Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar af Borgerskapet eller af dess utsedde Elektorer, må RiksdagsFullmäktig icke kallas.
Om ofvanstående förslag
N:o 9 varder antaget, kommer detta moment att utgöra Momentet 2 i §• 14.
Prot. 1853 & 1854. 3 Sami. 3 Hafi. 3 18 Förslag till ändring, i Grundlagarne.
H anvisning’: Bihanget, III.
Sarai., Konst.-Utsk. Mern.
Prot. d. 2 Aug. 1851.
Prot. d. 5 Aug. 1851. Bonde-St.
Prot. d. 2 Aug. 1851. 11.
Förslag till ändring i 59 §.
Riksdags-Ordningen, angående val af Ordförande i Utskott ock andra Rikets Ständers delegationer.
Riksdags-Orclnfugeii. §. 39. 1 alla Riksens Ständers Utskott före Riksens Ständers Utskott, Ulskolts den bland Ridderskåpets och Adelns när- Af delningar, Nämnder och Revisorer varande Fullmäktige ordet, som, enligt ege att genom val, hvilket med slutna Riddarhus-Ordningen, dertill berättigad är. sedlar förrättas bör, inom sig utse Ordförande.
Lag samma vare för Fullmäktige i Ranken och Riksgälds-Conioret, dock så, all inom dem val af Ordförande efter hvarje års förlopp ånyo företagas skall. liman val skett, såsom ock då Ordföranden för något tillJiille icke är tillstädes, före främste närvarande Ledamoten af Ridderskapel och Adeln ordet.
År Ordföranden utöfver en vecka förhindrad att sin befattning bestrida; ankomme på de väl jande att nytt val anställa.
Ordförande i Utskottet före ock ordet, då Utskottet förslärkes.
Förslag lill ändring, i Grundlagarne. 19 H anvisning:
Bihanget, III.
N:ris 11, 22, 28 och 32.
Prot. d. 25 Julii, 9 och 16 Aug. 1851.
Prot. d. 26 Julii, 9 och 16 Aug. 1851. Bonde-St.
Prot. d. 23 Julii, 9 och 16 Aug. 1851. 1£. Förslag till ändring i 4-5 §.
Riksdags-Ordningen, angående förändrade grunder för bildatidel af sammansatta Utskott.
SSiksdags-Orcliifiigen. §• 43.
Skulle ett Utskott anse nödigt att, till öfverläggning om något ärende af serdeles vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda, vare det tillåtet, på sätt Utskotten öfverenskomma, antingen in plenis, eller fast heldre genom Deputerade.
Finner Banco-Utskottet de ämnen, hvilka utgöra föremålen för dess sammanträde med annat eller andra Utskott, vara af sådan beskalfenhet, att de fordra tysthetsed, aflägge sammanträdande Ledamöter af andra Utskott densamma.
Varder ärende af något Riks-Stånd till fera Utskott remitteradl, eller anser ett Utskott nödigt att, till öfverläggning om något ärende af vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda; då skola från hvar idera af de Utskott, som till sådan gemensam öfverläggning sammankomma böra, två Ledamöter af hvarje Stånd dertill utses.
Finnes förstärkning nödig; vardén från hvarje af de uti det sammansatta ingående Utskotten ytterligare tvenne Ledamöter af hvart Stånd dertill utsedde.
Utskott ege rätt att betänkande i f rågan till Riksens Förslag till ändring, i Grundlagame.
Ständer afgifva, utan att Utskottens öfriga Ledamöter deruti taga del. Finner Banco-Utskottet de ämnen ege ej sammanträde rum.
H änyisning:
Bihanget, lil. Sami., Konst-.Utsk. Mern.
N.ris 15 och 24.
Prot. d. 29 Julii och 9 Aug. 1851.
Prot. d. 26 Julii"och 9 Aug. 1851.
Konstitutions-UttkoUett Memorial, N:o 5.
Vo &■ Ank. till Exp.-Utsk, den 17 Mars 1854, kl. 11 f. m.
