Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan, med anledning häraf, ifrågavarande undersökningar blifvit verkställda, hade bemälde chef uti memorial den 6 sistlidne Oktober till Kongl Maj.t inkommit med ett af plankartor och profilritningar åtföljdt utlåtande i ämnet, hvaraf hufvudsakligen inhemtades, att den östra linien väl skulle blifva något öfver } mil kortare, än den vestra, men att, i anseende till de å förstnämnda linie förekommande betydligt längre lutningar och stora antal krökningar, den tidsförlust, som i följd häraf skulle uppkomma för trafiken, blef större än den tidsvinst, som bereddes derigenom, att våglängden vore kortare, hvarjemte materielen komme att å en efter den östliga linien utlagd bana mycket- hastigare förslitas, äfvensom trafiksäkerheten å denna linie skulle jemförelsevis blifva mindre, än på den vestra linien, der terrängförhållandena vore vida gynnsammare.
Beträffande åter kostnaden för den ena eller andra sträckningen, skulle denna ökas med 547,142 R:dr, om banan droges öster om Sommen; men då härjemte toges i betraktande att banan från Falköping öfver Jönköping och Tenhult måste, för att anträffa en östligare anlagd bana, förlängas med 1 mil 10,000 fot, motsvarande en utgift af omkring 820,000 R:dr, komme den verkliga prisskilnaden, till fördel för vestra linien, att blifva 1,367,142 R:dr, hvarförutan, om denna linie bibehölles, besparing i underhålls- och drift-kostnad skulle vinnas för nära en mil Vidare hafva, uti särskilda inom Borgare- och Bonde-Stånden väckta motioner, Herr Ludvig
Dahlström (i mot.
M 289) och Riksdagsfullmägtigen J.
Ericson, (i mot.
JV2 467) på anförda skäl föreslagit, att stambanan från Sjöberg norr om sjön Salen måtte utläggas i så ostlig rigtning, som omständigheterna medgåfve, för att vinna den kortaste förening mellan Malmö och Linköping; att med byggandet af den föreslagna jernvägssträckningen mellan Nässjö och Jönköping skulle anstå intilldess stambanan genom Östergötland och norra Småland blifvit bestämd och utlagd; samt slutligen att de medel, som blifvit afsedda för sträckningen mellan Nässjö och Jönköping, eller 2,803,120 R:dr, må anvisas för Östgötavägens fortsättande.
I motsats härtill har Riksdagsfullmägtigen Sven Gustaf Johansson, uti en likaledes inom Bonde-Ståndet väckt motion (J\s 225), yrkat, att Rikets Ständer måtte Stats-Utskottets Utlåtande JW 29. 5 besluta, att arbetet å Nässjö-linien Icke skall fortsättas, utan undersökning först verkställas på olika af motionären uppgifna linier, nemligen: dels från sjön Salens norra ända öfver östra delen af Rydaholms socken samt Ohs jernbruk i Gällaryds socken, öfver Nydala och Linnefors jernbruk i Svenarums socken till Stigoms gästgifvaregård, der linien sammanträffade med den förut utstakade Laga-Iinien åt Tenhult, dels från sjön Salens norra ända i närheten af hemmanen Sjöatorp och Hjelsjö i Hjortsberga socken, vidare i närheten af hemmanet Granstalia i Rydaholms socken samt söder om Rydaholms kyrka och Nederlids gästgifvaregård i närheten af egendomen Hjelmsänga samt hemmanet Fornboryd i Rydaholms socken, förbi Yxkullssund och Edh genom Woxtorps socken till Wernamo köping, der linien sammanträffade med den förut utstakade Laga-limen; och har motiODären, under förmälan att båda de af honom föreslagna linier skulle vara kortare och för en jernvägsanläggning mindre kostsamma, än Nässjö-hnien samt derjemte lemna större trafik, än denna, hemställt att, sedan vederbörlig undersökning skett, den linie måtte antagas, som kunde anläggas för minsta kostnad och som ansåges för Staten inbringa den största inkomst.
Likaledes har Friherre Staél von Holstein, F. W., uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (JV5 230), vrkat, att Stats-Utskottet måtte taga i noga öfvervägande, om icke södra stambanans dragande från öfra ändan af sjön Salen vid Alfvestad genom Kråkebodalen till Jönköping skulle för trafiken vara vida förmånligare, än åt Nässjö, och om ej genom en sådan förändring i planen en stor besparing i anläggnings- och underhålls-kostnad kunde vinnas.
