Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de för hvarje särskildt lån meddelade redogörelser har Utskottet inhemtat: l:o att kapital-återstoderne på 30 stycken af lånen ur allmänna diskontlonden, äfvensom de G lånen från handels- och närings-diskontfonden, äro af den beskaflenhet, att icke något vidare kan derå indrifvas, enär så väl låntagarne som löftesmännen eller hypoteks-utgifvarne antingen redan i utfattigt tillstånd aflidit, eller, der de ännu lefva, äro tiggare, boende inhyses och saknande det nödvändigaste, eller åtnjuta understöd af fattigvårds-inrättningar, eller i alldeles medellös städning begifvit sig till okänd ort, utan alt upplysning sedermera kunnat erhållas, hvar de sig uppehålla, och (Je öfriga i många år, vid år efter år hållna kostsamma undersökningar, befunnits sakna all förmåga alt rätt för sig göra, hvadan ifrågavarande lån blifvit under åren 1851—1855 såsom osäkra förda inom linien samt af lånekontorets revisorer öfver 1856 och 1858 års förvaltning föreslagna till afskrifning; Bilt. till R.
Brot. 1859 # 1860i 6 Sami. 1 Afd, 4 Haft. 1 2 Banko- Utskottets Utlåtande N:o 3.
2:o att beträffande det återstående af de till afskrifning föreslagna 31 lånen, sorn tillböra Allmänna diskontfonden, bcviljadt Jonas Pettersson i Antorp å 300 Riksdaler Banko, förekommer, att Sedelvexlaren S, A.
Holmgren erhållit uppdrag alt uttaga och qvittera lånet, men öfverlålit berörde uppdrag på Bokhållaren W. Holmgren, som detsamma fullgjort, dervid han affemnat S. A. Holmgrens qvitto alt medlen kommit denne tillhanda, hvarefter tvist uppstått om låntagarens skyldighet att lånet återgälda, hvilken tvist är vorden genom Wahlbo häradsrätts utslag den 12 Februari 1853 sålunda afgjord alt, då riktigheten af S. A.
Holmgrens till W.
Holmgren algifna qvitto å lånebeloppet blifvit bestridd, och det icke kunnat ådagaläggas, alt S. A.
Holmgren samma qvitto utgifvit, gäldenären och hans löftesmän från betalningsskyldigheten befriats; att. som lånekonlorets genom Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs län förordnade ombud i della mål försummat erlägga vad emot berörda utslag, stämning å ombudet uttagits lill förenämnde häradsrätt, med påslående om hans förpligtande alt hålla lånekontorct skadeslöst för dess genom hans försummelse lidna förlust, men att häradsrätten genom den 5 !
Mars 1855 gifven, af Kongl. Götha hofrätt den 1 1 April 1850 faststäld dom, käromålet ogillat; ali, då den brist i'bevisningen, som, enligt hvad ofvan förmäies, medfört gäldenärens befrielse från ansvarighet för iånets gäldande, härledt sig derifrån, att Sedelvexlaren Holmgrens qvitto icke varit bevittnadt, men ett ovilkorligt stadgande om bevittnande af alla qvittenser, som anginge lånekontorets rörelse, hvarken vore till efterrättelse meddeladt eller lämpligen kunde ifrågakomma i afseende på eli penningeverk af den omfattning som lånekontoret i Göteborg, helst erfarenheten nogsamt visat, att en sådan föreskrift icke vore tillräcklig alt under alla förhållanden skydda emot förlust, somt då härtill komme, att icke allenast Kongl.
