Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nyssnämnde vid revisionsårets slut oredovisade förskotter utgöras dels af köpeskillingen för det så kallade Fiskarehuset 750: — hvarför slutliqvid skall fullgöras, då samma byggnad af Stockholms Drätselkommission aflemnas, samt dels till A. Rozyski för marmor arbeten från Kolmården 7,500: -— och till G.
Lundberg för marmormedaljonger 730: —
Slutligen anse Revisorerne sig böra anmäla, att Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 12 April 1861, med anledning af Rikets sednast församlade Ständers underdåniga anhållan, täckts uppdraga åt sakkunnige personer att uppgöra förslag öfver kostnaderna för de återstående arbeten, som erfordras för Nationalmusei-byggnadens inredning och försättande i fullständigt skick, men att något sådant förslag ännu icke den 11 innevarande månad till Kongl. Majit inkommit.
Räkenskaperna för Institutet, hvilka granskas såväl af särskildt dertill utsedde Revisorer som ock uti Kongl.
Kammar-rätten, hafva för år 1860 undergått granskning i bemälde embetsverk med anmärkning.
Balans frun år 1859: 261,212: td. 67.781: 51. 72,652: 80.
Summa 401,647: 4.
Skuld 29,859: 49. 14,071: 25. 35,738: 66. 2,297: 50.
Transport: 52,107: 41. 29,859: 49.
Utgifter: Aflöning , Kost och beklädnad Lifräntor Tillgångar Uppbörd: Statsanslag : 45,000: — Kollektmedel 4,704: 3.
Ilyresmedel 600: — Intressemedel 10,684: 81.
Underhållsafgift af betalande elever 6,792: 67.
Skuld — 265 — Transport 52,107: 41. 29,859: 49.
Sjukvård 546: 92.
Byggnader och reparationer 4,132: 92.
Inventariers uppköp 1,388: 68.
Undervisningsmateriel 434: 43.
Diverse 998: 78, Afskrifning 232: 30.
Till fonden för reserverade medel omförde 5,293: 31. 65,134: 75.
Kontant behållning 7,922: 29.
Fastighets värde 45,647: 4.
Inventariers dito 6,375: — Utlånta medel 212,700: — Fordringar J4,0°8: 47. 306,652: 80.
Emot dessa räkenskaper har från Revisorerne.s sida ej förekommit något att erinra.
Redogörelsen för Koloniens förvaltning under revisionsåret har utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, och Revisor erne hafva ej heller funnit något att erinra vid densamma.
Spanska Daler.
Balans från år 1859: Tillgångar 1,050: — Inkomster:
Tull- och hamriafgifter 3,043: 56.
Accismedel 232: — Krutpenningar 112: 17.
Kartasigillatainedel 43: 63.
Auktions-procent 32: 82.
Inventarie- dito 914: 31.
Sakören 380: 80.
Tomtören 16: ^30. 4,776: 9.
Tillskott från Sverige 7,837: 2j. 12,613: lii.
Transport: 13,663: 11J. 34 Transport: 13,663: II4.
1ialans till år 1861:
Skulder 212: 52.
Summa 13,875: 63j.
Skulder 213: 60.
Aflöning till öus enibets- och tjenstemän samt betjente 6,610: — Kostnader för garnisonen, milisen och försvarsverket 2,445: 88.
Anslag för möblers underhåll 300; — Hushyror 216: — Uppbördsprovisioner 73: 73.
Andelar i influtna sakören 45: — Reparationer m. m 714: 87:
Extra utgifter 860: 29. 11,265: 77.
Afskrifning 327: 60. 11,593: 37.
Kontant behållning 368: 664.
Förskott . 1>7,i0: — 2,068:664.
Summa 13,875:631.
Enligt hvad här ofvan i berättelsen är, på särskilda ställen, omförmäldt, hafva Tevisorerne, i likhet med hvad tillförene iakttagits, genom besök å stället sökt inhemta närmare kännedom om förvaltningen vid åtskilliga dels i hufvudstaden och dess granskap befintliga verk och inrättningar samt allmänna byggnader, dels andra derutom varande statens tillhörigheter.
