Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cm någon af be ©fattfTpfbigei 95<irn, 5D»prtMingac elter .fwfotf lm fötene Cgcnbomar scb Edgenbeter, SGPcrf ocb Smdttningcr, brcarfbre afgift, enligt 2.
Slrt. ertdggap ber, tntndrJ fei bet brcbwib namnet, oeb sm något; af bern dr gift, upptagen fmjtrun nafi efter sianmun, 3evmu(aire.
Uppgift tid U$erebning6#€ommitteen i tU. tU. ©ocfen får 18 . . .
UnberteEnab åger uti oftvannåmnbe ©oefen: grålfefiemmanet $/aH .... ©ito ^Torpet .... ©fatte#
SMfo ©FogSSo ....
©Fattlaggba t£ull#tÖt/otqivarnen $or§a meb 3 par (tenar, forn går meftaöelen af året— ©åggivarnen Jorjjabol meb 2:ne Svamar, forn; går oftver 4 månaber af året . |—| 4,000 ©umma Strrenberar $rålfe(jeminanet ^/edstorp CDejjutom uppgifwet: 3nnef>afroanbe *g)drab^6f# binge#be(tåtlningen: 55oftaHet ©ranhult .... 4 procents Svanta bera . . . 300: £>rbinarie ton .... 120: ^rtraorbinarie Sinfemjter.
. . 640: 3nfom|t, 1,0^0 5/öB ben tu.
tu. åormulatce.
' Uppgift ftfl ^arermgS#£ommittee i tU. tU. ©tab för a9r 18 . . SaftiglKté-. iwJrbe.
Sntomfl.
IfnberteFnab ib
Far roreffe $årftåbeé fåfom ©ro§ljanbIate Stger #ufet tU:e £m>arteret tU. tU.
. 8 ^unlanb ©tabS/orb meb tilifjoranbe obelbt utmarf £n J/erbebel i ©plle ©feppS^marf . dfn åttonbebel i©feppet tUeptunuS om tå(ter$ brågt 2f,000 i,8oo 3t:bf 8.000 900 60 800 1.000 ft. rft ©umma 26,800 10,760 hvarförutan uppgiftveS Ordinarie Snfomft fåfom te# bainot i tU. tU. ©irection. ....
273 — Hvad slutligen angår den i 23 § gjorda anmälan om verkställd afskrifning af f. d. redogöraren å Carlsborg K. N. Hallströms balans, påkallas deraf ej något yttrande, och i anledning af Revisorernes tillkännagifvande, att från en per mille-fonden några utgifter icke blifvit bestridda, får Kollegium blott underdånigst förmäla, att orsaken dertill återfinnes i det förhållandet att några sådana byggnadsarbeten ej varit i nåder anbefallda, att behållningen å nämnde fond bordt för desammas utförande anlitas.
Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Storrnäktigste Allernådigste Konung!
LEFRÉN. C. HJELM. S, C. NISSER.
Stockholm den 28 Februari 1856. C, dOrchimont.
Krigs-kollegii Infendeiits-afdeliimgs underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af de till denna Afdelning körande räkenskaper för åren 1852 oeh 1853.
Storrnäktigste Allernådigste Konung!
I anledning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å den del af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1852 och 1853, som angår Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium och de under dess disposition ställda medel, får Kollegium härmedelst afgifva underdånigt utlåtande i afseende på de fonder och statsanslag, som under nämnde 2:ne år tillhörde
Intendents-afdelningens förvaltning och redovisning.
Vid räkenskaperna öfver artilleri-regementernas andelar af fjerde hufvudtitelns anslag till kavalleri- och artillerihästars remontering och skoning hafva Revisorerne, med tillkännagifvande, att utgifterna å detta anslag äro fördelade under fyra särskilda titlar: remontering, skoning, medikamenter och lysning, med för hvarje titel bestämdt belopp, erinrat, att, då Götila och Wendes artilleri-regementer redovisa kostnaderna för samtliga dessa föremål LL — 274 — / -endast utj en räkning, hvaruti uppkommen brist å endera af titlarne finnes godtgjord med behållning å någondera af de öfriga, Svea artilleri-regemente deremot afgifver särskild redo-^ görelse för hvar och en af de fyra utgiftstitlarne; såsom följd hvaraf och då hvarje sådan redogörelse upptager brist eller behållning, oberoende af de öfriga, inträffat, att regementet, \ anledning af uppkommen brist å det till medikamenter anvisade belopp och oaktadt samma brist kunnat af öfverskott å de till remontering alsedda medlen fyllas, fått, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 15 Juni 1852 och den 19 Maj 1853, från besparingarne å anslaget till artilleri-regementerna uppbära, det förra året, 344 R:dr 29 sk. 11 rst„ och, det sednare, 406 R:dr 31 sk.; och hafva ltevisorerne, som ej kunnat inse hvarföre redogörelserna för ett och samma anslag icke blifvit efter samma grunder upprättade, funnit angeläget, att bokföringssättet för de 3:ne artilleri-regementerna, till förekommande af ofvan anförda olikhet vid beräkningen af bristernas ersättande, hädanefter må bringas till öfverensstämmelse.
