Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Behållningen af extra anslaget blifver således 244 R:dr 22 sk. 4 r:st, hvilka ännu innestå. — 293 — Yid det sålunda inträffade förhållande, att omförmälde extra anslag blifvit, anmärkta utgiften oberäknad, för ändamålet tillräckligt, kan jag ingalunda jäfva Herrar Revisorers yttrade åsigt, utan hemställer derföre vördsammast, om icke, i sammanhang härmed, kunde i underdånighet utverkas Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd att, för godtgörande till större del af de till Arkitekten Hoffman utbetalda, i slottets räkenskap för år 1855 afförda 277 R:dr, få i Riksgälds-kontoret lyfta behållningen af oftanämnde extra anslag eller 244 R;dr 22 sk. 4 r:st, för att uppdebiteras i slotts-räkenskapen för det år, då lyftningen finge ske.
Gripsholms slott den 16 November 1857.
Gust. A. Sturnegk.
Kongl- Vetenskapsakademiens underdåniga utlåtande, i anledning, af 1857 års Revisorers anmärkningar, rörande naturhistoriska Riks-musei räkenskap för år 1855.
Sedan Eders Kongl. Maj:t, genom remiss af den 14:de nysslidne November, i nåder anbefallt Wetenskaps-akademien att inkomma med underdånig förklaring öfver hvad, i bifogadt transsumt af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifna berättelse, vid naturhistoriska Riks-musei räkenskap för år 1855 blifvit anmärkt, och efter det Akademien, i följd häraf, inhemtat sin Kamererares samt förste Zoologie-intendentens utlåtande deröfver, får hon nu, med remissens återställande, underdånigst afgifva följande förklaring öfver de i 2:ne serskilda §§ i transsumtet upptagna anmärkningarne.
Uti § 1 har blifvit anmärkt, att ingående balanserna i 1855 års räkenskap icke funnes med utgående balanserna i 1854 års räkenskap öfverensstämmande, hvaraf följt, att den i Musei räkenskap för år 1855 inbalanserade behållningen, efter afdrag af skulden, understiger, med 21 R;dr 23 sk. 4 rst., netto-behållningen vid slutet af föregående år.
Den förändrade uppställningen af naturhistoriska Riks-musei räkenskap, som med året 1855 är vidtagen, äfvensom uti räkenskaperna för några föregående år förefunna felaktigheter, gjorde förtydliganden och rättelser af åtskilliga konti i äldre — 294 - räkenskaperne behöfliga, hvilka ock derföre blifvit verkställde genom omslut af samma leonti.
Sådana, i dessa konti af 1855 års räkenskap intagna, omslut för förutgångna år, hvilka lemna upplysning om anledningen tili skiljaktigheten emellan de i 1854 års räkenskap utgående, och de i 1855 års räkenskap ingående balanserna, hafva derföre ansetts för ändamålet tillfyllestgörande, ehuruväl den nu ifrågavarande anmärkningens riktighet, i formelt hänseende, icke kan förnekas.
Föremålet för anmärkningen i 2:dra § är, att, ehuru Kongl. Maj:ts bref af den 25 Januari 1841 bestämmer, ibland annat, ett arfvode af 300
R:dr b:ko åt 2:ne elever vid naturhistoriska Riks-museum, Akademien likväl, på förekommen anledning, tillåtit, att det arfvode för en elev, som blifvit besparadt eller framdeles kimme att besparas, intill dess en passande elev kunde ytterligare erhållas, finge till ersättning för nödigt arbete disponeras; med stöd hvaraf ock hela det för 2:ne elever bestämda arfvodet af 300 R:dr b:ko under år 1855 blifvit till en elev utbetaldt.
Nämnde utbetalning af hela anslaget till en person har allenast egt rum under år 1855, och föranleddes då af följande omständigheter:
Vid slutet af år 1854 hade den ene af de vid Museum anställde eleverne afgått, och den ännu qvarvarande, som med ett stadgadt och berömligt uppförande förenade mycken skicklighet i de vid Museum erforderliga göromålen, ansåg sig, i följd af de stegrade lefnads-kostnaderna, mot hvilka arfvodet för honom, som redan kommit till manna-åldern, var alltför otillräckligt, böra vara betänkt på annan plats, om icke någon förbättring i hans inkomster vid Museum kunde beredas.
Vid efterfrågan hade ej heller nåo;on annan för befattningen skicklig person i den redan afgångnes ställe kuiltiat erhållas.
