Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten, som lifligt dela denna önskan med Motionairerne, hysa dock icke deras förmodan hvarken om nyttan af en allt för sträng Inskränkning i den Inhemska bränvins-till verkningen, ej eller om möjligheten att dymedelst kunna, genom förminskad tillgång på varan, förekomma dess oförnuftiga bruk, Winningslystnaden å ena sidan, och,på den andra, passi onen skola göra yttre tvångsmedel fruktlösa.
Emot moraliskt förderf äro moraliska medel de enda naturliga, de enda verksamma; och följaktligen ega Utskotten den öfvertygelse, att upplysningens allmännare utspridande äfven bland de lägre och fattigare folk-classerne, hvarinom det nu öfverklagade sedeförderfvet egentligen kringgripit, skall medföra det rätta botemedr let — förakt och afsky för allt förnedrings» BtvillnLag- och OeCön-Utsk- Bet N<o 6. 33 tillstånd, vare sig genom dryckenskap eller annan vanart» 10."o Bör Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Domsrätt, i mål som anga oloflig bränvinstillverkning och försäljning, upphöra,och dessä mål hädantjter vid allmänna Domstolarne åtalas och af' dömas?
Utskotten tveka ej att vördsamt tillstyrka bifall till ätskillige Motionairers inom gine Riksstånd härom framställda yrkanden, och skälen härtill äro korrteligen: att den egentliga
Domaremagten är och bör vara främmande för Kongl, Maj:ts Befallningshafvandes administrativa Embetsbefattning, och således derifrån noga afskiljas; att den, genom dessa måls öfverlemnande till Kongl, Majrts Befallningshafvandes Domsrätt, afsedda större skyndsamhet i afgörandet sällan vinnes, enär i allmänhet, då bevisning genom vittnen erfordras, dessas afhörande vid Domstolen i orten, tillätes; att parters och vittnens inkallande från aflägse orter till Eands-Cancellie-förhör, tillskyndar dem ett betydligt, ofta för parten och alltid för de åberopade vittnen oförtjent lidande, förmedelst de resekostnader, 34 Bevilin.*Lag- och Oecon.-Utsk.
Ntä 6. som med sådan inställelse äro förenade, och hvarföre ersättning ofta icke kan erhållas; att Kongl. Majjts
Befallningshafvandes police magt och åliggande att vaka öfver ordnings bibehållande icke minskas derigenorn, att lagbrott af ifrågavarande beskaffen. het afdömas af allmänna Bomstolarne, enär det beror af Kongl. Majus Befallningshafvande, att tillhålla Kronobetjeningen fullgöra dess pligt att icke lemna lagbrott opå* talte, samt om utgången deraf aflemna rappor* ter, i fall sådana anses nödiga ; samt att Kongl. Majus
Befallningshafvandes mångfalldiga vigtiga göromål i allmänhet fordra, att deråt lemnäs odelad uppmärksamhet, och att således, utan menligt inflytande derpå, Kongl, Majus Befallningshafvandes dyrbara tid icke bör borttagas för behandlingen af ämnen, sorn dess egentliga befattning icke tillhöra.
Härförutan hafva Utskotten, så väl till förekommande af möjliga missbruk, sorn till vinnande af mera bestämdhet och tydlighet i afseende på tillämpningen, ansett sig böra föreslå följande, ofvanföre icke motiverade, dels nya Stadganden, dels förändringar uti de nu gällande, nemligen; Vid i Art- 9'de gamla eller 8-de nyä §.; att vederbörande Häradsskrifvare, eller den sorn mantalsskrifning förrättar, skall åligga Revilln<- Lag- och Oecon.-Utsk. Bet. jVto 6. 35 att tillse, tlet ingen blifver antecknad till begagnande af större pannerymd, än hvartill hemmansvärdet berättigar, på det icke någon af okunnighet och missförstånd må i detta afseende blifva lagbrytare.
Vid 4:de Art. 1 § ; att, med afseende å den olika tillämpning, sorn häraf egt rum, bestämdt uttryckas bör, att den, som branner eller destillerar bränvin med större eller flere pannor, än hvartill han är berättigad, skall, jemte redskapens förlust, böta tre gånger den afgift, som för denna redskap bordt erläggas, i fall den lofligen varit nyttjad,' samt att, om pannans eller pannornas sammanlagda kannerymd öfverstiger 90 kannor,' bör för hvarje kanna derutöfver böterne beräknas till 10 R:dr, i likhet hvarmed rät telse jemväl skett i sista Morn, af 3 §. i samma Artikel.
