Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men deremot har Utskottet, för sin del, enär Söderhamns stad, enligt hvad.
Maj:t i Nåder tillkännagifvit, från 1837 års början och till denna Riksdag af allmänna medel åtnjutit ett årligt räntebidrag af 500 R:dr, funnit räntan å omförmälde lån böra beräknas och utgå från och med år 1842.
I öfverensstämmelse med hvad Utskoltet nu yttrat, får Utskottet således äran underställa Rikets Ständers bepröfvande och fastställande nedannämnde föreskrifter och vilkor, i afseende på det för Söderhamns stad af Utskottet tillstyrkta låne-understöd, nemligen: l:o Ifrågavarande lånebelopp 12,000 R:dr får endast användas lill be - Stats-Vtsknttels Utlåtande, N.-o 8~j. 5 stridande af kostnader för stadens nya reglering efter 1835 års eldsvåda samt återuppförande af stadens nedbrunna allmänna byggnader; 2:o lånemedlen, som böra ställas under stadens Äldstes förvaltning, utbetalas af Riksgälds-Contoret efter deras req visitioner eller fullmagter, it vilka böra vara underskrifna af minst en utöfver halfva antalet af stadens Äldste; 3:o innan någon utbetalning från Riksgälds-Contoret verkställes, bör dit vara aflemnad en af stadens
Äldste undertecknad förskrifning å hela det beviljade låne-beloppet, hvarigenom de, i stadens namn och å dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alla för en, alt ansvara för lånesummans återbetalning, jemte ränta derå, på sätt och i den ordning, bär nedan finnes stadgadt; 4: likaledes böra, före lånets lyftning, hos Riksgälds-Contoret uppgifvas de serskilda föremål, hvartill lånet är afsedt att användas, äfvensom sättet för dess begagnande; 5:o hvad som af lånet icke är uttaget innan den 1 Juli 1841, kommer derefter icke alt från Riksgälds-Contoret utgifvas; 6:o såsom ränta och capital-inbetalning för det uttagna lånbeloppet, hvilket får räntefritt begagnas lill 1841 års utgång, erlägges derefter inom slutet af hvarje år, från och med år 1842, sju (7) procent, som alltid beräknas å det ursprungliga låne-capilalet och hvaraf, sedan ränta efter 4 procent årligen å det innestående capital-beloppet algått, återstoden utgör afbetalning å lånesumman, intill dess densamma är till fullo godtgjord; 7:o allt hvad som sålunda bör inbetalas, må omedelbarligen från stadens Äldste till Contra issa lierne i Riksgälds-Contoret insändas; och 8:o skulle lånet icke, vid 1842 års slut, vara till hela det lyftade beloppet, an vändt för de dermed afsedda och uppgifna ändamål, eller skulle de föreskrifna ränte- och capilal-iubetalningarue icke fullgöras, bör den utgifna lånsumman, å Riksgälds-Contorets sida, till återbetalning inom viss förelagd kort lid uppsägas, i hvilket fall den stadgade räntan skall beräknas och utgöras från den Lid, lånemedlen blifvit från Riksgälds-Contoret utbetalda.
Slockholm den 28 April 1840. 6 Slats-Utskoltels Memorial, N.o 88j Utlåtande Sy. N:o 88.
Alik. till Exp. Utsk. den 2g April, kl. 1 c. m.
Memorial; i anledning af återremiss pä Stats-Utskottets memorial N:o 20.
Fria Bonde-Ståndet liar Stats-Utskollet erhållit återremiss å dess under N:o 20 afgifne utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Kållands härads invånare att erhålla utsyning på kronoparken Rådaås.
Men som, enligt Utskottet tillhandakomne protocolls-utdrag, nämnde utlåtande blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet deri 28 sistlidne Mars och af Preste-Ståndet den 1 innevarande månad, hvadan, jemlikt 75 §. i Riksdags-Ordningen, denna fråga redan är afgjord, anser Utskottet sig icke kunna i vidare pröfning härom ingå.
Arik', till Exp. Utsk. den 2g April; kl. 1 e, m.
