Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 9^. tillstyrka Utskotten vördsamt, det ville Rikets Högloflige Ständer, för att omsider öppna en utväg för afbjelpandet i möjligaste matto af de emot senast i Skäne förrättade Rotering, vid sä mänga tillfällen och ur sä grundade anledningar förda klagomal, i afgående Skrifvelse underdånigst begära, det täcktes Kongl. Maj:t, genom vederbörande Dess Befallningshafvande, låta, uppå saipma dag och timma, å LandsCancellien i Malmö och Christianstad, minst två månader efter den dag, Kungörelsen derom blifvit i Länens alla Kyrkor uppläst, sammankalla samtlige Rotehållare vid Södra och Norra Skånska Infanteri-Regementena, samt till deras besvarande framställa följande tvänne alternativ: a^) huruvida vid den redan skedda Roterlngen, samt det, till understöd för densamma, af Kongl. Majit
Nådigst beviljade anslag af öfverroterade Numers Vacanee-afgift, framgent, och utan minsta rubbning, bör förblifva; eller b) om Rotehållarne hellre åstunda, att en ytterligare jemkning i berörde Rotering bör anställas; då, i sådant fall, nédannämnde grunder och vilkor derföre skola af Rotehållarne, utan ringaste modificationer eller förändringar i ordalydelsen, antagas, nemligen:
Stats* samt Oec,~Utsk.
Vtl. N:ö q4- -3g i:o.att det vid ständiga Roteringens Stagande gjorda och af Kongl.
Maj:t stadfästade förbehåll, ”attingen Rote katt påföras högre ”ordinarie Numer, än han förut utgjort ex”tra Rotering”j må anses undanröjdt och icke ligga i vägen för den blifvande Rotejemkningen; 8:0 att förmedling, eller nedsättning till högst en femtedel i den förr utgjorda extra Roteringen, skall, så vidt tillgång finnes, tillgodokomma alla de Rotar, som uppå ständiga Knecktehållet ingått, «ien, vid bristande utvägar för en allmän så beskaffad lindrings meddelande, företrädesvis tillerkännas de Rotar, som deraf finnas i mesta bebof; 3:0 att, vid denna nya Rotering, Hemmantalet väl må läggas till grund, men med fastadt afseende derjemte å hvarje Hemmans och Lägenhets uppå tillförlitliga upplysningar beräknade afkastning af tillhörande Jord, Qvarnar, Fisken och öfriga Herrligheter, samt dess, såsom följd deraf, egande förmåga, att i Roteringen, till ökad eller minskad andel, deltaga; 4:0 att Säterier samt In- och UtsockneFrälsehemman icke må, vid egande lika Hemmantal och afkastning med Krono- och Kronoskattehemman, beläggas med högre Rotering, än de sistnämnde; 5:0 att Rotarnes antal icke får öfverstiga 2000, deruti inberäknade de 126 Rotar, som vid Extra Roteringen 1'örblifvit; 40 Stats- rawaf Oec. Utst. Ut!.
N:o g£. 6:0 att all jord, som, enligt sin natur, är ordinarie Rotering underkastad, och år 1813 tillhörde sådana personer, hvilka, vid de, samma år, i Läne-Residencen hallna sammankomster, ansetts hafva å det ständiga Knecktehå|let ingått, skola, utan afseende å det större eller mindre Hemmantalj hvartill de, efter Ortens skattläggningsmethod, antingen redan äro eller kunna blifva uppskattade, i ordinarie Roteringen ingå; 7:0 att i alla de omständigheter, hvilka icke, genom de i föregående punkter innefattade vilkor, befinnas ändrade, böra föreskrifterna i Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser, den 23 Mars 1813 och den 26 April 1814, till efterrättelse vid den skeende Rotejemkningen förblifva gällande; 8:0 att kostnaderna, i och för den nya Roterings-Commissionens resor och aflönande, böra bestridas till ena hälften af Stats-Verket och till den andra af den Ro tefri hets-afgift, som, till understöd för ordinarie Knecktehållet, för närvarande är anslagen ; Och enär, vid de skeende sammankomsterne, en allmän öfverensstämmelse icke kan, i anseende till Rotehållarnes i vissa omständigheter skiljaktiga interessen, förväntas, behagade Rikets Högloflige Ständer i underdånighet föreslå, till Kongl. Majtts Nådigste bifall: att öppen omröstning må, efter en uppå senaste Mönster-Verk grundad och af MajorsExpeditionen granskad uppropslängd, öfver de Stats- samt Oac.-lhsh, Uti.
