Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet i moliverna för sitt beslut härom närmare utvecklat berörda skäl, men detta ej skett, har jag tagit mig frihet andraga dem i denna reservation. 4:o) Jag har röstat för den s. k. vestra stambanans läggande söder om Mälaren afven derför, att Jernvägs-kommit/éen, hvilken kan anses såsom den lörsta och mest behöriga förespråkaren för samma hanas dragande norr om Mälaren, har föreslagit jemväl bunau söder om Mälaren ej blott mellan Slockholm och Katrineholm, utan och derifrån vesterud; dock ej i rät linie (ill lljulö, utan i en betydlig krok öfver Örebro och Svartå tilt lljulö.
Således Ilar äfven Kommittéen velat hafva en söder om Mälaren och Hjelma reti mellan Stockholm och Djulö gående bana, sorn dock blefve längre, krokigare ocb kostsammare än den Ofverste Ericson föreslagit.
Vid jemförelse mellan Kommilléens och Öfverste Ericsons förslag, i fråga 0111 vestra stambanans läggande norr eller söder om Mälaren, böra de af Kommittéen föreslagna hanorne mellan Stockholm och Giresta, såsom hörande lill den norra, samt mellan Slockholm och Katrineholm, såsom börande lill den östra, först afdragas, och således dervid kostnaden för saint längden af dessa ban-delar ej ta - 76 Bil. lill Stats- Utskottets Utlåtande N:o 6S. fras i betraktande, ulan fråga egentligen vara blut! om vägen mellan Giresta och lljtilu, a ena, sami Halt [lieholm och lija lii å andra sidan, ehuru IV811 sistnämnda hana rätteligen herde dragas afven en stor del af den hana, Kommittéen föreslagit mellan Katrineholm och örebro.
De ifrågavarande hallorne skulle, enligt Kommiltéens uppgifter, kosta: Norr om Mälaren : Från Giresta lill Westerås 3,113,869: » Westerås » Köping 2,045,125: » Köping » Djulö 7,917,334: K:dr 13,076,328:
Söder om Mälaren: Från Katrineholm till v. Wingåker 1,614,332: och från v. Wingåker lill Djulö 5,334,909: 6,949,241: således medför beslutet all bygga söder om Mälaren en besparing af minst . . 6,127,087:
Utom besparingen af del belopp, hvarmed kostnaden för vägen mellan Katrineholm och Örebro öfverskjuter kostnaden för den icke hälften sä långa vägen mellan Orebro och Hallsberg.
Den starka personal-trafiken, som, då ångfartygen ej gå, tinnes mellan Södertelje och Stockholm öfver Fitja, mäste göra jernvägen mellan nämnda städer vinstgifvande, isynnerhet då östra och vestra stambanorna blifva färdige. 5:o) Emedan jag önskar alt alla de öfverskott, hvilka förmodas på Statsverkets alla inkomster, vare sig ordinarie eller extra (hevillniiigar) uppkomma före slutet af år 1860, måtte såsom lån eller anslag användas lill understöd för bibanors påbörjande mellan Sula och Westerås, Köping och Uttersberg, Borås och Falköping-Göteborgs-banan samt dylika större arbeten i medlersta och östra delarne af Småland och i norra provinserna; så har jag röstat derför, att de summor, som under denna tid erfordras för byggande af Statens jernvägs-slainbanor, måtte upplånas, helst utrikes, och det desto hellre, som a) sådant kunde förekomma denna fru/ilade penningekrisen; b) enligt tabellen vid Utskottets utlåtande, omkring 63 procent af de penningar, som utgifvas lör dessa banor, stadna inom riket, sä ali inrikes Statslån framdeles kunna lättare erhållas, samt c) nära hälften af de medel, sorn härtill lånas eller eljest anskaffas, komma alt utdelas bland de mindre bemedlade medborgare-klasserna, hvilka användas såsom arbetare vid jernvägarna, och derigenom hädanefter erhålla någon del af Statens medel, hvilka deremot tillförene för det mesta logos från de mindre bemedlade och utdelades lill de rikare.
