Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott, lemnade sammanlagt större vedtillgång ån 3q5Ts_deIs famnar, hvarigenom således i förenåmde års behof, en brist af inalles 2*163 ||dels famnar ved skulle uppkomma 5 Att allmogen-, som efter hvad forenåmdt år, icke hade någon skyldighet till vedförsåljning åt Bruket, ifrån sine skogar icke eller på mångå år afyttrat någon ved åt detsamma, hvilket följaktligen måst drifvas med egne skogstillgångar och att någon Vanlig förening emellan Skogs- och BrUksegarne i förevarande fråga icke kunnat åstadkommes; Men att de förre deremot yttrat den önskan, att berörde kronoparker kunde blifva helt och hållet till Bruksegaren upplåtne, i stallet för den pretention han nu hade på Krono- och Skattehemmanens skogar.
I afseende på förhållandet med ofvannåtnnde 3:ne kronoparker, upplysa undersökningen och öfrigehandl ingar jemn val hufvudsakligen, att Maglehems Ohra, som år belägen, i mil nara Alun-Bruket och utgör en kronan tillhörig rymd af 1673 Tunnland 11 JLdelö kappland, egentligen varit till'skogsfång för Bruket begagnad: att af denna kronopark nu under Bruket egenteligen disponeras omkring r,000 Tunnland, hvilka, efter en i åldre tider skedd förbrukning af skogen, ånyo, genom Bruksegaren? försorg, inom de Stats-Utskottets Betänkanden. 1699 Sednaste förflutne 80 åren, blifvit försedd med flere betydlige planteringar, deraf en nu är beväxt med 336^ Tunneland reslig och frodig Bokskog, och en annan med ii6i Tunnland dels Bok och dels Sur-skog, till hvilka planteringars infredande och underhållande åtskillige angränsande
Byar likväl bidragit.
A den öfriga nästan alldeles skoglösa och öppna samt af sandig jordmån bestående del af Kronoparken hafva tid efter annan flere omkringboende hemmansegare och andre enskilde personer, i grund af Konungens Befallningshafvandes och Kronobetjeningens
Städjebref, fått begagna större och mindre trakter och inhägnader, om hvilkas återställande och utläggande till Kronoparker, äfvensom om Skatteköp å någon del af dem, samt i öfrigt om rätta gränsorne, för Kronoparkens område flere frågor och Rättegångar uppstått, hvilka till en del ännu äro oafgjorde.
Sönnarlöfs Kungs Ohra, som består af 5i3 Tunneland, med en båttre jordmån, och belägen 2* mils väg från Bruket, har deremot icke varit af detsamma i mannaminne tillitad, sedan Skogen derå, för längre tid tillbaka, för Skoglöse Hemmansegares behof till Saltpeterkokning nästan helt och hållet skall 1700 Stats-Utskottets Betänkanderi.
'T^TK-r1 blifvit uthuggen och derefter icke kunnat vinna någon särdeles återväxt för den betesrätt derå, sorn åtskillige hemman i otten begagnade, och hvilken betesrätt blifvit vid dessa hemmans Rusthålls-indelning såsom Augmenter beräknad; Dock hade denna Kronopark, år 1769, genom Bruksbetjeningens åtgärd] med allmogens biträde blifvit instängd och der O . » efter år 1776, en plantering derpå verkstäld till 20 Tunneland, som ännu är fredad, och egde en Skogbevuxen delaf 11 Tunne-12 Kappeland.
Äfvensom den 3:dje Kronoparken, De Dödas Lott kallad, belägen en mil från Bruket, och innehållande 44o Tunneland, deraf 39 Tunne- 23 kappeland Torfmossar, 11 Tunne- i3 kappeland tmgskog och det öfriga betesmark samt någre inhägnader, af enskildte personer utan visadt lagligt tillstånd nyttjade, icke eller varit af Bruket annorlunda begagnad, än att torf derifrån till nästgränsande Hemmansegare föryttrats mot betalning, deraf instängningen kring parken skulle underhållas och plantering derå verkställas.
