Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ökade göroinålen samt de i öfrigt såsom grund för arfvodets bestämmande till det belopp, hvarmed detsamma från början af sednast förflutne riksdag fått utgå, af Full— mägtige i deras härom då aflätha skrifvelse anförde och af dåvarande Stats-Utskott åberopade förhållanden, i följd af hvilka befattningen för sin innehafvare nu mera än förr medför besvär och tidsspillan, än äfven den i sednare tid ste grade och i allmänhet ännu oförminskade lefnadskostnaden, någon nedsättning i det vid förra riksdagen anvisade och jemväl för innevarande samt derpåföljande 2:ne år af Fullmägtige föreslagna arfvodesbeloppet icke synes kunna skäligen ifrågasättas, Utskottet, i öfverensstämmelse med berörda förslag och med förnyande af de föreskrifter, sorn vid enahanda arfvodes beviljande tillförene blifvit meddelade, ansett sig böra tillstyrka: att ett belopp af Ett Tusen Tvåhundrade Riksdaler Riksmynt må af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret få disponeras till arfvode, under tiden från början af innevarande år till och med 1862 års slut, för" mottagningen, vårdandet, utdelningen samt redovisandet af ej mindre alla de tryckta Riksdagsprotokoller med dertill hörande bihang, som, till följd af Rikets Ständers beslut, redan blifvit eller framdeles 4 Stats-Ultkottels Memorial N:o so8. varda till Riksgälds-kontoret aflemnade, än äfven alla andra från trycket utgifna handlingar, hvilka, för att bland Riks Ståndens ledamöter utdelas, äro, eller hädanefter varda af Riksgälds-kontoret emottagna; börande den, som erhåller detta arfvode, jemväl vara förpligtad att, utan särskild ersättning, dels vaka deröfver, att då, under tiden mellan riksdagarna, sådane handlingar, som skola intagas i Bihanget till Riks-Ståndens protokoller, komma att tryckas, det härför erforderliga antal exemplar varder afdraget, dels ock samma exemplar, efter deras tryckning, mottaga och veder börande vid riksdagens början tillställa.
I händelse hvad Utskottet nu tillstyrkt varder bifallet, torde angående tiden för ifrågavarande arfvodes utbetalning af Rikets Ständer föreskrifvas: att halfva beloppet får utbetalas sedan de öfverblifna exemplaren af Riks-Ståndens protokoller för nu pågående riksdag blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnade, men att den åter stående hälften icke må utgifvas förr, än ofvanbemälde åligganden under år 1862 blifvit vederbörligen fullgjorda.
Hvarjemte, och då det hädanefter, liksom hittills, torde böra vara Fullmägtige obetaget, att åt någon bland de i Riksgälds-kontorets tjenst redan anställde personer uppdraga ifrågavarande befattning mot åtnjutandet af det arfvode, som derf örvarder anvisadt, Utskottet får slutligen hemställa: det Fullmägtige må fortfarande ega att, utan hinder af stadgandet i sista punkten af nuvarande reglementes 279 §, tilldela någon bland Riksgälds-kontorets tjenstemän det arfvode, som Rikets nu församlade Ständer finna skäl att för oftaberörda befattning bevilja och anvisa till utbetalning, i likhet med andra genom riksdagarna föranledda utgifter.
Slals-Vtskotiels Memorial N:o 209. 5 JV:o 209.
Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Okt. 1860, kl. 6 e. m.
Memorial, angående fortfarande understöds beviljande för Riksgäldskonlorets Enke- och Pupillkassa. (R. A.)
För den vid Riksgälds-kontoret inrättade Enke- och Pupill-kassa, med hvilken, till följd af Rikets Ständers under 1840 och 1841 års riksdag fattade beslut, f. d.
General-Assistanskontorets enahanda pensionskassa sammanslagits, beviljades, enär densamma icke utan befarad betydligare minskning af kassans samlade kapital ansågs kunna fullgöra sin pensionerings-skyldighet, af Rikets vid 1844 och 1845 års riksdag församlade
Ständer ett särskildt årligt understöd, att, under tiden intill nästföljande riksdags slut, utaf Riksgälds-kontorets medel utbetalas, för godtgörande af den brist i kassans inkomster, sorn. enligt dess för sednast förflutna år afslutade räkenskaper, visade sig hafva uppkommit; vid hvilket understöds beviljande dock fästades dels det förbehåll, att hvad sorn deraf för ett år ej behöft användas, icke finge för ett annat år af kassan tillgodonjutas, och dels det vilkor, att ej mindre delegarnes bidrag, än pensioner nas belopp under tiden icke skulle få förändras, utan fortfarande utgå i öfverensstämmelse med derom i kassans reglemente förut meddelade bestämmelser.
