Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, att skyddsafgiften eller den andel deraf, som kan undvaras ibland Statsbidragen, må användas till arbetsinrättningar; af Matts Persson från Stockholms Län, om nedsättning af skyddsafgiften till 16 sk. thiman och 8 sk. för qvinna, och att hälften deraf må användas till folkundervisningen, samt af Lars Larsson från Gefleborgs Län, att 1 § måtte så förändras, att föräldrar eller andra personer, som förestått och bruka t fast egendom och kommit till 60 års ålder, må från utskylder varda befriade, ehuru afhandlingar för dem bestämma undanlagsbcting.
För så vidt ifrågavarande motioner åsyfta skyddsafgiftens användande till andre än Stats-Verkets behof, komma de att utgöra föremål för serskild behandling; och då, i fråga om afgiftens upphörande, eller det belopp, hvartill densamma borde bestämmas, något utlåtande för närvarande och innan Statsbrists-summan varder bestämd, icke kan meddelas, har Utskottet emedlertid ansett sig böra hos Rikets IJöglofl.
Ständer tillstyrka skyddsafgiftens bibehållande såsom en bevillningsgrund ; hvaremot, enär, vid öfverlåtelse af fast egendom, undantag ofta betingas till ej obetydliga belopp, motsvarande och understundom öfverstigande af kastningen utaf sådan egendom af öfver 200 R:drs värde, och innehafvare så väl deraf, som af 100R:drs inkomst utaf tjenst eller rörelse, skola erlägga skyddsafgift, äfven efter fyllda 60 år, Utskottet funnit sig icke böra tillstyrka bifall å Lars Larssons från Gefleborgs Län förenämnde motion, olan åberopar vördsamt, hvad förslaget i 1 Art., angående inkomstbeloppet i afseende på undantagsbeting, innehåller. Bevillnings-Utskoltets Betänkande, IV-o 11. 5 Hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln har Herr af Donnerj G.
J7. ^ vackt motion oin upphörande af bevillnings utgörande å Embets- och Tjenstemäns löner.
Då alla medborgare i samhället, och följaktligen äfven embets- och tjenstemän, böra bidraga till Statsbehofvens fyllande, men dessa bidrag icke kunna till visst oföränderligt belopp bestämmas och genom direct aldrag frun löneinkomst utgå, enär under olika tider Stats-Vei kets behol är underkasladt förändring, sorn förutsätter nödvändigheten, att ärligen fölen hvar uttaxera dess andel i bevillnings-fyllnadssumman; så anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å Herr af Donners ifrågavarande motion.
Sedan Kongl. Nummer-Lotteriet numera upphört, och något stadgande om bevillning af Collecteurer således ej vidare erfordras, får Ulskottet anmäla, att 4 mom. af 2 § blifvit från förslaget ute slutet.
Enär de uti Lagmans- och Häradshöfdingeränta!! inbegripne
Tingsgäslningspenningarne icke vidare utgå under sådan benämning, utan genom motsvarande Statsanslag, så har Utskottet ansett sig böra föreslå, att uti 1 mom. af 4 § må införas orden: ”eller ersättning derför”; äfvensom, att, till undvikande af missförstånd vid tillämpningen af nyssnämnde moment, deruti jemväl må införas orden ”honorarier för Fullmägtige i Banken och Bikssälds-Contoret samt Directeurerne uti Discont-Läne-Contoren 3 m. fl.'3j på sätt Utskottets förslag närmaie utvisar.
Då 9 §, angående bevillning för ångfartyg, finnes uti nu gällande Beviiluiugs-Stadga införd bland de §§, som afse serskilde personers bevillning for borgerlig rörelse i städerna, hvilket synes vara mindre lämpligt; så får Utskottet föreslå, all nämnde § må flyttas näst efter 16 §, och numerordningen derefter rättas, på sätt uti föislaget blifvit iagltaget.
Inom ValloD.