I öfrigt har dispositions rätten öfver desse 3:ne Kronoparker icke funnits vara Alun-Brukets egare genom någon särskild handling bestämdt Stats-Utskottets Betänkanden.
1701 bestämdt upplåten, utan hafva de ansets, såsom en följd af deras läge inom Alun Brukets faststälde Skogs District, till Skogs behof för Bruket vara anslagne, samt stälde under Bergs-Collegii och Bergs betjeningens inseende; Och har någon särskild afgift till Staten för deras begagnande icke egt ruin.
Uti de på Kongl.
JMaj:ts Nådiga befallning, af Dess och Rikets Kammaroch Bergs-Collegier häröfver afgifne underdåniga Utlåtanden , hafva bemälde Collegier hufvudsakeligen anfört, att, ehuru af den hällne undersökningen inhemtades, det Andrarums Alun Bruksegare icke för närvarande, med hvad från egne Skogar och torfmåssar vore att erhålla, kunde fortsätta Alun-tillverkningen utan att påräkna Skog och torf dertill genom köp; likväl och då derjemte vore upplyst, att Alun Bruket icke i flere års tid från nästgränsande skatte och Kronohemmansegare och innehafvare fått köpa någon Skog och torf, och desse hemmans brukare icke eller äro pligtige att något deraf till Bruket försälja, utan endast att, när de ville och kunde sådant afyttra, det till Bruket och ingen annan lemna; men detta tvång, som åstadkom(-f. de 1^02 Stats-Utskottets JBctänkanden. mit många rättegångar och förorsakat betydligt lidande för Allmogen, i anseende till de missbruk, som af Bruksbetjeningen blifvit begångne, betoge de inom Bruks Districtet varande Skoglöse hemmans åboer tillfälle, att på nära håll förskaffa sig sitt ved- och slöjde- behof, samt för de hemmans åboer, som hade skog på sina egor, vore ett oskäligt hinder i begagnandet af den naturliga förmånen, att afyttra sin vara till hvilka de godt funne; Så och enär Alun-Bruksegaren genom frivillig öfverenskommelse med sådana hemmansegare, som hade torf och skog att aflåta, säkrare borde kunna påräkna biträde deraf till Brukets drift, än om det nu varande tvång för Skatte och Krono hemmans innehafvare skulle fortfara, hafva Collegierne, i likhet med hvad Undersökningsmännen jämnväl för sine delar yttrat, i underdånighet tillstyrkt, att den rättighet Andrarums Alun-Bruksegare, genom flere äldre Kongl. Resolutioner, erhållit, till uteslutande inköp af den Skog, som de inom 2 mil från Bruket boende Skatte- och Kronohemman* åboer, hade att aflåta, måtte upphöra; Men att deremot och på det Bruksegaren må, till Skogs planteringar och deras fredande, erhålla så tillräcklig mark, att Stats-Utskottets Betänkanden. iyoS Bruksrörelsen i framtiden må kunna fortsättas med derå blifvande Skog, och den tillgång* som egne Skogar dessutom kunde lemna, så mycket af Krono-Parkerne:
Maglehems
Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott, som efter rågångs tvisternes slut och sedan de, om dispositionsrätten af der verkstälde odlingar och intagor, anhängige frågor blifvit afgjorde, kail af Kongl. Majit och Kronan disponeras, finge upplåtas Alun-Verket till Understöd, dock utan inskränkning af den rätt till Mulbete,som angränsandeHemmansegare kunde lagligen tillkomma; hvarjemte Kammar-Collegium särskildt i underdånighet föreslagit, att Bruksegaren för den mark , som sålunda blefve till honom upplåten, borde erlägga ränta efter skeende Skattläggning, Nu sorn således uti detta mål, hvarxiti ofvanbemälde Allmoges Fullmägtige, vid 1818 års Riksdag, med förnyad underdånig ansökning jemnväl då inkommit, fråga uppstått att, i stället för den uteslutande köperätt, sorn Andrarums AlunBruksegare undfått till Skogs-effecter från de inom 