Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda vaktbetjeniug, hafva Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, uti samma skrifvelser, likaledes föreslagit, att aflöningen för denna betjening, hvilken utgöres hos Ridderskapet och Adeln af 6, hos Preste-Ståndet af 4, hos Borgare-Ståndet af 6 och hos Bonde-Ståndet af likaledes 6 personer, måtte för det närvarande bestämmas, att för hvar och en vaktbetjent utgå med Två Riksdaler Riksmynt om dagen från tjenstgör ingens början och äfven utbetalas vid slutet af hvarje månad, samt att med afgörandet, Stats-Utskottets Memorial N:o 8. 1 huruvida någon förhöjning erfordrades uti den sålunda föreslagna aflöningen, hvilken motsvarade hvad vaktbetjoningen under flera föregående riksdagar åtnjutit, måtte uppskjutas, intilldess aflöningen för Kansli-personalen komme att slutligen bestämmas.
Då de i Riks-Ståndens Kanslier och hos Utskotten anställde Tjenstemän under alla i sednare tider hållna riksdagar fått förskottsvis, vid hvarje månads slut, uppbära en del af den dessa personer tillkommande aflöning, och enär samma belopp, som enahanda förskott då utgjort, äfven nu af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän föreslagits; så anser sig Stats-Utskottet böra tillstyrka: att, i öfverensstämmelse med hvad sålunda förut varit medgifvet, vissa för månad bestämda förskott å denna aflöning jemväl under innevarande riksdag må, efter hvarje månads slut, få till vederbörande utbetalas med det för hvar och en föreslagna, ofvan uppgifna belopp.
Vidkommande aflöningen för den bos Riks-Stånden och Utskotten tjenstgörande vaktbetjening, får Utskottet, som jemväl anser sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Herr Landtmar skalken och Herrar Talmän i afseende på denna betjening föreslagit, alltså hemställa: att dagtraktamentet för de hos Riks-Stånden och Utskotten under innevarande riksdag anställde vaktbetjenter må för hvar och en af dem bestämmas till ett belopp af Två Riksdaler Riksmynt samt likaledes utbetalas efter hvarje månads slut; Och torde den af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän omförmälda fråga, huruvida någon förhöjning i detta dagtraktamentes nu föreslagna belopp erfordras, få uppskjutas till dess Kansli-personalens aflöning yarder slutligen bestämd.
Hvad beträffar don tid, hvarifrån samtlige nu ifrågavarande aflöningsförskott och dagtraktamenten böra beräknas, tillstyrker Utskottet: att, på sätt föreslaget blifvit, déssa förskott och traktamenten må beräknas att utgå från oell med don dag vederbörande i tjenstgöring inträdt.
Vid afgifvandet af förslaget rörande oftanämnde aflönings slutliga bestämmande enligt 24 § Riksdags-ordningen, skall Utskottet meddela sitt yttrande, angående ej mindre tiden för densammas upphörande, än äfven öfriga med denna aflöning och dess utbetalning gemenskap ogando frågor.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1850.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 9.
1 M:o ©. Ank. tili Exp.-Utsk. den 8 Dec. 1859, kl. G e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om användande af en del utaf de till fångars vård och underhåll anslagna medel för nödiga nybyggnader vid fästningsfängelset i Landskrona. (U. A.)
