Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lik väl, och enär Rikets Ständer, uti deras underdåniga, skrifvelse af den 22 Januari 1835, vid beviljandet af 50,000 R:dr årligen i fem år till vattencommunicationer och andra allmänna arbeten, uttryckligen fästat det förbehåll, att, innan arbete i en ort företages, invånarne böra förbinda sig att med minst hälften af kostnaden bidraga till utförandet, samt alt, då nya företag ifrågakomma, för hvilka större bidrag erfordras, än hvartill medel finnas att tillgå å det till påföljde Riksdag uppförde anslag, början med dem icke måtte göras förr, än anslags-frågan af nästkommande Rikets Ständer blifvit afgjord; så, och då i Öfrigt är vordet upplyst, att E. K. M:s Nådiga anbud till Associalionerne för Forsshaga och Dejefors slussanläggningar, att anskaffa erforderliga kostnadssummor, stått dem öppet alltifrån år 1837, utan att slutligt yttrande från Associationerna, huruvida de vilja antaga detsamma, ännu inkommit, eller den borgen för företagens verkställighet, som E. K. M. af dem äskat, blifvit ställd, hvilket ock föranlåtit Stor-Amirals-Embetet till den hemställan, att, i händelse nämnde vilkor eftersattes, de reserverade medlen måtte för andra arbeten användas, hafva Rikets Ständer ansett härigenom Expeditions-Ulskottets Furslag till lind. Skrifvelse, N.O Sf 83 vara utreflt, att ofvanberörde summa, 23,245 R:dr 23 sk. 9 rst., för närvarande är disponibel, äfvensom att af nu församlade Rikets Ständer beror att pröfva, huruvida, utöfver det redan beviljade Stats-anslag 250,000
R:dr, något ytterligare bidrag för meranämnde ändamål bör ifrågakomma; och emedan omförmälda summa lill sitt belopp med 11,565 R:dr 23 sk. 9 r:st. öfverstiger de utgifter föråret, hvilka äro oundgängligen nödvändiga för underhållet eller fullbordandet af sådane arbeten, som, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers rörande anslagets disposition meddelade förordnanden, blifvit företagne, och om hvilkas beskaffenhet Rikets Ständer inhemtat närmare upplysning, nemligen: för Linköpings hamnbyggnad 1,080.
— Väddö canal 4,000.
— Gråde canal _ 600.
Förvaltnings-, rese- och undersöknings-kostnader ....
. . 6,000. ll,68o; alltså hafva Rikets Ständer icke funnit skäl lemna bifall till det af E. K. M. i Nåder äskade serskilda anslag af 50,000 R:dr för innevarande år.
Hvilket, till svar å E. K. M:s Nådiga Skrifvelse i ämnet, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet tillkännagifva.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Augusti 1840.
(,Se, i anseende till återremiss, N:o 64, samt Expeditions-Utskoitets memorial N:o 10.) 84 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej ff.o 55.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Aug. 1840.
Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — ,Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående den löne-regleringj som erfordrasj i följd af Stats-Rådetsförändrade organisation.
N:ris 32, 79 och 134.
Först.
Sedan Rikets Ständer, för deras del, antagit den Grundlags-föiändringr hvarigenom Stats-Rådets numera inträffade organisation skulle träda i den förras ställe, har E. K. M., genom Nådig Skrifvelse af den 17 sisth Mars, behagat förklara, att E. K. M., som, lika med Rikets Ständer, ansåg denna nya organisation höra leda till en enklare, skyndsammare och ändamålsenligare behandling af de allmänna ärendena, ämnade åt berörde Grundlags-förändring gifva Sitt Nådiga samtycke; men att, då denna förändring, hvilken, sedan den af E. K.
M. vore antagen, skulle, enligt 82 §:n Regerings-Formen, komma att såsom Grundlag gälla, erfordrade åtskilliga samtidiga regleringar, i afseende på löne-anslagen, så väl för Stats-Rådet, hvars personal härigenom komme att ökas, som för en ledamot i Högsta Domstolen efter Justitice-StatsMinistern och för de blifvande Expeditions-Cheferne i sex af de nya StatsDepartementen, E. K.
M. velat på förrberörde angelägenhet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, och har E. K.
M. ansett den förändrade ställning, hvaruti de personer inträda, sorn komma att bekläda ofyannämnde embeten, göra det nödvändigt att så bestämma löne-vilkoren, att deras verksamhet och nit icke måtte förlamas genom omsorgen för deras utkomst i förening med en lefnad, svarande emot hvad värdigheten af embetena klafver.
