Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan ägoskiften skulle landets fortgående odling afstadna, och skogselfeklernes export är eLt medel till bergning, som Länet icke kan undvara.
Det kan likväl icke nekas, att ju icke uti andra afseende!! en skogsbesparing skulle kunna äga rum, som nu icke iaktfages.
Till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift hafva arne liandsågar till Länet ankommit, samt blifvit öfverlemnade till härvarande Hushållningssällskap, för att utdelas, hvilket jemväl skett; men mig veterligen hafva icke de enskilde skogsägarne, med undantag af några få, i följd af det gifi.a efterdöme!, företagit sig, alt vid skogsfäilning begagna dylika sågar, utan det gamla sättet, att med yxa nedhugga skogen, vidhålles ännu i allmänhet.
På de flesta orter i Länet, der skog finnes, uppföras alla hägnader af skogsvirke, som, lill följd af del sätt, hvarpå del lillhugges, hastigare och lättare tager röta, än som i annat, fall skulle vara förhållandet, och det, som härvid menligast inverkar på skogstillgångarne, är olvifvelaktigt den omständigheten, att till de så kallade slörarne, emellan hvilka hägnadsvirket upplägges, ofta användes den unga i sin frodigaste växt slående skogen, som, om den fredades, skulle i framtiden lemna en betydlig vinst utöfver det värde den innebar, då den nu i otid begagnas.
Allmogens eldstäder bestå oftast af stora spisar, lili hvilka en mängd ved konsumeras, utan att en motsvarande värma derigenom erhålles uti boningsrummen.
Bränvinsbränningen medtager också årligen en betydlig qvantitet skog.
Under della allt uppenbarar sig icke i allmänhet någon omsorg alt skalla ny skog i elen konsumerades ställe.
Majoren Grefve Cail Posse, i Norra Möre Härad, Kammarherren af Harmens, i Handbörds Härad, och några andra större Possessionaler, hafva visserligen på sina skogar infört traktliuggningssystemet, i stället för den allmänna blädningsmelhoden men detta efterdöme har ännu icke mäktat åstadkomma någon allmän förändring uti ile rådande principerne för skogshushållning.
Uppställer man nu här ofvannämnde förhållanden jemförelsevis bredvid hvarannan, så uppkommer ganska lätt den föreställningen, alt Länet snart nog kan komma i förlägenhet för tillgångar lill fyllande af sitt eget skogsbehof.
Del är likväl att förmoda, alt, då skogsmarkerne äro serdeles vidsträckle och till stor elei belägne på längre afstånd från skeppningsorlerne för skogseffekler, då jordmånen, eler skogen växer, ofta är så stenbunden, att elen ej lill odling kan användas, och då de angränsande Kronobergs och Jönköpings
Län, i anseende till egna skogstillgångar, ej hafva behof att härifrån afhemta skogs - 29 produkter, en längre tid utgår, innan någon egentelig skogsbrist bär kan komma att ega runi.
Den skog, som i Länet finnes, består hufvudsakligen af tall, gran, ek och björk.
I afseende på exporten af de derifrån hemtadc effekter inhemlas förhållandet af följande Tabeller.
Export af Skogsprodukter till utrikes orter.
År 1837. . . . „ 1838. . . . „ 1839. . . . ,. 1840.
. . . „ 1841 ....
Bruder och Plankor.
Bjelk ar, Spärra r och Spiror.
Sticken.
Bark af diverse slag.
Tjära och 1 Beck. T unnor. 119,321 113,398 118,961 137,208 143,588 25,420 27,477 31,339 38,670 37,601 432,554 430,030 384,700 641,740 420,940 1,342 916 697 2,260 2,510 1,492 1,581 1,327 1,309 1,638
För alla fem åren eller i medeltal för hvarje år (med ulelem- nandet af bråk) . . 632,476 160,507 2,309,964 7,725 7,347 126,495 32,101 461,992 1,545 1,469 Export af Skogsprodukter lill inrikes orter utom Länet.
Bräder oell [Man kor.
Bjelka inspär- ra r och Eke- vi rkespjeser.
Stäf af Ek och Bok.
Tur nor.
T un:r.
Ved af harr- och löfskog.