Härförutom hafva Revisorerne besett Kongl. Myntverket, Carolinska Me d i k 0-k i r u rgisk a Institutet, Garnisons-sjukhuset, Gardes-kasernerna, Skogsinstitutet.
Veterinärinrättningen, Artilleriläroverket på Marieberg, Krigs-akademien, Institutet för blinda och döfstumma, Teknologiska Institutet, Vitterhets-, historieoch antiqvitets-akademien, Fria konsternas akademi, Kongl. Bibliotheket, Nya elementarskolan, Allmänna Barnhuset, Observatorium, straff- och arbetsfängelserua å Långholmen och Norrmalm, Kongl.
Flottans förråder å Skeppsholmen samt riksregalierna.
För de i berättelsen intagna siffrors och tabellers riktighet ansvarar den Kamererare. som vid revisjonen varit anställd. — 267 — Emot flera i berättelsen förekommande anmärkningar, framställningar och förslag hafva reservationer blifvit anmälda, af hvilka en del äro vidfogade berättelsen, men de öfriga intagna uti de hos Kevisorerne förda protokoll.
Ruvisorerne hafva hos Kongl.
Majit underdånigst anhållit om nådig befallning till Kongl. Stats-kontoret, att utbetala såväl de arfvoden, Revisorerne, jemlikt 3 § i instruktionen, bestämt för de vid denna revision anställde tjenstemän, som den vaktbetjeningen tillagda aflöning, jemte kostnaderna för skrifmaterialier m. m., hvarjemte underdånig framställning skett angående bestämmande af lämplig vedergällning åt den Stats-kommissarie, hvilken, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, under förrättningen hevisorerne med upplysningar tillhandagått.
Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: KNUT POSSE. C. .T. v. SCHWERIN. R. C. G.
RUDBECK. PATRIC REUTERSVÄRD. C. O.
TÖRNEBLADH. TH. af WIRSÉN. A. SJÖDING. J. LUNDBERG. JOIL VICT.
ABOM.
M. AHLGREN.
GEORG NYQVIST. N. SVENSSON.
Högvördige Preste-ståndets ledamöter: VY. LIDBERG. FR. E. FAGERSTRÖM. J. P. I.
TELLBOM. A.
LUNDHOLM.
Borgare-ståndets ledamöter: JULIUS LINDSTROM.
KNUT TERSMEDEN. W. FAHRAEUS.
ALFRED GRENANDER.
Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter: L.
RASMUSON.
J. M. LUNDAHL, P. HEDSTRÖM. A.
ERIKSON. JBruno Johnnsson. — 268 — Reservationer: l:o rid berättelsen angående Kongl. Stats-kontoret, g 4. af Herr Julius Lindström: »Enär Rikets Ständer, vid hvarje riksdag, på förslag af Stats-utskottet, bestämma de s. k. förslagsanslagen och vid hvarje, sådant till fälle icke lära underlåta, att noga undersöka och pröfva de behof, för hvilka statsanslag äskas, samt dessa behof uteslutande betinga anslagens större eller mindre belopp, oberoende af de under en föregående statsregleringsperiod möjligen inträffade öfverskott eller brister, finner jag den af föregående års Revisorer gjorda och af nu församlade
Revisorers pluralitet understödda framställning om förslagsanslagens höjande sakna behörighet; på grund hvaraf och då den ifrågavarande formen för statsanslag redan i och för sig synes mig vara mindre lämplig, får jag, jemväl -af denna anledning, mot pluralitetens i denna punkt fattade beslut nedlägga min reservation.» Häruti hafva instämt: Herrar M. Ahlgren, Alfr.
Grenander samt Riksdagsfullmäktige Lars Rasmuson från.
Götheborgs och Bohus län, ./. M. Lundahl från Skaraborgs län, Paul Hedström från "VVester-norrlands län och Anders Erikson från Elfsborgs län.
