Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvar och en Styrelsegren hade i StatsRådet sin man, sons fullkomligen kände dess tillstånd och således var i förmåga, att med en blick öfverskåda hela dess sammanhang med aila de öfriga grenarne, vid alla de otaliga frågor, i hvilka den ena oundvikligen måste hafva inflytande på den andra.
— Man behöfde då icke befara, att genom Rescripter till det ena Collegium gripa in i det andras verkningskrets.
Jag vill förbigå Collegiernas och Styrel» severkens vidare utbildning från deras första inrättning till deras närvarande skick.
Jag vill genast tillkännagifva min öfvertygelse, att jag finner den första stiftelsen var® Serskildta Utskottets Betänkanden, 8en mest lämpliga och nyttiga.
Såsom ett grundvilkor bör stadgas, ett alla Judiciela ämnen måste skiljas från Collegi ina oell förvisas tili de ordinaira domstolarne.
Derefter anser jag ej något hinder möta, att indraga aila Collegiernas Presidents- och Ledamots-tjenster ; ■— hvaremot StatsRådets
Ledamöter torde böra fä denna befattning att vara Chefer förCoilegierne, i hvilket fall desse Ledamöter borde, fl benämning af Ministrar, såsom Inrikes-Misiister, Finance-Minister, Krigs Minister o. s. v. för att beteckna deras Embeten.
Dessa Herrar stå på öfversta spetgen och kunna öfverskåda det stora* hela.
I deras närvaro böra alla ämnen, som höra till deras befattning, föredragas inför Konungen, hvarigenom de samfällt fä en närmare kännedom om allmänna ärenden, och således berede# enhet och fasthet i styrelsen.
Jag vill för öfrigt söka göra min tanka begriplig med ett exempel och fästa uppmärksamheten på Kammar Collegium, 'sorn med skäl kan anses för ett. af de vigiigaste.
De flesta mål, som der förekomma, måste först undersökas och utredas i ProvincaContoiren.
När ett mål omedelbarligen inkommer tili Konungen, infordras KammarCollegii utlåtande, och Collegium infordrar då för,st ProvinceContoirets utredning.
Det är kanske oftast sorn detta Contoirs Utlåtande grundlägger både Collegii tillstyrkande Bihang till Riks$t Prott lgiy-iSiSi frdtSaml.
N:r Qy, 83. 688 Serskildta Utskottets Eetdnkanden. och Konungens Beslut.
Nar det Judiciella är derifrån skilldt;— hvad hindrar då, att icke hela Collegium kan borttagas och den Ledamot i Stat6Rådet, som blir Chef för Räknekammaren, sj eif infordra ProvinceContoirets utlåtande, och directe låta föredraga målet inför Konungen?’
Om något rr.ål af större vigt fordrar en vidsträcktare utredning; så kan Ministern höra alla ProvinceContoirens föreståndare, och de utgöra då för tillfället ett Collegium.
Det kon ej bestridas, att indragningen af Presidents- och Ledamöternas Löner gör en ej /obetydelig besparing, och jag vågar tro, att allmänheten ej skall förlora något i ärendernas snara och säkra behandling. —•
Det måste anmärkas, att alla mål, som nu gå till Collegium, derefter gå directe till Konungen, men af Ministern först beredas, och aldrig få föredragas förr, än Contoirs-Chefen deröfver sig utlåtit.
På lika sätt torde kunna förfaras med Kammar-Rätten.
Endast Revisions-Contoirem bibehållas under Styrelse af den Minister, sorn förvaltar Kammarärenderna.
Uppkommer tvist i anledning af anmärkningar emot Uppbördsmäns Räkenskaper; så kan den afgörås i vanlig domstolsväg.
Jag vill har likväl erinra, att, om beskattningslagarne och de invecklade författningarne rörande Rikets Kammarverk en gång, som man hoppas, blifva förenklade, skola de göromål, som nu sysselsätta och nästan öfverhopa KammarCollegium och KammarRätten, ansenligen förminskas.
