Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen, som i början genom tillämpning af Rikets Ständers omförmälda vilkorlig» föreskrift sökt att framtvinga real-säkerheter och från dén 3 Mars, då första utlåningen skedde, intill den 24 i samma månad icke utgifvit något lån utan mot inteckning i fast egendom, likväl sedermera, i nödvändig följd af svårigheten för de lånsökande i allmänhet att under den allt jemnt sig ökande förlägenheten, då snar hjelp var af yttersta behof påkallad, kunna skyndsamt anskaffa säkerheter af ifrågavarande beskaffenhet, trott sig bäst befrämja näringarnes, särdeles jordbrukets, fördel genom utlemnande af lån mot borgen, der annan säkerhet ej funnits att tillgå; men hvilket Direktionens förfarande Utskottet funnit vara destomera anmärkningsvärd! som äfven med antagande deraf, att omständigheterne i många fal! kunnat undantagsvis påkalla låne-understöds skyndsamma meddelande endast mot namnsäkerhet, förhållandena likväl icke synas hafva bort föranleda dertill att, såsom Utskottet inhemtat, lån mot säkerhet af Direktionen beviljats på en tid af ända till 24 månader och derutöfver; dock som Lånekontorets Revisorer för 1858 års förvaltning meddelat
Direktionen decharge och denna, jemlikt § 5 i bemälde Revisorers instruktion, redan blifvit af Fullmägtige godkänd, har Utskottet ansett hvad i omförmälda måtto anmärkt blifvit icke kunna till någon vidare åtgärd föranleda. § 4- (18ä8 års Rev.-ber. § 8.
Fullm.; ber. § 9.)
I sammanhang med omförmälande af Fullmägtiges beslut att nedsätta räntan och provisionen vid utlåning från Statslåne-fonden från 9 lill 8 procent för alla lån, som från och med den 3J
Mars 1858 kornme att beviljas, hafva Revisorerne till Rikets Ständers bifall förordat ett hos Fullmägtige då väckt förslag, att redan varande låntagare i Statslåne-fonden vid den dädanefter hvar sjette månad dem åliggande inbetalning i förskott af ränta och provision, kunde få tillgodonjuta den lindring, som, enligt nyssnämnde beslut, skulle blifvande låntagare tillgodokomma, och sålunda vid berörde inbetalningar skilnaden mellan 9 och 8 proc. eftergifvas; hvil - Banko-Utskottets Berättelse M 6.
S ket förslag Fullmägtige uti deras till Utskottet afgifna berättelse i så måtto biträdt, att de tillstyrkt, att låntagare i Statslåne-fonden må af räntan och provisionen lör den lånetid, som öfverskjuter 6 månader, eftergifvas skilnaden mellan 9 och 8 procent; uppgående, enligt Utskottet tillhandakomna uppgifter, beloppet af den eftergift i ränta och provision, som, genom bifall till Fullmägtiges berörda framställning, skulle ifrågakomma å den genom Fullmägtige omedelbart verkställda utlåning till R:mt R:dr 586: 25. » utlåningen vid Banko-diskont-verket i Stockholm » » 17,529: 36. » d:o vid Låne-kontoret i Göteborg » » 813: 46. » d:o vid Låne-kontoret i Malmö, » » 1,456: 50. » d:o vid Låne-kontoret i Wisby » » 95: 8. tillsammans R:mt R:dr 20,480: 65.
Då på bedömandet af frågan om den föreslagna eftergiftens beviljande det måste inverka, huruvida förevarande låne-operation kommer att för Stats-verket medföra vinst eller förlust, men någon utredning i detta afseende icke kan verkställas förr än Stats-lånet blifvit liqvideradt och alla hit hörande förhållanden hunnit afslu tas, har
Utskottet ansett det vara för tidigt att till hufvudsaklig pröfning nu företaga ofvanberörde fråga. § 5- (1838 års Rev.-ber. § 9. 1859 års Rev.-ber. § 8.)
