Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å de contanta aflöningsförmonerne, har Utskottet antagit, det lämpligast vöre att bestämma sjelfva lönerne lika för Stats-Rådets samtlige Ledamöter, eller till det för nuvarande Stats-Råden fastställda belopp af 4,5oo R:dr, dock, i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer vid senaste Riksdag, i fråga om nya löner, antagne princip, utan derunder beräknad spanmål, samt att deremot, då Stats-Rådets Ledamöter, efter deras befattningar, äro underkastade betydligt olika representalions-kostnader, serskildt under benämning af Taffelpenningar anvisa den tillökning derutöfver, som, med hänsigt till berörde kostnader, må finnas af behofvet påkallad och hvarvid Utskottet ansett, att de Stats-Råd, sorn äro Departements - Stats-Utslcottets Utlåtande, IV.-o 3%.
3 Chefer och således underkastade större representations-kostnader, än StatsRåden utan Departement, böra erhålla högre taffelpenningar, än de sistnämnde, samt att de båda Stats-Ministrarne, hvilka, enligt Grundlagen, innehafva Rikets Högsta Embeten, på enahanda sätt som hittills, böra undfå högre lö nings-förmoner, än Stats-Rådets öfrige Ledamöter, med dervid, hvad Utrikes Stats-Ministern serskildt angår, fästad t afseende å den större representationskostnad, denne Embetsman, genom sina relationer till de utländske Sändebuden, måste vidkännas.
I öfverensstämmelse med de sålunda yttrade åsigter, anser Utskottet si» böra föreslå, att aflöningen för Stats-Rådets Ledamöter bestämmes till följande belopp :
För Justitias-Stats-Ministern: lön ....
4,5oo taffelpenningar ....
3,5oo 8,000.
Utrikes Stats-Ministern: lön 4>5oo taffelpenningar . . , . 6,5oo I 1,000. hvardera af de fem Stats-Råd, som äro Departements Chefei. lön ............
4,3oo taffelpenningar a,5oo hvardera af de Irenne öfrige Stats-RSden: lön . 4>5oo taffelpenningar i,5oo ,000. 6,000 Med afseende derå, att Stats-Rådets Ledamöter innehafva förtroendeplatser, från hvilka de möjligen efter kort tjenstetid skulle kunna komma att afgå, och att det således icke synes vara lämpligt, att de underkastas de innehållningar af liggetids- och nådårs-besparingar, som för Embets-och Tjenstemäns löner i allmänhet äro föreskrilne, äfvensom billigheten tyckes påkalla, alt desse Embetsman icke komma att vidkännas en dryg lösen för sina fullmagter, har Utskottet serskildt trott sig böra till Rikets Ständer hemställa, att hvad Författningarne stadga om liggetids- och nådårs-besparingar icke må iagttagas i afseende å lönerne för blifvande StatsRåds-Ledamöter, hvilkas Sterbhus följaktligen icke heller skulle 4 Stats-Utshottets Utlåtande, N.o 3a, tomma att begrafningshjelp tillgodonjuta, äfvensom att några afgifter för Stats-Rådets Ledamöters fullmagter icke böra erläggas, I fråga om aflöning för den Ledamot af Konungens Högsta Domstol, som, i stället för Justitiae-Stats-Ministern, kommer att tillsättas, hemställer Utskottet, alt enahanda belopp, som öfrige Justitiffi-Råden åtnjuta, må varda i Stat uppfördt.
