Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om Lotteriets indragning, bör jemväl stadgande meddelas, huru förhållas skall med den ersättning af 5oo R:dr årligen, som Kongl.
Seraphimer-Ordens-Lazarettet för närvarande af Lotteri-medlen åtnjuter för öfverlåtelsen af dess Lotteriprivilegium; och hemställer Utskottet, i anledning häraf, att Rikets Ständer ville medgifva, att berörde ersättning, efter Nummer-Lotteriets upplösning, må, såsom ständigt fortfarande, å Ordinarie Stat bland anslagen till Milda Stiftelser uppföras.
Slutligen böra Rikets Ständer nu meddela föreskrift, angående disposition af Nummer-Lotteriets hus och öfrige vid Inrättningens upplösning befintliga tillgångar, med undantag af Brudgåfvo-fonden , om hvars levererande till Riksgälds-Contoret Rikets Ständer redan förordnat, på sätt uti deras till Kongl. Majit aflåtne underdåniga skrifvelse af den 29 sistlidne Augusti omförmäles; varande Inrättningens samtlige tillgångar af Directionen, uti den Utskottet meddelade uppgift, sålunda beräknade; 6 Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 385- Contant behållning af Lotteri-medel circa 82,000.
Inrättningens fasta egendom, ansedd ega ett värde af minst .
. 4°>°00- Brudgåfvo-fonden 28,000.
Intresse-medel af Brudgåfvo-fonden 8,000.
Hvad angur fasta egendomen, så åberopar Utskottet det förslag till dess användande, i följd af nödiga åtgärder förberedande af tjenlig local för Riks-Archivet, som Utskottet redan under N:o 354 Litt.
D. afgifvit; och hvad beträffar öfrige tillgångar utöfver Brudgåfvo-fonden; så hemställer Utskottet, det Rikets Ständer måtte förordna: att, förutan Brudgåfvo-fonden, hvarom redan är stadgadt, Nummer-Lotteri-Inrättningens alla öfriga tillgångar böra vid Inrättningens upplösning till Riksgälds-Contoret levereras; äfvensom det torde böra föreskrifvas, att Riksgälds-Contoret skall öfvertaga vården och dispositionen af så väl Inrättningens hus, intilldess hvad om dess användande beslutes, kan till verkställighet bringas, som ock de
Inrättningen tillhörige effecter och inventarier, hvilka icke anses böra genom Nummer-LotteriDirectionens försorg försäljas.
Stockholm den 3o November 1840. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 386.
7 N:o 386.
Ank. lill Exp.-Utsk. den i Dec., kl. i e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen åt er remiss ä Stats-Utskottets Utlåtande N:o 3io.. (I. A.) Enligt Stats-Utskoltet tillhandakomne Protocolls-Uldrag, liar det af Utskottet under N:o 3 i o afgifne Utlåtande, innefattande förslag till förnyad Inslruclion för Rikets Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Statsverket, blifvit af Borgare-Ståndet bifallet, men deremot af de 3:ne öfrige Riks-Stånden, på grund af förekomne anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
De Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvilka yrkat återremiss A förevarande Utlåtande, hafva, med gillande i allmänhet af de utaf Utskottet i motiven för Instructions-försiaget antydde åsigter, endast framställt anmärkningar emot serskilda uti förslaget intagne bestämmelser.
Deremot hafva inom Preste-Ståndet 2:ne Ledamöter, under förmälan alt, efter hvad erfarenheten visat, Rikets Ständers Revisorer, alltsedan utfärdandet af i83o års Instruction, icke mött några hinder för fullgörandet af sina grundlagsenlig uppdrag, äfvensom att någon klagan öfver brister eller obestämdhet uti föreskrifterne ingalunda försports, ansett det framställda förslaget om fastställande af förnyad Re.visions-Inslruction icke vara af beliofvet på ka liad t; och har derjemte deri ene af bemälde Ledamöter förklarat, att, i fall en förändring af nu gällande Instruction vore behöflig, det år 1823 upprättade, af Gref ve Anckarsvärd förordade Instructions-förslag, såsom i vissa fall innefattande större bestämdhet i föreskrifter, vore att föredraga framför det af Utskottet upprättade.
