Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer att kos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Klamparelagets i Götheborg åtgärd måtte, i likhet med hvad enligt gällande författningar i Rikets öfriga städer eger rum, inskränkas till den pröfning, som vid uppkommande tvist emellan köpare och säljare kan finnas nödig, heldst det, enligt Utskottets tanka, ej är med en billig näringsfrihet öfverensstämmande, att trafiquerande skola vara nödsakade, emot en dryg vedergällning, låta sf en viss Corporation besörja brädvräkning, då de för bättre köp och med samma pålitlighet kunna erhålla detta verkstäldt af andra, ehuru icke privilegierade personer.
Hvilket dock Riksens Röglofl.
Ständers egen profning vördsamt underställes.
Stockholm den 5 Juni 1825 664 Besv. och Ekon. tTtsk.
Be tink anden*.
N:r 10g.
Ankom d. i&
Juni 13-3- Utlåtande i anledning af vackt fråga, om medel till befordrande af:
Svenska jerm tillverkningars och manufactur arbetens, afsättning på Norra America.. TT -Txoglofl.
Ridderskapet och Adeln har till Utskottet remitterat ett Memorial, i detta ämne, a£ Herr I. P. Lefren, så lydandet ”Vördsamt anhåller jag få fasta Ridderskap, et och Adelns uppmärksamhet vid en händelse, sorn inträffade år 18x8, emedan den torde förtjena det i en tid, då maia synes benägen, att med allvar sysselsätta sig med uttänkande af medel till Svenska nä* ringarnes upphjelpande.1’ ”1 början af sommaren år 1818, anlände hit en. förmögen köpman ifrån Baltimore i Norra America- — Hans afsigt var, att på, stället inhämta upplysningar, huru vida eji möjligt vöre, att öppna afsättning på Nor« ra America för Svenska manufactur producter.
” ”Han hade kännedom derom, att våra, arbetslöner i allmänhet vöre låga i jernnfö-- relse med Americas och Englands, samt att vår skicklighet, att tillverka finare varor, icke inycket gai efter EngelsmännenBj men i syn» Besv. och Ekon.
Betänknnclcn.
665 nerhet hade han fastat sin uppmärksamhet derpå, att Svenska jernets allmänneligen brukliga dimensioner ej voro passande för behofven i hans fädernesland, och att mycken dagsverkskostnad der åtgick, attafSvenskt stångjern eller vanligt ämnesjern åstadkomma tillverkningar af gröfre beskaffenhet, hvilka dagligen erfordrades.” ”1 anledning häraf företog han under sitt vistande härstädes resor till åtskilliga Svenska manufacturverk och jernbruk, och förklarade, vid återkomsten till Stockholm, bestämdt, att han vunnit den öfvertygelse, att Sverige kunde exportera ämnesjern till America med en betydlig ömsesidig vinst, allenast de lämpliga dimensioneme blefvo kända, och första steget till öppnande af denna nya handelsgren gjordt.” ”Han hade äfven funnit prisen på finare Svenska manufactursmiden och trädarbeten temmeligen billiga, och godheten icke allenast försvarlig, utan i många fall täflande med Engelska producter af samma slag.
I följd häraf lät han under egen uppsigt vid ett af våra bruk smida en mängd ämnesjern af åtskilliga dimensioner samt uppköpa finare jern och träd manufacturvaror af flera slag, till ett sammanräknade värde af flere tusende pund Sterling, hvilka varor lastadesiett Svenskt fartyg, assecurerades och afsegladeom hösten samma år; men olyckligtvis förgicks genom storin fartyget på Skotska ku* <566 Besv, och Ekon.
