Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(Götheborgs Navigations-skola.) Till Kongl. Maj:ts och Rikets höglofl.
Kommerse-kollegium.
Uti skrifvelse af den 21 denna månad har Kongl.
Kommerse-kollegium, med bifogande af transsumt af Rikets Ständers Revisorers den 14 Oktober innevarande år afgifna underdåniga berättelse öfver verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, enligt hvilken det blifvit anmärkt, att uti den vid räkenskaperna för härvarande Navigationsskola fogade inventarieförteckning funnos, såsom förslitne och oduglige, afförde åtskilliga förtecknade effekter, utan att något värde å dem blifvit utsatt, anmodat Direktionen för skolan att öfver berörde anmärkning till Kongl. Kollegium med utlåtande inkomma ; och får Direktionen alltså, med anledning häraf, vördsamt meddela, att afföring i inventarieförteckningen öfver skolans effekter till något värdebelopp af sådane persedlar, som befunnits förslitne och oduglige samt sålunda åtminstone för skolans bruk och behof utan allt värde, grundar sig på det allt hittills följda samt jemväl af vederbörande Revisorer godkända eller åtminstone utan anmärkning lemnade sätt för inventarieförteckningens uppgörande och värdebeloppets bestämmande, hvilket sätt ej heller torde medföra någon förlust för skolan, enär förteckningen likväl upptager ifrågavarande persedlar (ehuru utan åsatt värde) och sålunda utvisar, att de i allt fall finnas i behåll samt fortfarande vårdas i afvaktan på föreskrift rörande deras disposition eller realiseriug.
Direktionen, som, för sin del, anser det sålunda hittills härutinnan följda systemet det rätta, torde få utbedja sig Kongl.
Kollegii benägna föreskrift, huruvida samma — 304 — system vid uppgörandet af innevarande års inventarieförteckning får följas eller om sådan ändring, som Herrar Revisorers anmärkning synes antyda, hädanefter bör iakttagas.
Götheborg den 29 November 1862.
JAMES DICKSON. CARL O. KJELLBERG. TH. W. TRANCHELL. CARL WESTERBERG. Carl Fr.
.H3JJL0M OAASi AOflATé T A (Gefle Navigations-skola.) Till Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium.
Kollegii skrifvelse af den 21 innevarande månad, får undertecknade Direktion härigenom äran intyga, att de under år 1860 vid härvarande Navigations-skola afskrifna smärre inventariepersedlar alla voro, efter nära 20-årigt begagnande, dels totalt förstörde och dels så förslitne, att något värde icke gerna kunde dem vidare åsättas; och till ytterligare bekräftelse härpå åtföljer härjemte ett af tvenne Magistratsledamöter utfärdadt intyg.
Gefle den 29 November 1862.
- På Direktionens för härvarande Navigations-skola vägnar: W.
ELFBRINK. (Bilaga.)
Enligt uppdrag af resp.
Direktionen för härvarande Navigations-skola, hafva undertecknade besigtigat diverse inventariepersedlar, hvilka under år 1860 blifvit i dess räkenskaper afförda, bestående af följande:
Ett ställ geometriska kroppar af papp, En skrufmejsel, En trekantig fil, En vrickborr, Sex borrjern, En thermometer, En skriftafla af porslin, Nautical-almanackor för åren 1841, 1842, 1845 och 1850, Tvenne bläckhorn, Ett par gardiner med tillbehör, Tre stycken rullgardiner, En eldgaffel, En handsvabel, Trenne större ritbräden; — 305 — Och ^ som dessa effekter, hvilka, enligt uppgift, lära till en del varit begagnade omkring 20 år, alla äro af så högst dålig beskaffenhet, att, om de å auktion skulle försäljas, vi betvifla att de icke ens lemnade betäckning för omkostnaderna, så anse vi dem derföre icke böra upptagas till något värde; hvilket vi härmed få intyga.
Gefle den 28 November 1862. E. Gust.
Sandström, Rådman.
(Wisby Navigations-skola.) Till Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium.
Sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium, — i anledning af genom nådig remiss meddeladt transsumt af Rikets Ständers Revisorers den 14 sistlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse, om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, så lydande: »Uti de vid räkenskaperna för Navigations-skolorna i Stockholm, Götheborg, »Gefle, Wisby och Hernösand fogade inventarieförteckningar finnas, såsom för»slitne och oduglige, afförde åtskilliga förtecknade effekter; men, då flera af »dessa effekter skäligen ej kunna, så framt sådant ej behörigen styrkes, an»tagas vara utan allt värde, har detta förfaringssätt fästat Revisorernes upp»märksamhet», uti skrifvelse af den 21 nästlidne November anmodat Direktionen, att med utlåtande öfver hvad sålunda uti omförmälda revisionsberättelse anmärkt blifvit till Kongl. Kollegium skyndsamligen inkomma; så får Direktionen, i hvad det rörer härvarande Navigations-skola, vördsamt förklara, att de uti den afgifna inventarieförteckningen för år 1860 afförde effekter befunnos, vid den uti Maj månad år 1861 behörigen verkställda inventering, förslitne och oduglige, hvadan de uti den då ingifna inventarieförteckningen affördes, och hvars riktighet på föreskrifvet sätt utaf
Direktionen attesterades; skolandes, så vidt möjligt är, ifrågavarande afförda effekter blifva genom
Direktionens föranstaltande försålda och medlen derför uti kommande räkenskaper redovisas.
Wisby den 5 December 1862.
På Navigations-skole-direktionens vägnar: GUST. MEUKOW, v. Ordförande.
Nicolaus Törnqvist L. P. Engström., Rådman. 39 — 306 — (Hernösands Navigations-skola.)
Kommerse-kollegiuin.
Uti skrifvelse af den 21 sistlidne November har Kongl. Kollegium förständigat
Direktionen för härvarande Navigations-skola, att inkomma med utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer under den 14 Oktober 1862 gjorda anmärkningar vid Hernösands Navigations-skolas räkenskaper för år 1860; och får, till åtlydnad häraf, Direktionen i ödmjukhet anföra följande:
Hvad angår den i § 3 framställda anmärkningen, kan
Direktionen endast afgifva den förklaring, att de effekter, hvilka blifvit i räkenskaperna afförda och hvarå förteckning härhos bifogas, vid af tvenne Direktionens ledamöter i enlighet med Kongl, reglementet verkställd inventering befunnits genom bruk förslitne och oduglige samt af intet värde, hvarföre de ock, med Direktionens bifall, i räkenskaperna afförts.
Beträffande den i § 4 gjorda anmärkningen, att värdet af skolans från år 1859 ingångne inventarier upptagits till endast 3,851 R:dr 6 öre, i stället för 3,875 R:dr 6 öre, får
Direktionen i ödmjukhet upplysa, att genom räkenskapsförarens vid här ifrågavarande tid inträffade sjuklighet den anmärkta felaktigheten i hans räkenskaper egt rum, hvarför Direktionen får äran aflemna en ny och riktigt utförd räkning, hvarvid
Direktionen tillika torde böra anmärka, att
Direktionen utaf här befintliga räkenskaper funnit, att inventarier under år 1860 ej inköpts för mera än 14 R:dr 75 öre, hvadan behållningen vid detta års slut således rätteligen utgör allenast 3,889 R:dr 81 öre.
Slutligen får Direktionen äran andraga, att som behållningen från föregående året i 1861 års räkning oriktigtvis blifvit upptagen till 3,889 R:dr 6 öre, i stället för 3,889 R:dr 81 öre, Direktionen får i ödmjukhet härhos insända en ny af tillförordnade ordinarie läraren uppgjord räkning.
Hernösand den 6 December 1862.
J. af NORDIN.
JON SJÖDIN.
P. S. HUSS. F. J. HALÉN.
Förteckning öfver kasserade inventarier vid Hernösands Navigations-skola: 1848. 4 stycken blecklampetter till rittaflorna 1: 50.
2 » sämre linialer af furu — 50. 1849.
En dammborste 1: 60. 1850.
En ställning till kronometern 1: 50.
1855. 2 stycken spottlådor af träd 1: 88.
En vattenhemtare af jernbleck 2: — 1856.
En sopskyffel af jernbleck — 50.
En dammborste - 1: 50.
En handborste 1: — Hernösand den 5 December 1862.
C. F. Lundqvist. t. f. ordinarie lärare. 307 Chefens för Statens jernvägs byggnader underdåniga utlåtande, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid de öfver nämnde jern vägsbyggnader upprättade räkenskaper.
Underdå nigst e Memorial.
