Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Snart var slupen framme, och de furstliga gästerna ombord.
Den stora dagen — eller snarare dagens stora händelse — var förbi, folket skingrade sig, och enhvar gick till sina sysslor.
Men det var med en viss värme i hjärtat man återgick till sitt hvardagslif.
Att hafva varit så nära en kunglig person ansågs på dessa enkla tider såsom en så stor förmån, att det väl kunde vara något att minnas och glädja sig åt.
Pastorskan hade en gång i ung- domens tider varit på en börsbal och stått all- deles bakom ett fruntimmer, med hvilket kung Karl Johan några ögonblick samtalat, och det hade gjort epok i hennes lefnad.
Nu skulle det allt blifva många, som räknade tiden före och efter sedan prinsen var här.
Tinnie satt länge vid fönstret och såg på fregatten och tänkte på, hur det skulle bli för den lille, prinsen, när det blåste på sjön, så som hon visste, att det kunde blåsa, och un- drade, om han skulle visa sig mycket mcdig och som en verklig prins, sådana som hon läste om i sina böcker.
Efter en stund gick hon och ställde sig vid faderns skrifbord.
» Pappa », sade hon, » blir den lille prinsen aldrig kung? » » Nej », sade fadren och såg upp från sin skrifning, » det blir han nog inte; han har två äldre bröder. » Men han blef ändå kung.
En liten lektion i kemi för damer.
ina bästa damer, förlåten en olycklig mans tilltag att försöka våga sig in på ett område för eder verksamhet, men hö- ren skälet!
Efter ett par års dagligt arbete i afsikt att få tillräckligt stor kassa för att skaffa mig en snygg frackbeklädnad, har jag ändt- ligen sett den dag randas, då min kära cor- pus blifvit iklädd densamma vid festligt till- fälle.
På frackdräkten följde — egendomligt nog — tämligen snart en fästmö, och, mänsk- ligt att döma, borde jag väl nu vara så godt som halfvägs i himlen.
Jag var borta på en bjudning och frac- ken med mig.
Men fästmön var hemma, och så kom det sig a t t.
att jag uppförde mig så, att jag fick stearin på ärmen.
Mor- gonen därpå, då jag vaknade (jag vill tala om, att jag utom fästmö bland mina närma- ste kvinliga bekantingar räknar en gammal hushållerska), höll min allt-i alla på att af alla krafter gnida och gnugga på stearinfläc- ken, utan att tänka efter om den därigenom kunde fås bort.
Jag bad henne på det be- vekligaste att låta bli, men med en blick, som kunde ha bragt en bankofullmäktig från koncepterna, sa ' hon bara: » Han ska ' va ' lugn, han! » Jag anhöll så hjärtligt att få förklara mig, men då sa ' hon: » Ge mej si, jag tror en droppe ättika skulle göra ' t. » Men de 7 eller 8 droppar ättika, hvarmed hon experimenterade, de gjorde blott en stor, röd fläck (rätt fin färgton för öfrigt), och hvad jag gjorde, — det minns jag ej.
Och nu till saken, i rättvisans namn!
(För- låt min ifver, men jag är förargad!).
Som min städerska gjorde, så göra de flesta i samma välvilliga afsikt: energiska gnidningar, gnuggningar, blötningar, — åh, en krokodil skulle med sina tårar komma Nilen att gå öfver sina bräddar, om han kände faktum.
Men, — lycklig han!
Med all respekt för kvinnans energi och goda vilja så fara dock kläderna hiskligt illa af att ständigt gnuggas, blötas i terpentin, bensin, fläckvatten, sodalut och kanske en hel del andra rara saker om hvartannat, utan att den snälla, lilla kvinnan tänker på att först göra sig reda för: hvaraf kommer fläc- ken?
Hvaraf består den?
Hvar människa vet, att vatten — om än kokhett — ej förmår lösa fett eller » feta ämnen ».