2 mil från Bruket belägne Skatte- och Kronohemmans Skogar, och hvilken rättighet för Bruket således skulle komma att upphöra, Bruket deremot till ,7o4 Stats-Utskottets JBetänkanden. dess understöd skulle upplåtas en framtida fri dispositonsrätt af de delar af ofvannämde 3:ne Kronoparker Maglehems Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott, hvarom kronan i sädant afseende kunde förordna, och hvaraf Bruksegaren hittills, pl sätt åfvanberördt är, endast fått sig begagna; Men Kongl. Maj:t, enligt 77 §. i Regeringsformen, funnit sig icke kunna, titan Riksens Ständers bifall, om någon upplåtelse af samma Parker förordna; Så vill Kongl. Majit föreslå Riksens Ständers Stats-Utskott, att till Riksens Ständers pröfning öfverlemna, huruvida och med hvad vilkor Riksens
Ständer skulle finna skäligt en sådan upplåtelse, mot upphörande af Brukets ifrågavarande Skogsrätt, bifalla.
Alla rörande detta mål till Kongl. Majit inkomne handlingar, låter Kongl. Majit Riksens Ständers Stats-Utskott särskildt tillställas; Och Kongl. Majit förblifver Riksens Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen Datum ut Supra. CARL JOHAN MG.
Danckwardt Stats-Vtskottets
Betänkanden. i^o5
Då den nådiga Propositionen fullständigt utreder behandlingen af förevarande fråga, allt ifrån år 1809, då den första gången väcktes, och tillika upptager de liufvudsakligaste omständigheter, derunder förekommit, anser Utskottet öfverflödigt, att handlingarnes innehåll i desse delar nu ytterligare upprepa, utan öfvergår genast till yttrande i sjelfva hufvudsaken, eller huruvida och med hvad vilkor Egaren af Andrarums Alunverk må, emot indragning af omförmälde Skogsrätt, komma i besittning af Krono Parkernc Maglehems Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott.
Att Innehafvarne af de inom den så kallade Bruks Linien liggande Krono och Krono Skatte hemman äro underkastade ett obilligt tvång och känbart lidande, så länge de författningar till kraft och verkan finnas gällande, som förmena dem, att till andre, än Egaren af Andrarums Alun Verk afyttra sine Skogseffecter, lärer lika litet kunna bestridas, som att, i händelse desse Författningar skulle upphäfvas, Bruks
Egaren kommer att sakna en honom lagligen försäkrad rättighet, att, från nära angränsande Skogar, kunna, genom köp, påräkna tillgång på bränsle för Brukets iyo6 Stats-Utskottets Betänkanden, bedrifvande.
Enär Utskottet alitsa, å erta sidan, medgifver billigheten deraf, att vederbörande, så vidi ske kan, befrias från de olägenheter, de i ofvanberörde måtto vidkännas, bör Utskottet å andra sidan, icke underlåta fästa uppmärksamhet dervid, att Bruksegaren hålles skadeslös för den förlust, som, med upphörandet af denna köperätt, möjligen, kan vara förenad, I sistnämnde afseende förekommer, att Kongl, Maj:t redan i nåder förordnat, att årliga Markegångs priset bör anses såsom skälig betalning för den ved, sorn Allmogen tili Bruket aflemnar; hvadan och då hemmans Innehafvarne inom Brukslinien icke ovilkorligen ära förbundne att något bränsle till Bruket försälja, Bruks Egaren numera synes icke hafva någon betydlig fördel af ifrågavarande Köperätt; Men sjelfva tillvarelsen deraf är dock icke utan allt värde för honom, enär, om äfven i beräkning tages de hittills, utan bestämd rättighet dertill, af Bruket begagnade 3:ne Krono-Parkerne Maglehems Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott, desse jemte Brukseg arens egne Skogar, icke lemna större vedtillgång, än att, enligt den å stället hällne undersökningen, 2i63j|dels famnar Stats-Utskottets Betänkanden.
