Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t. oller af Rikets Ständer beviljadt anslag elior lån kan i allmänhet icke utbekommas förr, än arbetsföretaget blifvit börj ad t, hvarefter utan återbetalningssky ldighet anslagna medel få, successivt och i mån af arbetets fortgång, lyftas vid de terminer, som i kontraktet finnas utsatta eller särskildt af Kongl. Majpt föreskrifvits; börande, såvida icke Kongl.
Maj:t, med afseende å särskilda förhållanden, pröfvar skäligt annorlunda förordna, någon del af sådant anslag i Riksgälds-kontoret innestå, intilldess arbetet år vederbörligen afsynadt och godkåndt.
Lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflemnats, lyftas på en gång vid den tid, de som åtagit sig arbetets fullbordande sådant åstunda, såvida icke särskild föreskrift angående tiden för lånens utbekommande blifvit meddelad. 8:0.
Alla statsbidrag, som under denna riksdag blifvit uti ifrågavarande afseende beviljade, skola från Riksgälds-kontoret utbetalas antingen omedelbart eller ock genom Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande eller den embetsmyndighet, som fått sig i nåder uppdraget att medlen reqvirera och uttaga; börande, innan större eller mindre del af beviljadt statsbidrag utbetalas, hos Riksgälds-kontoret företes: a) otti arbetets utförande nfslutadt och godkåndt kontrakt; b) af Kongl. Maj:t godkänd säkerhutshandling för samma kontrakts fullgörande eller medlens återbäiing, i de fall der sådan säkerhet enligt mom. 6 erfordras; c) behörigt intyg, att arbetet är börjadt; samt derjemte, då statsbidraget skall utgå sorn lån: d) en till Riksgälds-kontoret eller ordres ställd, af Fullmäktige godkänd sknldlörhindolso. som, i fråga om låneunderstöd för vattcnaftappning oller annat odlingsföretag, skall innefatta vederbörandes betalningsansvar, intilldess sådant, lån, jemlikt Kongl. Kungörelserna af den 13 Juni 184Ö och 3 November 1S48, blifvit lördeladt, på de hemman, hvilka för återbetalningen skola ansvara, och fördelningen vunnit laga kraft samt uti jordeboken på föreskrifvet sätt antecknats; och e) af Fullmäktige godkänd borgen eller säkerhetshaudliug för den afgifna skuldförbindelsens uppfyllande. 0:o.
Do låne- och säkerhctshandlingar, som, för statsbidrags utbekommande, till Riksgälds-kontoret, aflemnats, förblifva uri Kontorets vård; dock skola sådana handlingar, som vederbörande cmbetsinyndighotcr kunna blifva i behof att begagna, till dem på behörig reqvisition utlemnas. 10:o. I händelse afvikelse, utan dertill erhållen vederbörlig tillåtelse, skett från den fastställda arbetsplanen, eller arbetet, utan af Kongl Maj:t medgilvet anstånd med detsammas ut förande, icke blifvit tullbordadt inom derför bestämd tid, ankommer på Kongl. Maj:t att låta inställa all vidare utbetalning af statsbidraget samt återfordra hvad deraf uppbnrits att på en gång eller successivt, till Riksgälds-kontoret inbetalas inom den tid, sorn bestämmes af Kongl. Maj:t eller af Rikets Ständer, till hvilkas pröfning frågan otn uppburna medels återbäring lärer komma att öfverlomnas, derest längre anstånd dermed, än till nästa riksdag anses erfordras.
Skrifvelse, N-.o 176 5 ll:o.
Stad, ort, bolag eller enskilde, som af ett genom statsbidrag befordradt företag komma att draga omedelbart gagn, böra, i den män Kongl. Maj:t pröfvar skäligt bestämma, jemväl till företagets fullbordande bidraga antingen genom kontant tillskott eller med materialier och arbete.
I annat fall beror af Kongl.
Majit att inställa utbetalningen af do beviljade medlen. 12:o.
De arbetsföretag, för hvilkas utförande allmänna medel under denna riksdag äro beviljade, böra sednast under loppet af år 1865 påbörjas; kommando hvad Rikets Ständer nu anvisat för de vid sagde års utgång icke påbörjade arbeten att reserveras till Rikets Ständers disposition. 14:o.