Majit i 3:ne likartade mål frikänt svaranderna från betalningsskyldighet, utan äfven att Rikets sednast församlade Ständer, på ofvan upptagna skäl, medgifvit afskrifning ur räkenskaperna af 5:ne lån, Lånekontorets revisorer öfver 185G års förvaltning funnit annan åtgärd beträffande det nu ifrågavarande lånet icke kunna vidtagas, än att öfverföra detsamma till räkningen öfver osäkra fordringar, hvarjemte och då S. A. Holmgren afvikit ur riket, utan att efterlemna några tillgångar, samt W. Holmgren, hvilken hos Lånekontoret uppburit medlen, med döden afgålt och beloppet icke kunnat till någon del utgå ur hans urarfvabo, der det blifvit till betalning faststäldl, Revisorerne tillstyrkt alt samma lån, i likhet med de trenne nyss omförmälda, måtte utur räkenskaperne få afskrifvas; 3:o att i afseende på den till afskrifning föreslagna öfver-ränlebalansen å 419 R:dr 4 öre, befmnes att 200 R:dr 52 öre utgöra öfver-räntor på tvänne emot sedermera falska befunne dokumenter utgifna lån, hvilka efter målens utredning, blifvit vid anfordran till kapitalbeloppen återguldne af lånedokumentens inlemnare, som, enligt Kongl. Maj:ts i dylika frågor gifna nådiga beslut, icke äro skyldige erlägga Banko-Ulskoltets Utlåtande N:o 3. 3 annan ränta än 5 procent från den dag de, efter inträdandet af deras betalningsskyldighet, blifvit för sina förbindelser sökte; att 5
R:dr 74 öre återstå såsom öfverränta på ett lån, för hvars gäldande all tillgång bos så väl låntagare sorn löftesmän saknas, och att öfriga 214 R:dr 78 öre förskingrats af vederbörande exekutor, hvilken, såsom nu mera utfattig, ej kan medlen ringaste mån ersätta.
Under sådana förhållanden, och då fortsatt bevakning af samtliga förenämnde fordringar endast skulle medföra onödiga utgifter för Lönekontoret, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, alt nuvarande kapital-återstodcrna å följande 38 stycken lån, nemligen: från Allmänna diskont fonden: å lånet N:o 5,382 A. Christenson . . .
. förfallet 1827 R:dr 1,500 — >) 55 5 5 8,696 J. Neycammer . 55 1851 55 450 — 55 55 55 4,482 C. Neycammer . 55 1852 55 600 — 5? ')} 55 4,949 dito . . . 55 55 55 720 — 5) 55 55 2,942 L.
Andersson 1854 55 607 — 55 5 5 5 5 6,598 J. Ljungqvist . . . * 55 1856 55 600 —• 55 5 5 5 5 8,507 J. C. Osterman . 55 . -55 • )> 450 —-, 15 55 55 69 dito 3 5 1858 55 300 — 5? 5 5 5 5 1,262 dito . . . 55 55 55 600 — 55 55 55 7,430 E. Blomberg ....
55 55 600 — 55 55 55 1,968 J.
Andersson . . . 55 1840 55 195 — 55 5 5 5 5 2,746 A. Johansson . . . 55 55 55 180 — 55 55 J 5 1,686 J.
Andersson . . • • 55 1841 270 — 55 55 5 5 8,560 A. S. Persdotter 55 1842 55 91 — 55 55 5 5 9,507 J.
Svensson .... 55. 55 372 75. 55 55 5 5 7,2 11 N.
Olsson .... \ 55 1843 55 630 — 55 55 55 11,321 J.
Lagerlöf ....
55 55 55 600 -— 55 55 55 4,548 E. A. Carlsson . 55 1845 55 900 — 55 5 5 5 5 6,681 A. I*.
Hellstenius . 55 1858 55 734 75. 55 55 55 547 C. J. Friberg . . . 55 1841 55 276 75. 55 5 5 55 9,537 J. Winberg .... 55 1845 55 150 — 55 5 5 55 9,461 E. Svensson .... 1844 55 815 50.
55 55 55 7,731 S.
Carlsson .... 55 1845 55 120 -— 55 55/ 55 5,496 A. B.
Malmberg . . 55 1845 55 210 — 55 55 55 8,151 dito 55 55 55 330 — 55 55 55 3,845 M. L. von Schwerin . 55 1842 55 3,525 50. 55 55 5 5 2,176 J. P.
Langlet . . . 55 1845 55 1,482 50.
Transport R:dr 17,310 75. 4 Banko-UIskottets Ullätande N:o 5.
Transport R:dr 17,510: 75. å lånet Nio 8,870 B.
