Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen har uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 7) Herr G. C. Witt hemställt, att, då Ronneby köping, hvars folkmängd numera utgjorde omkring 1,800 personer, på egen bekostnad låtit uppbygga ett rymligt skolhus med gymnastiklokal och dessutom egde särskildt rektorsboställe, det från 1858 års höst i köpingen befintliga tvåklassiga elementarläroverk, hvilket för närvarande begagnades af 33 lärjungar, måtte i lärarepersonalen erhålla tillökning med en kollega och en ritlärare samt derför erforderliga medel af Rikets Ständer an - 28 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. visas; men då hvarken lärjungeantalet eller öfriga af motionären åberopade omständigheter synas
Utskottet ådagalägga bchofvet af ifrågavarande läroverks utvidgning, har Utskottet icke kunnat Herr Witts förevarande framställning till bifall hos Rikets Ständer förorda. 45:o.
Med afseende på behofvet af en lärare i gymnastik vid de af Kongl. Maj:t föreslagna nya skolor har Kongl. Maj:t begärt att det för gymnastiklärares aflöning vid de lägre elementarläroverken nu anvisade anslag måtte höjas med 1,700 R:dr; och då detta belopp är beräknadt i enlighet med de af Rikets Ständer i afseende på dylika lärares aflöning vid sistlidna riksdag godkända grunder, får Utskottet, med iakttagande af den tillökning, som föranledes af den härofvan tillstyrkta utvidgningen af skolorna i Arboga och Enköping till femklassiga läroverk, hemställa, att anslaget till gymnastiklärare vid de lägre läroverken måtte med 2,100 Riksdaler förhöjas. 46:o.
Likaledes har Kongl. Maj:t, med afseende å behofven vid de nya skolorna, föreslagit, att anslaget för lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken måtte förhöjas med 1,050 R:dr; och får Utskottet. jemväl med iakttagande af den tillökning, som bör blifva en följd af de utaf Utskottet härofvan tillstyrkta förändringar i afseende å läroverken i Arboga, Enköping, Arvika och Skellefteå, hemställa, att anslaget för lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken måtte med 1,550 R:dr förhöjas. 47:o.
Sedan boksamlingarne vid de större elementarläroverken dels genom gåfvor och dels genom inköp icke obetydligt ökats och dessa boksamlingar börjat alltmera anlitas äfven af personer utom läroverken, hade, enligt hvad af Statsrådsprotokollet inhemtas, de för bibliothekariebefattningarne nu anvisade arfvoden befunnits i allmänhet alltför knappa i förhållande till den tid och möda, som dessa befattningar taga i anspråk, hvadan ock framställningar blifvit gjorda dels om ökande af de nuvarande arfvodena, dels om anvisande af sådana för läroverk, der arfvode för bibliothekets vårdande och tillhandahållande åt allmänheten hittills icke funnits att tillgå; och har i följd häraf Kongl. Maj:t begärt, att det i nu gällande Riks-stat upptagna belopp till arfvoden åt bibliothekarier vid de högre läroverken, 3,000 R:dr, måtte med 1,000
R:dr förhöjas; och då den begärda anslagstillökningen synes vara väl behöflig, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 48:o.
Enär det visat sig, att för vikarie-arfvodenas bestridande under den sedan sistlidna riksdag förflutna tid erfordrats vida större belopp än det för detta ändamål vid nämnda riksdag beviljade, och det numera ökade antalet af ordinarie lärarebeställningar naturligen påkallar större tillgångar än förut till bestridande af kostnaderna för fyllnadsarfvoden åt vikarier, har Kongl. Maj:t funnit en förhöjning af detta till 10,000 R:dr bestämda anslag af oundgängligt behof påkallad och derföre föreslagit, att det nuvarande anslaget för omförmälda ändamål måtte med 25,000 R:dr förhöjas; men, om för alla de nya lärareplatser, hvilkas inrättande Utskottet härofvan tillstyrkt, löner till fulla beloppen anvisas, måste derå Stats- Utskottets Utlåtande N:o 66.
29 icke obetydliga besparingar under år 1867 uppkomma och dymedelst ökad tillgång beredas för de med nu ifrågavarande anslag afsedda ändamål; och i följd deraf torde en mindre betydlig förhöjning i detta anslag, än den af Kongl. Maj:t, ifrågasatta, kunna åtminstone för den närmaste framtiden fullt motsvara behofvet.
