Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1847 $ 1848. 6 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 1 2 Banlio-Utslwttets Memorial, N:o 31. berörde fond, det ifrågasatta förskottet sådant oagtadt kan efterhand återgifvas den eller de låne-fonder, hvarifrån detsamma lemnäs; ty om de afbetalningar, hvilka inflyta på redan utgifne fastighets-lån emot återbetalningsskyldighet i så väl sedlar, som silfver, från och med den dag, då det tillfälliga förskottet utanordnas, till liqvid af samma förskott varda använde; så skulle afbetalningen börja, innan ännu hela förskottet blifvit utgifvet, samt de lånegrenar, som förskjutit medlen, elter ali anledning ateria desamma inom tillräcklig tid, för att till sina ursprungliga ändamål begagnas; helst det icke synes Utskottet sannolikt, alt de för lånerörelsen afsatta fonder skola så snart till fulla beloppet anlitas.
På desse skäl och enär, i fall ett förskott icke meddelas, större delen af redan godkände låne-ansökningar skulle, till oberäknelig skada och förlust för vederbörande lånesökande, som, i och för Jånehandlingarnes komplettering, måst vidkännas betydliga upoffringar, komma att hvila under ännu en tid af ett ä två år, får Utskottet hos Rikets högloll.
Ständer vördsamt hemställa, att ett förskott, till beloppet motsvarande godkända ansökningar 0111 lån emot pant af fast egendom, stort 568,000 r:dr banko, måtte få af de till bankens och diskonternes lånerörelse anvisade odisponerade medel utanordnas, för att användas till lån på berörde pant, under vilkor, att alla till fastighetslånefonden ingående al- och slut-betalningar varda från och med den dag, förskottet meddelas, och intill dess detsamma blifvit till fullo ersatt, för sådant ändamål innehåll ne.
Reservationer. af Herr Grefve Cronhjelm, P. E. ”Då jag ansett mig icke kunna bilräda det af Högloll.
Utskottet fattade beslut att hos Rikets Ständer tillstyrka, att ett tillfälligt förskott måtte åt fastighets-lånefonden meddelas, får jag härmed anföra skälen för denna, från pluralitetens afvikande, mening.
Om älven Högloll.
Utskottet skulle komma att föreslå, och Rikets Ständer att bifalla en ytterligare tillökning uti den vid hvarje riksdag förhöjde och nu till 6,500,000. riksdaler fastställde fond för belåning af fast egendom i städerne och på landet, och om äfven denna tillökning skulle Banko-Utsliollcts Memorial, N:o 31. 3 tomma att, i afseende å beloppet, motsvara det förskott, som äskas; så vore derigenom någon annan fördel ej vunnen, än att nu hvilande låneansökningar kunde med slut afhjelpas, till föga fromma för efterkommande lånesökande, hvilka, lockade af den fonden beredde tillökningen, skulle i större mängd tillströmma och i följd deraf under lägre tid, än nu är fallet, få afbida de sökta lånens utgifning.
Godkände ansökningar, hvarå lån ännu ej utgått, bestiga sig till en sammanräknad summa af 568,000 r:dr.
Som de årligen inflytande medlen endast kunna antagas till 300,000 r:dr, så skulle en tid af omkring 2 år erfordras, innan det ifrågavarande förskottet hunnit återgäldas.
Under dessa år skulle, enligt hvad erfarenheten hitintills visat, i fråga om summan af årligen inkommande låneansökningar, otvifvelaktigt ingifvas sådane ansökningar å ett belopp af minst 1,335,333 r:dr 16 sk. banko.
Häraf följer, att, under förutsättning af tillökningen, vore ändock, vid nästa riksdag ansökningar hvilande å större sammanräknadt belopp, än det för närvarande befintliga.
Äfven då skulle således anspråk på fondens förhöjande upstå, och denna fond, på detta sätt, efter en icke aflägsen tidpunkt, till sig draga en stor del af de för andra föremål nu bestämda lånemedlen.
