Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mars gjorde underdåniga anmälan, anbefallt Kongl. Stals-Contoret att till Rikets Ständers RiksgäldsContor aflemna 1 million R:dr B:co af hvad, sorn influtit efter realiserandet och indrifningen af förra Allmänna Magasins-Inrättningens tillgångar och fordringar, samt att aflemna till Rikets Ständers Bank, i afbetalning å dess fordr ingar hos Magasins-lnrättningen, hvad utöfver berörde million kunde ytterligare ingå, och enligt Stats-Contoréts, uti tili Bancofullmäktige inkommen Skrifvelse af d. r5 April 1836 gjorde anmälan, aflevereringen till Riksgälds-Contoret blifvit till fullo verkställd, samt, efter det ytterligare medel influtit, till godtgörelse för omförmälde fordringar, nemi.: för begagnad Invisningsrättighet emot ränta (ö 81 2 — 182'3) 1,800,000: — — för upplåtet Creditiv till uppköp af myntbara metaller 3u2,2i3:4o. — 2,102,213: 40* — derutöfver sked t afbetalning till Banken å denna sistnämnde fordran; hafva Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorer uti deras Berättelse anmält, att, enär Rikets Ständers beslut, om aflevereringen af berörde medel lill Riksgälds-Contoret, icke blifvit
Banco-styrelsen delgifvet eller föreskrift lemnad, att, på grund deraf, afkortning borde ske å den, enligt bestämda Banco-UIskottets Betänkande, N:o 2g. föreskriften i Banco-Reglementet af år r83o, inom linien förde summan 1,800,000 R:clr, denna summa qvarstår till oförändradt belopp i Bankers räkenskaper bland de inom linien förde osäkre fordringar, sami lastat Rikets Sländers uppmärksamhet å förr berörde omständighet, för tillvägabringa ncTe af nödig rättelse och den öfverensstämmelse, Sorn emellan de serskilde Verkens räkenskaper rätteligen bör ega rum.
Vid sådant förhållande, och ehuru den verkställde inbetalningen till Riksgälds-Contoret blifvit af Rikets Ständer Vid 182S—1 83o årens Riksdag beslutad, äfvensom Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 17 Mars i83o (^N:o 465), hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes anbefalla vederbörande, ej mindre att
Bankens fordran för det år 1826 lyftade spanmåls-creditiv, 1 million R:dr, blefve ju förr desto heldre inbetald på sådant sätt, att f. d. Allmänna MagasinsInrättniingens, utredning förskjöte, hvad som kunde bristav sedan credilivfondens contanta behållning dertill blifvit använd, än äfven, att sä väl hvad som kunde återstå af f. d. Allmänna Magasins-fondens utrednings contanla behållning, sedan förenämnde förskott algått, som hvad sedermera genom denna utredning kunde inflyta, aflemnades till Riksgälds-Contoret, till ett sammanräknadt belopp af 1 million R:dr, samt att hvad derefter ytterligare kunde ingå, blefve aflemnadt till Banken, i afbetalning å dess fordringar hos f. d. Allmänna Magasins-Inrätlningen, samt således afföringer* utur Bankens räkenskaper af omförmäide, till Riksgälds-Contoret mhelalde 1 million Rulr, såsom en följd af Rikets Ständers beslut, endast utgör tillämpning af ett redan utaf Rikets Ständer gifvet stadgande, bar Utskottet dock icke ansett sig kunna meddela något förordnande, sorn stöde i strid emot föreskriften uti Banco-Reglementels 162, utan får Lill Rikets Hög lo fl. Ständer hemställa, alt af Bankens omförmäide, inom linien 1 dess räkenskaper balancerade, fordran hos Staten, för den af f. d.