Famnar, År 1837 . . . „ 1838 . . . „ 1839 . . . „ 1840 . . . „ 1841 . . . 32,574 35,763 37,562 36,412 36,066 6,949 8,474 12,175 13,162 17,548 171,200 172,520 146,405 125,330 207,128 27,786 19,788 6,795 18,338 15,914 57 32 30 20 12 2,931 3,631 4,094 2,809 3,157
För alla fem åren tillsammans . 178,377 58,308 822,583 88,621 151 16,622 eller i medeltal för hvarje år (hråken ulelemnade) . 35,675 11,661 164,516 17,724 30 3,324 | 30 Dessa Tabeller äro sammandragne af de uppgifter, sora infordrats från Sjölullskamrarne i Calmar och Westervik samt under dera lydande Tullinspektioner i köpingarne.
Med all sannolikhet kan antagas, alt icke så obetydliga qvantiteter ved och andra skogsprodukter håde land- och sjöväg från detta Län afförts lill angränsande trakter af andra Län, utan tullförpassningar och således utan att vara inbegripne i nu angifne beloppen.
Emedlertid och om man icke afser denna omständighet, så visa ofvanstående Tabeller, att Länets export af skogseffekler till in- och utrikes orter under ifrågavarande quinquennium i det alldra minsta uppgått till följande belopp med utförde approximativt antagne penningevärden, nemligen: 8io,853 tolfler Plankor och Bräder, värde å 3 R:dr B:ko 2,432,559: — — 218,815 st.
Bjelkar, Sparrar, Spiror och Ekvirkespjeser å 11 R:dr 291,753: 16. — 3,i 32,547 Stäf, å 1 sk. 4 r:st 87,015: 9. 4. 96,346 tunnor Bark, å 3a sk 48,230: 32. — 23,969 dito Beck och Tjära, å 5 R:dr 119,845: — — och 16,622 famnar Ved, å 3 R:dr 49,806: — — Summa penningevärde för alla fem åren B:ko R:dr 3,029,269: 9.
4* hvilket gör i medeltal för hvarje år 605,853: 4o- 3, men då prisen blifvit i denna kalkyl beräknade mera efter de varuvärden, sorn vanligen gälla på stapelorterne inom Länet, än efter dem, som äro eller varit gångbare på afsättningsplatserne, och en icke så ringa del skogseffekter sannolikt afförts till angränsande orter i riket utan tullförpassningar, så torde man komma sanna förhållandet temligen nära, om man antager, att de skogsprodukter, som fem år från Calmar Län afskeppats, dels till andra Län inom Riket och dels till utlandet, gifvit i influlne betalningar årligen omkring 800,000 R:dr B:ko; och häraf synes, att skogen är för detta Läns innevånare en ganska väsendtlig inkomstkälla, hvilken i betydlig mån bidrager till lefnadsbergning icke blolt åt dess ägare, utan äfven åt de många arbetare, som sysselsätta sig med skogsproduktionens aptering, förädling och forsling samt åt städernes och köpingarnes Handlande och Sjöfolk.
Vid den räkning af ekeskogen å kronoskattehemman, berustade säterier och stadsjord af kronoskattenatur, som ägde rum till följd af Kongl.
Förordningen den 28 Oktober i83o, angående jordägares rätt, att från Kronan tillösa sig sådan skog, jemte mäste- och storverksträd, befanns, att å nyssnämnde slags hemman och lägenheter inom Länet då funnos 54o,4o5 31 stycken ekar, å hvilka lösningspriset efter bestämde grunder utgjorde tillsammans 3g,586 R:dr 27 sk. 1 r:st.
B:ko, och hafva derefter af dessa ekar 457,810 stycken blifvit löste med 33,38r R:dr 43 sk. 5 r:st. berörde mynt.
Under ifrågavarande fern år hafva 29,517 stycken för Kronans behof oduglige ekar blifvit inom Länet utstämplade. §• 5- Bergsliandteringen.
Länet delar med flera andra orter i Riket den fördel, att inom sig äga tillgång så väl på berg-, som sjö- och myrmalm för tackjernsberedningen.
Sammanräknade 97 mutsedlar hafva, sedan sista underdåniga Berättelsen afgafs, blifvit af Bergmästaren i Länet utfärdade, för bearbetande af nyligen upptäckte malmstreck och vid bergsbruk användbara bergsarter, hvarjemte 28 anmälanden skett om gamla ödeliggande grufvors återupptagande.