Med afseende å angelägenheten deraf, att den del utaf södra stambanan, som skall förena Jönköping med Falköping, så skyndsamt som möjligt blefve färdig, hafva särskilda motioner inom samtliga Riks-Stånden blifvit väckta derom, att nödiga medel förskottsvis må varda anvisade för fullbordande af sträckningen mellan Mullsjö och Jönköping; varande dessa motioner afgifna: hos Ridderskapet och Adeln: af Grefve Hamilton, Jacob Essen, som (i mot.
JV3 5) föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå den summa af ungefärligen 2 millioner R:dr, som erfordrades till ifrågavarande jernvägssträckning, af hvilken summa en half million tarfvades i början af instundande Februari och återstoden under den öfriga delen af innevarande år; hos Preste-Ståndet: af Doktor Almqvist (mot. JVJ. 3), med hvilken sig förenat Doktorerne Säve och Carlander, Prosten Lundholm samt Kyrkoherden Ollerström, under yrkande, att Rikets Ständer malte, i afräkning å blifvande anslag till jernvägsbyggnader under nästa statsregleringsperiod, anvisa nödiga medel för jernvägens fullbordande från Mullsjö lill Jönköping, att utgå under innevarande år och till en början 500,000
R:dr i eästkommande Februari månad, hvarigenom möjlighet skulle beredas att få denna 6 Stats-Utskottets Utlåtande JM 29. bana färdig under innevarande år, eller ett år tidigare, än arbetet eljest kunde återtagas och frukten af hvad som redan dervid blifvit vidgjordt upphemtas; hos Borgare-Ståndet: af Herr J. X. Lemchen, som dels (i mot. 3) hemställt, att Rikets Ständer må, så snart ske kunde, till fortsättning af jernvägen mellan Falköping och Jönköping bevilja ett förskottsanslag till belopp ai 500,000 R:dr att af tillgängliga medel i Riksgälds-kontoret vederbörande tillhandahållas, samt vid definitiva pröfningen och bestämmandet af det för fullbordande af denna jernväg erforderliga anslag förordna, att återstoden deraf må användas, i mån af behof, äfven under år 1863 och således före början af nästa statsregleringsperiod; dels ock (uti motion JV& 283) att Rikets Ständer täcktes, så snart ske kunde och innan jernvägsfrågan i sin helhet företoges till pröfning, anslå det belopp, som erfordrades för fullbordande af sträckningeu emellan Mullsjö station och Jönköping. inom Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmägtigen Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län (mot. JVS 8), med hvilken Sven Gustaf Johansson från Jönköpings län sig förenat, i den anhållan, att minst 500,000 R:dr måtte utaf disponibla medel anvisas, på det tillfälle må beredas att, så fort årstid och väderlek det tillåter, fortsätta detta arbete, utan afvaktan af Ständernas beslut angående jernvägsfrågan i dess helhet.
Förutom ofvannämnda motioner har Utskottet tagit kännedom om följande till Kongl. Majit ingifna och tillika med åtskilliga andra, rörande jernvägsfrågorna från Kongl. Majit till Utskottet öfverlemnade framställningar, nemligen: 1:o. Femtiotre särskilda genom Konungens Befallningshafvande i Calmar län insände, dels af länets norra Hushållnings-sällskap, dels af jordbrukare och näringsidkare inom orten till ett antal af 1,637 personer undertecknade och af Konungens Befallningshafvande förordade petitioner om södra stambanans anläggning öster om sjön Sommen eller eljest med en så ostlig rigtning genom Småland, som lokala förhållanden och fäsladt afseende på hela rikets sanna fördel kunde medgifva. 2:o.
Chefens för statens jernvägsbyggnader, af plankartor och profiler samt kostnadsförslag åtföljda, här ofvan omförmälda, underdåniga memorial, angående de verkställda undersökningarne med afseende å förslaget om stambanans anläggande öster om sjön Sommen. 3:0.
