Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Vidare hade Stats-kontoret, på det tillgång till den sålunda ifrågaställde tillökningen i löneinkomsten måtte, utan förhöjning i nuvarande Statsanslag för detta Embetsverk med underlydande kontor, kunna beredas, och i öfverensstämmelse med hvad i det föregående blifvit angående göromålens ordnande anfördt, underdånigst tillstyrkt, det nedannämnde befattningar måtte indragas, nemligen:
Inom Kancelliet: Advokat-Fiskalstjensten och de 2:ne Notarie-tjensterne, hvarvid Stats-kontoret dock ansett det arfvode af 458 R:dr årligen, som den ena Notarien uppbär intill nästa Stats-reglering, under den bestämda tiden böra utgå; I det nuvarande Expeditions-Kamererare-kontoret: 2:ne Kammar-Skrifvaretjenster, utom den så beskaffade befatlning, för hvilken lönen, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 6 November sistlidne år, angående lönereglering för Krigs—kollegium, af bemälde Kollegium disponerades och hvilken lön således icke kunde vid nu ifrågavarande reglering tagas i beräkning; Uti Riks-Boksluts-kontoret: en Bokbållaretjenst.
I Chartce-Sigillatce-kontoret:
Kamereraretjensten och 2:ne Kammar-Skrifvaretjenster; samt Inom Magasins-Departementct: den serskilda Ledamotsbefattningen för Allmänna Magasins-Ärendenas föredragning, Kamererare- och Revisorstjensterne, Kancellisttjensten och en Kammar-Skrifvaretjenst, hvarefter ärendenas föredragning skulle besörjas af en Stals-kommissarie samt Kancellist-göromålen öfverflyttas på Stats-kon - 4 Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk.
1830. torets kancellie och de Kamerala öfvergå till Karmnar-kontoret, till hvilket
Departementets återstående 2:ne tjenstemän således skulle förflyttas.
Och hade Stats-kontoret, i öfverensstämmelse med hvad i ofvanberörde hänseenden blifvit yttradt, underdånigst hemställt, det aflönings-staten för ifrågavarande embetsverk måtte för framtiden fastställas sålunda: 1 President: lön 3,504:
Taffelpengar 1,000: 4,504: — anmälande Stats-kontoret härvid i underdånighet, att nämnde lön blifvit upptagen till sitt nuvarande belopp, emedan Stats-kontoret ansett sig böra till Kongl. Maj:ts Egen Nådiga pröfning öfverlemna frågan om bestämmande af den summa, som borde för Prcsidents-embetet bestås.
3 Slats-kommissarier å 2,600: — Kancelliet : 7,800: 1 Sekreterare 1 Registrator och Aktuarie 1 Ombudsman, arfvode . 3 Kancellister å 600 Arfvoden för Protokollsföringen å 200 R:dr till hvardera .
Arfvoden till extra biträden Kammar-kontoret: 1 Kamererare 1 Kammarförvandt 1 Memorial-Bokhållare 1 Bokhållare för Magasinsärendena 1 Kassör för stämplade pappersuppbörden, lön . . 1,200: arfvode 400: 5 Kammarskrifvare, hvaraf en för Magasinsärenden å 600 R:dr Arfvoden till extra biträden 1,800 1,200 600 1,800 600 400 6,400: 1,800 1,200 1,200 1,200 1,600: 3,000: 400: 10,400: Riks-Boksluts-kontor et: 1 Kamererare . 1 Kammarförvandt 1,800 1,200 Transport 3,000 — 29,104:
Kongl. Prop. om Statsverk. 1830. 5 5 Kammarskrifvare Transport 3,000 600
R:dr 5,000 Arfvoden till extra biträden -400 I Räntmästare, dito, liin arfvode lön arfvode Ränte- Kammaren : .... 1,800: — .... 800: — 1,800: — 800: — ‘2,600: — 29,104: 6,400: 1 Bokhållare 1 Kammarskrifvare 2,600 1,200 600 Till gratifikationer åt verkets ett belopp, extra ordinarie tjenstemän ungefärligen motsvarande hvad, under namn af ljuspenningar, hittills årligen till dem anordnats, eller ....
