Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prosten N. N Skrintorp JM 2, stom \ mantal, Kyrktomta JM I, skatte, i mantal Landtbonden Sven Persson Lugnås JVi i, Pastorsboställe, 1 mantal Lagmannen N. N Normlösa JM i, Häradshöfdingesboställe, 2 mantal Majoren N. N ' Glittringe säteri, 11 mantal, Rofvestad 2# mantal, Ys qvarr Bertil Nilsson Berga JM I, f mantal Anders Svensson Berga JM 2, i mantal, Rofvestad i mantal, Brunby utjord Gästgifvaren N. N Wantinge Gästgifvaregård, 1 mantal Skomakaren N. N. å Wantinge j Torparen Carl Nilsson i Wik Torpet Lugnet Carl Svensson, Fjerdingsman i Brunby JM 3, '/48 mantal krono o. s. v. — — — — — — — — — i — — — — — — — — — — — — — — — ■ Påfördt fyrktal.
För alla öfriga beskattningsföremål.
För i mantal satt jord.
För annan jordbruks- fastighet.
Summa. 13 30 16 270 160 430 9 60 — 192 — — 192 13 — 26 50 260 265 525 10 30 12 50 206 125 331 481 30 102 — 9,630 — 1,020 10,650 4 20 — — 84 — 84 13 60 — — 240 32 — 272 11 — 23 — 220 — 230 450 — — — 40 — — 4 4 — 70 — — — 14 — 14 — 11 18 3 — 2 5 Summa Bör till Allmänna Besvärs- ock Ekonomi Utskottets Memorial, 1862—1863, M 125.
Litt. B. Debiterings- och Uppbörds-Jängd för kommunal-utskylder i Nordbo socken år 1865.
Påföres utskylder för fyrktal för personer. å i manta] satt jord. å annan jord- bruksfastighet. å öfriga beskatt- ningsföremål.
R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö. i Enligt Kommunal-stämmans beslut d. 20 Oktober 1863 2 2 2 — — — » » » d. 19 Oktober 1864 1 1 — — » » » d. 21 Oktober 1865 3 3 — 2 — 30 — 15 Enligt Sockenstämmans beslut d. 5 April 1860.
. . . 2 — — — — — — Summa — 8 6 — 4 — 30 — 15 Personers Bostad.
Lugnås Lugnås Normlösa Skrintorp Glittringe Berga Prosten N. N. Landbonden Sven Persson Lagmannen N.
N Kronofogden N. N. Majoren N. N.
För åsatt fyrktal a i mantal satt jord.
Anders Svensson o. s. v. i den ordning som i fyrktalslängden är följd. 270 192 260 206 9,630 240 å annan jordbruksfastighet.
32 å öfriga beskattniDgsföremål. 160 266 125 1,020 För skattskrifna personer.
Qvinnor. ii 10 41 10 12 33 13 Debet. å ore Riksmynt.
Parti-summa. 8 4 30 15 8 30 15 8 4 30 15 8 4 30 15 8 4 30 15 8 6 30 15 21 6 3 1 15 1 1 20 10 3 60 40 30 80 36 80 5 80 60 90 16 5 2 770 40 12 4 48 10 75 40 80 30 95 19 1 3 1 20 92 95 Hufvud-summa. 33 18 35 24 828 26 10 21 30 33 45 Credit.
Summa På Nordbo sockens etc. (lika med underskriften och attesten å längden i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862), Hör till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial, 1862—1863, Afl 125.
Fol. Prosten N. N. pä Lugnås•, Nordbo socken.
För fyrk- För personer. å öre TJiksmynt tal.
Ennt.
R:dr. dre.
1 Debet. 1865 års Kommuual-utskylder.
För i mantal satt jord 270 — 8 21 60
För annan jordbruksfastighet — — — — För andra beskattnings-föremSI 160 — — 4 6 40 Personlig afgift — 11 30 3 30 — — 12 15 1 80 Enligt Kyrkostämmans beslut den 25 Maj 1865.
| För i mantal satt jord 270 — — 3 8 10
För annan jordbruksfastighet ....... — — — För andra beskattnings-föremä!