1 händelse åter Rikets
Ständer skulle finna skäligt att icke bevilja tillökning åt ifrågavarande fond, hvilket, i betraktande af fastighets-lånens skadlighet för banken, såsom ställde på en återbetalning af nära 30 år, torde vara lämpligast, kunde, sedan förskottet blifvit användt, något dylikt lån ej före nästa riksdag utgifvas.
De grundade anledningar till missnöje, som härå skulle upstå, torde af en och hvar lätteligen kunna inses.
För öfrigt bör jag fästa upmärksamhet på det orätta deruti, att Utskottet, emot 5 §. i den för Utskottet gällande instruktion, genom lösryckande af denna del utaf låne-rörelsen från det hela, torde kunna anses på sätt och vis söka förleda Rikets
Ständer att gifva fasta på ett bifall till ständig förhöjning i fastighets-lånefonden.
— Då det kan antagas, att, efter 2 å 3 månaders förlopp, Rikets Ständer reglerat bankens lånerörelse för den kommande tiden, hade förevarande fråga gerna kunnat, till fromma för sjelfva saken, och till föga skada för vederbörande låntagare, upskjutås; och jag anhåller således, att Rikets Höglofl.
Ständer måtte afslå Utskottets framställning.” Häruti har Herr Leijonancker, F. }V., instämt.
4 Banko-Utskottets Memorial N:o 31.
Af, Herr Bogeman C. ^.4”Eraot Utskottets, efter votering, med en rösis pluralitet fattade beslut att till Rikets höglofl.
Ständer ingå med hemställning om lorskott till fastighets-lånc-fonden af 568,000 r:dr b:ko, får jag reservera mig och i korthet angifva de skäl, hvarpå min öfvertygelse om olämpligheten af denna majoritetens åtgärd stödjer sig; l:o anser jag beslutet härom slå i uppenbar strid emot instruktionen för Banko-utskottet, enär, uti sista mom. i 5 §. af nämnde instruktion, Utskottet blifvit ålagdt att, så vidt ske kan^ i ett sammanhang behandla alla frågor, som angå bankens låne-rörelse; och som någon nödvändighet, sorn tvingar Utskottet till detta ovanliga och brådskande steg, icke finnes för handen, måste jag ogilla Utskottets ifrågavarande förfarande, såsom oriktigt och saknande stöd af gällande föreskrifter; 2:o förekommer mig mer än oformligt, alt Utskottet företagit den partiella frågan till afgörande och pröfning, innan ännu hufvudsviken, frågan om fastighels-låne-fondens belopp, blifvit af Utskottet behandlad och afgjord; 3:o de lånesökande, hvilkas handlingar redan blifvit af vederbörande tjenstemän i banken granskade och godkände, hafva visserligen icke kunnat föreställa sig att utbekomma lånen förr än efter hand, och i den mån, på fastighets-låne-fonden inflytande medel dertill lemnade tillgång, och för fleratalet af dem torde det således blifva en verklig öfverraskning att se sig så hastigt, som Utskottets åtgärd afser, hulpne; och 4:o skärskådar man ställningen för närvarande i riket, i afseende på landets penninge-tillgångar och cirkulationsmedel, visar sig, snart sagdt öfver allt, om icke rent af öfverflöd, dock serdeles ymnig tilgång på penningar i allmänna rörelsen, och att nu, just vid sådan tidpunkt, från Rikets Ständers bank släppa ut på en gång från blott en lånegren ytterligare något öfver en half million r:dr bankoserllar, synes mig obetänksamt och icke kunna annat än menligt inverka på landels flere ekonomiska förhållanden.
” Af Herr Akerman, Fr. ”Emot det beslut, Utskottets majoritet fattat, att, i strid med hvad instruktionen för Utskottet stadgar derom, alt alla frågor rörande bankens lånerörelse skola i ett sammanhang behandlas, nu lösrycka frågan angående fastighdtsbelåningen, får jag mig härmed reservera.