Vakt- betjeningen: 1 Vaktmästare 566: 32. 8 Kammardrängar ä 300 R:dr 2 400: — 7,000: 900: 2,766: 32.
Summa B:ko R:dr 46,170: 52.
Till bestridande af denna utgift hade Stats-kontoret ansett höra beräknas hvad som för närvarande till Embets- och Tjenstemännen, jemte Vaktbetjeningen, enligt Stat och serskilda i nåder meddelde stadganden, nu utgår, utgörande: Enligt Slats-kontorets ordinarie stat, efter afdrag likväl af den Kammarskrifvarelön, som skulle komma att till Krigs-kollegii Stat öfverflyttas .... 31,760: — Jemlikt Staten för Chartae—Sigillatse—Verket, oberäknadt 97 R:dr, som af Vaktmästarelönen årligen besparades 3,516: — Enligt Staten för allmänna Magasins-Departementet 6,442: — Ljuspenningar, nemligen: för ordinarie Embets- och Tjenstemän samt Vaktbetjente, efter nu gällande beräkningsgrund . . . 4,192: — och för extra ordinarie Tjenstemän samt Betjente, efter fem års medium 900:
— Remisslage-ersältning för Räntmästarne efter fem års medium Chartffi-Sigillatae-Kassörens provision, beräknad endast efter fyra års medium, enär genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 17 September 1846 en förändrad beräkningsgrund derför blifvit fastställd 2,092: 2,795: 475:
Transport 47,078: — 6 Kongl. MajUs Prop. om Statsverk. 1850.
Transport 47,078:
— Det belopp, som af Sjunde Hufvudtitelns besparingar årligen utgått för Riks-Boksluts-kontoret 1,200: — Beloppet af de gratifikationer, hvilka årligen medgifvits extra ordinarie Tjenstemän för flitig tjenstgöring och bestridda ordinarie befattningar per medium för fem år 716:
— Så kallade Statsskrifnings-arfvoden, efter fem års medium 226:
— Samt slutligen det arfvodesbelopp, som, enligt Kongl. Brefvet den 28 November 1833, af Protokolls-Sekreteraren A.
Roman årligen uppbäres för biträde vid handläggning af ärenden, rörande aflöning m. rn. för Ecclesiastik-Verket i Lappmarken, hvilket framdeles, då Roman afginge, syntes kunna Statsverket besparas genom göromålens förflyttning till det i underdånighet föreslagna Kammar-kontoret . . 433: 16.
Summa B:ko R:dr 49,633: 16.
Och skulle alltså, enär den af Stats-kontoret föreslagna Staten upptoge endast 46,170
R:dr 32 sk., men till aflöningens bestridande hittills utgått förenämnde 49,633 R:dr 16 sk., genom Nådigt bifall till livad af Stats-kontoret blifvit hern ställdt, uppkomma ett öfverskott, stort 3,482 R:dr 32 sk., hvaraf den tillökning i Presidents-lönen, som Kongl. Maj:t i Nåder funne lämpligt bestämma, kunde utgå.
Departements-cbefen anförde derefter i underdånighet:
Då det nu åligger mig att afgifva underdånigt yttrande i förevarande ämne, har jag funnit mig icke böra förbise, huruledes den väckta frågan om Embetsver ketis reorganisation ursprungligen åsyftat ett ändamålsenligare ordnande af Statsförvaltningen, Ur denna synpunkt betraktad, är densamma af synnerlig vigt och om de beslut, som i detta ämne fattas, skola medföra afsedt gagn, är det således nödvändigt, att först bestämmes hvilket system, som i förstberörde afseende må vara lämpligast.