Serskildta Utskottets Betänkande n. 6gg StatsContoirets styrelse borde också upp* böra på lika sätt.
Om den enda rätta utväg antages, att Statens alla inkomster inflyta i RiksgäldsContoiret och derifrån utgifvas, så lärer StatsContoiret ej behöfva mera betjening, an som erfordras för Förordningars expedierande, och hvad dertill hörer, emedan redovisningen och Controllen kan verkställas af Riksens Ständer och deras Revisorer.
Commerce Gollegiuih kan ock försvinna.
De mål, sorn tillhöra detta verk i egenskap af Domstol, böra öfvergå till HofRätten.
Da öfrige åter eber de, sorn röra handel, näringar och sjörättsmål, äro af den art, att de måste tillhöra den Minister, som har allmänna hushållningen under sin vård, och kunna, om man så behagar, utgöra en särskilt expedition af hans departement, hvarigenom alla de Embetsman, som nu 11, nas i CommerceCollegium, blifva öfverflödige.
Sundhets-
Coilegium kan betydeligen förminskas.
Det bör tinder tillsyn af Inrikes Ministren b^stå af en Öfverläkare med några få skickliga Ledamöter, för att hålla en samlad uppsigt öfver Läkare-vården.
När åter veten kapliga frågor förekomma, kunna iu Läkare i hufvud^aken consul tera* och Betänkanden jemväl från Medicinska Faculteterne infordras, hvilket synes vara långt tjenligare, än att underhålla en stor Colle gial-Styrelse, inom hvilken äfven i vetenskapligt afseende ett slags Corporationsanda i längden torde bilda sig.
Bergs Coilegium bör ock kunna gå bort, Serskildta Utskottets Eetdnkanden, oell åen f gsntligaBergs-hushållningen förvaltas, under Inrike Ministern, af en Ofver-Directeur med en eller tvä andra kännare af Bergs-vetenskapen.
Domare - goromälen flyttas till Hofrätten.
Ecclesiastique vården och uppfostran borde tillhöra Inrikes Ministern, men alltid hafva sin särskilta Expedition i hans Departement.
De åtskilliga ämnen af Ekonomi k art, sorn Lafva gemenskap med Läro- och uppfostringsverket fordra detta samband j — Men till Expedilions-Chef borda heldst väljas en vetenskapsman.
Canzli-Collegium är i sin natur blott en expedition och bör ej kunna blifva annat, men ställas under Utrikes Ministern.
KrigsCollcgiam bör försvinna, och dess göromål förestås af en rr.ilitair StatsRådsLedamot, sorn äfven kunde öfvertaga den Styrelse, sorn nu innehafves af Förvaltningen af Sjoärendernå.
Allmänna Beredningen måste så mycket heldre försvinna, som hvarje Minister sjelf bör låta bereda sina mål.
Ma ga-iris Uirectioncn bör ej vara ett Collegium, utan förestås af en enda Chef, som lyder under Inrikes, Ministern.
Tullstyrelsen torde vid denna Riksdag få en annan Organisation, i följd af derom väckta motioner.
KrigsHofrätten bör upphöra, och domsarätten öfverflytta» på Hofrätten, som vid nödiga tillfällen må kunna adjungera militaire Ledamöter tiU biträde.
Serskildta.
Beta akan ien, 6<)i Ståtligen torde jag få yttra den önskan, att hvarje
Minister vid årets slut borde utgifva en tryckt berättelse öfver , ärendenas gårig inom hans Departement.
För öfrigt måste så väl Personalen och arbetsmethoden, som Lönevilkoren inom Collegiernas
Departements eller Contoirs af Corn»litén granskas och stadgas.
Man torde tycka, att en så stör reform ej är möjlig, men jag delar ej en sådan fruktan, så snart Författ ängarne derefter rättas och jemkas.
Dessutom försvinner eri Instantie, hvilket skall befordra större skyndsamhet.