160 ' — 2 3 20 För personer — 11 — 50 5 50 — — 12 — — Summa — i ; — — 49 90 STOCKHOLM, TRYCKT nOS TOII.
BECKMAN, 1863.
Besv. och Ekon.-Utskottets Memorial M 126. i N:o 126.
Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Aug. 1863, ki. 1 e. m.
Memorial, med förslag lill sammanjemkning af de inom Biks-Slånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Memorial JM U£4 oell Betänkandet JM 55, rörande öfverlemnande åt
Kommunalstyrelserna att öfver socken- och distnklmagasiner förfoga.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, på grund af väckt motion, uti sitt berörda Betänkande tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl.
Majit täcktes utfärda en författning, hvarigenom stadgas, »att vederbörande kommunalstämma må ega att vidtaga de förändringar med distrikt- och sockenmagasiner, som af stämman nyttiga anses.; dock att, derest ett dylikt magasins rörelse minskas eller alldeles indrages, det derigenom erhållna kapital under behörig kontroll bibehålles, samt räntan deraf fortfarande användes till samma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet hittills utgått»; och denna hemställan blifvit af tre Riks-Stånd i så måtto bifallen, att Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden beslutit att hos Kongl Majit i underdånighet begära, det vederbörande kommunalstämma må ega att vidtaga de förändringar med omförmälda magasiner, som af stämman anses nyttiga; såsom förbehåll hvarvid likväl förstnämnda Stånd, i nära öfverensstämmelse med hvad af Utskottet var föreslaget, stadgat, att, derest ett magasins rörelse minskades eller alldeles indroges, det derigenom erhållna kapital skulle under behörig kontroll bibehållas, samt en tillräcklig del af den influtna räntan fortfarande användas till samBih. till R.
Brot. 1862 & 1863. 8 Sami. 37 Uäft. 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial JV2 126. ma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet ursprungligen varit bestämd; hvaremot Borgare- och Bonde-Stånden stadnat i tiel beslut, att något dylikt förbehåll ej skulle i den underdåniga sknfvelsen inflyta; men Ridderskapet och Adeln åter i allo afslagit
Utskottets såväl som motionärens hemställan; så har Utskottet, till sammanjemkande af de sålunda skiljaktiga besluten, i Memorialet JVs 124 inbjudit
RiksStånden att förena sig i det beslut, att, i underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit, anhålla, att Kongl. Majit täcktes utfärda en författning, hvarigenom stadgas, ali vederbörande kommunalstämma må ega att vidtaga de förändringar med distrikt- och sockenmagasiner, som af stämman nyttiga anses; dock att, derest eli dylikt magasins rörelse minskas eller alldeles indrages, det derigenom erhållna kapital under behörig kontroll bibehålles.
Enligt hvad de till Utskottet, efter det omförmälda Memorial blifvit af RiksStånden pröfvadt, ankomna protokollsutdrag visa, hafva ock Preste- och BorgareStånden antagit det i samma Memorial framlagda förslag; hvaremot de begge öfriga Stånden vidblifvit hvar sitt i ämnet förut fattade beslut.
Emellertid äro Preste-, Borgare- och Bonde-Ståndens beslut i hufvudsaken öfverensstämmande.