En af Konungens Befallningshafvande i Östergöflands län till Kongl. Majit i underdånighet insänd, af dertill utsedde deputerade undertecknad petition, åtföljd af ett vid hållet allmänt sammanträde med länets innevånare inför Konungens Befallningshafvande, den 4 Mars sistlidet år, fördt protokoll, innefattande, bland annat, en närmare utveckling af den inom provinsen Östergötland allmänt uttalade Stats-Utskottets Utlåtande M 29. 7 åsigten, rörande stambanans utläggning i den af Jernvägs-kommittéen föreslagna sträckning vester om sjön Sommen. 4:o.
Sju särskilda af ett stort antal hemmansegare och andra personer inom Jönköpings och Östergötlands län undertecknade petitioner om stambanans anläggning i rigtningen emellan sjön Salen och Nässjö samt vidare genom Norra Vedbo härad vester om sjön Sommen.
Stats-Utskottet har tagit i öfvervägande de skäl, som sålunda å ena och andra sidan blifvit framställda om förändring uti den för södra stambanan af Rikets sednast församlade Ständer, i enlighet med Kongl.
Maj:ts förslag, beslutade hufvudrigtning från närheten af sjön Salen åt Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping; och beträffande först dels Friherre Stael von Holsteins framställning, om samma stambanas dragning från Alfvestad genom Kråkebodalen till Jönköping, dels Riksdagsfullmägtigen Sven Gustaf Johanssons yrkande om inställande af arbetet å Nässjö-linien, intilldess, efter föregångna undersökningar i de af motionären uppgifna rigtningar, blifvit utrönt, hvilken linie, som kunde anläggas för minsta kostnad och som vore mest inkomstgifvande; så och enär häremot förekommer att Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Maj:ts förslag vid sistförflutna riksdag, genom förkastande af den tillförene ifrågasatta sträckningen genom Laga-dalen redan uttalat den åsigt, att södra stambanan borde utläggas i en mera ostlig rigtning, än den af förbemälde motionärer antydda, lära de i ofvanberörda hänseende gjorda framställningar icke förtjena afseende.
Hvad derefter angår frågan om södra stambanans utläggning i den af Herr Dahlström och Riksdagsfullmägtigen J.
Ericsson antydda sträckning, så, enär genom de här ofvan omförmälda, genom Chefen för statens jernvägsbyggnader under sistlidet år verkställda noggranna undersökningar blifvit utredt, att en mera östlig rigt ning väl blefve något öfver pdels mil kortare, än den förut undersökta linien, men att, i anseende till de å förstnämnda sträckning förekommande betydligt längre lutningar och stora antal krökningar, den tidsförlust, som i följd häraf skulle uppkomma för trafiken, blefve större än den tidsvinst, som bereddes derigenom att väglängden vore kortare, hvarjemte materielen komme att mycket hastigare förslitas; anser Utskottet, på grund häraf och hvad Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i detta ämne i öfrigt innehåller, sig böra hemställa, det Rikets Ständer behagade förklara, att giltigt skäl icke förekommer, att frångå det beslut, som af Kongl. Maj:t och Rikets sednast församlade
Ständer i afseende å södra stambanans rigtning blifvit fattadt.
Vidkommande sedermera Herr Dahlströms och Riksdagsfullmägtigen J.
Erics - 8 Stats-Vtskottets Utlåtande M 29. sons yrkande, dels alt med byggandet af den föreslagna jernvägssträckningen mellan Nassjö och Jönköping borde anstå, intilldess stambanan genom Östergötland och norra Småland blifvit bestämd och utlagd, dels att de medel, som blifvit afsedde för sträckningen emellan Nässjö och Jönköping, eller 2,803,120 R:dr, måtte anvisas för Östgötavägens fortsättande; så anser Utskottet, för sin del, att ett uppskof på obestämd tid med fullbordandet af bansträckningen emellan Nässjö och Jönköping skulle, icke blott för omkringliggande orter, utan äfven för landet i dess helhet, medföra alltför stor skada och förlust, helst ett bland de vigtigaste skälen för södra stambanans skyndsamma fullbordande, på sätt i Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition jemväl blifvit erinradt, onekligen är att hufvudstaden och mellersta delen af landet må ofördröjligen komma i direkt jernvägsförbindelse äfven med rikets södra orter och banans slutpunkt, Malmö; men detta mål naturligtvis icke kan så snart vinnas, om sträckningen mellan Nässjö och Jönköping icke skulle bearbetas i sammanhang med den öfriga delen af södra stambanan.
