Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillfälle har ej blifvit Banco-Fullmägtige lemnadt, alt till Herrar Revisorerne afgifva någon närmare förklaring öfver de, i Prolocollet blott korteligen antydde och ej fullständigt utvecklade, skäl och orsaker, som föranledt Fullmägtiges anmärkta medgifvande, att ett, på grund af 1824 års Författning, till så kallad större odling beviljadt Lån å 3ooo R:dr II finge, efter Sökandens derom gjorde serskilde anhållan, lyftas på en gång, i stället att på aine terminer fördelas.
Lånet, hvilket af Calmare Läns Landthushållnings-Sällskap var anmäldt och tillstyrkt, såsom understöd för Apothekaren J.
Bergelin, vid anställd odling af io3 Tunnland i Kappland mosslupen, skogbeväxt och stenbunden mark, hade, efter föregången granskning af Besigtningshandlingurne, blifvit hos Bankens Commissarier bifallet, redan den irsta December i8a8, ehuru tillika var anmäldt, att hvarken för detta, eller öfrige då bifallne Lån, tillhopa utgörande Rrdr 87,696, funnes någon tillgång uti den andel af de till September månads slut 1828 influtne Capital-betalningar, som utgjorde Odlings-Lånefonden för följande året 1829; och att det följakteligen berodde af de Beslut Rikets församlade Ständer funné för godt vidtaga, rörande disposition af de medel, som från och med October månad influtit, och vidare komme att inflyta på enahanda väg, 0111 och huru snart desse beviljade
Lån af tillhopa Rrdr 87,696, kunde blifva för Sökanderne tillgänglige.
Banco-Utskottet yttrade sig till Rikets Ständer öfver detta ämne den 1 Julii 1829, i dess Betänkande Kro 5o (Bill. till Riks-St.
Prot. 6 Sami. 2 B. pag. 57), på sätt som foijerr ”.Enligt hvad hos Utskottet är anmäldt, hafva classificerade Handlingar till Odlings-Låns erhållande blifvit inom den i5rde Octob. nästlidet år 1828 insände till Banco-Fullmägtige (se Banco-Regl. af år 1823, pag. i45) för ett sammanlagdt belopp af Rrdr i3q,2o3: 87. 4-> hvaribland 87,696 Rrdr äro, efter behörig granskning af Handlingarne, hos Bankens Commissariat beviljade, men hafva, i brist af fond, ej kunnat meddelas.” ”Med afseende härå, och i stöd af det föregående, tillstyrker Utskottet vördsamt r” ”A.
Att desse 87,696 Rrdr få, i afräkning på först inflytande halfva afbetalningen på de äldre Odlings-Lånen, i likstämmighet med 1823 års författning, till Lånesökanderne utgifvas.” etc. etc.
Bland de anmärkningar, sorn hos Riks-Slånden under den 21, 24 och 27 Julii förekommo mot Utskottets åtskillige förslag, angående Bankens Lån-Rörelse, ställdes ej någon emot Utskottets nyssnämnde tillstyrkan.
Denna var således egenteligen redan då af Rikets Ständer gillad, och i fall Utskottet hade funnit för godt att härom göra serskild anmälan i afseende på verkställigheten, innan de öfrige frågorna om Bankens utlåningar, hvaröfver skiljaklige meningar uppstått, voro sluteligen afgjorde, III så är ingen tvifvel, att Apothekaren Bergelin, redan under loppet af samma år, kommit i tillfälle att få lyfta i,5oo R:dr, som af det honom beviljade
Lån blifvit såsom första årets andel beräknade; samt att för ho nom, som under tiden på förhand verkställt 4:delar af Odlings-arbetet, intet hinder mött, mot utbekommandet af sednare hälften genast i första dalarne af år i83o; äfvensom att enahanda förmån kunnat af öfrige Lån o ' O sökande begagnas, allt i den mån de sig derom anmält, och hehöflige medel hunnit till Odlings-Lånefonden inflyta.
Någon anmälan härom blef emedlertid ej gjord förr, än i sammanhang med Utskottets svar å RiksStåndens anmärkningar, i dess Betänkande N:o 82, af d. 22 October 1829, sorn innehåller; (Bih. till Riks-St.