Allmänna Magasins-Inrätlningen begagnade Invisnings-rättighet emot ränta åren 1812 till och med 1823, stor . 1,800,000:.-——- måtte få afskrifvas 1,000,000: hvilken, i följd af Rikets Ständers beslut, till Riksgälds-Contoret ingått, och samma fordran uti så väl Bankens räkenskaper,, sam blifvande Bänco-RegTemente, enligt rätta förhällandet, upptagas till 800,000: * BancoA (sl ottets Betänkande, N:o 29, 2:0 Angående ersättning af'Bankens förlust, genom urdgt/åten bevakning i Concurs af ett i Banken upptaget Lån emot pant af Jern-e/jeder. 1 33års Rev. Rei ältelse , pag. 22—26.j) 083c, ,, ,, ,, 3o. j) Med anledning af Banco-fullmäktiges beslut ilen 25 Augusti 1836, hvarigenom Banco-Commissarrerne A. 7\ Gyllencreutz neli A. Foran, samt Banco-Coinmissai ien yl. v. Hafstens sterbhusdelegare blifvit ålagde att, med jtdel hvardera, eller, vid bristande tillgång lins någondera, en för alla och alla för en, ansvara för godtgörande af den förlust, stor 5oo R:dr, sorn Banken, i följd al hemålde Commissariers försummelse, fått vidkännas, genom underlåten bevakning uti Grosshandlaren Anders Broberg Anderssons Concurs, af ett utaf bouoin i lifstiden bos Banken, emot pant af jern å nämnde belopp, upplaget lån, hafva Rikets Ständers år i83t församlade Revisorer, jemte Iiflkännägifvande, all Banco-Commissarien Gyllencreutz, efter å Banco-Styi elsen uttagen stämning, yrkat npphäfvande af Banco-fullmäktiges ifrågavarande beslut, dels förklarat, att, enär den, genom såväl äldre Reglementen , som Banco-Reglementet af den 26
Maj 1835 §§ 80 och 81 , Banco-fullmäktige i visse mål medgifne domsrätt öfver Bankens tjenstemän, icke kunde utsträckas derhän, att Fullmäktige egde pröfva och afdömina ersättningsfrågor emellan Banken och någon dess aflidne tjenstemans sterbhusdelegare , samt de emot aflidne Banco-Coramissarien v. Hafstens stei bhus-delegare i detta mål väckte ersättningsanspråk sålunda tillhört laga Domstols afgörande, Revisorerne funnit skäligt att till all kraft och verkan upphäfva Fullmäktiges, af bemälde sterbhusdelegare hos Revisoreine öfverklagade beslut, och derjemte till Högloft.
Banco-IJlskottets afgörande öfverlemnat, huruvida, viri det förhållande, ail Banco-Cornmissarien v. Hofsle’n aflidit, innan han fått sig i målet förklara, anledning må förefinnas alt emot sterbhus-delegarne ytterligare ersättningstalan i Domstolsväg fullfölja; dels ock hemställt, att Banco-Commissarien Toran, som väl gemensamt med ofvanbemälde Commissarier varit, efter arbetsordningen, ansvarig för ärendenas behöriga gång inom Låiie-Banco-Depai tementet, men, enligt Låne-Banco-Commissarierne emellan öfverenskommen fördelning af göromålen inom Departementet, icke egt någon befattning med Bankens utlåning å pant af jern och andre vågförde effecler, måtte, med afseende jemväl å hans mångåriga tjenstetid, och derunder städse ådagalagde nit i sina pliglers uppfyllande, af Rikets Ständer erhålla eftergift af det ersättningsbelopp lill Banken, som det, lill Banco- Utskoltels Betänkande, N:o 2 g. följd af Fullmäktiges omförmäldta beslut, skall åligga honom alt lill större eller mindre del godtgöra; ogIi har, enligt Rikets Sländers sistlidne år församlade Revisorers afgifrje Berättelse, pag. 3o, Kongl.
Svea llof-Rätt förklarat sig ej vara behörig att till pröfning upptaga ofvanberörde, af Banco-Co mm issa ri en Gyllencreutz , som under liden äflidit, mot BaneoStyrelsen väckte talan; öfver hvilket beslut dock bemälde Commissaiies enka lius Kongl. Maj:t anfört underdåniga besvär, som ännu åro på Kongl. Majlis
Nådiga pröfning beroende.
