Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fullmägtiges åtgärd att bevilja den äskade ersättningen icke vara med nyssberörde nådiga föreskrift förenlig; och ehuru det at innehållet i sist åberopade nådiga Bref kan dragas den slutsats, att
Mvntproberarens tillförene åtnjutna inkomst af verkställde proberingar blifvit till lön förvandlad och att han således numera ej är berättigad att uppbära särskild ersättning för probering af Silfver, som, i sådant afseende, till Kongl. Myntverket inlemnas; likväl och då efter hvad Utskottet kunnat finna Myntproberare^ på grund af det för Kongl. Myntverket gällande Reglemente, icke är pligtig att utan ersättning probera annat, än tili förmyntning ärnnadt Silfver; hvadan hans rätt till ersättning, likmätigt förstberörda nådiga Bref, för Silfver inlemnadt endast för probering och värdering, måste anses qvarstå; kan Utskottet ej instämma i den af Revisorerne uttalade åsigt; men enär desait föreskrifter gifvit anledning till olika tydning Banko-VlskoHels Berättelse N:o 7. 5 har Utskottet sett sig föranlåtet anmoda Fullrnägtige hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla örn förklaring, huruvida, i följd af den för Kongl.
Myntverkets ernbets- och tjenstemän sednast fastställda, nu gällande, aflöningsstat, Myntproberarens på Kongl. Brefvet af den 26
Mars 1831 grundade anspråk på ersättning för probering af silfver och guld, som endast för probering och värdering till Kongl. Myntverket inlemnas, må anses hafva förfallit. § 9.
(Revis.-Ber. af 1860 § 55, af 1861, § 55, af 1863 § 55 samt Fullnv.s Ber. % 18.)
I hvad mån, Diskontverken begagnat den, genom 152 § i Reglementet, dem lemnade rättighet att, för vinnande af kassaförstärkning, assignera å Reservfonden, inhemtas af åberopade §§ i berättelserna; tillkännagivande Fullrnägtige, att berörda Reglemenls stadgande blifvit sålunda (illämpadt att, vid tillfälliga behof af sådan förstärkning, vederbörande DiskontDirektioner hos Fullrnägtige genast, hvad Låne-kontoren angår, pr telegraf anmält beböfligheten af förstärkning, sorn då af Fullrnägtige är vorden insatt å vederbörlig räkning i Bankens
Depositions-afdelning, hvarå assignering kunnat omedelbart verkställas.
Utskottet, sorn, för sin del, gillat detta sätt för tillämpning af ifrågavarande stadgande, skall ej underlåta att, vid granskning af Banko-reglementet föreslå den förändring i hithörande föreskrifter, sorn må anses erforderlig. § 10. (Revis.-Ber. af 1861, § 69.)
Då det för såväl rörelsen i den ort, hvarest Filialbank utöfvar sin verksamhet, som Filialbanken sjelf måste vara af fördel att få å kred i ti vet. i Riksbanken assignera jemväl förmedelst vexel, hvilken ock sannolikt förr ingår till Banken, än assignation; så, och roed anledning af det i ofvanåberopade § af Revisions-berättelsen omförmälda, af Fullrnägtige fattade, beslut, vill Utskottet, vid granskning af Banko-reglementets föreskrifter, taga i öfvervägande, huruvida icke det må medgifvas före sednaste riksdag oktrojerade Filialbanker, att å kreditivet i Riksbanken utfärda icke allenast assignationer, utan äfven till viss man eller ordres stälde vexlar. § 11- (Revis.-Ber. af 1861, § 10.)
Som publika papper, hvilke af Filialbank till Riksbanken aflemna?, såsom säkerhet för derifrån erhållen försträckning, skola beräknas till enahanda värde, hvartill de i Riksbanken belånas: hafva Revisorerne ansett sig böra för Rikets Ständer anmäla, att, ehuru Svenska Hypotheks-föreningars i Svenskt mynt stälda obligationer, löpande med i procents ränta edler derutöfver och betalbara efter utlottning, enligt Fullmägtiges beslut, i intet, fall, belånas till mera än högst 85 procent af kapital- eller nominal-värdet, Fullmägtige likväl, såsom säkerhet för Filialbanken i Sundsvall meddelad försträckning, till Assigneringar af Diskont-Verken å Reservfonden.