I följd häraf anser sig
Utskottet icke heller kunna lill de i ofvan omförmälda hänseenden gjorda framställningar tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Sedan Utskottet sålunda afgifvit utlåtande öfver de frågor, som dels angå södra stambanans rigtning från närheten af sjön Salen åt Nässjö öfver Tenhult till Jönköping och Mullsjö, återstår för Utskottet att yttra sig, dels i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga förslag, att Rikets
Ständer för arbetenas fortskyndande å södra stambanan under innevarande år måtte anvisa 3,815,000 R:dr, dels öfver de af of vannämnde motionärer gjorda framställningar om förskott i och för skyndsamt fullbordande af vägsträckningen emellan Mullsjö och Jönköping.
Ehuru Utskottet, lika med hvad Kongl. Majit uti sin nådiga Proposition om anskaffande af medel till jernvägsbyggnad^- (sid. 30) yttrat, antager, att den summa, som i förenämnda hänseende af Kongl. Majit blifvit äskad, kan åstadkommas utan att någon särskild upplåning för sådant ändamål behöfver ifrågasättas, har likväl, vid det förhållande att Utskottet, hvarken i deras helhet behandlat de väckta frågorna om öfriga föreslagna stambanor samt om statsbidrag för andra jernvägsanläggningar, eller förehaft frågan om anskaffande af de till jernvägsbyggnaderna erforderliga medel, Utskottet funnit sig nu endast böra föreslå: att Rikets Ständer, i afräkning å det belopp, som för arbetena å Statens stambanor under innevarande riksdag kan varda bestämdt att utgå under år 1863, måtte ställa till Kongl. Majits förfogande en summa stor Två millioner Riksdaler att, i mån af behof, utaf Riksgälds-kontoret utbetalas, för fortsättande af södra stambanan från Mullsjön till närheten af sjön Salen, i den vid sistförflutne riksdag beslutade sträckning; dock med rättighet Stats-Utslcottets Utlåtande JYi 30. 9 rättighet för Kongl. Majit att vid jernvägsarbetenas utförande, på sätt hittills egt rum, närmare bestämma de orter, som banan skall genomgå, och de ställen den bör anlöpa.
Hvad slutligen vidkommer de af åtskillige motionärer gjorda framställningar om skyndsamt fullbordande af vägsträckningen mellan Mullsjö och Jönköping, anser sig Utskottet, på de af motionärerne anförda skäl, böra hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla vederbörande att, om sådant utan förlust eiler alltför stora olägenheter låter sig göra, så påskynda arbetet emellan Mullsjö station och staden Jönköping, att denna del af södra stambanan må kunna för trafiken öppnas redan innevarande år.
I händelse Rikets Ständer behaga bevilja det af Utskottet sålunda föreslagna förskott, torde Utskottet få sig uppdraget derom meddela Fullmägtige i Riksgäldskontoret underrättelse, för medlens tillhandahållande i vanlig ordning.
Ant. till Exp.-Utsk. flen 13 Jan. 1863, kl. 11 t. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion angående ersättning af allmänna medel till Klockaren J.
Nilsson, för liden förlust vid af honom verkställd omläggning af vägen förbi den s. k.
Rindboliden. (U. A.)
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion, som blifvit till Stats-Utskottets handläggning remitterad, har Riksdagsfullmägtigen Sven Gustaf Johansson från Jönköpings län anfört, hurusom, sedan Majoren m. m. J. Backlund i September månad år 1845 Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 A(d. 12 Uäft. 2 10 Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 30. uppgjort kostnadsförslag för omläggning af vägen förbi den s. k.
Rindboliden å landsvägen mellan Norrlida och Gisslaveds gästgifvaregårdar i Westbo härad af nämnda län, och delta kostnadsförslag, upptagande en summa af 1,149 R:dr 21 sk.
Banko eller 1,723 R:dr 21 öre R.mt, i Mars månad 1858 blifvit af Kongl. Maj:t i nåder godkändt, hade, efter det omförmälda vägomläggningsarbete blifvit å entreprenadauklion åt den minstbjudande utbjudet och sedan ortens invånare lofvat att i någon mån genom dagsverksbiträde entreprenören bispringa, Klockaren i Anderstorps församling J.
