Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det af Comiterade så väl här, som uti förbemälde, af Utskotten uteslutna io:de moment af nästföregående artikel, föreslagna stadgande, att inga rättelser och tillägg få uti Vallängden göras efter fullbordad justering å frågodagen, hvarigenom den genom Kongl. Förordningen den 14 Jun. 1 7q3 förut meclgifna frihet, att å valdagen få, före valets början, anmäla och styrka sin valrätt, alldeles upphäfves, saknar visserligen icke sin goda grund.
Frågodags-förrättningen, nu så ofta af vederbörande röstegare försummad, i öfvertygelsen om likafullt bibehållen talan, bör visserligen återföras till sin fordna betydenhet och sitt egentliga ändamål, det förestående valets beredning.
Med full rättvisa och billighet torde det dock icke väl öfverensstämma, att sådana frågor, som för bristande upplysningar å frågodagen ej Las,- samt Allm.
Bet, Nio 35. 31 kunnat afgöras, skulle helt och hållet förfalla.
Den medelväg mellan det förra stadgandet och det senare förslaget har synts [Jtskotten billig, att alla frågor, som å valdagen, före valets början, kunna få upptagas och besvaras, måste å frågodagen vara väckte, hvaremot inga nja å valdagen få förekomma.
Ändamålet, att ej obehörigt försena valförrättningens företagande, synes härigenom, på ett för alla tillfredsställande sätt kunna uppnås. 6 Art. 38 § (6 § 12 Morn.)
Då vallängden en gång är justerad, och hvar och en röst-egare bordt vid justeringen åtminstone anmäla sin förmenta rätt, synes äfven all vidare tillgång till det ena exemplaret af val-längden före valet vara öfverflödig.
Men genom längdens förvarande i Iiyrkokistan skall allt missbruk deraf kunna förekommas, äfvensom val-längden erhålla ett anseende, som den icke alltid egt. 6 Art. 4° § af Utskotten tillagd.
Hvad å flera ställen är genom bruk antaget må genom Lag stadgas.
Behofvet af en sådan frihet för Vhd-för rät tarén, åtminstone uti stora folkrika församlingar, lärer ej behöfva bevisas. y Art. 41 § (j § i Morn.) Comiterades förslag alt förflytta Prestval ifrån Sön - I 32 Las,- samt Allm.
N:o 3S. dag till Onsdag, har af Utskottens pluralitet icke kunnat anlagas.
Ulan alt förneka vigten af de skid, sorn för denna förändring kunna anföras, hysa dock Utskotten det hopp, att värdigheten och helgden af sådana val, åtminstone i någon mon, kunna befrämjas genom deras förrättande på en åt religiösa öfningar helgad dag.
Valet af Religions-Lärare fordrar, i Utskottens tanka, en sinnesstämning, väl förberedd genom den föregående Gudstjenstens högtidliga intryck.
Härtill kommer, vida mer än afseendet på ett förloradt dagsverke, den åldriga vanans i detta fall ej ogrundade anspråk, och den anmärkning, att de förrättningar, som å Söcknedagar måste af vederbörande verldsliga Myndigheter utsättas, icke alltid komma att stå väl tillsammans med församlings-boernes pligt att sin rätt vid Prestvalet bevaka.
Utskotten hafva följaktligen trott sig gå en allmännare önskan till möte genom bibehållande i denna § af den gamla häfdvunna stadgan.
Det tillägg i sista momentet af denna § att Församlingens ordnings- eller så kallade Sexmän böra i Choret vara tillstädes är, för ordentlighets iakttagande, mångestädes ganska behöfligt. 7 Art. 44 § (7 § 4 morn.)
Vid denna §, som innehåller föreskrifter om sjelfva om - £<*g* samt Allm.
N.o35. 33 omröstnings-sättet, tillhör det Utskotten att besvara de, så väl hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, af Herr Cederschiöld, P. G. och von Qyanten j Guri, sorn inom Högv. Preste-Ståndet, af Herr Contracts-Prosten Afzelius L.
P.j väckta Motioner om votering med slutna sedlar.