Om FilialBankens i Sundsvall begäran att för dragning ä kreditiv i Riksbanken få begagna vexel.
Angående säkerheten för FilialBankens i Sundsvall försträckning.
Banko- (Jtskollels Berättelse AT:o 7. 90 procent af berörda värde, antagit Östgötha Hypotheks-förenings obligationer, löpande med 4-j procents ränta och stälda pä amortering; men då, efter hvad Revisorerne jemväl upplyst, oinförmälda obligationer åtföljas af en utaf
Direktionen öfver Stockholms Enskilda Bank utfärdad förbindelse, deri Direktionen utfast sig, alt till 93 procent afnominal-värdet öfvertaga samma obligationer den 15 Augusti 1865, då bemälde Filialbanks oktroj tilländagår, och således närmast kunna jeni föras med sådana Hypotheks-föreningsobligationer, som, stälda på uppsägning eller några få års förfallotid och derefter skeende uppsägning, i öfverensstämmelse med Banko-reglementets föreskrift i 160 § mom. 1, och Fullmägtiges derå grundade beslut, vid belåning antagas till 90 procent al kapital- eller nominal-värdet; finner Utskottet hvad sålunda förekommit icke böra till någon åtgärd föranleda. § 13.
(1860 års Revis.-Ber. § 75.)
I den hos Kongl. M ij:t fullföljde tvist emellan Rikets Ständers Bank, å ena, samt emellan Rån- Byggmästaren Claes Wallman, å andra sidan, angående af ömsesides parter till Kongl. mälsta relf ~ Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt instämde fordrings-påståenden, härledande sig från de Wallman Wallman vid Tumba Pappersbruk verkställde byggnads-arbeten, har berättelse blifvit angående utfärdad, och afvaktas för närvarande kallelse till mundtligt förhör, som för sakens slutreparationen liga utförande blifvit af begge parterne äskadt. af macliineriet uti nedra verkhuset vid Tumba. § 13. (1860 års Bevis-Ber. § 76 ock Fullnäs för kl. sith/. 97—109. 1861 års Revis.-Ber. § 83.
Fullm:s Ber. § 27.) Slittet får Den Öfver Revisorernes anmärkning, i fråga om sättet för beräkning af vinsten å beräkning af Tumba bruks rörelse, af Förvaltaren afgifna och af Fullmägtige biträdda förklaring, finner vinsten å Utskottet fullkomligen utreda förhållandet, och anser således något annat yttrande i anförelse samt 'et^,lulB häraf icke erfordras, än att Utskottet framdeles vill till pröfning upptaga ett af viirdet af Fullmägtige afgifvet förslag till förändradt satt för bokföring af brukets lösa inventarier. brukets inventarier. § 14.
(1860 års Revis.-Ber. § 80. 1861 års Revis.-Ber. § 87. 1862 års Revis.-Ber. § 85.)
Försäljning
Sedan det Tumba bruk tillhöriga, i qvarteret Skinnarviksberget mindre, inom af ett Tumba Maria Magdalena församling här i staden belägna Magasinshus med tomt numera, på sätt bruk tillhö- af ofvan åberopade § i 1862 års Revisions-berättelse inhemtas, blifvit försåld t, skall Ufrigt maga- skottet taffa under öfvervägande huruvida icke den såsom brukets fastighetsvärde i räken GJjj eh.Tl V skaperne balanserade summa af 375,000 R:dr bör nedsattas med ett mot den behållna köpeskillingen för berörde fastighet svarande belopp.
Banko-Utskottets Berättelse JS:o 7. 7 § 15.
('186 i års Revis.-Ber. § 88.
Fullm:s Ber. § 29.)
