Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande derefter Friherre af Ugglas förslag, att Riksgälds-kontoret skulle, intilldess lånet blifvit till fullo betaldt, ega utse en ledamot i direktionen för det till arbetets utförande bildade bolag, så har deremot blifvit erinradt, att olägenheter af flerfaldig art skulle uppkomma, om en af Riksgälds-kontoret utsedd direktionsledamot skulle deltaga i bolagets styrelse, enär en sådan ledamot tilläfventyrs understundom kunde anse sig behöfva inhemta Fuilmägtiges i Riksgälds-kontoret föreskrifter, huruvida han borde medgifva eller motsätta sig vissa under arbetets utförande ifrågakommande åtgärder; att härigenom uppehåll i förvaltningen kunde förorsakas; samt att, då i allt fall en sådan ledamot icke kunde tillerkännas större rösträtt, än öfrige direktionsledamöter, han icke kunde komma att utöfva något synnerligt inflytande på frågornas afgörande.
Deremot har det ansetts i (lera hänseenden mera lämpligt, om Fullmägtige i Riksgälds-kontoret egde utse en person att deltaga i re - 8 Stats-Utskottets Memorial N:o W8. visionen af bolagets förvaltning, och hvilken person kunde hos Fullmägtige göra anmälan, om det befunnes, att bolaget ej ställt sig kontraktet och öfriga gällande föreskrifter till behörig efterrättelse.
Utskottet, som anser dessa mot Friherre af Ugglas’ förslag framställda erinringar icke sakna skäl, har funnit sig böra, i öfverensstämmelse med de sålunda uttalade åsigterna, föreslå, att Riksgälds-kontorets
Fulimägtige må ega att utse en re visor att deltaga i granskningen af bolagets styrelse och förvaltning.
Dessutom har Utskottet ansett, att för bolaget borde stadgas skyldighet att för all framtid underhålla båt- och kanal-leden. 1 öfverensstämmelse med de åsigter, som här ofvan blifvit antydda, får Utskottet alltså hemställa: att Rikets Ständer måtte för segelleds öppnande från Hatlefura vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjöarne Akelängen, Rogvarpen, Laxsjön och Lelången lill Stora Lee samt anläggning af en jernväg af 2,300 fots längd vid Uåfveruds bruk, bevilja ett statsbidrag af En Million Riksdaler, deraf 200,000 K:dr såsom anslag utan återbetalningsskvldighet och 800,000
R:dr såsom lån, utaf hvilket statsbidrag halfva anslagssumman, Etthundra tusen Riksdaler, och af lånet Fyrahundrafemtio tusen Riksdaler må under nästkommande statsregieringsperiod utbetaias till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång bör vara vederbörligen alsi ola dt, förbinder sig, att, i öfverensstämmelse med den plan, som af Kongl. Majit varder fastställd, utföra och fullborda samt för ail framtid underhålla hela den ifrågavarande kommunikationsleden; börande, innan större eller mindre del af lånesumman får lyftas, bolaget, genom sin direktion, hafva till Riksgälds-kontoret allemnat å bolagets vägnar utfärdad skuldförbindelse, innefattande åtagande att årligen, efter slutet af det år, hvarunder hvarje för sig fristående del af företaget blifvit fullbordad, och intill hvilket års slut motsvarande de! af länet får räntefritt innehafvas, inbetala fem procent å det i förhållande till hela kostnaden mot samma del svarande lånebelopp, af hvilka först beräknas tre procents årlig ränta å det efter hvarje inbetalning återstående kapital samt det öfriga afgår å kapitalet.
I öfrigt skall bolagsmännens aktieteckning medföra förbindelse för dem, att utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver det beviijade statsbidraget erfordras för kommunikationsledens fullbordande; och skall aktieteckningen uppgå till minst Fyrahundra tusen Riksdaler.
