Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domare i Riket, hvarigenom tillfälle att deraf taga nödig kännedom ej fattas dem, som sådant åstunda, anse Utskotten sig icke eller kunna tillstyrka utgifvandet af desse Lagar på allmän bekostnad, enär Statsverket derigenom skulle få vidkännas betydlige kostnader, utan att någon ersättning vöre att derföre förvänta; och tro Utskotten sig härvid böra tillägga, att sedan en allmännare önskan nu mera vore yttrad för Grundlagarnes ytterligare lifgifvande och allmängöra lide, lärer den enskilda industrien, som bättre torde kunna beräkna och använda de oeconomiska fördelarne härvid, äfvensom sorgfälligare bereda Samlingens kringspridande oell afsättning, än då företaget sker på allmän bekostnad, icke uraktlåta att begagna den förmån, som härigenom synes vara att påräkna, och hvarigenom det med motionen åsyftade ändamål lämpligast skulle vinnas.
Hvarförutan Utskotten, i afseende på den gjorda hemställan, att Grundlagarne borde af vederbörande Akademiska Lärare föreläsas , samt kännedomen härom blifva ett föremål för alla offentliga Examina, få upplysa, att Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, uti dess afgifne Betänkande, i anledning af föreslagen ändring uti Examina för inträde i Civila Ämbetsverk, redan tillstyrkt hvad sålunda blifvit föreslaget, hvilken tanka äfven Lagutskottet i detta hän - Lagutskottets Betänkandett. un seende delar.
Ankom den i5 Sept. i8a3.
Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens gemensamt afgifne Betänkande N:o 102, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om antagande af en författning angående förändring eller utdömmande af Vattenverk, som genom uppdämning skadar jord eller hindrar dess odling.
Vid föredragning af Utskottens ofvannämnde betänkande, hafva samtlige Respective RiksStånden, på grund af dervid gjorde anmärkningar, behagat till Utskottens förnyade handläggning återförvisa ärendet ; i anledning hvaraf Utskotten efter Ii 12 LngUtskottets Betänkande». noggrann pröfning af alla anförda omständigheter, nu få meddela följande ytterligare utlåtande i ämnet*
Af erfarenheten inom Utskotten sjelfve , förutsågo Utskotten redan vid frågans första förehafvande* att flere betänkligheter skulle uppställas emöt antagandet af ert Författning, byggd på sådatie grunder* oell med så märkbart inflytande på enskildes intressen, sorn de närvarande* Detta föranledde Utskotten ätt i förväg till granskning och utredande upptaga allt hväd Utskotten ansågö* med något sken af grundlighet, kunna emot författningen och den derigenom stadgade tvångs Hatten anföras* och genom framläggande af resultaten af delilia pröfning, mer än tillräckligt för Utskottens egen Öfvertygelse* att af de förutsedde betänk ligheteriie några verklige hinder icke borde möta för Författningens godkännande* trodde
Utskotten sig kunna undanrödja alla anledningar till farhåga för vådliga följder af Författningens tillvaro* Det liar emellertid visat sig* att genom hvad redan af Utskotten änfördt blifvit*
Utskotten icke lyckats att allmänt utbreda deras ofvannämde öfvertygelse i och Utskotten anse derföre såsom en skyldighet * att, ehuru utan hopp oni seger öfver de i strid med Utskottens yttrade omdöme, af någre Ledamöter* särdeles inom tvämie af RiksStånden fattade enskilde meningar , gifva en närmare utveckling åt skälen för detta omdöme* Tvenne Lagutskottet!
Betänlandén, 1113 Tvänne inom "Vallofl.
BorgareStåndef framstälde, för Utskotten oväntade invänningar böra likväl först af Utskotten vidröras.
Det hal' nemligen blifvit ifrågastäldt, icke blott om de olägenheter, som förmodats uppkomma, medelst Författningens tillämpning, skulle genom den häraf förväntade fördel kunna uppvägas, utan ock örn det tillfälle, sorn Författningen komma att gifva tili Lauds-cullurens upphjelpaude vore, i oell för sig sjelf, af någon nytta för landet»
Der inga skill finnas, kan icke gerna någon vederläggning ega rum och en sådan synes således icke erfordras för omstörtandet af en sats, hvilken, såsom den sistnämnde, stödjer sig på förutsättningen om. nyttan, för ett land att ega vidsträckta ouppodlade Ivärr-trakter.