N:o g4- 41 framställda alternativen, med Ja och Nej anställas, dervid Ja hör anses bifalla Roteringens förblifvande i dess nuvarande skick, men Nej deremot uttrycka den röstandes önskan, att en ny Rotering matte, uppå ofvan bestämda vilkor, anställas; att för hvarje hel Rote en röst må aflemnas, samt följaktligen hvarje Rotehållare ega att afgifva så många röster, sorn liela Rotar af honom egas och underhållas; att, då flera Interessenter finnas i en Rote, dem skall åligga att, föiedenå Lands-Cancelliet utsatta sammankomst, örn c-tt och samma beslut sig förena, så framt deras röst, sorn blott för hel Rote får af gifvas * skall vid omröstningstillfället kunna upptagas; att frånvarande Rotehållare må ega att skriftligen, genom ombud, sina röster afgifva, likväl med vilkor, att Fullmagt, då sådan utfärdas, bestämdt innehåller, för hvilketdera af de båda alternativen röstas skall; att flesta rösterne, från båda Lunett sammanlagdaj må oåterkalleligen afgöra, antingen vid den redan skedda Rotering för framtiden skall förblifva, eller en ny Rotering öfver hela Provincen anställas; att Roteiiållarne, sedan votering öf> er hufvudfrågan för sig gått, genast och vid samma tillfälle må ega, att inom hvardera Länet välja tvänne Ledamöter i den nya Roterings-Commission, sorn sammanträda bör, i händelse 10- 42 Stats- samt Oec. TJtsk.
N:o g4* sternas utslag på det liela skulle till en Rotejemkning föranleda; att de Rotehållare, som vid de utsatta sammankomsterna sig hvarken muntligen eller skriftligen anmäla, skola anses hafva instämt i de närvarandes , genom flesta rösterna, afgjorda beslut.
För den händelse, att omröstningen skulle för en ny Rotering? anställande utfalla, behagade Rikets Högloflige Ständer hos Kongl. Majit underdånigst begära: att en serskild Commission måtte, så snart underdåniga Berättelser, om det senare Alternativets antagande, från orten ingått, i Nådec tillförordnas, med fullständig Instruction förses, samt i verksamhet försättas; att denna Commission måtte utgöras af Rio Personer, deraf Kongl. Majit täcktes utse och förordna Ordföranden och Fyra Ledamöter, samt Rotehållarne utvälja de öfriga Fyra, deraf Tvänne inom hvartdera Länet; att Ordföranden väl bör uppdragas ledningen af Commissionens arbeten och öfverläggningar, men att han, vid tillfällen af omröstning, icke ina i beslutet deltaga; att, så framt vid en öppen eller muntlig omröstning inom Commissionen, röstefne befinnas till antalet lika, ny omröstning med slutna sedlar må anställas, dervid en sedel afiägges; Stats- samt Occ.- TJtslt.
N:o g4> 4-3 att Commissionen mätte i Nåder til 1 förbi n cl a s den ordning och drift i fullgörandet af dess erhållna uppdrag, att det nya RoteringsVerket, sedan Krigs- och Kammar-Collegierna samt vederbörande Landshöfdingar deröfver hörda blifvit, ofelbart måtte, vid näst inträffande Riksdag, kunna Rikets Ständer, till den åtgärd 80 §.