Den uti så väl gamla som nya grufvor erhållna bergmalmen har utgjort:
År 1837 8,825 Sk ti ,,1838 9,500 „ ,, 1839 13,027 „ „ 1840 ..... 12,963 „ ,,1841 18,338 „ Men denna malmtillgång har likväl ej varit tillräcklig för tackjernsblåsningens behof.
Betydliga partier malm hafva årligen hemtats så vä] från Utö grufvor i Södermanland, som från åtskillige grufvor uti de intill Länets gräns belägne Skärgårdssocknarne af Linköpings Län.
Men då Bruksägarne icke hafva något åliggande, alt vågföra sådan från andra orter inom Riket hemtad malm, har jag icke varit i tillfälle att förskaffa mig bestämda uppgifter på beloppet af den sålunda till Länet ankomna jernmalm, likasom jag icke eller kunnat vinna säker upplysning örn qvanlitelen af den sjöoch myrmalm, som inom Länet blifvit under ifrågavarande år upphemtud.
Tackjernsblåsningen verkställes uti 10 serskildta masugnar, belägna vid Ed, Forsseström, Öfverum, Ankarsrum, Sporrbacka och Borhult uti Tjust Härad, Storebro uti Sefvedes Härad, Hagelsrum och Pauliström i Aspelands Härad samt Hornsö i Handbörds Härad.
I afseende på beloppet af det 32 tillverkade tackjernet samt värdet deraf, det sednare beräknadt efter det för året fastställda lösningspris för tiondetaekjern, har förhållandet nedannämnde år varit följande:
Tillverk- nings- beloppet.
Skff. R:dr. sk.
År 1837 5,939 6 - 35,634 _ ,,1838 15,429 6 92,574 — ,,1839 14,008 6 I 2 91,300 — >, 1840 6,840 6 I 2 42,750 — „ 1841 16,329 6 20 104,777 36 Genom Kongl.
Majrts Nådiga Bref till Bergskollegium af den 16 Januari i83p har tillåtelse blifvit lemnad till årlig export till utrikes orter under 3:ne år, från och med iS3c), af myr- och sjömalms-tackjern, nemligen från Storebro masugn 800 SkS” Hornsö dito 2,000 „ Hagelsrum dito 1,500 „ Pauliströms dito . 500 „ Denna Nådiga tillåtelse har likväl icke vidare begagnats, än att under Aren i8/{o och 1841 utskeppats från Hagelsrum 4°4 och från Hornsö 3f SkU sådant tackjern.
Vid ofvannämnde Masugnar beredes äfven gjutgods.
Denna tillverkning har uppgått till nedannämnde belopp och penningevärde,detta sednare, i saknad af uppgifter, beräknadt efter ett medelpris af 18 R:dr'per SkSf, nemligen:
Skff. R:dr B:ko.
Ar 1837 481 3,658 1 99 1838 1,452 26,136 99 1839 1,590 28,620 1 99 1840 . . 750 13,500 99 1841 ..... 1,493 26,874 33 Någon export af gjutgods till utrikes ort har under dessa åren icke ägt ruin ifrån Länets hamnar, utan har den del af tillverkningarne, som icke förbrukats här i Länet, vunnit afsättning å andra orter inom Riket.
En icke obetydlig försäljning af gjutgods sker vanligen på landtmarknadet ne.
Uti Länet finnas nedannämnde stångjernsverk:
Ankarsrum Ed Falsterbo . Tofverum .
Fårsseström Öfverum . . Uti Tjust Hårad: med 4 härdar och 1,740 Sk&fts årlig smidesrätt. „ 4 „ 2 * 4 „ 3 „ 4 d:o d:o d:o d:o d:o 2,500 600 805 575 600 d:o d:o d:o d:o d:o Storebro ....
Åhlhult ....
Pauliström . . Rosenforss; . . Uti Sefvedes Härad: , 2 härdar och 900 d:o 272J „ Uti Aspelands Härad: „ 1 härd och 50 „ 1 d:o 230 d:o d:o d:o d:o Fogelforss . . .
Fredriksforss .
Carlsforss . . .
