Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa 350.000 tunnor måste af sämre och bättre säd rv'tjäs, om ej väl underhållna Ladugårdar skola försämras; och det kan i alla fall tagas för af« gjoi t , ati om ock å ena sidan detta qvantum bespares, mer for mindre å den andra fo lorås.
Till brånvins bränning användt, leinnar sa ,ina qvantum spannmål af endast 12 kannor efter tunnan, 4,200,000 kannor, som efter I R:dr kannan gör en summa al' lika många Riksdaler, och med dranken har man för Ladugårdarna vunnit i det närmaste samma forman, som af sjelfva spannmålen varit att förvänta, vid hvilket förhållande tillverkningens inställande hämmar en production af 4,200,000 R:drs värde, och man kan deraf sluta, hvilka förmåner skola uppkomma i den man tillgången af säd medgilver en utvidgad bran vins-bränning, som forökar Ladugårdens producter och i synnerhet bidrager - Den 17 Juli. 1573 drager att fortskynda inhemska tillgängen af fläsk, oberäknad all den vinst jordbruket hämtar af den spillning som härigenom erhåiles.
Man torde häraf finna, att i hvad ställning som heldst, endast för Ladugårds skötselns tillbörliga underhållande , en bränvins tillverkning af rnindst 330,000 tunnor spannmål, eller ett dubbel qvantum rotväxter, bör så mycket heldre alltid vara tillåten, som det med mycken sannolikhet kan antagas, att hvad spannmålen angar, en hvar Jordbrukare merendels erhåller ett parti slö säd , hvilken, då rättigheten att bränna är gifven , alltid begagnas.
Att genom en friare bränvinsbränning sådana missbruk skulle uppstå, att deri spannmål eller rötter, som till menniskors förtäring behöfdes, komme att medtagas, är äfven en mera inbillad än grundad farhåga.
Hvar och en enskild bedömer säkrast i sådan väg tillgångar och behof, och man kan deremot vara förvissad, att osäkerheten, huruvida tillstånd till bran vins-bränning erhåiles eller icke, alltid skall hafva den skadliga verkan, att ingen vågar sträcka sin odling af andra bränvins ä nnen, såsom af rötter med mera dylikt, utöfver behofvet för egen direct consumtion.
Öfverdrift i tillverkning bör ej eller vara att befara, då tillfället till afsättning på varan utöfver egen måttlig förtäring alltid närmast bestämmer tillverkningsrnängden, hvilken, örn den blifvit för stor den ena tiden, motväges af en mindskad den andra.
Någon inskränkning i afseende på årstiden till bränvins-bränningens verkställande synes ej eller kunna äga rum.
Såsom skäl for undantag af 1574 Den 17 Juli, af somroar-månadema anföras val, att denna års.* tid är för tillverkningen otjenlig.
Sådant torde li kval ofta bero af särskilta omständigheter, hvilka säkrast bedömas af tillverkaren sjelf, som visserligen ej ingar i ett företag, sorn lian finnér för sig skadligt, men deremot ej b.ör kunna forn>enas, att efter eget fritt val dertill begagna sig af den årstid, och de särskildta tillfällen som han finner ined sin egen förmån instämma.
Ibland de, medel, sorn säkrast skulle bidraga, att åter förhjelpa Jordbrukaren lill återvinnandet af sin behöriga andel af rörelse - oapitalet, som under de sednare åren blifvit honom beröfvad , och att jemväl göra det för honom möjligt, att öka dess production så väl af säd och jordfrukter, sorn af alla Xadugårds-af kastningar, kan således, efter Utskottets tanka , en alltid tillåten hrän.vi-ns-bränning med skäl räknas, och följderna af en slik tillåtelse skulle ofelbart blifva ännu mera, förmånliga i, den mån denna näring, rigtatles derhän , att bran vins-bränning för Kronans läkning kunde upphöra och dess förnödenheter deraf; uppköpas I1.03 privata hushållare, hvilka troligen, ej skulle vägra , att till bränning emottaga eller köpa den spannmål, som stundom undergår förskämning i Kronans Magaziner, särde?
les om dem vöre tillåtet , att i utbyte leverera bränvin till, gångbart pris.
I anseende till dessa, ekäl är det, efter.