Memorial till Rikett Ständer, med up/gift
A de af samtliga RiksStånden vid innevarande Riksdag godkända förslag till ändringar i Grundlagarne.
Efter att hafva genom Utdrag af Riks-Ståndens protokoll för den 8 i denna månad undfått del af Ståndens då fattade beslut, angående de uti Konstitulions-Utskottets memorial N:o 4 anmälda, från sislförllutna riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne, får Utskottet härigenom vördsamt anmäla, att uedannämnda förslag äro al samtliga RiksSlånden godkända och antagna: N:o 1.
Förslag till ändring i 28 § Regerings-formen, angående rättighet för Konungen alt till vissa embeten och tjenster kalla och nämna äfven utländske män, som den Evangelisk-Lutherska läran bekänna; N:o 6.
Förslag till ändring i 53 och 70 §§ Regerings-formen samt 31 § Riksdags-ordningen, angående åtskilliga Bevillnings utskottets åligganden; N:o 7.
Förslag till ändring i 71 § Regerings-formen, angående åtskilliga till förstärkt Stals-Utskott hänvisade frågor; samt N:o 12.
Förslag till ändring i 43 g Riksdags-ordningen, angående förändrade grunder för bildandet af sammansatta Utskott; hvaremot alla öfriga förslagen, till följd af ett eller flera Riks-Slånds beslut, förfallit.
St, Prat. 1853 & 1854.
3 Samt. 4 Baft. i 2 Kontlitulions-VtskoUets Memorial, N:o G. W:o « Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Maj 1854, kl. 10 f. m.
Memorial till Rikets Ständerj angående verkställd granskning af de i Stats-Rådet förda protokoll.
Enligt föreskriften i 105 § Regerings-formen har Konslitutions-Utskottel hos vederbörande äskat de sedan nästförlidne riksdags början i StatsRådet förda protokoll, nemligen öfver:
Justitia- och Justitia-departements-ärenden samt ärenden, hvilka varit gemensamma för två eller nera departementer, från den 27 November 1850 lill och med den 28 November 1853; Utrikes-departements-ärenden från dea 13 Növember 1850 till och med den 9 November 1853; Landtförsvars-departements-ärenden från den 27 November 1850 till och med den 19 November 1853; Sj oför svar s-departements-ärenden från den 25 November 1850 till och med den 29 November 1853; Civildepartements-ärenden från den 21 November 1850 lill och med den 29 November 1853; Finans-departements-ärenden från den 25 November 1850 till och med den 19 November 1853; samt Ecklesiastik-departements-ärenden från den 25 November 1850 till och med den 19 November 1853.
Efter granskning af dessa protokoll, har Konstitutions-Utskoltet funnit, att uti de i Siats-Rådet den 10 Oktober 1851 förefallna rådsla" i O Kons t itutiom-Ut skottets Memorial, N:o 6. 3 anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 20 förutgångne Augusti, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, med mera, å hvilket regerings-ärendes behandling Riksdagsfullmäktigen Henrik Andersson från Örebro län, uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet gjord och derefter i behörig ordning fullföljd anmälan om anmärknings-anledning, jemväl påkallat Utskottets uppmärksamhet, Konungens rådgifvare tillstyrkt öfverträdelse af rikets grundlag; hvarföre Utskottet, på grund af 106 § Regerings-formen, pröfvat skäligt, att under tilltal af Rikets Ständers Justiliae-Ombudsman inför Riks-Rälten ställa bemälde rådgifvare, nemligen Stats-rådet Herr Gripenstedt, som i egenskap af tillförordnad chef för Finans-departementet i underdånighet föredragit nämnde ärende, Hans Excellens, Justitiae-Stats-ministern, Herr grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-ministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stals-råden Herr Fidi rams och Herr Wallensteen samt före detta Statsråden Herr von Hohenhausen, Herr Genberg och Herr grefve von Platen.