Dessa tre Riks-Stånd hafva nemligen beslutat utverkande, i den för hushållningsmål stadgade ordning, af en författning i en och samma syftning, ehuru sistnämnda Riks-Stånds beslut, beträffande författningens innehåll, till en del skiljer sig från de andras; men då denna skiljaktighet icke upphäfver verkan af den hufvudsakliga öfverensstämmelsen, samt tre
Stånds mening i frågor af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, hvadan något afseende ej kan fästas derå, att ett Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, motsatt sig all förändrad lagstiftning i ämnet, är häraf en följd, att det i Riksdags-ordningens 73 § förutsatta fall inträffat, samt att, derest Hedervärda Bonde-Ståndet ej vill i den del, hvarutinnan dess beslut skiljer sig från Preste- och Borgare-Siåndens, med dessa sednare sig förena; hvartill Ståndet härmed inbjudes, jemlikt Riksdags-ordningens åberopade stadgande, omröstning öfver frågan måste i förstärkt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott anställas; och får Utskottet, för sådan händelse, föreslå en så lydande Voler ing s-pr op osi lion:
Den som anser ' ifrågaställa underdåniga skrifvelse om dislriktoch sockenmagasinernas öfverlemnande ål vederbörande kommunalstämmas förfogande böra, på sätt Preste- och Borgare-Stånden beslutil och Utskottet i Memorialet JfS 424- föreslagit, innehålla förbehåll derom, natt derest ett dylikt magasins ro - Allm. Besv.- och Ekon.-Vt shott et s Memorial M 126. 3 reise minskas eller alldeles indrages, det derigenom erhållna kapital under behörig kontroll bibehå lie sv, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej-, Vinner Nej, anses Rikets Ständer ha/va- beslutat i enlighet med Bonde-Ståndets mening, alt berörda förbehåll ej skall i den underdåniga framställningen inflyta Stockholm den 28 Augusti 1863.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 127. 1 HT to 197.
Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Sept. 186 3, kl. 2. e. m.
Memorial, i anledning af dels Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid Jörehafvande af Utskottets Betänkande N:o 118, rörande undervisningen i Elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen, dels ät erremiss af vissa delar utaf samma Betänkande.
Af de protokollsutdrag, som från Riks-Ståndeu, efter föregången pröfning af Allmänna Besvärs- och Ekouomi-Utskottets ofvanberörda Betänkande, blifvit till Utskottet aflåtna, inhemtas, att nedannämnda af Utskottet afgifna förslag antingen blifvit återremitterade, eller blifvit föremål för sådana skiljaktiga beslut, som efter Riksdags-ordningen påkalla ytterligare framställning från Utskottet; hvaremot pröfningen af vissa i Betänkandet afhaudlade ämnen, nemligen frågorna rörande lärares lönevilkor och pensionering, samt om terminsafgifterna uppskjutits till dess dithörande delar af statsregleringen till behandling förekomme; och enär sistberörda ämnen ej ega oskiljaktigt sammanhang med de fiågor i öfrigt, som voro föremål för Utskottets omförmälda Betänkande, anser Utskottet sig ej böra dröja med afgifrände af den förnyade framställning i ärendet, som i förstnämnda delar påkallas, vare sig af skedd åtérremiss eller af Ståndens skiljaktiga beslut.
Det förslag Utskottet, med anledning af derom väckt motion, å 7:de sidan af förenämnda Betänkande afgifvit, nemligen att föreskrift måtte meddelas derom, att i allmänhet ej mer än 30 lärjungar böra på en gång af en lärare undervisas, och att, till följd deraf, när lärjungeantalet dertill föranledde, lärarues antal i förhållande dertill måtte ökas, har blifvit såväl af Höglofliga Ridderskapet och Adeln som al Högvördiga Preste-Stårulet ogilladt.
Yällofliga Borgare-Ståndet åter har bifallit Utskottets hemställan; hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat frågan till Utskottet.
Men då genom två Stånds af slag å Utskottets tillstyrkande af bifall till motionen, berörda fråga grundlagsenlig måste anses förfallen, kan återremisseu qj till vidare åtgärd föranleda.
Prot. 1862 1863. 8 Sami. 38 Käft. 2 Allmänna Besvärs- och Elconomi-Vtskottets Memorial N:o 127.
