Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Yidtoges en sådan förändring af redovisningssättet, att värdet af de till ett, arbete verkligen använda materialier biefve anslaget till detsamma påfördt, — hvilket visserligen vöre riktigare än att, såsom nu, utom i särskilda fall, äger rum, kostnaden för de, en - — 320 — ligt för ett visst arbete ingångna reqvisitioner, anskaffade och till allmänna förrådet aflemnade effekterna, utan afseende på om dessa blifva för arbetet använda eller icke, påföres anslaget, — så borde ej heller i allmänhet någon anskaffning verkställas endast för ett visst arbete, i följd hvaraf anskaffningarne för behofven kunde få en enklare form.
Af en sådan förändring synes jemväl böra blifva en följd, att alla verifikationer, beträffande verkställda upphandlingar, måste ingå uti och biläggas en allmän upphandlings-räkenskap, och icke, såsom nu sker, bifogas redovisningen öfver det anslag, för hvilket upphandlingen ägt rum, hvaremot vid redovisning af sådant anslag kostnaden för använda materialier till det arbete, detsamma afsåge, skulle beräknas efter de medelpris, hvartill upphandlingarne kunnat verkställas.
I likhet med befälhafvande Amiralen anser Förvaltningen, att ett redovisningssätt, bygdt på de af Revisorerne ifrågasatta grunder, konnne att medföra betydlig tillökning i göromålen vid Flottans Stationer, i anseende till den ökade extrahering ur förde journaler, som ett dylikt redovisningssätt konnne att föranleda; dock torde, enligt Förvaltningens tanka, arbetet i berörde hänseende kunna i någon mån underlättas genom begagnande, så vidt möjligt är, af tryckta formulär och blanketter.
För alla i sednare åren verkställda större arbeten, som antingen helt och hållet eller till väsendtlig del utförts för särskildt anvisade anslag, hafva ock särskilda journaler blifvit förda, hvilka upptagit såväl åtgångne materialier som för ändamålet använde dagsverken, och således' innefatta uppgifter för det speciellare redovisningssätt, Revisorerne synas åsyfta, ehuru dessa uppgifter, i följd af det nu stadgade redovisningssättet, ej blifvit till fullo så begagnade, som Revisorerne antydt.
För den händelse, Eders Kongl.
Maj:t skulle finna för godt i nåder förordna, att förslag till nytt reglemente för redovisningen vid Flottans Stationer skall utarbetas, torde, på sätt Revisorerne hemställt, ifrågavarande arbete uppdragas åt en särskild komité af sakkunnige personer; och borde dessa äga att vid nämnde Stationer direkte förskaffa sig alla de upplysningar, som för ändamålets vinnande kunde erfordras.
Det af Revisorerne tillstyrkta sammanförandet af Flottans nu i tvänne skiljda delar utgående materiel-anslag, så att de, likasom före 1850 års riksdag var förhållandet, komme att utgå under en gemensam titel: »Till underhåll och nybyggnad», skulle utan tvifvel leda till förenkling och synes böra äga rum i sammanhang med ofvan omförmälda förändring af redovisnings-methoden.
Hvad beträffar de inventeringar, som Revisorerne ansett böra hvart 6:te år eller oftare verkställas i material-förrådet vid Carlskrona Station, men hvilka befälhafvande
Amiralen trott med samma skäl äfven böra utsträckas till andra förråd, får Förvaltningen i underdånighet yttra den åsigt, att sådana inventeringar af Stationernas förråd ej borde ske oftare än hvart 9:de eller 10:de år, så att dylika åtgärder, i och hvarför särskilda medel till kostnadernas bestridande alltid behöfde anvisas, ej måtte medföra alltför stora sådane, men det afsedda ändamålet, eller Kronans säkerhet, ändock vinnas; anseende likväl
Förvaltningen någon allmän inventering af fartygens inventarie-förråd öfverflödig, då inventering för hvarje särskildt fartyg äger rum vid dess ut- och afrustning.
