Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En granskning af förhållandet härutinnan är således af väsentlig vigt för bedömande af förslagets ändamålsenlighet ur ekonomisk synpunkt; och, ehuru Utskotten icke varit i tillfälle att åt denna granskning egna den tid, som för densammas fullständiga genomförande varit af nöden, eller tilltror sig äga den härtill nödiga sakkunskap, hafva dock åtskilliga omständigheter för Utskotten framstått i en sådan dager, att Utskotten funnit en ledning för omdömet deraf kunna hemtas.
Vid genomgåendet af de beräkningar, sorn blifvit uppgjorde öfver kostnaden för den föreslagna organisationen, har det således icke kunnat undfalla Utskottens uppmärksamhet, att icke allenast en del utgiftsposter äro vordne beräknade till lägre belopp, än de sannolikt i verkligheten skulle komma att utgöra, utan ock att några andre oundgängliga kostnader alldeles icke blifvit i kalkylerne upptagne.
I det förstnämnde hänseendet förekommer nemligen, att i förslaget är aflöningen för manskapet^ med flere, beräknad till endast 1 sk. 4 rst. om dagen, hvaremot densamma för det närvarande, under benämning af tobaksskilling, utöfver dagportionen, utgår med 1 sk. 6 rst; och då detta belopp ej torde kunna anses innefatta något slöseri, eller vara för rikligt tilltaget, synes ej eller en minskning deruti böra ega rum, hvadan en förhöjning i kalkylen af 2 rst. per dag för hvarje till denna aflöning berättigad person uppkommer, utgörande en summa af tillsammans omkring 7000 r:dr om året; att vidare rationspriset för hvarje häst ej är beräknadt högre än till 16 sk. om dagen, men, enligt de uppgifter derom, som blifvit Utskotten meddelade, efter medelpris (vid indelda kavalleriet) uppgått till omkring 21 sk., och således föranleder en ökad kostnad i delta hänseende, hvilken ensamt för de beräknade rusthållshästarne gör årligen 10,218 r:dr; 30 Stats• samt Allm, Besvärs- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o i8. att antalet af hästar, som afsetts för General-staben, eller för öfverstar och brigad-adjutanter, två hvardera, och för officerare en hvar, ej torde kunna anses såsom tillräckligt, utan erfordrar en förhöjning, tilläfventyrs uppgående till 24 hästar; att armeens beväpningskostnad äfven torde vara beräknad till ett mindre belopp, än vederbör, då någon utgift för beväpningens underhåll ej är vorden upptagen, och brukningstiden blifvit så långt utsträckt, att den t. ex. för ett gevär upptagits till 50 år, fastän densamma för närvarande icke inom vår arme ansetts kunna bestämmas längre än till 25 å 30 år, samt att det i Herr Stjernsvärds förslag till Topografiska korpsens arbeten uppförda tillfälliga anslag af 6000 r:dr endast utgör hälften af det hittills utgående beloppet, hvarigenom, efter hvad Utskotten föreställa sig, utgifningen af Rikets Charteeverk skulle antingen helt och hållet förhindras, eller åtminstone icke kunna med samma drift som hittills fortsättas.