Jag anser denna åtgärd icke blott oriktig, utaf äfven olämplig, dels derföre, att man, derest Utskottets betänkande komme att af Rikets Ständer godkännas, icke allenast skulle nu komma att utassignera en mängd lån, Banko-UIskottets Memorial, N:o 31. 5 hvilkas utbekommande utan tidsutdrägt lånesökanderne sannolikt icke beräknat, utan äfven förorsaka en flerårig- stagnation i denna lånerörelse, så vida Rikets Ständer icke skulle vilja äfven vid denna riksdag betydligt oka fonderne för denna med bankens ändamål oförenliga lånegren, dels ock derföre, att åtgärden i viss mån innefattade en anvisning på framtiden om enahanda förfarande, då, utan tvifvel, enahanda skäl skola förefinnas.”
Uti denna reservation hafva Herrar Bråkenhjelm, P. fi., Sköldebrand, K, skogman, C. D., och Herr Biskop Agardh instämt.
Af Herr Gråå, I.
F.\
”Uti 5 §. af den för Banko-utskottet gällande instruktion är stadgadt, att Utskottet bör, så vidt ske karn, i ett sammanhang behandla alla frågor, som angå Bankens lånerörelse.
Skälet till detta stadgande igenfinnes deruti, att Rikets Ständer, för att ega riktig öfversigt af ämnet, velat på en gång fä sig förelagd en fullständig plan för lånerörelsens ordnande.
Men, utan afseende härå, har Utskottet företagit sig att, på grund af inom Utskottet väckt motion, från det hela utbryta en del och, under namn af förskott, tillstyrka fastighels-lånefondens förstärkande med 568,000 r:dr banko.
Då Utskottets kansli- och finans-afdelning för det närvarande är sysselsatt med utarbetande af förslag till reglering af bankens lånerörelse i sin helhet, och detta förslag oförtöfvadt kommer att i Utskottets plenum behandlas, för att derefter Rikets Ständers pröfning underställas, synes all giltig anledning hafva saknats att nu tillstyrka ett förskott, hvilket, i stället för att medföra någon egentlig nytta, tvertom kommer att förorsaka flere olägenheter.
Om nemligen det skulle inträffa, att Rikets Ständer icke bevilja någon tillökning i de 6,500,000 r:dr banko, som nu äro för belåning af fastigheter anslagne, men förskottet it> ke dess mindre utginge, så skulle, i anseende lill den långa lid, sorn-erfordras för detsammas återgäldande, fastighelslåne-rörelsen på en gång helt och hållet afstanna, då deremot, om denna rörelse finge i mån af tillgång orubbadt och i vanlig ordning fortgå, lånen komme att successivt utgifvas, ulan att något tvärt afbrott egde rum.
För mängden af de personer, sorn ingifvit låne-ansökningar och som tvifvelsutan beredt sig på att under kor-* tare eller längre tid tå vänta på lånens utfallande, skulle dessutom, i händelse af Rikels Ständers bifall till förslaget, hela åtgärden, såsom alldeles opåräknad, sannolikt förblifva obekant.
För Utskotlet torde jemväl svårighet uppslå för lånerörelsens fullständiga reglerande i anseende till ovissheten om det beslut, som i fråga om förskottet må af Rikets Ständer fattas.
Jag har således icke kunnat biträda Utskottets, efter mitt tönne - 6 Banfto-Utslcottets Memorial, N:o 32, och Utlåtande, Jtä 33. nande, olämpliga och, emot Ulskottels instruktion stridande förslag, emot hvilket jag följaktligen mig reserverar.’
Med Herr Gråå hafva sig förenat Herr Friherre Oxenstjerna, Carl, Herrar Reuterskiöld, C. L., Bergman, L, Lagergren, P. J., Östberg, Carl, Palander, C. IV., Hörnstein, C. C,, och Roth, C. R.
Hr Biskop Heurlin har ansett, att frågan bordt hvila, till dess Bankoutskottet, i enlighet med 5 §. i instruktionen, lill Rikets Ständer afgifvit sitt betänkande angående Bankens låne- och kreditiv-rörelse på det hela; hvaruti Herr Professor Selander, Herr Doktor Norström och Herr Gillberg instämt.
