Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär nu något företräde emellan dem ej synes vara afgjordt, och det likväl väsentligen beror derpå, att ert sådan anläggning uppföres på en Eocal der både för (!en omgifvande orten och i afseende pål erforderlige tillgångar eller fördelar, verkan kraftig ist kan kringspridas och ändamalet snarast vinnas, flir det ovillkotligen nödvändigt, att i förväg hafva bestämdt, hvarest denna inrätt - Stats-Utskottets Betänkanden. inrättning tjenligast bör anläggas, kostnaden dertill föreslås och villkoren för dess drift och bestånd fastställas. 2:0
Då det kan tagas för afgjordt, att till be Främjande af en lättad Malmtransport, de närmast till Gellivare flytande vattendrag icke kunna göras farbara, eller åtminstone deras upprensning i afseende på dertill erforderlig dryg kostnad» icke stöde i jemnförbart förhållande med landet® nu varande ringa Befolkning och den blifvande
Bergsnäringens rirga utsti äcktning i sin början, återstår således den enda och för detta Nordliga Dands läge utan tvifvel mest naturenliga utväg, att om vintren forsla Malmen till förädlings stället eller de platser från hvilka den sedan kan p| vatten vidare framföras.
Med hänseende till belägenheten af den ifrågavarande Masugnen, eller ock andra som i framtiden kunna påtänkas, skulle fördenskull de tjenligaste rigtningarne för transportvägarne utses och utstakas, samt sättet för transportens förrättande, antingen stationsvis ellef för hela vägens längd bestämmas. 3:0
Ehuru det å ena sidan icke bör vara tvifvelsmål underkastadt, att i samma mån, som en redan grundlagd Näringsgren fortgår i sin utveckling, äfven Eandets befolkning och nya bo» städers uppkomst derjemte befrämjas, förutsätter 4 Sami, 4 Band, 10 * 154 St a ts - U ts kott e t s
B et än ka n den - likväl en ounvikelig omtanka S den andra, att denna tillväxt må genom föregående oeconomiska anstalter påskyndas.
På den trakt emellan Gellivare och Luleå Elf, genom hvilken Malmtransporten kommer att ledas, hafva visserligen åtskilige Nybyggare nedsatt sig, som till en början kunde biträda vid denna transport, men de äro dock för fa, i händelse af en mera utvidgad rörelse.
Utsynandet af så mänga Nybyggen intill transport - Linien, som lägenheter möjligen kunna gifvas, blir derföre en från föremålet oskiljagtig åtgärd, äfven som förslags afgifvande, huru desse må snarast bebyggas och med Åboer förses. 4:0
De fleste Skogar i desse [trakter äro ännu oafvittrade och odisponerade; de kunna således, oberoende af enskild egande rätt, anslås till Skogshandtéringcns drifvande.
En så fullständig kän. nedom om deras vidd och beskaffenhet, som möjligen står att inhemta, torde böra förutsättas "vid uppgörandet af en allmän plan för Jernverks. al)läggningarne. 5:0 Hedens fors är det enda Vattenfall i Luleå Eif, som afbryter en fortsatt båtfart från Edeforss till hafvet på en sträcka af g mil.
Då ritan begagnandet af denna Elfs farbarhet, trant. sporten af Malm och Tackjern i stort vöre nästan en otänkbar sak. är det för framgången af det tilltänkta företaget ytterst angeläget, att vara betänkt på, eller åtminstone i förhand hafva upp - S tafs - U ts ko 11 e ts Betan kändt n. *55 gjort sättet, huru farten genom eller förbi denna forss må kunna beqvämligast inrättar.
En hydrotechnisk undersökning öfver detta ämne är från det öfriga aldeles oskiljagtig.
Dessa jemte flere med saken gemenskap egande föremål synas, i Utskottens öfvertygelse, böra förut vara fullkomligen utredda; och som förberedande undersökning förmodeligen intill nästa Riksdag kan hinna fullbordas, tror Stats-Utskottet, att också intill dess med anslåendet af den föreslagne Fonden bör uppskjutas, heldst de kosö nader, som med en sådan undersökning äro förenade, kunna, då de succesive utgå, bestridas af det till Rese-och Tractaments-penningar för Extra förrättningar i Civile ärender å Andra hufvud-Titeln uppförde årliga anslag.
Hvilket alt vördsamt underställes Riksens Högloft.
Ankom den 20 Aag. 1823.