Pläckvatten, som så ofta användes, kan icke häller lösa dylika ämnen, men har däremot ofta den foga angenäma egenskapen att öka på fläcken, i synnerhet om tygets färg är ömtålig.
Och har så den välvilliga husmodern visserligen vunnit sitt ändamål att krångla bort den befläckande materien, så tän- ker hon dock ej på att restaurera den lilla — ofta rätt betydliga — färgskiftning, som uppkommit genom användande af själfva re- ningsmedlet.
H o n är ju så hjärtinnerligen glad i sitt sinne öfver att hafva fått bort den otäcka fläcken » till allra största delen », — utom en liten skiftning, som resterar.
Men kanske den färgskiftningea just är en väsentlig förändring hos färgstoffet, hvilken för alltid sitter, där den sitter!
Om nu mina älskvärda damer och fläck- fiender vilja höra, skall jag här gifva ett högst beaktansvärdt råd (förlåt,att det är så enkelt!
): Tanken väl efter, hvaraf fläcken möjligen kan bestå, och väljen sedan medel därefter.
Fjäsken aldrig obetänksamt i väg med medel, som blott göra fläcken värre.
Ofta är nageln det enda som behöfs för fläc- kens borttagande, och i alla händelser är en sakta skrapning (men mild som sunnanvin- den!)
med nageln det första, som bör för- sökas.
Om de ej förut veta det, så hoppas dock förf, att det med en hårsmån fattningsgåfva är möjligt för resp. husmödrar och öfriga att förstå, det samtliga de ämnen, hvaraf vår jämmerdal, jorden, består, kunna hänföras till tre kategorier, åtminstone är det för oss nog att känna dessa tre: baser, mättade förenin- gar (
A f dessa inverka i vanliga fall icke baserna på hvarandra, lika litet som syrorna på hvarandra.
Men syror och baser inverka på hvarandra ke- miskt, d. v. s. så, att deras grundbestånds-
1890 delar omlagra sig till väsentligt nya före- ningar, » mättade föreningar » eller » salter », hvilka i sin mellanställning icke vidare hafva samma åtrå att förstörande inverka på andra ämnen.
Och med denna lilla inblick i kemiens my- sterium hoppas förf, att fläckfiendernas för- stånd ljusnat så pass, att äfven följande kan med fördel uppfattas.
Om tyget, klädet, fuktats genom en syra (såsom ättiksyra, citronsaft o.
), borttages den uppkomna fläcken genom tillsättande af en ringa kvantitet af någon bas, t. ex. soda- lut, ammoniak, potaska.
Men märken väl, mina damer, att lika galet som ni bjuda till att göra, då ni ställa till skurning och stök, medan » herrn » är hemma (ty då vinna ni i att få rummen rena, men förlora i det » herrn » mister humöret), — lika galet göra ni, om ni i välförlåtlig ifver tillsätta för myc- ket af de neutraliserande reagenserna!
T y då finns ju återigen en ny sak, som verkar befläckande, nämligen öfverskottet på basen.
Gån därför den gyllne medelvägen och till- sätten lagom!
I D U N 163 bort, i synnerhet om drycken varit mjölkla- Iduns månadsrevy.
gad.
Man försöker med tvål och varmt vat- ten; eljes är äggula, blandad med litet sprit, fc * jt å uppfordran af en vredgad brefskrifvare, » tit. » bättre.
jLr * X.
Z., måste jag denna gång börja med att bedja Iduns läsarinnor om tillgift för några blunder, A f krångliga fläckar må anföras: Punschfläckar, i hvilka finnas sockerämnen begångna i min föregående revy.
Min stil var näm- ligen där ej stiligare, än att sättaren satte » Shovnitza » och citronsyra.
Man bör därför med varmt i stället för » Slivnitza », och själf var jag så lältrogen, vatten draga ut sockret, hvarefter man med att jag af ett sensationstelegram lät förleda mig till ammoniak neutraliserar citronsyran.