Hos Bonde-Ståndet har en Ledamot, med hvilken en stor del af Ståndet förklarat sig instämma, hufvudsakligen anfört: att, på det embetsverken må kunna, utan behof af förfrågningar och på Kongl. Maj:ls Nådiga befallning, fullgöra allt hvad för revisions-förrättningens underlättande på dem ankommer, flere omständigheter måste vara uti Revisions-Instructionen noga bestämde, nemligen: i:o tiden för granskningens omfång och deraf följande skyldighet för embetsverken att tillhandahålla Revisorerne sina Räkenskaper, Kongl.
Bref, Protocoll och Handlingar; 2:0 De All - 8 Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 386. manna Verkens embets-berättelser; 3:o embelsverkens eller åtminstone Kongl.
Stats-Contorets skyldighet att förordna en af Verkens tjenstemän att tillhandagå med nödiga upplysningar; samt 4
Kammar-Rättens föregående granskning af räkenskaperne till ziffran, på det att
Revisorernes uppmärksamhet ma kunna egentligen rigtas på Statsverkets tillständj styrelse och förvaltning ; att, genom uteslutandet af ofvanberörde, uti Utskottets förslag icke upptagne, hufvudsakliga bestämmelser, hvilka erfordra Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma bifall, skulle i förhållandena emellan Revisorerne och embetsverken uppkomma en så beskaffad obestämdhet, som framkallat behofvet af det år 1823 af Rikets Ständer upprättade Instructions-förslag; alt de Grundlags-föreskrifter, som afse revisions-förrättningen, och hvilka ofta vore underkastade olika tolkning af de begge Slatsmagternes organer, borde genom Iustructionen vara så bestämda, att vid gransknings-ti 11 fal 1 et ingen tvekan må uppstå rörande tydningen af samma föreskrifter 5 samt slutligen, att, ehuru de aine räkenskaps-åren utgjorde egentliga föremålet för Revisorernes speciella granskning, nämnde granskning likväl, för att medföra tillförlitlig controll å Statsverkets tillstånd och styrelse, måste, i afseende på Protocolls-läsningen, de penninge-förvaltande embelsverkens berättelser och inventeringen af deras Cassör, utsträckas intill den dag, då Revisorerne sammanträda 1 i följd hvaraf och då det uti Herr Grefve Anckarsvärds motion intagne förslag till Instruction åsyftade fastställandet af ofvanberörde, nödige ansedde, förändrade bestämmelser, blifvit yrkadt, att Stats-Utskottet måtte tillstyrka sistnämnde förslags antagande, endast med den förändring, att Kongl.
Stats-Contorets tjenstemän icke ovilkorligen skola lill Secreterare- och Canzlist-befattningarnes bestridande af Revisorerne användas.
Till besvarande af dessa anmärkningar, får Utskottet, hvad först angår den ifrågasatte obehöfligheten af en förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer, erinra, att då, i följd af de uLaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid innevarande Riksmöte beslutade Grundlags-föiändringar, det fordna Hof-Canzlers embetet blifvit indraget, redan delta förhållande påkallat en förändring af nu gällande Revisions-Instruction, i hvad den samma rörer sättet för upplysningars inhemlande af Publike Verk och Konungens embetsman.
Med afseende å de inom Bonde-Ståndet framställde förhållanden, har Utskottet skolat anmäla, alt, enär 68 §.