Antagandet af detta voterings-sätt hafva, för sin del, Utskotten, ej ansett sig kunna tillstyrka, hufvudsakligen af det skäl, alt det ändamål, som dermed välment åsyftas, förekommande af obehörig inflytelse på mindre kunnige eller mindre sjelfständige röstande, derigenom, enligt Utskottens öfvertygelse, alldeles icke skulle vinnas.
En förslagen röstvärfvare skall aldrig sakna utvägar, att i allt fall, genom oberäkneliga, för hvarje tillfälle uppfunna ränker, inverka på den afhonom beroende klenmodige röstgifvaren, och lätt förskaffa sig underrättelse, huru denne voterat.
Ett nytt fält för missbruk och intriger skulle sålunda endast härigenom öppnas.
Den invändning torde ock förtjena något afseende , att detta förslag synes hvila på den förutsättning, att ett gifvet löfte borde få ryggas, endast det sker i hemlighet_, samt att, i stället för öppenhet och ärlighet, Svenska folkets urgamla berömelse, en slug förbehållsamhets-, att ej B it t. till R.
Prot. 182S och 1829. 7 Sami. 2 Afd. 3 i3:de //•/. 34 -Ctfg-' samt Allm.
N:o 35. säga, falskhets-vana härigenom tillstyrkes och skyddas, — grundsatser, hvilka väl aldraminst vid valet af Religions-Lärare, det öppna oförställda förtroendets föremål, böra hyllas.
Då härtill kommer att i verkställigheten af en sådan sluten omröstning mångfalldiga svårigheter, i synnerhet för controllen å frånvarandes röste-utöfning skulle möta, anse Utskotten, utan att ingå i pröfning af de utaf Motionairerne föreslagna serskilda reglementariska föreskrifter härutinnan, äfvensom utan afseende på den åberopade likstämmigheten med den i RiksStånden antagna omröstning, hvars föremål äro af helt annan beskaffenhet, sig böra vördsamt tillstyrka, att Motionerne i delta ämne icke må bifallas. y Art. 46 § C7 § ^ Morn.).
Hvad slutmeningen i denna § föreslår, har äfven någorstädes tillförene varit verkställda Undandrager sig en hel menighet att rösta, så synes den väl derigenom hafva för den gången förlorat sin valrätt.
. 8:de och g:de §§ i Comiterades förslag hafva Utskotten ansett lämpligen kunna sammanföras under en artikel, den 8:de, med något utvidgad öfverskrift.
Derigenom undvikas några omsägelser, och reda vinnes i tillämpningen.
På sådant sätt blifver den io § i Comiterades förslag den 9:de arti - Lag- samt Allm.
IV.-o. 35. 35 lein i Utskottens, hvarjemte inte § i det förstnämnda lämpligen kan bringas under 9:de artikeln i det senare. 8 Art. 54 § C8 § 2 Morn.)
Stadgandet i n:te § af 1739 års förordning, att, sedan valet vtinnit laga kraft, Consistorium skall, der lägenheten är Regal, ehvad Prof-Predikanterne varit 3 eller 4> upprätta förslag å 3:ne af dem, i den ordning, som af deras vid valet erhållna röstetal bestämmes, synes öfverflödigt; enär ej allenast hela val-acten, utan ock förslags-protocollet, jemte alla till Consistorierne inkomna ansökningar om det lediga Gället, skola af Consistorierne, med underdånigt missiv, till Kongl. Maj:t insändas.
Åtminstone tillhör detta stadgande lika litet sjelfva val-förordningen, som den i ofvanåberopade § af 1789 års
Författning förekommande föreskrift, att det åligger Consistorium, 14 dagar före val-actens insändande till Kongl. Maj:t, gifva vederbörande Landshöfdinge sådant tillkänna, — en föreskrift, som, utan nytta, endast vållar en obehöflig tidsutdrägt.
Bägge dessa stadganden äro således utur denna § uteslutne. 8 Art. 5/ § (9 § 8 Morn.)