För utbekomna låneunderstöd till sjösänkningar och myrutdikningar eller andra vattenaftappningsföretag bör elter tre års förlopp från slutet af det år, hvarunder lånemedlen från Riksgälds-kontoret först ut bekommits, årligen erläggas åtta procent å hela den lyftnde lånesnmman, hvaraf räntan godtgöres efter fem för hundra af obetalda kapitalbeloppet, och det öfriga utgör afbetalning derå.
I afseende på sättet, och ansvarigheten för dessa inbetalningars verkställande lända ofvan åberopade Kongl.
För andra, till vissa företags befrämjande beviljade, lån skola i alla de fall, der ej särskildt blifvit annorlunda föreskrifvet, årligen, efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erläggas sex procent af hela den lyftado lånesumman, hvarigenom räntan godtgöres efter fyra för hundra utaf obetalda kapitalbeloppet, och utgör det Öfriga afbetalning å detsamma.
Dock, som särskild årlig ränteliqvid ej behöfver verkställas, kommer någon föreskrift derom icke att i skuldförbindelsen intagas, utan bör låntagaren endast förbinda sig att under den tid, som åtgår för det erhållna lånets tulla återbetalning, för hvarje års slut erlägga sex procent å lånets ursprungliga belopp.
Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att för det till liqvid förfallna oguldua beloppet erlägga sex procent årlig ränta, intill dess betalning sker. 16:0.
Alla kostnader, af hvad namn de vara må, som i följd af erhållna anslag eller lån föranledas för Riksgälds-kontoret, skola utan undantag bestridas eller godtgöras utaf den eller dem, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift derom uti kontraktet införas.“
Jemte anmälan om de af Rikets Ständer sålunda beslutade stadgande!), få Rikets Ständer tillika hos E. K.
Majit, i underdånighet anhålla, att E. K.
Majit täcktes låta underrätta Fullmäktige i Riksgälds-kontoret ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än ock om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna varda i nåder medgifna.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 November 1863. 6 Expeditions-Utskottets Förslag tilt underd.
Skrijvelse, N:o 177, m*o i::.
Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 23 Nov. 1863.
Preste-Ståndet den 23 — — Borg.ire-Stnndct den 24 — — Bondc-Ståndet den 24 — — Rikets Stiinders underdåniga Skrifvelse, i fråga om nämndemäns och fjerdingsmans rått till ersättning för extra förrättningar.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 176.) S. A. K. Sedan uti underdånig skrifvelse den 24 Oktober 1857 Rikets då församlade Ständer, — med anmälan, hurusom de i nådiga Kungörelsen den 11 Augusti 1854 meddelade föreskrifter, att nämndemän vid sådana boställs- och torpsyner samt andra extra förrättningar, för hvilka do dittills icko varit till någon godtgörelse berättigade, egde tillgodonjuta skjutsersättning enligt stadgad grund, äfvensom i allmänhet för dem åliggande syner och öfriga extra förrättningar beräkna dagtraktamente efter resereglementet, skulle förorsakat villrådighet vid tillämpningen, i det att de sålunda omförmålda “andra extra förrättningar" icke blifvit närmare uppgifna, hvaraf ock hade inträffat att nämndemän för biträde vid urtima ting, indrifvande af kronoutskylder och hemmansräntor samt värderingar icke erhållit ersättning, samt att, i anledning häraf, hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att ifrågavarande kungörelse måtte erhålla sådant förtydligande, att med orden “andra extra förrättningar" borde förstås all annan, utom ordinarie ting och vägsyncr, redan förekommande eller möjligen framdeles blifvande förrättning, der nämndemäns eller fjerdingsmans tjenstebiträde äskades, anhållit, att, då det syntes vara med billighet öfverensstämmande, att nämndemän och fjerdingsmän undfingo rese- och traktamentsersättning för deras inställelse vid dom åliggande extra förrättningar, men Rikets Ständer icko vore i tillfälle att med erforderlig noggrannhet antyda alla de fall, som dertill borde hänföras, E. K.
Majit täcktes, etter ärendets behöriga utredning, till Rikets Ständer göra nådig framställning, om Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 177. 7 och i hvilka fall rese- och traktamentsersättning måtte tillerkännas nämndemän och fjerdingsman för extra förrättningar i Kronans ärenden; så har E. K. Majit uti nådig skrifvelse af den 27
Mars innevarande år en sådan framställning afgilvit och dervid till en början fästat uppmärksamhet derå, att uti Kongl.