Enligt hvad kändt är, biet, för uppgörande af fullständigt förslag till Statsförvaltningens organisation, af Kongl.
Maj:t en komité förordnad, hvars år 1822 afgifna underdåniga betänkande meddelades Rikets år 1823 församlade Ständer, som för detta ärendes behandling nedsatte ett serskildt Utskott, hvarefter Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 22 December 1823, till Kongl. Maj:t öfverlemnade samma Utskotts betänkande, samt, med åberopande af deri anförda hufvudgrunder, anhöllo, det Kongl. Maj:t ville till verkställighet befordra de delar af samma förslag, som Kongl. Maj:t funne ledande till styrelsens förenkling och till inskränkning i Embetsmännens antal.
Berörde förslag afsåg jemväl en förändrad organisation af Stats - Kongl. Majus Prop. om Statsverk. lt!SO. 7 Rådet, och den i sådant hänseende år 1840 vidtagne åtgärd
Lief i hufvudsaklig öfverensstämmelse dermed beslutad.
Med afseende å denna förändrings nära samband med nu förevarande fråga, må ock derföre i underdånighet anmärkas, att uti det Betänkande af Konstitutionsutskottet vid 1834—1833 årens riksdag, hvarigenom berörde förändring blef föreslagen, yttrades: att förslaget var grundadt på angelägenheten deraf, att full kraft och enbet i Riksstyrelsen måtte beredas, äfvensom på svårigheten, om ej omöjligheten, att rättvist tillämpa den i Grundlagarne stadgade ansvarighet för rådslagen, innan Konungens Rådgifvare blefve ställde i spetsen för hvar sin gren af Styrelsen, så att de, närmast Konungen, måtte kunna i helt öfverskåda egna förvaltningsföremål, med skyldighet å ena sidan att, när som helst, göra Konungen reda för administrationens gång och resultater, samt å den andra med tillräcklig myndighet att, inom det dem anförtrodda Departement, främja verkställigheten af Konungens beslut och vaka öfver allmänna Författningarnes efterlefnad.
Dessa voro således hufvudsyftemålen med den Grundlagsförändring, hvarigenom de nuvarande
DepartementsChefs-befattningarne tillkommit och vid fråga om statsförvaltningens organisation i öfrigt är derföre nödvändigt, att densamma utföres i öfverensstämmelse dermed och så att
Departements-cheferne sättas i tillfälle att fullgöra hvad med dessa embetens inrättande afsågs.
Det har ofta varit framställdt, att, för en syftesenlig utveckling af den genom berörda förändring införde så kallade Departemental-styrelsen, skulle erfordras, att Departements-cheferne, likasom i Norrige, egde beslutande rätt vid afgörandet af sådane förvaltningsärenden, som nu äro åt
Collegiernas behandling öfverlemnade och att dessa embetsverk således skulle kunna och böra förvandlas till underlydande Byråer, endast åsyftande målens utredning.
Ett sådant sätt för ärendenas afgörande, derest det i öfrigt funnes lämpligt, skulle visserligen leda till mycken enkelhet och skyndsamhet, äfvensom medföra någon minskning i personal och aflöningskostnad; men det strider emot nu gällande Grundlagar, som icke åt Departements-cheferne medgifva en dylik beslutande rätt.
Det afsågs ej heller vid den nya organisationen af Stals-rådet, och, efter min tanka, vore det hvarken lämpligt eller nyttigt att tillvägabringa en sådan ändring, äfven om den kunde åstadkommas.
En närmare utveckling af skälen derför torde emedlertid icke för närvarande erfordras, serdeles som ett tillräckligt binder ligger ensamt uti den omständigheten, att, med undantag måhända för ett Departement, det icke för Departements-cheferne kunde blifva möjligt att taga den kännedom om de till underlydande embetsverks handläggning nu hörande mångfaldiga ärenden, som för dessas noggranna och behöriga pröfning vore af nöden, hvaraf således följden blefve, att Cheferne, i de liesta fall, nödgades helt 8 Kong!.
