Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har, oaktadt de mångfaldiga försök, som blifvit gjorda alltsedan jernfartyg började byggas, ännu ej lyckats att, medelst någon å bottnen anbringad betäckning eller målning, häfva denna olägenhet, hvarföre ock nyligen i England en person, sjelf ifrig befordrare af jernfartygs byggnad, föreslagit att å deras botten fästa en träbeklädnad, för att derå kunna anbringa vanlig kopparförhydning, såsom det enda af honom för verksamt ansedda medel mot bottnens orenande — ett förslag, hvilket Komitén anfört, ej emedan den anser detsamma lämpligt, utan endast såsom utvisande den synnerliga vigt man fäster vid nämnda olägenhets afhjelpande.
Att den ej i betydligare mån förekommer i våra närmaste farvatten, är en känd sak, och Komitén har derföre i densamma ej funnit något hinder att föreslå jernfartyg för alla de ändamål så i krig som fred, hvilka hufvudsakligen afse tjenstgöring å dessa farvatten; men då Komitén ansett vår flotta böra ega en cert fartyg utan pansarbeklädnad, hvilka, bland andra ändamål, skulle hafva att befara aflägsnare haf, der de kunde komma att uppehålla sig längre tid utan tillfälle att verkställa nödig rengöring af bottnen och derå befintliga ångmachine - 9 rict tillhörande rör-öppningar, har Komitén trott sig ej kunna undgå tillstyrka, att dessa fartyg byggas af trä, för att kunna kopparförhydas, till hvilket byggnadssätt, hvad denna särskilda cert beträffar, ett ytterligare skäl förefinnes deri, att dithörande fartyg skulle nära nog ständigt vara rustade och derföre ej kunna erhålla den vård, hvarigenom jernfartygs varaktighet kan blifva betydligt större än träfartygens.
I alla öfriga fäll anser Komitén de här ofvan omförmälda fördelarne af jernfartyg, hvartill ytterligare torde böra räknas den att medgifva möjligheten af en hastigare rustning, då de ej erfordra den uppdrifning, som för träfartyg, särdeles när dessa en längre tid varit å land förvarade, medtager ej ringa tid och arbete, vara så öfvervägande, att Komitén funnit sig böra tillstyrka, att, med undantag allenast af nyssnämnda fartygscert, vår flotta framdeles må utgöras endast af jernfartyg, och att således äfven de fartyg må byggas af jern, å hvilka pansarklädnad, lemnande någorlunda säkert skydd, ej, enligt hittills vunnen erfarenhet, ansetts kunna anbringas.
Efter denna öfversigt af de förändringar och förbättringar, som under den sednaste tiden vidtagits inom andra mariner, samt af deras inverkan på sjökrigsmaterielen äfven hos oss, anser Komitén, innan den öfvergår till frågan om deras mera speciela tillämpning på vårt sjöförsvar, böra taga i betraktande de ändamål detta har att fylla.
Beskaffenheten af våra kuster att till en betydlig del vara omgifna af skärgårdar, uti hvilka de större segelfartygen, hvaraf sjövapnet fordom hufvudsakligen bestod, icke eller endast med svårighet kunde röra sig, har, på en tid, då vår östra gräns omedelbart stötte intill en annan stat med samma lokala förhållanden i nämnda hänseende, framkallat en särskild materiel för kriget i skärgården, så till konstruktion som framdrifningskraft väsendtligen olika vår öfriga sjökrigsmateriel.
Skärgårdsfartygen hafva under föregående krig visat sig vara af stor nytta och skulle utan tvifvel äfven för framtiden hafva blifvit för försvaret oumbärliga, derest ej sjökrigsmaterielen i allmänhet undergått de här ofvan antydda betydliga förändringar, hvarigenom helt andra förhållanden inträdt.