Ktingörelseu den 25 Januari 1842, nämndemän och fjerdingsman, när de tillkallades i'ör syner, värderingar, besigtningar och inventeringar för Kronans räkning, tillagts traktamente enligt hvad dem uti expeditionstaxan för förrättningar hos enskilde bestodes, samt ersättning tör resekostnaden elter gällande resereglemente, med undantag, enligt 2 och 3 §§ uti samma Kungörelse, dels af alla sådana förrättningar, sorn ålåge nämndemän i egenskap af ledamöter i Häradsrätt, äfvensom för nämndemäns biträde vid syner ocb besigtningar å ryttare-, knekte- och båtsmanstorp, hvilket allt fortfarande, såsom dittills, borde utan särskild vedergällning verkställas, dels ock för det fall då sjelfva förrättningen samt resan till och ifrån förrättningsstället inom häradet eller tjenstgöriugsorten tillsammans icke fordrade längre tid än en dag, i hvilket fall nämndeman och fjerdingsman icke skulle erhålla någon ersättning.
Genom ofvan åberopade nådiga Kungörelse af den 11 Augusti 1854 hade, i anledning af Rikets Ständers framställningar i ämnet och med upphåfvande af nyssberörda undantag från den nämndemän tillerkända rätt till ersätUsinaaf ifrågavarande beskaffenhet, blifvit förordnadt, att nämndemän skulle vid sådana boställs- och torpsyner samt andra extra förrättningar, för hvilka de dittills icke varit till någon ersättning berättigade, cga tillgodonjuta skjutsersättning enligt gällande resereglemente för den i och för förrättningen tillrvggalagda väglängd, som öfverskjöte en half mil, från nämndemannens hemvist räknadt, äfvensom att de i allmänhet för dem åliggande syner och öfriga extra förrättningar finge beräkna dagtraktamente efter resereglemente! utan något undantag för det fall, att kortare tid än en hel dag till förrättningen åtgiuge.
Derefter voro, på förekomna anledningar, af E. K. Majit förklarad!, dels genom nådigt Bref den 10 November 1855, att 1854 års nådiga Kungörelse borde tillämpas ej allenast vid syner och extra förrättningar, som angingc landt- och sjöförsvaret, utan äfven viii sådana, som rörde till andra statsdepartement hörande angelägenheter, hvarvid den vederbörande för dylika förrättningar tillkommande ersättning borde anordnas af anslaget till rese- och traktamentskostnader på den Riks-statens Hufvudtitel, hvars rätt ansåges hafva varit af den vid hvarje tillfälle hållna synen eller förrättningen beroende, dels ock genom nådigt Bref den 23 Februari 1855, att vågsyner icke vore att hänföra till sådana extra förrättningar, för hvilka skjuts- och traktaments-ersättning af allmänna medel, enligt berörda Kungörelse, åt nämndemän bestodes.
Bodan Krigs-kollcgium, förvaltningen af sjöärendena och Kammar-kolleo-ium med gemensamt underdånigt utlåtande öfver ifrågavarande ämne inkommit, samt jemväl samtliga Domkapitlen i stiften äfvensom Scrafimer-Ordens-gillet blifvit hörda i frågan om den af förbemälda kollegier föreslagna ersättning till nämndemän för syner och besigtningar å kupellansbol samt till hospital och fromma stiftelser anslagna hemman och lägenheter, har E. K.
Majit, som, på grund af hvad kollegierna anfört, funnit giltig anledning icke förekomma tili utsträckning af redan meddelade stadganden i fråga om skjuts- och traktamentsersättnino-ar i vissa fall åt fjerdingsman, deremot, lika med Rikets Ständer ansett, att sådan ersättning bordo nämndemän tillkomma äfven vid en del andra förrättningar, än dem, som i nådiga Kungörelserna don 25 Januari 1842 och den 11 Augusti 1854 vore afsedda; och har E. K.
Majit, med förklarande att de af kollegierna föreslagna grunder för 8 Expeditions-Utskottets Fiirs/ag lill underd.
N:o 177. ett närmare bestämmande häraf syntes i hufvudsakliga delar vara med billighet öfverensstämmande, velat, innan föifattning i ämnet utfärdades, inhemta Rikets Ständers yttrande i afr-ccnde ä den ersättning, som af allmänna medel borde utgå, oell i sådant hänseende föreslagit, att dessa kostnader, hvilkas belopp nu svårligen kunde med någon säkerhet beräknas, måtte, i likhet med hvad som redan eger rum med de nu bestämda ersättningarne i slika fall, utgå af rese- oell traktamentsanslaget å den Riksstatcns Hufvucltitel, hvars rätt eller fördel ansåges hafva varit af den vid hvarje tillfälle hållna synen eller förrättningen beroende.