Hvad beträffar aflöningen för Expeditions-Cheferne i de sex nya Stats-Departementen, så, enär angelägenheten fordrar, att dessa Embeten, hvilkas innehafvare, jemlikt det af Rikets Ständer antagne grundlags-förslag, skola blifva amovible, städse innehafvas af personer, som, jemte dertill erforderlig skicklighet, ega den arbetsförmåga, som för dessa mödosamma och magtpåliggande befattningar erfordras, samt det derföre är af vigt, alt desse Embetsman erhålla en sådan aflöning, att de, utan bekymmer för nödig utkomst, kunna åt tjenste-befattningarne uteslutande egna sina omsorger, har Utskottet, som, med hänsigt till berörde Embetens beskaffenhet, icke anser (lämpligt, att de med Fullmagter tillsättas och erhålla löner på Stat, funnit sig böra föreslå, att för de ifrågavarande Expeditions-Cheferne uti de 6 nya StatsDepartementen må anvisas arfvoden till ett belopp af 3,ooo R;dr fcr dem hvardera, hvaremot den Embetsman, som till dylik befattnings bestridande kan varda förordnad, under tiden frånträder de lönevilkor, som åtfölja förut innehafvande tjenst och hvilka då, efter omständigheterne, antingen uppbäras af den, som kommer att samma tjenst bestrida, eller ock Statsverket besparas.
Stockholm den 27 Mars iS/jo.
Af Herr Schartau:
Mot det af Stats-Utskottet fattade beslut att tillstyrka Rikets Ständer anslåendet af serskildta hyresmedel för de blifvande Departements-Ghefer, som ej kunna nu genast med boställen förses, reserverar jag mig af skäl, att jag anser ett önskvärdt arrangement i afseende på beredandet framdeles af utrymme inom samma local i Statens egande hus for såväl Slats-UtskotlelS Utlåtande, ZV.o Si, 5 såväl desse Chefer personligen, som deras Bureauer, skola åtminstone icke påskyndas derigenom, att benägenheten hos de nye
Cheferne för ett slikt förslag upphör att vara eggad af utsigten till ernående af ett så väsendtligt emolument, som fri boning, hvilken jag, för min del, önskar dem, mindre för den personliga beqvämlighetens skull, än derföre, att jag anser ärendenas gång skola vinna snart sagdt oberäkneligt på möjligheten för en sådan Chef, att alllid hafva sin Expedition under ögonen i det hus, han bebodde och vara, när som hälst, tillgänglig för alla, som med denne linge att sköta, samt kunna egna en oalbrulen tillsyn åt göromålen hos sina underordnade.
Då jag således fästat mig hufvudsakligen vid nyttan för det allmänna af ett dylikt arrangement, kan jag ej biträda Stals-Ulskottets beslut att, med förbiseende af detta syftemål, nu anslå contanta byres-ersätlningar, som ej synas mig vara gagneliga, men väl kunna i en framtid föranleda nya anspråk i samma väg.
Vidare skilja sig mina åsigter från Höglofl.
Utskottets majoritets i afseende på tillstyrkandet af i,5oo R:dr i taffelpenningar åt de consultative Stals-Råden, hvilkas totala inkomst jag trott böra inskränkas till högst 5,ooo>
R;dr, såsom en summa, i allta fall betydligt öfversligande den för Högsta Domstolens Ledamöter hittills anslagna, och hvaruti ingen tillökning af Kongl. Majrt blifvit ifrågasatt.^Mitt skäl är, alt de nya embelena, elter mitt begrepp, komma alt vara, i anseende både lill funclionens vigt och inflytande samt halten af de egenskaper, som för bestridandet erfordras, vida underlägsne det högsta domare-kallet; hvarjemte, efter milt förmenande, någon representation, hvartill taffelpenningar afses, icke af omständighelerne påkallas för Ministrar utan portfeuille.
Häruti instämde Herrar Falleij, C., och Kjellberg, J. A., samt Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson frän Skaraborgs Län,äfvensom Herr Carlberg, JT så vidt frågan rörer lönelöi monerne för Siats-Råden utan Departement, Af Herr Troil, E., emot Utskottets behandling af frågan om boställen för Departements-Cheferne.
Af Herr Friherre Sprengtporten, J. JF., emot förslaget,alt Stats-JRådeu böra befrias ifrån afgifter för fullmagter.
STOCKHOLM, Ei.méws och Granbergs Tryckeri.
Stata-UIslottets Memorial, A7: o 33 och Utlåtande, N:o 34. i N:o 33.
