Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En är likväl samma förhållande ännu existerade och i följd deraf ifrågaställa underhållsskyldighet icke då, mera än förut, kunde Regementet åläggas, samt någon utväg, att af andra allmänna medel än byggnadsanslaget underhållskostnaden bestrida, icke funnes, enär Riksstatens Tredje Hufvudtitel, den enda som i sådant hänseende kunde komma i fråga, icke lemnade någon tillgång dertill, fann Kongl. Majit, i enlighet med Föredragandens och StatsRådets underdåniga tillstyrkande, godt i nåder förklara, att, i sakens dåvarande skick, kostnaderna för underhållandet af kasernbyggnaderna för LifGardet till häst borde, på sätt dittills skett, jemväl dädanefter tills vidare af anslaget för de publika husens i hufvudstaden underhållande bestridas.
I öfverensstämmelse härmed behagade Kongl. Majit ytterligare, den 13 Juli 1836, eldigt hvad Föredraganden och StatsRådet i underdånighet tillstyrkte, förordna, att åtskilliga då uppgifna angelägna reparationer vid nämnde LifGardes kasern, beräknade till en kostnad af 2,887 R:dr 16 sk., finge samma år verkställas, såframt sådant genom ÖfverlntendentsEmbetets försorg, kunde åstadkommas, utan att kostnaden för arbetets utförande, hvartill årets byggnadsanslag icke lemnade någon tillgång, behöfde liqvideras förr än i början af nästpåföljda året, då kostnaden skulle af det årets anslag utgå.
Slutligen och då, den 14 Maj 1839, inför den i nåder förordnade Regeringen anmältes det af ÖfverlntendentsEmbetet upprättade
Generalförslag öfver årets reparationer å Kronans hus och 51 byggnader i hufvudstaden, hvarvid äfven blifvit beräknad en reparation å LifGardets till häst kasern, fann Kongl. Regeringen, till följd af Kongl.
Majrts förråberopade förordnande af den 12 December 1827, sig föranlåten, att, enär ingen serskild tillgång för kasernens underhållande förefunnes, för den ifrågavarande reparationen å densamma disponera på enahanda sätt, som dittills skett, och biföll derföre ÖfverlntendentsE mbetets förslag.
Yid så beskaffade omständigheter och så vida Rikets Ständers, genom Deras åberopade skrifvelse, hos Kongl.
Majit i underdånighet gjorda anhållan, att anslaget för de publika byggnaderna i hufvudstaden icke måtte användas lill kaserners nybyggnad eller underhåll, haft afseende å dispositionen af de till vissa ändamål anordnade medel, samt följaktligen, vid jemnförelse af 57, 64 och 65 §§.
Regeringsformen, bordt tjena till efterrättelse, men samma anhållan icke blifvit iakttagen vid meddelande af ofvanomförmälda beslut, hvarigenom anvisning å berörde anslag skett till kostnader för nybyggnad och reparation vid LifGardets till häst kasern, och såsom giltig anledning hvartill ej heller lärer kunna gälla, att tillgångar till sådana kostnaders bestridande af andra, för ändamålet användbara, medel skola saknats, åligger det mig att anmärka detta emot
Grundlagens bud stridiga förhållande i afseende å de Herrar StatsRådsLeda möter, hvilka, antingen genom tillstyrkande eller med afgörande rätt, biträdt dessa å uppgifna dagar fattade beslut, nemligen: den 5 Augusti 1835, Herrar StatsRåden Poppius och Friherre von Schulzenheim; den 19 December samma år och den 13 Juli 1836, D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm, tillika med Herr StatsRådet Friherre von Schulzenheim; och den 14 Maj 1839, H. E. Herr StatsMinistern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld, jemte Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm och Ihre; samt vid alla dessa tillfällen, i egenskap af Föredragande, t. f. StatsSekreteraren, Herr KansliRådet Ulfsparre. 15:tc Punkten.
