Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Flere arter af marmor och mergel-skiffer förekomma, äfvensom i nyssomförmälta trakt, sandsten finnes till öfverflöd, tjenlig till slipstenar, m. m.
Ingen malmart är hittills upptäckt och med afseende å bergens natin’, troligen ej eller till finnandes.
Skog är ännu i tämlig ray eken hg t, utom i Södra delen af Ön.
Stora trakter gifvas, som endast för skogsväxt äro tjenlige, emedan jordlagret är allt för tunnt på kalkhällen, för att gifva vextlighet åt annat.
Landet är i det hela ett slätt land, som egenteligen endast är couperadt af träsk, myror ock skog.
Gottska Sand-ön utgör omkring i qvadratmil med 6000 tunnland skog och nära 400 tunnland i åker, äng och beteshagar. —- Flygsanden har längs stränderna formerat mindre kullar och äfven pa en del ställen inträngt i skogen, utom hvilken senare ön snart skulle förvandlas uti en sandhed.
° Sedan förra Fem-års-berättelsen har ingen betydligare aftappning af jnyror ägt rum, men af de aftappade har odlingen fortgått.
Det började stora företaget, aftappningen af Helena eller Roma myr; bar likväl under de sednara åren af bristande tillgång på medel icke blifvit fortsatt.
Smärre odlingar af skog, hagmark oeb äng till åker hafva- öfver allt skett, meri åt ängs kulturen och dess bringande i lämpligt förhållande till åkervidden lemnar Allmogen föga uppmärksamhet.
Enligt sista Femårs-Berättelsen och 1827 år:
Mantals-skiifning utgjorde an - talet af länets innevånare sistnämnde år:
Man-kön....... 18,322 Qvin-kön. 20,206 till sammans 38,528 Nu npgår folkmängden enligt i832 års Mantals-skrifrång till 38,767 personer, hvaraf i Wisby finnas....................... i Norra fögderiet ..........
.........*........ 1 « r i Södra fögderiet............................•
I^> ^ 38,767 Af denna Länets folkmängd firo : 18,464 Mankön och 2o,3o3 Qvin-kön, Mantals-skrifne Man-kön .....................* * ' ,0’[S2® Mantals-skrifne Qvin-kön........................
I!’ ^ Mantals-frie af Qvinn-kön .......................
Minderårige af Man-kön ........................
’ Minderårige af Qvinn-kön ^ .j 7 , ,2r Efter"
Stiftets upprättande Qvinqvennii-Tabell för år i83o utgjorde hela Folkmängden 38,954 personer.
Folkmängden har under de sednare fem åren ökat sig roed 239 personer.
Någon, ehuru icke betydlig, minskning, i Länets folkmängd inträffade under missvext-åren 1828 och 1829 genom utflyttningar, som dock af förestående synes hafva blifvit mera än ersatt.
Ifrån och med i83o, då 6 ymnig skörd erhölls och Sädespriserna voro höga, har Provinsen åtnjutit god årvext och hör folkökningen tillskrifvas den samma i förening med den fred och lugn riket åtnjutit, ty inga nya eller särdeles utvidgade näringar hafva hvarken i Staden eller på Landet uppkommit.
— Landtmannen var under omnämnde aine missvextår uti stort betryck, till betydlig del ökadt genomen högst ringa fiskfångst, hvartill ytterligare kom, i följd af 1829 års långvariga vinter, under hvilken communicationen med fasta landet var hämmad ända till nära medlet af Maj månad, den störrsta penningebrist, som i mannaminne kunde erinras funnits på landet; allmenhetens penningetillgångar hade blifvit uttömde af förra årets missvext.
Skogs-efecter betalades icke lill hälften af deras vanliga pris, och allmogen utarmade hvarandra genom lagsökningar för de minsta penninge-summor.
Dessa år anhängiga skuldfordrings-mål på Lands-Cancelliet uppgingo till nära fyra gånger det belopp som vanligen inträffat.