Vid granskning af instruktionen och arbetsordningen för Tumba bruks förvaltare Förändring och betjening, skall Utskottet taga under bepröfvande den af Revisorerne gjorda bern- af instruktion ställan oin förändring af 34 § uti berörda instruktion. nen för Tum ba bruks föi— valtare och g
I y betjening.
I öfrigt skall Utskottet framdeles till Rikets Ständer afgifva yttranden öfver följande i Revisorernes och Fullmägtiges berättelser gjorda framställningar och förslag, nemligen: § 10 i Fullmägtiges berättelse, angående utvexlingspriset å dukater; § 11 i Fullmägtiges berättelse sid. 11, om berättigande för Fullmägtige att utse tre Vexeldeputerade i Stockholm; § 30 i 1860 års Revisions-berättelse, angående indragning af Bankens sedlar ä 1 rdr: .§ 31 i 1860 års Revisions-berättelse, om förbud för Enskilda Banker att utgifva sedlar å lägre valör än 10 rdr; § 15 i Fullmägtiges berättelse, rörande fastighetslånefondens förminskning; § 49 i 1860. § 48 i 1862 årens Revisions-berättelser och § 16 i Fullmägtiges berättelse, i fråga om belåning af guld och silfver; § 56 i 1862 års Revisions-berättelse och § 19 i Fullmägtiges berättelse, angående reglering af Allmänna Diskontfonden; §§ 57 i 1861 och 1862 årens Revisions-berättelser och § 21 i Fullmägtiges berättelse, om utlånings-räntau; § 23 i Fullmägtiges berättelse, angående belåningsrätt för åtskilliga i Bankoreglementet ej upptagna obligationer; § 60 i 1860 års Revisions-berättelse, beträffande utlåningen af Riksgälds-kontorets kassabehållningar; § 24 i Fullmägtiges berättelse, rörande anslaget till Filialbanker; § 90 i 1861 års Revisions-berättelse, om årligt bidrag till det vid Tumba bruk bildade länbibliothek ; § 81 i 1860, § 87 i 1862 års Revisions-berättelse, i fråga om beräkningen af ersättning för resor i allmänna angelägenheter; samt § 82 i 1860 års Revisions-berättelse, angående ändring i instruktionen för Revisorerna af Bankoverket.
Som Banko-FuIImägtige, vid Rikets Ständers Banks förvaltning under den tid, Decharge. hvarom nu är fråga, i alla afseenden, motsvarat det dem lemnade vigtiga och ansvarsfulla förtroende, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att
Fullmägtige må tillerkännas full decharge för de af dem från den ,15:de Oktober 1859 till och med den 15:de Oktober detta år vidtagna beslut och åtgärder.
Stockholm den 2 December 1862. s bank»- Ultketlfls Ullålande N:o S. Mo &.
Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Deo, IS82, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i fråga om afskrifning af Låne-kontorets i Malmo återstående fordran hos förre Kamereraren E. P. Lindstedt.
Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö har, jemte förmälan, att, i afseende på Kontorets inom linien förda fordran hos dess förre Kamererare E. P. Lindstedt, utgörande återstoden af dennes balans-skuld och uppgående till i kapital R:dr 17,630: 38 öre, hvilket belopp förre Banko-ombudet J. A. Björkman, genom Kongl. M8j:ts och Rikets Svea Hot-rätts den 3 Maj 1849 gifna, laga kraft vunna dom, är vorden ålagd att jemte ränta till Låne-kontoret utgifva, den förändring, under tiden från sednaste riksdag, inträffat, att bemälde Björkman den 22 December 1860 i medellöst tillstånd med döden afgått, — hos Utskottet hemställt, att, dä någon utsigt icke vidare förefinnes att till större eller mindre del kunna indrifva förberörda fordran, densamma måtte ur räkenskaperne få afskrifvas.
