Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer godkände, har Utskottet ansett med enkelhet och redighet mest förenligt, alt så affatta förevarande Utlåtande, att detsamma, under nämnde förutsättning , må vid föredragningen kunna tjena till ledning och efterrättelse.
I öfverensstämmelse härmed går alltså Utskottet att afgifva yttrande öfver anmärkniugarne:
Angående del in flytande ida3 års Tullsystem haft på Handel och Näringar.
Ehuru man icke kunnat förneka giltigheten af de för detta System talande facto, som Utskottet framlagt, har man dock sökt betvifla och bestrida de deraf hemtade resultat, för hvilkas tillkomst man förutsatt, men icke kunnat tillfredsställande ådagalägga andra orsaker, än att en fördelaktig afsättning af våra export-varor och colonial-varornas Bevillning!
;-Ut skot let s Utlåtande IV. o 44- 3 Fall dertill skall hafva varit vållande, hvarför-* utan anmärkt blifvit: att Utskottet sjelf skall medgifvit Fabrikernas aftagande, sora mart velat anse för en följd af det sedan år i8a3 följda Tull-system; att hela vinsten i Tullinkomst af förut förbjudna, men nu till införsel tillåtne Siden-, Bomulls- och Yllevaror, högst skall uppgått till omkring 100,000
B:dr, men de senare åren aftagit, så att den år 1827 nedsönk med en femtedel under dess belopp ar 1825, hvilket vid ett tilltagande behof af dylika varor skulle bevisa en i märklig nion ökad tullförsnillning; att ingen tillförlitlig slutsatts kunde dragas från fartygens antal utan uppgift på lästetalet; och att det vore elt fel att anse handelns tillökning, flera fartygs ankomst och afgång, samt större tull-inkomst såsom ett prof på välstånd och näringarnes stigande, helst sådant ofta kunde bevisa motsattsen; hvaremot flera Ledamöter inom Riks-Stånden yttrat sig i öfverensstämmelse med Utskottets åsigter.
Med erinran, att
Utskottet icke angifvit den sedan år i8a3 tillåtna friare in-©clt utförsel af varor, såsom enda orsaken till en lifligare och förmonligare handelsrörelse, utan blott utmärkt detta förhållande såsom i hufvudsaklig mon medverkande till detta fördelaktiga resultat, och att således dean - 4 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 44- gifna öfriga orsakerna gerna kunna stå tillsammans med hvad Utskottet uppgifvit, får Utskottet anföra: att alla tiders och länders erfarenhet lärt, att en betydlig export af ett lands varu-artiklar icke kan ega rum utan import och utbyte af andra länders producter; att den ökade importen måste hafva åstadkommit ett större och fördelaktigare utförande af våra inhemska producter, helst Sverige icke egt silfver till användande vid utrikes liqvider, och alt de af Utskottet framdragna exempel på åtskilliga Fabrikers aftagande och stationaira tillstånd, ehuru de varit gynnade af införsels-förbud * ådagalägga dessa förbuds otillräcklighet, men alldeles icke kunna anföras såsom prof på verkningärne af i8a3 års friare Tull-systém, hvilket, i anseende till dessa, icke varit tillämpad^ Hvad Utskottet för öfrigt anfört om åtskilliga Fabrikers förkofran och bibehållande under utländsk medtäflan , samt om Näringarnes tilltagande i allmänhet efter år 1823, bekräftas ytterligare af Kongl. Commercé-Collegii underdåniga Berättelse om Fabrikernas och ManufaCturernas tillstånd i Riket för år 1827, införd i Post- och Inrikes-Tidningen för den 2C) sitlidne Julii.
