Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti afgifven underdånig berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, hafva Rikets Ständers Revisorer, beträffande Eders Kongl. Maj:ts Serafimerordensgille, vid dess räkenskap erinrat, att behörigt bevis öfver kassabehållningen saknades för följande hospital, nemligen Linköpings, Nyköpings, Carlstads, Jönköpings, Halmstads och Weckholms hospital.
I anledning hvaraf och till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning i remiss af den 14 sistlidne November, Serafimerordens-gillet härmed får underdånigt utlåtande afgifva.
Till vederbörandes efterrättelse har Ordens-gillet, genom cirkulär den 3 Juni 1848, föreskrifva, att de balansrelationer, hvilka, jemlikt Ordens-gillets cirkulär den 30 Mars 1833, böra biläggas de årliga hospitalsräkenskaperna, skola, i likhet med de balansförklaringar eller s. k. relationer, som åtfölja landsboken eiler kronoräkenskaperna, samt i öfverensstämmelse med 9 § i 1739 års uppbördsreglemente och Kammar-revisionens cirkulärbref den 28 November 1788, vara till riktigheten bestyrkta af Landshöfdingen jemte Landskamreraren, utom för de orter, der särskild Hospitals-direktion är tillförordnad och hvarest balansförklaringarna i stället böra verificeras med Direktionens eller en ledamots på Direktionens vägnar meddelade underskrift.
Vid insändandet af 1860 års räkenskaper för Nyköpings hospital, äfvensom för öfrige ofvannämnde städers dåmera indragna hospital, anmäldes tillika, att dessa räkenskaper blifvit af vederbörande Hospitals-direktion eller Landskontor granskade utan anmärkning, hvilken anmälan ansetts innefatta jemväl ett bestyrkande af det uti balansrelationen uppgifna förhållande med den kontanta behållningen, i afseende å hvilken således någon anmärkning icke heller blifvit gjord af Ordens-gillets Revisor.
Ordens-gillet i öfrigt få fästa uppmärksamheten derpå, att Weckholms s. k. hospital egentligen är en genom donation af enskild man anordnad fattigförsörjningsanstalt, hvilkens räkenskap ansetts icke vara med Ordens-gillets anförda cirkulär åsyftad, äfven - — 335 — sorn att vederbörande redogörare för uppbörden ställt borgen å belopp, öfverstigande den ringa behållning, om hvilken nu är fråga.
Med återställande af remissakten, framhärdar Serafimerordens-gillet med djupaste vördnad, trohet och nit, S tormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, K. i, SPARRE. J. F. FÅ AMUS.
MAGNUS HUSS. T. A Billbergh.
Consistorii Aeademici lajoiis i Upsala underdåniga utlåtande öfver de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskning af Upsala Universitets räkenskaper lör är 1860.
Till underdånigste åtlydnad af Eders Kongl.
Maj:ts genom Kanslers-embetet Consistorium Academicum Majus meddelade nådiga befallning, får, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Universitetets räkenskaper för år 1860, Consistorium Majus härmed afgifva underdånigt utlåtande.
I afseende på första anmärkningen, att intyg saknas, det de i räkenskapen öfver Sätra helsobrunn utbalanserade behållningar, tillsammans 10,031 ii:dr 5 öre, förefunnits i kassan vid revisionsårets slut: att, då nämnde helsobrunn, ehuru den tillhör Universitetet, dock med hänseende till hushållning och förvaltning är ställd under Intendentens förfogande, den för hvarje år der uppkommande behållning eller brist svårligen lärer kunna styrkas på annat sätt, än genom Intendentens behörigen uppgjorda och granskade räkning.
Beträffande andra anmärkningen, att register öfver verifikationerna till räkenskapen saknas: att de så kallade verificerade räkningarne eller qvittenserna på Universite - — 336 — tets utgifter verkligen äro med register försedda, ocli att för framtiden sådant äfven skall iakttagas i afseende på öfriga verifikationerna.
I anledning af tredje anmärkningen, att den i , äntekammareus kassaräkning utbalanserade behållning icke är med behörigt inventeringsinstrument bestyrkt, får Consistorium Majus härmed underdanigst bifoga det saknade inventeringsinstrumentet.
