Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kammar-Collegium sökt och den 27 November förlidet Bih. till R.
Prot. 1840. 10 Sami. 1 Afd. 28 2l8 Expeditions-Ulskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.o 123. är erhållit rättighet att ifrågavarande arrende öfvertaga; så har hemälde Odelbergj uti en till E. K. M. i underdånighet ingifven skrift, som, jemte vederbörandes deröfver afgifne utlåtanden, blifvit till Rikets Ständers Statsutskott i Nåder remitterad, med framställning af de betydliga kostnader, hvilka erfordras för alt försätta egendomen till bruk och åbyggnader i laggildt skick, anhållit, att honom måtte förunnas 20 till 30 års förlängning af omförmälde arrende, räknadt från raidfastan år 1846, danu varande arrende tilländagår; och har sökanden derjemte, i sammanhang med nyssberörde underdåniga ansökning, erbjudit sig att, i fall det befunnes för Kronan mera fördelaktigt, att Edeby gård blefve sammanbygd för ett arrendalors-hushåll, än att, på sätt nu är stadgadt, uppföra laga hus på 3:ne serskilda hemmansdelar, då till Kronan i fullgodt skick med full eganderätt öfverlemna dels de för egendomens behof användbara, sökanden tillhöriga hus, som nu på stället finnas, dels ock alla sådana hus, som väl icke nu finnas, men vid blifvande ny syn pröfvades för egendomens behöriga bruk och skötsel samt arrendatorens beqvämlighet nödvändiga.
Rikets Ständer hafva detta ämne i öfvervägande tagit, och ehuru, i saknad af erforderliga upplysningar, rörande antagligheten af sökandens gjorda anbud, i afseende på egendomens åbyggnader, Rikets Ständer icke varit i tillfälle att öfver denna del af frågan sig yttra; dock som, enligt hvad ej mindre Kronofogden i orten, än E. K. M:s Befallningshafvande i Stockholms
Län anfört och utredt, det för Edeby kronohemman nu utgående arrende, 153 tunnor spanmål, synes uppgå till det högsta belopp, som efter egendomens beskaffenhet och förmoner, äfven efter det densamma blifvit ur dess fleråriga vanhäfd upphjelpt, skäligen kan med arrendatorns bestånd och någorlunda utkomst påräknas, samt då dertill kommer, att sökanden gjort sig känd för skicklighet och erfarenhet i landthushållning samt vederhäftighet för fullgörande af åtagna förbindelser, hafva Rikets Ständer godtfunnit medgifva, att, såvida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden erbjudna serskilda vilkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, undantag från de af Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen af Kronans egendomar, bestämda grunder, må uti ifrågavarande fall göras, och Odelberg j utan föregången auction, erhålla 30 års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrende-summma, som för nämnde egendom nu utgöres, och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract föreskrifna vilkor.
Expedilions-TJtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 124- 2:9 Hvilket Rikets Ständer, till svar å Högstberörde Nådiga i’emiss, få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Stockholm den 27 October 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 24 Oct, 1840.
Preste-Ståndet den 24 — “ Borgare-Ståndet den 27 — ■— Bonde-Ståndet den 27 —
N:ris 84, 190 och 298 samt Först.
St.-Ulsk. Meni.
N:o 343.) S. A. K. Medelst Nådig Remiss af den 15 sistlidne Februari, har E. K.
M. behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna en af Arrendatorn af 3:ne Kronohemman Söderby, om tillsammans 1-| mantal, lydande under Drottningholms Kungsgård i Lofö socken, Färentuna Härad af Stockholms Län, M. Runstedt, i underdånighet gjord ansökning, att, då det arrende af 86 tunnor 11 kappar span mål, sökanden för nämnde hemman lill Kronan årligen utgör, vore det högsta, som af hemmanen möjligen kunde erläggas, och Runstedt derå nedlagt betydlig kostnad och enskildt egde åtskilliga hus, hvilka skulle förlora värdet, om han med dem skulle hemmanen afträda, honom måtte i Nåder förunnas
Trettio års prolongation på arrendet; varande vid. berörde ansökning bifogade de af vederbörande Embetsmyndigheter i ämnet afgifna underdåniga Utlåtanden.
