Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län biträdt, innefattar det yrkande, att tiondegifvare måtte tillåtas lösa spanmålen efter markegångspris med förhöjning, och att denna rättighet jemväl hlefve utsträckt till Kyrkans tionde, äfvensom att Stockholms Stora Barnhus icke må ega rätt fordra högre forsel-lön för indelt spanmål från Skåne, än som för Malmö Barnhus eger rum. 18:0 Af Riksdagsfullraägtigen Nils Magnusson från Calmar Län att all Kronotionde, då den med penningar skall betalas, icke må fordras af tiondegifvaren öfver markegångspris, hvilket alltid är dyrare än det i orten gångbara, samt att den tiondetagare, som icke mäter lagligt och struket mål, måtte beläggas med ett ansenligt vite eller ock med tjenstens förlust; och hafva häruti instämt Riksdagsfullmägtige Peter Persson från Jönköpings Län, Cati Gabrielsson från Östergöthland, samt Peter Pehrsson från Calmar Län. 19:0 Af Riksdagsfullmägtigen J.
O. Dahlberg från Wester-Norrlands
Län: att som Jemtlands Kongl. Fältjägare-Regementes aflöning utgår lill en stor del af indelte hemmansräntor i Medelpad och Södra Ångermanland, för hvilkas uppbärande
Regimentsskrifvaren måste 2:ne gånger om året genomresa nämnde landskaper och hvarje gång tillryggalägga 126 mil, hade påföljden blifvit, att de hemman, hvars räntor äro åt berörde Regemente anslagne, för räntespanmålen fått erlägga högre lösen än för de till Kronan utgående räntorne, och hvilken skilnad uppgått till det betydliga belopp af 6 R:dr 32 sk.
Banco på manlalet; och ansåge Motionairen si» - derföre böra, efter från sine Comitenter erhållet uppdrag, hos Rikets Ständer begära, att desse till Regementet indelte räntor måtte utaf Kronofogden i hvarje ort efter markegång uppbäras, på lika salt, som med Kronans behållne spanmål eger rum. 20:0 Af Riksdagsfullraägtigen Jöns Jönsson från Christianstads Län: alt all löningsspånmål målte få lösas efter ortens markegångspris, eller ock, om den in natura skall utgöras, få från samma socken leverer-s på ett ställe för Landt- och ett ställe för Acadernie-Slaten, samt före atfbrslingen yid räntegifvarnes hemvist besigtigas och i säckar förseglas, på det icke Stats-Utskottcts resan till det anvista levereringsstället måtte vara förgäfves, i händelse räntegifvaren der antingen icke träffade någon emottagare, elier ock denne skulle utan fog cassera spanmålen. 21:0 Af Riksdagsfullmägtigen Olof Svensson från Bohus Län, som, jemte klagan deröfver, att Tjörns, Sohlberga och Thorsby Pastorat inom nämnde
Län äro underkastade skyldigheten att leverera Kronans behållna tionde till Marstrands Kyrka och Skola, ehuru transporten, som måste verkställas antingen öfver det stormande hafvet eller på bräcklige isar, ofta är vådlig och omöjlig, hemställt, att berörde socknar hädanefter måtte tillåtas att, efter markegångs-taxnn, med penningar utgöra denna tionde allt efter omständigheterna i afseende på väderleken den tid lionden bör erläggas, så att de resterande icke må affordras betalning efter gångbara priset, utan efter hvad markegångstaxa» innehåller. 22:0 Af Riksdagsfullmägtigen Anders Nilsson' från Östergöthlands
Län, som anfört: att, då han vore öfvertygad, att, näst minskade skatter, en icke allt för mycket begränsad frihet i förädlingen af spanmålen förblifver det verksammaste medlet för jordbrukarens upprätthållande, men befarade, att Rikets nu församlade
Ständer möjligen inskränkte tiden för bränvinsbränningen och dymedelst beröfvade landtmannen tillfället att till bränvin, som lätt finner köpare, förvandla sin för eget behof öfverflödiga spanmål, trodde Anders Nilsson sig böra hemställa, att de skattdragande jordbrukarne måtte tillåtas att, efter ortens markegångspris, med spanmål in natura betala deras med contante penningar nu utgående Statsbidrag. 2Ö:o Af Riksdagsfullmägtigen Eric Svanberg från Wesler-Norrlands
Län, hvars motion innehåller det förslag, att icke allenast Presterskapets sädestionde och Scholae-Statens löningsspanmål måtte utgå öfverhufvud af så väl den bättre som sämre spanmål, som kunde falla af hvarje års skörd och icke ovilkorligen behöfva uti fröbart korn erläggas, utan äfven, att tiondegifvare» måtte tilläggas optionsrätt att lösa spanmålen efter markegång.