Med bibehållande af samma förbehåll och vilkor, har enahanda understöd genom Rikets Ständers vid hvarje påföljande riksdag härom fattade beslut allt hittills varit beviljadt; varande detsamma af Rikets åren 1850 och 1851 församlade
Ständer förhöjdt till dess sedermera oförändradt bibehållna årliga belopp, 2,250 R:dr Riksmynt.
Alltsedan år 1854, då, på sätt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uti skrifvelse till Utskottet af den 23 sistlidne Augusti anfört, det anslagna års-understödets hela belopp erfordrades för betäckande af skilnaden mellan Enke- och c Stals-Utskolleti Memorial N:o 309.
Pupill-kassans inkomster och utgifter, enligt nästföregångna års räkenskaper, hade detsamma endast behöft till någon del för detta ändamål användas; och för de 2:ne sistförflutne åren hade icke någon utbetalning af meranämnda understöd ifrågakomma, emedan kassans inkomster derunder öfverstigit utgifterna.
Detta af kassans räkenskaper ådagalagda fördelaktiga förhållande emellan inkomster och utgifter, dertill högre ränteberäkning å kassans utlånade kapital i förening med den genom beviljad löneförhöjning föranledda tillökningen i delegarnes årliga utgifter visserligen i sin mån bidragit, vore likväl, enligt hvad Fullmägtiges omförmälda skrifvelse vidare innehåller, att hufvudsakligen tillskrifva den nuvarande låga och hvarken sagde afgifter eller pensionstagarnes oundgängliga lefnadsbehof motsvarande pensioneringen.
De för enkor och barn efter aflidne embets- och tjenstemän samt vaktbetjente vid Riksgälds-kontoret utgående pensioner motsvarade nemligen endast en sjettedel af den ordinarie lön, mannen eller fadren sednast innehaft; och då för närvarande blott omkring §:delar utaf den tjenstetnanna-personalen vid detta verk tillerkända aflöning utginge i egenskap af ordinarie lön, och den Öfriga tredjedelen utgjordes af tillfällig löneförhöjning och af så kalladt tjenstgörings-arfvode, så uppginge egentligen beloppet af den pension, hvilken tillkomme embets- och tjenstemannens enka och barn, ej till mer än en niondedel af den nuvarande aflöningen för hans innehafvande tjenstebefattning.
För de vid General-Assistanskontoret anställde tjenstemäns och vaktbetjentes efterlemnade enkor och barn bade pensionerna, enligt de för deni gällande särskilda pensionerings-stadganden, städse utgått med något högre belopp, i förhållande till den aflöning, betjeningen vid detta kontor åtnjöt, eller med en femtedel af lönebeloppen.
De föreskrifna års-afgifterna till ifrågavarande pensionskassa skulle deremot af Riksgälds-kontorets embets- och tjenstemän saint vaktbetjening utgöras med 2| procent af den ordinarie lön, hvarje delegare på detta verks stat innehade, och af de personer, sorn varit anställde vid f. d.
General-Assistanskontoret, med 2 procent af de i dåvarande aflöning?-stat för samina kontor utsatte penningelöner; hvarförutan till samma kassa borde erläggas dels inträdesafgift utaf hvar och en, som erhölle ordinarie tjenst vid Riksgäldskontoret och förut icke vore delegare i kassan, hvilken afgift utgjorde 4 procent, då den med tjensten förenade lönen uppginge till 1,850 R:dr, samt 2 procent, då lönen understege denna summa; och dels befordi ings-afgift,, motsvarande 2 procent af den lön, som vid befordran till högre löneinkomst erhölles.
