Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län; alt om samma taxas upprinnelse endast vore med visshet utrönt, alt den såsom en frivilligt åtagen bevillning inträdt i stället för skyldigheten att hålla så kalladt borgejåger, eller alt med föda och husrum förse det krigsfolk, som i landsorterne förlädes; ali Presterskapet varit från denna afgift tidtals befriadt, enär detsamma antingen hållit borgeläger eller åtagit sig andra afgälder, såsom krigsgärd, Elfsborgs lösen och flere likartade pålagor; alt, beträffande åter omförmälde llärader, så syntes det, att Presternes taxa derstädes i början utgått, dels med smör in natura, dels med penningar efter gångbart eller enahanda pris, som för Kronans öfriga smör-räntor, men att allt ifrån år 1622 och framgent samma pris ulart förvandlings-ulräkning blifvit, efter åsatt kronovärdi', bestämdt lill i|;dels daler, som, enligt 1619 och 1G87 årens mynt-sval vation, motsvarade en R:dr för Lispd.; dock alt för Oppunda Härad delta Kronovärde blifvit föihöjdt till 2 daler, hvartill det uti 1780 års Jordeboks-fxtract är upptaget; samt alt, i stöd af detta utredda förhållande och med åberopande af Kongl.
Resolulionerne den 27 Febr. t5q5 och den 17 Fehr. i64o, Kaminar-Collegium i underd. tillslyikt, det E. K.
M. mätte i Nåder förordna , alt taxe-smöret i mernnämnde Härader hädanefter Itorde, likasom i Westerbottens
Län, antingen utgöras in natura eller lösas efter markegångspris, med öppen lemnad rättighet för den eller de Kyrkoherdar, hvilkas inkomst, i följd häraf och genom föregången indragning af behaglig tids förlänings-spanmåi, tilläfventyrs kunde understiga Expeditions-Uiskoltels Förslag till und.
Skrifvelse IS.-o örf - il PÄ belopp af ioo tunnor spannmål, hvilket E. K. M. uti Nådigt Bref af den 29 April 1812 ansett erfordras för en Kyrkoherdes anständiga bergning, att söka den restitution, hvartill anledning kunde förefinnas.
Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och ehuru Preste-taxan motsvarar det fordom så kallade borgelägret; likväl och då Presterskapet vid 1809 års
Riksdag åtagit sig att, lika med. andra medborgare-classer, i krigstid emottaga inqvartering, hvartill kominer, att Preste-taxan under ordinarie räntan inbegripes, och icke synes böra undergå förändring, ulan i sammanhang med en allmännare ny skadereglering, emedan den rättvisa, som bör ligga till grund för en dylik mera ingripande förändring af skatter och onera, svårligen kan, vid ett partielt uppgörande deraf, afses; så anse Rikets Ständer någon förändring för ifrågavarande Irenne Härader icke böra ega rum, eller någon ytterligare undersökning i afseende på Jenna taxas utgörande i andra delar af Riket erfordras.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 Julii 1834* >.
Uppläst oeh godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Julii i834- Preste-Ståndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse s angående nedsättning i lösen för dagsverken till Wisingsborgs Kungsgård. (Stats-Utsk.
N:ris 28 et i5o.) S. A. K.
Genom Nådig Remiss, har E. K. M. till Rikets Ständers Stats-Utskott behagat öfverlemna den underd. ansökning, jemte åtföljande handlingar, som hemmans-egarne på Wisingsö i Wista Härad af Jönköpings
Län, genom utsedde Ombud, förre Slottsfogden Sven Ulric Seipel och Nämndemannen Johannes Jönsson, till E. K. M. ingifvit och hvaruti de, under åberopande af deras hemmans svaghet och inskränkta egoområde med flere serskilde omständigheter, i underdånighet anhållit, Expeditlons-Ulskottets Furslag till urul.
Skrifvelse N.o 5g.