Såsom uteglömda utgifter äro åter att anmärka: att icke något belopp för värfningspenningar vid de värfvade trupperna blifvit beräknadt; att någon kostnad för persedlars underhåll icke heller är upptagen, hvilket dock torde vara så mycket angelägnare, som det sätt, på hvilket Herr Stjernsvärd ansett en sådan kostnad kunna ersättas, eller med en till följd af manskapets permitterande orsakad minskning i slitningen och till följe deraf uppkommen förlängd brukningstid, svårligen synes kunna antagas gifva det resultat, som Herr Stjernsvärd derpå grundat; att, i afseende å kostnaden för krigsreserven, några medel ej äro beräknade, hvarken för anskaffande, vård och underhåll af de till densammas öfning erforderliga gevär, eller för de mönstringar, som med nämnde manskap årligen skulle verkställas, och hvilka kunna antagas komma att uppgå till samma belopp, som för mönstring af beväringsmanskapet nu utgår, eller 9000 r:dr årligen, och ej heller för ersättning till det befäl, som borde öfvervara de föreslagna skjutöfningarne, hvilken kostnad dock torde komma att uppgå till ett ganska betydligt belopp, då icke allenast befäl måste på åtskilliga ställen, såsom t. ex. i en del Bergslager, från långt afstånd kommenderas, utan ock tillfälle för detsamma kan å en del orter komma att saknas att, under den tid öfningarne skola fortgå, kunna å stället blifva qvarboende, samt att, oaktadt förråder å spridda ställen i landsorterna blifva af nöden, någon utgift till aflönande af de vid dessa förråder anställda intendenter och andre tjenstemän ej beräknats.
Genom hvad sålunda blifvit erinradt, tro Utskotten sig hafva visat, att kostnaden för den föreslagna organisationen skulle komma att icke obetyd - Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N.o 18. 51 ligt öfverstiga hvad i förslaget blifvit kalkyleradt; Och få Utskotten nu öfvergå till en granskning af de tillgångar, som blifvit uppgifna som tillgänglige för berörde kostnaders bestridande.
Dervid hafva Utskotten först fästat uppmärksamhet vid den af Herr Stjernsvärd uppgjorda beräkning öfver behållningen af indelda löningsräntor, hvilken blifvit upptagen till 534,367 R:dr.
Ett sådant belopp bar Herr Stjernsvärd uppgifvit sig hafva erhållit derigenom, att han från de indelda löningsräntorne, uppförde till . 1,196,656 R:dr, dragit rusthålls- och augmentsräntorne, beräknade till . . 662,289 R:dr, då återstoden blifvit 534,367 R:dr.
För att kunna bedömma riktigheten af denna beräkning har det varit nödigt, att söka vinna upplysning om, huru uppskattningen af ej mindre löningsr än torna, än de derifrån sedermera afräknade rusthålls- och augmentsräntorna blifvit uppgjorde.
Herr Stjernsvärds förslag lemnar väl ej i detta hänseende någon anvisning, men vid efterseende uti 1845 och 1849 årens riksstater hafva Utskotten derstädes igenfunnit den förstnämnda summan eller den på 1,196.656
R:dr, hvaremot den andra icke till det uppgifna beloppet varit derstädes upptagen, utan Utskotten i kommitterades för skatteförenklingen betänkande påträffat en dermed öfverensstämmande beräkning af rusthålls- och augmentsräntorna.
Emot detta förfaringssätt, att från olika källor hemta zifferuppgifterna, erbjuder sig likväl i förevarande fall den erinran, att den förra summan eller den, som finnes upptagen i enlighet med 1845 och 1849 årens riksstater, beräknats efter en högre värderingsgrund, men den sednare eller den, som öfverensstämmer med hvad kommitterade för skatteförenklingen antagit, är stödd på en lägre sådan eller 1844 års låga markegång.
Då emedlertid fråga nu är att finna värdet å 4:de Hufvudtitelns indelda räntor, med afdrag af rusthålls- och augmentsräntorna, är det uppenbart att, för utrönande af de förras återstående sanna värde, begge dessa räntors uppskattning måste vara verkställd efter enahanda grund.
Med iakttagande häraf uppstår deremot ett helt annat resultat, än Herr Stjernsvärd upptagit.
Ofvannämnde kommitterade, som beräknat hela den indelda delen af ordinarie räntan till 1,576,054 R:dr, upptaga nemligen anordningarne å ordinarie räntan under 4:de Hufvud titeln på följande sätt: 32 Slats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Vlsk. Betänkande, N:o 18.
Kongl. Krigs-Akademien 106: 32. — Bostads-boställen . 48.676: 5. 11.
Utarrenderade boställen 41,572: 16. 9.