Man torde äfven yttra farhåga' för en inrättning, hvarigenom ett helt Collegii makt skulle läggas i en enda Chefs eller Ministers hand; men, jemte det ingen Embetsman ostraffadt får handla emot lagarne, och det i alla fafl är lika lätt att söka upprättelse a£ en, som af flera; så är dessutom i vår ConBtitution förvarad en Controllerande magt för Rådgifvare och föredragande inför Konungen. X hvarje Land måste Embetstnannens göromål controlleras af Regenten och Nationen, eller ock af Regenten ensamt.
Den större magt, som Regenten i senare fallet fått sig uppdragen, måste i allmänheticke varadyrbar, emedan, om han ej förmår hindra Embetsmannens sjelfsvåld och förtryck, hans egen magt är i fara.
Angående den så kallade LandtRegeringen torde ej vara mycket att ändra.
— Likväl skulle man helt och hållet kunna indra» Serskildta Utskottets Betänka/iden - ga Jägeri-Staten och endast bibehålla någon mindre betjening, till vårdande af större Krono- aUmänningsskogar.
Bergmästare-och Bergsfogde-tjensterne borde också- indragas och deras göromål öfverflyttas på TingsRätt"rna och Kronofogdarce.
Magistrater i mindre Städer borde visserligen upphöra.
För ordningens bibehållande behöfdes blott en Ordningsman lier Folie ema tare.
Tingv-Rätterne skube öfvertaga det Tudiciela. —•
Men ,dä Staten e>. vidhänne? någon utgift till Magistraternes aflöning ; så beror det af Städernas fria vilja att häruti , göra ändring.
I snSeends tild Krigsroagt°n ti’ 1 Lands och Sjöss vore indragningar (visserligen af ofantelig nytta för Riket.
Vissa kostsamma Regement rs, några högre Befälhafvares Lanners och en del af Orlogs-Flottans indragning, skulle sätta.
Staten i stånd att uthärda ett krig, i synnerhet som Beväringen gifver tillläckelig
Armstyrka 5 hvaremot vår nu ägande respectabla armee icke torde kunna underhållas af Staten i ett enda Fälttåg, i brist på besparde eller insamlade tillgångar.
M n, som detta ämne är Politiskt, och jag fullkomligt är öfvertygad, att Konungen nogsamt inser, när och huru en reform härutinnan kan verkställas för att göra Riket sjelfständigt och oberoende; så torde tidpunkten ännu icke vara inne att föreslå några generela grunder, utan torde Comitén, under tiden, på annat sätt få ledning för sina arbeten i detta magtpåliggande ämne.
Serskildta Utskottets Betänkanden.
För Committerades åtgärd nied LöneRegleringen, lärer ej någon annan Instruction kunna projecteras, än att Lönerne öfverses och jemkas, ökas eller minskas, allt efter Embetets större eller mindre vigt.
Lönerne böra bestämmas i Spannemål och Vi« ctnalie-persedlar och ovillkorligen utgå i penningar efter Markegångs-pris.
— Då det fordras, ait en Embetsman bör använda hela siu verksamhet till Statens tjenst, så bör han ock derföre åtnjuta tillräckelig bergning.
— Han. bör icke heller lemnäs åt nöden, sedan ålder och sjukdom hindrat honom att vidare vara gagnelig.
Jag tror det vara i sin ordning, att hvarje
Embetsman bör årligen erlägga något a£ sin
Lön till Pensionsinrättningen, för alt pä ålderdomen derifrån njuta understöd för sig sjelf eller för efterlemnad behöfvande Famille.
Comitén, som måste skaffa sig upplysning om de nu varande Pensions inrättningarnes beskaffenhet, lärer vidtaga nödiga utvägar för en sådan nyttig anstalt, så att Staten ej belastas med för dryga kostnader eller dubbla Löners ingifvande; Och torda vissa indragna löner för någon tid tillfalla PensionsCassan för att deråt bereda någon fond.
— För öfrigt mäste vid Löneregleringen observeras, att -vid sådana f enster, der Sp ortlar och Expeditionslösen äro oskiljaktiga, lönerne derefter rättas.