På grund af hvad befälhafvande
Amiralen anmält och upplyst i afseende på den af Revisorerne väckta fråga, om rätta tillämpningen af nådiga reglementet den 11 Augusti 1812 för uppbördsman och redogörare vid alla Kronans magasiner, anser Förvaltningen samma fråga, såsom, efter underdåniga besvär, för närvarande beroende på Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, icke böra föranleda till något underdånigt yttrande af — 321 — Förvaltningen.
Vidkommande åter den omarbetning af samma nådiga reglemente, hvilken Revisorerne ansett erforderlig, så synes visserligen den ovisshet om rätta tillämpningen deraf, som i omförmälda hänseende sig yppat, antyda behöfligheten^ af dess omarbetning åtminstone i vissa delar, men da detta reglemente rörer ej allenast h lottans uppbördsman, utan sådane i allmänhet och följaktligen har en ganska vidsträckt omfattning, hemställer Förvaltningen, huruvida icke jemväl öfrige embetsmyndigheter, sorn äga att tillämpa högstberörde nådiga reglemente, måtte, rörande den ifrågasatta omarbetningen af detsamma, få sig i underdånighet yttra.
Slutligen och med anledning af Revisorernes förklarande, att, då de icke medhunnit att granska de författningar, som bestämma beloppet af stående lagren i proviantförrådet vid Flottans Station i Carlskrona, Revisorerne icke heller kunnat yttra sig öfver behöfligheten numera af de stora cjvantiteter, som i detta förråd borde finnas upplagde, utan endast ansågo sig böra fästa blifvande Revisorers uppmärksamhet på detta vigtiga ämne, får Förvaltningen underdånigst åberopa Eders Kongl. Maj:ts _ nådiga bref den 17 Januari innevarande år, hvilket, efter ett af Förvaltningen i underdånighet afgifvet förslag, hvari all den reduktion af proviant-artiklarnes qvantiteter, som omständigheterna ansetts kunna medgifva, blifvit iakttagen, bestämmer storleken af nämnde lager.
Förvaltningen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. S. ANNERSTEDT. C. B. LILLIEHÖÖK. J. B.
KLEMAN.
P. O.
BÄCKSTRÖM, Referent.
Stockholm den 27 December 1860. C. E. Bolm. - 322 — Befälhafvande Amiralens I Carlskrona underdåniga utlåtande, i anledning af 1860 års Revisorers anmärkningar vid Flottans räkenskaper.
I följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss den 26 sistfidne Oktober uppå Rikets Ständers sednast församlade'
Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1858, och dervid framställde anmärkningar vid Flottans räkenskaper, får jag i underdånighet afgifva utlåtande.
1,evisorerne hafva ej funnit bokföringssättet vid Flottan fullt tillfredsställande, emedan det ej lemnar alla de upplysningar, som det kunde och borde erbjuda.
Anledningen härtill måste sökas uti det långt för detta gjorda yrkandet, om minskning i de civile tjenstemännens antal, och då just sådane upplysningar om hvarje arbetes beräknade kostnad, som nu af Rikets Ständers Revisorer ifrågasattes, ansågos obehöfligc vid 1837 års reglering och derföre de tjenstemän, som för sådane beräkningars verkställande fannos anställde, indrogos, blef ock bokföringssättet genom Eders Kongl.
Maj:ts nådiga reglemente för tjenstgöringen och ekonomien vid Flottans Stationer uti denna del väsendtligen förändradt.
Likväl har kostnaden för alla nybyggnader, dertill särskilte anslag varit bestådde, alltid blifvit beräknad och uppgifven.
Att deremot, äfven för den mängd af större och mindre underhållsarbeten, som förekomma, hålla serskilda journaler och visa deras kostnader, skulle ovillkorligen medföra en tillökning i den tjenstepersonal, som numera är inskränkt till det nödvändigast minsta antal för de efter nuvarande reglemente förekommande arbeten.