Vid öfvervägande af detta grannlaga ämne, hafva Rikets Ständer, lika med hvad E. K. M. i Nåder yttrat, ansett oundgängligen nödigt, att lönevilkoren för Stats-Rådets Ledamöter lemna full tillgång till den lefnads-kostnad, dessa embetens värdighet fordrar, och sådant så mycket hellre, som det endast derigenom blifver för E. K.
M. möjligt att till dessa vigtiga embeten kalla personer, utan afseende å andra omständigheter, än de egenskaper, som till ett dylikt dyrbart förtroende böra göra dem förtjente.
Expeclitions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N:o 55, 85
Då aflönings-förmonernes bestämmande derefter bos Rikets Ständer förekommit, har först uppstått den derpå inverkande fråga, huruvida Departements-Cheferne, på enahanda sätt, som för närvarande för Utrikes Stats-Ministern eger rum, borde med boställen förses, och härvid hafva 2:ne olika förslag yppats, det ena att, med afseende å deja lättnad uti DepartementsChefernes communicationer med underlydande embetsman och behöriga tillsyn å göromålens gång inom Expeditionerne, som derigenom skulle beredas, dessa Chefer måtte erhålla bostäder uti samma hus, der deras Expeditioner varda inrymde, det andra att, för beredande af närmare gemenskap emellan de olika Departementen, det vore af större vigt, alt samtlige Expeditionerne sammanfördes uti en local, utan att böställs-rum för Departements-Ckeferne i sammanhang dermed anvisades; och hafva Rikets Ständer, som för närvarande icke funnit lämpligt att i närmare pröfning häraf ingå, ansett sig endast höra i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter anbefalld undersökning af alla de omständigheter, som på bedömandet af det ena eller andra föreslagets företräde samt sältet för dess utförande kunna inverka, täcktes till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag öfverlemna denna utredning, jemte E.
Iv. M:s Nådiga Proposition i ämnet, hvarefter Rikets
Ständer blifva i tillfälle att taga frågan i närmare öfvervägande.
I afseende å de contanta aflönings-förmonerne, hafva Rikets
Ständer antagit det lämpligast vara att bestämma sjelfva lönerna lika för Stats-Rådets samtlige ledamöter, eller till det för Stats-Råden hittills fastställda belopp af 4,500 R:dr, dock, i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer vid senaste Riksdag, i fråga om nya löner, antagne princip, utan derunder beräknad spanmål, samt att deremot, då Stats-Rådets ledamöter, efter deras befattningar, äro underkastade betydligt olika representations-kostnader, serskildt, under benämning af taffel-penningar, anvisa den tillökning derutöfver, som, med hänsigt till berörde kostnader, må finnas afbehofvet påkallad, och hvarvid Rikets Ständer ansett, att de Stats-Råd, som äro Departements-Chefer, och således underkastade större representations-kostnader, än Stats-Råden utan Departement, böra erhålla högre taffel-penningar, än de sistnämnde, samt att de båda Stats-Ministrarne, hvilka, enligt grundlagen, innehafva Rikets högsta embeten, på enahanda sätt som hittills, böra undfå högre lönings-förmoner, än Stats-Rådets Öfrige ledamöter, med dervid, hvad utrikes Stats-Ministern serskildt angår, fästadt afseende å den större representations-kostnad, denne embetsman, genom sina relationer tili de utländske Sändebuden, måste vidkännas. 86 Expedilions-Ulskottets Förslag till lind.
Skrifvelsej AT.o SS. I enlighet med dessa åsigter, hafva Rikets Ständer godtfunnit, att för StatsRådets
Ledamöter bestämma aflöningen till följande belopp:
För Justiliae-Stäts-Ministein, lön. . . , 4,500: taffel-penningar 3,500:
Utrikes Stats-Ministern; lön 4,500: taffel-penningar 6,500: hvardera af de fem Stats-Råd, som äro Departementschefer, lön 4,500: taffel-penningar 2,500: hvardera af de 3:ne öfriga Stals-Råden, lön 4,500: taffel-penningar 1,500: 8,000. 11,000. 7.000.
6.000.