Prot, 6 Sami. 2 B. pag. 5i.) ”Vid Utskottets å pag. 5^ under Litt.
A. gifne tillstyrkan, att, af redan sökte Odlings-Lån, det belopp, stort 87,696 R:dr, som Bankens Commissarier, efter granskning af de inom den i5:de October 1828 till Ba nco-Fullinägtige aflemnade Låne-Document, funnit böra beviljas, men i brist af fond ej kunnat utgifva, måtte, af redan inflntne och vidare inflyttande medel, i likstämmighet med i8a3 års författning utgå, har ej något blifvit anmärkt; hvadan denna framställning nu ytterligare till Rikets Ständers bifall anmäles,” •Af trenne Riks-Stånd blef i enlighet härmed Beslut fattadt, under den n5 November och 7
December 1829, men såsom en följd af någre inom Riks-Stånden yäckte frågor om jemkningar uti helt andra ämnen, fördröjdes med slutelig» afgörandet hos Hederyärda Bonde-Ståndet, till den 11 Januarii påföljande året i83o; hvilket uppskof åter förorsakade, att officiel underrättelse härom, först genom ett från Banco-Utskottet, den 23 Januarii i83o »flåtet Protocolls-Utdrag, blef Banco-Fullmäglige meddelad.
Den 27:60 Februarii inlemnades af Apothekaren Bergelin till BancoFullmäglige hosföljande 2:110 Betyg (Bil.
Litt. A. & B.) med anhållan, att på grund deraf och sedan endast Jalel af hela odlingen återslode att verkställa, honpm måtte tillåtas, emot sin med vederbörlig Borgen försedde Skuldförbindelse, på en gång utbekomma, så väl den för året 1829 belöpande första andelen, R:dr i5oo, som den återstod till enahanda belopp, hvilken varit afsedd att kunna till honom utgifvas genast vid i83o års början, under vilkor, att enligt Odlings-Låneförfattningens 1 Art. 8 §. med Bevis af Landlhiishålinings-Sällskapet styrktes, det odlingen vore till hälften fullgjord Egeiiteliga frågan var således den: huruvida ordalydelsen uti Odlings-Låneförfattningens 2 Art. 6 §.: ”Till enskild person får, såsom årligt IV biträde till större odlingsföretag, ej utgå högre Summa än 2000 R:dr;” borde i förevarande fall så förstås och tolkas, att i följd deraf, ett Låneunderstöd, som redan vid 1828 års slut blifvit sökt och beviljadt, och till hvars utgifvande Rikets Ständer före 1829 års slut lemnat deras tillåtelse, skulle ytterligare ett helt års tid undanhållas Lånesökanden, och blott på den grund, att Banco-S.tyrelsen, af ofvannämde tillfällige anledningar, ej fått eller kunnat före i83o års ingång något deraf anordna, för det året inskränkas till 2000 R:dr, samt återstoden, 1000 R:dr, ej kunna erhållas förr än år 1831; ehuruväl odlings-företaget redan blifvit till -Adelar fulländadt, erforderlige medel voro att tillraoch Lånesökanden 4 <_/ O 7 aflemnat den Skuldförbindelse och Borgen, som enligt författningarne fordrades.
Med all aktning för Herrar Revisorernes upplystare omdöme, kunna Banco-Fullmägtige svårligen öfvertyga sig, att en sådan tolkning hade varit den rätta, och med Rikets Ständers afsigt och syftemål öfverensstämmande.
Odlings-Låneförfattningens aldra Art., som innefattar den nyss åberopade föreskriften, bar till rubrik:
Om pröfnings-grunderne 'viel Låneharidlingars granskning och Lånetis bestämmande.
Det var vid 1828 års slut, dä Repartitions-förslagen öfver de inkomne Låneansökningarne uppgjordes, som tillämpning häraf egde rum, i. det den för Apothekaren Bergelin tillstyrkta hela Låne-Summan fördelades uti 2:ne hälfter,-att utgå den ena under loppet af år 182g, den andra påföljande året i83o, efter vidare fullgjorde prasslande.
Men med sjelfva anordnandet eller ut-assigneringen af de sålunda beviljade Låne-andelarne, kunde denna §. ej hafva något samband.
