Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Båtsmans-fördubblingens upphäfvande innebar en tydelig rubbning af Indelningsverket, att om ett sådant upphäfvande var ett vilkor för Förstärknings-manskapets utgörande, så var detta vilkoret icke allmänt, utan partielt, samt förnärmade öfriga medborgares ratt; att Fördubblingen är en stående Corps, och att 1809 och 1S10 arens Riksdags-Beslut således ej gifver anledning till dess upphäfvande» samt sluteligen att Staten verkeligen ej Den 27 Juli. 375 ej allenast gatt i mistning utaf en del af sina försvarare, utan äfven derigenom blifvit betungad med nya tillkomna kostnader; I anledning af hvilket allt Utskottet tror sig äga full anledning, att ej frångå sin förut i detta ämne fattade mening; Hvarförutan Utskottet får vördsamligen tillkännagifva, att dess ifrågavarande Betänkande blifvit af Välloil. BorgareStåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet afslaget.
Ständers egen pröfning vördsamligen öfverlemnadt.
Stockholm den 24 Juli 1815- På Höglofl.
På Högvordiga Prestoch Adelns Ledarn.
Ståndets Ledam. vägnar vägnar A.
Lantingshausen, Bryn.
På Vällofl. Borgare- På Hedervärda BondeStåndets Ledam.
Ståndets Ledam. vägnar vägnar And Fredin.
Uppläst hos samteliga Riks-Stånden den 27 Juli.
Uti ingifvet Anförande, som från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Banco-Utskottet remitteradt, har Riksdags-Fullrnägtigen Daniel Andersson från Upsala Län på anförda grunder yrkat en billig tillökning uti det arfvode af 500 R:dr Specie, som åt Riksens Ständer* - Den 27 Juli. ders Fullmagtiga i Banken för omkring 47 år sedan blifvit anslaget, såsom nu mera för ingen del svarande mot den med samtelig* Fullmägtiges befattning förknippade ansvarighet och möda, oberäknadt de särskilda considerationer, som i afseende på Hedervärda Bonde-Ståndets Fullmagtiga ej borde lemnäs utur sigte.
Och anser Riksdagsmannen billigt, att, med hänsigt så väl till beloppet af de Arfvoden Riksens Ständers Revisorer, under den tid deras befattning varar, i proportion åtnjuta, som den för Statens Embets-Män vid närvarande Riksmöte föreslagne Eöneförbättring, en tillökning af 50 Procent måtte å Banco-Fullmägtiges nuvarande Arfvoden blifva fastställd.
Ehuru Banco-Utskottet, för dess del, ej kunnat betrakta frågan utur den synpunkt, sorn skulle beloppet af ett för särskild hedrande förtroendes befattning faststäldt ärligt Honorarium böra till ziffran bestämmas efter de Eoner Statens Embetsman åtnjuta, eller de dagtractamenten, som i särskillda fall till Riksens Ständers
Deputerade på korrt tid utgå; har Utskottet likväl fullkomligen insett billigheten af Riksdagsmannen Daniel Anderssons gjorda framställning, rörande en lärnpelig tillökning å det för Riksens Ständers Fullmägtiges i Banken fastställda Honorarium; och får Banco-Utskottet på sådan grund vördsamt föreslå, att ifrån och med nästkommande år dels förhöjning derå må beviljas; hvarigenom samma Honorarium kommer att för hvardera af de Respectiva Ståndens Fullmagtiga i stället - Hen 27 Juli. 577 « let för 500 R;dr utgöra Sexhundrade Sextio Sex R:dr 32 sk.
Specie ärligen.
Hvilket Riksens Höglofl.
Ständers närmare upplysta ompröfning vördsamt underställes.
Stockholm den 26 Juli 1815* Pa Höglofl.
Rå Högvördiga Prestoch Adelns Ledarn.
Ståndets Ledam. vägnar vägnar Joh. Henri.
Gyllenborg. E. A. Almqvist.
Rå Vällofl. Borgare- På Hedervärda BondeStåndets J^edam.
Ståndets Ledam, vägnar vägnar Gust. D. Wilcke.
Haniel Andersson. M. Helsingius.
Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 27 Juli.