Häruti har Riksdagsfullmägtigen Johan Bengtsson från Wester-Norrlands
Län instämt, äfvensom Nils Strindlund från samma Län med fl., delande Motionairens åsigt, trott, att frågan jemväl borde utsträckas till den åt Landt-Staten anslagne löningsspanmål. a4:o Af Sven Heurlin från Kronobergs
Län: alt räntegifvare måtte lemnäs rättighet att till Kronans Tjenstemän å vanligt ställe aflemna Kronans behållna spanmål, då den utaf räntegifvaren blifvit till utgörande in natura uppsagd. a5:o Af Jacob Kihlblom från Södermanland: att, då landtmannen icke Stals-Utskoltets Utlåtande N:0 27^. kan befrias från farhogan, det realisationen skulle medföra rörelsecapitalets minskning, antingen derigenom, att silfret utfördes eller att capitalister indrogo sine capital så, om denna fruktan egde grund, blefve deraf, enligt Motionairens tanka, en följd, att skatterne, så vida de måste utgå till* det för närvarande bestämda belopp, i samma nion kändes mera tryckande, sorn rörelsecapilalet minskades; och vore det, för allmogens betryggande från denna befarade olycka, intet annat medel än att, efter ett medium af tio års markegångspris, till spaumål och kött förvandla de af landtmannen utgående skatterne, hvilka sedermera finge, efter bans beqvämlighet, antingen presteras in natura eller efter ofvannämnd-e markegångspris. 2.6;o Åf Riksdagsfullmäktige!!
Måns Månsson från Calmar Län, hvilken ansett sig- böra, för undvikande af den oreda nuvarande beskattningssätt medför, bos Rikets Ständer föreslå: att alla de olika skatter, som nu hvila på jordbruket oell med penningar utgöras, måtte sammanslås till en enda grundskatt och erläggas in natura med säd eller med penningar, efter markegångspris för säden räknadt. 27:0 Af Riksdagsfullmäktige Johan Johansson, Lars Hansson, Hans Hansson, O. Ericsson och Olof Svensson från Bobus Län, hvilka, ehuru erkännande nyttan af de flere vid detta Riksmöte afgifne förslag om förändringar i beskattnings-systemet för jordbruket, likväl förbehållit, att Bohus
Län måtte varda orubbadt försäkradt vid dess, enligt äldre Fredsslut och Kongl. Resolutioner, tillerkände förmoner och privilegier, hvaribland rättigheten att efter gamla kronovärdiet lösa jordeboks- och heminantals-räntorne i synnerhet borde räknas.
.28:0 Åf Riksdagsfullmägtigen F. von Zweigbergk från Skaraborgs Län: att jordeboks- och hemmantals-räntorne, kronotionden och afraden hädanefter måLte upphöra, äfvensom att jemkning i beskattningen måtte verkställas. 29:0 Af Olof Olofsson från Westerbottens
Län samt Anders Olsson från Stora Kopparbergs
Län; att Kammar-Collegii Ad vocat-Fiscals rätt att granska allmänna markegångssättningarne i Riket hädanefter måtte upphöra; och hafva häruti instämt Riksdagsfullmäktige Johannes Andersson från Upsala Län samt Nils Persson från Södermanland, 3o;o Af Nils Insulin från Stockholms Län, som, till undvikande af de olägenheter, hvilka votering vid markegångssättningar medför, derigenom alt densamma måste ske Ståndsvis, föreslagit, att omröstning, då den vid sådane tillfällen kommer i fråga, må hädanefter verkställas per capita Siats-Utskottets Utlåtande N.o 273. *7 capita med slutne sedlar, samt alt, innan markegångssällnings-ärendena företagas, utrönas matte, om ena hälften af Ledamöterne äro löntagare och den andra hälften löngifvaresamt 3i:o af Samuel Jönsson från Öland: att då den gamla skyldigheten, för Ölands invånare att uti Calmar leverera deras kronotionde, hvilken ofta för en och annan blott besteg sig till några kappar, medförde mycken kostnad, besvär och tidsspillan, föresloge Motionairen att all kronotionde, som från Ölands norra Mot utgår, måtte, i likhet med afrads-spanmålen, levereras å Borgholms kronomagasin efter derstädes förut erhåline anordningar; den skattskyldige likväl öppet lemnadt, att, när han sådant hellre åslundar, efter markegångstaxa!!, med penningar liqvidera sina spanmålsräntor af alla slag, utan forsellöns affordrande.