Som, vid öfvervägande af hvad i denna fråga förekommit, Utskottet -icke kunnat Finna, det domsrätt öfver Banco-Verkets embets- och tjenstemän uti ersättningsfrågor af förevarande beskaffenhet, blifvit, hvarken genom nilman
Lag eller serskilda Författningar och Reglementen, Banco-fullmäktige tillagd, har Utskottet, sorn icke kunnat godkänna Banco-fullmäktiges förfarande i detta mål , öfverlemnal åt Banco-Fullmäktige att låta i laga ordning, inför vederbörlig
Domstol, tilltala den eller de, hvilka anses skyldige ansvara Banken för den förlust, som, efter hvad ofvan är förmäldL, Banken tdlskyndats, i följd af den uragtlålne bevakningen.
3:o singående fnttadt beslut, att ett Bankens Ombud skall lillstädes:vara vid årlig inventering å Stockholms Jernväg. ^Banco-fullmäktiges Berättelse, pag. 48—4‘>) Sedan Banco-Fullmäktige, under den i4 December 1837, beslutat, -att, vid den inventering, som Kongl. General-Tull-Styrelsen ärligen later förrätta, jemväl någon å Bankens vägnar borde tillslädesvara, i och för inventering af i Banken belånt, på Stockholms våg befintligt, jern, samt öfrige exportable effeeter; så har, i enlighet med detta beslut, ett serskildt Ombud sedermera årligen blifvit af Banco-Fullmäktige ulsedt, som å Ban. kens vägnar deltagit uti omförmälde inventering.
Med gillande af den åtgärd, Fullmäktige sålunda vidtagit, och enär dylika inventeringar årligen anställas i Götheborg å det uti jernvägen derstädes liggande jern och Öfrige exportable effeeter, hvilka blifvit å Låne'.
Contoret i Götheborg belånade, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att det må åt Banco-Fullmäktige öfverlemnas, att, så ofta och på det sätt Fullmäktige finna lämpligast och för Bankens säkerhet nödigt, låta anställa inventeringar i härvarande jernvåg å det derstädes förvarade, för Bankens räkning pantsatta jern, samt öfrige exportable effeeter.
Banco-Utshotlcts Betänkande, JVto 2 g, 4:0 Rikets Ständer i Revisorers yttrande, i anledning af gjord' hem* ställan till Bankens tryggande emot förlust å lån emot fastighetspant, bes värad med: inteckning , som eger företrädesrätt framför det sökta länet. (9 835 års R'ev. Berättelse, pag. 29— 3o.) Sedan, i anledning af stadgandet uti Bnneo-Reglemenlet, § 189 mom. 2- lill, c., att, om fastighets-panl, hvarå lån sökes, är bes varad med inteckning, egande företrädesrätt framför det sökta lånet, beloppet - af samma inteckning- skall afdrag-as från den -y del af taxeringsvärdet, hvarutöfver lån icke får meddelas, Bankens Commissariat, uti dess till 1835 års Revisorer afgifne Berättelse, utbedi sig Revisorernes yttrande, huruvida, på sätt Banco-fullmäktige den a 5 Juni i83o rnedgifvit, jemte capitalet, fern års ränta derå får från tredjedelen af taxeringsvärdet afdragas, så att den återstod deraf, sorn Banken liela irar, i alla händelser må vara fri från gra va tioner hafva bemälde Revisorer, på anförde skäl, ansett det böra bero på Bancafullrnäktige att, uppå Commissarialets derom i serskilda fall gjorde framställningar, efter omslnndighelerne lemna de föreskrifter, som för Verketssäkerhet pröfvas mest betryggande.
Efter öfvervägande af hvad Revisorerne, till stöd för deras åsigt, andragit, har Utskottet funnit allt skäl alt i Revisorernes yttrande instämma. 5~:o Angående af Banco-/ull mäktige vidtagen åtgärd till Banketts säkerhet mot förlust ä län pä. fastighet span t, som uppgifves. vara af liro— noskatte-natur.
(1839 års Rev. Berättelse, pag. 33—35.)
Rikets Ständers senast församlade Revisorer hafva uti deras Berättelse närmare redogjort för ett fastighetslån, stort 3,35o R:dr B:co, hvilket i Banken upptagits af enkan M. E.