Den höga grad af befolkning och cultur, hvartill det fordom med stora skogar och moras uppfylde Tyskland och det sumpiga Holland, på en motsatt väg hunnit, bevisar åtminstone ingen ting, till fördel för en sådan sats; och hvad den yttrade fruktan för öfverproduetion af Spannmål, igenom upptagande af de i Riket befintelige odlingsbara Landsträckor, beträffar, så lärer deraf addri g någon skada kunna tillskyndas landet så länge Spannemål på andra orter kan afsättas.
Det torde dessutom och böra iliugkomnias, att jorden alstrar äfven andra LagUtshttits
Bettmkmdm* 7*1 Ii 14 LagUtskotttts Betånknndtn, producter, hvaraf Riket är i behof och att, så snart Spannemåls productionen icke, med fortfarande förmån låter utvidga sig, omtankan hos Jordbrukaren nödvändigt skall rigtas på frambringandet af andra alster.
I frågan om begagnandet af rättigheten för en jordegare att få till sig lösa Vatten-verk, icke skulle kunna medföra olägenheter, öfvervägande fördelen af de jordodlingar som på sådant sätt kunde beredas, har man yttrat, att ett menligt inflytande på Berg-verks rörelsen, skulle kunna uppstå derest lösningsrätten äfven sträckås till betydeligare bruk, och att genom sådane
Bruks deraf följande nedläggning, minskning i utlorslen af Rikets Hufvudsakligaste Export-Artikel, skulle komma att inträffa.
Att med de vilkor, som i författningen äro stadgade för lösningsrätten, de befarade händeiserne icke skola ofta ega runi och lösningsrätten egenteligen endast komma att göras gällande i anseende till mindre betydliga vatten-verk, tror Utskotten med full visshet: men äfven i motsatt fall kunna Utskotten icke inse möjligheten af någon verklig förlust för Staten, emedan i och med det samma begagnade lösnings anspråk förorsakade inskränkning i Bruks driften, en i värde öfverstigande acqvisition af jord måste gjöras, hvaraf åter tillfälle skulle hem ta s till ökad produetion äfven af victualier och andre Landtmanna varor, som Riket nU Ln^Vtskotitti B/itinktindtH.
1115 till betydliga qvaiititeter Utifrån måste in* förskrifva, men sorn eli gång inom vårt eget land bragte till motsvarighet af in» byggaimeS behof* skola liafva den verkan att betydligen lätta Handelsvågen* Att Haildehls förmånlighet för ett land* be» Stätames icke blott af eil större tillg äng på E\port*artiklar utan och af ett mindre be» liof af importvaror, innebär eli så allmänt känd och så påtagligeii rigtig satts* ätt det nästan vöre öfverflödigt att här åberopa deli* Enligt hvad Utskottens förra Betan» kände visar* hafva Utskotten* såsom grund för öfverlemnande åt jordegare af rättighe» ten att mot lämplig ersättning befria sig från uppdämning af Vattenverk å sin jord*
Och i sådant afseende fördra skädlige
Vat» ten
Och då detta rörer första vilko» ret för antagande af den i frågavarande tvårtgsrätteii, tillhör det Utskotten, attnär» mare redovisa berörde sin åsigt.
Enligt Utskottens tanka finnas uti samhället inga absoluta rättigheter.
Såsom grundade i* Och försäkrade genom samhällscontractet utö de, som af Medborgare utöfvas* blott ir 16 LagUtshottets BetAnktindcn. conventionela, oeh då vilkoret för deraä åtnjutande är, att de, jemte den nytta de gifva åt sine innehafvare, skola bereda samhällets gemensamma bästa, kunna och böra de försvinna eller inskränkas, så snart de motverka sitt ändamål.
I följd häraf måste och eganderätten , ehuru näst personliga säkerheten det dyrbaraste Medborgaren eger, kunna modifieras': ty hvad skulle eljest de omvexlingar principerne för Lagstifningen i denna del undergått, äfven under de tider och hos de folkslag, hvarest begreppen om rätt varit fullt utbildade, bevisa annat än ett af Högsta Magten utöfvat våld?