Utskottet, som uti noga öfvervägande tagit de förslag och framställningar, hvilka uti ifrågavarande maglpåliggande ämne blifvit afgifne, så väl i afseende på sjelfva grundsatserne för räntornes utgörande, sorn i afseende på desse grundsatsers tillämpning till närvarande tidsförhållanden, jemte öfrige sammanhang härmed egande frågor, har ansett lämpligast att till Rikets Ständers pröfning framställa ämnets flere delar uti följande ordning: 1:0 Förslaget att Rikets Ständer skulle upprätta markegångstaxa för kommande 5 år.
Härvid har det synts Utskottet: a) att, då en markegångssättning för 5 kommande år grundades på de pris, som varit gällande under 5 förflutna år, kunde alltför betydliga skillnader emellan de för året gångbara och markegångsprisen uppkomma vid de tillfällen, då t. ex, 4 eHer 5 på hvardera följande svåra års pris komma att bestämma markegången för 5 derpå följande till äfventyrs goda år, eller tvärtom; b~) att representanten icke alltid kan ega den närmare kännedom om localförhållandena, som är nödig för en dylik prisbestämning; och att, omäfvenen sådan kännedom hos en eller annan förefanns, densamma likväl icke kunde påräknas hos den pluralitet, som, i alla fall, bestämde besluten; c) att tvisteämne dymedelst kunde uppkomma mellan serskilde or Uih, till R.
Prot. r834* 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 3 25:te Häftet. Stats-Utskottets Utlåtande IV-0 273. ters Fullmägtige, hvarigenom äfven de numera i allmänhet nog långvariga Riksdagarne än ytterligare torde komma att förlängas; eT) att något definitivt heslut härom icke skulle kunna fattas förr än, i grundlagsenlig ordning, 75 §. Regerings-Formen Liefve ändrad.
Utskottet anser berörde omständigheter innefatta sådana olägenheter, att förslaget, det Rikets Ständer skulle upprätta en för 5 kommande år gällande markegång vöre, under nuvarande förhållanden, mindre Renligt, kan Utskottet icke tillstyrka att Rikets Ständer taga omedelbar befattning med markegångssättningen. 2:0 Frågan, huruvida årets markegång, eller ett medeltal af sistförJlutne 10, eller 5 års markegångar, kör tagas till grund för utgörandet af så val kronotionde och afradsspanmål, som äfven alla andra hemman och lägenheter åsatte räntor.
Enär, såsom här förut linnes omförmäldt, Rikets Ständer vid senast iorflutne Riksdag hos Kongl.
Majrt i underd. hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes vid nästkommande Riksdag meddela
Nådig proposition om en förändrad method för markegångssätlningarne, och uti berörde underdåniga skrifvelse de olägenheter finnas upptagne, sorn ådagalägga olämpliglieten deraf, att skattepersedlarne beräknas efter nu gällande årliga markegångar, finner Utskottet jemväl, att en till ett förbättradt förhållande härutinnan ledande förändring är erforderlig.