I enahanda beslut hafva de respektive
Stånden stadnat beträffande det af Utskottet understödda förslaget (å 10:de sidan af Betänkandet), att uppskjuta studiet af de klassiska språken till en sednare ålder sålunda, att läsning af latin skulle börjas först i 5:te klassen och af grekiska först i den 6:te; kunnande vid sådan utgång ej eller i denna del Bonde-Ståndets återremiss till vidare åtgärd föranleda.
Beträffande deremot Utskottets afgifna yttrande öfver den af Grefve Wachtmeister, II., väckta motiou (N:o 19), att grekiska språket ej vidare måtte vara ett obligatoriskt läroämne, utan den i 1856 års Läroverksstadga derom införda, men sedermera upphäfda bestämmelse återupplifvas, har Utskottets afstyrkande utlåtande endast af Preste-Ståndet blifvit gilladt.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hafva sammanstämmande beslutat bifalla motionen, eller att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det stadgande, som innehölls i 12 § af 1856 års Läroverksstadga, åter måtte erhålla gällande kraft, nemligen att “lärjunge, som begagnar sig af undervisningen i latin, vare på målsmans anhållan frikallad från grekiska språkets läsning, och må i stället under de lärotimmar, sådan befrielse eger rum, på sätt Rektor och lärare, med billigt afseende på målsmans uttryckta önskan, finna för honom lämpligast, undervisas inom den afdelning, der latinska språket icke läses, eller ock utom skolan njuta sådan undervisning, som af Rektor godkännes A Bonde-Ståndet har i denna punkt återremitterat ärendet; och befinnes det vid granskning af yttrandena utaf de ledamöter, som påyrkat återremissen, att samtlige varit af alldeles samma mening, som i nyssnämnda begge Riks-Stånds beslut innefattas.
Då således den af Utskottet uttalade åsigt i nu omförmälda ämne är vorden af tre Riks-Stånd underkänd, och dessas sammanstämmande mening erhåller kraft af Rikets Ständers beslut, derest Bonde-Ståndet antager hvad Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hvar för sin del i ämnet redan beslutat, finner Utskottet sig af Riksdags-ordningeus för sådana fall gifna föreskrifter föranlåtet att Hedervärda Bonde-Ståndet dertill inbjuda.
I anledning af de flera motioner, som blifvit väckta i syfte att förekomma lärjungarnes öfveransträngning, hade Utskottet föreslagit Rikets Ständer att till Kongl.
Majit aflåta en underdånig framställning af det innehåll, punkten litt, e på 39 sidan af förenämuda Betänkande upptager; hvaremot
Utskottet ansås- motionerna i öfrigt ej böra till någou åtgärd föranleda.
Med afslag härå har Ridderskapet och Adeln för sin del beslutat att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, “det Kongl. Majit behagade, på sätt Kongl. Majit pröfvade lämpligast, och efter att hafva hört Öfverstyrelsen för Medicinal verket, låta utreda, huruvida nu gällande föreskrifter rörande undervisningen vid elementarläroverken menligt inverka på lärjungarnes helsotillstånd, och, om så är händelsen, hvilka orsaker derför ligga till grund.“ Äfven Preste-Ståndet har afslagit den af Utskottet under punkten litt. e gjorda framställning; hvarigenom och enär
Ståndet icke fattat något särskildt beslut i anledning af de i ämnet väckta motioner, utan gillat hvad Utskottet om dem i öfrigt (sid. 18) yttrat, detta Stånd måste anses hafva afslagit samtliga i nämnda hänseende framställda förslag.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 127. 3 Borgare-Ståndet deremot har återremitterat ärendet till Utskottet; och Bonde-Ståndet har bifallit Utskottets hemställan.
Vid derefter från Ridderskapet och Adelns sida gjord inbjudning till de öfriga Riks-Slånden att med Ridderskapet och Adeln i ämnet sig förena, har så väl Preste-Ståndet som Bonde-Ståndet förklarat sig vidblifva hvar sitt fattade beslut, samt afslagit berörda inbjudning, den Borgare-Ståndet deremot förklarat hvilande intill dess svar på återremissen ankommit.