Nilsson . . . förfallet 1845 77 210: — 7) 75 77 6,785 G. F. Thelin . . . „ 1847 77 16: 81. 7) 77 77 9,255 Ingrid Johansson 77 77 7? 164: 81. 7 7 7 7 77 5,168 J.
Petersson . CO OT o 77 450: — (R:dr 4 8,152: 57 öre.) och frän Handels- och Nälin gs- diskon t fonden: å lånet N:o 450 B. C. Skogström . . .
. förfallet 1845 R:dr 722 77 75 77 250 A.
Komp. . . „ 1840 77 750 7) 77 77 192 dito 7? 77 77 1,500 77 77 '77 461 B.
Oisson . > . . „ 1845 77 5,027 77 7? 77 429 O. Scherdin 1845 7? 951 77 77 77 479 C. F.
Lindberg . . . ??
2,964 (R:dr 9,915: 61 öre.) må rnetl tillhopa Riksmynt R:dr 28,067: 98. från räkenskaperna få afföras; äfvensom alt för öfver-räntorna å nedannämnde lån från Allmänna diskontfonden, nemligen:
N:o 9,285 S.
Granstrand förfallet 1852 R:dr 70: 56.
„ 7,858 J.
Jonsson „ 1855 „ 129: 96.
„ 6,551 A. Rasmusson. 1852 „ 5: 74. och „ 2,192 C. M. Dahlöf 1845_ 214: 78. afskrifning utur räkenskaperna med tillsammans Riksmynt R:dr 419: 4. malte beviijas.
Banko-JJtskolte(s Utlåtande N:o 4. 5 N:o 4.
Ank, till Exp.-TJtsk. den 15 Dec. 1859, kl 2 c. m.
Utlåtande i fråga om afskrifning af 5 särskilda från Läne-konloret i Malmö utgifna diskontlån.
Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö har i dess berättelse till Utskottet hemställt, alt nedannämnda fem lån?
för hvilka någon vidare godtgörelse icke är att förvänta, måtte med 2,714 R:dr 59 öre få afskrifvas ur Låne-kontorets räkenskaper, der de äro såsom osäkra förda inom linien, nemligen: lånet N:o 1,558 P. M. Moberg förfallet 1855 R:dr 504: 10. „ „ 596 P. A. Userman „ 1831 „ 1,099: 62.
„ 5,202 J.
Klintorph „ 1832 „ 799: 58.
„ 2,961 J.
Larsson „ 1836 „ 127: 52.
„ 5,961 P. Mattsson „ 1842 „ 184: 17.
Och enär Låne-kontorets revisorer öfver nästlidne års förvaltning upplyst alt samtliga ännu lefvande gäldenärer för dessa lån befinna sig i utfattigt tillstånd och pa grund deraf understöd!
Direktionens förslag om lånens afskrifning, finner Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, att ofvan uppräknade fem lån må till deras återstående belopp 2,714 R:dr 59 öre Riksmynt ur räkenskaperne få afföras.
Stockholm den 13 December 1859. 6 Banko-Ulskoltets Ullålande N:o 5.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Dec. 1859 kl. 2 e. m.
Utlåtande öfver Verkmästaren vid Tumba bruk F.
Bladms ansökan om ersättning för en resa i ändamål att inhemta upplysningar om pappers-fabrikationens framsteg i främmande länder.
Verkmästaren vid Tumba bruk F. Bladin har, med öfverlemnande af berättelse om en af honom till åtskilliga utrikes orter nästlidne sommar på egen bekostnad verkställd resa, för att inhemta upplysningar om pappers-fabrikationens framsteg och dermed 1 gemenskap egande ämnen, uti en till Banko-fullmäglige in— gifven, till Utskottet ställd skrift, anhållit, alt Utskottet, med afseende derå, att Tumba bruk komme att draga nytta af den företagna resan, måtte bevilja honom ersättning för densamma med Ett tusen Riksdaler Riksmynt; hvilken anhållan blifvit af Fullmäktige lios Utskottet till bifall förordad.
