Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är publiken själf, som måste gifva konsten » lyftning » o Bref kort från Iduns Chicago-korrespondent- Den 22 maj 1893. nsam i sitt slag står, i civilisationens historia, den med gårdagen afslutade » Woman ' s Con- gress ».
För första gången hafva kvinnor från jor- dens mest aflägsna länder, tillhörande de mest skiljda samhällsställningar och trosbekännelser, samlats för att öfverläggaom kvinnans gemensamma bästa.
Kvinnan, hennes rättigheter, hennes verk- samhet och hennes förhoppningar på framtiden hafva varit de ämnen, som diskuterats.
Sekel- gamla stängsel hafva nedbrutits och geografiska gränsmärken hafva blifvit utplånade.
Om det än månde taga årtionden, innan de frön, som i dessa dagar utsatts, hinna att bära frukter, skall dock the Woman ' s Congress i Chicago blifva af obe- räkneliga följder för kommande tider och genera- tioner.
Religiösa fördomar, hvilka hos kvinnan alltid äro starkare än hos mannen, hafva under dessa dagar blifvit fullkomligt förgätna.
På samma talarstol, inspirerade af samma ädla idé och ver- kande för samma höga mål, hafva uppträdt kvin- nor af alla möjliga protestantiska sekter, judinnor och bekännarinnor af den grekiska ritualen, sida vid sida, i ett gemensamt systerskap.
Endast turkinnan har felats, ännu slumrar hon bort sitt lif inom harems murar.
Däremot hafva till och med Kina, Japan och Sandwich-öarne haft sina representanter vid denna kongress.
Kvinnans sfer omfattar i våra dagar, tyckes det, ej mindre än jorden helt och hållet.
Från t Hushålls-ekonomi » till » Kvinnan såsom verklig faktor i politiken » ligger en lång väg.
Dock, alla ämnen berörande kvinnan emellan dessa tvänne ytterligheter hafva blifvit behandlade.
Egentligen fördelades afhand- lingarna i åtta hufvudafdelningar: uppfostringsvä- sendet, industrien, litteraturen och de sköna kon sterna, moralisk och social reform, religionen, civil lag samt styrelsesätt, fitantropien, vetenskapen och filosofien.
Ett jättearbete att utföras på mindre än sju da- gar och af kvinnor — men hvad kvinnan vill, vill Gud, heter det ju.
Denna kongress var den första af de många, som under sommarens lopp kommer att hållas i Chicago.
Den femåriga sammankomsten af » Kvinnans internationella Council » skulle egentligen ej hållits förrän nästa år, men presidenten för densamma, mrs May Wrigth Seawall, kom på den idéen att i stället hålla den under Chicagoutställningen.
På detta sätt uppstod » the Woman ' s Congress ».
Ef- ter outtröttligt arbete lyckades det också att förmå dessa 110 representativa kvinnor att komma hit, men att det icke var det lättaste, finner man, då ej mindre än 10,000 enskilda bref blifvit skrifna i och för detta ändamål.
Dock, mrs Seawall är energisk samt mycket rik och har nu vunnit sitt syfte.
Af de 110 ombuden från olika kvinnoför- eningar voro 54 från Förenta Staterna.
Kongressen hölls i det nyligen uppförda » Memorial Palace of Art », hvilket i sig själft är ett under af skönhet och storslagenhet.
Inträdet till kongressen var fritt, alla voro välkomna, hette det.
Tillströmnin- af människor var också så stor, att de många rymliga salarne ej förslogo, utan korridorer och trappuppgångar blefvo så fullpackade, att det hände att talarinnorna till och med ej kunde bana sig väg in.
Tvänne sessioner höllos dagligen, den första började klockan 10 förmiddagen och den senare klockan 7.45 eftermiddagen.
Ehuru kongressens arbete varit mycket påko- stande, har man likväl funnit tid öfver för delta- gande i såväl privata som publika tillställningar och nöjen, anordnade till delegaternas ära.