Ångkraftens allmännare användande och nödvändigheten af bättre skydd, i samma mån fiendens anfallsmedel blifva kraftigare, måste derföre visserligen i detta vårt inre kustförsvar föranleda förändringar, hvarom
Komitén skall närmare sig yttra i sammanhang med förslaget till de särskilda certer, hvaraf, enligt dess tanke, svenska flottan framdeles bör utgöras; men om också detta försvar blifver annorlunda beskaffadt än hittills och mindre skiljaktigt från det öfriga sjöförsvaret, anser Komitén likväl detsamma alltid böra blifva så kraftigt, ändamålsenligt och 2 Sjöförsvarets särskilda ändamål.
10 efter de för ett skärgårdsförsvar egna förhållanden lämpadt, som må vara erforderligt för att, i förening med de jemväl för andra ändamål afsedda fartygen, hindra fienden att intränga i våra skärgårdar.
Det kan nemligen ej förnekas, att skärgårdsförsvaret, som hittills varit af så j öfvervägande vigt för skyddet af vissa, vår mägtigaste granne närbelägna, strategiska punkter och deribland den vigtigaste bland alla — inloppet till hufvudstaden — förlorat en del af denna dess betydenhet derigenom, att ångkraftens användande gjort det möjligt att med förut okänd säkerhet och snart sagdt oberoende af vinden bestämma tiden för fartygs framkomst till utsatt mål, hvadan det blifvit mindre nödvändigt göra afseende på sjövägens längd, såsom en omständighet af afgörande inflytande att taga i beräkning vid utförandet af en landstigning.
Häraf måste blifva en följd, att, vid uppgörandet af planer till en sådan, fienden mindre uteslutande fäster sin uppmärksamhet på den honom närmast belägna kusten af det land, som skall anfallas, utan äfven på andra delar deraf, der naturförhållanden eller frånvaro af försvarsanstalter, vare sig fasta eller rörliga, öka sannolikheten för en lyckad landstigning, och sålunda möjligen äfven på en öppen del af kusten, dit han utan svårighet kan närma sig med ett större antal stora fartyg och der strandens beskaffenhet icke lägger för stora hinder i vägen för landsättning af trupper med tillbehör, samt hvarifrån möjlighet finnes att på flera vägar framtränga vidare.
Svårigheten af att med fartyg, egenteligen afsedda till försvaret i rikets skärgårdar och å dess större insjöar, förhindra en dylik landstigning är ögonskenlig, emedan, huru öfvertygad man än må vara om dessa fartygs goda egenskaper på för dem passande verkningsfält, lämpligheten af detta sednare dock måste vara ett oeftergifligt vilkor för deras verksamhet, hvilket man ej får förbise, och således framstår redan från denna synpunkt nödvändigheten af större och starkare fartyg, i saknad af hvilka man dessutom skulle nödgas afstå från den vigtiga fördelen att med en, om också i det hela till fartygens antal och dimensioner underlägsen, styrka kunna i ganska väsendtlig mån oroa och försvåra, möjligen omintetgöra den tillämnade landstigningen, hvilket hör blifva lättare i samma förhållande anfallets utförande fordrar ett större antal fartyg, för hvilka det måste vara så mycket svårare att hålla sig tillsammans, och hos flera bland hvilka förmågan att sjelfva försvara sig måste vara ringa eller ingen.
Dessutom är det af stor vigt, hvilken äfven af sednaste tidens erfarenhet vunnit flerfaldig bekräftelse, att under krig ega medel att, ensam eller i förbund med andra nationer, skydda handeln samt kunna förhindra blokad af egna hamnar eller blokera fiendens, äfvensom Komitén tror icke ringa afseende s böra fästas jemväl derå, att Sverige ej, genom underlåtenhet att tillegna sig \ ett äfven för strid i öppen sjö afsedt kraftigt sjöförsvar, må blifva underlägset de magter, med hvilka det hittills varit såsom sjömagt jemförligt, och sluteligen synes äfven ett värdigt uppfattande af förbindelserna till Brödrariket ålägga Sverige att icke ordna sin sjöstyrka med hufvudsakligt afseende allenast på skär - 11 gårdsförsvaret i Östersjön.