Redan år 1827 hade kornskörden slagit felt, men den åtgärd som af min företrädare vidtogs att till påföljande vår, införskrifva det erforderliga qvantum af tvåradigt utsädes-kom från Skåne hvilket af allmogen på utlysta dagar directe hämtades från fartygen, tillskyndade allmogen fördelen af ett lindrigt pris nemligen 5 R:dr Broo per tunna.
Framlidne Landshöfdingen af Klinteberg bade på anmodan besörjt akkordet härom med handlande i Skåne.
Lagsökningarnes antal under dessa Fem År har varit; 1828 . . . . 4398 —'39 • • . . 4476 —3o . . . . 2405 —3.1 . 1224 ■—-32 . . . . 1163 Beträffade folkets bildning och sedlighet får anföras, att allmogen i allmänheten bär större hyfsning i uppförandet) och mera belefvenhet än i de flesta andra provinser; slagsmål bland dem äro sällsynta, och ehuru här väl finnas de, sorn stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker det icke allmänneligen uti samqväm.
Sanningen, enligt mäste jag dock med ledsnad anföra, att under innevarande år, då bran vinel till lågt pris försäljes, vida flere druckne personer anträffats pä vägar och vid samlingsställen än under sist förlidne åren.
Fol - 9
I ket är ganska ömtåligt för förolämpningar i gester och ord, och rättegångar derom uppstå ofta.
Gottlänningen älskar vällefnad och en viss beqvämlighet.
Allmännare än annorstädes bruka föräldrarna bland allmogen innan åldern deraf gör behof, att till sina harn upplåta husbondeväldet öfver fastigheten och oftast äfven ägande rätten dertill mot visst betingad lefnadsunderhåll i natura persedlar, som här hallas levisen, och det, oaktadt erfarenheten visar att täta missämjor och olyckliga tilldragelser derigenom uppstå^.
På få orter torde tjenstehjonens kost vara bättre.
Oagtadt den afförda böjelse för vällefnad och beqvämlighet är folket i allmänhet oförskräckt i faror, och härdgt i köld och oväder på sjön.
Fårskinnspelsar, så allmänna i rikets öfriga provinser, brukas här icke.
Gotllänningar har i allmänhet mycken lätthet att fatta, och dess mekaniska fintlighet visar sig synnerligast vid inrättningar som lätta arbeten.
Välmågan hos allmogen, som betydligen hade sjunkit under förutnämnde missvextår, så att år 1829 om vintern gårdsdelar då såldes för nära lika tio lal i Riksdaler, som de nu gälla i hundra-tal, har åter betydligt stigit, och lax i klädederägten synnerligen bland qvinnfolken; såsom sidenkläder m. m. bär åter blifvit synligt.
Redan efter i83o års goda skörd, märktes föga spår efter det föregående allmänna betrycket, under hvilket likväl många, men till största delen mindre omtänklamma Landt hushållare, hade gått under. ■—•
Förmån af bördesrättigheten, har vid detta tillfälle visat sig, i det att flera hemmansdelar genom densamma blifvit af barnen till de föräldrar som fastigheterna försåldt» återlöste.
En så oförmodadt hastigt återvunnen välmåga bland allmogen hade aine åis goda och välbetalte skördar icke förmått åstadkomma, örn densamma under missvextåren haft tillfälle att belasta sig med skulld genom borgad säd t stället för att såsom den här gjordt, tillgripa den gamla och osvikeliga ^Ushållningstäran att vid knappa tillgångar med omtanka och yttersta sparenhet nied deni förfara. 3:o Näringar.
Jordbruket är i allmänhet inrätladl i tre-skifte, dock pä en del gårdar och vid staden för potatoes-odlingen i fyr-skifte.
Höstsäden utgör den vida betydligare delen och består mest af råg, samt något hvete; vår-seden åter mest af korn och någon bland-säd, litet ärter och linser, men icke allmän, ueligt bafra; potates odlas deremot ganska betydligt.