Kon- gressen afslutades i söndags med gudstjänster, för- rättade af kvinnliga präster, ordentligt prästvigda, påstås det.
Någon hade också föreslagit att efter densammas slut utdela nattvarden bland del- tagarinnorna, hvarvid endast kvinnliga präster skulle officiera.
Men tanken öfvergafs, och dagen och det hela afslutades med en andlig konsert, hvarvid uppträdde, bland andra förmågor, en or- kester af femton harpor, den första i sitt slag här i landet.
Clara Morris, lika upphöjd kvinna som stor skå- despelerska, beder hvarje medsyster inom sin konst: att för konstens egen skull lika mycket som för kvinnans lämna kvar efter sig på konstens heliga altare dygdens rena, hvita blomma.
Bland de amerikanska talarinnorna voro de gamla veteranerna för kvinnans rättigheter Su- san Anthony, Lucy Stoue och Ward Beechers syster mrs Hooker de mest populära och af de utländska deltagarinnorna mad.
Bogelot från Pa- ris, Beck Meyer från Danmark och Josefa Huinpai- Zeman från Böhmen, svenskan friherrinnan Rappe minst att förglömma.
Ja, hela världens kvinnor voro här representerade, snillets, bördens, vetenskapens, talangens, och ri- kedomens, dock saknade jag för min del en, kvin- nan ur de djupa lederna.
Hvar fanns hon på denna märkliga kvinnokongress?
Hade hon inga rättigheter att kämpa för, inga erfarenheter att framlägga?
Signe AnkarfeU.
Kamraten, illustrerad tidning för Sveriges ungdom, är den angenämaste och mest underhållande vän för de unga, gossar och flickor i åldern 1 0 — 1 6 år.
Den utkommer med nära 4 0 0 sidor om året.
Ännu är ej för sent prenu- numerera för de tre senare kvartalen med en- dast kr.
N:r 12 för den 15 juni, som just nu utkommit, innehåller: Ungt blod — tålamod!
(En intressant liten historia från sjuåriga kriget!)
— Köld- blandningar.
(Några trefliga sommarexperi- ment!)
— Min träsnittssamling.
(Anvisning för de unga att anlägga en ny sorts mycket underhållande och lärorika samlingar!)
— En skolgosses skrifdon i det gamla R o m.
— Systrarna; en berättelse för Kamraten af Hedvig Indebetou.
— Äfventyr i fjärran vä- stern.
(Den roliga indianromanen af King- ston med » gubbar ».)
— Den unga natu- raliesamlaren.
(Intressant anvisning för gos- sarne att själfva göra i ordning vackra djurskelett!)
— Belägringen.
(En rolig sommarlek i det fria!)
— Trefliga, nya handarbeten för systrarna med illustrationer.
— Brefvexling mellan de unga prenumeran- terna om deras samlingar, deras krocketspel och lekar, om att göra pilbågar, samla väx- ter, frimärken m. m.
(Nyljt och omvexlande
I D U N 188 för hvart nummer!)
(Intres- santa tankeuppgifter med små pristäflingar i hvarje månad!)
— Prenumeranternas egen af- delning med bidrag af de unga: små berät- telser, poem o. s. v. Detta allt i ett enda nummer!
Ingen gosse eller flicka, som kan förmå sin pappa och mamma att låta dem prenu- merera på Kamraten, kan få en trefligare vän, sommar som vinter, vid lek som arbete.
Solljus.
||Plman lät pennan falla ur handen, lutade sig med ett uttryck af hopplös trötthet till- baka mot stolens ryggstöd och stirrade intresse- löst ut på den hvita, solstekta husväggen midt emot.
I rummet utanför satt hon, hans unga hustru, med det tåliga bleka ansiktet, de stora klara ögonen och den lilla fina, bräckliga ge- stalten.
Hennes händer veko snabbt och mekaniskt på den skära créperemsan, som skulle pryda en hvit hatt, hvilken låg framför henne pä bordet.
I fönstret och på bordet framför soffan lågo äfven högar med oklädda hattar, på byrån stodo kartonger med blommor, tyll och band.