Af alla dessa skäl torde nödvändigheten för oss att ega ett äfven för det yttre försvaret lämpligt sjövapen vara tillräckligen ådagalagd, och Komitén tror sig i det följande kunna visa, att för anskaffningen och användandet af ett sådant vapen våra tillgångar på penningar och manskap icke kunna anses otillräckliga.
Utom de för det inre eller yttre försvaret mera specielt afsedda fartyg, anser Komitén svenska flottan böra ega ett antal sådana, tjenliga att under krig blokera fiendtliga hamnar och i öfrigt deltaga i krigsföretagen samt under freden upprätthålla aktningen för den svenska flaggan i mera aflägsna farvatten och bibringa nödig öfning åt Flottans personal, äfvensom ett annat slags fartyg, hvarmed under krig hastigare trupptransporter skulle kunna verkställas och i allmänhet sådana krigsföretag utföras, som företrädesvis fordra skyndsamhet i rörelserna.
I öfverensstämmelse med hvad nu blifvit i underdånighet anfördt, har Komitén alltså trott ändamålen med det sjöförsvar, som, med behörigt afseende på rikets tillgångar och ställning i öfrigt, skulle kunna åstadkommas, hufvudsakligen kunna hänföras under följande kategorier: l:o Att åt våra kuster i allmänhet lemna ett kraftigt skydd mot fiendtliga anfall samt möjliggöra blokad af fiendtliga hamnar och andra krigsföretag äfven utanför knsterne. 2:o
Att utgöra ett kraftigt, tidsenligt och efter de för dem egna förhållanden lämpadt särskildt försvar i våra skärgårdar och å våra större insjöar. 3:o
Att biträda vid blokeringen af fiendtliga hamnar, upprätthålla aktningen för den svenska flaggan i mera aflägsna farvatten och bistå våra handelsfartyg, då de sådant behöfva, äfvensom att bibringa nödig öfning åt Flottans personal, samt 4:o
Att underlätta försvaret genom hastig förflyttning af trupper från en punkt till en annan eller i allmänhet genom sådana krigsföretag, som företrädesvis påkalla snabbhet i rörelserna.
Redan vid början af Komiténs öfverläggningar rörande beskaffenheten af de ^äd„ändighe. för fyllande af dessa ändamål erforderliga fartyg, syntes det Komitén sannolikt, pansaratt jernfärtyg med pansarbeklädnad skulle komma att i betydlig mån uttränga ^atgemuga de hittills begagnade krigsfartygen, hvarföre Komitén ock redan under den 22 stridsfartyg.
Nov. sisth år, med afseende på det anslag
Ständer anvisat till börjande nybyggnad af en ångfregatt, underdånigst anmälde sin åsigt, att äfven svenska flottan borde tillegna sig jernbeklädda fartyg.
Denna åsigt har under fortgångan af Komiténs arbeten erhållit ytterligare styrka, och efter den erfarenhet, som vunnits genom de nyligen i Amerika förefallna sjöstrider, tvekar Komitén ej att bestämdt uttala den öfvertygelse, att alla fartyg, som hädanefter byggas med hufvudsakligt ändamål att vara kraftiga stridsfartyg, måste vara försedda med erforderligt skydd eller pansar att kunna motstå nuvarande artilleri, 12 om de skola kunna med framgång bekämpa en fiende, som har sådana krigsmachiner till sitt förfogande.