2:o viii berättelsen angående Kongl.
Stats-kontoret, § S>. a) Transsumt af Protokollet, hållet hos Rikets Ständers Herrar Revisorer den 26 Sej?tember 1862, klockan 11 förmiddagen.
S. D. Vid föredragning af första Afdelningens, vid sista pleni-sammanträdet för andra gången bordlagda, förslag till § i berättelsen angående Kongl. Stats-kontoret, deri Afdelningen hemställt, att nuvarande Herrar Revisorer måtte instämma i det yttrande, nästlidet års Revisorer afgifvit i anledning af Kongl. Maj:ts meddelade nådiga decharge åt Chefen för Ecklesiastik-departementet för af bemälde
Departements-chef lyftade och använde 24,985
R:dr 15 öre utaf anslaget till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel m. m. för rikets folkskolor, yrkade Herr Grenander, att berörde § måtte utgå och första Afdelningen verkställa granskning af den öfver dessa medels förvaltning uppgjorda räkenskap, hvilken, jemte verifikationer, blifvit till Kongl. Statskontoret aflemnad; — — — — — — — — — — — — — — — I enahanda syftning yttrade sig Herr Lindström och anförde — -— -— — •— — — — — — deruti flera af Herrar Revisorer instämde, hvaremot Herr Friherre von Schwerin, af anförde skäl, ansåg — — — '— . — — — — — — •— — 269 — Sedan öfverläggningen förklarats slutad — — — skreds till omröstning •— — — hade sålunda blifvit beslutadt, att Ecklesiastik-departemeuts-chefens ifråga varande räkenskap skulle undergå granskning af Herrar Revisorer och denna granskning af första Afdelningen fullgöras.
Emot beslutet reserverade sig Hrr Friherre von Schwerin, J. G. A. Julius, och yttrade: »Emot dét i denna punkt af Rikets Ständers Revisorer fattade beslut får jag reservera mig, på följande skäl: II. M. Konungen bär i nådig skrifvelse af den 16 Mars 1860, kontrasignerad (’. J.
Malmsten, gifvit Chefen för Ecklesiastik-departementet, Herr Statsrådet Grefve Hamilton decharge för af honom uppburne 24,985 R:dr 15 öre.
Enligt regeringsformens 38 § är en sådan skrifvelse gullande.
Mig synes det sålunda ej tillkomma Rikets Ständers Revisorer att företaga granskning öfver användandet af dessa medel, hvaremot det borde åligga ett blifvande Konstitutions-utskott, att pröfva befogenheten af kontrasignationen å ofvanberörde nådiga skrifvelse.»
Enligt protokollet:
Bruno Johansson. b) utaf Herr af Wirsén, C. Th.,: »Emot Rikets Ständers Herrar Revisorers beslut att till granskning infordra en redogörelse, för hvilken Kongl. Majit- redan lemnat vederbörande full decharge, får jag mig reservera.
Då under 1861 års statsrevision fråga väcktes om en granskningsåtgärd af enahanda art med den nu ifrågavarande, ansågo Herrar
Revisorer sig vara förhindrade att densamma företaga, och inskränkte sig fördenskull att till Rikets- Ständer anmäla förhållandet.
Enligt min uppfattning, handlade Stats-revisioneu i full öfverensstämmelse med grundlagarnes anda genom att sålunda tillvägagå i denna angelägenhet.
Sedan emedlertid innevarande års
Stats-revision icke funnit för godt att, i ett likartadt fall, vidtaga enahanda åtgärd, eller att till Rikets Ständers bepröfvande underställa det anmärkta förhållandet, och derigenom, enligt min förmening, öfverskridit gränsorna af en Stats-revisions befogenhet, har jag icke kunnat lemna min röst till det fattade beslutet. » c) af Kyrkoherden Sjöding, Lektor Fagerström, Prosten Lundholm, Herr W. Fåhraeus och Riksdagsfullmäktige Nils Svensson från Blekinge län; hvarjemte Herr Doktor Tellbom anmält, att han icke närvarit vid det Revisorernes pleni-sammanträde, då ofvannämnde beslut fattades.