Sedan 1858 års
Revisorer fästat uppmärksamhet å den lättnad, som skulle Utsträckning allmänheten beredas genom expeditions-tidens utsträckning i allmänhet så väl inom uons-tiden.
Banken som vid Låne-kontoren i Göteborg och Malmö till åtminstone några eftermiddagar i veckan under en eller annan timma; hafva Fullmägtige, efter inhemtande af Under-styrelsens äfvensom
Direktionernes öfver förenämnda Låne-kontor utlåtanden, väl ansett berörda fråga böra förfalla, hufvudsakligen af skäl, att den säkerhet, som med iakttagande af nu föreskrifna kontroller vore förenad, genom omförmälda förändring i arbetssättet skulle komma att i betänklig mån äfventyras; men, för att likväl bereda ökad beqvämlighet för allmänheten, funnit godt förordna, att, från och med den 1 nästlidne September, tjenstgör ingen inom samtliga Afdelningar, Kontor och Expeditioner i Banko-verket skulle begynnas en half timma sednare på morgonen och utsträckas en half timma längre på eftermiddagen, än förut varit stadgadt; i följd hvaraf, från och med nämnde dag, Bankens vexlings-kassor hållits öppna från klockan 10 förmiddagen til! klockan 2 eftermiddagen, expeditions-kassorna från klockan 10 till klockan half till 2 eftermiddagen oell en af sistberörda kassor till klockan 2 eftermiddagen. 6 Banko-Utskottets Berättelse M 6.
Utskottet, som ansett sig för det närvarande böra låta bero vid den af Fullmägtige sålunda vidtagna åtgärd, förbehåller sig likväl att framdeles få återkomma till delta ämne, då Utskottet vill taga i öfvervägande, huruvida någon ytterligare lättnad i afseende å expedition, än som inom Banko-verket nu kommit allmänheten till godo, må kunna densamma i dess transaktioner med samtlige de nämnda verken beredas. % « (1858 års Rev.-ber. § 11. 1859 års Rev.-ber. g 12.) Förflyttningar
De i ofvanberörde af Revisions-berätlelserna omförmälda, af Fullinägtige p pet"st'ons'vidtagna åtgärder, att på pensions-stat förflytta Banko-kommissarien /i. C. R.
Carlqvist och åt honom anordna hela lönen såsom pension, fastän han icke uppnått föreskrifna lefnads- och tjenste-3r, samt att vid afskedstagande i årlig pension tillägga Vaktmästaren vid Banko-diskont-verket i Stockholm Lars Ström, som ej heller uppnått de för pensions erhållande föreskrifna lefnads- och tjenste-år, ett belopp, motsvarande två tredjedelar af den utaf honom förut innehafda lön, har Utskottet funnit vara med gällande föreskrifter öfverensstämmande. § 7. (1859 års Rev.-ber. § 15 och Fullm.
Förkl. sid. lil.)
Arfvoden till Då, för besörjande af Låne-konlorens angelägenheter i Stockholm, alltsedan Fåne-konto- LSne-kontorens inrättande varit bland Bankens tienslemanna-nersonal utsedde särrens Koni- J * mitterade i skilde Kommitterade, hvilka derför uppbära arfvoden lill belopp, som af Fullmäktige, Ranken. mef| afgeen(je § göromålens omfång, årligen bestämmas, och för nästlidna år utgingo från Låne-konloret i Göteborg med 750 R:dr, från Låne-konloret i Malmö med 500 R:dr och från Lane-kontoret i Wisby med 200 R.dr, oaktadt de för Banken och Låne-kontoren fastställde aflönings-stater ej upptaga något anslag för berörda ändamål, hafva innevarande års Revisorer, för den händelse att Rikets Ständer skulle finna skäligt medgifva utbetalning jemväl för framtiden af dylika arfvoden, och således de bestyr, hvilka det åligger ofvanbemälde Kommitterade att besörja, icke skulle kunna, såsom Revisorerne för deras del ansett, åt vissa af Bankens tjenstemän uppdragas utan åtnjutande derför af särskild ersättning, hemställt, att tillåtelse för Fullmägtige att bevilja ifrågavarande arfvoden inom det belopp, Rikets Ständer lära bestämma, måtte uti Banko-reglementet intagas.