79 att, sedan genom Wisingsborgs Kungsgårds upplåtande lil! ekplanlei ing, behofvet upphört af de 4>888 dagsverken, sorn, i stället för mantalsränta, blifvit till Kungsgården utgjorde af 47 hemman med 2:ne dagsverken i veckan af hvartdera, och dessa dagsverken, i följd häraf, komma att efter årligt markegångspris lösas, E. K. M. måtte, så framt ej tillfälle blefve sökanderne beredt att, hädanefter som hittills, dagsverksskyldigheten in natura fullgöra, antingen i Nåder tillåta, alt lösen för ifrågavarande dagsverken inskränktes till *:del af markegångspriset, såsom motsvarande det belopp E, K. M. och Kronan af Kungsgårdens
Arrendator för samma dagsverken erhållit, eller ock vidtaga annan åtgärd till förekommande af sökandernes obestånd.
I delta mål upplysa handlingarne, att Kronohemmans-åboerne på Wisingsö redan från äldre tider tillbaka varit befriade från hela mantalsräntan, emot skyldighet att, af hvarje mantal, lill Wisingsborgs Kungsgård utgöra \ dagsverken i veckan, hvilken dagsverksskyldighet äfven blifvit bibehållen för de efter år 1723 till skatte försålda hemman, då deremot de äldre 3i mantal skatte, i stället för mantals-räntan, utgjort endaslööke- och 12 Dränge-dagsverken årligen; men att, genom Kongl. Brefvet lill Kammar-Collegium af den 18 Dec. 1766, blifvit förordnadt, alt, i anseende lill allmogens fattigdom på denna med mindre naturliga förmoner försedda ort och behof af lindring i sina besvär, de 4 dagsverken i veckan, som dittills af helt mantal utgjorts, skulle till 2:ne dagsverken i veckan nedsättas; att, i afseende på den ersättning
Kronan för dessa dagsverken åtnjutit, E. K. M. uti Nådigt Bref den 9 Maji 1768, på förekomna anledningar, stadgat, att Wista Härads-Rätt och Magistraten i. nä.rmaste stad skulle föreslå ett serskildt markegångspris på dagsverken å Wisingsö, och Deputerade vid
Länets markegångssättning sedan deraf laga ett medium, som "borde blifva grunden till Kronans godtgörelse för de lill Kungsgårds-arrenda - lorn upplåtne dagsverken, hvilken serskilda markegångssättning uppgått år 1796 till 1 sk. 9 rst., och år 1799, då Länets markegång å ett dagsverke var i4 sk., till 2 sk. 7 rst.; att, i följd af föreskriften i Kongl. Brefvet den 17 Dec. sistnämnde år, uti det om Kungsgården senast nfslutade arrende-contract af år i8o3 det förändrade stadgande intagits, alt de 4>888 dagsverken, som Arrendatorn hade alt af 4 7 hemman på Wisingsö årligen erhålla, borde Kronan af Arrendatorn ersättas med penningar efter fjerdeparten af det pris, som årliga markegångs-taxorna lör dagsverken i Länet utsätta; samt slutligen, att sökandernes anmälan om Wisingsö-hemmanens obetydlighet och om de af Wettern förorsakade 8o Expeditions -Utskottets Förslag till und.
Skrivelse ff-o 5g. utskärningar blifvit vitsordad af E. K. M:s Befallningshafvande i Jönköpings Län, och af ett utaf Presterskapet på stället med flere personer utgifvet betyg, innehållande: alt berörde hemman voro ovanligt inskränkta, icke större än mångå torplägenheter på andra ställen; att de icke hade ängar eller betesmarker lill nödtorft; att skog icke funnes till det minsta behof, och alt åkern ofta icke gåfve 3:dje kornet öfver utsädet; och hafva så väl E. K. M:s Befallningshafvande sorn E. K. M:s och Rikets KammarCollegium, uti serskilda underd. utlåtanden, föreslagit, att lösen för oftanämnde dagsverken må bestämmas lill hälften af Länets markegångsprjs k ett drängedagsverke.