Rörande fjerde anmärkningen, att utgående balansen i 1859 års hufvudbok icke öfverensstämmer med ingående balansen i 1860 års bok: att anledningen till nämnda skillnad är den, att 1860 års hufvudbok är uppgjord efter en ny af Eders Kongl. Majrt fastställd method, enligt hvilken flera nya konti, såsom öfver Institutionernas material, reparationer och nybyggnader, egendomsafgifter, expenser m. m., de der förut icke ingingo i hufvudboken, utan voro föremål för särskilda liqvider, numera i hufvudbokeu intagas.
Också öfverensstämmer den i 1860 års räkenskap ingående balans till alla delar med utgående balansen i det omslut af 1859 års räkenskaper, som, på Hans Excellens Kanslerns befallning särskildt efter den nya methoden upprättades, hvarpå bevis i underdånighet här bilägges.
Angående femte anmärkningen deröfver, att å åtskilliga fonder ränta för året icke blifvit beräknad, får Consistorium Majus underdanigst upplysa, att detta förhållande grundar sig, hvad Borgströmska och Höyerska fonderna beträffar, på Eders Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift vid fastställande af 1837 års stat och, hvad Jungbladska och Winbomska angår, på vederbörande stipendiegifvares egna förordnanden.
Den nådigst remitterade handlingen bifogas i underdånighet.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktrgste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, L. F. SVANBERG.
Univ. n. v. Rektor. FR.
SIGURD RIBBING. A. F. BECKMAN. W.
LILLJEBORG. H. L. RYDIN. W. E. SVEDELIUS.
P. HEDENIUS.
B. E. MALMSTRÖM. CARL SÄVE. E. WALMSTEDT. P. J. PETERSSON. C. A. CORNELIUS. G. L.
Möjer.
Tabell, tillhörande sid, 336. (Transsumt.) Summarisk Kassa-journal för December månad år 1860.
II ebet.
Summa 230,01722 Riksmynt.
Behållning till Januari månad 1861 :
I Mälare-provinsernas Enskilda Bank på upp- och af skrifnings-räkning
I Utestående förskotter I Räntekammaren 15,000: — 6,333: 42. 55,939: 88.
Summa 77,273 230,017 F. F. CARLSON.
Upsala Akademis Räntekammare den 31 Januari 1861.
A. F. BECKMAN.
OLOF WINGQVIST. K. OLIVECRONA. J. W.
GYLLENSVARD. E. C. F. SCHENSON, Rätteligen transsumeradt, betygar Ex. officio: J. P.
Malmberg. t. f. Akad.
Bokhållare. — 337 — (Bilaga.)
Att utgående Balans-kontot i omslutet af Upsala Universitets räkenskaper för år 1859 till alla delar öfverensstämmer med ingående Balans-kontot i 1860 års hufvudbok, varder härmed intygadt.
Upsala den J3 December 1862.
Ex ofticio: J. W.
Mahlberg. t. f. Akad.
Consistorii Academici Majoris i Lund underdåniga utlåtande öfver hvad Rikets Ständers Revisorers berättelse innehåller, i fråga om Lunds Universitets räkenskaper för år 1860.
Stormäktigste, Al lernådigste Konung!
Till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 14 innevarande månad, har Consistorii Academici Majoris underdåniga utlåtande blifvit infordradt med anledning af de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer framställt vid Lunds Universitets räkenskaper för år 1860.
Efter Consistorii Minoris hörande får Consistorium Majus i afseende på berörde anmärkningar i underdånighet anföra, att då den tjenstgöring, hvarför den anmärkta gratifikationen till Kapellmästaren vid rektorsombytet 1860 utgått, bestått deruti att han, som tillika är Organist vid Lunds domkyrka, i sådan egenskap vid tillfället uppfört orgelmusik i kyrkan, ifrågavarande utgift synes
Consistorium ej mindre befogad än den ersättning, som Klockaren erhållit för sångens utförande, samt att den betalning, som lemnats Vaktmästaren och Pedellen vid rektorsombytena, numera upphört att utgå, sedan bemälte betjentes löner genom Universitetets nya utgiftsstat blifvit betydligt förbättrade.
Beträffande resekostnaden för den deputation, som från Universitetet afsändes till Eders Kongl.
Maj:t i lägret å Ljungby hed, så har det synts Consistorium billigt, att på sätt vid dylika tillfällen också vanligen sker, det embetsverk, sora representeras af de deputerade, bestrider den för uppvaktningen erforderliga kostnaden.