För människovännen mäste det vara glädjande om
Statens medel hädanefter taga en annan riktning än de haft hittills.
Åtminstone skall jag ingalunda - Il/l. till S la ti- Utskottets Utlåtande N:o 62. 77 himla förskräckas för den förhöjning i arbetslöner, hvilken Iros uppkomma i följd af jernvägs-byggnaderna.
6:o) Alskillige af dem, hvilka under sednare decennierna ifrat företrädesvis för de obemedlade medborgare-klassernas bästa, hafva dels med dels ulan skäl ofta klandrat
Regeringen för det alt den /'iirdriijl de företag, som skulle lyfta landets industri, samt endast styckevis och planlöst föreslagit sädana; äfvensom Regeringen förmenls hysa sympalhier för vår östra granne, samt afse emhelsntäns och bättre lottade medborgares väl mer än den fattige arbetarens.
— Nu har deremot Regeringen skynda/ med att framlägga eli helgjutet, planmessig/. och storartad t förslag, som, om det af Ständerna anlages, ostridigt skall, mer än alla hittills pä allvar ifrågasatta, lifva jordbruk och andra landtmanna-näringar, bergsbruk och all annan dylik industri, lalla vårt försvar mot nämnda lärliga granne och sålunda trygga var yttre sjelfständighet, sami, framför allt annat, höja den obemedlade arbetarens välstånd, trygga dess ekonomiska oberoende och derigenom medverka lill en här i landet icke hittills torspord jem/ikhel mellan fordom vidt skilj da medborgareklasser.
I denna demokratiska riktning arbeta de, som understödja del Kungliga förslaget; och de vela alt, om det anlages, de skola vinna målet ej blott derigenom, alt omkring/cw/tö millioner
Hulr snart skola af hittills obemedlade arbetare förljenas, utan ock derigenom, alt desse få ökade tillfällen alt nalkas de mer bildade och förmögnare, samt att lill de orter, der arbetslönerna äro högst, färdas med samma hastighet och ungefärligen samma beqvämlighet, sorn de rikare, hvilka hittills gungat i beqväma vagnar, då den fattige vanligen med möda till fots framsläpat sin trötta kropp.
Mätte derföre desse arbetares sanna vänner väl betänka sig, innan de låta sig, af fiendtlig» eller otillfredsställda intressens hemliga agenter, eller possessionalers rop mot höjda arbetslöner, förledas alt motarbeta eller alldeles sönderrifva detta förslag, och sålunda tillintetgöra de verkliga folkvännernas skönaste förhoppningar.
Räntor oell amortissement skola hufvudsakligen tagas från de förmögnare: och hvad den lägre arbetaren niöjligen dertill får bidraga blir en obetydlighet mot den säkra Jörhöjningen i bans årliga arbetsförtjenst.
Den som minnes del fäkunniga skränet mot fullbordandet af Göta kanal, låter sig icke af de likartade tonerna i dessa dagar förfäras;» af Herr C. C. Hörnstein; af Herr E. Falhem: »Jag reserverar mig emot 3:dje punkten 2 momen tet af Utskottets förslag, angående Förenings-banan ifrån Sala lill Gefle-Fahlubanan, grundad å den af Afdelningen uttalade åsigt, alt samma bana skulle synnerligen blifva gagnelig för Öfre Dalarne.
Nämnde föreslagna bana,, som ännu ej är undersökt eller uppmätt, visar sig dock på den befintliga kartan, jemn förd med den uppdragna Gefle-Fahlu-linien, utgöra cirka 7 mil; hvaremot, ifall banan utgick ifrån Sala uppåt Dalarne och Hih. lill lill II.
Pral t SÖG & 1857.