Utskottets, öfvertygelse, för jLandtbrukets trefnad, och förkofran af högsta vigt , att, rättigheten till idkande af bränvinsbränning, , med de vilkor i afseende på pannesymden, som för densamma, stadgas,, alltid må oför - Den 17 Juli. 1575 oförändrad fortfara , utan att blifva underkastad den osäkerhet, som är en oskiljaktig följd af vacklande hushålls-anStalter , samt att, jemte det införsel af utländskt bränvin , på sätt Utskottet redan föreslagit, alltid må vara förbuden, utskeppning så väl af denna vara, som alla sorter spannmål, tillätes, utom vid de tillfällen, då omständigheterna fördra , att importen af utländsk säd genom lindring i tull-afgifterna underlättas.
Att Svenska Boskaps-skötseln icke är hvad den borde vara, derom vittna nogsamt de stora «jvantiteter af Victualie-varor, Talg och Råhudar, som årligen införskrifvas från utrikes, orter.
Det är anmärknings-värdl, att en näring , så urgammal och enlig med
Dandets naturliga beskaffenhet som denna, befinnes i det ofördelaktiga skick, att utlänningen ännu måste tillitas om dessa nödvändighets-varor, hvilka framför andra borde inom Riket kunna vara att tillgå i tillräcklig myckenhet.
Oberäknadt den skadliga inflytelse på Dadugårds-skötseln, som ständigt omväxlande författningar i afseende på Bränvins-bränningen ofelbart medfört, måste orsakerna härtill äfven till stor del igenfinnas uti det tvång och de inskränkningar, dem Landtmannen varit och ännu är underkastad i anseende till försäljningen af sina Dadugårds-producter, vid hvilkas afyttrande han måste hufvudsakligen bero, af dem, sorn hafva handeln med dylika varor sig förbehållen , likasom afsättningen på boskaps kreatur i allmänhet mäste sökas egentligen i några få större
Städer och der föraämligast inom ett inskränkt antal personer, som äro.
Den l7 Juli. 3ro innehafvare af §p!'u-slagtningen och i sin rörelse förbundne till efterlefnad af taxor , vid hvilkas upprättande Laddfmannens rätt och häfta ej alf id rådfrågas.
Hvad som i sednare tider ytterligare bidragit att förlänga och föröka Jordbrukarens förlägenhet i denna del, är utan tvifvel den concurrence vid dylika varors afyttrande, soto blifvit
Finland under förut gällande vilkor, i anseende till Tull-afgifterna i Svenska hamnar, rpedgifven , äfven sedan detta Land Upphörde, att ly a under Sverige.
Före denna tid ha e vanan, ätt ifrån nämnde provins hämta V icfualie-varor och kreatur för Hufvudstadens och kus orternas behof, tagit så öfverhand, ätt Lacugårdsskptseln i de sistnämnde råkat i Verkligt förfall.
Innehafvarne af större egendomar funno i synnerhet för sig beqvämligt och äfven förmånligt, att i närbelägna Städer försälja bety ligä foder qvantiteter, samt att köpa sina förnödenheter af Victualier ifrån Finland.
Sa länge detta sistnämnde var en Svensk provins, Uppkom af detta forfa ande endast en indirect gkada för Riket, Nu deremot lider Fäderneslandet ®n dubbel förlust, den directa af Banco sedlarpes utvandring och unde-balance i handeln, änpu mera ökad genom de missbruk, att Ryska produeter un !er namn af Finska, o h således fmot enahanda Tull-afgtfter, hit inkomma, samt d<?n indirecta af den inhemska Ladugårds-sköt$e|ns försvagande.
Om delta för Rike‘s Landtbruk skadliga förhållande skall för en framtid kunna förändras och Ladugårds skötseln vinna den uppmuntran, som Dm i 7 Juli. 1577 som Rikets båtnad orh denna viktiga Näring brafver, anser Utskoiret oundgängligen nödigt, ätt inrikes handeln med Victualie-varor och kreatur lemnäs fri och öppen, i likhet med Riksens Ständers vid sä val 1800 som 180g årens Riksdagar yttade önskan, och att Tull-afgjfterne pl dylika varor, då de från andra främmande orter än Finland inkomma, dels till en. början regleras i det förhållande till va ans pris, sorn 1799 års Sjötulls-Taxa utsätter, och dels sedermera småningom forhöjas i mån af den inhemska productionens tillväxt, och att i sådant afseende ny Tull-taxa å dem årligen upprättas, samt att slutligen ett fullkomligt förbud emot ali införsel vidtages, så snart behofvet af någon viss artikel kan genom den inrikes Pro ur, ionen fyllas, en anstalt den Utskottet tror i afseende på Sötmjöiks ost redan kunna äga rum
I öfrigt och då 18 A rf. af 180g årS Fredsfördrag med Ryssland , hvarigenom ofvannämnde förmåner för Finland, i anseende till dess handelsgemenskap méd Svérigé, blifvit medgifne, torde med detta års slut upphöra , och fråga i anledning deraf förekomma om en ny Handels-Tractat med Ryssland , lärer Kongl. Maj:t i Nådervara betänkt,, att vidtaga de författningar, hvarigenom importen af sådana Finska producter, som för det närvarande väl ej kunna här umbäras, men hvilkas framalstiande i Fäderneslan. det hör uppmuntras, ej må till hinder för de inhemska Näringarna un 'erlättas, samt att i allmänhet importen från Finland af sådana varor och förädlingar, sorn för det härvarande ej ära till Ben 17 Juli. äill införsel ifrån andra främmande länder tillås» ne, jemväl ina förbjudas.