Af högstberörde, den 14 sistlidne Oktober till Rikets Ständer aflåtna, nådiga Proposition (införd under N:o 2 uti l:sta samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) inhemtas hufvudsakligen, hurusom, sedan vid fästningsfängelset i Landskrona en fabriks-byggnad blifvit med Rikets Ständers bifall uppförd, och, enligt ett med Grosshandlanden Grefve Sten Lewenhaupt afslutadt kontrakt, tillfälle beredt att derstädes med arbete sysselsätta trehundra lifstidsfångar hvarigenom nämnda fästningsfängelse, der vid nästlidne Juli månads slut förvarades 302 lifstidsfångar, skulle komma att inrymma omkring fyrahundrafemtio sådana fångar, äfvensom den stora fördel skulle vinnas, att det högst olämpliga lifstidsfängelset i Christianstad kunde indragas och kostnaden för detsammas administration Stats-verket besparas, Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket, — enär, för att sålunda tillöka fångarnes antal å fängelset i Landskrona samt bland dem upprätthålla ordning och disciplin, nödigt vore att detta fängelse försåges ej allenast med tillräckligt antal ändamålsenligt inrättade celler för verkställande af disciplinär-bestraffningar och till förvarande af sådane fångar, hvilkas opålitliga förhållande gjorde deras afskiljande från de öfriga fångarne under en längre tid nödvändigt, utan äfven med en under Fängelse-direktören ställd Bevakningsbefälhafvare och i förhållande till den större fångpersonalen nödig tillökning i den inre bevakningen, — under åberopande af dessa förhållanden och på i öfrigt anförda skäl, till Kongl. Majit öfverlemnat upprättade ritningar och kostnadsförslag dels för inredande af tretio celler och tvänne vaktrum, dels ock för uppförande af en nybyggnad till beredande af passande bostad åt fängelsets
Direktör och en del af vaktbetjeningen, samt i underdånighet anhållit, att de för ifrågavarande byggnadsföretag erforderliga belopp, som uti de af Styrelsens Byggnads-kontor uppgjorda kostnadsförslag beräknats att uppgå för cellbyggnadcn till Tretiotusen R:dr och för bostadsBih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 2 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 10. byggnaden till Tjugotusen Ridr, eller tillsammans Femtiotusen R:dr R:mt, måtte, så snart ske kunde, varda till Styrelsens disposition anvisade, på det dessa högst magtpåliggande byggnadsföretag, som vore afsedde att till största delen genom fångar utgöras, måtte kunna med det snaraste taga sin början; — i anledning hvaraf Kongl.
Majit föreslagit liikets Ständer, att kostnaden för omförmälda, för fångvården nödiga, byggnadsföretag måtte med de till fångars vård och underhåll anslagna medel fä bestridas.
Denna nådiga Proposition är af Riks-Stånden remitterad till Stats-Utskottet, som jemväl erhållit del af de deruti åberopade handlingar och kostnadsförslag; — och ehuru Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 14 Januari 1858, med föranledande deraf att anslaget till fångars vård och underhåll under föregående år blifvit med betydliga belopp öfverskridet, framställt den anhållan, att berörda anslag derefter icke måtte, på sätt förut skett, anlitas till bekostande af nybyggnads-arbeten för fångvården, har Utskottet likväl, då nämnda anslag numera blifvit tillökadt med en summa af 195,000 R:dr R:mt och således måste vara för behofvet mera tillräckligt, funnit sig, med afseende å angelägenheten af de ifrågaställda byggnads-arbetenas vid Landskrona fästningsfängelse snara verkställande, böra tillstyrka, det Rikets Ständer måtto medgifva att, till bestridande af kostnaderna för omförmälda byggnadsföretag, ett belopp af Femtiotusen Riksdaler Riksmynt må af Kongl. Majit användas utaf anslaget till fångars vård och underhåll.
Stockholm den 8 December 1859. lO. Ant. till Exp.-TJtsk. den 8 Dee. 1859, kl. C e. in. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om ersättning till Kronofogden Anders Rhodin för kontante medel till ett belopp af 1,971 R:dr 71 öre Riksmynt, som blifvit en kronobrefbärare genom rån fråntagne och derefter måst af Rhodin återgäldas. (U. A.)
Uti högstberörde, den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer aflåtna och från samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade, nådiga Proposition (införd under Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 10. 3 N:o 21 uti l:sta samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) meddelas, hurusom — sedan Kronofogden uti Inlands Fögderi af Göteborgs och Bohus län Anders Rhodin, efter att hafva, i följd af Kongl. Majits Befallningshafvandes i länet ordres, indrifvit och uppburit specificerade medel till sammanräknadt belopp af 1,971 R:dr 71 öre Riksmynt, hvilka skulle Kongl. Maj:ts bemälde Befallningshafvande tillställas, för sådant ändamål från kronofogde-bostället Mällby den 22 December 1854, klockan omkring 10 på aftonen, uti en med lås försedd väska afsändt samma, i bref till Kongl. Maj:ls Befallningshafvande inneslutna, penningebelopp med en person, som vid tillfället haft uppdrag att verkställa kronobref-bäring och bort fortskaffa väskan till det | mil från Mällby belägna posthemmanct Båtslycke för att der emotlagas af den postiljon som förde allmänna posten, och af honom vidare befordras till närmaste postkontor, derifrån brefvet skulle under öppen rekommendation till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande afgå, — under vägen till posthemmanet väskan med brefvet och penningarne blifvit brefbäraren genom rån frånhänd, utan att penningarne derefter tillrättakommit eller vid den ransakning, som inför Domstol hållits, någon af de för omförmälda våldsgerning misstänkta personer kunnat derför sakfällas; i följd hvaraf ersättning för de sålunda förkomne medlen, blifvit Rhodin afibrdrad, samt Kongl.