Hvad sålunda förekommit och handiingarne i öfrigt innehålla hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och ehuru Kongl. Kungörelsen af den 3 December 1810, angående hvad som vid Kungs- och Kungs-ladugårdarnes bortarrenderande dädanefter iakttagas hör, ålägger dem, som utgjort Krono-dagsverken till Kungs- och Kungs-ladugårdar, att, efter deras bortarrenderande, lösa dem med betalning till Kronan efter ortens årliga markegång ; likväl och med afseende på de för Wisingsö-hemmanen, efter hvad ofvan i underd. anfördt är, förekommande serskilde förhållanden, hafva Rikets Ständer, för deras del, ansett, det sökanderne skola vara skyldige att utgöra ifrågavarande dagsverken in natura, då Kronan af desamma finnér sig vara i behof, men tillika velat medgifva, att, om de ej in natura utfordras, utan lösen i penningar för dem skall erläggas, densamma då må bestämmas till J:del af hvad den årliga markegången för drängedagsverke!! i Länet utsätter.
M:s högslherörde Nådiga Remiss, få i underd. anmäla.
Stockholm den 4 Julii xS34- Expcditions-Utskollcls Förslag till und.
Skrifvelse IV.o 60.
Uppläst och godkändt hos Ridd.- och Adeln den 4 Julii i834» Presle-StAndet den 4 — “ Rorgai e-Ståudet den 4 — — Bonde-Ståndet den 4 — ~ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående samman fatlandet af heskrifningar öfver anläggning och skötsel af Rior eller Tork-Inrättningar för spanmql. (Stats-Utsk.
N:o 153.) S. A. K.
Då Rikets Ständer inse vigten och nyttan deraf, att genom Rior och Tork-Inrättningar ej mindre betrygga landlmannen för de menliga följderna af en missgynnande väderlek under bergningstiden, än äfven alt bereda större användbarhet i handel af den säd, sorn erhålles, och ett hufvudsakligt hinder för Riors allmännare begagnande synes beslå deri, dels alt conslruclionen al dessa byggnader ännu icke är fullt ändamålsenligt lämpad eller landets serskilda förhållanden, och dels att kunskapen om Riors skötsel, äfvensom om de stora fördelar de medföra, icke är allmänt spridd; hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underd. anhålla, det E. K M. i Nåder täckes, på sätt lämpligast finnes, anbefalla författandet af fullständiga heskrifningar, jemte ritning, öfver anläggning och skötandet af sådane Rior och Tork-inrälluingar, som för mindre hemmansegare kunna vara lämpliga, samt låta utdela dessa afhandlingar till ett visst antal lör hvarje församling, der dylika anstalter äro användbara.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den \
Julii 1834* Eib. HU R.
PrQt. i834- 10 Samt. t
Af A. 11 82 Expeditions- Vt sköttel t Förslag till urul- Skri/velse K.o St. N:o 61.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 4 i834* Preste-Slåndet den 4 —' — Borgare-Ståndet den 4 — —■ Bonde-Ståndet den 4 — — .
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående den så kallade Trolliska Stipenilii-Jonden och räntan derå.
('Slats-Utik.
N:o i5a.) S. A. K. Sedan E. E. M., genom Nådig Remiss, aflåten till Rikets Ständers Stats-Utskott under den i5 sistl.
Maji, till Rikets Ständer hänskjulit den af Consistorium i Wexiö väckta fråga, om det så kallade Trolliska Stipendium och räntan å den dertill donerade fond, hafva Rikets Ständer tagit kännedom af dé denna fråga rörande handlingar och dervid inhemtat: att på det till Wexiö Läroverk af frami.