Utskottet har i afseende å denna fråga inhemtat: alt, sedan Verkmästaren Bladin, af anledning att pappers-tillverkningen i främmande länder på sednare ti— iler tillegna! sig en mängd nya inrättningar, hvilka voro okända vid Tumba pappersbruk, under år: 4858 hos Fullmäktige anhållit om ett understöd af 2,0011 R:dr för eh utrikes resa i ändamål att praktiskt inhemta de nyare förbältringarne i pappers-fåbrikationén och förvärfva sig förökade insigter i sill yrke, men Fullmäktige i Maj .månad samma år funnit sig icke kunna berörde ansökning bifalla, hufvudsakligen af skäl, alt rättighet till beviljande af anslag för dylikt ändamål icke vore dem lemnad; så hade Bladin, för alt komma i tillfälle alt företaga den tillämnade resan, under innevarande år hos Fullmäktige sökt ett bidrag af 4,000 R:dr, eller, om sådant ej kunde bifallas, åtminstone tvänne månaders tjenstledighet, i hvilket sednare fall han sjelf ville anskaffa medel till resekostnaden under förhoppning om Fullmäktiges förord hos Banko-ulskoltet att, efter återkomsten, varda af Tumba bruks lianko-Utskottets Utlåtande N:o 5. kassa för samma kostnad ersatt, hvilken ansökan blifvit den 14 sistlidne Maj, i så matto bifallen, att hänne månaders tjenstledighet för resans företagande Bladin beviljades, hvaremot bans begäran om rese-understöd, af samma skäl som förra året, alslogs; alt Bladin derefter Irån Slockholm alresl öfver Lubeck; Hamburg, Berlin, Dresden, Halle, Cassel, Frankfurt arn Mayn, Mainz, Köln till Paris, och tillbaka genom Iluij, Lultich, Aachen, Doren, Köln, Magdeburg, Berlin och Stellin lill Slockholm, hvarunder de förnämsta jiappcrs—fabriker, som lago i vägen, blifvit af honom besökta, samt att Bladin angående sina under rosan gjorda iakttagelser sammanfattat den berättelse, hvilken är vorden till Utskottet öfverlemnad.
Tumba bruks förvaltare, hvars yttrande öfver Bladlus ifrågavarande ansökning blifvit in fordrad t, har anfört bland annat, alt, ehuru, elter hans tanke, Bladins meddelanden väl icke torde föranleda någon större och märkbarare förändring uti pappers-lillverkningen vid Tumba, hans detalj-iakttagelser likväl i flera alseenden lörtjeuade uppmärksamhet och lofvade att blifva bruket till nytta, dels genom besparing af dagsverken och dels till erhållande af ett felfriare arbete, äfvensom till minskning af utskotts-papper, så att resan borde komma alt medföra ej allenast vackrare produkt vid Tumba, utan äfven ökad behållning af bruks-rörelsen; att åtskilliga af Bladin elter hemkomsten föreslagna förändringar redan blifvit vid bruket vidtagna, hvilka befunnits ändamålsenliga, att andra voro under utförande, och alt ännu flera blifvit af Bladin ifrågasatta, hvilka syntes erikla och lämpliga och torde komma alt vid bruket lillvägahringas, i den mån tid och omständigheter det medgåfve; samt alt, om genom dessa förändringar endast en ringa arbets-besparing vunnes eller om arbets-methoderna så förbättrades, att utskolts-papperet minskades med blott en procent, så blefve, vid en tillverkning för 100,000 B:dr Riksmynt, hvarutöfver densamma de sednare åren uppgått, bruksvinsten på ett enda år ökad med 1,000 R:dr, eller ett belopp, motsvarande den af Bladin begärda resekostnadsersätlning; på grund hvaraf bruksförvaltaren å ansökningen tillstyrkt bifall.