I anledning af berörda återremiss åligger det alltså Utskottet att återupptaga ärendet och tillse, huruvida de i öfrigt skiljaktiga besluten kunna sammanjemkas.
De anmärkningar, som föranledt återremissen från Borgare-Ståndet, gå ut derpå, att enär de i gällande Skolstadga befintliga föreskrifter, såsom de i §§ 100 och 118, hvilka hafva till ändamål att inom den i öfrigt för läroämnena bestämda latitud reglera deras inbördes förhållande och längden af pensa, så att öfveransträngning för lärjungarne icke uppkommer, visat sig i berörda hänseende otillräckliga eller overksamma, i det att den allmänneligen vedertagna, på nämnda Skolstadga stödda undervisningsordning verkligen frambragt öfveransträngning, det måste vara angeläget att i Stadgan införa ytterligare positiva bestämmelser, hvilka innebure garanti deremot, I sådant syfte hafva en del ledamöter omfattat det i Herr Witts, vid ofvanberörda Betänkande fogade reservation, afgifna förslag att inskränka de offentliga undervisningstimmarne, begränsa hemläsningen till ett par timmars arbete för de mera försigkomna lärjungarne, men alldeles borttaga densamma för de två lägsta klasserna, samt minska ej allenast lärotimmarnes antal, utan äfven de fastställda pensa inom desamma.
Andra åter hafva, med Herr Berggren, ansett hemlexor, d. v. s. i bemärkelsen af tvungen öfverläsning utom skolan, alldeles böra afskaffas och bekämpat förslaget att inskränka lärotimmarnes antal, enär lärjungen icke borde beröfvas lärarens biträde.
Sistnämnde ledamot har dessutom, jemte det han uttalat den förmodan att en af anledningarne till nu öfverklagade öfveransträngning skulle med nästa år upphöra, då nemligen den hittills varande studentexamen, som förledt till brådskande läsning, icke mera egde rum, tillika angifvit såsom orsaker till öfveransträngningen den nuvarande ämnesläsningen; bruket att förlägga all läsning i skolan till förmiddagen; den korta tid, som hvarje lektion upptager, nemligen allenast en timme, hvarunder läraren icke medhunne annat än förhöra lexor; vidare brist på samråd emellan lärarne; och slutligen bristande enbet i läroverkens styrelse, den der vore olika inom de särskilda stiften samt uppdragen åt personer, i hvilkas utväljande läroverken ej hade någon andel.
Herr Sommelius har dessutom sökt ådagalägga detf olämpliga deri, att Skolstadgan sätter för pensa ett maximum, i stället att bestämma minimum derför, hvilket sednare ej i samma mån som det förra skulle medföra uppfordran att söka drifva lärjungarne till uppnående af det högsta kunskapsmåttet, likasom denne ledamot anser nämnda maximum ej, såsom ske bort, vara uppstäldt med hänsyn till flertalets förmåga.
Slutligen hafva flere af Ståndets ledamöter anmärkt, att
Utskottets hemställan i förevarande ämne vore affattad i alltför sväfvande ordalag och gåfve anvisning på åtgärder, som komme att befinnas alltför lama.
Emellertid synes betydlig meningsskiljaktighet råda emellan Ståndets ledamöter i fråga om orsakerna till öfveransträngning och om medlen att densamma förekomma, ett förhållande, som, efter hvad Utskottet inhemtat, egt rum jemväl inom de öfriga Stånden; och röster hafva icke saknats inom Borgare-Ståndet, 4 Allmänna Besvärs- och Elconomi-Utskottets Memorial N:o 127. hvilka yrkat instämmande i Ridderskapet och Adelns beslut att hos Kongl. Maj:t begära en undersökning derom, huruvida nu gällande föreskrifter i Skolstadgan gifva anledning till denna öfveransträngning.
