Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd af de nya författningarne härom har å landet tillgång å bränvin och å sådane ställen, der bränvin utskänkes, betydligt minskats.
Härigenom och då numera bränvin icke heller får vid auktioner tillhandahållas, hafva många tillfällen till frestelsen för de på fyllerilasten begifne blifvit borttagna, såsom följd hvaraf är att hoppas, det nämnde last samt det onda, som deraf i många hänseenden härflyter, skall fortare aftaga.
Det har ock redan förnummits, att på landsbygden bränvinets bruk minskats, hvartill detsammas fördyrande visserligen äfven bidragit. 6 § 3. linfrutin äring a r.
Jordbruket är den näringsgren, som förnämligast bereder Länets invånare utkomst och förkofran.
Länets Hushållnings-Sällskap söker i hvad på detsamma ankommer, att kraftigt befordra denna närings fortgående utveckling, ej mindre genom hållande af flera årliga sammankomster, hvilka flitigt bevistas och dervid nyttiga underrättelser meddelas samt flera slags nyare åkerbruksredskap vanligen finnas för allmänheten att beskåda, än äfven genom utdelande af belöningar och spridande i tryck af godkända och lärorika uppsatser rörande jordbrukets särskilda delar.
Länets landtbruk har derförutali erhållit ett väsendtligt hjelpmedel för ett, på grundlig sakkännedom fotad t framåtskridande, sedan, jemlikt Kongl.
Maj:is nådiga beslut den 8 Maj 1852, ett anslag af Tvåtusen Riksdaler banko, till en början under två år, beviljats för anordnande af en lägre landtbruksskola, hvilken ock vid slutet af nämnde år öppnades vid Edeby i Lofö socken och allt sedermera fortgått, elter del vidare Rikets Ständer vid sisilia Ilna Riksdag anvisat ett årligt anslag for denna skola till enahanda belopp, som för andra dylika läroanstalter i Riket.
Denna skola besökes ej allenast af yngre personer, som vilja förvärfva skicklighet att såsom rättare förestå arbetsstyrkan vid större jordbruk, utan ock af förmögnare bondesöner, hvilka således i sinom tid, såsom brukare af egen jord, utan tvifvel komma att mägtigt bidraga till införande af ett mera rationelt landtbruk ibland smärre jordbrukare, hvilket eljest sker ganska långsamt.
Så har ock under de sednare åren icke allmännare visat sig någon betydligare förändring uti indelning och brukningssätt af allmogens jord, utan är det gamla tvåskiftes-bruket af åkern ännu vanligt, ehuru föredöme till ett bättre gifves mera allmänt af herregäedarne, vid hvilka ett tidsenligt vexelbruk af jorden allt mera gjort sig gällande.
Utan inflytande bland allmogen bär detta dock icke varit, hvilket visat sig, bland annat, deruti, dels att foderväxters odling med hvarje år blir allmännare, dels ock alt, sedan åkerfältens förläggande i tegar och förseende med täckta diken börjat årligen vinna allt mera förtroende vid bättre skötta egendomar, några exempel gifvas, att äfven ägare af små hemmansdelar och torpare tillegna! sig denna, synnerligen för vissa jordarter så vigtiga förbättring i jord bni ket 5 äfvensom att begagnande af plogar utaf flera slag alltjemt äfven bos allmogen vinner mera insteg vid åkerns bruk, dervid till jordens omvändning första gången förut uteslutande nyttjats och mera allmänt fortfarande begagnas trädesstoek eller årder, hvilken redskap dock icke vid allt bruk af åkern är fördelaktig.
Men eljest är icke någon anmärkningsvärd förändring i allmänt begagnade åkerbruksredskap att omförmäla.
Vigten att föröka antalet af förut bär kända nyttiga redskap med en redskap eller sats af redskap, tjenlig att från ett djup af sexton till aderton tum uppföra lill ytan underliggande, ofta värderika jordlager, bar föranledt Länets Hushållnings-Sällskap att utfästa ett premium af tjugo dukater för den, som förevisar en redskap eller redskaps sats, som för berörde ändamål pröfvas lämplig; men hittills bar denna åtgärd icke baft önskad följd.