Eders Kongl. Maj:ts allerunderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. J. TORNBERG. CARL AUGUST HAGBERG. N. H. LOVÉN. P. E. GELLERSTEDT. C.
F. NAUMANN.
AXEL NYBIJEUS.
GUSTAF LJUNGGREN. C. W. LINDER. E. M. OLDE. G.
BROOMÉ. C. Y. SAHLIN. J. Kreuger. 43 — 338 — DomkyrkorAdets i Lund underdåniga utlåtande öfver hvad Rikets Ständers Revisorer omförmält vid granskning af Lunds
Domkyrkas räkenskaper för år 1860.
Uti underdånig berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, hafva Rikets Ständers Revisorer bland Lunds
Domkyrkas utgifter under revisiousåret anmärkt i räkenskapen ett belopp af samman!agdt 153
Rdr 82 öre för dekorering af Domkapitlets hus i Lund, med anledning af Eders Kongl. Maj:ts besök härstädes, hvilken utgift Revisorerne ansett icke hafva bort af Domkyrkans medel bestridas.
Genom nådig remiss anbefaldt att öfver anmärkningspunkten afgifva underdånigt utlåtande, får Domkyrkorådet, hvars nuvarande ordförande och ledamöter icke deltagit i beslutet oin den anmärkta utgiften, med ledning af Domkyrkorådets protokoller och räkenskaper i underdånighet anföra följande:
Sedan Lunds stads innevånare öfverenskomma, att enskilde husegare borde dekorera sina byggnader utmed de gator, hvilka Eders Kongl. Maj:t skulle passera vid det nådiga besök, hvarmed staden hugnades sommaren 1860, så ansåg dåvarande
Domkyrkorådet tillbörligt, att den byggnad, som af Domkapitlet varit begagnad och till ena hälften af Domkyrkan egdes, men då befanns i ett serdeles förfallet skick, jemväl borde på lämpligaste sätt dekoreras, enär äfven detta hus hade sitt läge utmed den gata, som låg i Eders Kongl. Maj:ts väg; och hafva de utgifter, som med Domkyrkans medel för detta ändamål blifvit bestridde, enligt
Domkyrkans räkenskaper, visserligen uppgått till 153 R:dr 82 öre, men dervid bör dock anmärkas, att de effecter, som för ifrågavarande ändamål inköptes och begagnades, sedermera å auktion försåldes till ett belopp af nära 70 R:dr, så att följaktligen dekoreringskostnaderna i sjelfva verket endast uppgingo till något öfver 80 R:dr R:mt, Med all undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, P. E.
GELLERSTEDT. L. BILLSTRÖM. C. G. BRUNIUS. N. J. BERLIN. C. J. COLLIN.
Lund den 27 November 1862. — 339 — Kongl.
Waj:ts nådiga beslut, i anledning af Rikets Ständers Revisorers hemställan vid granskning af Konsistoriernes och elementarläroverkens räkenskaper för år 1860.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför H. M.
Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 21 November 1862, Derefter föredrog i underdånighet
Departementschefen, Statsrådet Thyselius följande mål, nemligen: § 23.
Rikets Ständers Revisorers, uti deras den 14 sistlidne Oktober afgifna berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, under rubriken ”Konsistorierne i riket”, gjorda hemställan, att som, vid granskning af Konsistoriernes och elementarläroverkens räkenskaper för den tid revisionen omfattade, Revisorerne erfarit, att, ehuru genom Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär till samtliga
Domkapitlen af den 17 September 1856 sättet för nämnda räkenskapers upprättande vore bestämdt, antingen Domkapitlen eller underlydande elementarläroverk i samtliga stiften uti ett eller annat afseende förbisett de föreskrifter, som i berörda cirkulär blifvit meddelade, Kongl.
Majit måtte täckas erinra Konsistorierne i riket att vaka deröfver, att vid uppgörandet af ofvanomförmälda räkenskaper noggran nt iakttoges hvad cirkuläret i thy fall stadgar.
Med anledning häraf tillstyrkte i underdånighet Statsrådet, att Kongl. Maj:t, med bifall till Revisorernes berörde hemställlan, täcktes cirkulärskrifvelse i omförmälda hänseende till samtliga Domkapitlen utfärda. H. M. Konungen täcktes hvad Statsrådet i förestående 31 mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt i nåder till alla delar gilla och bifalla.