Maj:ts och Rikets Göta Hof-rätt, dit saken, efter vad, inkommit, genom särskilda den 21 Januari innevarande år gillia domar, förpligtat honom att det förkomna penningebeloppet jemte ränta å en del deraf återgälda; och hade Kronofogden Rhodin, hvilken i anseende till de betydliga utgifter, som vore förenade med ofvanbcrörde domars dragande under Kongl.
Majits nådiga pröfning, låtit desamma vinna laga kraft och följaktligen måst dem fullgöra samt i sådant hänseende utbetalt, med räntor och lagsökningskostnader, tillhopa 1,580 R:dr 12 sk. 8 r:st.
Banko, derefter hos Kongl. Majit, med anförande hurusom omförmälda, Rhodin öfvergångna lidande utöfvat ett högst kännbart och olycksbringande inflytande på hans enskilda penningeställning särdeles med hänseende till utsigterna för så väl egen som hans talrika familjs utkomst lör framtiden, i underdånighet anhållit, att ersättning måtte honom beredas lör den förlust, hvaraf lian, på sätt nämndt är, drabbats.
I anledning häraf och då de angående ifrågakomne mål vid Inlands Nordre Härads—rätt hållna protokoll äfvensom Göta Ilof-rätts ofvanåbcropade domar ådagalade, att, ehuru ingen af de för ofvanomförmälde våldsgerning misstänkte personer kunnat dertill bindas, Kronofogden Rhodin dock behörigen styrkt, att ifrågavarande medel på ofvanberördt sätt förkommit, samt visat, att dea honom ådömda ersättningsskyldighet blifvit fullgjord, har Kongl. Majit, med fästadt afseende på de i målet förekomne bevekande omständigheter, i nåder föreslagit Rikets Ständer att, till ersättning för ifrågavarande förlust, likväl utan beräkning af den ränta och de lagsökningskostnader, Kronofogden Rhodin måst gälda, ett belopp af 1,971 Ridr 71 öre Riksmynt måtte, bemälde Kronofogde beviljas att af det på Riks-statens Sjunde Hufvud - Siats-Utskottets Utlåtande N:o 11. titel uppförda anslag till restitutioner utgå; — oell får, efter tagen kännedom af de uti den Kongl. Propositionen åberopade handlingar, Stats-Utskottet, i betraktande af livad uti denna fråga förekommit, tillstyrka, att högstberörda nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 8 December 1859.
Auk. lill Exp.-Utsk. den 8 Dec. 1859, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående användandet af de pä anslagen för Nockeby- och Drottningholmsbroarnes ombyggnad uppkomna öfverskott. (U. A.) Enligt hvad högstberörde, den 27 sistlidne Oktober till Rikets Ständer allåtna, nådiga Proposition (införd under N:o 26 uti Esta sami. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) innehåller, hade vid verkställighet af den ombyggnad utaf Nockeby och Drottningholms broar i Stockholms län, för hvilken Rikets
Ständer vid sednaste två riksmöten beviljat särskilda anslag, nemligen 124,500 R:dr för den förra och 61,000 R:dr för den sednare brobyggnaden, å dessa stats-anslag uppkommit behållningar till belopp för Nockeby bro af 544 R:dr 27 öre och för
Drottningholms bro af 5,555 R:dr 68 öre, eller tillhopa 5,899 R:dr 95 öre Runt; — och sedan Kongl. Majit under den 1 Februari innevarande år i nåder förordnat, att de vid samtlige broarne emellan Stockholm och Drottningholm inflytande mede! skulle, i enlighet med Rikets Ständers vid beviljandet af anslag till de särskilda broarnes ombyggande, uti underdåniga skrifvelse!- den 20 Augusti 1851, den 11 Oktober 1854 och den 16 Februari 1858, meddelade beslut, användas lill bildande af en fond för bestridandet af broarnes framtida vård, underhåll och nybyggnad, hvilken fond borde genom utlåning göras fruktbärande samt af Kongl. Majits och Rikets Stats-kontor förvaltas, — har Kongl.