Sten, och med detsamma hoppet att se en py kanal öppnad för Svenska productera ersättning.” ”Americanaren, hvars öfriga affairer icke tilläto honom å nyo företaga en Svensk resa, lemnade underrättelse om den olyckliga utgången och uppmanade sina Svenska vänner att ej glömma en plan, den han ansåg för Sverige lönande, kanske mer än hvad man till en början kunde förmoda.” ”Sorn Regeringen och Ständer hafva det gemensamma åliggande, att stänga vägarne för sådana förkofringsplaner, hvilka skada det allmänna, samt att öppna vägarne för sådana, som äro riksgagneliga, vågar jag tro, att försök till denna nu närande handelsgrens öppnande torde böra ske på allmän bekostnad, hvarföre jag- vördsamt anhåller, att denna min hemställan må blifva till vederbörligt Utskott remitterad.”
Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet till pröfning förehaft; och, ehuru Utskottet anser hvarje medel, till befrämjande af den inhemska industrien och till beredande afen förmånlig afsättning af Rikets Exportvaror, förtjena den största uppmärksamhet, har Utskottet likväl funnit, hvad ofvanstående Memorial upptager, såsom endast innefattande berättelsen om en enskild mans handelsspeculation, hvars fördelar vid sakens nu inträffade utgång svårligen kunna bedömmas, icke kunna föranleda till någon Btsv. och Ekon.
Betänkanden< 667 Riksens Högloft.
Ständers åtgärd, heldst det enligt Utskottets tanka är att förmoda, att den enskilda industrien, med den kännedom om en ny utväg till möjligen ganska lönande företag, hvilken dels genom ifråga varande Memorial blifvit allmännare spridd, dals igenom de Americapare, hvilka i handelsspeculationer nyligen till Sverige anländt, eller genom brefvexling på America, bör kunna erhållas, icke lärer underlåta, att, efter sålunda vunna tillförlitliga underrättelser, fästa sin uppmärksamhet pl ifrågavarande företag, i händelse det samma Ennes lofva gynnande resultater, hvilka, enligt Utskottets tanka, i sig sjelfva utgöra det säkraste medel till näringsflitens uppmuntran och till dess rigtande på gynnande föremål; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständer! ggen pröfning vördsamt öfverlemna».
Stockholm den 3 Juni 1823* <568 Besv. och Ekon. XJtsk.
Betånkanäem N:o 104.
Ankom den 16 Juni 1323.
Betänkande, i anledning af väckt fråga, 0111 uppliäfvande af- det såkallade Hemför ar e-Båt-Gillet i Götheborg. VäHofl.
BorgareStåndet bär till Utskottet öfveilemnat ett Memorial i detta ämne, af Herr Bechman, som ibland de svårigheter, hvilka betunga den med trädvaror trafiquerande, anmärker, att Producenten af plankor och bräder icke får från Götheborg eller Masthugget, med egna Farkoster, föra dessa effecter om skeppsbord, utan tvingas, vid confiscations ansvar, att dertill anlita da privilegierade såkallade Hemförarebåtar, sorn innehafvas af enskilda personer, och hvilka för en fjerdedels mil frän upplagsstäl* let i Masthugget till kusten, der Fartygen pläga ligga, skola, enligt upprättad Taxa, erhålla lika hög frakt, som vanligen betalas till sjelfegande Båtskeppare ifrån lilla Edet till Götheborg, eller för 5 mil, och yrkar Herr Beckman, att, som staden Götheborg förmodeligen icke eger uteslutande rättighet till förutnämnde Monopolium, förbud emot omfönnäldte missbruk måtte utverkas.
Utskottet har vid handläggningen af detta ärende inhemtat, att Hemförare-BåtGillet grundar sig på särskilde resolutio - Best), och Hkon> Utsk.
66g ner och reglementen af elen 9 Äng. 16125, den 27 April 1639 och den 5 Jan. 1641, hvilka sedermera tid efter annan blifvit be» hräftade, medelst Kongl.