Häref- den uppgiften, att major Panitza blifvit arkebuserad ter fuktas stället med litet eter, som full- (eller hängd), då han i själfva verket ännu lär lefva.
Jag får således afgifva det fordrade » pater paccavi », komligt återställer färgen.
Denna eterbehand- i det jag lofvar att hädanefter bättre vårda min ling är lämplig i alla de fall, då färgen ef- handstil och sätta mindre förtroende till sensations- ter fläckens borttagande ej genast återställes.
telegram.
Mars månad, den gamle » kungamördaren », har i Solfläckar bortskaffas med en lösning af år framkommit med händelser, i jämförelse med äggula i terpentin, hvarpå tyget tvättas med hvilka både major Panitza och hr X.
Z. trängas en oxalsyrelösning, eller kanske bättre vin- betydligt i bakgrunden.
Den 16 mars, således nästan på dagen samma ominösa » idus martii », som for- syra.
Urinfläckar behandlas först med ammoniak domtima blef Caesars dödsdag, fick telegrafen till alla ändar af världen frambära det sanna sensationsbud- och därpå med oxalsyra.
skapet, att Bismarck afgått från sin ställning som Såsfläckar innehålla fettämnen, svaga sy- rikskansler och ledare af den tyska politiken, ja från ror, samt blod.
Behandlas därför först med alla sina ämbeten, och att den väldige mannen så- lunda nu är att betrakta som politiskt död.
Den litet varm sodalut, som utdrager de feta äm- gången var man väl i början något böjd att misstro nena och på samma gång neutraliserar sy- telegrammets riktighet; ty man är ej van att riktigt rorna.
I blodet finnes järn, som väl är den kunna tänka sig det nyskapade tyska kejsardömet hufvudsakligaste fläckande beståndsdelen.
Man och den dit hörande europeiska storpolitiken utan den gamle » järnkanslerns » ledande hand.
Men hän- Förf.
skulle vilja indela fläckarne i två löser därför, ut järnet med oxalsyra, som se- delsen egde nog sin riktighet, hur plötsligt den än dan neutraliseras med en ny tillsats af soda.
kom, och man har åtminstone fått en liten antyd- slag.
Om tyget är färgadt med ponceau eller ning om, huru den småningom blifvit förberedd.
1) Enkla, som kuuna tagas bort med ett Den unge tyske kejsaren, hvilken man i början enda fläckmedel, utan att klädernas färg för- skarlakansrödt och soda eller andra starka baser användts till fläckens uttagande, måste trodde sig kunna beteckna som ett helt vanligt » löjt- störes.
E x.
lerfläckar, rost, smutsfläckar.
nantsgeni », har mer och mer lagt i dagen en själf- 2) Krångliga, hvilka måste behandlas i man sedan använda litet tennlösning, för att ständig tankegång och en öppen blick för tidens kraf, särskildt i den sociala frågan.
Därom vittnar den flere omgångar med olika lösningsmedel och färgen skall bibehållas.
på hans initiativ sammankallade internationella ar- som oftast karaktäriseras däraf, att färgen i betarkonferensen, hvilken, trots åtskilliga motigheter någon mån förstöres och måste återställas.
i början, ändå kommit till stånd och under denna Ex. vagnssmörja, blandad med rost, såsfläc- månad varit i verksamhet.
Kejsarens förut öppet Slutligen må anföras några tvättningsme- framställda program i den sociala frågan och hans kar m. fl.
därpå följande grepp att i handling befordra hennes En underafdelning till denna grupp är: toder för tyger och väfnader.
» Eau de Ja- lösning överensstämde ej med Bismarcks system mycket krångliga och innefattar fläckar, som velle » är ej att rekommendera till annan tvätt- och föregående handlingssätt.
Det måtte äfven till finnas på smärre gossars hvardagskläder.
V i ning än sådan af halmflätade saker, ty den någon del hafva missförståtts af valmännen, åtmin- afråda hvar och en att befatta sig med detta stora klorhalten gör tygfibrerna svaga.