För odling af allahanda slags dertill duglig mark är bågen så allmän, alt den fortgår med mycken flit, äfven bland innehafvare af de minsta lägenheter, och det torde vara fruktlöst att med någon noggranhet uppgifva omfånget af den jord, som under de sed naste fem åren blifvit inom Länet upptagen samt nu bär siides- eller grässkördar; men tvifvelsutan utgör den liera tusende tunnland, oberäknad den mark, som för odling vunnits genom de betydligare sjösänkningar och aftappningar, hvilka äro i synnerhet förtjenta att särskildt omförmälas, nämligen, a) sänkning af den stora sjön Erken inom Estuna, Söderby Carls och Lohärads socknar af Lyhundra fögderi i Norra Roslagen, till hvilket företag beviljats af statsmedel ett anslag af Ettusen sexhundra R:dr banko såsom lån och Fyrahundra R:dr samma mynt utan återbetalningsskyldighet och hvarigenom betydlig vattendränkt mark förvandlats till odlingsbar; b) sänkning af sjöarne Norrviken och Edssjön inom Eds, Sollentuna och Fresta socknar af Sollentuna fögderi, dertill staten bidragit med lån af Fyratusen R:dr banko; c) en utan statens understöd företagen sänkning af Angarns sjö i sistnämnde fögderi, hvarigenom betydliga fördelar påräknas för omkringliggande hemman inom Vallentuna, Vada, Angarns och Össeby socknar; d) en af Bona säteriägare å Munson i Färentuna härad påbörjad aftappning af sjön Snorman, beräknad att gifva omkring Trehundra tunnland odlingsbar jord; samt e) genom årensningar och gräfningar verkställd reglering af de inom Brännkyrka och Huddinge socknar af Södertörn befintliga sjöarne Orlångens, Ågeslasjöns, Magelungens och Trehörningen.
? vattenhöjd, hvarigenom betydliga jordvidder blifvit dels fullt odlingsbara, dels väsendtligt förbättrade.
Huru i allmänhet med skördarne sig förhållit är under föregående § i korthet aufördt; och bör tilläggas, att den torr-röta, hvaraf potatesfrukten i sednare lider ofta lidit, årligen i mera ejler mindre grad sig uppenbarat.
8 Uti bifogad tabell meddelas hvad uppgifvet är om utsäde och medelafkastning deraf inom Länet.
Derutaf visar sig, vid sammanställning med uppgifterna uti förut afgifna enahanda tabeller, det approximativa förhållandet för landet, utan beräkning af städernas jord, under en längre tidsföljd, sålunda: Utsäde, Tunnor.
Medelafkastning, Tunnor. 1822. 1832. 1842. 1850. 1855. 1822. 1832. 1842. 1850. 1855.
Hvete 3,053 3,771 3,787 3,987 4,220 17,489 26,200 26,815 27,968 28,865 Räg 24,425 29,086 29,390 28,786 30,713 133,375 173,940 167,319 156,587 180,637 Korn 13,772 14,484 15,399 14,148 14,516 79,771 84,592 90,359 81,120 80,458 Hafra 3,458 4,952 5,390 6,961 8,788 18,623 25,883 37,069 36,515 49,545 Blandsäd 2,582 3,053 3,455 3,409 3,432 15,083 17,892 19,736 18,467 18,040 Arter 2,917 3,573 3,459 3,690 12,199 15,285 17,306 19,356 18,540 Potates ......
17,805 28,782 37,522 34,111 41,072 100,599 201,927 208,698 192,482 247,979 Vicker 114 803 Att under vanliga förhållanden spanmåls- och potales-produktionen betydligt öfversliger
Länets invånares eget behof är anfördt i sist afgifna underdåniga berättelse; och hvad deri är sagdt om höförsäljning från
Länet samt om tobaks- humle- lin- och hampodling jemte trägårdsskötsel gäller fortfarande.
Kreatur ssköt sein.
Uti denna vigliga del af landtbruksnäringen äro icke att omförmälas några inom Länet mera allmänt skedda förbättringar, utan återstår derutinnan mycket att önska.