Anis. till Exp.
Utsk. den 26 Febr., kl. 4 e. na.
Memorial, i anledning af åter remiss af Utskottets utlåtande, N-'o ta.
Heder v. Bonde-ståndet har, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterat berörde utlåtande, hvaruti Utskottet, i anledning af riksdagsfulimägtigen Lars Larssons från Elfsborgs län motion om skyldighet för hankens tjenstemän att afsäga sig tjenstebefaltningar i andra verk, hemställt, att nämnde motion ej måtte till någon åtgärd föranleda; men som de 3:ne öfrige riks-stånden, jemlikt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag för den 12 och 16 innevarande månad, denna hemställan bifallit, anser Utskottet, på grund af föreskriften i 49 §. 3 mom.
Riksdags-ordningen, något yttrande i anledning af den skedda återremissen icke erfordras.
Ank. tilL Exp. Utsk. den 26 Februari, kl. 4 e. tn.
Utlåtande, i anledning af mjölnaren Isak Forssells ansökning om eftergift af straffränta samt rältegångskostnads-ersättning till Banko-diskontverket.
I anledning af en utaf mjölnaren Isak Forssell i Ullervad hos Utskottet Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 33. 7 gjord ansökning om eftergift af ej mindre den så kallade straffräntan, eiler skillnaden mellan 5 och 8 procent, å ett af skräddaren A. G. Nordberg i bankodiskonten upplaget lån, stort 800 r:dr, för hvilket sökandens numera aflidne son, vice öfverjägmästare!!
Forssed, jemte läderhandlaren L. J. Forssell, ingått borgen, och hvilket sökanden vid det förhållande, att han vid sonens frånfälle underlåtit att efter honom bereda sig urarfvaförmån, blifvit dömd att till återstående kapital och ränta betala, än äfven af den sökanden ådötnde rättegångskostnads-ersättning, under vilkor, att lånets kapitalåterstod, jemte upplupen ränta å 5 procent, genast erlades, har direktionen öfver nämnde verk, uti infordradt utlåtande, meddelat, att, sedan hufvudgäldenären Norberg, vid lånets förfallotid 1843, afstått sin egendom till borgenärernes förnöjande, samt hos läderhandlaren.
Forssell i lagsökningsväg uttagits 230 r:dr, innan äfven han i konkurstillstånd försattes, lånet blifvit uti nyssnämnde tvänne konkurser bevakadt, hvarefter och då underrättelse erhållits, att A tig.
Forssell, som vid de mot honom anställde lagsökningar icke kunnat anträffas, år 1843 aflidit, men att hans fader, mjölnaren Isak Forssell ännu lefde och vore boende inom Skaraborgs län, samt icke sökt urarfvaförmån efter sonen, sistbemälde Forssell blifvit hos Kongl.
Maj:ts befallningshafvande lagsokt, med påstående att sonens skuld gälda; alt sedan, i anledning al gjorde invändningar, frågan härom blifvit hänvist till domstols pröfning, mjölnaren Forssell, genom Wadsbo Häradsrätts utslag den 10 December 1845, blifvit ålagd att till Banko-diskonten genast inbetala lånets kapital-återstod, 570 r:dr, jemte å länet upplupen ränta med § procent i månaden, samt att ersätta rättegångskostnaden med 26 r:dr 14 sk. 4 r:st. banko, hvilket af Forssell motvädjade utslag blifvit af Skaraborgs läns Lagmansrätt i allo faststäldt, med förpligtande derjemte för Forssell att ersätta diskontverkets kostnader med 13 r:dr 16 sk. banko; samt att, efter af Forssell äfven häremot eriagdt och fullföljdt vad, målet för närvarande vore uppå Kongl. Götha hofrätts pröfning beroende; men att emedlertid det mjölnaren Forssell till betalning ådömde kapitalbelopp blifvit minskadt genom erhållne utdelningar utur läderhandlaren L. J. Forssells och skräddaren Norbergs konkurser, med 95 r:dr af den förres och 28 r:dr 24 sk. af den sednares, så att lånets kapitalåterslod för närvarande utgör 446 r:dr 24 sk. banko.