Resolutior.erne a£ den 10 September 1674, den 20 December 1748, den 12 December 1755 samt den 21 Jan. 17845 och, då härvid förekommer, att det för handelsrörelsens ostörda gång är nödvändigt, att de handlande, när behofvet så påkallar, ega lägenhet, att med säkerhet, samt utan hinder och uppehåll, få varor förde till och från fartygen.* att hemförara Båtarne äro vida större och af en starkare och solidaresammansättning, än de lastnings» båtar, som å andra orter i Riket finnas och derföre kosta betydliga summor i nybyggnad och reparationer; att, utan ett tillräckligt antal sådana båtar, transporten icke nog skyndsamt och säkert kan besörja» på Göthe» borgs Riviére, som är vidsträckt och ofta basvaras af stormar och starka strömdrag, dä mindre och svagare farkoster icke kunna begagnas; att upphäfvandet af denna inrättning kunde i synnerhet under en iifligare bandel förorsaka en förlägenhet, sannolikt medförande än större olägenheter äa de nu anmärkta; — Alltså, och med afseende i öfrigt derå, att ifrågavarande hemförarebåtar blifvit, genom Kongl.
Resolutionen den 12 December 1752, förklarade att böra anses lika med fast egendom, i så måtto, att de, efter gammalt vedertaget bruk, Cyo Besv. •eh Ekon.
Bttänkandtn, såsom Hus och Gård i staden, enligt lag ml uppbjudas, i börd lösas, pantförskrifvas och intecknas, anser Utskottet sig ega så mycket mindre anledning att föreslå HemförarebåtGillets upphäfvande inom Götheborgs Stads jurisdiction, som en lämplig inskränkning uti Gillets friheter redan blifvit verkställd genom Kongl. Resolutionen den 8 Juni r8»4»som stadgar, att viddetillfällen, då Gillets bätar ej genast vid påfordran och utsatt tid hållas de handlande till handa, det må vara desse obetaget, att då Utan åtal, ifrån deras egande och befraktande fartyg, med egna båtar Verkställa transporten af egna varor för egen räkning; hvartill kommer, att genom den pröfning och jemkning af Hemförarebåt-Gillets taxa, som för närvarande lärer pågå, all vidare skadlig anledning till klagomål öfver allt för hög ersättning sannolikt kommer att ur vägen rödjas.
Stockholm den 3 juni 1823.
Rtiv. «eh Ekon.
6ji N:o 105* .
Antom den 16 Juni 1323, 11 biätande, i anledning af gjorde anmärk* ningarvid Utskottets Betänkande, om KrOm noBet]eningens -påskrift å allmogens kungörelser, innan de från Predikstolarnå uppläsas^ leetta Betänkande har till Utskottet bliU vet återremitteradt från 3:ne Stånd, till följe af gjorde anmärkningar:
Inom Hogvördige PrcsteStånclet.
Af Prof. Herr Doctor Thyselius, Hen?
Uoctor Wijkman, Herr Doctor Svedelius, Herr Prosten Lindrot och Herr Professor Fröberg, sorn yrka, dels att
Fjerdingsmannen ej måtte åläggas något nytt besvär, utan deremot ifrågavarande befattning snarare uppdragas åt Ordningsmannen, dels ett den öfverklagade föreskriften i 1812 års Nådiga Girculaire
Hnge förblifva oförändrad, med tillägg, att en förståndig Pastor icke lärer risquera något, om han, äfven utan Kronobe* tjeningens påskrift,uppläser sine sockenmäns oskyldige kungörelser.
Inom Uällofl.
Af Herrar Hagander, Lagerstrand, Montan, Huldberg, Santesson och Ekelund, 6j2 Besv. och Ekon.
Betänkandtn, sorn anse lämpligare, antingen att sådané påtecknas af Ordningsmannen, eller att ali sådan påteckningsskyldighet upphörer, men att förrättningamannen ålägges att vid förefallande oordningar anmäla hos Kronobetjeningen om handräckning, når den kan behöfvas» Inom Hederv.