Carl de Mornays Enka, Anna Trolle, genom testamente af den 28 Januarii tCto donerade Capitnl af 1,10® Joachimer-Riksdaler, hvilken donations bestånd, försäkradt genom Konung Gustaf II Adolf, sedermera ytterligare blifvit bekräftadt af Konung Carl XI den 5 Julii 1684 och den 19 December 1688, årliga räntan, sorn borde tillfalla en Studerande från Wexiö Stift, hvilken vid främmande Academier fortsatte sina studier, och hvilken ränta först utgått ifrån E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegium med 10 procent; ända ifrån sistnämnde tid till Junii månad 1821 blifvit utbetald ifrån E. IC.
M:s och Rikets StatsContor, senast till Stipendiaten Magister A. J. Ingerman, samt varit å Stat uppförd, likväl ej lill högre belopp än 66 R:dr årligen; att, uppå Consistorii underd.
Hemställan, rörande årliga räntan, sorn af Trolliska Stipendiaten finga åtnjutas, E. K. M., genom Nådig Resolution den 6 November 1804, förklarat honom berättigad till 6 procents ränta, som af bemälde Ingermsa äfven för 6 förflutna år fått uppbäras, hvarjemte E. K. M, på CanimsrCollegii och Stats-Conlorets underd. tillstyrkande, i Nåder tillåtit, ali C.apitalet finge emot 5 procents ränta i Riksgälds-Contoret insättas, när Fullmäktige Capitalet till förräntande på sådane vilkor ville emottaga; att någon verkställighet likväl icke följt på detta beslut, då Stats-Contoret allt intill år 1821 utbetalt Stipendii-medlen till Ingerman, som berörde år tillträdde ordinarie tjenst och derigenom förlorade rättigheten att detsamma vidare åtnjuta.
Och som Consistorium hoppades, att glömskan eller forsum - Expedilions-U iskoUeis Förslag till und.
Skrifvelse N.-o St. 83 melsén att ny Stipendiat efter Ingerman antaga ieke skulle beröfva Wexio Läroverk och dess Studerande en förmon, om hvars orubbade bibehållande flere högtidliga försäkringar blifvit gifne; — har Consistorium underdånigst anhållit, alt den bestämda räntan kunde i landets mynt få utgå ifrån Junii år 1821, då den upphörde alt ifrån Statskontoret utbetalas, och derefter allt framgent, i hvilket fall Consistorium genast vill gå i författning om behörig Stipendiats utnämnande; hvarförutan Consistorium föreslagit, att den förfallna innestående räntan matte läggas till Capitalet, hvarigenom framlida räntan blefve mindre otillräcklig och Stiftarinnans afsigt säkrare vunnen, samt tillika i underdånighet'hemställt, huruvida icke, till undvikande af onödiga omgångar och behofvet att vid hvarje Statsreglering ihogkomma samt upptaga en så ringa utgift, E. K.
M. skulla finna lämpligt, att hela Capitalet, med alla till betalningsdagen förfallna räntor, på en gång aflemnades ifrån Stats-Contoret till Consistorium, sora. derefter, på eget ansvar, lika med flera andra under dess vård ställde medel, kunde förvalta denna Stipendiifond; anhållande Consistorium slutligen, att den förfallna räntan icke måtte bestämmas lägre, än hvartill Konungarne Gustaf II Adolf och Carl XI densamma utsatt, eller 10 procent, hvilken förhöjning i allt fall blefve en ringa ersättning för den förlust Trolliska Stipendium genom myntförsämring fått vidkännas.
Vid öfvervägande häraf och af hvad Stats-Contoret, uti afgifvet underd. utlåtande, anfört, hafva Rikets Ständer funnit det icke vara något tvifvel underkastadt, att Capitalet till ifrågavarande Trolliska Stipendium, är hos Kronan innestående; och, beträffande ränteliqviden, så linna Rikets Ständer väl, det Consistorium, med tillämpning af Kongl.