Der upplyses, att, med få, af tillfälliga och främmande orsaker tillkomna undantag, inhemska varu-tillverkningen tilltagit ej mindre i qvantitet än i värde, och att Fabriks - Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.o 44- 5 redskap år 1827 blifvit förfärdigade till ett nära tredubbelt belopp, emot förr, hvilket Collegium ansett utmärka ett tilltagande behof af dylika redskap för Fabrikerna; och kan Utskottet, i sammanhang härmed, icke undgå att äfven fästa uppmärksamheten derå, huru det nyligen tryckta General-sammandraget öfver 1827 års Bevillning upplyser, att Fabrikörernes antal, sorn år 1823 utgjorde 741, under successivt stigande, för år 1827 uppgick till 826 personer, och att beyillningen af Fabrikerna, år 1828, uppgående till 21,625 R:dr , år 1827 ökats till 2 3,52 4 Rtdr.
Och bestyrkes rigtigheten af Utskottets tankar, i detta ämne, än vidare af Öfver-Ståthållarens i Stockholm och Konungens Befallningshafvandes i Götheborg fryckta Femårs-Berättelser.
Då Utskottet icke eller kan undgå finna det angifna förhållandet, att Tull-afgiften för Siden-, Bomulls- och Ylle-varor uppgått till det, efter Utskottets, mening, nog betydliga beloppet af nära 100,000 R:dr, vara ganska hugnande, helst de inhemska Fabrikerna i dessa näringsgrenar, under samma tid, efter hvad förut blifvit ådagalagdt, dels förkofrat och dels bibehållit sig, samt således antagas kan, både att införseln af dessa varor uppväckt täflan hos inhemska tillverkare , och att Tull-inkomsterne fått till-; 6 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.-o 44- växt egentligen på Lurendrägarens bekostnad; så får Utskottet för öfrigt , i afseende på Herr Marks von TUurtembergs uppgifter om minskning i Tull-inkomst för ifrågavarande väfnader, nu upplysa, att, på sätt uppgiften Litt.
A vid förra Betänkandet utvisar, förhållandet varit sådant, att Tullen å nämnde varor utgjorde år i8a5 R:dr 89,688: 20 sk,, år 1826 R:dr 92,o35: i3sk., sanitär 1827 R:dr 74*958: 11 sk., och att orsaken till detta aftagande, som blott sista året eller år 1827 egt rum, icke efter Hr Marks von TViirtemhergs påstående skäligen lior sökas i en ökad tullförsnillning, utan dels i det naturliga förhållande, att första årens import af en förut till införsel förbjuden vara icke kan afmätas efter det då ännu okända behofvet, och således lätt öfverskrider detta, samt verkar mindre import under något påföljande år, och dels ännu mer deruti, att år 1827 införtullades 50,914 #
.Bomull och 18,7 [2 #
Bomullsgarn mera än år 1826, hvilket förutsätter en större inhemsk tillverkning;, och motsvarande mindre behof af den utländska, Utskoltet linner jemväl anmärkningsvärdt, att Talaren alldeles lemnat utan uppmärksamhet den genom oloflig införsel tillkomna stora tillgång på utländska kläden, hvaraf Slaten alldeles icke prhåUit någon Tull-inkomst, Bevillniugs-Utskotlcts Utlåtande N:0 44* 7
Att ökad handel, flera ankommande och afgående fartyg, samt en större Tull-inkomst skulle utmärka något annat än tilltagande välstånd och näringarnas allmänna förkofran, derom kan Utskottet icke öfvertyga sig, och, under åberopande af hvad förra Betänkandet derom innehåller, får Utskottet blott tillägga: att lästetalet på ankommande och afgående fartyg verkligen ökats i förhållande till fartygens större antal, och att, då en, år efter år, tilltagande handelsrörelse icke kan bedrifvas utan verklig fördel och skälig förtjenst, då en ökad Tull-inkomst, utan förhöjning i Tull-Taxan, icke kan ega rum, utan en större export och import, och då Coursell under senare åren, oansedt införandet af ett betydligt qvantum silfver samt af spannmål, under ett missväxt-år, varit i fallande, Utskottet alltså, på dessa och förut anförda skäl, fortfarande anser, att våra handéls-förhållanden varit oell äro för landet i hvarje hänseende långt fördelaktigare än de förefminos under tillämpningen af vidsträcktare införsels-förbudj samt att det sedan år 182B följda friare Handelssystem härtill varit i betydlig nion bidragande.