Arbetena vid Museum fordra nemligen ej blott en noggrannhet, som icke alltid står att finna, utan äfven en egen naturlig fallenhet och händighet, hvarförutan alla försök att inlära dessa arbeten äro fåfänga.
Om det ock då lyckats att finna en stadgad yngling, som velat åtaga sig tjensten mot den ringa lönen, så erfordrades dock någon tid innan man kunde bedomina densammes lämplighet derför, och i händelse han befunnits tjenlig, behöfdes derefter minst ett halft års lärotid, innan han kunde vara till verkligt gagn, samt vida längre tid innan han kunde fullt ersätta den ännu qvarvarande eleven, om äfven denne skulle afgått.
Ingen annan utväg fanns alltså, för att undvika ett afbrott uti de vid Museum förefallande göromålen, hvilka icke utan samlingåtnes vanvård kunna åsidosättas, än att genom något ökadé inkomster söka bibehålla den ganska duglige’ qvarvarande eleven; men då denne snart behöfdé" erfåra sin ställning, nödgades Zoolögie-intendenten, i Musei intresse, icke allenast vid utbetalandet af första löneqvartalet för året tilldela ofvannämnda elev 75 Ridr b:ko, eller fjerdedelen af hela anslaget, 300 R:dr, hvilket är öfverlémnadt åt' déntfe Intendent att' efter omstäfidighetferhä fördela, utan äfven lofva honom en lika aflöning under dö öfriga qvartalen af år 1855, mot det att han åt Museum egnade hela sin tid och besörjde alla de arbeten, som åt eleverne uppdragas, hvilket löfte måste gifvas innan Akademiens föreskrift kunde inhemtas.
Sedan denna för Musei vård och arbetenas fortgång nödvändiga åtgärd för Akademien blef anmäld, kunde hon, som insåg behofvet af dess vidtagande, icke underlåta att godkänna densamma, oaktadt det formvidriga deruti, hvilket hon äfven nu erkänner; men hon trodde sig ej böra besvära Eders Kongl.
Maj:t med en underdånig skrifvelse om en redan för tvingande orsaker vidtagen åtgärd, enär hon hoppades, det tillfälle skulle vinnas att, genom anskaffande och inöfvande af ännu — 295 — en elev, kunna återbringa förhållandet till det föreskrifna, hvilket ock vid årets slut lyckades och sedan alltjemnt fortfarit.
Wetenskaps-akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåtér, AND.
RETZIUS.
P. F. Wahlberg.
Svenska Akademiens underdåniga utlåtande, angående en i 1857 års revisions-berättelse förekommande anmärkning vid Akademiens räkenskaper.
Genom nådig remiss af den 14 innevarande månad, har Eders Kongl. Majit täckts infordra Svenska Akademiens underdåniga utlåtande i anledning af den utaf'
Rikets sednaste Revisorer gjorda anmärkning, att, ehuru något extra anslag för utarbetandet af en ordbok öfver svenska språket, enligt hvad Revisorerne kunnat inhämta, icke blifvit förr än vid sednaste riksmöte beviljadt, 1854 års redogörelse öfver nämnda anslag likväl upptager en behållning af 50 R:dr från år 1853, utan att räkenskaperna lemna någon upplysning om tillkomsten af denna behållning.
Akade mien får i anledning häraf underdånigst upplysa, att, sedan Eders Kongl. Majit, genom nådigt bref den 5 Oktober 1853, täckts, för ordboks-arbetets utförande, bevilja Akademien ett extra anslag af 1,250 R:dr, för sednare hälften af nämnda år, samt af detta anslag, enligt hvad de till Kongl. Kammar-rätten ingifna räkenskaper för samma år utvisa, 1,200 R:dr utbetalts för ifrågavarande arbete, hade — 296 — det uppkomna öfverskottet af 50 R:dr upptagits såsom behållning i följande års räkenskaper.
Den nådiga remissen återställes, och Svenska Akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåtar, JOHAN ER.
RYDQVIST, n. v. Kansler.
Tillf, Kongl.
Bibliothckariens underdåniga utlåtande, i anledning af hvad 1857 års Stats-revisorers berättelse innehåller, angående granskningen af Kongl.
Bibliothekets räkenskaper.
Till afgifvande af underdånigt utlåtande, har Herr Stats-rådet och Chefen för Ecklesiastik-departementet behagat meddela mig ett transsumt af Rikets år 1857 församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, hvaruti om Kongl.