4 Sami. 1 Afd. 29 Haft. 11 78 Bil. lill Stats- [Ilska tiris Utlåtande A:o 62. drogos vester om Dalclfven, genom Westmanland för lii Avesta bruk, Hedemora oell Säthers släder samt Bispebergs grufvor, »(skärande den från Norbergs jern* malmsfalt föreslagna banan, nära intill Avesta bruk eller Askii fors i Dal-elfven, densamma skulle gagna en del af Westmanland samt nedre Dalarne och dess 2:ne städer, jemte nämnde grufvor och flere jernverk, och sedermera äfven öfre eller Oster- och Vester-dalarne när den vidare utsträcktes cirka 2' mil ifrån Säthers socken uppåt Bålstad i Tuna socken invid Dalclfven.
Denna af mig underställda vägsträckning är äfven undersökt af Major Olivecrona och befunnen god med förmånligt läge, utan att öfvergång af den strida oell breda Dalclfven liehöfs, hvaremot föreningsbanan frän Sala till Storvik möler nämnde Elf, som höjer sig utöfver sommarvattnet, till 10 å 12 fot under vissa flodlider; och förmår denna bibana — nemligen Sala-Storvik — blott lill ringa del gagna Fahlu-traklen och norra orterna, hvilka hafva närmaste vägen till Gefle lör sina effekter och äfven lindrigare frakt från Gefle lill Slockholm sjöledes, än om bibanan genom Sala iill Upsala skulle passeras.
Den i samband med Fahlu-Gefle-banan föreslagne sträckningen till Insjön i Öslerdalarne blelVe också alltför kostsam och skulle ej i någon mån bära sig, emedan Vester-dalarnes läge är derifrån alltför aflägse och deraf ej kunde få ringaste nytta, enär dessas skogsprodukter uteslutande måste flottas på vestra Elfven, genom sjön Runn intill Fahlu-Gefle-banan.
Likaså hafva Österdalarne flott leri på östra Elfven, hvilken kommunikation alltid blir lindrigare än på jernbana, och är denna väg den rätta och naturliga för »('sättningen af öfre Dalarnes rika skogar, hvaremot den af mig föreslagna jernbanan från Sala blir förmånligast för deras behof af spanmål.
För öfrigt instämmer jag uti Herr Doktorn och Biskopen Thoinanders reservation, dock med uttryckligt tillägg af den mening jag vid iifverläggningen inom Utskottet bjudit lill att göra gällande, nemligen ali användning hvarje år utaf 10,000 arbetare ensamt för bedrifvande! af arbetena på Stambanorna eller Statens jernvägs-bvggnnder måste komma att utöfva eli särdeles menligt inflytande både för jordbruk, bergsbruk och öfriga näringar.
Om ock jordbrukaren i de trakter der arbetet framgår på stambanorna kan för ökade arbetslöner vinna genom afsättning till arbetaren utaf jordens produkter, samt ersättning genom jordegendomens stegrade värde, så kommer dock denna fördel icke de aflägse från jernbanan boende jordbrukarne tillgodo; och bergsbruket, som behöfver än flera armar, träffas af den uppslegrade dagspenningen vida hårdare.
Det är väl förespegla! att 5,000 utaf de för stambanorna påräknade arbetare skola tagas af Indelta Regementerna, men Soldatens arbetskraft påräknas också af Roten och går för Rolebönderne genom kommenderingen likafullt förlorad.
Erinras bör dessutom, att för sido- och lokal-banorna samt öfrige förelag lil! förbättring af kommuners och korporationers tillstånd flere tusende arbetare jemväl bchöfvas.