Nilsson åtagit sig arbetets utförande för 1,595 R:dr.
Såsom understöd för arbetet beviljades sistnämnde år ett statsanslag af 1,500 R:dr, hvaremot återstoden skulle af orten tillskjutas.
Emedlertid mötte vid arbetets utförande svåra hinder, hvarigenom den obemedlade entreprenören drabbades af en ganska betydlig förlust.
Det uppgjorda kostnadsförslaget innehöll nemligen, efter hvad motionären uppgifvit, flera väsendtliga misstag, som förorsakade en ansenlig förhöjning i arbetskostnaden.
Dessutom hade under de 15 år, som förflutit emellan förslagets uppgörande och arbetets verkställande, den förbiflytande Nissån gjort en betydlig utskärning, hvarföre det blef nödvändigt att för vägens framtida bestånd förlägga densamma i annan riktning, än den först uppgjorda planen visade.
Till dessa svårigheter kom slutligen en omständighet, som mera än allt annat inverkade missgynnande på arbetsföretaget.
Kostnadsförslaget upptog nemligen dagsverkspriserna till endast 75 öre, hvilket pris visserligen alltintill tiden för entreprenadauktionen var i orten gängse; men redan vid arbetets början hade, till följd af förhöjda priser å alla hfsförnödenheter, legan för ett dagsverke uppgått till 1 R:dr å 1 R.dr 50 öre och för ett fullgodt ökedagsverke till 3 R:dr.
När vägomläggningen slutligen var färdig kostade den 3,765 R:dr 17 öre, oberäknadt ränta på det kapital, som entreprenören varit nödsakad upplåna och förskottera; och skulle således för honom, i händelse ytterligare bidrag ej varit att påräkna, medfört en förlust af 1,759 R.'dr 9 öre.
Till lindring af denna förlust gjordes inom orten ett sammanskott af 203 R:dr 33 öre, men, då detta understöd var alltför obetydligt, vände sig vägbyggnads-direktionen till Kongl. Majit med underdånig anhållan om bidrag af statsmedel och denna ansökning, understödd af Kronofogden i orten samt förordad af Kongl.
Majits Befallningshafvande i länet, äfvensom Styrelsen öfver allmänna väg- och vattenbyggnader, gynnades äfven i så måtto af nådigt bifall, att ett belopp af 500
R:dr till entreprenören utarordnades af 6:te Hufvudtitelns besparingar, hvarigenom entreprenörens egentliga uppoffring för detta arbetsföretag utgjort 1,259 R:dr 9 öre, utom ränta derå, 75 R.dr.
Då emedlertid denna förlust icke vållats i följd af oskicklighet, oordentlighet eller okunnighet vid arbetets anordnande och utförande, utan uppkommit dels genom vederbörande tjenstemans misskalkylering i kostnadsförslaget, dels ock hufvudsakligen genom omstörtning i arbetspriserna, har motionären, enär officielt vore styrkt, att denna för orten nyttiga och särdeles behöfliga förbättring i kommunikationen blifvit nöjaktigt fullbordad, hemställt, att ett be - Stats-Utskottets Utlåtande N-'o 30.
11 lopp af 1,334 frdr 9 öre måtte af allmänna medel Klockaren J.
Nilsson beviljas, såsom ersättning för hans sålunda lidna förlust.
Då det helt och hållet berott på ofvanbemälde entreprenör, Klockaren Nilsson, att, när kontrakt om ifrågavarande vägomläggning uppgjordes, för berörda arbete betinga sig sådan ersättning, som varit tillräcklig till bestridande af den för arbetets utförande erforderliga kostnad och, enligt Utskottets tanke, det skulle blifva ett ganska vådligt prejudikat, utan tvifvel föranledande till icke obetydliga utgifter för det allmänna, i fall staten åtoge sig godtgöra sådana förluster, som enskilde entreprenörer få vidkännas derigenom att de, möjligen till följd af bristande förutseende eller felaktiga beräkningar, ingått förbindelser, som för dem sedermera blifvit mindre fördelaktiga och icke kunnat utan uppoffringar fullgöras, får Utskottet, jemväl med fästadt afseende derå, att, enligt motionärens uppgift, Nilsson, såsom bidrag till lindring i den förlust, han genom berörda arbetsföretag sig ådragit, utaf Kongl. Maj:t hugnats med understöd af allmänna medel, hemställa, att den väckta motionen må lemnäs utan afseende.
