Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kammar-rätten insändas; att det är ett misstag af Herrar Revisorer att det konto, hvarå rubriken klandras, kallas ”redogörelse för Stockholms stads undervisningsverks anslag och fond", hvilken benämning, med afseende å sakförhållandena, jag ansett riktigare än den af Herrar Revisorer uppgifna benämning i formuläret: "aflöningsmedel", ty redogörelsen omfattar, bland annat, anslag för underhållet af en Voltigehåst, af materialen, liusliyreersättning och till expenser m. m., som ej skäligen kunna generelt benämnas: aflöning smedel, hvilken utgiftstitel åter på behörigt ställe förekommer i sjelfva räkningen; och att aflöningen till hvarje särskild skola icke blifvit i räkningen särskild upptagen, förklaras deraf, att de efter staten upprättade qvartals-aflöningslistorne utvisa hvarje skolas aflöningsbelopp.
Härför har jag bemtat stöd af nedan citerade 2;a puukten af underrättelserna till redogörelseformuläreti § 2.
Det vill af denna anmärkning synas, sorn fordrade Herrar
Revisorer att i räkenskapen borde intagas konti äfVen för flere här Obefintliga kassor, men med bestämdt yrkande, att jag vore skyldig visa ställningen för praémie- och fattigkasiamedlen. — 346 — Förhållandet är dock, att jag under min redovisning ej har några sådana kassor.
De finnas deremot bland vederbörande Läroverks -rektorers redogörelser upptagna. § inöfver fördelningen af de lyftade olika qvartalsanslagen vid deras insättningar å Direktionens räkning i Banken i en summa, har jag till ledning vid räkenskapens^ uppsättande, ej såsom verifikation, på sätt i andra verk vanligt är, gjort anteckningar å sjelfrva Banko-attesterne och dels -å särskilda dervid fogade blad, hvilka Herrar Revisorer benämnt otillfredsställande promemorier, hvarjemte de uppgifvit, att hänvisning arne till verifikationerna befinnas otillförlitliga, Härå får jag genmäla, att de s. k. promemorierna uppfylla det med dem här ofvan antydda rätta ändamålet; och då Herrar Revisorer ej uttryckt i hvilket hänseende de ansett dessa otillfredsställande och ej heller uppgifvit hvilken felaktig foliehänvisning anmärkningen gäller, är jag naturligtvis urståndsatt att derom afgifva yttrande.
Beskyllning för begånget fel, sorn icke är åtföljd af uppgift derå, saknar egenskapen af anmärkning, Vid nu upplysta förhållanden, vågar jag påstå, att de skenbara afvikelserna från redogörelseformuläret dels varit nödvändiga, i följd af de särskilda egenheter, som här förefinnas, och dels ära ledande till mera tydlighet, än efter redogörelsefornmlärets noggranna tillämpning skulle blifva fallet.
— Ändra punkten af ”underrättelserna” till berörde formulär har synts mig berättigad till sådant afvikande, då det heter: ”Derjemte iakttages, att de till hvarje rubrik hänförlige poster ej blifvit i formuläret specificerade, af anledning att det ansetts kunna lemnäs åt räkenskapsförares eget ”bepröfvande, att antingen i sjelfva räkenskapen iakttaga sådan specifikation, hvartill ”verifikationerna föranleda, eller ock att, derest, för undvikande af vidlyftighet, sådant ”finues lämpligare, i särskilda räkenskapen • bil agde förteckningar sammandraga de olika ”posterna.”
I öfrigt får jag upplysa derom, att den nu klandrade räkenskapen uti Kongl.
Kammar-rätten undergått speciel granskning och, enligt behörigen åtecknadt bevis, befunnits utan anmärkning.
A. Lindberg
Sekreterare hos Kongl. Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk. — 347 — Direktionens för
Nya elementarskolan i Stockholm underdåniga utlåtande öfver en i 1862 års revisions-berättelse förekommande anmärkning vid nämnde skolas räkenskap för "år 1860.
Maj:ts nådiga befallning, att inkomma med underdånigt utlåtande rörande den af Rikets Ständers Herrar Revisorer gjorda anmärkning vid Nya elementarskolans räkenskaper för 1860, att ett af Direktionen för skolans räkning upptaget lån af 5,000 R dr blifvit uppfördt bland skolans inkomster och icke blifvit balanseradt såsom skuld, får
Direktionen anföra, att redogöraren såsom förklaring yttrat, att enär de genom lånet influtne medel verkligen under form af inkomst influtit, han såsom sådan upptagit detsamma och funnit ett stöd för sin förmodan att lian rätteligen förfarit, deruti, att Kongl. Kammar-rätten lemnat räkenskapen utan anmärkning.