Efter inhemtad kännedom af den förklaring, Fullmäglige afgifvit öfver Revisorernes sålunda gjorda hemställan, får Utskotlet anmäla, alt Utskottet vill framdeles till Rikets Ständer inkomma med yttrande i fråga huruvida ofvariberörda bestyr må, Banko-Utskottets Berättelse M 6. 7 kunna Släggas vissa Bankens tjenstemän såsom tjenstepligt, eller, på sätt Fullmägtige tillstyrkt, Låne-kontorens Kommitterade må bibehållas vid åtnjutande af vissa derför bestämda arfvoden.
S «■ (1839 års Rev.-ber. § 19 och Fullm.
Förkl. sidd. 112—114.) Under förmälan, hurusom Fullmägtige funnit sig föranlåtne nedsätta Bankens invexiings invexlings—pris på dukaler den 28 Oktober 1858 från 8 R:dr 50 öre till 8 R:dr pr^a(p(?r du" 40 öre, den 16 Juni 1859, från och med den 1 Juli räknadt, till 8 R:dr 30 öre samt den 21 i sistnämnde månad från och med den 1 Augusti, till 8 R:dr 20 öre för dukat, hafva sednast församlade Revisorer, uti § 19 af deras berättelse, gifvit tillkänna, att af Fullmägtiges protokoll icke kunnat inhemtas hvarföre ej de den 16 Juni och 21 Juli innevarande år beslutade nedsättningar i dukat-priset genast från beslutens fattande tillämpats i likhet med hvad som vid pris-nedsättningen i Oktober månad nästlid ne är egde rum och hvarigenom leverering till Banken af guld emot det högre priset under tiden kunnat förebyggas. 1 anledning häraf hafva Fullmägtige uti meddelad förklaring anfört hufvudsakligen, att, enär Bankens guldförråd vid slutet af nästlidne
Maj månad nedgått till det jemförelsevis låga beloppet af omkring 44,000 dukater, syntes tillfället att bereda förstärkning deraf äfven till då gällande invexlingspris icke böra lemnäs obegagnadt; men som den dåvarande låga kursen på pund sterling gaf anledning befara någon spekulation att i större partier till riket indraga guld, hvarigenom vexeltillgången kunnat komma att lida den förminskning, att silfver måst från Batiken uttagas för verkställande af utländska liqvider, hvartill, i annat fall, de till guld förvandlade vexlarne å pund sterling funnits att anlita, hade Fullmägtige med guldprisets nedsättning afsett att åt vederbörande gifva en väckelse att icke allt för långt utsträcka dylika spekulationer, hvilket syftemål, vid betraktande af de relativt ganska obetydliga partier guld, som till Banken aflernnades, äfven vunnits; att som emellertid vid prisnedsättningarne den 16 Juni och 21 Juli Fullmägtige egt sig bekant, att guld, ämnadt för leverering till Banken, antingen redan blifvit inlemnadt eller i närmaste dagarne komme att inlemnas å Kongl, myntet för den behandling, som skall föregå levereringen till Banken, skulle det, enligt Fullmägtiges åsigt, kun nat anses mindre grannlaga, derest
Fullmägtige genom tillämpning genast af beslutad prisnedsättning föranledt skada för den eller dem, som endast under förutsättning att gällande invexlingspris icke allt för snart förändrades, sökt alt genom indragning af guld möjligen skydda sig mot förlusten på då varande låga kurs å pund sterling, samt alt Fullmägtige derföre med beslutets tillämpning vid hvartdera tillfället låtit anstå en tid, som varit tillräcklig för att erhålla redan inbekommet guld A Kongl, myntet behandladt, men otillräcklig för uppgörande af någon ny affär. t*relesterade växlar. 8 Hanka-Utskottets Berättelse JVs 6.