Flerohopp Uti Handbörds Härad: „ 3 härdar och 900 Uti Stranda Härad: „ 2 härdar och 345 „ 1 d:o 450 Uti Södra Möre Härad: ,, 2 härdar och 300 d:o d:o d:o d:o Summa 10,267£ Skg\ 34 Förhållandet ined nu uppräknade Jernbruks årliga tillverkningar och dessas värden i penningar, beräknade efter lösningspriset j3å hammarskattsjern, har varit sorn följer:
Till verk- ningsbelopp.
Lösnings- p riise t.
Värdet af hela tillverk- ningen.
Skfr.
. 9,498 17 24 166,213 1838 . . 7,897 16 I 2 128,326 ! 2 1839. . 8,786 17 24 153,755 1840.
. 8,989 16 1 2 146,118 1 2 19 1841. . . . . • • • • | 9,742 16 1 2 158,307 24 Från metallvågarne i Calmar och Westervik har exporten af Stångjern till utrikes ort under samma år uppgått lill följande belopp: Från Från Calmar. Westervik.
SkM. Skff.
År 1837 5,000 4,600 9,600 „ 1838 6,628 3,769 10,397 „ 1839 . 5,935 3,857 9,792 ,,1840 6,493 4,217 10,710 „ 1841 . . . . , 5,520 3,303 8,823
Men en stor del af sålunda exporterade Stångjärnet, synnerligast af det, sorn utvägts i Calmar, har ej blifvit tillverkad i detta, utan i angränsande trakter af Jönköpings och Kronobergs
När man jemför beloppet af årliga smidesrätten med beloppet af årliga tillverkningen, så tinnes att restsmiden uppkommit till nedannämnde qvantileter, nemligen: 35
År 1837 till . . . 709 Ssf. — 1838 — 2,370 — — 183g — 1,481 — — 1840 — . 1,278 _ — 1841 — 525 — Summa 6,423 SS”.
Om man jemför priset på tackjern med priset på stångjern, så finner man, att under dé sednare åren det förra stigit, under det det sednare fallit; hvaremot motsatsen till någon del inträffat med priset på kol.
Närmare förhållandet härmed in lie enias af nedanstående tabell:
Priset på kol per stig.
Priset på Tackjern per Sk??.
Priset på Stångjern per Sk??. Ridr. sk. R:dr. sk.
År 1837 2 3a 6 17 24 1838 2 3a 6 — 16 12 — 1839 2 28 6 I 2 17 2 4 — 1840 2 24 6 t 2 16 12 — 1841 2 24 6 20 16 12 Om, såsom nu visar sig, stångjernssmidets produkter fortfara att falla i pris, under det att samtidigt dermed priset på de råämnen, sorn till produktens beredande användas, antingen höjer sig, eller, om detta ej är fallet, icke minskas i samma proportion, som priset på sjelfva produkten, så måste stångjerns-producenlens ekonomiska ställning allt mer och mer försämras.
Jern-manufaktur-tillverkningen bedrifves med dertill inrättade hamrar på följande ställen, nemligen:
Uti Tjust Harad: vid Almvik, Gunnebo, Störlingerum, Löfbo, Ankarsrum, Forsseström och Öfverrum.
Uti Sefvedes Haradl vid Storebro och Åhlhult. 5* 36 Uti Aspelands Härad: vid Pauliström och Rosenfors. Uti Tunaläns Härad: vid Axelshammar.
Uti HandbÖrds Härad: på ägorne till Högsrums och Fogelsjö hemman under namn af Carls nmar och vid Foge "
Uti Stranda Härad: hammar samt vid Ankarshammar och vid Fogelforss. vid Carlsforss, och Uti Södra 3Iore Härad: vid Flerohopp.
Tillverkningen vid dessa manufakturverk är uppgifven till nedannämilde belopp, nemligen för år 1837 tiU 691 sk^- — i838 — 607 — — 1839 — 1,259 — — 184Ö — 1,097 — __ j 841 — 1,389 — Största delen af dessa tillverkningar hafva förbrukats inom Länet eller i andra orter inom Riket.
Skeppningen deraf till utrikes ort har, enligt uppgift från metallvågarne i Calmar och Westervik, utgjort:
År i837 132 Sk#. — 1838 93 — — 1839 207 — — i84o 114 — — 1841 44 — Uti grannskapet af köpingen Waldemarsvik finnes ett kopparverk.
