, skingrades, funno Riksens Ständer vid 1809 års
Riksdag för godt att skynda med all den undsättning och biträde, som efter sådana olyckor och lidna förluster kunde Ilandets Inbyggare meddelas, och ett Lån erhölls från Riksens Ständers Bank af 50,000 R:dr, deraf Spannmål, jemte Salt, Sill och andra Underhålls-persedlar härstädes af en Nådigst tillförordnad Comité upphandlades och till Landet sent om Hösten 1809 uppsändes, hvarvid dock den olyckshändelse inträffade, att en Skeppslast, destinerad till Kongl. Svenska andel®» af Torneå 3:dje lith N:0 63, 64.
Seek - 49» Den 2 Q Maj.
Socknar, innehållande 700 Tunnor Råg och TCoril, förolyckades, utom det den till Norrbotten uppförda salta Sill, såsom af krigsbehåliniogen inköpt, fanns alldeles förderfvad och onyttbar samt måste till underpris försäljas, och hvilket allt snedförde en betydlig förlust i det hela.
Af den sålunda upphandlade Spannmål, hvilken först efter 5 års förlopp, eller innevarande år 1815, men sedermera de tvänne påföljande åren 181b och 1817 sist skall vara godtgjord, utlemnades af de utsedda Sockne-Comitéer till de behöfvande af Tanders Inbyggare större och mindre poster, allt efter sorn fienden, under dess återtåg 1809 om hösten, dels under, dels efter krigstillståndet framfarit, och dervid i åtskilliga Byar, så väl inom Westerbottens sorn Norrbottens Län, der Ryska Arméen förlädes, hvarken a.f åker eller äng någor! gröda lernnades för Äboens underhåll till påföljande års 18 to skord, utan allt användes till fiendtliga Tropparnas pro vian tering, utom det hus och gärdesgårdar nedhöggos och uppbrändes, och af hvilka olyckliga händelser följden .i det hela blef, att Aboen nödgades förskaffa sig icke allenast
Säd till brödfödan, af åtskilliga till 15 och 16 Tunnor å Gården, utan ock för de få kreatur, sorn af fienden qvarlemnades, inköpa nödigt foder.
Allmogen, på sådant sätt utmattad och nu i skuld hoS Banken för det Spannmålsunderstöd den sålunda, sorn berördt är, åtnjutit, ägde ändock hopp, att i lugnare tider, samt i påräknande pä god årsväxt, kunna afbörda sig dess skuld, men de Ben 2.9
Mdj» 499 dé Tgto och 18 la Wester- och Norrbottens Larl öfvergångné hårda 'missväxter, deraf den sed* fiäre varit deri svåtaste, som pa i 00 är i Landet inträffat, försatte Allmogen i den trslaste bela* genhet, och hungersnöden hade ofelbart bortryckt en stor del af Inbyggarne, om icke Eders Kongl. Maj:t Nådigst skyndat att génom dess allmänna SpannmålsMagazins-Direction meddela de undsätt*- fångar, hvarföre annu betydliga summor i Landet innestå, men hvilka äro under indrifvande och. medtaga älla penninge-tillgångär, hvilka för det n&rvarande äro ganska knappa och till Kronoutskylder och andra behof högst otillräckliga.
Eders Kongl. Majus Allmoge
Uti dessä 2:né
Län, försatt i en så svår belägenhet och utan tillgångar att kunna nu och vida osäkrare fram. deles, afbörda sig dess skuld uti Riksens Ständers Bank, finnér således icke någon annan utväg till räddning, än att nedkalla Eders Kongl.
Nåd för utverkande af Rikets nu försam* lade Ständers eftergift på hälften eller en tredjedel af dessa Läns undsättningsskuld till Banken, jemte värdet af. deri inträffade SjöSkadan, då Inbygga rne utfästa sig att inom 1817 års Utgång, Sa framt Riket njuter fred, och missväxt undet tiden icke Landet öfvergår, afbörda sig den öf riga skuldsumman.
' AUetnådigsfe Konung!