Lidbäck, hvarefter Revisorerne till— - kännagifvit, att, till förekommande för framliden af så beskaffade händelser, sorn. den, hvilken med omförmälde lån uppstått, och till Bankens betryggande för de förluster, hvilka, till följd deraf, skulle kunna uppstå, Bän— cofullmäklige den 8
Maj nästlidet år funnit skäligt stadga, att, vid Iåns upptagande i Bänken å hemman eller lågenhet, som uppgifves vara af kronoskalte-natur, antingen detta hemman åtnjuter säterifrihet eller icke, samt är indeldt till rustning, eller dess ränta på annat sätt disponerad,, lånsökanden ovilkorligen, genom utdrag af Jordeboken, utfärdadt antingen af Kongl.
Kammar-Collegium, eller, af vederbörande Lands-Conlor, skalM i6 Banco Utskottets Betänkande, JV:o 2g. styrka, att hemmanet eller lägenheten verkligen innehafves under skatterätt, och hvilken föreskrift
Fullmäktige förklarat skola intagas uti den tryckte uppgift, som från Banken meddelas, angående hvad sökande lill Banco-lån å fast egendom hafva att iagltaga.
Majit ännu ej meddelat Nådigt Utslag uti det af Revisorerne omförrnälde och på Kongl. Majits
Nådiga pröfning beroende mål, anser
Utskottet det vara för tidigt att afgifva ylin® le öfver del med ofvanberörde lån inträffade ovanliga förhållande, m> n, i afseende å deri af Banco fullmäktige gifne, här förut upptagne föreskrift, har Utskottet trott sig böra förklara, det
Utskottet finner samina föreskrift vara ändamålsenlig. - 6:0
Angående väckt fråga om öfver flyttning vid tS3g års början, enligt Banco Reglementets § 22 j, från Banco-Didron tens och Låne-Con~ torent tåne förlag af en, mot de till Skånska Hypotheks-föreningen och Bruksegare?
Hypotheks-Cassa beviljade Creditiv, svarande fond.
(V83g års
Rev. Berättelse, pag. 42 — 4^0 Utskottet har, lika med Revisorerne, gillat dea af Banco-styrelsen härutinnan yttrade åsigt, att nemligen den ifrågaställde öfverflyIlningen så mycket mindre borde vid ofvannämnde tidpunkt ske, sorn Banken härförutan, i dess från år 1835 reserverade räntevinst, egde til 1 räckIige tillgångar lill Cassa-creditiv åt Hypotheks-föreningar, hvilket Utskottet skolat för Rikets Ständer tillkännagifva. 7.0 Angående framställning, i afseende ä beloppet af Låne-Contorens cassa behållning.
(M 335 års
Rev. Berättelse, pag. 34—35.) Då Directionen af Låne-Contoret i Malmö, uti dess till Utsk-ollet afgifne Berättelse, hemställt, att högsta beloppet af Låne-Contorets Cassa-hehållnimr måtte bestämmas till 5o,ooo R:dr, bl ifver Utskottet i tillfälle att, i sammanhang med yttrande öfver denna hemställan, äfven afgifva utlåtande öfver den af Rikets Ständers år iS35 församlade Revisorer väckte fråga, alt remisser ej må ega rum, derest icke de remitterade medlen uppgå till ett eller annat 1 oo-tal öfver Cassa-behåliningens maximibelopp. 8:0
Angående vackt fråga om ändring af den uti § 202, mom. f, af Banco-Reglementet intagne föreskrift, i följd hvaraf från Handels och - Banco-Tjlskotlets Betänkande, JV:o 29. velt Närings-Disconten högre lån, än å 10,000 R:dr Banco icke utgijvas, utan mot säkerhet aj 4 namn, (i83y års Rev.
Berättelse pag. 38).
Revisorerne hafva fästat Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet å angelägenheten af en förändring uti Baoco-Reglomenlets ofvanåberopade föreskrift, såvida Handels- och Näriogs-Disconterne. skola uppfylla det med dem åsyftade ändamål.