För renskrifning bör icke någon tjenst på Stat uppföras; ty, då Lösen för expeditioner erhålles, böra till renskrifning sådaae vanlottade personer, hvil - Serskildta Utskottets Betankanden. ka ej kunna ingå i tjenst, användås, och hvilka med denna befattning kunna förtjena sitt bröd.
För öfrigt vill jag framställa såsom en fiufvudregel, att en person aldrig bör äga auer än en tjenst på Stat.
När en yngling på flera ställen skall använda sin tid, får lian sällan någon grundelig skicklighet i något.
Sä snart han kommit till första 3Lonegradén pä något städe, bör han der odeladt använda sina krafter, emedan han *edan vid hvarje befordran ser sin utkomst förbättrad.
Jag kommer nu till ett annat ämne, kanske det vig ti gaste af alia. -— Det angår Befordringslagarne.
En Stats styrka och lycksalighet beror kuEvudsakeligen på en kraftfull och rättvis styrelse j
Och denna kan ei blifva sådan, om den ej understödjes af dugliga och oegennyttig^'
Embetsman.
Det mäste vara en Regents mest bekymandrsamma göromål att tillsätta Tjenstemän.
När den mest fortjente Sökanden blir utnämnd, så äro väl bej många tacksägelser att vänta,' emedan honom endast skedde rättvisa; men, om denna person blir förbigången af en oberättigad, så ser nationen derpå med bekymmer elier missnöje.
— Jag förmodar, att en Regent, vid föredragning af dylika frågor, , skulle linna sig bäst belåten, att aldrig få höra de Sökandes namn eller mun tel i ga recommendationer, utan endast få veta summan af hvarderas skicklighet och förtjenster.
D® iSerskildta Utskottets Betänkanden.
Embetsman, sorn utgifva vittnesbörd till sina underhafvande, böra ansvara för rigtigheten deraf, och att ingen ting blifvit undandöljdt.
Derefter böra inga ensidiga tillägg äga rum; Och jag tror den fela, som sätter tro till uppgifter, hvilka ej offentligen våga framställas.
Menniskors välfärd och ära böra ej sättas i våda för lömska accusaiioner.
Om det biefve en etablerad princip, att all slags befordran skulle bero af Chefs elier Styresmans godtycko, så att ingen kunde befordras inom ett Verk eller District utan Chefens vilja, så fruktår jag, att täflan i kunskapers förvärfvande skulle förvandlas till taflan att vinna de högas ynnest; Och, då ungdomens uppfostran i allmänhet skulle taga en sådan riktning, alt ingen egen kraft och förtjenst vore gällande, torde kommande generationer så småningom förvandlas tili svaga, listiga och krypande, så att detta Nordens manliga folk, för hvilket Europa fordom darrade, slutligen kunde komma att darra för sin egen svaghet.
Jag hoppas, att Comitén kan finna utvägar, att göra de grunder gällande, hvarigenom känslan för kraft, skicklighet och förtjenst icke komma att utrotas, Comitén torde också linna angeläget iakttaga, att inga tjenster på Stat komma att anses såsom förtroende-tjenstér, utom dem som Constitutionen omnämner, och hvaröfver Konungen disponerar, — När en Chef icke har magt att efter godtycko entlediga en Embetsman; så bör han ej heller få magt Serskildta Utskottets Betdhkandeit. *tt tillsätta en sådan efter andima grunder, än dem Befordringslagarne utstaka.
— A la lagar äro helige och förbinda till [efterlefnad.
Ytterligare torde jag få tillägga den önskan, att tili alla tjenster på Stat bör tillräcklig ansökningstid kungöras och Förslag på gno personer upprättas.
Detta stadgande borde ock aga rum till förtroende-tjenster, som Konungen till- oell a bätter; ty, fastän Konungen i detta fall ej beböfver antaga någon af de sökande, bör äfven ansökningstid anslås, så att hvar och en berättigad må kunna anmäla sig till befordran, och Konungen derigenom vinna nödiga upplysningar om de Sökandes skicklighet,så att härj ej förledes antaga otjenliga Embetsman till de vigtfgastje platserna.
