Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Från det förhållande, som uppgifvits, rörande tillståndet med boskapsskötseln på slättlandet, måste dock undantagas de flesta af ståndspersonernes egendomar, der cirkulationsbruk blifvit infördt och fodertillgången således ökad.
Med undanlag af år 1828, som i allmänhet var ett mindre gifvande år, har grässkörden, under de sist förflutne fem åren, på de flesta ställen varit mera, än medelmåttig.
Undantag måste dock härvid göras för de mera sidländt belägne, eller såkallade madängarne, hvilka, under de hegge senaste åren, eller 1831 och i832, betydligt lidet af väta.
Särdeles hafva trakterna utmed Emm-åns sträckning i detta fall varit olycklige; denna nog betydliga ström möter, under sitt lopp genom Länet, ofta så svåra Ilin - der af berg och trånga pass samt qvarnanläggningar, att den bastan hvarje vår förorsakar mer eller mindre vidsträckta öfversvämningar.
I afseende på häst-afveln i Länet är ännu mycket att önska.
Det visar sig dock hos ståndspersonerne i allmänhet ett tilltagande nit för' upplijelpandet deraf.
På flere af de större egendomarne underhållas beskällare af stor och god race, hvarförutan den i sednare åren vidtagna anstalt, att beskällare ifrån Strömsholms stuteri blifva här i Länet stationerade, i betydlig mån bidrager till hästracens förbättrande; men hvad som hufvudsakligast skall befrämja detta ändamål och synnerligast på Öland, är det derstädes vid Ottenby Kungs-ladugård för statens räkning år i83o inrättade stuteri.
De flere hästar af ädlare slag, som der redan finnas, trifvas mycket väl, och stoägare så väl från fasta landet, som på Öland, begagna ifrigt tillfället alt vid stuteriet få sina ston betäckte.
Öland är, i anseende till sitt upphöjda och torra läge, särdeles passande för hästskötseln.
Den medelstora ras, som der är allmän, är utmärkt god och derföre mycket eftersökt.
Ett betydligt antal hästar säljas också årligen ifrån Öland till fasta landet, hvarigenom ansenliga penninge-summor till ön ingå.
Otvifvelaktigt skall genom blandning af detta hästslag med de ädlare racel’ vid stuteriet på Ottenby ännu mycket vinnas, synnerligast i afseende på storleken, och den föresyn, som Ölands allmogen är i tillfälle att vid stuteriet hämta uti allt hvad till hästskötseln hörer, skall icke litet bidraga lill dess båtnad och denna näringsgren troligen snart blifva för ön högst lönande.
Af de såkallade kungshästarne, de minsta i Riket, finnas blott några få qvar på ön.
De vore vane att hela året örn gå ute, men sedan utmarkerna pä ön, som samtlige voro krono allmänningar, i sednare åren blifvit på hemmanen uppdelade och en stor del deraf redan inhägnade, så har någon omsorg om dessa hästars underhållande måst tagas, och då den nytta, som af deni kunnat dragas, icke ansets motsvara denna omsorg, har nian ej bibehållit dem.
I flera trakter af Länet har man åt fårafveln börjat egna en allmännare håg och uppmärksamhet.
På de flesta, af ståndspersonernes gårdar fin^as pf vanligt Spanskt slag, äfvensom merinos; flere hafva äfven förskaffat sig såkallade elektoralfår.
Vid Ottenby är, jemte stuteriet, inrättadt ett schäferi, der fårens antal redan uppgår till öfver 700, hvaribland finnas en betydlig mängd elektoralfår.
I allmänhet finnes på Öland ett godt fårslag och fårskötsel drifves der äfven af allmogen med större framgång än i allmänhet på Smålandssidan af Länet, hvartill bidrager fins vidsträckta och torra betesmarker, hvilka, fastän icke särdeles bördige, likväl inne - i3 hålla sådana grässlag, som af fåren med begärlighet ätas.
I Sefvedes och Aspelands
Härader är fårafvel äfven någorlunda betydlig och det Spanska slaget är der temligen allmänt.