Rikets bländer, som, lika med E.
Iv. Majit, anse utvidgad rätt till ersättning för biträde i Kronans ärenden icke för fjerd ingemon erfordras, hafva emot do af kollegierna yttrade flsigter i afseende å grunderna för beräkning af sådan ersättning åt nämndemännen ej haft annat att erinra, ån att, — då Rikets Ständer redan uti underdånig skrifvelse den 26 sist lidno Mars hos E K.
Majit anhållit, att, med ändring af Kongl. Kungörelsen den 11 Augusti 1854, stadgas måtte, det nämndemän för biträde jernv ii 1 vid sådana syner, värderingar, inventeringar oell andra förrättningar, som i 2 och 3 §§ af Kongl.
Kungörelsen den 25 Januari 1842 omförmälas, hädanefter mätte åtnjuta, jemte redan stadgadt dagtraktamente, skjutsersättning enligt rcsercglementet för hela den väglångd, från nämndemannens hemvist räknad, som i och för förrättningen af hön om tillryggalades, — Rikets Ständer, till öfverensstämmelse härmed, funnit den af Kollegierna föreslagna bestämmelsen, att skjutsersättriing icke skulle tillgodonjutas för förrättningar, då förrätt ni ngsstållot vore beläget inom cu half mil från nämndemannens hemvist, böra förfalla.
1 följd häraf och då ersättningsbeloppen synas lämpligast böra, på sått E. K.
Majit föreslagit, fortfarande utgå af do särskilda liufvudiitlarncs rese- och trnktamentsanslag, hafva Rikets Ständer, jemte det de för sin del beslutat, att i de fall, då. skjutsersättning för nämndeman kominer att ega runi, densamma skall beräknas för hela ilen våglängd, från nämndemannens hemvist, räknadt, som i och för förrättningen af honom tillryggalågges, i öfrigt E. K.
Majits ifrågavarande nådiga framställning bifallit; hvarjemte Rikets Ständer funnit sig böra iios E. K.
Majit anhålla, att för vinnande af mera enkelhet och reda vid tillämpningen af hithörande föreskrifter, samtliga stadgånden, som komme att lända till efterrättelse i afseende på nämndemäns och fjerdingsmans rätt till ersättning för extra förrättningar, må uti en författning sammanföras.
Nio 178
Expe di ti o n s - Uts kottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, N:o il 8. 9 M:o 1?§.
Uppläst och godkänt hos Ridd. och Adeln den 2 3 N"ov. 1863.
Prests-Ståndet den 2 3 — — Borgare-Ståndet den 2 4 — — Bonde-Ståndet den 2 4 — — Rikets Ständers underdäniga Skrifvelse, angående anvisande af medel till betäckande af kostnaden för istånds ättande af åt skilliga broar å den s. k.
Carl Johans-vugen i Jemtland.
(Stats-Utskottets Utlåtande Nio 178.) S. A. K. Uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 7 sistlidne Augusti har E. K. Maj:t behagat meddela, hurusom, efter det Kongl. Majit under den 27 Mars 1858, till reparation eller ombyggnad af flera, å den på Statens bekostnad inom Jemtlands län, mellan Östersund och Norska gränsen, anlagda så kallade Carl Johans-vägen befintliga träbroar, beviljat nödigt anslag, att af den då sednast anvisade vägbyggnadsfonden utgå, Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader under den 17 Februari 1860 hos E. K.
Majit i underdånighet anmält: att, oaktadt enligt den lastställda planen tor berörda reparations- och ombyggnadsarbeten beräknats endast 817 Riksdaler för erforderliga smärre lagningar och underhållsarbeten å de två broarne öfver Hjerpeström, öster om Undersåkers kyrka och öfver Bådsjösundet, vester om Åhre kyrka, hade likväl under den tid som förflutit sedan ofvanberörda plan uppgjordes, omförmälda två stora träbroar, till följd af vårflöden och isgång, lidit så betydliga skador, ett, enligt ett af vederbörande efter noggrann lokalbesigtning upprättadt kostnadsförslag, till fullständigt iståndsättande af ifrågavarande broar skulle erfordras, för bron öfver Hjerpeström, inberäknadt anläggandet derstädes till framtida skydd för bropelarne af tre isbrytare af sten, 12,565 Riksdaler, samt för bron öfver Bådsjösundet, inberäknadt anläggning af en dylik isbrytare, 8,840 Riksdaler, eller tillsammans 21,375 Riksdaler utöfver de smärre underhållskostnader, som i förutnämnda förslag beräknats; och hade StyBih. till 11.