1707 ytterligare erfordras för att fylla det arliga behofvet vid Bruket, samt för Bruksegaren med underlydande Arbetare och Hemmans-Åboer, Då emedlertid, på sätt handlingarne vidare utvisa, Sönnarlöfs
Ohra i mannaminne icke blifvit af Bruksegaren tillitad, och han ej eiler, på många år .fått köpa någon ved utaf Hemmansegarne inom Bruks-Linien, men Aluntillverkningen, det oagtadt, fortgått minst med det antal Pannor, hvarföre Bruket, ifrån början, varit priviligeradt, anser StaLs-Utskottet fullkomligen vara upplyst, att Bruksegaren uti användandet af sine egne Skogar och Torfmossar, jemte Krono-Parkerne Maglehems Ohra och De Dödas Lott, samt utibegagnandet af frivillig öfverrenskommelse med kringliggande andre Hemmansegare, icke saknar utväg att Bruket behörigen bedrifva ; Och, på sådan grund, samt med anledning af hvad Kongl. Kammar- och Bergs-Collegierne jemnväl tillstyrkt, hemställer Utskottet, att, emot det att den skyldighet från nästa års början upphör, som hittills ålegat Inneliafvarne af de inom 2 mil från Andrarums Bruk belägne Krono- och Skatte-Hemman, att hålla Bruksegaren tillhanda hvad de af sine Skogar, utöfver eget behof, hafva 1708 Stats-Utskottets Betänkanden. att afyttra, Bruksegaren i stället , såsom en billig ersättning för saknaden af nämnde köperätt, samt till nödigt understöd för Bruksrörelsen, matte upplåtas de andelar af Krono-Parkerne Maglehems Ohra och De Död as Dott, hvilka efter Rågångstvisternes slut, och sedan de, om dispositions-råtten af der verkstälde odlingar och Intagor, anhäugige frågor blifvit afgjorde, kunna af Kongl. Maj:t och Kronan disponeras, dock med villkor, att Bruksegaren för detta, i anseende till ofvananförde orsaker, nu först ordentligen medgifne begagnande af Maglehems Ohra och De Dödas Dott, erlägger en skälig recognitions afgift, derest han ej heldre skulle åstunda att, genom Skatteköp, uppå de för orten i allmänhet gällande grunder, egande rätten dertill sig förvärfva, hvilket då må vara honom obetaget, samt med förbindelse i bägge fallen, att alltid underhålla Alun-Verket i dess närvarande skick , så att Stats-Verket må kunna, i Tionde deraf, påräkna minst 3o Tunnor årligen.
Ständer bifalla denna Stats-Utskottets framställning, föreslår Utskottet tillika, att Riksens Högloft.
Ständer måtte, uti sin härom till Kongl. Maja aflåtande underdåniga skrif - Stats-Utskottets
1709 velse, i underdånighet yttra den önskan, att de åtgärder, som böra föregå omförmälde upplåtelse till Bruksegaren, kunde, så vidt möjligt är, varda fortskyndade; hvarjemte och då Sönnarlöfs Ohra, ehvad utgång frågan ock må erhålla, synes böra återfalla till Kongl.
Maj:ts och Kronans disposition i den mån, sådant med kringliggande hemmans åboers rätt till mullbete derå står att förena, Riksens Höglofl.
Ständer torde finna lämpligt i underdånighet förklara, att med denna Krono Lägenhet bör förhållas i likhet med hvad om användandet af öfriga dylika lägenheter kommer att beslutas; Men, i händelse Krono-Parkerne Maglehems Ohra och De Dödas Lott icke skulle, enligt Utskottets Förslag, blifva till Bruksegaren upplåtne; anser Utskottet enahanda förklarande äfven böra meddelas i afseende på de disponible andelarne af desse Krono-Parker , emedan enligt hvad ofvan är upplyst, Bruksegaren icke eller till begagnandet af nämnde Lägenheter varit lagligen berättigad.