Orsaken till den anmärkta olikheten i redovisningssättet inom Svea artilleri-regemente, å ena, samt Götha och Wendes artilleri-regementer, å andra sidan, torde härleda sig derifrån, att då Kongl, brefvet den 11 December 1830, till följd hvaraf de vid artilleri-regementerna någon tid förut inrättade
Direktioner för fourageringen erhållit uppdrag att för Kronans räkning besörja remonteringen, hästarnes sjukvård och skoning samt lysning i stallen och stallpersedlarnes underhåll, i afseende på förvaltningen endast innehåller det allmänna stadgande, dels att de i stat för dessa ändamål bestådda anslag, hvilka af Direktionerna skulle få lyftas från Stats-kontoret, emot redovisning inför Kammar-rätten, icke finge öfverskridas, och dels att, örn, genom inträffande omständigheter, någon gång brist skulle uppstå, anmälan derom borde göras bos Kongl. Maj:t, som genom anbefallande vakanser ville förordna om bristens fyllande, sedermera, Kollegium veterligen, icke meddelats någon särskildt föreskrift huruvida dylik anmälan borde ske ej allenast vid de tillfällen, då tillgång till bristens betäckande med öfverskott å någotdera af anslagen för de öfriga ofvan om förmälda ändamålen saknades, utan ock vid de tillfällen, då sådan tillgång finnes att påräkna.
Uppfattande ifrågavarande stadgande i 1830 års Kongl, bref på sistnämnde sätt, har Svea artilleri-regemente, enligt hvad Revisorerne anmält, så väl i särskilda redogörelser för remontering, skoning, hästmedikamenter samt lysning och stallpersedlar redovisat de för hvarje af dessa fyra behof i stat uppförda medel, som ock, när utgifterna för någotdera af dem öfverskridit anslaget, om än öfverskott å annat anslag varit till finnandes, för bristen hos Elders Kongl. Majit i underdånighet begärt ersättning.
Att likväl denna , ersättning, som, utan äfventyrande af regementernas tjenstbarhet, lämpligen icke lärer kunnat beredas genom det i 1830 års Kongl, bref antydda medel, eller vakansers hållande, blifvit i första rummet godtgjord med behållningar, som på andra anslagets titlar varit att påräkna, ådagalägges af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 15 Juni 1852, den 19 Maj och ber 1853 samt den 29 December 1855, innefattande anvisningar å Svea artilleri-regementes skonings- och lysnings-anslag för betäckande af brister å medikaments-anslaget samt å Götha artilleri-regementes remonterings-, medikaments- och lysnings-anslag för godtgörande af befarad brist å skonings-anslaget; men beträffande den af Revisorerne uppgifna omständighet, att Svea artilleri-regementes remonterings-anslag skall hafva lemnat öfverskott till fyllande af bristerna å medikaments-anslaget, så enär detta öfverskott icke uppkommit genom besparing å anslaget för de begge revisionsåren, utan bestått af en sedan liera föregående år reserverad behållning, som likväl årligen förminskats i följd af ökade remonterings-kostnader, samt nämnde öfverskott för sitt egentliga ändamål otvifvelaktig! tagits i anspråk, om regementet fått uppbrottsordres, kan Kollegium ej instämma i Revisorernes antydda mening, att bristerna å medikaments-anslaget bordt med samma öfverskott fyllas.
— 275 Emellertid och för beredande af den utaf Revisorerne åsyftade öfverensstämmelse i grunderna och sättet för redovisningen af artilleri-regementernas anslag till remontering, skoning, hästmedikamenter samt lysning och stal/persedlar, äfvensom för åvägabringande af en behöflig förenkling i räkenskaperna, hemställer Kollegium underdånigst, att samtliga för dessa behof erforderliga utgifter måtte vid hvartdera regementet få redovisas endast uti en redogörelse, upptagande regementets anslag i dess helhet samt derå uppkommen behållning eller brist, med iakttagande, att redogörelsen åtföljes af särskilda verificerade räkningar till bestyrkande af hvad för hvarje särskildt af nyssnämnde fyra ändamål i stat bestås och under redogörelseåret åtgått.