Riksdags-Ordningen uttryckligen föreskrifver, alt Instruclionen för Rikets Ständers Stats-Utskottets UtlåtandeN:o 386. 9 Ständers Revisorer skall af Rikets Ständer sjelfve utfärdas, Utskottet ansett häraf ovilkorligen böra dragas den slutföljd, alt alla sådane Revisions-förrättningen beträffande sladganden, för hvilkas meddelande erfordras Kongl. Majits Nådiga bifall, och följaktligen allt hvad, som angar de penninge-förvaltande Embelsverkens åligganden, i förhållande till Rikets Ständers Revisorer, böra utur Inslruclionen uteslutas; hvaremot Utskottet serskildt trott sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes, i öfverenstämmelse med Grundlagens sladganden, låta utfärda föreskrifter, angående de vederbörande Embets-oeh tjenstemän i bemälde Verk, i och för Revisionen, tillkommande skyldigheter; och/har Utskottet med ifrågavarande uteslutning jemväl åsyftat alt söka förekomma de collisioner emellan de begge Slats-magterne, sorn, efter hvad 1823 års Riksdagshandlingar nogsamt vitsorda, skulle kunna föranledas genom Kongl. Majits vägran att å Rikets Ständers afgifvande förslag till Instruclion meddela Dess Nådiga Sanction.
Beträffande det inom sistnämnde Riks-Stånd gjorde yrkande, angående utsträckning af Revisorernes granskningsrätt intill den dag, då Revisions-förrällningen lager sin början, har Utskottet af de, rörande detta ämne uti Grundlagen, meddelde sladganden , om hvilkas förändring eller förtydligande det icke tillkommer Stals-Utskottet att väcka fråga, icke hemlat anledning alt, i afseende på nämnde förhål lande, föreslå annan redaclion, än den i Utskottets förslag intagne.
Efter att sålunda hafva redogjort för de allmänna åsigter, som legat till grund för det Rikets Ständers pröfning nu underställde Instruclions-förslag, och hvilka åsigter Utskottet af de dervid gjorde erinringar icke funnit sig föranlåtet att frånträda, öfvergår Utskottet lill upptagande af de vid förslagets serskilda delar inom Ridderskapet och Adeln, samt Presleocli Bonde-SLånden framställde anmärkningar. 1:0
Vid usta §. af Utskottets förslag är af 2:ne Ledamöter utaf Ridderskapet och Ådeln hemstäldt, att de deruti förekommande orden: Rikets Ständers Revisorer skola tillse det dem i behörig ordning tillhandahållas etc/’ måtte utbytas emot: Rikets Ständers Revisorer ega att emottaga, etc.
Efter Utskottets tanka, innefattar likväl dell af Utskottet föreslagne redaction mera bestämdhet, i afseende på Revisorernes åliggande alt efterse hvad de emottaga, ulan alt deraf med ringaste rimlighet skulle kunna dragas den emot hela förslagets syfte stridande tydning, som skulle något förmanskap dymedelst vara Rikets Ständers Revisorer öfver Konungens embetsman Bih. till R.
Brot. 184.0■ 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 36 Haft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande j N:o 386. uppdraget eller annan uppsigts- och anmärkuiugsrält, än den granskningen innefattar, och hvilken uttryckligen är inskränkt till den åt* gärd, förslagets 7 §. 2 mom. utstakar; hvarföre Utskottet anser sig böra sistnämnde redaclion vidblifva. 2:0 E11 Ledamot af Preste-Ståndet har funnit den i 2 §. af Utskottets förslag intagne föreskrift, att, äfven om räkenskaperne icke i Kongl. Kammar-Katten undergått den speciella granskningen, Revisorerne det oagladt skola sin granskningsskyldighet fullgöra, innefatta en anledning för Kongl. Kammar-Rätten att uppskjuta den detta Verk åliggande revision, och fördenskull ansett, att det i nu gällande Instruction härom meddelde stadgande icke borde i det nya förslaget inflyta, så framt dervid ej bifogades något uttryck, sorn skärpte pligten för Kongl.
Kammar-Rätten att berörde skyldighet fullgöra.