Ständers StatsLag samt Allmänna Besvärs - ijS St ats-Uts kattets Bä tä nk a'n den. och Ekonomi Utskotts Utlåtande, i anledning af de flere, vid innevarande Riksmöte, väckte motioner, rörande förändring i närvarande Fångföringssätt m. m.
TiH gemensam behandling af Stats-Lag samt Ekonomi Utskotten hafva följande Memorialer blifvit remitterade, rörande yrkad förändring i närvarande Fångförings-sätt, jemte flere dermed samm hang egande ämnen; nemlig en:.
Från Höglo fl, Riddersakpet och Adlen 1:0 Af Friherre Henning Wrangel, deruti anföres, att ehuru den Fångförings anstalt, sorn under Riksdagen år 1818 blef af Riksens Ständer antagen, så vida närmat sig till fullkomligheten att färre Rymningar fdrmärkas, skall; den likväl medföra en större kostnad, än sorn borde kunna för mödås; men hvilken dock, enligt Friherrens, tan. ke, kunde undvikas om, i likhet med hvad i England och Frankrike sker, fångarne färdades till fots ihopkoplade med en kedja, som satte dem ur stånd att rymma, Förmenande Herr Friherren i öfrigt att, genom detta fångfdrings sätt fgtu angifvelser af diktade brott mera sällan Stats - Utskott ets Beta n kand en.
157 skulle förekomma samt transparterne betydligen förminskas. 2:0 Utaf Herr Gastaf af Uhr, sam, instämmande uti Friherre Wrangels motion, särskildt yrkat, att Fångar, vanligen försedde med svag och otillrräcklig föda samt beklädnad, måtte åtminstone vintertiden transporteras gående» heldst deras rymning denna årstid, så mycket mindre vore att befara, sorn de då omöjligen kunna uppehålla sig -under bär himmel, utan måste söka bygden.
Från Hedervärda [Bonde-Såndet 3:0
Med framställning om den dryga, kän' bara utgift, hvarmed Stats-Verket och sålunda äfven de skattdragande belastas för verkställigheten af den senast vidtagne fångförings anstalt, har Rikdags-Ffullmägtigen Pehr Pehrsson, från Calmare Län, hemställt att Lag- och Ekonomi-Utskot. ten måtte anmodas att afgifva ett sådant förslag hll Fångars Forslande och vård, att den dermed förenade kostnad, kunde, utan allmogens betungande, småningom förminskas; förmenande, Pehr Pehrsson ett sådant ändamål kunna vinnas. 1:0
Om, med ändring af Lagens stadgande i 36 Capitlet 4 §.
Byggninga-Balken, att ett häckte skall underhållas vid hvarje Tingsställe, det stadgandes, att blott ett sådant skall finnas i 15S Stats-Utskottet^ B et en kan den. hvarje Domsaga, sä snart den är belägen fyra mil från JLänshäcktet. 2:0
O.n det vidare stadgades, att häcktade förbrytare, som under ransakning erkänt, att de på1 andra orter begått brott, hvilket vanligen sker i afsigt att, under fursslingen erhålla tillfälle till rymning, endast i yttersta nödfall finga försändas till den ort der det föregifne*brottec skall skett; samt 3m Om Arrestanter, då oundvikliga hinder icke mota, vQre skyldige, att, såsom i andra Länder brukligt, vandra till fots från det ena stället lill det andra.
Och hade flere af Hedervärda Bonde.Ståndets Ledamöter instämt uti och understödt hvad Pehr Pehrsson sålunda föreslagit, hvaremot åter andre afstyrkt all förändring uti nu varande Fångförings-sätt, äfvensom Olof Nilsson, från Carlstads Län och Johannes Svensson från Jönköpings
Län dessutom gjort det tillägg, att Kroriobetjeningen borde uttryckligen berättigas, att med fängsel belägga sådane brottslingar, som af dem på Landsbygden gripas och under fjerdingsmans bevakning införas till Allmänna häckten, på det att rymning ock derigenom måtte förekommas.