Den malm som dervid förbrukas, bemtas till största- delen från Fångö grufva i Gryts Sockens skärgård i östergöthland; men till blandning dermed använ - 37 des äfven malm från en grufva, Kafvelstorpsgrufvan kallad, på Helleri liemmansägor uti Eds Socken, ehuru malmen är endast af en procents kopparhalt.
Koppartillverkningens belopp har uppgått
År i837 tili 51 ska:. — i838 — 47 — — i83g — 73 — — 1840 — 95 — — 1841 — 99 — På Thorsfalls hemmansägor i Gladhammars Socken af Tjust Härad har tillförene funnits en Koboltsgrufva, men den har under de sednare åren ej varit bearbetad i anseende dertill, att malmfyndigheten på grufvans botten upphört och lönande malmtillgång ej kunnat påträffas.
På Öland finnas tvänne Alunbruk, belägne uti Södra Möckleby Socken pä Ölands södra del.
Det ena af dessa Bruk, som under namn al Lowers Alunbruk förut funnits på Smålands fasta land, har derifrån blifvit, med behörig tillåtelse till Öland öfverflyttad!.
Jemte tillverkningen af alun, har vid begge bruken tillverkats både jeru, viktriol och rödfärg.
Beloppet af tillverkningen har under nedannämnde år uppgått till: Yid Ölands Alunverk:
Ar .837 — .838 — 183g — i84o — 1841 Vid Lofvers Bruk:
År i837 — 1838 — i83g . — i84o — 184r
Vid alunbruken begagnas alunskiffer till Alun.
Tunnor. 2,039 426 138 1,724 321 157 2,152 383 134 2,065 736 — 2,085 630 73 106 326 720 44 147 546 24 44 409 — — 357 ingen tillverkning uppgifven brännmaterial. «?s Fabriker, Bruk och öfrige Näringar, hvilka icke höra till Bergsrörelsen:
De i sednasle Femårs-heräl(elsen omnämnde Fliseryds krutbruk i Handbörds Härad och Fliseryds Socken samt Wentzelholms Glasbruk i Sefvedes Härad och Rumskulla Socken fortfara alt dr ifvås med omsorg och framgång.
Tillverkningarne vid det förra hafva årligen uppgått till ungefärligen enahanda belopp, som under åren i'8'3a—1836; hvaremot tillverkningsvärdet vid Wentzelholm upptagits till 36,ooo R:dr B:ko, ehuru arhetarnes antal, som, enligt sednaste berättelsen, utgjorde 21, nu inskränkts till endast c3 st.
I Länet finnas dessutom Sexton Pappersbruk, vid hvilka varit sysselsatte i i r arbetare och årliga tillverkningsvärdet ansetts utgöra 25,4oo R:dr Bk:o. 42 sä kallade Engelska Gar fvererier.
Inkomsten af dervid beredda omkring 80,000 hudar och skinn, har upptagits till 53,000 R:dr B: k o» Arhetarnes antal har årligen varit 118. 6 01 jes lager i er med 7 arbetare.
Årliga tillverkningen har uppgifvits till 5ooo R:dr B:ko. 17 Färger ier med 5-j arbetare och en årlig afkastning af 12,100 R:dr B:ko. En Lack fabrik, sorn med arne arbetare Iemnat en årlig inkomst af 2,600 R:dr B:ko. 23 Tegelbruk.
Arhetarnes antal och tillverkningsvärdet äro oförändrade sedan sista Femårs-berättelsen.
Det förra har uppgått till 108 och det sednare till omkring 24,000 R:dr B:ko årligen.
Serskildt äro taxerade, hufvudsakligen såsom binäringar, 5r andra mindre Fabriks- och Manufakturverk, såsom Kimröksbruk, Poltaske-kokerier, Vadmalsstampar samt Kakelugns-och Stenkärilsfabriker.
Dessa drifvas egentligen af allmogen till egen och grannars betjening; och hafva inkomsterna dervid uppskattats till 4>400 R"dr B:ko.
Af Skeppsvarf och Skeppsbyggerier förtjena i synnerhet alt nämnas de vid Döderhultsviks köping i Stranda Härad och lastplatsen Kolboden i Södra Möre Härad.