Enahanda tillstyrkande liar älven • inspekterande Fullmäktigen vid bruket afgifvit och till stöd derför åberopat, all
Bladin vore en för sin befattning särdeles lämplig man, som med erforderlig skicklighet lörenadc ett utmärkt nit så väl för brukets bästa och förkofran i allmänhet som särskildt för de detaljer, hvilka tillhörde hans tjenst; att Bladin företagit den ifrågavarande resan icke för alt af densamma draga någon enskild vinst, utan för alt utvidga sina insiglcr i de göromål, som åligga honom i hans vid bruket innehafvande befattning och för alt derigenom blifva för bruket dessinera gagnelig; att den nytta, bruket redan haft och efter all sannolikhet ännu mera komme alt erhålla af Bladins genom rese-iakttagelserna utvidgade erfarenhet, säkerligen skulle fullt motsvara den sökta ersättningen, samt att Bladins ekonomiska ställning icke vore sådan, att han ulan alltför stor uppoffring kunde vidkännas de för resan ullagde kostnader. Banko-Utskottets Utlåtande iV.o 5.
Då det, enligt Utskottets tanke, är af stor vigt, att Banken söker att vid sitt pappersbruk, tillegna sig sådana förbättringar i de för pappers-tillverkningen nödiga apparater och maskiner samt arbetsmetoder, som i sednare tider blifvit utomlands införda, samt upplyst är, att Bladin med sin ifrågavarande resa baft för afsigt att befordra berörde för Tumba bruk angelägna ändamål, och att åtskilliga af Bladin, på grund af hans under resan förvärfvade insigter och erfarenhet, föreslagna nya anordningar vid bruket dels redan medfört, dels sannolikt komma alt leda till gagn vid pappers-tillverkningen derstädes, anser
Utskottet det vara med billighet öfverensstämmande, att Bladin tilldelas någon ersättning för omförmälde af honom pä egen bekostnad företagna resa, hvaraf resultaten sålunda komma bruket till nytta, och får alltså, i enlighet med Fullmäktiges hemställan, vördsamt tillstyrka, att verkmästaren vid Tumba bruk F.
Bladin må af brukets medel tilldelas en resekostnads-ersällning af Ett tusen riksdaler riksmynt.
Stockholm den 45 December 1859.
Reservation: af Friherre Stjernstedt, A. W.
''Som af den berättelse, Herr Bladin om sin resa under nästlidne sommar afgifvit, icke kan inhemtas, att den ökade kännedom, angående pappers-tillverkning, han derunder må hafva vunnit, kan komma att leda till någon väsentlig fördel för Tumba pappersbruk; samt de förslag han afgilvit till införande af utaf honom ansedde förbättringar rörande verkets ekonomi ännu ej blifvit af Fullmäktige pröfvade, och således ännu icke kunna anses leda till de åsyltade resultaten; så linner jag allt lör tidigt att lör närvarande
Bladin må anses vara förtjent af någon ersättning för ifrågavarande utrikes resa, hvilken han ännu åtminstone måste betraktas hafva verkställt hufvudsakligen i enskilda angelägenheter."
I denna reservation har Riksdags-fullmäktigen Anders Gudmundson från Kallands län instämt.
Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 4859.
Banko- Utskottets Berättelse M 6. i M 6.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Dec. 1839, kl. 4 e. m.
Likmätigt 4 § i den för Banko-Utskottet gällande Instruktion åligger det Utskottet att .undersöka och granska Banko-verkets tillstånd och huru detsamma efter sistförflutna Riksdag styrdt och förvaltadt blifvit; att dervid med synnerlig uppmärksamhet följa de Banko-styrelsens åtgärder, som afse silfverutvexlingens fortgång och bestånd, samt att, efter fulländande af berörde granskning, på sätt i 32 § Riksdags-ordningen föreskrifves, berättelse deröfver till Rikets Ständer afgifva.
Vid den undersökning och granskning af Banko-verkets tillstånd, styrelse och förvaltning, som Utskottet till fullgörande häraf verkställt och som omfattat tiden från och med den 16 Oktober 1836, intill hvilken dag decharge blifvit Fullmägtige beviljad, till och med den 13 Oktober innevarande år, har Utskottet icke allenast genomgått dels de af Rikets Ständers åren 1837, 1838 och 1839 församlade Revisorer afgifna och till Utskottet öfverlemnade berättelser, rörande granskning af Bankens och Tumba bruks förvaltning och räkenskaper, dels Full— mägtiges till Utskottet ställda och jemte Utskottets Memorial N:o 2 Rikets Ständer meddelade berättelse, angående Bankens förvaltning, dels ock de särskilda berättelser, Direktionerne öfver Banko-diskonlverket i Stockholm samt Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, Under-styrelsen och Bankens Fiskais embete till Utskottet allemnat, utan äfven läst samtlige hos Fullmägtige under ofvan omförmälda liderymd förda särskilda protokoll, i hvad de angått beslut och åtgärder med afseende å den reela fondens vidmakthållande och förstärkning, äfvensom Fullmägtiges allmänna protokoll efter den tid, den 13 nästl.