Som likväl hälften af denna summa, eller Tvåhundra tusen Riksdaler, äro afsedda att utgöra säkerhet för lånesummans återbetalning, så behöfva aktie-egarne, derest kommunikationsleden genom bolagets försorg varder på föreskrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad, icke erlägga denna hälft af teckningssumman i annan händelse, än derest trafik-inkomsten icke blir tillräcklig till att bestrida de årliga räute - Siats-Utskottets Memorial N:o 168. 9 ränte- och umorteringsliqviderna, i hvilket fall, men icke eljest, bolagets direktion eger att, i mån af behof, utaf bolagsmännen uttaga så stor del af det på hvarje aktie obetalda belopp, som i förhållande till hela aktiesumman erfordras till den del af ränte- och amorteringsliqviderna, som icke af trafik-inkomsten kunnat bestridas; börande, i följd häraf, den behållna årliga trafik-inkomsten först, och innan någon utdelning må aktie-egarne tillgodokomma, användas till den inbetalning å lånet, som för året bör ega rum, hvaremot, om inkomsterna icke härtill blifva tillräckliga, aktie-egarne frikallas från all skyldighet att i annan ordning, än här blifvit stadgad, utöfver det tecknade aktiebeloppet vidkännas någon utgift; egande Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, så länge lånet ännu icke blifvit till fullo betaldt, utse en revisor att deltaga i de årliga revisionerna af bolagets styrelse och förvaltning.
Skulle kommunikationsleden, efter dess fullbordande, icke behörigen underhållas, eller skulle betalningsskyldigheten för det erhållna lånet icke af bolaget fullgöras, kommer kommunikationsleden att hemfalla till Staten, utan rättighet för aktie-egarne att, till större eller mindre del, utaf det allmänna erhålla ersättning för de tillskott till detta företag, som dessförinnan blifvit af dem utgjorda.
I anledning af gjorda framställningar om statsbidrag för utsträckning af Kinda båtled medelst kanalisering af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn hade Utskottet uti 32:dra punkten hemställt, att Rikets Ständer härtill mätte anvisa ett mot |:delar af den härför beräknade kostnadssumma ungefärligen svarande statsbidrag af Åttahundrasjutiofem tuseu Riksdaler, deraf hälften såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och hälften såsom lån, samt, att af detta statsbidrag, Fyrahundrasjutio tusen Riksdaler, hälften anslag och hälften lån, må utgå under nästkommande statsregleringsperiod, med vilkor, att kontrakt om arbetets utförande före 1864 års utgång varder i behörig ordning afslutadt; att det för arbetets utförande bildade bolag förbinder sig att, mot statsbidragets tillgodonjutande, i öfverensstämmelse med fastställd plan fullborda och för all framtid underhålla båt- och kanalleden; samt att å lånesumman, hvilken intill slutet af det år, hvarunder arbetet blifvit fullbordadt, må räntefritt innehafvas, skall derefter inom hvarje års slut inbetalas fem procent å det ursprungliga lånebeloppet, af hvilka först beräknas tre procent ränta å det efter hvarje inbetalning återstående kapital samt det öfriga utgör afbetalning derå.
Denna hemställan, som blifvit af Preste-Ståndet bifallen, med de tillägg i afseende pä vilkoren, som i Friherre af Ugglas’ reservation, sid. 78, finnas föreslagna, har af Bonde-Ståndet blifvit ogillad, men af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet till Utskottet återremitterad.
Uti berörda reservation hade Friherre af Ugglas på de skäl, som blifvit utvecklith. lill R.
Prat. 1862 & 1863. 4 Samt. 1 Afd. 3 Band. 14 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial N:o 168. lade i hans vid nästföregående punkt här ofvan omförmälda reservation, gjort enahanda hemställan, som der förekommer, dels angående den årliga trafikinkomstens användande till liqviderande af ränta och amortering utaf lånesumman samt aktie— egarnes frikallelse från skyldighet att, för sådant ändamål, utöfver det inbetalda lånebeloppet vidkännas någon utgift, dels rörande Riksgälds-kontorets rätt att utse en ledamot i den blifvande bolugs-direktionen.
Såvidt af de Utskottet tillhandakonoria diskussionsprotokoil kunnat inhemtas, har denna punkt blifvit återremitterad, hufvudsakligen i samma ändamål, som föranledt återremissen af 31:sta punkten, eller på det att Utskottet måtte komma i tillfälle att föreslå så beskaffade föreskrifter, hvarigenom det för arbetets utförande bildade bolag befriades från åliggandet att för lånesumman ställa sådan borgen, som af Fullmägtige i Riksgälds-koutoret kunde godkännas.
Härförutan hafva några talare förordat bifall till Herr Nordenfelts reservation, i hvilken reservanten sökt ådagalägga att, i stället för den föreslagna kanaliseringen af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn, emellan dessa punkter borde anläggas en jernväg, för hvars tillvägabringande det skulle vara tillräckligt att anvisa ett lån af högst 700,000 R:dr R:mt, på de vilkor, som för lån till bibanor vid denna riksdag blifvit stadgade.