— Kornsädet hade blifvit mycket minskadt och rågsädet ökadt i följd af den starkare missvext å förstnämnde sädesslag, som under de förutnämnde svåra och torra åren inträffade, emedan rågen derunder slog minst felt, men kornsädet börjar nu åter att tilltaga. —•
På sämre jordmån nyttjas allmänneligen tvesäde, hvilket ock alltid brukas på de af kalkstensklapper, bestående strand-åkrarne, der endast råg trifves och blifver af en ypperlig beskaffenhet samt fri från ogräs.
Till gödning på dessa strand-åkrar begagnas sjötång med mycken fördel då vid stränderne derpå är tillgång.
I afseende på sädens ansning klaga köpare icke utan skäl att dervid bafves för ringa omsorg till dess befriande från svingel, tranärtor, åkerlök och annat ogräs.
Ehuru kastmacliiner de sednare åren börjat af allmogen begagnas, är dock ännu icke deras bruk så allmänt, att det hunnit visa särdeles inflytande på sädens renbet. *— Väl rengjord Gottlands-råg och korn äro till vigt och öfrig beskaffenhet fullt jemngoda med de bästa i andra provinser.
Utom vid Wisby Stad som äger betydlig jord och hvarest idkas ett stort och väl vårdadt jordbruk, samt af en mindre del jordbrukare på landet, är i allmänhet ingen särdeles ansträngning gjord till gödningsämnenas förökande.
Sedan bränvinsbränning af potatoes blifvit allmänt känd på landet, bar odlingen af denna rofväxt äfven under desse
Fem åren betydligt tilltagit; synnerligen under de år då det var brist på råg, användes potatoes af allmogen flerestädes med framgång till blandning vid bröd-bakning äfvensom potatoes tillsattes vid bryggning af dricka, hvilket sednare användningssätt fortfar ännu med mycken fördel, särdeles vintertiden, då drickat. icke år bloitställdt för att surna.
Brän - “ 9 — Brännvinstillverkningen inom provinsen fortfar att vara betydlig och exporteras deraf årligen betydliga qvantiteter, förnämligast på Stockholm.
Odlingen af Lin och Hampa är ganska inskränkt och på långt när icke svarande emot länets behof.
De ofta nog inträffande strandningarne af fartyg» lastade med desse artiklar, hvilka till lindriga priser på auktioner blifva föisålde, torde i sin män hafva bidragit till att minska bågen för denna odling.
Humlan, som här vexer, är af utmärkt god beskaffenhet och torde, då årsvexten deraf är ymnig, afkastningen vara tillräcklig för landets behof; odlingen deraf synes vara något i tilltagande.
Plantering af fruktträn och odling af trädgårdsvexter märkes icke hafva under de sednare åren gått betydligt i fortskridande; dock är att anmärka, att få hemmansdelar och bebyggda lägenheter finnas, som icke äga en trädgårdstäppa med några fruktträd; med sköna blommor och andra praktvexter är hvarje täppa prydd.
Senap odlas tillräckligt för behofvet oen torde vala den bästa, som i Sverige vexer.
I Wisby, äfvensom på några ställen pa landet, finnas valnöt-trän, som under varma somrar gifva ymnig frukt, deraf en del afsättes på Stockholm.
Mullbärs-trän finnas äfven i Wisby och bära ymnigt, men bären mog na endast x varma och torra somrar, emedan de af mycket regn mögla pu träden.
Af en Borgare i Wisby idkas, fast i liten stala, Silkes-produklion hvarvid löfvell af det här vevande svarta Mullbärsträdet begagnas Spannmåls-produktionen, då missat leke inträffar, lennar årligen be. tydligt öfverskott, så att i medeltal, kan utskeppningen räknas till ta i. i5,ooo tunnor.
År i83i uppgick den till 32,ooo tunnor.