Ex protocollo: C. A. Th.
— 340 — linköpings stifts Ronsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid nämnde Ronsistorii räkenskaper för år 1860.
Stonnäktigste, Allernådigste Konung!
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts den 14 nästlidne månad gifna nådiga befallning, får Domkapitlet afgifva underdånigt utlåtande öfver de i Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860 upptagne anmärkningar i anledning deraf, att dels vid upprättandet af kontrakt den 6 Juni 1860 med antagen byggmästare för uppförande af nytt lärohus för härvarande högre elementarläroverk den för byggnadsföretaget till 231,188 R:dr beräknade kostnadssumman blifvit öfverskriden med 8,005 R:dr 50 öre, och déls Domkapitlet, efter det Kongl.
Arkitekten J. F. Abom, enligt med honom den 4 Februari 1860 träffadt aftal, åtagit sig att, mot ett årligt arfvode af 1,000 R:dr, på stället omedelbart öfva tillsynen öfver berörde byggnadsarbetes verkställande, sedermera genom beslut den 28 November samma år tilllagt honom derutöfver en särskild resekostnads-ersättning till belopp af 200 Rdr om året från och med 1860 tilli och med 1864.
Uti Eders Kongl. Majts nådiga bref den 9 September 1859, hvarigenom Domkapitlet blifvit anbefaldt, att vidtaga erforderliga åtgärder för ifrågavarande läroverksbyggnads bringande till verkställighet, förekommer icke bestämd föreskrift derom, att det ursprungliga kostnadsförslaget skulle till siffran vidhållas; utan har blott Eders Kongl. Maj:t ålagt
Domkapitlet noggrant tillse, att stiftets byggnadskassas tillgångar blifva för ändamålet tillräckliga.
Derföre, då byggmästare antogs och kontrakt med honom upprättades, ansåg sig Domkapitlet endast hafva att först och främst göra sig försäkradt, så vidt på Domkapitlet kunde ankomma, att det vigtiga och dyrbara byggnadsföretaget blefve utfördt med största möjliga sorgfällighet och sedermera tillse, att kostnaden kunde med byggnadskassans ^tillgångar bestridas.
Men vid vilkorens uppgörande med denne byggmästare, som gjort sig allmänt känd såsom skicklig i byggnaders verkställande, hvarigenom det förnämsta målet medelst arbetets öfverlåtande åt honom ©tvifvelaktigt säkrast vore att vinna, kunde det någon tid förut upprättade kostnadsförslaget, i anseende tili dels under tiden förändrade priser å en del af bygnadsmaterielen och dels några nödige befunna, i förslaget icke upptagna tillägg i arbetet, icke annat än delvis läggas till grund för byggnadssumman, hvadan densamma kommit att öfverstiga hvad förut blifvit beräknadt, ehuru derigenom något äfventyr för byggnadskassans skuldsättning icke uppstått, enär byggmästaren, jemte det han genom förbindelsen att för de medel, han uppburit under åren 1860 och 1861 erlägga ränta, utgörande 1,750 Rdr, hvarmed således kostuadsbeloppet blifvit nedsatt, äfven enligt kontraktet förbundit sig att, i händelse — 341 — byggnadskassan, mot beräkning, skulle vid byggnadstidens slut ej kunna till fullo godtgöra hela den utfästa summan, åtaga sig bristen såsom sin enskilda förlust i så måtto, att denna summa vid slutliqviden afkortas och minskas med det belopp, hvarmed kassans tillgångar densamma understiga, äfven till viss del om bristen tillkommit derigenom, att dess utestående fordringar af en eller annan anledning ej till fullo inflyta.
Sålunda vågar
Domkapitlet påstå sig hafva egt fullt grundade skäl till den anmärkta afvikelsen från merberörde kostnadsförslag, hvars slutsumma, 231,188 R:dr, Domkapitlet icke kunnat, såsom Rikets Ständers Revisorer synes antaga, i följd af det nådiga brefvets ordalydelse, betrakta såsom till byggnadsföretagets utförande högst anvisadt.