Bibliotheket yttras:
»Af det å riks-staten med 13,598 R:dr 16 sk. för Kongl.
Bibliotheket uppförda anslag är i Kongl.
Bibliothekets räkenskaper redovisning afgifven endast för 8,000 R:dr; och finnes återstoden af detta anslag upptagen och redovisad i Kongl. Stats-kontorets räkenskaper.
Bioliothekets räkenskaper härom icke innehålla någon upplysning, hafva Revisorerne, enär det alltid måste fästa upp - — 297 — märksamhet, att ett förvaltande verks räkenskap innefattar redovisning endast för en del af det i riks-staten för samma verk uppförda anslag, ansett lämpligt, att någon antydan om orsaken till ett sådant förhållande hädanefter måtte i räkenskapen meddelas.
I anledning häraf får jag i underdånighet förklara, att af ofvanbemälte 13,598 R:dr 16 sk., som är 1855 års för Kongl.
Bibliotheket uppförda stats-anslag, 8,000 11:dr utgöra det Kongl. Bibliotheket tillagda anslag för bokinköp, 100 R:dr den af Rikets Ständer beviljade ersättnings-summa för upphörda ljuspenningar åt extraordinarie tjenstgörande, samt återstoden lönebeloppet för ordinarie tjenstemän och vaktbetjente.
Att Kongl. Bibliotheket icke i sina till Kongl. Kammar-rätten inlemnade räkenskaper upptagit mer än anslags-summan för bokinköp, har sin grund deruti, att för det under namn af arfvode åt extra-ordinarie tjenstemän och vaktbetjening utgående årliga ersättnings-beloppet af 100 R:dr särskild redogörelse afgifves till Kongl.
Ecklesiastik-departementet, hvarifrån till Kongl. Kammar-rätten redovisning aflemnas så väl för denna summa, som för likartade ersättningar till andra under Kongl.
Ecklesiastik-departementet lydande embets-verk; hvaremot det å Kongl.
Bibliothekets stat uppförda löne-belopp blir af Kongl. Stats-kontoret redovisadt.
Då emellertid Rikets Ständers Revisorer ansett lämpligt, att en antydan om orsaken till saknad redogörelse för vissa delar af Kongl. Bibliothekets stats-anslag må framdeles inflyta i dess räkenskaper, finnes för Kongl. Bibliotheket intet hinder att ställa sig en sådan föreskrift till efterrättelse.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, JOHAN ER.
RYDQVIST.
Stockholm den 20 November 1857. 38 — 298 — Kongl. Seraliiner-ordciisgillets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid allmänna Hospitals- och Barnhusfondens räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Vid granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1854 och 1855, hafva Kikets Ständers sednast församlade Revisorer, jemlikt deras deröfver afgifna berättelse, anmärkt: uti 3:dje punkten, att i Wisby hospitals räkenskaper för år 1855 utbalanserades han dels-bokhållaren Törners skuld, 955 Ii:dr 15 sk. 9 rst., deraf 400
R:dr riksgälds-sedlar utgjorde kapital och återstoden upplupen ränta, utan att någon åtgärd för dessa medels indrifning eller skuldens afskrifning syntes vara under ifrågavarande revisions-år vidtagen; — uti 4:de punkten, att, utaf det å riks-statens 8:de hufvudtitel uppförda anslag till hospitalers och lazaretters underhåll, ett belopp af 13 R:dr 16 sk., som vore tilldeladt Örebro hospital, icke under någotdera af ifrågavarande revisions-år funnes taget till uppbörd uti nämnde hospitals räkenskaper; — uti 5:te punkten, att det vid nästföregående riksmöte från 6:te till 8:de hufvudtiteln öfverflyttade anslag af 1,205 Ii:dr 6 sk., utgörande ersättning för Söderköpings och Norrköpings hospitaler, genom Götha kanals anläggning, frångången jord, icke under år 1855 kommit Serafimer-ordens-gillet tillgodo; —• samt uti 7:de punkten, att de Rönnowska testaments-fonden tillhöriga utlånta medel vore upptagne vid 1854 års ingång till 11,600 R:dr, men vid samma års slut och sedermera till 12,750 R:dr, hvilken tillökning, utgörande 1,150 R:dr, uppkommit dels deraf, att från allmänna Hospitals- och barnhus-fonden blifvit öfverfördt ett kapital till fond för stipendium åt en studerande med R:dr 1,111: 5. 4., dels ock derigenom, att af ränte-medlen till kapitalet blifvit lagde 38: 42. 8.; men enär ränte-medlen å denna fonds ursprungliga kapital skulle tillkomma Serafimer-lazarettet, och i följd deraf en sådan till kapitalet lagd besparing å nämnde medel förmentes icke hafva bordt uppkomma, funno Revisorerne, vid det förhållande, att uti nämnde Lazaretts räkenskaper vid 1855 års slut endast 11,600
R:dr upptogos såsom Rönnowska fondens kapital, uppmärksamhet härå böra fästas, på det denna kapital-tillökning måtte blifva upptagen såsom en Serafim er-lazarettets tillhörighet; i sammanhang hvarmed Revisorerne jemväl hemställt, om icke lämpligare vore, det förvaltningen af denna fond blefve öfverlemnad åt
Direktionen öfver den inrättning, till hvilken räntan blifvit anslagen, isynnerhet då denna
Direktion redan nu hade under sin vård högst betydliga kapitaler.