Då emellertid Herrar Revisorer förhållandet anmärkt, skall för framtiden denna rättelse i räkenskaperna iakttagas.
Direktionen framhärdar med undersåtlig vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: JOIL AUG.
HAZELIUS. S. LOVÉN. J. G. LUNDBERG. ER. EDLUND.
Stockholm den Januari 1863.
Kongl, och Hvitfeldtska stipendiefondens Kuratorer, med underdånigt utlåtande, angående Rikets Ständers Revisorers berättelse om denna fonds räkenskap för år 1860.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning uti remiss den 14 sistlidne November, få Kuratorerne öfver Kongl, och Hvitfeldtska stipendie-inrättningen, i anledning af de uti Rikets Ständers Revisorers berättelse angående verkställd granskning af statsverkets jemte andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, enligt Kuratorerne meddeladt transsumt deraf, förekommande anmärkningar vid stipendie-inrättnjngens räkenskaper för samma år, underdånigst afgifva följande utlåtande. § 1.
Upptagandet i specialräkningen af ordinarie räntan 1,714 R:dr 67 öre, grafräntor 17 R:dr 12 öre och påökta hemmansräntorna 6 R:dr 72 öre, grundar sig på Hvitfeldtska jordeboken; och då afskrift af samma jordebok finnes under fol. 90 bilagd den uti Eders Kongl. Maj.ts och Rikets Kammar-rätt förvarade original-räkenskapsboken för år 1824, synes det icke hafva bort för Revisorerne möta den ringaste svårighet, att ur samma räkenskapsbok hemta upplysning om påföringarnes riktighet; i följd hvaraf Revisorernes framställning, att bestyrkte utdrag af åberopade räkningen och jordeboken bort räkenskaperna bifogas, ej torde finnas påkalla någon åtgärd, hvarförutan iakttagandet deraf för hvarje år skulle tillskynda stipendiekassan en alldeles öfverflödig utgift till postporto; och hvad beträffar bestyrkandet af de för skattlagde torp uppförde 267 R:dr 82 öre, innehåller den öfver samtlige torpen upprättade och räkenskaperne bifogade förteckning de beslut till år och dagar, på grund hvaraf skattläggningen skett, hvilket torde göra tillfyllest, helst förteckningens riktighet hittills icke betviflats och det skulle blifva alltför vidlyftigt och kostsamt att bifoga åberopade besluten, hvilka datera sig ända ifrån år 1764. § 2.
Enär den resolution och de nådiga utslag, på grund hvaraf afskrifning skett för värdet af de i denna § omformälda 131 tunnor korn, äro bilagde 1816, 1820, 1825 och 1831 årens till Kammar-rätten öfversände originalräkenskaper och således finnas för Revisorerne att der tillgå, torde det finnas öfverflödigt, att hvarje år insända afskrifter af samina handlingar och belasta stipendiekassan med porto derför.
Återställande remissakten, framhärda Kuratorerne med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
IM. FÅHRAEUS.
GUST. DAN. BJÖRCK. P. EKMAN.
Götheborg den 24 December 1862.
Joli. Brusewitz.
Chefens för Nationalmuseibyggnaden underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Stiinders Revisorers hemställan vid granskning af räkenskapen öfver det till denna byggnads uppförande lör år 1860 anvisade anslag.
Genom remiss af den 14 sistlidne November har Eders Kongl. Maj:t behagat i nåder infordra undertecknads underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, vid granskningen af Nationalmusei-byggnadens räkenskaper för år 1860, gjord framställning, det undertecknad måtte undfå nådig befallning att uppgöra och till Rikets Ständers nästkommande Revisorer aflemna en redogörelse, som under särskilda konti upptager dels byggnadsmaterialier med uppgift å dertill hänförliga olika slag jemte deras utförde värden, dels gratifikationer och aflöningar till tjenstemän och andra personer, för hvilkas i ett eller annat afseende lemnade biträde ersättning utgått, dels ock aflöningar för arbetsfolk.
Med anledning häraf får jag i underdånighet upplysa, att något hinder icke möter för att till nästkommande Rikets Ständers Revisorer afgifva en så beskaffad redogörelse, som den här ofvan begärda, hvilken således i behörig tid skall till dem öfverlemnas.