Med afseende derå, att Stats-Rådefcs ledamöter innehafva förtroende-platser, från hvilka de möjligen efter kort tjenstetid skulle kunna komma att afgå, och att det således icke är lämpligt, att de underkastas de innehållningar af liggetids- och nådårs-besparingar, som för embets- och tjenstemäns löner i allmänhet äro föreskrifne, äfvensom då billigheten påkallar, att desse embetsman icke komma att vidkännas en dryg lösen för sina fullmagter, hafva Rikets .Ständer funnit skäligt förordna, att hvad Författningarne stadga om liggetids- och nådårs-besparingar icke må iagllagas, i afseende å lönerna för ej mindre under loppet af innevarande år utnämnde, än ock hädanefter blifvande Stals-Råds-ledamöter, så alt sterbhusen efter dem följagtligen icke eller skola komma alt begrafnings-hjelp tillgodonjuta, äfvensom att några af« grfter för ifrågavarande Stats-Råds-ledamöters fullmagter icke böra erläggas.
I fråga derefter om aflöning, för den ledamot af Konungens Högsta Domstol, som, i stället för Justitife-Stats-Ministern, kommer alt tillsättas, hafva Rikets Ständer, till sådant ändamål, i stat uppfört enahanda belopp, sorn hvardera af öfrige Justitiae-Råden åtnjuta.
Hvad slutligen beträffar aflöningen för Expeditions-Cheferne i de 6 nya Siats-Departementen, så, enär angelägenheten fordrar, att dessa embeten, hvilkas innehafvare äro amovible, städse innehafvas af personer, som, jemte dertill erforderlig skicklighet, ega den arbets-förmåga, hvilken för dessa mödosamma och magtpåliggande befattningar erfordras, samt det derföre är afvigt, alt desse embetsman erhålla en sådan aflöning, att de, utan bekymmer för nödig utkomst, kunna åt tjenste-befatlningarne uteslutande egna sina omsorger, hafva Rikets Ständer, som, med hänsigt till berörde embetens beskaffem - Expeditions-Utskottets Forslag lill und.
Skrifvelse, N.-o 56. 8 7 het, icke ansett lämpligt, att de med fullmagter tillsättas och erhålla löner på stat, pröfvat skäligt att, för 6 Expeditions-Chefer, en i hvarje af de 6 utaf E. K. M. ifrågastäilde nya Stats-Departementen, anvisa arfvoden till ett belopp af 3,000 R:dr för dem hvardera; hvaremot den embetsman, som till dylik befattnings bestridande kan varda förordnad, under tiden frånträder de löne-vilkor, som åtfölja förut innehafvan le tjenst, och hvilka då, efttr omstäudigheterne, antingen uppbäras af den, sorn kommer att samma tjenst bestrida, eller ock Stats-Verket besparas.
Hvilket allt Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s i ämnet aflåtna Nådiga Skrifvelse, få härigenom i underdånighet meddela.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Aug. iS/Jo.
Preste-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett för andr adt myntsystem.
(Banco-Etsk.
Bet. N:o 20.) S. A. K.
Under den 27 October 1834, afläto Rikets senast församlade Ständer till E. K.
M. underdånig Skrifvelse, innefattande, alt Rikets Ständer fastställt Svenska myntets räkne-enhet till jemt £ R:dr silfverspecie, i enlighet med det skrot och korn, som Mynt-Ordningen af år 1830 bestämmer, samt att denna mynt-enhet, svarande emot tolf skillingar silfverspecie, och i räknevärde enahanda med En R:dr Riksgälds-sedlar, eller af Banco-Riksdalern eller 32 skillingar Banco, borde benämnas Riksdaler Kurant och indelas i 48 skillingar, samt hvarje sådan skilling i 12 runstycken; men under den 6 April 1835 förklarade E. K. M., på anförde skäl, Sig anse tiden ej vara inne att afgöra en fråga, som vidrörde så många intressen och som egentligen vöre ideel, samt alt E. K.
M. alltså för det dåvarande vägrade Sitt bifall till Ri - 88 Expeclitions-Utskollcls Förslag till und.
Skrifvelse} N.o 56. kets Ständers begäran om räkne-enhetens bestämmande i så kallade Riksdaler Kurant och bibehölle det gamla räknesättet i Riksdaler Banco.
Äfven Rikets nu församlade
Ständer hafva i öfvervägande tagit de härvid förekommande, för alla samhälls-classer högst vigtiga frågor, och dervid baft tillfälle att stadga sin öfvertygelse, att den sedermera förflutna tid icke medfört någon hufvudsaklig förändring i de omständigheter, som vid sistför— flutne Riksdag föranledde dåvarande Ständers underdåniga anmälan om olägenheterna deraf, att någon bestämd räkne-enhet för penninge-förhållandena inom Riket icke funnes.