Då Eders Kongl. Maj:t, meddelst remiss af den 14 sistlidne November, öfver dessa anmärkningar behagat i nåder infordra Serafimer-ordens-gillets underdåniga utlåtande, får Ordens-gillet, hvad först vidkommer Wisby hospitals fordran hos förre handels-bokhållaren Törner, i underdånighet upplysa att, på sätt underdånigst bilagde, af Advokat-fiskals-embetet härstädes till Serafimer-ordens-gillet afgifna, memorial närmare utreder, serskilda åtgärder alltifrån år 1830 dels emot gäfdenären och en af dess löftesmän, dels emot Hospitals-sysslomannen, som förmentes hafva, i afseende på fordringens indrifvande, uraktlåtit behörigen iakttaga och bevaka hospitalets rätt, dels ock emot Sysslomannens uppbörds-kautionister, blifvit vidtagne, för att till hospitalet indrifva berörde fordran, samt att slutligen, enär all vidare anledning saknades att för densamma bereda hospitalet godtgörelse, Serafimer-ordens-gillet den 14 April innevarande år förordnat, det nämnde fordran skulle utur hospitals-räkenskaperna afskrifvas.
Beträffande det i 4: de anmärkning s-punkten omförmäldta anslag af 13 B: dr 16 sk. till Orebro hospital, får Ordens-gillet i underdånighet anmäla, att enär det af Revisorerne uppgifna förhållande angående detta anslag, hvarom här varande handlingar icke lemnade upplysning, varit Ordens-gillet obekant, har Ordens-gillet, uti skrifvelse af den 3 innevarande månad, anmodat Eders Kongl.
Majrts Befallningshafvande i Örebro län att, så fort ske kunde, samma anslag för den förflutna tiden från Landt ränt eriet reqvirera och till Ordens-gillet insända, eller, derest hinder härföre skulle möta, Serafimer-ordens-gillet derom underrätta; hvarefter Landshöfdingeembetet till svar härå meddelt, att nämnde uti länets stat uppförde anslag årligen blifvit till t. f'.
Hospitals-sysslomannen L. G. Westerling utanordnadt; i anledning hvaraf Serafimer-ordens-gillet nu uti ytterligare afgående skrifvelse anmodar Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, att ifrågavarande anslag, för den tid detsamma icke kommit hospitalet till godo, skyndsamligen infordra och till Serafimer-ordensgillet insända, och derjemte från vederbörande inhemta upplysning om anledningen dertill, att hospitalet derföre ej blifvit godtgjordt.
I fråga om den uti öde punkten omförmälda, Hospitals-fonden tillagda, ersättning för förlorade hospitals-j ordar vid Götha kanal, får Ordens-gillet i underdånighet anmäla, att samma ersättning för år 1855 först i Februari månad år 1856 blifvit till Serafimer-ordens-gillet utbetald, och derföre i redogörelsen för sistnämnde år, men icke det föregående, är vorden uppdebiterad och redovisad.