Då emellertid Rikets Ständers Revisorer synas hafva föranledts till denna framställning, för att kunna anställa jemförelse emellan ursprungliga kostuadsförslaget, som, — 350 — efter Rikets Ständers Revisorers förmenande, skolat upptaga en summa af omkring 750,000 R:dr Riksmynt, samt de verkliga utgifterna, hvilka, enligt en af redogöraren vid Museibyggnaden aflemnad uppgift, daterad den 9 September innevarande år, utgått med 1,524,639 R:dr 6 öre, så får jag i underdånighet upplysa, att de enda och ursprungliga tvenne kostnadsförslag, som blifvit upprättade öfver de planer och ritningar, hvarefter Museibyggnaden nu blifvit uppförd, sluta sig på helt andra, summor, nemligen det ena af Öfverste Hjelm på 1,080,000 R:dr Emit och det andra af Öfverintendents-embetet på, i jemn siffra taget, 1,462,970 R:dr R:mt.
Det är således med dessa siffror och dessa kostnadsförslag, som en jemförelse kör anställas, hvarvid torde böra tagas i betraktande, att ifrågavarande kostnadsförslag blefvo .uppgjorda redan år 1849, efter hvilken tid prisen å materialier stigit med minst 50 procent, men å dagsverken med till och med 120 procent, oberäknadt att dessa båda förslag grunda sig på ett vida mindre solidt och dyrbart byggnadssätt, än hvad de uppgjorda planerna föreskrifva och som sedermera, enligt Kongl. Maj:ts nådiga befallning, i sin helhet blifvit följda.
Den af Rikets Ständers Revisorer nu uppgifna summan af 750,000 R:dr var deremot det anslag, som af Eikets Ständer vid 1844 års riksdag beviljades till uppförandet af ett Nationalmuseum.
Men detta belopp var icke grundadt på något kostnadsförslag och kunde icke vara det, då ingen plan ännu mig veterligen fanns uppgjord för ifrågavarande byggnad.
Den af Kongl. Majit nådigst fastställda plan för nu uppförda Museibyggnad tillkom först flera år derefter.
Jag har ansett mig böra på förhand i underdånighet framställa denna rättelse, men skall icke underlåta att tillhandahålla de kommande Rikets Ständers
Revisorer än ytterligare materialier för att kunna anställa den äskade jemförelsen.
För öfrigt anser jag mig böra underdånigst nämna, att det sätt, hvarpå räkenskaperna vid Museibyggnaden föras, är det enklaste, som man kunnat uppställa och att den af Rikets Ständers Revisorer önskade utredning derur utan synnerlig svårighet skulle kunnat erhållas, vare sig af Revisorerne sjelfve eller ock af redogöraren, om framställning derom blifvit gjord.
Den nådiga remisshandlingen varder härjemte i underdånighet återställd.
Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, J. af KLEEN. Stockholm den 13 December 1862.
C. J. Trolle, — 351 — Kongl.
Telegraf-styrelsens underdåniga tillägg till törni ajgil vet utlåtande Öfver livad Rikets Ständers Revisorer anfört om Elektriska Telegraf-verket.
Uti sitt den 5 innevarande månad till Eders Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtande öfver livad i Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse 0111 verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860 förekommer rörande Telegraf-verket ^och särskildt de sju städer, nemligen: Upsala, Lund, Wenersborg, Halmstad, Södertelje, Örebro och Mariestad, för hvilkas telegrafstationer Telegraf-verket, i motsats till förhållandet annorstädes, fortfarande nödgades bekosta erforderliga lokaler, tillkännagaf Telegrafstyrelsen i underdånighet, att Styrelsen då ännu icke hade erhållit underrättelse om utgången af dess, på grund af Revisorernes ifrågavarande anmälan, gjorda framställningar rörande telegrafstationerne i de tre sistnämnde städerna, hvadan Styrelsen anhöll att framdeles få meddela de svar, som från samma städer inginge.