Af de berättelser, angående Låne-kontorets förvaltning, som, tid efter annan, afgifvits, har Utskottet, rörande detta balans-mål inhemtat, att, sedan Kamereraren vid Lånekontoret i Malmö Fältkamereraren E. P. Lindstedt, som, vid iråkadt obestånd, befunnits häfta för betydliga förbindelser, hvilka han, såsom ombud för åtskillige personer, uraktlåtit att till Låne-kontoret inbetala, af sådan anledning blifvit, den 30 Mars 1830, frän Kamererare-tjensten entledigad, samt, vid derefter hållen provisorisk eftersyn, icke allenast erkänt sig hafva begått åtskilliga bedrägerier och förfalskningar, utan äfven såsom medveten och delaktig deraf angiivit Bankens Ombud i Direktionen, Banko-kassören Björkman ; så hade Banko-fullmägtige öfverlemnat handlingarne i målet till Rikets Ständers Justitie-ombudsman, med anhållan om anställande af laglig undersökning, hvilken ock blifvit inför särskild Rådhus-rätt i Malmö företagen.
Efter det, med anledning af omförmälda undersökning, åtal blifvit anstäldt mot icke allenast Lindstedt för af honom föröfvade försnillnings- och förfalskningsbrott, utan äfven i sammanhang dermed mot Banko-ombudet Björkman; så har Kongl. Svea Hof-rätt, genom utslag den 12 Juli 1831, dömt Lindstedt till laga bestraffning samt derjemte förpligtat Lindstedt att ersätta Låne-kontoret de af honom tillgripne 1,840 R:dr Banko, med 6 för hundradet i årlig ränta och att, så vida Låne-kontoret skulle kunna varda i laga ordning kändt skyldigt att hålla en eller flere af dess låntagare skadeslöse för dem tillhörige medel, som Lindstedt i Låne-kontoret åtkommit och förskingrat, godtgöra Låne kontoret - Rnnko-Ulslcallets Utlåtande N:<> fl. 9 kontoret hvad i sådan händelse komme att utgifvas, och, beträffande Björkman, förklarat, dels att, ehuru de under ransakningen emot honom inlupne besvärande omständigheter syntes utmärka att Björkman, på sätt Lindstedt angifvit, haft kännedom om Lindstedts försnillnings- och förfalskningsbrott, han dock, mot sitt enständiga nekande, icke kunde för delaktighet i Lindstedts brott till laga ansvar fällas, dels ock att Kongl.
Hof-rätten ansåge frågorna, huruvida Björkman brustit i den tillsyn, honom, såsom Bankens Ombud, ålegat, och huru det kunde anses, att han vid flera tillfällen upptagit lån af Lindstedt, under det att denne var Kamererare och Björkman Bankens Ombud vid Låne-kontoret, icke böra till pröfning företagas, annorlunda än i sammanhang med den talan Rikets Ständers Justitie-ombudsman, på Fullmagtiges anmälan, förordnat Kongl. Hof-rättens Advokat-fiskal att anställa mot de af Rikets Ständer valde Direktörer vid Malmö Lånekontor; öfver hvilket Hof-rättens utslag besvär af så väl Lindstedt och Björkman, som Kongl. Hof-rättens Advokat-fiskal och Bankens Fiskals-embete, hvar för sig, i underdånighet anfördes, hvarefter Kongl. Majit, genom nådigt utslag den 4 Februari 1832, fastställt Kongl.
Hof-rättens domslut, med allenast den förändring, att vid den sednare pröfningen äfven skulle tagas i betraktande hvad i förstnämnda afseende legat Björkman till last.
Till följd af sedermera anställd ansvars- och ersättnings-talan, har Kongl.