Att vår egen Lagstiftning jämnväl företer exempel af tillvägabragte rubbningar i eganderätten, hafva Utskotten ock fornt omnämt och bland dessa exempel hufvudsakligen anfört: författningarne om enskiften och storskiften; men då desse författningar blifvit betraktade endast fran den fördelagtiga sidan, och Lagen om tvångs rätten emot vatten-verksegare åter sedd från en synpunct, der blott det obehagliga eller motbjudande af densamma visat sigj, hafva en del Ledamöter trott sig icke kunnat finna någon jemnfÖrelse emellandet tvång som i begge ega rum: förmenande att genom tillämpningen af berörde författningar, icke något verkligt ingrepp i eganderätten beredes, utan endast ett utbyte af egor till ömsesidig fördel åstadkommas.
En sådan tanka kunna icke Utskotten delas, och LagUtshottets Betdnkandeti. 1117 äro Utskotten fullt öfvertyga de, att, ifråga särdeles om énskiften det tvång jordegaren underkastas, stundom kan blifva vida våldsammare och till sina följder förderfligare, än som någonsin genom den nu ifrågavarande lagen kan till vägabringas.
Att se sig nödgad att nedrifva den boning, der man varit född och uppfödd, och njutit alla lifvets beqvämliglieter, att öfvergifva en trakt, vid hvilken man af tycke och vana blifvit fästad, och att åt en annan afträda den jord, som man under största ansträngning af möda och arbete samt med betydlig kostnad uppodlat och förbättrat, för att å en aflägsen ödeplats åt sig uppsätta en ny bostad, hvartill man kan hända saknar tillräcklig förmåga, och söka sin ersättning för den förlorade jorden å en stenbunden mark, den man af ålder och bristande krafter hindras att uppbruka, innefattar utan tvifvel det hårdaste tvång och försätter jordegaren i en ställning, derifrån lian skulle anse sig mera än lycklig att vinna befrielse, genom upplåtande af sin egendom emot blott full ersättning af dess värde.
Desse olägenheter, vida öfvervägande det obehag, en vattenverksegare igenom tvunget afstående af sitt verk kan tillskyndas, har Stadgan om Enskifte i följe med sig: men vare det likväl långt från Utskotten att deraf vilja hemta skäl till klander af en Författning, som redan beredt och skall fortfara att jng lagUtskotters Betiinknndett, bereda en vidsträckt allmän nytta för Landet, Till det redan åberopade beviset om inskränkningar i egande rätten , sorn genom ■våra Lagar blifvit helgade, få Utskotten för att icke hafva eftersatt något medel till mildrande af det motbjudande i den fores!agne Lagen, nu lägga exemplen af hördsrälten, rättigheten för en större Lott* egare i ett Hemman, att tillösa sig en min* dre Lottegares del, samt de rättigheter som genom BergsFÖrfattningarne blifvit
Lillaggde en hvar sorn vill bearbeta uppfumie me* tallstreck, att nemligen utan ersättning åt Jordegaren, då denne sjelf icke vill i en anläggning af denna art och kostnadenm dertill deltaga, få upptaga sådane å an* dräs egor och af Jordegaren erhålla nödigt Utrymme till byggnader och förvarings* rum, samt att jämnväl till Bruksdriftens be-! främjande få, derest han icke sjelf eger tillgång dertill, till sig lösa damfäste , ström* fall och ByggningsstäHe; förgäfves må man härvid åberopa, att denna bruksidkare förundta frihet, sorn obestridligen ledt till den svåraste kränkning af egande rätten, varit föranledd af nödvändigheten, att un* der en tid, då mindre håg visade sig för Bruksrörelsens utvidgning, uppmuntra den* na näringsgren; ty är principen om egan* de rättens helgd orubblig, så få inga dy* lika afseendeu gälla, och är den åter det loke, så finnas ej något skäl, att undan* draga, den förut sällan gynnade Moder* LaglJtskottets Betänkanden.
Ilig jiäringen, jordbruket, förmåner, deni man bered t åt dess yngre anförvant.
Bergsbruken.
En betraktelse inbjuder sig härvid ock, nemligen om jordegaren, då han å sin jord, lider uppdämning af vatten värk, icke af yattenverksegaren tillskyndas intrång i sin egande rätt till jorden.