Till följd af Eders Kongl. Maj:ts genom Chefen för Kongl. Civil-departementet mig meddelade nådiga befallning, att inkomma med underdånigt utlåtande, rörande de af Rikets Ständers Revisorer vid några uti 1860 års jernvägsräkenskaper upptagne utgiftsposter gjorda anmärkningar, får jag i underdånighet anföra:
Uti § 1 af det mig meddelade transsumt af revisionsberättelsen, som härhos återgår, hafva Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet vid den beredvillighet, hvarmed invånarne i de trakter, som företrädesvis kunna vänta fördelar af jernvägsanläggningarne, på sednare tider erbjudit sig att, kostnadsfritt för Staten, till desamma upplåta erforderligt jordområde, hvarföre Rikets Ständers Revisorer förmoda, att, isynnerhet der flera alternativa rigtningar förslagsvis blifvit uppställda, kostnaderna för jordersättningar böra kunna, åtminstone till största delen, statsverket besparas, om invånarne i sådana orter få tillfälle att före liniens bestämmande sig deröfver yttra.
Ehuru ingen förklaring af mig i anledning häraf synes erforderlig, tillåter jag mig dock i underdånighet dervid erinra, ätt, om också ersättning för det behöfliga jordområdet utgör en afsevärd del af kostnaden för jernvägsanläggniugarne, densamma dock i allmänhet i vårt land icke är så betydlig, att det bör utöfva något väsendtligt inflytande på beslutet om rigtningen af Statens stambanor, för hvars bestämmande det allmänna industriela och politiska, fosterlandets gagn i sin helhet omfattande ändamålet måste vara hufvudsakliga rättesnöret, i jemförelse hvarmed de små lokala intressen, sora oftast ligga till grund för erbjuden kostnadsfri upplåtelse af jord, förtjena föga afseende.
Så önskvärd hvarje ändamålsenlig minskning uti de stora omkostnaderna för Statens jernvägsbyggnader än är, och så lämplig jag erkänner en förfrågan vara till vederbörande jordegare och kommuner, före eller efter beslutet om en jernvägsanläggning, huruvida de äro benägne att utan ersättning afstå jordområde, eller att bidraga till lösen derför och äfven till kostnaden för anläggning af stationer i deras grannskap, så anser jag dock i underdånighet, att frågan om en för öfrigt välberäknad jernvägsanläggning icke kan bero af vederbörandes bifall eller afslag till en dylik förfrågan i andra fall, än då 2:ne alternativa förslager förekomma, emellan hvilka företrädet icke kan bestämmas på grund af andra och vigtigare skäl.
Uti § 2 hafva Rikets Ständers Revisorer anmärkt, att under rubriken af »Diverse utgifter» sådana poster blifvit afförde, som kunnat och bort afföras på andra — 308 — bestämda konti, hvarvid jag underdånigst får erkänna att, ehuru jag i möjligaste måtto sökt öfvervaka det vidlyftiga och spridda räkenskapsverket vid jernvägsbyggnaderna och sökt tillhålla mina underordnade att noga tillse alla utgifters behöriga litterering, förbiseenden likväl möjligen kunnat ega rum, ehuru, såsom jag hoppas, blott i mindre väsendtliga fall, hvilka för framtiden genom förnyade noggranna föreskrifter skola så vidt möjligt undvikas. Stockholm den 12 December 1862. N. ERICSON. Kongl.
Fångvårds-styrelsens underdåniga utlåtande, i fråga om en af Rikets Ständers Revisorer år 1863 gjord anmälan.
Uti den till Eders Kongl. Maj:t af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer den 14 nästlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, har blifvit anmäldt, att Revisorerne vid granskningen af de särskilda fängelsernas räkenskaper erfarit, hurusom under revisionsåret för fångarnes- behof böcker af olika innehåll och beskaffenhet blifvit för åtskilliga fängelser anskaffade, såsom exempel hvarå anförts, att vid straff- och arbetsfängelset på Norrmalm blifvit inköpte: »Berlins läsebok i naturläran» och »Svenska Folkets Sagohäfder», samt vid Landskrona straff-fängelse: »Skarstedts kyrkohistoria», »Sockenbibliotek för år 1860», »Genoveva», «Efemeriderna» in. fl., hvarjemte Revisorerne yttrat, att, ehuru de för sin del gerna erkände det gagneliga deri, att de i fängelserna intagna personer, när sådant ske kunde, bibringades kunskaper och syssslsattes med läsning af nyttiga skrifter, företrädesvis likväl sådane, som vore af religiöst innehåll, Revisorerne dock ansågo det vara angeläget att, vid valet af böcker åt fångarna, varsamhet och god urskiljning iakttages, hvarföre Revisorerne, utan att på något sätt vilja förringa värdet af de omförmälda litterära arbetena, hemställt, det sådan föreskrift måtte meddelas, att inom fängelserna icke må utdelas andra böcker eller skrifter, än sådane, hvilka Fångvårdsstyrelsen eller annan vederbörande, efter föregången undersökning, pröfvat vara för det dermed afsedda ändamål lämpliga och passande.