Sedan, i anledning af åtskilliga RiksdagsF ull magt iges af Vällofl. Borgare-Ståndet gjorda och tili Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott remitterade begäran, att för de Städer, hvilkas rätt af dem bevakades, frågan om Gerningsörens uppbärande af Sockne-Handtverkare å Landet matte lill behörigt afgörande förekomma, Utskottet under den lo sistlidne April afgifvit Betänkande, och deruti tillstyrkt, att vid hvad Författningarne förmå, rörande Gerningsörens uppbärande för de Städer, sorn genom privilegierna visa sig dertill äga rättighet, måtte tills vidare få förblifva,' saint detta Betänkande blifvit af Högvördiga Prest-Ständet och Heder - 3 7».
Den 27 Juli.
Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, hvaremot Höglofl.
Ridderskapet och Adeln förklarat sig vilja uppskjuta att deröfver meddela utlåtande, intill dess frågan om en Allmän Näringsfrihet hunnit företagas och afgöras; så har Vallo!!.
Borgare-Ståndet, under den 17 April, utan att ingå i pröfning af Utskottets omförmäldta Betänkande, det samma till Stats-och Oeconomie-Utskotten gemensamt öfverlexnnat; hvarjemte Riksens Höglofl.
Ständer till bemäldta Tvänne Utskott remitteratKongl.
Maj:ts den 5 uti ofvanberörde
Månad gifne Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om en närmare Reglering af den under namn af Gernings-Ören kände afgift; men hvaröfver Höglofl.
Stats-Utskottet ensamt till Riksens Ständer den 14 nästlidne Juni afgifvit Dess Betänkande, som jemväl är vordet af de Respectiva Riks-Stånden pröfvadt.
Vid sådant förhållande och då Oeconomie-Utskottet för sin del icke har något att tillägga'de skäl, hvarpå Dess Betänkande af den 1 o April sig grundar, får Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständer vördsamligen hemställa, om icke allt vidare utlåtande fran detta Utskott, i anledning af så väl Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition, som Vallöf!. Borgare-Ståndets återremiss af förra Betänkandet, mätte anses öfverflödigt.
Stockholm den 24 Juli 181.5..
På Högloll.
Riddersk. på Högvördiga Prest-, och Adelns Uedam, Ståndets Redarn, vägnar vägnar A. Lantingshausen.
På Den 2 7 Juli. 375 På Vällofl. Borgare- På Hedervärda Bonde?
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconornie-Utskott har Högvördiga Prest-Ståndet den 7:de och Hedervärda Bonde-Ståndet den g:de i denna Månad återremitterat Utskottets den 29 sisth Juni afgifne, och. af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln afslagne men af Välfofl.
Borgare-Ståndet bifallne Betänkande, angående Gränse-Tullarna imellan Sverige och Norrige, samt Eandttulls-inrättningen i Riket och den dervid bibehållna Tullbevakning m. m.; vid hvilket Betänkande anmärkningar blifvit gjorda, hos Högvördiga Prest-Ståndet af Herr Contracts-Prosten Doctor Ekelund och Herr Professoren Köhlmark, hvilka önskat, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, det handeln med Timmer och Trädvaror , såsom utgörande Gränse-ortens förnämsta product, måtte frigifvas , på det Allmogen må derigenom, kunna både förskaffa sig ett tarfvelig föda och betala sina Krono-Utskylder; hvarjemte Herr Prosten Fåhraus uti ett anförande sökt visa nödvändigheten af så vfl Gränse-Tullarnes mot Ståndets Eedam. vägnar Anders Fredin.
Ståndets Eedam, vägnar Nils Mänsson. M, M. Rosbeck.