Antages rigtigheten af denna tanka, som ock svårligen lär kunna jäfvas, så upplöser sig frågan, om skyldigheten för Jordegaren att, fortfarande tåla uppdämningen, eller för vattenverksegaren genom rifning eller ändring af sitt verk, bäfva densamma, i en strid om företrädet emellan den ömsesidiga egande rätten; och då förutsatt, att egande rätten till jorden är äldst, blifver det ingen tvifvel underkastadt, hvilkendera af dem. som efter rätts grund hör vika, Yådorne, som man förutsett af en åt jordegare upplåten rättighet, att få till sig lösa skadliga vattenverk, kunna i Utskottens tanka, hvarken blifva så stora, som inan under en högt uppdrifven fruktan föreställt sig dem, eller ems i de fleste fall, der bruk af denna rättighet göres, till ringaste del inträffa.
Utskotten hafva redan i det föregående undanröjt farhågan för de förluster, genom inskränkning i Bruksrörelsen och nedsättning i Rikets Metalliska export, som förmodats skola uppkomma af begagnad lösningsrätt till vattenverk, på hvilka Bruk blifvit grundade; och då Utskotten tillika li*o '
LngVtskotlets BeibiknnHen. yttrat den öfvertygelse, att lösningsrätten hufvudsakligen och egentligast skall korn-, nia, att sträcka sig till mindre betydliga vattenverk, hafva Utskotten med det samma förklarat, att de olägenheter af bristande arbetsförtjenst och saknad afsättning åt producter, som genom tvungen nedläggning af ett större Bruk eller Manufacturverk ansetts kunna uppstå, för de dervid sysselsatte arbetare och den omgifvande orten, mindre vore att befara.
Det torde för öfrigt icke vara aldeles oerhört, att Bruk oeh Manufacturer förut blifvit nediagde, och den utväg arbetarne dervid i sådan händelse begagnadt, att å annat ställe söka utöfning af sin slöjd eller förbyta densamma mot annat näringsfång,, samt den förändrade rigtning invånarnes i ortens industri och förhållanden då äfven tagit, böra vid enahanda fäll hädanefter, derest de igenom tillämpning af den -föreslagne författning komma, att egarum, vara oppne för omtankan, utan att någon allmän våda skall inträffa.
Hvad särskildt beträffar den yttrade fruktan, att genom rifiiingen af för en viss ort oundgänglige vattenmjölqvarnar, innevånare skulle kunna sättas i största förlägenhet, i afseende på tillfället till förmälning af sin Spannmål; så tro Utskotten denna fruktan vara mindre grundad, enär så beskaffade mechaniska verk, sorn qvarnar kunna dr ifvås genom andra medel än vatten, och utväg således icke bör saknas att genom en annan in» Lagutskottets Eetänkandett, 1121 rättning ersätta förlusten afen förstörd vatten qvarn; på icke få orter i Riket och ännu flere utom detsamma sker Spannmåls förmälning endast med tillhjelp af Väderc) varnar och den sednare tider tillhörande uppfinningen af Ångmachiner till åstadkommande af drifkraft, är för de flesta Mechaniska inrättningar lika användbar, som fördelaktig.
Det skäl till ådagaläggande af den föreslagne tvångsrättens öfverflödighet, sorn man velat hemta från förutsättningen derom, att hvar och en vattenverksegare, skall frivilligt afstå sitt verk; då honom derföra erbjudcs en Summa hvarmed han skäligen kan vara nöjd, kunna Utskotten icke såsom tillfyllest görande antaga; enär en tämmeligen allmän erfarenhet talar emot den beredvillighet han i detta fall suponeradt hos Vattenverksegare.
Flere bevis härpå skulle af Utskotten kunna anföras, men Utskotten inskränka sig till åberopande af endast eLt, hvarom Kongl.
Maj:ts till Rikets nu församlade Ständer afgifna Nådiga Berättelse, om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, lemmar närmare upplysning.
Det t ingår icke i samhällets ändamål att stadna på den punct, der det erhållit sin första utveckling.
Det måste, för att uppfylla sin bestämmelse, tillväxa och fortskrida i utbredandet icke blott af upplysning utan och af medborgarnes, igenom det närmaste samband med samhället i det hela förenade Välstånd, hvarifrån återbegagnandet och förbättrandet af lan - 1123 LagUtskottets Betfaknnden. dets naturliga fördelar gro oskiljagtige, Möta dervid några hinder, hvilkas häfvande icke rubba sammhällets grundsatser, och som således icke ega inflytande på dess bestånd, mäste de undanrödjas; och om Lagstiftningen icke eger mod att taga detta steg, utan låter uppehålla sig af små betänkligheter och för en närvarande ringa förmån uppoffrar en vida större, men lika lätt beräknad vinst i framtiden, då uppfyller den blott ofullkomligt sin pligt att söka främja landets bästa.