Hur olika hennes uttryck var mot mannens, när hon nu ett ögonblick såg upp.
Ett resigneradt: » det går nog så småning- om, » lästes tydligt i den öppna blicken, och så fortsatte hon igen stilla och oförtrutet.
» Ragna, » ljöd hans röst retlig och bitter där inifrån, » solljuset irriterar mig.
Det är som ett hän öfver mitt tunga, tröstlöst enformiga arbete. » / Huru hushållspenningfrågan.
skola de årliga utgifterna fördelas och hushållningen bäst ställas för en familj, bestående af man, hustru och tre barn, då familjefaderns årsinkomst uppgår Ull: a) 3,000 kronor?
b) 1,500 kronor?
För besvarandet af dessa tvänne spörsmål har Idun, som bekant, utfäst tvänne pris.
Intresset för denna vitalfråga för så många svenska hem har visat sig synnerligen lifligt, och en hel del förträffliga skrifter har ingått.
Då det är alldeles tydligt, att icke ett eller tvänne svar kunna tillräckligt belysa det viktiga kapitlet, då så olika förhållanden råda på olika orter och inom olika samhällsklas- ser, ha vi efter rådgörande med erfarna hus- mödrar beslutit efterhand meddela ej mindre än sju af de bästa täflingsskrifterna, som tämligen mångsidigt utreda frågan.
Inom tretusenkronorstrecket har priset, 50 kronor, tilldelats fru Hanna Kamke, Stock- holm, hvilkens uppsats som grundläggande norm för inkomstfördelningen har beaktans- värda förtjänster.
Mention honorable tiller- kännes fru B. Nilson, som ock gjort vackra inlägg i frågan; fru Alma Baltzer, Göteborg, som särskildt utredt förhållandena i rikets andra stad; samt signaturen B- — m (har ut- tryckt sin önskan att förbli okänd), som för- tjänstfullt behandlat saken från landsorts- synpunkt.
1893 » Låt bli renskrifningen och dikta själf, Gö- ran, någonting om våren, det kanske du nog » — hon afbröt sig tvärt.
» — skulle få in i någon tidning, så finge vi alltid några kronor, » fortsatte han försmäd- ligt.
» Du tror, att man kan slå nödmynt af poesien och bringa fram en jublande vårsång ur en frostbunden jordmån. » Han reste sig och sköt häftigt stolen till- baka, hvarefter han kom ut till henne.
» Sådant skräp, » sade han föraktligt pekande på modeartiklarna.
» Åh ja, inte är det prima kvalitet, » sade hon leende, » men mina kunder ha just icke så odlad smak, och väl är det, ty då skulle jag inte kunna tillfredsställa dem. » Han satte sig i gungstolen och började häf- tigt gunga fram och åter.
» Har du någon gång haft framtidshägringar, » frågade han, » eller enklare sagdt, har du hoppats nägot stort af lifvet. » » Nej, Göran, hur skulle jag kunnat det, » sade hon blygt.
» Jag har ju ingen talang, som skulle kunna höja mig öfver medelmåttan.
Jag har bara önskat mig » — hon tvekade.
» Nåå? » » Solljus! » » Jaså, det kallar du bara! » » Ja visst, Göran, ty jag har aldrig drömt om det som en yttre glans, som rikedom eller sådant, nej då, bara i hemmet — ungefär som ljusa, glada tapeter i ett rum, förstår du. » » Efter 30 öre metern, jag förstår.
Jag vill, att solljuset skall genomströmma mig.
Och nu ser jag bara reflexen!
Åh, hvad den där hvita väggen gör ondt i ögonen! » Han vände sig åt andra sidan.
» Om jag skulle köpa litet grön kalikå och sy ihop till rullgardiner, du Göran.
Det vore bestämdt bra. » » Det hjälper inte.
Ingenting hjälper. » Hon såg sorgset på honom och fick tårar i ögonen.