I anseende till de från ineranämnde Enke- och Pupill-kassa utgående pensioners otillräcklighet för dermed åsyffadt ändamål, och då de i sednare tider så betydligt stegrade lefnadskostnaderna oafvisligen påkallade en förhöjning i dessa pensioners nuvarande belopp, hade, på sätt Fulltnägtige hos Utskottet anmält, kassans delegare ansett den förändring i hittills stadgade pensioiisgrunder böra vidtagas, att pensionerna hädanefter finge utgå med en femtedel af del - Stats-Utskotlets Memorial N:o 209. 7 egarnes vid Riksgälds-kontoret sednast innehafdeordinarie lön, och med en fjerdedel af lönen för tjensteman eller vaktbetjent vid f. d. General-Assistanskontoret.
Dock som denna förhöjda pensionerings verkställande, utan minskning af kassans kapital-behållning, för närvarande och så länge den vid sistnämnde kontor anställda personals efterlemnade enkor och barn vore berättigade till pensioner från samma kassa, berodde på fortfarandet af det vilkorliga understöd utaf Riksgälds-kontorets medel, hvarom kassan i sednare tider oafbrutet varit försäkrad, hade delegat ne, i sammanhang med sin gjorda hemställan om medgifvandet af den utaf dem önskade och vilkorligt beslutade förändringen i nu gällande, under den 26 Mars 1841 utfärdade reglementes stadganden, angående pensionernas belopp, anhållit att
Fullmägtige måtte medelst skeende framställning hos Stats-Utskottet söka bereda Rikets Ständers samtycke dertill, att det årliga understöd, som hittills varit Enke- och Pupill-kassan vid Riksgälds-kontoret tiller kändt, måtte, i fall af behof, äfven framgent, för tiden tiil och med det år, då nästa riksdag slutades, få utgå med förut bestämdt belopp, eller högst 2,250 R:dr, under förbehåll, att hvad för något år ej komme att för det dermed afsedda ändamålet behöfva», icke finge för ett annat år kassan tillgodokomma, men utan det förut föreskrifna vilkoret, att de från kassan, enligt nu gällande reglemente, utgående pensioners belopp under tiden icke finge förändras.
Fullmägtige, som, efter inhemtad närmare kännedom om oftanämnde pensions-kassas nuvarande ställning och i betraktande af ofvanuppgifne, jemte öfrige härvid förekommande, förhållanden, lemnat sitt förord till den af kassans delegare sålunda framställda anhållan, hafva, tiil närmare upplysning för denna frågas bedömande och afgörande, meddelat följande, ur kassans för sistlidet år afslutade och utan anmärkning granskade hufvudbok hemtade uppgifter, hvilka Utskottet, i enahanda afseende, trott sig böra här intaga.
Under sagde år, eller 1859, uppgingo denna kassas inkomster till ett belopp af R:dr 5,636: 37, hvaraf delegarnes afgifter utgjorde 962 R:dr 79 öre.
Sammanräknade beloppet af de från kassan under samma ar utbetalda pensioner utgjorde R:dr 5,462: 61.
Vid årets slut öfverstego kassans fordringar oell öfriga tillgångar skulderna med R:dr 79,562: 76.
De från kassan utgifna pensionernas antal var, enligt pensionslistorna lör nästlidet års sista qvartal, 35, och dessa pensioners sammanlagda årliga belopp R:dr 5,524: 12.
Häraf utgick till enkor och barn efter embets- och tjenstemän eller vaktbetjente vid Riksgälds-kontoret R:dr 3.792: 69 och till de vid f. d. General-Assistanskontoret anställde personers enkor och barn R:dr 1,731: 43. 8 Stais-Vlskollets Memorial N:o i09.
Dori högsta af de 22 pensioner, sorn enkor och barn, hvilkas fäder varit i Riksgälds-kontorets tjenst, åtnjöto, utgjorde 500 R:dr, och den lägsta 17 R:dr 76 öre.
Bland de till f. d.
General-Assistanskontorets tjensteinäns och vaktbetjentes enkor och barn utgående 13 pensioner var den högsta 270 R:dr, samt hvar och en af de lägsta 44 R:dr 8 öre.