Den så kallade afradstiden, sorn inträffar vid slutet af Februarii månad, torde få anses för den tidpunkt då spanmålsprisea i allmänhet vunnit stadga; och det måste således kunna antagas såsom otvifvelaktigt, att de dittills gängse pris rätteligen böra tjena till grund vid markegångsprisens bestämmande; hvarjemte och då Rikets Ständer, uti deras underd. skrifvelse af den a5 Januarii i83o (NT:o 827) yttrade, det de ansågo markegångspriset å spanmål och öfrige ränlepersedlar i hvarje ort böra bestämmas icke för år, utan efter ett medium för 5 föregående år, med hänsigt, ej mindre till de skalLskyldiges lindring och till en säkrare beräkning af Statens inkomster, än äfven lill den rättvisa fördel för räntegifvaren, att missväxt och andra olyckor icke Liefve dubbelt tryckande eller förstörande, derigenom alt hans skattebidrag ökades i samma mon som olyckan drabbade honom, håller Utskottet äfven före, att, till hufvudsakligt afbjelpande af nämnde olägenheter och för att bereda en billig fördel för räntegifvare, det yore lämpligt om markegångs - Siats-Utskoltets Utlåtande N.-o 27.?. r9 prisén grundades på de förhållanden, som för senaste 5 år varit gullandej helst, genom utsträckning lill 10
Ars medium, prisen komme alt hemtas från tider, som måste anses nog mycket aflägsna från den för hvilken ett sådant medium skulle gidia; och Utskottet, som uti nästföljande punkt kommer att föreslå en förbättrad method för årliga markegångssättningen, tillstj^rker fördenskull; af) att, såsom grund för utgörande af så väl kronotionde och afradsspanrnål, som äfven andra af hemman och lägenheter utgående räntor, antages medium af senaste 5 årens markegångspris, sålunda uträknadt, att, sedan årets markegångspris blifvit fas Islä 1 d t, hopsumeras detsamma med de nästföregående 4 årens markegångspris i samma Län; blifvande femtedelen af denna summa uti jemna skiilingtal det för ingående årets skatter gällande markegångspris; att början bårared sker är 1835, då, efter skedd markegångssättning för året, 1835 års markegång tillägges dem för åren 1834» <833, i832 och i83i hvaraf medium eller en femtedel blir, jemnad till skiilingtal, gällande markegången för 1835 års skatter, hvilka böra uppbäras och ingå dels i slutet af samma år, dels det påföljande; börande, under öfvergången till den nya ordningen, 1834 å|S markegångstaxa emedlertid upprättas vid den tid och på det sätt, sorn hittills varit vanligt, samt gälla för samma års upp börd. 3:o
Om en förändrad method för marke" ångs-sättningen.
Det hufvudsakliga skälet till de nu brukliga årliga markegångssältnin"31-nes mindre tillförlitlighet är, utan tvifvel, att taxan upprättas viden tid, då spanmålen icke ännu i allmänhet är ultröskad, och således innan något stadgadt pris derå genom en allmännare försäljning kunnat utrönas.
Då en sådan afyttringsperiod ovilkorligen måste antagas såsom rätta tiden för bestämmandet af markegångspriset, följer deraf att de prisuppgifter, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, meddelas från fögderier och släder, för att ligga till grund för markegångstaxan, icke kunna an tagas för så beskaffade stadgade spanmålspris, hvaruppå lief vid er emellan räntetagare och räntegifvare skäligen böra sig grunda.
Utskottet, som sålunda inser angelägenheten deraf, att nu varande missförhållanden vid upprättandet af de årliga markegångsprisen varda undanröjde, hvilket i Utskottets tanka kan till vägabringas utan ändring 20 Stats-Utskottets Utlåtande N.o 273. af 75 §. Regerings-Formen, anser sig, till ändamålets vinnande böra föreslå följande: o) så beskaffade prisuppgifter, som de hittills aflemnade, innehållande de under loppet af hösten och vintern gångbara pris å markegångspersedlar, böra från hvarje fögderi och stad vara till vederbörande Kongl. Majrts Befallningshafvande insände inom den 10 Mars hvarje år; b') Riks-Ståndens
Deputerade, hvilka derefter sammanträda vid medlet af samma månad, då hvarje orts markegång hädanefter bör sättas, skola taga medium af nämnde uppgifter till hufvudsaklig ledning för markegångssättningen, med iakttagande att markegångspris alltid, der sådant erfordras, jernnäs till skillingtal, äfvensom alt, då någon annan afvikelse från medelpriset anses nödig, skälen dertill i protocollet noga antecknas.
Rörande, efter sålunda verkställd prisbestämning, Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande, genom allmän kungörelse, underrätta Länets invånare om så väl medium af prisuppgifternej som de af Comiterade uppgjorda markegångspris; c) besvär öfver markegångssättningen få icke i annat fall upptagas än då Deputerade afvika från medium af prisuppgifterne.