Hvad sedermera angår anmärkningen mot den Kongl. Arkitekten Åbom beviljade resekostnads-ersättning, synes, då han, jemte åliggandet att uppgöra erforderliga arbetsoch detaljritningar samt att i allt öfrigt tillhandagå
Domkapitlet med det biträde byggnadsföretaget kan kräfva, hade skyldigheten att minst en gång i månaden under arbetstiden på stället omedelbart inspektera arbetet, och dessa resor för honom, såsom bosatt i Stockholm, skulle medtaga största delen af det betingade arfvodet, billigheten hafva fordrat att han skäligen ersattes för den tillsyn öfver byggnadsarbetet, hvarom han såsom sakkunnig man blifvit anlitad.
Anseende sig derföre
Domkapitlet hafva egt grundadt skäl för sitt beslut att bemälde resekostnads-ersättning Åbom tillerkänna.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: L. L AU HENIUS.
P. WESTMAN. J. H. W.
STEINNORDH. L. FR.
ISANDER, AXEL BROMAN. J.
Domkapitel den 3 December 1&62. — 342 - Skara stifts Konsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af bemälte Konsistorii räkenskaper för år 1800.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning i remiss den 14:de i denna månad af anmärkning, som Rikets Ständers Revisorer, vid granskningen af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning under år 1860, framställt vid de af Konsistorium för nämnde år ingifne räkenskaper, får Konsistorium afgifva det underdåniga utlåtande, att, i anledning af den utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningen, att ”bland utgifter, som blifvit under revisionsåret påförda stipendie-kassan, förekommer en post å 15 R:dr Runt för diverse afskrifter rörande stiftets Konsistorie-kassor, utan att upplysning meddelats, af hvad anledning detta belopp blifvit bestridt af förstnämnde kassas medel”.
Konsistorium beslutat, det skola dessa 15 R:dr R:mt återbäras till berörde kassa och i nästa års räkenskap för densamma behörigen uppföras.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. WALLIN. J. BJÖRKEGREN. N.
SALANDER. N. L. AHLBERG.
Oabr.
Skara Domkapitel den 26 November 1862. — 343 — Direktionens öfver Stockholms stads undervisningsverk underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Direktionens; för år 1860 upprättade räkenskap.
Då Eders Kongl. Maj:t, genom nådig remiss af den 14 sistlidne November, anbefallt Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk att inkomma med underdånigt utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningar öfver
Direktionens räkenskaper för år 1860, får Direktionen, jemte öfverlemnande af redogörarens förklaring öfver samma anmärkningar, för sin del underdånigst anföra följande:
Revisorerne anmärka i § 1, att ”särskild hufvudredogörelse för särskilda fonder saknas”.
Denna anmärkning grundar sig bestämdt på något förbiseende hos Rikets Ständers Revisorer.
Näst efter den allmänna hufvudredogörelsen följer hvar och en af de särskilda fondernas fullständiga hufvudredogörelser.
Ingen af dessa räkningar benämnes ”hufvudredogörelse”, utan rf. d. kathedralskolans fond, Kniggeska donationsfonden” etc., hvilket är i öfverensstämmelse med Kongl, cirkulärbrefvet af den ]7 September 1856 och dervid fogade formulär, deruti endast ett helt elementarläroverks redogörelse har förstnämnde benämning.
Dernäst anmärkes, att ”aflöningar till hvarje skola icke särskildt upptagas.”
Ett sådant särskiljande har icke gerna kunnat ske, då alla de skolor i hufvudstaden, öfver hvilka
Direktionen har tillsyn, betraktas såsom ett elementarläroverk.
Deremot är uti qvartalslistorna, hvilka såsom verifikationer medfölja och åberopas, i aflöningsräkningen tydligen och specifikt afskildt hvad som tillhörer hvarje särskild skola.
Huruvida räkenskaperna skulle vinna i tydlighet och enkelhet, om den förändring vidtoges, att till hvarje skola afiemnades, för att i dess räkenskaper upptagas, hela det lönebelopp, som tillkommer samma skola, torde vara tvifvelaktigt, då anslagsbeloppen från Stats-kontoret och Stockholms Drätselkommission skola uppbäras och qvittera® af Direktionen, som är omedelbart ansvarig, att hvarje skollärare vederbörligen kommer i åtnjutande af sin aflöning.
I § 2 anmärkes, att ”en redogörelse för premie- och fattigkassornas ställning ej varit obehöflig.”
Af denna anmärkning vill synas, att Revisorerne anse Direktionen, i likhet med Stift-styl erna, hafva kassor af ifrågavarande egenskap om händer.