Svea Hof-rätt, genom utslag af den 17 December 1833, på anförde skäl, frikänt
Direktionens ledamöter af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet från all ansvarighet i målet, men deremot förklarat, att, då Frosten, Doktor Gullander och Borgmästaren Kjellander gjort sig skyldige till försummelse vid förvaltningen af Låne-kontoret samt förre Bankoombudet Björkman, i egenskap af Bankens Ombud vid nämnde Låne-kontor och ledamot i Direktionen af samma Verk, genom sitt derutinnan ådagalagda försumliga och egennyttiga förhållande, äfvensom genom sitt förfarande att under tiden hafva upptagit län af en underordnad uppbördsman och redogörare, gjort sig ovärdig af så väl Rikets Ständers som annat allmänt medborgerligt förtroende, det, utom annan ansvarspåföljd, skulle åligga Prosten, Doktor Gullander, Borgmästaren Kjellander och förre Banko-ombudet Björkman, vid bristande tillgång hos Låne-kontorets förre Kamererare Lindstedt, till gäldande af de honom, genom Kongl. Hof-rättens ofvanberörda utslag under den 12 Juli 1831, ådömde skade-ersättningar, att, gemensamt, eller hvilkendera bäst gälda gitte, godtgöra Lånekontoret ej allenast de af Lindstedt tillgripne 1,840 R:dr Banko, med 6 för lOOidet i ränta, utan äfven hvad Låne-kontoret kunde i laga ordning kännas skyldigt att utgifva till en eller flere af dess låntagare, såsom ersättning för de dem tillhörige, men af Lindstedt, efter 1828 års slut, i Låne-kontoret åtkomne och förskingrade medel.
Efter pröfning af de besvär, hvilka så väl förre Banko-ombudet Björkman, som Doktor Gullander och Borgmästaren Kjellander hos Kongl. Majit i underdånighet anfört öfver Kongl.
Hof-rättens den 17 December 1833 meddelade beslut, har Kongl. Majit, medelst utslag den 19 April 1836, dels fastställt Hof-rättens berörda utslag i hvad det.
Björkman anginge, dels åter af anförde skäl förklarat, att, '•enär det icke i förväg kunde »pröfvas, om eller i hvad mån de utbetalningar, hvilka Kontoret kunde få vidkännas, »vore att anse såsom påföljder af Gulianders och Kjellanders försummelse i deras befatt»ningars handhafvande, hvaröfver omdömet, i följd af olika omständigheter, kunde, vid »särskilda tillfällen, olika utfalla», Kongl Majit funnit Hof-rättens beslut för tidigt meddeladt, och på sådan grund detsamma undanröjt.
Till godtgörande af hvad Björkman sålunda blifvit ålagd att, vid bristande tillgång hos Lindstedt, Låne-kontoret ersätta, uppbar Låne-kontoret Björkmans redan förut med lith. lill R.
Prat. IS02 & 1*63. d Saini, i Afd. 3 Haft. 2 LO Ilankri-Htsliollels Utlåtande N:n S. qvarstad belagda dels löneinkomster såsom Kassör i Banken, dels Banko-ombuds-arfvode för tvä månader, dels honom tillfällen utdelning i en konkursmassa, dels influtna hyresmedel af hans sedermera försålda fastigheter i Malmö och dels behållna summan af Björkmans fasta och lösa egendom, utgörande tillsammans alla Björkmans kända tillgångar; men några ytterligare åtgärder mot Björkman hade icke kunnat vidtagas före verkställd utredning af Lindstedts konkursmassa och afslutandet af alla de rättegångar, hvilka emellan Låne-kontoret och åtskilige dess gäldenärer uppkommif, rörande betalning af de lån, f. d.
Kamereraren Lindstedt uppburit och förskingrat, eller till hvilkas Ilqviderande han af låntagarne emottagil medel, som han för egen del användt.
I anseendé härtill och då, för bedömande af frågan, huruvida ytterligare ersättningstalan mot Doktor Gullander och Borgmästaren Kjellander kunde anställas, nödvändigt varit att få utredf, om och hvilka särskilda omständigheter i omförmälda rättegångar möjligen förekommit, af beskaffenhet, att kunna siik ersättningstalan föranleda, uppdrogo Fullmägtige den 30 Mars 1837 åt Advokat-fiskalen i Banken att till Malmö afresa, samt ej allenast söka att i möjligaste måtto påskynda afgörandet af förenämnde oafslutade rättegångar, utan ock, efter å stället tagen noga kännedom om alla i dessa rättegångar vidtagne åtgärder, derom till Fullmägtige afgifva fullständig berättelse.