Regerings-Formen föranleder, i Nåder föreläggas; Och täcktes Rikets Högloflige Ständer emedlertid, i likhet med hvad vid 181 8 och 1823 årens Riksmöten egt rum, provisoriskt meddela sitt bifall dertill, att det redan upprättade Roterings-Verket tills vidare må i orubbadt skick förblifva.
Herr Friherre FTrangels förslag: att den nuvarande ordinarie
Roteringen måtte upphäfvas och förvandlas till extra Rotering med lika Rotetal, sorn före ständiga Knecktehållets införande, hvarefter de, vid år 1813 hållna Sammankomster i Läne- Residencen, frånvarande Rotehållare, hvilka underdåniga besvär sedermera anfört, skulle, om de sådant åstundade, vid extra Roteringen bibehållas, men öfriga Rotar förblifva ständigt roterade, med åtnjutande af en femtedels förminskning; anse Utskotten deremot sig icke kunna tillstyrka, enär de, vid Roterings-Verkets uppgörande, inträffade partiela misstag eller skedda afviktiser 44 Statt- samt Oec.-Utsk.
N:o g4- fran i allmänhet öfverenskomna och fastställda grunder, (^deruti allt nödiga rättelser, genom den af Utskotten här föreslagna utväg, kunna åstadkommas) icke böra verka till upphäfvande af den emellan Kongl. Maj:t och Rotehållarne år 1813 träffade allmänna öfverenskommelse örn Knecktehållets framgena utgörande, på ett sätt, som för ej mindre Provincens enskilda, än hela Rikets försvar, befunnits mest kraftfullt och ändamålsenligt.
De emot det nya Roterings-Verket anförda enskilda besvär äro redan, hvar för sig, af Kongl.
Maj:t pröfvade och, i hvad möjligen ske kunnat, i Nåder afhulpne, hvadan det ej synes vara af behof att tillåta dessa Klagande att till extra Rotering få återgå, enär, såsom följd af en sådan återgång, de Skånska Infanteri-Regementenas nuvarande styrka sannolikt blefve till omkring hälften förminskad.
I politiskt hänseende, och sedan det i tiarnizoner inom Malmö och Landskrona Städer hittills förlagda Konungens Eget Värfvade Regemente nu mera, efter Kongl. Maj:ts derom meddelade Nådiga befallning, blifvit upplöst, synes Utskotten ej eller, å Rikets Ständers sida, försigtigt vara, att, utan oundvikligt behof, biträda en föreslagen åtgärd, att än ytterligare minska styrkan af det Reguliera Infanteri, som bör i beredskap finnas för försvaret af Rikets sydligaste gränser.
Till den af Herr Prosten Nibelius gjorda Bil. t. Stats- samt Oec.-Utsf:.
N:0 g!\. $5 hemställan, att Staten matte öfvertaga kostnaderna för Mötesunderhållet och Soldaternes beklädnad, finna Utskotten sig ej eller kunna Rikets Högloflige Ständers bifall tillstyrka, da, genom Rotehållarnes enstämmiga bifall till 7;de punkten i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 33 Mars 18^3» dessa kostnader af dem frivilligt åtagits, och hittills, utan all erinran, utgjorda blifvit.
Slutligen hafva Utskotten, till närmare upplysning öfver detailerne af tvänue med detta ärende gemenskap egande omständigheter, skolat vördsamt bifoga, under Ifit. A., ett af Roterings-Commissionen den X 8 December I S * 5 upprättadt Sammandrag, sorn, ej mindre till Local- än Militairisk Indelning, utvisar förhållandet med Skånes nuvarande ordinarie och extra Rotering; och Lit. B.
Sammandrag af de Rote-Vacancemedel, till understöd för ordinarie Knecktehallet i Skåne* som af Kongl. Stats-Contoiret blifvit för åren 1814—1824 anordnade.
En Ledamots reservation varder härjemte bilagd.
Stockholm den 5 November 182g.
Reservation af Riksdags-Fullmägtigen Pehr Pehrsson från Christianstads Län.
Vid det af Högloflige sammansatta Statssamt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskot - 46 Bil. t. Stats- samt Oee.-Utsk'.