Utskotten hafva 1111, icke blott, på Sätt en Ledamot inom Vällofl.
BorgareStålidet fordrat, närmare utredt, huruvida Lagen om tvångsrätten ejnot
Vattenverksegare är byggd på giltiga rätts grunder, utan ock sökt visa, att antagandet af denna
Lag till principen lika med flere förut i andre ämnen gällande, är för samhället af största vigt, Af hvad Utskotten i berörde afseenden anfört följer otvunget, att Utskotten , bibehållande sin redan yttrade af Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag antagne, af Kongl Maj:t i dess
Nådiga proposition godkände och af pluraliteten af de upplyste män sorn utgöra LagCommiteen gillade, öfvertygelse, förblifva vid sitt förra tillstyrkande, att i frågavarande af Kongl. Majjt i Nåder föreslagne författning matte af Riksens Högloft.
Ständer godkännas, med de förändringar Utskotten dels redan hemstäldt, dels ytterligare efter granskning af cle emot detailleriie gjorde Lagutskottett Betänkande»..
II23 piimärkningar här nedanföre få projectera, för att derefter öfver liela Riket såsom allmän Lag gälla; i och hvarmed Utskotten anse allt behof försvinna af särksildt jrttrande öfver de af en de! Stånds Ledamöter gjorde förslag, om författningens antagande och tillämpande endast för de orter der looala omständigheter kunde göra densamma oundgängelig, oni större och vigtigare
Vatte 11-verks undantagande från lösnings anspråk af Jordegarn samt om öfyerlemnandet till Kongl, Maj:t i hvarje särskildt fall der bruk af tvångsrätten emot en enskild Vattenegare skulle vilja} göras, alt afgöra om något allmänt gagn derigenom skulle kunna till vägabringas, och om på sådan grund tvångsrätten borde kunna få utöfvas, Det yrkande, som under Discusionerne, i anledning af Utskottets afgifne Betänkande, blifvit af en och annan Stånds Ledamot framstält derom, att i det fall prilla pipen om tvångsrätten korinne att antagas, verkan deraf borde vara reciprqqve och gälla till förmån äfven såväl för Vattenverksegaren sojn jordegaren, fordra nu i prdningen Utskottens besvarande; och an
Det projeeterade stadgandet eger deremot ett annat alldeles stridigt syftemål, och om det i författningen vunne inrymme, skulle man få se det nog besynnerliga exempel af en lag, innehållande föreskrifter, som verkade i motsatta rigtningar till motsatta ändamål; och torde detta vara nog för att visa att
Utskotten hvarken kunna eller behöfva inlåta sig uti vidare yttrande i detta ämne,.
De speciella anmärkningar, som i saken blifvet gjorde gå Utskotten nu att till granskning företaga efter den ordning, som paragraferne i författningen, dit de kunna anses höra, förekomma, i anledning hvaraf Utskotten således först få yttra sig rörande ändringen derom, att sådane förut ingångna oell Lagligen faststälde contracter, hvarigenom jordegare förbundit sig att e« mot hetjngad ersättning af Vattenverk tå - Lagutskottet!
Betiinkandett.
1x25 ta uppdämning å sin jord, borde, utan hinder af den el jest allmänt gällande tvångsrätten, bibehållas i sin kraft.
Val hafva Utskotten i sitt förra Betänkande, der denna fråga äfven blifvit ventilerad, ansett att då Författningen, såsom grundad på förut i den allmänna Lagstiftningen ej antagne principer k om me att införa ett nytt rättsförhållande, i afseende på frågor om skyldighet tili rifning, flyttning eller ändring af skadligt vattenverky det med dess natur vore öfverensstämmande, att genom densamma all verkan genom äldre ingångne förbindelser och aftal borde upphora; men då nu hos Utskotten i närmare öfvervägande kommit: att vid de händelser, då anläggningen af vattenverk blifvit grundad på sådané Contracter, tillämpningen af tvångsrätteil i hela dess stränghet skulle innefatta en hård obillighet: att derest de Contracter, som efter författningens promulgerande och således under kännedom örn de nya rättsförhållanderne uti ifrågavarande afseende blifvit ingångne _, äfven vore underkastade uppliäfvande, en med allmänna Lagens stadgande 0111 verkan af förord i andra fall oförenlig grundsatts skulle för dylika frågor komma att iagttagas; samt att för öfrigt bibehållandet af Contracternes helgd, med tillika utsatt lämplig gräns för deras fortfarande icke kan komma att motverka Författningens syftemål, utan blott för någon tid uppehålla begagnandet af den der - i j2,6 Lagutskottets BetHnkaniién, igenom medgifna tvångsrätten; så hafvä Utskotten ansett sig böra i så måtto från-» gå sitt förra yttrande, som Utskotten ml få föreslå följande tillägg till Författningens i att vid slutet delaf införas'
Ej må dock i i dit fall Jordegare^ emot betingad ersättning fot bundit sig att af Vattenvetk tåla uppdämning å sitt jord, påstående derom kulina väckas tinder den tid sant för den ingångné dfverénskonlnieisens bistånd blifvit utsatt j eller om éil sådan tid icke finnes bestämd, så länge jördeii hva>å uppdäm» ningar sker, ät i den persons handt som öfverenskommelsen med egaren af Vattenverket slutat.