Den förbättring af ladugårdarne, som småningom alltmera skett vid större egendomar, särdeles närmast omkring hufvudstaden, der ladugårdsskötseln är synnerligt gifvande genom den lätta och fördelaktiga afsättningen af mjölk i staden, har icke sträckt sig till allmogens fäkreatur, hvilka, af gammal inhemsk race, allmänt äro små och svagt födda.
Men hos större jordägare synes den åsigt alltmera vinna insteg, att boskapens rikliga utfodring både är förenlig med egen vinst och rätta grunden för en förståndig jordbruksplan, en åsigt, utan hvars allmännare antagande och efterföljd deL icke är att hoppas, att ladugårdsskötseln skall vinna den utveckling, jordbrukets sanna fördel kräfver.
På åtskilliga större egendomar, der ladugårdsskötseln föres med omsorg, hafva prydliga och 9 och vidsträckta samt väl inredda ladugårdsbyggnader blifviL uppförda, b varvid det i Skåne ganska vanligt begagnade, men bär förut sällan nyttjade byggnadsämnet, gråsten, flerestädes blifvit användt, exempel, Som förtjena och säkert vinna efterföljd, sedan skogsprodukterne årligen stigit i pris.
Till hastafvelns förbättring bidraga icke obetydligt de inom Länet befintliga scjvadronsbeskälare samt de hingstar från Strömsholms stuteri, hvilka årligen viss tid varit stationerade på några ställen i Länet.
Angående öfriga slags husdjur inom
Länet är intet nytt alt omförmälas, ulan åberopas derom förut afgifue underdåniga berättelser.
Sommartiden åren 1854 och 1855 anställdes af sjukdomen mjältbrand temligen betydliga härjningar bland hästar, oxar och kor inom åtskilliga socknar af det mot Upsala Län gränsande Långhundra fögderi och det sednare året jemväl i några socknar af Länets nordligaste del, Frösåkers fögderi.
Huru mångå kreatur det förra året störtade har icke blifvit upplyst; men enligt uppgifter, som till Länsstyrelsen inkommit å de i berörde sjukdom år 1855 omkomna kreatur, skola de hafva utgjort nära 100 hästar, 22 oxar och 125 kor; dock lärer det verkliga antalet varit större, enär liera fall af kreaturs störtning icke skola blifvit anmälda.
Antalet af hvarje slags kreatur inom Länets särskilda delar år 1855 upptages uti en vid denna berättelse bilagd tabell, hvilken dock icke torde kunna lemnäs full tillförlitlighet, då densamma till det mesta grundas på allmänhetens egna uppgifter.
Vid jemförelse af berörde tabells uppgifter med de år 1822 och sednare meddelade, befinnas de särskilda slagen af kreatur inom Länet hafva förökats eller minskats, såsom sig visar af följande sammanställning, deruti städernas kreatur icke äro beräknade. 1822. 1832. 1842. 1850. 1855.
Hästar 21,748 22,278 22.259 20,400 20,435 Oxar 6,970 6,133 6,741 7,290 Kor 36,447 39,220 39.091 38,740 39,594 Ungboskap 11,392 11,963 12,427 11,456 11,778 Får 67,312 69,260 77,077 72,732 59,347 Svin 22,317 25,489 25.891 23,059 23,461 Getter 212 326 126 72 109 Berättelse öfver Stockholms
Län för åren 1851—1855. 10 Skogsskötseln, Om denna del af landtmannuhushållningen gäller ännu hvad Länsstyrelsen i sednast afgifna underdåniga treårsberättelse anfört, så att föga eller nästan icke någon omtanka för skogens framtida bestånd, än mindre för förkofran för det kommande är att förmärka, utom vid jernverken och åtskillige större jordegendomar.
De på sista åren ytterligt uppstegrade priserna i hufvudstaden på skogsprodukter, särdeles på ved, hvaraf under krigsoroligheterna tillförsel från Finland uteblifvit, hafva varit en stor lockelse att strängt anlita skogarne för afsalu.