Då civil-personalen vid Flottans Stations i Carlskrona alla Kanslier, Krigs-rätt, Kontor och Förråder uppgick till ett antal af 65 personer, nedsattes detta år 1837 till 54.
Ar 1858 inskränktes ytterligare denna personal till 43, men om dertill läggas 4 arfvoden, hvilka såsom skrifvarhjelp komma att utdelas åt 4 antagne personer, till 47.
Detta ådagalägger endast huru mycket man sökt genom förråders och tjenstebefattningars sammanslående och arbetets förenklande kunna inskränka personalen till det högst nödvändiga antal.
Jag har härigenom icke velat motsäga Revisorernes åsigt derom, att hvarje fartygs kostnad borde vara känd och likaså det årliga underhållet, men då Rikets Ständers Herrar Revisorer yttra, att det af dem förordade bokföringssätt icke innebär sådan vidlyftighet, a tt deraf föranledde göromål ej skulle kunna medhinnas, är detta endast så till vida riktigt, att om personalen är relativ emot det ökade arbetet, så kan det sednare äfven medhinnas.
Efter Ofver-kommissariens och Kontors-förmännens hörande, hafva de samfälft erkänt riktigheten af en sådan förändring i reglementet, som Revisorerne yrkat, men ock förklarat, att det arbete, som förorsakades genom extrahering af en ökad mängd af arbets- och dagsverks-jcurnaler, och — 323 — uträkningar af materielens och tillverkningarnes kostnad äfvensom dagsverks-kostnaden vid alla arbeten, icke kunde åstadkommas med mindre än att i Sjömilitie-kontoret anställdes en ny tjensteman och i Varfs-kontoret en, samt hos Material-torvaltaren, som härigenom äfvenledes finge ett ganska betydligen ökadt arbete, en, eller tillsammans tre biträdare utöfver nuvarande civil-personal.
En omarbetning af Flottans nuvarande reglemente för tjenstgöringen vid Stationerne har länge varit af behofvet påkallad, helst en mängd föreskrifter i samma reglemente dels blifvit förändrade, dels utgått, dels fordra en omredigering, om Rikets Ständers Revisorers yrkande om nytt redovisningssätt skall vinna nådigt afseende.
Rikets Ständers Revisorer förmena, att icke någon redogörelse för de nybyggnader, hvartill nybyggnads-anslagen blifvit använde, finnes, hvarföre nuvarande redovisningssätt icke hindrar att ju icke anslagen till Flottars nybyggnad användas till Flottans underhåll och tvärtom.
Detta måste likväl vara grundadt på något missförstånd om rätta förhållandet, ty när anslag är lemnadt till nybyggnad, uppköpas nödige rnaterialier dertill, hvilka upphandlingar, såsom Herrar
Revisorer jemväl omförmält, afföras på nybyggnads-titeln, och om, såsom äfven för alla större nybyggnader varit förhållandet, "särskild liqvid för ett nybyggnads-arbete är anbefalld, upprättas en sådan vid arbetets slut, och ingår till Kongl.
Hvad dervid kan anmärkas är deremot, att alla dagsverken af timmermän och handtverkare med deras underbefäl, som hafva sin aflöning på särskild stat, icke äro beräknade eller lagde på arbetet, hvilket dock, för att beräkna arbetets sanna kostnad, borde äga rum.
Hvad Herrar Revisorer uppgifvit sig känna om bokföringssättet inom Europas största Mariner, der antalet fartyg är mångdubbelt större än det Svenska Marinen sannolikt kommer att uppnå, är en kännedom, som utan tvifvel vid blifvande omarbetning af reglementets föreskrifter och bokförings-method kan blifva till mycket gagn; dock lärer utan tvifvel den personal, sorn användes, vara lämpad efter det arbete, som förrättas; och synes, att domina åtminstone af Franska Marinens rullor, den civila tjenstemannapersonalen der vara, i förhållande till Flottans storlek, vida mer omfattande och mångtalig än hos oss.