På sätt Protokollet öfver Handels och finansärenden, hållet inför den af Kongl.
Maj:t i nåder tillförordnade Regering den 15 Maj 1839, gifver vid handen, tillkännagaf t. f. StatsSekreteraren, Herr ExpeditionsChefen Munthe, hurusom Kongl.
Maj:t uti StatsRåd, hållet i Christiania den 4 i samma månad, vid pröfning af serskilda Kommitterades underdåniga betänkande och förslag i fråga om Kongl.
Teaterns bibehållande eller dess upplösning, behagat förklara, ibland annat, att, till förekommande af den brist i Teaterns påräknade behof, som, oaktadt anbefallda besparingar i utgifterna, kunde komma att äga rum, åtskilliga till beskaffenheten anförda förändringar i afseende å Teatersalongens 52 inredning finge äga rum; i anledning hvaraf Kongl. Regeringen, som ville förständiga vederbörande om skyndsam verkställighet af de sålunda anbefallda förändringar, tillika, i fråga 0111 anvisande af dertill nödiga medel, hvarvid t. f. StatsSekreteraren för Kammarärendena, Herr KansliRådet Ulfsparre, uppå serskild kallelse, var tillstädes, fattade det beslut, att en summa af 1000 R:dr skulle, för detta ändamål, afsättas å anslaget för de publika byggnadernas i hufvudstadeu reparation och underhåll; uti hvilket beslut deltogo, såsom Ledamöter af Kongl.
Regeringen, H. E. Herr StatsMinistern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld samt Herrar StatsRåden, H. E. Grefve Löwenhjelm och Friherre Åkerhjelm.
Härvid förekommer, att omförmälda, i nåder anbefallda, förändringar i Teaterns salong, åsyftande hufvudsakligen större inkomst för Teatern, ej torde kunna hänföras till husets underhåll, men att likväl det anslag, hvarifrån medel till bekostande af sådana förändringar skulle tagas, blifvit af Rikets Ständer anvisadt endast till underhållet af de publika byggnaderna, deraf äfven synes följa, att de sålunda anordnade medel äro, emot 05 §.
Regeringsformen, använda annorlunda än faststäldt blifvit; en grundlagsöfverträdelse, som fördenskull, emot ofvannämnde Herrar Ledamöter i Kongl.
Regeringen, jemte bägge vid tillfället närvarande Herrar t, f. Statssekreterare, härmedelst varder anmärkt. 16:de Punkten.
StatsRådsPro tokolle t öfver Krigsärenden för den 29 November 1839 upptager följande mål.
Herr StatsRådet och Vice Amiralen Friherre Lagerbjelke, som till förstnämnde embete af Kongl, Maj:t i nåder kallades den 21 nästförutgångna Juni, och dittills på Kongl. Majits Flottas stat endast innehaft KontreAmiralslön, men tillika, i egenskap af Befälhafvande Amiral i Carlskrona, hvilken befattning lian nu lemnat, af besparingarna å Riksstatens Fjerde Hufvudtitel uppburit skillnaden emellan KontreAmirals och Vice Amiralslönerna, hade hos.
Majit i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit i nåder täcktes förklara Herr Friherren berättigad att, under den tid, StatsRådslöneu skulle innehållas till grundläggning af derför påräknad begrafningshjelp, få uppbära full Vice
Amiralslön med tjenstgöringspenningar och spannmålsersättning, såsom instämmande med Kongl. Majits förut, under den 30 Marn 1839, gifna nådiga förklarande, att minskning uti innehafvande lönförmåner icke borde uppkomma genom eli befordran, som utgjorde ett bevis af Kongl. Majits nådiga förtroende; hvilken anhållan Förvaltningen af Sjöärendena och StatsKontoret, i deras deröfver afgulna underdåniga utlåtanden, förmält sig icke kunna understödja, hufvudsak - 53 ligast derföre, att Herr Friherre Lagerbjelke på stat innehaft endast KontreAmiralslön, men icke ViceAmiralslön, och således ej heller någon begrafningshjelp å denna sednare lön aftjenat.