Auk. till Exp. Utsi. den i April, 11. g F. m. (U. A.) Till Stals-Utskottet liar Bonde-Ståndet remitterat en af Anders Normark från Westerbottens
Län väckt motion, att i:o den år x 835 för Norr- och Westerbottens
Län medgifne befrielse från export-tull och skepps-umgälder måtte förlängas; a:o Skepps-inventarier måtte få tullfritt införas; 3:o Skeppare, boende på landet, må befrias från skyldigheten att taga burskap i stad; 4
Fribref för utrikes gående fartyg måtte afskaffas; och 6:o Westerbottens
Län blifva delagtigt af Stats-bidrag till inre communicationers förbättring, m.m.; men som, med undantag af denna sista punkt, hvaröfver Utskottet vill, i sammanhang med andra i enahanda syftning väckte förslag, meddela utlåtande, de uti Anders Normarks motion vidrörde frågor icke inverka på Stats- eller Riksgälds-Verkets inkomster och utgifter, anser Utskottet densamma ej tillhöra dess handläggning, utan varder motionen till Bonde-Ståndet återlemnad.
Stockholm den Mars 1840.
Ank. till Exp. tltsk. ilen 4 April, kl. ro t. un.
Utlåtande, i' anledning af Professoren E. G.
Geijers motion om inköp och inredning af tjenlig local för Riks-Archie et, (U. A.) Till Stats-Utskottet har blifvit remitterad en af Herr Professoren E. G. Geijer uti Preste-Ståndet väckt motion, att, då den local, som för Riks-Arehivet finnes anvisad, hvarken lemnar nödigt utrymme för handJtih. till R.
4 Sami. 1 Afd. 10 Baft, Stats-Ulskottets Utlåtande, JY:o 5/f. lingarnes uppställning och behöriga ordnande, eller är för ändamålet tjenlig, hvadan ock flere gamla, vigtiga urkunder förmultnat och de befintliga icke blifva så tillgängliga, som behofvet vid mångå tillfällen fordrar, Rikets Ständer måtte, till inköp och inredning af en byggnad för detta ändamål, anvisa ett anslag af i5o,ooo R:dr B:eo, hvaruti flere af Ståndets Ledamöter instämt, med det yttrande serskildt af Herr Biskopen Heurlin, att, då nämnde belopp möjligen kunde blifva otillräckligt, Rikets Ständer, hellre än att det vigtiga ändamålet må förfelas, ville bevilja en högre summa ända tili 200,000 R:dr.
Utskottet inser fullkomligt angelägenheten deraf, att för Riks-Årchivet beredes en tillräckligt rymlig och passande local, så att de der förvarade, i flerfaldigt hänseende vigtiga handlingar, må undgå den förstörelse, de genom den nu begagnade localens olämplighet äro underkastade, samt kunna på ett ändamålsenligt sätt ordnas och blifva tillgänglige; men Utskottet tror likväl, att detta ändamål, utan den betydliga kostnad, inköp af ett hus medförer, skulle kunna vinnas genom upplåtande af någon ibland de många byggnader, Stats-Verket i hufvtrdsladen redan eger, och har dervid hos Utskottet förekommit, att, då så väl Carolinska Medieo-Chirurgiska Institutet, som de allmänna Sjukhns-inrättningarne äro å Kungsholmen förlagde och innehafva betydliga byggnader, tillfälle torde kunna beredas att, hvad äfven i flera andra hänseenden synes lämpligt, derstädes inrymma Kongl. Sundhets-Collegium med Fält-Läkare-Contoret, hvarigenom den stora byggnad, hvilken berörde Embetsverk nu disponerar, kunde blifva ledig, och för Riks-Ärchivet upplåtas.
På grund häraf hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det undersökning verkställes, huruvida icke en dylik förändring skulle kunna tillvägabringas, samt att resultatet deraf, jemte förslag å de kostnader, som i sådant fallerfordrades, må i Nåder meddelas Rikets nn församlade Ständer, som derefter blifva i tillfälle att taga denna fråga i närmars öfvervägande.