MajHs Prop. om Statsverk.
1830. och hållet förlita sig på underordnade oansvarige Ijenstemän, och de mångfaldige olägenheter, sorn deraf komme att uppstå, äro lätt funne.
Det är derföre, efter min tanke, nödvändigt, att de åt embetsverken för närvarande öfverlemnade förvaltningsärenden fortfarande besörjas af serskilda Auktoriteter, i öfverensstämmelse med de föreskrifter, som af Kongl. Maj:t varda dem meddelade och alt således
Departementscheferne dermed icke taga annan befattning, än utöfvandet af den tillsyn öfver behörig verkställighet af nämnde föreskrifter, som jemlikt Grundlag och serskilda stad— ganden dem åligga.
Huruvida förutnämnde auktoriteter böra vara kollegialt organiserade eller ega Chefer med allena beslutande rätt, blir en serskild fråga, som på hvarje olika förvaltnings beskaffenhet måste bero.
I afseende å kollegierne bar klagan länge varit förd öfver vidlyftigheten och långsamheten af der förekommande måls behandling samt den betydliga tidsutdrägt, som förorsakas, då förvaltningsärenden, erfordrande Regeringens afgörande, måste blifva föremål för kollegiernas handläggning.
Alt den kollegiala behandlingen, i allmänhet, skall i någon mån medföra större uppehåll, än vid ärendenas afgörande af en embetsman, som ensam har beslutande rätt, ligger i sakens nalur, men till en ganska betydlig del bero likväl de anmärkta olägenheterne icke af den kollegiala institutionen, utan dels af det arbets-sätt, som utbildat sig, dels ock af den omständigheten, att kollegierne, ehuru utgörande Regeringens närmaste förvaltningsorganer, stått alldeles isolerade och icke med Regeringen egt annat samband, än genom skriftvexling, hvarigenom de småningom förstelnat och deras ställning blifvit helt annan, än den borde och kunde vara.
Deraf har ock uppkommit den följd, att de upplysningar, som vid de hos Regeringen förekommande ärendens handläggning erfordras, i de fleste fall måste inhemtas genom infordrande af kollegiernes skriftliga utlåtanden, som vållat mycken tidsutdrägt samt att
Departements-cheferne varit förhindrade att med närmare uppmärksamhet följa nämnde embets-verks åtgärder.
I berörde hänseenden har emedlertid en väsendtlig förändring redan blifvit beredd genom Kongl. Maj:ts sistlidna år meddeldte Nådiga förordnande, att hvarje Departements-chef eger att öfvervara de under dess Departement lydande förvaltande embets-verks sessioner samt dervid deltaga uti öfverläggningarne, men icke uti besluten, med rättighet tilllika att ej mindre af embets-verken än af deras tjenstemän äska nödige upplysningar.
Genom berörda Nådiga föreskrift hafva således
Departements-cheferne numera blifvit försatte i hufvudsakligen det förhållande till embets-verken, som Rikets Ständer, på sätt i det föregående är anmärkt, åsyftade vid sednaste förändringen uti Stats—rådets organisation. — — — — — — — Då Kongl. MajUs Prop. om Statsverk. 1880.
9 Då sålunda, genom ett närmare samband emellan Departements-cheferne och dem underlydande Embetsverk, hvar och en af desse Chefer numera är i tillfälle att med uppmärksamhet följa sin administrationsgrens alla delar och derom erhålla noggrann detalj-kännedom, äfvensom, medelst direkta öfverläggningar med Kollegiernes
Ledamöter och beröringen med öfrige tjenstemän, förskaffa sig upplysningar, som förut måst inhemtas genom skriftvexling, hvilken nu, i en mängd fall, kan undvikas, kunna på detta sätt de olägenheter, som Kollegial-förvaltningen genom den deraf föranledda långsamheten medfört, till hufvudsakligaste delen undanrödjas och, för så vidt de bestått uti arbetssättet, är det naturligtvis lätt att deruti tillvägabringa nödigl ändring, hvilket Departements-cheferne jemväl numera äro i tillfälle att tillse.