Dock har Komitén, med stöd af hittills vunnen erfarenhet, trott det hvarken skola blifva möjligt och ej heller vara oundgängligen nödigt att anbringa pansarbeklädnad äfven å sådana krigsfartyg, som erfordras för åtskilliga andra ändamål än egentlig strid, hvadan, i betraktande tillika deraf, att en fiende, som söker verkställa en landstigning å våra kuster i afsigt att der fatta fast fot, efter all sannolikhet måste dervid begagna en mängd af pansar icke skyddade fartyg, Komitén funnit sig böra tillstyrka, dels att i den blifvande flottan må för särskilda ändamål ingå ett mindre antal icke bepansrade och i följd deraf mindre kostsamma fartyg, dels att hvad af den nuvarande materielcn kan för särskilda med krigsfartyg afsedda ändamål vara användbart och ej erfordrar alltför betydlig underhållskostnad må, på det landet ej under tiden skall blifva blottadt på allt sjöförsvar, bibehållas till dess ett sådant af tidsenligare beskaffenhet kan hinna anskaffas.
Komitén har alltså ansett pansarklädda fartyg och med samma slags skydd försedda rörliga batterier oundgängligen erforderliga för de båda första, här ofvan anförda ändamålen med vårt sjöförsvar, hvaremot den för de båda sednare trott fartyg af lättare och mindre kostsamt byggnadssätt kunna och böra användas.
Från denna redogörelse för de allmänna grunder, efter hvilka Komitén ansett vårt sjöförsvar böra ordnas, öfvergår den nu till deras mera speciela tillämpning på de särskilda fartygscerterna, hvarvid Komitén visserligen sökt taga i noggrannt betraktande så väl redan vunnen erfarenhet, som den riktning, hvari sjökrigsmaterielens ombildning synes komma att fortgå; men den inser likväl, att i hvad den, på grund af tillgängliga upplysningar, kunnat föreslå betydliga förbättringar böra kunna förväntas, och beträffande den del af materielen, som mera specielt afser försvaret i våra skärgårdar, har Komitén icke kunnat framställa något bestämdt förslag, då annorstädes gjorda försök till åstadkommande af ett härmed jemförligt, tidsenligt sjöförsvar, så vidt de kommit till Komiténs kunskap, icke härför lemnat tillräcklig ledning, hvarföre
Komitén i afseende å denna del af materielen endast anfört cle fordringar ett sådant vapen i allmänhet har att uppfylla samt, genom uppförande af en summa för dess anskaffande, sökt uttrycka den vigt Komitén ansett detsamma ega, under öfvertygelse att den närmaste framtiden skall, medelst mera afgörande försök i denna väg, lemna tillräcklig ledning för ett ändamålsenligt användande af en sådan summa.
I den ordning de ändamål, hvilka Komitén ansett vårt sjöförsvar böra afse, blifvit här ofvan anförda får Komitén nu underdånigst föreslå de fartygscerter, som skulle fylla dessa ändamål: Fartyg, af- l:o Fartyg, af sedda att ät vära kuster i allmänhet lemna ett kraftigt skydd Syttre Ijö/ör- ™ot fiendtliga anfall samt möjliggöra hlokad af fendtliga hamnar och andra krigs svaret m. m. /'öretag äfven utanför kusterne. 13 Komitén har redan anfört skälen, hvarför de för ofvanberörda ändamål afsedda fartyg böra vara pansarklädda.
Hvad deras dimensioner beträffar, böra dessa, med afseende både å kostnaden och å beskaffenheten af landets kuster samt dem omgifvande farvatten, i hvilka nu ifrågavarande fartyg skulle komma att utöfva sin hufvudsakligaste verksamhet, icke vara större, än som fordras för att, jemte pansarbeklädnad af tillräcklig tjocklek, kunna bära en kraftig, om ock ej af ett stort antal kanoner bestående bestyckning, äfvensom ångmachineri af sådan kraft, att det förmår gifva fartyget en hastighet af minst 10 knop.
Dessa fartyg böra derjemte i en för ändamålen med desamma tillfyllestgörande grad hafva de egenskaper af sjögående, som fordras för att befara sådana farvatten, som de haf, hvilka omgifva den Scandinaviska halfön.