Utskottet förbehåller sig dernäst att, till kort besvarande, få upptaga de tillvitelser, som flera Ledamöter bland Riks-Stånden, och i synnerhet Herrar Rosenqvist, Marks von 8 Eevillnings-Utskottets Utlåtande IV.o 44.
Wurtemberg och Hiessleiter framställt emot Utskottet, nemligen att de föreslagna åtgärderna skulle åsyfta, och liksom gräfva en graf för de Svenska Fabrikerna: att de grunder Utskottet framställt endast skola hafva utseendet och skenet af en lika behandling och ett jemlikt beskydd för alla näringar, samt att Utskottets tendence, att bereda Regeringen stora och opåräknade öfverskott af Tuliraedlen, vöre alltför uppenbar, En hvar, som opartiskt och utan för-.
Ut fattade meningar vili genomläsa och taga fullständig kännedom om ifrågavarande Betänkande, lärer tvifvelsutan finna, om desSa förebråelser ega någon verklig eller annan grund, än den de låna från skenet af en origtig och skef framställning, och att bemödandet att fullständigt, så väl i anseende till principer som erfarenhets-läror, framlägga allt hvad sorn hörer till Tull-Be vinningen, och i grund deraf föreslå den tilllämpning, som på goda skäl synts mest passande, icke bordt förtjena sådana omdömen, som de ofvan anförda.
Då Utskottet, i grund af den allmänt erkända sanning, att förbudssystemet i ett land , med det läge som vårt, icke medfört eller kan medföra det skydd näringarne behöfva, föreslagit ett fortsatt öfvergående derifrån till det vida verksammare och ändamålsenligare af Skydds-tull, Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.v 44- samt icke allenast gjort framställning om nödiga controlier och andra förbättrade lagstadganden , för att gifva ett kraftigt stöd åt det nyare systemet, utan äfven för att lätta exporten af inhemska industri-till verkningaij, föreslagit den erlagda Tullens restiluerande för de utländska rudimaterier, som ålgått till de exporterade varornas förfärdigande, så torde Talarne häraf sjelfve finna, att tillvitelsen om syftningen af Fabrikernas undergräfvande är både orättvis; och ogrundad, Att Utskottet, efter bästa öfvertygelse och utan all ensidighet, sökt lämpa Tullbestämmelsen efter de serskilda Näringar-, nes mer eller mindre behof af beskydd, har blifvit rättfärdigadt uti svaren, sorn härefter följa på de speciela anmärkningarna i detta fäll, och att de föreslagna få Tullförhöjningarna åsyftat ett billigt ökande af consumtions-afgifterna , endast för att i lika nion kunna minska de mera tryckande directa pålagorna , men icke för att bereda Regeringen stora och opåräknade öfverskott, bevisas säkrast deraf, att Regeringen icke eger att disponera de af Bevillningen blifvande öfverskott på annat sätt än Rikets {ständer medgifva, io BeviUnings-Ulskotlets Utlåtande K.o 44.
Om Jöregifven underlåtenhet att besvara hvad som under Riksdagen blifvit till Utskottet rcniitteradt.
Herrar von Hartmansdorff' och af Skogman ha (Va anmärkt, alt Utskottet icke ful (ständigt besvarat Kongl. Majlis Proposition , det Rikets Höglofl.
Ständer måtte till Kongl. Maj;l öfverlemna att, inom bestämdt maximum, förhöja Tullen å inkommande varor, med afseende å de förändringar , som emellan Riksdagarna kunna inträffa; med anledning hvaraf Utskottet får ■vördsamt tillkännagifva, att, då den Tull , som, efter Utskottets förslag, afRikets Höglofl.