Rikets Ständer instämma också fullkomligt i den, vid samma tillfälle, yttrade och af dagliga erfarenheten allt mer och mer bekräftade åsigt, i afseende å dessa förhållanden, hvilka måste föranleda en för allmänna penninge-rörelsen i så många fall menlig olikhet i begreppen om fastigheters, varors, arbets-biträdens och fordringars uppgifne värden.
Sedan de omvexlingar och förändringar, Rikets egentliga mynt under långliga tider varit underkastadt, numera, efter realisationens verkställighet, upphört, och detta mynt för framtiden vunnit en, efter all sannolikhet, orubblig stadga, anse Rikets Ständer det icke längre böra uppskjutas, att äfven undanröja den obestämdhet i myntets benämningar, som utgör ett ännu qvarstående minne af fordna Ständers stridiga beslut, angående bestämmandet af delta mynts rätta värde.
Rikets Ständer våga dessutom, med serskildt fästadt afseende å innehållet af E. K. M:s Högslberörde Nådiga Skrifvelse, föreställa sig, att de betänkligheter numera upphört, som hindrade E. K.
M. att, samtidigt med ett för den större allmänheten till utseende nästan helt och hållet okändt metalliskt mynts återutgifvande, bifalla någon ändring i detta mynts gamla beräkningssätt, samt tro sig för sin förmodan i detta hänseende jemväl kunna hemta stöd af den vid sista Riksdagen af E. K. M. föreslagna åtgärd, den äfven Rikets Ständer då vidtogo, såsom ledande till det af Rikets Ständer åsyftade mål, att nemligen de nya Banco-sedlarnes valörer faställdes på ett sätt, som, medelst deras sammanfattande i Riksgälds-sedlarne motsvarande summor, underlättade bruket att begagna sistnämde räknesätt.
Af dessa anledningar få Rikets Ständer nu hos E. K.
M. förnya förrberörde underdåniga framställning om. införande af ett ordnadt och bestämdt myntsystem, hvarvid Rikets Ständer anse, att de med ett dylikt myntsystem afsedda stora och allmänna fördelar skulle till cn hufvudsaklig del .förfelas, så vida icke samma enhet fastställes för det egentliga myntvärdet, som för det allmänna räknevärdet.
Den nuvarande mynt-enheten, Specie-Riksdalern, finna Rikets Ständer härtill icke lämplig, dels i anseende till ovanan hos all mänhe - Expeditions-TJtskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.o 56. 89 rrtänheten att till räkne-enhet deraf begagna sig, samt den oreda och det missförstånd, som häraf troligen skulle blifva en oundviklig följd, dels ock i anseende till olämpligheten och origtigheten af en, i jemförelse med allmänt gångbara varu* och arbetspris, alltför hög räkne-enhet.
Hvad åter Banco-Riksdalern beträffar, så, enär räkningssättet i Banco, ehuru föreskrifvet och begagnadt i Statens och alla allmänna Verks räkenskaper och handlingar, likväl icke är brukligt bland största delen af allmänheten, och dess mera allmänna införande sannolikt skulle föranleda rubbning och oreda i mångfalldiga enskilda liqvider, hvartill kommer, att, med få undantag, de präglade och bland allmänheten utgifna silfvermynt icke motsvara, hvarken jemna multipler eller jemna under-afdelningar af Banco-Riksdalern, hvadan flera sådana mynt icke utan svårighet för personer, som äro mindre vane vid penningars räknande, kunna till sitt värde i Banco bestämmas, anse sig Rikets Ständer icke eller böra antaga Banco-Riksdalern till laglig enhet för myntet och räknesättet.
Deremot dela Rikets Ständer de sist församlade Ständernas åsigt om fördelaktigheten af mynt- och räkne-enhetens bestämmande tili ett, RiksgäldsRiksdalern motsvarande värde.
Denna Riksdaler är nemligen till detta sitt värde och sina minsta underafdelningar för allmänheten, sedan nära 40 år tillbaka, fullkomligt känd och i de flesta landsorter redan, såsom den egentliga räkne-enheten, begagnad.
Den kan dessutom med lätthet jemföras med det utelöpande silfver myntet, hvars hittills varande enhet utgör en jemn multipel af densamma, hvarförutan alla från Banken, efter de nya formulären utfärdade och med stor begärlighet af allmänheten emottagna, sedlar motsvara jemna Riksdaler-tal i Riksgälds.