Majit nu behagat i nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva, det ofvanberörda besparade medel 5,899 Ridr 95 öre Runt, måtte, såsom en behöflig förstärkning, till omförmälda fond ingå.
1 följd af från Riks-Stånden meddelade remisser, tillhör det Stats-Utskottet alt Stats-Ulskottcts Utlåtande N:o 12. 5 häröfver till Riks-Stånden afgifva utlåtande; — och anser Utskottet väl det belopp, hvarom nu är fråga, ej vara af den betydenhet, att icke det kunde såsom besparing för Staten undvaras; men då Utskottet icke har sig bekant, huruvida omförmälda fond genom delta bidrag kan blifva för framtiden betryggad och fullt tillräcklig för det afsedda ändamålet, eller om tilläfventyrs särskilda anslag af statsmedel det oaktadt komma att för broarnes underhåll erfordras, finner vid sådant förhållande, Utskottet sig sakna anledning att till bifall hos Rikets Ständer förorda högstberörda nådiga framställning.
M:o 12.
Ank. lill Exp.-UlsL elen 8 iJec 1859, kl. G e. m.
Utlåtande, angående väckt fråga om anvisande af erforderliga medel för verkställande af vissa omregleringar m[ landets kyrkliga, judiciela och administrativa indelning.
Såsom exempel på de mångfaldiga oregelbundenheter i ofvannämnde hänseende, hvilka inom vårt land förefinnas, har, uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Statsutskottet remitterad motion, Riksdagsfullmägtigen O. Ericsson från Göteborgs och Bohus län erinrat, huruledes icke allenast flera kyrko-socknar vore styckade mellan två till tre fögderier, domsagor, härader och tingslag, utan jemväl många särskilda hemman tillhörde i kyrkligt hänseende en socken, i verldsligt deremot en annan o. s. v. Flera olägenheter måste naturligtvis uppkomma af dylika förhållanden, och lätteligen kunde inses huru mycken tidspillan och besvär derigenom tillskyndades ej mindre 1’resterskapet och de Civile tjenstemännen ända ned till fjerdingsmannen, än hemmanens innehafvare.
Emellertid hade såväl Regeringen som Rikets
Ständer tid efter annan egnat uppmärksamhet åt behofvet att afhjelpa dessa olägenheter, hvilket närmare kunde inhemtas dels af det underdåniga betänkande och förslag rörande inrättande af ett Statistiskt Embetsverk, som den 18 Juni 1856 af särskilde Kommitterade afgafs och utgjorde föremål för Rikets Ständers pröfning under sistlidne riksdag, dels af en sedermera utaf Statistiska Central-byrån afgifven underdånig berättelse, deruti c Stats-Utskottets Utlåtande N:o 12. de flesta och förnämsta af ifrågavarande oregelbundenheter funnes uppräknade, så att man numera kunde erhålla en lätt öfversigt af både deras mängd och beskaffenhet.
Med anledning af denna berättelse hade äfven Kongl. Maj:t, bland annat, genom eirkulär-bref af den 26 sistlidne Mars till Dess Befallningshafvande uppmanat vederbörande jordegare och menigheter i de socknar, der sådane oregelbundenheter förekomme, att sjelfva söka genom frivilliga öfverenskommelser så bereda, att kyrko-sockneområdet måtte blifva en enhet, tillhörande ett och samma härad.
Motionären ansåge likväl att i många, om ej i de flesta fall, skulle än af en och än af en annan anledning på denna väg hinder möta för tillvägabringandet af en önskvärd förändring, och att flera ställen torde finnas der nuvarande oregelbundenhet måste qvarstå, emedan dess undanrödjande skulle vålla alltför stora olägenheter eller kostnader; hvadan det kunde emotses, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skulle finna stora svårigheter vid uppgörande af de underdåniga förslag i detta hänseende, hvilka genom Kongl. Maj:ts nämnda nådiga cirkulär-bref blifvit anbefallde.