Med anledning häraf har Utskottet ansett sig böra tillkännagifva, det Utskottet kommer att öfver Revisorernes berörde framställning sig yttra, vid besvarandet af en utaf Herr Kyrkoherden Bergvall ■inom Högvördiga Preste-Sländet väckt, till Utskottet remitterad, motion, angående förändring i Reglementet för Handels- och Närings-Disconten. E. Inre Det dille-För hällande.
1:0 inslag ä Banco-ftill mäktiges Dispositions-r åkning JS: o 2.
(^Banco-fullmäktiges Berättelse, pag. 53—55.)
De förändringar, som, i afseende på anordningarne å berörde Räkning sedan sista Riksdag insträffat, hafva Banco-fullmäktige omförmält uti deras Berättelse; och enär Utskottet, vid öfvervägande af de skäl, hvaruppå Fullmäktiges, i förevarande hänseende vidtagna beslut sig grunda, funnit de gjorda anordningarne vara med billighet öfverensstämmande, har Utskottet skolat hos Rikets Ständer hemställa, alt till nedannämnde personer måtte från Banco-fullmäktiges Dispositions-rähning N:o 2 få, under de af fullmäktige förut skrifne vilkor, ulgifvas följande belopp, nera ligen: lill afvikne Bokhållaren vid Låne-Conloret i Götheborg C. G.
Treffenbergs 3:nebarn, tills de uppnått 21 års ålder. ........
R:dr 5o. till aflidne Conlorsskrifvaren i Banken yl.
Prinzenskölds minderårige son, Axel, att af laglig förmyndare uppbäras, till dess han fyllt i5 år, sorn inträffar den 2 Juli 1843 .
R:dr 5o. till aflidne Bokhållaren vid Låne-Contoret i Götheborg J. P. Anderssons enka, Charlotta Tronell, så länge hon är ogift och har \ minderåriga barn R:dr 200. 2:0 Anmärkningar vid räkenskaperne. (i835 års Rev. Berättelse pag. 44—4^0 Sih. till R.
St. trot. 1840.
C Sami. 1 Afd. 11 Haft. 3 i8 Banco-Utskottets Betänkande, JV:o 29.
I anledning al Rikets Stänrlers Revisorers anmärkning att kostnaderne för skrifmaterialier och prenumeration å Tidningar lör B mco-Vei ket, såsom nog dryga, borde nedsättas, får Utskottet upplysa , dels att, enligt hvad det till Utskottet ingifne förslag till Bankens föiändrade organisation innehåller, en ny reglering, i afseende å skrifrnalerialiers utdelande till Verkets Embets- och Tjenstemän, kommer att med de förändringar och indragningar, som af den nya organisationen blifva en följd , upp.öras och fastställas, samt dels att kostnaden för prenumeration A Tidningar ifrån och med år 1835 icke uppgått till hälften af det belopp, densamma utgjorde vid tiden för Revisorernes anmärkning.
Likaledes får Utskottet, i afseende å Revisorernes framställning, om indragning, så väl af serskildt arfvode till den Bankens Commissarie, som förer räkenskaperne tued Kongl. Myntet, som af de tjensler, hvilkas innehafvare Revisionen inom förra Vexei-Banken ålåge, anmäla, att berörde indragningar varit afsedde vid förslaget till Bankens förändrade organisation, samt i och med denna organisations provisoriska verkställighet, redan äro vordne iakttagne. 3:o Befordringsmål och andra Bankens Tjenstemän m. fl. rörande ärenden aj Angående Rikets Ständers Revisorers anmärkning i anledning af Commissarien C. IV.
Kol/nodins och Contorsskrif varén P. C.
Bomans besvär.
Med anledning af hvad som förelupil uti de arne, i 1835 års tryckta Revisions-Berättelse pag. ^5—omlörmälde befordringsmål, hvilka blifvit underställde Rikets Ständers samma år församlade Revisorers pröfning, medelst anförde besvär, dels af constituerade Banco-Commissarien C. N. Kolmodin, sorn klagat deröfver, att Banco-fullmäklige Lill den då lediga Advocat-Fiscals-sysslan i Banken, med klagandens förbigående, utnämnt den andre sökanden, Notarien vid deras Expedition N. A. Hennin, och dels af Contorsskrifvare!! i Banken, Revisoren P. C. Boman, som fört klagan deröfver, att Banco-fullrnäktige tili den efter Advocat-Fiscalen Heurlin ledigblifne Nolarie-tjensten, framför klaganden, befordrat constituerade Contorsskrifvaren kV.