Löningsräntor 299,548: 21. 2.
Militiae-Boställs-kassans reservbemmansräntor .... 10,674: 31. 7.
Åkers Krutbruk 417: — 4. Husqvarna Gevärs-Faktori 77: 19.
4. eller tillsammans 401,012: 31.
1. samt rusthålls- och augmenlsräntorna 662,289: 15. 10.
Summa 1,063,301: 46. 11. Stats-TJtskottet, som i silt betänkande vid 1844—1845 årens Riksdag (N:o 287) upptagit hela den indelda räntan till 1,762,000 R:dr eller 185,946 lbdr mera än Skatteförenklings-kommiteen, samt det af indelda räntan till 4:de Ilufvudtitelu utgående belopp till 1,196,656
R:dr och således lika med det, som Herr Stiernsvärd uppfört, har kalkylerat rusthålls- och augmentsräntorna till .
. 800,000 „ hvadan återstoden 396,656
R:dr enligt denna beräkning utgör beloppet af de indelda löningsräntorna, sedan Rusthålls- och Augments-räntorna blifvit derifrån afdragne.
Vid jemförelse emellan den af kommitterade uppgjorda beräkning af behållningen å ordinarie räntan, efter afdrag af Rusthålls- och Augmentsräntorna, och den af Stats-Utskottet vid 1844 och 1845 årens Riksdag verkställde enahanda beräkning, visar sig dem emellan endast en skillnad af 4,356 R:dr 31 sk. 1 r:st, hvaremot då, på sätt som i Herr Stjernsvärds kalkyl skett, från den å 4:de Hufvudtiteln anvisade del af ordinarie räntan, beräknad efter både 1845 och 1848 årens statsregleringar till 1,196,656 R:dr dragits Rusthålls- och Augments-räntor, beräknade efter kornmitterades uppgifter lill endast 662,289 Ralr och derigenom uppstått en behållning af 534,367
R:dr, denna behållning öfverskjuter det af kommitterade beräknade belopp med ej mindre, än 133,355 R:dr, och det af Stats-Utskottet antagna med 137,711 lbdr, och behållningen i Herr Stjernsvärds förslag således blifvit med endera af dessa summor för högt upptagen.
Afkastningen af Befälets boställen har vidare Herr Stjernsvärd i detta sednare förslag beräknat till samma belopp som i det första.
Emot denna beräkning.
Best), och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 18. 55 beräkning, enligt hvilken Herr Stjernsvärd antagit afkastningen till 50 procent utöfver uppskattningsvärdet, 380,294 r:dr, eller till 570,441 r:dr, gjorde UtskoLten, såsom redan blifvit nämndt, vid sistlidne Riksdag anmärkning, att den vore för högt tilltagen, och utskotten hafva ej funnit skäl att frångå denna åsigt.
Om äfven medgifvas måste att i en eller annan ort denna afkastning torde komma att lemna ett mer eller mindre betydligt öfverskott utöfver hvad, som vid 1833 års lönereglering blifvit beräknadt, så finnas dock orter, der densamma knappast uppgår till uppskattningsvärdet, och andra der den föga öfverstiger detsamma.
Osäkert torde derföre vara, om af alla boställens afkastning någon betydlig behållning utöfver uppskattningsvärdet skulle erhållas, och Utskotten sakna all ledning för att i detta hänseende uppgöra en i någon måtto tillförlitlig beräkning, anén då det vill synas Utskotten, att med någon sannolikhet skulle kunna antagas att förhöjningen på det hela ej skulle komma att betydligt öfverstiga 23? procent eller omkring 90,147
R:dr, så återslå dock såsom för högt beräknade 100,000 R:dr årligen.
Bland de indelta räntor, sorn finnas å Riks-Statens 4:de Hufvud-titel upptagne, ingå äfven, såsom här ofvan finnes anmärkt, Militiae-boställenas räntor.