Af RiksdagsFuilmägtige Nils Håkansson, från Kronobergs län, Gustaf Earssont från Stockholms län, Olof Jonasson, från Elfsborgs län, Magnus Jonsson, från Kronobergs län, Borje Börjesson, från Halland, ATils Håkansson, från Christianstads Ian, Johan Longberg; Anders Sandsten, f. d, Talemannen Lars Olsson, Anders Daniels■ son och Erik Påhlsson, från Elfsborgs län, hvilka alla uti särskilda Memorial eiler anföranden instämma deruti, att Utskottets föreslagne åtgärd verkar motsatsen, af hvad med motionerna är åsyftadt, och skulle medföra än större olägenheter, än nu gällande stadgande, emedan det oftast inträffar, att de ifrågavarande kungörelserna måste utfärdas en eller få dagar, innan förrättningen skall gå för sig, hvilket vanligen händer vid inträffande dödsfall, då omyndigas egendom skal förvandlas i penningar.
Efter allmogens bruk verkställes auction dä dagen efter den dödes begrafning, under förmyndares och från andra orter komne slägtingars närvaro.
Den hålles merändels pa Besv. och Ekon, Utsk.
673 Måndagarne\ auctionsmannen underrättas härom föregående Lördag eller om Söndagen vid framkomsten till kyrkan.
Men denna skyndsamhet är oförenlig med Utskottets förslag, att fjerdingsmannen minst åtta dagar före auctionsdagen skall erhålla del a£ kungörelsen.
— Utskottet har tagit dessa anmärkningar i noga öfvervägande; och som, i synnerhet af hvad Heder v. BondeStåndets Ledamöter upplyst, den af Utskottet förslagna åtgärd, å afseende på kungörelsers påteckning, icke lärer medföra någon lättnad för allmogen, Utan snarare skulle åstadkomma större olägenheter, än enligt nu gällande stadgande, har Utskottet, som i det afgifne förslaget velat afse allmogens beqvämlighet och lin* dring i dess besvär, funnit sig, till ett säkrare vinnande af detta ändamål, böra förändra den i Betänkandet föres!agne åtgärd i så måtto, att Utskottet, under åberopande af de motiver, Betänkandet innehaller, får tillstyrka Riksens Högloft.
Ständer, att i underdånighet anhålla, det Kongl. Majus ofvannämnda Nådiga föreskrift må helt och hållet upphöra, i afseende å kungörelser om auctioner, om uppbörds-stämmor i anledning af auction er, samt örn bouppteckningar; men, att detta stadgande, i afseende på kungörelser om sammanskott, som icke i laglig väg blifvit beslutne, och i allmänhet, i afseende Bihang till RiksSt.
Fröt. 1O23, fl:de Sami. N:r 43, 4 Btsv. och Ekon. tJtsh.
Betcinkandeit. på alla kungörelser af annan än förenämnde beskaffenhet, må isin fulla kraft förblifva gällande.
Hvilket härmedelst vördsamt Riksens Höglofl.
Ständers pröfning underställes med tillkännagifvande, att Betänkandet af bifallet af Höglofl.
Ridderskapet och Adelös Stockholm, den 3 Juni 1823.
N:r 106 Ankom d. 21 Juni 1823. betänkande, i anledning af föreslagen förändring uti Examina, för inträde i de civila Ämbetsverken, Från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln har Ekonomi Utskottet fått emottaga ett Memorial af Friherre Ankarsvärd, C. IL, hvars hufvudsakliga innehåll är en åsyftad förändring af Examina med dem, som skola in - Besvé och Ekon.
675 träda i Civila Ämbetsverken.
— Hvad Friherren yttrar om den akademiska undervisningen, innehåller dels strödda reflexioner* som icke innebära något förslag, dels Badana anmärkningar mot den förmodade bri8tfälligheten af medborgerlig bildning vid Högschoian, som af dem, hvilka i ämnet talat, blifvit upplyste och nöjaktigt besvarade.
Den hos sökande till förutnämnde
Ämbetsverk saknade grundläggning till civilistiska kunskaper anser Friherren icke kunna botas genom nya lärostolars tillskapande, Ökade kunskapsfordringar, samt skärpta vilkor och stränga controller, i afseende på Cancelli-, Hofrätts- och Cametal- examina, emedan erfarenheten nogsamt skall hafva visat otillräckligheten af dylika cortectiver, för att ej än en gång missleda till nya försök dermed.