Thyselius, hafva bemälde Revisorer, som funnit, att Banco-fullmäklige, genom de i dessa mål fattade beslut, väl icke öfverskrida Banco-Reglementets bokstafliga föreskrift, men alt det likväl varit, med iakttagande af Banco-Verkels nytta och fördel samt med Barico-Utskottets Betänkande, IV:o 2 g. l9 rättvisa mera öfverensstämmande, om Kolmodin och Boman blifvit till de lediga tjensterne befordrade, ansett sig böra, till förekommande för framtiden af godtyckligt förfarande vid tjensters tillsättande inora Banco-Verket, lästa Rikets Ständers uppmärksamhet å angelägenheten deraf, att 1 mom. i 48 §■ af Banco-Reglemenlet, som legat till grund för Banco-full-. mäktiges öfverklagade beslut, bringas till mera öfverenssäminelse med. innehållet af 3 mom. i samina §, BetiäfFande först omförmälde 2:ne befordringsfrågor, så och enär Rikets Ständers Revisorer, enligt den för dem gällande Instruction, §. 3, inom. f., ega att pröfva och afgöra besvär, som af Bankens Embets- och Tjenstemän i befordringsmål blifvit i föreskrifven ordning anförde, samt besväranderne icke hos Utskottet fullföljt deras klagomål, anser Utskottet något yttrande öfver denna del af frågan destomindre vara från Utskottets sida erforderligt, som Utskottet, för sin del, icke funnit skäl att emot
Fullmäktiges beslut uti ifrågavarande befordringsmål framställa någon anmärkning; men i afseende åter på Revisorernes i sammanhang dermed gjorda, här ofvan upptagne hemställan, har Utskottet skolat fästa uppmärksamhet derpå, alt, enär mom. 1 af Banco-Reglementets § innehåller, bland annat, att 'till tjensterne vid Fullmäktiges expedition, Commissarie-beslälU ningai ne och Fiscals-tjensterne, Fullmäktige utnämna, med fästadt afseende på Verkets fördel, samt vigten och ansvarigheten af hvardera befattningen, den bland competente sökande, som Fullmäktige finna till den lediga platsen mest skicklig och passande; samt 3 mom. uti samma §. åter förmår, att, "vid så väl förslags upprättande, som utnämningar till öfrige i §.
46 uppräknade tjenster,’’ och således, med undanlag endast af de i ofvanberörde i mom. upptagne, till alla öfrige tjenster inom Banken, ”skall väl fullt erforderlig skicklighet till sysslans bestridande, i förening med ett redligt och anständigt uppförande, utgöra första grunden för befordran, men den sökande, som desse' egenskaper förenar, vare ock förvissad att oförkränkt njuta tillgodo dess tour och anciennitet inom Verket,” af dessa stadgauden klarligen följer, att Rikets Ständer dels å ena sidan åsyftat attr åt Banco fullmäktige bereda möjligheten, att, utan något band af tour och, anciennitet, lill tjensterne vid deras expedition och de vigtigaste befalt-. ningarne inom Verket, använda personer af utmärktare skicklighet och förtjenst, dels å andra sidan ansett rättvisa och billighet påkalla, att, der sysslorne äro af egenskap att, för deras bestridande, en viss vana mera 20 Banco-Ulskottets Betänkande, JY:o 29. är af nöden, än någon större skicklighet, Banco-fnllmäktige ickernåega en lika fri pröfningsrätt.