Då godtgörande af Länéns skuld till
Banken uti nuvarande tidskifte och den penningebrist
Sig §00 Den 29 Maj. sig allmänt visar, ofelbart skulle hos de flesta af dessa Lans Inbyggare medföra ett tvunget försäljande af deras jord , hvilken i goda tider dyrt inköpt, nu skulle till underpris föryttras, och Jordägare således blottställas för följderna af fattigdom och elände, äger Allmogen ingen annan utväg för dess räddning, än att genom Eders Kongl.
Maj:ts Nådigste Proposition till Riksens Ständer vinna den underdånigst sökta eftergift, hvilka, sedan Banco Utskottets utlåtande deröfver blifvit jnfordradt, icke torde finna sig obenägne, att ädelmodigt bidraga till olyckliga och lidande Medborgares räddning, synnerligt i en tid, då för Riket och alla dess Inbyggare lyckliga och de mest tillfredsställande utsigter för framtiden dertill föranleda, Med all undersåtelig trohet och lydnad framhärda , Stormagtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtls allerunderdåmgste och tropiigtigste undersåter And.
Aberg: Moses Johansson, fran Westerbotten.
O. C. M.
Ahlman: Eric Pjeti, från Norrbotten.
Den 2 9 Maj.
Lit. B. Stormägtigste Allernådigste Konung!
Då lill underdånigste fullgörande af Eders Kongl. Maj:ts befallning , uti Nådig Remiss under den ao innevarande månad, undertecknade åligger att med underdånigt utlåtande inkomma öfver den af Wester- och Norrbottens Kans Allmoge, genom deras Fullmägtiga vid påstående Riksdag gjorda underdåniga anhållan om Eders Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets församlade Ständer om eftergift till någon del af det pen-i ninge-understöd, Rikets Ständer 180g vid krigets slut Westerbottens
Inbyggare meddelade oell till ett belopp af 50,000 R:dr från Ranken utlemnades, hvars återbetalande nästa och' påföljand» år, eller 1816 och 1817 mäste fullgöras, lemnaross, såsom de hvilka öfvervarit krigshändelserna i Westerbotten under loppet af 1808 och r8og-{ tillfälle att inför Thronen få närmare uppgifva tillståndet i detta Land, så väl under nämnde tidrymd, som ock under de påföljande åren 18 1 o och 1812, då genom de svåraste missväxter, den eria olyckan följde den andra och alla händelser liksom förenade sig, att försätta Landets inbyggare i det utblottade tillstånd, derifrån de icke på en längre tid kunna återhämta den trefnad och välmåga, som på de. flesta ställen 1 förut hos dem träffades.
Redan 1808, ifrån Mars månads början, måste Allmogen besörja de betydligaste transporter - §o? jPen 29 Maj, (er af Ammunitions-, Tross- och Utredning*- persedlar samt Proviant förrader till Österbotten , hvilket äfven fortsattes påföljande år 1809 tills henden inryckte i Landet, och detta, jemte utskrifningen af Proviant och Fourage, förringade Allmogens Boskapsskötsel och medtog Spannmålstillgångaroa, som i anseende till 1808 års mindre fördelaktiga skörd funnos nog inskränkta, Allt
Hemmansbruk samt skogsförädling miste dessutom , i anseende till de stränga skjutsningarna, försummas- Detta kunde dock icke egentligen blotta Landets Allmoge, som villigt utgjorde allt det bidrag den kunde 3, stadkomma til!
Finska Arméen , men snart
Lief den, vid fiendens infall 1809, i slutet af Mars månad, ett mai.för våldsamma tillgrepp af fipndtl.igä soldater, utslcrifna Contributioner af Boskap, Säd, Mjöl, Brännvin och Fourage, på hvilket sednare redan då, ehuru med en-mycket förmindskad Boskap, den största brist sig yppade, och NederTorneå Sockens Kongl.
Svenska andel på vestra sidan om Torneå Elf, jemte Nederkalix Socken måste då emottaga och hela fena veckor underhålla Ryska Aimée Corpsen af omkring 7000 man, hvarmedelst dessa trakters inbyggare försattes i de största lidanden, och nödgades öfver deras tillgångar åstadkomma de be» tydligaste bidrag, sorn fienden föreskref och an» befallte.