Med afseende härå samt å de allmänna fördelarne af en låg mynt-enhet, serdeles i ett land, hvars rörelse-capital jemförelsevis är mindre betydligt, hafva Rikets Ständer alltså, för deras del, beslutat, att den nya gemensamma mynt- och räkne-enheten må bestämmas till ett värde, motsvarande Riksgälds-Riksdalern; men, då Rikets Ständer anse mindre lämpligt att för all framtid bibehålla benämningen Riksgälds och blotta benämningen Riksdaler skulle leda till sammanblandning med de i allmänna penninge-rörelsen gångbara Specie- och Banco-Riksdalrar, instämma Rikets Ständer i de senast sammanträdde Ständernas beslut, att ifrågavarande mynt-enhet må kallas Riksdaler kurant.
I enlighet med dessa grunder, hafva Rikets Ständer antagit och få här hos underdånigst anhålla om E. K. M*s Nådiga sanction å följande nya mynt» system, hvarvid Rikets Ständer, enär runstycken numera icke myntas, och Bih> till R, St.
Prot, i84°i 10 SctnxU 1 Afd. 12 9° Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse.N.-o 56. denna myntsort, i anseende till sin ringa valör och föga användbarhet, synes kunna utan olägenhet afskaffas, ansett minsta underafdelningen af mynt-enbeten böra erhålla den vid smärre liqvider redan i nästan alla delar af Riket begagnade benämningen af styfver, motsvarande en fjerdedels skilling. I.
Allmäntia
Räkningssättet i handel och vandel samt vid bokföring. l:o Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemt i;dels R:dr silfver specie, i enlighet med det skrot och korn, som Mynt-Ordningen af den 9 Maj 1835 bestämmer; 2:o denna gemensamma mynt- och räkne-enhet, svarande emot Toll skillingar silfver specie och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgäldssedlar, eller -|:delar af Banco-riksdalern, eller 32 skillingar Banco, benämnes Riksdaler kurant; 3:o en Riksdaler kurant indelas uti Fyratioåtta skillingar och hvarje skilling uti fyra styfver; samt 4:o då i öfverenskommelse!’, förbindelser och skrifter af alla slag, efter viss bestämd tid, begagnas benämningen af endast Riksdalerj förstås dermed alltid Riksdaler kurant. II.
Silfvermjntet.
A. Utmjntningen:
De serskilda silvermynten blifva: «/ l:o Ett om 4 Riksdaler kurant
R:dr eller 24 sk. silfver specie
R:dr eller 12 sk. silfver specie
Ett om 24 skillingar kurant
Rgs; 5:o
Ett om 12 skillingar kurant
R:dr eller 3 sk. silfver specie
Rgs. B. Skrot och Korn.
På sätt redan i nu gällande Mynt-ordning är stadgadt, skola alla nyssnämnde silfvermynt innehålla tre delar fint silfver emot en del koppar och Expcditions-Utskottcts Förslag till lind.
Skrifvelse, N:o S6. 91 således vara tolf- lod ige, under förbehåll likväl af de, enligt samma Myntordning, tillåtne remedia, nemligen: i finheten: iö3öS:c^e*s skålpund victualievigt finsilfver öfver eller under å hvarje helt skålpund så kalladt Myntsilfver, och i vigten:
På 4 Riksdaler kurant-stycket, deraf 25
På 2 Riksdaler kurant-stycket, deraf 50
På 1 Riksdaler kurant-stycket, deraf 100
På 24 Skillingar kur ant-stycket, deraf 200
På 12 Skillingar kurant-stycket, deraf 400
Kopparmyntet. l:o Kopparmyntsorterne blifva: a.
Ett om 4 skillingar kurant
Ett om 2 skillingar kurant
Ett om 2 styfver kurant
Ett om l styfver kurant
Ett skeppund koppar stapelstadsvigt utmyntas till:
Fyrahundrade femtio Riksdaler kurant
R:dr kurant
Riksdaler knrant
Skrifvelse, N.o 5"]. komma att utmyntas, klifva af alldeles lika storlek och värde med dem, som för närvarande från Banken utvexlas, underdånigst anhålla, att den ena sidan, åtminstone å de smärre silfvermynt, som, enligt det nya myntsystemet kunna komma att utmyntas, endast måtte upptagas af myntets valör, äfvensom, i anseende till mångfallden af de, efter olika utmyntningsgrunder, i senare tider präglade och i allmänna penningerörelsen utspridda kopparskiljemynt samt lättheten att, vid sådant förhållande, sammanblanda mynt af sins emellan helt olika värden, Rikets Ständer få i underdånighet hemställa, att, vid nu ifrågakomna nya kopparmynts präglande, skillnaden mellan de olika myntsorterne, ,i afseende på håde form och prägel, göres så märkbar som möjligt, samt, enär erfarenheten visat, att, genom det för närvarande gångbara kopparmyntets likhet i prägeln med silfvermyntet, förfalskning egt rum, de nya kopparm yntsorterne måtte blifva å framsidan försedde allenast med E. K. M:s höga namnchiffer.