Memorial! N01- \
Deri 2 7 Julii Norrige afskaffande, sorn Landt-tulls-bevakningens indragning ; och. hos Hedervärda BondeStåndet, af Riksdagsmannen Anders Danielsson frän Elfsborgs Dan, som ansett Landttullsfcevakningen vara utan nytta, och derföre höra upphöra , da i stället borde tillsättas ett tillrackeligt antal Fiscaler, hvilka, utan att vara bundne vid vissa ställen, borde kringresa för att hålla noga tillsyn öfver efterlefnaden af Författningarna emot Lurendrägeri och Tullförsnillning; och härmed har äfven Riksdagsmannen Bryngel Ericsson från samma
Län sig förenat, samt i öfrigt åberopat, hvad det af honom i ämnet ingifna, och uti Utskottets förra Betänkande intagne Memorial innehåller. f. d. vice Talmannen Jon Jonsson frän Blekinge Län har, i afseende på frågan om den ved, sora nu erlägges till CommendanterKa i åtskilliga af de Städer, der Fästningar eller Casteller finnas, yttrat, att han icke kunde förstå huru Utskottet kunnat gifva en sådan osed namn af rättighet, då, så vidt Jon Jonsson hade sig bekant, Commendanterne aldrig blifvit genom någon Författning eller Lag berättigade till uppbärande af sådan ved, hvarföre ock Jon Jonsson yrkat , att Utskottet måtte uppgifva de Författningar, hvarpå denna förmenta rättighet sig grundade, samt upplysa, huru densamma från början tillkommit, i hvilket yttrande Riksdagsmännen Jonas Andersson från Calmar Län och Nils Månsson frän Malmöhus Län, med flera, instämt.
Riks - T)m 27 Julil 3811 Riksdagsmannen Petter Andersson från1 Halland har upplyst, att någon så kallad Tullved ej erlades i Varberg, men i händelse Utskottets Betänkande, 1 den delen skulle bifallas, så fruktade han den följd deraf kunna' dragas, att sådan ved äfven i berörde
Stad borde hädanefter aflemnas; och har Riksdagsmannen Anders Joachimsson från Östergöthland förklarat, det han ansåg uppbärandet af Tullved vara stridande mot 44 Cap.
MissgemingsBalken och Kongl. Påbudet d. 25 April 1696.
Utskottet har haft under öfvervägande,1 hvad sålunda blifvit anfördt; och hvad först beträffar frågan om frigifvande af handel på Norrige med Timmer och Trädvaror; så har Utskottet i sitt förra Betänkande sa mycket mindre kunnat derom afgifva något särskildt yttrande, som utom det en sådan frihet, endast i afseende på Trädvaror, icke förut blifvit yrkad, Utskottet uti berörde Betänkande intagit den § af Kongl. Majus
Nådiga förordning den 24 sistl.
Maj, som innehåller, att med utförseln af Ved, Kol, Timmer och andra Trädvaror öfver Gränsen Landvågen, skall tills vidare förhållas, enligt hvad nu gällande Författningar derom utstaka, intill dess efter inhämtade närmare underrättelser om särskilta locala omständigheter, vissa undantag och jemkningar derutinnan kunde medgifvas; oell ehuruväl häraf således inhämtas, att Kongl.
Maj:t redan varit betänkt på att i Nåder utvidga Timmerhandeln på Norrige, <mser Utskottet sig likväl ^kunna tillstyrka, det
Den 2 7 Juli. det Riksens Stander matte lios Kongl. Majit i underdånighet anhålla, ait handeln på Norrige med Timmer och Trädvaror från Sverige måtte blifva fri och obehindrad.
Vidkommande dernäst det af Herr
Doctor Fåhraeus gjorde vidlyftiga anförande i afseende på den mindre omständlighet, hvarmed, i Herr Doctorns tanka, Utskottet skall utred t ifrågavarande ämnen; så har Utskottet ansett detta Herr Doctorns anförande vara besvaradt genom samma Betänkande, hvilket han ogillat, utan att
Utskottet kan inse hvad gemenskap eller likhet de af Herr Doctorn såsom exempel anförda Tullar på Ön Gottland kunna^ hafva med Tullarna på Svenska Gränsen emot Norrige; heldst Sjötulls-bevakningen aldrig till sin oumbärlighet varit i fråga ställd, eller i någon man på något ställe ansetts kunna inskränkas.