Utskottet föranlåtcs alltså hemställa, att det, nuvarande anslaget till vikariearfvoden och oförutsedda behof, 10,000 R:dr, må med 20,000 R:dr förhöjas. 49:o.
Till arfvoden för biträden åt de högre läroverkens rektorer vid ombesörjandet af läroverkens angelägenheter m. m. har Kongl. Mai:t begärt ett årligt belopp af 3,000 R:dr.
Beträffande denna fråga inhemtas af Statsråds-protokollet, hurusom de i slutet af Juni månad nästlidet år på Kongl. Maj:ts nådiga befallning i Stockholm församlade rektorer från de högre elementarläroverken i riket, uti skrifvelse till Ecklesiastik-departcmentet, anfört, att, ehuru gällande läroverksstadga tillförbinder innehafvare af rektorsbefattning att, jemte fullgörandet af den honom i egenskap af lärare åliggande undervisningsskyldighet, med all möjlig uppmärksamhet följa undervisningens gång i det hela, ordna densamma på bästa sätt, gifva nödiga anvisningar och råd åt lärare, taga kännedom om lårjungarnes framsteg och skriftliga arbeten, samt i öfrigt söka befrämja uppnåendet af det läroverket föresätta mål, likväl ett stort antal andra för en rektors egentliga embetsutöfning främmande bestyr, såsom t. ex. utskrifning och kopiering af protokoller, läseordningar, räkenskaper med dertill hörande verifikationer, lönereqvisitioner, årsberättelser, kataloger, embetsskrifvclser, afgångsbetyg m. m. i betänklig måu toge hans tid och uppmärksamhet i anspråk; med anledning hvaraf och då det vore i hög grad angeläget, att rektorsembetets vigtigaste åligganden ej behöfde stå tillbaka för en ofta brådskande expedition af en mängd ärenden, hvilka visserligen stöde i samband mod skolans verksamhet och sålunda fortfarande måste utgöra föremål för rektors behandling och företagas på hans ansvar, men dock vore af sådan beskaffenhet, att deras omedelbara, ofta med stor tidspillan förenade, utförande mycket väl kunde fullgöras af en annan person, rektorerne funnit sig böra göra framställning om behofvet af ett årligt anslag till arfvode åt ett af rektor, helst bland läroverkets lärare, utsedt biträde, som skulle gå rektor tillhanda vid utförandet af ofvan omförmälda sekreterare- och kamererare-göromål; varande i afseende å arfvodets belopp af rektorerne föreslaget, att detsamma måtte bestämmas att utgå till hvarje högre elementarläroverk med 150 R:dr, såvida lärjungeantalet utgjorde 200 eller derunder, samt att ökas med 50 R:dr för hvarje deröfver stigande hundradetal.
Med hänseende till den stora vigt, som för undervisningens befrämjande och ungdomens vård ligger derpå, att skolornas närmaste styresmän kunna egna sina bästa krafter åt det magtpåliggande uppdraget att med oafbruten uppmärksamhet följa och leda undervisningen och disciplinen inom de i omfång alltmera tillvexande läroverken, synes förslaget att bereda dem biträde vid fullgörandet af deras öfriga göromål vara förtjent af bifall; och då för rikets 30 högre elementarläroverk det föreslagna beloppet icke synes vara för högt beräknadt, tillstyrker Utskottet, att det begärda anslagsbeloppet, 3,000 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas. 50:o. Sedan med anledning af Rikets sednast församlade Ständers medgifvande, “att de lärare, som, innan de blefvo till lektorer utnämnde, haft full 30 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. lektorsundervisningsskyldigliet, få. beräkna denna sin tjenstgöring, med undantag at fem år, vid löneförhöjning inom lektorsgraden, i likhet med hvad andre extra lärare, duplikanter och vikarier inom adjunkts- och kollegagraden fått sig tillerkändt", Kongl.