S. k. stone så till vida att socialister i större antal än kemisk tvätt, hvarvid alltid användes denna vanligt blifvit invalda i riksdagen, isynnerhet i Ber- slag af fläckar!
lin.
Bismarck har med anledning däraf gjort kej- I det följande några anvisningar till fläc- eller liknande vätskor, skadar därför alltid saren föreställningar, hvilka torde hafva uppfattats tyget.
som alltför närgångna.
Därtill kommer nu äfven, kars uttagande.
att den gamle rikskanslern gjort väl tydliga ansat- Sammet renas från smuts genom gnidning Begagna alltid först nageln samt gå sakta ser att af sin ätt grunda en, så att säga, ärftlig rege- öfver tyget med en borste.
Bland enkla med linnelappar och smör, hvarpå tvättas i ringsmakt; man har sagt så många stickord om terpentin, som fullständigt utlöser och aflägs- » Bismarcksdynastien » och » majordomusätten », att fläckar behandlas: Fettfläckar, stearinfläckar o. d. bäst genom nar smöret.
Silkesplysch tvättas med lut eller äfven de måtte hafva något verkat.
Möjligt äfven, att kejsar Fredriks vålnad bringar både samvetsagg att stryka däröfver med ett icke alltför varmt ammoniak.
och hämnande nemesis.
Hjortskinnshandskar och mössor tvättas i strykjärn med läskpapper som mellanlägg.
Under utvecklingen af den nya socialpolitiken har Ett knifsblad, värmdt öfver en lamplåga, gör äggulevatten.
Samma artiklar af får- eller kejsar Vilhelm allt öppnare lagt i dagen sin afsikt samma tjänst.
Om en sista återstod envist getskinn tvättas med mjölk och soda.
att lösgöra sig från sin gamle mentor.
Han omgaf Boda ylletyger tvättas med fördel i en bland- sig med män som för herrarne Bismarck, den äldre hänger kvar, begagnas en blandning af sprit och eter eller bensin.
I detta sista fall bör ning af 1000 viktsdelar regnvatten, 32 kalium- och den yngre, ej voro rätt behagliga, och han tog sig för att konferera med ministrarne omedelbart, anmärkas, att bensinen sprider lättantändliga oxalat, 16 soda och 5 potaska.
Om icke med förbigående af rikskanslern.
Det sista var mer, färgen skulle vilja bibehålla sig, tillsättes 2 ångor.
än den gamle Bismarck kunde smälta.
Han begärde Socker eller sirapsfläckar lösas i varmt delar pulveriserad cochenille.
Denna metod sitt afsked, för den händelse ett sådant förhållande skulle fortfara.
För en sådan afskedsansökan hade begagnas vid många tyska fabriker.
vatten.
gamle kejsar Wilhelm I mer än en gång fallit till Färgfläckar i terpentin.
föga; senast var det 1877, då han ' på en sådan an- sökan helt enkelt nedskref svaret » Niemals », men Järnoxid (— rost) - och bläckfläckar lösas i lät Bismarck få både den arbetslindring och de fri- oxalsyra eller i en lösning af surt oxalsyradt Och nu känner sig förf.
lugnare.
Förlå- are händer, som denne önskade.
Nu däremot bevil- kali.
I båda fallen oskadligöres oxalsyran jades ansökan helt tvärt, och det måhända till stor ten mig, mina damer, om någon af eder nu öfverraskning för sökanden.
efteråt med ett par droppar ammoniak.
Kopparvitriolfläckar, erg, spanskgröna lösas kommit att känna någon tyngd på sitt sam- Bismarcks efterträdare var redan utsedd och är nu vete.
Säkert är, att jag med mina råd me- presenterad för allmänheten, som därvid ärligt kan i ljum ammoniak.
Kvicksilfver fläckar behandlas med klorkal- nat väl, ty i vår på kapital fattiga tid är helsa honom med ett: » fägnar mig att göra herrns fläckgnideri en ytterst samhällsvådlig sak.
bekantskap ».