Yid underdånig föredragning af detta mål yttrade StatsSekreteraren,, det han ansåge Herr Friherre Lagerbjelke ovilkorligen vara berättigad att, under den tid han aftjenade begrafningshjelp å StatsRådslönen, bibehålla den af honom innehafde KontreAmiralslön, men deremot icke äga någon i författningarna grundad rätt att derjemte få uppbära de till samma lön hörande tjenstgöringspenningar och fyllnaden uti Yice Amiralslön med tjenstgöringspenningar, enär han å dessa aflöningsdelar icke aftjenat begrafningshjelp, och det af Herr Friherren åberopade prejudikat ingalunda vore tillämpligt på honom, som blifvit befordrad icke till annan lön inom samma stat och med samma tjenståligganden som förut, utan till Embete på annan stat, hvilket gjorde det omöjligt för honom att fortfara i utöfningen af hans förra embetsbefattning.
Men då Herr Friherren, under nådårsbesparingsticlen å StatsRådslönen, sålunda skulle komma att vidkännas en betydlig minskning i förut innehafda inkomster, samt den serskilda af honom såsom Befälhafvande Amiral i Carlskrona uppburna lönfyllnad i Yice Amiralslön med tjenstgöringspenningar allt sedan från och med Juli månad icke utgått och ej heller vore till något bestämdt ändamål under vakanstiden afsedd, på sätt fallet vore med tjenstgöringspenningarne, hvilka så väl under permitterings som vakanstiden för ett annat nyttigt ändamål skulle besparas; trodde StatsSekreteraren sig kunna så vida understödja Herr Friherre Lagerbjelkes underdåniga ansökning, att Kongl. Majit, med afseende å hvad härvid serskildt förekomme, täcktes i nåder tillåta honom att för den tid, han aftjenade begrafningshjelp å StatsRådslönen, få uppå Fjerde Hufvudtitelns besparingar, jemte sin förra KontreAmiralslön, uppbära den af honom tillika innehafde lönfyllnad 1500 R:dr i Vice Amiralslön med tjenstgöringspenningar, hvilken lönfyllnad för sex månader utgjorde 750 R:dr.
Uti detta underdåniga yttrande instämde tvänne af StatsRådets Herrar Ledamöter; hvaremot de öfriga Herrar Ledamöter, enär, på sätt StatsSekreteraren utredt, Herr Friherre Lagerbjelke icke vore lagligen berättigad att, under den ifrågavarande tiden, få, jemte KontreAmiralslön på stat, jemväl uppbära de dermed åtföljande tjenstgöringspenningar samt skillnaden emellan nämnde lön och Vice Amiralslönen med tjenstgöringspenningar, förklarade sig icke kunna hans underdåniga ansökning tillstyrka.
Och behagade Kongl. Majit- i nåder bifalla den af StatsSekreteraren, yttrade mening.
Som uti denna af Herr StatsSekreteraren Grip yttrade mening, hvilken II, E, Herr JustitieStalsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet
Fri - 54 herre Gyllenhaal biträdt, obetingadt och uppå de af SlatsRådet enhälligt antagna skäl erkännes, att Herr Friherre
Lagerbjelke icke ägt någon i författningarna grundad rätt till den af honom sökta förmån, att få, under det lian aftjenade begrafningshjelp å StadsRådslönen, bibehålla den honom, utöfver förut innehafvande lön å stat, tillerkända serskilda aflöning för en befattning, den han då mera lemnat; men Konungens nyssnämnde Rådgifvare detta oaktadt tillstyrkt en sådan förmåns tillgodonjutande och derjemte föreslagit anordning af de dertill erforderliga medel ifrån Riksstatens Fjerde Hufvudtitel, för hvilken ändamålet med denna anordning måtte hafva varit alldeles främmande, sedan Herr Friherre Lagerbjelke i nåder blifvit till embete å en under Andra Hufvudtiteln hörande stat kallad, föranlåtes jag slutligen framställa anmärkning äfven emot denna rådgifvande åtgärd, såsom innefattande icke blott en erkänd öfverträdelse af Rikets Lagar, angående
Embets och tjenstemäns aflöning under det den så kallade begrafningshjelpen aftjenas, utan äfven ett åsidosättande af hvad 62 och 64 §§.