Kungörelsen d. ig Augusti 1802, icke är lagligen berättigädt till ränta för ifrågavarande Capitalfordran för längre tid tillbaka, än 10 år, före den dag då ansökningen ingafs; men då Rikets Ständer anse det icke vara Staten värdigt, att å denna, lill en from stiftelse anvisade fond, beräkna den vinst af 110 R:dr, som genom innehållning af räntan för 1 år och 8 månader skulle beredas; hafva Rikets Ständer bifallit, det Wexiö Consistorium må för hela tiden, hvarunder räntan ej blifvit uttagen, eller ifrån senare hälften af år 1821, få densamma uppbära; äfvensom Rikets Ständer medgifvit, att Capitalet, 1100 R:dr, med derå ifrån och med Julii månad »821 upplupen ränta, efter 6 för hundradet, må af Riksgäldskontoret lill Consistorium i Wexiö utbetalas, hvadan Tionde Hufvud-Titelns anslagssumma allLså kommer att minskas med de derå, såsom ränta för Stipendium Trollorum, hittills uppförde 66 R:dr; kommande, lill följd häraf, den af Consistorium 84 Expeditions-Ut skot le Is Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 6?. framställda fråga om räntans beräknande till 10 procent, eller i likhet med hvari den först utgjort, att förädla.
Hvilket Rikets Ständer, till svar å den Nådiga Remissen, få i under* dånighet anmäla; framhärdande &c. Slockholm den \
Julii 1834* N:o 62.
Uppfäst och godländt lios Ridd. neli Adrin den il Juli! 18'’ly.
J,rr slc-Slancl**t dun if — — B»ugnre Slånget den t I —- Bonde-Ståndet dt*n II — —- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande beskattning af Tall-, Mjöl- och Så"qvarn ar, samt Valk- och Stampverk för andras bejenaude u Släders otiu åden. (hevilla.
Utsk. N:o ii.) S. A. K.
Sedan lins Eder Kongl. Majit
Dess oell Rikets Knmmar-Collegium i underd. anmält, ibland annat, hurusom Tullmjölqvaniar, å städers områden, dels esomoftast ur den synpunkt, att de allmänna föreskriflei ne om tullqvarnars skattläggning endast hade afseende på qvarnar å landel, fått, med frihet ifrån räntas utgörande till Kronan, anlaggas, dels understundom blifvit, efter berörda föreskrifter, sådan ränta åsalle, samt bemälde Collegium, i anseende dertill, fästat Eder Kongl. Maj:t:s Nådiga uppmärksamhet. på behofvet af något allmänt stadgande, rörande förstnämnde qvarnars beskattning; så har E K. ål., sorti funnit någon serskild föreskrift om Tullmjolqvarnars i siäderne skattläggning, eller om deras befrielse derifrån, icke vara meddelad, i Nåder ansett, alt då icke någon Författning från räida lill Kronan i allmänhet befriar i siäderne anlagde tulfmjölqvarnar, hvilka äfven på åtskilliga ställen betjena omkiingliggande landet med säds förmälning, borde ock desse qvarnar underkastas skattläggning efter gällande Författningar, eller, hvad sorn1 syntes lämpligare, en förhöjd bevillning, på sätt Rikets Ständer, angående beskattningen af Sågar samt Valk- och Stampverk, till afsalu elier for andras betjenande, vid Expedit i oris-Ut skol tets Forsla” till tind.
Skrifvelse N.o 62. 85 sista Riksdag fnrordnat, dock med undanlag för de städer, der, på grund af serskilda Privilegier, Kongl.
Resolutioner eller andra behöriga Förordnanden, befrielse derifrån kunde finnas böra ega rum, ocb en sådan föreskrift, äfven på redan i städerne befintlige, oskaltlagde tullmjölqvarnar, som, efter förenämnde grund, äro afgifter underkastade, tillämpas, samt fördenskull, enär förevarande ämne likväl hade egenskap af en beskaltniligs-fråga, genom Nådig Proposition af den 18 nasti.