Af liandlingarne i målet hafva Rikets Ständer inhemtat, att ifrågavarande 3:ne hemman, genom contract den 26 September 1815, utarrenderats på 30 år, räknade från midfastan 1816, emot ett årligt arrende af 120 tunnor spannmål, till Majoren Friherre Axel Klinkowström, hvars arrende-rätt år 1816 220 Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse , IV.o 72_£. transporterades pä Majoren Adam Carlqvist, samt att, da bemälde Major, efter de fem första arrende-årens förlopp, icke förmådde ställa föreskritven ny borgen för arrendet under derpåföljande 10 år, hemmanen blifvit, på den af förra arrendet från midfastan 1822 återstående tid af 24 år, emot en årlig arrende-afgift af 86 tunnor 11 kappar spanmål, upplålne till Grosshandlanden P. G.
Falck, som sedermera under den 19 October 1824 på Runstedt sin arrende-rätt, i behörig ordning, öfverlåtit.
Ehuru sålunda, vid den Söderby Kronohemman senast ågångne arrendeauclion, det årliga arrendet blifvit betydligen nedsatt, i jemförelse med det vid första utarrenderingen fastställde belopp; likväl och enär, på sätt E. K. M:s Befallningshafvande jemväl yttrat, något anbud å högre arrende, än det nu utgående, icke skäligen synes kunna vid arrendetidens slut påräknas, oell då sökanden hittills icke allenast ordentligen utgjort arrende-afgiften, utan äfven i alla afseenden väl vårdat och underhållit hemmanen, hafva Rikets Ständer för den händelse, efter skedd undersökning, E. K.
M. pröfvar det vara med Rikets fördel öfvensstämmande, funnit skäligt medgifva, att Kronohemmanet
Söderby må på ytterligare trettio år, räknadt från midfastan år 1846, till Runstedt upplåtas, emot skyldighet att erlägga den nu bestämda årliga arrende-afgift af 86 tunnor 11 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, äfvensom att fullgöra öfrige, uti nu gällande arrende-contract fastställde, vilkor.
Hvilket Rikets Ständer få, till svar å högstberörde Nådiga Remiss, här med hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 October 1840.
Expeditions-TJtskottels Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o lo5.
228 N:o 125.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Oct. 1840, Preste-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 27 — — Bonde-Ståndet den 27 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kronofogden, Assessoren C. J. Lager crantz’s ansökning om Jörlängdt arrende å Barkarby Kronohemman eller skatteköp derå* (Stuts-Utsk.
Ull. N:ris 85, 189 och 1299, samt Först. Stats-Utsk.
N:o 344-.) S. A. fL Uti en till E. K. M. i underdånighet ingifven skrift, har Arrendatorn af Barkarby 2:ne Kronohemman, hvartdera A mantal, inom Lofö socken,, Färentuna Härad af Stockholms Län, Assessoren och Kronofogden C. J. Lagercrantz, på anförde skäl, anhållit, bland annat, att antingen till skatte fä losa ifrågavarande hemman emot erläggande af 10 års arrende-afgift, beräknad i penningar efter medium af markegångsprisen, eller ock emot vissa uppgifne vilkor å hemmanen erhålla åbo-rätt, samt att, i händelse intetdera af berörde anbud kundé antagas, E. K.
Nåder förunna sökanden prolongation å nu gällande arrende-contract för ytterligare 30 år, räknadt från midfastan 1846 till samma tid 1876, eller, i läll ej eller sådant blefve bifallet, ersättning åtminstone måtte sökanden medgifvas för de af honom utöfver laga byggnadsskyldigheten å hemmanen uppförde hus och byggnader, samt vid ny arrende-auetion det vilkor bestämmas, attén blifvande arrendator borde godtgöra sökanden kostnaden för dessa byggnader, efter deras brandförsäkringsvärde, med 3000 R:dr B:co; och har E. K, M., genom Nådig remiss af den 15 sistlidne Februari, behagat till Rikets Ständers StatsUtskotts handläggning öfverlemna berörde ansökning, tillika med vederbörandes deröfver afgifna underdåniga Utlåtanden.
Vid öfvervägande af hvad i detta ärende förekommit, hafva Rikets Ständer icke funnit skäl bifalla den af Assessoren Lagercrantz framställda anhållan om vinnande af antingen skatte- eller åbo-rätt tili Barkarby Kronohemman; hvaremot och då, på sätt E. K. M:s Befallningshafvande i dess afgifna underdåniga Utlåtande anfört, vid arrendetidens slut, det nu utgående höga arrendet, 76 tunnor spaumål, hälften råg och hälften korn, sannolikt 222 Expeditions-Utskottets Förslag till and.