Regeringsformen, om behörig användning af allmänna medel, bjuda.
Sådana äro de anmärkningar, i afseende å Konungens Rådgifvares förfaranden i nu afhandlade mål, hvartill Höglofl.
KonstitutionsUtskottels ofvan åberopade beslut föranleda; och anhåller jag vördsamt, att, sedan vederbörande öfver dessa anmärkningar sig förklarat, få min talan härutinnan vidare, efter Lag och de serskilda ämnenas beskaffenhet, iakttaga.
Stockholm den 11 Januari 1841. C. L. LANDIN.
De till Höga RiksRättens upptagande och pröfning, i följd af R.
S:s KonstitutionsUtskotts beslut, öfverlemnade mål, hvilka uti min redan ingifna ansökning Lit.
F nämnas, komma att utgöra ämnen för den embetstalan, jag nu går att, i enlighet med de af Konstitutionsutskottet till rättelse dervid meddelade föreskrifter, vördsamt utföra.
55 lista Punkten.
Inför H. M. Konungen i Dess Statsllåd hade, på sätt derstädes hållna Protokoll öfver Handels och finansärenden utvisa, till behandling förevarit fråga angående ombyggnad och utvidgning af Trollhätte Kanal och Slussverk samt dermed gemenskap ägande ämnen.
Dervid hade, den 9 December 1836, dåvarande StatsSekreteraren, jemte anmälan, att underdånigt utlåtande från StorAmiralsembetet inkommit rörande så väl sättet att tillvägabringa ett bolag för utförande af berörde företag, som vilkoren å Statens och Bolagsmännens sida för ett dylikt bolags oktroyerande, samt under åberopande af de åsigter, som uti af serskilda Kommitterade angående verkställigheten af nämnde ombyggnad afgifvet betänkande blifvit framställda och, efter hvad StatsRådsProtokollet för den 15 September 1835 förmäles innehålla, i allmänhet af Kongl. Maj:t i nåder gillade, företett en kalkyl öfver Handels och sjofartsfondens ställning vid 1836 års slut, deraf inhemtades, att det bidrag, som antingen af StorAmiralsEmbetet eller af förrbemälde
Kommitterade blifvit föreslaget, kunde af nämnde fond utgå, utan att medtaga något af hvad, som för andra utgifter vore påräknadt.
På grund häraf hemställdes ock, alt de för segelledens fullkomnande mellan Wenern och Vesterhafvet erforderliga arbeten vid Trollhättan och Götha eif måtte få öfverlemnas till ett nytt enskildt bolag, åt hvilket ett understöd af Handels och sjöfartsfonden borde beviljas, allt under vissa tillika föreslagna vilkor och deribland den förmån, att från och med det år, då arbetet börjades, årligen af berörde fond erhålla ett bidrag af 50,000 R:dr banko, som komme att fortfara intilldess allt hvad bolaget inom ett maximum af En million R:dr för företaget successive tillskjutit eller upplånat utöfver 700,000 R:dr banko och de tillgångar, som öfverskott å inkomsten af nuvarande fart genom Trollhättan och Götha eif lemna, blifvit till kapital och feni procents ränta till fullo återbetaldt.
Och blef denna hemställan af Kongl. Maj:t i nåder bifallen; hvarefter Kongl.
Kungörelsen, deruti nyssanförda anbud om understöd åt ett blifvande bolag finnes upptaget, under samma dag utfärdades.