Ty icke har general Caprivi förut varit ciutn (ej klorkalk!)
och natronlut vexelvis.
synnerligen bekant för den stora allmänheten; till Esel.
Lapisfläckar, märkbläck borttagas från klä- de mest framstående männen från de stora krigs- händelsernas dagar hörde han icke.
Han lär vara en der och händer genom behandling med vexel- renommerad och rutinerad militär, så att de hohen- vis ammoniak och varmt vatten en längre zollerska knekttraditionerna tyckas till och med bättre stund.
Cyankalium eller sublimat kunna an- bevarade under honom än Bismarck, som väl fick mi- vändas; men båda äro ytterst giftiga och Det finns något, som är förmer än en vacker litärtitel, men ändå var » civilist » och nu alldeles lär kunna dessutom ej fås på apotek utan recept.
kvinna, och det är en vacker och blygsam afstå från att vidare bära uniform.
Äfven grefve Herbert v. Bismarck har afgått från sin statsmini- Pythagoras.
Sveltfläekar borttagas bäst med tennsaft- kvinna.
sterpost.
lösning.
Icke så alldeles resigneradt lär Bismarck finna sig Kvinnan är så föga skapad för lögnen, Fläckar af starka oorg.
syror begjutas med att hennes drag ännu länge bibehålla ut- i det honom ålagda ödet att afträda från den poli- ammoniak eller, bättre, sodalut, och om de trycket af oskuld, äfven sedan hon förlorat tiska skådeplatsen.
Den af honom beroende, till hvarje hans vink lystrande » reptilpressen » redde sig ej äro flere dagar gamla, låta de vanligen den.
Eåv.
de Pompery.
till angrepp mot kejsar Wilhelm, liksom den förut återställa sig.
angripit kejsar Fredrik.
Men denna gåDg motades angreppet rätt barskt redan i sin första begynnelse.
Kaffe- och chokladfläelear äro svåra att få
BISMARCK HOTADES TILL OCH MED ATT FÅ EN NÄSTAN LIKA- DAN HÖGMÅLSPROCESS, SOM HAN SJÄLF FORDOM ANSTÄLLT MOT GREFVE ARNIM » FÖR OFFENTLIGGÖRANDET AF MINISTE- RIELLA FRIHANDLINGAR ».
DET ÄR JU OCKSÅ EN NEMESIS.
UNDER TIDEN HAR DEN FÖRSTA KONFERENSEN FÖR LÖS- NINGEN AF DEN SOCIALA FRÅGAN FULLBORDAT SINA ARBETEN.
ICKE KAN MAN VÄL EGENTLIGEN SÄGA, ATT DE AF KONFE- RENSEN FÖRESLAGNA SKYDDSÅTGÄRDERNA (FÖRBUD MOT MIN- DERÅRIGES ANVÄNDANDE I ARBETE, SKYDDSÅTGÄRDER MOT OLYCKSFALL M.
VARIT AF SYNNERLIGEN GENOMGRIPANDE ART, MEN DE ÄRO LIKA VÄLMENTA SOM TVIFVELSUTAN VÄL- GÖRANDE OCH UTGÖRA SÅLUNDA GOD BÖRJAN PÅ EN BANA, DÄR KRAFTIGARE FORTSÄTTNING ÄR ATT VÄNTA I FRAMTIDEN.
ANDRA, POLITISKA FÖRETEELSER KUNDE VÄL VARA ATT OM- NÄMNA; MEN I JÄMFÖRELSE MED DE STORA TILLDRAGELSER, SOM UNDER DEN FÖRGÅNGNA MÅNADEN TIMAT I BERLIN, FÖRBLEKNA DE SOM STJÄRNORNA INFÖR SOLEN.
John Ericssons hustru.
» Under toffeln? » n $ W ^ schwabisk augustinermunk Benedict An- " MS (^ berättar om detta uttrycks ursprung SFC ' följande: Påfve och kejsare hade efter blo- diga strider ändtligen slutit fred.
