Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de ledamöter, som inom sistnämnde 2:ne riksstånd yrkal återremiss är, såsom skäl derför, hufvudsakligen anfördt, att utskottets motiver icke öfverensstämde med konklusionen; att utskottet icke gjort sig noga reda för hvad som menades med en ra tionel organisation eller hvad som vore detsamma, afvägt förhållandena emellan de tre hufvudvapnen, infanteri, artilleri och kavalleri, icke efter granskning af vår militär organisation och med afseende å våra egendomliga förhållanden, kommit till den åsigt, att infanteriet ägde för mycket lätta trupper och att man derför kunde indraga ifrågavarande jägare-regemente, utan hade utskottet brutit sig en ny väg, hittills okänd för dem, som gjort det militära till sitt lelnadsyrke, på hvilken utskottet kunnat, utan att pröfva förhållandet emellan linie och lätta infanteriet, samt utan att granska förhållandet emellan stam och beväring, föreslå indragning af 600 man jägare; att utom meranämnde regemente funnes i Sverige ej mer än circa 2,100 man jägare, nemligen Wester- och Norrbottens jägare-korpser, å tillsammans 943 man och Jemtlands regemente, å 556 effektivt manskap, hvadan alltså jägarne eller lätta infanteriet utgjorde, om stammen beräknas till 34,000 man, circa 6 procent af stamtrupperne och derest stam och beväring gemensamt upptages till 115,000 man endast circa 2 procent af arméen; att icke något land ägde ett så ringa antal lätta infanteritrupper, och enhvar, äfven de med de mest elementära kunskaper i krigsyrket torde kunna inse, att i ett så kuperadt land sorn Sverige, det ej kunde vara med statens fördel öfverensstämmande, att, utan förändring i de öfriga militära dispositionerna, vidtaga en förändring i detta truppslag; att de anmärkningar, som blifvit gjorde emot manskapets vid Wermlands Fältjägare-regemente uppförande numera saknade all befogenhet, emedan, i följd af vederburandes nitfulla bemödanden ett förbättradt förhållande i detta hänseende på sednare åren inträdt, äfvensom manskapet, med få undantag, hade stadig årstjenst, hvarifrån ledighet af husbönderna lemnades för den korta tid vapenöfningarne påstode; att utskottet förbisett att då oftanämnde regemente uppsattes funnes icke någon beväring och således icke eller något behof att då ega en bildad stam i och för denna beväring, men hvilket nu vore en sak af största vigt att fästa sig vid, så vida man tänkte på landets sjelflorsvar; samt slutligen att Wermlands Fältjägare-regemente vore det som kostade minst uti hela arméen samt dessutom vid krigstillfällen sig synnerligen utmärkt,
hvadan det skulle vara både den största misshushållning och oklokhet att indraga detsamma.
Då, Stats-Utskottets Utlåtande, B: o 139.
9 Da, på sätt ofvan blifvit omförmäldt, 2:ne Riksstånd bifallit Utskottets ifrågavarande belänkande, har Utskottet funnit sig böra detsamma vidblifva.
Stockholm den 25 April 1651. V.O 1 £9.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 30 April 1651, hl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af crhållne återremisscr å Statsutskottets betänkande N:o 71 angående af majoren Bennich sökt ersättning för innehafde häst hemmanräntor vid f. d. Westg otha kavalleri-regemente.
Enligt aflåtne protokolls-utdrag hafva Borgare- och Bondestånden till Statsutskottet ålerremitti rat dess under N:o 71 afgifue betänkande, deruti Utskottet hemställt, att Rikets Ständer ville medgifva att cn summa af 5,982 r:dr 43 sk. 5 r:st må till majoren Bennich från riksgäldskontoret utbetalas såsom ersättning för de lill lojtnantsbeställningen vid första majorens sqvadron af f. d. Weslgötha kavalleri-regemente anslagne och honom såsom kapten vid samma regemente för åren 1822 till och med 1840 tillkommande hästhemmansräntor.
Såsom anledning till den bev iljade återremisseu är uppgifven, att majoren Bennich, äfven om han inom rätt tid väckt anspråk på ifrågavarande ersättning, icke varit berälfigad till erhållande af större eller mindre del deraf, för hvilken åsigt velat hemta stöd deraf att, vid i Kammarrätten verkställd ytterligare granskning af Weslgötha regementes aflönings-räkningar för åren 1839 med 1848, anmärkningar blifvit gjorda derom, att till åtskilliga officerare vid f. d. Weslgötha kavalleri utbetalls såsom godlgörelse för mistade hästhemmansräntor, ej mindre än 90,000 rdr, att en sådan misshushållning egt rum, hade skett i följd af oriktig tolkning utaf de i ämnet den 2 April och 20
December 1811 ulfärBih. till R.