Utlåtandej öfver Herr J. E. af Geijerstams motionj angående de så kallade Frisocknarnes prestationer till Dylta Svafvelbruk, (Rgs Afd.) 1 anledning af en, vid 1828,1829 och 1830 årens Riksdag, ånyo vackt fråga om Kihls, Axbergs och Hofsta, i Örebro Län belägne, så kallade Frisocknars befrielse från utgörandet af åtskilliga dem ålagde praestationer till 1)vita Svafvelbruk, anhöllo Rikets då församlade Ständer hos Kongl. Maj:t, atl dertill utsedda lämpliga personer måtte få sig i Nåder uppdraget att, efter undersökning på stället och nödiga upplysningars inhemlande, afgifva underdånigt förslag, dels tili skälig ersättning ål
Svafvelbrukets innehafvare för upphörandet utaf Frisocknarnes tjenstbarheter och liembudsskyldigheten af deras skogsprodueter, dels ock till dessa socknars roterande eller rotefrihetsafgifls utgörande af dem; hvarjemte Rikets Ständer yttrade den önskan, att Stats-Ulskotlets Utlåtandet Nio 7 berörde förslag, tillika nied Kongl. Majlis Nådiga Proposition i ämnet, måtte, vid nästpåföljde Riksdag, valda till Rikets Ständers grundlagsenlig» behandling öfverlemna dt.
För det af Rikets Ständer sålunda uppgifna ändamål, förordnades af Kongl. Majit år 1830 en serskild Comité', bestående af en Ledamot från b vartdera al Kongl. Krigs-, Kammar-och Bergs-Collegierne.
Efter anställda undersökningar, aflemnade också denna Comité, vid slutet af samma år, sitt underdåniga förslag i berörde hänseende; hvilket förslag, jemväl omfattande den ersättning, som Staten ansågs böra utgifva, sedermera blifvit till bemälde Kongl.
Collegiers utlåtande rernitteradt.
Meli enär rättegång år 1832 uppstått, angående eganderätten till Dylta Svafvelbruk, så bade Kongl. Collegierne, i afvaktan å utgången af denna på Kongl. Majlts Högsta
Domstols pröfning nu mera beroende rättegång, ännu icke till Kongl. Majit afgifvit det från dem infordrade underdåniga utlåtande.
Då således Frisoeknarnes förhållande till meranämnde
Svafvelbruk fortfarande qvarstod j oförändrad t skick, och ovisst skulle vara, huruvida någonsin, genom antagande af det ifrågaställa ersättningsförslaget, en öfverenskommelse emellan Staten och Svafvelbrukets egare kunde till väga bringas, hvaremot den, med omförmälde frågas väckande vid 1829 års Riksdag, för
Frisocknarne åsyftade fördel förmodades snarast och säkrast kunna vinnas, om del öfverlemnades åt dem oell Bruksegarne att, för ordnandet af sina ömsesidiga förhållanden, sins emellan uppgöra en frivillig öfverenskommelse, har, till fullgörande af, enligt sockenstämmo beslut, erhållet uppdrag, Herr G. E. af Geijerstamuti ett, vid innevarande Riksdag, hos Höglo!), llidderskapet och Adeln afgifvet och till Stats-Utskottet rernitteradt anförande, hemställt, att Rikets Ständer, med den, jemnlikt grundlagen, dem tillkommande rätt i afseende på denna beskattningsfråga, måtte bifalla, att all åtgärd för verkställigheten af Rikets Ständers ofvanberörde år 1829 fattade beslut, angående tiilvägabringandet af en definitiv reglering emellan Dylta Svafvelbruksegare och de 3:ne Frisocknarne, måtte tills vidare inhiberas, äfvensom att det deremot måtte varda socknarne tillåtet att med bemälde
Bruksegare i delta hänseende uppgöra en frivillig öfverenskommelse.