Huruvida en påkallad förändring må komma att äga rum, torde bero på Eders Kongl.
Maj:ts nådiga beslut, Vid § 3.
Hvad beträffar den af Herrar Revisorer yrkade förändring med anslagen till Flottans nybyggnad och underhall, sa att dessa, i stället för det sedan 1850 ars riksdag skiljda anslaget till »nybyggnad» och »underhåll», hädanefter åter måtte sammanslås, tyckes detta hafva” skäl för sig, emedan Eders Kongl. Majit derigenom bättm^bllfvörH^ tilMälle att fördela medlen till de arbeten, hvartill de lämpligast och i''fränist^röihhlter^böfa' användas.
Vid § 4.
Revisorerne hemställa, att inventering af material-förrådet måtte äga rum hädanefter omkring hvart 6:te år.
Material-förrådet är visserligen det största vid Flottans härvarande Station, men dock finnas ännu andra dyrbara förråder, såsom artilleri- och ammunitions-förrådet, skeppsinventarie-förrådet samt beklädnads-förrådet och pföviant i JmnM *4 "''
V '’ 1 " * * J abjäbnxm 324 — magasinen, hvilka, i händelse någon egentlig fördel med inventeringar är att vinna, jemväl borde inventeras.
269 § i nådiga reglementet för styrelsen och ekonomien innehåller: »För att för Kongl. Maj:t och Kronan i möjligaste måtto förekomma de utgifter och förluster af dagsverken, sorn äro en följd af hufvud-uppbördernes inventering, böra förvaltarne, så länge som ske kan, vid sina befattningar bibehållas, utan att derifrån genom transporter och byten förflyttas.»
Denna reglements-föreskrift synes tydligen afse inskränkning af för Staten kostsamma inventeringar, men om Rikets Ständer anse sådane af nöden, och dertill vilja anslå behöfliga medel, så, ehuru det är svårt att inse deras egentliga behöflighet, der ej misstanke om försnillning kan göra dem till en nöd vändighet, kan jag, för min del, ej hafva något emot slika inventeringars anbefallande och anställande.
Vid § 6.
En likartad framställning om rätta tillämpningen af föreskrifterna uti^ nådiga reglementet den 2 Augusti 1812, om uppbördsmäns och redogörares vid alla Kronans magasiner rättighet till afskrifnings-procenter, som den, hvilken Rikets Ständers Revisorer f denna § anfört, har nyligen med afseende på härvarande proviant-magasin förekommit uti en 'anmärkning från Kongl. Kammar-rättens Revisions-kontor; och har samina anmärkning, efter inhemtande af vederbörandes förklaringar, blifvit af Eders Kongl.
Maj:ts Kammar-rätt ogillad, deröfver underdåniga besvär blifvit af anmärknings-författaren iugifne till Eders Kongl. Maj:t, och äro nu beroende på Eders Kongl. Maj:ts nådiga afgörande.
Vid sådant förhål iande torde något vidare yttrande i denna del icke vara er forderligt.
Carlskrona, befälhafvande Amiralens Kansli, den 6 December 1860.
S. fl. v.
KRUSENSTIERNA. O. Trägårdh.
Befälhafvarens vid Stockholms Station underdåniga utlåtande, i anledning af 1860 års Revisorers anmärkningar vid Flottans räkenskaper för år 1858.