Augusti, hvartill Revisorerne sträckt sin granskning, till och med den 13 påföljde Oktober.
Då Revisorernes och Fullmägtiges ofvanberörda berättelser, jemförda med Utskottets åberopade Memorial N:o 2, innefatta erforderlig upplysning om så väl de hos Fullmägtige förekomna hufvudsakliga ärenden, som Bankens och de under Bih. lill R.
Prol. 1859 A 1860. 6 Sami, 1 Afd. 5 Höft. 1 Banko-Ulskoltels Berättelse M 6.
Fullmägtiges särskilda protokoll. densamma ställda Inrättningars tillständ vid innevarande riksdags början, har Utskottet ansett sig, i den berättelse Utskottet nu går att afgifva, böra, pä sätt jemväl vid nästföregångna riksmöten egt rum, upptaga endast sådana frågor, uti hvilka särskildt utlåtande från Utskottets sida påkallats; varande härvid iakttagen den ordningsföljd vid ärendenas behandling, hvartill Banko-reglementets och Revisions-berättelsernes uppställning föranleder. § * (1858 års Rev.-ber. § 4 och Fullrn. fork 1. sidd. 97—98. 1859 års » § 4.
Fullm. Ber. § 5.)
Af Rikets Ständers år 1858 församlade
Revisorer har i 4 § af deras
Be rättelse blifvit anmärkt, att ehuru, jemlikt föreskrifterna i § 12 och §109, mom. 10 af Banko-Reglementet, endast sådana frågor, som hafva afseende å den reela fondens vidmakthållande och Bankens vexelrörelse, böra hemliga hållas och Fullmägtiges öfverläggningar och beslut derom i särskildt protokoll upptagas, Fullmägtige detta oaktadt till det särskilda protokollet hänfört jemväl ärenden af annan egenskap, såsom t. ex. frågor om förfärdigande af pappersformar till Bankens sedlar å R:dr R:mt, tillverkningen af nämnde sedelpapper, tryckningen och skärningen af dessa sedlar, kostnaden för anskaffande af dertill erforderliga machiner och effekter m. m.; hvilket haft till följd, att en utaf enskild person hos Fullmägtige framställd anhållan, att emot lösen utbekomma utdrag af deras protokoll i hvad det rörde en dylik fråga, blifvit af Fullmägtige afslagen på den grund, att samma fråga upptagits i det särskilda protokollet.
Uti häröfver afgifven ■ förklaring hafva Fullmägtige, såsom skäl för den anmärkta afvikelsen från Reglementets föreskrifter, hufvudsakligen anfört, att, i händelse icke särskildt protokoll funnits att tillgå, hvaruti kunnat upptagas de, vid fråga om förändring i sedeltillverkningen, till Fullmägtige inkomna förslag till iakttagelser, hvarigenom afsetts att förebygga papperets och tryckets eftergöring, och hvilka förslags hemlighållande, af vederbörande vanligen betingad!, naturligtvis påkallats, för att icke, i händelse|förslagen befunnits antagliga, lemna eljest saknad ledning för den eftergöring, meningen varit att förekomma; skulle Fullmägtige nödgats antingen att utom protokollet behandla de delar af sedeltillverknings—förslagen , åt hvilka offentlighet ej finge eller borde gifvas, eller ock låta protokollet derom blifva ojusteradt intilldess förslagens ändamålsenlighet hunnit utrönas, hvilka utvägar
Fullmägtige likväl ansett mindre lämpliga än de nu begagnade; tilläggande Fullmägtige, alt många af de, sedeltillverknings—frfigan rörande, i det särskilda protokollet upptagna ärenden visserligen utan skada för sjelfva hufvudsaken kunnat införas i det allmänna] protokollet, men att derigenom ett för granska - Banko-Utskottets Berättelse M 6. 3 ren af Fullmägtiges åtgärder nyttigt samband utan ändamål skulle hafva blifvit stördt.