Borgare-Btåndet har Herr P. E. Winget med hvilken U<*rrar Gillberg och Norin sig förenat, föreslagit, dels att alla näringsidkare, lika med innehafvare af lon öfver 1,200 R:dr, icke måtte upptagas till högre bevillning af sin inkomst, än d för hundrade, emedan del borde lagas i betraktande de många förluster, hvilka ofta träffa köpmän och handtveikare, dels att den mängd af elasser, som i 11 § finnes utförd, måtte inskränkas till en miuimi-class, på sätt uti 10 § är iagltaget. 6 BeviUnings-Uiikollets Betänkande N-o ii.
I fråga om nedsättning i beloppet af bevillningsprocenten för näringsidkare eller borgerliga rörelsen, hvilken procent, såsom beräkningsgrund för afgiftens utgörande, står i jemförligt förhållande till bevillningen af jordbruket, bar Utskottet, enär den yrkade förändringen skulle föranleda missförhållande i beskattningen å dessa näringar, och jemförelsen emellan näringsidkare samt embets- och tjenstemän med öfver 1,200
R:drs lön synes desto mindre lämplig, som i allmänhet de sednare, hvilka, i afseende på inkomst af enskildta uppdrag, äro, enligt 4 § 2 morn., lika beskattade med borgare, efter att med egna betydliga uppoffringar hafva nödgats använda sin ungdomstid lill förvärfvande af de för inträde i statens tjenst erforderliga insigter, först vid en framskriden ålder komma i åtnjutande af lönevillkor, motsvarande en nödig bergning, då deremot näringsidkaren redan från yngre åren utöfvar egen rörelse, eller åtminstone vinner utkomst i husbondes tjenst, funnit betänkligt att föreslå någon rubbning i grunderne för bevillningen af borgerlig rörelse, hvaraf inkomsten, från hvilken afdrag för bevisliga förluster eger rum, dessutom, i afseende på uppgifternes riktighet, är vida svårare att controllera, än tjenstemännens löner; och då, beträffande classificationerne, hvilka, enligt hvad erfarenheten hittills visat, icke medfört någon olägenhet, ulan deremot tjenat till ledning vid taxeringen, serdeles i afseende på handtverksclasserne, bland hvilka det sällan lärer inträffa, att någon påföres afgift utöfver högsta classbestämmelsén, Utskottet, som icke allenast anser denna classification i sin roon hindra en mera godtycklig taxering, genom tillfället till jemförelse emellan de olika, efter städernas classförhållanden afpassade afgiftsbeloppen, utan äfven befarar, att, om blott en minimi-class stadgades, sådant möjligen kunde föranleda dertill, att flera, i hänseende till rörelse-inkomst ej jemförlig?, handtverkare, uppfördes uti denna enda dass, hvaraf följden blefve så väl en orättvis fördelning af bevillningen, som ock af åtskillige communala afgifter, hvilka inom vissa städer bestämmas, på grund af bevillningen efter 2 artikeln, funnit någon förändring icke vara af behofvet påkallad; så får Utskottet härmed afstyrka bifall till Herr klinges ofvannämnde motion.
Enär, i afseende på minimi-afgifterne uti 10 § af nu gällande Bevillnings-stadga, saknas nödig hänvisning till föreskrit terne angående taxeringen, får Utskottet till antagande föreslå ett nytt moment vid slutet af nämnde §, af sådant innehåll, som Utskottets förslag uti 9 § närmare utvisar; B evillnings-Utskottets Betänkande , N-o 11. hvarjemte Utskottet, till förekommande af olikhet i tillämpningen, uti nyssnämne § tillagt orden ”Fiskare, som idka fraktfart” , på sätt af förslaget närmare inhemtas.
Ilos Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr P. O. Norin föreslagit en sådan ändring af 12 § i Bevillnings-Stadgan, att borgare eller borgare-enka aldrig må taxeras till högre bevillning, än som motsvarar en bestämd procent af yrkets inkomster under året, samt att, i händelse denna framställning vunne bifall, stadgandet i 14 § mätte till öfverensstämmelse dermed jern kas.