Dä emedlertid , i öfverensstämmelse med den af Utskottet ofvan antydde åsigt, föreskrifter om Embets-Verkens. åligganden i och för Revisions-iörrällningen icke böra uti Instruclionen för Rikets Ständers Revisorer upptagas och i förevarande fall det äskade stadgandet örn Kongl. Kammar-Rättens Revisions-skyldighet vore destomera öfverflödigt, som en dylik skyldighet redan är genom den af Kongl. Majit för bemäld e Em bets-Ver k utfärdade Nådiga Instruclion faststäld, och den, enligt samma Instruclion, vederbörande tjenstemän derstädes tillagde observations-procent dessutom synes medföra full säkerhet för revisionens behöriga förättande, har Utskottet vid delta förhållande trott sig böra vidblifva innehållet af ifrågavarande 2:dra §. 3:o Jemväl har utaf en Ledamot af Preste-Ståndet blifvit yrkad t, alt, då det vore likgiltigt, utur hvilket Embetsverk Revisorer nes Secreterare samt Kameral- och Canzli-bilräde an loges, stadgandet uti förslagets 3:dje §., att lill dessa befattningars bestridande helst skola utses sådane embets- och tjenstemän, som varit eller äro i Kongl. Stals-Conloiret anställde, måtte uteslutas, och att, i händelse något Embetsverk i detta hänseende företrädesvis borde nämnas, det vore mera lämpligt att föreskrifva, det bemälde Secreterare samt Kameral- och Canzli-biträde skulle väljas bland Kongl.
Kammar-Rättens embets- och tjenstemän.
I sammanhang härmed har blifvit föreslaget, att beloppet af de arfvoden, sorn böra tillkomma Revisorerne sjelfve, den upplysande Ledamoten af Kongl. Stats-Contoiret, Kanzlipersonalen och Vaktbetjeningen , måtte varda u'4 Instruclionen en gång för alla fastställde. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 386.
Med anledning häraf får Utskottet anföra, alt, efter Ulslsollels förmenande, del vid flerfaldiga tillfällen mäste för Revisorerne vara af väsendtlig nylla alt till sitt biträde ega åtminstone någon person, som innehar närmare kännedom af Statsverkets räkenskaper och de inom Kongl.
Stals-Contoret förefallande ärenden, och att dessutom del af Utskottet löreslagne stadgande ingalunda inskränker Revisorernes rättighet att, i händelse sådant i serskilde fall finnes lämpligt, till Secreterare samt Kameral- och Canzli-biträde utse andre personer, än de, som tillhört eller tillhöra Kongl. Stats Conloret.
Då den till upplysningars meddelande åt Revisorerne förordnade Ledamot af Kongl. Stals-Contoret utaf Kongl.
Majit i Nåder utses, tolde det jemväl finnas lämpligast, att dess arfvode i och för nämnde befattning må varda af Kongl.
Majit i Nåder bestämdt.
Vidkommande del Canzli-personalen och Vaklbeljeningen tillkommande arfvode, anser Utskottet detsamma böra af Revisorerne, i nion af göromålens mängd samt den af vederbörande dervid ådagalagde skicklighet och flit, vid hvarje revisions-förrällning fastställas.
På grund af hvad sålunda blifvit yltradt, finner Utskottet sig icke ega skäl att frånträda, hvad uti nämnde 3:dje §. är vordet föreslaget. 4:o Emot 4 §•
Utskottets förslag har inom Preste-Ståndet den anmärkning blifvit framställd, alt den uti samma $. förekommande bestämmelse: ”Galle likväl ej detta stadgande > i af seende på Bancooch Riksgähls-Verken, som böra alla äskade upplysningar omedel' bar/igen meddela f borde, såsom öfverflödig utgå.
