Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om arméen, vid dess ställande på krigsfot, utgör fem fördelningar, en kavalleri-reserv och en artilleri-reserv, utom depöterna, samt artilleriet fördelas på de'Sa arméens stöta enheter, så erfordras: för Bil.
N:o 5 a. till Kongl.
Maj:tu Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 25 för Fördelningarne 15 batterier eller 90 kanoner.
» Kavalleri-reserven 1 » » 6 » » Artilleri-reserven 9 » »54 » tillhopa: 25 batterier eller 150 kanoner, såsom Heserv-ar tilleri 8 » »48 » eller för hela fältartilleriet: 53 batterier eller 198 kanoner; hvilket är den styrka, som svenska fältartilleriet anses böra ega.
Till artilleriet anses äfven höra hela arméeus tyg- och park-väsende, så väl det inom krigsorten, som det i depöterna erforderliga, äfvensom ledningen af vapnens och ammunitionens tillverkning.
Vid beräkning af artilleriets styrka har Komitén ansett sig böra lägga hufvudsaklig vigt derpå, att ett fullt tillräckligt befäl må finnas, samt funnit detta syfte kunna vinnas, om samtliga fältbatterieruas personal beräknas efter hvad för de 12S":ga mäste finnas.
För ett 12'B gt åkande batteri upptages; 5 Officerare.
5 Under-Officerare, 11 Konstaplar, 1 Batteritrumpetare, 3 Afdelningstrumpetare, 2 Batterihandtverkare, 64 Stam-artillerister, 12 Beväringssoldater, 63 af Beväringsmanskapet, 1 Läkare, 1 Hästläkare och 1 Kommissarie.
169 personer och 174 hästar, För ett fotbatteri upptages; 4 Officerare, 6 Under-Officerare, 10 Konstaplar, 1 Batteritrumpetare, 2 Batterihandtverkare, 44 Stam-artillerister, 10 Beväringssoldater, Bih, tilt R.
Prol. 1865 å 1866. 1 Sami. 1 Afd. 4 Håft. 4 2ö Bil.
N:o 5 a. till Kongl. Majus Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 65 af Beväringsmanskapet, 1 Läkare, 1 Hästläkare och 1 Kommissarie. 145 personer och 135 hästar.
För ett kompani fättnings-artillen upptages: 3 Officerare, 3 Under-Officerare, 5 Konstaplar, 1 Trumpetare, 30 Stam-artillerister och 60 al Beväringsmanskapet.
102 personer.
Af de 33 batterierna har Komitén föreslagit, att 6 batterier skulle blifva fotbatterier och 1 ridande, hvilket sistnämnda, till personal och hästar, är lika med ett 122?:dt åkande.
Nu finnas, utom Gotlands Artilleri-trupp: i Christianstad, ridande 4 batterier eller 32 kanoner. i Stockholm, åkande 6 » »48 » i Göteborg, 6 » » 48 » i Landskrona, fotbatterier 2 » »16 » i Hernösand, » 1 » »6 » tillhopa 19 batterier eller 150 kanoner samt 5 Depötkompanier.
Ehuru Komitén föreslagit, att ett depötkompani skulle indragas, och således blott 4 sådana kompanier återstå, emedan manskap vid infanteriet anses kunna inöfvas att till betydlig del användas såsom servis för kanonerna vid belägringstillfällen, så uppstår dock, vid mobilisering, en betydlig brst på befäl.
Tillgången på hästar är äfven högst otillräcklig.
Om 198 kanoner skola ställas på krigsfot, erfordras dertill emelian 7000 och 8000 hästar.
Mobiliseras 150 kanoner, behöfvas omkring 6000 hästar.
För närvarande har artilleriet 372 egna hästar, men begagnar derjemte för sin exercis legda artillerihästar.
Till fyllande al den stora bristen härutinnan vid första krigsrustning, har Komitén föreslagit, dels något ökadt antal af artilleriets egna hästar, dels uppförande af kontrakt med rusthållare vid afsutna kavalleriet om artillerihästars tillhandahållande.
Ny organisation af artilleriet är af Komitén framställd, hvarmedelst hufvudsakligen afses, att hela vapnet må utgöra, en korps, hvars chef styrer det hela, Bil.
N:o 3 till Kongl.