Enär förslagsanslaget för beväringsmanskapets vapenöfningar under revisionsåren, likasom flera föregående år, varit för ändamålet otillräckligt, hafva Revisorerne, som funnit angeläget, att utgifterna å detta anslag måtte för framtiden i möjligaste måtto inskränkas, ifrågaställa huruvida icke ett sådant ändamål skulle kunna vinnas genomförändring i ett eller annat hänseende af de för beväringsmanskapets mönstringar och vapenöfningar nu gällande stadgande!), bland hvilka exempelvis föreskriften, att vid mönstringarne en Regements-officer skall inställa sig från hvarje regemente eller korps af olika vapen, hvari beväringsmanskapet är fördeladt, ansågs föranleda till betydliga utgifter i rese- och traktaments-ersättningar.
Att kostnaderna för beväringsmanskapets mönstringar och möten år efter år ökats, är en naturlig följd af folkmängdens tillväxt och den häraf föranledda tillökning i den årligen exercerade beväringsstvrkan, hvilken under de första 3:ne årtionden efter allmänna beväringsmanskapets inrättande växte blott från 11,000 till omkring 14,000 man, men under årtiondet från och med 1843 till och med 1852 uppgick i medeltal till 19,500 man samt för de sista 3:ne åren till 20,000 man årligen; och hafva såväl de i sednare åren stegrade priserna på mötesförnödenheter, som ock de under samma tid, för lindrande af skjutsningsbesväret, tillkomna ändringar i resereglementet och skjutsförfattningarne icke varit utan inflytande på förhöjningen i sagde kostnader; men huruvida nedsättning i samma kostnader är att påräkna genom förändring i nu gällande stadganden rörande beväringsmanskapets mönstringar och vapenöfningar, utan åsidosättande af kontrollen deröfver, att dessa på ett emot ändamålet svarande sätt verkställas, är i Kollegii tanke tvifvelaktigt; åtminstone anser Kollegium den af Revisorerne exempelvis åberopade föreskrift, såsom bidragande till Arméens tjenstbarhet, så vidt denna är på beväringsmanskapet beroende, icke böra upphäfvas, emedan, i motsatt fall, den med nämnde föreskrift åsyftade, på sakkännedom grundade, tillsyn deröfver, att hvarje af Arméens olika vapen blifver försedt med det för samma vapen mest tjenliga beväringsmanskap till största delen korame att upphöra.
Revisorerne hafva fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å det förhållande, att fjerde hufvudtitelns iörslags-anslag till rese- och traktamentspenningar öfverskridits år 1852 med 16,721 R:dr 33 sk. och år 1853 med 16,358 R:dr 22 sk. 7 rst.; med anledning hvaraf Kollegium får i underdånighet anmäla, att detta i den för revisionsåren gällande riks-stat till ett belopp af 6,666
R;dr 32 sk. upptagne anslag städse varit för ändamålet otillräckligt, samt att, då skjutsentreprenader alltmer blifvit afslutade, och, genom Eders Kongl. Majrts förnyade nådiga rese-reglemente den 31 Oktober 1851 samt nådiga kungörelser den 4 Maj 1852 och den 11 Augusti 1854, med flera författningar, ökade förmåner blifvit dels de skjutskyldige dels resande i embetsärenden tillaggda, någon anledning icke är för hand att i de dryga rese- och traktamentskostnaderna förvänta någon nedsättning.
I afseende på de utaf Revisorerne uti 19 och 23 § § af revisionsberättelsen omförmälda äldre fordringar, som i 1853 års räkenskaper utbalanseras, får Kollegium, efter dess — 276 — Advokat-fiskals hörande och i enlighet med hvad han inberättat och Kollegium i öfrigt inhemtat, i underdånighet anmäla följande: l:o Sedan sysslomannen i aflidne Kapitenen, Regeinmts-qvartermästaren C. A. von Esse, ns konkurs, Häradskrifvaren J.