Utskottet sålunda funnit böra blifva föremål för beifran inför domstol, har Utskottet under granskningen af Stats-råds-protokollen fästat uppmärksamhet vid åtskilliga förhållanden i afseende på konungens rådgifvares utöfning af deras vigliga kall, hvilka Utskottet, jemlikt 107 § Regerings-formen och 29 § Riksdags-ordningen, nu får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. 1.
Angående föredragandes underlåtenhet, att afgifva yttrande vid tillsättning af sädane sysslor, hvartill f örslag blifvit upprättade.
De protokoll öfver Juslilias-departements-ärenden, som blifvit inför Kongl. Maj:t i Stats-rådet hållna den 21 Oktober 1851, den 20 Mars 1852 och den 7 Juli 1853 utvisa, hurusom föredraganden, Hans Excellens Juslitiae-Stats-ministern Herr grefve Sparre, efter att hafva i underdånighet anmält från vederbörande
Hofrätter inkomna förslag lill återbesättande af tre lediga Häradshöfdinge-embeten, yttrat sig i frågor om bestämmande af de lediga och de angränsande domsagornas omfång, hvilka yttranden, som blifvit af Slats-rådets öfriga närvarande ledamöter biträdda, Kongl.
Majit i nåder bifallit; hvaremot samma protokoll, i de genast derefter till 4 Monstilutions-Utskotlets Memorial, N:o 6. afgörande företagna frågorna om tillsättning af Häradshöfdingar i de lediga domsagorna, icke innefatta något tillstyrkande eller yttrande af föredraganden eller någon af Stats-rådets öfriga ledamöter.
Utom den i sista momentet af 9 § Regerings-formen stadgade allmänna grund, att Stats-rådets ledamot, då han ej särskild mening till protokollet anfört, är för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen att detsamma fatta, har, i fråga särskildt om Stats-rådets åligganden vid Konungens utnämningar till tjenster och embeten, i 33 § blifvit uttryckligen föreskrifvet, att vid hortgifvande af sådana sysslor, hvartill förslag blifvit upprättade, böra Stats-rådets ledamöter yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förtjenster; hvarjemte dessa ledamöter skulle egä rätt att mot utnämningar till andra tjenster och embeten göra underdåniga påminnelser.
Således är Stats-rådets ovilkorliga pligt, vid tillsättning af tjenst, dertill förslag är upprättad t, ali, innan Konungen fattar
Sitt beslut, afgifva underdånigt yttrande, till ledning för detsamma.
Vigten af. detta lagbuds noggranna tillämpning i allmänhet kan möjligen vara föremål för olika omdömen hos den enskilde, i den mån större eller mindre vigt tillerkänn es de särskilda, icke såsom grundlag tillkomna författningar, som bestämma, hvilka tjenster böra efter upprättande af förslag tillsättas; men i det offentliga lifvet bibehåller grundlagsbudet alltid sin fulla giltighet.
Att detsamma icke blifvit i nu anförda särskilda fall fullgjordt, måste anses vara af protokollens ordalydelse vitsordadt.
Om ock det under protokollsgranskningen i allmänhet af Utskottet bemärkta förhållande, som kommer alt framdeles i särskildt fäll omförmälas, alt Stats-rådets underdåniga yttranden vid t jensters tillsättning ganska ofta äro i protokollen upptagna uti den, till följd af bristande motivering, korta ordställningen, alt utnämningarne skett ”i enlighet med Stats-rådets tillstyrkande,” möjligen kunde anses lättare medgifva den förmodan, alt frågan här egentligen skulle gälla felaktighet i protokollens uppsättning och justering, troi' Utskottet sig dock icke böra erkänna, alt ett i principen så vigtigt ärende, sorn kontrollen öfver ovilkorligt påbjudna konstilutionela formers iakttagande, må inledas på dylika förutsättningars osäkra grund; utan finner Utskottet sig böra det anförda förhållandet, scm antyder bristande nit, skicklighet och drift i rådgifvarekallets utöfning, emot föredraganden anmärka.
Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6, 5 *# »• Angående utbyte af prebende-pastorat under Biskops-stolen i Kal• mar.
Sedan, under den ledighet i Biskops-embetet i Kalmar stift, sorn år 1830 egde rum, fråga hos Kongl. Maj:t blifvit af en på förslaget till embetets återbesättande uppförd person väckt om beredande af nödig lönetillökning åt Biskopen på det sätt, att Ljungby och Hossmo församlingars regala pastorat, beläget i närheten af Biskops-bostället, komme att, i stället för Biskops-stoleus då varande prebende-pastorat Dörby och Kläckeberga, undfå denna egenskap, blef, uti häröfver af domkapitlet i Kalmar afgifvet underdånigt utlåtande, billigheten af det ifrågasatta utbytet vitsordad, med förklarande, att Biskopen hade verkligt och ganska stort behof af löneförbättring, såvida han utan ekonomiska bekymmer skulle kunna egna sig åt de vigtiga och mångartade pligter, honom älågo, samt bestrida de dryga kostnader, som åtföljde embetets värdighet; hvilket behof skulle genom det ifrågasatta utbytet af prebende-pastorat blifva någorlunda fylld t; hvadan domkapitlet detsamma tillstyrkte, helst Ljungby pastorat, såsom närbeläget till staden, icke kunde komma alt lida i sin ecklesiastika förvaltning.
Den 1 Juli 1830, då Stats-sekreteraven af Kullberg i nåder /utnämndes till Biskop i Kalmar stift, med bibehållande af Dörby och Kläckeberga prebende-pastorat, biet' han tillika af Kongl. Maj:t förordnad, att personelt och för sin tjenstetid såsom Stiftets Biskop, vara kyrkoherde i Ljungby och Hossma församlingars pastorat.
Efter Biskopen af Kullbergs den 6
Maj 1851 limade död inkommo till Kongl. Maj:l underdåniga ansökningar: dels af åtskilliga hemmansegare inom Dörby och Kläckeberga pastorat, att, i anseende till Lehofvet för dessa församlingar af egen pastor, de måtte frikallas från egenskapen af prebende; och dels af Ljungby och Hossmo församlingar, att de, såsom innefattande en folkmängd af 4000 personer, måtte erhålla sin egen kyrkoherde.
Efter det domkapitlet, uti afgifvet utlåtande öfver Dörby och Kläckeberga hemmans-egares omförmälde ansökning, under förklarande, alt* domkapitlet toge för afgjordt, att Ljungby pastorat, såsom endast åt Biskopen af Kullberg personligen förlänadt till prebende, icke vidare komme att tillhöra Biskops-stolen, på anförde skäl afstyrkt nådigt bitall till samma ansökning samt vidare hos Kongl. Maj:t i underdånighet lillkännagifvit, att tillräckligt antal sökande lill det såsom ledigt kungjorda Ljungby och Hossmo pastorat icke sig anmält, blefvo dessa ärenden den 25 November 1854 6 Konstiiutions-Ulskottets Memorial, N:o 6. inför Konungen i Statsrådet föredragna af Statsrådet Herr Fåhreeusj efter särskildt nådigt förordnande; dervid bemälde föredragande samt Statsrådets öfrige närvarande ledamöter, Hans Excellens Justitioe Statsministern Herr Grefve Sparre ^ Hans Excellens Statsministern för Utrikes ärendena Herr Friherre Stjerneld, Statsråden Herr Friherre Pahn stjern tij Herr Wallensteen ^ Herr Gripenstedt och Herr Grefve Mörnerjemte dåvarande Statsråden Herr von Hohenhausen och Herr Grefve von Platen, i underdånighet yttrade, att, enär bruttobeloppet af löneförmånerna vid Biskops-embetet i Kalmar stift, enligt Landskontorets, på grund af sistförflutne feni årens räkenskaper meddelade uppgift, kunde i medeltal uppskattas, med Dörby och Kläckeberga såsom praebende, till 6,815 R:dr, och, derest detta proebende utbyttes mot Ljungby och Hossmo pastorat, hvilket taxerats för en inkomst al 2,333 R:dr 16 sk. årligen, torde sammanräknad t kunna uppskattas till 7,584 R:dr, funno