Något bolag kom likväl icke till stånd inom den till dess bildande bestämda tid den 15 Mars 1837..
Deremot erbjöd sig sedermera Handelshuset i Stockholm Schön et Komp. att öfvertaga arbetet, bland annat mot vilkor, att ifrån och med 1838 års början af Handels och Sjöfartsfonden erhålla ett årligt bidrag af 60,000 R:dr, hvilket skulle fortfara i 25 år eller till och med 1862, och hvarje år i Januari månad till Schön &
Komp. eller dess rättsinnehafvare utbetalas.
Den 25 Augusti 1837 anmäldes i underdånighet detta anbud af Herr StatsSekreteraren Skogman, i närvaro af Herrar StatsRåden Fri - 56 herre Gyllenhaal och Friherre von Schulzenheim, hvarvid, enär det i Kongl. Kungörelsen den 9
December 1836 omförmälda bolag, ämnadt att utföra utvidgandet af Trollhätte kanal och slussar, icke kunnat bildas och ifrågavarande anbud icke väsendtligen afveke från de i samma kungörelse fastställda åligganden och utlofvade förmåner, i underdånighet tillstyrktes, att berörde anbud måtte i nåder antagas.
Hvilket tillstyrkande Kongl. Maj:t fann godt i nåder gilla.
Den 2 Februari 1838, då D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm samt Herrar StatsRåden, Friherre Åkerhjelm, Friherre von Schulzenheim, Grefve Hård och Friherre Gyllenhaal voro närvarande-, föredrog Herr StatsSekreteraren, Presidenten Skogman i underdånighet Handelshuset Schön &
Kompanis, å egna och medin tressenters vägnar, underdåniga ansökning, att, jemte det nådigt privilegium å ombyggnaden af Trollhätte kanal och slussverk måtte utfärdas, Konvoj Kommissariatet måtte erhålla nådig föreskrift, ej mindre att till den blifvande
Direktionen för nya Trollhätte kanalbolag årligen utbetala det ur Handels och Sjöfartsfonden beviljade anslaget 60,000 R:dr för hvarje år, än äfven att under Januari månad 1838 hålla
Direktionen det årets anslag tillhanda, men för de påföljande åren verkställa utbetalningarna på fyra serskilda terminer, nemligen den 1 Februari, den 1 Maj, den 1 Augusti och den 1 November, med 15,000 R:dr hvarje gång och med rättighet för
Direktionen att å nämnde belopp utfärda anvisningar och å desamma af Konvoj Kommissariatet erhålla accept till infriande på bestämda terminer, dock utan erläggande af ränta.
I anledning häraf och med hemställan, att nådigt privilegium för bolaget, innefattande dess rättigheter och skyldigheter, måtte utfärdas och kontrakt mellan Kronan och bolaget afslutas samt ett afgifvet och i vissa delar ändradt förslag till bolagsreglor i nåder gillas, tillstyrkte Herr StatsSekreteraren slutligen, att det bolaget beviljade årliga anslag af 60,000 R:dr i 25 år måtte utbetalas, för år 1838 genast mot ställd säkerhet för arbetenas fullföljd under året och med afdrag af hvad redan förskottsvis blifvit utgifvet, samt för år 1839 och följande år på de af bolaget föreslagna fyra terminer, med 15,000 R:dr hvarje gång, och med rättighet för bolaget att, genom sin Direktion, å nämnda belopp utfärda assignationer, som af Konvoj Kommissariatet skulle accepteras till betalning på bestämda terminer utan ränta.
I detta tillstyrkande instämde StatsRådets öfrige Herrar Ledamöter; dertill Kongl. Maj:t äfven behagade lemna bifall, och hvarom, genom nådig skrifvelse, KonvojKommissariatet skulle förständigas.