Den i Norrköping i sednare åren inrättade ullmarknad kommer utan tvifvel, att vara af ett märkligt inflytande på fårafvel och ullproduktionen inom denna provins; derigenom har tillfälle blifvit öppnadt till en förmånlig afsättning af ullen, landtmannen lär sig inse nödvändigheten af dess noggranna sorterande, och blir mer och mer öfvertygad örn fördelare af en handtering, den han förut i allmänhet försummat. ö Getter finnas här i Länet endast i de aflägsnaste - skogstrakterna, vid gränserna till Jönköpings- och Kronobergs
Län, men äfven der icke i någon betydlig mängd.
* Skogar.
Dessa bestå hufvudsakligen af furu, gran, ek och björk.
Mera sparsamt finnas äfven bok, al, asp, ask, lönn, lind och flera andra, under lika polhöjd med delta Län, vanlige trädslag.
Det är beklagligen ett af erfarenheten styrkt förhållande, att skogarne här, som på de flesta af andra ställen i Riket, äro i årligt åtagande.
Detta gäller i synnerhet, hvad furuskogen vidkommer, som här i Länet är den betydligaste och ännu på flera stälten af Länets fasta land träffas till ovanlig godhet och storlek.
Stark kolning i brukstrakterna, behofvet af ved till den allmänna bränvinsbrännin°ent mindre noggranhet vid förefallande hyggen, samt framför allt Länets betydliga export af trädvirke, äro de väsendtliga orsakerna till denna skoganäs ansenliga förminskning.
Dessutom saknar allmogen kännedom eller °vilja att tillbörligt vårda skogen, och på ålerplantering efter verkställd fällning gifves nästan intet exempel; tvertom hindras till och med, i sednare afseendet, naturens egen nyfödande kraft, genom kreaturs insläppning på det afhuggna skogsfältet, hvarigenom de små uppskjutande trädplantorna antingen afbetas eller förtrampas.
Visserligen finnas många bruksägare och ståndspersoner, som med sina skogar vidtagit ett klokare hushållningssätt, mea allmogen, begärlig efter ögonblickets vinst, och sällan bekymrad om den mera aflägsna, använder ofta skogen, utan beräkning på framtida bestånd.
Flere af de trakter, som tillförne försett städernes köpman med trädvaror, hafva nu blifvit mer och mer blottade på skog, hvadan det trädvirke, som nu föres till städer och köpingar, årligen hämtaS från allt mera aflägsne socknar.
Detta galler hufvudsakiigast om furuskogen; granskogen är mindre allmänt användbar och denna är derföre mera sparad.
Tillgången på björkskog är betydlig; detta trädslag, som lätt sprider sig och hastigt uppväxer, begagnas dels till förfärdigande af vagnar och åker-redskap samt åtskillige slöjdevaror, dels ock hufvudsakligen till ved, hvaraf en be - — i4 — tydlig del årligen försäljes utom Länet, mest till Blekinge.
Med ekskogen, förekommer på flera ställen här i Länet temligen betydlig, fastän i allmänhet icke af särdeles god beskaffenhet.
På dess vårdande i uppväxten, hvaraf trädets godhet hufvudsakligen beror, har skattebonden, innan lösningsrätten blef medgifven, ej användt någon uppmärksamhet.
Han ansåg i allmänhet densamma såsom én främmande egendom, som på hans bästa ägor stod honom till hinder; men, under nu förändrade omständigheter, har man bär och der blifvit varse mera omtanka för detta trädslag, fastän i början fällningen deraf varit betydlig.
Den har dock hufvudsakligast skett, der den stått åker och äng till mehn.
Ej mindre de fällde träden, som dels användts till skeppsvirke dels till stäf, hvaraf betj^dligt parti varit lätt afsättlig! och utskeppats, än ock barken, som likaledes varit begärlig på utrikes ort, hafva tillskyndat landtmannen hetydliga kontanta inkomster.
Enligt hvad förut blifvit i underdånighet anmärkt, saknar Öland i allmänhet skog.
Endast nordliga delen, der kronoallmänningen Böda skog är belägen, gör härifrån ett undantag.