Och då vid de tillfällige, af Sökanden ej beroende omständigheter, som vållat, alt den första andelen ej kunde utgifvas förr, än året 1829 redan lupit till ända, han tillförlitligen styrkte sig hafva på förhand fullgjort mera af odlingen, än som deremot svarade, skulle Fullmäktige ej kunnat anse sig fredade från den förebråelse, att hafva i någon mån förnärmat hans rätt, om, under sådane förhållanden, som de ofvan antydda, Fullmägtige uppskjutit ytterligare ett år, eller ända till i83i års början, med den återstående Låne-andelens utgifvande.
Vidkommande sluteligen den af Herrar Revisorerne jemväl åberopade föreskriften i Odlings-Låneförfattningens 1 Art. 8 §. att: ”Låntagare, som vill lyfta ytterligare andel af ett beviljadt Odlings-Lån, skall hos Banken förete Land ihushållnings-Sällskapets (Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes) Bevis, att så mycket af Odlingen blifvit fullgjordt, som, efter de vid Lånets beviljande följda grunder, motsvarar hvad deraf redan V utgåttså inse Banco-Fullmägtige ej, huru så beskaffadt Bevis:Nskulle kunnat af Sökanden företes eller å Banco-Styrelsens sida äskas, då han ej något af Lånet bekommit, och hans anmälan just gick derpå ut, att så väl förra som sednare andelen måtte få genast och på en gång lyftas.
Fullmägtige tro sig hafva ådagalagt, att afvikelse från föreskrifternes anda och syftning ej egt rum, om än af blotta ordalydelsen skulle kunna ledas den tillämpning Herrar Revisorerne deråt gifvit; och hade önskat, att Herrar Revisorerne velat af dem äska och emottaga förklaring öfver den anmärkte åtgärden; men hafva deremot nu sett sig föranlåtne, att, jemte Herrar
Revisorers anmärkning, bifoga desse upplysningar till Rikets Ständers och Allmänhetens kännedom.
In fidem G. Helsinglus..
På begäran af Herr Apothekaren Bergelin, hafva undertecknade besigtiga! de Odlingar, som äro å Slads-Lägenhcten Hökenäset, sedan vår förra undersökning förlidne året, och hafva funnit, att nästan hela den så kallade Ugarphsmåsen, Lagerdahls- och Höckhults-Lägenheterne äro odlade, och dessutom kring de förra a/j2 famnar full stenmur anlagd, och de sednare 196 dito, allt på sätt, att stenen är tagen utur odlingen; hvarförutan öfrige Odlingarne äi’o påbörjade, så att vida mer än hälften af det hela kan anses vara fullgjordt.
Betyga, Wimmerby den 1 December 1828, M.
Nils Salomonsson j Nämndeman vid Sefvedes Härad, samt Ledamot af Calmar Läns Kongl. Hushålls-Sällskap.
Carlssonj Pett.
Jönssony Nämndemän.
Sorn vittnen underskrifva: M. G. Ugarph. G. H. Nylander.
VI Bil.
B. På begäran af Herr Apothekaren J.
Bergelin hafva undertecknade besigtigat de odlingar å Wimmerby Stads ägor, Hökenäsct och Höckhult, till hvilkas fullbordande bemälde Bergelin redan år 1827 sökt Odlings-Lån; oeh hafva vi funnit: att, utom det i beskrifningen upptagne Utloppsdike, för odlingen af Stads-IIvenen, är den så kallade Ugarphsmåsen, Hvenebagen, Höckhults- och Lagerdahls-åkrarne alldeles fullbordadt, sa att desse Odlingar redan detta år gifvit en ganska vacker skörd, så till Råg och Polatoes, som de redan tili äng insådde; och hafva vi största skäl nämna, att högst betydligt arbete finnes å desse Odlings-Lägenlieter vara nedlagdt, så väl med stenbrytning, som med dess uppläggande till fullkomlig fredhållning, af så kallade stengärdesgårdar, och kunna yi icke anse mera än Jt;del återstå af odiingsheloppet, Chartan med dess beskrifning för odlingsverkställigheten innehåller.
Wimmerby den 16 Dec. 1829.
Luci.