Maj:t från vederbörande infordrat uppgifter å samtlige de lärare, som på grund af sagda medgifvande skulle vara berättigade att under innevarande statsregleringsperiod i högre lönegrad uppflyttas, så hade, enligt hvad iuhemtas af ett den nådiga Propositionen bilagdt Statsråds-protokoll öfver Ecklesiastikärenden den 27 Maj 1864, de inkomna uppgifterna gifvit vid handen, att ej mindre än 22 lärare anmält sig till erhållande af ifrågavarande förmån, och att de fleste äfven blifvit dertill af vederbörande skolstyrelser förordade.
Vid granskning af de skäl, som till bestyrkande af desse lärares rätt blifvit anförda, hade det visat sig, att, om Rikets Ständers ofvannämnda medgifvande skulle utsträckas till alla dem, på hvilka detsamma enligt ordalydelsen borde ega tillämpning, de derutaf betingade löneförhöjningarne skulle för innevarande statsregleringsperiod uppgå till mer än 25,000 R:dr; och då Rikets
Ständer för berörda ändamål endast anvisat 2,000 R:dr årligen, har Kongl. Majit nu, i anseende till otillräckligheten af denna summa, föreslagit, att Rikets Ständer måtte för tillämpning af berörda bestämmelse ej mindre framgent än äfven imder åren 1864—1866 anvisa dels, utöfver det förut beviljade anslaget, 2,000 R:dr, ett årligt belopp af 4,000 R:dr, och dels för en gång en summa af 11,000 R:dr.
Såväl utaf beloppet af of vanberörda vid sistlidna riksdag beviljade anslag, som äfven af de då hållna diskussioner inom Preste- och Borgare-Stånden, hvilka Stånd i främsta rummet fattade omförtnälda beslut, hvilket sedermera genom Förstärkta Stats-Utskottets omröstning klef Rikets Ständers, framgår otvetydigt, att Rikets Ständer endast afsågo att åt fyra lärare, på hvilka i Borgare-Ståndet äfven namnen angåfvos, medgifva den ifrågavarande förmånen.
Af detta beslut bör således icke kunna hemtas anledning att till ett större antal lärare utsträcka samma förmån, och dessutom förekommer, att vid de läroverk, som icke före år 1858 varit fullständiga på begge linierna, den undervisning, hvarför numera lektorer äro anställde, varit i flera ämnen helt annan och till omfånget vida mera inskränkt, än den sedermera blifvit, hvadan i månget fall det vore alldeles origtigt, att såsom full lektorstjenstgöring anse en undervisningsskyldighet, som afsett undervisningen i samma ämnen, men innan den blifvit så anordnad, som nu sedan lektor för densamma blifvit anställd.
I hvad mån detta egt rum med afseende å de lärare, som blifvit till den ifrågavararande förmånen föreslagne, är icke utredt, och Utskottet föranlåtes alltså hemställa, att Kongl.
Maj:ts förevarande nådiga framställning icke må af Rikets Ständer bifallas. 51:o.
Vidare har Kongl. Majit föreslagit, att läraren i teckning vid nya elementarskolan i Stockholm J. G. Köhler mätte varda uppflyttad från och med år 1867 i tredje lönegraden och i följd deraf elementarläroverkens anslag med 250 liidr årligen förhöjas.
I afseende härå är, i ofta åberopade Statsråds-protokoll af den 12 Oktober nästlidet år, meddeladt, att Köhler, som redan år 1830 anställdes såsom lärare i teckning vid nya elementarskolan, sedermera, med undantag af åren 1832 och 1833, då han var stadd på en konstresa i utlandet, oafbrutet tjenstgjort i sådan egenskap; att denna tjenstgöring, ehuru skolans lärjungeantal i början var ringa, likväl i anseende till den vigt, som vid nya elementarskolan sedan långliga tider fästats vid undervisningen i omförmälda ämne, varit mer än vanligt trägen; att Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 31 Köhler genom utgifna lärokurser och särskildt genom sitt undervisningssystem för frihandsteckningar utöfvat en för den sköna konstens allmännare utbredande i landet gagnande verksamhet, samt att, enär någon aflöning för lärare i teckning vid nya elementarskolan icke förr än vid 1859—1860 års riksdag blifvit å stat uppförd, Köhler, i följd deraf, oaktadt sin långvariga och synnerligen väl vitsordade lärareverksamhet, först innevarande år vore berättigad att uppflyttas i andra lönegraden med ett lönebelopp af 750 R:dr; och då, med hänseende till hvad sålunda blifvit upplyst, den för Köhler ifrågasatta förmån synes
Utskottet innefatta ett lämpligt erkännande af hans förtjenster om undervisningen i ritkoustcn, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, med bifall till Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning, den begärda auslagstillökningen, 250 R:dr, bevilja. 52:o.