Beträffande åter de utaf Hedervärda Bonde-Ståndets en del Ledamöter gjorda anmärkningar och föreslagna ändringar uti Betänkandet, äfvensom särskildt vice Talemannen Jon Jonssons begäran, att Utskottet måtte uppgifva den författning, hvarpå rättigheten för Commendanterna att erhålla Tullved sig grundar; finnér Utskottet dessa anmärkningar icke vara af den beskaffenhet, att de kunna föranleda till något annat yttrande, än det Utskottet redan afgifvit, och hvilket derföre så mycket heldre nu åter åberopas, sorn Utskottet icke bestämdt sagt, att Tull veds-uppbörden är genom någon känd författning tillåten; hvarföre - Den 27 Juli. 383 Utskottet redan tillstyrkt förbud varder detta allt till Riksens HögStänders ompröfvande vördsamligen öfverStockholm den 24 Juli 1815- före ock deremot.
Dock 1 o fl. lemnadt.
Riddersk. och Adelns Ledam. vägnar •A.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledam, vägnar Anders Fredin.
På Högvördiga PrestStåndets Le dam. vägnar Bryn.
På Hedervärda BondeStåndets Ledam. vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck.
Uppläst hos Högh Ridd. och Adeln d. 27 Juli Högvörd.
Prest-Ståndet d. 25 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 2 6 —•
Heclerv, Bonde-Ståndet d. 25 — Riksens Högloft.
Ständers Stats-Vt skotts Betänkande, angående aflöningen vid Riks gä Ids-Contoi ret.
Genom Memorial af den 27 sistlidne Apr 11 hafva Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, med åberopande af den af Riksens Höglofl.
Ständer, vid 1809 och lgto arens Riksdag, såsom billig godkända grundsatts, att nemligen Embets- och Tjenstemännen samt Vaktbetjeningen vid Riksgälds-Contoiret borde , / 3*4 Den 27 Juli. de, i afset„de på aflöningen, försättas i sam-' jna belägenhet, sorn deras vederlikar i Banken, föreslagit åtskilliga jemkningar och rättelser uti den vid berörde Riksdag för Riksgälds-Contoiret faststälda aflomngs-stat, och hvarvid Herrar Fullmägtige till grund antagit Banco-Staten af Ar 1810, hvilken också Idet närmaste .blifvit följd och i allo tillämpad, när imellan tjensterna vid båda Verken fullkomlig jemförelse kunnat äga rum, såsom till exempel: för Registratoren och Archivarien vid Herrar Fullmägtiges expedition, Referendarie;! eller Secreteraren vid Commissariernas Expedition, Xammereraren samt vexlings-Casseurerna vid Gredit-Sedel-Verket och Vaktbetjeningen med flera; hvaremot och i afseende på syslor med lika benämningar innom Banken och Riksgälds-Contoiret, men för hvilka olika lönings-grader i Banken äro bestämda, Herrar
Fullmägtige blott föreslagit ett medium af lönerna, som bestas i Banken för tjenster inom en sådan Class, så att, ehuru i Banken äro Bokhållare-tjenster med 400, 350 och 300 R:drs lön, Herrar Fullmägtige likväl föi Bokhållare-tjenster vid Credit-sedel-Verket icke föreslagit högre lön än 350 R:dr o. s. v. I anseende till ■ Commissarierna i Riksgälds-Contoiret, så och ehuru i Banken Commissarie-lönerna äro olika, enär mindst tio Commissarier njuta 1000 R:dr och sex blott 800 R:dr, hafva Herrar Fullmägtige likväl af flera andragna skäl, och då någon gradation af Commissarie-lönerna i Riksgäl d« Den 27 Julli giilcls-Contoiret icke skulle kunna vara lämpelig, ansett samtelige fern Comraissarierne i Riksgälds Contoiret, hvilka nu innehafva goo R:dr, böra, i likhet med Bankens tio Commissarier, erhälla hvardera 1000 R:dr.
Kamereraren i Boksluts-Contoiret, som förer och afslutar hufvud redogörelsen för hela Verket m. m. saint Casseuren för inkomst och utgift) som innehar en befattning, hvilken äger fullkomligaste likhet med Kongl.
Rentmästare-sysslorna i Kongl. Stats-Contoiret, hafva Herrar Fullmägtige, i betraktande af vigten och ansvarigheten ^f de göromål desse tjenstemän åligga, ansett böra njuta något högre löner, än för Kamereraren och VexlingsCasseurerna vid Creditsedel-Verket blifvit föreslagne.
