Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
- D % en del af de personer, soi-n föreslagits att inga i de ofvan iippraknade koinitéeriia, e; j voro närv$rande vid detta andra inöte, .livil.- ket kan betecknas s8son-1 konstitiierande, utlystes ännu en sanimankoinst till den 27 mars.
Frii Olivecrona inledde detta s. k. oiyp,iiisatioiis- rnöte ined följande ord: ~Spörsi~iål h. ?fva blifvit framkastade i nnlecliiing.af den arbets- ordning, soin föreslagits af interiinskomitén, och inan liar iittryckt sin föriiiidraii öfver de många koinitderna ..
Dessa äro dock långt firre.
iiii de af den aineiikaiiska dainkoinitdn iippställda och läiiipade efter vara, egna nationella förliållandeii.
Amerikanskorna ä r o på en.
gkng intelligenta, praktiska och ' före- tagsamma, meii endast uiidantagsvis estetiskt: anlagda.
Också aga de i allinänhet föga anlag och sinne för koilst och konstslöjd, ja knappt f ö r vanlig.
kvinnoslöjd.
Därför stkr ock för dein intelligeiisarbe- tet högst, och da de vid denna ' vlrldsinarkiiad ', soin ' de kalla den, öiiska eili %lla en bild af kvinnans stiillning i olika länder, hafva de från dessa begärt en sh ridt iilöjligt fiillstandig framställning af lien- nes, verlrsamhet i skilda riktningar iitoin lieininet.
Saiiilaiidet och ord- iiniidet af ett s&amp; ridlyf tigt materiel, kan enligt den förberedande koini- téns åsikt endast försiggå genoiii komitéer, som få sig uppdraget att redogöra för de olika greiiariie a£ deiina verksaiiiliet.~ Harpa organiserade sig de olika koniitéerna och .valde inom sig ordförande.
Då dessa val försiggatt samt en särskild konzité för mzska$azde af wzedel blifvit vald, förklarade ordföranden, att den interimsstyrelse, so111 af Fïehika-Bremer-Förbuiidet blif vit tillsatt fUr att flirbereda arbetet för den svenska kvinnans deltagande i Chicago- utstiillningen, nii fnllgjort.
sitt varf, h a r f ö r deiisainina afgick, och till- koinme det mötet att utse en centralkoinité till ledande af de geinen- saninia angelägenheterna.
Den förra styrelsen återvaldes nu ined ackla.
niation, livarjämte, d % fröken Adelborg iindaiilmd sig aterval, i hennes stlille sedermera iiig&amp;tt fröken Malin Fock.
Ceiitralkoipitéii ar shledes saminansatt af följande damer: fru Olivecrona .ordföl-mzcle,, fru, Ankarsvitrd ~ i c e o@förandeJ fi-öken Malin .Fock, doktor Ellen Fries och jif; l.ökaz Mwin Wct !m.
Detta i korthet livad hittills blifvit gjordt för a t t afveii den svenska kvinnans arbete, s&amp;väl det priddiska soin det intellektiiela, p % den konimande v&amp;rldsiitstallniiigen m&amp; blifva representeradt.
Återstår att.se, linrn de olikn komitéerna komma att lösa sina i de flesta fall allt annat än lätta uppgifter.
Det intresse, livarmed saken oinfattats i vida kretsar af var kvinnoviirld, badar emellertid godt för att det sliitliga resultatet skall blifva ett vatt land fiillt värdigt.
BiIan tyc- kes glädja, sig å t att få visa, Iiiini lAiq$ den svenska kvinnan liiinnit .och lioppas att Iion denna ghig skall kiiniia intaga en aktad plats bland de öfriga nationerna.
Afven 0111 deii vinst hon däraf koiniiier att skörda ej kan beräknas efter peilningvarde, Böra väl de erfarenheter ined a.fseende pk var egen ställning och vira egna föïhållmden, som iiiider konii téarbeteiia inom olikn, omriPcdeii kiinna förvärf vas; betraktas som vinning nog.
Den ekonomiska.
frbgan utgör 1i#r, soin s&amp; ofta, ett a,€ företagets största .stiitesteiiar.