De blifva då sannolikt i stridsstyrka jemförliga åtminstone med den minsta cert af pansarklädda fartyg, dem en fiende kan antagas komma att begagna vid ett anfall mot våra kuster eller mot Gottland.
Dessa vilkor anser Komitén, så vidt den kunnat sluta af för densamma tillgängliga någorlunda fullständiga och tillförlitliga underrättelser om redan byggda, under byggnad varande eller föreslagna bepansrade fartyg, närmast uppfyllas af de här ofvan omnämnda mindre pansarfregatter af jern, hvilka för Konungariket Italiens räkning blifvit å enskildt varf i Frankrike byggda.
Enligt Komitén tillhandakomma, härhos underdånigst bilagda uppgifter (Bilagan N:o l), jemte särskildt meddelade upplysningar, har en sådan fregatt, hvilken på täckt bepansradt batteri kan föra 30 kanoner af 30:pundig kaliber, ehuru sannolikt så stort antal ej kommer att der anbringas, en längd af omkring 213 svenska fot, en bredd af omkring 47 fot och ett djupgående af 20 fot.
Fartyget är beklädt med jernplåt af 4A ä 41 svenska verktums tjocklek och försedt med ångmachineri af 400 nominela hästkrafter, hvarmed det uppgifves göra 11 knops fart, hvilket dock synes Komitén något mera än förhållandet mellan den uppgifna machinkraften och fartygets dimensioner tyckes medgifva.
Tacklingen består hufvudsakligen af snedsegel, och den kontraherade summan för leverans af en sådan pansarfregatt har utgjort 2,575,000 francs eller omkring 1,854,000 R:dr Runt; dock ingå ej i denna summa artilleri och åtskillig utredning.
Då Komitén anser fartyg af denna cert vara för ifrågavarande ändamål lämpliga, får den alltså underdånigst tillstyrka, att sådana af ungefärligen den storlek och beskaffenhet, som de ofvan uppgifna, bestyckade med 22 ä 24 kraftiga kanoner eller med ett färi'e antal, derest kanonerne derigenom kunna blifva så mycket kraftigare, må komma att ingå i den blifvande flottan och utgöra dess största fartygscert; anseende Komitén kostnaden för en sådan Pansarfregatt kunna beräknas till 2 millioner R:dr R:mt. 2:o Fartyg, afsedda att utgöra ett kraftigt, tidsenligt och efter de för dem egna F"Hvs F' förhållanden lämpadt särskildt försvar i våra skärgårdar och å våra större insjöarfsZretm^m. 14
För denna del af sjöförsvaret hafva roddka nonbåtarne (kanonsluparne och kanonjollarne) hittills hufvudsakligen varit afsedda, och Komitén har tagit i sorgfälligt öfvervägande, huruvida de fortfarande må vara dertill lämpliga.
Dessa fartyg äro visserligen bestyckade med kraftiga kanoner samt så grundgående, att de utan svårighet kunna röra sig i snart sagdt alla delar af våra skärgårdar och såmedelst äfven, genom att retirera på grundare farvatten, kunna undkomma en öfverinägtig fiende; de äro låga på vattnet och erbjuda derföre fiendtliga kulor ett ringa mål, och då deras både anskaffnings- och underhållskostnad varit jemförelsevis billig samt det med dem afsedda ändamål sådant fordrat, har ett betydligt antal af dessa fartyg ansetts böra finnas, hvarigenom också ett talrikt artilleri funnits att tillgå, efter behof användbart i samlad styrka eller på spridda punkter; men de äro ock för sin verksamhet i vida högre grad än större fartyg beroende af sjögång, kunna röra sig endast med ringa hastighet och behöfva, då de icke bogseras, såsom rörelsemedcl en talrik bemanning, hvilken saknar allt skydd till och med mot fiendens handgevärseld samt måste lida mycket under en regnig och kall årstid.