I anledning häraf har Eders Kongl. Ma:jt, genom nådig remiss den 14 innevarande månad, täckts infordra Fångvårds-styrelsens underdåniga utlåtande; till fullgörande hvaraf Styrelsen får, med återställande af remisshandlingarne, underdånigst anföra följande:
Då lämpligheten deraf att låta tångarne understundom sysselsätta sig med läsning af goda böcker, jemväl af annat, än uteslutande religiöst innehåll, synes vara i hufvudsaken erkänd af Rikets Ständers Revisorer, anser Styrelsen sig, i fråga härom, endast böra fästa Eders Kongl.
Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå att, sedan Sty - — 309 — reisen uti memorial den 1 November 1859, med förslag till stat för fångvården under det påföljande året, i underdånighet anmält, hurusom Styrelsen trott det vara nyttigt och med fångenskapens ändamål förenligt, att bereda fångarne ett af dem i allmänhet med begärlighet omfattadt tillfälle, att på lediga stunder sysselsätta sig med läsning äfven af andra böcker, än i religionen, samt att Styrelsen derföre vid de större straffoch arbfitsfängelserna, med användande af en del af de vid dessa fängelser bildade bespariugskassor, låtit anskaffa mindre boksamlingar af valdt innehåll, för att af Predikanterne handhafvas och efter deras bepröfvande till begagnande af fångarne utlemnas, Eders Kongl. Maj:t behagat, uppå Styrelsens tillika gjorda underdåniga hemställan, uti 1860 års stat för fångvården i nåder anvisa medel till inköp af dylika böcker för cellfängelserna; hvarjemte, i fråga om den i detta ämne vunna erfarenhet, Styrelsen får för öfrigt underdånigst åberopa hvad Styrelsen uti berättelsen om fångvården för år 1860 derom yttrat, eller att
Fångpredikanterne allmänt uttalat sin tillfredsställelse öfver åtgärden att anskaffa ifrågavarande böcker, samt vitsordat de välgörande verkniugarne deraf i afseende på fångarnes moraliska förbättring.
Hvad åter angår valet af de böcker, som blifvit för fängelserna inköpte, så får Styrelsen i underdånighet upplysa, att detta i allmänhet blifvit af Styrelsen bestämdt, efter samråd med Predikanterne vid härvarande straff- och arbets- samt cellfängelser, men att Styrelsen, beträffande några af de större straff- och arbetsfängelserna, öfverlemnat åt dessa fängelsers
Direktörer och Predikanter att gemensamt utse böckerna, för att kunna lämpa inköpen efter de belopp, som derföre finge användas, äfvensom att Styrelsen vid valet af böcker utgått från den grundsats, att, förutom uteslutande religiösa arbeten, hufvudsakligen endast sådane borde anskaffas, som antingen vore af företrädesvis moralisk syftning, eller utgjordes af populära arbeten i historia och naturkunnighet, eller ock blifvit författade med särskildt afseende på den mindre bildade klassen.
Af hvad Styrelsen nu i underdånighet upplyst, värdes Eders Kongl. Maj:t i nåder inhemta, att uti ifrågavarande hänseende redan blifvit iakttaget, hvad Revisorernes underdåniga framställning åsyftar; och' torde derföre någon åtgärd i anledning af samma framställning icke vara af behofvet påkallad.
J. öfrigt anser Styrelsen sig böra i underdånighet anmäla, att vid granskning af 1861 års räkenskap för straff-fängelset i Landskrona anmärkning blifvit af Revisionen hos Styrelsen gjord och är på Styrelsens pröfning beroende, i afseende på åtskilliga böcker, som skola blifvit utan Styrelsens begifvande för fängelsets räkning inköpte.
Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aliernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: R.
TII.
CEDERSCHIÖLD. E. A F. LINDENCRONA.