Slutligen torde
Utskottet finnå anledning atthos Riksens Högloft.
Ständer hemställa, om ej hos Konungen bör i underdånighet anhållas, att, när någon af de till indragning föreslagna Tjenster varda ledige, de samma ej måtte återbesättas, förrän den allmänna regleringen blifvit antagen; men, om en sådan ledighet inträffade, att tjernsten ej k^n vara vacant utan hinder för ärendenas g,ång, Konungen i Nåder då ville provisionel! eller med arfvode, som ej öfverstiger Lönebeloppet, consfeituera denna Embetsmål)), på det den blifvande indragningsstaten ej må varda för hardt tryckande; hvarjemte j a gx hemställer, om ej de vacante tjen ters löner, sorn under tiden besparas, kunna tå tillfalla den blifvande Pensions-inrättningenS fond.
Dessa mina ofullständiga anteckningar, kunna icke utgöra någon väsendtelig led - Serskildta Utskottets Ectankanden.
697 ring för Höglofl.
Utskottets arbeten och än. ku mindre för Comiténs.
Ju mera man fördjupar sig x detta ämne, ju mera blir man ofvertygad om ämnets stora omfattning.
Äfven de ytligaste grunders bestämmande fördrar tid och skicklighet hos författaren.
— Jag vågar knappt lemna ifrån mig hvad jag nu framställt till öfverläggningsämne. jE. G. Holm Fro Memoria, aflemnad af Herr Prof essoren E. Z.
Munck af Rosenschöld till Riksens Högloft.
Ständers Serskildta Utskotts Pro. tocoll den 13 A grill 1818. 1.
Den administrerande eller verkställande makten. 1.
Af Stats-Rådet, som enligt nuvarande Regeringsform bibehålles, blifva utom Justitie- Stats Ministern och Stats-Ministern för Utrikes ärenderna g:ne Stats Råder Chefer (med eller man titel af Stats-Minister) hvar för sitt Departement (sorn ock kunde kallas Collegiunv), nemligen: en för Financerna, en för de Inrikes civila eller KammarÄrenden, och en för Krigsärenden.
Af de Ecclesiastiqva ärenden skola Besvärs-målen gå genom Justitie-Revisionen, och Befordringsmälen genom Departementet för Inrikes Ärendena.
De särskilta
Departementer indelas i Under*Departementer efter behof, t. ex. (om arméens och flottornas ärenden bestridas gemensamt af en Minister) Krigs-Dspartementet i 2:ne Under-Departementer, ettför arméen acil ett för flottorna med General-Adjutanter* 69g Serskildta Utskottets Betänkanden. »a t:ll Chefer för dessa Under-Departementer.
Departementerna kunna äfven, om så behöfs, indelas i Bureauer.
Departement har sin särskilta Expedition, sorn äfven har detta namn, t. ex. Krigs Expedition, Kammar Expedition o. s. v. Hvar Expedition förestås af en StatsSecreter o 'h besörjes utomdess af ett efter behof bestämdt antal Expeditions Secreterare^ och ProtöcoHs Secreterare o. s. v. Stats Se.creteraren bibehåller samma rättighet och pligt, att neka sin contrasignation, som Reg ringsformen före»5 lifver.
Stats-Ministern bör äfven contrasignera, men dess ansvarighet därvid beror af att förslag derom till Constitutioris Utskottet.
I fuija häraf upphäfves Cancellie-Styrelsen, och alla Presidents-Embeten i Collegierna samt Ordförande Embetena i Tullstyrelsen och Magazins-Directionen indragas.'
Till Finance-Departementet höra alla ärenden, hvilka förut gått till CommerceCollegium, Stats-Contoiret, KammarRätten och Tullstyrelsen, med undantag af Domstolsfrågor.
Till Inrikes Civil-Departementet höra alla de ärenden, sorn förut gatt till KammarCollegium, Bergscollegium, SundhetsCollegium och MagazinsDirectionen, likaledes med undantag af alja Tvista- eller Jutitiae-mål.