Beträffande nu frågan, huruvida en jernväg emellan sjön Rengen och Linköpings hamn skulle kunna uppfylla ortens behof af förbättring i sina kommunikationsanstalter samt i någon väsendtllgare mån motsvara det med en kanalanläggning mellan dessa båda punkter afsedda ändamål, så har, under diskussionen såväl inom Borgare-Ståndet, som inom Utskottet, den upplysning blifvit lemnad, att ortens innevånare, i fråga om valet emellan en kanal och en jernväg från sjön Rengen till Linköpings hamn, allmänneligen uttalat den åsigt, att endast genom en oafbruten vattenkommunikation emellan dessa punkter såväl ortens behof, som det allmännas gagn kunde anses blifva behörigen tillgodosedda.
Sedan båtledeu genom sjöarne Åsunden, Jernlunden samt Öfre och Nedre Rengen blifvit fullbordad, hade nemligen, såsom en naturlig följd deraf, uppstått fråga om båtledens sammanbindande med sjön Roxen, hvarigenom från det inre af landet vunnes en oafbruten vattenväg genom Göta och Trollhätte kanaler såväl till Östersjön som till Nordsjön.
I betraktande af den större anläggningskostnaden för en kanal väcktes samtidigt fråga att, i stället, bygga en jernväg från Rengen till Linköping.
För sådant ändamål verkställdes nödiga undersökningar och upprättades derpå grundade kostnadsförslag, utvisande att anläggandet af en jernväg af 3,5 fots spårvidd, beräknad för lokomotiv, skulle komma att kosta något mera än 360,000 R:dr.
Inbjudning egde derefter rum i afseende å aktieteckning för en sådan jernväg; men denna inbjudning ledde icke till målet, enär en ganska ringa teckningssumrma kunde till vägabringas.
Under sådana förhållanden och då man från alla håll fortfarande yrkade' en kanal, måste man återgå till det gamla förslaget derom.
I sådant ändamål gjordes en ny inbjudning till aktieteckning, hvilken inom kort ledde till det resultat, att ett bolag bildades för kanaliseringens utförande, under förutsättning att statsbidrag dertill kunde erhållas.
Dm 7 Juli. het för sådana Tidningar, sorn anses lånda till allman upplysning.
I anledning af gjorda anmärkningar vid Stats-Utskoltets
Betänkande af den 22 sistlidnft April , angående Herr von Törnes förslag om Postfrihet för sådana Tidningar, som anses lända till allmän upplysning, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat detta ärende , tillika med de dervid gjorda anmärkningar, till Stats* Utskottet återremittera.
Uti dessa anmärkningar yrkas, att en allmän Postfrihet måtte förunnas åt ej mindre Literaira och Stats-Oeconomiska Dagblad och Journaler, än alla både Svenska och Norrska Tidningar, som nu utgifvas eller framdeles komma att utgifvas , af hvad namn och beskaffenhet de vara må.
Stats-Utskottet får härvid tillkännagifva , att Stats-Utskottets
Betänkande i detta ämne redan blifvit af 3:ne utaf de Respectiva Riks-Stånden bifallet, nemligen af Högvördiga Prest-Ståndet den 15 sistlidne Juni, af Vällofl. Borgare-Stån* det den 27 nästlidne April och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 5 sistl.
Ständers eget förklarande vid 1809 och 1810 årens Riksdag, uti deras underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 14 Mars 18x0, deruti Riksens Höglofl.
Ständer yttrat , att Riksens Ständer ansett nyttigt, om Postfrihet ihädanefter beviljades, ej allenast - Den 7 Juli.
Jenasi för Post- och Inrikes-Tidningar , såsom dittills varit vanligt, ytan äfven för andra Dagblad, som då eller framdeles med vederbörligt tillstånd utgåfvos, och af Cantzli-Styrelsen , hvilken de.tta borde tillhöra , pröfvades vara af den beskaffenhet , att de leda till det med Tryckfriheten åsyftade ändamål:
Litteraturens tillväxt och allmänna upplysningens befordran.
Hvilket Stats-XJtskottet, till svar å de hos Höglofl, Ridd* pch Adeln gjorda anmärkningar, får vördsammeligen meddela.
Stockholm den 3 Juli 4815.
På Höglofl, Riddersk, ®ch Adr Ledamöters Vägnar Carl de Geer.
På Vallöf!. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carf Dr- Landberg, På Högv.
Prest-Stån* dets Ledamöters vägnar Gustaf Murray, På Hederv.
BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson, C. Tunelius, Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad. den 7 Juli, Jdögvörd.