Stockholm den 3o Mars 184.0. Stats-Utskolttix Utlåtande, N:o 55. 3 ft:o 35.
' Ånk. till Exp. Utsi. den 4 April , 11. i o f. nr.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om de vid Kronoparken Mösseberg belägna hemmans befrielse frän skatt för dem ansi agne andelar af nämnde Kronopark.
(Rgs-Afdf) Eli uru , vid verkställigheten af Rikets Ständers beslut, angående Krono-skogarnes upplåtande till enskild disposition emot eller utan afgift, lika grunder torde följas vid lika förhållanden, hade dock sådant, enligt hvad Riksdags-lullmägligen från Skaraborgs Län Sven Andersson, uti en Lill StatsUtskoltet remitterad motion, uppgifvit, icke blifvit iagttaget vid upplåtandet af de inom nämnde Län belägna Krono-parkerne Billingen och Mösseberg.
Den förra, bestående af god mark, tjenlig dels lill mulbete, dels till skogsvext och försedd med betydlig skog, hade nemligen, utan någon skattelösen eller åsatt ränta, blifvit till enskildt begagnande upplåten.
Den senare åter, å hvilken marken vore sämre och till större delen beväxt med ljung samt alldeles skoglös, hade endast, emot erläggande af viss årlig ränta för hvarje tunnland, blifvit anslagen åt angränsande hemman, hvilka dessutom från äldre tider voro skattlagda såsom egande mulbete å denna Krono-park.
Vid graderingen af marken å Mösseberg hade 3 tunnland af den odugligaste jorden blifvit ansedda lika med ett tunnland af den bättre; men vid skattläggningen hade Kongl.
Kammar-Collegium nedsatt all ränta, utan afseende å jordens olika beskaffenhet, till ~ kappe spanmål för hvarje tunnland.
Härigenom hade den ojemnhet uppstått, att de hemman, som erhållit oduglig mark, blifvit, i jemförelse med dem, som bekommit den bättre jorden, ytterligare lidande genom den åsatta högre räntan.
Detta missförhållande, jemte oförmågan att utgöra denna ökade skatt, hade föranledt hemmansegarne inom Klefva och Gökhems socknar att afsäga sig sin andel af meranämnde Krono-park, hvarefter denna andel blifvit anslagen till skogsplantering.
Skulle nu sådan plantering härå verkställas, komme åtskilliga af ifrågavarande hemman att, jemte förlusten af sin enda betesmark, få vidkännas olägenheten af en i denna skoglösa ort serdeles besvärlig hägnads-skyldighet emot den föreslagna planteringshagen.
Hemmanen inom Klefva socken hade för öfrigt, i anseende till sitt inskränkta utrymme, icke någon jord att till betesmark afsätta, 4 Stats- Utskottets Utlåtande, N‘o 35. och de andra närmast Mösseberg belägna hemmanen saknade all utmark.
Dessa svaga hemman hade nu, för att bereda Staten en inkomst af några tunnor spanmål, blifvit betungade med en ny börda, hvilken hemmanen ej kunde bära och som förr eller senare skulle medföra deras innehafvares undergång.
Då hemman, som icke förut egt någon rättighet till mulbete å Krono-parken Billingen, numera erhållit en sådan rättighet utan all afgift, vore det så mycket mera obilligt och orättvist, att de omkring Mösseberg belägna hemman, som redan tillförene blifvit skattlagda för mulbetes-rätt derå, nu skulle, utgöra en ytterligare skatt för denna förmon.
Motionären har derföre föreslagit, att samtlige hemmanen omkring
Mösseberg måtte sina andelar derå, utan all skatt och lösen, erhålla.
Till utredande af den Rikets Ständers pröfning sålunda underställde fråga, får Utskottet, på grund af de detta ämne rörande handlingar, hvaraf Utskottet förskaffat sig del, äran meddela följande upplysningar.
Sedan sättet och vilkoren för Krono-skogarnes upplåtelse till enskilda personers begagnande blifvit af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid 1828 års Riksdag bestämda samt, genom Kongl.