O. O. Afzelius. — 310 — Stuteri-öfverst yrelsens underdåniga utlåtande öfver de i 1862 års revisionsberättelse förekommande anmärkningar vid Stuteriernas räkenskaper.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts genom nådig remiss af den 24 Oktober sistlidet år Stuteri-öfverstyrelsen meddelade befallning, att inkomma med utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt vid Ottenby, Flyinge och Strömsholms Stuteriers räkenskaper för år 1860, får, med öfverlemnande af vederbörande redogörares afgifna förklaringar, Stuteri-öfverstyrelsen i underdånighet anföra, att, beträffande det vid Ottenby Stuteri anmärkta förhållande, att till Handlanden C. A. Widerström utbetalts 22 R:dr 78 öre ränta på återstående belopp för varor, Stuteriet, som förnämligast underhålles af kungsgårdens egna afkastning, måste, för försäljningen af sina produkter, likasom för inköp af förnödenheter, välja den tid, då sådant med största fördel kan ske; och då derigenom måste hända, att kontant liqvid ej alltid kan presteras, har man funnit fördelaktigare för Stuteriet att erlägga ränta än procent å 50 öre på tunna, som vid spanmålshandel på tid der i orten vanligtvis beräknas.
Hvad åter angår den i Stuteriets räkenskaper icke uppdebiterade post, 202 R:dr, har Stuteri-chefen förklarat, att denna felaktighet, föranledd af dåvarande räkenskapsförarens försummelse att anteckna ifrågavarande till Stuteriet oriktigt insända belopp, jemväl sedermera, efter dennes död, vid hufvudbokens uppgörande blifvit af Stuteri-chefen förbisedd.
Att sådant skett oafsigtligt ådagalägges för öfrigt deraf, att bemälde
Chef vid beloppets inhändigande genast derom underrättat Stuteri-öfverstyrelsen samt afgifvit qvitto, på grund hvaraf han äfven i Stuteri-öfverstyrelsens räkenskaper derför behörigen debiterats.
Vid Flyinge räkenskaper har blifvit anmärkt, att en Kronofjerdingsman fått ersättning för biträde vid höleverering, med beräkning af skjuts för resa fram och åter mellan Fjerdingsmannens hemvist och Flyinge, under sju förrättningsdagar, utan att visadt vore, det höleverans under så många dagar egt rum, äfvensom bemälte kronobetjent erhållit ersättning för dylikt biträde vid foderleverering under nio dagar.
Då bergningen ä större delen af Stuteriets outarrenderade ängar måste ske medelst entreprenad, som utbjudes å auktion i 47 smärre lotter, och då ofta inträffar, att hvar och en af dessa öfvertages af särskilda personel-, hvilka hvar för sig i mån af arbetets fortgång utgöra sina leveranser, har man ansett ett kronoombuds närvaro behöflig för att förekomma de tvistigheter, som med så många personer kunna uppstå angående den levererade varans vigt och beskaffenhet.
Omöjligheten att på förhand bestämma tiden för ett höbergningsarbete angifven orsaken dertill, att kronobetjenten måste påkallas för hvarje dag särskildt, allteftersom entreprenörerne anmäla sig att få verkställa leveranserna, och att tillhopa 16 dagar dertill åtgått, synes ej erfordra särskildt intyg, vid de betydliga qvantiteter, hvarom här är fråga. — 311 — I Strömsholms räkenskaper har bland diverse utgifter blifvit alfördt ett belopp af 13
Ii:dr 50 öre för lemnad föda åt förrättningsmännen vid en å Stuteriets byggnader hållen brandsyn, hvilken utgift Rikets Ständers Revisorer ansett icke hafva bort drabba Stuterikassan, da de personer, som verkställt förrättningen derför åtnjutit traktamente.
I anledning häraf har Stuteriets redogörare, Intendenten N. G.
Eek anfört, att då den traktamentsersättning, som förrättningsmännen på grund af gällande resereglemente erhållit för ifrågavarande förrättning, hvilken upptog fyra dagar, nemligen den 15, 16, 18 och 19 Maj, enligt deröfver upprättadt och Stuteriets räkenskap för år 1860 fol. 1,121 bilagdt instrument, såtillvida varit otillräcklig, som de nödgats bekosta nattqvarter för sig på stället eller återvända till sina hem för hvarje afton, utan att särskild ersättning derför blifvit uti syneräkningen uppförd, desse förrättningsmän erhållit middagsspisning på Stuteriets bekostnad, i likhet med hvad som skett flere föregående år vid hållna syner å Stuteriets byggnader.