Ehuru Revisorerne i Reglementets åberopade föreskrifter onekligen egt grundadt skäl för den gjorda anmärkningen, har Utskottet likväl funnit förhållandet, hvaruti, efter hvad 1859 års Revisorer anmält, nödig rättelse då mera blifvit vidtagen, vara af Fullmägtige nöjaktigt förklarad!; och får, med tillkännagifvande häraf, Utskottet meddela, att Utskottet framdeles vill laga i öfvervägande, huruvida, på sätt Fullmägtige i deras berättelse hemställt, till den § i blifvande Banko-reglemente, som kommer att motsvara 12 § i det nuvarande, bör fogas något tillägg, inrymmande rättighet för
Fullmägtige alt kunna till det särskilda protokollet hänföra äfven andra ärenden, än som i berörde g omförmälas, § 2.
(Fullm. Ber. § 4.)
Öfver Fullmägtiges i denna § gjorda framställning om ändring af 5 § i den Ändring i för Fullmägtige den 19 Augusti 1845 utfärdade Ansvarighets-lag till närmare verensstämmelse med stadgandet i 17 § af Banko-reglementet, angående Under- Fullmägtige. styrelsens hörande i frågor, som på Fullmägtiges pröfning ankomma, vill Utskottet äfven framdeles till Rikets Ständer sig utlåta. § 3 (1858 års Rev.-ber. § 8. 1859 års Rev.-ber. § 7.)
Så val nästlidne som innevarande års Revisorer hafva, uti förenämnde §<§ af statslåne deras Berättelser fullständigt redogjort för icke allenast de omständigheter, hvilka fondenvarit förenade med upptagandet af det i Januari månad 1858, på grund af Kongl. Maj;ts och Rikets Ständers beslut, för Svenska Statens räkning med Bankirhuset Salomon Heine och Nord-Tyska Banken i Hamburg afslutade lån å 9,000,000 mark Hamb.
Banko jemte vilkoret) derför, utan äfven de åtgärder, Fullmägtige vidtagit för att till verkställighet befordra de af Rikets Ständer meddelade föreskrifter i fråga om sättet för Stats-lånets användande samt huru Slatslåne-fonden blifvit af Fullmägtige och vid de särskildta Diskont-verken förvaltad m. m. Banko-Utskottet, som ansett sig icke tillkomma att ingå i bedömande af frågan om det sätt, hvarpå förevarande angelägenhet, så vidt den lånets upptagande angår, blifvit utförd, har deremot granskat öfriga förhållanden, som med detta ärende ega gemenskap; hvarvid Utskottet icke kunnat undgå fästa särskild uppmärksamhet derå, att, oaktadt Rikets Ständer i § 30, punkt. 6 af Banko-reglementet till iakttagande vid utlåningen från Statslåne-fouden föreskrifvit, bland annat, att lån före,- A Banko-Utskottets Berättelse M 6.
Eftergift å ränta och provision till vissa låntagare i Statslåne-fonden. trädesvis lemnäs mot säkerheter, som antingen grunda sig på inteckning i fast egendom eller utgöras af förskrifningar, utfärdade af Föreningar med solidarisk eller på annat tillförlitligt sätt garanterad gemensam ansvarighet eller ock bestå af i säkert förvar nedsatta varor af den beskaffenhet, som i åberopade punkt närmare angifves, så har likväl, efter hvad 1839 års Revisions-berättelse gifver vid handen, af det från Statslåne-fonden vid Låne-kontoret i Malmö under år 1838 utlevererade lånebelopp 2,982,150
R:dr icke mindre än 2,138,450 R:dr i 732 särskilda lån blifvit mot namnsäkerhet beviljade; såsom orsak hvartill Låne-kontorets Direktion, uti infordrad förklaring, väl hufvudsakligen anfört, att'