Sandman och f. d. Kapitenen I). G. Dahlberg, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga dom den 15 September 1851, förklarats skyldige att utbetala beloppet af Kronans i nämnde konkurs fastställda fordringar, men Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län, hvarest Advokat-fiskalsembetet, då Dahlberg funnits sakna all tillgång, yrkat, att hela beloppet måtte hos Sandman uttagas, ansett denna sednare icke kunna förpligtas utgifva mer än hälften af hvad honom och Dahlberg ådömdt blifvit, och Svea Hofrätt, vid pröfning af häröfver anförda besvär, samma beslut gillat; har Advokat-fiskalsembetet i underdånighet fullföljt berörde mot Sandman väckta yrkande hos Eders Kongl. Maj:t, på hvars nådiga åtgärd ärendet är beroende; varande hälften af fordringsbeloppet, jemte upplupna räntor, af, Sandman inbetald. 2:o A aflidne Landt-räntmästarcn i Wester-Norrlands län E. G. Hurlins konkursmassas skuld återstår ännu det, eldigt Revisorernes berättelse, vid 1853 års utgång balanserade belopp; och som denna skuld innefattar proprie-balans, är bevakningen och indrifningen deraf beroende på åtgärd af Kammar-rättens Advokat-fiskal; 3:0 Beträffande den i aflidna enkan H. G> Fougts och hennes äfven aflidne sons, Fabriksidkaren J. A. Fougts konkurser bevakade fordran, så hafva sysslomännen ännu icke aflemnat så fullständiga verifikationer i afseende å konkursmassornas slutliga utredning, att den hos Kollegium framställda, i afvaktan på inbekommande af dessa verifikationer hvilande, frågan om afskrifning af fordringen hittills kunnat till slut befordras; dock lärer, på grund af redan företedda handlingar, kunna med visshet antagas, att någon ytterligare tillgång till utdelning i nämnde konkurser icke finnes. 4:o
Vid anstäldt utmätningsförsök hos f. d. Expeditionssekreteraren A. S.
Loo har denne fortfarande befunnits oförmögen att gälda det honom till betalning ådömda fordringsbelopp. 5:o Vidkommande Kronans hos Fabriksidkaren A. Ehrling ägande fordran, bestående af vitesböter och prisskillnad till följd af ofullgjord leverans; så har Ehrling, vid verkställda utmätningsförsök saknat all tillgång till fordringens gäldande; och är numera upplyst, att han aflidit i utfattigt tillstånd; kommande beloppet, så snart erforderliga handlingar inbekommits, att i vanlig ordning tili afskrifning anmälas. 6:o
Den, såsom innestående hos Kommendanls-embetet i Ystad, uti berättelsen upptagna fordran är genom Hofrättens öfver Skåne och Blekinge i f. d. Kommendanten, Ryttrnästaren E. L. von Schantz’s konkurs meddelade dom fastställd till betalning; och beror indrifningen deraf på konkursmassans utredning. 7:o Hvad angår de 3:ne till Jönköpings regemente utgifna och till ett återstående belopp af 495 R:dr 41 sk. 7 rst. balanserade förskott, hvilka, enligt Revisorernes anmälan, skulle vara på konkursutredning beroende, så enär, på sätt af 54:de bandet af verifikationerna till Krigs-kollegii hufvudbok för år 1853, fol. 15—80, bestvrkes, dessa förskottsmedel blifvit behörigen redovisade, hvadan desammas balanserande i nämnde års hufvudbok varit oriktigt, har, efter vunnen kännedom om förhållandet, Kollegium meddelat föreskrift om ifrågavarande balanserade medelsposters afförande. — 2 77 8:0
Uti aflidne handlanden 0.
Hellströms och den ene löftesmannens, jemväl aflidne urmakaren Törners, slutligen utredda konkurser äro redogörelser afgilna och utfallna utdelningar för Kronans fordran inbetalta; varande balansens afskrifning beroende derpå, huruvida hos andre löftesmannen, färgaren Lock, som vid utmätningsförsök befunnits i obemedlad ställning, någon tillgång framdeles kan yppas.
Under granskningen af räkenskapen för trosspassevolans-fonden och dertill hörande redogörelser för de till trossvagnars förfärdigande utbetalta medel, har Kevisorernes uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, för ett i Upsala verkstäldt uppköp af askstockar för 58 K:dr 16 sk., reseräkningen uppgått till 49 R:dr 32 sk., utom stockarnes transport till Stockholm, som kostat 14 R:dr 32 sk.