Visserligen komnia de kvinliga iitstiillariie i lik- het n,ed de manliga ' i åtnjntande a f de af staten beviljade förm&amp;nerna med afseende på fri frakt, fri iitstalli~ii~gsplats~ocli fri ~i~pställning, men icke för ty iniste inan rara betänkt p&amp; ganska dryga omkostnader för att de svenska kvinnoriias iitstallniiig skall erliklla en deiisamma fullt värdig prtigel.
Man hoppas dock, att w finaiiskomitéiis D och de maliga för sa-, ken intresserades gemensamma bemödanden skola finna en licklig lös- ning på denna kvistiga fraga.
I följande Iiafte ' lioppas vi kuuna blifva i tillfalle att ineddela., Iilirii centralkoinit6n och de öfriga koniitderna ordnat sin rerksai~iliet. '
, E n farkämpe för kvinnofrågan.
Johann Amos Cowenii stora betydelse som pedagog är allniant erkänd och framhi " l1len.
Hans stallning, specielt till fragan om kvin- nans iiiidervisning, ä r kanske mindre beaktad.
Det torde därför, då i dessa dagar treliiindrah-sininnet af lians födelse firats, vara lämpligt att Iiär p h i n n a om några af den, lika djuptänkte som iidelsinnade tnannens uttalanden i denna frhga.
I sin skrift, s3iagiia didacticaa (den stora undervisningslai.anj, appstaller Conienius ett fullständigt uppfostrings- och undervisnings- system, livars grunder göra sig gallaiide annu i dag.
talar han om bildninge~is utsträckning till alla, höga och liga, fattiga och rika, man ocli kvinnor.
~ H v a ' r och en,, som blifvit född in än ni ska^, säger han, ?,liar fktt sainina hufvudandainål sig förelagdt, det att rct.ueckla G z d s 7~ekte hzooiz sig till fullaste, tldlnste nzäwklig7~et.
Att Gud intet anseende liar till personen, har lian sjiilf mångfaldiga galnger bevisat.
Men om vi nii blott gifva några få iitvalda tilltriide t.ill aiidens bildning, handla ~i orätt, ej blott mot våra medmannislcor, utan ocksa not Gud, soiii vill vara erkänd, älskad och lofsjiingen af alla, p i hvilka lian tryckt sitt insegel.
Detta sker i liögre mitt, ju högre insikten tändes uti oss, ty vi uppskatta blott hvad vi rätt klart inse och fatta.
- Därför gifves det icke heller något ri~nligt skal, hvarför kvinnorna skulle afhållas från vetenskapernas stndium, vare sig pk latinet eller moders- målet.
De äro lika med oss delaktiga af Guds beläte, Guds niid och den tillkommande härligheten; de &amp; ro lika lifaktiga och för veten- skapen mottagliga soin vi, - stundom ännu mera.
De liafva dess- utom ofta kommit i förh&amp;llaiiden, som gjort deras ord ocli liandlingar af vikt för liela nationens val; de hafva tili och med varit af Giid sjiilf ' kallade till profetämbetet och till bestraffare af diiliga prester och biskopar.
~Iiigeii w, fortfor Coineniiis, B m&amp; nu hiirernot fraiiilasta aposteliis ord: %En kvinna tillstädjer jag icke att hon iiudervisar:) (1 Tiin.
I: ' I eller Juvenalii 6: te satir:, Icke mt en h i n n a, som c h till akts tagit, hafva för vana att sprika eller att utspinna korta tankar i h g a tal) &gt;; icke heller hvad Euripides l %ter Hippoly t säga: B J a g hatar en kunnig kvinna; aldrig m&amp; i mitt hus nBgon dväljas, som vet iner an henne anstår.
Ty den kunniga liar af Cypris lart aliliu st6i.i.e list. » - Detta strider, menar jag, alls icke emot mina grundsatser, t j jag vill icke att kvinnan skdl undervisas för att f i siu nyfikenhet till- fredsstäld, utan för att se sina dygder ökade och blifva vikdig sitt höga kall att verka för man och barn.
:) aFrukta vi hennes tanklöshet - valan!
sa Ialeo111 oss fylla hennes andes toinruin med nyttigt vetande, och tanklösheten skall icke mera hafva iiagot spelruin.
w ');
Elisa Orzeszko.
l) En polsk författaxinnas 25-~rsjubileum.