Då emellertid det vore en vigtig fosterländsk angelägenhet, att en ändamålsenlig omreglering af laudets indelning måtte så snart som möjligt genomföras, åtminstone allestädes der nuvarande hinder kunde utan synnerlig svårighet undanrödjas, har motionären häruti funnit anledning att föreslå »dels att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid 1854 års riksdag egde rum, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om vidtagande af nödiga åtgärder att aflägsna de befintliga oregelbundenheterna uti rikets kyrkliga, kamerala, judiciela och administrativa indelning^ åtminstone så tillvida att kyrko-sockne-området blefve en enhet, tillhörande ett och samma härad, och dels att till Kongl. Maj:ts disposition måtte anvisas erforderliga medel för att underlätta regleringens genomförande i de fall, der kommunernas egna uppoffringar för ändamålet befinnas öfverstiga de anspråk, som skäligen kunna göras på deras deltagande.»
Erkännande den välmenande syftningen af det sålunda framställda förslaget finner Stats-Utskottet likväl de af motionären anförda förhållanden företrädesvis gifva stöd för den åsigt, att förevarande, onekligen ganska vigtiga, fråga numera blifvit bragt derhän, att en såvidt möjligt tillfredsställande lösning deraf torde kunna emotses, utan att för sådant ändamål särskilda åtgärder behöfva af Rikets Ständer åtminstone för det närvarande vidtagas.
Hvad sålunda angår de förberedande undersökningar, som i en fråga af denna beskaffenhet äro i första rummet nödvändiga, får Utskottet endast hänvisa till den i motionen omförmälda, bland Riks-Ståndens ledamöter utdelade, underdåniga berättelse af Statistiska Central-byrån, hvilken innefattar en, såvidt Utskottet kan inse, noggrann och fullständig utredning af de oegentligheter, som förefinnas i landets nuvarande indelning.
Att Kongl. Maj:t, till afhjelpande af dessa förhållanden, redan vidtagit en, efter Utskottets tanke, ganska ändamålsenlig åtgärd, är likaledes af motionären omförmäldt; och Utskottet anser, för sin del, lämpligast att tills vidare afvakta verkningarne af hvad sålunda blifvit i saken vidgjordt.
— Yäl har under öfverläggningen i ämnet Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att då en eller annan tjensteman kan, på grund af fullmagt, vara berättigad till inkomster Stats-Utskottets Utlåtande N:o 12. 7 af vare sig vissa hemman, socknar, fögderier eiler härader, hvilkas indelning borde förändras, sådant skulle medföra hinder för verkställandet af en omreglering och att denna olägenhet kunde förekommas derigenom att i hädanefter utfärdade fullmagter, infördes de vilkor eller förbehåll, som för nämnde ändamål funnes erforderliga; — men Utskottet kan icke betvifla att vederbörande Embetsmyndigheter, af hvilkas handläggning detta ärende beror, skola taga i betraktande såväl nu antydda omständighet som allt hvad i öfrigt kan bidraga till en snar verkställighet af ifrågavarande reform, deraf behofvet numera är allmänt kändt och insedt.
Vidkommande åter motionärens hemställan om anvisande af statsmedel för de behöfliga omregleringarnes underlättande, synes sådant för närvarande mindre nödigt, då Kongl. Majit icke är i saknad af disponibla tillgångar för de mindre utgifter, som tillfälligtvis kunna härför erfordras, hvaremot, om större behof skulle yppas, det torde höra antagas, att Ilikets
Ständer i sådant fall få derom emottaga nådig framställning.
I följd häraf tillstyrker alltså Utskottet, att hvad bemälde motionär hemställt och föreslagit för närvarande icke må till någon särskild åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stockholm den 8 December 18S9.
Rumstedt, 1859.
Stata Utskottets Utlåtande M t~> i M 13.
(Ion 8 Dec. 18S9, kl. 6 c. m.
Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers åren i 857 och 1858 församlade Revisorers berättelser, angående nämnde år verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd’ styrelse och förvaltning under åren 4854, 1855 och 1856. (I. A.) Ofvannämnde Revisionsberättelser, af hvilka den år 1857 afgifna redogör för 1854 och 1855 årens förvaltning, men den år 1858 atlåtna, (sedan Stats-revisio nerna från denna tid årligen hållas) omfattar endast året 1856, äro, jemte veder börande förvaltande verks och myndigheters i anledning deraf till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden och förklaringar, af samtliga Riks-stånden öfverlemnnde till Stals-Utskottet.