Prof. 1850 §f 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. sf Höft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 139. dadé Kongl, bref, emellan hvilka en motsägelse förmenats oga rum, enär i det förra stadgades ''att de af regementets stab och befäl, som egde till sina löner hästhemmansränter anslagna borde dervidfjkbibehållas, äfven i den händelse de inom Weslgtftha regemente till högre grad befordrades, der de alltid skulle förblifva i besittning af de hästhemmansräntor, som de vid regementets afsittning innehaft, men så snart någon af dem på livad annat sätt som hälst afginge, skulle nämnde räntor, eller så mycket af den vakanta indelningen som deremot svarade, för den öfriga bestämda vakanstiden till Kongl, Majit och Kronan indragas; hvaremot uti det sednare Kongl, brefvet åter förekommer, att som Kongl. Maj:t funnit lämpligt, att en viss tid bestämdes för hästhemmansräntornas åtnjutande, förordnade Kongl. Majit, alt meranämnde räntor finge i 10 år, räknadt från och med 18)1 års början, bibehållas af alla de officerare vid ifrågavarande regemente, som] under denna tid taga afsked, till annan tjenst transporterades eller med döden afginge $ viljande Kongl. Majit i öfrigt tillåta, att de officerare, som utöfver denna tid fnrtforo i Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst finge dessa räntor bibehålla.
Af dessa stadganden Jiar Tden slutföljd velat dragas alt majoren Bennich, som år 1816 erhöll afsked från regementet och transporterades till annan beställning i arméen, bordt med 1821 års slut afträda hästhemmansräntorna.
Då, enligt hvad Utskottet tillhandakomne handlingar innehålla, berörde i detta ämne gjorde anmärkningar blifvit af Kammar-rätten, genom resolution ex incomrnunicato den 28 Maj 1850 afslagne, samt Kongl. Majit, i anledning af deröfver förd klagan den 3 påföljde September, densamma ogillat, lärer, på omförmälda anmärkningar något afseende icke|kunna fästas, helst de embetsmyndigheter, hvilka öfver majoren Bennich* ansökning att utbekomma den af honom fordrade ersättning, ansett något annat hinder deremot icke möta än den försutne prescriptionstiden.
På grund häraf och enär 2;ne Hiks-stånd bifallit Utskottets ifrågavarande betänkande, anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva.
STOCKHOLM. Östlvnd &
Berling, 1851. Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o HO. 1 N:o 140.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1851, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående ersättning för omkostnader, i anledning af Deras KK. JIJI.
Kronprinsens och Ivronprinsessans förmälning.
Sedan Riksmarskalks-embetet uti underdånigt memorial af den 29 sistlidne Januari anmält, att räkenskaperna öfver de, i anledning af DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning, erforderliga utgifter blifvit afslutade och att de i sådant afseende bestridda omkoslnader uppgått till följande belopp, nemligen: samt bemälde embete, jemte tillkännagivande, att berörde kostnader blifvit afKongl.
Maj:ts hofförvaltning förskjutna, tillika hemställt, att Kongl. Maj:t måtte täckas att, i öfverensstämmelse med hvad vid föregående likartade tillfällen egt rum, af Rikets nu församlade Stander äska ett anslag, motsvarande ofvannämnda af hofförvaltningen förskottsvis utbetalda summa; så har Kongl. Maj:t, uti till Stats-utskottet den 1 Februari detta år aflåten nådig skrifvelse, föreslagit Rikets Ständer att anvisa föienämnda summa, 161,508 r:dr 13 sk. 3 rst, som åtgått för inredningen af DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans våning i Kong), slottet, samt för bosättning och Hill. till ti.
Prut. 1850 $ 1851. 4 Sami., 1 A/d., 2 B:d, 5 Hält. a) Bosättningskostnad b) Förmälningskostnad 161,508: 13. 3. 21,861: 40. 3. 110,420: 3. 2. 30,896: 17. 10. 46,952. 19. 8. c) Uppsättning af stallet d) Resekostnad . . . e) Serskilda kostnader . eller tillsammans Banko R.dr 371,638: 46. 2; 2 Stdts-Ut.skolteki Utlåtande, N:o HO. anskaffande af sådane inventarie-persedlar, hvilka finnas i behåll och äro att anse såsom statens tillhörighet; hvarjemte Kongl. Maj.t täckts förklara, det Kongl. Majit vore sinnad att Sjelf vidkännas de ofvan under Litt. b, c, d och e omförmälde utgiNs-posler, uppgående till ett sammanräknadt belopp af 210,130 ridr 32 sk. 11 rst.
Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att bifalla förbeiörda af Kongl.
Majit äskade anslag att med 161,508 ridr 13 sk. 3 rst från Riksgälds-koutoret utgå.
STOCKHOLM, f. d. Sehultzes Boktryckeri, 1851. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 141. 1 N:o 141.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1851, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående föreslagna understöd för återuppbyggandet af den nedbrunna delen utaf staden Lidköping samt verkställandet af den nya tomtregleringen derstädes.
(Rgs Afl) Efter tleu eldsvåda, som nättén emellan den 21 och 22 Maj 1849 utbröt i Lidköping och till större delen ödeläde den så kallade gamla staden, har, enligt Kongl. Maj:ts under den 20 December näsllidet år, till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition (införd under N:o 19 i l:sta Sami. af Bihanget till Riks-ståndens protokoll), Byggnads-kommittéen, på grund af erhållet uppdrag utaf vederbörande tomtegare, i underdånighet anhållit, dels att det belopp, 72,617 R:dr '17 sk. 8 r:st, som, jemlikt värderingsförteckningar och kostnadsförslag, skulle erfordras till inlösen af jord och byggnader samt källare, äfvensom till husflyttningar och planering jemte arfvoden m. m., för den af Kongl.
Maj:t beslutade reglering af tomterne inom nämnde stads-del, mätte utaf allmänna medel i nåder anvisas, dels ock att ett lån å 200,000 R:dr måtte varda staden beviljadt, Por att användas med ena hälften till uppbyggande af stenhus och med den andra till uppförande af trädhus; varande, vid de härom gjorda underdåniga ansökningarnes öfverlemnande, stadens behof af de sökta underslöden vitsordadt utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som derjemte upplyst, att taxeringsvärdet å de vid omPörmälde eldsvåda afbrända tomter uppgått till ett sammanlagdt belopp af 158,113 R:dr 40 sk., oberäknadt värdet å de till komminister- och klockare-boställen samt skolbus använda tomterna; att detta taxeringsvärde i allmänhet betydligt understeg JJih. till R.
St:s Prof. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Hafi. 1 Ståts-Utskottets Utlåtande, N.-o 141. det verkliga värdet, samt att den erhållna brandskadeersättningen utgjorde 138,970 R:dr 44 sk.; och har Kongl. Majit, vid jemförelse med beskaffenheten och beloppet af de allmänna understöd, som blifvit beviljade åtskilliga andra al större eldsvådor hemsökta städer, föreslagit Rikets Ständer alt bevilja staden Lidköping ej allenast ett byggnadslån af 06,666
R:dr 32 sk. under samma vilkor, som bestämdes för det, under sednasle riksdag, åt staden Christianstad anvisade enahanda lån, utan äfven ett särskildt låneunderstöd af 13,333 R:dr 16 sk. till bidrag för de af tomteregleringen föranledda kostnader, hvilket sistnämnde lån Lidköpings stad, derest staden ville sig deraf begagna, borde erhålla emot lika säkerhet samt ränte- och återbetalnings-vilkor, som Kongl. Majit föreslagit i afseende på det under denna riksdag för tomtregleringen i Christianstad äskade lån, eller en al
Drätsel-kommissionen, å stadens vägnar, afgifven ansvarighetsförbindclse samt 7 procents årlig inbetalning från och med år 1853, deraf 4 procent borde anses såsom ränta och återstoden utgöra kapitalafbetalning.
Stats-Ulskoltet, till hvilket högstberörde nådiga proposition blifvit af Riksstånden remitterad, har derjemte från Borgare-ståndet emottagit en af staden Lidköpings ombud vid nuvarande riksmöte Herr S. G. (Vellerberg väckt motion, angående understöd af allmänna medel för de i samma proposition uppgifna föremål; i hvilket afseende motionären erinrat om de understöd dels med och dels utan återbetalningsskyldighet, som genom Kongl. Majits och Rikets Ständers beslut blifvit städerna Borås, Wenersborg, Wexiö och Amål beviljade efter dem i sednare tider öfvergångna eldsvådor.