Då anmärkning rörande obehörig afföring eller oriktig beräkning af resekostnaden icke förekommit, anser Kollegium sig, i anledning af Ilevisorernes framställning i denna del, endast böra till förklarande af det antydda missförhållandet mellan värdet å de upphandlade effekterna och kostnaden för upphandlingens verkställande, i underdånighet anmäla, att då de till salu utbjudna askstockarne icke kunde på ägarens bekostnad föras till Stockholm, för att undergå besigtning till utrönande af hvad deraf vore brukbart såsom materialier för trossvagnar, och en dylik besigtning icke heller kunde öfverlåtas åt annan person än den, sorn ägde nödig insigt i ämnet, samme embetsman, som hade tillsynen öfver och ansvaret för vagnarnes tillverkning, behöft att på stället taga kännedom om varans beskaffenhet, samt att, om än denna resa, i förhållande till det deraf erhållna resultat, medfört en hög kostnad, en än högre kostnad eller förlust sannolikt tillskyndats Kronan, om, i följd af bristande sakkännedom vid besigtningen, underhaltiga eller för ändamålet otjenliga materialier blifvit upphandlade.
Beträffande förenade mötes-passevolansfondernas af Revisorerne omförmälda äldre fordringar, får Kollegium, under åberopande af hvad Kollegium rörande Kronans fordran i aflidne Regements-qvartermästaren Kapitenen von Essens konkursmassa här ofvan anfört, i afseende på de öfriga fordringarne, med hemtad ledning af hvad Kollegii Advokat-fiskal inberättat, i underdånighet tillkännagifva: att Hof-intendenten Westins konkurs, enligt borgenärernes beslut, skall fortgå så länge han uppbär sin innehafyande lön, deraf borgenärerne åtnjuta hälften; att, sedan f. d. gamla mötes-passevolansfondens fordran hos K rit] s-kom m issa rien Invenius blifvit i de efter honom och hans trunne löftesmän yppade konkurser afslutade, hufvudsakliga pröfningen af den hos Kollegium anmälda fråga om fordringsbeloppets afskrifning heror på erhållande af åtskilliga såsom nödiga ansedda upplysningar i afseende å konkursmassornas slutliga utredning; och att, efter det Enkefru A. W. Rosenborg och hennes löftesman Majoren A. I.
Rosenborg afträdt sin egendom till borgenärer, urarfva-konkurser jemväl yppats vid gäldenärernes död; varande de begge första konkurserna, äfvensom urarfva-konkursen efter Enkefru Rosenborg, enligt granskade redogörelser, slutligen utredda och de förenade mötes-passevolansfonden i dessa konkurser tillkommande utdelningar till fonden inbetalta; hvaremot urarfva-konkursen efter Majoren Rosenborg, till följd af rättegång, enligt hvad uppgifvet blifvit, ännu är under utredning.
Hvad Rikets Ständers Revisorer i öfrigt anfört och framställt i afseende på förvaltnin - — 278 — gen och redovisningen af de under Intendents-afdelningen ställda anslag och fonder, anser Kollegium till svar å Kollegii sida ej föranleda.
LEFRÉN. G. SANDELS. G. F. LAUEÉN.
Stockholm den 22 Februari 1856. N. A VV arenius.
Krigs-kollegii Aflönings-afdelnings, underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af 1852 och 1853 års räkenskaper för de under denna Afdelning ställda kassor och fonder.
Aflönings-afdelningen i Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium åligger att, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning genom remiss den 5:te innevarande månad, i hvad denna Afdelning rörer, afgifva till Eders Kongl. Maj:t stäldt underdånigt utlåtande, med anledning af den berättelse Rikets Ständers sednast församlade Revisorer atlemnat, efter verkställd granskning af statsverkets räkenskaper för åren 1852 och 1853.
Vid redovisningen för 4:de hufvudtiteln samt de under Krigs-kollegii vård och förvaltning ställda kassor och fonder hafva Revisorerne dels omförmält, dels erinrat i: § 6. att de bidrag sistnämnde kassor och fonder, äfvensom anslagen till extra utgifter samt till skrifmaterialier och expenser, under redogörelseåren lemuat till Krigs-kollegii aflöning, »icke äro i räkenskapen på ett ställe synliga»; varande derjemte af Revisorerne tillstyrkt, att dessa särskilda bidrag, som bland annat skall hafva medverkat dertill, »att militie-bostälis - 279 — »kassan icke fullkomligt uppf)Iler sitt ursprungliga ändamål», måtte upphora, samt Rikets Ständer, för sådant ändamål, »få emottaga en nådig framställning om hvad för Ivrigs-kollegii »aflöning i dess helhet må kunna erfordras.»