3:o rid berättelsen angående Kongl. Stats-kontoret, § 13. a) Transsumt af Protokollet, hållet hos Rikets Ständers Herrar Revisorer den.
2lj September 1802, klockan 11 förmiddagen.
S. D. Företogs till afgörande det vid Herrar Revisorers sammanträde den 23 innevarande månad för andra gängen bordlagda förslag till § i berättelsen, innefattande — 270 — hemställan om begagnande af s. k. po stremis sv exlar vid penuingelbrsänduingar för Statens räkning. — — — — — — — — — — samt yrkat, att ur förslaget måtte utgå hela meningen, från och med orden: »helst det med säkerhet torde kunna antagas» — — — — — — Efter det öfverläggningen förklarats afslutad — — — begärdes votering, som försiggick, enligt följande af Herrar Revisorer gillade voteringsproposition, — Herr Reutersvärd, Patrik, reserverade sig mot beslutet och upptog såsom sin reservation den af första Afdelningen föreslagna § till berättelse, uti sista delen så lydande: »Under granskningen af statsverkets — — — — — — —• — — böra såsom välgrundadt bibehållas.
Stats-kontorets förtjenstfulla omtanka och noggrannhet vid de allmänna medlens förvaltande, kunna Revisorerne likväl icke hysa de betänkligheter, som mot förslaget blifvit framställda, eller dela den farhåga, Kongl.
Stats-kontoret yttrat, beträffande bankerna och de förluster, sorn antydts kunna uppstå genom deras möjligen inträffade oförmåga att fullgöra ingångna förbindelser, helst det med säkerhet torde kunna antagas, att om, mot förmodan, någon bank af en eller annan anledning nödgas inställa sina betalningar, en slik händelse icke sker så hastigt, att icke kännedomen 0111 bankens obestånd derforinnan är någorlunda allmänt spridd, då ock utan tvifvel vederbörande myndigheter i landsorterna icke lära underlåta att vidtaga de försigtighetsmått, som deraf påkallas.
Revisorerne anse således de skäl, Kongl.
Stats-kontoret anfört emot berörda hemställan, icke böra tillerkännas den vigt, att desamma omintetgöra ett förslag, som, enligt Revisorernes åsigt, förtjenar vinna framgång, synnerligast som ifrågavarande förslag numera icke afser användandet af vexlar, utställda på enskilda personer, utan endast sådana, som af i behörig ordning oktrojerade banker skola infrias.
Fördelarne af sä beskaffade postremissvexlars begagnande vid öfversändande af statsmedel äro af föregående Revisorer tillräckligt angifne, och skälen dertill torde icke behöfva upprepas, endast en omständighet, hvilken Kongl. Stats-kontoret uti sitt sednast afgifna utlåtande icke synes hafva tagit i närmare öfvervägande, hafva Revisorerne funnit sig böra framhålla, nemligen den, att, genom införande af postremissvexlar af ofvanomförmälda beskaffenhet, större belopp, som nu genom poströfverier icke sällan gå förlorade, skola Pöst-verket, d. v. s. ebet allmänna, besparas; och få Revisorerne i sådant afseende upplysa, att, enligt Revisorerne meddelad uppgift, ersättningar för medel, sorn vid poströfverier bortkommit, under de sednast förflutna fem åren uppgått till 269,340 R:dr 76 öre, hvaraf likväl sedermera till postkassan blifvit återlevererade 183,912 R:dr 89 öre Riksmynt.»
Uti denna reservation hafva instämt: Herr Grefve Posse, K., Herr Friherre von Schwerin, Julius, Herr Kyrkoherden Sjöding, Herr Lektor Fagerström, Herr Vict.