Prog. N:o 1 nm Statsverket 1865. 27 samt att denna korps må bestå af Artilleri-sfaå och Artilleri-åaMenerna och kompanierna, hvilka sedan sammanföras i större underordnade enheter eller Artillenbrigader, allt efter enhet, som i disciplinärt, administrativt och ekonomiskt afseende synes vara fördelaktigast.
Den personal, som erfordras, är äfven uppgifven, och dess fördelning föreslagen, hvarjemte en jemförelse göres med hvad som nu finnes; — allt på sätt af komiténs betänkande inhemtas.
Vidare behandlas befordrings- och tjenstgöringsförhållanden samt öfvergångssättet från den närvarande till den afsedda organisationen, och ,*|yttrar sig komitén slutligen om befälets bildning.
Ehuru jag önskat att, med anledning häraf, i underdånighet framlägga ett förslag till Artilleriets organisation med deraf följande anslagsbehof, är jag dock derifrån hindrad, enär ärendet icke kunnat fullständigt utredas under den korta tid, som förflutit sedan komiténs betänkande blef tillgängligt.
Jag har således vid detta tillfälle ansett mig endast i korthet böra lemna en öfversigt af komiténs i ämnet framställda förslag.
Komitén har föreslagit, att Ingeniör-trupperna skulle bestå af en Pontonier- ingeniöroch en .Sa;>pör-bataljon.
Af de alternativa sätt, Komitén framställt för erhållande lruPPeraf behöflig styrka i sådana trupper, torde det medelst värfning, såsom redan skett med de 2:ne uppsatta kompanierna, böra antagas, i öfverensstämmelse med hvad Komitén äfven ansett lämpligast, helst den bland annat ifrågasatta båtsmansroteringen icke lärer kunna af flottan afstås.
Nödvändigheten af ingeniör-trupper är redan förut så många gånger ådagalagd och genom sakkunniga män samt andra länders erfarenhet bekräftad, att vidare skäl derför synas mig vara öfverflödiga.
De af Komitén föreslagna två bataljoner, nemligen en bataljon Pontonicrcr och en bataljon Sappörer, hvardera om 600 man, torde vara det minsta, hvarmed arméen kan vara betjenad.
Om dessa ställas hvardera på 5 kompanier af 200 man, erfordras dertill 120 man stamtrupp och 80 man förstärkningsmanskap.
Uti den Nådiga proposition, .sorn Kongl. Maj:t vid förra riksdagen till Rikets Ständer afgaf. föreslogs, för besparing af utgifter, endast ett kompanis uppsättande, hvilket af Riket) Ständer bifölls, hvarigenom med det redan förut uppsatta kompaniet nu finnas två kompanier af ifrågavarande trupper
För att komplettera föreriämnda styrka, återstå således 4 kompanier.
Jag tillstyrker i underdånighet, att ingeniör-trupperna nu måtte tillökas med ett 3:dje kompani, hvarigenom pontonier-bataljonen blefve fullständig, och att sedermera, så fort ske kan, sappörbataljonen må varda uppsatt.
På det att hvardera bataljonen må få sin rätta benämning, hemställer jag i underdånighet, at deri nu under uppsättning varande bataljonen må benämnas Pontonier-balaljon, och anhåller jag att vid ordinarie statsregleringen få framlägga förslag till dess komplettering. 28 Bil.
Generalitetet och Generalstaben.
General staben.
I förslaget om Generalitetets organisation har meranämnda Komité ansett nuvarande militärdistrikt kunna till antalet förminskas samt blifva fyra i stället för fem, hvarigenom en Generalbefälhafvarebeställning skulle kunna indragas, men för öfrigt bibehållit Kavalleri-Inspektören, Generalfälttygmästaren och FortifikationsGeneralen, samt tillagt en Chef för Generalstaben, att på Generalitetets stat uppföras; och skulle, efter Komiténs förslag, Generalfälttygmästaren, såsom ensam Chef för artilleriet, öfver dess personal föra befälet med Chefs makt och myndighet.
Helt och hållet instämmande i Komiténs åsigt om behofvet af personer, som särskildt vaka öfver ordning, disciplin och tjenstbarhet inom regementen och korpser uti de områden, der de på fredsfot äro iörlagde, kan jag icke tillstyrka förslaget derom att
Generalbefälen skulle förändras från fem till fyra och distriktsindelningen derefter rättas.