N:o g4- ten utarbetade Utlåtande , angående sökt jemkning och ändring i Skånska Boteringen, har jag funnit mig föranlåten att göra följande anmärkningar, hufvudsakligast i afseende på arne uti Utlåtandet förekommande yttranden, det ena, att en rigtig jemkning icke skulle kunna tillvägabringas, utan att
Rotehållarne först afsade sig det till grund för öfvergången från extra till ständig Rotering antagna vilkor, att ett Hemman icke borde påföras mera Ordinarie Rotering, än sorn förut i extra Rotering varit detsamma åsatt.
Hetta vilkor anser jag vara ganska väl grundadt och vidhåller det derföre destohelhe , sorn, genom den föreslagna nedsättningen till i-3.'tedel, eller att, af aooo Extra Rotar, endast /6oo ständiga skulle uppkomma, en vida större oreda och förtryck i Roteringsbördan vore att förmoda, och vid ett sådant förhållande det ena onda skulle botas genom ett annat till hälften värre.
Det andra af Utskotten antagna stadgande innefattar, att ingen ändring eller jemkning, i afseende på ifrågavarande Rotering, må ega rum, utan att Rotehållarne, genom Kgl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, blifvit hörde och tillfrågade, huruvida de äro nöjda tned att Roteringen förblifver i det skick, hvaruti den nu befinnes, och att, om skiljaktighet i meningarne dervid skulle uppstå, antagandet af den föreslagna förändringen komme att genom omröstning afgöras.
Bil. t. Stats- samt Oec.
Vtsh, Uti. N:o g4. 4?
Härvid ma det tillåtas rriig att hemställa, om det kan stå tillsammans med en rigtig rättsprincip, att genom votering afgöra en fråga af så mycken vigt, som den ifrågavarande; enligt min öfvertygelse, är detta förfarande origtigt, ty hvarje Rote, sorn i och för dess Rotering iinnes synbart lidande, måste ovilkorligen vara till jemkning och rättelse berättigad; härpå utgår ock den af mig i detta ämne väckta motion; och ehuru dc-t är långt ifrån mig att vilja undandraga mig bidraget till Landets försvar, liar jag likväl icke trott mig böra eller kunna undgå att uti Roteringsbesväret yrka en mera jemn fördelning, än den, sorn hittills varit rådande.
Hemmantalet har visserligen, i de fleste fall, varit normen för Roteringen inom Skåne, men derförutan hafva ock Chartor och beskrif ningar, der sådana varit tillgängliga, hufvudsakligast blifvit följde, ehuru för 20 å 30 år tillbaka taxeringen, nygjord på mångfalldiga ställen, olika tillgått; så t. ex. har den bästa jorden i det ena byalaget blifvit uppskattad till 4 grader, då den åter i ett annat upptagits till 6 grader, och ofta har det inträffat, att det byalaget, hvars jord varit uppskattad till-högsta graden, haft vida" sämre egor, än der, hvarest jorden blott varit till 4 grader taxerad; i öfrigt känner jag bestämdt, att den tid, hvarom jag har ofvan nämnt, tillgick med jordens gradering på det sätt, att Landtmätaren taxerade de största åkerfälten hem - 48 Bil t.
Stats - samt Oec.-Utsk.
N:o 94. ma på sina rum; så har det ock tillgått med Skånska Roteringen, ty på ett enda ställe har ett helt Läns Rotering verkställts; jag tror lik- ' väl , att det varit angeläget för Roterings-Commissionen att hemta grunder för Roteringen, icke endast utiir förevista Chartor och Handlingar, utan ock medelst undersökning på stället, liellst de, genom sistnämnde förfarande, vunnit kännedom så väl om locala förhållanden, sorn om de onera, hvilka, i grund af förra Indelningsverket, af Hemmanen Utgått, och den stora olikhet, söm i detta afseende egde rum emellan de till Militias-Boställen anslagna Arbets- samt Lönings- och Fördels-Hemman.
lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184? och 1848. — »ii» ^ SJUNDE SAMLINGEN. 1
Lag-U t skottets Memorial, Utlåtanden och B et än handen. Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 1. 1 JK 1.