Hvad han säg gammal och trött Inom femtonhundrakronorstrecket har priset, 50 kronor, tillerkänts fru Sofle Le Moine, f. Brandt, Jerna, hvilkens uppsats förträffligt belyser förhållandena på landsbyg- den.
Mention honorable tillerkännes mottot: » Sparsamhet år en dygd », under hvilket in- gått en god uppsats från stockholmssynpunkt, och fru M. Wallensteen, Vadstena, som för- tjänstfullt utredt saken enligt omständigheterna i en småstad.
Genom att, som sagdt, efterhand införa samtliga dessa uppsatser, vill Idun söka bi- draga till att få denna för svenska husmödrar viktiga sak så allsidigt som möjligt belyst.
De författarinnor, som ej erhållit pris, skola vi särskildt betala ett litet honorar som upp- muntran.
V i börja i dag med den ena af de prisbelönade uppsatserna: Tre tusenkronors Jlanna J (amke: treoket.
ut med sitt insjunkna bröst och de mörka skuggorna under ögonen.
Stackars Göran, han behöfde sol på ett annat sätt än hon, det för- stod hon nog, men med all sin kärlek förmådde hon icke ens framkalla reflexen!
En välkänd bultning på dörren lockade ett leende öfver bådas ansikten, och hon skyndade att öppna för lille Viktor, som röd och varm rusade in.
» Goddag pappa, goddag mamma, » hälsade han brådskande och lade med en viktig min skolböckerna ifrån sig.
» Jag vet någonting, jag, » sade han med ättaärig stolthet, i det han kom fram och ställde sig hos fadern.
» Ja », fortsatte han, » jag vet det inte riktigt, men du kan .nog hjälpa mig, pappa, för du vet väl mer än skolfröken; gör du inte? » » Det kan kanske bero på, » sade fadern med ett matt leende, » men berätta du, min pys, så får jag höra. » » Jo, vet du pappa, ingen människa behöf- ver vara olycklig. » » Jaså, » sade fadern.
» Nej, alla kunna bli lyckliga. » » Hur skall det gå till? » » Jo, vi läste om en, som var så fattig och sjuk, ensam och så förskräckligt så, och ingen brydde sig om honom heller, men han låg på sjuk- huset, och det var vår också, och sä tittade han på den blåa himmelen och på solskenet, och då blef han glad, fast han hade det så svårt, och det var då inte underligt, när han såg solen, säg pappa?
Men se ' n skall pappa få höra!
En morgon, när han vaknade, så var han blind, åh, du pappa, alldeles blind. » Lille Viktors ögon fylldes med tårar.
» Då var det bra synd om honom, säg? » » Ja det var det, » sade fadern med en un- derligt sträf röst.
Han tyckte, att det var hans lifshistoria barnet berättade, först ungdomenB berserkagång mot fattigdom och gäckade illu- sioner, men ändå med fröjd i hjärtat, ty idea- let, solen i lifvet, hade ännu icke gått bakom 6 dagliga utgifter och de andra / i2 till allt det öfriga, såsom bnstad, kläder, barnens uppfostran, läkare, nöjen etc.
Men ju större pretentioner familjens samhällsställning ställer på det yttre uppträdandet, dess större bli utgifterna, särskildt för kläder och bar- nens uppfostran, och dess mindre kan i samma mån beräknas för nöjen, umgänge och dylikt.
Härpå måste naturligtvis också fästas afseende vid inkom- stens fördelning, ehuru man som grundsats alltid bör söka fasthålla, att den ena hälften användes till själfva hushållet, den andra till familjens öfriga ut- gifter.
Det beror till stor del på husmoderns intel- ligens, goda vilja och arbetsamhet, hur det lyckas henne att jämka ihop fordringarna och åstadkomma ett godt resultat, utan att skuldsättning därför be- höfver komma i fråga.
I efterföljande beräkningar har jag tänkt mig en familj i den bildade medelklassen med en årsinkomst af 3,000 kronor.
Från denna inkomst måste först afdragas 200 kronor för skatt och brandförsäkring.