Stas - Ilis k ottets B e täll leand é ri. 15g Härftirufan hafva ifrån Hedervärda Bondeståndet till Ekonomi Utskottets särskilda åtgärd blifvit öfverlemna!:. 4:0 Ett Memorial af Riksdags Fullmägtigen från Calmare Eän, Petter Pehrsson, som anmärkt att Fångtransporten sådan den nu är inrättad, skall varå särdeles betungande för de Gästgifvare-gårdar, sorn äro så belägne, att Fångar vissa dagar i veckan, från olika håll der sammanträffar och behöfva nattläger samt till de deraf upp. kommande olägenheters afhjelpande hemstält, om icke särskildte, efter omständigheferne afpassade* häckten kunde antingen på Statens eller Häradets bekostnad inrättas vid sådane Gästgifre-gårdar, der fångar under transporterne oftare sammanträffa samt , 550 Memorial af Biksdagsful lmägtigen från Blekinge Län, Pehr Pehrsson, deruti han öfvers klagat, att Reserve-skjuts skylldigheten, förut i sig sjelf nog tryckande, blifvit det ännu mera, sedan fångtransporterne jemväl måste bestridas med Gästgifvare-skjuts, hvilket dock skulle kunnat fördragas, så framt fingföringen utginge på samma sätt som Gästgifvare Skjutsen i öfrigt; men då, enligt gällande författningar tvänne Fångar måste forslas på hvarje häst och dess. utom skulle hända, att den medföljande FångGevaldigern nödgar den skjutsande att föra 5 a.- i6o Stats-Utskottets Betänkanden. 6 fångar på gine lia star, samt de dessutom, för att hinna fram till de bestämde Stationerne, köra fortare än deras skylldighet fordrar, har Pehr Pehrs* Son ansett sig häruti böra söka rättelse och i sådan afsigt yrkat, att Fångföringen hädanefter må göras på lika sätt med Gästgifvare-skjutsen i allmänhet, eller endast en fånge förås efter en häst och tre på (vänne hästar samt de hittills bestämde dagsresorne förminskas.
Då sammansatte Utskotten, vid pröfningen af hvad sålunda blifvit hemstäldt, erindrat sig att Kongl.
Majit med afseende af Eiksens-Standers underdåniga önskningar, nyligen utfärdat ett förändrad stadgande rörande Fångföringen» hvilket, ehuru förorsakande en icke obetydlig kostnad för Staten likväl medförer större och öfvervägande fördelar jemnförelse. vis med den förra Fångförings-anstalten; ej mindre igenom Allmogens befrielse ifrån det svåra ansvar och de faror, för hvilka den var blott, stäld, då i Förening med Fångarnes forssling, äf. veu deras bevakande ålog hemmas-egarne samt den för jordbruket menliga tidsspillan som derigenom förordsakades, än äfven igenom dea större trygghet för Allmänna säkerheten, som medelst det nya Fångförings-sättet, är beredd» anse Utskotten sig sfi mycket mindre böra deruti föreslå någon förändring, som erfarenheten redan vittsordat samma Fångföringssätts föi delar, genom minskad Bymning, och Stats-Utskottet dess - S t ä t s - U t s ko 11 e ts Betänkandeh.
15g dessutom, i sammanhang med dess särskildta utlåtande ofver äskad tillökning i det å Riks-Statens 8:de Hufvud
Titel varande anslag till Fångars Skjuts och underhåll, till Riksens Ständer afgifvit förslag till ändringar i nu gällande föreskrifter, om Fångföringen i Riket hvarigenom betydlig besparing i utgifter och en säkrare Controll förmodas kunna vinnas.
Efter detta Allmänna omdöme, örn de öfvervägande fördelarné af nu Varande Fångforsslings sätt, få Lag- samt Ekonomi Utskotten särskildt besvara de uti motionerne
Upptagne förslag och hvad sålunda först angår den frågan, att blött ett häckte borde finnas i hvarje Domsaga, så fittna Utskotten en sådan förändring icke kunna ega ruin, fötr än Ragskipnittgen i hvarje
Domsaga blifver förenad på ett och samma Tingsställe, hvilket, så väl sorn att Härads-Rättérne uhdér största delen af året skola vara permanenté, är af Kongl. jLag-Comtniten föreslagit, men hvarom fråga icke vid denna Riksdag larett komma Under Riksens Ständers jpröfning.
Beträffande dernäst dett hemställan, att fångar, Sorn uppgifvit sig hafva begått brott på annor ort, icke utan i största nödfall borde dit afsän* 4 Samh 4 Band, 11 i6o Stats-Utskottets Betänkande!! clas, så, enär det genom Kongl. Brefvet den 2g Julii 1812, samt Kongl. Svea Hof-Rätts derpå grundade Circulair af den 11 Augusd samma år, är stadgadt, att då en för stöld häcktad person uppgifver 9‘g hafva begått ett eller flere dylike brott, eller ransakningen dertill gifver anledning, må det på Domarens profning bero, huruvida han, innan den tilltalade förvises till ransakning under annan Domstol, bör, genom skriftvexling med vederbörande, först söka inhemta upplysning om det föregifne brottets verklighet, finna Utskotten något ytterligare stadgande i denna del icke vara af nöden.