Januarii, detta ärende lill Rikets Ständer öfverlemna!, ocb derjemte, då frågan om skattläggning af Tull-Sågqvarnar samt Valk- och Stampverk för andras betjenande å städernes område i sammanhang dermed borde behandlas, jemväl i Nåder föieslagit, att de ibland dessa inrättningar, som antingen redan finnas och äro oskaltlagde, eller hädanefter anläggas, ocb, elter ofvan uppgifne grunder, rörande M jölqvai nars skattläggande, böra utgöra ränta till Kronan, skola, på sätt Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag, rörande nya Sågqvarnars samt Valk- och Stampverks beskattning i allmänhet beslutit och i Bevillnings-förordningen finnes upplaget, lill afgifter till Kronan beräknas.
Vid öfvervägande häraf, hafva Rikets Ständer, som hvarken funnit lämpligt eller billigt, alt numera med grundränta belägga sådane aldie Tull-, Mjöl- och Sågqvarnar samt Valk- och Stampverk för andras bet jenande i städerne, som hittills ifrån dylik skattläggning njutit befrielse, med bifall lill hvad E. K. M. i afseende härpå i Nåder föreslagit, beslutit, alt sådane, i städerne redan varande, oskaltlagde Tull-, Mjöl- och Sågqvarnar samt Valk- och Stampverk, som bor t grundränta åsältas, må, i likhet med Fabråks-inrättningar derstädes, anses lill Bevillning nied vissa procent af den behållna inkomst, de under nästföregående året åtnjutit, på sätt uti nu gällande Bevillnings-förordning för dylika Inrättningar i allmänhet är stadgadt, samt detta beskallnings-säl t jemväl må tillämpas å de Tull-, Mjöl- och Sågqvarnar samt Valk- ocb Stampverk, som i städerne hädanefter inrättas ocb blifva skattläggning underkastade; hvarom nödig föreskriit kommer alt uti blifvande nya Bevillnings-Stadgan införas.
Hvilket Rikets Ständer, till svar å högstbeiörde Nådiga Pt oposilion, få hos E. K. M. i underd. anmäla; framhärdande &e. Stockholm den 11 Julii i834< Expediliom-Utskollets Forsla» lill und.
Skrifvelse Jf-o #J. N:o 63.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den n Julii i834> Preste-Slåndet den ii — — Borgare-Ståndet den ii — — Bonde-Ståndet den 11 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga, att de från Hernösands Stift till Upsala
Domkyrko-tunnor hädanefter må tillfalla Hernösands Kyrka.
(Oecon.
N:o 34*) S A. K.
Inom Preste-Ståndet har, vid innevarande Riksdag, motion blifvit väckt, *tt de 124 tunnor spanmål, hvilka, under benämning af Domkyrko-tunnor, allt ifrån den tid, då liela Norrland hörde under Erke-Stiftet, årligen utgått ifrån Hernösands Stift till Upsala domkyrka, hädanefter måtte tillfalla Hernösands kyrka.
Rikets Ständer hafva i afseende å ifrågavarande ämne inhemtat, att det anslag af Tionde-spanmål, som ännu utgår under namn afDomkyrkotunnor, egentligen härleder sig ifrån Konung Gustaf I:s tid, då, genom Westerås Recess, af tionden, hvaraf dessförinnan tillföll Sockenpresten, och de återstående fördeltes i lika belopp, med § af det hela, emellan Biskopen, kyrkan och de fattiga, indrogos, för att dermed, efter behof och tillgångar, besörja kyrkors, hospitalers och skolors underhåll, samt använda öfverskotta till Statens öfriga behof; samt att från denna tid dessa -|, under namn af Konungs- eller Krono-tionde, utgått till Kronan och intagits i Kyrkoherbergen eller Tiondebodar, hvilka dock numera ,på de liesta ställen upphört, sedan viss tionde-sättning blifvit stadgad, enligt hvilken tionden anordnas till vederbörande.