Kammar-Collegii Circulär-bref af den j4 April 1824, till allmän kännedom och efterrättelse kungjorde,, så hafva, i öfverensstämmelse härmed, de för serskilda behof icke undantagna delar af Krono-parken Mösseberg, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 12 Juni 1828, blifvit till åtskillige angränsande hemman, emot skatt- och skattelösen, upplåtna.
Derefter förrättades år 1S29 skattläggningar å dessa delar af nämnde Krono-park, hvilka skattläggningar sedermera till Kongl.
Kammar-Collegii granskning och fastställelse öfverlemnades.
I anledning häraf förklarade bemälde Kongl. Collegium, genom Utslag den 27 April i83t , att, enär jordmonen å Mösseberg i allmänhet vore af så svag beskaffenhet och mulbetet derå så ringa, att någon trakt af denna Kronopark icke borde uppskattas till högre ränta, än § kappe spanmål för tunnland, samt dertill komme, att de flesta, om ej alla hemman,, sorn fått sig mark deraf tilldelad, blifvit för mulbete å samma Krono-park till ränta skattlagde, funne Kongl. Collegium skäligt nedsätta span måls-räntan till lägsta medgifna beloppet, eller | kappe för tunnlandet af all den mark, hvarför räntan blifvit till | kappe af skattläggningsmännen föreslagen;;deremot och då, jemlikt ofvanåberopade Kongl. Brel, ränta och skattelösen borde utan undantag erläggas af alla hemman, som erhållit tilldelning af mark, ansåg Kongl. Collegium sig icke kunna medgifva någon ytterligare nedsättning eller befrielse från den,, genom 1824 års Circulär-bref, bestämda Stata-Vslottets Utlåtande, N:o 36. lägsta ränta.
Häröfver anförde hemmansegarne i underdånighet besvär hos Kongl. Maj:l, dervid de anhöllo, att, i likhet med öfrige egare till Krono-parkerne omgifvande hemman inom Skaraborgs Län, få, utan annan skatt eller skattelösen, än ilen vid deras hemmans skattläggning derför beräknade ränta, begagna de för betesbehofvet afsatt» andelar af meranämnde Kronopark.
Elter det Kongl. Kammar-Collegium, uti infordradt utlåtande öfver dessa besvär, bland annat, i underdånighet upplyst, dels att mulbetesrättigheten på Mösseberg väl blifvit beräknad vid skattevärderingarne, men någon ränta derför icke vid hemmanens skattläggning blifvit dem åsatt, dels ock att hemmanen förut endast haft betes-rättighet å Krono-parken,, hvaremot de nu erhållit sina andelar deraf, att under full eganderätt innehafva och förvalta, har Kongl. Majrt, under den i) Juni iSSs, med alsing å de anförda besvären, Kongl.
Iiammar-Collegii ofvanberörde utslag i Nåder gillat och fastställt.
Då således den af motionären nu ytterligare öfverklagade beskattning å de hemmanen omkring Krono-parken Mösseberg anslagna andelar deraf, grundar sig på 1826 års Ständers, genom bifall till Kongl. Majrts härom aflålna Nådiga Proposition, fattade beslut, enligt hvilket lör de hemman, vid skattläggningen hvaraf betesrättigheter å Kronoparker voro bestämdt beräknade, nödigt och efter dessa betesrättigheter lämpadt anslag af Parle erne borde under eganderätt afsättas och lämplig ränta i spanmål hemmanen åläggas, derest icke denna eganderätt förut i skattläggningen ingått; så och enär förevarande fråga, redan varit Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning i stadgad ordning underställd samt,, efter nu anförde grunder, blifvit i Nåder afgjord, anser Utskottet sig föranlåtet afstyrka någon åtgärd af Rikets.
Ständer,, i anledning af Sven Andecssdns. ofvanberörde motion.