Men dessa äro jemväl inberäknade i det vid 1833 års lönereglering å dessa boställen bestämda uppskattningsvärde, enär detta blifvit beräknadt efter boställenas afkastning, utan att afdrag för räntan dervid ägt rum.
Då nu boställenas räntor ej blifvit af Herr Stjernsvärd afdragne från beloppet af de indelda löningsräntorne, eller afräknats från boställenas, af honom med 50 procent förhöjda hela uppskattningsvärde, hafva således boställsräntorna blifvit i Herr Stjernsvärds kalkyl två gånger uppförde såsom tillgång, nemligen bland behållningen af ordinarie räntorna å 4:de hufvudtiteln och sedan uti boställenas afkastning.
Enligt 1833 års lönereglering skulle nemligen i del af hvarje boställes då beräknade afkastning anses såsom boställsränta och utgjorde således, enligt denna beräkningsgrund, 95,073 R:dr, hvaremot denna ränta, som af Skatteförenklings-Kommitteen upptagits till 90,248 R:dr, skulle, efter den förhöjning som bör äga rum för vinnande af öfverensstämmelse med det för samtlige indelda räntor i stats-regleringen iakttagna beräkningssätt, uppgå till 100,175 R:dr.
Om nu äfven endast det lägsta beloppet här afses, så uppkommer ändå ett belopp af 95,073 R:dr såsom för högt beräknad tillgång till den föreslagna organisationen; hvarvid Utskotten likväl böra anmärka, att denna felaktighet ej ägt rum i den kalkyl som Herr Stjernsvärd vid sistlidne Riksdag företett, enär, i denna, boställsräntorna blifvit från indelda löningsräntorna afdragna med ett belopp af 90,248 R:dr.
Brot. 1850 y 1851, 4 Sami. 2 Afd. 6 Haft. 5 34 Stals- samt Allm.
Betänkande, 18.
Som anslaget lill salpeter-uppköp 180,000 R:dr och det under den för försvarsverket i allmänhet i Riks-staten upförda anslagssumma af 669,226 ttdr 32 sk. inbegripna anslag för krut-tillverkningen, 50,000 r:dr, äro af Herr Stjernsvärd upptagne bland landtförs varets nuvarande kostnader, torde äfven den ibland stats-verkets inkomster ingående behållningen af krut-och salpeterförsäljningen hafva bordt uti förevarande beräkning derifrån afdragas.
Denna behållning, som under åren från och med 1844 till och med 1848 i medeltal uppgått till 105,000 r:dr, anse Utskotten sig dock här endast böra uppföra till det i sista Riksstat antagna belopp eller 95,000 r:dr, med hvilken summa således antingen uppgiften om närvarande kostnaden för landtförsvaret bör minskas, eller ock den för Herr Stjernsvärds organisation okas.
Derjemte förekommer hurusom Hr Stjernsvärd bland tillgångarne för den nya organisationen, under benämning ”brist å 4:de Hufvudtitelns förslå gs-a usla g”, uppfört ett belopp af 136,000 r:dr.
Bristen i nämnde anslag kan likväl icke antagas för närvaiande uppgå på långt när Lill den kalkylerade summan.
Den utgjorde år 1844 86,711. „ 1845 99,988.
„ 1846 145,593.
„ 1847 139,418.
„ 1848 81,878. eller i medeltal 110,717.
Då nu vid sista Riksdag 4:de Hufvudtitelns förslagsanslag ökades med 45,923 r:dr, nemligen till beväringsmanskapets öfningar med 40,000 r:dr samt till fonragering af värfvade kavalleriets och artilleriets hästar 5,923 r:dr och i Herr Stjernsvärds kalkyl ordinarie anslaget blifvit uppfördt med denna tillökning, hade resten bordt beräknas endast till det belopp, hvartill den efter tillökningen visat sig i verkligheten uppgå.