Åro åter flere delegare i dell uptdåmda jorden och hafva de éj afla i öfverenskommelsen ingått, ege densamma ej någon förbindande kraft till hinder får den Jordegare i ofvannåmnde måtto till agde rätt.
I anledning af anmärkningarne emot Utskottens förslag, att den i 3 och 4 § § af Författningen Yatteirverksegare tillerkände ersättning, då bart nödgas afstå eller förändra sitt verk eller och i stället att emottaga skadestånd för verkets rubbning frivilligt
Upplåter detsamma åt jordegaren, måtte utgå och beräknas med femtio procent utöfver värdet af verket eller dess försämring och enahanda förhöjning i betalningen tillkomma den, som, efter hvad i 15 § stadgas, tvingas att afträda, för öppnandet af Vattenledning, nödig jord, få Utskotten förklara, det Utskotten, ej miskärtnande vigten af de skäl, som häremot LngUtskottett Bethnkanden.
I127 blifvit anförde, likväl af än mer gällande orsaker, funnit sig icke kunna frångå sitt i berörde afseende förutgifne tillstyrkande.
Visserligen skall utsigten till den större vinst, som i laglig väg kail Utkräfvas, då bruk af tvångsrätten vill göras, än soln genom vänlige öfverenskommelser är att vänta, kunna blifva en orsak till förhindrande af enskilda bemedlingar emellan vattenvärksegare oell jordegare, om afträdandet af vattenverk eller företagande af förändringar dermed till beredandet afodlingstillfällen; äfvensom det utan tvifvel skall tyckas obilligt, att idet fall, då vattenverksegareii, efter tillvägabragt eller blott besluten förändring af dess verk , finner sin räkning vid att afstå det samma till Jordegaren, må, genom ett sådant frivilligt afträde och då lian i verkligheten synes öfverflytta tvånget på Jordegaren, kunna åt sig förskaffa en särskildt utöfver hvad lian förlorar vida sträckt förmån ; men utom det att i sistnämnde händelser afsägelsen af egande rätten till vattenverket icke är så alldeles frivillig, enär den föranledes af föregående åtgärder, hvilka lill en del upphäfva denna egande rätt och störa innehafvaren i sin fria besittning, torde i öfrigt härvid böra komma i öfvervägande nödvändigheten af så väl ett correctif emot allt otidigt och utan gällande orsaker användt begagnande af tvångsrätten, som ett medel att försäkra vattenverksegaren mot den förlust, som genom en 1128 LagUtskottets EttatikandétU möjligen för låg värdering af Vattenverket eller skadan af dess förändring' eljest skulle kunna uppkomma.
Enahanda skäl jemtö obehaget af tvånget, framställa sig äfven för en tillökning å värdet, då jord till vattenlednings verställande behöfver afträdas»
Med anledning af ett till Utskottens utlåtande liänskjutet yrkande, det Författningen borde upptaga: att om flere Jordegare vöre lidande af ett Vattenverk, ds väl egde att derom gemensamt föra talan, men att likväl icke någon borde emot sin vilja kunna förpligtas, att i en slik rättegång' deltaga, hade Utskotten i sitt förra Betänkande, med bestämd syftning att utreda frågan, huruvida, då flere Jordegare finnas i en Vattendränkt odlingslägenhet, de, utan att samfällt hafva medverkat till rifning, eller ändring af ott för samma lägenhets begagnande hinderlig!