Ank. till Exp. Utsk. den 13 Jan., kl. 2 e, m.
Utlåtande, i anledning af verkställd granskning öfver Rikets Ständers Justitie-ombudsinans embetsförvaltning under den sedan sisla riksmöte förflutna tid.
Sedan samtliga Riks-Stånden till Lag-Utskottet remitterat Rikets Ständers Justitie-ombudsmans genom trycket offentliggjorda embetsberättelse för åren 1844 och 1845, tillika med den till Rikets nu församlade
Ständer aflemnade allmänna redogörelse, samt Utskottet derjemte erhållit del af Justitie-ombudsmannens embets-diarier och registratur för den lid, sorn förflulit från början af sista Riksmöte, har Utskottet verkställt den i Riksdags-ordningens 33 § föreskrifna granskning; och får Utskottet nu afgifva det i samma grundlagsbud påkallade utlåtande.
Vid den granskning, Utskottet sålunda förehaft, bar Utskottet i främsta rummet egnat sin uppmärksamhet vid den redovisning, förenämnde handlingar innefatta i afseende på den tillsyn öfver lagarnas efterlefnad af domare och embetsmän, som Regerings-formens 96 § ålägger Justitie-ombudsmannen.
Denna tillsyn har under senaste tidskifte, likasom tillförene, hufvudsakligen varit riktad åt brottmålslagskipningen.
Att likväl grundlagens stiftare, då de, genom en af national-representationen tillsatt väktare öfver lagarnes efterlefnad sökte betrygga folkets, så allmänna som individuella rättigheter, förutsatte möjligheten af en vidsträcktare vaksamhet, synes otvifvelaktigt.
Den riktning, embetets innehafvare emellertid gifvit sin verksamhet, har dock med afseende ’’på den större vigt som ligger å säkerhet till person, än å civila rättsförhållanden och svårigheten att åt dessa förhållanden omedelbarligen lemna en närmare uppmärksamhet, med bibehållande af den vaksamma tillsyn, hvarmed Justitie-ombudsmannen följt behandlingen af brottmål,” af föregående Ständer blifvit gillad; och detta gillande åberopas jemväl af Justitie-ombudsmannen såsom grund för bans åtgärder under den tid, hvarom nu är fråga.
Den som, i hvad fall som helst, baft fog till klagan öfver förnekad rätt, har likväl icke förgäfves anlitat Justitie-ombudsmannens biträde.
Derom lemna de granskade diarierBih. tilt R.
Brot. 1847 $ 1848. 7 Sami. 1 Afd. 1 Haft. 1 2 Lag-Utsliottets Utlåtande, N:o 1. ne vittnesbörd; men deraf inhemtas ock, att giltig anledning saknats förde fleste af enskildes klagomål, hvilka således förfallit.
I afseende på brottmålslagskipningen är åter Justitie-ombudsmanen, genom till honom ingående fånglistor, satt i tillfälle att utöfva en noggrann kontroll.
Anmärkningarne hafva emellertid ej varit många eller af serdeles betydenhet.
Då man ser tillbaka på de redogörelser, Justitie-ombudsinanen afgifvit för föregående perioder af sin embetsförvaltning, linner man, att större delen af gjorda anmärkningar härflntit från domares oriktiga uppfattning eller olika tolkning af vissa lagar och författningar.
Att häfva dessa irriga begrepp, och införa enhet i denna del af lagskipningen, har städse utgjort Justitie-ombudsmannens bemödande, och det har ej eller varit fruktlöst, enär anledningarne lill anmärkningar och utål småningom betydligen aftagit.