Ehuru förutses kan, att under-rälternes förenämnde utslag varda af Kongl. Hofrätten hufvudsakligen fastställde, hvarvid den mjölnaren Forssell ådömde ? procent ränta i månaden från ifrågavarande
Iåns förfallodag till 8 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 34. full liqvid sker, dock torde komma att jemkas, i öfverensstämmelse med föreskriften uti nu gällande banko-reglementes 202 §. 2 och 3 moni., i enlighet hvarmed beräkningen af straffränta för detta lån bordt upphöra med den i Juli 1845, och såsom följd hvaraf minskning uti den Forssell ådömde rättegångskostnadsersättning äfven torde komma att ega rum; likväl och som den betalningsskyldighet, hvilken blifvit mjölnaren Forssell ådömd, ieke härleder sig från någon hans egen till diskontverket ingången förbindelse, utan uppkommit genom hans försummelse att iakttaga föreskrifven laga åtgärd för att freda sig från skyldigheten att gälda sin aflidne sons efterlämnade skuld, anser Utskottet med billighet öfverensstämmande, att, då diskontverket genast kan erhålla sin hela fordran i kapital jemte 5 procents lätita, utan att afvakta slutliga afgörande! af den ännu anhängige rättegången, bifall till ansökningen må lemnäs; i följd hvaraf Utskottet, på sätt diskont-direktionen äfven tillstyrkt, vördsamt hemställer, alt skillnaden mellan 5 och 8 procent å merhesagde lån, äfvensom den ådömde rättegångskostnaden, 39 f:dr .30 sk. 4 r:st. banko må mjölnaren Isak Forssell eftergifvas, under vilkor, att han, genast eller sist inom en månad efter af beslutet erhållen del, till Banko-diskonlverket inbetalar lånets nuvarande kapital-återstod 446'i:dr 24 skilhr banko, jemte 5 procents å lånet upplupen, till liqvidationsdagen beräknad ränta.
Stockholm den 25 Febr. 1848.
JK 34.
Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Febr. kl. 4 e. m.
Utlåtande j i anledning af Kommers-rådet B. H.
Santessons ansökning om ejler gift af öfver-räntan af åtskilliga diskont-lån.
Kommers-rådet m. m. B. II.
Santesson har hos Utskottet skriftligen anhållit om eftergift af upplupne öfver-räntan å 6 st. dels af honom emot borgen af hans numera aflidna svärmoder, enkefru Anna M.
Matsen^ född Hjerta, och dels af henne emot Santessons borgen, hos Rikets Ständers låne-kontor i Götheborg upptagne lån, samt, såsom stöd för bifall härtill, au - Banko-Ulikottets Utlåtande, N:o 34. 9 fört, att berörde lån upptagits icke för hans egen, ulan för hans svärmoders räkning, i hvars urarfva bo han förlorat omkring 30,000 r:dr Inko; att han, som förut hos såväl banko-diskont-verket, sorn låne-kontoret i Götheborg, häftat för högst betydliga förbindelser, synnerligast emot liypothek af götha kanal-aktier, af hvilka iian i flera år varit egare till ett belopp af 700,000 r:dr b:ko, städse sökt, så länge han dertill egt förmåga, att godtgöra sin skuld, så att, sedan några af hans vänner, utaf deltagande för hans iråkade medellösa belägenhet, till kapitalen inbetalt de lån, hvarom nu är fråga, hans enda återstående diskont-skuld utgöres af förenämnde öfver-ränla, uppgående tillsammans till 1834 r:dr 44 sk. 11 rst. b:ko; samt att han uppå sina förra förbindelser, uti räntor och öfverräntor, dels å 12 och dels å 8 procent, inbetalt minst 30 gånger det nu till eftergift ifrågasatta belopp.