Sluteligen har Stats-Utskottet skolat tillkännagifva, att Hedervärda Bonde-Ståndet , genom Protocolls-Utdrag den 27 sistl.
Maji, uppdragit åt Utskottet, att, i sammanhang med Kongl. Majus, högstberörde 17 io Stats- Utskottets Betänkanden, Nådiga Proposition , handlägga ett utaf Riksdags-Fullmägtigen för Allbo, Gjertz och Villands Härader af Christianstads Län, Måns Mattisson, ingifvet Memorial, hvaruti blifvit yrkad t, att, som egaren af Andrarums Alun-Verk till Planterhagar inhägnat åtskillige delar af Krono-parken Sönnarlöfs Ohra, och derigenom till betydlig del minskat fördelen af den betesrätt för 88 st. kreatur, som RustshållsHemmanen i Asums orh Asumtorps Byar vid Indelnings-Verkets upprättande , fått, såsom augment, sig tillslagen, det måtte Marken, för ett ordentligt begagnade af denna betesrätt, varda, genom Enskifte, utbruten, samt i den händelse fulla egorymden, i anseende till de gjorde Intagorne, icke skulle kunna utläggas, motsvarande vederlag å annat ställe vederbörande medgifvas.
Men, som Utskottet redan tillstyrkt, att egarens af Andrarums Alun-Bruk disposition öfver Krono-Parken Sönnarlöfs
Ohra må upphöra, samt att dermed bör förfaras på samma sätt, som för användandet af andre dylike Krono Lägenheter bestämmes, och i öfrigt med vederbörandes lagliga rätt till mulbete derå är förenligt,anser Utskottet något vidare yttrande i anledning af Riksdags-Fullmäg - Stats-Ut skottets Betänk anden. 17-11 tigen Mans Mattissons ifrågavarande motion icke erfordras.
Ständers vidare bepröfvande vördsammeligen öfverlemnas.
Stockholm den 27 Junti 1823 , N:o a8j Ankom <len io Julii l8a3.
Utlåtande , i anledning af Kongl, Majrts Nådiga Remiss, rörande Räntornes utgörande för någre Thorshälla Stad upplåtne Hemman, Tander den 2g;de sisth April, har Kongl.
Maj:st täckts till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemna åtskillige handlingar, i fråga 0111 Räntornes beräkning för de Thorshälla Stad upplåtne Krano-hemman, Säby och Söderby, 2I Mantal.
I anledning häraf, har Stats-Utskottet inliemtat, att, sedan under granskningen af 1813 års Landsbok för Södermanlands!
Län, den anmärkning uti Kongl. Kammar-Rättens irsta Revisions-Contoir blifvit gjord, att Thorshälla
Stad för inneliafvandet af berörde hemman, redovist lieunnans-Räntorne endast efter Krono i y 12 Stats- Utskottets Betänkan den. värdi, i stället att desamma, efter Revisionens förmenande, bordt utgå efter årliga Markegångsprisen, har Kongl.