Vaknar deremot efter hand behofvet af ifrågavarande kunskapsämnen till allmänlighet— och denna tidpunct tror
Friherren icke vara långt borta — då skall detta väckta behof snart nog, och Utan direct åtgärd från statens sida, medföra sitt eget tillfredsställande, och önskar Friherren derföre, att man ej här ville göra mera än blott undanrödja hindren för den enskilda omtankans fria verksamhet.
Förslaget blir således: att inträdet i de Civila Ämbetsverken, i Konungens Cancelli, Hofrätten och Rikets Collegier, såsom Auscultnnt, och dé derifrån härledda rättigheter, måtte förklam 6j6 fiesv. och Ekon.
Ectllnkandtn. ras öppet får hvar och en efter unclergSn• gen och godkänd pröfning i det särskildta verk, hvartill den sökande sig anmäler, utan nödvändighet af någon vid universiteter ne föregången Examen eller der tillbragt lärotid; samtattRiksens
Ständer måtte hos Konungen i underdånighet anmäladeras önskan,att, så vida någon eller någre nu gällande författningar hindra bildandet af privata associationer mellan lärda, till offentlig undervisning i vetenskaperne,Konungen då allernådigst mätte upphäfva dessa författningar.
Utarbetningen af de nya reglementariska föreskrifterna för Examina i verken, hvilka till följd af detta förslag blefvo nödiga, synes Friberren ej innefatta några särdeles svårigheter.
Lösningen af detta problem innehålles i följande:
Förslag till Reglemente för Examina: 1:0
Regeringen utfärdar en föreskrift, sorn utstakar de kunskapsämnen, i hvilka den sökande bör hafva gjort framsteg, hvilken föreskrift naturligtvis bör vara offentliggjord. 2:0
Examen hålles 2 gånger om året på bestämda tider, och de sökande böra en viss tid förut till examens undergående hafva sig anmält. 3:0
I anseende till de civilistiska kunskapernas sammanhang och nödvändigheten att länna dem i sitt system, bör examen till Eesv. och Ekon.
677 Rättegångsverken, Cancelliet och administrativa ämbetsverken ej vara mer, än ett och samma kunskapsquantum affordradt för alla, med undantag af må hända Bergscollegium. 4:0 Examinatorerne utgöras ex ofEcio af 2 eller 3 ledamöter al hvarje verk, 4 le~ damöter af Vetenskaps-Akademien, 4 Historie-, Antiquitets och Vitterhets akademien.
Dessutom bör hvar och en känd författare ega rätt att, efter gjordt tillkännagifvande, vid examen framställa ett visst antal frågor. 5:0 Pröfningen, huru examen blifvit fullgjord, och om den sökande i följd deraf bör bevilljas det sökta inträdet, uppdrages åt en jury, som består af samma beståndsdelar, men alla ledsmöterne samfällt af det verk, till hvilket dan sökande specielt anmält sig.
Juryn afgör frågan helt enkelt med ja och nej utan gradation. 6:0
Examina hållas offentliga.
Öfver ämnet hafva anföranden blifvit gjorde af Herr Hammarsköld, Lorenzo, Friherre Boye, Ludvig, Herr von Hartmansdorff, August, Grefve Löfvenhjelm, Carl Axel, Friherre Adlerbeth, Jacob, Hana Excellens Grefve Flemming, Clas, Grefve De la Gardie, Jacob, äfvensom Friherre
Ankarsvärd uppgifvit anledningen till sitt förslag och utvecklat dess syftning. éyl} Besu. och Ekon.
Betänkandtn, De omkring medlet af förra århun^ dradel hos oss införde Civil Examina vid Akademierne hafva oafbrutet blifvit ansedde icke fullt motsvara sitt ändamål.