Af Fiillmägtiges berörda förklaring synes otvetydigt följa, att det anmärkta iippskofvet med tillämpningen af de den 16 Juni och 21 Juli innevarande
Sr beslutade nedsättningar i Bankens invexlingspris å dukater föranledts af särskildt emellan Fullmägtige och vederbörande, som hade guld att lill Banken leverera, träffade aftal derom, att berörda leveranser skulle fä verkställas emot förutvarande högre pris, hvilket af Fullmägtige gjorda medgifvande åter kan antagas hafva egt sin grund deri alt, enligt gällande föreskrifter, guld i omyntad form icke i Banken emottages utan efter föregången undersökning och probering deraf å Kongl. Mvnlet, hvarmed någon tidsutdrägt alltid är förenad; och ehuru vid hvarje dylikt på enskild väg uppgjordt aftal med skäl kun anmärkas, att detsamma, bindande för Banken såsom köpare, deremot icke medför ovilkorlig förpligtelse för säljaren att aftalet fullgöra, derest sådant, i följd af under tiden inträffade förändrade förhållanden, ej skulle blifva med hans fördel öfverensstämmande, har Utskottet likväl, i betraktande al ofvananförda omständigheter, funnit
Fullmägtiges förklaring för nu ifrågavarande särskilda fall vara tillfyllestgörande. § 9- (18S8 års Rev.-ber. g 21.
FilUm.
Ber. g lä.) Af 1858 års Revisions-berättelse inhemtas, att sammanräknade beloppet af de för Bankens räkning köpta vexlar, hvilka vid den i November månad 1857 inträffade allmänna penningeförlägenhet blefvo protesterade, uppgick till R:dr R:mt 1,472,124: 17. och uti Fullmägtiges till Utskottet vid riksdagens början afgifna berättelse förmäles, bland annat, att’ beloppet af protesterade, då ännu ej infriade vexlar utgjorde ... » 121,673: 27. att ytterligare afbetalning vore med säkerhet att påräkna för » 15,750: 9. att på återstoden R:dr R:mt 105,923: 18. något visserligen borde inflyta genom utdelning i hittills icke utredda konkursmassor inom landet och genom inbetalning från vederbörande acceptanter i Hamburg, men att, äfven om ett motsatt förhållande antoges, så komme, med beräkning af dels den kursvinst som uppstått vid inköpet af vexlar, hvilka sedermera blifvit protesterade, dels vinsten å de under nasti, och innevarande år slutbetalda så beskaffade vexlar, utgörande tillsammans R:dr R:mt 104,293: 13. den högsta möjliga förlust för Banken å protesterade vexlar att inskränka sig till » 1,630: 5.
Efter Banko-Utskottets Berättelse M 6. !)
Efter inhemtad kännedom om beskaffenheten och omfånget af Bankens vexeltransaktioner under år 1857 hafva ofvanbemälde Revisorer uttalat det omdöme, att om äfven, vid betraktande af stadgandet i Banko-reglementets 107 § litt. h, att i metalliska kassan får inberäknas beloppet af de uppköpta vexlar, hvilka icke til! liqvid förfallit eller blifvit för inkassering afsända till Bankens utländska handelshus — ett stadgande, som naturligtvis för utsatte nödvändigheten deraf, att dylika köp endast med yttersta försigtighet och varsamhet må ega rum — det icke kunde nekas, att Bankons Vexel-deputerade, vid dc vexelköp, som under sednare delen af år 1857 föregingo den inträdda penningeförlägenheten, i vissa fall syntes hafva sträckt sitt förtroende nog långt till de personers vederhäftighet, sorn för vexlarne voro ansvarige; så borde ej heller, å andra sidan, lemnäs ur sigte, att denna förlägenhet, hvilken hotade att medföra en nästan fullkomlig upplösning af alla pä förtroende grundade affärsförbindelser, var lika oförväntad, som till sina verkningar förstörande, samt att i bredd med de kraftiga åtgärder, som, efter föranledande af Vexel-deputerade, genom Banko-styrelsen vidtogos för att under dåvarande betryckta penningeställning underlätta rörelsen, Deputerade haft ali möda ospard att genom säkerheters anskaffande minska de i följd af ofvannämnde förhållanden möjligen inträffande förluster på Bankens vexelrörelse, hvilken förut under en tid af mera än 12 år blifvit af samma Deputerade besörjd ulan att någon den ringaste förlust derå för Banken uppstått.