Utskottet anser dock , för dess del, ifrågavarande föreskrift, det Revisorerne må ega alt från Banco- och Riksgälds-Verkens Styrelser omedelbarligen införd ra så beskaffade uppgifter, som, under granskningen af Statsverkets räkenskaper, kunna i ett eller annat hänseende finnas af behofvel påkallade, hvilken föreskrift äfven år af det enahanda sladgandel i 42 Riksdags-Ordningen föranledt, böra uti den nya Författningen bibehållas, och hemställer derföre, ali berörde anmärkning må förfalla. 5:o Inom Preste-Ståndet har af en Ledamot yttrats den åsigt, all den uti 5 §. af förslaget omförrnälde Ledamot af Kongl.
Stals-Contoret borde ega ej allenast rättighet, utan ock skyldighet att lill Revisorernes protocoll lemna sådana meddelanden, som af dem äskas.
Då det emedlertid icke tillkommer Rikets Ständer att för bemälde embetsman stadga en dylik skyldighet, hvilken det beror af Kongl.
Majit att i Nåder föreskrifva, hvadan, efter hvad förut i afseende på dylika ämnen 12 Stats-Utskottets Utlåtande j N.o 386. -blifvit i allmänhet antydt, det äskade tillägget icke kail i den nya Instructionen inlagas, torde Utskottets förslag, hvad förevarande 5 §. beträffar, få oförändradi bibehållas. 6:o
I afseende på innehållet af Instruclions-förslagets 6 f, har inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet blifvit erinradt: att deruti syntes böra intagas dels hvad uti nu gällande Instruclion finnes stadgadt, angående Revisorernes skyldighet alt tillse, huruvida Kongl. Maj:ls anordningar, rörande utbetalningar af Statsmedel, äro med 'vederbörlig contrasignation försedde, samt dessa utbetalningar styrkte med behöriga qvitlencer af dem, som medlen emottagit, dels den uti 20 $. af nyssbeiörde Instruction meddeldte föreskrift, det
Revisorerne skola hufvudsakligen granska disposilionerne, förvaltningen och resultaten på det hela, äfvensom att vid det uti ifrågavarande 6 $. af Utskottets förslag förekommande uttryck: ”möjligen inträffade proprie-balancer" ordet möjligen såsom obehöfligt, borde uteslutas.
Då, så framt det egentliga föremålet för Revisorernes verksamhet eller granskningen af Stats-Verkels tillstånd, styrelse och förvaltning i det hela, skall kunna behörigen medhinnas, Revisorerne icke äro i tillfälle att annorlunda än i serskilde fall egna sin uppmärksamhet åt undersökningen deraf, huruvida Ståts-Verkets utgifter äro vederbörligen verificerade, hvilken detalj-undersökning dessutom tillkommer vederbörande tjenstemän inom Kongl. Kammar-Rällen, kan Utskottet icke dela den åsigt, att en så beskaffad gransknings-skyldighet borde Revisorerne serskildt åläggas; likasom Ulskoltet anser det ifrågaslällde ordet möjligen lämpligast böra qvarstå.