Sädesodlingen fortgår i tilltagande. , De .fUsta, ^odlingar bestå dock af hagmark, som upplages till åker; någon viss trakt af On kan Icke särskildt utmärkas framför andra i odlingsföretag — Under de sist förflutna fem åren, hafva inga nya åkerbruks-redskap i någon allmännare män blifvit införde, men åtskilliga af här begagnade *r° egne ör enna provins och särdeles val afpassade för härvarande lokal; Lundsli. 5-årsberättelse för Gottlands Län. 2 bland dem är att märka; lian, eller som den här kallas, sigden, som är nästan rak, omkring fem § qvarter lång, och mellan tre och fyra tum bred» den är fästad i en sådan ställning vid ett långt skaft, att lian följer lätt vid marken, hvarigenom vid slåttern intet går förloradt af den på de flesta ställen korta men kraftiga gräsväxten.
Skördemannen går under arbetet alldeles rak.
Utom fördelen af breda slag, vinnes äfven med dessa lior en här högst behöflig lätthet vid höslåttern mellan trän och buskar; säden aftages äfven med samma lior, hvarvid dock, när den är val mogen, mycken kornspillning uppkommer.
På räfsala har kammen en lutande ställning inåt, hvarigenom noggrann! kan uppfångas hvarje stråd, Bland Mekaniska inrättningar till besparande af arbetskraft, äro förnämligast de Iiär.så allmänna tröskverken, att få fjerdedels hemman äro dem förutan; flera skicklige tröskverks-byggare finnas bland allmogen, och afresa ofta till andra provinser att der hygga tröskverk; äfven från Tyskland hafva beställningar af tröskverk bär blifvit gjorda.
Boskaps-skötseln är icke högt uppdrifven, bärflytande förnämligast deraf att, ehuru sädesproduktionen ari tilltagande, så fortgår likväl icke ängsodlingen i motsvarande förhållande.
— Jordmånen, såsom redan är nämndt, är på de liesta ställen icke eller för vanlig gräsvext särdeles gynsam.
Några större jordbrukare hafva dock med tämlig framgång, på djupare jord, fortsatt och ökat odlingen af fodervexter, men hittils har det icke i betydlig mån verkat till efterföljd bland allmogen.
Ökad fodertillgång bör dock kunna vinnas i stor scala, genom aftappning af flere dertill tjenliga myror; men kostnaden är dervid för betydlig för enskifta, och allmänheten tyckes önska en längre erfarenhet, än som hittills vunnits, af de odlingsföretag i denna väg, som här blifvit utförde, innan den med begärlighet ingår i föreningar derom; hos mångå bland All/ mogen hörer man den fruktan hysas, att myrornas aftappning skulle förorsaka vattubrist.
Få hemman hafva större antal hornboskap än hvad det oundgängliga beliofvet deraf fordrar.
För omkring 5o år tillbaka begagnades af Allmogen ensamt hästar till åkerskötsel; Smålänningar hafva här infört bruket af oxar, hvilka nu öfverallt, jemte hästarna, i landtbruket användas.
Boskaps-racen är icke särdeles stor eller af särdeles god beskaffenhet, utom bos några större jordbrukare.
Årligen införas lefvande kreatur, dock mest till slagt, från Öland och Småland, äfvensom viktualier i icke obe_ tydlig qvantitet årligen införskrifvas. Betesmarkerne äro af god beskaffenhet, men under torra somrar, magra för de större kreaturen.
Stallfodring hela året örn brukas af ingen, tvärtom ser man redan i början af Maj mängden bland allmogen utdrifva kreaturen på bete.
Någon allmän håg till kreaturs-racernes förbättrande märkes icke, ej eller finnas några allmänna anstalter dertill, ehuru några få landtbrukare förskaffat sig kreatur af bättre slag.
Hästarne aro härdige, men särdeles i Södra delen af Ön, små och svaga.
Den ringa fodertillgangen derstädes är förmodligen orsaken dertill, äfvensom att bonden, ehuru god tillgång på säd lian än kan äga, aldrig består bafra åt sina hästar.