Björkgren^ M. Nordström ; Nils Salomonssons Andre Landtm, i Calmare Län.
Landtbrukare, f. d. Fältväbel.
Ledamot af Calmare Läns (Sigill).
Kongl. Hushålls-Sällskap.
Petter Carlsson i Hörstahnlt, Jonas Jonsson_, Nämndeman nti Sevede Härad af I. I. S. Calmare Län. i Falla, Nämndeman i Sevede Härad af Calmare Län.
Vidi jfr.
Hels i n g i u s. •VII Förklaring af Handels-Discontens Direction, i anledning af I3:de Punkten uti Rikets Ständers Revisorers Berättelse angående Banco-Verket af den 13 December 1830* Utdrag af Protocollet, hållet hos Directionen af HandelsDiscontcn den 3o
December i83o. S. D. Uli ankommet Transumt af Herrar Banco-Fullmägtiges Protoeoll för den 21 i denne månad, hade Herrar Fullmägtige behagat meddela Directionen afskrift af 13 §. i Rikets llöglofl.
Ständers sednast församlade Herrar Revisorers sluteliga Skrifvelse till Herrar Banco-Fullinägtige, innehållande: förekomne erinringar i afseende pä någre frän HandelsDisconten utgifne Låtij hvilka hos
Directionen nu upplästes.
Directionen, sorn i dessa erinringar fann sig inför Herrar BancoFullmägtige angifven för bristande uppmärksamhet på erhål
Ine föreskrifter och mindre vård än som vederbordt om Bankens säkerhet, hvarpå 3:ne af Directionen bifallne
Lån blifvit såsom exempel, af Herrar Revisorer anförde, skulle, det oaktadt, helst hafva uppskjutit all ytterligare förklaring i detta ämne, inLill dess Directionen blir i tillfälle att aflemna den till de för Discont-förvaltningens granskning serskildt, å Rikets Höglofl.
Ständers vägnar utsedde Revisorer,'hvilka ensamt det tillkommer, att, efter inhämtad fullständig kännedom om berörde förvaltning i sin helhet, meddela eller vägra Directionen decharge.
Men som det tillika var kändt, att ifrågavarande erinringar influtit i Herrar Revisorers Berättelse till Rikets Höglofl.
Ständer, utan annan förändring än uteslutandet af de deri förekomne personers namn, och utan att ett ord upptagits af hvad
Directionen till upplysning i de anmärkte omständigheterne hade anfört; samt denna Berättelse ofördröjligen lärer blifva, genom Herrar BaneoFullmägtiges försorg, från trycket Allmänheten meddelad; så ansåg sig
Directionen föranlåten till den vördsamma anhållan hos Herrar Fullmägtige, att ej mindre detta Protocol 1 s-Utdrag än medföljande afskrift af Directionens till Herrar Revisorer i ämnet afgifne Utlåtande, hvari namnen likaledes äro uteslutne, måtte i fortsättning af Revisions-Berättelsen äfven, tryckas, och således, på samma gång med denna sednare, blifva Allmänheten meddelade.
Herrar Revisorer hade väl också, ehuru nu först i deras Skrifvelse VIII till Herrar Banco-Fullmägtige, anmärkt som en stridighet i Directionens pröfnings-grunder, att någre Länesökunde fått afslag på det skäl_, att de icke visat sig vara Borgare.
Men sorn i detta fall icke något visst
Lån är såsom exempel uppgifvet, kunde
Direclionen så mycket mindre linna lämpeligt, att häröfver inför en Allmänhet ingå i någon slags förklaring, som sådant svårligen stöde att förena med den grannlagenhet, Direclionen för sin del aldrig uraktlåter, att icke otvunget yppa eller ens gifva anledning till yppande af enskilde personers Credit-förliållanden med Banken.
Hvilket genom Utdrag af JVotocoIlet expedieras skulle.- Ut supra..
Ex Protocollo Carl af Georgii.
Bilaga. * V ö r d s a m t Memo r i a 1!
Af förekomne anledningar har Rikets Höglofl.