Invånarne på denna ö måste således, till större delen från fasta landet köpa sitt behof af ved och byggnadstimmer.
Åtgången häraf är väl jemförelsevis mindre på Öland, derlien lätt uppbrutne kalkstenen, som för sin fuktighet icke är till boningshus passande, likväl allmänt användes till ladugårdshus och gärdesgårdar; men det årliga inköpet af ved är dock för dea fattigare delen af öns invånare ganska betungande.
På Smålandssidan brukas gärdesgårdar vanligen af gran, som för sådant ändamål spjelas; men på åtskillige ställen stängas äfven ägorna med stenmurar, hvilket merendels är fallet vid sådane nyodlingar, der någon större stenbrytning ägt rum, då de uppbrutne stenarne härtill användas.
I denna del af Länet brukas af allmogen inga stenhus, och af ståndspersoner lögst fa.
Så väl man- som ladugårdsbyggnader uppföras vanligen af furutimmer, med tak af bräder och torf; på åtskillige ställen, särdeles i norra delen af Länet, börjar man dock använda tegeltak.
Genom husens uppförande på stenfot samt brädbeklädning och öfverstrykning med rödfärg, bär al mogen, mera än förr, börjat draga försorg om deras framtida bestånd.
. ■'vf* ??sta landet af Länet äro de enskilda skogarne i allmänhet skiftade, och p' Oland, der den enskilda skogen nu egentligen utgöres af de fordna smärre kronoskogarne, som blifvit försålde, blefvo dessa vid försäljningen delade i mindre lotter. 15 I Länet linnes en kronopark, Norrlandet kallad, belägen i Norra Tjusts Härad, en krono-allmänning, Böda skog på Öland, samt tvenne Häradsallmänningar, hvaraf en i Handbörds och en i Norra Möre Härad.
De tvenne sistnämnde äro bibehållne för Häradsboernes behof af utsyning, enligt Kongl. Maj:ts derom åren 1831 och i832 meddelade nådiga beslut; men om hushållningen med Norrlandet och Böda skog är ännu icke slutligen förordnad!.
Bergsrörelsen, som i norra delen är temligen betydlig, har i följd af de sednare årens korta och lindriga vintrar, varit försvårad.
Olägenheterna deraf hafva dock vid de större bruken öfvervunnits genom förmågan alt, under gynsammare år, anskaffa förlag af så väl kol, som malm.
Utom de förut i Ukna och Tryserums socknar af Norra Tjusts Härad befintlige jerngrufvor, hvilka dock, i anseende lill de obetydliga och ringlialtiga malm-tillgångarne, blifvit på sednare tider nästan öfvergifne, har nu en ny sådan grufva vid Äpplerum i förstnämnde socken blifvit upptäckt och bearbetad.
Malmbrytningen, som sysselsätter 34 arbetare, anses årligen utgöra omkring 8,ooo SkU. till ett värde af 5,ooo R:dr B:ko.
Då denna malm-tillgång, såsom i sednaste Femårs-Berättelsen blifvit anmärkt, är alltför otillräcklig för masugnarnes behof, fastän uppblandning sker med den, till beskaffenheten sämre sjömalmen, måste bristen fyllas genom betydliga reqvisitioner från andra Län, särdeles från Nyköpings.
De bruk, som sakna masugn, hämta vanligen sitt behof af tackjern från Stockholm.
I Gladhammars socken af Södra Tjusts Härad finnes en koppargrufva, och äfvenså en vid Solstad i Misterhults Socken af Tunaläns Härad; men de hafva, sedan en längre tid tillbaka, varit nedlagde, på förra stället, till följd af malmstreckets upphörande och, på det sednare, af orsak, att vatten från det närbelägna hafvet i grufvan instörtat, utan att det sedermera, oaktadt skedde försök, kunnat derifrån uppfordras.
I Länet finnas ii inasungnar, nemligen 6 i Tjusts Härader, 2 i Aspelands, 1 uti Sevedes, 1 i Handbörds och 1 i Södra Möre Härad, hvilken sednare likväl på längre tid icke varit i bruk.