Såsom hufvudgrunder för en sådan öfverenskommelse, har Herr af Gejerstam derjemte föreslagit: att alla inom Frisocknarne belägna hemman, som hitintills utgjort na tura-pr nesta tioner till Dylta Svafvelbruk, derifrån befrias, emot ersättning till bruket af penningevärdet, enligt markegångsprisen, för de af hvarje hemman nu utgående dagsverken; att Frisoeknarnes hemmansegare, med befrielse från den dom nu åliggande hembudsskyldighet till nämnde bruk, tillerkännas fri och oånskränskt dispositionsrätt öfver sina hemmans skogar, hvaremot bruket be - 8 Stats-Utskottets Utlåtandej N.-O 90. rälligas till skatte lösa de 2:ne detsamma underlagda recognitionsskogarne Hålahultet och Östra Allmänningen; samt alt ifrågavarande öfverenskommelse icke leder till någon rubbning, hvarken i de Bruksegarne, oberoende af Frisocknarnes tjenstbarheter åliggande skyldigheter till Staten, eller i de rättigheter och fördelar, som för öfrigt, genom privilegier och serskilda resolutioner, blifvit Svafvelbrukels egare tillerkände.
På sätt här ofvan är vordet uppgifvet, har rättegång angående eganderätten till Dylta Svafvelbruk i senare tider blifvit anställd, hvilken, å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar, fullföljda rättegång, enligL den upplysning, Utskottet sig förskaffat, ännu icke är genom slutlig dom afgjord.
Vid sådant förhållande och innan lagligen utredt blifvit, huruvida Dylta Svafvelbruk är en enskild tillhörighet eller ej, synes det vara alltför tidigt för Rikets Ständer, att, såsom motionären föreslagit, yttra sig angående bestämmandet af sättet och vilkoren för Statens eller Frisocknarnes ersättningsskyldighet, i följd, af ifrågavarande natura-praestationers ifrågaställda upphörande.
För öfrigt hafva Rikets Ständer, uti ofvanberörde underdåniga Skrifvelse, uttryckligen anhållit, att förslaget till Svafvelbrukets innehafvares ersättande och Frisocknarnes roterande måtte varda af Kongl. Maj.t till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling öfverlemnadt; hvadan någon verkställighet häraf icke lärer kunna komma i fråga, innan Rikets Ständer sig deröfver yttrat.
Utskottet anser sig således icke ega något skäl att för närvarande understödja motionårens framställning om inställandet af all vidare åtgärd för verkställigheten af Rikets Ständers angående omförmälde ämne redan till Kongl. Majrt i underdånighet framförda anhållan; utan får Utskottet vördsamt tillstyrka, alt Herr af Gejerstams ifrågavarande motion må förfalla.
Utsk. den ig Aprilj kl. 1 e. m.
Utlåtande, angående den på Öland belägna Böda Kronoparks föreslagna förvandling till Härads-Allmänning.
(Rgs Afd.) Riksdagsfullmägtigen från Öland, Sven Isaksson, har, uti ett inom Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskctlet remilteradt memorial hem - Stats-UlsJiotlets Utlåtandej 1V:0 go. y hemställt, att Böda Kronopark i Ölands Norra Mot mätte varda förvandlad till en nu saknad, men högst behöflig Härads-alimänning för Åkerbo och Slättebo Härader, eller de 10 nordligaste socknarne på nämnde ö, äfvensom att den för Kronoparkens vårdande tillsatta öfverflödiga skogsbetjening måtte indragas, saint, i stället, 2:ne skogsvaktare anställas, hvilkas till 133 R:dr 16 sk. för hvardera föreslagna löner kunde utgå af alla hemman, som å Parken åtnjöto utsyning.
Härigenom skulle, enligt motionärens förmenande, 2:ne fördelar på en gång kunna beredas, nemligen: för det första en fördubblad utsyning, destomera behöflig, som den nuvarande årliga utsyningen af 8 lass ved för hvarje hemman vore alldeles otillräcklig, och för det andra skogens besparande till framtida behof, i följd af en bättre hushållning dermed, än som nu egde rum, då skogsbeljeningen, hvars aflöning utgjordes af skogens producter, vore, i anseende härtill, nödsakad föröda densamma.