Ständers Herrar Revisorers Canzli-Afdelning behagat infordra de vid Handels-Discontens Utlå. liing förde Föredragnings-Listor , under hvilkas granskning Afdelningen trott sig finna: dels att Lån blifvit beviljade åt personer, sorn ej kunde hänföras under den rubrik af Handeln och den större Rörelsen, sorn utgöra föremålet för denna Låne-Inrältning; hvarpå såsom exempel anföras, alt åt en Civil Tjensteman, och tvänne, åt Stads-Mäklare, beviljade Lån; dels ock, att Reglementets föreskrift, att vid antagande af Hypothek för Lån, gemensamt afseende bör göras på Låntagarens samt de öfrige såsom ansvarige för Lånesumman tecknade personers hvar och en för sig egande fulla vederhäftighet för Lånet, icke alltid blifvit iakttagen, enär den ena af bemälde Stads-Mäklare, enligt hvad Afdelningen hade sig bekant, efter att hafva afstått sin Egendom till sine Borgenärers förnöjande, genom Rådhus-Rättens
Dom blifvit ålagd, att med hvad han framdeles kunde ärfva eller förvärfva, sin skuld gälda.
Öfver hvilka omständigheter Afdelningen, genom Protocolls-Utdrag af den 3:dje i denna månad, anmodat Directionen, att till Herrar Revisorer ofördröjligen inkomma med Utlåtande.
Till fullgörande häraf får
Direclionen, i den ordning anmärkningarne blifvit framställde, vördsamligen afgifva följande förklaring: .1:0 Hvad angår det åt en Civil Tjensteman beviljade Lån, så upplyser vederbörande Auctoritets å Låne-Documentet meddelade vederhäftigliets-bevis, att både denne
Tjensteman och den å Hypotheket för hans
Lån tecknade Reversant och Löftesman, ega betydligare fastigheter i en •viss XX viss Landsort, hvilka, enligt hvad Directionen förut hade sig bekant, till någon del bestå uti Bergsbruk och Sågverk; och lärer det väl ej kunna sättas i fråga, att ju åtminstone Bruks-Rörelsen, såsom en af Landets vigtigaste Näringar, sorn tillika fordrar det drygaste förlag, bör räknas ibland dem, som, enligt Handels-Discontens bestämmelse, hafva anspråk på dess Lånebiträden.
Utan tvifvel hade det varit önskligt, för DiscontDirectionen i synnerhet, om Högloft.
Banco-Utskottet, i föreskrifterne för denna nya Discont, behagat närmare utveckla och förklara, hvad som bör förstås med större Rörelse j och Directionen skall anse för en lycka, om nu församlade Herrar Revisorer kunna och vilja undanrödja den villrådighet, som det obestämda i detta uttryck icke kan undgå att ofta ge anledning till, serdeles så länge våra få större Handels- och Fabrikshus, hvilka onekeligen i första rummet äro berättigade till Handels-Discontens biträden, mindre begagna sig deraf, än det inskränktare maximum, som ej kan vägras dem hos Banco-Discont-Verket, hvars förut knappa tillgångar på sådant sätt göras ännu otillräckligare.
Vid ett slikt förhållande, och då kändt är, alt en stor del af de emot Ränta upplånte medlen ligga för Banken ofruktbara, har
Directionen föreställt sig, att ingen loflig Näring eller Yrke, hvars idkande kräfver betydligare förlag, kunde ovillkorligt vara uteslutet från begagnande af ett allmänt Penningeverk, enär säkerheten pröfvats antaglig och Lånehandlingarnes form enlig med gifne föreskrifter.
Och som all storhet är relativ, har det synts vara både naturligt och billigast, att närmast jemnföra storheten af en Lånesökandes kända Rörelse med storheten af det Lån, som han hos Verket begärt. 2:0
I afseende på tvänne Lån, beviljade åt Stadsmäklare, dem Afdelningen ansett i allmänhet oberättigade till
Låns erhållande i HandelsDisconten, på den grund, att Författningarne bestämdt förbjuda StadsMäklare att idka egen handel, får
Directionen vördsamligen underställa Herrar Revisorer dess i denna del rakt motsatta öfvertygelse.