Det blifver således, efter min tanka, genom nyssberörda, redan vidtagna, förändring möjligt att, jemte beredande af betydlig lättnad vid ärendenas behandling vinna den enhet och drift uti Statsförvaltningens gång, som med
Departements-chefsbefattningarnes införande åsyftades, roen tillika bibehålla den nytta och säkerhet, som Kollegierna medföra derigenom, att detalj- och verkslällighets-åtgärderne besörjas af tjenstemän, som sjelfständigt och under laglig ansvarighet fullgöra desse åligganden och hos hvilka det kan förväntas en, genom längre erfarenhet vid dylik handläggning, förvärfvad noggrann kännedom om hvad dervid bör iakttagas.
Med ett sådant system, rätt utfördt och tillämpad t, anser jag derföre både nyttigt och nödigt att bibehålla Kollegial-förvaltningen, der icke ärendenes serskilda beskaffenhet påkallas, att de af en enda person handhafvas.
Med tillämpning af de åsigter, som sålunda i allmänhet blifvit af mig underdånigst framställde i fråga om Styrelse-verkens organisation, synes mig den Statskontoret åliggande förvaltning, under öfverinseende af Chefen för Finans-departementet, fortfarande böra Kollegialiter behandlas. — — — — — Hvad vidare beträffar den för Stats-kontoret föreslagne organisation, så enär, i följd af nu mera meddeldte föreskrifter och i enlighet med hvad i det föregående blifvit af mig närmare utveckladt, Chefen för Finans-departementet håde kan och bör åt behandlingen af de inom detta embetsverk förekommande ärenden egna en närmare uppmärksamhet och personlig öfvervaro, så ofta dess öfrige göromål det medgifva och sådant åtminstone vid frågor af större vigt bör iakttagas, anser jag det hvarken vara behöfligt eller fullt ändamålsenligt, att Yerket framgent tillika erhåller en President med den värdighet och aflöningsförmoner, som hittills åtföljt detta embete.
För den närmare tillsynen å ärendenas dagliga handläggning samt å Verkets tjenstemän, tror jag det vara tillfyllestgörande och äfven lämpligast, att det Bil.
JYs 6 lill Kongl. Maj-.ts Prop. 1880. 1 Sami. 1 Afd. 1 Iläft. 2 10 Kongl. May.ts Prop. om Statsverk.
18S0. i sådant hänseende erforderliga Chefsskap uppdrages åt en Ordförande, hvars befattning, under dylika omständigheter icke blefve af större vigt, än att denne embetsman kunde närmast jernföras med vice
Presidenter och åtnöjas med något ringare aflöning, än som hittills varit för Presidenten anslagen.
Och kunde då den besparing, som derigenom uppstode, användas till den förbättring uti embets- och tjenstemanna-personalens aflöning, som af behofvet påkallas.
Denna min åsigt instämmer äfven i så målto med hvad i fråga om Presidents-embetena yttrades uti serskilda Utskottets, med Rikets Ständers ofvan omförmälda underdåniga skrifvelse af den 22 December 1823 öfverlemnade, Betänkande angående styrelse-verkens organisation, som uti detta Betänkande, jemte anförande, att, om visse af Stats-rådets Ledamöter blefve chefer för hvar sitt Departement och sålunda »Förmän för underlydande Kollegier och Embets-verk», de också borde »sättas i tillfälle, att syftesenligt kunna utöfva detta förmanskap», för hvilket ändamål de, bland annat, borde ega att öfvervara dessa Kollegiers och Embetsverks öfverläggningar, tillika föreslogs, att Presidenternes värdighet måtte nedsättas till likhet med General-Majorers, som motsvarar den för vice Presidenter gällande rang; Och Rikets Ständer hafva jemväl afsell, att, i följd af Embetsverkens nya organisation, vissa Presidents-embeten skulle kunna upphöra, då 35 § af Regeringsformen, som upptager förtroende-embetsmän, nu mera erhållit den förändrade lydelse, att bland dessa nämnas:
Presidenter och Chefer för Kollegier eller i desses ställe inrättade Verk.