Lärarne, som dem anställa, hafva icke heller förr ordnat dem, och fann sig Consistorium Academicurn i Upsala befogadt, att, på tillfrågan, I76ired3n yttra sin önskan, om deras öfverflyttande till Ämbetsverken.
— Genom Kongl, Förordningen af den 12 November 1766, blefvQ väl ock Examina vid de sistnämnde anbefallde, men utan att de vid Akademien inställdes.
Man håller således nit nied samma subject prof både vid Akade-- mien och Ämbetsverket.
Det förra anser Friherre Ankarsvärd öfverflödigt och vill öppna Ämbetsverket för hvar och en, som kan bestå det sednare.
Utskottet bör häröfver först yttra sin föreställning.
Man har tillskrifvit dessa Akademiska Civil Examina Ungdomens öfverklagade brådska, att öfvergifva lärostaden, och dess omognad i kunskap vid inträdei tjenst, Uti Intyget öfver undergången Examen vinnes, säger man, ett skyddsbref, att icke blifva vägrad antagande och ieke behöfva fortsätta sina studier.
Enligt Utskottets tanka har man dock beskyllt dessa prof för hvad egentligast tillhör det med dem samtidiga få kallade Tjenstebetänkandet och den dermed Öfverenstämmande Kongl, förordningen af den 23 November 1756, angående hvad som böj Eesv. och Ekon.
679 Iakttagas vid förslagers upprättande till le» diga tjenster och beställningar, samt deras besättande m. m., hvilka tolkade förtjenst nied tjenstgöring, gjorde års beräkning till befordringsgrund med dessa märkvärdiga ord:
Tjenstår blifva den säkraste mått•
Stocken, och den, soin deraf eger de mesta, måste och ega den mesta förtjensten.
Af sådana författningars tillämpning blef en naturlig följd, att
Ungdom hastade från bildnings tillfällena in i tjenst, för att så tidigt som möjligt förvärfva den årsberäk» ning, hvilken beredde fortkomst på den valda banan.
Hvad så väl Förordningen af d. 27 October 1801 föreskrifvit, om noggrannhet i förhören vid afgåendet ifrån Akademien och mottagandet i Collegierne, sorn Kongl, Kungörelsen af den 9 October 1812, om vissa terminers vistande vid Akademien och åldern vid inträde i tjenst, är således a£ behof vet påkalladt och bör ej upphäfvas.
Hura vida dock i spädare ålder börjad läsning och allt mera lättad läromethod kunnat bereda hos vår Ungdom en tidigare verklig skicklighet, än i den förflutna tiden; om det är med vårt nuvarande mera invecklade samhälls-skick öfverensstämmande och ens möjligt, att, sedan Anciennitets systemet gripit i dess flesta förhållanden och vunnit mer än 2 mansåldrars häfd, bereda återgång till de friare befordrings formerna under vår politiska Storhet; hvarest gränslinien bör^uppdraga» (58<J Best), och Ekon.
Betänkande^, mellan de lägre tienstegraderne, i hvilka årsberäkningen synes vara på sitt ställe, och de högre, der skicklighet, äfven yngre, fordrar framför annat afseende — äro frågor» vigtiga och ämnet närbelägna, hvilka likväl icke blifvit framkallade tili Utskottets besvara» de.
Universitetet, till namn och gagn på en gång det mest allmänna och det högsta läroverk, öppnar tillfällen för alla slag afsinneso dlin g.
Här infinna sig, utom den, som studerar för sitt nöje, den tillärnade näringsidkaren, för att inhemta sitt yrkes vetenskapliga grundläggning, Lärdomsidkare», alt utbildas, den blifvande T jens tern ann en, att vinna theoretiska kunskaper för framgent praktiskt bruk inom ämbetsverket.
För olika åldrar, förberedelser och behof kunna således icke inträdes profven vid Akademien vara likformiga och med nogrannhet utstakade.
Men det bör linnas en humanistisk bildning, bestämd till slag och grad, hvilken kan väntas antingen af åen yngling, som från statens Läroverk anländer,, eller efter någon tid fordras af den, som efter enskild undervisning begagnat sig af Ujuversitetet.