Prest-Siåndet den 7 Vallöf!. Borgare-Ståndet den 10 __ Hederv, Bonde-Ståndet den 7 Riksens Höglofl, Ständers Stats - Utskotts Betänkande öfver Herr Kyrkoherden - Den 7 Juli. 0°3 herden Luitemaris Memorial om tillanslag för Kongl. Bibliotheket.
Genom Protöcolls-Utdrag af den 16 sisth, Waj har Högv.
Prest - Ståndet remitterat till Stats - Utskottets åtgärd ett Memorial af Herr Kyrkoherden G.
Lutteman, hvaruti, under framställning af den nytta och värde offentliga Boksamlingar äga i en Hufvudstad, samt huru ofullkomligt likväl den inrättning af denna egenskap, sorn finnes i Stockholm , kan uppfylla ändamålet, enär den till böckers inköp och bindning samt extra behof anslagna summa blott utgör 1000 R:dr Banco , Herr Kyrkoherden, uppå dessa jemte flera anförda skäl föreslår, om icke till det Kongl.
Bibliothekets riktande med utländska Vesrk i Vetenskaperna och i synnerhet i Svenska Historien, Geographien och Statistiken, äfvensom i Nordens äldré Historia, en årlig summa af åtmindstone 1000 R:dr Banco måtte anordnas, oberäknadt de härtill förut på femte hufvud titeln anslagna medel af lika belopp.
Denna Herr Kyrkoherden Uuttemans Motion finner Utskottet nogsamt vittna om Herr Kyrkoherdens nitfulla omtanka för Vetenskapernas framsteg och befordran.
Men Utskottet är ej i tillfälle att med någon säkerhet bfedömtna ifrågavarande behof och tror, att Kongl-. Maj:t, på Hvars pröfning sådant dessutom synes ankomma, om så nödigt finnes, lärer täckan härtill utse medel, hvartill Kongl. Maj-.t icke- saknar tillgång, hvadan Utskottet anser sig ej bora något särskildt anslag tillstyrka.
Hvilket vördsamt öfver - Den 7 Juli, ibfv.erlemnas till Riksens Höglofl.
Ständers be. pröfvande, Stockholm den 30 Juni 1815#
Riddersk, På Högvörd.
Prest, peli Ad.
Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vagnar Carl 4e Geer.
På Hederv Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fr.
Jon Jonsson, C. Tunelius, Pppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad. den 7 Juli,' Högvörd, Prest-Ståndet den 7 — Vällofl.
Borgare-Ståndet den io _ Hederv, Bonde-Ståndet den 7 — Vördsamt Memorial!
Genom Protocolls Utdrag för den 3 nasti.
Juni hafva Höglofl.
Prest-Ståndet till förnyad handläggiiing återremitterat Allmänna Besvär*- och Oe« Conomie-XJtskottets den 34 Maj afgifna Betänkande , angående upphandlingar för Kongl. Majus och Kronans räkning 5 hv. luis Höglofl.
Ridderskapet och Adeln,af Herr Öfv te-Jdeute stanten Friherre J.
Lagerbjelke, anmärkningar blifvit gjorde? ord ifrån ord så lydande; "PO Den 7 Juli. 9°5 ”1:0
Dä tid en så medgifver blifver det onekeligen af mycken nytta, att upphandlings auctioner tidigt före leverantsernas fullgörande anställa», så väl i afseende pä en större concurrence som äfven nödigt rådrum för Speculanter att anskaffa en vara; men lika visst är det , att vid inträffande särskilda händelser, en sådan anstalt icke blifver mojlig, då ögonblickens behof påkalla en skyndsammare anskaffning , enär tiligangarne ej alltid medgifva förråder af alla erforderliga persedlar, och . äfven vissa af dem äro så beskaffade att de hvarken kunna vara i förråd att tillgå, emedan deras förvarande blifver svårt, och sådana varor genom en längre liggningstid försämras eller taga skada; således måste undantag i sådana fall aga rum , och åtgärderna böra då beio af de administrerande , sora äro för sina göromål ansvariga, utan att en slik ovilkorlig föreskrift lämpeligen bör finnas uti en så beskaffad reglementarisk författning. a:o
Det föreslagna sättet, att anbud jemväl wåge inlemna», är visserligen godt, och har äfven på flera ställen hittills blifvit följdt, men det synes ej vara enligt med en rigtig princip, att den, som inkommer med försegladt anbud, tillika .skall bifoga vederhäftig borgen; ett besvär, som ej rätteligen bor kunna åläggas
,r dels i anseende till ovissheten om anbudet antages, dels ock, att i fall denna person får leverera, Contracterna, åtmindstone på de ställen , dér jag kunnat inhämta närmare kännedom härom, blifva så stälde , att
Deverentören förbindes till 6 proCents vite af den för bristen uti dess leverants belöpande betalning - go6 Den "j Juli. talning och att dessutom ersätta den drygare kostnad , som genom ny upphandling af varan förorsakas; och längre synes man ej kunna komma, ty en person bör ej lagligen kunna förpligtas ställa borgen för en persedel , som ännu ej tillhör Kronan, och hvilken ej är betald , och jag inser ej eller orsaken, hvarföre olika skall förhållas ined den, som inlernnar försegladt anbud, och den som på auctionsdagen gör inrop.