Då bevillningen af borgerlig rörelse synes böra bestämmas endast med afseende på rörelsens närvarande beskaffenhet, enär afgiften å förut förvärfvad förmögenhet eller inkomst utgår efter de i öfrigt til lämplige bevillningsgrunder; så anser sig
Utskottet böra tillstyrka den redactionsförändring, som förslaget uti 11 § innehåller.
Utom det förtydligande af första perioden uti 15 § af BevillningsStadgan, som Utskottet funnit vara af behofvet påkalladt, får Utskottet, enär Advocater och Sakförare i allmänhet kunna anses hafva ett förmonligt yrke, tillstyrka den förändrade classification för Advocater och Sakförare i städerne, som Utskottets förslag uti 14 § upptager.
Ridderskapet och Adeln har blifvit föreslaget: af Herr Friherre Stjernstedt, Theodor, att Bevillnings-Stadgans föreskrift uti 15 och 27 §§, angående bevillning för arbetsfolk, måtte uppliäfvas och försvinna, samt allt arbetsfolk, som är utan förmögenhet, vara frikalladt från utgörande af annan bevillning, än den personliga skyddsafgiften af 24 sk. för man och 12 sk. för qvinna; inom Vällofl. Borgare-Ståndet, af Herr P. E. Winge, alt bevillning efter 2 Artikeln för arbetsfolk i städerne och på landet, hädanefter måtte försvinna, samt inom Hederv. Bonde-Ståndet, af Andreas Bengtsson från Jönköpings
Län, med hvilken A. J. Sandstedt från samma Län, jemte flere af Ståndets Ledamöter, instämt, att arbetsfolk på landet må ifrån afgift, enligt 27 §, befrias, så vida sådane personer icke idka något yrke, såsom Timmermän, Byggmästare, Murmästare eiler annat dylikt.
Då arbetskraften i vårt land är af den vigt, att man svårligen kan undgå att vid beskattningen taga den i betraktande, och på det ej benägenheten alt undandraga sig lagstadd tjenst må uppmuntras; så anser Utskottet den serskilda bevillningen för arbetsfolk i städerne och på landet, destohelldre böra fortfarande utgöras, som, jemte det alt det synes billigt, ö Bevillnings-Utskoltets Betänkandej N.o 11. alt arbetaren med värdet af elt dagsverke bidrager till Staten, denna folkklass, serdeles uti städerne, eger tillfälle till så förmonlig arbetsförtjenst, att den ifrågasatta bevillnings-afgiften, som egentligen träffar dem, som äro fullt arbetsföre, icke skäligen kan anses betungande; hvadan Utskottet å ofvannämnde motioner i ämnet icke kunnat fästa annat afseende, än att Utskottet, med bibehållande af de enligt nu gällande Bevillnings-Stadga utgående afgifter för arbetsfolk i städerne, skolat hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att för arbetsfolk på landet afgifterne må bestämmas till de minskade belopp, som Utskottets förslag uti 27 och 29 §§ utvisar; äfvensom, att de redactionsförändringar i afseende på dessa skattbestäm meisel’ måtte antagas, som ej mindre uti 14, än 27 och 29 §§ blifvit föreslagne.
För Fiskare, ehvad de äro borgare eller ej, får Utskottet, med afseende på deras ringa vilkor, föreslå den förändring, att en 9;de Class, med afgift af 32 sk., må tillkomma, enligt hvad förslaget i 14 § utvisar.
Då fruntimmer, som idka klädsöm, i allmänhet icke kunna, i afseende på yrkets förmonlighet, jemnföras med handtverkare, får Utskottet för de förstnämnde föreslå den förändrade skattbestämmelse, som förslaget i 14 § innehåller.
Sedan någon försäljning af Lottsedlar numera icke är tillåten, så får Utskottet vördsamt anmäla, att stadgandet om bevillning för Försäljare af Lottsedlar blifvit från förslaget uteslutet.