Det fiiines intet.
som erbjuder större svhigheter för en biograf lin att tränga tillsaminans ett stort ' ai~iiie inom en liten ram, att se sig nödsakad att endast i flyktiga konturer teckna en bild, ' livilken vore agnad att fylla en Iiel volym.
A r det iniii nationella egenkärlek, soni låter mig tillilmpa ofvanstkende p&amp; 11i: me Elisa Orzeszko?
Afin beröinda la~idsmanini~as verk och ' personligliet &amp; ro af den art, att en puiidligare studie däraf ' iifven .för en f r a d n g nilaste vara af intresse.
Binellertid &amp; r limii ej rätta tidpunkten inne, ej ens f ö r lieiilies landsinäii, att skrif va Elisa Orzeszkos historia.
Ehiwii hon ii yligeii firat sitt 25-årsj iibileiiin som förf attarinna, är hon allt fraingent i besittning af sin fulla kraft, och inan liar allt skäl att vaiita det iiniiii iner an ett utmärkt verk skall liiggas till de niånga, livilka hvart och ett i sin m511 ntöfvat ett ej ringa inflytaiide inom det samhälle, soni %r stolt att räkna ' lieiine bland de sina.
Elisa Orxesxlro ar född 1843 i Litliaiien, dar lieiiiies föriildrar tillhörde en adelsfamilj i tämligen goda onistaiidigheter.
Hon erhöll, livad inaii den tiden allslig för en god uppfostran, eliiirii hon med sitt skarpa försthd tidigt insiig dess ytlighet och ofiillstä~idigliet.
Hon ' talar iifven i en ijälfbiografisk studie, som hon gifvit n+innet ~ D l e s coiifidences~ om den möda Iion sedermera haft att aflijalpa bristerna i sin uppfostran.
Hon började läsa allvarliga och vetenskapliga böcker, förs ' t iiied stor aiistriingning, sedan, d i de varsta svirigheterna voro öfvervii~ina., inecl allt större lätthet och skarpsimiigliet, till dess hon lyckades Behärska aninet.
Tack vare denna sin energi liar Iion för- värfvat sig en både griindlig och vicltoinfattande, lärdoin .. '.
---. --- l) Det i i ~ ej första ' gilngen Dngnys 15sare fil göra bekniitsk&amp;~ iued Elisa Orzesekos iiam ?.
Tidskriftens första h g h g iaiiehöll niimligeii en kor- taxe lefn~cisteckniu~ .af den berömd,i polska författarinn&amp;, Iivasikiite cliiri medclelades i öfvess5ttniiig en af heiines fina skisser lir dct polska bond- lifvet;.
Vi tro dock att nedniistileiide biografi., benöget iiedskrikeii för Dagny: bf eii laudsni.ziiinna till nime Orzeszko, m: lle Hklene Routcl~alska, Inrilken iiiider wågm ni8nndes iippehhllit s i i i Stockliolni för stiidersiide af vdrt iii~deri~isiii11gsv3seu.
v51: gymn: ilstik m.
in., skall erhjncla tillsiick1,igt af intresse för att riittfiii.dig: i, ett i ' ~tei.iipptagaiic: le af ett en ghug bel !andlaclt iiinn.e.
Arti- keln, soiii n Kattat ..; 113, fraiisk: &amp; sl; n: tliet, inctliielns 11ii.r i iif vcrsiittniiig.
88 Redan vid inyclcet unga Ar gifte Iioii sig nied en iigendomslierre, inr Orzeszko, boende i närheten af föraldralieminet.
Henues make var en hederlig ocli allmänt aktad inan, men många år äldre an hon. '
Man anar också att lioii ej varit fullt lycklig i sitt äktenskap, livarföre, dli detsamma förblef barnlöst, lioii i litterära sysselsättningar sökte och.
fann ett mål för sitt lif, Iivilket eljest skulle förblifrit toint och inneliållslöst.
Hennes första arbeten voro svaga; man sparade dock, oaktadt bristfälliglieterna i dessa första försök en omisskännelig begåfniiig, som jngaf förl: .lioppiiingar om att den unga författarinnan en girig skulle vinns ett framsthende iiainii inom sitt lands litteratur.