Det är detta, man åsyftat med den inom Nationerna antagna Juniors Examen, och hvad Kongl, UppfostringsCominitte'en i underdånigt Betänkande, rörande en förändrad StudentExamen, den 25 Dec. 1822 »ned mera bestämdhet fordrat af ett prof, sont Eesv. och Ekoiu Utsk.
<581 skulle gifva ynglingen rättighet att ansea för fullgod Student.
Lärdom sid k aren bär, efter detta prof, om han icke för hastigt afbryter sin curs, Magister graden i syfte; men den, som staten egenteligen uppfostrat tillämnesven för sitt behof, skall bevittna, att den tid, han efter det allmänna humanistiska profvet, Student Examen, tillbragt vid Högscholan, blifvit använd till inhemtande af de kunskaper, som erfordras för en blifvande Åmbetsutöfning. Civil
Examen borde således mindre vara ett prof, att habilitera sig till Ämbetsväg, än en redovisning för använd sorgfällighet om förvärfvade förkunskaper dertill.
Det är ock derföre, den kan undvaxas, ty, om än läsning, blott för Ex* mens skull, icke eger högre värde, är dock profvet den enda användbara driffjädren pä den yngling, som beböfver tvingas, och för en ädlare häg anledning till täflan och utmark n i n g.
Ännu icke för denna ålder har vetandet alltid uppenbarat sitt inneboende, sjelfötändiga och oegennyttiga behag.
A ena sidan behöfves således något, sorn tillförbinder, på den andra något, sorn lockar; och detta Correctiv å flitkan i närvarande förhållande icke borttagas, utan att i flera fall sorglöshet och sjelfsvåld skola inbryta.
Redovisning för inherntade kunskaper afgifves i hvart och ett stadium af undervisningen och kan ej få upphöra någonstädes, förrän verklig tjenst fulltyga! skick - <58?
Besv. och Ekon, Utsk, Betänketiden, Jighet. Civil
Examina böra således icke efskafTas vid Akademien.
De kunna icke heller göras öfverflödige af Ämbetsverkens Examina, ty de förra böra anställas — dels i några humanistiska Läroämnen, dels i de theoretiska grunderna för den blifvande tjen» stebefättningen; de sednare mer bevittna det slag af practisk kunskap i den samma, som kan vinnas utan gjord tjenst.
I de förra ämnen äro Universitetets Lärare behörige Domare; i de sednare Ämbetsverkets Ledamöter.
De förre äro vetenskapsmän, som hålla sig inom sitt fält; de sednare practici, som fullt gälla inom sitt; omvexlade eller sammanblandade åtgärder skulle på intetdera stället gagna.
Utskottet tror således, att de nuvarande Civil Examina vid Akademierne och Ämbetsverken, så vidt de fullgöras efter den mening, sorn legat till grund för deras stiftande, icke böra utbytas mot det stora och olikartade, sammansatta Examens-Råd, Friherre
Ankarsvärd i 4;de punccen föreskrifvit, hvilket, om det ock ej för sin verksamhet mötte andra stora hinder, dock svårligen ostördt kunde examinera, innan det vore afgjordt, hvad med känd författare bör förstås, och hvilka för sådane kunna anses.
Då Friherren föreslagit, att en Jury sedan skall fälla Utslag öfver ynglingens inträde i ämbetsverket, har han, emedan denna Jtfry endast med ja och nej utan gradation skulle yttra sig, Bctv. och Ekert.
Bttånkanden.
683 laggt ännu ett hinder mot dess antagande.
Enligt sakens natur och all praxis bör nemligen Examen utan omgång bestämma, både frågan om inträdet och ynglingens jemnförda skicklighet mot deras, som i verket intagas. Erfarenheten, den ock Herr von Hartmansdorff anfort, att Jury oftare friar än fäller, borde äfven afstyrka gillandet af ett förslag, som således troligen införde i Ämbetsverken sämre subjecter än hitills ditkommit.