Statsrådets ledamöter sig sakna skäl alt föreslå bibehållandet af begge dessa pastorat såsom ingående i framtida biskopens lönevilkor; men då, efter hvad
Domkapitlet < anmält, från berörde inkomst-belopp måste utgå aflöning till fyra vikarierande prestman, med minst 1,333 R:dr 16 sk. banko, ansåg Statsrådet sig ega giltig anledning att, enligt hvad
Domkapitalet vid två föregående tillfällen tillstyrkt, i underdånighet hemställa, alt Dörby och Kläckeberga pastorat, hvilket med Kalmar landsförsamling taxerats årligen till 1,564 R:dr banko, måtte frånskiljas biskopsstolen i Kalmar stift, samt Ljungby och Hossmo regala pastorat såsom praebende dertill i stället anslås; och borde verkställigheten häraf vidtaga, när rättigheten till biskops-emolumenterne för den sednast aflidne biskopens sterbhus upphört, samt Dörby och Kläckeberga pastorat, såsom begärdt blifvit, med egen kyrkoherde förses.
Konstitutious-Utskottet, — sorn af det från trycket utgifna så kallade ”Herdaminne för Kalmar stift” inhemtat, att Dörby och Kläckeberga pastorat, genom Kongl. Bref den 14 September 1619, blifvit anslaget till proebende för meranämnde Biskops-embete, samt att Ljungby och Hossmo pastorat varit praebende för Theologiae-lektorn vid gymnasium i Kalmar från år 1623 intill dess ett Kongl. Bref den 16 Februari 1712 upphäfde denna praebende-egenskap, hvarefter pastoratet varit vegalt, — har, utom hvad i sjelfva saken förefallit Utskottet anmärkningsvärdt, fästat uppmärksamhet dervid, att föredraganden, då han funnit anledning att återupptaga den år 1830 väckta, men, till följd af Kongl.
Maj:ts den 1 Juli samma år fattade ofyananförda beslut, förfallna frågan om Ljungby och Hossmo pastorats bestämmande till praebende åt biskopsstolen, icke ansett föreskriften i 10 § Regerings-formen, alt ”innan ärendena hos Konungen i Stats-rådet föredragas, skola de genom nödiga upplysningars inhemtande Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o (i. 7 från vederbörande embetsverk af den föredragande beredas,” påkalla annan förberedande åtgärd i samma fråga, än infordrande af de vid föredragningen anmälde upplysningar rörande beloppet af inkomsterna utaf biskops-embetet samt de ifrågaställde pastoraterne.
Ärendets beskaffenhet synes icke hafva fordrat sådan skyndsam handläggning, som uteslutit tillfälle att infordra utlåtanden, för att, jemte de af Domkapitlet lång tid sedan afgifna, i Stats-råds-protokollet åberopade yttranden, beträffande Ljungby och Hossmo pastorat, tjena till fullständigare ledning vid ärendets afgörande; och för den verkningskrets, Kammar-kollegium genom Instruktion har sig an visad, lärer det icke kunnat anses främmande, alt i en sak af denna beskaffenhet afgifva ett yttrande.
Om i allmänhet bör, såsom en giltig sats, erkännas, att regerings-ärendenas handläggning måste vinna i säkerhet och lämplighet genom inhemlande af upplysningar från de myndigheter, hvilka böra förutsättas hafva vunnit erfarenhet om de särskilda förhållanden, sorn i hvarje sak, efter dess beskaffenhet, böra komma i betraktande, eller åtminstone äro i besittning af rikare källor för forskning om sådana förhållanden från äldre tid; så måste sanningen häraf än viliigare medgifvas i de särskilda fall, då, såsom Utskottet anser i förevarande mål inträffa, Konungens rådgifvares åtgärd icke kan undgå att blifva föremål för klander.