St. Prot. 1862—1863, 10 Sami. 1 Ajd. 13 Haft. 2 10 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 178. reisen vid sådant förhållande hemställt, att sistnämnda summa måtte af E. K.
Majit i nåder anvisas, i ändamål att berörda två broar, på hvilkas bestånd trafikens fortgåug genom Jemtland till Norrige vore beroende, måtte med görligaste första kunna iståndsättas.
Med anledning häraf hade E. K.
Majit under den 9 Mars 1860 åt Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnaderna uppdragit att, på det för ändamålet lämpligaste sätt, skyndsamt gå i författning om verkställandet af ifrågavarande reparationsarbeten, jemte öfriga åtgärder till broarnes skyddande mot isgång; och hade Stats-kontoret erhållit befallning att de dertill erforderliga medel, dock ej öfver den beräknade kostnadssumman, 21,375 Ridr, af under händer varande tillgångar utbetala.
Sedermera och med anledning af Styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader hos E. K.
Majit gjorda underdåniga framställning om nödvändigheten att snart vidtaga åtgärder, dels för ombyggnad af bron Nio 31, öfver Buttersbäcken, å Carl-Johans-vägen, och i sammanhang dermed, omläggning af närmast derintill befintliga vägdelar, dels ock för anbringande af ny farbana å broarne öfver Staa-elfven och Bådsjösundet, hvilka företag, enligt två särskilda förslag, beräknats tillsammans erfordra en kostnad af 10,299 Ridr, hade E. K. Majit, under den 7 Februari 1862, uppdragit åt bemälde Styrelse att skyndsamt gå i författning om utförande, på det för ändamålet lämpligaste sätt och så snart årstiden det medgåfve, af jemväl sistnämnde reparationsarbeten, samt anbefallt
Stats-kontoret att de dertill erforderliga medel med högst sistberörda belopp under förskottstitel utanordna.
Under den tid, som numera förflutit, hade af ofvanberörda, vid särskilda tillfällen anvisade belopp, blifvit från Stats-kontoret på Styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader reqvisition utbetalde och för de afsedda ändamålen disponerade ej mindre 8,840 Ridr till iståndsättande af bron öfver Bådsjösundet och anbringande af en isbrytare derstädes, än äfven de för ombyggnad af bron öfver Buttersbäcken jemte dertill hörande vägförbättringar samt anbringande af nya farbanor å broarne öfver Staa-elfven och Bådsjösundet bestämda 10,299 Ridr.
Deremot hade, enligt hvad Stats-kontoret anmält, de för reparationen af bron öfver Hjerpeström afsedda 12,535 Ridr ännu icke blifvit från Stats-kontoret reqvirerade, af anledning, efter hvad särskildt blifvit meddeladt, att i sammanhang med inom orten väckt fråga om ett annat läge för bron öfver Hjerpeström, de nödvändigaste reparationerna å gamla bron blifvit verkställda utan det beviljade anslagets anlitande.
Med tillkännagifvande häraf, och enär ifrågavarande för kommunikationen med Norrige på Statens bekostnad anlagda väg med tillhörande brobyggnader icke, efter hvad antagligt vore, på längre tid kunde blifva i vanlig ordning till underhåll indelad och inflytande aigifter för vägens begagnande icke heller funnes tillräckliga att bekosta omläggning af de derå befintliga större broar; samt de utgifter, som nu vore ifråga och hvilka till en del ej varit kända förr, än det vid sednaste riksdag beviljade anslag till vägomläggningar redan blifvit fördeladt på andra arbetsföretag, icke skäligen syntes böra drabba det anslag, som vid innevarande riksdag tilläfventyrs kunde komina att för nästa statsregleringsperiod beviljas för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindro goda vägar, har E. K.