Med instämmande deremot uti de vid denna bär förut omförmälde öfrige anmärkningar, har Ulskollet, som anser ordet anordningar böra utbytas emot beslut} hvarpå utbetalningarne sig grunda härigenom skolat föreslå följande förändrade redaction af ifrågavarande 6 §. uti Utskottets förslag:
Revisorerne skola efterse och granska, huruvida utgifterne med Stat och Författningar instämma, samt huru vida de Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, hvarpå utbetalningarne sig grunda, äro med vederbörlig contrasignation försedde, så ock om inkomsterne på rälta lider och lill rigtigt belopp i Statens cassör influtit; huru vederbörande, på hvilka conlrollen öfver Krono-uppbörden ankommer, sine skyldigheter fullgjort; hvilka åtgärder, i afseende å möjligen inträffade proprie-balancer, blifvit vidtagne, med det mera, som till ett tillförlitligt omdöme om Statsverkets tillstånd Stats-Utskottets Utlåtande j JY:o 386. i3 och förvaltning kan anses erforderligt; börande Revisorerne, ulan att, sä vidt omsländigheterne medgifva, förbigå detaljerne, hufvudsakligen granska disposilionerne, förvaltningen och resultaten på det hela. 7:0 Hvad Utskottet uti 7 §. 2 morn. föreslagit, har inom Ridderskapel och Adeln samt Preste-Ståndet framkallat följande anmärkningar: att orden annat ändamål borde utbytas emot orätt ändamål; att, då orden:
Uare sig i allmänhet eller serskildt för revisions-åren _, möjligen kunde tydas derhän, alt Utskottet åsyftat, det
Revisorerne skulle ega att framställa erinringar vid förvaltning eller dispositioner af statsmedel, vidtagne efter revisions-åren och hvilka erinringar icke föranledas af de under granskning varande afslutade räkenskaper, ofvannämnde ord måtte utur förslaget utgå; att uti Utskottets förslag icke vore tydligt uttryckt, huruvida Revisorernes rättighet att infordra upplysningar och handlingar, hvilka afse en senare tid än revisions-åren, borde, på sätt i nu gällande Instruction finnes stadgadt, vara inskränkt till de fall, att anledningen till dessa upplysningars eller handlingars infordrande skall herntas från något inom revisionsliden infallande factum, eller huruvida Revisorerne skulle ega att sträcka sina fordringar i detta hänseende äfven till ärenden, som icke ega ringaste gemenskap eller sammanhang med revisionsåren; samt slutligen att orden: förmena Revisorerne på annat sätt sin rättighet såsom Rikets Ständers Ombud för nära träddj borde, såsom obestämde och obehöflige, uteslutas.
I följd af hvad sålunda blifvit anfördl, får Utskottet lill en början föreslå, att uttrycket: annat ändamålmätte förändras till: annat ändamål j än det af Rikets Ständer föreskrifne.
Derjemte har Utskottet, under förklarande, det Utskottet vid redactionen af nu ifråga varande punkt af Instructionsförslaget, icke kunnat hafva för afsigt att föranleda någon utsträckning af den i Grundlagen Revisorerne förbehållne granskningsoch anmärkningsrätt, samt icke eller anser den föreslagne redactionen i detta hänseende innebära någon otydlighet, likväl funnit sig, på grund af de gjorde erinringarne, böra tillstyrka, att orden: vare sig i allmänhet eller serskildt för revisions-åiren_, må utelemnas.
Då de uti detta mom. förekommande öfrige bestämmelser stödja sig på Grundlagens föreskrifter, om hvilkas förtydligande eller förändring fråga icke lärer kunna vid förevarande Instructionsförslags upprättande förekomma, har Utskottet af de dervid gjorde anmärkningar icke hemtat anledning att sitt förra förslag frånträda.
Stats-Utskottets Utlåtandej N.o 386.
Med iagltagande af nyssberörde förändringar, får Ulskollet hemställa, all 7 §. 2 morn. må erhålla följande lydelse:
Finna Revisorerne något af Rikets Ständer fastsläldt anslag vara öfverskrida eller draget till annat ändamål, än det af Rikets Ständer föreskrifna, eiler ock något i öfrigt vid förvaltningen att erinra, eller är sådan upplysning eller handling, den Revisorerne, om ock den icke alser någotdera af Revisionsåren, likväl uttryckligen förklarat sin önskan att erhålla, vederbörlig begäran oagladt, icke vorden dem meddelad, eller förmena Revisorerne på annat sätt sin rättighet såsom Rikets Ständers Ombud för nära trädd , så skola de sådant allt i samma berättelse anmärka och fullständigt utlåtande i ämnet afgifva. 8:o Flere Ledamöter af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet hafva vid 3 mom. af 7 anmärkt, att, enär det af Utskottet föreslagne stadgande, rörande revisions-berättelsei nes skyndsamma befordrande till trycket, utan afbidan af de förvaltande Embelsverkens förklaringar öfver deruti förekommande framställningar, dels innefattade en orättvisa och obillighet, i hänseende till bemälde Embetsverk, dels ofta kunde förorsaka ett missledande af allmänhetens omdöme i dessa ämnen, Utskottet i stället bordt föreslå, alt Fullmäktige i Riksgälds-Conloret mätte åläggas att, jemte revisions-berältelsen, trycka vederbörande Embetsverks förklaringar, så framt dessa inom 3:ne månader efter slutad revision varda lill Riksgälds-Conloret aflemnade.