Af den berättelse, bemälde
Advokat-fiskal afgifvit öfver det honom sålunda lemnade uppdrag, inhemtas, bland annat, att vissa förekomna omständigheter väl syntes kunna gifva anledning till ytterligare ersättningsanspråk mot Doktor Gullander och Borgmästaren Kjellander, men att någon tillgång hos deni, till godtgörande af hvad dem kunde varda ådömdt, då icke vöre-att påräkna.
Sedermera och efter det att Sysslomannen i Lindstedts konkursmassa afgifvit slutredogörelse för deras förvaltning och Låne-kontoret för dess i Lindstedts konkurs bevakade och till betalning, med förmånsrätt, fastställda fordran, uppburit den Låne-kontoret, enligt samma redogörelse, tillkommande utdelning utur massan, med tillsammans 18,308 R:dr 2 sk. 9 rst.
Banko, hade Direktionen öfver Låne-kontoret, uti dess till Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorer afgifna berättelse, upplyst, att till betäckande af de förluster, Låne-kontoret genom Lindstedtska balansen fått. vidkännas, utgörande i kapital 38,776 R:dr 10 sk.
Banko, influtit tillsammans 27,022 R:dr 29 sk. 10 rst., hvadan återstående skulden, för hvilken förre Banko-ombudet.
Björkman, gång efter annan, blifvit, vid särskilde exekutionssäten, sökt, utgjorde 11,753 R:dr 28 sk. 2 rst.
Banko, motsvarande 17,630
R:dr 38 öre R:mt, deraf, i följd af bristande tillgång hos Björkman, icke något kunnat indrifvas.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet under öfvervägande tagit; och då, sedan numera förre Banko-ombudet Björkman i medellöst tillstånd aflidit, Låne-kontoret icke kan hafva att förvänta ringaste godtgörelse för återstoden af Lindstedts balans-skuld, får Utskottet, med anmälan, att öfrige i förevarande balansmål invecklade personer äro aflidne, hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, att den i Malmö Låne-kontors räkenskaper, såsom återstående fordran hos förre Kamereraren E. P. Lindstedt, balanserade summa af 17,630 R:dr 38 öre måtte få afskrifvas.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri . 1862. lianko-Utsknttets Memorial M 9.
I N:o 9.
Auk. till Exp.-Utsk. den 9 Dec. 1862, kl. 2 e. tu.
Memorial, med återlemnande aj Hiksdagsjullmägtigen Cart Dahlgrens från Elfsborgs län motion.
Hedervärda Bonde-Ståndet har den 26 nästlidne November till Banko-Utskottet remitterat en, den 6:te dennes, till Utskottet ankommen motion af Riksdagsfullmägtigen Carl Dahlgren från Elfsborgs län, innefattande det förslag, att »Rikets Ständer må hos »Kongl.
Maj:t anhålla om utfärdandet af den nådiga förklaring, att hypothekslån må kunna »meddelas utan afseende på om åbyggnaderna äro brandförsäkrade, eller åtminstone om »de äro brandförsäkrade i härads- och pastoratsbolag. blott dessa äro at vederbörande »Konungens Befallningshafvande fastställda, samt att redan erhållna lån icke må kunna »uppsägas på den grund att de upphört vara försäkrade i allmänna bolag, åtminstone icke »då de i stället äro försäkrade i annat vederbörligen faststäldt bolag.»
Som denna motion afser förändring i Kongl. Maj:ts nådiga förordning, angående en allmän Hypoteksbank tor riket, af den 26 April 1861, och således tillhör det Utskott, som har att behandla frågor angående bemälda bank; så och ehuru, af särskilda anledningar och på grund af tre Riks-Stånds remiss, Stats- och Banko-Utskottet vid sednaste riksdag upprättade förslaget till organisation af Allmänna Hypotheks-banken, anser Utskottet likväl det icke tillkomma sig att numera, hvarken ensamt eller i förening med Stats-Utskottet, taga befattning med motioner af förevarande beskaffenhet, och får, i föfjd häraf samt med stöd af 44 § 3 mom. i Riksdags-ordningen, till Hedervärda Bonde-Ståndet återlemna ofvanberörda. motion.