På förra stället hafva blifvit dels nybyggde och dels re - 39 parerade åtskilliga fartyg af från oell med 3o Lill oell med 14o lästers drägtighet.
Vid Kolboden hafva jemväl betydligare nybyggnader och reparationer af fartyg ägt rum, hvarförutan från längre lider tillbaka, skeppsbyggen idkats af allmogen på liera ställen af kusten i Södra Möre Härad; men allmogens farkoster äro dock af mindre storlek och befraktas merendels i Calmar, Carlskrona och de närmaste Skånska städerne för transport af träd varor från närbelägne hamnar och köpingar.
Allmogen, sorn är begifven på handel och sjöfart, sysselsätter dock sjelf en tiel af dessa farkoster för att lill Skåne afyttra plankor, bräder och ved.
Såsom sådane förekomma i detta Län , hufvudsakligen följande: 1:0 Jagt, sorn dock på de fleste ställen upphört att vara af någon betydenhet.
Det allmännaste villebrådet utgöres af barar, tjädrar och orrar, rapphöns och sjöfogel.
Vid kusterne af Öland idkas skjälfångst, sorn understundom är temligen lönande.
För några år sedan inrättades genom föranstaltande af Lagmannen och Riddaren af Eders Kongl, Majlis Nordstjeme-Orden, C. M. Lundstedt, ett Jägare-förbund, hufvudsakligen åsyftande, att söka förekomma det nyttiga villebrådets fällande under förbjuden tid.
Denna förening här för närvarande 72 medlemmar. 2:0 Fiske, hvilket för många af kustboarne är en ganska väsendtlig näringsgren.
I synnerhet är förhållandet sådant vid vissa delar af Ölandskusten och i Länets norra skärgård.
Äfven insjöarne och åarne i Länet äro mer och mindre fiskrika, I Eman idkas på flera ställen laxfiske; men hvilket är i aftaga lide.
I Länet finnas 5 krono,fisken, som äro utarrenderade till enskifte personer och gifva en årlig inkomst af 2 5 R:dr B:ko, 3:o Väfnader.
På fasta landet af Länet är denna näringsgren i åtskilliga trakter icke så obetydlig och allmogens färdighet i väfnadskoirsten synes vara i tilltagande.
De väfnader, sorn från nämnde trakter försäljas, bestå vanligen i linne- och bomulls-lärft samt blångarnsväf.
På Öland tillverkas, såsom förut blifvit i underdånighet anfördi, hufvudsakligen ylleväfnader sora afsättas till fasta landet.
Ingenstädes i Länet har väfnadslöjden likväl vunnit den förkofran, att den utgör något allmännare näringsmedel, och när man lager i 'betraktande den mängd utländska väfnader, sorn försäljas i Städerne, och det myckna väfnädsgods, sorn hilföres af gårdfarihandlande från Westergöthland, så torde med säkerhet kunna antagas, att de väf - 40 nader hvilka inom
Länet förfärdigas, icke på långt när äro för behofvet till - facklige. 4:o Kalkbränning och S ten bry tni n g.
På Öland, synnerligast i södra delen deraf, hvarest tillgång finnes på schiffer, brännes kalk, som med fördel afsältes till andra orter.
Nästan öfverallt på den så kallade Allvaren träffas, med ringa, stundom ingen, jordbetäckning, lager af kalksten, som lätt låter bryta sig till flisor och byggnaclssten, och detta arbete bereder många menniskors utkomst.
I Öns norra Socknar har allmogen förvärfvat sig större färdighet i stenflisornes aplering och slipning.
Dessa flisor, vanligen hållande 18 ä it\ tum i fyrkant, äro kända under namn af Ölands-sten, och största delen skeppas från Calmar till utrikes orter. 5:o Trädkäril och Trädskor förfärdigas i några trakter af Länets fasta land, äfven till afsalu utom Länet. 6:0 Forssling af varor utgör i närheten af Städerne och Bruken en icke så ringa inkomstkälla för allmogen. 7:0
Tjärubränning och kolning utgöra i skogstrakterne väsendtliga binäringar.
Kolen afyttras vid Bruken och till handsmedjorna.
Tjäran afsättes i Städerne och Köpingarne. 8:0 Saltpeter sjudning.
Denna näring drifves för närvarande mindre allmänt än tillförene.