Åbom, Herr Julius Lindström samt Riksdagsfullmäktigen Nils Svensson från Blekinge län, Ex protocollo: Bruno Johansson, b) utaf Herr af Wirsén, C. Tli,: »Uti 13 § af Uevisorernes berättelse angående Kongl. Stats-kontoret, har den af 1861 års Stats-revision gjorda hemställan, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att det må blifva allmänna verk och inrättningar medgifvet. att vid penningeförsändningar begagna postremissvexlar, utmfna af enskilda banker eller tilialbanker, blifvit förnyad.
O Ehuruväl det ieke kan bestridas, att en dylik tillåtelse skulle medföra lättnad vid penningeremisser, torde dock de af Kongl.
Stats-kontoret, i underdånig skrifvelse den 31 December 1861, uttalade betänkligheter emot det väckta förslagets antagande förtjena största afseende.
Då jag derjemte fullkomligt delar den af Kougl.
Stats-kontoret i'berörda skrifvelse yttrade åsigt, att det såväl i Kongl, kungörelsen den^l4 Januari 1824 som ock i de af Kongl.
Majit sedermera utfärdade öppna bref på oktroj för enskilda banker intagna uttryckliga stadgande, »att stellen ej under någon förevändning i nå varda inblandad i dessa bankers företag», bör, såsom välgrundadt, bibehållas, får jag reservera mig emot det af Herrar Revisorer fattade beslut.» 4:o viii berättelsen angående Kongl. 1 trikes-departementet. af Herr Friherre Rudbeck, Reinhold,: »Jag kan icke dela den af pluraliteten bland Revisorerne uttryckta ovissheten om beliöfligheten af några hemliga utgifter i och för de diplomatiska ärendena.
Jag är tvärtom öfvertygad om icke blott beliöfligheten utan nödvändigheten af, att det till 11. M. Konungens förfogande finnes medel, som fritt och utan redovisningsskyldighet kunna i och för dessa ärendens skötande användas.
Till dessa hemliga utgifter räknar jag dock icke de s. k. expektanslönerna, hvilka, liksom alla andra till löner eller pensioner anslagna medel, böra redovisas.
Jag kan icke heller dela den af pluraliteten bland Revisorerne uttryckta tanke, att, ifall några hemliga statsutgifter verkligen skulle vara af nöden, det då borde för desamma bestämmas en viss summa, som ej finge öfverskridas.
Ty då dessa utgifter, till följd af sin natur, icke kunna på förhand beräknas, utan det ena året kunna uppgå till två å tre gånger så mycket som ett föregående år, skulle genom ett sådant stadgande Regeringen vid inträffande omständigheter kunna sättas i en brydsam belägenhet.
?)et olämpliga i en sådan bestämmelse tyckas äfven Rikets Ständer vid 1856—1858 arens riksdag hafva insett, enär de i sin underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterna under riksstatens 3:dje hufvudtitel “ttra: »Hvad dernäst angår Eders Kongl. Majits nådiga framställning derom, att samtliga härofvan omförmälda anslag måtte, utan hinder af deras fördelning i särskilda utgiftstitlar, få användas till fyllande af möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel, hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Maj;t sålunda äskat.