Stats-Uiskottets Utlåtande JM 31. 1 N:o 31.
Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Jan. 1863, kl. 6 e. m Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående pension från Allmänna lndragningsstaten åt Justitierådet m. m.
Axel Fredrik Gyllenhammar. (U. A.)
Uti högstberörda den 2 December förlidet år till Rikets Ständer aflåtna och till Statsutskottets handläggning remitterade nådiga Proposition har Kongl. Majit gifvit Rikets Ständer tillkänna, hurusom Justitierådet, Kommendören af Kongl. Majits Nordstjerne-orden, Axel Fredrik Gyllenhammar, med företeende af läkarebetyg, utvisande att han, till följd af obotlig organisk hjertsjukdom, hvilken tvingade honom att undvika hvarje både kropps- och själsansträngning, samt att han således hvarken kunde eller borde med utöfningen af sitt embete fortfara, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att då sökanden ännu icke uppnått högre ålder än af 60| år, Kongl.
Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande för honom å Allmänna lndragningsstaten af sådan pension, som, derest han vore till 65 lefnadsår hunnen, skulle honom tillkomma, på det att Gyllenhammar, snm saknade egna tillgångar, tillräckliga till försörjande af sig sjelf jemte familj, måtte blifva i tillfälle att från Justitieråds-embetet begära afsked.
Enligt hvad berörda läkarebetyg gåfve vid handen, vore sjukdomen af beskaffenhet att icke lemna hopp om sådan förbättring i Justitierådet Gyllenhammars helsotillstånd, att embetets utöfning, hvarifrån han redan under ofvannämnda och nästföregående år tidtals varit genom sin sjuklighet Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Af i. 13 Haft. 1 2 Stats-Utskottels Utlåtande M 31. hindrad, kunde af honom återtagas.
I betraktande häraf och då till Justitieråds-embetets bestridande vikarie ej lagligen kunde förordnas, samt då det följaktligen för arbetets inom Högsta
Domstolen jemna gång, och på det att dess öfriga ledamöters i allt fall särdeles trägna och ansträngande göromål icke måtte än ytterligare förökas, vore magtpåliggande, att, genom beredande af tillfälle för Justitierådet Gyllenhammar till afskedstagande, möjlighet vunnes till embetets återbesättande och uppehållande, har Kongl. Majit, enär Justitierådet
Gyllenhammar uppnått en ålder af nära 61 lefnadsår och under mera än 40 år varit i Statens tjenst, samt all billighet syntes fordra, att under förenämnda förhållanden Gyllenhammar, som under en tid af 12 år beklädt Justitieråds-embete och, enligt hvad företedd tjensteförteckning utvisade, äfven under sin öfriga tjenstetid i allmänhet innehaft ansträngande befattningar, icke vid afskedstagandet komme i afseende på pensionsrätt i annan eller sämre ställning, än hvartill han efter endast några få ytterligare lefnadsår skulle varit ovilkorligen berättigad, uti högstberörda nådiga Proposition föreslagit det Rikets Ständer ville medgifva, att Justitierådet Gyllenhammar måtte, från och med månaden näst efter den. uti hvilken afsked från Justitieråds-em betet kunde varda honom beviljadt, å Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande under återstående lifstid af en årlig pension, motsvarande åttatio procent af hans nu innehafvande lön, eller till belopp af 6,400 Ridr R:mt; och får Utskottet, med afseende å här ofvan anförda förhållanden, tillstyrka, att Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemna bifall.
Stats-U'tskottets Utlåtande JVs 32. 3 N:o 32.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 16 Jan. 1863, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition örn anslag till forsöle för utrönande af dels så kallade pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner lill fartygs bestyckning m. m. (U, A.)
Uti en den 2 nästlidne December till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterad nådig Proposition, intagen under N:o 52 i Första Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller vid innevarande riksdag, har Kongl Maj:t äskat ett extra anslag af Etthundratusen R:dr R:mt, att genast utgå och användas till anställande af försök för utrönande af s. k. pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att motstå skott, äfvensom för bestämmande af lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner för fartygs bestyckning.