Ehuru Fullmägtige förklarat sig anse den ifrågaställa förhöjningen af de pensioner, som utgå från Enke- och Pupill-kassan vid Riksgälds-kontoret, både billig samt af iefnadskostnadernas nuvarande belopp högeligen påkallad, och fastän dessa pensioner vida understege, hvad enkor och barn efter den hos Rikets Ständers Bank anställda personal af motsvarande tjenstegrad egde att såsom pension åtnjuta, hade Fullmägtige likväl funnit sig icke kunna lemna bifall till en sådan pensions förhöjning, med mindre det för oftanämnde kassa af Rikets Ständer hittills beviljade årliga understöd finge fortfara, åtminstone under tiden till nästa riksdags slut, och hafva Fullmägtige af denna anledning samt under åberopande af ej mindre samma skäl, som vid föregående riksdagar gjort sig hos Rikets Ständer gällande, i fråga om enahanda understöds beviljande, än Rikets Ständers beslut, rörande understödjande af andra för Statens embets- och tjenstemäns samt deras enkors och barns pensionerande bildade inrättningar, hemställt, att Rikets Ständer måtte medgifva, att, derest Riksgälds-kontorets Enke- och Pupill-kassas afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för instundande eller derpå följande år intill slutet af nästa riksdag skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som derunder kassan ålegat, den sålunda uppkomna bristen må, inom ett belopp af högst Tvåtusen tvåhundrafemtio Riksdaler för året, af Riksgälds-kontorets medel godtgöras, under förbehåll likväl, att hvad utaf denna anslagssumma för ett år ej behöft användas icke får för ett annat af kassan tillgodonjutas; och under vilkor, att delegarnes bidrag under tiden utgå utan förändring af deras uti det för kassan nu gällande reglemente bestämda belopp, samt att pensionerna för enkor och barn efter embets- och tjenstemän samt vaktbetjente vid Riksgälds-kontoret icke få höjas utöfver en femtedel af den ordinarie lön, hvilken den aflidne delegaren sednast vid detta verk innehaft, och för tjenstemäns samt vaktbetjentes vid f. d.
General-Assistanskontoret efterlemnade enkor och barn icke utöfver en fjerdedel af det lönebelopp, efter hvilket den för sistnämnda kontors tjenstemanna-personal stadgade årliga afgift till samma kassa blifvit beräknad och vederbörligen inbetald. Sedan Utskottet, med anledning af Fullmägtiges till Utskottet allåtna framställning rörande aflöningen för Riksgälds-kontorets embets- och tjenstemannapersonal samt vaktbetjening, beslutat tillstyrka Rikets Ständers medgifvande, att den vid sistförflutna riksdag, såsom tillfällig beviljade löneförhöjningen för tjenstemän och betjening derstädes, får fortfarande utgå och hädanefter sammanslås med Siats-Utskottets Memorial N:o 209. 9 med de å nuvarande aflöningsstat uppförda ordinarie lönerna, liar, vid pröfningen af Fullrnägtiges nu förevarande hemställan, Utskottet visserligen ej förbisett, att, derest Utskottets nämnda förslag vinner bifall, de till viss andel af ordinarie lönerna utgående pensionerna från Enke- och Pupill-kassan vid Riksgäldskontoret för de vid nämnda Verk för närvarande anställde tjenstemäns och betjentes enkor och barn komma att, i mån af lönetillökningen, höjas, och bemälde pensionstagare^ lefnadsvilkor sålunda förbättras, äfven med bibehållande af det i Kassans gällande reglemente stadgade förhållandet emellan pensionernas och aflöningens belopp; men då de afgifter till meranämnde pensionskassa, som af hvarje delegare skola utgöras, likaledes beräknas och utgå i visst förhållande till ordinarie lönen, och vid sådant förhållande, såvida en, af den närvarande tidens stegrade lefnadskostnader, påkallad förhöjning i pensionerna för enkor och barn efter redan aflidne tjenstemän vid ifrågavarande begge Embetsverk, lliksgälds-konforet och f. d.