Denna hemställan anser
Dtskottet sig likväl icke böra understödja (äfven om densamma icke redan vore, efter inbjudning från Ridderskapet och Adeln, af två Stånd uttryckligen afslagen) alldenstund Utskottet nödgas vidhålla hvad Utskottet på 17 och 18 sidan af sitt förenämnda Betänkande yttrat derom, att orsakerna till den förda klagan i nu ifrågavarande hänseende måste sökas, bland annat, i de uti stadgan för elementarläroverken föreskrifna pensa’s alltför stora vidlyftighet, för hvilken åsigt Utskottet finner stöd i hvad vid ärendets behandling inom Stånden både erfarne skollärare och andra ledamöter haft att andraga.
Utskottets framställning endast af ett Stånd blifvit gillad; då icke heller de af vissa Ståndsledamöter framlagda särskilda förslag hafva utsigt att blifva omfattade med den enhällighet, som erfordras för att uttrycka Rikets Ständers gemensamma mening; och då i allt fall dessa förslag — för hvilka Utskottet dels i Betänkandet N:o 118 och dels här ofvan redogjort — åsyfta utfärdandet af detaljföreskrifter, hvilka, enligt Utskottets tanke, ej lämpligen kunna göras till föremål för Rikets Ständers ompröfning; hvaremot förslaget att alldeles förbjuda hemlexor, af förut i Utskottets Betänkande anförda skäl, och så länge detta förslag icke synes inom Rikets Ständer kunna påräkna tydlig röstöfvervigt, icke kan af Utskottet understödjas; har Utskottet, inseende svårigheten att sammanjemka meuingarne i fråga om hvad från Rikets Ständers sida lämpligen må kunna i ärendet åtgöras, likväl trott sig höra i sådant ändamål för Rikets Ständers förnyade pröfning framlägga hvad som utgjorde det hufvudsakliga i den af Utskottet förut föreslagna underdåniga framställning, uteslutande derur hvad som anmärkts vara sväfvande eller åsyfta åtgärder, hvilka mött större motstånd; inbjudande Utskottet alltså samtliga Riks-Stånden att förena sig om det beslut, att i den underdåniga skrifvelse, som, i anledning af väckta motioner rörande förändrade anordningar med elementarläroverken, enligt redan fattade beslut kommer att till Kongl. Maj:t aflåtas, anhålla, att den förändring af läsordningen och den inskränkning af deri anvisade pensa må vidtagas, som, till förekommande af öfveransträngning hos lärjungarne, synes af behofvet påkallas.
I fråga om ändring i nu gällande stadganden rörande skol-aga samt om ansvar för lärare, som sådan missbrukar, hade Utskottet i 20, 21, 22, 23 och 24 sidd. af sitt Betänkande afgifvit yttranden och, med hänvisning till punkten litt./ å 39:de sidan, underställt Rikets Ständer ett förslag till underdånig framställning i ämnet hos Kongl. Maj:t.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva ogillat såväl nämnda, utaf Utskottet afgifna, som samtliga af de särskilde motionärerne väckta förslag.
I anledning af den återremiss från Borgare- och Bonde-Stånden, som i dessa delar af Utskottets Betänkande egt rum, kan Utskottet alltså endast meddela sistbemälda begge Riks-Stånd, att genom de öfriga Ståndens beslut all fråga om ändring af gällande bestämmelser i nyssnämnda hänseenden förfallit.
Den underdåniga framställning om behofvet för elementarläroverken af en närmare gemensam tillsyn och vård, som med föranledande af Grefve Björnstjernas Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 127. 5 motion om tillvägabringandet af en Öfverstyrelse för dessa läroverk, Utskottet (å 34:de sidan af meranämnda Betänkande, jemförd med punkten 3 å 40:de sidan) föreslagit, har till en början oförändrad vunnit bifall af Borgare- och Bonde-Stånden ; hvaremot Ridderskapet och Adeln godkänt förslaget med den ändring, att Rikets Ständers underdåniga begäran i omförmälda ämne skulle omfatta både universiteten, elementarläroverken och folkskolan.