Dessa nu anförda förhållanden, de minskade anmärkningarne och få åtalen emot domare, som, enligt Justitie-ombudsmannens fullständiga redogörelse härutinnan förekommit, jemförde med det antal mål, som vid domstolarne varit handlagde, innebära, efter Utskottets omdöme, tillförlitlig grund för det af Justilie-ombudsmannen, med anledning af hans pligt att utreda lagskipningens tillstånd, ultalade omdöme: ”att de lagskipande i allmänhet må anses, genom fortfarande upplysning, rättrådighet och nit, hafva uppfyllt sina, för samhället och enskilda, maktpåliggande pligter, och sålunda förtjena den aktning och det förtroende, hvaraf de tillförene varit i åtnjutande”; och torde härvid böra anmärkas, att endast underdomare varit föremål för anmärkning, samt följaktligen alt den i 101 § Regerings-formen omförmälda oförmodade händelse, att Justilie-ombudsmannen haft anledning ställa Konungens Högsta domstol eller någon dess ledamot under åtal, icke inträffat.
Då den person, som, med de egenskaper grundlagen förutsätter hos Rikets Ständers Justilie-ombudsman, har lill pligt att oafbrutet följa lagskipningens gång, dervid närmast är i tillfälle inse lagars och författningars brister, har det äfven, i sammanhang med hans skyldighet att utreda lagskipningens tillstånd, blifvit honom ålagdt, att i sin allmänna redogörelse anmärka dessa brister och uppgöra förslag till deras afbjelpande.
Sedan likväl Kongl. Maj:t, i enlighet med 1841 års Ständers uttryckta önskan, förordna! en lagberedning för öfverseende af då redan uppgjorda förslag till allmän civil- och kriminal-lag, med rättighet för Justilie-ombudsmannen att deltaga i granskningen af denna berednings arbeten, anser Juslilie-ombuds - Lag-Ulskollcts Utlåtande, N:o 1. 3 mannen sig dermed hafva erhållit en sådan anvisning för sin embetsulöfning i denna del, att framläggandet af partiella förslag till lagarnes förbättring å hans sida ej i allmänhet nu bör ega rum, serdeles hvad broltmålslagstiftningen angår, deri Rikets
Ständer redan till en del godkänt de grun* der, hvarpå det af lagberedningen utarbetade och af Kongl. Maj:t vid sist— lid ne riksdag till antagande framlagde förslag till ny strafflag hvilan
Alt emellertid verka till den slutliga förbättring i denna del af lagstiftningen, sorn med berörde förslag afses, bar Justitie-ombudsmannen funnit utgöra sin oeftergifliga pligt, och det är af sådan anledning, som han, ehuru förutseende att detta förslag ånyo skulle af Kongl. Maj:t föreläggas Rikets Ständer, dock upptagit detsamma såsom en sin motion.
Hvad åter den civila lagstiftningen angår, har Justitie-ombudsmannen, med afseende å hans ofvanberörde åsigt, inskränkt sig till återupptagande af den vid flere riksdagar behandlade frågan, angående vissa domstolars indragning, den han ansett kunna oberoende af civil-lagförslaget i öfrigt skärskådas och afgöras.
Utskottet, som Öfver de sålunda af Justitie-ombudsmannen framställda lagstiftningsfrågor, hvilka, den förra genom Kongl. Maj:ls nådiga proposition och den senare genom af enskild person väckt motion, äfven blifvit gjorda lill föremål för Rikets Ständers pröfning, framdeles kommer alt afgifva serskilda betänkande!], har härmed yttrat sig öfver de väsentligaste föremålen för J uslilie-ombudsmannens embetsförvallning; och får Utskottet, efter noggrann granskning af samma embetsförvaltning under ifrågavarande tid, uttala det omdöme, att Justitie-ombudsmannen fortfarande motsva - rat det vigtiga förtroende honom varit lemnadt.
Stockholm den 16 December 1847. k Högl.
Ridderskapets och Adelns vagnar J, K.
A Välluf]..
Borgare Ståndets vägnar J. F. Eklund.
Å Högv.
Preste-Ståndets vägnar J. H. W.illman.
A Hederv.
Bondeståndets vägnar Pehr Sahlström.