För att fira freds- slutet anställdes nu fester och torneringar, till hvilka blomman af det dåvarande ridderskapet in- bjöds.
Hvar och en af deltagarne i torneringarna skulle på sin hjälm bära antingen påfvens eller kejsarens färger.
En tapper riddare, Polyfem, med tillnamnet järnmannen, hade ej lust att bära någondera af dessa färger; han skulle, förklarade han för sin hustru, endast glänsa genom sina manliga bragder.
Fåfängt bad fru Beatrice honom att likväl för hennes skull anlägga en af de respektive parternas färger.
Då han bestämdt afslog hennes bön, brast hon i gråt och påstod, att han inte längre älskade henne.
Den ädle riddaren försäkrade henne högtidligt motsatsen och erbjöd sig att aflägga vittnesbörd om sin kärlek genom att utmana tolf riddare till strid på skarpa vapen.
Men hans hustru ville ej höra talas därom.
I samma ögonblick ljöd trumpeternas smattrande för att bebåda, att torneringen nu tog sin början.
Hälft besinningslös fick den väldige Polyfem fatt i den lilla guldbroderade toffel, hans för- törnade äkta hälft tappat i brådskan, och stack den i sin hjälm.
Härolderna tillropade honom: » Ställer du dig under påfvens kräckla eller kejsarens spira? » — » Under toffeln! » ljöd svaret.
Det ordet blef snart kändt öfver hela riket, och det visade sig, att toffeln räknade flere undersäter än kräcklan och spiran till- sammans.
s e Amalia Byam — Ericsson.
m u s Saneta Theresas grundsatser.
Var icke nyfiken om det, som icke rör dig.
— Säg intet ondt om någon annan än dig själf, och lyssna till intet.
— Tvista ej om saker af ingen betydelse.
— • Uppgif ingenting för sanning, hvarpå du ej är säker.
— Gif inga hastiga omdömen.
— Undvik tomt prat.
— Gör icke jämförelser.
— Var icke egen i klädsel eller föda och var ej högljudd i ditt skratt.
— Var mild mot andra och sträng mot dig själf.
— Tala höfligt till tjänare.
— Lägg ej märke till andra människors fel.
— Lägg märke till dina egna fel och till andras goda sidor.
— Skryt aldrig.
— Gör aldrig någonting, när du är ensam, som du ej skulle vilja göra inför andra.
' m Sen till, att Idun med Modetidning finnes hos alla edra bekanta!
» John Ericssons hustru! » — utbristen I helt viss förvånade, ärade läsarinnor!
» Var ej John Ericsson en af dessa olyckliga, förstoc- kade gamla ungkarlar, som aldrig fått smaka det äktenskapliga hemlifvets sällhet?
Så ha åtminstone vi alltid tänkt oss det. » Ja väl, I och de flesta ha härvidlag be- dragit sig.
Eller rättare — hela världen hade totalt hunnit förgäta denna gamla historia, detta korta romantikens kapitel ur den store praktikerns lif.
Det är en amerikansk tidskrift, Scribners Magazine, som helt nyligen väckt i minne den förening, som den 15 oktober 1836 i St. Johns kyrka, Paddington, London, genom äktenska- pets band ingicks mellan dåvarande kapten Ericsson och miss Amalia Byam, dotter till sir John Byam, f. d. engelsk kommissionär å Antigua.
Brudgummen var då 33 år, bruden endast 19.
Fru Ericsson beskrifves såsom en mycket vacker kvinna, intelligent och af ett älskvärdt sinnelag.
Sedan mannen öfverflyttat till Amerika, begaf sig också hon dit, och de bodde då dels i Astor House och dels vid Franklingatan.
Efter några år återvände hon dock till England, där hon sedermera kvar- stannade; en vänlig skilsmässa gjorde nämligen slut på John Ericssons korta dröm om huslig sällhet.