För den händelse likväl, att Eders Kongl. Majit skulle i Nåder finna, att beslut i berörde hänseende icke bör fattas annorlunda, än i sammanhang med frågan om Presidents-platserne i de öfriga Förvallnings-verken och sedan ledighet af nu ifrågavarande Presidents-embete yppats, blifver det nödigt att, vid beräknandet af Verkets nya Stat tills vidare och i afbidan å en sådan pröfning, uppföra Presidenls-embetet med dess nuvarande löneanslag, hvarefter och sedan en dylik pröfning egt rum, den nedsättning, som deraf kunde blifva en följd, borde iakttagas. 1 fråga om Verkets personal i öfrigt, får jag, under förutsättning af Kongl. Maj:ts Nådiga bifall till Stats-kontorets hemställan om åtskilliga förändringar uti redovisningssättet, ledande lill förenkling uti göromålen, underdånigst tillstyrka, att den måtte fastställas i enlighet med Stats-kontorets förslag, med iakttagande i afseende å Presidents-embetet och lönen derför af hvad här ofvan blifvit yttradt.
Hvad beträffar de i öfrigt föreslagna lönerna, så äro desamma icke högre än, så vidt tillgångarne det medgifva, skäligen bör bestämmas, derest det skall kunna stadgas, att tjenstemännen icke tillika få innehafva andra tjenstebefattningar och således lönerne måste vara så beräknade, att de lemna utväg till en tarflig bergning och icke' inom kort föranleda nytt behof af förbättring.
De öfverstiga ej heller Kongl. Maj-.ls Prop. om Statsverk. 1850.
11 hvad som redan för Tull-Styrelsens tjenstemän af samma grader medgifvits samt öfverensstämma jemväl i allmänhet med Krigs-kollegii Stat, endast med det undantag, att i detta embetsverk, i anledning deraf, att Staten måst inom de befintliga anslagen inskränkas, lönerne i 2:dra och 3:dje graden måst bestämmas något lägre, än efter den förr följda proportionen graderne emellan annars bordt ske.
Och anser jag mig således äfven i denna del böra underdånigst tillstyrka bifall till Statskontorets förslag, dock under iakttagande, att, likasom för Tull-styrelsen egt rum, såsom löner för 2:dra och 3:dje graderna endast uppföras, för den förra 1000 och för den sednare 1,600 r:dr, och fyllnaden anvisas såsom arfvoden.
På sätt Stats-kontorets underdåniga betänkande upplyser, utgöra de aflöningsanslag, ljuspenningarne inberäknade, som under serskilda titlar för närvarande årligen utgå för Stats-kontorets personal, ett belopp af 47,078 r:dr, hvartill komma, dels åtskilliga arfvoden, som för ärendenas gång måste anvisas, dels ett arfvode som fortfarande åtnjutes af den förut vid Kansli-styrelsen anställde tjensteman, hvilken handlägger de till Verket öfverflyttade ärenden rörande Lappmarks Ecklesiastik-verk, som vid hans afgång skulle komma att af den å Stat uppförde personal öfvertagas, hvilka alla serskilda utgifter beräknats till 2,575 r:dr 16 sk.; så att samtlige utgifterne för Stals-kontoret för närvarande utgöra 49,653 r:dr 16 sk.
Då den föreslagna nya Staten uppgår till 46,170 r:dr 32 sk., skulle således, i följd af den nya regleringen, en årlig besparing uppkomma af 3,482 r:dr 32 sk.