Skrifvelse , N.-o 126. icke kan påräknas af någon annan pålitlig arrendator än sökanden, som med betydliga egna uppoffringar rödjt, odlat och förbättrat hemmanen, hvadan E. K.
M:s Befallningshafvande jemväl ansett sökandens fortsatta bibehållande vid arrendet medföra en verklig fördel för Kronan, så väl med afseende på säkerheten för arrendets utbekommande, som å hemmanens behöriga vidmagthållande, Rikets Ständer, för den händelse, efter skedd undersökning, E. K.
M. pröfvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, godtfunnit medgifva, alt Assessoren Lagercrantz må på nu gällande arrende af Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af 30 års tid, räknad från] midfastan år 1846, mot skyldighet att fullgöra de, enligt nuvarande contract, arrendatorn åliggande förbindelser.
Preste-Ståndet den 24 “ — Borgare-Ståndet den 27 — — Bonde-Ståndet den 27 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtskilliga ännu icke återställda förbindelser, rörande Svenska Statens fordna utländska skuld.
N:o 317.) S. A. K. Rikets Ständer hafva inhemtat, huruledes i Riksgälds-Contoirets räkenskaper ännu finnas upptagna utelöpande obligationer för Svenska Stats-Lånen i Holland och Brabant å tillsammans 6,000,000 R:dr Holländsk courant och 73,000 Gulden Brabantskt växelmynt; i afseende hvarå är vordet upplyst, att följande, fordna utländska stats-skulden tillhörande, förbindelser hvarken blifvit till Riksgälds-Contoiret återställda, eller, jemlikt derstädes företedda bevis, vederbörligen dödade och annullerade, nemligen: Expeditions-Utskotlcts Förslag till und.
IV-o 126. 223 l:o för lanea i Holland.
Riksgälds-Contoirets hufvudförbindelse, jemte åtföljande handlingar, för ett år 1792, serskildt upptaget Lifränte-lån å 600,000 R:dr, eller 1,500,000 Gulden Holländsk courant; och för de så kallade ärftliga lånen: 4 st.
Stats-Contoirets obligationer, utfärdade på grund af Högstsalig Hans Maj:t Konung Gustaf lilis auctorisation den 20 October 1784, och lydande å 200,000 R:dr hvardera R:dr Holl. 800,000 3 st. dito d:o, på grund af Högstbemälde Konungs auctorisation den 12 December 1785, hvardera lydande å enahanda summa 600,000 2 st. dito dito, på grund af dito dito den 8 Augusti 1787, lydande å 300,000 R:dr hvardera 600,000 2 st. dito dito, på grund af dito dito den 17 Januari 1788, å 200.000
R:dr hvardera 400,000 6 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 December 1788, å 500.000 Floriner hvardera ....... 1,200,000 3 st.
Riksgälds-Contoirets dito, på grund af Kongl. Majits med nämnde Contoirs garanti försedda auctorisation af den 31 Juli 1789, å 200,000 R:dr hvardera 600,000 1 Riksgälds-Contoirets, på grund af dito dito af den 5 Juli 1790, utfärdade obligation å 250,000 Floriner eller 100,000 6 st.
Riksgälds-Contoirets obligationer, utfärdade på grund af Kongl. Majits auctorisation den 25 Mars 1791, jemte 2:ne nämnde ConContoirs garantier, lydande dessa obligationer å 200,000 Ridr hvardera 1,200,000 samt 3 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 September 1797, och Riksgälds-Contoirets garanti af den 1 i samma månad, af hvilka 2:ne tyda å 200,000
Ridr hvardera och en å 100,000 R:dr 500,000 Summa Ridr Holl. Cour.
Åf de för förstberörde lån, genom Riksgälds-Contoirets Commissionärer, utgifna 15,000 st. partial-obligationer å 1,000 Gulden, eller 400 Ridr hvardera, voro, redan före 1815 års slut, infriade 5,922 st.
Derefter hafva ytterligare, under åren 1816 och 1817, dylika obligationer till ett antal af 8,794 st. blifvit inlösta och annullerade, så att endast 284 partial-obligationer, motsvarande ett capital-belopp af 113,600 Ridr meranämnde myntsort, numera kunna vara utelöpande. ■22.4 Expeditions-VtsJwtlels Förslag till und.
Skrifvelse , N.-o 126.