Vid Ryska Arméens framryckande till Westerbottens
Län och der den en mil norr om Skelefteå Kyrka en tid sfadnade, blef snart det of - Den s 9 Maj. öfriga Landet på enahanda sätt hemsökt, och bri. sien på hvad till lifvets bergning hörde blef, sedan Allmogens Boskap, dels utan, dels emot en obetydlig betalning tillgreps, allmän, och då Ryska Arméen, efter det WesterböttensLän af Svenska Tropparna evacuerades, der framryckte , blef denna del af Landet nästan alldeles förstörd, åkrarne nedtrampades, ängarne betades, hus och gärdesgårdar uppbrändes och eländet uppnådde sin höjd samt fortsattes än ytterligare, då Ryska Arméen, efter affairen vid Sefvar , nödgades draga sig tillbaka och hvarunder den allmänna plundringen fortsattes ända till Piteå, hvarvid å Hemman, sorn lago nära allmänna 'Landsvägen, åtskillige Hemmans-Aboer uppgifvit och styrkt deras förluster af årsväxt, säd och hö samt boskap , kläder och husgeråd till Två, Tre till Fyrahundrade Riksdaler Banco.
Förhållandet i Norrbottens lAn, sorn un* der Sommarmånaderna l8oy väl icke var blottställdt för plundring, ehuru ständigt Troppar derigenom tågade till Umeå, fick vid det i Augusti månads utgång afslutade stilleståndet emottaga Ryska Arméen, som då förlädes i Piteå och Luleå' Socknar, hvarest de mest fryckände utskrifningar af Boskap och Spannmål måste fullgöras, så att, clå Ryska Arméen i början af November månad omsider lemnade Landet och gick tillbaka öfver Riksgränsen vid Torneå, var tillståndet i Landet så olyckligt, att, utom det-något litet penningar blefvo qvarlemnade, befann sig Allmänheten nästan i allmän brist och enligt d© ■ se - Den 2 9 Maj. sedermera infordrade uppgifter frän alla Socknar, befunnos förlusterne, behörigen styrkte, dä utgöra en Summa af mera än 600,000 R:dr Banco, och ehuru årsväxten 1809, der den fick skördas och inbärgas* var gifvande, funnos dock alla vid I/andsvägen liggande Byar, genom fiendens tillitande, i den belägenhet, att af den till orten uppkomna Undsättnings-spannmål, som för de i Banken låntagne 50,000 R:dr upphandlades, nöd.' gats uttaga till och med 13, 14 å 15 Tunnor å Hemmanet, hvars återbetalande nu icke skulle varit förknippadt med så stor svårighet, om ej 18 < o och 1812 årens missväxter för lifsuppehälle och utsäde medtagit Allmogens alla tillgångar, utom det att den ännu häftar för en betyd, lig skuld till Allmänna Magazins-Direction; och då inom de näst infallande tvänne åren 1816 och 1817, denna skuld skall till Banken utgöras, blifver för en ganska stor del af Allmogen ej annan utväg, än att föryttra den jord, af hvars odlande den skulle påräkna dess framtida utkomst.
Igenom Eders Xongl.
Maj:ts Nådigste omsorg för dessa Länens inbyggare och genom det allmänna välgörandet, för hvilket de varit ett föremål, har väl efter kriget Allmänheten på en del trakter blifvit försatta i bättre vilkor och sett sina .Ladugårdar ersatte, men sådant oaktadt saknar den, synnerligast under nu inträffade penningebrist, tillgångar för afbördan» det af Länens ofvannämde skuld till Banken, och vi våge således underdånigst anhålla om Eders Xongl. Maj:ts Nådigste bifall till Westerbottens och Den 29 Maj. 505 och Norrbottens Läns inbyggares underdåniga Supplique om Eders Kongl. Maj:ts Nådigste Proposition till Pikets nu församlade Ständer om ef. tergift af hälften af den fordran Banken hos dem äger för det eftensista krig med Ryssland lemnade understöd, deri beräknad den skada sorn inträffat genom förlusten af ett uppsändr Fartyg, hvilket , jemte dess last af Spannmål, 18og sent om hösten förolyckades; äfvensom att samma eftergift finge, i händelse den bifalles, af undertecknade, i samråd med Presterskapet samt Allmogens ifvan hvarje Socken vederbörligen befullmägtigade Ombud , efter noggrannaste bepröfvände, så fördelas, att endast och allenast den verkligen nödställde och utblottade Gäldenären kunde af detta medborgerliga ädelmod komma i åtnjutande och all fråga om vidare afkortningar å den återstående skulden således förekommas.