Utskottet, som anser de stora vexelköp, hvilka under sednare hälften af September samt Oktober och November månader 1857 egde rum, icke hafva varit påkallade för det uti 1 mora. 109 § af Banko-reglementet antydda syfte, och måhända ej heller under då varande finauciela förhållanden blifvit med nog varsamhet beräknade, har för öfrigt funnit sig böra uti det af Revisorerna här ofvan uttalade omdöme instämma.
Utskottet anser sig härigenom äfven hafva meddelat yttrande i anledning af ett utaf Herr Flach, Johan Fredrik Philip, hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln afgifvet och den 50 nästl.
November till Utskottet remitteradt anförande, innefattande uppmaning till Utskottet att förskaffa sig vissa upplysningar lill vinnande af fullständig utredning om alla de förhållanden, som med Bankens vexeltransaktioner under tiden från sednaste riksdag egt gemenskap. § 10. (1858 års Rev.-ber. § 22 och Fullm. fork], sidd. 99—100. 1839 års Rev.-ber. § 22 och Fullm. fork!. sidd. 114—115.
Fullm. Ber. § 15.) Sorn Utskottet ansett Fullmägtiges, af 1858 och 1859 årens Revisorer an- Protesterade märkta åtgärd alt låta i Bankens metalliska kassa inberäkna beloppet af förfallna'räknande i Bih. till fl. St.
Brot. 1850 & 1860. 6 Sami. 1 Afd.
5 Uäft. 2 metalliska 10 Banko-UlskotCets Berättelse M 6.
Vexehransak' tioner med Kredit-föreningen i Stockholm. och för bristande betalning protesterade vexlar icke allenast vara oförenlig med begreppet om hvad som till egenskapen af metallisk valuta må kunna hänföras, utan äfven strida med tydliga innehållet af den i § 107 litt. h af Banko-reglementet meddelade föreskrift, hvilken endast medgifver, att såsom metallisk kassa får anses och beräknas beloppet af de uppköpte vexlar, som icke till liqvid förfallit eller blifvit för inkassering afsända till de af Banken antagna utländska handelshus, hvaremot de vexlar, om hvilka här är fråga, redan långt före detta förfallit lill betalning och med protest återkommit från de handelshus, dit desamma blifvit öfversända för att inkasseras; så har Utskottet, på grund af § 5 i den för Utskottet gällande Instruktion, beslutat och Fullmägtige till iakttagande meddelat, alt de protesterade vexlarnes belopp bör från metalliska kassan ofördröjligen afföras; hvilket Utskottet skolat för Rikets Ständer härigenom anmäla. § 11 (1838 års Rev.-ber. g 23.)
Den våldsamma rubbning i affärslifvets alla förhållanden, som i November månad 1837 här inträffade, föranledde äfven utomordentliga åtgärder till alböjande af de stora olyckor, som den allmänna förlägenheten hotade att utbreda.
Ibland sådana åtgärder omförmäles i 1838 års Ilevisions-berättelse bildandet i Stockholm af en Kreditförening, med ändamål att till liqviders möjliggörande försträcka penningar och vexlar emot erbjuden pröfvad och godkänd säkerhet; och då det biträde Banko-styrelsen fann sig föranlåten att lemna denna Förening för befordrande af dess nyssberörde ändamål, var af ovärdig och anmärkningsvärd beskaffenhet, har Utskottet ansett sig böra åt denna fråga esna särskild uppmärksamhet.