2:o för de i Brabant upptagna lån, hvilkas ursprungliga belopp utgjorde 9,250,000 Gulden Brabantskt växelmynt, 73 st. af Riksgälds-Contoiret utfärdade partial-obligationer å 1,000 Gulden hvardera; grundande sig dessa obligationer på Kongl. Maj:ts, under åren 1792, 1793, 1796 och 1798, meddelade och af Riksgälds-Contoiret garanterade auctorisationer, hvilka hufvud-document åren 1817 och 1818 till Contoiret återställdes, Uti det uppgifna antalet utelöpande partial-obligationer äro likväl inberäknade 9 st., som Riksgälds-Contoiret, före år 1815, genom sin Commissionär infriat, men ännu icke återbekommit.
Sedan Rikets Ständer, uppå E. K. M:s derom aflåtna Nådiga Proposition, vid 1812 års Riksdag, beslutit afskrifva två tredjedelar af Svenska statens då egande Capital-skulder i Holland, Brabant oell Genua, samt alla å dessa skulder upplupna obetalda räntor, så åtog sig E. K. M., vid derpåföljde eller 1815 års Riksdag, att med den för 011 Guadeloupe influtna lösen af 24 millioner Francs liqvidera all Rikets utländska gäld.
För verkställigheten af denna liqvid, i afseende på skulderne i Holland, hvilka, före den år 1812 Beslutade afskrifning, uppgingo till ett capital-belopp af 4,235,000 R:dr Courant, afslöts i December månad 1815, å E. K. M:s
Höga vägnar, en convention härom med ett befullmägtigadt ombud för ”ett ganska betydligt antal” egare af de till ofvan omförmälde lån hörande partial-obligationer.
Enligt denna, vid 1817 och 1818 årens Riksdag, Rikets Ständer meddelade convention, skulle, medelst erläggandet af en år 1816 jemväl, på öfverenskommet sätt, utbetald summa af 1,300,000 R:dr Hamburger Banco samt afståendet af enskilda Svenska undersåters då till nära 3 millioner Francs uppgående och vederbörligen styrkta fordrings-anspråk bos Franska regeringen, Svenska Kronan anses hafva uppfyllt och fullgjort alla de förbindelser till sina fordrings-egare i Holland, som hon sig iklädt, vare sig genom Regeringen, Rikets Ständer eller Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret; så att inga anspråk eller reclamationer, af hvad natur eller benämning de vara måtte, skulle någonsin kunna göras af dessa fordrings-egare och än mindre då eller i framtiden kunna lalla Sverige till last, utan vöre hela skulden alt anse såsom till fullo betald, så väl till capital, som upplupna eller ouplupna räntor och ränte-coupons.
Derjemte bestämdes, uti samma convention, den 31 December 1816, såsom den yttersta tid, inom hvilken bemälde fordrings-egare kunde, vid äfventyr af deras fordringgrs fullkomliga annullerande, anmäla sig till utbekommande af hvad dem, jemlikt de i conventionen stadgade grunder, skulle till - Expeditions-Uiskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 126.
225 tillfalla; och borde fordringsegarnes ombud, genast efter återkomsten till Holland, föranstalta om en å deras vägnar härom utfärdad offentlig Kungörelses införande i allmänna tidningarne.
För öfrigt åtogo sig samma ombud, äfvensom åtskilliga Handelshus i Amsterdam, med hvilkas fallin cigter ombudet var försedt, att ansvara för liqvidationen samt för återlemnandet till Svenska Kronan af de förbindelser och handlingar, som rörde dess skuld inom Holland; hvarförutan ombudet, for den händelse, att hufvudförbindelserne, af en eller annan orsak, icke blefvo återlemnade, förband sig, i sina committenters namn och å deras vägnar, att tillvaron eller icke tillvaron af dessa obligationer ej skulle, under någon förevändning, kunna gifva samma handlingar den giltighet, som de genom den afslutade conventionen förlorat.
Emot återställandet af de för de så kallade ärftliga lånen utfärdade hufvudförbindelser, har också det hinder sedermera förekommit, att den embetsman i Amsterdam, Notarius Publicus IV. van Homrigh, hos hvilken dessa förbindelser till samtlige långifvarnes säkerhet blifvit deponerade, vägrat att utlemna desamma, förr än antingen alla partial-obligationerne voro infriade, eller den genom lagarne för kraf i allmänhet bestämda praescriptionstid tilländagått.
Jemlikt den upplysning, Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret år 1830 erhållit från dåvarande Svenska och Norrska General-Consuln i Amsterdam, skulle, till följd af Nederländska lagarne och Nolarii Publici åliggande att bibehålla en hos honom deponerad effect, intilldess den blifvit annullerad eller till all kraft och verkan upphört, berörde bufvudförbindelser icke kunna förr utgifvas, än alla derpå grundade serskilda skuldbevis blifvit inför denna tjensteman till öfverkorsning företedda.