Desse enskiltes jernvägs-företag, för hvilka Statens lånebilräde begärts, anser jag lika om ej mera nyttiga än Stals-banorna-och anser derföre, att uti del anslag af 20 millioner Bil. till Siats-litsbol tels Utlåtande N:o 62. 79 Riksmynt som Herr Doktorn oell Biskopen tillstyrkt, jemväl kunna inbegripas de låneunderstöd, sorn kunna komma all beviljas åt lokal- oell sido-banorna;» af Herr /l. F. Ericson'. »Emot Utskottets genom votering fattade beslut att, i strid med Afdelningens förslag, uti Bidje punktens 4 mom. skulle bestämdt uttryckas all södra stambanan ifrån Falköping lill Malmö skulle dragas öfver Ljungbv, äfvensom åil vid medlens anvisande till denna banas fortsättning norr om Pin ja-sjön i Skåne dess riktning ifrån nämnde sjö skulle bestämmas lill Lagaa-ilalen, får jag mig reservera. l)å man nemligen i södra Sverige ansell tillräckligt med cu bana långs åt landet, sä skulle jag tro det vara angeläget att lägga denna bana någotnära midt i detsamma, sa alt skiljaktigheten i afslåndet emelian banan och de båda hofven icke bielke för stor.
Om banan skall läggas enligt Utskottets förslag, så blir detta afstånd endast omkring 8 mil lill vestra bafskuslen. men deremot omkring 20 mil til! ilen östra, hvilket jag icke anser ändamålsenligt eller billigt, ulan tror alt det vore fördelaktigare lör det allmänna om banan ifrån Finja-sjön till Jönköping droges mera ät öster genom Smålands bördigare oell lölkrikare trakter, derifrån otvifvelaktig! vida större trafik är alt hemta, än i de trakter af Sunnerbo härad, der den blifvit föreslagen alL läggas.
Om den blifvande östra banan söder om Linköping sedan dragés närmare Eksjö neli Wexiö lill den södra, så" bli Iver denna förstnämnda kortare än om den södra dragés öfver Agghult och Ljungby, samt fördringarne på lättad kommunikation bättre iakttagna.
Ifrån någon punkt af denna bana blir då äfven närmare att öppna jernvägs-IÖrbindelse med en vigtig plats, som väl icke bör förglömmas, nemligen Carlskrona.
Då Utskottet till förberedande undersökningar i och för jernvägsanläggnin gar föreslagit ett anslag af 150,000 Riksdaler Riksmynt, så anser jag att ingen bestämd riktning för södra banan emellan Finja-sjön och Jönköping för närvarande bör ulsät!as, ulan alt densamma må bero pä de undersökningar i delta afseende inom Småland, sorn samtidigt med arbetena söder om Finja-sjön böra företagas;» af Riksdagsfullmäktige!!
Ola Mansson från Christianstads län: »För så vidt Utskottets beslut uti 9:de punkten i fråga om södra stambanans fortsätt ning nori1 om Finja-sjön alser banans dragning lil Lngnå-dalen i trakten af Agghult, lär jag anmäla min reservation.
Utskottet bar uttalat den allmänna grundsats, alt del mätte ät Kongl. Majit ölVerlemnas att nied afseende pä ytterligare upplysta förhållanden under arbetets fortsättning närmare bestämma de orter hvarje statsbana skall genomgå och de ställen den bör anlöpa.
Då nu särskild motion blifvit väckt i fråga om denna banas fortsättning öster om Finja-sjön åt Helgeåd. ilen rakt emot Ljundby, så kari jag för mili del icke gilla all någon punkt, den banan bar all anlöpa, mellan Finja-sjön och Ljunghy bestämmes, ulan må det stå Kongl. Majit öppet alt efter föregången undersökning låta verkställa anläggningen der den pä kortaste vägen och nied minsta kostnaden kan binna målet. 80 Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62.
Jag föreslår med anledning deraf, att Utskottets beslut måtte efter orden »förbi Finja-sjön till Lagad-dalen anvisa en summa af 6,815,000 Hulr* erhålla den förändrade lydelse: samt hvad deruliijver enligt det uppgjorda kostnadsjörslaget erfordras för samma bunäs vidare Jorlsiillning 3-A mil norr om bernalde sjö i riktning mot Ljungby, etc. etc. af Riksdagsfullmäktige!!