Ständer bestämmes, synes böra utgöra ett maximum, samt bibehållandet af Kongl. Majrts rättighet alt, efter omständigheterna, nedsätta densamma, föreslagits, Utskottet alltså ansett förevarande svar innebäras uti den i 11:te bevillnings - grunden (pag. 70 af Belänkandet) gjorda framställning, och Utskottet får nu endast vördsa mt hemställa, att ett, i öfverensstämmelse dermed , affatladt svar på den Kongl.
Propositionen mätte, genom underdånig Skrifvelse, afgifvas.
Bevillning.i-Utskottets Utlåtande N.-o /f_/. 11 I afseende på Herr Rydströmsj inom Borgare-Ståndet, gjorda erinran, attUtskottet ej skal] besvarat hans Motion, att Fartyg, som bal las lade afgå till utrikes ort på frakt-speculation, men återkomma utan alt liafva intagit last, måtte från inkommande clarering i Svensk hamn befrias; får Utskottet, med hänvisning till Pag. 5g i tryckta Betänkandet, upplysa, att Utskottet icke ansett med erforderlig controll eller billigheten förenligt att tillstyrka annan eller större lindring för de på utrikes ort seglande Svenska Fartyg än den, spm i 5 §. af Underrättelserna (Pag. g4 i Betänkandet) blifvit föreslagen, nemligen att skepps-umgälderna för utgående Fartyg erläggas en gång inom hvart Calender-år., genom hvilket allmänna stadgande den enskilda Motionen, i Utskottets tanka, också blifvit tillräckligt besvarad.
Om Utskottets rättighet att afgifva yttrande i fråga om inflytelsen af Handelsfriheten m. rn.
Innan Utskottet öfvergur till besvarande af hvad som blifvit vidare anmärkt, torde Utskottet böra i korthet yttra sig om det inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördig» Preste- och Vällofl. 12 Bevilhiings-Utskottels Utlåtande N.-o 44- Borgare-Stånden af några Ledamöter gjorda inkast, att Utskottet på grunder, som Herr af Rolen i sin reservation utvecklat, icke skall egt utlåta sig om Handels-friheteu och den oeconopiiska inflytelsen af så väl Förbuds- som Skydds-tulls-systemet, hvilket ansetts tillhöra Qeconomie-Utskottet, eller att åtminstone Bevillnings- och Oeconomie-Utskotten bordt inkomma med gemensamt
Betänkande härom, helst flera hithörande frågor voro till begge Utskotten remitterade.
Enär åtskillige
Ledamöter inom hvartdera af ofvannämnda Riks-Stånd redan utförligt ådagalagt ej mindre grundlags-enligheten än lämpligheten af Utskottets förfarande i denna del, inskränker sig Utskottet nu till anförande: att, då 70 §.
Regerings-Formen ålägger Bevillnings-Utskottet att opåmint uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning, och det icke låter tänka sig alt man, på sätt som vederbör, kan uppgöra grunder för Tull-Revillningen, utan att utreda hvilka och hurudana de rörelser och näringar äro, med afseende hvarpå Tullbestämmelserna skola föreslås, det alltså synes ovilkorligen ligga i sakens natur, att Utskottet, såsom motiver för sina förslag och till ledning för Rikets Ständers beslut Éevillnings-Utskottels Utlåtande N.-o 44- 13 deröfver, måst framställa alla härvid förekommande förhållanden, samt de åsigter från hvilka Utskottet utgått, och ansett böra följas.
Ett ytterligare stöd för denna , i Utskottets tanka , alldeles rigtiga åtgärd , hemtas deraf» att samma förhållande egde rum vid senaste Riksdag, och, utan afseende på dervid gjorda anmärkningar, af Rikets Ständer giilades.