Hvad åter vidkommer 7:de anmärkning s-punkten, i fråga om Rönnowska testaments-medlen, anser Ordens-gillet sig böra i underdånighet anmäla, det denna fond tillkommit sålunda, att Kongl. Franska Stats-rådet Casten Rönnow i lifstiden dels genom testamente af den 8 Maj 1786, bland andra dispositioner, förordnat, det ett till summan obestämdt kapital, hvars belopp af tillgångarne i boet skulle bero, borde afsättas och användas till uppsättande af sjuksängar å lazarettet på Kungsholmen, för in- och utvärtes sjukdomar, samt anmodat de Rikets Råd och Serafimerriddare, hvilke hade uppsigten öfver Rikets hospitaler sig anförtrodd, att öfver verkställigheten af testamentet hålla hand; dels ock, uti ett den 3:dje
Maj 1787 dateradt tillägg till samma testamente, anslagit 20,000 daler kopparmynt, eller ett-tusende etthundrade-elfva R:dr 5 sk. 4 rst., tdl en stående fond under de till Hospitals-öfverstyrelsen förordnade Serafimer-riddares vård, af hvilken fond årliga räntan skulle utbetalas såsom stipendium åt någon skicklig yngling, som åstundade resa utrikes till sina studiers vidare förkofrande, och till hvilket stipendium Stats-rådet Rönnow — 300 — jemväl utsett den, sorn deraf först borde komma i åtnjutande, samt anmodat de till Hospitals-öfverstyrelsen förordnade Serafimer-riddare att efter honom nämna den, åt hvilken samma stipendium borde tilldelas.
I följd af ofvanberörde stiftelser har Serafimer-ordens-gillet emottagit och förvaltat icke blott nyssnämnde stipendii-fond, utan jemväl den fond, hvaraf årliga räntan tillfaller Serafimer-lazarettet, nvilken sednare fond nu utgör 12,750 R:dr, stipendii-fonden deruti inbegripen, hvilka äro utlånte, 4,000 R:dr emot fem procents årlig ränta och säkerhet af inteckning i fast egendom, samt återstoden, 8,750 R:dr, emot obligationer af Skånska Hypotheks-föreningen, löpande med 4 1 procent årlig ränta, af hvilka ränte-medel den tjensteman i Serafimer-ordens-gillet, som förer redogörelsen öfver nämnde fond, derföre hittills uppburit ett arfvode af sexton R:dr 32 sk. årligen, hvarefter det återstående af räntan n varje år till Serafimer-lazarettsdirektionen blifvit utbetaldt; och får Ordens-gillet härvid jemväl i underdånighet upplysa, att den af Rikets Ständers Revisorer omförmälda ränte-behållning af 38 R:dr 42 sk. uppkommit å stipendii-fonden, hvaraf följer, att densamma ej kan tilläggas den fond, af hvilken Serafimer-lazarettet uppbär årliga räntan; ankommande nu på Eders Kongl.
Maj:ts nådiga välbehag, huruvida sistnämnde fond än vidare bör, på sätt hittills skett, förvaltas af Serafimer-ordens-gillet, eller, såsom Rikets Ständers Revisorer hemställt, öfverlemnas till Serafimer-lazaretts-direktionen.
Den nådiga remissen bifogas i underdånighet, och Serafimer-ordens-gillet framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste, undersåter och tjenare, G. A. SPARRE. J, F.
FAHRAEUS.
Då de af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, rörande Kongl.
Serafimer-ordens-gillets förvaltning, gjorda anmärkningar, hvaröfver Kongl. Maj:t i nåder behagat infordra Kongl.
Ordens-gillets utlåtande, till en del, nemligen i fråga om bokhållaren Törners balanserade skuld, 955 R:drl5 sk. 9 r:st, afse åtgärder, som berott af Advokat-fiskals-embetet att vidtaga, får Advokat-fiskals-embetet derom ödmjukast upplysa följande:
Nämnde balans, som utgjort en Wisby hospital tillhörig fordran hos bokhållaren Törners hustru, har tillkommit sålunda, att Ilospitals-föreståndarne i Wisby år 1826 af A'isby hospitals medel till hustru Törner utlånat 400 R:dr, emot inteckning och skuldsedel, å hvilken skuldsedel Borgmästaren Eneqvist och Tullförvaltaren Lindvall tecknat borgen såsom för egen skuld.
Enligt Hospitals-föreståndarnes förordnande, blef denna skuld den 26
Maj 1830 uppsagd till betalning, äfvensom, då slik betalning uteblef, Hospitals-föreståndarne förordnade om lagsökning, hvilken jemväl af Hospitals-sysslomannen
Unér anställdes emot gäldenären, som befanns sakna tillgångar.