Enligt Kongl, brefvet den 13 Februari 1828, beviljade Kongl. Majit nemligen för tomtregleringcn och utvidgandet af gatorna i Borås, derför kostnaderna uppgingo till 28,212 Ridr 24 sk., ett anslag af 15,000 Ridr, eller 3,000
Ridr årligen under feni års tid.
Vid riksdagen åren 1828, 1829 och 1830 medgåfvo Rikets Ständer, att sistnämnde stad finge återbekomma det belopp af 83,900 Ridr, som blifvit inbetaldt å det staden vid 1823 års riksdag tillerkända byggnadslån; hvarjemte Rikets Ständer beviljade samina stad ett ytterligare lån af 85,000 Ridr, deraf 10,000 Ridr skulle få begagnas till tomtregleringen, 15,000 Ridr till allmänna byggnader och 60,000 Ridr till byggnadslån åt enskilde personer.
Med afseende å de till 26,311 Ridr 32 sk. beräknade kostnaderna för tomtregleringen i Wenersborg, anslog Kongl. Majit, efter den derstädes år 1834 utbrutna eldsvåda, en summa af 20,000 Ridr, att utgå med 4,000
Ridr årligen oeh användas till inlösen af åtskilliga afbrända tomter samt inköp af jord för nya qvarters anläggning.
Under 1834 och 1835 års riksdag beviljade Rikets Ständer denna stad ett byggnadslån af 150,000 Ridr, nemligen Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 141. 3 25,000 R:dr för allmänna och 125,000 R:dr för enskilda byggnaders uppförande.
Efter 1838 års eldsvåda erhöll staden Wexiö, enligt Kongl, brefvet den 6 April samma år, ett lån å 100,000 R:dr, och, efter den staden år 1843 öfver gångna eldsvåda, lill inköp af tomter och jord rn. fl. utgifter för stadens nya reglering, en anslagssumma afo23,700 R:dr. —- Genom Kongl, brefvet den 6 Maj 1846, anvisades för staden Amål ett byggnadslån af 30,000 R:dr och ett förlagslån af 10,000
R:dr samt, utan återbetalningsskyldighet, ett belopp af 5,000 R:dr till understöd vid de af den nya tomtregleringen föranledde utgifter.
Under åberopande af åtskilliga, motionen bilagda, handlingar, angående dels kostnaderne för verkställigheten af den planering och tomtreglering, som efter sednaste eldsvådan blifvit i nåder fastställd för Lidköpings gamla stad, dels de brandskadade invånarncs ekonomiska ställning, har motionären vidare upplyst: att bland de 117 hushåll, som lidit af brandskadan, voro 68 fattiga eller i torftiga omständigheter; att 18 personer icke haft sina nedbrända hus brandförsäkrade; att tomtreglerings-kostnaderne för denna stadsdel med allenast 14,759 R:dr 45 sk. 6 r:st understeg hvad enahanda kostnader för städerne Borås, Wenersborg, Wexiö och Amål tillsammans utgjort; samt att nu ifrågavarande kostnader uppgingo till mer än 1,000 R:dr för hvar och en af de 72 nya tomterna, och således öfvcrskjöto värdet af egande-rätten till samma tomter.
Vid dessa förhållanden och då, genom Kongl, cirkulär-brefvet af den 1 Oktober 1828, vore föreskrifvet, att innan en stad, efter derstädes inträffad större eldsvåda, finge återuppbyggas, borde plankarta för den nya gate- och tomtregleringen vara af Kongl.
Maj: t fastställd, hvaraf den slutsats dragits, att statsverket, af hvilket understöd erhölles för husflyttningar å landet efter der förrättade laga skiften, jemväl skulle lemna bidrag till kostnaderna för verkställandet af städernas tomtregleringar och den dervid erforderliga inlösen af jord m. m., har Herr Wetterberg anhållit: att Rikets Ständer måtte bevilja Lidköping, till bidrag för tomtreglerings-kostnaderne, ett anslag utan återbetalnings-skyldighet å 13,333 R:dr 16 sk. samt ett lån å lika belopp, hvilket lån, efter fem års tid, skulle bära 3 procents ränta samt återbetalas med 2 procent årligen, samt dessutom, till den nedbrunna stadsdelens återuppbyggande, ett lån af 66,666
R:dr 32 sk. för stenhus-byggnader och 33,333 R:dr 16 sk. för trädhus, emot de för detta lån i Kongl. Maj:ts nådiga proposition föreslagna vilkor.