Till Krigs-Departementet (eller Departementen) höra de ärenden, sorn förut tillhört Krigs Collegium.
Observeras:
Man kunde ock förena under ett Departement Financerna och de inrikes civila eller Kammarärenden, i synner - Serskildta Utskottets Beteinkanden.
Iiet
Som de förra i dst hufvudsakligaste be* stridas, af Riksens Ständer sjelfva, i synnerhet genom deras Stats-Utskott under Riksdagarne och af Deras Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoiret emellan Riksdagarna.
Hela Departementet skulle då beta I 'rikes-Civil-Departpmenfet och bestå af ettUnder-Departement för Financerna och ett för Kammarärenden.
KarnmarCollegium vore af alla Collegier det enda, som med skäl kunde bibehållas, i synnerhet om Financerne och Kammar* ärenderne förenades under ett Departement.
En allmän Stats Beredning, bestående af föredragande Stats Secreteraren, till hvars befattning målet hörer, samt utomdess g StatsRåder, de nemligen, till hvilkas Departement snålet icke hört, ersätter .Allmänna Beredningen.
Härigenom äga minst 4 Medlemmar af Stats
Rådet speciell kännedom af hvarje fråga, innan den i Stats-Rådet förekommer., Konungen tillförordnar efter behag en särskilt KrigsBeredning. 2 Till Konungens Befallningshafvande fiöra alla Executiva åtgärder samt ekonomiska ärenden och Allmänna ordningens handhafvande.
Mtn DomsRätt uti egentliga Rättsfrågor skil jes så mycket som möjligtifrån deras befattning, så att t. ex. tvister om Kronohemman, anläggande af vattenverk tn.m. pröfvas a£ Domstol.
Allmänna ekonomiska ärenden må såsom hittills vid Domstolarne undersökas. 2 Den Lagstiftande magten 1 HögstaDoinstolen, sammansatt enligt Regeringsformen, pröfvar och afgör alla ifrån ÖfverRätterna inkommande mål. 709 Serskildta Utskottets Betänkanden.
2 IlofRätter och OfverRätter.
De afgöra alla ifrån första Domstolen genom vad eller Besvär inkomna mål och deribland äfven aliade Justitie-ärenden el!erRättsfrågor, hvilka nu afgöras uti Rikets Collegier m. fl. särskilta embetsverk och inrättningar, från hvilka all domsrätt skiljes. 3 Första Domstolen a) på landet.
Den består af en Domare med en Nämnd, vald af jordägare i de Härader, som utgöra domsagan.
Till den höra alla tviste- och brottmål, emot h/ilka personer och af hvilken beskaffenhet som heldst, undantagandes Prester®, Civila Embetsmäns och Krigsmän* sådane Embetsfel, som förr derifrån vaiifc undantagne, och Högmålsbrott. b) i Stad.
Denna Domstol består af en Domare (Borgmästaren) och en Nämnd, som välie* af Stadens innevånare.
Hit höra alla mål, som förut afgjorts vid Kämnärs Rätt, RådstufvuRätt, Accis-, Sjötulls- och HallRätt m. fl. särskilta Rätter och Verk' i Stä* derna, som hittills haft Domsrätt.
Om Nämnden skall, som hittills, bestå af lönta Rådman, bör dessas antal i allmänhet inskränkas.
D_‘ minsta Städer kunde hafva en Domstol gemensamt med det Härad, hvaruti de äro belägne, samt för ordningens bibehållande en slags Styresman.
Alla så kallade fora privilegiata, t. ex.
BergstinaRätten m. fl, upphöra, undantagande BorgRätten för de personer, som till Hofstaten höra och på Kongl.
Slottet bo, i det, som rörer deras tjenstebefattning, samt de A - Serskildta Utskottets Betänkande». 791 cademiska Jurisdictionerne i afseende på Studerande m. m.
LagmansRätterna indragas.