Med en planmässigt ordnad afverkning och på återväxt beräknad skogsvård vore säkerligen de befintliga skogsmarkerna inom Länet tillräckliga att för en framtid fylla egna behof och medgifva icke ringa afsalu.
Men för en bättre skogsvård fordras ledning af personer, som derom hafva sakkunskap.
Derföre hafva ock åtskillige jordägare inom
Södertörn förenat sig och med en kunnig forstman öfverenskommit derom, att denne, mot visst arfvode, två gånger om året öfversel’ deras skogar och föreslår de åtgärder, sorn för ändamålsenlig afverkning och skötsel äro erforderlige.
Tvifvelsutan skulle ock mera allmänt för skogsvård antagas särskildt deruti undervisade personer af arbetande klassen, om sädane fuunos att tillgå.
För att bereda tillgång på sådane för enskildes tjenst, ej mindre än för anställning såsom underjägare och skogvaktare vid allmänningar, synes fördenskull vara nödigt och lämpligt, att på åtskilliga ställen i Riket undervisningsanstalter för detta ämne på allmän bekostnad inrättades, efter samma method, som de lägre landtbruksskolorna och, der så ske kunde, i sammanhang med dessa.
Af den uppmuntran, som, enligt nådiga Cirkuläret den 30 Oktober 1850, till skogsplantering och handel med gran- och tallfrö sökt åstadkommas genom utfästa premier, har någon verkan inom Länet icke vidare försports, än att allenast en större jordägare anmält sig Lill erhållande af premier för barrträds uppdragande genom frösådd.
År 185 I anställdes af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande skogsransakning å Länets fyra häradsallmänningar, hvarom berättelse afgifvits till KammarKollegium.
De dervid föranledda mångfaldiga ärender angående reglering af dessa allmänningars vård, skattläggning af derå befintliga lägenheter m. m. hafva sedermera varit bland föremålen för Länsstyrelsens handläggning och äro ännu icke afslutade.
I sammanhang med berörde skogsransakning, höllos med allmännings-intressenterne sammanträden för deras hörande i de allmänningarnes nyttjande och vård rörande frågor, uti hvilka nådiga Cirkulärbrefvet den 30 November 18i9 anbefallt Länsstyrelserne vidare åtgärder. 11
En del af dessa frågor hoppas Länsstyrelsen snart få, såsom samma nådiga bref föreskrifver, hemställa till Kongl. Maj:ts vidare bepröfvande.
Det virke, soto från de fyra häradsallmänningarne utsynats åt häradshoer, har utgjort årligen emellan 6 och 700 famnar och för alla lern åren tillhopa 3,191 famnar.
Bergs- och Bruksrörelsen.
Uti jerngrufvorna inom Länet, nämligen de å Utön i Sotholms härad, Jerna grufvor i Jerna socken, Herrängs grufvefält i Häfverö socken, Vigelsbo grufvefält i Vahlö socken samt åtskilliga smärre grufvor i Hargs, Forssmarks, Börstils, Vahlö och Väddö socknar, har malmbrytningen fortgått; och har, enligt tillgängliga uppgifter, malmuppfordringen ur alla dessa grufvor utgjort: år 1851 Skeppund tackjernsvigt 114,428. >, 1852 » » 103,939.
» 1853 » » 85,650.
» 1854 » » 79,446.
För 1855 hafva fullständiga uppgifter hittills icke erhållits.
Grufvor för upphemtning af annan slags malm, än jern, äro icke inom Länet bearbetade.
För taclcjernsblåsningen finnas inom Länet masugnar vid Bennebol i Bladåkers socken, Länna i Allmunge socken, Edsbro i socknen af samma namn, Vällnora i Knutby socken och Berkinge i Vahlö socken.
Tackjernstillverkningen har utgjort: år 1851 Skeppund tackjernsvigt 10,198.
» 1852 » » 10,756.
» 1853 i> » 8,399.
» 1854 » » 5,214.
1855 års tillverkning kan icke meddelas i saknad af uppgift derom.