Då arméens krigsfot är beräknad för 5 fördelningar, bör dess fredsfot, såsom grundval för krigsfoten, äfven vara ställd på lika många fördelningar; och ehuru krigsstyrka!), både stam och förstärkning, är utbredd öfver landet utan rätt fördelning af de olika vapenslagen inom hvarje distrikt, hvadan det visserligen kan sägas, att Distriktchefsbefattningen icke är i full öfverensstämmelse med en Fördelningschefs, bör fredsorganisationen så vidt ske kan ordnas med afseende på en hastig mobilisering samt Generalbefälen lämpas efter dessa förhållanden och distrikten indelas i områden, som på sitt sätt utgöra stridsområden med der förlagde försvarare och reserver, beredda att vid ordres genast stå stridsfärdiga med påräknadt säkert understöd från andra distrikter.
Under fredsöfningarna, såsom förberedelser för strid, måste afseende vara fästadt derpå, att Generalbefälen så fördelas, att det blir en möjlighet för Generalbefälhafvaren att, jemte inhemtande af noggrann kännedom af sitt områdes militär-statistiska och topografiska beskaffenhet, under behöflig tid vara tillstädes vid öfningarne och derunder vaka öfver upprätthållandet af truppernas militäriska anda, den enhet och den uppfattning af gifna bestämmelser, som grunda stridbarhet, men hvilken sammanhållning, enär truppafdelningarne äro från hvarandra långt skilda, eljest lätt kan äfventyras
Jag tillstyrker derföre, att militärdistriktens antal må blifva oförändradt, men att de, i hänseende till gränserna, i några fall undergå jemkning.
I samma mån, som krigskonsten blifvit utvecklad, härarnes styrka förökad, dess särskilda delars sammanhållning och vård samt sjelfva krigets ledning försvårade, har äfven behofvet af en väl organiserad Generalstab visat sig alltmera kännbart.
Också har man i snart sagdt alla andra Europeiska länder, under senast förflutna århundrade, egnat. den största omsorg åt denna vigtiga del af arméen.
Att Svenska Generalstabens organisation icke uppfyller de fordringar, man eger rätt att derpå ställa, har vid flera tillfällen, synnerligen under 1836—1838 Bil Nio 3 a. lill Kongl Majlis Nåd.
29 års riksmöte, blifvit fullständigt ådagalagdt.
Redan år 1855 nedsattes en komité, för att upprätta förslag till ordnandet af denna maktpåliggande angelägenhet, och på grund af denna komités betänkande afgaf Kongl.
Maj:t den 30 Oktober 1856 tili Rikets Ständer förslag om Generalstabens förändrade organisation; men Rikets Ständer ansågo, uppå anförda skäl, några medel för detta ändamål då ej böra anvisas.
Vid den påföljande riksdagen beviljades likväl, på Kongl Maj:ts derom gjorda framställning, ett årligt anslag af 6.500 rdr till Generalstabsofficerares bildande.
Gland de frågor, som utgjort föremål för Landtförsvarskomiténs verksamhet, har äfven den om Generalstabens organisation blifvit behandlad uti det betänkande, Komitén afgifvit.
Organisationen enligt Komiténs förslag skulle, oberäknadt aflöningen för Generalstabens
Chef, föranleda till en ökad statsutgift af ej mindre än 91,200 rdr.
Delande Komiténs åsigt om nödvändigheten att afhjelpa de brister, som finnas i Generalstabens närvarande organisation, på det denna stab må kunna uppfylla sina vigtiga åligganden, så i fred som i krig, kan jag dock, för min del. ej gilla de hufvudgrunder, på hvilka Komiténs förslag hvilar.
Komitén har, efter mitt förmenande, icke lyckats i väsendtlig mån häfva de mot det första komitéförslaget af Rikets Ständer gjorda anmärkningar; och tvifvelaktigt synes mig dessutom vara, om vidtagande af andra, från sistnämnda förslag afvikande, åtgärder, som Landtförsvarskomitén tillstyrkt, skulle leda till det åsyftade målet.