Såsom ersättning för en i länsstaten för Ostergötlands län under en adjuuktslön vid elementarläroverket i Norrköping upptagen, från nämnda stads kassa under titel “apologisteus lön och diskretion" hittills utgående afgift har Kongl. Maj:t äskat, att å läroverkens stat måtte uppföras motsvarande belopp eller 137 R:dr 50 öre; och får, med hänvisande till hvad beträffande denna fråga är i Statsråds-protokollet (pag. 14) meddeladt, Utskottet tillstyrka, att det begärda auslagsbeloppet, 137 R:dr 50 öre, måtte af Rikets Ständer beviljas. 53:o.
Likaledes har Kongl. Maj:t föreslagit, att sedan Ekers och Skerikes pastorater numera upphört att vara prebenden för lärare vid elementarläroverk, ersättning för den i vederbörande lärares löner tillförene inberäknade behållna årliga inkomst af samma prebenden, utgörande för Ekers pastorat 114 R:dr och för Skerikes 450 R:dr, måtte anvisas med tillhopa 564 R:dr; och får Utskottet jemväl till denna nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 54:o. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom begge universiteter nas docenter uti särskilda, af vederbörande konsistoriers förord beledsagade skrifvelser, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att docent, som vid elementarläroverken vinner anställning, måtte i afseende på uppflyttning till högre lönegrad få beräkna sig till godo sin akademiska tjenstetid, med lika rätt som om han vid elementarläroverk innehaft ordinarie tjenst; till stöd för hvilken underdåniga anhållan bland annat blifvit aufördt, att docenterne i sednare tider gått i mistning af den åt de äldre bland dem medgifna rättigheten att beräkna dubbla tjensteår i afseende på presterlig befordran, en förmån, som de af ålder haft sig tillerkänd lika med elementarläroverkens lärare, och att utan någon förbättring i deras ställning det vore att bofara, att docenternes antal skulle alltför mycket minskas, hvadan sålunda ett upphjelpande af deras vilkor vore af vigt ej mindre för universitetet, som svårligen kunde undvara deras biträde, än äfven för elementarläroverken, hvilka i docentgraden hade att påräkna lärare med den jemförelsevis grundligaste tbeoretiska underbyggnad.
Angående denna ansökning hade universiteternas kansler yttrat sig finna de för densamma anförda skäl i de flesta afseeuden vara förtjenta af Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet.
Ehuru icke hunden till bestämda läsetimmar hvarje dag, vore en docent vid universitetet dock icke overksam såsom handledare för den der studerande ungdom i de tidigare stadierna af dess studier, och genom en sådan verksamhet utbildade docenten sig sjelf till lärare och öfvade sig i undervisningens svåra konst, på samma gång han 32 Stats- Utskottets Utlåtande iV:o 66. för egen del ökade sitt kunskapsförråd.
Att bevilja honom en förmån sådan som den nu begärda, åtminstone för ett visst antal af hans docentår, syntes derföre vara billigt och väl förenligt med det samband, som emellan högskolan och elementarläroverken naturligen eger rum; och hade kanslern fördenskull härtill förordat bifall, åtminstone i så måtto, att docent, som vid elementarläroverk vinner anställning, måtte i fråga om uppfattning till högre lönegrad få beräkna sig tillgodo sin akademiska tjenstetid för fem eller sju år med lika rätt, som om han vid elementarläroverk innehaft ordinarie tjenst.
Majk, som vid föredragning af detta ärende funnit de underdåniga framställningarne påkalla billigt afseende, har i följd deraf nu föreslagit, att de af begge tini versi teternas docenter, hvilka varda anställde såsom lärare vid elementarläroverken, måtte ega att, vid lönegradens bestämmande, få sig tillgodoräknade fem år af den tid, de med vitsord om nit och skicklighet såsom docenter varit i tjenstgöring.