Täflan bland Allmogen, såsom i andra orter, i att hafva vackra hästar förmärkes föga.
Hågen för det allmänt idkade, men ofta föga lönande fisket, gör båten lika kär som åkdonet oall föranleder troligen till mindre kärlek för hästen.
De förut på Roma kungsgård underhållna hingstar hafva dock bidragit att till flera enskifta sprida bättre race; föröfrigt inkomma nästan årligen från Öland hästar af god beskaffenhet och från Meklenburg samt andra tyska orter, vagnshästar åt förmögnare personer.
I några få socknar på landet finnas ännu såkallade Skogshäslar, hvilka hela året igenom gå ute och vanligen endast vid stark köld infinna sig vid gårdarna; de fasltagas ej förr än de skola säljas eller tämjas.
Emedlertid som inhägnandet afntmarken fortgår i tilltagande, så blir Skogshästarnes antal mer och mer inskränkt.
Gottländska Får-racen är af ypperlig beskaffenhet till slagt, synnerligast de får, hvilka hela året igenom söka sin föda ute; man påstår att köttet deraf erhåller någon smak af vildt.
Endast vid ytterligt sträng köld och djup snö uppsöka dessa får de foderhus, som på betesmarkerne för dem äro beredde; men ullen å sådana får är grof och ojemn och således icke tjenlig för klädesfabrikerne.
Dessa får äro äfven, utom på Carls-öarne, ganska små.
Detta sätt att föda fåren gäller dock endast för de södra socknarne på och Fårön, i dea öfriga delen af landet är fårslaget af vanlig storlek med ^of ull af temmelig jemn beskaffenhet.
På Roma kungsgård finnes ett Schäferi af såkallad Spansk-race, och på Wisborgs Rungs-Ladugård är ett Schäferi, i sitt ursprung af en Strelitzerstam.
Men då denna 1782, eller året efter Schäferiets inrättning utgick af sjukdom , försågs ladugården med Spanska får ifrån Steflö Herregård i Calmareläm Gottlands framför öfriga Provincer i Sverige så utmärkt fördelaktiga bete för får, synes utvisa den näst Sädesproduktionen förmånligaste industri-gren, örn hvilken landtmannen för framtiden bör vinlägga sig, synnerligen som de starkt åtagande skogarne och den stigande kalk^produklionen på andra Östersjökuster redan minskat till betydlig del afsältningen å sistnämnde artikel.
Hvarje höst utskeppas förnämligast till Stockholm, betydliga qvantiteter saltadt fårkött, hufvudsakligen från södra delen af Ön och Fårön.
Det bästa köttet anses erhållas af fåren på Carlsöarne och betalas på Gottland nära 5o procent högre än det från andra trakter.
Tillgången deraf är, utom i sydligaste delen, ännu icke al lenast tillräcklig för landets behof, utan deras afkastning utgör äfven landets förnämsta export.
Största delen består af furu.
Skogens växtlighet och mognad äro genom den starkt drifvande kalkjorden hastigare än i andra rikets provinser, samt träden fasta och goda.
Som bevis derpå, må anföras att i Hollstein, som forses med trädvaror så väl från Finland som från flere Svenska provinser, de Goltländska bräderne företrädesvis begagnas till taktäckning.
På Ek och flere andra ädla lofträn är betydlig tillgång; dock skall eken till virke icke vara så god som den i Tyskland.
Virket af de andra löfträden är än mindre pålitligt, af ofta i det förekommande röta, troligen härflytande af den starka löfning dessa trän undergå.
I den trakt af Ruthe pastorat'i norra delen af Ön, sorn åren 1826 och 1827 af mask härjades, hafva de flesta barrträden utdött.
Ett år sednare uti Gothems Socken härjades ensamt granarne af ett annat slag af mask och bär af dem (granarne) ingen åter kommit sig före.
Af skogs-allmänningar återstå nu mera ingen.