Ega besvär rum, skola desamma inom 14 dagar efter det
Deputerades markegångssättning blifvit kungjord, ingifvas till Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, som ofördröjligen insänder dem, jemte eget utlåtande, lill Kongl. Kammar-Collega afgörande; (T) sedan Kongl. Kammar-CoUegium meddelat dess beslut i ämnet, hvilket bör ske inom i4 dagar efter det besvären dit inkommit, och om hvilket beslut vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande genast bör underrättas, anses markegången fastställd och bör, sedan medium för 5 år, på sätt här förut omförmäles, blifvit uträknadt, markegångstaxan derefter omedelbarligen till trvcket befordras samt i vanlig ordning till kännedom och efterrättelse kungöras och utdelas; skolandes, i afseende å tryckningen, iakttagas, att å markegångstaxan uti en column till vänster upplages årets merkegängspris och till höger> det såsom medium för 5 år gällande markegängspriset; Stals-UlskotUts Utlåtande Dl.O 273. i\ e) om ändring nti priset å någon mai kegångspersedel, i följd af besvär, utaf Kongl. Karnmar-Collegium meddelas, galle sådant generel!, och således icke endast för den eller de som ändring sökt oell vunnit. 4:o Förslaget om indragning till Kronan af de till Militaire- och Civil-Staterne, jemte Scholce-Staten och andra allmänna ändamål indelte räntor och kronotionde-anslag, emot anvisning af motsvarande summor på Ståt.
Ehuru Utskottet håller före, att tillvägabringandet af en så beskaffad reglering utgör ett bufvudsakligt medel för bibringandet af större enhet med hänseende så väl till Statens inkomster och utgifter, som löningsför'hållandena för indelningshafvare, anser likväl Utskottet nödigt att, innan ifrågavarande reglering definitivt företages, det bör utrönas hvad inflytelse det föreslagna antagandet af ett årligt medium af 5 års markegångspris, räntepersedlarnes förenkling, äfvensom den vid innevarande Riksdag beslutade myntbestämningen må komma att utöfva å spanmåls- och varu-prisen samt- å förhållandena för räntegifvare i allmänhet, och Utskottet finner alltså lämpligast, alf, på de skäl i öfrigt, som Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition innehåller, frågan om berörde indelningars indragning till Kronan varder lills vidare hvilande. 5;o Kilkoren hvarunder den föreslagna markegängs-beräkningen 1 allmänhet bör tjena till grund för bestämmandet af lösnings- och levererings-förhållande na emellan räntegifvare och räntetagare.
Emot det beslut Rikets Ständer härutinnan fattade vid senaste Riksdag har väl Pi este-Ståndet sig hos Kongl. Maj:t!i underd/reserverat, äfvensom 5 Riksdagsfullmäktige af Bonde-Ståndet från Östergöthlands
Län dervid gjort underdåniga erinringar; men då de deremot andragne och här förut intagne skäl synas innebära en tillfyllestgörande vederläggning af hvad emot förslaget blifvit anfördt, har Utskottet trott sig böra hufvudsakligen vidblifva de grunder, som innefattas uti Rikets Ständers vid sisliid 11 e Riksdag i detta ämne till Kongl. Maj:t aflålna underd. skrifvelse af den 11 Mars i83o, med de rättelser och tillägg, sorn måste blifva en följd utaf bär ofvan afgifne föislag; och får i öfvérenslämmelse härmed Uilskottet alltså föreslå; af att, som den här ofvan föreslagne i Mars månad upprättande markegångstaxa grundar sig på nastförflulna årets förhållanden, och endast afser att derefter bestämma det Siats-Utskottets Vtlåtancle IV.-o 2f3. medium af 5 ärs markegångspris, hvilket skall ligga lill grund för beräkningen af årets persedleräntor, men spanmålen är en hufvudsaklig räntepersedel, hvars leverering in natura ofta ifrågakommer, under det dess värde år från år kan vara högst olika; alltså är det derjemte nödigt, att årligen bestämma ett serskildt pris, hvartill den spanmål, som in natura levereras, skall beräknas uti liqviden emellan räntegifvare och räntetagare, och hvilket årspris bör vara afpassadt efter spanmålens värde, när leverancen sker.
För sådant ändamål kommer den hittills i November månad upprättade markegångstaxan att äfven framgent årligen upprättas, såsom årspris för liqviden om den Jeverance, som in natura sker; b~) att, vid de tillfällen då det i November månad bestämda årspriset inom Länet eller Districtet uppgår till lika belopp eller öfver stiger det uträknade medium af de senaste 5 årens markegångspris i samma Län eller Disfcrict, uppsägning till leverering in natura af räntegifvare får ega rum; men då sådan uppsägning ej sker, skola räntepersedlarne lösas efter medium af sistförflutne 5 årens markegång; c') att, då det i November månad bestämda årspriset understiger medium af senaste 5 årens markegångspris inom samma
Län eller District, är det väl räntegifvare öppet alt före Thomrcdag, på sätt hittills egt rum, tillsäga om han vill utgöra prarstationen in natura; men i det fallet åligger det honom att, vid levereringen, contant till räntetagaren betala skillnaden emellan löpande årets lägre pris och det stadgade 5 års markegångspriset; d) att, då leverering in natura icke sker, forsellön, på sätt hittills egt rum, af räntegifvare erlägges, samt alt, då räntegifvare uppsagt till leverance in natura, han jern väl lör hvarje tunna råg eller korn betalar 16 sk., samt för hvarje tunna bafra 12 sk., allt Banco, till räntegifvaren, hvars uppsägningsrätt, i xöljd af föregående beslämmanden hädanefter upphör.