Genom de upplysningar, Utskottet, för afgifvande af dess häröfver infordrade utlåtande, sig förskaffat, har Utskottet inhemtat, att, till följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, angående en förändrad reglering af Kronoparkerne och Allmänningarne i Riket, flere förberedande undersökningar i senare tider blifvit anbefallda samt förslag framställda, i afseende på regleringen af den å Ölands norra udde belägna Böda skog, som dervid befunnits utgöra 10,243 tunnland, 28 kappland, oberäknadt en tvist underkastad skogstrakt om 300 tunnland, och ansetts årligen kunna lemna 2,696 famnar timmer och ved; samt att, efter det vederbörande embetsmyndigheter öfver dessa undersökningar och förslag sig i underdånighet yttrat, Kongl. Maj:t, under den 23 April 1836, bland annat, i Nåder förordnat, att nämnde skog, som vore af Kronopark, natur, borde, för Kongl. Maj:ts och Kronans räknings bibehållas; att de hemman i Böda, Högby, Källa, Persnäs, Föra, Löth, Alböke, Egby, Köping och Ramsättra socknar, hvilka förut derå åtnjutit utsyning och icke .hade egen skog, skulle, emot betalning af 8 sk.
Banco till Skogsplanterings-Cassan för lasset, årligen erhålla 8 lass ved på hvarje helt hemman, och i förhållande derefter å mindre hemmansdelar; att på framtida förhållandet med skogsafkastningen från Parken komme att bero, huruvida den beviljade utsyningen åt dessa hemman kunde ökas; att äfven utsyning af timmer skulle af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, uppå hemmansegarnes derom skeende anmälan, få, i mon af tillgång och emot betalning till nämnde cassa af 24 sk.
Banco för 100 cub. fot, serskildt tilldelas dem, som styrkt sitt behof deraf; att torpare och inhyseshjon skulle, utan betalning, få, i skogsbetjeningens närvaro, afhemta nedfallna grenar och qvistar; Bih. till R, St. Prot. 1840. 4 Sami. 1 A/d. 33 Häftet. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande , N.-o Qt. alt hvad, som efter utsyningen återstod af årshygget, borde på offentlig auction lill den mestbjudande försäljas; äfvensom att öfverinseende! å Kronoparken skulle åligga Jägmästaren i Calmar Län, hvilken borde hafva sin station på Öland, samt Parkens skötsel och vård för öfrigt uppdragas åt 4 Underjägare, som, jemte de för dem föreslagna boställen, skulle, i den ordning framdeles närmare bestämdes, åtnjuta dem då redan tillerkända löneförmoner.
Yid öfvervägande häraf och då således Kongl.
Maj:t, i anledning af den reglering utaf Kronans skogar och Allmänningar, som, jemlikt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag fattade beslut, blifvit verkställd, förklarat ifrågavarande kronopark böra för Kongl. Majrts och Kronans räkning bibehållas; då utsyningsrätt derå redan blifvit tillerkänd de socknar, som, enligt motionärens förslag, skulle erhålla Parken såsom Härads-Allmänning; då den redan beviljade utsyningen, enligt hvad Kongl.
Maj:t i Nåder yttrat, framdeles kommer att ökas, derest skogsafkastningen dertill lemnar tillgång; och då, vid granskning af det sätt, hvarpå Parkens framtida begagnande nu nyligen ur vordet regleradt, Utskottet, så vidt af handlingarne kunnat inhemtas, icke funnit något för närvarande påkalla ändring eller rättelse, så, och enär Utskottet anser det icke tillhöra sig att ingå i bedömande, hvarken af sättet, hvarpå den derstädes anställda skogsbetjening uppfyller sina tjensteåligganden, eller af antalet af den betjening, som för Parkens behöriga vårdande egentligen behöfves, linner Utskottet sig föranlåtet afstyrka Rikets Ständers bifall till ofvanbemälde Riksdagsfullmägtigs hemställan.
Stockholm den 28 April 1640.
Utsk. den 2 g April , kl. 1 e. m.
Utlåtande } i anledning af väckt fråga om några kronoparken upplåtande till allmänningar för Färentuna härad.
Under åberopande af dertill erhållet och, genom bifogadt sockenstämmoprotocoll, styrkt uppdrag, har Riksdags-fullmägtigen från Stockholms Län, Slals-Utskottets Utlåtande, N.-o 91. 21 Stephan Andersson, uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att, i anseende tillden allmänna skogsbristen uti Färentuna härad af nämnde Län, och den verkliga förlägenhet, deruti häradets invånare af denna anledning sig befunne, de på Ridön, Windtholmen och Adelsön belägna kronoparker måtte varda upplåtna tili begagnande för detta härads behof af vedbrand oeh byggnadsvirke.