Den utgjorde väl år 1850 68,071 rxlr, men som i denna summa ingick ett förskott för 1851 års fouragemedel, stort 45,000 rxlr, så har samma års brist egentligen utgjort endast 23,071 r:dr; men om man äfven vill antaga att berörde brist skulle uppgå ända till 60,000 r:dr, så skulle ändock Herr Stjernsvärd, som upptagit densamma till 136,000 r:dr, hafva i de för nya organisationen påräknade tillgångar beräknat för mycket en summa af icke mindre än 76,000.
Genom de af Utskotten i det föregående framställda anmärkningar, är väl ej fullständig granskning af Herr Stjernsvärds vidlyftiga beräkningar och kalkyler verkställd, men Utskotten, som till ett sådant arbete saknat erfor - Stals- sami Allm.
Betänkande, N.o iS. derlig tid och ledighet från andra göromål, tro sig emedlertid, medelst det redan anförda, hafva ådagalagt icke allenast angelägenheten deraf, att då sådane felaktigheter visat sig vara uti ifrågavarande beräkning förborgade, som icke utan betydlig både möda och forskning kunna upptäckas, beräkningarne underkastas noggrann pröfning, innan desamma såsom tillförlitlige antagas, utan ock att de af Herr Stjernsvärd för den föreslagna organisationen beräknade utgifter vida skulle öfverstiga hvad han upptagit; och att de tillgångar, som dertill äro påräknade icke på långt när utgöra det belopp, hvartill de af Herr Stjernsvärd kalkylerats, utan att en brist i detta belopp äger rum af till det minsta en half million r:dr.
Och då till hvad sålunda förekommit lägges den omständighet, dels att en så beskaffad ny organisation, hvarom här är fråga, ovilkorligen måste vid verkställigheten under öfvergångs-perioden medföra betydliga kostnader, dels oek jemväl efter det densamma försiggått komma att föranleda utgifter, hvilka, äfven med en nogare och fullständigare granskning af förslaget, hvarken kunna förutses eller närmare beräknas; så anse Utskotten sig äga grundad anledning till den åsigt, att kostnaden för den nya organisationen af landtförs vare t skulle uppgå icke blott till enahanda belopp, som detsamma för närvarande påkallar, utan sannolikt komme att öfverstiga närvarande kostnader.
Efter det utskotten för Rikets Ständer framlagt detta förhållande hafva Utskotten ansett sig böra tillse, huruvida med den föreslagna förändringen några sådane öfvervägande fördelar för rikets försvarsverk skulle kunna antagas komma att uppstå, att förslaget af sådan anledning borde utan afseende å de dertill erforderlige kostnader vinna bifall; mön då Utskotten, långt ifrån att kunna hos sig stadga en sådan öfvertygelse, tvertom funnit åtskilliga betänkligheter emot förslaget sig förete, hafva Utskotten trott sig böra de väsentligaste af desamma i största korthet framställa.
För att genomföra Herr Stjernsvärds förslag om infanteriets organisation, skulle de värfvade fot-regementerne upplösas och i stället de rotar, hvilka, underkastade ordinarie rotering, nu erlägga vakans-afgift, utgöra denna medelst uppsättning af manskap, hvilket för mången rotehållare skulle medföra ett ökadt onus, hvarjemte, för att ernå den föreslagna indelningen af trupperna i brigader af lika styrka, icke allenast en stor del af nuvarande regementen måste sprängas och fördelas med andre, utan äfven brigaderne komma att bestå af både rusthålls- och rote-nummer.
Ehuru denna olägenhet till en del skulle undanrödjas, om, såsom föreslaget blifvit, rusthållarne åtogo sig att, i stället för utgörande af beklädnad m. m. in natura, till statsverket erlägga en bestämd passevolans-afgift; så skulle omförmälde för - 36 Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Vtsk. Betänkande, N:o 18. delning likväl inom hvarje brigad medföra många svårigheter.
Den enhet, som Herr Stjernsvärd åsyftat medelst indelningen i lika stora brigader kan dessutom icke helt och hållet vinnas, i anseende till landets vidsträckthet och territoriala förhållanden.