Stäng- och Ämnes-jerntillverkningen, som bedrifvits vid Forssmarks bruk i Forssmarks socken, Hargs bruk i Hargs socken, Skebo i Ununge socken, Rånäs i Fasterna socken, Ortala i Väddö socken och Nyqvarn i Tyringe socken, af hvilka de fyra förstnämnde hafva till en del Vallonsmide, är uppgifven : för år 1851 till Skeppund bergsvigt 12,010.
» » 1852 » » » 12,728. » » 1853 » » » 12,610. » » 1854 » » » 12,234.
För 1855 saknas uppgift älven härom. 12 Vid Skebo bruk linnes jemväl ett valsverk för tillverkning afjernplåtar samt vid Nyqvarns ocb Forssmarks bruk stålugnar jemte hammare för stålräckning.
Särskildt idkas manufaktursmide!] äfven vid Johannisforss i Forssmarks socken, hvarest tillverkas, bland annat, vagnsfjedrar ocb axlar samt såkallade svanhalsar af erkänd godhet; vid Bränninge i Tveta socken för tillverkning af plogar, hillar, spadar och liera slags redskap; samt vid Vira i Kulla socken för förfärdigande af liar och andra eggjern.
Jernmanufaktur-tillverkningen har, enligt uppgifter, uppgått inom Länet: år 1851 till Skeppund bergsvigt 1,414. » 1852 » » » " 1,956.
» 1853 » » » 2,839.
» 1854 » » » 1,314.
Om 1855 års tillverkning har uppgift hittills icke erhållits.
Vid förenämnde
Bränninge är ock under anläggning ett jerngjuteri jemte mekanisk verkstad.
Men eljest har icke något nytt jernverk inom
Länet under ifrågavarande tidrymd tillkommit.
Bland de liera inom Länet befintliga kalkstensbrott fortfar det vid Karta i Sorunda socken att lemna betydligt till afsalu, såsom uppgifvet är, omkring 1,500 läster årligen.
Qvarnsten brytes på flera ställen i Rådmansö socken.
Andra bruk, fabriker och inrättningar samt landthandlare.
Vid samtliga fabriksinrättningarne å Länets landsbygd, hvilkas särskilda slag och antal äro i bifogade tabell upptagna, utgjorde tillverkningarnes värden och dervid sysselsatte arbetare: år 1851 värde R:dr banko 479,862; arbetare 753.
» 1852 » » » 520,185; » 807.
» 1853 » » » 555,537; » 810.
» 1854 » » » 506,577; » 1,050.
» 1855 » ,, » 607,700; » 834.
De mest betydande al fabriksinrättningarne äro: 'porslinsfabriken vid Gustafsberg å Vermdön, hvars tillverkningars värde hvarje af ifrågavarande år varit i stigande samt för år 1855 uppgifvits till icke mindre än 201,622 R:dr och hvilken fabrik ensam sistnämnde år sysselsatt 506 arbetare; Åhlö eller Åhleströms klädesfabrik, der tillverkningsvärdet sagde år uppgått till 106,960 R:dr och 39 arbetare begagnats; Nyqvarns pappersbruk, som dock under innevarande år afbrunnil; Finnboda beckbruk samt skeppsvarfvet å Lilla Essingen, vid hvilket sistnämnde likväl mindre verksamhet de sistförllutna åren ut - 13 vecklat sig, än i början af denna anläggnings tillvaro, hvadan ock tillverkningsvärdet, sorn år 1850 uppgafs till 37,100 R:dr, nedgått år 1855 till 10,000 R:dr och arbetarnes antal från 51, som de utgjorde förstnämnde år, minskats till 22 det sednaste året.
Tegelsta gerier na, hvilkas tillverkningsvärden och sysselsatte arbetares antal icke äro inberäknade i de för fabrikerna ofvan uppgifna summor, hafva lindar ifrågavarande år ökats lill antal genom flera nyanlagda och bedrifvits med mycken verksamhet samt lära varit ganska vinstgifvande i anseende till den stora åtgången af tegel för nybyggnader i hufvudstaden, och deraf orsakad betydligare stegring i priset å denna vara.
Till idkande af handtverksverkstad å landet har ingen sig anmält.