— Preste-Ståndet åter har afslagit Utskottets hemställan.
Sedermera har likväl Bonde-Ståndet, enligt från Ridderskapet och Adeln aflåten inbjudning, förenat sig i det sednare Ståndets beslut i denna angelägenhet; hvaremot samma inbjudning blifvit af såväl Preste-Ståndet som Borgare-Ståndet afslagen.
Enär således Utskottets hemställan, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att Kong).
Majit täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att för elementarläroverken åstadkomma en närmare gemensam tillsyn och vård, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande
Ständer aflåta nådigt förslag, blifvit af tre Riks-Stånd hufvudsakligen bifallen; och enär det tillägg, ett Stånd dervid gjort och jemväl ett annat
Stånd efter inbjudning antagit, redan blifvit af två Stånd förkastad t, samt vid sådant förhållande
Utskottet eger desto mindre anledning frångå sin mening i förevarande fråga, då i betraktande tages den utgång, väckta förslag om inrättande af ett Öfver-konsistorium (Utskottets Betänkande
Nio 67) och om tillsättande af en general-inspektör öfver samtliga elementarläroverken, universiteten och rikets öfriga högre läroverk (Sammansatta Stats- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 18) hos Rikets Ständer erhållit; anser Utskottet sig böra, med vidhållande af sin förut gjorda framställning, inbjuda Ridderskapet och Adeln, Borgare- och Bonde-Stånden att densamma, oförändrad, godkänna.
Hvad slutligen angår ordalagen i den underdåniga skrifvelse till Kongl.
Majit, som Utskottet föreslagit, eller att Rikets Ständer skulle l:o “anmäla, det Rikets Ständer anse, att för en tidsenlig befordran af elementarläroverkens utveckling och till vinnande af större ändamålsenlighet i gällande bestämmelser rörande med denna gren af undervisningsväsendet sammanhängande ämnen, nedannämnda åtgärder äro af behofvet påkallade, nemligenetc. 2:o “anhålla, att Kongl. Majit täcktes, i enlighet med dessa grunder, låta omarbeta nu gällande stadga för rikets elementarläroverk", så har ej mindre den förra punkten blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, än äfven den sednare punkten, utaf sistnämnda Stånd, till Utskottet återremitterad.
Don sednare punkten har dock blifvit af två Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet uttryckligen afslagen; såsom följd hvaraf, äfvensom deraf att de flesta af Utskottet framställda förslag till ändringar i stadgan om elementarläroverken blifvit af Rikets Ständer underkända, frågan om en sådan omarbetning af nämnda stadga, som Utskottet i 2:dra punkten åsyftat, grundlagsenligen förfallit; derom Utskottet, i anledning af återremissen från Bonde-Ståndet, endast skolat detta Stånd underrätta.
6 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 128.
Af nyss angifna skäl torde ej heller de af Utskottet i punkten 1 föreslagna ordalag böra i den underdåniga skrifvelsen begagnas, utan denna sednare i stället kunna erhålla den i ekonomimål vanliga form, sålunda att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes dels utfärda en författning, hvarigenom föreskrifves o. s. v. (med uppräknande af de ändringar i Stadgan för elementarläroverken eller tillägg till densamma, om hvilka Rikets Ständer kunna sig förena, och dem Expeditions-Utskottet icke lärer underlåta att sammanfatta), dels taga i öfvervägande o. s. v. (jfr. punkten 8 i Utskottets förenämnda Betänkande, med iakttagande af den ändring Rikets Ständer, efter ofvan framställda inbjudning, deri tilläfventyrs besluta).