Krigs-kollegium får härvid underdånigst upplysa: att Eders Kongl. Maj:ts för hvarje år utfärdade aflönings-stat för Krigs-kollegium, som finnes hufvudboken bilagd. specifikt och fullständigt utvisar, så väl aflöningens belopp i sin helhet, som huru mycket stats-verket och de särskilda kassorna eller fonderna, hvar för sig, för beholvet tillskjuta; att räkenskaperna bestyrka, hvad icke heller motsagdt blifvit, huru de anvisade anslagen utgått och till atlöningen blifvit använda; att Krigs-kollegium, för uppfyllande af Revisorernes önskan, nu fogar anstalt, att samtlige aflönings-bidragen, på lika sätt som i Eders Kongl. Maj:ts nådiga stat specificerade, från och med för innevarande år, skola i ett särskildt konto:
Krigs-kollegii aflöning, varda i hufvudboken sammanförda; att de under Krigs-kollegii förvaltning ställda 'kassor och fonder, sedan ålder tillbaka, med stats-verket deltagit i förvaltningskostnaden, eller Krigs-kollegii personals allönande; att denna anstalt väl, vid en och annan af förutgående Stats-revisioner, utgjort föremål för anmärkning, men att, då Rikets Ständer, vid pröfningen af densamma, hvarken uppå skäl, som till förändring i dittills följda grunder för förvaltningen bordt föranleda, ansett sig kunna rubba eller upphäfva Eders Kongl. Maj:ts höga rätt att öfver användandet af kassornas disponibla tillgångar förfoga, samt ej heller uppå 4:de Imfvudtiteln anvisat hela den summa, som för Krigs-kollegii allönande oumbärligen erfordrats, de klandrade fyllnadsbidragen fortsatt måste från kassorna utgå och jemväl vid flera Stats-revisioner lemnats ovidrörda; ankommande uppå Eders Kongl. Maj:ts nådigste pröfning och beslut, huruvida, på sätt Revisorerne hemställt, nådig proposition till Rikets näst sammanträdande
Ständer må allåtas om hela aflöningssummans uppförande på rikets stat, i hvilket läll, och så framt propositionen af Rikets Ständer varder gillad, en behöflig lindring kornme att ifrågavarande kassor och fonder tillskyndas, likväl icke af den inverkan på militie boställs-kassan, att hennes »ursprungliga ändamål», eller bekostandet af nya karaktershus å det stora antal militie bostads-boställen, sorn nu deraf äro i saknad, skulle kunna ernås, enär, endast härtill skulle erfordras omkring tre gånger den kapitalfond af 200,000 R:dr llanko, som kassan, vid 1855 års utgång, ägde i behåll. § 7. Som den af Rikets Ständer, i sammanhang med sednast fastställda statsreglering för åren 1855—1857, gjorda anvisning uppå behållningen å reservations-anslaget till »förhöjd betalning åt inqvartcringsgifvare», i och för betäckande af kostnaderna »lör de nu ur in»delta Arméen utgående garnisons-komrnenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och »i Haparanda», icke kunnat förr än år 1855 begagnas, eller tidigare, än i hufvudboken för samma år, synliggöras, fordrar hvad Revisorerne derom nu omförmält, icke någon förklaring eller bemötande från Krigs-kollegii sida, § 15.
Revisorerne hafva anmärkt, att arfvodet till t. f. Presidenten i Krigs-kollegium icke, på sätt ske bordt, utgått af härtill anvisade öfverskottsräntor af f. d. öfverste-indelningen vid det upplösta Adels-fane-regernentet, samt »att detta arfvode under båda revisionsåren, till hela »sitt belopp, anordnats från anslaget till extra utgifter.»
Då öfverskottsräntorna, derå arfvodet är anvisadt, för året 1853 icke förr, än under första hälften af påföljande året 1854, kommit Krigs-kollegium tillhanda, följer deraf, att arf - — 280 — vodet,, som under året 1853 skolat qvartaliter utbetalas, icke kunnat på dessa räntor formelt anordnas.
Stats-kontoret har ock, under den tid arfvodet till Presidenten i Krigs-kollegium derifrån utbetaltes, anordnat detsamma på extra utgifts-anslaget, som är anvisadt att fylla bristen de år, då öfverskottsräntorna icke uppgå till arfvodets bestämda belopp, eller 2,000 R:dr.