Skulle hela summan ej åtgå, så kan resten läggas till den tolftedel, som är afsedd för extra utgifter.
Inkomst Skatt kr.
3,000 » 200 Återstå kr.
2,800 1.
2,800 kr.
(a 500) %
Samhällsställ-! '
— J ningen kan vara så olika, fastän inkomsterna äro desamma.
Man kan dock som regel uppställa, att 5. sedan skatten dragits från inkomsten, denna bör för- / 12
Ganska praktisk l2 / i2
blir i detta fall tolfdelningen eller inkomstens jämna fördelning i tolftedelar.
* / i2 eller hälften beräknas ') En ökning af 4 kr.
utgörande summan af bråk- då för själfva hushållet med dess månatliga och delarna från de andra tolftedelarne, 1 5
IDUN 1893 molnen.
Sedan kom mannaåldern med sin tunga utpinande sträfvan för brödet, då allting var mörkt både inom och utom honom.
Han såg icke längre solen.
Han var blind, blind för hvarie hoppets ljusstråle.
» Vill du inte höra mer, pappa? » » Jo, min gosse, berätta du! » » Då frågade de honom, om han inte var mycket, mycket ledsen, men då sa ' han: Nej, det är jag inte, för fast jag inte längre kan se solen, så har jag den ändå i mitt hjärta.
Hvad mente han med det, pappa? » » Jaså, det kunde således inte fröken tigt förklara för er. » nöjak- » Nej, hon hann inte, för det ringde just då, och det gjorde inte mej ett dugg, för jag var Bå säker, att pappa visste det.
Hon sa ' bara, att så kunna alla vara lyckliga, om de ha so- len i hjärtat; bur går det till, pappa? » Fadern såg på sitt barn med en djupt smärt- sam blick.
Nej, i detta fall var han visst icke skickligare än skolfröken.
Han smekte gossens hufvud och gick tyst in till sig, läm- nande dörren på glänt.
Han visste, att Vik- tor ej skulle gifva sig till tåls, förrän han fått en förklaring — skulle Ragna försöka, månne?
» Mamma, » hördes Viktors röst, grumlig af tårar, » pappa visste ingenting, kan du lära mig, hur det går till, mamma. » Göran såg, hur Ragna tog sin son på knäet och lutade sig smekande emot den lille.
» Barnet berätta för för mycket som du nu mitt, » sade hon mildt.
» Jag skall dig, hvad pappa sagt mig en gång länge sedan.
Jag satt i hans knä, i mitt. » det dock aldrig hopplöst, så länge man har sol i hjärtat.
Och då frågade jag som du, hur skall man kunna äga den, när allting är moln- höljdt omkring oss.
Och då sade han: Hjär- tats sol ser man ej, den känner man.
Den heter tro, hopp och kärlek.
Tron lär oss, att tänka, hur blå himmelen kan vara, om den också för ögonblicket är grå och mulen, hoppet skingrar sorgen, ty det ger oss vingar att flyga till fantasiens värld m e d.
» » Det förstår jag inte, mamma. » » Nej, liten, det tror jag nog, det gjorde inte mamma heller, men då lärde pappa mig, att man kan flyga, utan att veta det, och pä det sättet flyger du också, när du säger: Då jag blir stor, skall jag bygga ett stort slott åt pappa och mamma, eller: Om jag är snäll, får jag en gunghäst till jul.
Du vet nog, att ingendera deleu är säkert, men du flyger ändå på hoppets vingar. » » Nå, kärleken då, mamma? » » Kärleken » — hennes bleka ansikte rod- nade upp vid minnet af de glödande försäk- ringarna.
» Ja, den förklaringen var för svår för dig att fatta.
Du får visst nöja dig med den din mamma kan gifva.
— Lilla Vik- tor, kärlekens solljus sprider sig blott i dens bjärta, som försöker glömma sina egna önsk- ningar och hvad han själf längtar efter för att glädja dem han håller af.