Utan att misskänna åtskilliga fördelar, som derigenom skulle kunna vinnas, hyser jag likväl den tanke, att dessa, i flera afseenden, kunna på ett annat med förut bestående förhållanden mera öfverensstämmande sätt ernås, och finner mig. i betraktande så väl af de olägenheter, den föreslagna organisationen skulle medföra, som synnerligast af de stora utgifter, hvilka derigenom skulle drabba Statsverket, icke kunna förorda dess antagande.
Det åligger mig, i följd häraf, att föreslå det sätt. hvarpå Svenska Arméens Generalstab, enligt min åsigt, bör inrättas; men då Generalstabens beskaffenhet i många delar sammanhänger med och beror af den ifrågasatta nya arméorganisationen, hvilken ännu är oafgjord, anser jag mig nu ej böra framställa ett derifrån afskildt iörslag om Generalstaben.
Sedan på förenämnda sätt den blifvande krigsstyrkan föreslagits, följa anord- Krigsbildningarne för dess bildande till krigare, eller kr ig sbildningen: Enligt Komiténs förslag skulle denna omfatta:
Almänna medborgerliga krigsbildningen.
V apenäfningarne, Under befäls skotor, Skjutskolor, Ridskolor, 30 Bil.
N:o 1. om Statsverket 1865.
Kavalleriskolor, Undervisning i gymnastik och vapenföring, samt Officersbildningen, fördelad på krigsskolan och krigshögskolan; hvartill kommer Styrelsen för officersbildningen.
Endast på grundsatsen: att hvarje vapenför man har vapenpligt under vissa år. såsom det enda säkra medlet att anskaffa manskap, kan en mindre stat bygga hoppet att försvara sig och sitt oberoende.
Medlet för användbarheten härtill är krigsbildning, hvilken kan beredas före. under och efter beväringsåldern.
— Före beväringsåldern bör allmän medborgerlig krigsbildning grundläggas genom ungdomens fysiska uppfostran till helsa och krafter, till dristighet, beslutsamhet och sinnesnärvaro, hvartill kommer bibringandet af allmän vapenfärdighet.
Gymnastik är grund lor den medborgerliga krigsbildningen.
Bestämmelserna lör undervisning i gymnastik, dess tillämpning och sammanbindning med militäröfningar vid undervisningsverk, tillhöra annat Departements föredragning, hvadan jag här förbigår dessa frågor.
Under beväringsåldern borde ynglingen undervisas i en soldats alla pligter och honom bibringas begrepp om militärisk anda, den kraft enhet gifver, känsla af krigsmannens ställning och ädla kall.
Det undantag härifrån, som i ofvanstående förslag skett, är föranledt af helt och hållet ekonomiska skäl.
— Efter beväringsåldern bör hvad sålunda inlärts bibehållas, och tanken på fäderneslandets försvar fortlefva, samt medborgaren alltid tänkas förbunden med krigaren i de gemensamma intressena.
Moraliska band och lifligt medvetande af den skuld, i hvilken en hvar står till sitt fosterland, äro här verksammast, men yttre medel och inrättningar måste leda dit, och derpå har syftats vid afgifvandet af förslagen om krigsreserv och landstorm.
Frivilligt ordnade skjutöfningar och andra vapenöfningar sätta en bestämdare och vacker prägel derpå.
För den stående hären och förstärkningsmanskapet är första bildningsmedlet vapenöfningar.
— Vid frågan om stammens krigsbildning och den dertill erforderliga öfning, företer sig väsendtlig skillnad emellan den indelta och den värfvade stammen.
Då den sednare, förlagd i garnison, utan svårighet kan meddelas all önsklig undervisning, är den indelta icke sammandragen mer än under den korta öfningstiden och tillfälliga kominenderingar, då sammandragningen skett för visst ändamål och sällan medgifver annan tjenstgöring, så att krigsbildningen i allmänhet inskränkes tili de bestämda öfningstiderna.
Den indelta stammens Rekrytskola är icke ensamt en exercisskola; den måste vara en militärisk uppfostringsskola, och med afseende på det nu för tiden brukliga krigföringssätt mäste lordringarne på en stamsoldat blifva ganska omfattande.
För att bereda tillbörlig skicklighet och soldatbildning föreslår jag: För Infanteriet:
Rekrytmöte i 42 dagar, med omkring 10 procent af verkliga nummerstyrkan, derunder manskap, efter behof, må ombytas; Bil.