Landthandlande, sorn med behörigt tillstånd i öppna bodar idkat bandel, utgjorde till antalet år 1851: 29; 1852: 36; 1853: il; 1854: 40; 1855: 42; hvarförutan några landtman, med den deni i handelsordningen medgifna rätt, å landet hållit till salu i minut inhemska landtmannavaror. § 4.
It i när i ii ifar.
Fisket är för skärgårdens invånare af stor vigt och kan till och med anses för hufvudnäring, åtminstone i Börstils och Gräsö socknars skärgård.
Strömming utgör förnämligaste föremålet för saltsjöfisket.
Någon säker uppgift på qvantiteten af årligen fångad strömming är Länsstyrelsen icke i tillfälle att meddela.
Men såvidt Länsstyrelsen förnummit, har fångsten af denna fisksort under nu ifrågavarande fern år icke varit gynsammare, än under nästföregångna åren, utan snarare i fortsatt aftagamle, hvilket ock röjt sitt inflytande på Norrtelje och Östhammars städers fiskerskap, som i antal och välstånd varit i sjunkande.
Saltad strömming har varit i ovanligt högt pris, från Femton R:dr ända till Tjugo R:dr banko tunnan, då denna vara under nästföregående tider stått i pris till högst Tolf R:dr.
Med ett af statsmedel erhållet anslag har Länets Hushållnings-Sällskaps Förvaltnings-Utskott föranstaltat om undersökningar i Länets skärgårdar, för att söka få utredt förhållandet med fiskerinäringen och grunden till den ofta förda klagan öfver fiskets aftagande.
Sådane undersökningar hafva under flera års somrar blifvit beredvilligt verkställda af Professoren och Riddaren af Nordstjerne-Orden C. J. Sundevall samt Friherre C. J. Cederström, u om hvilka undersökningar berättelser blifvit afgifna.
Ehuru något omedelbart praktiskt resultat häraf icke för det närvarande varit en följd, hafva likväl derigenom vunnits värderika upplysningar så väl för vetenskapen, som till ledning för fortsatta undersökningar i det ifrågakomna praktiska hänseendet; och är med anledning af berörde berättelser, genom Hushållningssällskapets Förvaltnings-Utskott, framställning hos Kongl. Maj:t gjord om undersökningarnes fortsättande på vetenskaplig väg.
För idkande af saltsjöfisket inom Länet äro, genom en år 1855 af sådant fiskes idkare och ägare, vid sammanträde inför Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, beslutad och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande stadfästad förening, vissa bestämmelser, hufvudsakligen angående fiskedonens beskaffenhet och fiskesätt, gifna, i ändamål att freda fiskynglet.
Beträffande insjöfisket äro nyligen äfven slika öfverenskommelse!- emellan delägarne träffade och sedermera af Kongl. Majrts Befallningshafvande fastställde rörande fisket i insjöarne inom Öknebo och Svartlösa härader samt särskildt i Vallentunasjön.
Fråga är ock å bane om särskilda bestämmelser för fiskets bedrifvande i Mälaren.
Om de sålunda redan träffade föreningars inflytande har Kongl.
Majrts Befallningshafvande icke varit i tillfälle alt ännu något erfara, då de allenast kort tid varit till efterlefnad gällande.
Sjöfart med landtman tillhöriga fartyg och båtar af fem läster och derutöfver idkas flitigt af allmogen i Roslagens skärgård, förnämligast i Vätö, Väddö, Rådmansö och Gräsö socknar, men föga af Södertörns skärgårdsboer, hvilka derför visa mindre fallenhet.
Det är väl mestadelen till inrikes fraktfart, som nämnde fartyg begagnas, men vissa år äfven icke obetydligt till utrikes sjöfart, såsom här nedan sig visar.
De sednaste åren lära landtrnanna-seglationens idkare inbragt betydliga vinster genom boga frakter.
Det' oaktadt hafva fartygen minskats de sista åren i antal och lästetal, såsom synes af följande uppgift å de inom Länet för landtmanna-seglationen taxerade fartyg och bålar: 4 5 Till inrikes sjöfart begagnade.