Prat. 1862 & 1863. 6 Sami l Afd.
A Haft. 'i Banko-Utskottets Utlåtande JW 10.
N:o 10, Ånk. till den 15 l)ee.
I80V, k i. 1 t. m.
Utlåtande, i fråga om a/skri/niny af åtskilliga vid Låne-kontoret t IV isby balanserade jordringar.
Hos Utskottet har Direktionen öfver Låne-kontoret i Wisby, jemte anmälan att, vid de under n&stförflutna två år verkställda inventeringar af de hos Låne-kontorets Ombuds man befintliga lånehandlingar, Direktionen funnit vidare godtgörelse icke vara att förvänta för 5 lån å ett sammanräknadt kapital-belopp af 2,868 R:dr 72 öre och för återstående öfverräntan 171 R:dr 54 öre å ett till kapitalet inbetaldt lån, hemställt, att berörde från Banko-diskont-verket till fortsatt bevakning hos Låne-kontoret öfverflyttade, inom linien förda, fordringar mätte få afsk ifvås.
Efter hvad Utskottet inhemtat, äro, af de såsom låntagare och löftesmän för ifrågavarande lånefordringar ansvarige 18 personer, de fleste aflidne i utblottade omständigheter, och af ännu lefvande 5 är en kronoarbetskarl och de öfrige backstugusittare och inhyseshjon, vid hvilket förhållande och då fortsatt bevakning af dessa fordringar tillskyndar Låne-kontoret kostnader, för hvilka, lika litet som för sjelfva fordringarne, liqvid kan vara att i framtiden förvänta, Utskottet anser sig böra, i öfverensstämmelse med hvad Låne-kontorets Revisorer jemväl tillstyrkt, hos Rikets Ständer vördsamt föreslå, att ej allenast följande 5 stycken län till deras nuvarande kapitalåterstod, utgörande ä Banko-Utskottets Utlåtande, J>° II.
3 Länet .As 6,226, P. Boman, förfallet 1843 R:dr 1,569: 70. » » 8,987, A. G. Norstedt, förfallet 1844 . . . 360: — « » 15,883, C.
Österberg, förfallet 1845 . . . 208: 2. » » 12,081, J. P. Fredricsson, förfallet 1846 . . 461: — » » 8,112, P. Levander, förfallet 1846 ....
270: — eller tillsammans R:dr 2,868: 72. än äfven det å Lånet JW 288, C.
Briant, återstående öfverräntebelopp, 171 R:dr 54 öre, måtte få utur räkenskaperne afskrifva»!
Aok. lill Exp.-Utsk. der 15 Der. 1862, kl. 1 e. tn.
Utlåtande, i anledning af ett utaf Handlanden G. ,1 Waldberg gjordt ackords-anbud.
Handlanden C. .4.
Waldberg har, uti en af Direktioneu öfver Lånekontoret i Wisby till Utskottet insänd skrift, erbjudit sig att till Lånekontoret inbetala 500 R:dr å ett af hans svärfader, Skepparen A. Westberg hos Banko-diskontverket upptaget och den 29 November 18 5 till betalning förfallet lån, hvarå i kapital nu återstå 1,695 R:dr 51 öre, under vilkor att afskrifning beviljas för återstoden af samma lån.
Af ett till Utskottet insändt, utdrag af det vid Lånekontoret förda lagsökningsdiarium inhemtas: att ifrågavarande, såsom osäkert inom linien förda lån, hvilket från Banko-diskontverket för fortsatt bevakning öfverlemnats till Lånekontoret, utgått med 3,000 R:dr till Skepparen A. Westberg, mot borgen af Handlanden L.
Odin och SkeppaC. J.
Hägg; att så väl Westberg, som Odin, redan vid lånets förfallotid gjort konkurs, och att Hägg, som ådömdes betalningsskyldighet, gonom upprättad köpeafhandling, till sin dotters förmyndare, Jernkramhandlanden M.