Med fullkomlig öfvertygelse både om nödvändigheten af kraftiga Hushålls - författningar , syftande på indragning af våra utgifter till främmande Nationer, och om den ©stridiga nytta, sorn inhemska Manufacturers och slöjders befrämjande tillskyndar Samhället, anser Utskottet det« vara af stor vigt för det allmänna och äfven instämmande med billighet och rättvisa, att de, sorn för en oftast måttlig utkomst underkasta sig de svårigheter, hvilka medfölja en till inrikes productionens förökning bidragande nyttig konstflit, skyddas emot dem, sorn med ett deremot stridande interesse söka i maklighet en större fördel, på ett sätt, som gynnar andra länders Näringar, samt att följaktligen nu gällande förbud emot införsel och förtullning af sådana
Mar nufactur- och Slöjde-varor, sorn här kunna årstad kommas, ma verksamt handhafvas, en anstalt, hvars bibehållande för det närvarande meja än förr yrkas a£ nödvändigheten, att för es framtid söka förekomma den handels undervigt, sorn redan i flera år medfört de skadligaste följder.
De goda framsteg , som Svenska slöjderna efter hand, vunnit, kunna tjena, till bevis derom , att de ej böra anses oförtjente af skydd och-, omvårdnad.
Flera af dem hafva på kort tid uppnått den grad af fullkomlighet, som man ej ens bordt under ett länge fortsatt bemödande kunna förvänta* och om detta förhållande visat sig under en conjunctur, som för de inhemska Näringarna visserligen ej varit fördelaktig, och Den. 17 Juli. 1579 fl en tiel , da ej allenast otillräckliga eller lamt •verkställde författningar till hämmande af Lu« rendrägerier, hvilkas oförsynta utöfning urul er» gräft de inhemska slöjderna, , utan äfven förän* derliga gvundsaster i frågan om Rikets Manufacturer, försvagat industrien och afskräckt förinögne personer, att vaga sina penningar, det de så lätt kunna äfventyras ; så äger sta utsigter till hopp om dessa gagnefiga Näringars ytterligare tillväxt och förkofran, så framt verksamma medel vidtagas till deras skyddande mot utländsk medtäflan , och idkaren framför allt ej lemnäs i ovisshet om sitt öde, i anseende tili författningarnes ostadighet.
Den erfarenhet, sednare tider lemnat, om en ständigt tilltagande förderflig smyghandel med främmande, öfverflö !svaror, tyckes ej otydligen utmärka vissa väsenteliga biister i de till dylika missbruks afböjande utfärdade Författningar; och då Utskottet erfarit, att Kongl. Maj.-t redan i Nåder uppdragit särskilta Gomiterade, att deruti föreslå de ändringar och rättelser, sorn till det åsyftade ändamålets fullkomligare uppfyllande kunna Annas lämplige , har Utskottet ansett sig ej äga anledning, att till utredande af de flera omständigheter, sorn härvid förtjena att komma i öfvervägande, ingå i någon unde sökning, hvartill Utskottets egentliga bestämmelse ej eller lemnar detsamma nödigt tillfälle.
Hvad Utskottet likväl trott eig böra anmärka, är nödvändigheten deraf, att i sammanhang med de ytterligare anstalter, sorn. till hämmande af Uurendrägeriei och Tull försnillning komma att vidtagas> den tillåtelse , sorn.
1580 Den 17 Juli. som genom Kongl, "Brefven den 3 Maj 1803, och den 27 Juli 1807 blifvit lernnad till anhållne och förbrutne dötnde utlandska Manufactur-varors försäljning till qvarblifvande i Riket, ina upphöra.