Eric Mallmin från Westerås län, sorn instämde lili Biskop Thomanders reservation. af Riksdagsfullmäktige!!
Anders Erikson från Elfsborgs län: »Da Rikets Ständer under sistfiirflutna Riksdag log första siegel alt ikläda Stalén skyldighet ten att sjelf utföra vissa jernvägsbanor och derjemte aflat» underdånig skrifvelse lill Rongl.
Majit, alt innan denna Riksdag tåla en Kommitté af sakkunnige män uppgöra om dessa banors sträckning emellan antagne andpunkter, samt derjemte beviljade medel för undersökning i topografiskt oell slalsekonomiskl hänseenden hvarest dessa banor klokast och med minsta kostnad för
Riket mest gagnande borde dragas, var troligen aldrig de Ständers mening, all i eli så vidsträckt omfång, som nu blifvit föreslaget, ett systern borde uppgöras för de jernvägar som Slaten i förslå hand skulle sig åtaga.
Det är och förbi ifver således nuvarande
Ständer som hafva att uppbära framtidens dom för det på en gäng så halsbrytande sätt alt, gå lill väga alt för nu och en längre framlid tillförbinda nationen att — ulan afseende på de förändrade tidsförhållanden, som i en framtid kunna uppstå, oell ulan alt genom någon praktisk erfarenhet fä tillfälle bedöma huruvida jernvägar inom Sverige med sill hårda klimat och sin vidsträckta samt glest befolkade areal, emot andra länder, kunna vara så gagnelig», alt de oa (Visligen pä sådant sätt måste framkomma — kasta sig in uti en Statsskuld, sorn efter de första beräkningarna gör den för ett fattigt land lilla nätta summan af 120,000,000 R:dr.
När man nu härtill lägger att alla de större eller mindre förelag, hvarmed Slaten intill denna dag sig befattat, icke kunnat verkställas för mindre än ett jeml fördubblande af den summa, som pä alla möjliga vetenskapliga grunder blifvit föreslagen; så kan häraf dragas den slutföljd, atl, innan de af Utskottet nu föreslagne Stålens stambanor komma till stånd, nationen måste fördjupa sig i eu utländsk statsskuld af omkring 200,000,000 R:dr, hvilken kommer alt under eu längre tidrymd draga utur landet omkring 10 a 12,000,000 R:dr årligen.
Manne icke
Sverige härigenom kommer att sakna den lätthet hvarmed det hittills kunnat röra sig på vcrldsmarknnden, såsom kändt, utan någon statsskuld?
Motsatsen häraf skulle kunna göra det ganska svårt för eli i öfrigt så fattigt land som Sverige all i nödens stund få något lån på någorlunda billiga vilkor.
När man uppgör en sak bör man ieke alldeles förbise händelser, som i en framtid kunna uppkomma.
Jag föreställer mig, alt.
Sverige blefve under liden insnärjt i ett ovänladt krig innan det föreslagna jern vägs (Öre lage t hunnit någon fullbordan - Bil. till Stats-Utskottats Utlåtande N:o 62. 81 dan, då mati jemte denna frivilligt ingångna statsskuld kunde tvingas att sätta sig i en lika stor, 0111 icke större, stals-skuld och |)å hvad ogynsamma vilkor som helst.
Del lärer intet kunna bestridas alt dessa räntor, de må blifva iner eller mindre, måste ovägerligen hvarje är inbetalas och i samma mån minska nationalförmögenheten.