I afseende på det Uppgifne förslaget, att fångar borde, under bevakning, till fots föras ifrån det ena stället till det andra, så förekomma deremot de hinder, som väderlek och väglag vid flere årstider förorsaka, det lättare tillfälle till rymning som derigenom yppas, den större bevakning, sorn dervid blifver nödvändig, den längre tid, som likaledes skall åtgå, de kostnader detta sätt kommer att medföra och hvilka skola uppgå nära, om icke fullt ut, till den skjutslega som härigenom kunde besparas.
Af alla dessa skäl anse Utskotten sig icke böra tillstyrka antagandet af ifrågasatte förslag, heldst det anförde skälet, att
Fångarne vintertiden i stark köld skola vara blottstälde för ett kännbart lidan" de, derigenom att de icke få gå, utan måste åka.
Stats-Utskottets
Betan tande ri. igj lärer förfalla, enär Kongl. Maj:t genom Nådig skrifvelse till dess Befallnings hafvande, redan forordnat, att fångar, under forsslander vintertiden, skola vara fdrsedde med nödige utanplagg, hvilka äfven, enligt ärhåljen uppgift, vid de fle' ste Länslräckten till ett sådant ändamål finnas.
Utskotten anse sig icke heller bora understödja livad Riksdagsmannen Johannes Svensson hemställt, om ovillkorlig rättighet för Krono-Betjeningen att med fängsel belägga sådane brottslingar, som af dem å Lands byggden gripas, och under fjerdingsmans bevakning införas till Allmänna häckten enär på Krono Betjeningens urskilning i hvarje särskildt fall måste bero, att, efter de i gällande författningar lagde grunder tillse huru vida den häcktades brott och allmänna tryggheten påkalla ett sådant säkerhets mått Den af Riksdags Fullmägtigen Petter Pehrsson från Calmare Län föreslagne anstalt, ad särskildte häckten måtte inrättas vid sådane Gästgifvare-gårdar, der
Fångar under transporten ofta sammanträffa och behöfva nattläger, finna Utskotten, vid betracktande, dels af de ökade, redan nog öfverklagade kostnader ivid Fångföringen, som derigenom skulle förordsakas, dels deraf att Fångarnes nattläger äro, så vidt möjligt bestämda på sådane ställen der häckten finnas, sig icke heller kunna med något förord understödja; — Och beträffande slutligen den väckta, motionen, att, i likhet med hvad i afseende på j6s> Stats,Utskottets Betänkanden.
Gästgifvare skjuts är stadgadt, endast en Fånge borde få foras efter en häst samt 3 på t vänne hästar, så, enär härvid förekommer, att
Fån* gar sällan, såsom vid vanlig
Gästgifvare skjuts inträffar, medföra några saker eller varor, sorn jemte personerne tynga hästarne, syntes Utskotten, det nu gällande stadgandet, enligt hvilket tvänne
Fångar få färdas efter en och fern efter två hästar icke skäligen kunna, såsctm alt förmycket betungande öfverklagas, och anse derföre någon förändring deruti så mycket mindre lämplig! som antalet af de till Fångfqrssling nödige hästar, derigenom skulle ökas, skjutsningen i och för berörde forssling oftare påkomma och. kostnaden i samma män blifva större.
Till Riksens Högloft, Ständers eget bepröf' vande öfverlemnas detta allt vördsamligen.
Stockholm den 18 Julii 1823, Njo 455, Ankom den 25 Augusii 1823, Utlåtande, i anledning af Herr A. Printz enskölds Memorial S t a ts-U t sko 11 e ts Betänkanden.
163 om tillökt antal Löner inom Stats-Expeditionerne af Kongl. Maj:ts Gancellie.
Sedan Stats Utskottet erhållit förnyad Berntss ifrån Hdglofl, Ridderskapet och Adeln uppå Herr Axel Prinzenskölds Memorial, om tillökt [antal .Löner inom Stats-Expeditionerne af Kongl Maj;ts Cancellie, så får Utskottet deröfver nu afgifva Utlåtande.