Afven då de kunna bogseras af ångfartyg, behöfva de en i förhållande till nutidens fordringar lång tid att förflytta sig från en position till en annan samt äro derunder i de flesta fall urståndsätta att begagna sina kanoner.
Om nu dessa egenskaper hos roddkanonbåtarne betraktas med hänseende till andra nationers krigsfartyg, sådana dessa varit och sådana de nu äro eller under den närmaste framtiden sannolikt blifva, så visar det sig, att, om än de förra varit ändamålsenliga den tid, då anfall icke kunde väntas annorlunda än med dylika eller med segelfartyg, hvilka endast med stor svårighet och icke sällan långa uppehåll kunde röra sig i de inre delarne af våra skärgårdar, så är detta likväl ej förhållandet nu, sedan ångkraften blifvit mera allmänt tillämpad på krigsfartyg och dessa, i stället att nödgas ligga stilla under afvaktan på tjenlig vind eller långsamt släpa sig fram medelst varpning eller bogsering, kunna verkställa sina rörelser med en skyndsamhet, som vida öfvergår roddfartygens, och med den säkerhet, att tiden för framkomsten kan med största noggranhet bestämmas.
Mot anfall med sådana fartyg, särdeles om dessa äro medelst pansarbeklädnad skyddade, måste våra roddkanonbåtar blifva ett föga tillfredsställande försvar, då de sakna både tillräcklig rörelseförmåga och tillräckligt skydd mot fiendens eld; och äfven om deras användande inskränktes till försvaret af vissa positioner, der deras rörelseförmåga mindre behöfde tagas i anspråk, skulle dock alltid deras sårbarhet göra det för dem omöjligt att länge hålla stånd mot nutidens krigsfartyg.
Skulle åter dessa roddkanonbåtar anvisas att biträda arméen vid dess operationer mot fiendtliga landtrupper, så ega de icke heller i någon högre grad de härför önskvärda egenskaper, då trupptransporter med dem i allmänhet ej skulle med erforderlig skyndsamhet kunna verkställas och deras svåra, lågt placerade kanoner blefve mindre användbara möt fiendens styrka i land. 15
På grund af allt detta finner sig Komitén böra uttala den öfvertygelse, att de bevarade roddfartygen icke numera äro tidsenliga och således böra ersättas af andra för nuvarande förhållanden mera lämpliga fartyg.
I fråga om dessas beskaffenhet har Komitén trott sig först böra taga i be traktande, huruvida icke inom våra skärgårdar funnes farleder eller sund af strategisk vigt, så belägna, att det kunde, ur ekonomisk synpunkt i förening med den militä,riska, vara fördelaktigt att för deras föi’svar afse dertill särskildt konstruerade fartyg eller flytande batterier, och, med afseende på det samband med landtförsvaret, som i detta fäll möjligen kunde ega rum, har Komitén häröfver inhemta! yttrande af den för utarbetande af förslag till landtförsvarets ordnande 1 Nåder tillsatta Komité, som uttryckt den mening, att, med hänseende till talrikheten af de punkter inom våra skärgårdar, som kunde komina i fråga att försvaras mot fiendtliga anfall, ett mera rörligt försvar, som från centrala ställningar lätt kunde fortskaffa sig till de ställen, der det behöfdes, vore att föredraga framför ett mindre rörligt, till vissa sunds besättande endast afsedt, men att äfven ett sådant på vissa punkter kunde vara fördelaktigt.
I öfverensstämmelse med dessa af båda Komitéerne omfattade åsigter har den nu ifrågavarande delen af vårt sjöförsvar ansetts böra bestå dels af s. k. flytande batterier, jernklädda oell afsedda att flyttas med ångkraft, anbringad antingen om bord på sjelfva batteriet eller på särskilda bogser i ngsfartyg, och dels af mindre kanonångslupar.