Af direktionens öfver lånekontoret i Götheborg, i anledning häraf, infordrade utlåtande, har Utskottet inhemta t, att Kommers-rådet Santesson, som för flera år tillbaka uti de olika lånefonderne vid kontoret ofta innehaft lån till så betydliga belopp, att han, enligt hvad de derstädes förde anteckningar gifva vid handen, år 1835, på eget och andras namn, hos kontoret häftat för ett sammanräknadt kapitalbelopp af 167,270 r:dr ban ko, genom omsättningar och inbetalningar småningom förminskat och slutligen godtgjort desse skulder, så alt han för närvarande icke hos kontoret eger annan gäld, än obetalda öfverräntor och lagsökningskostnader å följande, den 5 Maj 1841 förfallne, lån, nemligen: a) ett af enkefru Matsen, emot Santessons borgen, å 1320 r:dr, b) ett af d:o d:o, mot enahanda borgen, å 1350 r:dr, c) ett af Kommersrådet Santesson, mot enkefru Matsens borgen, å 600 r:dr, d) ett af d:o d:o, mot sistnämnde borgen, å 1500 r:dr, e) ett af d:o d:o, mot enahanda borgen, å 400 r:dr, och f) ett af d:o d:o, mot enahanda borgen, å 600 r:dr; af hvilka lån de fyra förstnämnde blifvit slutbetalde den 30 Maj 1846, och de två andra den 7 Augusti samma år; utgörande upplupne öfverräntan å de af enkefru Matsen upptagne 1009 r:dr 19 sk. 9 r:st., och å de öfrige 825 r:dr 25 sk. 2 r:st., tillika med en sammanräknad lagsöknings kostnad af 24 r:dr 10 sk., allt banko.
Direktionen har för öfrigt upplyst, att, sedan Kommersrådet Santesson Bih. till R.
Prof. 1847 ^ 1848, C Sami. 1 A/d. 12 Häft. 2 io Banko-V'Iskottets Utlåtande, M 34. till ytterligare säkerhet för sine skulder till låne-konlorel såsom hypothek aflemnal eii förbindelse ä 8,OOU r:dr banko, intecknad i Carlsfors bruk, och berörde fastighet, den enda tillgång, Sanlesson dä egde, för skulden blif vit utmätt, så hade med försäljningen deraf, tid efter annan, lemnals kortare anstånd, emot det alt
Santesson å sin skuld afbetalt serskilda mindre belopp, intill dess slutligen år 1846, vid då uteblifven afbetalning och vidtagne åtgärder att få den intecknade egendomen på exekutiv auktion försåld, Sanlesson, efter derom gjordt1 och af direktionen antaget anbud, emot återfående at den intecknade förbindelsen, inbetalt återstoden af kapitalskulden och ställt vederhäftig borgen för den upplupne öfverräntan, med hvars inbetalande honom lemnats anstånd, intill dess utlåtande blifvit meddeladt öfver den fråga om afskrifning af sagde ränta, sorn Santesson förklarat sig eina hos Rikets Ständer framställa; och enär Kommersrådet Santesson, vid de mångfaldiga låne-transaktioner, han med låne-kontoret. haft, städse visat ett nitfullt och kraftigt bemödande att, efter yttersta förmåga, för sig göra rätt, och, tid efter annan, dels öka säkerheten för sine förbindelser och dels nedsätta desammas belopp, hvarigenom det jemväl lyckats kontoret att få dess betydliga fordringar småningom godtgjorde, med undantag af den nu ifrågavarande, jemförelsevis ringa, räntefordran, så bar direktionen ansett dessa omständigheter, ehuru icke förminskande kontorets rätt till utfående af dess fordran, likväl, med afseende å Santessons vid en hög ålder blottställd^ belägenhet, sedan genom de ansträngningar och bemödanden, hvarunder det allenast för honom varit möjligt att godtgöra sin öfriga betydliga skuld till kontoret, alla hans tillgångar blifvit medtagne, skäligen böra föranleda till eftergift af kontorets hos Saritesson egande återstående räntefordran, hvilken eftergift direktionen alltså för sin del tillstyrkt.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och då jemväl, i betraktande tages, att Kommers-rådet Santesson, för att med eget exempel verka på andra, uppoffrat största delen af sin dels ärfda, och dels genom egen drift och omtanka förvärfvade ganska betydliga förmögenhet för det stora fosterländska företaget af Götha kanals anläggning och fullbordande, att han deraf gjort sig så förtjent, att, på sätt till Götha kanal-bolagsstämmas protokoll för den 20 September nasti, år blifvit anfördi, ”ingen, som kan minnas den tid, då anläggningen af Götha kanal beslöts, och sorn med någon uppmärksamhet följde gången af sjelfva arbetet och de tilldragelser af mångfaldig art, som derunder föreföllo, lärer kunna bestrida, att tacksamheten och hedern för tillkomsten och utförandet af detta storverk må - Banlio-Uiskottets Utlåtande, M 34.