Maj.-t — under erinran, att, i följd af E. K. Majits nådiga beslut den 20 Juni 1862 angående återgång af uppgjordt kontrakt om en vägförbättring mellan Östergötlands lånegräns och Wida gästgifvaregård i Calmar län, ett belopp af 45,000 Ridr från 1856—1858 års riksdags vägbyggnadsfond icke kommit att användas till det af Rikets Ständer med nämnda fond af - Expeditions- UIs kottets Förslag tilt anderd.
Skrifvelse, l\:n 118.
11 sedda ändamål, utan vid innevarande riksdag blifvit för Rikets Ständer disponibelt, — i nåder föreslagit att medel måtte anvisas för betäckande af dels de 8,840 R:dr, som, enligt nådiga Brefvet den 9 Mars 1860, å Stats-kontorets under händer varande medel anvisats för iståndsättande af bron öfver Bådsjösundet, jemte anläggning af en isbrytare derstädes, dels ock de 10,299 R:dr, som E. K.
Majk under den 7 Februari 1862 anbefallt Stats-kontoret att, likaledes under förskottstitel, utanordna för ombyggnad af bron N:o 34 öfver Buttersbäcken och omläggning i sammanhang dermed af de närmast derintill belägna delar af Carl-Johans-vägen samt anbringande af ny farbana å broarne öfver Staa-elfven och Bådsjösundet; hvarjemte E. K.
Majk tillkännagifvit, att, beträffande de för reparationer af bron öfver Hjerpeström afsedda 12,535 R:dr, hvilka ännu icke blifvit af Stats-kontoret utbetalda och troligen icke komme att under innevarande statsreglering®period utgå, Styrelsen för allmänna Yäg- och Vattenbyggnader erhållit nådig befallning att, derest Rikets Ständer komme att för nästa statsregleringsperiod ställa medel till E. K.
Majks nådiga disposition, för anläggning eller förbättring af backiga eller eljest mindre goda vägar, uppföra omförmälda reparationskostnader i det förslag till dessa medels fördelning, som det ålåge Styrelsen att uppgöra och E. K.
Majks nådiga pröfning underställa.
Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och, ehuru de ifrågakomna kostnaderna för reparation af broarne å Carl-Johans-vägen synes hafva bort bestridas af det anslag, som äfven vid sista ståtsregleringen anvisats för vägförbättringar, för så vidt icke vägpenningarne dertill lemnat, tillgång, likväl och då medel af nämnda anslag numera icke äro att tillgå och det vid denna riksdag beviljade anslag för sagda ändamål skulle alltför mycket tagas i anspråk om deraf skulle utgå icke allenast, på sätt E. K. Majk afsett, det belopp, som kan blifva behöfligt för ombyggande af bron öfver Hjerpeström, utan ock hvad som för de ifrågavarande kostnadernas betäckande erfordras, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att för de af E. K.
Majk uti ifrågavarande nådiga Proposition angifna ändamål på Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af tillhopa 19,139 Riksdaler.
Stockholm den 20 November 1863. 12 Expeditions-(Jtskottets Förslag till underd, Skrifvelse, i\:o il 9. 1\U> Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 3 Nov. 1863.
Preste-Slåndet den 2 3 — — Borgare-Ståndet den 2 4 — — Bonde-Ståndet den 2 4 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en den Svenska beskickningen i Turkiet tillhörig, i Pera belägna fastighet.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 202.) S. A. K. Sedan E. K. Maj:t uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 29 sistlidne September meddelat, hurusom den Svenska beskickningen vid Ottomaniska Porten, för hvars räkning år 1757 blifvit inköpt beskickningens ännu egande fastighet i Pera, alltsedan år 1818, då genom inträffad vådeld det i egendomen befintliga stora boningshuset blifvit i grund förstördt, varit 'på ett högst inskränkt och nödtorftigt sätt inrymd i en, egendomen tillhörig, mindre byggnad, som, oaktadt på densamma tid efter annan nedlagda kostnader, för närvarande befunnes i sådant skick, att den svårligen någon längre tid kunde begagnas till bostad åt beskickningen utan att på densammas upphjelpande användes dryga kostnader; men att E. K.
Maj:t varit betänkt att med de tillgångar, som af den ifrågavarande egendomen skulle kunna beredas, finna utväg till åstadkommande af ett nytt och passande hus för de förenade rikenas beskickning i Konstantinopel, till hvilket ändamåls vinnande åtskilliga åtgärder blifvit föreslagna, hvilka möjligen kunde påkallas tidigare än att, efter uppgörandet af fullständigt förslag i ämnet, Rikets