— Utskottet vill likväl medgifva, alt det tillhör Beviilningsoch Oeconomie-Utskottert gemensamt att, då fråga derom väckes, meddela Utlåtande angående den för Riket mest gagneliga handels-friheten, betraktad såsom system, och, tued anledning af erhållna remisser i dessa ämnen, har ett sådant Utlåtande, under N:o 13, redan blifvit afgifvet, hvarföre ock ali vidare fråga derom destohellre lär förfalla , Som detta Utlåtande utgår från enahanda åsigter med dem , hvilka motiverat Bevillnings-grunderna, Om jemf örelsen emellan Förbud och Skydds-Tull. iRskottets åsigter och förslag i fråga om införsels-förbudens utbyte emot skyddstull hafva blifvit klandrade ur många synpunkter och anförda förmenta skäl.
De serskilda anmärkningarnes meningar sammanstämma lik väl deruti: att förbud skall utgöra ett vida krafligare stöd för inhemska Nä - i4 Bcvillnings-Utskottcts Utlåtande IV.-o 44- ringarne och Fabrikerna än skj^ddstull | att dessa svårligen skulle kunna bestå om förbuden borttagas ; att den lurendrägade varan, på sätt Kongl. Commerce-Collegium i sitt underdåniga Utlåtande upplyst, oftast angåfve sig sjelf, såsom lätt igenkänlig; att om förbuden hittills icke varit nog verksamma, sådant tillkommit hufvudsakligen deraf, att de icke blifvit med tillräcklig kraft handhafda ; at.t, om förbuden understödjas af lämpliga lagbud, och den till tullförsnillningens förekommande afUtskottet såsom behöflig omnämnda driftiga och verksamma tullbevakningen, dessa skulle vara vida lämpligare för skyddandet af våra Fabriker än hög Tull.
Otillräckligheten af del skydd , som genom den sistnämnda skulle åstadkommas, har man sökt bevisa genom påståendet, att samma egennytta, som förleder till lurendrägeri, skulle förorsaka tullförsnillning, helst de som dervid finna sin vinning, icke lära låta återhålla sig deraf, att tullförsnillning vore en större moralisk förbrytelse än lurendrägeri , — en undersökning, som man förmodade, att desse lagbrytare icke skulle förslå eller bry sig med , helst dessa brott i sig sjelfva, ehuru i olika grader, voro vilkorligt och af en convenlionel lagstiftning beroende.
Då förut förbudna varor nu skulle [å i Riket införas, kunde de, en gång insnuigua öfver gränsen, genom tuilförsnill - Bevillnings-Ulskottcts Utlåtande N.-o i5 ning, svårligen upptäckas, förnämligast då Varu- och Placat-stämplarna lätt kunde eftergöras både in- och utrikes.
— Någre
Talare hafva derföre ansett förbudet, om det skulle rigligt uppfylla ändamålet , böra sträcka sig till sjelfva förbrukningen ; och har man, såsom bevis derpå, att tullförsnillning skulle blifva en följd af det nya systemet, anfört, att, sedan år iSaö, de gjorda beslagen mera skett å tullförsnillade än lurendrägade varor.
Deremot hafva flere Ledamöter delat Utskottets i Betänkandet framställda tankar, och bland dem Herr Friherre G. F.
Åkerhjelm meddelat så sakrika yttranden och upplysningar, alt de, om sådant ej medfört alltför mycken vidlyftighet, torde bordt i sin helhet anföras.
Nu får Utskottet blott ur nämnde yttrande gifva vid handen: att skyddstull, i Herr Friherrns tanka , vore ett lika värn för Näringarna som förbud , enär Tull- och Placat-stämpiar utmärka den förtullade, likasom Hallstämplar den inom landet tillverkade varan, och saknaden af sådana stämplar gjorde både tullförsnillade och lurendrägade varor underkastade beslag; att, då de för varu-lossningen beqvämaste platser på våra kuster noggrannt bevakas, vore det lika lätt att upptäcka oloflig införsel af tillåtna som af förbudna varor ; att den om - i6 Bevillnings-U tskotlets Utlåtande N.-o 44' talda controllen, det lurendrägadt gods skulle , genom sin beskaffenhet , upptäcka sig sjelf, vore ingalunda tillförlitlig, då erfarenheten visat, att många tvister härom uppstått, och att häröfver äfven på ed hörde sakkunnige varit af olika meningar.