Jag anser för öfrigt, att då ett fritt folk, utan att tro sig träda sin frihet för när, har kunnat med förtroende åt sin Konung öfverlemna omsorgen om den yttre politikens ledning, hvars oändligt vigtiga följder för landet dock ingen torde kunna neka, bör det ock, utan att behöfva anses träda sin värdighet eller sin granskningsrätt för när, kunna med samma förtroende åt sin Konungs fria förfogande i och för ofvannämnda ändamål öfverlemna den ringa summan af 40 å 50,000 Kidr.Rimt.» Häruti instämde:
Herr Törnebladh, O. O., samt Kyrkoherdarne Sjöding och Lidberg. — 272 — 5:o vid lie rättelsen angående Stateng jernvägsbyggnailer. af Herr Friherre Rudbeck, Reinhold,: 1:0 »Då pluraliteten bland Revisorerne icke funnit skäl, att i deras berättelse rörande statsverkets tillstånd och förvaltning upptaga de af mig i nedanstående ämnen gjorda förslag till paragrafer, får jag äran anhålla, att följande måtte såsom reservationer få åtfölja sjelfva berättelsen:
I betraktande af den betydliga penningeförvaltningen vid de till trafik öppnade delar af Statens jernbanor med dertill hörande redovisning och kontroll, den talrika vid jernvägarne anställda tjenstemanna- och arbetspersonalen, och då förvaltningen af trafiken å Statens jernvägar är att med rätta anse i likhet med besörjandet af en industri i större skala, hvarvid, för inköp och användande af materialier, för vidmakthållande af banbyggnad, stationshus, verkstäder, maskiner och rörelsemateriel, äfvensom för kännedomen af ständigt fortgående förbättringar och uppfinningar i dithörande ämnen, en mångfaldigt förgrenad verksamhet är erforderlig, funno Rikets sednast församlade
Ständer „ anledning till att i underdånighet hos IL M. Konungen anhålla, att förslag till en Öfverstyrelse för trafiken å Statens jernvägar måtte utarbetas och för Rikets Ständer framläggas.
Om dessa ofvan anförda skäl den gången, då endast 15f mil af Statens jernbanor voro till trafik öppnade, voro så bindande för Rikets Ständer, att de på grund deraf trodde sig böra göra ofvanstående underdåniga anhållan, böra de vara det ännu mer nu, då några och femtio mil af Statens jernbnnor äro färdiga att till trafikerande öppnas.
Ständer framställde sin underdåniga anhållan, var bruttoinkomsten af de trafikerade delarne 622.022 R:dr R:mt och utgifterna för desamma 524,688 R:dr R:mt.
Dessa respektive summor hafva sedan dess så ökats, att de 1860 utgjorde 887,041 och 666,025 R:dr Ruut, 1861 1,170,879 och 909,135 R:dr Runt, samt för första hälften af innevarande år 630,277 och 469,074 R:dr R:mt, den sednare summan dock blott äpproximapft beräknad.
Om härtill läggas de 6,750,000 R:dr, sorn under de sednare åren hvarje år användts på anläggande af nya banor, så ser man hvilken betydlig penningeförvaltning är lem nåd åt Chefen för Statens jernvägs“byggnader allena.
Utan att tala om exemplet af andra länder, med mångårig erfarenhet i afseende å jernvägars administrerande, huru der öfverallt trafiken har en särskild, från byggnads-afdelningen afskiljd Styrelse, tyckes det vara med mindre god ordning öfverensstämmande, att så vidlyftiga och i manga fall så olikartade administrationer, som de af byggnads- och trafikafdelningarne ställas under en och samma Chef. I likhet med 1858 års Revisorer, anser jag ock det icke vara med våra samhällsformer öfverensstämmande, att åt, en enda person uppdrages en så oinskränkt makt som den, hvilken, enligt Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 31 Januari 4855, är lemnad Chefen för Statens jernvägsbyggnader i afseende å administrationen och ordnandet af alla detaljer vid Statens jernvägars byggande.
— 273
På grund af detta hade jag önskat, att Rikets Ständers Revisorer hade ånyo fästat uppmärksamheten på nödvändigheten af inrättandet af en särskild
Styrelse för trafiken å Statens jernvägar.»
Uti denna reservation har Herr K. J.
Tersmeden förklarat siggesta mina.