Då med docentbcfattningnrne vid rikets universiteter någon föreläsningsskyldighet ej är förenad, synes det Utskottet ingalunda vara med billighet öfverensstämmande, att ensamt innehafvaudet af en dylik befattning skulle, i fråga om de fem första tjensteåren, berättiga till enahanda lönetursberäkning vid elementarläroverken, som den mödosamma tjonstgöringen såsom skollärare, och Utskottet finner, vid sådant förhållande, tillräcklig anledning icke vara för handen att tillstyrka beviljandet af den nu utaf Kongl.
Majk för docenterna äska förmån, helst ett bifall till den nu gjorda framställningen otvifvelaktig! skulle från redan vid elementarläroverken anställde lärare, hvilka förut varit universitets-docenter, framkalla anspråk på rättighet att jemväl för deras del få såsom grund för lönetur vid elementarläroverken beräkna någon del af den tid, de varit vid universitetet anställde, anspråk, som, efter det banan en gång blifvit beträdd, säkerligen blefve svåra att afvisa och hvilka, i händelse af godkännande, skulle för Statsverket medföra betydliga kostnader; hemställande alltså Utskottet, att Kongl.
Majks förevarande nådiga framställning icke må af Rikets Ständer bifallas. 55:o.
Uti särskild, den 29 December nästlidet år till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Ståndeu till Stats-Utskottet remitterad nådig Proposition (N:o 64) har Kongl. Majk behagat meddela, hurusom domkapitlet i Strengnäs, — med anledning deraf att Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag medgifvit, att hushyresmedel finge af elementarläroverkens lärare åtnjutas utan att inberäkuas i den ordinarie lönen, samt under åberopande af nådiga Brefvet den 5 Februari 1808, hvarigenom vore förordnadt, att tre lektorer vid Strengnäs gymnasium skulle erhålla boställslägenheter och fyra hushyresmedel, hvartill användts för hvarje lektor en tiondedel af do utaf vissa inom
Fellingsbro socken belägna hemman utgående räntor, hvilka Drottning Christina don 20 November 1651 till uämnda gymnasium anslagit såsom godtgörelse för en af Konung Carl IX:s Enkedrottning
Christina genom testamente till Strengnäs gymnasium skänkt, men allt sedermera för Statens behof innehållen summa af 10,000 daler silfvermynt, — i underdånighet anhållit, att berörda hyresmedel, hvilka efter år 1808 af lektorerne innehafts utom ordinarie lönen, intilldess de vid i sednare tider gjord indragning af donationer till elementarläroverkens lärare, inberäknats uti densamma, och således, ehuru i staten till namnet qvarstående, i sjelfva verket voro alldeles försvunna, måtte på det sätt utgå, att fyra af de sju äldste lektorerne vid elementarläroverket egde att, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 63 att, utom sin ordinarie lön, hvardera uppbära sådana hushyresmedel med en tiondedel af hela den donerade räntan, som ännu utginge under namn af Fellingsbromedlen, hvilken tiondedel vore i staten beräknad till 162 R:(lr R:mt, samt att hvar och en af de tre äldste lektorerne måtte tillåtas att välja antingen någon at de befintliga tre boställslägenheterna eller hushyresmedel; och har Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, i högstberörda nådiga Proposition föreslagit, att förutnämnda hushyresmedel måtte få af fyra bland de sju äldste lektorerne vid elementarläroverket i Strengnäs åtnjutas, utan att i de å stat uppförda lönerna inberäknas.
Uti afgifvet utlåtande hade Statskontoret, enär ifrågavarande donationsmedel icke ursprungligen vore gifna till aflöning åt lärarne vid Strengnäs läroverk, än mindre såsom hyresmedel åt dem, och den omständighet, at,t genom nådiga Brefvet al den 5 Februari 1808 af dessa medel hushyra tilldelats fyra af dervarande lektorer, numera icke syntes berättiga bemälde lärare att, efter erhållna löneförhöjningar i likhet med andra lärare vid elementarläroverk, derutöfver allt framgent uppbära ifrågakomna hyresersättnirig, på dessa och i öfrigt anförda skäl hemställt, att domkapitlets ofvanberörda framställning måtte lemnäs utan afseende.