Uti ett Land, der inga egenteliga Bankierer finnas, och der åtminstone en stor del af Credit-väsendet och varu-omsättningen emellan enskilde trafikerande, bestrides genom Mäklare, bland hvilka någre funnits och må hända ännu finnas, som idka en här i Landet ej obetydlig penninge-rörelse, kan Directionen för sin del icke inse något skäl, hvarför ej denna Rörelse, roed lika rätt, som andra lolliga handteringar, skulle få anlita en allmän Låne-Inrättning.
För öfrigt och ehuru Författningarne förbjuda en StadsMäklare att idka handel, likasom en Skepps-Clarerare att reda i skepp, så kunna likväl begge ega förmögenhet i hus och annan fastighet, och lofligen deltaga i en mängd industriella företag, fast icke i sådane, som hafva 2 X närmaste samband med Handel och Skeppsrederie.
Det är utomdess en känd sak, att i de äldre Disconterne, så länge desse, enligt sin primitiva bestämmelse, inskränkte sig till Handelns och den egenteliga penningerörelsens underlättande, upptogos de flesta betydligare Discont-Lån på Mäklares Reversal, mot underpant af annan enskild persons serskilda Reversal med borgen, utan att ens ett maximum af hvad Mäklaren på detta sätt fick häfta för, den tiden var fixeradt; och vid berörde Disconters upplösning visade det sig, att, på så beskaffade
Lån, ganska sällan någon förlust inträffat.
Om nu Directionen, som hon vågar hoppas, lyckats att undanrödja den emot antagandet af Mäklares Reversal i Handels-Disconten väckte betänklighet, återstår sluteligen och 3:o
Att, i anledning af den, angående en af bemälde Stads-Mäklare, serskildt gjorda anmärkning, vördsamligen förklara:
Att Directionen, som icke varit okunnig om denne mans för längre tid tillbaka i första instancen afdömde Concours, i följd af hvilken lian några år måste afhålla sig från ntöfningen af sin befattning som Stads-Mäklare, bade sig tillika bekant, att, sedan samma mans mot en enskild Borgenär fullföljde Besvär, genom Kongl. Maj:ts
Dom blifvit sluteligen afgjorde, han för flere år sedan åter inträdt, och derefter oafbrutit fortfarit, i utöfningen af berörde befattning; att han, som Stads-Mäklare i en högre Class, varit taxerad och betalt Ut-, skylder till Kronan och Staden; och att, Directionen veterligen, någon klagan ej försports öfver hos honom saknad drift och pålitlighet i hans yrke; hvilket allt grundade Directionens opinion om hans vederhäftighet för det sökta Lånet, hvars hypothek, bestående i tvänne för förmögenhet och redbarhet i affairer allmänt aktade personers Revers och Borgen, torde kunna anses för ett af de säkraste, som blifvit Handels-Disconten erbjudne.
Slockholm den ii November 1800.
Hels ingins.
STOCKHOLM, tryckt hos Direct.
Henrik A. Nordström, i 8 31. 9tifefé Spb^fofl. ©fdnbeoé 9?eoiforen> eif ©faf<5* SBanco* od) 9?ifégdlbé^erfelt SSertttfeffe tid dii* fcté #69(0$. ©fäuber, om twrffföttb gremffning af 9?iféöälbé*(£onforef, bet berunber tybanbe ©enerat Stgifiancekontor od) ©6rt)a £ana(*£Bofagé famt SD?afm6 f. b. ©iéconf*3Bcrf.
Hnöertecfnabe, walDe od) ttHfårocönaDc, att, å SKifeté ^högloft. ©tdnDers magnar, öfwerfe ocf) granda ofroanbemdlDte ‘äöerfo ocf> Snrdttningarä §öt* wallning ocf) RdfenfFaper, få nu, efter Denna fulldnDaDe granjfning, ;$erdt* teife fjdrom tin SKifetö *£)öglojT. ©tdnDer afgifva.
C56rffa Stfbelntnaett: roranbe Xifsgälbs»éont^tct.