Uti Eders Kongl. Majus
Nåd få vi innesluta Länets Allmoge, som genom underdånig vördnad och tillgifvenhet för deras Konung i alla tidehvarf gjort sig utmärkt, saint utbedja oss äfven att med all undersåtlig trohet, nit och lydno till sista stunden af vår lefnad få framhärda, Stormägtigste Allernådigste Konung, Eders Kongl. Maj:ts allerunderdånigste oell tropligtigste tjenare och undersåter Stockholm d. 28 Mars 181 5.
Pehr Acl.
E/torn. G. Edelstam. tipp - Den 2 9 Maj.
TJppIäst hos samteliga Riks. 3 tån den den 29 Maj.
Ho glo fl. Ständers Stats-Ut skotts Betänkande om lösens erläggande till Krono-Fogdarne för påskrifter å Utmåtnings-Resolutioner.
Till Sfafs-Utskottets handläggning har ifrån Högvördiga Prest Ståndet följande Memorial af Herr Prosten Doctor Penström blifvit remitteradt?
”Med rättvist afseende å det större tjenstebiträde, sorn åtskilliga Embetsman icke kunna ”umbära, har vid näst föregående Riksdagar blif”vit beviljad och. stadgad en viss förhöjd lösen ”ej endast för de ifrån högre eller lägre Domstolar eller Verk utgående Expedi,tioner, utan ”ock för Communications-Resolutioner, hvarigenom vederbörande i större och mindre man ”blifyit skadeslös hällne.
Men en viss Tjenste”manna-class , hvars Ernbetes utöfning är förenad ”med dryg kostnad och oundgängeligen tarfvar ”skrifvarhjelp, har härvid blifvit lemnad i ”förgätenhet.
Kroriofogdarne, sorn, i allmänhet ”med mindre löner forsetlde än , Eands-Secrete”rare och Kammererare, icke, såsom desse, kunna ”förrätta sin hela tjenstgöring på Embetsrummet ”och der de bo, utan måste 2 ä 3 gånger hvarje ”år genomresa sina Fögderier, i en del vidsträck”tare Landsorter ända till 50 a 70 mil hvarje gång, 7’och dessutom så ofta stora Commenderingar och ”Durch.
Den gg
Maj, 507 - ”Durchmarscher inträffa, hvilken kostnad, jemte ”dagfractameten ochSkrifvares underhåll, medtager ”för sotnliga mera än en tredjedel af deras lön, ”sorn för öfrigt med inga sportler är förbunden, ”synas verkligen-förtjena att äfven på något sätt ”ihågkommas, hvarförutan de medskäligt misslynne skulle anse sig vanlottade.
För att ”icke besvära med mångordighet i en sak, sora ”synes blott tarfva framställning, för att tillräck, ”ligen tala för sig sjelf, vägar jag helt enkelt ”uppgifva ett förslag, huru äfven desse Tjenstemän , utan tillökning i Statsanslagen, kunde rö”na något vedermäle af Riksens Höglofl, Ständer? ”ihågkornst och billiga behjertande,” ”Det är bekant, att Kronofogden skall icke ”allenast meddela sin påskrift å alla Utrnätnings”Resolutioner samt, derest dessa af Härads-Rätt ”äro gifne, förut föranstalta om Eandshöfdinge”Embetets påskrift , utan ock öfver alla sådana ”mål föra Diarier, qvartaliter till Konungens ”Befallningshafvande ingifva Redovisning, samt ”ansvara för rigtig verkställighet, hvarmed ofta, ”utan Fogdens förvållande, igenom fordringsäga”rens sedermera gifna anstånd med utmätningen, ”kan fördröjas hela två åren, utan att målets ”rubrik får utelemnas vid de täta,redogörelserna, ”För allt detta besvär, som är flerfalldigt större, ”än meddelandet af en communications-Resolu* ”tion, ja äfven ofta af sjelfva Utslaget, är Fogdarna allsingen vedergällning tillagd.