Re visorernas berättelse innehåller i afseende å förevarande ämne hufvudsakligen, att sedan Kreditföreningen beredt sig tillfälle att få sina vexlar i Hamburg accepterade, oell Bankens Vexel-deputerade med kännedom derom, att dessa vexlar grundade sig på fullgoda säkerheter, efter en kurs af 127 sk. uppköpt af nämnde å 90 d. d. ställda vexlar, under de 3 första dagarne, då köpen skedde, ett sam manräknadt belopp af 1,333,000 Mark Hamb.
Banko, hvilken åtgärd Fullmägtige, vid
Deputerades den 3 December derom gjorda anmälan, ansett sig icke kunna annat än godkänna, samt Deputerade vidare den 10 i samma månad — jemte anmälan, att de efter förenämnde kurs och å enahanda tid ytterligare uppköpt
Kreditföreningens vexlar för 730,000 Mark — hos Fullmägtige hemställt, huruvida och till hvad belopp köpen finge fortsättas; så hade Fullmägtige i anledning häraf sig utlåtit, att då genom vexelköpen Bankens sedelstock ökades, utan alt åtminstone förr än efter viss tids förlopp motsvarande metallisk valuta blefve tillgänglig, och denna tillökning i utelöpande sedlar i sin mån kunde bidraga till att underlätta de Banko-Utskottets Berättelse JYi 6- 11 större silfveruttag från Banken, som, derest ej förändrade förhållanden mellankomma, med sannolikhet vore att emotse vid sjöfartens början följande år, så kunde, om frågan betraktades endast från synpunkten af metalliska kassans ställning och sedelstockens förhållande, en fortsättning af vexelköpen under dåvarande omständigheter visserligen mola åtskilliga betänkligheter, i synnerhet om vexlarnes förfallotider allt för långt framflyttades; Men enär, å andra sidan, förekomma, att
Banken hotades af betydliga förluster icke blott å förut köpta vexlar, hvilka, med protest återkomne, skulle af trassenterne infrias, utan äfven i särskilda delar af sin lånerörelse; att dessa förluster kunde i väsendtlig mån förebyggas derigenom att Banken, medelst uppköp af Kreditföreningens vexlar, underlättade utvägarrie att verkställa liqvider, hvilka eljest, under för handen varande bekymmersamma penningeställning, i många fall måste uteblifva i följd af de betalningsskyldiges inträffande obestånd och konkurser; att nyssnämnda vexlar, med afseende å dels den säkerhet i varor eller inteckning i fast egendom, som ställdes för de af Kreditföreningen beviljade försträckningar, dels den ansvarighet till belopp af omkring 9 millioner R:dr R:mt, Kreditföreningens medlemmar tecknat för möjligen uppkommande förluster, och dels slutligen de ledamöters af Föreningen kända soliditet, som vexlarne utfärdade, borde medföra all trygghet för Banken, och att åtgärden att köpa dessa vexlar således i sjelfva verket utgjorde ett medel för Banken att till en säker tillgång förvandla åtskilliga af Bankens fordringar, som, i följd af den inträdda allmänna förlägenheten, redan vore eller kunde blifva osäkerhet underkastade; så höllö Fullmägtige före att vexelköpen, om desamma med tillbörlig varsamhet och ett noggrannt aktgifvande å förhållandena verkställdes, — genom att förekomma annars oundvikliga förluster och genom att åtminstone i någon mån minska de vidare omstörtningar i affärslifvet, som till ytterligare skada för Banken och det allmänna vore att befara, —■ borde leda till Bankens egen fördel och bästa; hvadan Fullmägtige förklarade sig icke hafva något att erinra deremot, att ifrågavarande vexelköp fortsattes tills vidare och så länge sådant funnes vara med Bankens säkerhet förenligt, hvilket Fullmägtige vid
Deputerades för hvarje gång skeende anmälan om af dem verkställda köp blefve i tillfälle att bedöma; och har, enligt de redogörelser, Deputerade tid efter annan hos Fullmägtige afgifvit, sammanräknade beloppet af de vexlar, Banken af Kreditföreningen inköpt, uppgått till 5,273,000 Mark Hamb.