Deras storskiftande har jemt fortgått, och å en krono-allmanning i Lau, hvars videl dock är tvist underkastad, finnes icke ett träd.
Det är visserligen i de fleste provinser en allmänt börd klagan att skogstillgången är i åtagande, hvilket dock af flere bestrides, men att detta på Gottland är verkliga förhållandet, kan jag af egen erfarenhet besanna.
Under en tid af 20 år, som förflutit efter mitt förra vistande på Ön, bar jag återfunnit stora fält alldeles uthuggna; andra trakter, som vörö beväxta med tät och stor skog, äga nu endast giesa lemningar deraf och ingenstädes har någon inhägnad eller plantering, med afseende å skogsväxten, blifvit företagen.
Någon veterlig tillgång på bränntorf finnes icke på Ön.
Orsaken till skogens starka medtagande de sednare åren uppgifves varit det stora penningebehofvet under de sednaste missväxt-åren, hvarunder skogs-effeeterne icke betaltes med -jdel mot hvad de nu gälla; förnämsta och allt fort verkande orsaken lärer dock, utom kalkbränningen, vara den högst betydligt ökade brännvins-bränningen, derom skogarna bära, vittnesbörd i grannskapet af de större brännerierne.
Husbyggnad af kalksten är i jemt tilltagande, men taktäckningen verkställes ännu för det mästa nied bräder, emedan här ännu är okändt att bränna dugligt tegel med härvarande sand och lera, som är mycket kalkbandad;. hvartill ytterligare kommer, att frakten för en så tung och voluminös vara, som tegel, betydligt ökar dess försäljningspris på Ön.
Utom i sydligaste delen af Ön, äro Stengärdesgårdar sällsynta, med undantag vid gårdstomterne.
De härvarande trädgärdesgårdarne äro berömde för sin varaktighet i anseende till ett ändamålsenligt byggnadssätt, och å dem brukliga led äro ganska beqväma.
— Bergsrörelse:
Kalktillverkningen är deli enda, som kan liit-förås och utgör en betydlig näringsgren; den idkas vid 3c> privilegierade kalkugnar, hvarförutan allmogen till husbehof begagnar så kallade kal hudor.
Den i Wisby stad privilegerade kalkugnen,'hvartill 271 § kaster kronans ränteved att ii* natura lefvereras äro anslagne, bär ännu namn af krono-ugnen, ehuru den, med ofvannämnde rättighet till ränteved, till privata blifvit såld.
Kalktiilverkning vid densamma bedrefs endast så länge för kronans räkning sorn den latt åtkomliga huggna stenen i Wisborgs slotts-ruiner var att tillgå, Deri årliga kalktillverkningen vid de privilegierade ugnarne bär — j4 — med afseende å skogstillgången, sednast blifvit baslämd genom Kongl Brefvet den 11 Juni 1806.
Den betydligt mot förra tider minskade afsättningen af denna vara, bär gjort en noggrannare kontroll öfver bränningen mindre behöfllig.
Kalkbränningen vid samtliga kalkugnarne sysselsätter omkring 120 personer: men vid de fleste finnas ej särskilta kalkugnskarlar anställda, utan verkställes insättningen i ugnen och bränningen dels af tjenstehjon och till stor del af närboende allmoge på beting.
Beloppet af utskeppad kalk under loppet af de sednare fern åren kan icke här uppgifvas, enär sammandragen öfver utskeppningarne nu mera icke uppgöras vid Tullkamrarne i Landsorterne, och således uppgifter i detta afseende från Tullkammaren härstädes icke stått att erhålla.
Fabriker, Bruk och öfriga Näringar:
Yattensågarnes antal utgjorde vid sista berättelsens afgifvande 210 och vattemjvarnarnes 222.
— Flera husbehofs-väderqvarnar hafva tillkommit, äfvensom liästqvarnar i förening med tröskverken hafva till betydligt antal blifvit inrättade.