General-Assistanskontoret, skall kunna på förutnämnda sätt beredas, det rättvisligen torde anses jemväl böra medgifvas, att, efter nuvarande tjenstemäns och vaktbetjentes vid Riksgälds-kontoret timade frånfälle, äfven pensionerna för deras efterlemnade enkor och barn få beräknas till en mot de under tjenstetiden erlagda afgiflernas belopp svarande lika andel af den lön dessa sistnämnde tjenstemän vid Embetsverk^ sednast innehaft, har Utskottet med fästadt afseende å de af Fullmägtige meddelade uppgifter, angående Enke» och Pupill-kassans ställning, enligt sednast afslutade räkenskaper, samt det i anseende till den ifrågaställa pensionsförhöjningen vitsordade behofvet af fortfarande understöd för densamma, åtminstone under tiden intill nästa riksdags slut, och med hemtadt stöd tillika utaf samma skäl, som vid föregående riksdagar föranledt beviljandet af enahanda förmån, ansett sig böra förorda det begärda understödets anvisande äfven vid denna riksdag, att utgå högst med samma belopp årligen, och med iakttagande af samma förbehåll och vilkor i afseende å de årliga anslagssummornas användande och utgörandet af kassa-delegarnes bidrag, samt under det af Fullmägtige dessutom, i anledning af frågan om pensionernas förhöjning, föreslagna vilkoret att pensionerna för enkor och barn efter embets- och tjenstemän vid Riksgälds-kontoret icke få höjas utöfver cn femtedel af den ordinarie lön, hvilken den aflidne delegaren sednast vid detta Verk innehaft, och för tjenstemäns samt vaktbetjentes vid f. d. General-assistans-kontoret efterlemnade enkor och barn icke utöfver en fjerdedel af det lönebelopp, efter hvilket den för sistnämnda Kontors tjenstemanna-personal stadgade årliga afgift blifvit beräknad och inbetald; börande Utskottet, till upplysning om anledningen till det skiljaktiga förhållandet mellan pensions- och lönebeloppen för enkor och barn efter de vid Riksgälds-kontoret och de vid f. d.
General-assistans-kontoret anställde personer, anföra och åberopa stadgandet i det för ifrågavarande Enkeliih. lill II.
Prot. 1859 & 1860. i Sami. 1 Afd. 3 Band. 33 Hafi. 2 lö Stats-Utskollels Memorial N:o 209 och Pupill-kassa den 26 Mars 1841 utfärdade och ännu gällande reglementes 10 §, enligt hvilken, för den händelse Riksgälds-kontorets och f. d. General- Assistanskontorets dåmera förenade Enke- och Pupillkassors gemensamma tillgångar skulle framdeles medgifva någon tillökning i de efter förut gällande grunder derifrån utgående pensioner, dåvarande pensionsberättigade enkor och barn efter delegare i sistnämnda kassa böra komma i åtnjutande af en sådan tillökning i samina mån, som enkorna och barnen efter öfriga delegare i den sammanslagna pensionskassan, och de förra således alltid varda bibehållne vid deras i förhållande till öfriga delegares löne- och afgifts-belopp egande högre pensionsrätt.
Jemte det Utskottet alltså tillstyrker Rikets Ständer bifall till Fullmägtiges i Riksgäldskontoret ofvan anförda framställning, får Utskottet, under förutsättning af sådant bifall, hemställa : att den § i Riksgälds-kontorets reglemente, som kommer att motsvara nu gällande reglementes 281 §, måtte erhålla följande lydelse:
Derest Enke- och Pupill-kassans vid Riksgälds-kontoret afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för instundande eller derpå följande år intill slutet af nästa riksdag skulle visa, att
Kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som derunder Kassan åiegat, må den sålunda uppkomna bristen, inom ett belopp af högst Tvåtusen Tvåhundrafemtio
R:dr för året, af Riksgälds-kontorets medel godtgöras, under förbehåll likväl, att hvad utaf denna anslagssumma för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat af Kassan tillgodonjutas, och under vilkor, att delegarnes bidrag under tiden utgå utan förändring af deras uti det för Kassan nu gällande reglemente bestämda belopp, samt att pensionerna lör enkor och barn efter embets- och tjenstemän samt vaktbetjcnte vid Riksgälds-kontoret icke få höjas utöfver en femtedel af den ordinarie lön, hvilken den aflidne delegaren sednast vid detta Verk innehaft, och för tjenstemäns samt vaktbetjentes vid f. d.
General-assistanskontoret efterlemnade enkor och barn icke utöfver en fjerdedel af det lönebelopp, efter hvilket den för sistnämnda Kontors tjenstemanna-personal stadgade ärliga afgift till samma Kassa blifvit beräknad och vederbörligen inbetald.