Uti antalet af den stridande styrkan af kavalleriet och artilleriet, har i förslaget en minskning egt rum i kavalleriets af 796 man och i artilleriets af 944 man, äfvensom antalet af dessa vapen tillhörande hästar, blifvit betydligen reduceradt.
Då härvid i betraktande tages, att det är högst angeläget alt vid utbrottet af ett krig de vapen, för hvilkas bildande längre tid åtgår, må vara i möjligaste måtto färdige att genast kunna deltaga i striden; att i sådant hänseende artilleriet torde intaga främsta rummet och kavalleriet det andra, men infanteriet först komma i det tredje; att vid inträffande krig stor svårighet vanligen uppstår att erhålla tjenliga hästar, hvilka då stiga ganska högt i pris, samt att, om denna olägenhet öfvervmnes, det i allt fall qvarstår, att hvarken den oötvade ryttaren eller den oinridna hästen kan begagnas vid vapnet, utan föregående öfning, hvartill en icke obetydlig tid åtgår; så hafva Utskotten ej kunnat biträda motionärens åsigt, att företrädesvis förminska de omnämnde vapnens styrka, men deremot föröka infanteriet.
Till följd af den föreslagna indragningen af gardesregementerna är jemväl ifrågasatt, att de indelta trupperne skola vexelvis med en brigad infanteri och en bataljon dragoner bestvida garnisonsf enst i Stockholm under loppet af ett halft år.
Utskotten, som instämma i motionärens åsigt, att bibehållandet af en garnisonstrupp i hufvudstaden af ungefärligen lika styrka som nuvarande garnison, är af nödvändigheten påkallad, desto heldre, som den erfordras icke blott för bibehållandet af allmänna ordningen, utan äfven för att skydda den materiel och de Statens dyrbarheter, hvilka i hufvudstaden förvaras, hafva utaf de uppgifter som Herr Stjernsvärd sjelf meddelat angående kostnaden för garnisonstjenstgöringens bestridande i Stockholm, på sätt lian föreslagit, inhemta t att densamma skulle utgöra, enligt den Stals-Utskottet tillhandakomna skrifna motionen, 496,073 rdr 41 sk. 1 rst. men enligt den i Ridderskapet och Adelns protokoll tryckte tabell 503,011 rdr 14 sk. 5 rst., hvaremot kostnaden för Lifgardet till häst, Svea Lifgarde samt Andra Lifgardet, enligt Herr Stjernsvärds egen uppgift, icke uppgå sammanräknadt till större belopp än 497,701 rdr.
Om man härvid betraktar, att verkställigheten af Herr Stjernsvärds förslag, utan att medföra någon minskning i den för garnisonstjenstgöringen i Stockholm utgående kostnad skulle hafva till följd indragning af 2:ne regementen med Stals- samt Allm.
Betänkande, N:o iS. 37 en nummerstyrka af 1,600 man infanteri samt 400 man kavalleri jemte dertill hörande 439 hästar; att vidare den indelte soldaten skulle vara borta ifrån sitt hem 6 månader hvart 7:de år och ätt under tiden rotehållarne skulle vidkännas ett ökadt besvär för skötandet af soldattorpen, samt att den tillökade tjenstepligten för den indelta soldaten sannolikt skulle komma att stegra legan för densamma och för honom försvåra utvägarne att försörja sig och familj, synes tillräckligt giltiga skäl vara för handen att afstyrka den ifrågavarande åtgärden.
I fråga, om krigs-reserven, har Herr Stjernsvärd föreslagit, att i stället för beväringsmanskapets nuvarande, enligt hans åsigt, otillräckliga öfning genom exercis vid möten, skjutöfningar skulle införas, hvilka borde socknevis verkställas under uppsigt af en i närheten boende officer, underofficer eller korporal af indeldta infanteriet, biträdd af två soldater, och fortgå hvarje Söndags eftermiddag, när årstid och väderlek sådant tillåter.