De kassor, som afses i § 134 af Kongl, stadgan om elementarundervis - — 344 — ningsverken, äro i hvarje särskild skolas räkenskaper upptagne, men några sådane medel, som § 133 afser, äro icke ställda till Direktionens förfogande.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, GILUS BILDT.
BROR EM. HILDEBRAND. JOHAN ER.
LYDQVIST.
N. H. SELANDER. N. J. EKDAHL. J. G. LUNDBERG. L. J. HJERTA. F. A. RINMAN.
A. Lindberg.
Förklaringar öfver Rikets Ilöglofliga Ständers Herrar Revisorers anmärkningar vid Kongl.
Direktionens öfver Stockholms stads undervisningsverk räkenskaper för år 181:0. § I.
Det vore sannerligen att mycket beklaga, det Herrar
Revisorer af statsverkets förvaltning vid berörde räkenskaper åter funnit anmärkningsanledningar — affattade i ordalag, såsom skett — derest dessa anmärkningar i ringaste mån anginge felaktiga sakförhållanden eller något enda räkenskapsfel, till skada för något redovisadt anslag; men sådant fel har ej kunnat andragas.
Deremot hafva Herrar Revisorer framställt några erinringar emot räkenskapernas form. hvilka äro beroende på olika uppfattning af ett mer eller mindre tillämpligt räkenskapsformulär och riktigare insigt i redogörelseväsendet i allmänhet, enligt hvilken med trygghet kan påstås, att de af mig afgifna räkenskaper ej allenast äro i sak alldeles riktiga, utan äfven till uppställningen eller formen lämpade efter de särskilda förhållanden, som för Stockholms stads undervisningsverks anslag och fonder förefinnas.
Med iakttagande, så vidt möjligt varit, af det fastställda redogörelseformuläret, ntarbetadt med hufvudsakligt afseende å
Domkapitlens redovisning af de vanliga läro - — 345 — verkens anslag och kassor, har jag nemligen trott riktigast vara, att, vid debitering af statsanslagen, uppställa räkenskapen på det sätt, att alla särskilda anslag kunde under sina behöriga titlar igenfinnas uti Kongl Stats-kontorets bokföring öfver riksstatens 8:de hufvudtitels ordinarie anslag, besparingor och indragningsstat m. m., änskönt formuläret N:o 2 och kontot: ”elementarläroverkens aflöning smedel'1’’ icke gifver anledning till dessa och andra förtydliganden i formen, men som icke destomindre äro af vigt för en verklig sakgranskning och derjemte lemnar kontroll vid redovisningen.
— Debiteringen utvisar alltså rätta sakförhållanden, nemligen statsverkets olika anslag, anslag från Stockholms stad, ränteinkomst å läroverksfonden m. m.
Lika bokföringssätt, som vid debiteringen, har iakttagits vid de särskilda anslagens af öring i räkningens credit, afvikande, till vinnande af mera tydlighet, från formuläret deruti, att qvartals-utbetalningsbeloppen ej blifvit hopträngda bredvid hvarandra, utan utförts under hvarandra.
— Om deremot formulärets föreskrifter blifvit följda, derest sådant sig göra låtit, så hade de vigtigaste upplysningarne, anslagens olika beskaffenhet och utgiftstitlar ne, ej varit i räkningen utredda, utan blott benämnts ”Anslag enligt stat”, m. m.
Angående de i § 1 anmärkta särskilda afvikelserna från redogörelseformuläret, får jag förklara: att förbiseendet af namnunderskrifter å räkenskapen må såsom sådant anses, men torde vara af alls ingen betydenhet, då redogörarne äro bundne vid ansvar äfven i följd af Kongl.
Direktionens intygande om hos honom skedd inventering; att ”särskild hufvudredogörelse för särskilda fonderna” skulle här vara behöflig eller lämplig, torde vara svårt att inse, då redogörelsen för anslagen m. in. och läroverksfonden är en sådan hufvudredogörelse, utom hvilken inga andra kassor, som i formuläret uppräknas, såsom byggnads-, emeriti-, prtemie- och fattig- m. fl., finnas under min redovisning; att hvad i formuläret afses med hufvudräkning, är vunnet genom samtnandrag sr åkning en öfver samtliga redogörelserna, som finnes upprättad, nemligen att förekomma det ingen räkning öfver någon särskild kassa må, såsom tillförene lärer skett, saknas då räkenskaperna till Kqngi.