BIHANG TILL vid Urtima Riksdagen i Stockholm Åren 1844 och 1845. »■ SJETTE SAMLINGEN.
Banco-UIs kottets Memorial, Utlåtanden och Betcinkanden. ■ ' i; ■ n LUT ifiboiiå i ik§ätjSII sam ■ - maia . - >\ 3 '>■' y.i:L> Banco-Utskottets Mern.
N.o 7, 2. 1 N:o 1, Ankom till Exp.-Utsk. den 3 Aug. kl. 10 f. m. 1 Memorial, med begäran om JSötarie-arfvoden åt 2:ne Cancellister samt om tillökadt Cancellie-biträde.
Banco-Utskottet, som, för behandling af de Utskottet åliggande göromål, nu till en början funnit nödigt att fördela sig på 2:ne Afdelningar, den ena för Cancellie- och Finans-Årenden och den andra för Räkenskaps-Ärenden, har väl, med stöd af den genom 24 §. 1 mom. uti Riksdags-Ordningen, Utskottet lemnade rättighet att för hvarje division förordna en Cancellist, antagit 2:ne Cancellister; men som hvarje afdelning ovillkorligen behöfver en Notarie och de antagna Cancellisterne i följd deraf blifvit anställde såsom Notarier på Afdelningarne, samt för göromålens behöriga gång dessutom erfordras minst 2:ne Cancellister, får Utskottet härigenom anhålla, dels att förstbemälde 2:ne Notarier måtte erhålla Notarie-arfvoden och dels att Utskottet berättigas från och med denna dag använda 2:ne Cancellist-arfvoden.
Stockholm den 3o Juli 1844* Å Högl.
Ridderskapets och Adelns Å Högvördige Preste-Ståndets Ledamöters vägnar:
Er. S. Ödmann. Å Vällofliga Borgare-Ståndets Å Hedervärda Bonde-Ståndets Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Aug. kl. 7 e. m.
Memorial, med öfverlemnande af Banco- Fullmägtiges till Utskottet afgifne Berättelse.
Med anledning af stadgandet i 2 §. af Instructionen för Rikets Ständers Banco-Utskott, att den af Banco-Fullmägtige till Utskottet afgifne Berättelse, dels om Bankens tillstånd och rörelse i sin helhet, dels ock oro Bih. till R.
St, Brot. 1844.
6 Sami. 1 Afd. 1 Häftet. ledamöters vägnar Ledamöters vägbar : P. Sahlström. C. O.
Ossbahr. N:o 2. 2 Banco-Utskottettets Meni.
JY.-o 1j 2. förvaltningen af Tumba Pappersbruk skall, jemte öfrige upplysningar, till befordrande af en fullständig kännedom om Bankens ställning vid Riksdagens början, Rikets Ständer skyndsamligen meddelas; får Utskottet härhos öfverlemna berörde berättelse, jemte tillkännagifvande, att, enär ej mindre ”Öfversigt af Bankens hela ställning efter 1843 års bokslut”, än äfven "Uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska Cassa samt utelöpande Sedlar och Depositions-skuld den 29 nästl.
Juni” nyligen blifvit tryckte samt med Sveriges Stats-Tidning utdelade, Utskottet destoheldre trott sig kunna inskränka omförmälda upplysningar till de här nedan förekommande meddelanden öfver förhållandet emellan Metalliska Cassan samt Sedel- och Depositions-skulden vid närvarande tidpunkt, som en fullständig kännedom om Bankens ställning kan vinnas af ofvan åberopade öfversigt och uppgift.
Enligt de af vederbörande embets- och tjenstemän inom Banken afgifne rapporter, var nyssberörde förhållande den 3 i denna månad följande: - Sedel- och Depositions-skulden: a) Utelöpande sedlar 18,939,162: 2. 9. b) Riksgälds-sedlar och Koppar-skiljeinynts-poletter . 360,249: 4°- 2‘ c) Innestående medel på räkningar i Depositions-Afdelningen, Duc. 1,456* R:dr 5,619,900:43.2. efter afdrag af beloppet utaf obegagnade Creditiv .... i>347>763:43. i-pUC- 1,456. 4>372»1 ^7: — 1.