Ocli däri bedrog inan sig icke.
Snart nog öfvergaf lion de iiiiinen, som uteslatanae rörde sig kring dem inbillningen skapat.
Lifvet, verklig- heten, ined dess tyviirr oftast sorgliga taflor, triidde iiied lieln sitt all- var inför henne.
Ocli så skref lioii » Martha&gt;.
Denna djupt gripande skildring af ett kvinnoöde utkom 1872 och %stadkoiii en revoliition.
1863 år6 Iiiiiidelser hade i Polen skapat mer än en » M a r t h a ~ soin,, lik berättelsens hjältinna, helt plötsligt utan förberedelse ser sig för-.
satt i nödvändighet att ensam upptaga kampen för tillvaron, att ar- beta fbi.
det dagliga brödet utan att ha lärt den svåra konsten att arbeta.
Martha dukar under i lifvets strid.
Hennes sorgliga tillvaro slutar under lijuleii af en spårvagn.
Det, är ödets hjul, soin obevek- ligt krossa de existenser, som slungas ut på lifvets allfarsvag; utan att vara rustade att möta storinen, att bekainga sviirigheteriia.
Jag ' iiamiide att Martlia Olstadkom en revolutioii.
Och ined ett svagare naiiin kan ej verkan af denna inme Orzeszkos roinan, då den först utkoni, Betecknas.
Från denna tid förskrifvein sig den rörelse inom kv.innoai; betets alla omr&amp;len, soin, en gång väckt till lif, ej kunnat liäjdas utan iinnu alljiiint fo ?tgir i Polen som öfverallt annorstades.
Det var ~ M a r t l i a ~ so111, hos livarje tankande kvinna, livarje förståndig moder liit deii frågan uppstå: » Hvad skall det blifva af mig?
- Hvad skall det blifva af i-nin dotter, då en gång inotgångeiis timme s l % r?
~ Det ar liar oinijjligt att följa författarinnan pli hennes litterära bana, att ens upprakna iiainiieii 11 % alla liennes arbeten, livart och ett betecknande ett nytt skede i liennes andliga utveckling.
' Alla sociala frkgor, alla mänskliga lidanden, alla sainliallets orattvisor väckte mme Orzeszkos sympati och inspirerade henne till nya diktverk.
Grund- tonen i hennes arbeten ar ' djupt vemodig, nieii det är ej våra dagars liopplösa pessiinisin.
Det ar resultatet af en känslig själs analysering af hvad som rör &amp; g pb djupet af inänniskolijärt&amp;, ett uttryck för de
sociala och politiska inissförliållaiideii under livilka heiines olyckliga fädernesland suckar.
Blen vid sidsii af dessa dystri taflor, framvisar hon andra., gla- dare.
Hon tecknar de små, de svaga, men Iion later oss hoppas, att de en g %ng skola växa sig stora och starka.
Hon äger inga ras- eller ståndsfördomar, lion skonar ej deni, som förtjäna att bestraffas, iiien (18 Iion gisslar det onda, uraktlåter hon ej att påvisa de ogyniisainma förliållaiiden, som föranledt den moraliska ruttenheten Hon ar dltid opar- tisk och passionfri ocli iakttar en allt igenom objektiv stkndpunkt till de ämnen, lion beliandlar.
En oandlig medkiinsla för alla soni lida, ar den enda passion so111 behärskar henne.
utan tvifvel denna allt behärskande iiiedkiinsla för de olycklige, som ligger till grund för de rorpsner, dar m: me Orzeszko gör sig till förespråkare för judarne, dessa parias inom det polska samliallet.
Mer än en gång aterkommer hon till ' detta %inne, so111 i ocli föl- sig så föga ar agnadt att väcka genklang i liennes landsiniiiis bröst.
S i franiställer Iion i den vackra romanen &gt;Mirtala », dar liaiid- liiigen ar förlagd till Vespasiaiii tid, flere ädla judetyper och teck1ia.r karaktersstyrkan ocli patriotismen hos denna föraktade och förföljda ras.
Nan fragar sig ovillkorligt vid läsandet af de gripande skil- iiringarna i in: ine Oïzeszkos judeberiittelser, oni det ej är sjllfva iiin- nets analogi med förli5tllandena i hennes eget fiiderneslaiid, som här inspi- rerat henne.