Eli annat (erhållande vöre, 0111 hur, likasom i England, statsskulden kunde få göras inom
Diket, då vöre alltid samma förmögenhet qvar för a11 inom rikskroppen sprida lif och rörelse; dock måste i alla afseende» dessa summor utprejas af den skattdragande allmänheten, helst Statens tillgångar alltid medtagas för underhållande af Statsmaschiiiens oafbruten gång för öfrigt, ty ingen lärer med all sin proplieliska förmåga våga påslå, alt jernvägar inom Sverige, jemte den dryga administrationskostnad, sorn dermed är förenad, kunna sjelfva komma alt godtgöra sina ränte- och kapilalloilusler.
Det är upplyst genom andra länders erfarenhet, alt det miltal, som bär är föreslaget, fordrar för sin fullständiga och oafhrulna gång flere tusende embcls- och tjenstemän samt byggnader och verkstäder under alla möjliga benämningar.
En annan svårighet torde ej heller böra förbises, nemligen den arbetskraft, som mäste dragas från niiringarne för bearbetningen af dessa jernvägar, och af della, sammanlagdt med hvad förut är omnämndl, torde man kunna göra någorlunda klart för sig, huruvida det är möjligt att på samma gång. jordbruket, bergsrörelse, fabriker och handteringar af alla slag kunna samtidigt med jernvägsbyggnadei lia vinna ilen åsyftade förkofran, som man föreställt sig genom jernvägars snara tillkomst; månne icke detta, som var ämnadt alt Ivila nalionalvälmägan, i loista hand åstadkommer eli ulmagrande?
Det torde derföre vara nödvändigt iakttaga så mycken moderation, alt det. ena kan uppehålla sig i jemnbredd med det andra.
Ingen lärer vilja bestrida, all icke jernvägar äfven inom vårt land kunna i mångfaldigt afseende blifva gagneliga och till och med i afseende å tidsförhållandena oumbärliga; men om något så trängande behof deraf ännu förefinnes, alt Staten bör, utan alt pröfva huruvida jernvägar inom Sverige med sitt egendomliga läge kunna vara lika gagneliga som i undra länder, nu rusa åstad och företaga sig eli så vidt omfattande jernvägsnäl, som ingen enda stat i Europa vågat åtaga sig — derom torde tankarne vara delade.
Det är genom officiel» handlingar upplyst, alt ingen Stat i Europa åtagit sig jern vägsbyggnad lör i:del så stor summa relatift till sina stasinkomsler, som den Sverige nu i ett enda hopp ernar företaga.
Månne del icke vore klokare att Staten, om den någonsin behöll direkte blifva jernvägsbyggare, löre loge sig en mindre vidt omfattande plan för all sä fort som möjligt fä den utförd och för att icke allenast deraf draga den fördel som kan åstadkommas, ulan äfven derigenom lemna ett experimentalfält för den enskilda företagsamheten, som i min tanke icke skulle underlåta all i den män hehofvet af jernvägar oafvisligen fram.-tode associera sig och, pä ett myckel lättare sätt än hvad den tunga Statsmachinen kail åstadkomma, tillvägabringa jernvägar, der de för landet kunna vuia mest Bill. till B.
I Sfi G åt -1857. 4 Sami. 7 Afd. 29 Hö fl. 12 82 Bil. lill Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62. nyttiga.
Det hade i min tanke varit myckel hällre om Staten med all den förmala sorn kunnat åstadkommas understödt dessa enskilla lördag och sökt undvika allt eget sysslande dermed, helst alla liders erfarenhet visat alt sådant icke ulan riksiorllisl kan bära sig.
I afseende på hvad jag förut anfort skulle jag vilja föreslå, alt Rikets Ständer vid denna Riksdag, ulan alt pä något säll i ord eller handling hinda kommande Ständer att efler sig leende oinsländigheler fritt få handla, endast lemna medel lill vestra och södra stambanorna samt till någon del för norra hanan, ty genom vestra banans snarare fullbordande har man uppnått det i kommereielt och strategiskt hänseende högst vigliga ändamål att fä en snabbare kommunikation emellan vesterhafvet och Östersjön.