Stockholm den n
April iS/jo* N:q 3(j. Änke. till Expi Utsk. d*en 4 April, kl. io f. m, Utlåtande•„
angående ifrägaställd rättighet för innehafvarne af arrenden å Kungsgårdar ock Boställen vid f. d. Adelsfane-Regement et, att öfvertaga devid nita arrende auetioner skeende högsta anbud.
Uti en till Stats-Utskottets
Utlåtande remitterad motion* har Rika - 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 3-j. dags-fullmägligen frän Hallands Län, Daviel Andersson, föreslagit, att de, som under arrende innehafva Kungsgårdar och till Statsverket ‘indragna boställen vid f. d.
Adelsfane-Regementet, måtte, vid nu varande arrendens slut och framdeles, tillerkännas rättigheten att, inom viss bestämd tid efter de nya arrende-auetionernes verkställande, öfvertaga de dervid gjorda högsta anbuden, och således framför andra varda vid de arrenderade egendonjarne bibehållna, så vida full säkerhet för arrende-vilkorens uppfyllande af dem presterades.
Genom en sådan rättighet skulle, efter motionärens förmenande, hågen upplifvas hes arrendatorerne, att, i förhoppning om framtida ersättning, egna en större verksamhet åt jordbrukets fullkomnande, hvilket åter motverkades i samma mon, som jordens innehafvare voro af andras godtycke beroende.
Utskottet befarar, att ett så beskaffad t stadgande, som i denna motion är vordet föreslaget, skulle högst betydligt minska antalet af nya speculanter vid ifrågavarande arrende-auetiouer och såmedelst motverka det med dessa auetioner åsyftade ändamål.
För öfrigt förmodar Utskottet, att den, som förut innehaft arrendet å en af ofvanberörde egendomar, i allmänhet och så vida icke serskildta förhållanden förekommo, bör, om han vill arrendet bibehålla, kunna detsamma inropa med större förmon, än andra personer, som icke varit i tillfälle förvärfva sig en lika fullständig kännedom om egendomen och derjemte måste vidkännas de med ett sådant arrendes emottagande oskiljaktigt förenade kostnader.
Utskottet anser sig således böra afstyrka bifall till det af ofvanbemälde Riksdags-fullmägtig framställda förslag.
Stockholm den a April 1840.
Ani. till Exp.-Utsl. den 4 April, II. 10 f. m.
Utlåtande, angående yrkad befrielse från vägpenningar för deni, som vintertiden begagna den i Jemtland anlagda nya väg till Norrska gränsen.
(Rgs-Afu.) Riksdags-fullmägligen från Jemtland Eric Nilsson har, uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet vackt och till Stats-Utskottet remitterad motion, Slats-Utsloilets Utlåtande, N:o 57. 7 anfort, hurusom den i nämnde Provins för 20 år sedan, utan invåriarnes begäran eller af dem ålagen underhålls-skyldighet, på Statens bekostnad anlagda nja landsväg af ^5 mil lill Norrska gränsen, endast varit ansedd nödvändig för de militära communicationerne emellan hegge Rikena, och således rätteligen syntes höra räknas bland (Örsvarsanstalterne, samt genom Statsbidrag underhållas» Emedlertid hade Provinsens invånare låtit öfvertala sig att, för denna vägs begagnande, erlägga så kallade vägpenningar med 28 sk. sommartiden och 10 sk. vintertiden för hvarje häst och åkdon; men nyssberörde afgifls utgörande under vintern vore håde orättvist och tryckande, emedan de resande denna årstid, under hvilken trafiken vore störst, endast i mil färdades å ifrågavarande väg, samt det för desse senare vore mera nyttigt och nödigt, att vägen höiles farbar genom snöplogning och groparnes uthuggning, än att inkomsten af vägpenningarne, på sätt som skedde, helt och hållet användes till sommarvägens underhållande.
Remälde Riksdags-fullrngätig har derföre föreslagit, att de resande måtte under vintertiden varda befriade från vägpenningar erläggande, samt att den häi igenom uppkommande brist i tillgången för vägens underhållskostnad måtte af Stäls-Verket ersättas.