Hör ej den polska nationen afven till de förföljda?
Alla de patriotiska känslor, som en polsk diktare maste sluta inom sitt eget bröst, soin lian ej högt f l r itttala, har hon ej i » M i r t d a ~ lagt dein i B !ieiiocliims, i Joiiathans mun: 3 Ofta förlägger lion scenen för sina berattelser till landtinaiiiiens ringa boning.
förträfflig psykologisk studie af bondkarakteren ä r silunda e.n af liennes sista roiiinner, ~Chaniw, Iivilken haft en iitoin; ordentlig frarngitng, och hon skattar i denna roman mer 5t nutidens rea- listiska riktning $n Iioii gjort i nigon af sina föregående arbeten.
Den sociala frågan i alla dess faser iitgör grundelementet i inme Orzeszkos skriftställarskap.
Den erotiska kärleken, eljest en outtömlig källa, hvariir romanförfattare hanita sitt stoff, spelar i hennes roinaner en sekundlr roll.
Karleken ar hos henne den giildtråd, som är iiiväfd bland det dagliga lifvets gr8 ocli svarta tridar, ilen ar solstrålen, som upplifvm och förgyller lifvets mörka c2agar, men maii glöminer för den aldrig sin plikt, sin bestiiminelse som manniska.
I .m: me Orzeszkos talrika arbeten finner man framför allt en sann teckniug af den polska kvinnan.
Inga s t h k, - och klassförlihl- e.
landen, intet intresse som berör kvinnan, liimnar 11011 obeaktade.
$ j a ap lioii en bland de mest sympatiska representanter för sitt kon.
Med sina framstående ägenskaper soni författarinna, förenar hon en sann krinlic ansprhkslöshet och enkelhet.
Hon älskar familjelifvet och omger sig gärna, i brist af nara släktingar, med n5,ri.a förtroliga vänner.
Hoil lefver helst långt i f r h de biilhande storstäderna på en förtjusande.
landtagendoni vid stranden af hennes älskade, af Lithaiiens poeter s i ofta besjiingna Nieinen.
Endast för.
' en kortare tid vistas hon i Grodno, en liten stad i Lithanen.
Hon reser blott sällan, jag vet ej ens oiii hon någonsin rest, men hennes vidsträckta studier och en stor korre- spondens sätter henne naii coiirant~ med hrad soin tilldrar sig i världen.
Sitt lands bästa ligger henne framför allt annat om lijiirtat.
Det var ocksa för att viicka till lif den något sliimrande nationalandan i liennes fädernesstad Grodno, solii hon där för ' egna medel uppattade ett folkbibliotek. '
Det halsades med glädje af stadens befolkning, rörel- sen var satt i &amp; ng, men blott för en kort tid.
Biblioteket stängdes snart på regeringens Befallning.
Af livad jag här yttrat, hoppas jag mina srenska lasarinnor ' kiinna förstå, ' att m: ine Orxeszkos 25- %rsjiibileuni skulle omfattas med sympati och entusiasni af hennes landsmän.
D % en viss dag för jubi- leet ej kunnat bestimmas i följd däraf, att regeringen satt sig emot dess firande, har det varit omöjligt, att p&amp; en enda dag sammanföra alla de garder af beimdran och vördnad, alla de giifror och arebety- gelser, soin konimit Polens berömdaste föifattariniia till del, med an- ledning af hennes litterära jiibileumsår.
E n uppräkning af alla dessa kärleks- och aktningsbevis skulle blifya för vidlyftig, jag vill endast nämna tvenne adresser f r i n Prag, dar två vittra sällskap utnämnt henne till hedersledamot.
' De fraiiistående tsjeckisira poeterna.
Vrchlicki och Jeli- nek.
hafra tillägnat henne sina nyligen ntgifna dikter.
T. o. m. den ryska pressen, de ärliga och sjalfständiga representanterna däraf, hafra instämt i den allmänna lofsi ' mgeii.
Sb har redaktionen för den srska tidningen, La pensde russen tillställt m: me Orzesxko en iitiiiarkt w c - ker adress, affattad pk tvk spnlk, ryska och polska, och p ~ y d d ined artistiskt utförda akvarellmalningar.