Slutligen, och derest det nu af Rikets Ständer antagna nya myntsystem vinner E. K. M:s Nådiga sanction, få Rikets Ständer underdånigst anhålla om utfärdande af Nådig Kungörelse, att Kronans och öfriga Publika Verks räkenskaper komma att, så fort sig göra låter, föras efter den nya mynt-enlieten och benämningen, hvarjemte Rikets Ständer få i underdånighet anmäla deras beslut, att Bankens och Riksgälds-Contoirels räkenskaper skola, från och med den tid, som för Kronans och öfrige Publike Verks räkenskaper varder af E. K. M. i Nåder bestämd, föras efter enahanda räknesätt.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Augusti 1840.
Uppläst ochgodkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. i84o.
Preste-Ståndet den ia — — Borgare-Ståndet den ia — — Bonde-Ståndet den la — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utsedde Ledamöter till det aj Kongl. Maj:t äskade Hemliga Utskott. S. A. K.
Sedan, till följd af E. K. M:s den 4 innevarande Augusti till Rikets Stan - Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse j IV.-o 58.
93 der aflåtna Nådiga skrifvelse, angående val af ett Hemligt Utskott, likmätigt 54 §.
Regerings-Formen, sådant val inom hvarje Riks-Stånd försiggått, få Rikets Ständer nu härmed i underdånighet anmäla, att till ledamöter i berörde Utskott blifvit utsedde: af Ridder skåpet och Adeln: Grefve Horn, Claes Fredric, Friherre Tersmeden, Wilhelm Fredric, samt Herr von Troil, Emil; af Preste.Ståndet: Biskoppen m. m.
Doctor Christopher Isac Heurlin, Prosten Eric Sa» muel Ödmann och Contracts-Prosten Carl Eric Hallström; af Borgare-Ståndet:
Grosshandlaren Frans Schartau, Grosshandlaren Carl Fredric Wtern, och Brukspatronen Thore Petré; samt af Bonde-Ståndet: Riksdags-Fullmägtige Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län och Nils Pehrsson från Södermanlands Län.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Augusti 1840.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1840.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående revision för framtiden af en vid Westerbottens regemente af Statsmedel bildad fond.
Sedan hos Rikets Ständer anmälts, hurusom en fond blifvit af besparde Expeditions-Utskottels Forsing till und.
Skrifvelse, N:c 58. indelningar och 2:ne contante Secund-befäls-löner vid Förste Majorens oell Calix Compagnier af Westerbottens Fält-Jägare-Regemente, äfvensom af vacans-afgifter för 115 vacante Numer vid samma Regemente, bildad, i ändamål att användas till organiserande af en Häst-jägare-sqvadron vid Regementet, men att ofvannämnda medel icke funnes upptagne bland de cassör och medel-tillgångar, hvilkas räkenskaper af Rikets Ständers Revisorer vid de senaste Stals-Revisionerne undergått granskning, och således kunde förutsättas, att Revisorerne saknat kunskap om tillvaron af samma medel, hafva Rikets
Ständer i behörig ordning förskaffat sig kännedom om hvad, i afseende å tillkomsten och förvaltningen af berörde fond, förekommit och af E. K.
M. är vordet i Nåder förordnadt; och som de i ämnet ofvan uppgifne omständigheter dervid blifvit bestyrkte, samt ifrågavarande, under namn af Westerbottens Häst-jägare-sqvadrons-fond, bildade cassa alltså utgöres af Stats-Verket tillhörande medel, få Rikets Ständer härigenom i underdånighet begära, att räkeuskaperne öfver berörde fond måtte, i likhet med räkenskaperne rörande öfrige Stats-medel, varda till Rikets Ständers hädanefter sammanträdande Revisorers granskning öfverlemnade, äfvensom att, för den händelse, att ifrågaställde förändring i organisationen af Westerbottens Fält-jägare-regemente fortfarande anses vara af behofvet påkallad, E. K.