KammarRätten, vid pröfningen häraf, förklarat, att då, å ena sidan, förekomme, att Staden, år 1713, fått rättighet att bruka Hemmanen Säby och Söderby för en årlig ränta af 118 D:r i3 öre 5§5 pn. efter krono värdi, och Kongl. Kammar-Collegii, den 3o October 1730, gifne Utslag, som föreskrifver Arrendets utgörande efter Markegång, blifvit genom Kongl.Resolutionen den i5 November 1769, i så måtto ändrad, att den häremellan uppkomne och år ifrån år uti Stadens Räkenskaper balancerade skillnaden är vorden till afskrifning i Nåder bifallen, syntes väl fulla skäl icke vara för handen till den ifrågavarande förhöjningens åläggande för den förflutna tiden; Men enär, å andra sidan, i betragtande tages, att ingen handling kunnat företes, som stadfästade, att nedannämnde från Hennes Maj:t Enke Drottningen Hedvig Eleonoras Lif Geding förländle Hemman, efter Enke
Drottningens död, skulle för evärdeliga tider, utan minsta afseende på myntets och varuprisens förändrade förhållande, vara Kongl. Maj:t och Kronan frånskilj'de, emot åtnjutande af en så ringa in - Stats-Utskottets Betänkanden. 1718 komst, som arrendets beräknande efter kronovärdi medförer; samt ofvanåberopade Resolution af år 1769, icke innehöll något derom, att Thorshälla
Stad borde för kommande tider varda frikallad från den af Kongl.
Kammar-Collegii Förordnade beräkning af arrendet efter Markegång; funne Kongl.
Kammar-Rätten sin pligt vara, att, med underdånig anmälan häraf, hos Kongl. Maj:t underdånigst hemställa, om icke Kongl.
Maj:t skulle i Nåder täckas låta utgå Nådigt Förordnande i denna del för framtiden, och om icke deruti den yrkade förhöjningen efter markegång kunde i Nåder anbefallas, såsom både billig och till tidernes förändrade förhållande lämplig.
Efter det ärendet, i sådant skick, blifvit till Kongl. Kammar-Collegium i Nåder remitteradt, för att, sedan vederbörande hörde blifvit, utlåtande afgifva, har välbemäldte Kongl. Collegium, jemte insändande af Magistratens i Thorshälla och Kongl. Majus Befallningshafvandes i Södermanlands
Län yttranden, derutinnan bägge dessa Authoriteter, under åberopande af Kongl Brefvet den i4 Februarii 1713 och Kongl Resolutionen den i5 November 1796 förbehållit
Staden rättighet att, såsom hittills, uti Penningar i^i4 Ståts-Utskottets Betätikanäen. utgöra räntan för ifrågavarande hemman, för egen del, i underdånighet anfört, att nämnde hemman blifvit, genom Hennes Maj:t Enke Drottningen Hedvig Eleonoras Resolutioner den i3.
Maji 1709. och den 14 Februarii 1710, Staden Thorshälla för dess bättre Uppkomst, till brtik och nyttjande upplåtne, emot en årlig afgift af 118 D:ri5 ör. 5^- pn.
S:mt, som Staden och Innevånarne för hvart år vore förpligde att , på sätt Borgmästare och Råds derom gifne Revers och försäkran intygade, året efter uti FebrUarii månad erlägga, och hvilket skulle taga sin begynnelse med år 1709, och continuera, så länge arrendet rigtigt betaltes; Att Staden fått tillgodonjuta detta Contract intill år 1730, då Kongl.
Kammar-Collegium och Kongh Stats-Contoiret, under den 3o.
October, förklarade, att så väl Thorshälla, sorn flere andre Städer för sine, under lika fundament, innehafvande hemman, för år 1731 och framdeles skulle betala Räntan efter hvarje års markegång.
Att Staden, vid 1731 års Riksdag gjort underdånig ansökning, att vidhögstberörde Contract, och den deruti utsatte Arrendesumman varda bibehållen samt att, då någon Resolution härå icke följt, utan de innestående Räntorne för hemmanen Säby Stats-Utskottets Betänkanden.