Enligt hvad motionären sålunda sjelf medgifvit, hafva Jemtlands invånare frivilligt åtagit sig alt betala vägpenningar för begagnandet af berörde viig, hvars anläggningskostnad Staten bestridt, och hvars underhållsskyldighet ej eller blifvit Provinsen ålagd.
Enär nu vägen till en del äfven under vintern af de resande begagnas, kan Utskottet ieke finna någon orättvisa deruti, att de, för den förmon, denna väganläggning jemväl då bereder dem, bidraga till densammas underhållande medelst erläggandet af en, i jemförelse med sommartiden, betydligen nedsatt afgift.
Deremot skulle Utskottet finna mindre bil ligt, om Rikets öfrige invånares skattebidrag biefvo använda, för att åstadkomma bemälde resandes befrielse från denna afgift, som i allt fall synes kunna af dem undvikas, så vida de icke anse vägens begagnande för sig förmonligl.
Yid sådant förhållande och då frågan om meranämnde vägs hållande i farbart skick icke torde påkalla något beslut af Rikets Ständer, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon åtgärd i anledning af ifrågavarande motion.
Stockholm- elen 2 April 1840» STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1840. Stals-Vtskollels Memorial, IV:o 38.
Ank. till Exp. Utsk. den 4 April, kl. io f. m.
Memorial, med öfverlemnande af Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret till Rikets nu församlade Ständer af g ifna Berättelse.
(Rgs. Afd.) å det alt Rikets Ständer må komma i tillfälle att om Riksgälds-Contorets förvaltning och rörelse sedan sistförflulna Riksdag erhålla en mera fullständig och sammanhängande underrättelse, än den, som kan inhemtas af de Rikets Ständer meddelade Revisions-Berättelser, liar, i likhet med hvad i afseende på Banco-Fullmägtiges enahanda Berättelse redan är vordet iagttaget, Stats-Ulskottet ansett sig böra härmedelst lill Rikets Ständer vördsamt öfverlemna den af Fulltnägtige i nämnde Verk vid innevarande
Riksdags början afgifna samt af Utskottet genomgångna och granskade Berättelse om samina Verks styrelse och förvaltning.
Slockholm den a April 1840.
4 Saini. 1 Afd. 11 Hiftf - i 2 Siats-Utskottets Memorial, N.-o 38.
Fullmägtiges i R iksgälds- Conto re t Berättelse om nämnde Contors styrelse och förvaltning, författad och af gifven till Rikets Högloft.
Ständer vid Lagtima Riksdagen i Stockholm är 1840.
Den af Fullmägtige i Riksgälds-Conloret till Rikets senast, församlade Ständer afgifna Berättelse omfattade, i hvad angår räkenskaperne, förhållandet enligt 1802 års afslulade Hufvud-bok, i följd hvaraf den Berättelse, Fullmägtige nu skola afgifva, i detta afseende börjar med år i833 och slutar med i838, eller det sista år, för hvilket Hufvudbok kan vara"afslutad.
Beträffande åter förvaltnings-åtgärderne, redogjorde sista Riksdags-berättelsen till och med för år i833, hvarför den, som nu afgifves, redogör för dessa åtgärder från och med 1834 66 och med 1839; och få Fullmägtige, med anmälan härom, nu, till fullgörande af föreskriften uti det för RiksgäldsContoret den 16
Maj i835 utfärdade Reglementes 121 §., anföra följande, angående 1:0.
Itiksgcilds-Contorets ställning under Itäkensknps-åren 18 3 3 till och med 18 3 8.
I afseende härå utvisa Contorets afslutade räkenskaper för 1833 d. 3i Dec. tillgångar och fordringar utöfver skulder B:co R:dr 191,838: 29, 7. 1834 — — skulder utöfver tillgångar och fordringar — — 2,341,634: 6, 5. 1835 — — D:o ; . . — — 2,768,220: 8, 3. 1836 — — D:o •— — 2,261,874: 28, 11. i83y —. —•