Då uti 4 § af de utaf Kongl. Majit den 16 Oktober 1723 stadfästade privilegier för biskopar och samtlige presterskapet i Sverige, hvilka privilegier, enligt. 114 § Regerings-formen, icke kunnat utan samtlige Riksståndens öfverenskommelse ändras, finnes stadgadt, bland annat, att alla biskopar och pastorer skola oförändradi behålla efter gammal häfd sina biskops-slift och praebende-socknar; och 30 § Regerings-formen bjuder, att Konungen eger, ”på det sätt förr öfligt varit,” tillsätta kyrkoherde-beställningar i regula pastoraler, samt upplyst är, att Dörby och Kläckeberga församlingars pastorat sedan äldre tid, år 1619, varit anslaget tili prebende åt biskops-stolen i Kalmar samt att Ljungby och Hossmo pastorat sedan år 1712 icke haft praebende-egenskap, utan varit regall pastorat, vid hvars tillsättande följaktligen skolat förfaras på sätt- i gällande författningar varit angående regula pastorater i allmänhet stadgadt, kan Utskottet icke inse, alt det ifrågasatta utbytet af praebende-paslorat kunnat och bort af Konungens rådgifvare tillstyrkas i den ordning, hvaruli ärendet nu kommit till afgörande.
Om det ock bör medgifvas, att biskops-stolen genom den föreslagna åtgärden icke skulle komma att förlora, utan deremot vinna i förmåner; att sådan löneförbättring varit behöflig; att Dörby och Kläckeberga församlingars invånare genom samma åtgärd vunnit ett mål, sorn de ansett för sig nyttigt och behöflig! samt derföre hos Kongl. Majit i under - 8 Konstitutions-Utslcottets Memorial, N:o 6. dånighet begärt; samt att, hvad Ljungby och Hossmo församlingars pastorat angår, detta, såsom regall, kunnat, likasom vid kyrkoherde-tillsättningen den 1 Juli 1830 skett, vid hvarje inträffande ledighet komma att, genom särskild utnämning, tillfalla den blifvande biskopen i stiftet; så qvarstår i allt fall det i ärendets då varande skick uppenbart origtiga i Konungens rådgifvares tillstyrkande; hvadan Utskottet, som anser detta halva till följd af ärendets ofullständiga utredning och af bristande uppmärksamhet å författningarnes innehåll tillkommit, bort sådant emot Konungens ofvanbemälde rådgifvare anmärka. 3.
Angående disposition af en Landshöf dinge-lön under inträffad ledighet.
Sedan Kongl. Maj:t den 21 Oktober 1851 i nåder utnämnt då varande Landshöfdingen i Östergöthlands län, Herr Friherre Palmstjerna, till Statsråd, med förklarande, i sammanhang dermed, att det sålunda lcdigtblifna embetet tills vidare icke komme att genom annan persons definitiva utnämning återbesättas, blef Öfverste-löjtnanten m. m.
Grefve Hamilton samma dag förordnad, att berörde Landshöfdingeembete tills vidare förvalta, ”emot åtnjutande under tiden af de löneförmåner, som detsamma enligt stat och författningar åtföljde.” Genom Kongl.
Maj:ts nådiga Bref den 6 April 1852 tillädes Herr Friherre Palmstjerna pension af Arméens pensionskassa, att, efter hans afgång från förra embetet, beräknas från och med November månad 1851; i anledning hvaraf nämnde kassas Direktion hos Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Östergöthlands län begärde handräckning för utbekommande af den, jemlikt 81 § i Kongl. Reglementet för Pensionskassan den 18 Februari 184-8, kassan i denna vakans tillkommande vakans- och liggetids-besparing för November och December månader 1851 samt Januari och Februari månader 1852; men af Landsjiöfdinge-embetet i länet meddelades härå det svar, att då, genom Kongl. Bref den 21 Oktober 1851, var förklaradt, att den tillförordnade egde uppbära de embetet åtföljande löneförmåner från och med November månad 1851, då hans företrädares rätt till lönen upphörde, samt någon vakans- och liggetids-besparing å samma lön alltså icke kunnat lör Statsverket beräknas, Landshöfdinge-embetet, vid sådant förhållande och enär Konstitutions-Ulskottets Memorial, N:o 6. 9 enär pensions kassan, på grund af åberopade Reglementet, endast innehade den rätt Statsverket tillkommit, icke kunde någon del af denna lön, för kassans räkning innehålla.