Man antager väl i allmänhet, säger Talaren , ”ju lägre T till i desto mindre retelse till -"Tullförsnillning men, ehuru detta må vara sannt, kunde det icke tillämpas under närvarande förhållanden med våra Fabriker och Näringar, hvilkas oundgängliga behof af skydd gifvit anledning alt förut partielt antaga och än ytterligare föreslå ett skydd genom höga tulla fgi fter * helst en, ehuru dyrköpt, af billigheten påkallad tillåtelse att införskrifva hvad man Verkligen behöfver eller önskar är mindre retande till öfverträdelse an ett totalt förbud, Skyddstull , tili det belopp som nu vore i fråga, trodde Herr Friherren, på det hela taget, hafva samma verkan som förhud ; men den gör möjligt för den, som vill och har råd till införskrifvande afviska utländska varor, att dermed förse sig , och den torde i många händelser väcka inhemska Fabrikanter till täflan och verksamhet.
En annan fördel af tillåtelsen att införa alla slags varor emot tull , ansågs varaden, att alla kinkiga, och i så många hänseenden Bevillning.!-Utskottets Utlåtande N.-o 44- *7 hänseenden hinderliga undersökningar oni en varas egenskap , såsom till införsel tilläten eller förbuden upphörde, och mycken enkelhet uppkomme vid behandlingen och bedömandet af hithörande brott, hvilka egentligen blefve ett, eller Tullförsnillning, så mvmket svårare och straffvärdare , sorn det rnå kunna rubriceras såsom stöld emot Staten j enär den tulIförsnillade olofligen borttager eller lägger sig till den rättighet att begagna eller afyttra den vara, sorn han, emot behörig afgift, lojligen kan åtkomma* hvilket alltid måste ådraga förbrytelsen ett ogillande af opinionen , som icke inträffar 1 fråga om lurendrägeri.
Noggrann bevakning, bestämda och skarpa coritroller Samt allvarsamma, val handhafda, Författningar ansågos innefatta den enda säkra borgen emot tullförsnillning, helst erfarenheten visat, att låga tullafgifter icke kunna fullkomligen förebygga densamma, så att varor med låg tull bestämmelse, t. ex. Caffe, derå tullen varit 3 sk. per #, ofta Varit bland dem, derå beslag skett.
— Herr af Wingård har äfven inom Preste - Ståndet upplysande yttrat sig om Ilandels-friheten , under anförande, att den öfverallt börjar göra sig mer och mer gällande, såsom källan Bih. till R.
Prot. 1828 och 182g.
S S. 1 Afd. 2 B.
Q:de Haft. 3 i8 Bevillning s-Utskottets Utlåtande N.o 44- till Nationernas ömsesidiga välstånd.
Englands och flere.
Länders samt nu nyligen Frankrikes exempel visade detta.
Vårt Fädernesland har redan erfarit helsosamraa verkningar af eftergiften i förbuds-lagarna, i ökad husflit, bättre tillverkningar, tilltagande handel och frakt-for tjenst samt större tull-inkomster, hvilka vore den lättast erhållna och minst tryckande skatt.
Alt onaturliga slöjdeföretag skola förr eller senare falla, alla stöd till trotts, vore afgjordt.
Stillaståendet i de verkligen nyttiga slöjderna hade länge fortfarit af helt andra anledningar än utvidgad handels-fi ihet, oaktadt dessa slöjder varit skyddade af förbudslagar, lån och allahanda fördelar.