Cfter infjdtntab upplpöning
Derom, att, wiD fifflibne RifODag, De, inom 1828 åré flut, J)oO ^errar gullmdgtige ocf) €ommi§arierne i RifOgdlDO* kontoret famt éfn>ec»Commijjariatet wiD ©eneval >2ljji|Fance'< kontoret förDe Spvotocofl granjFning unDergått, bafroa Rebiforerne låtit ftg föreldfao ocf) no* ga genomgått alla, ifrån 1829 årö början ocfj till ocfj meD 3:Dje dpartatet af innewaranDe år, i)ållne Dplife ^örotocoll. — 9S3iD Denna granjFning fjaftioa Rcbiforernc, iblanD annat, efterfett, f)tiruwiDa famt på f>roaD fdtt Rifets ingloff. ©tdnDeré, wiD ftfl öfwerffånDne RifODag, till efterrdttelfe ocf> iaftta* ganDe fattaDe 33e|Iut ocf) gifne $örejFrifter, Delo uti Det npa Reglementet för RifOgdlDO*Contovet ocf)
Delo, genom ©tat$4it{fotteté till herrar §uHmdgtige aflåtne ©frifroelfer, blifroit till werf (fdlligf)et beforDraDe, eller ocf förbereDan*
De åtgdrDer, i affeenDe f>drå, nyiDtagne.
Reoiforerne Ijafroa IjdrroiD erfarit, att till full fia nDig werfjfålligfjet blif* wit beforDraDe följanDe ffaDganDen ocf) förejFriftev, nemligen: a) SlngåenDe feiffilDe RdftttngarO öppnanDe i <2Bepei>2knfen för Stebel af olifa bejFajfenl;et, tjmilfa till RifögdlDO*Contoret inffpta ocfj till ferjFilDte föremål dro atijlagne. b) görfdljning af 2lctiev uti ©ötfja Canal od) Obligationer t SOtytala 9B5erf(faD6 anläggning; dfroenfom af Slctiev uti $rolll)dtte Canal ocf> ©lufi* werf ocf) uti ©öDertelje Canal. c) ©runDerne för granffningen af förflitne, fmdrre €reDit«©eDlav. <l) Skrifningen uti RifOgalDö ContoretO egenteliga $ufn>uDbof för år 1829 af åtjfillige
Der balanceraoe $orDvingOpojfer. % — 2 — c) Siqtibcn af Stats?*<3Bcrfctö återftåenbe ©fulb titt fanten, Dl;tr 4/401/4 >2. 13. 2./ för 1803 års? ^riaöfoftnaber tn. m. f) öfroerflpttning t;II Dlif^gålb&Contoretö manltcja etter egentliga *£)uf> wubbof för år 1830 af baiaticerabe ©fulber od) Mittgångar uti ferjfilba dbafmubbofen, font/ enligt 1823 åt$ Snflrnction, bltfwit förD odj afjiutaö öfwer bewtliabe 2lii|lag titt Canal * od) anDre Q3pggnaber, fann Upplåningen emot Dleoetfet meD 3 procenta ranta; men l) willen fiftnåmube
Dlåfenffap meD år 1829 uppfört. g) Slntaganbet af ett OmbuD för inbrifningen af ©ötf>a Canal*SSofag& fann Skålmo f. b. löi6Cont»3ntåttningars?
återftåenbe got-bringar, emot åt* njutande af wiga procent. görberebanbe wetf)lålligIjetJ>åtgårbet !>afma Dlepifoterne oeffå funnit wara wibtågne: a) i affecnDe på ben StgpiDatioii/ forn emellan ©tat4> od) Dvifégålbtf* berten Pommer att uppråttaS öfwer De på Dlifegålbäkontoret anmifabe Cptra ©tafs?-Utgifter. b) i affeenbe på Crebittoet, forn, titt lill* ©töron tens förftårfanbe, år på fXifagåibökontoret anwifatt c) t affeertbe på Dreparationen odj gnrebningen af DvtfögålbS*ContorefS fann ©eneraoSigijlarce Cotitorets öjan? ocf) $5t;ggnaber för be af Ditten? högloft, ©tånber befiåmbe ånbamål. d) @ötl>a CanaUtöolags görbtnbelfeS intecPrtanbe, titt fater t) et för bet,, wtb éff öfwerftånbne
Dviföbag/ bewiljabe £5t)ggnaDé*33itråbe. e) ^raefcriptioné-ttD, font, genom ferrat gullmågtiges förforg, borbe Pungöras?/ angåenbe l:o en återflob af ben få fallabe ©amia,Dtifögålben.