Då, uti åtskillige af Rikets Städer blifvit inrättade så kallade Commissions-Cöntor, hvilkas föreståndare deraf ega icke obetydlig inkomst, och i sådant afseende närmast kunna jemföras med Handels-Expediter och Commissionärer, får Utskottet föreslå, att, näst efter ordet "Handels-Expediter”, må införas orden : "Föreståndare för Commissions-Contor"på sätt förslaget i 14 § utvisar.
Af enahanda skäl, som i afseende på fruntimmer, hvilka idka klädessöm, här ofvan blifvit anförda, hemställer Utskottet, att afgiften för Syjungfrur må bestämmas, på sätt förslaget i 14 § innehåller.
Under Bevillning-Utskottets
Bt tankande, IV-o 11.
9 Under anförande af de mångfaldiga olägenheter för den inhemska handeln och näringsfliten, som uppkomma genom utländniugars eller så kallade Proben Reuters kringresande i landet, för att af deras hemlands industri-alster och produeter, enligt prof, göra försäljningar, så väl i större som mindre partier, synnerligast af lyx- och öfverflöds-arliklar, har Herr K. A. Almgren inom Vällofl. Borgare-Ståndet föreslagit: l:o att afgiften för desse resande måtte förhöjas från 50 R;dr i ett för allt, till 150 R:dr Banco i månaden, så länge de i landet vistas; 2;o att deras vistande inom riket måtte för hvarje år inskränkas lill 3 ä 4 månader, samt att de i hvarje stad, de passera, må åläggas för vederbörande Auctoritet, genom påskrift af sitt pass, styrka, att de den stadgade månadsafgiften erlagt; samt 3;o att, derest de underlåta att sitt pass uppvisa och afgiften erlägga, eller inlåta sig i förbjuden handel, eller befinnas försöka i landet bortsluta eller inpractisera till införsel förbjudne varor, de första gången må anses förfallne till 500 R;dr Banco och andra gången till 1000 R:dr Banco böter, jemte förvisning ur riket, hvilket sednare straff, med afseende å sistnämnde förbrytelse, utan allt uppskof borde tillämpas, så snart förbrytelsen inträffat.
Då de 2;ne sistnämnde punkterna af motionärens förslag innefatta ämnen, som icke äro af beskattningsnatur, komma dessa punkter alt utgöra föremål för serskild behandling; och som, i afseende på första punkten, Utskottet anser beskattningen för ofvannämnde utländningar böra så lämpas, att någon menlig verkan deraf för landets egen afsättning å utländsk ort icke må kunna befaras, får Utskottet, med bibehållande af den i nu gällande
Bevillningsstadga införde skattbestämmelse rörande utländningar, hemställa, att, till vinnande af en säkrare controll å afgiftens behöriga erläggande, det förändrade stadgande måtte antagas, som Utskottet i afseende derpå föreslagit.
Af M. Månsson från Calmar Län är inom Hederv.
Bonde-Ståndet föreslaget, alt, då för jord af frälse-skatte-natur det tillhör den, som eger räntan, att betala rustnings-bevillningen, en förändring eller tillägg uti 22 § af Bevillnings-Stadgan måtte göras af följande lydelse: ”af frälseskatte”hemman betalar den, som räntan eger, rust tjenst-bevillningen.”
Då Utskottet erfarit, att missförstånd uppstått vid tillämpningen af stadgandet om rust-tjenst-bevillningens utgörande, har Utskottet, enär det åligger frälse-ränteegaren att ansvara för nämnde bevillning, såsom numera motsvarande postation af rusttjenst, funnit sig böra föreslå den förändring uti l;sta momentet af 22 §, alt ordet ”jordBih. till R.
Fröt. i844< $ Sami., 1 Afd. 4 Haft. 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.-o 1U egaren” må utbytas mot ordet ”ränteegaren’% på sätt förslaget uti samma § visar.