Förslaget till denna nya organisation är bygdt på följande allmänna grunder: 1 Den administrativa makten erhåller en mer omedelbar och concentrerad befattning med de till den hörande ärenden, och Konungen besväras mindre med pröfning af åtskilliga smärre högst obetydliga tvister och ärenden utan mest med allmänna vigt iga frågor. 2.
Alla medborgare höra under samma Domstolar, och all Domsrätt skiljes ifrån da till executiva styrelsen hörande Embetsverfcen5 Domstolarnes och i synnerhet ÖfverRätternas göromål ökasj men derföre torda ej personalen betydligen ökas. 3.
Embeté- och Tjenstemän blifva i allmänhet mera än hittills sysselsatte, men bättre lönte.
De borde lönas efter beräkning i Spannemål, och alla lönas i samma grad något nära lika. 4.
Likasom redan skett med vår allmänna Lag, verkställes en ny redaotion af alla Financiella, Commerce- och Ekonomiska Förförfattningar, former och föreskrifter hvaraf en mängd måste dels upphäfvas dels förenklas.
5 Äfven förenklas Uppbörds- och RedogörelseVerket.
En Comité nedsättes, hvartill Ledamöter utnämnas af Konungen och Riksens Ständer gemensamt, hvilken föreslår, på de af Särskilta Utskottet uppgifna grunder, en ny Organisation samt indragning af Embeten och Serskildta Utskottets Betdnkanden.
Tjenster, samt samlar och redigerar de eko* nomi;ka stadgar, som ur allmänna Lagen böra uteslutas, äfvensom alla andra, så val ekonomiska, som handeln och slöjderna samt drätselverket rörande Författningar.
Den skulle arbeta i bredd med den redan länge» sedan nedsatta Lag-Comité, som utarbetar en förbättrad organisation af Domstolarna och en ny redaetion af de civila och brottmåls-lagarne.
Samma Comité bör äfven föreslå en CensionsV inrättning för civila Émbejs- och Tjenstemän samt löningssättet. 6 En Pensionsanstalt för Civila Embetsoch Tjenstemän inrättas. 7.
De tjsnstsökandes och tjenstbehöfvandes antal minskas genom mera stränghetvid dimissioner från Schöler och Gymnasiersamtvid Student-examina, äfvensom vid andra examina.
8 Alla titlar, hvarmed icke ordinarie tjenSfs och lön följa, böra afskaffas för alltid. E. Z, Munck af Rosensköld.
Memorial, uppläst i R.
H. St.
Serskild* ta Utskott den 22 Aprill 1818 af Riks. dagsmannén Anders Danielsson från Elfsborgs Län.
Då det åligger mig, såsom Ledamot af detta Utskott, att yttra mina tankar i det vigtiga ämne, sorn Riksens Högled.
Ständer till Utskottets handläggning öfverlemnat, fullgör jag denna pligt med fullkomligt erkännande af mina insigters otillräcklighet att lemna något fullständigt eller utarbetadt förslag, •SéCskilcltct Utskottets Betänkanden. 703
Som vid afFattande af dét sluteliga Betänkandet kunde läggas till grund; Det lar icke heller kunna förväntas, att någon af mitt Stånd, hvars deltagande i de Allmänna ärendena inskränkes till vanliga Riksdagsgöromål, skulle Vara i stånd till något Sådant.
Men med den erfarenhet jag i en eller annan del kunnat förvärfva, och med den ledning, som af Herrar Munck af RosenscliäldS öch Holms Memorialer kan hemtas, blifver det mig kanhända möjligt, att tillägga några anmärkningar, sorn jag ville önska icke vöre alldeles oförtjenta a£ Höglofl.
Utskottats Uppmärksamhet.
Först och främst torde jag få uttrycka min tanke om rätta innehållet af Riksens Höglofl.
Ständers ofta yttrade önskan af en tiy den inte Styrelsens och Embetenas reglering, för att såmedelst för mig utstaka vidden af hvad som hör undersökas och ändamålet som bör eftersträfvas.