N:o 3 n. lill Kongl. Muj:ts Nåd- Prop. N:o 1, om Statsverket 1863.
.il Befälsmöte i 10 dagar med allt öfver- och underbefäl, spel, volontärer och korporaler samt vicekorporaler och soldater till det antal, att nummerstyrkan, spel och volontärer oberäknade, uppgår inalles till 18 nummerkarlar på kompaniet; Regementsmöte i 20 dagar med allt befäl och manskap; För Kavalleriet:
Exercissqvadron i 90 dagar med 60 man å bataljonen, hvarunder manskap och hästar få, efter hehof, ombytas; Befälsmöte i 10 dagar, i likhet med infanteriet, men med 10 nummer* karlar på sqvadronen; Regementsmöte i 26 dagar med allt befäl och manskap; Instruktionssqvadron i 45 dagar med 48 man på bataljonen, då fältridning i synnerhet öfvas.
Uti förenämnda tider äro in- och utryckningsdagarne öfverallt oberäknade.
För de särskilda öfningarnes utförande erfordras, allt efter den styrka, som på hvarje ställe är sammandragen, bajonettfäktningsgevär, fäktsablar och någon enkel gymnastikinrättning med tillbehör, samt vissa skolinventarier.
1 afseende på öfning för olika användande, anser jag lämpligast vara: att allt infanteri bildas för lika användning och således bör öfvas i all vapnet tillkommande tjenstgöring; att allt kavalleri bildas och öfvas efter samma grund; att vid infanteriet tiraljörtjenstgöringen i större utsträckning öfvas med manskap, som dertill i föreskrifven ordning uttages; att timmermännen sammandragas till befälsmötena, utan att inberäknas i den förut för dessa möten bestämda styrkan, för att öfvas enligt derför utarbetad instruktion; samt att till vederbörande chefers förfogande ställes någon mindre summa ärligen, att användas till anskaffning och underhåll så val af de nödvändigaste verktygen, hvilka nu icke finnas i trossutredningen, som ock af materialier för arbetena; att skarpskyttarne årligen sammandragas till 8 dagars öfningar, då skjutbanorna icke äro af andra trupper upptagna.
Målskjutningen, en väsendtlig del af infanteriets öfningar, grundlägges i rekrytskolan och vinner säkerligen god framgång, om den för rekryten utsträckes till två års vapenöfningar
För den värfvade stammen torde, i afseende på öfningstiden, endast behöfva stadgas: att tjenstledighet icke gifves någon soldat förrän han är godkänd såsom stamsoldat. 32 Bil.
Hvad särskildt angår Wermlands Fältjägare-korps, föreslås: att denna korps må erhålla lika årliga öfningar, som för indelta infanteriet blifvit föreslagna, endast med den skillnad, att. i anseende till den der förekommande hastigare omsättning, rekrytmötet beräknas lör 100 man.
Såsom tillämpningsskolor för arméens krigshildning, och der högre befälhafvare och staber vänjas att leda större trupprörelser samt olika vapen till samverkan, erfordras här, iikasom det är i Europas öfriga arméer såsom nödigt och nyttigt erkändt, större öfningsläger; i hvilket afseende jag föreslår: att sådana må hållas för uteslutande större trupprörelser och således utan rubbning i regementenas här förut omnämnda möten; att idten för dylika läger må bestämmas till omkring 8 dagar, bloch ulryckningsdagarne oberäknade; att dessa truppsammandragningar så ordnas, att hvarje afdelning al arméen, så vidt ej särskilda hinder förefinnas, deruti kan deltaga hvart 4:de år.
Med åberopande af hvad förut anförts om sättet att uppbringa arméen till en mot behofvet svarande krigsfot, föreslår jag för Bevaring s-manskapets vapenöfningar: att första klassens bevärings-so/dater årligeu inkallas till 62 dagars rekrytskola, hvilken tager sin början samma dag, som stammens rekrytmöte; att andra, tredje och fjerde klassernas beväringssoldater samtidigt in kallas under de 15 sista dagarne af stammens regementsmöten och derunder indelas pä kompanierna under gemensamt befäl med stammen, i öfverensstämmelse med organisationsplanen, samt att tider och samlingsställen böra så bestämmas, att beväringssoldaterna, då de skola inträffa å mötesplats eller derifrån uppbryta samtidigt roed stammen, kunna under samma befäl som denna tåga till och ifrån mötena.