Under anförande att 1861 års Revisorer erinrat, hurusom uti den vid 1859 års redogörelse fogade balansrelation upptagits osäkra fordringar till belopp af 1,742 R:dr 71 öre, utan att visadt vore, om och hvilka åtgärder till dessa fordringars indrifvande blifvit under året vidtagne, samt att Stuteri- öfverstyrelsen, såsom förklaring öfver denna anmärkning, uti underdånigt utlåtande af den 31 December 1861 förmält, att Intendenten, hvilken redovisningen för år 1859 ålegat, redan den 1 Januari 1860 aflidit, hvarigenom svårighet mött att vinna tillförlitlig kännedom om hans åtgörande i berörde hänseende; har sistlidet års Statsrevision förnyat den förut gjorda erinran, enär jemväl i balansrelationen vid 1860 års räkenskap hänvisas till föregående årets och den åberopade omständigheten, att den redovisningsskyldige tjenstemannens död timat å första dag nyssnämnda år, icke skäligen bort utgöra hinder för upplysnings meddelande, huruvida under årets lopp åtgärd till de osäkra fordringarnes utkräfvande vidtagits.
„Dä Stuteri-öfverstyrelsens förberörde underdåniga utlåtande i nåder infordrades, hade Öfverstyrelsen från Intendenten Eek äskat de för anmärkningens besvarande nödiga uppgifter; men då åtskilliga svårigheter mötte för denne nyligen anställde tjensteman, att utröna alla de åtgärder, hans aflidne företrädare i lifstiden, vidtagit till bevakande af Stuteriets rätt, uteblefvo de äskade uppgifterna så länge att Öfverstyrelsen, för att kunna inom behörig tid fullgöra Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, nödgades, dem förutan, aflåta merberörda underdåniga utlåtande af den 31 December 1861.
Ej förr än den 14 Januari 1862 inkommo de äskade uppgifterna och ansågos, då det ärende, hvartill de hörde, redan blifvit inför Eders Kongl. Maj:t i underdånighet föredraget den 10:de i samma månad, icke lämpligen böra vidare befordras; likväl, och sedan Rikets Ständers Revisorer nu åny,o derom erinrat samt redogörareu uti sin afgifna förklaring jemväl derå hänvisat, får Öfverstyrelsen samma uppgifter härmedelst i underdånighet öfverlemna.
Vidkommande slutligen det af Rikets Ständers Revisorer "såsom något ovanligt” omförmälda förhållande, att i 1860 års förteckning öfver utnötta och till begagnande odugliga inventariepersedlar upptagits, bland annat, två stycken likkistor, har redogöraren vidgått, att» desamma af misstag uppförts under en sådan rubrik samt med bevis styrkt, — 312 — att de redan år 1860 blifvit från förrådet utlemnade och använda för tvenne döda, tillhörande Stuteriets fattigvård.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, 0, SILFVERSTOLPE.
J. A. Lundström.
(Ottenby Stuteri).
Till åtlydnad af Kongl. Stuteri-öfverstyrelsens skrifvelse af den 21 sistlidne November, angående de anmärkningar, som Rikets Ständers Revisorer gjort vid Ottenby Stuteris räkenskaper för år 18G0, får jag härmed afgifva följande förklaringar.
Vid uppgörelsen med Handlanden C. A. Widerström i Kalmar om leverans af spanmål för Stuteriet, blef aftaladt, att då han noterade kontanta priser, skulle han, för den del af liqviden, som icke genast kunde af Stuteriet lemnäs, ega att tilldess denna utföll, beräkna sig vanlig ränta.
Jag ansåg mig, då icke alltid penningar till förefallande beliofver äro eller kunna vara att tillgå, böra bevilja ett dylikt medgifvande, för att derigenom betinga ett lägre pris, emedan, i annat fall, Handlanden Widerström noterat priset med den förhöjning, som är vanlig här på orten vid spannemålshandel på tid, nemligen 50 öre på tunnan, hvilket blifvit Stuteriet mera kostsamt.
Då penningetillgången härstädes till väsendtlig del beror af försäljningen utaf Stuteriets produkter: hästar och spannemål, hvilken försäljning sker å auktion med betalningsanstånd, kan icke erforderliga penningar för de nödvändiga utgifterna understundom erhållas, hvarigenom det är svårt alltid betinga de vid kontant handel möjliga lägsta priser.