Jemte erinran hurusom, med anledning af Rikets Ständers i skrifvelse den 25 Februari 1858 derom gjorda framställning, vederbörande erhållit nådig befallning att inkomma med upplysningar angående de utaf kommuner och enskilde personer till rikets elementarläroverk gjorda donationer och vilkoren, hvarunder de meddelats; men att, så vidt utaf den med ledning af berörda upplysningar uppgjorda, vid 1859—1860 års riksdag framlagda utredning iuhemtas, någon anmälan i afseende på de nu ifrågasatta donationsmedel då icke skett, får Utskottet, med hänseende till hvad Statskontoret i förevarande fråga erinrat, och hvilket icke blifvit af domkapitlet vederlagdt, hemställa, att förevarande nådiga framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas. 56:o. Till Utskottets behandling har jemväl blifvit öfverlemnad en likaledes den 29 December nästlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition (N:o 65), deruti Kongl. Majit föreslagit att Rikets
Ständer måtte bevilja rektorn vid höyre elementarläroverket i Westerås hushyresersättning med 500 R:dr årligen, att å Åttonde Hufvudtitelns anslag för elementarläroverken uppföras.
På sätt i den nådiga Propositionen är meddeladt, har Westerås stad, jemlikt nådig Resolution den 10 Mars 1865, förklarats icke kunna åläggas att till rektor vid dervarande elementarläroverk upplåta embetsgård eller utgifva hyresersättning, och då rättvisa och billighet fordra, att bemälde rektor icke derför må gå i mistning af en löneinkomst, som, enligt nådiga Stadgan den 29 Januari 1859, rektorer vid rikets elementarläroverk i allmänhet tillkommer, torde det begärda anslagsbeloppet, 500 R:dr, af Rikets Ständer beviljas. 57:o.
Professor Ribbing, med hvilken Doktor Ljungdahl instämt, har uti en inom Preste-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion (N:o 54), af anförda skäl och under åberopande af den väsendtligt förändring i skollärarnes ställning, som genom borttagandet af deras rätt till dubbel presterlig tjensteårsberäkning egt rum, föreslagit, att Rikets Ständer ville åt lärarne vid elementarläroverken, så adjunkter och kolleger som lektorer, på det sätt bevilja en löneförbättring, Bih. till R.
Prot. 1865 & 1866. 4.
1 A/d.
2 Band. 1 Haft. 5 34 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. att den nuvarande första lönegraden inom hvardera klassen borttoges och såväl adjunkt och kollega som lektor finge börja med den lönegrad, som nu utgör den andra, för att sedermera med samma rätt och på samma sätt, sorn nu gälla, successivt avancera till högre grad, så att efter femton års tjenstgöring, adjunkt eller kollega i lön finge uppbära 3,000
R:dr och lektor 4,000 R:dr R:mt; äfvensom att rektorernes lön efter tio års tjenstgöring måtte ökas vid hufvudstadens femklassiga läroverk till 4,000 R:dr och vid de femklassiga i landsorten till 3,500
R:dr; men enär andra Statens tjenstemän i allmänhet först efter flera års tjenstgöring såsom extra ordinarier erhålla den löneinkomst, som för närvarande står skolläraren till buds, så snart han till inträde vid elementarläroverken är kompetent, torde den föreslagna allmänna löneförhöjningen icke, på sätt motionären antagit, kunna anses vara af jemförelsen med andra Statens tjenstemän påkallad.
Deremot synes det icke kunna bestridas, att, då rektorerne vid såväl de fullständiga högre som de treklassiga och tvåklassiga läroverken vid sistlidna riksdag erhållit berättigande att efter särskildt bestämda tjenstgöringstider uppflyttas i en högre lönegrad, billigheten fordrar att jemväl rektorerne vi de i allmänhet talrikt besökta femklassiga läroverken komma i åtnjutande af enahanda förmån; dervid dock undantag bör stadgas för rektorerne vid de femklassiga läroverken i Stockholm, hvilka redan vid sistlidna riksdag erhållit förhöjning i aflöningen; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer, med afslag i öfrigt å Professor Ribbings förevarande motion, måtte dels medgifva, att rektorerne vid de femklassiga elementarläroverken utom Stockholm, efter 10 års tjenstgöring i sådan egenskap, erhålla 500 R:dr tillökning i lönen, dels förhöja läroverksanslaget med den summa af 2,000 R:dr, som beräknats för den närmaste framtiden vara för ifrågavarande ändamål erforderlig. 58:o.