Det är svårt, myc- ket svårt, men du vet ju, barnet mitt, att vi förmå så litet af oss själfva.
Du vet, hvem som skapat den stora klara solen däruppe.
Han har också skapat de många små solarne i våra hjärtan, och till honom skola vi bedja, att de icke utsläckas.
Min lilla gosse, riktigt lycklig blir ingen, men alla kunna sträfva att nä så långt som möjligt. » » Var du så liten som jag då mamma, » af- bröt barnet.
» Nej, större var jag allt, men i alla fall mycket liten mot honom.
Han var sä stor i mina ögon.
» » Nå, mamma lilla! » » Men när man gossen knotande.
trots i hans röst.
» Jo, då kysste pappa mig så här, och så sade han: Hur mörkt än lifvet kan synas, är om För bostad beräknas
eller något däröfver, hvilket då måste tagas från de allmänna utgifternas post.
För denna, till bostaden anslagna, summa måste emellertid ej blott själfva byrån beta- las, utan öfven lagningar af husgeråd och anskaffan- det af nya.
Följaktligen får själfva hyran ej gå till mer än 450 kr., så att öfverskottet kan sparas till andra utgifter för bostadens räkning.
I mindre cen- tralt belägna delar af Stockholm kan man få sunda, treniga våningar på tre; i fyra rum och kök till detta pris.
Kläderna få på sin lott ej mer än ' / 12
Emellertid lå ter det sig ganska väl göra, om man, hvad gång- kläderna beträffar, alltid köper af bästa kvalité och samtidigt ej låter sy dem allt för modernt, så att de kunna användas i flere år.
Ett godt tyg kan för öfrigt moderniseras flere gånger för jämförelsevis billigt pris och ser alltid fint ut, då ett sämre tyg däremot mycket snart förlorar i utseende och pryd- lighet.
Mycket penningar inbesparas äfven, om hus- modern själf syr så mycket som möjligt, genast la- gar den minsta rispa och förvarar kläderna på lämp- liga ställen, så att de ej förstöras af damm och mal.
Till underkläder och lakan användes med fördel oblekt bomullstyg, som är både billigare och star- kare samt dessutom snart blir lika hvitt som det blekta.
Naturligtvis bör man inrätta det så, att man ej på ett år anskaffar flere större saker på en gång, ej heller får man låta linne och sängkläder nötas sä mycket, att man sedan nödgas köpa helt nytt förråd inom jämförelsevis kort tid.
Hvad barnens klädedräkt beträffar, så bör man kläda dem så enkelt och barnsligt som möjligt, det blir billigast och äfven vackrast.
Skulle det bli knappt med klädpenningarna, när barnen växa upp, så måste man taga sin tillflykt till de kassor, som äro beräknade för allmänna utgifter.
Så länge bar- nen äro små, är det skäl att söka lägga undan så mycket som möjligt för kommande behof.
Sedan fordras så mycket för deras uppfostran och klädsel, att det kan vara godt att hafva en liten summa i reserv, särskildt för detta ändamål.
Och härmed äro vi inne på den tredje afdelnin- gen: barnens uppfostran, hv£.rtill räknas afgifterna för deras skolundervisning, musik eller andra äm- nen, böcker, skrifmaterial etc. Till den fjärde utgiftsposten höra de allmänna ut- gifterna, för hvilka beräknas ' / ii af inkomsten.
' 112 — 233 kr.
är afsedd för mannens och hubtruns personliga utgifter, fickpenningar och nålpenningar.
Det beror naturligtvis på mångahanda omständig heter, isynnerhet på barnens ålder, om en så pass stor summa kan anslås till personliga utgifter, men under alla förhållanden bör en viss summa vara bestämd för detta ändamål, hvilken på inga villkor får öfverskridas, vare sig af mannen eller af hustrun.
Det är illa ställdt och kan ej medföra lycka, om mannens personliga utgifter helt sluka hustruns, så att hon blir utan — eller tvärtom.