Den nu pågående utvecklingen i sjökrigsmaterielens alla delar, hvarom de tidt och ofta ingående underrättelserna om nya hithörande uppfinningar nogsamt vittna, gör det för
Komitén omöjligt att för närvarande bestämdt föreslå beskaffenheten af dessa batterier och ångslupar, ehuru Komitén icke underlåtit att söka vinna kännedom om likartade fartyg, dem flera andra nationer redan ega.
Sålunda har Komitén erhållit närmare upplysningar om dels en i Frankrike för Vice Konungens af Egypten räkning byggd ångkanonslup, omkring 138 fot lång, 231 fot bred, af 8 fots medel-djupgående, försedd med 4 turn tjock jernbeklädnad midskepps, aftagande mot stäfvarne till 2 tums tjocklek, samt med ångmachineri om 60 hästkrafter, hvarmed den uppgifves kunna ernå en hastighet af 8 a 9 knop, och bestyckad med 3 st. refflade 30:pundiga kanoner; dels en för Dansk räkning i England beställd af 154 fots längd, 27 fots bredd och 101 fots djupgående akterut, beklädd med 21 tum tjock jernplåt midskepps, aftagande till 2 tums tjocklek mot stäfvarne, försedd med ångmachineri af 100 hästkrafter för en hastighet af 10 ä 11 knop, och bestyckad med en 68:pundig svår kanon och 2:ne lättare kanoner; dels ock ett Fransyskt flytande batteri af mindre certen, bepansradt, af 156 fots längd och 47 fots bredd, jernbeklädnaden inberäknad, samt nära 9 fots djupgående, försedt med ångmachineri om 150 nominela hästkrafter och bestyckadt med 14 refflade 30:pundiga kanoner. 16 Komitén tror sig alltså ega ful Igiltiga skäl antaga, att de försök, som i ofvan antydda riktning redan egt rum hos andra nationer, skola snart nog leda till resultater, hvilka kunna finna tillämpning å försvaret i våra skärgårdar, att ersätta de dertill hittills och tills vidare afsedda roddkanonbåtarne, hvilka Komitén anser icke böra bibehållas längre än intill dess de erfordra ansenlig reparation, hvarförinnan det synes med tillförlitlighet kunna förväntas, att ett sjövapen må kunna uppfinnas, hvilket, så vidt möjligt, förenar egenskapen af grundgående med dem att vara mera rörligt, kunna föra ett kraftigare artilleri och vara bättre skyddadt, än de nuvarande skärgårdsfartygen. fartyg jor 3:o Fartyg, afsedda att biträda vid blokeringen af fiendtliga hamnar, upprätthundeins ]xpma aktningen för den svenska flaggan i mera aflägsna farvatten samt bibringa skydd, ojrnny , J n •’ J uJ J J J J af Flottans per-nödig öfning at Flottans personal. sonai m. m.
Komitén har redan i det föregående anfört de skäl, hvarför den funnit sig böra föreslå, att dessa fartyg må blifva af trä.
Deras storlek anser Komitén böra vara sådan, att de kunna utsändas till aflägsnare farvatten, föra en någorlunda kraftig bestyckning och hafva en bemanning, som medgifver vinnandet af nödig öfning för ett icke alltför ringa antal af Flottans befäl och manskap; men de böra ej vara större, än nämnda ändamål fordra, på det kostnaden för deras anskaffning och underhåll samt för de långvariga expeditioner, hvartill de åtminstone i fredstid skulle komma att företrädesvis användas, ej må blifva betydligare än nödigt är.
Dessa fordringar tror Komitén i det närmaste uppfyllas af en cert ångkorvetter, hvaraf i England under de sednare åren ett jemförelsevis större antal blifvit byggdt och hvilka slags fartyg, enligt Komiténs tanke, sannolikt skola af flera anledningar komma att bibehållas, oaktadt de stora förändringar, som synas förestå i de egenteliga stridsfartygens beskaffenhet.