Maj:ts nådiga befallning i remiss å transsumt, hvad Kongl. Flottan rörer, af Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1858, samt Förvaltningens af Sjö-ärendena^ derpå grundade föreskrift i särskild kommunikations-resolution, får jag härmed i underdånighet afgifva utlåtande. — 325 — Enligt 2 § i nämnde transsumt, hafva Revisorerne ansett det bokföringssätt, som tillämpas vid redovisningen för anslagen till Flottans materiel, icke vara fullt tillfredsställande samt räkenskaperna vid företagen granskning icke lemna de upplysningar, som desamma kunde och borde erbjuda; och hafva Bevisorerne derjemte yttrat den åsigt, att hvarje fartyg bör hafva sitt särskilda konto, upptagande dels kostnaden för fartygets såväl nybyggnad som underhåll, medelst en noggrann specifikation öfver de för detsamma under årets lopp utgifne belopp för dagsverken, dels uppgift å qvantiteten af förbrukade materialier, upptagna i värde efter medelpris.
Om det, å ena sidan, icke kan bestridas, att det nuvarande bokföringssättet, hvad redovisningen för anslagen till Flottans materiel beträffar, icke är fullt tillfredsställande, utan synes böra undergå förändring, till båtnad för redovisningens åskådlighet, så måste det, å andra sidan, medgifvas, att det ingalunda är någon lätt uppgift att uppställa en räkenskap af denna omfattning så, att densamma, äfven vid en till någon viss period eller del inskränkt granskning, erbjuder alla önskvärda upplysningar.
Den af Revisorerne förordade utväg att för hvarje fartyg hafva särskildt konto, hvari, på sätt Revisorerne föreslagit, alla för detsamma förekommande kostnader specifikt upptagas, skulle visserligen medföra den fördel, att fartygets såväl totalkostnad som årliga underhållskostnad när som helst kunde, hvad nu icke är förhållandet, någorlunda lätt utrönas; men om ett sådant bokföringssätt skulle gälla äfven för de mindre fartygen, såsom kanonslupar och jollar, m. fl., så skulle en sådan generel tillämpning af den förordade methoden, enligt min tanka, likasom befälhafvande Amiralens, i motsats mot Revisorernes, leda till sådan vidlyftighet i räkenskapen, att denna omöjligen kunde af nu befintlig personal medhinnas, utan skulle deruti ovilkorligen erfordras tillökning, som, hvad denna Station beträffar, jag svårligen nu kan beräkna.
Sådant skulle emellertid hufvudsakligen komma att bero af den tillämpning eller utsträckning, Revisorernes föreslagna åtgärd kunde pröfvas böra erhålla.
Revisorernes i 3 § gjorda hemställan om de nu skiljda anslagens till Flottans «nybyggnad» och »underhåll» sammanförande under en titel: »till underhåll och nybyggnad» anser jag vara välgrundad, då Styrelsen derigenom lemnades friare händer att anvisa medlen till arbeten, som pröfvades vara angelägnast att vidtaga.
JOH. LILLIEHÖÖK. C. A.
Sundin. — 326 — Sttiteri-Öfverstyiclscns iiiifierdä/mga förklaring, angående, en af Rikets S-tänders Revisorer gjord anmärkning vid Ottenby Stuteri-inrättnings räkenskaper för år 1858.
Stormäktigste, Allernådigste Konung! ‘ Sédäff'Rikets"
Ständers Revisorer, uti afgifven underdånig berättelse om verkställd granskning
"af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under -år .1858, beträffande Ottenby Stuteri-inrättning, 'anfort, att för dess räkning samma år blifvit inköpta dels 1,340 skålpund gräsfrö från J.
Råberg för sammanlagdt 726 R:dr 32 sk., enligt derå företedda särskilda räkningar, dels åtskilliga solter jördfruktsfrön från Ryssbylunds kontor för 12 R:dr 32 sk., allt Riksgälds, men atf qvittenser å dessa belopp saknades, får, till följd af Eders Kongl. Maj:ts i anledning häraf ineddelta nådiga remiss af den .23 sistlidne November, Stuteri-öfverstyrelsen ''härmedelst i underdånighet öfverlemna , ifrågavarande, från vederbörande redogörare infördade verifikationer.
1 Den nådiga remisshandlingen. återställes, och Stuteri-öfverstyrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, k; S t o. nm ä k.t j g s t e, A1! e p n å d i g s t e Konung!