11 sle räll,visligen egnas i första rummet åt grefve Baltzar von Platen, och i andra rummet ät Kommersrådet Santesson, som från början, inseende hela vigten för fäderneslandet af ett sådant företag, omfattade förslaget med ungdomens hänförelse, deltog i verkställigheten med styrkan af en kraftfull mannaålder, och nedlade i detta allmänna förelag sin betydliga enskilda förmögenhet;” att
Santesson äfven i öfrigt förvärfvat sig anspråk på svenska nationens erkänsla, genom sina förtjenster om Trollhätte slussverks ombyggnad, om förbättringen utaf farten på Götha eif, om Motala verkstads anläggning oell utbildande, med flere fäderneslandets industri och rörelse befrämjande inrättningar; så tvekar Utskottet icke att hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att Kommersrådet B. H.
Santesson måtte förunnas eftergift af upplupne öfverräntan å förenämnde 6 st. lån, äfvensom af lagsökningskostnaderne.
STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri, 1848. Banko-Ulskollels UtlåtandeIV.s 35j 36. i N:o 35.
Ank. lill Exp. Utsk. den 27 Febr., kl, 5 e, m.
Utlåtandej i anledning af vaktmästarnes vid Banko-diskontverket ansökning om löneförhöjning.
De vid Banko-diskontverket anställde sex vaktmästare hafva, under åberopande af den alltmera ökade lefnadskostnaden och deras trägna tjenstgöring, som hindrade dem att förskaffa sig någon biförtjenst, bland annat anhållit om förhöjning i lönen från 300 till 365 r:dr banko årligen, beräknadt efter 1 r:dr om dagen och motsvarande hvad hvarje arbetare i och för tillfälligt tjenstebiträde vanligen skall påräkna.
Yid öfverlenänandet af omförmälda ansökning, med det från Banko-diskont-direktionen deröfver infordrade yttrande, hafva banko-fullruäktigé, uti afgifvet utlåtande, tillstyrkt en lönetillökning af 33 r:dr 16 sk. banko årligen för hvardera af banko-diskontverkets vaktbetjente; och då Utskottet uti dess utlåtande, N:o 18, redan hemställt, att Bankens äldre kammardrängar må tilldelas ett årligt arfvode af 20 r:dr utöfver lönen, anser Utskottet, efter öfvervägande jemväl af i öfrigt derför anförda skäl, sig äfven böra föreslå en sådan löneförbättring åt diskont-verkets vaktbetjente, hvilka hittintills med Bankens äldre kammardrängar åtnjutit enahanda löneförmåner och med dem innehafva lika ansvarsfulla oell trägna tjensteåligganden, samt får alltså hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, alt åt hvardera af banko-diskontverkets sex vaktbetjente måtte anslås ett årligt arfvode af 20 r:dr banko, att från och med början af innevarande år utgå.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Febr., kl. 5 e. m.
Memorial, i fråga öm afskrifning af f. d.
Riks-diskontverkets utestående fordringar.