I anledning af ett stadgande, som i denna § förekommer, åligger det Utskotten alt an - 36 Lag-samt Allm.
N.-o 35. mäla, det, uLi ett af Högvörd.
Preste-Ståndet till Utskotten öfverlemnadt Memorial af Herr Professoren P. O.
Gravander_, dea frågan blifvit framställd: ”om Consistoriel-- ”ne, äfven då besvär öfver valet icke blif”vit anmälde, dock ega rättighet eller pligt ”att granska val-längden och rätta de fel, ”sorn möjligen kunna vara i valförrättnings”methoden begångne”, hvarvid Motionairen uppgifvit exempel å flera, af honom kända, slika förseelser och misstag, hvilka, enär klagomål deröfver intra fatalia icke inkommit, vållat, att fullmagt för obehörig person blifvit utfärdad.
Utskotten, som icke kunnat dela Motionairens mening, att åt Consistorii Decanus, hvilken det åligger att i de Consistoriala öfverläggningarne och besluten, lika med de öfrige Ledamöterne, deltaga, den yrkade anmärknings-befattninningen lämpligen kan uppdragas, hafva icke ansett någon annan granskning af vallängden i Consistorio böra ega rum, än den af rösternas rätta summering, hvarutaf fullmagtens utfärdande beror, enär i annat fall Consistorium skulle af de anmärkta förseelserna på en gång blifva både åklagare och Domare.
Om utgången af en Prestvals-förrättning måste gälla samma regel, som om hvarje annan dom, nemligen att den, om ock möjligen oriktig, dock oöfverklagad, vinner laga kraft.
Att efterskän - Lag- samt Allm.
N.o 35. lia sia rätt, Iian och hör icke eller, i sådant fall, vara en måls-egare förment. 8 Art. 49 § Cfl § 1 Morn.)
Utskotten instämma fullkomligt i den af Comiterade här antagna grundsatts, hvilken ock af Högsta Domstolens fleste Ledamöter blifvit gillad, att det hör vara de väljandes och de föreslagnes ensak att öfver Prestval sig besvära, enär erfarenheten visat att Rättegångar i sådane mål blifvit väckte och utförde af personer, som dertill kunde anses alldeles obehörige.
Äfven finna Utskotten den föreskriften ganska nyttig, att undersökningen bör inskränkas inom den i angifvelsen derföre bestämda gräns, emedan den eljest skulle kunna drifvas till oändlighet.
Till ett godt ändamål är det ock ledande, att fullmagt må, utan hinder af anförda besvär, som icke förändra den vid valet utfallna rÖst-pluralitet, kunna utfärdas, men härifrån anse Utskotten det fall dock böra undantagas, att den, som pluralitet erhållit, vore för röstvärfning anklagad.
Vöre ock blott en enda röst, eller en mindre del deraf, genom olagliga medel förvärfvad, bör fullmagt för den anklagade, så framt han ej lagligen varder frikänd, icke utfalla.
Sådant öfverensstämmer ock med stadgandet i 56 §. 38 Lag- samt Allm.
N.-(h 35. 8 Art. 5o § (9 § 2 Mom.)
Då Consistorium bör för oförrätt skydda hvar och en af detsamma tillförordnad Embetsman, synes det, såsom bär är föreslaget, vara bättre, att Consistorium, i dylikt fall, gör åtal, än att Val-förrättaren, eller Val-Notarien sjelfve skulle nödgas dertill. g Art. 56 § (10 § 1 Mom.)
Utskotten hafva fått del utaf ett af Comiten till granskning af Kyrko-Lage» den 19 Oct. 1825 till Kongl. Maj:f, på Nådig befallning, afgifvet underdånigt utlåtande öfver en al Rikets Allmänna Ärenders Beredning, på förekommen anledning af ett besvärsmål, gjord hemställan, att det uti 5 § af 1729 års Förordning stadgade förbud lör Kronobetjente, alt vara närvarande vid Prestval, äfven måtte utsträckas till Stads- och LandsFiscaler.