Den sista tolftedelen af dessa två är ämnad till sådana utgifter, som umgängeslifvet medför, såsom ökad tillfällig betjäning, presenter, bidrag till hjälp- behöfvande och dylikt samt till extra utgifter för läkare och apotek.
Det är lämpligast att reservera hälften af dessa 233 kr.
till sjukvården.
Skulle man vara så lycklig att ej behöfva använda denna sum- ma, så kan den vid årets slut tillsammans med be- sparingarna på andra områden sättas på banken för att bilda en reservfond.
Härmed afslutas nu fördelningen af inkomstens ena hälft, hvilken med undantag af klädernas an- skaffande vanligtvis brukar skötas af mannen själf, men hustrun bör dock i alla fall hafva en särskild utgiftsbok för alla ofvannämnda rubriker, då äfven hon mången gång kommer i tillfälle att göra utla- gor för dessa poster.
Hvarje månad bör hon visa mannen sin bok för att få igen det utlagda och gifva honom tillfälle att addera utgifterna, jämföra dem med normalanslaget för hvarje rubrik och draga balansen.
Denna beräkning och jämförelse bör man- nen alltid göra i samråd med sin hustru, så att äf- aldrig hinner fram, » sade Det låg något af faderns 189 i somras, när du skulle uppför det där berget, där du höll pä att aldrig komma upp: slut- ligen gick det, och du stod så stolt däruppe.
Minns du, hur du frågade, om det var det högsta berg i världen, och hur pappa svarade, att det fanns tusentals högre.
Så skall det alltid bli äfven i lifvet, alltid finns det något, som är högre, och till detta skola vi sträfva. » Hennes röst började darra.
Hon kysste bar- net ömt, släppte ned honom med ett vänligt: » Ut och lek nu, liten, » och började åter sitt arbete.
Viktor stod stilla en stund, slog så armarne om moderns hals och hviskade: » Mamma lilla, jag skall alltid, alltid ha sol i hjärtat. » Därpå stormade han ut och nedför trapporna till kam- rater och fröjd.
Men Göran hade dragit till dörren.
Han satt vid skrifbordet med händerna för ansiktet, och tunga tårar droppade ned på det oskrifna pappersarket.
Ragnas förklaringar hade i all sin enkelhet smält bitterhetens isskorpa, och han såg åter solen, nej, ännu mera — han kände dess värme genomströmma sin själ, och under det han grät och bad som ett barn, spände sig tankens muskler till manlig strid för henne, som så fast trodde på honom, och för barnet, som ännu lekte i oskuldsfull ro utan tanke på höst- stormar och vissnade blad.
V i uppmana våra kvartals- och halfårs prenumeranter att ju förr dess hellre förnya sin prenumeration till det med juli ingående andra halfåret, innan sommarens öfriga " pla- ner behöfva upptaga deras uppmärksamhet.
På Idun och Iduns Mode- och Mönstertid- ning sker abonnement å hvarje postkontor.
» Aldrig i lifvet, Viktor, men kanske en gång, vi tåligt uthärda pröfningarna.
Minns du ven hon får veta, om något fel blifvit begånget, och om större sparsamhet bör iakttagas på det ena eller andra området.
Den andra hälften af de 2,800 kronorna bör an- slås till de egentliga hushållsutgifterna, som skötas så godt som uteslutande af hustrun, och för hvilka hon bör ha en särskild hushållsbok.
På denna af delning komma således också / i2 af hela summan.
' / i-2 måste beräknas för månatliga utgifter, såsom lön 84 kr., ved och lyse 100 kr., tvätt 50 kr.
Skulle utgifterna här komma att öfverstiga normalanslaget — 233 kr.
— måste det inbesparas på de öfriga / i2 — 1,165 kr., de egentliga matpen- ningarna, som äro afsedda för de dagliga utgifterna.
I de flesta hem erhåller hustrun hushållspennin- garna pr vecka.
Efter 1,400 kr.
hushållspenningar pr år blir det ungefär 20 kr.
på hvarje vecka, hvar- ifrån 5 kr.