Till följd häraf och sedan jemväl dessa svar numera kouimit Styrelsen tillhanda, deraf inhemtas, att Södertelje stads Fullmäktige, ehuru dervarande telegrafstation, i anseende till skedd inskränkning i tjenstgöringstiden, numera icke ansåges fullkomligt uppfylla sitt ändamål, likväl, med erkännande af vigten och nyttan af en dylik stations befintlighet derstädes, åtagit sig att till hyreskostnaden för stationslokalen bidraga med ett efter kommunens ringa tillgångar bestämdt årligt belopp af 50 R:dr Runt, samt att innevånarne i Mariestad likaledes åtagit sig ett dylikt bidrag för telegrafstationen derstädes till belopp af 150 R:dr samma mynt årligen, men att deremot Örebro stads innevånare förklarat sig hvarken vilja upplåta stationslokal eller med hela beloppet eller till en del ersätta Telegraf-verket kostnaden för berörda ändamål; så liar Telegraf-styrelsen skolat sådant härmed underdånigst anmäla.
Örebro och Wenersborg äro således de enda städer, som nekande besvarat
Telegraf-styrelsens i förevarande ämne gjorda framställningar samt undandragit sig att på något sätt bidraga till ersättandet af kostnaden för därstädes inrättade telegrafstationer.
Då likväl Telegraf-styrelsen har anledning förmoda, att äfven i sistnämnde städer, derest omständigheterna medgifvit uppskof med ärendets behandling intilldess de på grund af nya kommunalförfattningar inrättade Stads-styrelser trädt i verksamhet, dessa skolat bättre än de gamla, uppfattat befogenheten af Rikets Ständers Revisorers anmälan och — 352 — instämt uti den af dem uttalade åsigt, hemställer Telegraf-styrelsen i underdånighet, huruvida ytterligare framställning i ämnet bör till dessa städers innevånare framdeles göras.
Herman D(idenberg.
Utdrag af Protokollet, hållet hos Rikets Ständers Herrar Revisorer den 11 Oktober 1862, klockan 10 förmiddag en < S. D. Upplästes en från Expeditions-cliefen i Justitie-stats-expeditionen till Herrar Revisorer aflåten skrifvelse af den 9 innevarande månad, hvaraf inhemtades, att, sedan, i anledning af Herrar Revisorers begäran uti skrifvelse till Herr Justitie-statsministern af den 26 sistlidne September, Ofver-direktören vid Kongl.
Teknologiska Institutet m. m.
Knut Styffe dels blifvit i nåder förordnad att, så fort ske kunde, verkställa undersökning till utrönande af silfverhalten uti en vid sistberörde skrifvelse fogad del af en Specieriksdaler äfvensom i ett eller annat exemplar af de till Rikets Ständers Bank från Kongl. Myntet afiemnade Specieriksdalrar, dels erhållit förständigande, att berättelse angående samma undersökning Herrar Revisorer meddela, men bemälde Ofver-direktör, uti skrifvelse den 8 innevarande månad, hos Herr Justitie-statsministern anmält, att Professoren C.
Ullgren, som, på grund af § 36 i Teknologiska Institutets stadgar, undfått uppdrag att verkställa ifrågavarande undersökning, förklarat sig icke kunna före den 14 i sistnämnde månad samma undersökning fullborda, Herr Justitie-statsministern vid sådant förhållande och under antagande, att Herrar Revisorer sistnämnde dag komme att åtskiljas, försfändigat Öfver-direktören Styffe, att, när den ifrågakomne undersökningen blifvit afslutad, med berättelsen derom till Herr Justitie-statsministern inkomma; hvarjemte i nu föredragen skrifvelse meddelades, att, derest annan önskan frim Herrar Revisorers sida icke framställdes, Herr Justitie-statsministern ville utverka, att
Ofver-direktörens ifrågavarande berättelse blefve, i sammanhang med revisionsberättelsen, till trycket befordrad; och beslöto Herrar Revisorer, att låta vid Herr Justitie-statsministerns åtgörande i berörde hänseende bero, hvadan skrifvelsen skulle läggas till handlingarne.
Bruno Johansson. — 353 — Teknologiska Institutets Föreståndare, med utlåtande, angående verkställd undersökning af silfverhalten i några svenska Speeieriksdalrar.
Till Hans Excellens, Herr Justitie-statsministern.
Sedan Eders Excellens i skrifvelse den 3 sistlidne Oktober meddelat mig Kongl.