För hufvudförbindelsernes återbekommande måste således afvagtas de oinlösta partial-obligationernes successiva företeende, eller förloppet af den i åberopade lagar stadgade 30- åriga prasscriptions-tid, hvilken ansågs kunna beräknas från år 1816, då inlösandet af obligationerne i allmänna tidningarne kungjordes.
Emedlertid och jemte det protester blifvit, å E. K.
M:s höga vägnar, vederbörligen anmälda till förekommande af allt missbruk med ifrågavarande bufvudförbindelser, hafva, jemlikt Riksgälds-Contoiret tillställda bevis, de infriade partial-obligationerne blifvit å hufvudförbindelserna afskrifna, med undantag af 1,098st. sådane, fiäre år 1812, inlösta obligationer, för hvilka några afskrifningsbevis icke blifvit företedda; varande dessa sistnämnde obligationer allt sedan 1828 deponerade i Rikets Ständers Bank.
Beträffande åter den för lifräntelånet utgifna hufvudförbindelse, jemte Bih. till R.
Prot. 1B40. to Sami. 1 Afd. 29 aa6 Expeditions-TJt skottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 126. dertill hörande handlingar, så hafva dessa handlingar från början varit förvarade hos det Bankörshus, som besörjde lånets upptagande och utfärdade de så kallade lifränte-constitutionerne.
Men efter det för samma Bankörshus inträffade obestånd, har berörde förbindelse kommit att aflemnas lill en domstol i Haag, hvarifrån den år 1816 utsedda Liqvidations-Comilé densamma återfordrat samt derefter löfval att förbindelsen, genast efter dess utbekommande, till E. K. M. återställa.
I afseende på de utelöpande partial-obligationerne för Brabantska lånen, hvilka Iåns år 1815 återstående belopp, med inberäknande af den, enligt 1812 års Riksdags-bestut, afskrifna andel, utgjorde 7,359,000 Gulden, har E. K, M., uti Dess, under den 23 December 1817, till Rikets Ständers dåvarande Stals-Ulskott aflåtna Nådiga Skrifvelse, förklarat, att dessa till ett antal af 256 stycken då uppgående obligationer genast vid uppvisandet inlösas.
Yid nu anförda förhållanden och med afseende derjemte å de, enligt Högstberörde Nådiga Skrifvelse, för öfrigt vidtagna åtgärder för afslutandet af liqviderne om ifrågavarande skulder, hafva Rikets Ständer visserligen funnit Svenska Siats-Verket vara hufvudsakligen betryggadt emot sådana ytterligare fordrings-anspråk, som nu eller framdeles möjligtvis skulle kunna grundas på olvanuppgifna, till Riksgälds-Contoiret icke återställda, skuldförbindelser; men deremot likaledes ansett, att, såsom en alltid vanlig och obestridlig följd af behörigen verkställd liqvid, alla de förskrifningar, jemte deri åberodade säkerhets-bandlingar, som blifvit utfärdade för nu omförmälde, redan liqviderade, skulder, böra, åtminstone efter den erforderliga prsescriptionstidens förlopp, antingen i stadgad ordning återlemnas, eller, enligt gällande lagar, till all framtida kraft och verkan ovilkorligen dödas, helst det härförutan förekommit Rikets Ständer i flere hänseenden mindre lämpligt, att de med Sveriges Konungs och Ständers auktorisation och garanti försedda hufvudförbindelserné för en del af de fordna Stats-lånen skola, sedan dessa förbindelser blifvit infriade, fastän ännu icke öfverkorsade eller annullerade, förfarande förvaras under utländsk domstols eiler embetsmans vård.