Att införa särskildta anbud uti Auctions-Protocollet verkar mera oreda, än gagn; ty Auctions-Protocollet är till rättelse och säkerhet för dem, som personligen infinna sig, men icke så egentligen för den på annat sätt bjudande; således bör efter vanligheten tillgå , att , sedan auction är slutad, alia förseglade anbud på en gång öppnas, och deras innehåll uti ett särskildt Protocoll intages, hvilket ock är det rätta; men att, till exempel, från ett Styrelseverk tili orterna afsända Auctions Protocoller blifver både utan nytta och ändamål, ty pröfningsrätten, i afseende på antagandet af, anbud eller inrop, mäste nödvändigt skola bero af det Verk, som äger hufvudbefattningen med dylika ämnen.
På det ställe, der jag har äran vara Ledamot, tillgår så, att vederbörande i landsorterna med omgående post insända, så väl AuctionsProtocoll, som ingifnä anbud, och sedan allt hunnit granskas, erhålla Vederbörande genast underrättelse om hvad sorn blifvit antaget.
Den omständighet, att den som gjort lägsta anbud eller inrop bör äga företräde är ganska riktig, och följes jemväl, men jag får härvid den äran nämna, Ven 7 Juli. 907 na, att om till exempel en vara blifvit erbjuden i orten att levereras för högre pris, än hvartill den kunnat härstädes erhallas, afseende likväl bör göras på kostnaden af ert sadan varas transport till förhruknings-ortenr, och om transporten finnes jemte det-här erbjudna priset ,, gå öfver hvad i orten blifvit bjudet, synes det väl Vara med mesta förmån för Kronan förenadt , a-tt då hålla sig till den i orten varande EeveT. räntor*
För öfrigt synes mig, att i detta afseende ett bestämdt stadgande icke bör gifvas, då det möjeligen kan- hända , när concurrencfen är liten, att äfven det lägsta bud på en vara vid en auction vida kan öfverstiga de gångbara priserna i allmänhet. 3:0
Det förslag Utskottet gjort , att en leverantör skall aflemna sin vara på förbrukningsorten, är val vid första påseendet godt och nyttigt ; men häremot förekomma flera omständigheter.
Erfarenheten har mer än tillräckeligen visat, att hvad Flottorna angår, icke några, åtmindstone ganska få , och det sällan , hafva härstädes åtagit sig att i orterna eller vid stationerna leverera varor, och om detta skulle utgöra ett nödvändigt vilkor, måste följden deraf onekeligen icke blifva annan, än att concurrencen blifver mindre, och skall sluteligen alldeles upphöra, hvaraf åter befaras den skada och olägenhet , att priserna antingen genom sammansättningar, eller ock andra omständigheter, uppStegras, till stöd för hvilken tanka jag tror mig endast behöfva nämna, att vissa articlar, uti särskilda förbruknings-orter ej finnas , utan måste från go8 Den 7 Jiili. fran annat hall anskaffas; såsom till exempeL skenpsankare och canoner, hvilka af Leverantören hittills aldrig blifvit på deras kostnad till orterna transporterade.
Dessutom finnas åtskilliga andra varor, såsom kläder, buldan, och i synnerhet bultjern , hvi-lket sednare årligen måste vara af d,en bättre sort jern , sorn här är att tillgå , såsom af yttersta vigt , att användas till Kronans.'fartyg , emedan bultjern af sämre malmsorter, sorn i orterna finnas, är alltid skördt och ej sällan- springer, hvaraf de storsta förluster kunna tima.