Säger Ducater 1,456.
R:dr 23,576,548: 45 — hvarifrån, enligt 118 §.Banco-reglementet, afgår hcloppet af växlingsförskott m. m. 124,398: 6.
Summa Sedel- och Depositions-skuld Duc. i,456.
R:dr 23,452,i5o: 35. 6. Banco-Utskottets Mern.
N.-o 1, 2. 3 Bankens Guld- och Silf vert ill gång:
Från Ducat-fonden ....
2i7>I27töö a {räknas ofvanstående Ducat-skukl ...... 1,456: — 47_ OO då Bankens egen ducat-tillgång utgör . ......
213,671/5’ som motsvarar,ä ioask.pr ducat R:dr silfver . . . 458,3oi: 41- II Silfver-tillgången uppgår till . 2,552,692: 21. — tillhopa Silfver R:dr 3,010,994: i4> n; motsvarande å 128 sk. 8,029,318: 7. 9. och utgör således den öfrige Sedel- och Depo sitions-skulden . 15,422,832: 27. 9.
Summa B:co R:dr 23,452, i5o: 35. 6.
Om till den summa lägges beloppet af Skånska Hypotheks-Föreningens ad viserade, men icke inlösta, Assignationer 148,200: — — Summa B:co R:dr 23,6oo,35o: 35. 6. skulle till denna Sedelstock såsom 2 mot 5 svara . 9,440,140: i4- 2- hvadan Guld- och Silfver tillgången sistberörde dag företer en brist af . . . 1,410,822: 6. 5.
B:co R:dr 8,029,318: 7. 9.
Vid jemförelse emellan förenämnde den 29 nästlidne Juni afgifne uppgift öfver ifrågavarande förhållande visar det sig, att Sedel- och Depositions-skulden, på det hela, som enligt nämnde uppgift, utgjorde 23,914,250: 4- 8. och den 3 dennes uppgick till 23,452, i5o: 35. 6. minskats med B:co R:dr 462,099: 17. 2. ^ Banko-Utskottets Meni.
N:o 1j 2. men att Bankens Metalliska Cassa, hvilken den 3 dennes utgjorde . . Silfver R:dr 3,o 10,994* 14- 11 • och den 29 nasti.
Juni upptogs till ,, ,, 2,91 i,325. 28.
3. vunnit en tillökning af Silfver R:dr 99,668: 34* 8. utgörande, å 128 sk. för hvarje R:dr Silfver 265,783: 12. 5. hvilken tillökning uppkommit, i följd af Banco-Fullmägtiges vidtagne åtgärd att medelst köp införskaffa Silfver till Banken.
Stockholm den 9 Augusti 1844* STOCKHOLM, I.
Berättelse till Rikets Ständers Banko-Utskott, angående Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet, samt de hos Banko-Fullmäktige förekomne hufvudsaklige ärenden; gifven i Stockholm den 11 Juli 1844.
Likmätigt föreskriften i 21 §. af Banko-Reglementet, under den 15 Juni 1841, att Banko-Fullmäktige skola, vid hvarje Riksdags början, till Rikets Höglofl.
Ständers Banko-Utskott öfverlemna en af dem författad Berättelse om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmäktige förekomne hufvudsaklige ärenden, jemte öfversigter af Bankens ställning vid Riksdagens början, i hvilken Berättelse tillika skall omständligen upptagas och för hvarje år serskildt utredas alla kostnader för den reela fondens förstärkning; få Fullmäktige nu en sådan Berättelse afgifva.
De deruti förekommande ämnen äro upptagne i den ordning, sorn, med ledning af ofvan åberopade Banko-Reglemente, blifvit följd uti de af Rikets Högloflige Ständers, åren 1841 och 1843 församlade, Revisorers öfver BankoVerket aflemnade Berättelser, hvilka gifva vid handen, att Bankens Räkenskaper för åren 1839—1842, Fullmäktiges allmänna och serskilda Protokoller för tiden till och med den 2 September nästlidet år, jemte Under-Styrelsens och Kommissariernes i Låne-Kansliet Protokoller till och med för Juni månad berörde år, blifvit af bemälte
Revisorer granskade och genomgångne samt att decharge för 1839—1842 årens förvaltning är vorden hos Rikets Höglofl.