Eders KongL hlajits underdånigste och tropligtigste h' ' tjenare och inidersåter, ii.suifiKiSTW.rt.
Stockholm den 28 December 1860. J, A.
.«o0.tfc«nbjruSfcit.teri. Debet. 1858.
An 660 1E rödt klöfverfrö å 32 sk.
R:dr 440: — » 80 » hvitt dito » 32 » » 53: 16. -»
,400 » timothei-dito » 18 » » 150: — Sept. 13.
V""Betalt rof-frö från Ryssbylund » 12: 32.
Okt. 20.
» 200 tE timothei-frö å 20 sk. » 83: 16.
R^sltidr 739: 16.
Att ofvanstående frö från Ryssbylund blifvit derifrån af mig reqvireradt och till Ottenby Stuteri aflemnadt, samt att räkningens belopp, R:gs R:dr 739: 16, blef af Herr Hof-stallmästaren m. m. J. M. Beyer liqvideradt den 2 Febrnari 1859, intygas härmed.
J, Råberg.
m 347 - Styrelsens ofver Ttfuifa Lanfltnruiis-iUstltiit underdåniga utlåtande, i anledning af 1860 års Revisorers berättelse om granskning af nämnde Instituts-förvaltning och räkenskaper för år 1858.
Till svar å de anmärkningar.
Rikets Ständers Revisorer- gjorUöfver UltunaUandtbruks-instituts förvaltning för räkenskapsåret från den 14 Mars 1858 till-samma dag.1859, får Institutets Styrelse, underdånigst i föräta rummet genmäla de indirekt gjorda påminnelserna, rörande arbetspersonalens dryck under en del af bergningstiden ■ samt om,kostnaden för öfverföring till Stockholm af räkenskapsböckerna.
Hvad det förra -beträffar, så upplysa räkenskaperna och debiteringen, att dricksvattnet) åts arbetsfolket undep.den varmaste tiden under sommaren år 1858 utblandats nied rom.
Till em kanna vatten tillblandades | jumfru rom, hvadan den'Uppköpta qvantiteten af sistnämnde yara: sålanda räckte till utblandriing af 1,365 kannor vatten, åom, fördelädt på- 6 veckor, .under hvilken tid sådan dryck bestods arbetsfolket, svarar emot en konsumtion af 321 kannor per dag, hvilket under en tryckande hetta väl ej kan hållas för ovanligt »ned en arbetspersonal af mellan 60—80 personer dagligen.
— Närlagde intyg (litt. A.) af Institutets läkare ådagalägger dessutom, att denna anordning vidtagits efter hans föreskrift, samt för' att förekomma i orten gående smittsamma sjukdomar.
— Då räkenskapsböckerna äro allt för digra att skicka med posten, isynnerhet som Institutet icke äger förmånen af fribrefsrätt, hafva de öfverstyrts till Kongl. Kammar-rätten af Institutets Kamererare, som samtidigt i hufvudstaden för Institutet äfven fullgjort andra uppdrag, .hvilka å reseräkningen icke blifvit specificerade.
Att utan vidare säkerhet afskicka räkenskapsböckerna från Upsala till Stockholm med ångbåt, såsom annat fraktgods, har-Styrelsen icke ansett rådligt, i synnerhet' som de ändå ej skulle kunnat aflemnas till Kongl. Kammar-rätten, utan att särskild kommissionär härtill måst anlitas och derföre godtgöras.
Beträffande de direkta anmärkningarne, så utbeder Styrelsen sig underdånigst få erinra om följande: l:o Yid Stallets konto.
Att tre hästar blifvit afytirade till ett värde af 100 K:dr R:mt bör väl icke kunna anmärkas, såsom klandervärd!, då äldre utslitne sådana ofta säljas till ännu lägre priser än 33 IUdr 33j öre stycket; och att, af de ploghästar, som för Institutets jordbruk uppsattes 1848, tre såsom icke vidare brukbara måste' 1858 utrangeras, , bör väl icke vara något så ovanligt, att detsamma kunnat vara förtjent att särskildt för Eders Kongl. Maj:t anmälas.