Af nu uppgifne kronoparker var den förstnämnde, hvarifrån timmer ofta genom auetioner föryttrades, ställd under Jägeri-Statens styrelse samt de begge senare utarrenderade genom föranstaltande af Ståthållaren på Drottningholms och Svartsjö slott.
Under framfarna tider hade, på sätt en motionen bilagd charta skulle ådagalägga, Färentuna härad, ehuru skogsbristen derstädes då icke var så allmän, somför närvarande, haft sig upplåten en allmänning, derifrån häradets ved- och timmer-behof kunde fyllas; men denna förmon var numera, utan känd orsak, invånarne i meranämnde härad betagen.
Genom de, för verkställigheten af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, angående kronoskogarnes framtida disponerande och reglerande, utfärdade författningar, är jemväl stadgadt och föreskrifvet, på hvilket sätt och i hvilken ordning vederbörande menigheters anspråk på understöd af ved oell timmer från dessa skogar skola, vid regleringarne deraf, göras gällande och komma under pröfning.
Med afseende härå, och då vid det outredda skick, deruti den af Riksdags-fuilmägtigen Stephan Andersson nu serskildt väckta fråga blifvit Rikets Ständers bepröfvande underställd, Utskottet saknar all ledning för att, i följd deraf, tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd, får Utskottet vördsamt hemställa, att ofvanomförmälde motion må förfalla.
STOCKHOL M, F.CKSTVWS&A JtO&TfcYCfcURlEC 1840.
Stats-TJlsloltels Utlåtande, N:o g2. i K: o 92.
Ant, till Exp. Otsk. den 3o April, kl. 7 e. m.
Utlåtande, angående några med Stat sregleringen gemen~ skap egande allmänna frågor. ^ Sedan Stats-reglei ingen blifvit afslutad, och serskilde ullåtanden i detta afseende till Riks-Stånden aflåtne, liar Utskottet ansett sig böra till Rikets Ständers pröfning öfverlemna åtskillige dermed sammanhang egande frågor, sorn dels uti Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof blifvit väckte,, dels föranledis af i öfrigt inträffade förhållanden, x;o Kongl.
Majlis uttryckte åsigt, att den vid sista Stats-regl ering lag-» tagna skillnad emellan Stats-Verkets årliga och permanenta utgifter, samt sådane anslag, hvilka blott för en gång eller för serskilda till viss tid begränsade föremål erfordras, bör fortfarande bi belial'as, har, enligt hvad de redan, angående serskilde Hufvud-Titlars reglering, afgifne utlåtanden gifva vid handen, blifvit af Utskottet biträdd; hvadan ock Utskottet nu endast, i afseende på de af Kongl. Majit äskade och af enskilde motionärer ifrågaställde anslag af denna senare art, hänvisar till det utlåtande, sorn Utskottet, angå - ende den Extra Stats-regleringen, kommer att afgif va.
2lo
För att befrämja bestämdhet i beräkningen af Stats-Verkets utgifter och lätta controllen derå, har Kongl. Majit fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på det af Kongl. Stats-Contoret väckte förslag, att ett från Riksdag till Riksdag oföränderligt medelpris må fastställas å den spanmål, som ännu är under penninge-lönerne inbegripen; och som Rikets Ständers vid senaste Riksdag fattade beslut, alt all spanmåls-beräkning under nyå! löner skulle komma att upphöra, enligt Utskottets tanka, för vinnande af mera bestämdhet uti Statens räkenskaper, numera lämpligen bör och kan utsträckas lill äldre redan varande löner, under hvilka spanmåls-beräkning eger rum, i synnerhet, som det hvarken synes kunna befaras, att span>- måls-prisen för framtiden blifva lägre, än de under loppet af senast förflutne år varit,, och alt Staten således, genom ett i mon derefter bestämdt pris, skulle anses kunna tillskyndas förlust, eller den förut i myntvärdet MIA. till R.