Felet borde sökas icke blott i utländsk medtäflan, utan äfven i inländsk försummelse.
Yåra arbetare hafva flera behof att tillfredsställa än söderns.
Yåra Fabrikanter äro icke så idoge som Englands, Frankrikes och Hollands, hvilka sjelfve tillse och bevaka sin handtering.
Förtjensten blir bos oss ofta icke instucken i rörelsen, utan åstadkommer ett yppigare lefnads-sätt, och aflägsnar flit och tarflighet.
— Om Staten vunnit större inkomst, och rörelsen i en del för vårt land naturliga näringar är ökad, så vöre redan en del af uppgiften i frågan löst.
En tredje, utom Staten och Producenten, nemligen Gonsumenten, bor - Bcvillnings-TJtskoltels Utlåtande N.o 44?
J9 tle också höras, och den stora allmänheten finner sig väl vid handels-friheten.
Ehuru Herr af Wingård ansåg den föreslagna Skydds-tullen alltför hög att förekomma tullförsnillning, trodde han dock dylik Tull lämpligare än införselsförbud, hvilka alltid! alstra lurendrägeri, enär de ej åtföljas af förhud mot förbrukningen.
Till de upplysningar och yttranden i förevarande ämne, sorn Betänkandet innehåller, och hvilka åberopas, får Utskottet tillägga: att då erfarenheten visat det näringarne icke förkofra sig under ett vacklande fÖrbuds-systém; då detta är af den natur, att det retar till öfvertradelser, sorn' understödjas af beliofvet och opinionen, hvilken alltid ogillar stränga och obilliga tvångslagar; då för buds-systemet i ett fritt land således förr eller senare måste vika för det allmänna missnöjet; då Skydds-tullen och ett friare handels-systém deremot endast ogillas af dem, som, missförstående sitteget interesse, det de föredraga framför det allmännas, tro sig ega ett säkrare värn i stränga förbuds-lagar, som aldrig kunna rigtigt handhafvas; men sky dds-systemet genom tull i stället bör, till sin princip oförändradt, i alla tider kunna bibehållas och, efter omständigheternas kraf, i verkställigheten jemkas; samt då början med dess införande se - 20 Bevi/lnings-Utskottets Utlåtande
N;o 44- dan år i8a3 haft en förmonligare inflytelse) både för näringarne i allmänhet och hela landets fördel, än man för tillämpning under så kort tid kunnat förutse eller hoppas, så vore det att handla emot välgrundad öfvertygelse, om Utskottet nu skulle frånträda den mening, som härom i förra Betänkandet yttras; och Utskottet finner till dess bibehållande en ny anledning deruti, att Kongl.
Commerce-Collegium, åtminstone så vidt man får sluta från de uti dess ofvan åberopade underdåniga Berättelse om Fabrikernas och Manufacturernas tillstånd framlagda resultat) synes, med ledning af erfarenheten, hafva förändrat eller modifierat sin opinion i ämnet.
Uti denna Berättelse förekommer nemligen, att tillverkningen af Parkum, Cattuiier, Satin oell Silkesdukar aftagit, ehuru dessa varor fortfarande varit till införsel förbjudnasamt att betydliga qvantiteter af sålunda förbjudna Cattuner (månne icke äfven af Kläden ?) blifvit olofligen införda; hvaremot Collegium, såsom serdeles anmärkningsvärdt, anför, att tillverkningen af redt Silke, eller Sysilke, äfvensom af Glas och Papper märkligen tilltagit, oaktadt dessa varu-artiklar i senare tider lofgifvits till införsel emot Skjdds-tull. Bevillnin"s-Utskottets Utlåtande N.-o 44- 3* Då, utom livad sålunda blifvit anfördt i fråga om motiverna, för öfrigt någon speciel anmärkning icke förekommit emot de i förra Betänkandet uppgifna grunder för Tull-bevillningen, får Utskottet härmed å nyo framställa och till Rikets Höglofl.