I betraktande häraf samt på det att ej allenast meranämnde skuldposter må framdeles kunna ur Riksgäids-Contoirets räkenskaper helt och hulie t alföras, -utan ock all anledning till vidare undersökningar om samma skulder och deras liqviderande må för framtiden upphöra, hafva Rikets Ständer ansett sig böra', så vidt på dem ankommer, söka bereda de ännu utevarande obliga tioner nes ofördröjliga återställande eiler fullkomliga annullerande; och som E. K; M., Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, JY.-o la Si 22 j uti Dess, vid 1815 års Riksdag, till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåtna Skrifvelse, angående indragandet och inlösen af Rikets utländska gäld, i Nåder åtagit
Sig att, jemte lillvägabriugandet häraf, ”till Riksgälds-Contoiret aflemna alla de Rikets således inlösta skuldförbindelser, som då voro i utländsk mans ego/’ få Rikets Ständer altså, till vinnande af berörde ändamål, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att alla erforderliga och ändamålsenliga åtgärder varda vidtagna, på det att, så snart härvid förekommande omständigheter och förhållanden möjligen medgifva, antingen de för fordna Stats-lånen i Holland utgifna liufvud-förbindelser, jemte dertill hörande handlingar, äfvensom de hitintills icke återställda partial-obligationerne för enahanda lån i Brabant må återbekommas, eller åtminstone vederbörliga bevis om dessa hufvud- och partial-förhindelsers fullkomliga dödande erhållas.
Vidkommande åter de till Holländska lånen hörande och af RiksgäldsContoiret inlösta samt i Rikets Ständers Bank för närvarande deponerade partial-obligationer, hvilka’, enligt Rikets Ständers år 1829 fattade beslut, borde, när sådant med minsta möjliga kostnad och äfventyr kunde ske, genom Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret föranstaltande, öfversändas tili Amsterdam, men hvartill något lämpligt tillfälle ännu icke skall hafva yppat sig; så och för den händelse, att dessa obligationers företeende till afskrifning å liufvudförbindelserne förklaras utgöra ett oeftergifligt vilkor lör sistberörde förbindelsers återlemnande eller dödande, hafva Rikets Ständer uppdragit åt beraälde Fullmägtige, att i sådant fall foga anstalt om ifrågavarande partialobligationers afsändande till Holland, på det sätt, som
Fullmägtige finna mest lämpligt samt för det allmänna minst kostsamt och äfventyrligt.
Stockholm den 27 October 1840. 228 Expedilions-ZJ Iskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 11J.
Preste-Ståndet den 2.4 — — Borgare-Ståndet den 27 — — Bonde-Ståndet den 27 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, angående ersättning för åren i83g och 1840 till de dagsverksskjldige under Marite* holms och Cathri/icehergs Lundsbo fdin ge-bos tällén.
(SLais-Ul.sk. S. A. K. Då E. K. M. under den 2 Februari 1838 i Nåder förklarat, att dittills utgående dagsverksskyldigheter till Mariaeholras och Cathrinäsbergs i Skaraborgs Län belägne Landshöfdinge-boställen, såsom hvarken i de till dagsverkens utgörande anslagne hemmanens ränta inbegripne, eiler i skattläggning, eller indelningsverket grundade, borde med vårfrudagen 1839 upphöra, ehuru, vid det förhållande, att lösen for dessa dagsverken blifvit beräknad såsom tillgång vid reglerandet af Landshöfdiuge-lönerne i Skaraborgs och Christianstads Län, befrielsen icke kunde vidtaga förr, än motsvarande anslag blifvit af Rikets Ständer anvisadt; sa och enär ett dylikt anslag väl numera blifvit af Rikets Ständer till uppförande å Stat beviljadt med 894 R:dr 22 sk. 11 r:st, deraf 206 R:dr 12 sk. till fyllnad i Landshöfd inge-lönen i Skaraborgs Län, samt 688 R:dr 10 sk. 11 r:st. till fyllnad i enahanda lön i Christianstads Län, men billigheten fordrar, alt de dagsverksskyldige, äfven för den förflutna tiden, ifrån vårfrudagen år 1839, få tillgodonjuta den eftergift, hvar till de i berörde hänseende funnits berättigade, hafva Rikets Ständer, till godtgörande af den tillgång för Landshöfdinge-lönerne i Skaraborgs och Christianstads Län, hvartill ersättningen för dagsverksskyldigheten Lill Marieholms och Cathrinebergs kungsgårdar varit beräknad, godlfunnit för tiden ifrån vårfrudagen år 1839 till slutet af innevarande år, eller för 1J år, bevilja ett af Riksgälds-Contoirel utgående, emot den beräknade dagsverkslösen för nämn de tid svarande anslag af 1,490 R:dr 38 sk. 2 r:st, hvaremot de dagsverksskyldige befrias ifrån den dagsverkslösen för 1839 och 1840, som icke redan blifvit godtgjord och berättigas att återfå hvad deraf redan må vara erlagdt.
Expeditions-U tskottets Forslas, till und.
Skrifvelse, N.-o nS.
229 Hvilket allt Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Oct. 1^4°.