För vinnande af tid äfvensom korthet i framställningen har Utskottet ansett lämpligast att samtidigt handlägga båda dessa berättelser; och efter att hafva inhemta! sådana Upplysningar, som för ärendenas utredning funnits nödiga, dervid den af innevarande års Stats-revisorer afgifna, ännu ej till trycket befordrade berättelse äfven varit att tillgå, får Utskottet härmedelst underställa Rikets Ständers pröfning de utaf Revisorerne framställda ämnen, hvilka Utskottet ansett från dess sida påkalla yttranden.
Utskottet följer härvid samma uppställning, som af Revisorerna är vorden iakttagen, och yttrar sig här nedan särskildt för hvarje af de uti herättelserne omförmälda verk och inrättningar; men dä några af de utaf Revisorerne meddelade framställningar och förslag nu icke äro af Utskottet upptagna, torde Utskottet böra anmäla, att dessa, såsom slående i nära sammanhang med andra frågor, om hvilka Utskottet framdeles vid uppgörande af förslag till statsregleringen kommer att särskilda utlåtanden afgifva, af sådan thil, till H. St.
Prat. 1859 A 1860. 4 Samt. 1 Afd. 6 Haft. 1 2 Sluts-Utskottets Utlåtande .M 15. anledning blifvit liiir förbigångne; och skall Utskottet lör alla sådana tills vidare uppskjutna frågor vid slutet af detta betänkande närmare redogöra.
Stuts-kontoret. t % i. 1857 års Rev.-ber. pag.,8.
Utlåt. pag. 215.
1858 års » » 4. » » 225.)
Enligt hvad 1857 års Revisorer anmält, har det genom Kongl.
Maj:ls nådiga bref den 15 Februari 1855, i öfverensstämmelse med al Rikets Ständer godkända grunder, fastställda nva formulär för rikshufvudboken blifvit första gången tillämpadt vid afslutningen af 1854 års stats-räkenskaper: oc.li efter meddelande af en framställning, till upplysning om den nya bokförings-methodens beskaffenhet, hafva bemälde Revisorer yttrat, att den verkställda granskningen af rikshufvudböckerna för åren 1854 och 1855 enligt deras omdöme icke allenast bekräftat de af Rikets Ständer och deras Revisorer vid föregående tillfällen uttalade åsigter om bebofvet af en förändring i det förut iakttagna bokförings-sältet, utan äfven ådagalagt, att den nu antagna methoden för bokföringen vid tillämpningen visat sig vara fullt användbar och ändamålsenlig.
Vid jemförelse med de föregående årens enahanda räkenskaper hade Revisorerne funnit, att de sednast uppgjorda rikshufvudböckerna lemnade ej allenast en i väsendtlig mån lättare öfversigt af förhållandet med Statsverkets ställning, enär hvarje konto utvisade huru såväl inkomst som utgift lill beloppen utfallit, utan ock på samma gång en större fullständighet i redovisningen derigenom att dels särskilda hufvudräkningar blifvit inrättade för Stats-verkets grundfond samt ordinarie och extra statsreglerings-fonderna äfvensom alla öfriga särskilda fonder och kassor, hvilkas ställning förut endast genom vidlyftiga omslut kunnat inhemtas, och dels att den nya rikshufvudboken, elter det
Riksgälds-kontorets redogörelse deruti blifvit inrymd, numera innehölle fullständig upplysning äfven om sistnämnda verks tillstånd och förvaltning; i betraktande hvaraf Revisorerue funnit otvifvelaktigt, att den nya methoden för rikshulvudbokens uppställning i flere hänseenden medfört ganska väsendtliga fördelar, och att således genom denna förändring ett betydligt framsteg af Revisorerne ansågs vara vunnet i afseende å sättet och ordningen för de allmänna medlens redovisning; hvarjemte Revisorerne omnämnt, att det nya bokslutet, enligt ofvan uppgifna förändrade grunder, blifvit med mycken noggrannhet och på ett i allo förtjenstfullt sätt verkstäldt; — och hafva 1858 års Revisorer, som vid granskningen af 1856 års rikshufvudbok äfvenledes funnit del nya bokförings-sättet lättfattligt och än - Stats-lJiskoltets Utlåtande M 13. damålsenligt, till alla delar instämt uti hvad det föregående årets Revisorer i detta hänseende anfört.
I sammanhang med de uti högstberörde nådiga bref af den 18 Februari 1808 meddelade föreskrifter, angående rikshufvudbokens förändrade uppställning, hade Kongl. Maj:!, jemväl anbefallt Kongl.