Af denna spanmål i kyrkoherbergen skulle först, under titel: afkortning, utgå 1:0 Kyrkans Vin- och Byggnads-säd; och 2:0
Domkyrkotunnan, en tunna af hvarje herberge, för Stiftets Domkyrka; hvilket anslag dock stundom, enligt serskildt förordnande, yitgålt med 2:ne tunnor.
Oaktadt det således vore ostridigt, att domkyrkotunnan varit anslagen till sjelfva domkyrkorne, utvisade likväl äldre handlingar, att den stundom blifvit använd till andra kyrkors behof: att Resolutionen uppå Presterskapets besvär vid 1660 års Riksdag innehåller, att Götha Rikes domkyrkotuanor blifvit disponerade till Calmar stads kyrkobyggnad, i hvilken Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse ffl.o 63. disposition dock ändring utlofvades, så att dessa kyrkotunnor skulle återfå till de behof, hvartill de förut varit anslagne; att, då Superintendentien öfver Wermland ur 1647 %ttades ifrån Mariestad til!
Carlstad, under den 4 Augusti samma år förordnades, att domkyrkotunnan från liela Wermland, hvilken dittills gått till Mariestad, derefter skulle utgöras till Carlstads kyrka, för dess byggnad och vidniagthållande; samt att Kongl.
Resolutionen af den 27 Maji i658 innehåller, att hela Dalsland skulle förläggas under Carlstads Superintendentie, men att Dalslands Domkyrkotunnor, som till Skara blifvit utgjorde, äfven derefter borde till
Skara domkyrka och hospital erläggas; dock erhöll Carlstads kyrka sedermera, genom Kongl. Brefvet den 1 Sept. 1747» 86| tunnor af Bolstads tionde på Dalsland, hvilken förut utgått till fördel för Skara Stift.
Beträffande serskildt Upsala Domkyrka, så utlofvades väl i Konung Gustaf Jdolfs Försäkran af den 3i Dec. 161 r, att denna kyrka skulla blifva vidmakthållen och njuta domkyrkotunnan i alla kyrkoherberg, men den domkyrkotionde, sorn hon nu uppbär, utgöres af tillsammans 4^4 tunnor från Upsala, Stockholms, Westerås och Gefleborgs Län, samt af 124 tunnor inom Hernösands Stift, från Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens
Län; hvilka sammanlagda 558 tunnor finnas i räkenskaperne afförda lill Upsala Domkyrkas disposition, undertiteln: kyrkors friheter.
, och under åberopande, hvad de 124 tunnorna från Hernösands Stift vidkommer, af 4:de punkten af 1675 års Privilegier för Presterskapet; äfvensom under samma titel för Hernösands Kyrka och Synodalhus afföra* i Ångermanlands Södra Fögderi-Räkenskaper 70 tunnor, hvarvid för äldre åren åberopas Kongl. Brefvet den 15 Mars 1648, hvilket gifver anledning till den förmodan, att sistnämnde disposition varit en följd af Hernösands Stifts afsöndring från Erke-Stiftet, hvilken året förut, eller 1647, verkställdes.
Med underd. anmälan af ofvanberörde förhållanden, samt att förevarande fråga redan förut hos E, K. M. varit af Hernösands Stift och Magistrat i underd. väckt, utan att Nådigt afseende derå fästats, få Rikets Ständer i underd. anföra, att, som den ifrågavarande spanmålen ursprungligen hört till den tionde-säd, hvilken inom hvarje Stift varit anslagen dels till Presterskapets, dels till kyrkans och de fattiges underhåll; och d-en ännu efter reformationen, ehuru inbegripen i den Kronan tillfallna tionden, likväl blifvit under namn af afkortning, jemte den så kallade vinsäden, hvilken tillfaller hvarje kyrka, undantagen och domkyrkorne förbehållen; så finna Rikets Ständer det vara i sakens natur grundadt, att samma spanmål tillhör hvarje Stift, likasom vinsäden hvarje Försam - S8 Expedilions-Utskottets Forslag till and.