Samim tidning liar publicerat en sgrdeles iiitrcssaiit artikel öfver den polska författarinnan, livari framhhlles, livilken franistieiide ylats hon intar inom sitt lands litteratur och huriisoin hennes rerk utgöra en trogen bild af de polska samliä~~förlih~andena.
Tidningen tillägger: ~ M m e Orzeszkos t.alangfiilla arbeten äro allesainnian förestafrade af
s i rent mänsklig?
kkaslor, att vid deras iäsnilig alla politiska hänsyn gifva.
vika, det ingrodda nationalhatet försvinner.
B En annan rysk författare, 35.
Gokev, .professor vid iiniversitetet i Moskva,.
yttrar: rM: me Orzeszko liar uppenbarat för oss de andliga skattel., so111 ligga förborgade 110s den polska nationen.
Hon visar oss ett samliälle under onidakng, arbetet # r svårt ocli mödosamt, men all.- varligt och genomgripande.
Hos., m: me Orxeszkos Iij altar finner nian på botten af livarje patriotisk känsla en saiiii kiklek till mä.nskliglleten, ocli det ä r därföre hennes arbeten miste tillerkiinnas ett s&amp; stsrt värde., J a g liar tillåtit mig citera dessa uttalanden, emedan ryska, för: fattare ej gärna kunna skyuas för partiskhet.
Deras vit,nesbÖrd torde således i iiagon ii1aii tjiina till att komplettera den svaga teck- ning, jag här lainiiat af niiii berönicla landsniaiiiiinas ~ e r k och per- sonlighet.
Af .m: me Oreeszkos talrika romaner och beriittelser # ro .db flesta ijfvysaitta p; främmande sprf~k, förnäinligast ryska, tyska ocli franska.
: kfveii till svenska hafva n k r a a.f Iieniies noveller blifvit öfverflyttade;.
och den gripande berätkelseii rNartliaw har soni följetong varit synlig i en af ~tockliolins större Wdningar, dar den tilldrog sig ' mycken upp-.
niärksainliet.
Bland in: ine, Orzeszkos arbeteii i nllyarligare ämnen 1115.
iiämnas:, Några betraktelser öfver kvinnan och hennes stallning » samt, Patriotism och, kosmopolitism r. '
H&amp;w iS.Ö~rtciicr~I.cka.
Också ett modebref.
, Paris, janiiari 1892.
Det var en vacker.
afton i böijaii af soniinareii.
J a g Ilade slagit mig ned pk en sto1.i Cliamps-Elysdes för att se wtoiit Parisw draga vilket vimmel af iniinniskor, bide af D tout ut till Boulognerskogen.
Parisr och af de parisare, soiii icke liöra t.ill denna utvalda kategori, folk i vagn och folk till .fots, stor- ocli sin~tborgare, cr$ine- de la cr6ine ocli den ' creine, som tcke iir oförfa.lskad, dagdrifvare af alla slag och aminor i de mest skrikande ' färger, och svassande draktei, nlan kan.
tänka sig - det .var en lie1 folkvniidriiig.
J a g förstod så vlil, att allt, soin anda hade, ville lit friii sta- dens kvalm denna Iiärliga afton.
Hiingaskarna stodo iiiion ljusgrijna,,
92 med sina langa grenas ~ i i t a n d e för eii sniekande vind, rliododendroii- grupperna glödde soin en fiirgditpmih under de iiyss iitslagna, sött doftande akasioriia, och pldregnen mgifvo öfverallt i buskagen en inunter ton; det r a r fest i liiften, som~nitsfröjd öfver den besegrade Iif~rda vinterri.
Jag kände niig mäktigt gripen af stanini~igen och s k mig ovillkorligt omkring i folkmassan för att finna ett sympatiskt gen- * ljud daraf.
Vagnarna rullade frainat i oafbriitiia rader, de promeiieraiide skredo fram i täta kolonner.
De flesta passerande sågo belåtna ut, meii - livilket egendomligt uttryck af belhtenhet!
Xed aftonens ljufva stämning hade det s&amp; litet gemensamt, a t t det snarare påminde om den niiii en kvinna biir, nar hon första gången visar sig med en klädning, som sitter val.