Prof. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 34 Häftet. X 2 Stais- Zj talat tets Utlåtande , N:o 92, varande osäkerhet, hvilken för spanmåls-beräkningen under lönerne förut legat till grund, kan för fortfarandet af en sådan beräkning, efter den, enligt Konungs och Rikets Ständers beslut, verkstälde Realisation uti Rikets penningeväsende, vidare åberopas; har Utskottet, som vid jemförelse af det vid senaste Riksdag antagne medelpris af 6 R:dr 44 s^* och det, som, enligt de sedermera förflulne fem årens markegångs-sältningar, uppkommer, 7 R:dr g sk. 10 r., eller för jemnt tal 7 R:dr to sk., anser 7
R:dr för tunnan, af under aflöning beräknad span mål, kunna skäligen bestämmas, såsom ett fortfarande oförändradt pris, hvarigenom ingen förhöjning uti löne-be loppen kommer i fråga, enär skilnaden emellan det vid lönernes bestämmande beräknade spanmålspris 6 R:dr tunnan, och hvad detsamma derutöfver, enligt markegång, utgjort, nu fnåste af Staten Tjenslemäunen godtgöras, anseLt sig böra tillstyrka, att för de Statens Embets- och Tjenstemän, som, efter det den nu föreslagne Stats-reglering vidtagit, erhålla löner, un der hvilka spanmål finnes beräknad, lönen hädanefter må utföras endast i penningar till sitt nuvarande belopp, med tillägg af skilnaden emellan det hittills förslagsvis uppförde spanmålspris af 6 R:dr och de 7 R:dr, hvartill Utskottet an sett delta pris kunna för framtiden forllarande bestämmas, eller 1
R:dr för hvarje under lönen beräknad tunna spanmål; hvaremot, enär de Tjenstemän, hvilka, före denna Stats-reglerings inträdande, kommit i åtnjutande af sådane löner, icke kunna beröfvas deras lagliga rätt att få njuta spanmåls-beräkningen lill godo, efter del belopp, som af markegångs-sätlningen bestämmes, men Utskottet anser denna rätt bevarad lika väl, om, i stället for serskild uträkning efter hvarje års olika markegång, medelpriset för de näsLförutgående åren bestämmes ifrån Riksdag till Riksdag, till dess, efter desse Tjenstemäns afgång, spanmåls-beräkningen under lönerne kan alldeles upphöra, Utskottet föreslår, alt för Tjenstemän, soto före denna Statsreglerings vidtagande innehafva löner, hvarunder spanmål finnes beräknad, må intill nästa Riksdag fastställas ett genom sistförflutne fem årens markegångs-sältningar uppkommet medelpris af 7 R:dr to sk. tunnan, hvilket sedermera, tilldess de hinna afgå, vid hvarje påföljande Riksdag må, efter enahanda grunder, å nyo uträknas och bestämmas. Stals-TJtsJcottets Utlåtande, N:o 92. 3 3:o Då, enligt hvad Statens räkenskaper utvisa och Rikets Ständers Revisorer uti deras år i83c) afgifne Berättelse äfven anmärkt, på grund af den Kongl. Maj:t medgifne rätt lill disposition af Hufvud-Titlarnes besparingar, anvisningar å desamma egt rum utöfver den befintliga tillgången, så att vid senaste eller 1837 års Riksbokslut en brist, endast på 2:dra Hufvud-Titeln, af i3o,i62 Ridr 14 sk. 4 «*• uppkommit, i följd deraf, att besparingarne, som ej varit kände, då dispositionerne vidtagits, sedermera funnits uppgå till mindre, än som blifvit beräknadt; men det, för vinnande af redighet i förvaltningen af Statens medel, är af högsta vigt, att en slik oordning ej må komma att fortfara hädanefter, har Ulskottet emedlertid, innan det sig visat, om någon Constitutionell ansvarighet kan kom ma alt, i följd af sådane dispositioner å Hufvud-Titlarnes besparingar utöfver befintlige tillgångar, ega rum, och då totalbeloppet af den sålunda uppkommande brist för hela den tid, sorn begränsas af senast fastställde Stats-reglering, ej kan bestämmas, förrän 1840 års räkenskaper blifvit afslulade, icke ansett sig böra, i afseende på berörda, genom anordningar utöfver tillgångarne uppkomne brister, för närvarande tillstyrka någon afskrifning, utan endast att Rikets Ständer må tillåta, alt bristens hela belopp får, utan att inblandas med skeende anordningar å de besparingar,