Med tillstyrkande al Nådigt bifall härtill, hafva bemalde EcclesiasticjueComites Ledamöter föreslagit ett sådant tillägg i meranämnde Författning, att ”alla, som i Städerna, eller på landet, besörja utmätningar, eller utöfva allmän åklagarebefattning, skulle från närvaro vid Prestval vara uteslutne.”
Utskotten, sorn vid öfvervägande häraf funnit berörde stadgande af mera vidsträckt omfattning, än behofvet synes fordra, enär till och med Magistraternas Ledamöter, som i Rikets Lag- samt Allm.
N.-o 35. 3g
Städer hafva befattning med utmätningar, derigenom skulle förhindras att vid Prestval sig inställa, hafva trott det göra till fyllest, att, i likhet med Allmänna Beredningens hemställan, endast föreslå, att jemte Kronobetjenter äfven Fiscaler må i Författningen nämnas.
Föreskriften att berörde personer, då de sjelfve äro röstegande, endast må ega att skriftligt votum afgifva, hafva Utskotten af Comiterades Förslag ansett sig böra bibehålla, emedan det synes fullkomligare befordra Lagstiftarens afsigt. 9 Art. 58 och 5g §§ (io § 3 och 4 Morn.).
De stadganden om bestraffningar, som i dessa §§ äro af Comiterade föreslagne, hafva af Högv. Preste-Ståndet vid 1818 års Riksdag blifvit till större delen motiverade och för Kongl. Mnj:t i underdånighet framlagde.
Hagsta Domstolens fleste Ledamöter hafva ock, i afgifvet utlåtande, instämt i samma åsigter.
Utskotten tro sig fördenskull, i likhet med Comiterade , härutinnan hafva motsvarat en länge känd, af behofvet föranledd önskan.
I hvad mon det åsyftade ändamålet dock genom dylika straffbestämmelser må kunna vinnas, tilltro sig ej Utskotten att med någon slags säkerhet beräkna.
Fruktansvärdt torde i detta fall, om någonsin, gälla det 4o Las,- samt Allm.Besv, o. Oec. Utsk.
Btl. N. o 35.
Comiterades yttrande, att ”afven de visast ”beräknade Författningarne , i afseende på ”Prestval, lika litet hädanefter, som hittills, ”kunna till alla delar befordra hvad der”med åsyftas.”
De frågor, som vid denna Riksdag blifvit väckte om andra correctiv mot missbruk vid Prestval, såsom om ett förbättradt löningssätt för Presterskapet, om lön-accorders uppgörande af Consistorierne under vacance-tid, m. m., hafva icke tillhört de sammansatta Lag- och Oeconomie-Utskoltens gemensamma pröfning.
För sin del böra Utskotten endast förklara, att, med bibehållande af de nu brukliga Prestval, Utskotten, mot de från alla dylika val nästan oskiljaktiga missbruk, anse inga strängare bestraffningar, än de, som i förslaget finnas, kunna, med bopp om någon verkan, stadgas.
Den mening har väl inom Utskotten blifvit discuterad, att en Prest, sorn, beträdes med någondera af de i denna artikel förekommande lagbrott, borde såsom förvunnen förbrytare mot sin presterliga Ed, samvete och pligt, från Prest-Embetet alldeles skiljas; men Utskotten, ehuru icke misskännande denna strängare menings sanna moraliska grund, hafva dock fruktat att ändamålet derigenom snarare förfelas, än vinnes, enär erfarenheten visat att de strängaste straffbestämmelser oftast leda till brottets fördöljande, och följ - Lag- samt Allm.
Bd. IV.-o 35. 4 [ den sålunda i detta fall kunde blifva den, att Lagen råkar i glömska och öfvertriidelsen blifver en häfdvunnen vana.
Sedan Utskotten sålunda kortligen redovisat för de motiv, som legat till grund för de i bifogade förslag till Prestvals-Förordning antagna mindre afvikelser från hittills i detta hänseende gällande stadgar, få Utskotten vördsamt tillkännagifva, att de, Remissen från Hedervärda Bonde-Ståndet åtföljande yttranden af J. J. Rutberg från Norrbottens Län, Anders Andersson från Östergöthland, Anders Danielsson från Elfsborgs Län och Petter Pettersson från Jönköpings Län, i anledning af Kongl.
Maj:ts förbemälde Nådiga Proposition, i hvilka yttranden Ståndet i allmänhet instämt, egentligen endast innehålla ett ogillande af det senare alternativa Förslaget, hvars antagande Utskotten jemväl ofvanföre, för sin del, afstyrkt; hvaremot Herr Ribbings, Arv., under samma discussion förnyade, vid sistlidne Riksdag, väckta Motion om tjenligaste tiden för uppgörande af Contvacler om Presträttigheter, blifvit till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotlet, för att i gemenskap med andra dylika frågor behandlas, öfverlemnad.
Skulle det af de sammansattte Lagoch Oeconomie - Utskotten nu granskade 42 Bil. t. Lag- s. Allm. Besv. u. Oec. Utsk. Bet. N. o 35. första alternativa Förslaget varda af Rikets Högloft.
Ständer antaget, lärer underdånig skrifvelse derom, med öfverlemnande af samma Förslag, böra till svar på den Nådiga Propositionen, till Kongl. Maj:t i underdånighet aflåtas; hvaremot, i händelse Rikets Höglofl.
Ständer, emot Utskottens derom yttrade mening, skulle finna det andra alternativet antagligt, så vidt det deremot i Regerings-Formen förekommande hinder kan blifva undanröjdt, Conslitutions-Utskottet icke lärer underlåta, att, i följd af den i ämnet redan erhållna remissen, i afseende på denna omständighet, afgifva utlåtande och förslag.
Stockholm den 20 Maji 182g.
Då det, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, till Rikets Ständers pröfning, öfverlemnade alternativa Förslag till Förordning om Prestlägenheters tillsättning, grundar sig på uppliäfvandet af stadgandet i 3o § RegeringsFormen: att de så kallade Consistoriela Gallen skola vid deras val-rätt bibehållas; då ändring i Grundlagarne icke kan ti 11- vägabriugas i annan ordning än den 56 Bil. t. Lag- s.
Allm. Besv. o. Oec. Utsk.
N.-o 35.43 och 81 §§ Regerings-Formen föreskrifver, helst tillåtelsen i 43 § Riksdags-Ordningen för Utskott, att till öfverläggning om ärenden af serdeles vigt sammanträda med andre Utskott, efter mitt omdöme, icke innefattar någon modification i Regerings-Formens nyssnämnde föreskrift; då Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet troligen icke blifvit remitterad till Constitutionsoch Lag-Utskotten i annan afsigt, än att förstnämnde Utskott skulle yttra sig öfver den ifrågavarande Grundlags-förändringen, samt Lag-Utskottet upptaga till granskning första alternativet, d. v. s. Förslaget till ny Prestvals-Förordning; och då detaillerne af andra alternativet icke höra komma under pröfning förr, än principen, att alla Prestlägenheter skola af Kongl. Maj:t tillsättas, blifvit af Rikets Ständer godkänd, hvilket åter icke kan ega rum förr, än vid nästa Riksdag, anser jag, för min del, att Lagoch Oeconomie-Utskotten, för närvarande, böra meddela utlåtande, endast angående Förslaget till Prestvals-Förordning.
Jag gillar således Afdelningens åsigt i detta fall och reserverar mig mot Utskottens deremot stridande beslut.
Härmed förenade sig Herr Friherre Sprengtporten; Hof-RättsRådet
Berg von Linde, Under-Ståthållaren von Lindecreutz, Herr Professoren Gravander, .
Pi ostarne Nordin, BroomeDede - 44 Bil. t.
Allni. Besv.o.Oec. Utsk.
IV:o 35. hind och Comministern Dahlgren, samt Nils Pehrsson frän Södermanlands, Pehr Pehrsson från Calmare Län och Nils Månsson från Malmöhus Län, med flere af Utskottens Ledamöter.
Herr Biskopen Tegnér, reserverade sig emot 2o:de, 22:dra och 58:de §§ af den Föreslagne Prestvais-Förordningen; Herr Prosten Nordin emot den 2o:de; Herr DomProsten Lidman ernot den 58:de och 5cj:de, samt Herr Prosten Dedekind emot den 58:de §.
Berg von Unde:
Sedan numera genom det beslut Högloft.
Utskottens pluralitet vid sista sammanträdet fattat, det hinder blifvit undanröjdt, som Utskotts-Beredningen ansett ligga, i vägen för granskningen och bedömandet af det genom Kongl. Majrts Nådiga Proposition framställda senare alternativ till Förordning om Prest-liigenheters tillsättande, och det således, oaktadt min anmälda reservation mot detta beslut, åligger mig att i en sådan granskning ingå, lår jag, i anledning deraf, nu afgifva detta yttrande.
Sällsynta lära exemplen vara, att vid Prestval i Kegalt Gäll olagligheter till inverkan på valets utgång blifvit föröfvade; men desto oftare torde så beskaffade lagbrott hafva egt rum vid val af Prest i Consistoriela Gäll.
Orsaken härtill synes mig otvifvel - Bil. t. Lag-s.
Allm. Besv. o. Oec.
N.o 35.
45 aktigt ligga deri, att valet i detta senare fall bestämmer allt, men i det förra intet, i thy, att Kongl. Maj:t, vid utnämningen, icke är förbunden att fästa afseende å valet eller ens å Förslaget; hvaremot den, som i Consistorielt Gäll erhållit flesta rösterna, ovilkorligen är berättigad till Fullmagt å lägenheten.
Till förekommande af de med skäl öfverklagade röstvärfnings olagligheterne, anser jag följaktligen icke ovilkorligen nödigt att helt och hållet upphäfva alla Prestval.
En sådan Lagförändring vore ej eller hvarken rättvis eller nyttig för det allmänna, ty, efter min öfvertygelse, är det Församlingens Ledamöters oeftergifliga rätt att genom val uttrycka sin önskan alt få den själasörjare, för hvilken de hysa största förtroende, likasom det bör vara Konungens, att utnämna den, som pröfvas mest förtjent och skicklig; och det synes mig vara af största vigt, såsom ej sällan af bestämdt inflytande på utnämningen , att Församlingens önskan blifver så yttrad, att den med säkerhet kommer till Kongl. Maj:ts kännedom.
På dessa skäl grundar sig min öfvertygelse att Prest-val kunna och böra bibehållas; men att dessa val icke böra vara afgörande, utan att utnämningen så väl till Consistoriela, som Regala Gäll, bör tillkomma Kgl. 46 Bil. t. Lag-s.
Uisk.Bet. N.o 35.
Maj:b, samt att, enär såsom vilkor för eftergift af en rättighet, den man eger, med skäl fordras att vinna motsvarande fördelar, och då denna regel till nu förevarande fall icke torde sakna tillämplighet, jag, för min del, anser Församlingens rättighet, att begära och erhålla Profpre dikant, böra vara lika, ehvad Pastoratet är Regalt eller Consistorielt, och att, med upphörande af rättigheten, att, utan afseende å Förslaget, utnämna Prest till Piegala Pastorat, en af de Prestmän, som på ofvanLerörde sätt kommit under val, ovilkorligen bör af Kongl. Maj:t, till det lediga Pastoratet utnämnas. Om detta Förslag antages, vågar jag förmoda, att ett jemförligt förhållande emellan eftergifna och vunna fördelar, å ömse sidor, skulle komma att inträffa; men, innan så kan ske, fordras att ändring göres i 3o § Regerings-Formen, hvilket beror af Constitutions - Utskottet att tillvägabringa.
Herr Grefve Posse förenade sig härmed; äfvensom Herrar Landegren och Cron. lag- samt Allm. Besv.o. Oec.
Ull. N. o36. 47 N:o 56.
Utskottet d. 1 Junit 182g.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande N:o 43, rörande förklaringar och tillägg i Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824, om Oeconomiska Besigtningar å Kyrkoherde-Boställen m. m.
Nämnde Betänkande liar af Vällofl. Borgare-Ståndet Blifvit Bifallet, hvaremot detsamma Blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Hög v.
Preste-Ståndet samt Heder v. Bonde-Ståndet återremitteradt; och Bar Oeconomie-Utskottet, på grund af hvad i anmärkningarne blifvit anfördt, dels om en genom Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 åstadkommen förblandning af Administrativa och Domare-magternas åtgärder, och dels om här ifrågavarande författning, såsom förklaring af 2/f Cap. 19 § i Kongl. Kyrko-Ordningen, ansett sig Böra, i förening med Lag-Utskottet, taga dessa anmärkningar i öfvervägande; hvarföre ock de 48 jLag- samt Allm.
Utsk. Bet. N. o 36. förenade Utskotten nu få gemensamt Utlåtande afgifva.
Hvad först angår frågan om de Oeconomiska Besigtningarnes nytta och nödvändighet, så är den af de fleste, som inom de Respective Riks-Stånden i ämnet yttrat sig, medgifven och vitsordad; och torde de få deremot stridande anmärkningarna höra lillskrifvas mindre en för de controllerande Autoriteterna afsedd beqvämlighet, än den omständighet, att på en eller annan ort så väl de byggnads-skyldige, som vederbörande, hvilka öfver dem böra hafva tillsyn, allmänt uppfylla sin pligt.
Laga syn kan visserligen åstadkomma samina nytta, som dessa besigtningar, men är ojemförligt kostsammare, då till densamma erfordras Häradshöfding, Sju Nämndemän, samt Krono- och Consistorii - fullmägtige.
Utskotten anse sig derföre hvarken kunna tillstyrka dessa besigtningars upphörande, eller fortfarandet af den derom nu gällande obestämda författning, utan alla förklaringar och tillägg, då densamma utan dessa icke allestädes uppfyller det med Besigtningarna afsedda ändamål.
Frågan huruvida Kongl. Förordningen af den 17 Mars 1824 är tillkommen fullkomligt i öfverensstämmelse med Rikets Höglofl.
Desv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 36. 49 Högloft.
Ständers underdåniga skrifvelse vid sistlidne Riksdag, anse Utskotten icke höra till sin befattning; men då det tillika är anmärkt, att tillsynen öfver Ecclesiastika Lägenheter, genom denna Förordning, blifvit öfverflyttad från Presterskapet till Kronobetjeningen, kunna Utskotten icke medgifva en sådan anmärknings läglighet, enär Förordningen icke innehåller, att Prosten eller Consistorium skulle befrias från sin i detta afseende ålagda skyldighet, utan endast stadgat, hvad som ock torde vara lämpligast, att Kronobetjenten skall i närvaro af Prosten, eller den han, i sitt ställe, förordnar, förrätta besigtningen, det vill säga upprätta och utgifva besigtnings-instrumentet, hvilken åtgärd är den enda, sorn härvid tillhör Kronobetjenten, och icke på minsta vis synes ingripa i presterskapets vårdande rätt och målsmanskap i afseende på Ecclesiastika Boställen.
Aotnärkningen, alt, genom ifrågavarande Kongl. Förordning, åtgärder, som tillhöra Domare-magten, äro öfverflyttade till den administrativa magten på sätt, att frågor, hvilka laga Hus vid ett Boställe böra finnas, kunde genom Besigtnings-förrättningen blifva afgjordc, och sådant ligga i Bih. t. R.
Prot. 1828 och. 1829, 7\dc Sami. 2 Afd. 4 i3:e H:t. 5o Lag- samt Allm.
Besv*o.
Oec. Utsk. Uti. N. o 36. vägen vid sedermera inträffande Laga syn, anse Utskolten icke grundad, alldenstund beståndande Författningar tillräckligt bestämma, hvilka och hurudana laga Hus vid hvarje Boställe böra finnas, och en Laga Syneförrättning icke är bunden af en föregående Besigtning, utan endast af Lag och gällande Författningar.