Inom llögv.
Preste-Ståndet har Herr Doctor Björkman motionerat, att arrendatorer af minst ett eller åtminstone två mantal måtte åläggas en modererad bevillniugs-afgift för rörelse.
Då behållningen af arrenden i sjelfva verket utgör en minskning i den afkastning, jordegare kunnat påräkna af egendomar under eget bruk, för hvilken afkastning bevillning efter fastighetsvärdet af jordegare måste erläggas, anser Utskottet, alt,, genom den nu ifrågasatta serskilda bevillning för arrendatorer, en dubbel beskattning å vissa jordegendomar skulle komma att ega rum, ett förhållande, som, i afseende på den intill sista Riksdag gällande enahanda beskattning, föranledde Rikets Ständer att då afskaffa alla så beskaffade afgifter; hvadan Utskottet vördsamt afstyrker bifall å Herr Doctor Björkmans förenämnde motion.
Enär Fabriker för tillverkning af Spermaceti- och Stearin-ljus, ej mindre än Vaxljus-fabriker böra beskattas, får Utskottet föreslå den förändring uti 24 §, att under bokstafven L. må införas: ”Ljus-Spermaceti-, Stearin eller Vax-Fabriker*; hvaremot under bokstafven W. blifvit utesluten rubriken ”Vaxljusfabriker”, enligt hvad förslaget uti berörde § utvisar.
I afseende på beviIlningen af Grafvor och Grufvelotter> enligt 25 §, hvilken bevillning af behållna inkomsten utgår, hemställer Utskottet, att näst framför ordet ''inkomst” må införas ordet behållna”, jemlikt Utskottets förslag.
Af enahanda skäl, som Utskottet här ofvan, i afseende på Advocater i Städerne, anfört, får Utskottet föreslå den förändrade Classification för Advocater och Sakförare å landet, som förslaget uti 27 § upptager.
Hos Hederv. Bonde-S'åndet har Anders Jansson från Westerås Län, med hvilken Lars J.
Boethius från Stora Kopparbergs
Län sig förenat, föreslagit, att den redan förut bestämda och äfven uti 1841 års .Bevillningsförordning (24 §) stadgade bevillning för Masugnar, måLte hädanefter upphöra.
Enär för Masugnar bevillning erlägges efter enahanda grund, sorn för jordegendom å landet, hvaraf grundränta jemväl utgår, och den föreslagne befrielsen från bevillning, vid sådant förhållande, skulle rubba den enhet i beskattningen å jord- och hergverks-egendomar, som hittills varit afsedd Bevillnings-Utskottets Betänkande} JV.-o 11. finnér Utskottet, för sin del, destomindre skäl att understödja motionärens framställning, som, enligt föreskrifterne i 76 och 77 §§, värdet å Masugnar, som bestämmes efter afkomsten, kan, då de med mindre fördel, eller ingen del af året blifvit begagnade, i nion deraf nedsättas, eller inskränkas endast till uppskattning af hus och byggnader; hvadan Utskottet afstyrker bifall till Anders Janssons ifrågavarande motion.
Inom Hederv. Bonde-Ståndet bar Petter Haraldsson från Elfsborgs Län, med hvilken Johan Fredric
Dahlöf från samma Län, jemte flere af Ståndets Ledamöter instämt, föreslagit, att bevillning efter 27 § icke må åläggas andre Gerningsmän eller Handtverkare, än sådane, som äro i vederbörlig ordning dertill antagne.
Ehuru skattbeslämmelsen för Gerningsmän eller Socknehandtverkare på landet icke rättsenligt kunnat eller bordt tillämpas för andre, än med behörigt tillstånd försedde Handtverkare, har likväl, då en olika tydning i sådant hänseende flerestädes skall hafva egt rum, Utskottet ansett sig böra föreslå den förändring i redactionen, att, näst efter ordet ”landet”, må tilläggas orden "i behörig ordning antagne”, på sätt Utskottets förslag i 27 § utvisar.