Enär nästan alla de städer, som under sednaste årtionden varit hemsökta af större eldsvådor, erhållit byggnadslån utaf allmänna medel, anser Utskottet staden Lidköping jemväl böra komma i åtnjutande af ett dylikt lån för återuppbyggandet 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:ö 141. af den del utaf denna stad, som genom 1849 års eldsvåda odelades.
Men dä hvarje sådant, med uppoffring från det allmännas sida förenadt, serskildt understöd naturligtvis hör lämpas efter härvid förekommande förhållanden, så finner Utskottet sig destomindre kunna tillstyrka någon förhöjning i det lånebelopp Kongl. Majit föreslagit, som, efter Utskottets åsigt, hvarken den timade brandskadans omfattning eller ställningen inom meranärnnde stad dertill föranleder och detta belopps förökande säkerligen skulle för framtiden komma att framkalla anspråk på ännu större byggnadslån, än dem, som för andra förut nedbrunna städers återuppbyggande blifvit beviljade.
Hvad åter beträffar den af ofvanbemälde motionär gjorda framställning, att en del af lånemedlen måtte få begagnas till uppförande af trädbus, så anser sig Utskottet böra erinra, hurusom Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottets hemställan i lista punkten 1 mom. af utlåtandet Nio 61, redan förklarat, att dylika lån, som det hvarom nu är fråga, i allmänhet endast böra meddelas åt de tomtegare, hvilka uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne; hvadan och då några lokala förhållandeji icke synas för staden Lidköping påkalla något, undantag från denna, vid beviljandet af byggnadslånen till städerna Wenersborg, Amål och Christianstad, tillämpade grundsats, Utskottet ej heller kan tillstyrka Rikets Ständers bifall till den af motionären föreslagna afvikelse från hvad som, i afseende på lånemedlens användande, bland de för sistnämnde stads byggnadslån stadgade och uti Kongl. Majits nådiga proposition om nu ifrågavarande lån åberopade vilkor blifvit föreskrifvet.
I öfverensstämmelse med högstberörde nådiga proposition samt Rikets Ständers vid denna riksdag redan meddelade beslut angående ytterligare låneunderstöd för nedbrunna städers återuppbyggande, får Utskottet alltså hemställa: att Rikets Ständer, för uppbyggandet af den, under Maj månad 1849, nedbrunna delen af staden Lidköping, eller den såkallade gamla staden, må bevilja ettlån af Sextiosextusen sexhundra sextio sex Riksdaler 32 skilling, emot de vilkor och förbindelser, som, i afseende på ej mindre lånemedlens lyftning och användande än desammas återbetalning och räntans beräkning, genom åberopade beslut, blifvit af Rikets Ständer föreskrifna, och under förbehåll att lån utaf dessa medel endast få ullemnas till de tomtägare, som uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne.
Vidkommande det begärda särskilda bidraget till bestridande af kostnaderna för tomtregleringen i meranärnnde stadsdel, så anser sig
Utskottet jemväl böra tillstyrka beviljandet af det lån, Kongl.
Majit för sagde ändamål föreslagit; men Slals-Utskottets Utlåtande N:o 141.
5 Utskottet finner icke skäl förorda förbemälda molionärs framställning, att Rikets Ständer derjemte mätte såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, för samma ändamål anvisa ett lika stort belopp.
Dock synes en sådan lindring i de af Kongl. Maj: t föreslagna betalningsvilkor för det nu tillstyrkta låneunderstödet böra af Rikets Ständer medgifvas, att dessa vilkor blifva lika med de för återbetalningen af samma stads byggnadslån meddelade stadganden.