Likasom den inhemska productionens befrämjande utgör i alla väl bestå Idta Stater ett vigtig?
föremål för allmän uppmärksamhet, har man äfven med sorgfällighet befordrat handel och sjöfart, såsom det naturliga medlet att, utan beroende af främmande Köpmän, söka afsättning å utländska orter för egna producfer och bereda tillgäng på vissa förnödenhets artiklar.
Det kan ej bestridas, att de Författningar, som 1 detta ändamål äro här i Riket vidtagne, och sedan äldre tider blifvit utan rubbning bibehällrié, medfört betydligt förmånliga följder till danande af en frän egna Skepps-byggerier utgången Svensk Handelsflotta , samt i följe deraf, en 3sTational sjöfart och hvad man kallar Aetiv-handel, hvarigenom Köpmans-vinsten af utskeppning och införsel, äfven af befraktningar, hufvudsakligen tillfallit Svenska undersåtare, och således slädnät inom Landet; hvarjemte det lärer, förtjena särskildt afseende, att da Sveriges, belägenhet, i anseende till sina vidsträckta Hafskusrer, sätter detsamma i nödvändighet, att till sitt‘försvar vara försett med en sjörnagt, utom hvars bistånd icke ens den mest. oundgängliga cömmunicaiion imellan inrikes hamnar kan, i händelse af krig, hållas öppen, och det således är af mycken angelägenhet, att erforderligt antal af skickliga och val öfvade Matroser icke saknas j 'Den 17 Juli. 1581 nas, Svenska Handels-farten äfven medför den fördel , att Coopvardie-manskapet i krigstid tjenar till Örlogsflottans bemannande med dugligt sjöfolk.
Rikets sjöfart fortjenar foljakteligen skydd och omvårdnad , och den skulle ofelbart blifva för det allmänna ärtnu mer båtande, i den man våra utländska Handels-relationer kunde komma att utsträckas till Lewanten, America och Westindien , hvilket ändamål synes böra genom lämpliga förmåner och tjenliga Tull-författningar befordras.
Deremot anser Utskottet importationen af utländska öfverflods artiklar utgöra en Handels-gren , hvilken med mera skäl bör försvåras och motarbetas, än uppmuntras och underlättas.
Att Hampa, Lin och Ull, samt flera till beklädnad eller andra behof tjenlige artiklar, äfvensom de af dem förfärdigade fabrikater, böra kunna inom Riket i tillräcklig myckenhet produceras, lärer icke nekas af någon, som kanner vårt land, och dess ännu så litet eller så illa begagnade förmåner.
Persedel-Extracterna utvisa icke destomir.dre i huru betydlig mån införseln af slika varor ifrån och med år 1H08 varit i tilltagande.
Af dessa anledningar föreslår Utskottet: 1:0
Att plantering af Hampa och Lin i allmänhet uppmuntras och i synnerhet på den del af Städernas jord, som i dessa ändamål blifvit detri donerad, och hvarom Utskottet, uti hvad sorn angår frågan om Hatnpsädets befrämjande, gemensamt med Riksens Ständers Oeconomieoch Besvärs-Utskott, redan sig yttrat. 2:0 Ilen i 7 Juli. 2:0
Ätt till afbjelpahde af nu vararidé brist på grof Ull, tjenlig till sådana väfnader, sorti fordras både för Arméens beklädnad och till an; dra förnödenheter , Isländska eller andra grofulliga fårs kringspridande och fortplantande i landet befordras genom det att, 1 likhet roed hvad i Jemtland redan skett, Stamm-Schäfferier af sådana får, med understöd af publika medel; inrättas i de orter, soth för detta farslag kunna finnas i synnerhet lämpliga, samt att, till ytterligare uppmuntran för den fin-ulliga ellef så kallade Spanska får-afveln, hvilken redan här i Riket vunnit god framgång, tullen på utländsk fin Ull efter omständigheterna förhöjes.
Härvid torde, hvad grof-ulliga får i synnerhet an-* går, särskild uppmärksamhet böra lemnäs åt dé locala fördelar, som Gottland erbjuder till be« främjande af en Närings-gren, hvilken synes* med stort hopp örn framgång, kunna der bedrifvas, om tjenlige anstalter i sådant ändamål, vidtagas. 3:0
Att insamling af Horn, Tagel, Borstj Hår af kreatur samt Lumpor på tjenligt sätt befrämjas.