I närvaro 57 I närvaro af samma Herrar StatsRådsLedamöter, som nyssnämnda dag voro tillstädes, anmäldes af Herr StatsSekreteraren, den 23 derpåföljde Mars, att KonvojKommissariatet inkommit med underdånig förfrågan, huruvida Kongl.
Maj:ts ofvanberörde nådiga beslut om accepterande till inlösen af nya Trollhätte kanalbolags förenämnda anvisningar afsåge, att Kommissariatet antingen borde på en gång acceptera de af 1 »olagat för 24 år uthändigade och företedde anvisningar, eller endast ägde att meddela accept å så stort belopp, som bolagets .Direktion hvarje år hade att af Handels och sjöfartsfonden uppbära; uti hvilket ämne
KonvojKommissariatet i underdånighet anhållit om sei’skild föreskrift.
Enligt utförligt andragna grunder och deribland hufvudsakligast, att accepter, af KonvojKommissariatet tecknade å bolagets ifrågaställda anvisningar, icke kunde medföra vidsträcktare förbindelse till deras infriande, ehvad de funnos i bolagets eller annan mans hand, än som vöre en följd af Kongl. Maj:ts beslut, den 2 Februari 1838, om sättet och vilkoren för anslagets utbetalande : att bolaget komme, under en tid af 6 till 7 år, att vidkännas utgifter till ett sammanräknadt belopp af öfver två millioner R:dr banko, hvaremot bidraget af Handels och sjöfartsfonden endast successive i 25 år finge uppbäras, en tidrymd, hvarunder dessutom flera förändringar med nämnde fond kunde inträffa: att bolaget, som, med fästadt förtroende till Regeringens beslut, icke låtit afskräcka sig från företaget genom föreställningen, att i en framtid Handels och sjöfartsfondens tillgångar kunde för det beviljade bidraget blifva otillräckliga, jemväl underkastat sig äfventyret af den beräknade kostnadssummans möjliga öfverskridande; och att Staten deremot icke äfventyrade annat, än att möjligen kanal- och slussverkets ombyggnad komme att tills vidare inställas; tillstyrkte Herr StatsSekreteraren i underdånighet, att, till verkställighet af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till KonvojKommissariatet den 2 Februari 1838, Kommissariatet må äga att på de nya Trollhätte kanalbolags
Direktions anvisningar å 1839 och påföljande årens anslag, som i öfverensstämmelse med ett serskildt formulär utfärdades, med åberopande af det sätt och de vilkor, Kongl.
Majtts för bolaget utfärdade privilegium af den 2 Februari 1838 utfäste, meddela äfven efter visst formulär uppställda anteckningar, som innefattade accepter till betalning å utsatta förfailotider af det bidrag, som årligen skulle från Handels och sjöfartsfonden utgå; dock under förbehåll, att, derest anvisningarna ej innehöllo åberopande af det sätt och de vilkor, som Kongl. Maj:ts högstberörde nådiga privilegium utfäste, denna mening komme att i Kommissariatets anteckningar å anvisningarne införas. 8 58
Pä serskildt anförda skäl tillstyrkte Herr StatsRådet Grefve Hård, äfvensom H. E. Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm, nådigt bifall å StatsSekreterarens underdåniga hemställan.
Herr StatsRådet Friherre Åkerhjelm, med hvilken StatsRådets öfrige Herrar Ledamöter sig förenat, anförde också serskilda grunder för sin mening, att det icke syntes kunna medföra någon förlust för Staten, att KonvojKommissariatet meddelade accepter å alla anvisningarna vid den ingångna oktroyens början, om vissa afsedda iakttagelser ägde rum, samt tillstyrkte, att Kommissariatet mätte i nåder förständigas att i de anbefallda accepterna å BolagsDirektionens anvisningar uttrycka det vilkor: att de skola infrias emot det vilkor och på det sätt, Kongl. Majits bolaget gifna privilegium af den 2 Februari 1838 utfäste, så vida ej denna klausul vore i anvisningarna intagen.