Under afstyrkande af Rikets Ständers bifall lill det anslag, som för ifrågavarande ändamål blifvit begärdt, får Utskottet derföre hemställa och tillstyrka: att ett särkildt lån af trettontusentrehundratrettiotre Riksdaler 16 skilling må, under här redan stadgade vilkor, beviljas staden Lidköping, såsom bidrag till de af tomtregleringen efter 1849 års eldsvåda föranledda kostnader. l:o
För denna lånesumina skall
Drätsel-kommissionen, efter dertill i vederbörlig ordning erhållit uppdrag, i stadens namn och å dess vägnar, afgifva sin till Riksgälds-kontoret eller ordres ställda skuldförbindelse, innefattande de af Rikets Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor. 2:o Hvad som utaf lånet icke blifvit hos Riksgälds-kontoret uttaget före slutet af innevarande år 1851, får derefter icke utbekommas. 3:o
Det i Riksgälds-kontoret lyftade lånebeloppet får utan ränta och kapitalafbetalning innehafvas till 1854 års slut, hvarefter och intill dess länet är till fullo godtgjordt, sex procent af dess ursprungliga belopp böra till Riksgäldskontoret årligen återbetalas, deraf ränta efter fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfverskottet utgör kapitalafbetalning. 4:o
Den uti nästofvanstående punkt omförmälda årliga ränte- och kapital-inbetalning bör af
Drätsel-kommissionen vid hvarje års slut verkställas5 dock må, derest denna inbetalnings belopp före den 16 Januari nästföljande år tili Riksgälds-kontoret inkommer, samma betalning anses vara inom behörig tid verkställd, hvadan, i sådant fall, den, sedan nyss - 6 Stats-Vtskotiets Utlåtande, N:o 142. nämnde månads början, å kapital-afbetalMngsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves.
Utlåtande, angående eli låns beviljande för den mja regleringen af tomterna i staden Christianstad.
Som nämnde stad, för en efter 1847 års eldsvåda uppgjord och af Kongl. Maj:t fastställd ny tomlreglering jemte dermed förenad anläggning af en ny och utvidgning af en annan gata, redan blifvit skuldsatt med ett kapital-belopp af 13,380 R:dr, samt ytterligare uppoffringar, hvilka för närvarande ej kunde till sitt belopp beräknas, för sådant ändamål dessutom erfordrades, har, enligt Kongl.
Majrts under den 20 December nästlidet år till Rikets Ständer härom aflåtna och af Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade nådiga proposition (under N:o 22 införd i l:sta samlingen af Hillänget till Riks-slåndens Protokoll), Christianstads
Drätselkommission, å stadens invånares vägnar, i underdånighet anhållit, att, för denna tomtreglerings verkställande, ett låneunderstöd af 13,333 R:dr 16 sk., emot så förmånliga ränte- och afbetalnings-vilkor som möjligt, måtte utaf allmänna medel varda beviljad t; och har Kongl. Maj:t, med afseende å härvid anförda skäl, föreslagit Rikets Ständer, att staden Christianstad, till understöd vid ifrågavarande tomtreglering, måtte erhålla det sökta lånet emot hufvudsakligen enahanda villkor, som vid riksdagen åren 1840 och 1841 af Rikets Ständer föreskrefvos för det, till staden Söderhamns nya tomtreglering och uppförandet af Stats-Uiskottets Utlåtande, N:o 142. 7 derstädes nedbrunna publika byggnader, då beviljade lån, eller årlig återbetalning från och med år 1853, af 7 procent å det ursprungliga lånebeloppet, dervid 4 procents ränta § kapital-återstoden borde beräknas.
Enär flera af större eldsvådor hemsökta städer, under sednare tider, utaf allmänna medel åtnjutit understöd för utförandet af de förändrade tomtregleringar, som, till förekommande af dylika olyckshändelser och befrämjande af dessa städers framtida trefnad och tillväxt samt rörelsens underlättande, i enlighet med Kongl.
Cirkulärbrefvet den 1 Oktober 1828, böra, till behörigt iakttagande, vid nedbrunna städers återuppbyggande dessförinnan fastställas, har Utskottet ansett sig destoheldre kunna och böra tillstyrka beviljandet af det för staden Christianstads nya tomtereglering nu begärda lån, som dylika understöd tillförene merändels erhållits utan återbetalnings-skyldighet.
I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit föreslagit, lar Utskottet alltså hemställa, att Rikets Ständer, för verkställigheten af den, efter 1847 års eldsvåda, fastställda nya reglering af tomterna i Christianstad, må bevilja nämnde stad och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisa ett lån af Trettontusen trehundra trettiotre Riksdaler 10 sk., under följande vilkor och förbehåll: l:o För hela lånesumman skall Christianstads Drätselkommission, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, afgifva sin, lill Riksgälds-kontoret eller ordres ställda, skuldförbindelse, hvarigenom kommissionen, å stadens vägnar, åtager sig ansvara för lånets återbetalning jemte erläggandet af den å lånet upplupna ränta, på sätt bär nedan stadgas. 2:o Hvad sorn utaf lånesumman icke blifvit från Riksgälds-kontoret vederbörligen utreqvireradt före slutet af innevarande år 1851, kommer att icke derifrån utbetalas. 3:o