Derjemte har af en Ledamot utaf Presle-Slåndet föreskriften om revisions-berätlelsens utdelning med Tidningaine ansetts öfverflödig.
Utskottet, som, enär det onekligen mäste vara af vigt, att resultaten af de verkställde revisions-föi rätlningarne, så vidt ske kan, bringas lill allmän kännedom, icke kunnat instämma uti den, i afseende på 1 evisions-berältelsernes utdelning med Tidningarne, gjorde erinran, har deremot, i betraktande af hvad för öfrigt vid ifrågavarande 3 mom. af 7 är vordet inom Riks-Stånden anmärkt, trott sig böra föreslå nedanstående förändrade red »elion deraf: af denna Berättelse med tillhörande tabeller läte Revisorerne utskrifva 2:ne original-exemplar, af hvilka det ena till Kongl. Muj:t i underdånighet ingifves, och det andia aflåtes lill Fullmäglige i Riksgälds-Conföret, hvilka skola samma berättelse, äfvensom vederbörande
Embetsverks i anledning derafafgifvande förklaringar, så fiamt dessa inom Irenne månader efter revi - Siats-Utskottets Utlåtande} JV:o 386. i5 sions-förrättningens slut varda lill Riksgälds-Conloret aflemnade, till trycket befordra och derefter, så fort ske kan, med allmänna Tidningarne utdela låta; åliggande derjemte bjern alde Fullii) ägt ige att samma berättelse och förklaringar, så väl vid näsldei påföljande Riksdags böljan lill Rikets Ständer, sorn ock lill Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer öfverlemna. 9:0 Uppmärksamhet har så väl inom Ridderskapet och Adeln som Presle-Ståndet blifvit fästad derå , att Utskottet, som i förevarande Utlåtande Nio 310 hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:l i Nåder täcktes låta Insliuclionen genom trycket offentliggöra, sedermera i ett följande moment föreslagit, alt Fullmägtige i Riksgälds-Contoi et mätte åläggas att ombesörja samma Inslruclions tryckning; varande dervid yrkadt, att ettdera af dessa, hemställanden, måtte uteslutas.
I följd af denna erinran, har Utskottet skolat anmäla, alt, då Rikets Ständers anhållan, att Kongl.
Lill allmän kännedom och efterrättelse promulgera den Instructiou, som af Rikets Ständer må varda lör deras Revisor er utfärdad,. endast kan i önskningsväg lill Kongl. Majit i underdånighet framföras, och enär det synes lämpligt, alt en af Rikets Ständer utfärdad handling, hvars inskränkta omfång dertillmed icke föranleder någon tryckningskostnad, som kunde komma i hufvudsakligt betraktande, må vara för vederbörande alt tillgå, i sammanhang med 68 §.
Riksdags-Ordningen och äfven i annan form, än deri i Svensk Förfallnings-Samling i gemenskap med andra Författningar kunde erhålla, Utskottet trott sig ega. fullt skäl att tillstyrka, det Fullmägtige i Riksgälds-Contoret mätte serskildt få sig uppdraget alt om Jnstruclionens tryckning gå i författning.
Vid detta fö 1 hållande anser sig Utskottet böra vidblifva, hvad i förrberörde hänseenden blifvit uti utlåtandet