Maj:t, som i nåder ansåg de ifrågaställda accepterna ej kunna, på grund af beslutet den 2 Februari, fordras för längre tid än det löpande året, bebagade tillika förklara, att, sedan det nya bolaget, enligt sitt åtagande, infriat det äldre Trollhätte kanalbolagets aktier, till belopp af 419,376
R:dr, och i StatsKontoret deponerat berörde aktier eller nedsatt deras motsvarande penningevärde i Banken, Kongl.
Majit ville fatta ett beslut i mån af den makt, Grundlagen tillerkänt Konungen.
Den 6 April, då samma Herrar Ledamöter, med undantag af Herr StatsRådet Grefve Hård, voro närvarande, och Herr StatsSekreteraren i underdånighet anmälte, att Direktionen för Trollhätte nya kanalbolag, i underdånig ansökning, tillkännagifvit bolaget vara beredt att på föreskrifven tid inlösa Trollhätte gamla kanal och slussverk, med anhållan, att, sedan deposition af aktierna i StatsKontoret eller deras värde i Banken skett och bevis derom blifvit företedt hos KonvojKommissariatet, bemälde Embetsverk måtte förständigas att meddela de begärda accepter å bolagets anvisningar; tillstyrkte Konungens Rådgifvare äfven, under åberopande af hvad till Protokollet den 23 förutgångna Mars blifvit i underdånighet yttradt, att Direktionens underdåniga ansökning måtte i nåder bifallas.
Men Kongl. Majit förklarade, att sedan inlösen af gamla Trollhätte kanal och slussverk blifvit verkstäld och Direktionen för nya Trollhätte kanalbolag styrkt, att aktierna i gamla kanalen blifvit behörigen deponerade, ville Kongl. Majit taga
Direktionens underdåniga anhållan i öfvervägande och derom meddela det beslut, som med rättvisa och allmänt bästa öfvei’ensstämde.
Ärendet förekom slutligen den 23 Juni samma år, hvarvid Herr StatsSekreteraren, i närvaro af D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad, Herr StatsMinistern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld och Herr Stats - 59 Rådet Grefve Löwenhjelm, samt Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm och Friherre von Schulzenheim, i underdånighet föredrog oftanämnde BolagsDirektions underdåniga ansökning, att sedan Direktionen inlöst och hos Kongl. StatsKontoret deponerat 7,497 aktier i Trollhätte gamla kanal och slussverk samt derjemte i R.
Bank insatt ett belopp af 7,693 R:dr, svarande emot lösningspriset för 128 aktier, som ej blifvit till inlösen företedda, Kongl.
Maj:t täcktes, i öfverensstämmelse med Dess nådiga förklarande den 6 förutgångna April, meddela beslut rörande accepters tecknande af KonvojKommissariatet å Direktionens anvisningar på anslagen ur Handels oell sjöfartsfonden.
Åberopande ånyo hvad till Protokollet den 23 Mars i underdånighet blifvit yttradt oell tillstyrkt, hemställde Konungens Rådgifvare, att KonvoyKom missaria tet måtte bemyndigas att accepter för hela det återstående anslaget af Handels och sjöfartsfonden från och med 1839 till och med 1862 meddela, på sätt och med vilkor vid berörde tillfälle föreslagits.
Maj:t fann godt i nåder bemyndiga KonvojKommissariatet att genast meddela accepter å af Direktionen för Trollhätte nya kanalbolag utfärdade anvisningar på det af Handels och Sjöfartsfonden bolaget i nåder beviljade årliga anslag, till ett sammanräknadt belopp af 420,000 R:dr, svarande mot lösningssumman för Trollhätte gamla kanal och slussverk eller— sedan anslaget för år 1838 redan blifvit utbetaldt — för sju år, från och med 1839 till och med 1845, att successive, på bestämda terminer, med 15,000 R:dr hvarje termin och utan ränta, till anvisningarnas innehafvare betalas.