Summa. antal fartyg. lästetal. antal fartyg. lästetal. antal fartyg. lästetal. år 1851 » 1852 » 1853 . » 1854 ». 1855 . 305 316 309 273 268 6,934 7,666 7,197 5,579 5.762 6 2 7 22 16 452 165 554 1,635 4,264 311 318 316 295 284 7,383 7,831 7,751 7,214 7,0261 Skeppsbyggeri bedrifves icke obetydligt i Roslagens skärgård, förnämligast i Vätö oell Väddö socknar, der för delta yrke visar sig särdeles håg; och är det nästan uteslutande i denna del af Länets skärgård, som nybyggnad ägt rum al de fartyg och båtar af fem läster oell derutöfver, hvilka inom Länet blifvit under dessa åren nybyggda och, med undantag af dem, som uppstått vid varfvet å Lilla Essingen, utgjort: år 4851 18 st. fartyg och båtar om 547 läster » 1852 18 » » b » b 769 » » 1853 16 b b b b b 495 b » 1854 16 b » » » b 419 » b 1855 10 b b » b » 290 » Skälfångst idkas mindre allmänt af skärgårdsboerne och blott af en och annan, stundom under resor upp emot Åland och Bottniska viken; men afkastningen deraf uppgifves icke vara betydlig.
Jagt öfvas inom Länet öfver hufvud icke såsom näringsfång, utan mera för tidsfördrif.
I skärgården erhulles dock flerestädes sträck- och sjöfogel till afsalu.
Tjärubränning idkas ganska obetydligt och lemnar icke något till handeln.
Salpetertillverkningen har varit årligen i medeltal omkring femhundra Lispund och bedrifves af allenast fä.
Forsling bereder allmogen förtjenst egentligen endast i de trakter, der jernverk linnas.
B vän vinsbränning, som redan förut bade årligen blifvit inom Länet mer och mer öfvergifven att ulöfvas såsom binäring vid landlhushållningen, ägde under år 1855, enligt nya lagstiftningen i ämnet, rum vid 23 större och 2 16 smärre brännerier, af hvilka tillsammans erlades en afgift af 187,484 Rtclr 14 sk. banko. § 5.
Förvaltning och Polilisti författning.
Under ifrågavarande fem år har något hemman hvarken fallit i ödesmål eller blifvit derifrån upptaget.
Skattläggning har skett å 2:ne kronofiskerier och 17 mjölqvarnar.
Frän krono hafva blifvit till skatte lösta 207* mantal jemte 7 lägenheter, utan åsatt mantal.
Ny kronotionde-sättning har ägt rum å 16 boställshemman, ett frälsehemman samt 4 lägenheter utan hemmantal.
Antalet af särskilda slags hemman, lägenheter, qvarnar m. m. upplyses af bifogade tabell.
I afseende å hemmansklyfningeu åberopas hvad sagdt är i föregående underdåniga treårsberättelse.
Hittills har icke, ifrågakommit att för hemmansklyfning inom någon del af Länet bestämma ett lägre minimum, än ett åttondels mantal, som ovilkorbgt medgifves i nådiga Förordningen den 13 Juli 1853.
Att laga skiftesverket under ifrågavarande tidrymd fortgått raskare, än tillförene, visar sig deraf, att långt flera laga skiften blifvit årligen verkställda än förut, så att under alla fem åren tillsammans blifvit skiftade 4-314 mantal; utgörande den ägorymd, som blifvit delad, 14,286 tunnland åker, 18,375 tunnland äng och odlingsmark samt 77,180 tunnland afrösningsmark och impedimenter.
De för utflyttningar i följd af laga skiften af statsmedel beviljade understöd hafva utgjort år 1851 banko R:dr 1,473: 5 9; 1852 R:dr 2,660: 39. 2; 1853 R:dr 1,256: 46. 4; och 1854 R:dr 1,376: 36. 1; varande understöds-beloppet för 1855 ännu icke faststäldt.
Till hvilka belopp statsbidragen och de i sammanhang dermed uppgifna kommunala utskylder beräknats, inhemtas af bilagde tabellerna.