Orsaken till minskningen torde vara prisets fallande. pro Sjöfart.
Vid kusterna sysselsätter sig allmogen mycket med sjöfart, serdeles i Söderåkra Socken af södra Möre Härad och i Tjust Härads Skärgård, i hvilka trakter finnas många bönder, som hafva egna fartyg, hvilka de begagna till in- och utrikes fraktfart.
Antalet af fartyg och båtar öfver fem iäster, hvilka tillhöra Länets landtmän, uppgick år 1842 til 1 fyratioåtta, med en sammanräknad drägtighet af 1,111 läster. §• 6.
Den underdånigst vidfogade Tabellen för landet visar att Länets sammanräknade förmedlade hemmantal utgör 3,365£f.
Deribland äro 41 äro 3:ne kungsladugårdar alla belägne på Öland, nemligen Ottenby om 7I mantal, som nu användes till stuteri, samt Borgholm 5£ och Horn 4 mantal, hvilka äro utarrenderade för Statens räkning.
De för öfrigt Kronan förbehållne och för dess räkning bortarrenderade hemman 5f mantal bestå af indragne militue-boställen 41 mantal, ett indraget Lands-statsboställe, £ mantal, och ett till färjplats anslaget nyhemman på Öland £ mantal.
För Kronans räkning disponeras dessutom 7 st. lägenheter, deraf förut omnämnde 5 kronofisken samt 2 ängar, den ena utarrenderad och den andra lydande under Ottenby kungsladugård.
Upsala Domkyrka äger i Lönneberga Socken af Aspelands Härad 6£ hemman och Calmar f. d.
Hospital innehar i Calmar Socken af norra Möre Härad ett hemman, som nu mera är af Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet bortarrenderadt; men öfrige, nu ej serskildt nämnde hemman och lägenheter disponeras af enskilde ägare, kronoåboer och boställs-innehafvare.
Uti Tabellen äro allmänna bevillningen, ständiga räntan och kostnaden för rustning och rotering beräknade i medeltal för de fem ifrågavarande åren.
För ordningens vidmagthållande på landet är sörjdt genom antagande i hvarje byalag af en så kallad byordningsman, som äger närmaste vården om byalagets ekonomi och sedlighet.
För dessa ordningsmän är en instruction för längre tid sedan af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utfärdad.
Dernäst liandhafves landspolisen af Krono-Länsmännen, som hafva sig till biträde 1 å 2 Krono-fjerdingsmän i hvarje Socken.
På landet, inom Länet, finnas 17 tillåtna Krogar, utom Gästgifvaregårdarne.
Sedan genom flera författningar blifvit stadgadt, att hvarje Stad och Socken skall vårda de dem tillhörande fattige, blef genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 14 Februari 181 1 bland annat förordnadt, att de beslut, sorn af Städer och Församlingar på landet genom pluralitet vidtagas om avgifter till de fattiges försörjande, borde, sedan de blifvit af Kongl. Maj:t pröfvade och gillade, förbinda dem, hvilka, oaktadt föregången offentelig kallelse, varit frånvarande, eller ock till beslutet nekat, äfvensom dem, hvilka sedermera inflytta till Staden eller Församlingen; hvarjemte i Nåder tilläts, att förut vid Sockenstämman ingångne frivilliga öfverenskommelser lingö tills vidare tjena till efterrättelse.
Meri anledning häraf hafva uti åtskilliga Socknar af Länet öfverenskommelser slutats, att faltigvårds-omsorgen skulle fördelas emellan flera eller färre afdelningar af Socknen eller så kallade Rotar; hvaremot uti Länets öfrige Socknar fattigvården utan en sådan fördelning ombesörjes af hvarje 6 Socken gemensamt, ehuru på olika sätt.
Emedlertid och då intagandet uti en Församling medför rättighet, om behofvet så fordrar, att åtnjuta allmänt understöd inom samma Församling, har den omnämnda roteindelningen haft till följd, att frågor om inflyttning från en Församling till en annan, oftare än förr förekomma vid Sockenstämmorne och genom besvär dragas under Eders Kongl. Majrts Befallningshafvandes pröfning, dervid stundom visar sig, som skulle den Församlingarne medgifna rätt att i dessa ämnen besluta, vara menlig, ej allenast för jordbrukaren i allmänhet, som genom