Ständer tillstyrkt.
Angående Bankens Öfver-Styrelse samt den samma Styrelse åliggande närmare tillsyn inom Banko-Verket. § 1.
Den af Rikets sednast församlade Ständer valda personal inom Bankens Öfver-Styreise har sedermera undergått endast den förändring, att, i stället för Grosshandlaren samt Riddaren af Konung Carl XHI:s och Kongl. Nordstjerne-Orden C. J.
Ekerman, som den 28 nästlidne Mars skriftligen Tillhör Banho-Utshs.
Hem. t844, N:o 2. 1 2 Berättelse af "Banko-Fullmäktige. anmält, det han, med samma dag, upphörde att vara en af Borgare-Ståndets Fullmäktige i Banken, uti Banko-Styrelsen blifvit, i den genom 4 §. uti Banko-Reglementet föreskrifna ordning, inkallad l:ste Supleanten af Vällofl. Borgare-Ståndet, Grosshandlaren Carl Norman, hvilken, till följd häraf, den 3 derpåföljde April i Banko-Styrelsen inträdt.
Enär 2:ne af Ridderskapet och Adelns i Banko-Styrelsen deltagande ledamöter, den 25 Juli 1842, begagnade tjenstledighet, och den ene Supleanten af bemälte Riks-Stånd möjligen kunde blifva förhindrad att i Banko-Styrelsen deltaga samt den 2:dra Supleanten vore på längre tid bortrest, — anmältes hos Riddarhus-Direktionen behofvet af en 3:dje Supleant för Ridderskapet och Adelns Ledamöter, i anledning hvaraf Riddarhus-Direktionen, uti en till Fullmäktige aflåten skrifvelse tillkännagifvit, att, efter anstäldt val, Kapitenen och Riddaren, Friherre Jacob l^heodor Stjernstedt blifvit utsedd att, i egenskap af Supleant, i Banko-Styrelsen inträda, då ledighet bland Ridderskapet och Adelns Ledamöter sig yppar. § 2.
Fullmäktige, som, vid hvarje års utgång, fördelat sig på 3:ne Afdelningar, hvilka, hvar för sig, under det påföljande året inspekterat de under deras speciella tillsyn ställda Afdelningar och Kontor inom Banko-Verket, samt, angående hvad dervid förekommit, till Fullmäktiges Protokoll aflemnat Berättelse, — hafva på detta sätt sökt fullgöra den uti 6 §. af Banko-Reglementet Fullmäktige ålagde noga tillsyn öfver ordningens vidmakthållande inom Verkets Afdelningar. § 3.
Till åtlydnad af föreskrifterne i 7 §. af Banko-Reglementet, hafva Fullmäktige dels hvarje år i Maj månad förrättat inventering i Bankens alla Kassor och öfriga förvaringsrum, enligt dertill af vederbörande uppgjorde fullständige och verificerade inventarii-förteckningar, dels äfven årligen besigtiga!
Bankens hus och inventarier.
Vid den inventering af Bankens Kassor och Förvaringsrum, som af Fullmäktige anställdes den 17 Maj 1841, ansågo de sig böra uti Memorial till då församlade Höglofl.
Banko-Utskott anmäla, att vid samma inventering Berättelse af Banko-Fullmäktige. 3 tillgått på enahanda sätt, som tillförene, eller att, i afseende å ädla metaller i myntad form, endast räknats antalet af de med vederbörandes sigiller försedda fjerdingar och påsar, deruti dessa mynt funnos nedlagde, och att sedlar samt sedelblanketter allenast blifvit till bundtantalet kontrollerade, emedan det icke vore på längre tid möjligt verkställa en i rive n te ri ug och uppräkning till stycketalet af alla de i förvaringsrummen befintlige sedlar, sedelblanketter och myntstycken, samt att Inventerings-Instrumenten, i stället för den förut å dem begagnade påskrift: ’’Inventeradt i enlighet härmed och riktigt befunnet'", blifvit försedde med följande mening: ”Inventeradt och befunnet utan anmärkningi på sätt Protokollet omför mäler P Som emedlertid Höglofl.