A. von Feilitzen. 4 Lag-Vtsliottcts Betänkande, N:o 2. jn2.
Ank, till Exp, Utsk, den 13 Jan. kl, 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring af den i Kongl, förordningen den 16 November r84> för fylleri och dryckenskap bestämda påföljd.
Uli ett hos Hög v. Presleslåndet ingifvet, och den 8 i denna månad lill Lag-Utskottets behandling öfverlemnadt memorial, har herr prosten Gellerstedt anmärkt, hurusom den lagstiftning till dryckenskapslastens hämmande, som innefattas i Kongl, förordningen den 16 November 1841, vore ej allenast ändamålslös, utan äfven olämplig.
Erfarenheten hade nemligen ådagalagt, att begäret efter starka drycker, hvilket till en början vore ringa, småningom genom att ofta tillfredställas så tillväxte, alt det slutligen öfverginge till en passion, den der förnuftet ej mäktade besegra.
Vid detta förhållande kunde dryckenskapen ej eller betraktas annorlunda än såsom en sjuklig företeelse eller något ofrivilligt, samt följaktligen icke hänföras till brott.
Botemedlet derför vore således att söka, icke på sätt hittills skett, hos domaren utan hos läkaren.
Nu hade man äfven i senare tider funnit ett sådant medel, hvilket, om än ej osvikligt, likväl visat sig serdeles välgörande, nemligen den så kallade Schreiberska fyllerikuren.
Ett användande deraf vore alltså, efter herr prostens åsigt, mera förnuftsenligt, än att vidare tillämpa en strafflag, som hviJade på ett misstag om beskaffenheten af det onda, den skulle förekomma, och som städse förfelat det vigtiga målet, ali lända till förbättring.
Med anledning häraf har lierr prosten föreslagit, att anstalter för drinkares emottagande till genomgående af nyssnämnde kur må varda inrättade vid hvarje länslasarett samt att, jemte det att all fråga om plikt för fylleri hädanefter måtte förfalla, stadgas må: det socken-nämnd pä landet och fattigvår ds-direkt ion i stad ega att till fyllerikurs genomgående hos Konungens befallningshafvande anmäla sådana personer, som gjort sig kända för missbruk eif starka drycker och icke kunnat genom andra medel derifrån af vändas.
Denna framställning bar blifvit understödd af flera Ståndets ledamöter, bland andra herr prosten Setterblad, hvilken hemställt om icke 1 § af ofvan åberopade Kongl, förordning borde erhålla denna lydelse:
Personer, så lag-Utskottets Betänkande N:o 1. 5 angripne af fylleri-sj 'ihan, alt de under paroxjsmerne lemna prof på förnuftets frånvaro, må, då socken-nämnd derlill lemnar bifall, på lazarettet intagas och underkastas läkarebehandling; — hvaremot herr lektor Wallman fastat uppmärksamheten på vådan att åt socken-nämnd öfverlemna den nu föreslagna rättigheten, såsom oförenlig med den i Regerings-forraens 16 § hvarje samhällsmedlem gifna försäkran om personlig frihet, så länge han ej genom brott densamma förverkat.
Utskottet, som tagit hvad sålunda blifvit anfördt i öfvervägande, medgifver visserligen att, om fylleri hade sin grund i sådan sjuklig afvikelse i elen menskliga naturen, sorn upphäfde den fria viljans bruk, det vore ej allenast olämpligt utan äfven orättvist att derföre stadga straff, emedan sjelfva handlingen likasom medlet till dess förekommande då lage utom straffrättens område; men i denna omständigdet kan dock icke Utskottet dela motionärens åsigt.
Utskottet anser nemligen, lika med Sveriges föregående och andra länders lagstiftare, missbruket af starka drycker vara en last, hvarifrån menniskan eger förmåga att sig afhålla och som, då den i ulöfningen förnärmar andras rätt och säkerhet, eller störer allmän ordning, antager egenskapen af brott och såmedelst utgör ämne för brottmålslagstiftningen.