Af den anledning, att Bevillnings-Stadgans 30 och 76 §§ rörande Qvarnar och Sågar skola blifvit så olika tillämpade, att Taxerings - Comitéerne uti vissa district åsatt Qvarnar och Sågar, som icke äro uti hemmanens skattläggning inbegripne, dubbel bevillning efter 2 Artikeln, nemligen först efter deras verkliga i orten gångbara värde, lika med andra fastigheter, med 2R:draf hvarje 1000:de B;dr, och dernäst med 5 procent af den afkomst, de gifvit sina egare, emedan dessa Verk icke äro specificerade ibland de uti 24 § uppräknade Fabriksinrättningar, utan att serskildt om dem stadgas uti 30 §, der både afgift efter 2 R;dr af 1000 R;drs värde, och 5 för hundrade at inkomster omtalas, har inom Hederv. Bonde-Ståndet Anders Andersson från Skaraborgs Län, uti afgifven motion, hemställt, huruvida icke största tydlighet och enkelhet i stadganden för ifrågavarande fall skulle vinnas, om Qvarn- och Sågverk med flere vattenverk, hvilka nu afses uti en serskild §, nemligen den 30:de, i stället uppräknades bland de öfrige Verk, som äro specificerade i 24 §.
Då härvid förekommer, att flere å landet skattlagde Mjöl- och Sågqvarnar, såsom förenade med jord och utgörande rotering eller rustning, jemte andra praestationer, sorn vidlåda jordbruket, äro af väsendtligen skiljaktig beskaffenhet mot de i 24 § omnämnde Fabriker med flera inrättningar, Bevillnings-Utskottcts Betankande, N-o 11. för hvilka beskattningen endast utgår i bevillning och således icke lämpligen kunna till de under sistnämnde § upptagne Verk hänföras, samt föreskrifterne om tillämpningen af de uti 30§ bestämde olika grunder för bevillningens utgörande, nemligen efter 2 R;dr af Tusende för värdet af skattlagdt Mjölqvarnar, Sågar m. fl., och 5 för hundrade af behållna inkomsten af Tullmjölqvarnar i Städerna samt Lego- och Salu-sågar, Valk- och Stampverk i Städerna och på landet, som antingen dädanefter inrättades, utan att grundränta för dem bestämdes, eller, ehuru redan anlagde, icke blifvit skattlagde, synas vara så tydligt uppfattade, att fiån berörde föreskrifter något misstag, i afseende på taxeringen af Mjöl- och Sågqvarnar, icke skäligen kunnat härledas; så anser Utskottet den af motionären ifrågasatta förändring icke vara af behofvet påkallad.
Ridderskapet och Adeln har Herr Grefve Anckarsvärd, C. Hsom ansett
Bevillningsförordningen stadga en alltför hög afgift tor Inspectorer, föreslagit, att det nu gällande stadgandet om bevillning lör fnspectorer måtte sålunda förändras, att dessa må erlägga bevillning med viss procent af lönen, i den proportion, som Bevillnings-Utskottet kunde finna med billighet och rättvisa öfverensstämmande, samt att det stadgande, som för ett visst hemmantal ålägger afgift, såsom för Inspector, utan afseende, om ett sådant biträde begagnas eller ej, mätte ifrån Bevillningsförordningen utgå, såsom i motionärens tanka både obilligt och orättvist.
Då, i afseende på utgörandet af bevillning med viss procent aflönerne för Inspectorer, svårighet vid taxeringen skulle förekomma att utröna rätta beloppet af deras löneförmoner, som merändels hufvudsakligen bestå uti bostad och förnödenhetsvaror in natura, och afgiften för Inspectorer finnes indelad uti 8 classer, af hvilka den sista eller lägsta upptager endast 2 R:dr; så lärer, med behörig tillämpning af nuvarande beskattningssätt, Inspectorer i allmänhet lika litet kunna blifva för högt beskattade, som stadgandet om afgift för Fogde eller Inspector vid egendomar, utöfver 4 mantal, utan afseende på, örn sådant biträde begagnas Jeller ej, synes sakna giltig grund, hvadan Utskottet anser sig böra afstyrka bifall till Herr Grefve Anckarsvärds ofvannämnde förslag.