Stockholm den 9 Okt. 1860.
Stalf- tUkotlels Utlåtande ff.r» t/0 11 iV.-o 210.
Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Okt. 1860, kL fl e, m. \
Utlåtande, i anledning af vuckl motion, angående pensionen för af~ lidne Ofver-krig skommissarien Fr.
Linds leds efterlcmnade döttrar. (R. A.) Sedan t. f.
Kommissarien vid Riksgälds-kontorets Kredit-sedelverk, Öfverkrigskommissarien Lindstedl, den 8 Maj 1810 med döden afgått, och Rikets Ständer vid nämnde års riksdag åt hans efterlcmnade enka och minderåriga barn, deribland 3:ne döttrar, anslagit en pension på Riksgälds-kontorets stat af 150 R:dr B:ko, samt, efter det Lindstedts enka år 1835 äfvenledes bortgått, Rikets då församlade
Ständer bifallit att de tre oförsörjda döttrarna finge bibehålla pensionen på det sätt, att $:del skulle uppbäras af hvardera, har, med tillkännagifvande att en af nämnde systrar, Ebba Maria Lindstedt, den 6 Juni innevarande år dllidit, Herr fV. F. Dalman, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, anhållit, att den ifrågavarande pensionen, hvars ringa belopp under närvarande förhållanden vore för de knappaste lefnadsbehof otillräcklig, måtte fortfarande få oafkortadt utgå till de elterlefvande åldriga systrarna Thilda och Siri Lindstedt, hvilka befunno sig i ytterst meddellösa omständigheter.
I anseende till den ifrågavarande pensionens, i förhållande till nuvarande lefnadskostnader, onekligen högst inskränkta belopp, och med afseende å de bevekande omständigheter motionären i öfrigt åberopat, torde Rikets Ständer finna skäligt, medgifva, att den Öfver-krigskommissarien Lindstedts 3:ne döttrar tillerkända och å Riksgälds-kontorets stat uppförda pension å 225 R:dr R:mt årligen, må, sedan en af nämnda systrar numera aflidit, oafkortadt utgå till de båda efterlefvande, Thilda Carolina och Siri Aurora Lindstedt och af dem med hälften hvardera upder förut stadgade vilkor uppbäras.
St äts-Utskottets Memorial N:o 211. 1 »II.
Ank. till Exp.-Utsk. den lo Oktober 18fi0, kl. 6 e. m.
Memorial, med förslag till stadganden i Riksgålds-kontorets reglemente. , angående de vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda stats-bidrag.
(Rglds-Afd.) Stats-IJtskottet, som genom sitt under N:o 183 afgifna Memorial underställt Rikets Ständers granskning och fastställande de 2:ne första afdelningarne af det reglemente, hvilket skall tjena till efterrättelse vid Riksgälds-kontorets förvaltning under tiden intill nästa riksdags slut, får nu aflemna det af Utskottet uppgjorda förslag till den afdelning af samma reglemente, som hör handla om de till utgående från nämnda verk under förflutna riksdagar beviljade, men ännu icke utbekomna anslags- och lånesummor, hvilka alltså skola fortfarande för angifna föremål tillhandahållas och i föreskrifven ordning utbetalas; anseende sig Utskottet härvid böra uppgifva de stats-bidrag, derom hvar och en af de föreslagna §§:ne handlar samt tillika göra sina framställningar, angående sådana innestående behållningar utaf de i nu gällande reglemente anvisade stats-utgifter, hvaraf någon ytterligare utbetalning, enligt Utskottets åsigt, numera icke skäligen kan ifrågakomma, och hvilka derföre synas vara att betrakta såsom uppkomna och för Rikets Ständer till andra föremål disponibla besparingar.
Angående de under 1840 och 1841, 1844 och 1845, 1847 och 1848, 1850 och 1851 samt 1853 och 1854 års riksdagar beviljade extra eller tillfälliga stats-utgifter. § 77, angående återstående beloppen af de anslag, som under förstnämnde års riksdag beviljades för härads-häktenas och stads-fängelsernas ombyggande, är, efter iakttaget afdrag af sedermera skedde utbetalningar, lika lydande med 71 § i det vid sednaste riksdag för Riksgälds-kontoret utfärdade reglemente. Bih. till B.