Vid värfvade infanteriet ordnas beväringens vapenöfningar i hufvudsaklig likhet härmed.
Vid artilleriet och ingeniörtrupperna, der äfvenledes beväringens vapenöfningar blifva liktidiga med infanteriets, ordnas öfningarna i förhållande till dessa vapens olika beskaffenhet och det mindre antal beväringsmanskap, som dem tilldelas.
I afseende pfi de vapenöfningar, som skulle åligga beväringens Elitklass, — bestående af de beväringsskyldiga, som tagit afgångsexameu från elementar-läroverken och sig anmält till eliter, — eller 62 dager första året och 42 dagar andra året, föreslår jag: att, i betraktande af dessa rekryters antagligen större uppfattningsförmåga och deras föregående exercis vid läroverken, första årets öfningar så ordnas, att eliterna kunna genomgå en nära nog fullständig rekrytskola - Bil. iV.-o 3 a. lill Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. N:o l, om Statsverket 1865. 53 skola, omfattande tjenstens alla delar, och äfven, så vidt ske kan, deltaga i stammens bataljonsöfningar, med mera dylikt, samt aflägga kunskapsprof i soldats- och korporals-undervisningen: att, för andra årets öfningar, eliterna må genomgå här nedan omnämnda underbefälsskola å de regementsmötesplatser, Kongl.
Majit bestämmer; och att beväringseliter endast öfvas vid infanteriet.
För bildande af underbefäl finnas nu ej andra medel, än de praktiska öfningarne på möten och korporalsskolor, som hållas hvart 3:dje år sam idigt och på samma ställe med rekrytmöte eller exercissqvadron, samt med en styrka af 10 man för infanteri- och 12 man för kavalleri-bataljon, eller ock vid infanteriregementen, som bestrida garnisonskommenderiugar vid Carlsten och vid Grisslehamn, för 20 man å det förra och 19 man på det sednare stället, i den tur regementet har sådan kommendering, hvilket allmänneligen inträffar tvä till tre gånger på bataljon under loppet af 10 år.
— För underofficersbildningen finnes deremot ingen särskild undervisningsanstalt, vidare än att på hvarje kompani en volontär kan antagas såsom underofficerskandidat, hvilken har tillfälle att genomgå samma kurs som korporalen — 1 ändamål att bereda tillgång på kunnigt och dugligt underbefäl för fredsorganisal ionen, och för att, vid öfvergång till krigsorganisation, kunna genom uppflyllning från lägre grader och ledet fylla de befälsplatser, som under den förra, eller fredsorgauisationen, på sådant sätt kunna undvaras eller under kriget blifva vakante, får jag, utom hvad förut är föreslaget, angående en nummer på kompani eller sqvadron af indelta stammen för volontär, som aflönas en ligt hittills gällande grunder, i underdånighet hemställa: alt den, som till volontär antages, bör hafva fyllt 17 år, vara konfirmerad ega en för sin ålder kraftig och i öfrigt' till krigstjenst passande kroppsbildning samt, i afseende på kunskaper, till det minsta kunna läsa val innantill, skrifva en någorlunda redig stil och räkna quatuor species, hvilket kunskapsmått bör vara styrkt med betyg, som af Regements-Chef godkännes, eller ock pröfvas på sätt han förordnar; att volontär skall vara skyldig att tjenstgöra under vapenöfningarne vid det regemente, han tillhör, samt att deltaga i utgående kominenderingar, hvaremot han deremellan må njuta tjenstledighet, dock bör han fritagas från arbets- och andra kommenderingar, som icke kunna bidraga att utbilda honom till underofficersämne: varande han i öfrigt underkastad de bestämmelser, som härutöfver nu äro för volontärer gällande; samt att underbefälsskolor må bildas samt utgöras af 3 afdelningar: den första, för korporalsbildningen, hvilken skola afses för dem, som icke genomgått korporalskursen; Bth. lill It.
Prot. 1865 & 1866 1 Sami. 1 Afd. 4 Haft. V> Bil.
N-.o 3 a. till Kongl Maj-.ls Nåd.