Högsta ”billighet synes alltså fordra, att så ofta Fogdens ”förberörde påskrift äskas, han för densamma, ”jern - 5°8 Den 2 9 Maj. ”jemte öfrigt dermed följande besvär, må äga att ”i ett för allt uppbära af rättsökanden 16 sk. ”Banco.
Denria ringa sportel kan väl icke godtgöra ali i och för Tjensten uppgående kostnad; ”men den skulle dock medföra någon hugnad och ”val behöflig uppmuntran under en trägen och ”ansvarig tjenstgöring.”
I anledning häraf får Stats-TTtskottet upplysa: att då vid sista Urtima Riksdag fråga väcktes om förbättring uti åtskilliga Verks Embets- och Tjenstemäns aflöning, samt dervid äfven förekornmo åtskilliga af Kongl. Majit till Riksens Ständers åtgärd öfverlemnade ansökningar om tillökning i Skrifvare-hjelpen vid Rands-Canzli; erna och Lands-Contoireri, hvartill de på Stat bestådda medel voro otillräckliga; så föreslog Stats-Utskottet, att, till afhjelpande häraf och undvikande af att gravera Stats-Verket med särskildt anslag för detta behof, Riksens Ständer kunde hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det den lösen af 8 sk., som, genom Kongl.
Kungörelsen af den ig November igol , blifvit bevilljad för Communications- och RemissörialResolutioner i enskildta mål vid Rands-Canzlier och Contoir, måtte tillökas med 50 proCent; äfvensom ätt i öfrigt Expeditions-Taxan i lika mån skulle förhöjas för alla utan undantag; hvilket «ck af Riksens Höglofl.
Ständer bifölls och i underdånighet hemställdes till Kongl.
Majit, som, i följd deraf, om slik förhöjning låtit utfärda Dess Nådiga Kungörelse af d. 3 Becemb. 1812» Hvad Hen 2 9 Maj. 5°9 Hvad nu angår Herr Prosten Doctor Benströms hemställan, att
Kronofogdarna måtte bevilljas lösen för deras påskrifter å UtmätningsResolutioner; så anser Siats-Utskottet billigt, att den af Herr Doctorn föreslagna förmon dem tillägges i afseende derå, att dessa Tjenstemäns göromål nu mera blifvit tillökte, att ett större skrifbiträde, än förr, är för dem oundgängeligt äfvensom att sålunda lämpeligast kan, utan Stats, Verkets betungande, beredas dem, för denna, . och för tjensten , tillkomna ytterligare kostnad1, någon ersättning, hvartill lika, om ej flera skäl sig förete, än som för Eands-Secreterare och Eands-Kammererare medfört förmonen af lösen för Communications-Resolutioner, heldst det be* svär Kronofogdarne hafva med påskrift å Utmätnings-Resolutioners och Diariers förande öfver alla sådana ärender, visserligen är, såsom Herr Doctor Benström anfört, flerfalldigt större, enär berörde Diarier qvartaliter skola utskrifvas och till Kongl..
Maj:ts Befallningshafvande insändas; och hemställer alltså Utskottet, om icke Riksens Högloft.
Ständer skulle finna för godt, att hos Eongl.
Majit i underdånighet anhålla det Kronofogdarne, hvilka uti Expeditions-Taxan af den 27
Maj 1801 äro förbjud■n ne, både att för alla Communications-Resolutioner och Remisser till Kronobetjeningen taga lösen, och att fordra arfvodeslön för deras besvär i privata Executionsmål, måtte, genom utfärdande Nådig Författning, tilläggas, att, i ert för allt, af rättsökande uppbära för påskrift å Utmätningsutslag 16 sk, Banco; hvilken lösen lik - gio Deri Ög Maj. likväl bör, såsom om ali annan Éxpéclitions losen är föreskrifvet , .antecknas å handlingen» hvilket dock vördsamt underställes Riksens Hoglofl.
Och varder en Ledamots yttrade särskilt! tanka, genom Protocolls Utdrag, härjemte bifogad..
Eå Högloft.
Eå HegVörd.
Er6St * och Adelns Ledam.