Af sednare årens erfarenhet lärer det kun* na med visshet slutas , att Höganäs Stenkolsgruf-r va hädanefter ej allenast förmår fylla det inhemska behofvet, utan äfven lemna ett öfverskott till export.
Detta med högst betydlig kostnad för dess interessenter förenade företag, hvilket, genom tjenliga uppmuntringar underlättadt, bör kunna blifva af stor nytta för Riket, förtjenar visserligen en stor omvårdnad; och det är i detta - Den 17 Juli» ta afseende Utskottet får föreslå, att (ullen för Engelska Stenkol må i allmänhet utsättas till ? 5 procent af värdet, beräknadt till 2 R:dr Tun* nan, samt den deraf inflytande Tull-inkomsten anslås dels till premier för de inhemska, såkallade Anginachiner och andra betydliga inrättningar, som bevisligen begagna sig af Svenska Stenkol , och dels till export-premier för hvad af denna sistnämnde vara till utrikes orter utskeppas; och då Utskottet anser denna anstalt vara af så mycket större nödvändighet, som de Svenska Stenkolen, såsom betungade med dryga frakt-omkostnader, i annat fall ej kunna, ehuru i det närmaste jemngoda med de Engelska, försäljas till lika låga pris, som dessa sistnämnde, hvilka sällan annorlunda än såsom barlast hit inkomma, och följaktligen undgå den transportkostnad, hvarmed de förra besväras, tror likväl Utskottet det vilkor böra dermed förenas, att, så länge och intill dess det blifvit utrönt, huruvida de Skånska Stenkolen kunna med lika fördel sorn de Engelska nyttjas vid de här i Stockholm anlagde arne Gjuterier, hvilket hufvudsakligen beror dels af olika Tackjerns sorters särskilta egenskaper och dels af ugnarnes con» struction , nämnde arne Gjuterier måge tills vidare vara berättigade, att utan förhöjning i nu varande Tull-afgift få af Engelska Stenkol sig begagna.
Åtskilliga andra varu-artiklar förekomma äfven, hvilkas införsel synes, till lättnad för Hanclels-vågenoch till den inhemska productionens befrämjande, böra antingen alldeles förbjudas, såsom - 15 84 Den 17 Juli. sorn karfvad Tobak och gröfre Pnpperssorter, samt alla slag af bereth ljäder , med Undantag endast af Engelskt, hvilket för särskildta behof vid vissa inrättningar är- nödvändigt, eller ock genom betungande Tull-afgifter försväras , såsom Bof- och Lin-olja, samt i allmänhet sådana till införsel ännu tillåtne tillverkningar , sorn utgöra föremal for en nyttig industri inom Riket ; äfvensom Ulskottet anser det instämma med ändamålet, att importen af alla sådana för de inhemska Manufacturerna och Slöjderna oumbär1 i ga arbets ämnen , om hvilka utlänningen måste tiliitas, genom lindring i Tull-afgifter underlättas.
Ibland orsakerna til! den under de sednare åren högt uppdrifne importen både af sådana varor, sorn här kunna produceras, och af främmande Ofverflöds artiklar , kan räknas underlåtenheten, att höja Tull-afgifterna'för utländska alser och tillverkningar, i den ritån desse inom Landet genom Credit Se.dlarnes försämring till nominal värde stego, hvarigenom de Handlande funnit sin räkning vid att införskrifva en mängd producter och fabrikater, som hos oss icke mera kunde åstadkommas till samma pris sorn förut, sedan -Sedelmassan höjt priserna på lifsmedel och dagsverken, äfvensom en mängd vällefnads artiklar kunnat säljas till ett emot nödvändighets-varornas pris och penningens nominal»' värde icke svarande förhållande, och hvaraf det blifvit en följd’, att Nationen vant sig vid en mer och iner okad consumtion af utländska dels Beklädnads-, dels Fortäringa-artiklar; att under Dm 17 Juli. under ett sådant förhållande Nederlags-friheten » ämnad alt, genom främjandet af en val inrättad och på réela föremål rigtad Transito rörelse, blifva eli källa till enskild och allmän vinning, i Stället blifvit ett befordringsmedel för Svenska, och Utländska Handlande, att speculera på Svenska yppigheten, samt alt ett bidrag till fyllande af Statsbehofven, som consurnentei ne af utländska varor, under en rigtig beräkning af TullUmgäliderha
Vid deras importerande, frivilligt hade utgjort , nu måste genom positiv Bevillning af Närings-Classerna uppbäras.