Han bidrog frikostigt till sin f. d. frus underhåll, och de fortforo att korrespon- dera till hennes död, som inträffade 1868.
Hen- nes bref till honom andas aktning och tillgif- venhet.
Hans svar ha icke blifvit besvarade, men smeknamnet » Duck », som han alltid an- tecknade å hennes bref, hvilka enligt hans metodiska vanor noga förvarades, visar tydli- gen hans känslor mot henne, som han bru- kade tala om såsom den mest förtjusande kvinna, han någonsin träffat.
V i hafva ur den ofvan nämnda amerikanska tidskriften hemtat bilden af vår store lands- mans hustru, en bild som vi förmoda med in- tresse skall mottagas af svenska kvinnor.
4 » Teater och musik.
operan GAF i SÖNDAGS FÖR 200:DE GÅNGEN » BOBERT AF NORMANDIE ».
DEN FULLSATTA SALONGEN GAF UPPREPADE GÅNGER SITT BIFALL TILLKÄNNA, SÄRSKILDT EFTER DE AKTER, DÄR FRUARNA Ostberg OCH Edling HADE TILL- FÄLLE BRILJERA MED SIN SÅNGKONST.
OPERAN GICK FÖR ÖFRIGT i SIN HELHET BRA.
PROGRAMMET TILL PÅSKDAGENS SYMFONIKONSERT ÄR SÅ- LUNDA BESTÄMDT: 1) OUVERTURE, » OLAF TRYGVASEN » AF KOBERT HENRIQUES; 2) KONSERT FÖR PIANO OCH OR- KESTER (A MOLL) AF BICHARD HENNEBERG (PIANOPARTIET UTFÖRES AF HR HENNEBERG); 3) FÖRSPEL TILL 3:DJE AKTEN UR » MÄSTERSÅNGARNE I NURNBERG » AF BICBARD WAGNER; 4) SINFONIA EROICA (N:R 3, ESS) AF L. V. BEETHOVEN.
Dramatiska teatern UPPFÖRDE i MÅNDAGS AFTON FÖR FÖRSTA GÅNGEN SKÅDESPELET » G-ULDKORN » AF DEN BEKANTA TYSKA ROMANFÖRFATTARINNAN E. WERNER (PSEUDONYM FÖR Elisabeth BURSTENBINDER).
STYCKET PÅMINNER I SIN HELHET STARKT OM DESSA DUSSINROMANER AF MARLITT, WERNER OCH HEIMBURG M.
fl., HVILKA JU HAFVA SIN PUBLIK, MEN DET LEMNAR DEN, SOM i EN PRODUKT FÖR SCENEN VILL SE NÅGOT SPÅR TILL KARAKTÄRISTIK OCH SCHA- BLONFRI DRAMATISK BYGGNAD, ALLDELES OBERÖRD.
FIGU- RERNA ÄRO OKLART TECKNADE OCH HANDLINGEN SLITES MEL- LAN DET FARSARTADE OCH DET HÖGDRAMATISKA.
HVAD SOM HÄR EMELLERTID GÖR STYCKET NÅGORLUNDA NJUTBART ÄR DET PÅ DE FLESTA HÄNDER GODA UTFÖRANDET.
FRÄMST FÖR- TJÄNAR HÄRVID ATT NÄMNAS FRU Hartman SAMT HRR Palme, HVILKEN GAF DEN UNGE VARMHJÄRTADE ERVIN VON HARDECKS ROLL MED LIDELSEFULL KÄNSLA OCH UTAN ÖFVER- DRIFT, Personnc, Hillberg OCH Backström.
I DEN KVIN- LIGA HUFVUDROLLEN, OLGA VON ARNEWALD, HADE FRU EMY KEYSER SIN ANDRA DEBUT.
TROTS SÄKERLIGEN GODA BE- MÖDANDEN LYCKADES HON DOCK EJ ALLS MOTSVARA DE ANSPRÅK, DENNA VIKTIGA ROLL KRÄFVER AF DESS FRAMSTÄL- LARINNA.