Delta förslag har redan, till följd af andre motionärers framställningar, blifvit af allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet uti dess Betänkande N:o 57 underställdt Rikets Ständers pröfning, och som Utskotten icke kunna annat än biträda de åsigter, som i nyssberörde
;af två Riks-Stånd bifallna Betänkande blifvit framställde, få Utskotten dertill hänvisa, med förklarande, att, enligt Utskottets tanka, det ifrågavarande förslaget hvarken kan i militäriskt hänseende komma att medföra fördelar, som ens motsvara, än mindre öfverträffa dem, som äro en följd af beväringsmanskapets närvarande, om än ofullständiga öfning, eller för manskapet eller det allmänna leda till besparing af tid eller kostnad.
Vidkommande de af Herr Stjernsvärd föreslagne förändringarne i befordringslaga rne vid arméen och de i afseende derå ifrågasatte serskilda föreskrifter, få Utskotten endast anmärka, att lösen för fullmagter å tjenste? i allmänhet, liksom bevillning å löner äro påräknade bland Statsverkets inkomster och att i allt fall det anspråk, som Statens embets- och tjenstemän ega på lika behandling, synes kräfva, att omförmälde afgälder icke borttagas ensamt för militäre embets- och tjenstemän, hvilket, om äfven principen derför vore riktig, dock icke i brist af tillgängliga medel för närvarande låter sig verkställa.
Emot Herr Stjernsvärds förslag i afseende på armeens aflöning kunna Utskotten icke underlåta att anmärka, hurusom officerarnes löner vid de indelda regenrenterne, enligt förslaget, blifva mindre, än de för närvarande utgöra.
En kapten t. ex. har fått sig tillagd ett lönebelopp af 700 rdr jemte tjeivstgöringspenningar under all verklig tjenstgöring, skjuts- och tråk - 38 Stats- samt Allm.
Betänkande, No 18.
JT- * taments-ersättning under uppdrag och förrättningar utan trupp utom brigadens stånd samt aflöningstillökning under marcher och kommenderingar med trupp utom brigadens stånd; men för närvarande åtnjuter han, uti det bostidle han eger, i de flesta fall vida större förmåner, bland hvilka serskildt torde böra nämnas fria boningsrum, vedbrand, m. m.
Öfverstar skulle enligt förslaget åtnjuta i årlig lön 2,800 rdr banko; men då man betraktar, att hvarje öfverste skulle vara chef för fyra bataljoner och att han i egenskap af chef nödgas vidkännas en icke obetydlig representationskostnad, synes omförmälde lönebelopp vara mindre än vederbör och icke gifva den uppmuntran för dugligheten och förtjensten, som måste förutsättas för möjligheten att äfven på den militäriska banan erhålla utmärkta personer.
Enligt förslaget skulle de officerare inom indeldta armeen, hvilka ioke åtnjuta ständiga tjenstgöringspenningar eller innehafva befälet på roten, ega rättighet att emellan de årliga sommaröfningarne uppehålla sig hvarhelst de åstundade inom brigadens stånd, och, efter skedd anmälan hos brigadchefen och lem nåd uppgift om sin vistelse-ort, jemväl utom brigadens stånd.
En så beskaffad, ovilkorlig, rättighet för nämnde officerare skulle dock i hög grad försvåra disciplinen och motverka för det högre befälet tillfället till den tillsyn öfver och ledning af det lägre befälet, som för detta i flera hänseenden kunde vara af vigt; och denna rättighet skulle dessutom kunna medföra, ibland andra menliga följder, jemväl den, att om behofvet påkallade närvaron vid brigaden af officerare, några andre af dem, än sådane, sorn åtnjuta ständiga tjenstgöringspenningar, icke vöre att med säkerhet genast påräkna och ej heller utan tidsutdrägt kunde till tjenstgöring inkallas.