Het synes således blifva i flera äfséenden nödvändigt, att Tulltaxorna efter ett mot ändamålet närmare svarande sätt för framtiden regleras och förändras i den mån omständigheterna fordra.
I anseende till den vigtiga inflytelse förvaltningen af Tullverkets angelägenheter ostridigt äger på Rikets Handels-balance, och följakteligen äfven pä inre hushållningen i Handel, samt Statens tillständiga rätt af Tullmedlen, fordrar visserligen detta Veik en synnerlig uppmärksamhet.
Ständer torde derföre finna lämpeligt, att hos Kongl.
Majit i underdånighet föä resia den förändring vid förvaltningen af berörde inrättning, att Bull Styrelsen, under hvars inseende Lots-Verket äfven synes böra ställas, öfveriemnas hel st åt Embetsman, af hvilka åtmindstone en del ej vore af andra göromål oell förrättningar hindrad, att med odelad omsorg följa ärendernas gång, och att dessa Embetsmäns löner, fastställde till ett bestämdt belopp, utan beräkning af vissa proCent på den af import in5 te JSandet. 199. soo. fly - Den 17 Juli. flytande uppbörden, böra, ehuru de kunna utgå af Tull-medlen, uppföras på Rikets Stat: att Tull Staten ställes på Militåirisk fot, samt tillfällen äfven lemnäs afskedade, förtjenta Militaire-personer, att vid berörde Verk erhålla befordran till sådana befattningar, till hvilkas bestridande de äga erforderlig skicklighet: att, i öfrigt , inom berörde inrättning enahanda befördrings-lagar blifva gällande, som inom andra Publika Verk; samt Tullbetjeningens löne-vilkor så förbättras, att ej brist och behof matte föranleda till försummelse och brottsliga företag: att redovisningen för Tull-uppbörden ställes på samma fot som den för Rikets Uppbörds Verk i allmänhet: att vid hvarje månads slut ett sammandrag af specialen i hvarje Stapel-Stad ifrån Trycket utgifves, innehållande uppgift af export och import och af hamnen på Exporteurerca och Importeurema, samt att alla confiscations-mål böra vid de ordinarie
För öfrigt, förmodar Utskottet, att en större säkerhet emot underslef af Lurendrägeri och Tull försnillningar skulle vinnas, derest den del af Tull bevakningen, sorn beror af tillsynen ge-, nom Tull-Jagter, postera e på vissa distancer i Skärgårdarna, blefve uppdragen åt Kronans befäl och manskap, som inom korta terminer ombyttes.
Då det å ena sidan är utom ali fråga, att en öfverdrifven import-bandel är den egentliga orsaken till vexel-coursens uppjagande, lärer ej eller å den andra den anmärkning vara ogrundad, Deh 17 Juli. 1587 dad, att obehöriga operationer i vexel-rörelsen betydligen bidragit till Svenska myntets försämrande; och torde detta förhållande blifva en anledning för Riksens Ständer, att i underdånig» het yttra den önskan , att kunnige och oväldige män ma af Kongl. Majit i Nåder förordnas, att granska och öfverse de nu gällande Författningar, angående vexel-rörelsen i Riket, samt i underdånighet föreslå de ändringar och förbättringar i dessa Stadgar, som efter sednare tiders erfarenhet kunna finnas lämpliga och nödvändiga.
Hvad angår frågan om medel till hämmande af den tilltagande skadliga yppigheten, skulle, efter Utskottets tanka, detta angelägna ändamål befordras om den af Kongl. Majit under den 1 Januari 1794 i-detta ämne utfärdade Nådiga; Förordning, hvilken, ehuru ej genom någon sednare Författning till hela dess vidd upphäfven , likväl nu mera i de flesta fall saknar ali verkan till efterföljd, blefve upplifvad , och de deruti stadgade Förbud emot bruk af åtskilliga Ofverflöds-artiklar inom lämpliga af Kongl. Majit i Nåder fastställde Terminer förnyadt; hvarvid Utskottet likväl trott, följande tillägg och förändringar kunna öga rum, nemligen: no
Att det i 1 §. med vissa undantag stadgade förbud emot allt bruk och nyttjande af in- eller utländskt Silkes-Sammet för manspersoner, må sträckas äfven till fruntimmers klädnader, samt jemväl bruket af halfsiden tili foder tinder kläder för mankönet upphöra. 2:0 a 1588 Dera 17 Juli 3:0