Jag tror således alt hvad som är föreslaget till vestra hanan, utgående från Götheborg, hör under tiden lill 18GO års slut utgå med R:dr 9,010,000, samt det för södra banan från Malmö lill Finja-sjöu jemte hangårdarne i Lund och Malmö, med » 4,625,000; äfvensom lill norra banan, utgående från Slockholm öfver Upsala till Sala, med » 5,805,000, och slutligen till bangårdar och verkstäder i Slockholm . » 560.000, då en summa uppkommer af R:dr 20,000,000, som intill nästa statsregleriugs-periods slut hör utgå.» fl ät leise sid. 69 råd.
13 nedifr. står ovilkorlig! läs vilkorligt STOCKHOLM, tryckt bos Isaac Marcus, 1357. Slalt-UlsJcoUels Utlåtande J\s 63.
T JK 63.
Ank. lill Exp.-Ulsk. den 26 Maj 1837, kl. 1 e. m.
Utlåtande, angående gjordt anbud i afseende å ett utländskt amor tering slån till Svenska staten.
Under äheropande af det i Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående utförandet af de större jernvägs-anläggningar, som af allmänna medel böra bekostas, framställda förslag, att tillgångar till dessa företag skola genom upplåning anskaffas, har, genom nådig skrifvelse af den 15 innevarande månad (införd under N:o 90 i lista Sami. af Bihanget till Riks-ståndenS protokoller), ett hos Kongl. Majit anmäldt låneanbud blifvit Rikets Ständer meddeladt för den ålgärd, hvartill Rikets Ständer kunde finna detsamma föranleda; varande detta anbud ingifvet af Herman Heine från Hamburg, som dervid skriftligen anmält, att Nordtyska Banken i nämnde stad och H. J. Merck & komp. derstädes erbjöde sig att lemna svenska statsverket ett lån å Femton millioner Mark Hamburger
Banko, beräknade efter 27 mark 12 sk. per mark finsilfver, kölnisk vigt, eller å omkring tjugu millioner Riksdaler riksmynt; hvilket lån skulle, efter afdrag af 2'/2 procent provision, utgå inom loppet af tre år från den dag, kontrakt derom afslöles, i trettiosex lika delar, en för hvarje månad, samt återgäldas med 4'/2 procent ränta och 1 procent amortering årligen; och har Heine under vissa förbehåll förklarat sig villig att, förrän obligationerna utfärdades, aflemna högst
Fyra millioner mark Hamburger Banko; hvarjemte han alternativt framställt det förslag, att provisionen kunde till 2 procent nedsättas, om, under enahanda vilkor i öfrigt, långifvarne lemnades öppet att sednast inom berörde tre år från kontraktets afslutande bestämma sig, huruvida de önskade lemna ett ytterligare lån af sju och en half millioner mark Hamburger
Banko, motsvarande omkring
Tio millioner Riksdaler riksmynt, hvarmed lånesumman i sådant fall borde ökas.
Uti högstberörda, af samtliga Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade, skrifvelse har Kongl. Majit tillika fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att Herman Bih. lill R.
Rrot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 50 Iläft. 2 Stais-Utskollcls Utlåtande M 65.
Heine förklarat omförmälda anbud icke vara för honom eller hans hufvudman bindande längre än till och med den 25 innevarande månad.
Vid emottagningen af Riks-ståndens remisser å denna skrifvelse jemte öfriga förevarande ärende rörande handlingar, ansåg sig Slals-Utskollel böra, för erhållande af ytterligare upplysningar jemte erforderlig utredning of frågan och dertill hörande omständigheter, inhemta Fullmäktiges i Riksgälds-koulorel yttrande i ämnet; hvilket yttrande Fullmäktige nu afgifvit, med anmälan att den för ifrågavarande låne-anbuds antagande eller förkastande först bestämda tiden af Herr Heine blifvit utsträckt till den 28 i denna månad, samt att samma anbud följaktligen vore för honom förbindande till och med sagde dag.