Maj:ts nådiga befallning ätt undersöka silfverhalten i en, skrifvelsen åtföljande, del af en Riksdaler Specie äfvensom i ett eller annat exemplar af de till Rikets Ständers Bank från Kongl. Myntet aflemnade Speeieriksdalrar, samt jag den 4 i ofvannämnde månad, med stöd af mom. 3 t 36 uti de af Kongl. Maj:t den 19 November 1858 för Teknologiska Institutet utfärdade nådiga stadgar, anmodat Professorn i kemi och kemisk teknologi vid Institutet, Clemens Ullgren, att berörda undersökning anställa, får jag härmed, i anledning af en från Kongl, Justitie-departementet ankommen skrifvelse af den 9 sistlidne Oktober, till Eders Excellens äran öfverlemna det utlåtande, sorn Professor Ullgren i ämnet afgifvit.
Stockholm den 4 December 1862. KNUT STYFFE.
Föreståndare för Teknologiska Institutet. A. H. Fock.
Em bets-utlåtande.
Sedan en från Kongl, justitie-departementet till Herr Öfver-dir ek tören och Riddaren Styffe ankommen skrifvelse af den 3 sistlidne Oktober, med tillkännagifvande deraf, att Kongl. Maj:t behagat förordna, att Herr Ofver-direktören borde å en skrifvelsen åtföljande del af en Riksdaler Specie, äfvensom å ett eller annat exemplar af de till Rikets Ständers Bank från Kongl.
Myntet aflemnade .Speeieriksdalrar, anställa undersökning till utrönande af desammas halt, blifvit af Herr Ofver-direktören remitterad till mig med anmodan, att den anbefallda undersökningen verkställa, får jag, efter att nu hafva fullbordat densamma, äran deröfver meddela följande:
Undersökningen har omfattat, jemte den öfversända delen af en Specieriksdaler, äfven tvenne exemplar af Speeieriksdalrar, hvilka genom Herr Öfver-direktörens försorg blifvit från Banken anskaffade och till mig öfverlemnade, vid hvilket tillfälle de voro förvarade i ett papperskonvolut, som hade följande påskrift: 45 354 ”Att inneslutne tvenne Riksdaler Specie af år 1862 äro levererade från Kongl. Myntet till Rikets Ständers Rank den 30 sistlidne September, samt att desamma sedermera intill denna dag varit under Bankens förvar, intyga; Stockholm och Rikets Ständers Banks Kassa-afdelning den 10 Oktober 1862. och hvilket derjemte var försegladt på den inre omvikningen med ett och på den yttre omvikningen med tvenne sigill, af hvilka två förde ett adligt vapen och det tredje var försedt med bokstäfverna F. B.
Anseende mig i ett sådant fall, som det ifrågavarande, böra framlägga en redogörelse för det hufvudsakliga af de vid undersökningen använda förfaringssätten, torde jag fä nämna, att jag först pröfvat de ifrågavarande silfvermynten på närvaro af sådane metaller, som på ett eller annat sätt försvåra ett noggrannt bestämmande af silfverhalten.
Af sådane metaller, bly, qvicksilfver, vismut, tenn och antimon, har jag emellertid endast anträffat den förstnämnda, men i så ringa mängd, att den icke kunnat utöfva något menligt inflytande.
För silfverhaltens bestämning har silfret i Specierna förvandlats i chlorsilfver.
Men för att bättre kunna kontrollera de vunna resultaternas riktighet, har chlorsilfrets mängd, hvarur silfrets sedan beräknats, blifvit bestämd efter tre olika metoder, hvilka jag i det följande kommer att beteckna med I.
II. lil. I.
Efter den ena af dem har chlorsilfret blifvit vågdt, efter förutgången upphettning till partiel smältning.
I några försök har äfven det vägda chlorsilfret sedermera reducerats till metalliskt silfver, soni äfven blifvit vägdt, för att finna, om vigten deraf öfverensstämde med den ur chlorsilfret beräknade och sålunda erhålla ökad visshet derom, att det vägda chlorsilfret icke innehållit något annat än silfver och chlor. II.
Efter den andra metoden har chlorsilfrets och deraf silfrets mängd blifvit bestämd genom titrering med lösningar af chlornatrium utaf olika, med noggrannhet bestämd halt.
Jag har vid utförandet af denna metod, som är den vid silfverprobering allmänt begagnade, tagit ledning af den erfarenhet, som Mulder *) i ett öfver silfverprobering utgifvet arbete offentliggjort, och får derjemte nämna, att jag vid afläsningen af de vid försöken begagnade klännnar-byretterna användt den af Erdmann i Leipzig för detta ändamål konstruerade flottör.