Stats-Utskottet har med all uppmärksamhet undersökt och granskat detta af Herrar Fullmägtiga uppgifna förslag till jemkning och rättelse uti 1810 Ars aflönings-stat för Riksgälds-Contoiret, och funnit detsamma grundadt på både rättvisa och billighet; hvarvid StatsUtskottet trott sig äfven böra tillägga den upplysning, att Herrar
Fullmägtige troget följt och tillämpat den af Riksens Höglofl.
Ständer, uti 1810 års Reglemente, anbefallde grundsatts, att genom indragning af umbärliga Syslor och befattningar i möjligaste måtto inskränka personalen, enär antalet af Löntagande vid Riksgälds-Contoiret, dels i följd af allmänna regleringen år 1810, och dels sedermera, utan förnärmande af någons lagliga rätt, Femte Band.
Fjerde.
Afdeh 49, £0. bq - Den 5 7 Juli. befinnes vara så nedsatt , att nu mera äro trettiotvå löntagare mindre, än deras antal utgjorde ar 1809, ehuru göromålen i det hela icke undergått någon förmindskning; likasom Herrar Fullmsgtige Iétnnät obegagnad den vid 181 i års Riksdag erhällne rättighet, att vid Gredit-sedel-Verket, utöfver Stat, tillförordna en Cassör och en Cassa-Skrifvare.
Vid öfvervägande af ålit detta, har StatsUtskottet alltså trott sig böra tillstyrka följande af Herrar Fullmägtiga föreslagne jemkningar och rättelser uti 1S10 års aflöningsStat för Riksgälds-Contoiret, nemligen:
För samteliga fem Commissa- Eönerier, hvilka nu innehafva 800 R:dr, jemkning, för hvardera 200 R:dr 1000 Registratorn och Archivarien vid Herrar Fullmägtiges Expedition, som nu innehar 500 R:dr 100 Som Cartcellisten samt Copisten vid Herrar Fullmägtiges Expedition hafva alldeles lika tjenstebefattningar, men olika lönings-förmåner, så föreslås, i enlighet med Herrar Fullmägtiges hemställan, att vid nu varande Cancellistens bortgång 50 R:dr af Cancellist-lönen få läggas till Copistens, så att de erhålla lika löner hvardera och enahanda benämning af Cancellister.
Vid Commissariernas Expedition.
För Referendarien eller Secreteraren, som nu innehar 500 R:dr. 100 C an - Den a 7 Juli, Cancellisten, som: nu innehaf |0O R:dr.
ICamereraren för inkomst och utgift, som nu innehar 600 R:dr.
Gasseuren för inkomst och utgift likaledes Föreståndaren eller Kamereraren uti Revisions-Contoiret, som nu innehar 5oo R:dr Bokhållaren uti Boksluts-Contoiret, som nu innehar 400 R:dr Revisoren, som nu innehar 350 R:dr Den Casseuren för inkomst och utgift till biträde bestådde Cassaskrifvare, men hvars befattning är af mera vigt än Contoirs-skrifvares, njuter nu endast i5oR:dr, och föreslås derföre såsom löne-jemkning, att denna tjenst tillägges ytterligare Exträ Ordinarie eller Staten för Credit-Sedel- Verket.
För Kamereraren för Credit-sedelrörelsen, som nu njuter 500
R:dr 2:ne Vexlings-Casseurer, hvilka nu njuta 450 R:dr hvardera, föreslås såsom löne-jemkning för hvardera 150 R:dr, så att de erhålla lika med vexlings - Casseurerna i Banken 2:ne Gassa Skrifvare, hvilka nu »juta 130 R:dr hvardera, men fö" 387 50 150 100 50 50 100 ro» 30# reslår £88 Den 27 Juli. reslås såsom löne jemkning 50 Richtor hvardera iao arne -Bokhållare, hvilka nu njuta 300 R:dr hvardera, men föreslås såsom löne jemkning för hvardera 50 R:dr 100 Vaitbetjeningen. X likhet med Hvad som bestås i Banken, och således För Vaktmästaren , sorn nu innehar 150 R:dr 30
Tio Kammar-Drängar, hvilka nu innehafva 120
R:dr hvardera, föreslås såsom lönejemkning för hvardera 30 R:dr 300 q rrte Husdrängar, hvilka njuta 83 y R:dr hvardera, föreslås såsom lönejemkning för hvardera i6| R:dr 33 16 Summa 2833 16.