Då Revisorerna funnit det vara med deras pligt enligt, att dessa åtgärder hos Rikets Ständer anmäla, hafva de tillika meddelat den från Fullmägtiges protokoll för den 29 Juli 1858 hemtade upplysning, att samtlige ofvanberörde vexlar dåmera blifvit till hela beloppet infriade, och att Banken på ifrågavarande vexeltransaktioner tillskyndats en vinst af omkring 156,000 R:dr Riksmynt.
Utskottet har visserligen ej kunnat förbise, att de med Kreditföreningen inledda vexelköp icke öfverensstämt med det ändamål, hvarför, enligt 109 § 1 12 Banko-Utskoltels Berättelse Jtä 6.
Lättnad vid liqvid af protesterade vexlar. morn. i Banko-reglementet, köp af vexlar för Bankens räkning får ega rum, eller den metalliska kassans bibehållande och förstärkning, utan att fasthellre åberopade
Reglemenls-stadgande fått träda tillbaka för det vid ifrågavarande tidpunkt allt mer och mer påträngande behofvet af snar och kraftig hjelp för att afvärja den öfverhiingande fara, hvaraf allmänna välfärden hotades; men Utskottet hyser derjemte den öfvertygelse, att under då varande förlägenhet och innan de verksamma åtgärder till allmänna penningeställningens underlättande hunno vidtagas, som genom Statens egen medverkan, medelst det för dess räkning upptagna utländska lån, blefvo beredda, utgjorde Bankens vexeltransaktioner med Kreditföreningen, hvars verksamhet endast genom Bankens mellankomst och biträde möjliggjordes, ett snart sagdt nödvändigt vilkor för alt skydda Banken mot högst betydliga förluster icke blott å förut kopia med protest återkomna vexlar utan äfven å meddelade penningeförsträckningar i Bankens särskilda lånerörelsegrenar; hvarföre och vid betraktande af den skicklighet och framgång,^hvarmed ifrågavarande transaktioner blifvit utförda och det gynnsamma resultat, som deraf för Banken uppstått, Utskottet anser sig ega skäl hemställa, att Rikets Ständer, med afseende å då varande utomordentliga förhållanden, måtte vid de vidtagna åtgärderna låta bero. § 12. (1838 års Itev.-ber. § 24. 1839 års Rev.-ber. g 23.)
Efter hvad dessa Revisions-berättelser i förenämnde §§ gifva vid handen, hafva Fullmägtige, i anledning af hos dem gjorda framställningar, ansett sig böra medgifva, att Bankens på grund af protesterade vexlar hos 4 särskilda handelshus i Stockholm egande och i deras konkurser bevakade fordringar, uppgående til! ett sammanräknadt belopp af i33,500 Mark Hamb.
Banko jemte ränta och ricambio-kostnader med undanlag endast af provision, finge, efter en kurs af 128 sk.
Banko pr R:dr Hamb.
Banko, liq videras med Svenska Hypotheksförenings-obligationer ftill * motsvarande beloppj^efter nominal-värdet beräknade; hvilka liqvider ock blifvit under innevarande år af samtlige vederbörande fullgjorda, dels medebt afiemnande till Banken af dylika på utloltning ställda och med 4 procents årlig ränta löpande obligationer till ett nominalbelopp af tillsammans 15S.700 Mark Ha mb.
Banko, och dels genom kontant infriande af den särskilda förbindelse, som i 1859 års Revisions-berättelse förmäles hafva blifvit till Banken aflemnad för en del af Bankens omförmälda fordringar.