1Ji5 och Söderb)r, från 1731 års början till och med 1760, blifvit uti Stadens Räkenskaper balancerade, Balance Commissionen, år 1760, hos Kongl. Majit sig i underdånighet förfrågat, huruvida den af Thorshälla Stad, genom dess fullmägtige vid 1731 års Riksdag, gjorde ansökning om befrielse från de uti Stadens Räkenskaper utbalancerade krono medel, vore afgjord; hvaröfver Kongl. Majit, genom ofvanomförmälde Nådiga Resolution, den i5* November 176g, på det sätt sig utlåtit, att, ehuruväl det ålegat Staden, att ställa sig till efterrättelse KongL Kammar-Collegii och KongL Stats-Contoirets om Räntans utgörande af de Staden upplåtne Krono-hemraan, till orten afgångne Skrifvelse, af den 3o October 1730, och således ej mindre från iy3i års början, än det sedermera skedt år 1761, utgöra Räntorne deraf in natura; eller efter de årliga Markegångarne, dock som Staden, redan år 1731, gjort underdånig ansökning, om bibehållandet af det, uti 1713, års KongL Bref, utsatte vissa årliga arrendet, samt följaktligen lefvat i den underdåniga förhoppning, att derå erhålla Nådig Confirmation, ehuru den dittills ej blifvit lemnad, och det dessutom skulle blifva alltför känbart, om icke omöjligt 171 Stats-Utskotlets Betänkanden. att från 1731 kunna utkekomma den innestående Räntan för berörde Hemman, i synnerhet som egorne dertill blifvit, sedan upplåtelse tiden, bland annan Staden tillhörig Jord inblandade, och af åtskillige Borgare särskildt nyttjas, ville Kongl. Majit i Nåder hafva beviljat Staden afskrifning af den uti Räkenskaperne balancerade differencen, emellan den för Staden uti förenämnde Kongl. Bref
Utsatte vissa arrende summa samt årliga markegångs priset.
Och har Kongl. Kammar-Collegium på grund häraf, ansett Räntorne af Hemmanen Säby och Söderby hädanefter böra efter markegångs-pris utgöras .
Då sålunda är upplyst,att Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret, långt föredetta, stadgat, att Räntorne af ifrågavarande
Hemman böra efter markegång utgå, och detta stadgande, enligt hvad af handlingarne kunnat utrönas, icke blifvit ändradt, eller uppliäfvet, utan fastmera måste anses bekräftadt «e O nom 1769 års ofta åberopade Resolution, enär deruti uttryckeligen föutsättes Thorshälla Stads lör bindelse att ifrån 1781 års början, likasom det skedt år 1761, erlägga Räntorne in natura, eller efter markegång, Stats-Utskottets
B et änkan deli* i 71 * markegång, är Stats-Utskottet, som det åligger att Stats-Verkets rätt och bästa härvid iakttaga, af den tanka, att Staden icke bör undgå att föreskriften i denna del från och med nästa år fullgöra 5 hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers närmare bepröfvande vördsamt öfverlennäs, Och lärer, med anledning af dert Nådiga Remissen, underdånig Skrifvelse i ämnet till Kongh Maj:ts böra aflåtas—» iS« En Ledamots härvid yttrade skiljaktiga tanka bifogas.
Stockholm d. 3 Julii 1823.
Stånders Statsutskott den 9 Julii 1823. S. D. Under åberopande af sin till Protocollet för den 3 dennes anmälda Reservation emot Utskottets Beslut i frågaxl om Räntornes utgörande utaf de Thorshälla Stad förlänte Hemman Säby oell Söderby, uppläste Herr Borgmästaren Ekstrand ett så lydande anförande: ’’Jag har här för Höglofl.
Utskottet fått uppläsa en Pro-memoria, tecknad den 24 sistl.
Maji af Borgmästaren i Thorshälla, om Stadens åtkomst af de ifrågavarande (if.de 1718 Stats-Utskottets Betänkande?}. 3:ne Hemmanen och vilkoren vid deras upplåtande till Staden; berättelsen derom instämmer aldeles med Utskottets Betänkande i den delen, men Pro-memorian innehåller och derutöfver att Hemmanen blifvit
Onererade med en hög extra rotering och att de nu, inblandade i Stadens jord, egas af 4o till 5o särskilde personer, hvilka dels undfått köpebref och Fasta å sine andelar af jorden, dels och ärft dem efter anhöriga med en för desse på lika sätt vunnen och stadfästad egande rätt.