Säg im icke, att jag a r elak, men tänk efter: h i - icke niångeii resande med mig blifvit slagen af denna stereotypa, ut- itvända, halft pktagiia min, soiii fraiisinii,iinen, och i synnerhet deras - fruntiinnier, bära p&amp; promenad?
Det var nu emellertid icke oin den jag ville tala, inen enformig- ' lieten i denna folkmassas uttryck ledde min uppniarksamliet på enfor- migheten i hennes dräkt, och det var om denna jag ville utbedja mig r giiiistig tillåtelse a t t säga ett par ord.
En lang släpande klädning tillräckligt iipp1~-ft för att visa en spetsgarnerad sidenuiiderkjol, en pärlbeströdd pelerin iiied vinglikit bi- Iiang på axlarna, en ofantligt stor i inånga fantastiska hörn uppviken Iiatt med vingar både fram och bak saiilt.
flygande bandrosetter --- eller ock&amp; ingen Iiatt alls efter vara begrepp, bara en roseiikrans eller en tyllvridning kring det burriga lihet: sadaii var i allrnänliet utstyr- seln, och någon skilnad för gaminal och iing kiiiide icke upptäckas.
l i e n iniirkviirdigt livad alla friintimmer sago platta ut ö h e ï hjässan!
Hvad hade blifvit af hattkullen?
Det sag ut, som om alla damerna pit gifven signal gifvit sig själfva ett väldigt slag p % hiifviidet.
E n sådan beundransvärd enighet gjorde mig eftertiinksaiii.
Denna enighet sträckte den sig icke öfrer hela den ci~iliserade ~iirldeii, niest framtriidande naturligt \; is i de stora staderna - 6 i r a egna icke uii- dantagna?
Hvilken imponerande tanke!
Bet fiiina saledes a n ~ u i vks splittrade, trosfattiga tid .en makt, soiii icke endast förrnihr sainln alla hufvud, alla sinnen om eii ide, utau solii acksh.
för deiiiia id (: kan tanda ' en fanatism, soin aldrig trifiar, aldrig f r k a r - h r i i bliiidt underkastar sig!
Denna niakt -- lat oss vara artiga och saga denna f6 - pekar nied sitt trollspö p % den höga Iiatten, touriiyren, de höga klackarna.
, Detta iir vackert, begriper ni&gt;, säger hon.
s Ja,:;
9 3:. '
svaras det friii en mkngtuseiistfimniig kör.
Någon tid därefter pekar spöet på sainnia föremål, nieii iiii säger féen » detta a r fult w.
w Ja », svaras det lika enstamiiiigt och med lika stor öfvertygelse från den ' tillbedjande kören.
På samnia sätt liar denna mystislr ' a makt -.
maii skulle nästan tro, att den gör narr af oss, stackars svaga kvinnor - trollat fram bl.
a. krinolinen, cliignoiien, och alltid liar deii mött samma blinda tillit, i dag vacker, i morgon ful.
Skiille inan nästan icke kunna kalla en sadaii tillit snbliin?
Nit senast ä r det de höga, falska skuldrorna, som trollspöet pekat.
pk.
Feen ä r ofantligt uppfinningsrik i sin lek med våra dårskaper, och iniirkvärdigt ser det ut, att ho11 alltid vill ha oss till att beundra en sådaii där onaturlig utväxt på var kropp.
Kunde man se med.
opartiska ögon - inen det kunna .vi naturligtvis icke, förrän trollspöet behagar lösa förtrollningen - så skulle vi finna våra figurer med sal- k w ofi; ccnpa d skiildrans ruiidniiig rent af vederstyggliga.
Eli lång figur med svaga sliittande axel kali detta mod inöjligen klada, inen olyckau nied vira moder a r ju, att vi alla skola ha det- samma, oafsedt om det passar oss eller ej.
Se t. ex. p i denna lilla tjocka rulta!
Hennes stora bekymmer ar, att hon &gt;blir så tjocka, och likväl tvekar hon ' ej ett ogonblick att anlägga en ' dräkt, livilken liksom dra- ger ut henne, på bredden och låter hiifvudet sjunka ned i bålen soin p&amp; el1 puckelryggig.
Men -, nian kan inte se ut som ett hampspöke heller, - ~iiian inåste ju vara som andra!