Dessa föreslagne jemkningar och rättelser utvisa väl en tillökning af 283 3~ R:dr emot hvad nu till aflöning från Riksgälds-Contoiret utgår, men enär härifrån afräknas be sparingen genom skedda indragningar af sådana befattningar vid Creditsedel-Verket, hvilka på 1810 års aflönings-stat äro uppförde och hvarigenom denna stat blifvit mindskad med 1270 R:dr, utgör rätta tillökningen uti 1810 års fastställda aflöningsstat icke mer än 1563-j R:dr, så att genom en sådan tillökning uti det belopp, som efter nyssnämnde stat skolat utgå, Embets- och Tjensteinännen samt Vakt be - Den 2 7 Jidil betjeningen vid Riksgälds - Contoiret, kunna komma i åtnjutande af samma aflöning, sorn. deras vederlikar i Banken redan före nuvarande Riksdag varit bestådd.
Ständer härtill täckas bifalla, lärer Riksens Höglofl.
Ständer äfven finna rättvist och billigt, att samma förhöjning, som vid denna Riksdag beviljas Ernbets- och Tjenstemännen samt Vaktbetjeningen i Banken, får beräknas å lönerna vid Riksgälds-Contoiret, sådana de, efter nu föreslagne jemkningar, å Staten komma att uppföras; och att denna förhöjning utgår ifrån samma tid, som i afseende på Banken varder bestämdt; Hvilket allt till Riksens Höglofl, Ständers bepröfvande vördsammeligen underställes.
Prestoch Adelns Redam.
Ståndets Redam.
Bergare-
Rå Hedervärda Bonde* Uppläst hos samtlig* Riks-Stånden den 27 Juli, Vördsamt
Memorial! Sedan Riksens Höglofl.
Allmänna - vägnar Carl de t Geer, vägnar C. von Rosenstein.
Ståndets Redam. vägnar.
Landbergi Ståndets Redam. vägnar.
Jon Jonsson'.
C. Sylvan, Den 2 7 Juli. na Besvärs - och Oeconomie-Utskott, unde* den 29 sistlidne Juni, afgifvlt Betänkande, i anledning af y rkaclt förbud emot löpande Assignationers utgifvande af Enskilta Personer m. m., så hafva Höglofl.
Borgare-Ståndet alslagit —■ Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit — men Högvördiga Prest-Ståndet återremitterat nyssnämnde Betänkande, dervid uti sistbemälta Riksstånd blifvit gjorda följande Anmärkningar: j:o Af Herr Professor Forssell, som ansett ifrågavarande
Assignationer såsom skadliga och hämmande omloppet af Banco- och Riksgalds-Sedlar; hvarföre ock de borde förbjudas samt en särskild
Autoritet förordnas till beifrande af missbruken, hvilka emot de i berörde ämne utgifne Författningar kunde föröfvas. 2m Herr Prosten Svedelius, som yttrat: sig vara af enahanda tanka med Professor Forssell. 3:0 Herr Biskoppen Doctor Almqvist, som på det högsta afslyrkt allt förbud emot den rättighet, hvilken i Rag och Författningar vore enskilta Personer lemnad, att gifva Invisningar på hvarandra, heldst sådant skulle vara stridande emot det tillbörliga förtroende, sorn medborgare imellan borde äga rum; äfven som Herr Doctoren och Biskoppen förklarat, det numererade Invisningar ingalunda borde förbjudas, 4:0 Herr Lectoren och Prosten Fröberg,' sorn väl ansett Enskiltes assignationer vara sk ad - Den i'y Juli. 39* skadliga, men dock funnit Handlandes rättighet att assignera på hvarandra icke kunna alldeles förbjudas; dock att
Assignationerna ställdes på viss man och på viss inskränkt tid. 5:0 Herr Pastor Primarius
Doctor Drysén, som yttrat, att det icke kunde vägras någon att igenom
Invisning på annan