Flottorna alltid kunna verkställas för bättre pris, då Kronan har sina egna lastfartyg, hvilka i alla fall behöfvas till transporten af eke- och furu-virke, och som tillika medföra deri stora nyttan, att de i fredlig tid äro en oundgängelig exercice för en del af Kronans manskap. 4:0
Det kan visserligen icke så egentligen skada, att alla persedlar, som erfordras, till antal och beskaffenhet uti en Auctionskungörelse utsättas; men i afseende på upphandlingen för Flottan skulle detta vid flera tillfällen icke utan synnerlig olägenhet och tidspillan kunna låta sig göra , ty för den fordras en mängd särskilda persedlar och materialier af mångfaldiga slag, och jag inser ej heller nyttan af ett sådant in* förande, enär vederbörande så väl härstädes som i landsorterna äga tillfälle att i vederbörande Contoir före Auctionen göra sig underrättade om ej mindre tiden för en leverants än persed* larnes
Den 7 Juli. 909 larnes antal , hvilkas beskaffenhet är dessutom uti ett till Allmänhetens efterrättelse särskildt tryckt
Jag anser det Icke väl passande alt Riksens
Ständer föreslå några föreskrifter för sättet att upphandla Kongl. Maj:ts och Kronans behof.
Vederbörande böra i den delen äga lika fria händer, sorn hvar enskild man; ty ofta vinnes Kronans förmån bättre utan än med auction.
Aro de icke af egen drift angelägna att bevaka Kronans rätt, ännu mindre kunna då dylika föreskrifter som dessa verka dertill.
Af Herr Prosten Doctor Stenhammar:
Utan. att vilja lägga hinder i vägen för antagandet af ifrågavarande Betänkande , i. fall Högvördiga Ståndet dertill skulle finna skälig anledning, utber jag mig blott till Protokollet få yttra den önskan , att uffphandlings-methoden icke alltför mycket mätte försvåras, emedan jag deraf befarar, hvad under nästförflutna år jag finner, till en stor olycka för Riket och den inhemska productionen, hafva tilldragit sig.
Statens allmänna behof ingen ting inom egen gräns; allt införskrifves Utifrån , och följden deraf blir, att RörelseCapitalet försvinner ur landet; att Jordbrukaren saknar
Den 7 Juli. saknar all uppmuntran och att Leverantören ännu mera efter godtycko bestämmer sina priser, och undandrag r sig ali controll.
Att dä det i Herr Prostens tanka icke kan vara Riksens Ständer betaget att hos Kongl. Maj:t i underdånighet .föreslå nödiga försigtighetsmått vid en upphandling , som sker för Statens medel och hvarvid , i brist af nödig controll, hvarjehanda underslef och försök till ocker på Kronans bekostnad icke torde vara utan exempel, ansåg Herr Prosten för sin del, hvad Utskottet föreslagit välgrundadt, nemligen: att i alla de fall, då en större skyndsamhet är nödvändig , upphandlingen sker genom anställande offentliga auctionér, hvarjemte Herr Prosten yttrat den önskan att sådane skedde a. mindre partier, då ett större antal af concurrenter kunde bereda lindring i priset Af Herr Prosten Thyselius:
Att upphandlingarna, så vidt möjligt är, matte ske inom Riket, på de af Herr Doctor Stenhammar derföre anförda skäl.
Innan Utskottet går att besvara ofvanstående anmärkningar, har Utskottet trott sig böra nämna, att förnämsta syftemålet för de uti dess Betänkande stadgade grunder varit, att , vid upphandlingar för Kongl. Majits och Kronans räkning', så mycket som möjligt, befordra ej mindre Kongl. Majus och Kronans, än Leverantörens ömsesidiga fördelar ; men då dessa fördelar möjligtvis ej alltid skulle behörigen iakttagas, om upp* bsndiingarne af Kongl. Majus och Kronans förnödenheter öfverlemnades åt vissa Ciorporatio ners - Den 7 Juli. gil ners arbitraira förhållanden, har Utskottet ansett sig, genom de föreslagna reglementariska föreskrifterna, lämpligast kunna åstadkomma den ömsesidiga trygghet, hvarigenom både concurrencen ökas och Kronans ratt kommer att hvila pa en säkrare grundval.
Majit borde äga att efter omständigheterna i Nåder förordna; härigenom liar Utskottet ej lagt band på den frihet, som vid oförutsedda händelser bor äga rum, utan endast genom generella reglor velat utstaka sådana gränsor som äro lika nödvändiga för ordning sorn för controll.
Det är ur denna synpunkt som Utskottet skulle önska, att dess Betänkande blef betraktadt, och det är med förutsättande deraf, som Utskottet, till svar å de remitterade anmärkningarna, får afgifva följande förklaring: