Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men -- -- -- du har det ju bra?
Är du
du också -- ett stort, sjukt barn.
Lågt och lidelse-
Du talar som ett barn, min vän, och det är
7 ------ fullt.
Det är det som gör verlden så usel och futtig. ser hän till Henrik.
Man tröstar sig med en pipa tobak och -- -- går ett slag öfver golfvet
Nej -- afbryter, reser sig hastigt upp och -- men det är underligt i alla
fall, att inte barnen komma!
skull?
Vill du inbilla mig, att det är för benets
8 ------ HENRIK.
Du erkänner således -- -- ERNA.
många blommor som Bergström.
Han ska' få allt hvad han vill, bara han är snäll.
Söta herr Adonis, han ska' få dubbelt så
Jag vill ingenting ha. gnolar och går fram till Louise.
Lilly utan att ta henne hit till Paris, så hade
Nej, vet du, hade jag kunnat bli fri för
jag helst velat, men hon tiggde och bad i hvartenda bref, och när hon nu kunde ha godt af att lära sig franska riktigt ordentligt, så tyckte jag, att jag inte kunde säga nej.
att komma till Paris?
Kära du, hvad skulle hon ha för ondt af
inte nyttigt för en sådan der liten familjeflicka, som skall lefva hela sitt lif derhemma i snusförnuftigheten.
Härute ha vi lösare tyglar på vår Herres hage.
Lifvet bland oss artistslarfvar är
allting -- och det går många underliga djur i
9 ------ HENRIK
Tycker du? vänder sig om.
på honom?
Tror du inte, jag märkt, hur du lägger an
-- -- Lån' mig din pipa.
med dina konster.
Du gör mig galen
det din mening att plåga lifvet ur oss båda med svartsjuka, så är det bättre, att vi gå hvar åt sitt håll.
Men är
10 ------ HENRIK.
det yttersta!
Men du drifver mig till
LOUISE medlande.
Så -- så -- så, inte vara häftiga!
mina vänner, och mot Bergström derför, att han är en af dem.
Jag är vänlig mot
Du förutsätter möjligheten! ERNA.
tror på omöjligheter.
Jag har sett så mycket, att jag inte längre
förflutna känner jag.
Kan jag veta hur många ------
Inte ens ditt
11 ------ ERNA.
som jag inte kan nämna, hvad hade du vetat?
Om jag inte sjelf berättat dig om den ende,
Men han är inte död! ERNA.
12 ------ ERNA
hör det!
Inte ett ord så att hon
* VIGGO kommer in från entréen med en blomsterbukett i handen.
ERNA går emot honom.
sommaren med mig till vår lilla sjukling.
Jag har tagit en helsning från
snälla mot mig!
Åh, hvad ni alla äro
ERNA till Henrik.
en sjuk -- inte tycker någon det är besynnerligt.
VIGGO till Erna.
Viggo bär också blommor till
något, som jag inte skulle få vara med om.
Lilly gick till Maison blanc för att köpa
13 ------ tänkte nästan, att hon skulle ha hunnit hit redan, för jag var inne på Café de la Regence och tittade i tidningarne -- vänder sig till Louise -- och det är sant, jag har en öfverraskning åt dig.
på kaféet?
Nej, men kan du gissa, hvem jag träffade
en konstnär.
vimlar af konstnärer.
14 ------ VIGGO.
Ja, men -- mer än alla andra.
VIGGO nickar.
longen och allting?
Från sa-
ha gått framåt.
Han har gått tillbaka i sin konst, och andra
15 ------ VIGGO.
sedan dess har han inte utställt något.
ett par byster.
På sista salongen fans
Javisst -- ja.
ERNA skrattar föraktfullt.
VIGGO till Louise.
kommer hit.
Nej, men öfverraskningen var den, att han
LOUISE och ERNA samtidigt.
16 ------ VIGGO.
mycket goda vänner, och när han hörde, att
Karls syster var här och legat sjuk, så ville han besöka dig.
Haft har träffat Karl i Finland.
De blefvo
ERNA mellan tänderna.
Han vet ju, att du varit
ERNA har gjort sig beredd att gå.
skall jag tala med honom om?
17 ------ VIGGO.
som trodde, jag skulle göra dig en glädje! ERNA.
till i morgon.
Blif nu bättre
vara borta från min sjukling så länge.
Jag kan nog inte Går du med?
* LOUISE.
förlägen, är det ännu värre -- --
Jag talar dåligt franska -- och när jag blir
18 ------ VIGGO.
svenska.
Han talar
har språksinne som en ryss.
Han är född
Han är ju en blandningsmenniska, och
kosmopolit.
Hans mormor var finska och hans somrar.
morfar polack.
Och han har bott i Finland tre
ska -- -- ?
Ja, men -- en fransman som talar sven-
Han bryter naturligtvis förskräckligt, men han förstår parfaitenient -- småleende -- han säger, att han förstår mig mycket bättre när jag talar svenska än franska.
LOUISE småler.
19 ------ VIGGO.
Jag tänker på, att jag skall resa, jag. sträcker handen ut emot honom.
kanske -- -- Jag vet inte.
Efter hela lifvet härute -- mest efter henne
denhär tiden.
Tack för allt hvad du gjort för mig under
Åh, det är ju ingenting -- -- LOUISE.
dat mig och varit nästan som en mamma för mig under sjukdomen?
Är det ingenting, att du skött mig och vår-
20 ------ VIGGO
resa ifrån min patient, som kanske kunde behöfva mig ännu.
Just derför tycker jag det är tråkigt, att
Åh, nu är jag ju rask. VIGGO.
omkring dig.
Du behöfver ha vänner
Jag vänjer mig nog af med att vara pjunkig, när jag inte längre har dig, som klemar bort mig.
Och för resten -- -- --
har finare skinn än vi andre -- du tål inte att Stryker smekande öfver hennes hår.
knuffas som vi.
LOUISE småleende i det hon besvarar smekningen.
så kommer du och helsar på oss i sommar om mig så mycket ni vill.
-- Botilda och mig -- och så kan ni få pyssla
21 ------ VIGGO
LOUISE ängsligt.
så är du så snäll.
Käre Viggo, stanna,
en smul af allt det, jag skall ha med mig.
Jag har inte packat en bit och inte köpt
LOUISE bevekande.
stone till monsieur
Jag vet inte -- inte alls hvad jag skall tala med honom om.
Vänta åtmin-
ver inte alls vara ängslig.
Var bara enkel och naturlig -- -- det är allt hvad som behöfs.
Du behöf-
Entrez! *
22 ------ ALLAND
VIGGO vänder sig emot honom.
beklagar sig öfver, att hon inte kan föra någon konversation.
Min sjukling här ligger just och
ALLAND går fram till Louise och räcker henne handen, enkelt och vänligt.
ALLAND till Viggo.
Fröken Strandberg kan ju konversera.
23 ------ ALLAND muntert.
replik.
Det der var ju också en riktig konversations-
aftontåget och jag har inte packat än.
Men jag reser till Berlin med
-- uttalar ordet med svårighet -- fostersyster.
Det blir ju tråkigt för er -- hur heter det?
Ni är ju herr Pihls foster-
syster?
tomt för er, när han rest?
Det är ett lustigt ord! -- -- Blir det icke
gå ut, så blir det bättre.
Men när jag bara får
24 ------ VIGGO
Och skrif! bugar sig för Alland och går.
* ALLAND ser på henne småleende och upprepar med Viggos tonfall.
LOUISE rodnar, förlägen.
Louise -- icke sant?
Det betyder Ma chère
Jo. ALLAND.
jag tycker om det -- -- Skall ni icke lägga er ner igen?
25 ------ ALLAND.
blifvit tunna och bleka.
Edra kinder ha
ALLAND med tydligt konstnärsintresse.
blick, så att jag får se ert ansigte i ro.
Sitt -- jag ber -- alldeles tyst ett ögonDe betrakta hvarandra.
ni har.
Sådana ärliga ögon
LOUISE. småler.
ALLAND i förändrad ton; retligt.
LOUISE försagd.
26 ------ ALLAND.
ingenting, om ni är ful eller vacker, om ni har runda kinder eller håliga.
öfver honom.
Ni är stolt
Ja -- förr.
27 ------ ALLAND leende.
Berätta mig någonting om er sjelf.
Men så är det i alla fall -- --
ja, egentligen har ni väl aldrig lefvat?
Alltid finnes det väl något -- -- fastän -- --
ett barn -- ett förskrämdt barn.
Ni har ett uttryck ibland som
LOUISE lägger handen öfver ögonen.
28 ------ ALLAND.
LUOISE.
ALLAND ser på hennes klädning.
Ni bär sorgdrägt -- och hvarför är ni här
säga.
Jag skall berätta er allt hvad det fins att
flere syskon än min bror, en syster och så min fosterbror, Viggo, som ni känner.
För ett par år sedan blef min syster sinnessjuk. -- Vi ville det var så förfärligt, det slet ut oss alldeles.
gerna ha henne hos oss, mamma och jag.
Men Så blef mamma sjuk; jag kunde inte sköta dem derefter dog mamma.
båda, så måste min syster på dårhuset, och strax
29 ------ ALLAND
harems-staden?
Karl reste ju dit -- -- ALLAND.
unge i början?
Då kände ni er väl som en lössläppt fågel-
den stod ledig, tyckte han, att jag kunde bo här. går upp och ser sig omkring i atelieren.
Han hade hyrt den på ett år, och efter
i fonden och ser ut.
Stannar
Vän-
30 ------ der sig emot henne.
här -- ensam i detta stora rum?
Var det inte tomt att ligga sjuk
men det är längesedan nu.
Jag har träffat henne -- någon gång -- --
fröken Walldén var en sådan engel.
Aldrig hade jag trott, att
har ett hjerta af guld.
Hon gör intryck af nå-
Hon förefaller kantig och hård; men hon
gonting brustet -- -- Jag tänker så ofta, att hon måtte ha gått igenom någon förfärlig sorg.
31 ------ ALLAND
om sorgen, se de ut som när en krusning går öfver ett vatten.
Och när ni talar
Nej. -- Hvarför slår ni ned ögonen?
LOUISE blygt.
ALLAND skrattar.
som var mycket lik er.
Jag har känt en kvinna,
32 ------ ALLAND.
förklaring!
För mig är det lika
Inte behöfver den saken någon
naturligt som att andas -- och af hvarje ansigte, som jag tycker om att se på, lär jag något.
kvinna, som stått mig mycket nära.
LOUISE rodnar.
-- så nära som en kvinna kan stå en man!
LOUISE rycker till.
ALLAND hastigt.
modell -- af det slagets förbindelser vet jag mig aldrig ha haft mer än en enda.
Det var. ingen
33 ------ ALLAND.
-- Jag menar ett arbete att egna er åt.
niska!
Ni sade ju, att det förstör alltid en men-
är nu en gång sådant, att hon måste gifta sig.
Ja, en man -- icke en kvinna.
Samhället
34 ------ ALLAND.
kert göra en man lycklig.
Ni är god -- icke sant?
Ni skulle helt sä-
LOUISE muntert.
är egennytta, när menniskorna predika för hvarandra att vara goda?
Har också ni märkt, att det bara
någon, i synnerhet just nu.
Det vore visst svårt för mig att slå ihjäl
Åh -- fy -- -- ni talar så styggt.
är icke många af dem, som tåla vid att älskas.
35 ------ ALLAND.
-- så att det blir endast en episod i deras lif.
Jag menar tåla vid det alldeles som en man
heder!
Om så är -- -- det länder väl vårt kön till
lefde i två år tillsammans med en af mina vänner.
blomningstid, derför är den så kort.
Kärleken är bara en
Ja, också hon -- -- alltid gör, då hon icke älskar längre.
Men hon hatade honom sedan, söm en kvinna
36 ------ ALLAND.
slägte.
Deri ligger det låga hos ert
med henne -- målarinnan?
Alla äro inte lika -- -- Men hur gick det
alla sätt!
Det gick henne utmärkt på Hon hade målat sitt sjelfporträtt på hans
atelier.
Det porträttet var ett mästerstycke --
djerft, kraftigt, hänsynslöst sant.
Men sedan -- -- ?
jag inte visste bättre, skulle jag svära på att en mans hand utfört hennes arbeten.
-- -- har hon utställt hvarje år, och om
ker på hennes inre historia.
Jag tänker inte på det der yttre -- jag tän-
37 ------ ALLAND.
och om jag inte misstar mig, kan den tolkas i två ord: hon hatar.
Kärleken var blott en epien konstnär af rang.
Den ligger ju bakom de verk, hon skapat;
sod i hennes lif, och smärtan gjorde henne till
det är att kunna arbeta -- Reser sig upp.
Det skulle ni icke säga, om ni visste, hvad
nu skall jag gå -- Plötsligt oreflekteradt. -- Hvarför säger ni »stackaren»?
Under den tid, de lefde gonsin gjort.
Han också. samman, utförde båda det bästa arbete, de nå-
ALLALD.
hvarje kvinna, som jag verkligen älskar, ett nytt arbete.
För mig åtminstone betyder
38 ------ ALLAND leende.
icke blifvit annat än porträttbyster af.
Derför har det Hur länge stannar ni i Paris?
igen, men jag blef ju sjuk.
Egentligen borde jag redan ha varit hemma
Åh, ingenting just -- -- ALLAND.
och -- med svårighet -- Kråkvinkel; heter det icke så?
Hur kan man tveka i valet mellan Paris
den 1:sta Juli.
Min bror har inte ateliern längre än till
Och ni har trädgård, en sådan förtjusande gammal trädgård -- öfvergifven, förfallen, undangömd.
39 ------ ALLAND.
liern kunde göras vacker!
Hvilken hård dom afkunnar ni icke i ert hjerta öfver mig, lättaf lifvet.
Jag tycker att jag är lättsinnig -- icke sant?
Hvad ate-
sinnige man!
I era ögon är det synd att njuta
rullar mig der det är varmast i sanden.
-- Ni
om er verld inte vore min.
Nej -- -- men det käns som
* LILLY kommer inspringande från entrén och stannar förlägen då hon får se Alland.
LOUISE presenterar.
Fröken Walldén -- monsieur Alland.
LILLY helsar; till Louise.
40 ------ LILLY
Du har ju varit borta länge -- -- gråtfärdig.
i Madeleine-kyrkan -- -- och så glömde jag -- ALLAND som betraktat
Jag fick se ett bröllop -- ett fint bröllop --
mer nog igen.
Han kom-
tygas jag om, att han kommer.
Ju mer jag ser på er, dess lifligare öfver-
ERNÅS RÖST utanför.
LILLY ropar utåt.
41 ------ ALLAND
och kry.
Nu hoppas jag snart få se er riktigt rask
kraftlös, blodlös, men så fint modellerad.
En sådan vacker hand ni har --
handen.
Härmar hennes rörelse med Brukas det inte hos er, att man kysser
en dam på handen?
Åh -- jo -- -- men -- -- ALLAND.
den är vacker.
Jag kysser alltid på hand -- -- när han-
LILLY som dragit handskarne af, kastar ett mönstrande ögonkast på sin högra hand.
ALLAND bugar sig för henne.
tar i vredet, öppnas den utifrån och Erna kommer in.
Färval, fröken!
Just som han fat-
42 ------ LOUISE och LILLY gå hän emot Erna.
Hvad -- -- hur är det fatt -- -- har något
ERNA hemtar sig.
bara så rädd -- -- Jag trodde herr
Alland var gången -- och så stod han alldeles innanför
Nej -- -- åhnej -- -- ingenting.
Jag blef
att du springer så der!
Viggo, Viggo! -- -- Jag vill inte veta af,
Du har ju sjelf sagt -- -- LOUISE.
Du är så häftig -- -- ERNA stryker sig öfver pannan.
43 ------ LOUISE
Så -- så.
ERNA reser sig.
säga farväl till honom?
Nå -- har du fått
Det fins bara en. -- Nå?
LILLY kämpar med gråten.
LOUISE går fram till Lilly.
44 ------ LILLY.
LOUISE tar hennes hufvud mellan sina händer och kysser henne på pannan.
Dra-
perier framför dörrarne.
På divanbordet en vas med kabinettsporträtt af Alland. entréen.
Louise och värdinnan samtala framför dörren till rosor.
På ett mindre bord vid sidan om chäslongen ett
första juli är atelieren ledig.
Det är hög tid, att jag får den, uthyrd.
Vi ha i dag den tjugoandra juni, och den
nader -- -- ett kvartal, om så nödvändigt skall vara -- --
Jag hyr den på en månad -- -- två må-
er häromdagen, mademoiselle.
Nej, inte mindre än ett år, det sade jag
46 ------ LOUISE
Ett halft år -- jag hyr den på ett halft år.
Lemna detta och flytta in i ett vanligt litet
väntar på svar, och han räknar mig pengarne på
Den nya hyresgästen
bordet, mademoiselle -- -- pengarne på bordet.
första September.
Jag kan betala hälften nu och andra hälften
Om ni låter mig få allt som jag vill, och -- -- VÄRDINNAN med en blinkning.
47 ------ LOUISE otåligt.
Ja -- ja -- -- VÄRDINNAN.
mademoiselle, derför skall ni också ha er atelier.
Jag. har varit mycket belåten med
med uppköp eller uppassning eller dylikt, så står jag alltid till tjenst.
Och om det skulle vara någonting extra
LOUISE lemnar pengarne.
och så gå efter ett timbre. -- -- Ja, så är det hyrt.
Jag skall skrifva kvittensen
möblerna, de möblerna som mademoiselles bror
48 ------ VÄRDINNAN.
mademoiselle.
Ni kan få allt efter er egen smak,
LOUISE blir stående och stirrar ut i luften.
kan inte annat.
hon, målarinnan häruppe och hennes syster.
Hvad -- --?
Nu äro de här igen -- fröknarna -- --
moiselle -- släpper aldrig in någon utan att först ha sagt, att ni inte är hemma.
LOUISE förströdd.
Jag står alltid på ert bästa, made-
Ja, jag vet -- -- -- VÄRDINNAN.
Gud i himmelen -- af pur vänskap för er, mademoiselle, och den vackre monsieur -- -- -- -- Ja, ja, blif inte ond, man har ju också varit ung
Jag gör det af pur vänskap -- det vet
49 ------ en gång, fast det inte syns längre -- -- men jag mins hur det var i alla fall!
* LOUISE
har jag gjort!
-- Jag blir från förståndet!
Räcker Louise ett öppet bref.
Sådana nyheter posten har fört emd sig.
LOUISE läser; förströdd.
LILLY glädjestrålande.
tusen under tre år!
Ja, det vill säga tre
LOUISE matt.
50 ------ ERNA.
Åh, du har visst inte hjerta att skicka mig
med Louise.
Jo, det blir nog bäst, att du reser hem
Jag stannar nog -- -- ännu någon tid.
behöfver bara skrifva till bankmenniskan derglad!
Du har ju kontanter --
hemma -- Klappar i händerna.
-- Åh, hvad jag är
ERNA kärft.
tillbaka från oss alla -- --
Lefvas, ja! -- -- Louise har ju dragit sig
Ja, men nu ska' hon dras fram igen!
51 ------ LOUISE till Erna.
ERNA går planlöst omkring i rummet.
numera -- -- Studsar då hon får syn på Allands porträtt.
Din dörr är alltid stängd för dina vänner
jag mina franska lektioner.
Jag är ju ofta på teatern -- -- och så har
ERNA betraktar porträttet.
LOUISE förlägen.
Det kan väl egentligen inte intressera dig. sätter porträttet och vänder sig om.
LILLY till Louise.
LOUISE kyligt.
52 ------ ERNA.
de måtte innehålla!
Hvilken massa dumheter
djupar sig i dess innehåll.
Åh -- fy.
Går till fönstret, tar fram brefvet och förERNA
gamla skräpkammaren.
Du plottrar visst bort ta inte illa upp, ungen min -- -- Jag är ju van att vara allas förmyndare.
Så mycket nytt i
vådligt med pengar?
LOUISE vänder sig bort.
gör.
Står hon inte der och läser det välsignade brefvet från den välsiggången! nade karlen omigen.
Det är fjerde
För inte rör det mig, hvad du gör och inte
se efter.
Det var bara någonting, jag skulle
53 ------ ERNA.
dorna!
Du »ser efter» på alla sexton si-
om för Louise, att han fått förläggare till sina dent här och -- -- --
Det var bara det, jag skulle tala
noveller och hoppas kunna bli fast korrespon-
ERNA härmar.
pas» så mycket, som aldrig blir af.
-- -- och -- och -- och!
Ja, man »hop-
met alltid.
Man kan inte vara som sam-
ateliern, ifall träbelätet skulle komma.
Han till Louise
Men gå du upp på
lofvade hjelpa till med uppköp och sådant -- junta, gu'bevars.
-- för vi ska' ju ha en liten stipendie-
54 ------ LOUISE.
kan -- --
Tack -- -- Jag vet inte säkert, om jag
ERNA till Lilly.
blir han arg och går sin väg.
Skynda dig nu, för om ingen är hemma,
Ja -- -- men du kommer väl strax?
sam med en karl, som bara sitter och glor.
-- -- för det är så otrefligt att vara en-
så förplågad.
Du har gråtit -- det.
Du ser så förstörd ut, så blek -- -- och
ja, det tjenar till ingenting, att du söker dölja
55 ------ ERNA.
På sista tiden har det för resten varit mycket
Åh, inte så ofta just -- -- Någon gång.
sällan -- -- Jag är ju inte ofta hemma -- -- -- ERNA.
I att ljuga. -- Tystnad.
som du magrat! -- -- Jag känner till det der!
mig strunt om det. -- -- Alland är en bödel!
Jag vet, att det är ogrannlaga, men jag bryr
56 ------ LOUISE
Jag tål inte att du talar illa om -- -- ERNA.
att min varning inte var öfverflödig.
Du blir ond -- -- det bevisar,
nom ju inte.
Du känner ho-
ERNA lidelsefullt.
nom genom min bästa vän.
Han gjorde lifvet till ett helvete för henne -- -- och så slängde han henne undan.
Jag känner ho-
De bröto med hvar-
ERNA häftigt.
ingår i hans anfallsplan.
Men han nämner inga
57 ------ namn. -- -- Och han förgyller -- kom ihåg att
han förgyller -- -- sakta -- framför allt sig sjelf!
Men hur kan du tro -- -- --?
ERNA med återvunnen sjelfbeherskning.
LOUISE glad.
sig hit, men då han fick syn på mig, vek han om hörnet.
Det såg ut, som om han ämnat
alltid titta inom, när han har sina vägar åt våra trakter.
Han brukar
Åh -- nej -- -- men -- -- ERNA.
Nå -- kommer du i kväll?
58 ------ LOUISE.
ens, att jag för fem minuter se'n högtidligen inviterade dig.
Du mins inte
LOUISE skrattar.
vet inte -- --
Jo, jo -- visst mins jag -- -- men jag
ERNA med ett elakt tonfall.
Du har kanske -- fransk lektion?
Åh -- fy! ERNA.
Ja, ja -- kanske -- -- en liten stund -- -- ERNA.
väntar Alland?
het -- och -- --
Han har inte varit här på en hel evig-
evigheten?
Det är väl hela
59 ------ LOUISE.
lemna mig nu, så är du snäll.
Du får inte bli ond, Erna, men -- --
* Louise går oroligt omkring i ateliern; ordnar sitt hår, sätter sig, tar en bok och försöker läsa.
ALLAND från entréen; går hän emot henne och kysser henne på pannan.
komma igen.
Jag trodde, ni aldrig skulle
ALLAND ser på henne.
Jag hade blifvit så van vid att se er hvarje
ALLAND torrt.
Man skall akta sig för vanor. vänder sig bort.
60 ------ ALLAND.
träffa er.
Nej -- -- Men jag kommer för att
dragit mig tillbaka från dem alla.
borta fem dagar.
Och derför straffar ni mig genom att bli
ALLAND kallt.
det, om jag kommer eller blir borta -- -- LOUISE
Hvad gör
Kom -- som förr!
61 ------ LOUISE
så förfärliga.
Dessa dagar ha varit
ALLAND ser på henne och skrattar.
giltig emot alla mina gamla bekanta -- -- ALLAND.
Är jag inte så lik-
ting alls.
Det begär jag ju inte; jag begär ju ingen-
få er god igen!
Åh, hvad skall jag göra för att
jag ju här och -- -- ser man på!
Nej -- -- ja -- skrattar -- jo ALLAND.
62 ------ LOUISE
Men blommor fäster dem vid hennes axel.
Svart ännu -- ja, jag menar klädningen.
måste det till.
Tar några rosor från vasen på bordet och Ni som är så smärt och fin, ni skulle se ut Så der, det hjelper redan.
som en sagoprinsessa, om ni vore inhöljd i gaze och siden och spetsar.
har verlden synts mig så grann som nu.
Det är som om jag varit blind; aldrig förr
gläds åt allt på ett helt annat sätt än förr: åt
sol, åt blommor, åt den stora vackra staden,
åt de gråa broarne och åt lyktorna, som spegla sig i floden.
om dem, som äro vackra.
Inte fåfäng, men -- -- -- ja ni tycker ju
63 ------ ALLAND.
vacker eller ful.
Er skulle jag tycka om, antingen ni vore
LOUISE lägger sin hand i hans.
kallar mig vacker.
Det tycker jag mer om, än att ni
som setat i bur och släpat på vingen, men som hennes skuldror och för henne fram till en spegel.
En fågel,
nu blifvit fri och börjat kvittra.
Lägger armen kring Tycker ni, att ni är samma menniska, som när ni kom?
Alla mina bekanta säga också, att jag blifvit
vara er kammarjungfru.
Ser ni det! -- -- Sätt er nu der och låt mig
kam?
Se hur
Hvar har ni er
det faller öfver pannan, lätt och fint.
Och det
håret pinar ni tillbaka.
Så här skall det sättas Klär det?
upp -- -- och så här -- -- -- och så här!
LOUISE reser sig och ser i spegeln.
64 ------ ALLAND.
frisyren?
Får jag nu slippa se den otäcka kloster-
baka och kysser henne.
Så här tycker jag
Om er.
Han böjer henne tillNi är inte heller skygg för
mig nu längre -- -- som ni var den första tiden.
så vänlig.
Ni har varit så enkel och så god och
LOUISE reser sig dröjande.
Kom och lägg era armar kring min hais.
LOUISE förebrående.
Ni? ser henne in i ansigtet och ler.
65 ------ LOUISE
jag rädd för att säga det -- småleende -- det låter så underligt -- till er.
Det är ju det enda möjliga -- och ändå är
ALLAND omfamnar henne.
också vara stark?
ju dig.
Inte -- -- Hur menar du?
evigt.
Jag har ju sagt dig, att kärleken inte räcker
LOUISE drar sig tillbaka.
ALLAND sorgset.
66 ------ ALLAND vekt.
vid branten af sjelfmord eller vansinne.
Om du flöt på en för en af oss att dö, så skulle du hugga tänder och naglar i mig.
Sådant är lifvet, sådan är du, sådana äro vi alla. planka i hafvet, ensam med mig, och det gällde
Du har aldrig stått
hufvud tyst och dör?
Hvar tror du den kärlek fins, som böjer sitt
händt.
Det vet du icke -- förr än du står tom-
med förbundna ögon.
Jag vill inte, att du skall komma till mig
67 ------ LOUISE.
jag skall tro -- --
Jag trodde nyss -- -- nu vet jag inte hvåd
och fångar hennes blick.
Han böjer sig fram emot henne Hvad ser du?
mig sielf och aldrig andra.
Men jag binder aldrig
Ah -- det är -- -- ALLAND.
som aldrig lefvat.
Det är frihet -- lycka -- lif -- -- åt dig,
natur!
Nå -- ja, följ din
68 ------ LOUISE
om något i min natur uppreste sig mot -- -- ALLAND.
Nej, men jag rår inte för -- -- det är som
-- -- mot hvad?
jag menar: att tala om kärlek och inte ge den för lifvet -- -- hu!
Jag kan inte förklara det -- -- det är -- --
69 ------ ALLAND.
lyser den ur mina ögon, strömmar den fram ur mitt väsen.
Du vill ha ord och försäkringar. nor att älska dig evigt.
Du vill att jag skall svära vid himmelens stjer-
När den fins,
den redliga viljan vore nog.
Det behöfdes inga eder -- uppsåtet --
redligaste vilja att klänga mig fast till lifvet -- dess längd.
Jag har det starkaste uppsåt att lefva, den
-- -- men jag förmår icke lägga en sekund till
är möjligt, att så är.
Så säga ni kvinnor alltid -- -- Nå -- det
vara som förr.
Låt oss tala om något annat -- -- låt allt
aldrig som förr.
Mellan oss blir det
70 ------ LOUISE.
Sjelf bedrägeri!
LOUISE bedjande.
stanna, om ni så vill.
Han sätter sig och lägger bort hatten; betraktar under
Jag skall gerna
tystnad hennes minspel och säger i dämpad ton
mot dig sjelf.
Se hur förkonstlingen klämmer kväfva den! -- -- Jag bara ser på; jag skall icke röra ett finger.
Det är icke mot mig, du kämpar; det är
sina händer kring naturens strupe, för att för-
LOUISE knäpper ihop händerna.
förr -- säg någonting.
Tala till mig som
der; var icke rädd.
Jag söker aldrig tillskansa
Sätt er
71 ------ mig, hvad man icke ger frivilligt.
Ni kunde
resa med mig jorden rundt utan risk.
LOUISE skyggt.
intet förhållande till hvarandra.
Vi äro två kanske ni inte bryr er om min historia?
Hvarför skulle jag Säga »du»?
Vi stå ju i
främmande menniskor -- som ni sjelf vill.
Jo, ack jo. lätt skämtsamt, men med en underton af allvar.