Herr Printzensköld har uppgifvit hvad jern"
Väl med Stuterne instämmer, att inom hvarje af de fyra Stats Expeditionerne täro anslagne Eoner för en Expeditions Secreterare, <?me Protocoll; Secreterare, en Registrator, 2tne Gancellister, och 2:ne Copister, hvilket vore ganska otillräckligt inom Verk, der göromålen dagligen ökas, och äro af den beskaffenhet och vigt, att de omöjligen kunna anförtros åt andra än Verkets Tjenstemän och der det till och med är förbjudet att Jåta en Expedition renskrifvas af en legd hand; samt att man, för att i en hast celi utan tunga för Staten kunna afhjelpa detta, befordrat till Ordinarie befattning utöfver Stat, med lika tjenstgörings skyldighet, som den Löntagande; men då härigenom händer, att man får arbeta i Statens tjenst under lä a 15 år, innan Lön hinner erhållas, och en 16$ Stats-Ufskottets Betan leanden. sådan hushålls princip icke vore Staten värdig att begagna; har Herr Printzensköld, som, af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, inhemtat, att Kongl. Majit beviljat och till Riksens Ständers anslående på Stat föreslagit 3;ne Protocolls Secreterare och r.ne CancellistLöner vid Kongl.
Justitia-Revisions Expedition, ansett sin pligt fordra, att till Riksens Ständers behjertande framställa behofven inom de öfrige fördelningarne af det Verk, på hvars Ämbetsoch Tjenstemäns större eller mindre skicklighet och Nit Rikets inre angelägenheter så väsentligen bero, och derföre föreslagit, det måtte de i hvarje Stats Expedition anslagne Löners antal ökas med fyra, eller en inom hvarje grad, hvaremot andra tjenster, såsom Riks-Historiograph, Riks Geograph, samt de så kallade Riks Heraldici och Translatores Regii Tjensterne syntes kunna indragas utan att Fäderneslandet skulle komma att sakna män, som arbetade i nämnde grenar.
Stats Utskottet anser härvid den förut mångfaldiga gångor anförde och gillade grunsats va. ra fullt lämplig, att nemligen nya Löner eller Lön tillökningar i närvarande tidpunct, då fråga är om en förändrad och ny organisation af de Administrativa Styrelse-verken, och hvilken utan tvifvel kommer att hufvudsakligt inverka på Stats Expeditionerne af Kongl.
Maj:ts Cancelie icke böra bevilljas, ock följakteligen några in. dragningar, såsom.
Herr Printzensköld föreslagit, St a s-tit s k o t fets Betänkandén.
165 icke eller partielt, och annorlunda lin i ett sam* manhnng med hela Planen af Riksens Höglofl, Ständer beslutas; hvarföre sStats
Utskottet finner sig ej kunna tillstyrka uppförande på Stat af nya Eoner inom de fyra Stats Expeditionerne; men då likväl för ostridigt lärer kunna ahtagas, att göromålen ganska mycket ökats och äro nu mera af den mängd, att de omöjligen hinna bestridas af den personal, hvarföre Eoner på Stat bestås, samt Staten icke skäligen kan fordra, att de allmänna Ärenderne skola varda med drift handhafde af Tjenstemän, som i brist af Eoner för de Tjenster de inom Kongl. Maj:ts Cancellie bestrida, se sig nödsakade att bereda sin utkomst genom Tjenstgöring pä andra ställen, och måste gifva företräde åt möjligheten att erhålla en tillfällig bärgning framför hoppet att genom odelad Uppmärksamhet inom en tjensfebana förvärfva den större skicklighet, som endast derigenom kan upphinnas, anser Stats Utskottet sig vid sådant förehållande böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna, att, så vida, efter föregången pröfning, sådant skulle finnas af behofvet påkalladt, i Nåder låta intill nästa Riksdag, åBesparingarne uppå andra Hufvud Tituln, anvisa extra Eoner för en Cancellist och en Copist inom hvardera af de fyra Stats Expeditionerne, Eärandes Riksens Höglofl.
Ständer finna detta vara en billig uppmärksamhet ät Tjenstemäns öfverklagade stall - i66 Stats-Utskottets Betänkanden. ning, hvarigenom likväl den antagne principen emot nva Eönets beviljande icke kan anses vara rubbad.
Detta hemställes dock Vördsam t till Biksenfi Höglofl Ständers pröfning.
Stockholm den ig Augusti iSSJ.