Man incassera sin hos honom ägande fordran. 6:0 Herr Prosten Linderoth, sorn förklarat, att om bruket af Assignationer skulle få fortfara, torde följden blifva den, att det ver'-, keliga Myntet utträngdes utur Allmänna Rörelsen, och omsider helt och hållet stadnade uti några få Enskiltes händer; hvarföre ock Herr Prosten ansett uppmuntran uti en sådan sak icke vara särdeles gagnelig. 7:0 Herr Riskoppen Doctor Rosenstein,' som ansett Enskiltes handsskrifne Invisningar icke böra förbjudas, ehvad desamtnmj kunde vara nummrerade eller ej ■ heldst Nuinereringen, utom det att den vöre ett bevis på ordning och redighet hos Utgifvaren, tillika vore en Controll ej mindre för den, sorn i första hand einottager en sådan Assignation, än äfven för den, på hvilken Assignationen kunde vara ställd. g:o Herr Contracts Prosten Doctor Ekelund, som önskat, att inga slags Papperslappar, dem Kronan ej täger i Uppbörd, måtte få såsom Mynt cirkulera; och förklarat sig vara af den öfvertygelse, att om Privata Personers tryckta, graverade eller skrifna Assignationer blefvo såsom Mynt kringlöpande, skulle Hände t '39* Den 27 Juli'. det deraf snart öfversvammas och allmänna säkerheten lida den svåraste stöt.
Utskottet har tagit i öfvervägande hvad sålunda blifvit anfördt; och då Utskottet funnit alla ifrågavarande Anmärkningar, utom hvad angår det i Betänkandet tillstyrkta förbud emot numerering å handskrifna Assignationer samt det af Herr Doctor Ekelund gjorde yrkande att inga Assignationer måtte tillåtas, redan vara genom nyssnämnde Betänkande besvarade; så får Utskottet i hufvudsaken åberopa hvad samma Betänkande innehåller, och i afseende på skrifna Assignationers Humererande förklara, att då en sådan åtgärd tilläfventyrs kan hafva den nytta med sig att utgifvaren med så mycket större säkerhet och visshet kan veta, huru många Assignationer han utgifvit och om deras antal är - svarande emot hans förmåga att inlösa dem; så torde äfven så beskaffade Assignationer icke böra förbjudas; men Utskottet finner ingen anledning att tillstyrka bifall till Herr Doctor Ekelunds yrkande att intet slags Assignationer bör tillåtas, ty sådant skulle otvifveiaktigt hafva ^tt förderfligt inflytande på handels och penningerörelsen Enskilta Personer imellan.
Ständers ompröfvande vördsamligen öfverlemnadt.
På Högvördiga Prestocli Adelns Eedam.
Ståndets Redam. vägnar vägnar «i.
Lantingshausens Bryn.
Hesselgren; På Den 27 Juli.
På Vällofi.
Borgare- Pa Hedervärda Bonda - Uppläst lios Högh Ridd. och Adeln d. 2 7 Juli Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie^Ut skotts Betänkande , i anledning af vackt fråga om åter upp lif van de af 17 5 i års Handels-Reglemente.
Uti ett till Vällofi. Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottet reraitteradt Memorial, har Herr J-vagmannen A. M. Rönquist anfört, att då uti Kongl.
Förordningen af den ig:de December 1734 Läro- och Tjenste-tiden för dem som i Riket för egen räkning villja idka handel blifvit utsatt till 12 år, men genom Kongl. Brefven af den 2 6:te April 1771 och den if,:de Juli 1803 är förklaradt, att högst berörde 1734 års Kongl. Förordning eller Han dels-Reglemente ieke till hela sin vidd kunde lämpas till de Städer, der Handeln vöre oseparerad, eller hvarest ännu ingen Ståndets Ledam. vägnar Anders Fredin.
Ståndets Ledam. vägnar Nils Månsson.
M. M, Rosbeck.
Prest-S tåndet d. 27 -*
Hederv. Bonde-Ståndet d. 27 —■ Clas - 3g l