Banko, men Embetsverket ändock erhålla en sådan organisation, att dess ärenden kunna med noggrannhet och drift behandlas samt tjenstemännen beredas skälig utkomst; och komme nämnde besparing att ytterligare ökas, om, genom framdeles skeende förändring med Presidents-embetet, förminskning i aflöningsanslaget skulle kunna uppstå.
Om den föreslagna Slaten vinner Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, synes ordningen fordra, att hela beloppet varder såsom aflönings-anslag å Riks-staten upptagit och att således hvad för närvarande under särskilda rubriker utgår, blifver sammanfördt.
För sådant ändamål tillstyrker jag underdånigst, det Eders Kongl. Majit ville till Rikets Ständer göra Nådig proposition derom, att, jemte detj för Stats-kontorets aflönande fortfarande beräknas hvad för närvarande å Riks-staten är anvisadt, eller 32,198 r:dr, med afdrag likväl af beloppet utaf en Kammar-skrifvare-lön, 438 r:dr, som skulle komma att till Krigs-kollegii Stat öfverflyttas, hvarefter åerstår 31,760. tillika måtte till Statsanslaget för detta Verk Transport 31,760. 12 Kongl. Maj:ls Prop. örn Statsverk. 1830.
Öfverföras:
Transport 51,760: — Ifrån Staten för Chartae—Sigiilatee—verket, dels nu uppförde aflö ningsanslaget dels ock rnedelbeloppet af den till Kassören hittills utgångna provision Ifrån Sjunde Hufvud-titelns anslag till skrifmaterialier och expenser beloppet af de för embetsverket utgående ljuspenningar, som i följd af nya löneregleringen skulle upphöra och hvilka enligt Statskontorets uppgift utgjort tillhopa 2,092 r:dr, men, då Ijuspenningarne för de ordinarie tjenstemännen efter nu gällande
Stat ei uppgå till mera än r:dr 1,100, och för de extra ordinarie i medeltal varit 900 r:dr, endast kunna beräknas i rundt tal till Beloppet af det remisslage, som Kongl.
Bäntmästarne af dertill ä Sjunde Hufvud-titeln uppförde anslag åtnjutit och framdeles skulle blifva uti aflöningen inbegripet, uppgående, efter medelberäkning för fem år, till 2,793 r:dr, eller i rundt tal Ifrån allmänna Indragnings-staten, anslag till aflöning för Statskontorets Magasins-departement, utgörande 6,442 r:dr, ett belopp af hvaremot återstoden af nämnde anslag vid nuvarande löneinnehafvarnes afgång skulle komma att besparas.
Summa b:ko r:dr 46,170: 32.
Genom förrberörda öfverflyttningen skulle således motsvarande minskning uti de omförmälde Ånsiags-titlarne ega rum; dock som provisionen för Kassören uti Chartae-Sigillatse—kontoret utgår af anslaget till Chartse-Sigillatae-omkostnader, hvilket är förslagsanslag, torde, med afseende å nämnde provisions mindre betydliga belopp, någon förminskning uti beräknandet af samma anslag icke böra ifrågakomma; hvarjemte i underdånigbet anmärkes, att uti Förslags-anslaget till remisslage den andel, som afsett utbetalning af dylik ersättning till Kongl. Räntmästarne, endast varit uppförd lill 1,300 r:dr, ehuru, på sätt ofvan är omförmäldt, utgiften uppgått till vida högre belopp.
Såsom vilkor för den nya löneregleringen torde för öfrigt, i öfverensstämmelse med de af Eders Kongl.
Maj:t redan förut i Nåder godkända grunder, höra stadgas: a) Att Stats-kontorets embets- och tjenstemän icke få tillika innehafva annan publik tjenstebefattning, såvida icke sådan redan af dem erhållits, i hvilket fall de, utan binder af detta stadgande, ega att dervid qvarstadna, intilldess de 3,516: — 473: — 2000: — 2,800: — 5,621: 32.