N:ö 426- Anköm den 25 Aiig, Jga3- Riksens Höglofl.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi Utskotts Utlåtande* i anledning af väckt fråga* om rättighet för vederböran-* de att med penningar gälda Dagsverken till Kungsgårdar. ^ill Stats- Samt Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskottens gemensamma handläggning liar Heder' Stat»- Utskottets Betänkande». 167 Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af Riksdags Fullmägtigen från Gothland) Eric Dettloffson till Ståndet ingifvct Memorial, hvaruti anföres, attj ehuru, genom Kongl. Kungörelsen den 3 december 1810, och Kongl. Förordningen den So September 1815 blifvit stadgadt» att de Krono Dagsverken, som varit Kungs och Kungs .Ladugårdar anslagne, icke skulle vid nva Arrén, den Under något villkor till Arrendatorerne betingas, utan få af Hemmans egarne sjelfve lösas och till Kronan betalas efter årlig markegång, samt att sådane Dagsverken icke kunde fordras in natura, utgjorde af andre räntegifvare, än som vöre boende inom en Mil från det ställe, dit desamma» enligt författningarhe blifvit anslagne; hvaremot de längre brott boende vore icke allenast berättigade, utan äfven skyldige att sina Ränte-Dagsverken efter Markegång* pris, lösa; hade likväl de Hemmansegare, hvilkas KronoDagsverken blifvit tillslagne Wisby Kongl. Slott* Ladugård, änskönt till största delen boende öfver en Mil derifrån, hittills icke fått tillgodo njuta den förmån hvarom Räntegifvare, i sistnämnde afseende, blifvit försäkrade, utan måst, vid utmätningstvång, utgöra desse Dagsverken in Natura.
Af sådan anledning, och då ifrågavarande Kungs-Ladugård icke vöre under arrende 4 farn/, 4 timi. 368 Si a t *1! t s i-o 11 c t % E ii t ii h k a n d e il. upplåten), t)tan blifvit utaf Högstsalig Konung Gustaf lil donerad fdrst till nu mera aflidne Öf. v ersten af Klint pl dess Lifstid, och sedermera» efter hans död, till Capitain af Klint, utan att något arrende ellef annan afgift derföre till Kro* nan veterligen erlades, samt Inneliafvaren af Kungs-Ladugården icke borde kunna ega bättre rätt till Dagsverkens Utfordrande, än som Arrendatorer tillkommer, har Eric Dettloffson anhållit, att Riksens Höglofl.
Ständer måtte utverka en sidan förklaring öfver Kongl, förordningen den 20 September 1815, hvarigenom stadgades, att de, sorn innehafva på lifstid donerade Kungsgårdar icke kunna njuta förmånen af Dagsverkens utfordrande in Natura framför den, sorn emot be* stämda afgifter till Kronan eller Stats-Verket besitta slike Lägenheter, utan i detta fall böra lika med de sistnämnde anses, samt att, såsom en följd häraf, alla de hemmansegare pä Gothland, hvilka äro boende utöfver en Mil frän ofvannämnde Kungs-Ladugård, förklaras berättigade, att
Dagsverks skyldigheten, efter Markegingspris sig afbörda.
Härvid hafva förenade Utskotten inhemtaf, att Kongl.
Majrf, i anledning af Fullrnägtiges för Allmogen på Gothland, vid 1812 års Urtima Riksdag; i underdånighet gjorde ansökning, om Nådigt tillstånd för Allmogen, att få lösa de Roma-Klosters och Wisborgs Kungs-Ladugårdar Stats-Utskottets Betänkanden.
16g anslagne
Dagsverken med penningar, efter ärligt Markegångs pris i stället att utgöra dem in Natura såsom förut skedt, genom Nådigt Bref till Kongl- Kammar-Collegium af den -28 Maji 1813; i afseende på Dagsverken till sistnämnde Kungs Ladugård, förklarat, att, som Kongl.
Majit under den 3 September 1793 och dea 30 Januarii 1794 i nåder förunnat Öfversten af Klint, dess Hustru och Arfvingar rättighet, att, i 50 års tid räknad till midfastan 1844, arrendera Kungs Ladugarden, och till dess bruk begagna de dertill anslagne Ränte Dagsverken, funne Kongl. Majit, uppå sådan grund, ej skäl, att till den, i förberörde måtto af Goihländske Allmogens Riksdags Fullmägtige gjorde underdåniga ansökning lemna {Nådigt bifall.
Da alltså, emoMivad af Riksdags Fullmägtigen Eric DettlofFson blifvit uppgifvet, Wisborgs Kungs Ladugård både under verkligt arrende är upplåten och af nu varande Innehafvaren besittes, icke i grund af något nytt Contract, tillkommit efter meddelandet af de nu 'gällande föreskrifter, om villkoren för Kungs- och Kungsladu. gårdars borttarrenderande, samt rättigheten till begagnande af dertill anslagne