För de räntor, som äro Kronan, behållna, erlägges hvarken ofvannämnde forsel-lön eller sisroerörde ersättning; e~) att, vid tillfälle af leverering in natura, gäller, i afseen - Slats-Utskottets Utlåtande N.-o 273. 2 3 de på levereringsställe och ort, hvad nu varande författningar derom bestämma, med det tillägg, alt en räntegifvare icke må anvisas att för samma år verkställa leverering till flere ställen. ff) förenämnde stadganden böra likväl icke lägga binder i vägen för träffandet af serskilde öfverenskommelse!’ emellan räntegifvare och räntetagare, då de derom ömsesidigt åsämjas. 6:0
Om förändring och reduction af h emman sr än tornä.
Under flere föregående Riksdagar bar det fästat Rikets Ständers uppmärksamhet, huruledes, genom hemmansräntornes reduction till färre persedlar, åt Kronans räkenskaper och controlen öfver- Kronouppbörden skulle kunna beredas större enkelhet, reda och säkerhet, äfvensom lättnad i sörömalen för dem, som med Kronoskatternes debitering och uppbörd hafva befattning; hvarjemte det derigenom för de skattande gjordes möjligt, nit sjelfve närmare bedöma debiteringen och beloppet af deras utskyld er.
Det förslag, som uti ifrågavarande afseende af Kongl.
Kammar-Collegium blifvil uppgjordt och af Kongl. Maj:t i Nåder öfverlemnades vid senast förflutna Riksdag till Rikets Ständers 'pröfning, hvilar hufvudsakligen på följande grunder: alt, i stället för de hittills bruklige flerfalldige ränteartiklar, nya persedlar blifvit, efter orternas serskilda förhållanden, till minsta möjliga antal uppförda, på sätt de under samma Riksdag tryckte, och Stats-Ulskottets Betänkande N:o 3a3 bilagde sammandrag 'närmare utvisa, alt hvarken öke- eller dränge-dagsvei ken, hvilkas utgörande innebär en för jordbruket tryckande tjenstbarhet, eller hö och halm, som vid de fleste hemman icke utan afsaknad kan umbäras, eller skogsprodueter, hvilka? forslande faller sig allt för kostsamt, blifvit bibehållne, utan dessa persedlar i stället förvandlats, dels i spanmål, dels i ladugårdsprodueter; att, viel hemmansräntornes omsättning, skilnad icke blifvit gjord emellan jordeboks- och hemmantals-räntor, ulan dessas kronovärdie och förvandlingsbelopp sammanräknats, efter hvarje orts serskilda undervisning och gällande Författningar.
Och då, i Utskottets tank3, berörde förslag synes väl beräknadt, och sålunda motsvarande det dermed åsyftade ändamål: förenkling och lättnad vid räntepersedlarnes debitering och utgörande_, utan förnärmande af någons rätt; anser Utskottet sig böra, i likhet med hvad Rikets Ständer vid förra Riksdagen tillkännngåfvo, tillstyrka: 2$ Stats-Utskottets Utlåtande N.o 2j3. all ifrågavarande reglering eller förenkling måtte befordras till verkställighet.
M-jds Nådiga Proposition i delta afseende innefattar hufvudsakligen de bestämmelser, hvilka härvid höra iakttagas; men Utskottet anser likväl, alt närmaste bedömandet utaf de för hvarje ort mäst lämplige räntepersedlar bör i något vidsträcktare måtto öfverlemnas åt Länens invånare, sorn skola desamma utgöra, äfvensom att något förtydligande uti vissa föreskrifter torde vara nödigt, och har, i afseende härpå, trott sig böra hos Rikets Ständer föreslå några tillägg till det förslag, sora Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition framställer.
Derjemte liar det ej undfallit