Utskottet icke behagade å denne Fullmäktiges framställning fästa något afseende, uppstod hos Fullmäktige, efter slutad General-Inventering den 23 Maj 1842 , fråga om hvilken påskrift, som å Inventerings-instrumenterne borde begagnas, hvarvid Fullmäktige, i betraktande af möjligheten, att kunna fullständigt och eldigt de uppgjorde Instrumenten förrätta inventering af Bankens alla förråd, enär för sådant ändamål Banken måste tillslutas, bibehöllo samma påskrift, hvarmed året förut eller år 1841 omförmälde dokumenter blifvit försedde, och hvilken påskrift vid de sedermera verkställde inventeringarne oförändrad begagnats; hvilket Fullmäktige skolat hos Höglofl.
Utskottet anmäla. S 4.
I anledning deraf, att, vid ett af Fullmäktige i Banken gemensamt med Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-Kontor, den 30 December 1841, förrättadt val af en person, att, å Bankens och Riksgälds-Kontorets vägnar, deltaga i Götha Kanal-Direktion, endast 7 Fullmäktige från hvartdera Verket i valet deltagit, har väl en Ledamot af Banko-Styrelsen fästat uppmärksamhet derå, huruvida, enar 12 §. i Banko-Reglementet förmår, att beslut icke får af Fullmäktige tagas, så framt icke a/3:delar af deras hela antal, och deribland åtminstone en af hvarje Riks-Stånd, tillstädes äro, det sålunda anstälda valet kunde anses lagligt; men som Banko-Reglementet icke innehåller några föreskrifter om antalet Ledamöter, som böra vara tillstädes för besluts fattande i sådane mål, hvilka af Banko-Fullmäktige och Fullmäktige i RiksgäldsKontoret gemensamt behandlas, blef det skedda valet såsom giltigt ansedt; dock torde, till undvikande för framtiden af tvifvelsmål härutinnan, omförmälde föreskrift i Banko-Reglementet böra förtydligas.
4 Berättelse af Banko-Fullmäktige. § 5.
Enligt 16 §. uti Banko-Reglementet, böra, vid tillfällen af skiljaktighet i meningarne, Fullmäktige till Protokollet afgifva deras röster, hvilka per capita beräknas, och då rösterne äro lika, äge Ordföranden afgörande röst.
Nu innehåller likväl 23 Kap. 3 <§.
Rättegångs-Balken, att der rösterne äro lika många på hvardera sidan, gälle i brottmål deras mening, som fria, eller den lindrigast är; och i öfverensstämmelse med detta lagstadgande har uti den af Högloft.
Banko-Utskottet vid senaste Riksdag fastställda OrdningsStadga för Bankens Under-Styrelse den föreskrift uti 7 §. influtit, att ”vid lika röste-antal vare Ordförandens röst afgörande, utom i de frågor, som angå ansvar för tjenstefel eller andre förseelser, då den lindrigaste meningen blifver gällande.”
Vid sådant förhållande och enär det är angeläget att öfverensstämmelse i sättet för dylika ärendens afgörande äger rum emellan Fullmäktige och Under-Styrelsen, på det att, i sådane frågor, lika delade röster icke måtte hafva olika påföljder, då mål, afgjorda hos Under-Styrelsen, dragas under Fullmäktiges pröfning; få Fullmäktige, under åberopande af Protokollet för den 7 sistlidne Mars, härigenom ödmjukligen föreslå, att ofvanberörde 16 §. uti Banko-Reglementet måtte i förevarande hänseende erhålla följande lydelse: ”1 de fall då rösterne äro lika, ege Ordföranden afgörande röst,” utom i frågorj som angå ansvar för tjenstefel eller andra förseelser3 då den lindrigaste meningen bäfver gällande. ”Den, som icke etc. § 6.
De till Fullmäktige inlemnade, till Högloft.