Den intecknade panten blef derefter utmätningsvis försåld, hvarvid blott 57
R:dr 40 sk. i afbetalning å nämnde fordran erhöllos.
— Sedermera väcktes rättegång emot ena löftesmannen, Borgmästaren Eneqvist, om hans förpligtande att betala återstående beloppet, men genom Kongl.
Maj:ts nådiga dom af den 27 December 1857, blef slutligen förklaradt, att som Eneqvist ej vore lagsökt inom 12 månader ifrån skuldsedlens förfallodag, frikändes han från betalnings-skyldigheten.
För det Sysslomannen Unér uraktlåtit utsöka nämnde fordran hos andra löftesmannen, och dessutom i flera afseenden försummat bevaka hospitalets rätt i fråga om samma fordrans indrifvande, anställde Advokat-fiskals-embetet derefter åtal emot
Unér, som jemväl den 20 Maj 1840 dömdes att ersätta hospitalet dess genom hans förvållande tillskyndade förlust, men, vid hos honom härför anställd utmätning, befanns att han till gäldande deraf saknade tillgång.
Emot Unérs uppbörds-kautionister väckte derföre Advokat-fiskals-embetet talan om deras förpligtande att fullgöra Unérs betalnings-skyldighet i nämnde hänseende, hvilken talan dock, af orsak att nämnde kaution'skulle afse endast den uppbörd, Unér kunde om händer få, och att löftesmännen icke åtagit sig ansvara för ersättnings-skyldigheten för försummadt indrifvande af hospitalet tillhöriga medel, genom Kongl. Maj:ts nådiga dom den 29 November 1847 ogillades.
Under tiden hade Advokat-fiskals-embetet sökt, att hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande erhålla införsel i den löne-inkomst, Unér innehade såsom Kapiten vid — 302 — Gottlands Nationalbeväring, hvilken införsel jemväl beviljades; dock, som slik införsel förut vore meddelad åt flere af Unérs fordringsegare, kunde hospitalet ej förr än ifrån den 1 Mars 1854 få uppbära något af samma lön.
— Dessförinnan erhöll Unér, den 15 Maj 1850, afsked från Kapitens-befattningen, och den 3 Februari 1853 afled han, utan att efterlemna någon tillgång.
Vid ofvanberörde förhållanden och då all anledning saknades, att för ifrågavarande fordran till hospitalet vinna någon godtgörelse, har Kongl. Ordens-gillet, på hemställan af dess Revisor, den 14 April innevarande år förordnat, det samma fordran skulle i hospitals-räkenskaperna afskrifvas.
Serafimer-ordens-gillets Advokat-fiskals-kontor den 28 November 1857. C. M. Hindbeck.
Lazarctts-direktionens underdåniga utlåtande, i anledning af 1857 års Stats-revisorers berättelse om verkställd granskning af Serafimer-lazarettets räkenskaper.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning i remiss, tecknad på utdrag af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, får Lazaretts-direktionen afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af hvad Revisorerne anfört i afseende å räkenskaperna för Serafimer-lazarettet.
Då — såsom Revisorerne anmärkt — den del af Stats-rådet Rönnows testamenterade medel, deraf årliga räntan tillkommer Serafimer-lazarettet, befinnes under Serafimer-ordens-gillets förvaltning och i dess räkenskaper redovisas, hafva dessa medel icke upptagits och inräknats bland de kapital, som af Kongl. Lazaretts-direktionen förvaltas.
Den derå upplupna ränta, som af Ordens-gillet tillhandahålles Lazaretts-direktionen, finnes bland Lazarettets inkomster upptagen.
Inom linien är äfven kapitalet antecknadt såsom en Lazarettets tillgång.
— Lazaretts-direktionen, som icke anser hinder möta mot den af Revisorerne föreslagna åtgärd, att ifrågavarande — 303 — kapital-tillgång må öfvertagas till förvaltning af Lazaretts-direktionen, afvaktar hvad Eders Kongl. Maj:t härutinnan kan finna godt i nåder besluta.
Den under hvartdera året 1854 och 1855 verkställda utbetalning af 10 R:dr åt vederbörande Kamererare i Rikets Ständers Bank, för meddelade upplysningar öfver inbetalningar å Lazaretts-direktionens banko-räkning, hafva Revisorerne ansett stridande emot föreskriften i Kongl, brefvet den 27 Maj 1851.