I afseende på Skeppare- och lästetalsafgifterne, bar inom Ilederv. Bonde-Ståndet Olof Jansson från Stockholms län, med hvilken J. A. Zetterberg och Matts Pehrsson från samma län sig förenat, föreslagit, att maximi-beloppel af lästetal borde minst vara Tio lästers drägtighet, som kan Bevillnings-Utskoitets Betänkande, N:o 11. motsvara landtmannens behof, utan någon befraktning, samt att det på Taxerings-Comileen borde få bero att beskatta den, som badej en båt emellan 5 och 10 lästers drägt, i fall samma person begagnade båtfart såsom näringsfång; men att hemmansegare, sorn begagna och ega sådan båt för husbehof, att till försäljningsorten bortföra sina egna producter, borde vara befriade ifrån berörde afgifter; uti hvilket ämne Nils Strindlund från Wester-Norrlands län yttrat, att skeppare-afgiften endast borde komma i fråga, då någon som verklig skeppare är mantalsskrifven, samt Matts Persson från Stockholms län tillagt, att han funne det vara i hög grad orättvist, att skeppareafgiften utginge för båtar under 10 läster, då dessa bålar blott nyttjas alt föra landlmannens egna producter till försäljningsorten, äfvensom att ingen annan än den, sorn vid mantalsskrifningen uppgifver sig såsom skeppare, borde som sådan taxeras.
Då bålar om minst fem svåra lästers drägt sedan längre lid tillbaka varit till bevillning efter lästetalet ansedde, och idkandet af sjöfart med sådane båtar, enligt hittills vunnen erfarenhet, är så förmonligt, alt skeppare-afgift för dem jemväl synes böra erläggas, samt conlrollen, huruvida butarne endast för egen räkning begagnades, skulle blifva nära omöjlig; så, enär det dessutom kan med säkerhet anlagas, alt alla, som vid mantalsoch skattskrifning blifva antecknade såsom skeppare,' bedrifva delta yrke såsom näringsfång, linner Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å ifrågavarande motion.
Då, så väl vid större landtegendomar som uti byar, vanligen finnas så kallade Gårds- och By-smeder samt Snickare, som icke äro Gerningsmän, men hvilka dock, i anseende till deras ofta förmonliga yrke, synas böra till någon serskild afgift upplagas; så får Utskottet, enär någon annan lämplig grund för förstnämnde handtverkares taxering icke förefinnes, vördsamt hemställa, att under bokslafven S må införas: ”Smeder, Gårds- eller bjr-, 24 sk.” ''Snickare, Gärds- eller by-, 24 sk.” på sätt Utskottets förslag uti 27 § utvisar.
För Trädgårdsmästare på landet har, i likhet med hvad för städerna blifvit iagttaget, Utskottet funnit sig böra föreslå, att afgifterna måtte bestämmas efter den classificalion, Utskottet uti 27 § uppgifvit.
Bonde-Ståndet har blifvit föreslaget: af Petter Classon från Elfsborgs Län, alt, uti näst härefter utgifvande Bevillningsförordning, Bevillnings-Ulskottels Belänkande, JY.o 11. en serskild § inålte införas, som uttryckligen bestämmer, alt icke någon bevillning må ega ruin för idkande och afyttring af landtmanna-lms-sinjd, af hvad namn den vara må; hvaruti Ephraim Larsson, Petter Haraldsson och Johan Petter Andersson från samma län instämt; samt al Pehr Mattsson frän Wester-Norrlands län, med hvilken L. J. S. Gezelius från Stora Kopparbergs
Län och J.
Olsson från Gefleborgs