För titreringen har begagnats trenne byretter, hvilkas inbördes öfverensstämmelse blef pröfvad, nemligen en för den starkare chlornatriumlösningen om 100 kubikcentimeter, hvarje af de sednare delad i l cc, samt en mindre för den svagare lösningen af chlornatrium, på hvilken hvarje kubikcentimeter var delad i ,'T cc; den tredje byretten var af dylik beskaffenhet och begagnades för den silfverlösning, som var nödvändig, då tillbaka-titrering kom i fråga.
Afloppsrören på de smärre byretterna, med delning af ^ kubikcentimeter, hade öppningarne så afpassade, att hvarje utrinnande droppe motsvarade ^ kubikcentimeter.
Slut-titreringen med den svagare chlornatriumlösningen, hvaraf 1 kubikcentimeter motsvarade 1 milligram silfver, *) Die Silber-Probirmethodé,, chemisch untersucht von Gb J.
Mulder.
Aus dein Holländischen ubersetzt von D:r C.
Grimm; 1859. G. A. Frese.
Kommissarie. F. W. Bergman.
Kassör. — 355 — skedde ined två droppar i sender ur en byrett med sådant afloppsrör, sorn nyss är nämndt, tills att ingen fällning med de sista två dropparne kunde upptäckas, hvarefter värdet af en utaf de nästföregående dropparne uteslöts vid beräkningen.
Då nu 1,000 milligram af Silfverspecien blefvo använda til! hvarje försök, och nyssnämnda värde motsvarade i'o milligram, så blef det sålunda möjligt, att ange det sist utfällda silfrets mängd i profvet på nära.
De för titreringsförsöken använda ämnena, salpetersyra, chlornatrium och silfver, voro i det tillstånd af kemisk renhet, att 1 gram af silfret, upplöst i sådan salpetersyra, jemt utfälldes af den mängd chlornatrium, sorn erfordrades enligt de för silfver och chlornatrium antagna equivalentvigter, med tillägg af så mycket chlornatrium, sorn 0,5 i?
är mer än 0,5414. III.
Efter den tredje metoden har en uppvägd mängd chlornatrium, jemt tillräcklig att utfälla 747 milligram silfver, blandats till lösningen i salpetersyra af 1,000 milligram utaf Silfverspecien; det derefter i lösningen qvarvarande silfret har sedermera blifvit bestämdt genom titrering med den svagare koksaltslösningen.
Vid titreringen har vätskornas temperatur blifvit iakttagen och resultatet med afseende på densamma beräknadt i öfverensstämmelse med den af Mulder uppgifna korrektionstabell.
Alla vägningar hafva skett genom substitution, med noggranna vigter på en våg, känslig för T’„ milligrams belastning.
Då jag nu öfvergår till meddelandet af de vid undersökningen vunna resultaten, får jag på förhand nämna, att de öfverensstämt med hvarandra så till vida, att medelhalten af finsilfver, hvilken erhållits efter hvarje af de särskilta metoderna, varit öfver den minsta i lag tillåtna, som är 747 tusendelar.
Likväl hafva de särskilta försök sseriernas resultater sinsemellan företett afvikelser, hvilka, om försöken antagas hafva blifvit utförda med samma noggrannhet, kunnat bero af tvenne orsaker, nemligen dels deraf, att Speciernas yttre hinna af finsilfver, åstadkommen genom den s. k. hvitkokningen, på ett eller annat sätt blifvit till en del, men ojenmt aflägsnad, - dock får jag med afseende härpå nämna, att åtminstone icke märke efter en behandling för sådant ändamål af mig kunnat skönjas på någon af de Specier, sorn jag nu haft till undersökning, — eller dels af den omständigheten, att det i Specierna innehållna silfret icke varit lika jemt fördeladt genom hela deras massa.
Att detta sistnämnda förhållande, eller silfrets ojemna fördelning i en legering af silfver och koppar, då den öfvergår från flytande i fast form, kan ega ruin, har redan länge varit kändt, c eli att det alltid på ett mera märkbart sätt verkligen inträffar, då silfverhalten i legeringen är antingen mindre eller större än 718,9 tusendelar, har Levol*) för icke längesedan bestämdt ådagalagt genom en serie af försök, som blefvo särskildt anställda för att närmare lära känna detta fenomen.
Då, på grund af detsamma, legeringen på hvarje olika ställe af en Specieriksdaler kan vara olika silfverhaltig, så måste deraf äfven skiljaktighet mellan analysens resultater uppkomma.