Pappersbruket vid Lummelund, som äger en förmånlig lokal i afseende på vattentillgång med öfverfall, har i produktens fullkomnande icke särdeles fortskridit; likväl har under sistförflutne år, papper till taktäckning af någorlunda godhet blifvit tillverkadt och arbetares antal förokt.
Vid bruket sysselsättas nu fyra arbetare.
Antalet af valkar till vadmals-beredning har icke blifvit ökadt; arbetet vid dem verkställes såsom vid qvarnar och sågar af allmogen sjelfva, som vill hafva arbetet uträttadt.
Till beredning af Kläden och tyger äro dessa valkar otjenliga; men äfven med bättre inrättade valkar, torde svårligen en god beredning här kunna åstadkommas i anseende till vattnets kalkhaltiga egenskap.
Vid Klintehamn är ett privilegieradt Skeppsbyggeri, hvarvid åtta arbetare äro skattskrifne; byggnads-arbetet derstädes under förlid et år uppskattades till 4°00 R:dr B:co.
Aid öfriga landthamnar låta der etablerade handlande så väl bygga som reparera sina fartyg.
I Södra häradet, men nära invid staden, finnes ett Oljeslageri och i5 ett Såpsjuderi, men vid hvilka under sednare åren ingen tillverkning ägt rum.
I första rummet af dessa står Fisket , som idkas ständigt vid Wisby stad, och vid landthamnarne, samt å några andra få ställen af kusten, då väderleken det medgifver; derförutan på särskilta tider i betyd% män, på längre från stranden belägne grund, vid fiskelägen, der ali— “ogen har fiskbodar uppbyggda; äfvenväl uti de i myrorne befintliga träsk, ^id fisklägena, synnerligen i södra delen af Ön, aflåtes sällan fisk mot kontant betalning, utan vanligen genom utbyte mot andra varor, hvilka dock merendels bestå uti traktering med öl, brännvin, kaffe, bvete-brödskakor» m. m.; några oordningar dervid äro dock högst sällsynta.
Vid fisklägena äro valde och af Eders Kongl. Majus Befallningshafvande med constitutorialer försedde Hamn-Rätter, som vidmakthålla ordning och skick, enligt hamnordningen och särskildta fastställde öfverenskommelser.
Fisk-arterne, sorn: hufvudsakligen fångas i hafvet, äro: strömming, torsk och flundror.
Fångsten deraf är vanligen ganska betydlig; dock införas till Landtmannens behof närmare 2000 tunnor saltad fisk årligen, förnämligast sill, utom hvad för staden säxskildt erfordras.
— Införseln af sill sker förnämligast af Norrska fartyg om våren.
Allmogen föredrager i allmänhet strömming för sill och är strömmingen som fångas vid Olis kuster af särdeles god beskaffenhet.
Fjällfisk fångas afven icke obetydligt i hafvet, synnerligen på Östra kusten, och införes under lindrigare vinter, och örn våren lefvande i vattenkärl tilt afsalu i Wisby.
Vadmal tillverkas icke allenast till provinsens behof, utan äfven till afsalu till ett ungefärligt belopp af i3,ooo alnar; den uppköpes ovalkad och utföres till största delen af gårdfarihandlande, äfvensom något ull, hvaremot dessa handlande ofta i utbyte återgifva Gottländskt vadmal efter undergången beredning och färgning, men hufvudsakligen det myckna andra kram de medföra, för hvilkets betalande lagsökningar ofta äga runi.
Vadmalsväfnaden har under de sednare åren vunnit betydlig förbättring, så i ansedde till jemnhet och finhet, genom en mera omsorgsfull spånad, som till bredd; härföre har landet ensamt att tacka de af Kongl. Majus
Nä - digst anstagne premier till uppmuntran häruti.
En förmånlig
Följd af dessa premier är äfven, att antalet af dem som begagna ryckverks-väfstolar med hvarje år tilltager, hvarigenom arbetet går mycket fortare än på väfslolar af vanliga slaget.