2:o »Då, i fråga 0111 ett arbete af så vidt omfattande beskaffenhet och af en sådan för hela laudet betydande vigt, som Statens jernvägar, det icke var möjligt att endast med stöd af granskningen af ett års räkenskaper kunna bilda sig ett omdöme om förvaltningen i sin helhet, ansåg 2:dra Afdelningen af Rikets Ständers Revisorer, hvilken det tillkom att verkställa denna granskning, det vara beböfligt att erhålla specificerade uppgifter på kostnaderna för de olika slagen af i och för jernvägars byggande använda arbeten, såsom jordarbeten, vägöfvergångar, broar, tunnelar, sjöars och kärrs fyllning, stationshus, utomordentliga utgifter, rörliga materielens uppsättande samt expropriations-kostnader, och detta icke blott för Westra stambanan i sin helhet, utan för vissa delar deraf, såsom från Stockholm till Södertelje och från Götheborg till Töreboda, hvilka delar redan sedan flera år varit till trafik öppnade, samt, för så vidt detta var möjligt, äfven för den mellan Södertelje och Töreboda återstående delen af Westra stambanan.
Man önskade likaledes att, beträffande Westra stambanan, erhålla en jemförande uppgift på det ursprungliga kostnadsförslaget och de verkliga omkostnaderna för dess byggnad, för så vidt den var färdig.
Vidare, då de till Revisorerne öfverlemnade, jernvägens räkenskaper åtföljande, förteckningar öfver de vid jernvägarue anställde tjenstemän med deras löner och arfvoden varit mycket ofullständiga, ansågs behöfligt att erhålla noggranna uppgifter i detta hänseende.
Med anledning af framställd anhållan 0111 dessa uppgifter, ankom från Chefen för Statens jernvägsbyggnader en skrifvelse af, bland annat, följande innehåll: »att jernvägsarbetena icke äro indelade i sådana distrikter, sorn i promemorian förntsättas;att längden af
Distrikt-ingeniörernes områden ofta ändras, och att utbyte af befälhafvare från det ena arbetsområdet till det andra stundom ifrågakommer.
Om t. ex., då en arbetskommendering ur Arméen inrycker pa ett distrikt, jag finner en närgränsande
Distrikts-ingeniÖr lämpligare att föra befäl öfver trupp, så ändrar jag distriktets längd för så stor sträcka, som af truppen bearbetas; likaså, om t. ex. den ena Ingeniören visat sig lämpligare att verkställa undersökningar och leda terrasseringsarbetena, men den andra deremot har en större erfarenhet med afseende å banans öfverbyggnad och stationernas anordning, låter jag, örn så behöfves,. ett utbyte af dessa tjenstemän ske, att redovisning och bokslut uppgöras endast för hvar och en af de stambanor i sin helhet, hvartill Rikets Ständer lemnat särskilda anslag och för hvilka de äskat särskild redovisning, men icke för sådana delar, som i promemorian omnämnas; och torde Herrar Revisorer dessutom lätteligen inse, att aå å en och samma bana en del trafikeras, en annan del är fullbordad till räler och ballast, men utan byggnader, en annan del åter försedd med byggnader, men saknande materiel 0. s. v., det skulle erfordras en högst vidlyftig räkenskapsföriug, för att kunna utröna kostnaden för särskilda delar af denna stambana, och att vinsten af en sådan specialkännedom icke skulle uppväga olägenheten af ett så inveckladt räkenskapsföringssätt.
Resultaterna, om dermed åsyftas jemförelse med andra jernvägar, blefve i alla fall oriktiga, såsom omfattande smärre afdelningar, saknande både utbildad trafik och det ordnade hushållnings- och administrationssyste 111, sorn vid en färdig stambana kan införas; att några så beskaf - 35 — 274 — fade svar, som i promemorians 2—12 punkter begäras, således icke kunna afgifvas för annat än Westra stambanan i sin helhet och icke förr än efter 1863 års utgång, då denna stambana kan anses komplett fullbordad.
Kostnaden för hvarje af de i promemorian förekommande särskilda poster, dividerad med 42,6, som är banans längd i mil mellan Stockholm och Götheborg, lemnar då de begärda upplysningarne.
Hvad expropriation af jord angar, så torde den komma att uppgå till mellan 20 å 30,000 R:dr R:mt per mil; men ehuru betydlig denna kostnad än är, kan eller bör den dock vid bestämmandet af stambanornas rigtning sällan tagas i beräkning, den må af närgränsande orter bekostas eller ickg.