FRAMSTÄLLNINGEN VAR ALLTIGENOM STEL, MATT OCH FÄRGLÖS.
— BIFALLET VAR UNDER DE SENARE AKTERNA MYCKET LIFLIGT, TACK VARE DET, SOM SAGDT, Å DE FLESTA HÄNDER GODA UTFÖRANDET.
Vasateatern GAF TORSDAGEN DEN 27 MARS FÖR FÖRSTA GÅNGEN EN NY OPERETT, SOM ÄR AF SÄRSKILDT INTRESSE, DÄRFÖR ATT KOMPOSITÖREN ÄR SVENSK.
OPERETTEN ELLER BUFFAOPERETTEN, SOM DEN MED RÄTTA KALLAS, BÄR NAM- NET » Prinsessa FÖR EN DAG » OCH HAR TILL KOMPOSITÖR VASATEATERNS UNGE OCH INTELLIGENTE KAPELLMÄSTARE HR Herman Berens.
LIBRETTON UTGÖR EN » FRI BEARBETNING EFTER ETT FRANSKT ÄMNE », VERKSTÄLLD AF HR ERNST WALL- MARKS VANA PENNA.
EN MÄNGD KVICKA REPLIKER OCH LUSTIGA INFALL JÄMTE ANSPELNINGAR PÅ FÖRHÅLLANDEN HÄR HEMMA HOS OSS — HANDLINGEN ÄR ELJES LIKSOM I OPE- RAN » DEN STUMMA », OM HVILKEN LIKSOM OM » KONUNG FÖR EN DAG » DEN I MYCKET PÅMINNER, FÖRLAGD TILL NAPOLI — HÅLLA PUBLIKEN HELA TIDEN VID DET GLADASTE HUMÖR.
MUSIKEN HAR ATT UPPVISA MÅNGA REMINISCEN- SER FRÅN ALLA MÖJLIGA OPERAKOMPOSITÖRER, MEN ÄR PÅ DET HELA TAGET TILLTALANDE, MELODIÖS SOM DEN ÄR OCH UPPBUREN AF EN VISS SCHVUNG.
FLERE MELODIER ÄRO RIKTIGT VACKRA OCH ANSLÅENDE.
OPERETTEN RÖJER i ALLA HÄNDELSER BÅDE SKAPARTALANG OCH RYTMISKT FORMSINNE SAMT VISAR, ATT MAN AF HR BERENS VÄL KAN VÄNTA, ATT HAN FRAMDELES SKÄNKER OSS BÅDE GEDIGNARE OCH MERA SJÄLFSTÄNDIGA TONALSTER.
SAMSPELET GICK VID FÖRSTA FÖRESTÄLLNINGEN BRA, MEN, HVAD DEN VOKALA DELEN BETRÄFFAR, ÄR, SOM BEKANT, DENNA TEATER EJ SÅ VÄL RUSTAD PÅ MANSSIDAN.
HÄR HADE DOCK DENNA GÅNG VUNNITS EN BETYDANDE FÖRSTÄRK- NING I — FRÖKEN Anna Pettersson, HVILKEN I DEN UNGE NAPOLITANSKE FISKAREN LAZARILLOS PARTI ÅTER FIRADE EN GLÄNSANDE OCH VÄLFÖRTJÄNT TRIUMF.
BEDAN MED DEN VACKRA SERENADEN EFTER RIDÅNS UPPGÅNG I FÖRSTA AKTEN FRAM- KALLADE HON DET MEST STORMANDE BIFALL OCH SEDAN FÖR ÖFRIGT HELA STYCKET IGENOM.
HR Strömberg SKA- PADE GENOM SIN LUGNA KOMIK EN FÖRTRÄFFLIG FIGUR AF BARBERAREN CUCCUMAFFA SAMT FÖREDROG SINA KUPLETTER UNDER DET LIFLIGASTE BIFALL.