Och då, efter hvad Utskottet varit i tillfälle inhemta, någon för Banken menlig följ 1 icke inträffat, i anledning af den vidsträcktare pröfningsrätt vid tillsättning af en del tjenster inom Verket, som blifvit åt Baneo-fullmägtige öfveriemnad, kan Utskottet ej eller biträda den af Rikets Ständers Revisorer väckta framställning, helst denna endast synes åsyfta en inskränkning i Banco-fulimäkliges omförmälde rättighet. /;j) 1 anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning, till följcf af Advocat-Fiscal en N. A. H eurlins besvär öfver Banco-fuilmäktiges Beslut, i fråga om tillsättning af Banco-Secreterare-tjensten. (ji83c) års Rev. Berättelse, pag. 4f>—4^» oc^ Banco-fuilmäktiges Ber. y pag. 58— 6o.j) Efter det Ådvocat-fiscalen uti Banken, Canzlisten uti Justitise-fördelliingen af Kongl, ulaj:ts Canzli JV. A. Heurlin, hos Rikets Ständers sistlidne år församlade Revisorer anfört besvär öfver Banco-fuilmäktiges beslut, dels af den a5 Januari i838, hvarigenom förordnats, att uti utfärdande anslag till den då leöigvarande Banco-secreterare-beställningen skulle intagas den ”erinran, att den, som till tjensten befordrades, måste, derest han ”förut innehade sj^ssla vid annat Verk, från samma syssla afgå/’ och dels af den i5 påföijde
Maj, enligt hvilket Banco-fullmäktige, enär Advocatfiscaien Heurlin, hvilken, såsom sekande till nämnde tjenst, sig anmält, uti sin ansökning gjort det förbehåll, att, i händelse af hans utnämnande till tjensten, honom, pä grund af 5i § i Banco-Reglernentet, af den 26 Mai i835, matie tillåtas att reed Secreterare-beställningen förena en tjenstebefattning
I annai Verl;, så vida den senare icke fanns vara för tjensten i Banken hinderlig, men detta förbehåll vore oförenligt med det uti anslaget fästade vilkor, förklarat, alt samma ansökning icke kunde komma under ompröfaing-, samt järnvä! fört klagan deröfver, att Baneo-Fullmäktige, genom beslut af Jen Mars «83e, bestämt, att den, som då bomme att förordaks lili Banco-secrclcrarc-tjenalen, med hvars tillsättande Banco-Fulf makt ige, de.i <y i samma månad och år, beslutat uppskjuta, intill dess ett väckt förslag om förändrad organisation af Banea-fullmäkliges Expedition blifvit af Rikets Ständer or öfvad t, borde ådagalägga, att harr Tore i tillfälle uteslutande egna sin tid åt denna tjensts bestridande, genom hvilket beslut
Banco-fullmäktige skola hafva satt Ad vocat-fiscalen Heurlin i nödvändighet, att det honom samma dag meddelade förordnan - Banco-Utslcotlets Betänkande, JV;o 2g.
21 de sig afsäga; så hafva Revisorerne, vid pröfning af dessa besvär, förklarat, det Banco-fullmäktiges beslut af den a5 Januari 1838 icke öfverensslämmer nied Rikets Sländers 5i § af Banco-Reglementet gifne föreskrifter, om sältet för utfärdande af anslag till lediga tjenster, såsom följd hafva Revisorerne, nied ogillande af så väl berörde beslut, och det på grund deraf utfärdade anslag, som af det under den i5
Mars samma år meddelade beslut, förordnat, det Banco-fuIImäklige boule, före åtei besättande af den lediga Banco-secreterare-t jenslen, gä i författning om nytt anslag för ansökningars emottagande lill nämnde tjenst; äfvensom Revisorerne funnit Banco-fullmäktige hafva saknat anledning lill den uti öfverklagade beslutet af den i/j Mars i83q gifne föreskrift, hvarigenom då, vid förordnandet lill Banco-secrelerare-tjenslens bestridande, blifvit fästadt ofvan upptagna vilkor.
Banco-fullmäktige hafva, i anledning af de olika åsigter, i afseende på tolkningen af ofvan åberopade § öi i Banco-Reglementet, hvilka hos Banco-fullmäktige och Rikets Ständers Revisorer gjort sig gällande, uti deras lill Utskottet afgiliie Berättelse, pag. 6o, hemställt, att samma § måtte erhålla en sådan lydelse, alt något missförstånd af densamma icke vidare må ega rum.