Uppå den af Direktionen häröfver hos Statskontoret förda klagan, meddelade Stats-kontoret det beslut: att som, enligt Stats-kontorels Cirkulär dea 22 April 1842, grundadt på Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 2 Februari samma år, tillgången till vakans- och liggetids-besparing skulle till vederbörande pensions-kassa utbetalas, ”sedan den lediga tjernsten blifvit åter tillsatt,” hvilket här skett den 27 Mars 1852, och pensions-kassans rätt att vid inträffande ledigheter af embeten och tjenster å rikets stat åtnjuta dylik innehållning i följd af Kongl. Brefvet den 17 September 1851 upphört från och med 1852 års början, när kassans rätt till bestämd årlig ersättning derför inträdde, Slals-kontoret icke funne skäl att i Landshöfdinge-embetets öfverklagade resolution göra ändring.
Sedan Direktionen hos Kongl. Maj:t i underdånighet sökt den ändring i detta beslut, att kassan måtte förklaras berättigad, att i ofvanberörde vakans tillgodonjuta behörig vakans-besparing för den tid af år 1851, elier November och December månader, hvarunder ifrågavarande beställning varit ledig, yttrade Stats-kontoret i underdånigt utlåtande, att StaLs-kontoret för sin del icke hade något att invända deremot, att pensions-kassan må utbekomma den omtvistade vakans- och liggetids-besparingen för November och December månader 1851, förhvilka månader, kassan icke fått åtnjuta ersättning i det utbytta kontanta statsanslaget, som först vid 1852 års början vidtog; men då, tili följd af Kongl.
Maj:ls nådiga förordnande den 21 Oktober 1851, som afsåg alla den ledigblifna beställningen enligt stat och författningar åtföljande löneförmåner, dessa äfven för ifrågakomne tvänne månader blifvit åt den tillförordnade Landshöfdingen utanordnade, funnes, icke någon tillgång å stat, hvarmed det äskade beloppet skulle kunna godtgöras; hvadan ärendet i( besvärsväg icke kunnat annorlunda, än som skett, af Statskontoret behandlas; öfverlemnande emellertid Stats-kontoret till Kongl. Mäj:t i underdånighet, huruvida icke, enär pensions-kassan syntes ega billiga anspråk på den omtvistade vakans- och liggetids-besparingen, beloppet kunde af sjette hufvudtitelns besparingar få utgå.
Och har Sveriges och Norges Interims-regering, vid föredragning af detta mål den 1 Mars 1853, funnit
Stals-kontorets beslut lagligen grundadt samt derföre förklarat, att någon ändring deruti, med anledning af de underdåniga besvären, icke kunde ega rum.
Vid öfvervägande af hvad i denna sak förekommit, anser Utskottet, att arméens pensions-kassas rätt icke blifvit af Konungens rådgifvare tillbörligen iakttagen vid det tillfälle, den 21 Oktober 1851, då sådan föreBih. till R.
Prot. 1853—ISSI. 3 Sami. 4 Haft. 2 10 Konstitutions-Utskotlets Memorial, N:o 6. skrift meddelades, till följe hvaraf tillförordnade Landshöfdingen i Östergöthlands län kommit i åtnjutande af löneinkomsterne för November och December månader samma år, och att följaktligen den fråga, som den 1 Mars 1853 var föremål för Interims-regeringens pröfning, icke blifvit af Föredraganden efter rätta grunder uppfattad.