Kevisorerne hafva äfven anmärkt, att 4 hästar under året med döden afgått.
Två af dem hafva blifvit slagtade och använda vid dissektionerna på anatomi-salen, två .hafva, dödt, ett sto efter föling och en klapphingst af brustet pulsåderbråck, såsom af närlagde attest (litt. B.) intygas; och torde härvid ingen annan förklaring .vara jjehöf - — 328 — lig, än att olyckshändelser, sådana som de sistnämnda, icke kunna af någon förekommas.
Af de i Institutets års-räkenskaper upptagne 30 hästar hafva icke alla varit använda till åkerbruksarbeten, såsom Revisorerne antagit.
Till vatten- och vedkörning, till forsling af posten och andra stadsbud, samt för
Institutets tjenstemän äro sammanräknade 5 hästar disponerade, hvilka jemte en hingst och 4 unghästar, eller sammanräknade 10 stycken, som icke användts såsom ploghästar, under året funnits på Institutets stall.
Utfodringen och öfrige omkostnader för hela stallet har under året gått till 7,105 H:dr 75 öre, d. v. s. 236 R:dr 85 öre per häst, eller omkring 65 öre per dag, då endast kraftfodret skrifvits stallet till last, men ej det öfriga fodret, såsom svarande emot gödseln.
De tio till åkerbruket icke begagnade yngre och äldre hästarne hafva sålunda kostat 2,368 R:dr 58 öre, och de öfriga 20 ploghästarna 4,737 R:dr 17 öre.
Af de till åkerbruket använde hästarna äro utgjorda, sammanräknade 1,726 par-dagsverken, —■ med arbetslistorna för året har räkenskaps-föraren verificerat, att de i räkenskapen upptagne häst- och ox-dagsverken äro par, icke enbets.
— Förvandlas nu förbemälde 1,726 parhäst-dagsverken till enkla eller enbets dito, 3,452, sa visar det sig, att desse kostat, icke, såsom Herrar Revisorer angifvit, 4 R:dr 11 öre per enkelt hästdagsverke, utan 1 R:dr 37 öre, likasom de enkla oxdagsverkena endast kosta 42 öre, hvilket för ingendera af dessa ökedagsverken kan kallas högt, helst då, såsom vid Ultuna, dragarne hela året om stallfodras, alldenstund sommarbete saknas för dem och ^deras underhåll derföre bär måste blifva högre än på ställen, der dragarne en del af året födas på beten, som vanligen ej bokföras till något penningevärde.
Revisorerne hafva äfven anmärkt, att till lyshållning uti stallet åtgått 23 kannor olja.
Då hästarne vid Ultuna äro placerade i ett gammalt stall, indeladt i ett större och två mindre rum, af hvilka det första upplyses af tvänne och de båda sednare hvardera af en lykta, samt ytterligare en lykta om morgnarne begagnas i rummet, derhackelsen för dagen skäres, och då sålunda 5 lamplyktor dagligen i stallet äro behöfliga under en tid af omkring 54 månader eller 165 dagar, blir åtgången af olja, efter 23 kannor för hela tiden, 4yf;t jumfrur per dag, eller för dagen ej en jumfru till hvarje lykta, hvilket väl ej kan anses för synnerligen öfverflödigt, helst stalldrängarne icke bestås annan lyshållning, än att de få begagna ena lyktan till upplysning af sitt boningsrum om morgnarna när de gå till, och om aftnarna då de återkomma från stallet. 2:o De vid Mejeriets konto gjorda anmärkningarna äro i allo befogade.
Det menliga förhållandet med Institutets mejeri under räkenskapsåret har icke heller kunnat undfalla Styrelsen.