Vid 5:te Art. 3 §.: att bestämdt uttryckas bör, att den, som i minut försäljer bränvin utan att dertill vara berättigad, skall för hvarje så beskaffad förbrytelse åläggas serskilda böter, men att det förhöjda ansvaret för itererade förbrytelser endast eger rum fbe den, som förut blifvit dömd och straffad; hvilket Utskotten anse vara desto mera angeläget, som, efter den tillämpning åtskillige
Domare gifvit åt stadgandet härom i Kongl.
Kungörelsen den 19 Maji .1824» den, sorn *6 BevillnLag-och Oecön>-Utsk.
N‘d 6, vid flera serskilda tillfällen olofligen försålt bränvin, ansetts icke kunna till högre ansvar fällas, än om förbrytelsen en enda gång blifvit utöfvad.
Slutligen få Utskotten vördsamt erinra, att de ämnen, sorn i detta Betänkande förekomma, äro af 3:ne slag, nemligen: a:o Önskningsmål, hvilka lill Kongl. Majus
Nådiga pröfning och afgörande kunna i underdånighet hemställas; a:o Mål, angående grunderna för beskattning, hvarutinnan beslutande rätten till» hör Rikets Ständer allena; samt 3:0 Lagfrågor, hvilka i förslagsväg till Kongl, Majus Nådiga godtfinnande i underdånighet anmälas; Och varda fördenskull, till behandling efter deras serskilda natur, dessa ärenden nu Rikets Höglofl.
Ständers eget bepröfvande yördsamligen underställde.
Härjemte bifogas: 1:0
Förslaget till ny redaction af Författning; 2:0 Tariffen N:o 2, utvisande beskattningsproportionen för Pistoriska bränvinspannorj - *) Anin.
Ett exemplar af detta förslag inlemnas serskildt till hvartdera af Riks-Stånden.
Bil t- Bevilln,' Lag- och Oec,-Utsk.
Bet< Nio 6. a 7 3:0 Flera Ledamöters anmälda reserva* tioner och skiljaktiga yttrande.
Stockholm den g Maji 183g, Ankom till Exp,-Utsk. d. ao Maji 18?9 Tariffen
N:o 2 för beskattning af den sä kallade
Pistoriska branvinstill verknings - redskapen , efter nu bruklig construction och sammansättning, beslående af två afverknings-pannor, jemte mäskvärmare och rectifications-anparat; hvarvid observeras, att afgifterna, som här endast för proportionens skull blifvit exempelvis till ziffran utförde, skola beräknas endast efter kannerymden af den panna, hvarunder eld omedelbarligen användes.
Pannerymd, Afgift.
Progression. 20 Kannor 80 R:dr med 4 R:dr 21 — 84 — 22 88 — 23 ~ 92 — 24 — 96 — 25 — 100 — 2 0 — 104 — 2 7 — 108 — a 8 Bil. t. BeviUnr Lag- o oh Oec.-TJtsk.
Äa 6.
Progression, 28 Kannor. 112 B:dr 29 — 116 —• 30 — 120 3 1 — 124 32 128 med 5 R:dr 33 —* 233 34 — 238 — 35 — 243 36 — 148 — 37 — 253 —— 38 — 158 — 4 * ^ , 39 — 163 40 — 168 4i — 273 42 *— 278 43 — 183 —— j 44 188 med 6 Rid? 4 5 — 194 — 46 — 200 47 — 20§ — 48 — 21?
49 — 218 50 — 224 51 — 230 52 — 2 Sfi 53 — 242 — 5'1 — 248 —— 55 — 254 Bit. t. Be{>illn.- Lag- öch Oec,* Utsk.
N:o 6. $ 9’ Pannerymd.
Progression, 56 Kannor 260 R:dr med 7 R:dr 57 . — 267 — 58 — 274 — 59 — 281 — 60 — 288 — 6i — 295 — 6?
—- 302 — 63 — 309 — 64 — 316 — 65 — 323 — 66 — 330 — 67 — 337 — 68 <rw 344 ~ med 8 R:dr 69 352 — 70 360 — 7i 368 72 376 — 73 384 — 74 392 — 75 400 — 76 408 — 77 416 — 78 424 — 79 432 — 80 440 med 10 R:dr 81 45° — 82 460 — 30 Eil.t.Bevilln.-Lag.och Oec.-TJtsk, Bet.N:o 6.
Progression. 83 Kannor 470 R:dr 84 — 480 — 85 — 490 — 86 — 500 — 87 — 510 — 88 — 520 — 89 — 5 3° ~ 90 — 540 — Reservationer: af Herr Friherre Sprengtporten '•
Uti förenade Utskottens tillstyrkande, alt bibehålla det beskattnings-systern, Tariffen i 1824 års Kongl. Kungörelse uppställer för de enkla bränvinspannorna, kan jag för min del icke instämma, enär afgifterna enligt samma Tariff äro alltför ojemnt och obilligt påförda åtskilliga olika panne*dimensioner.
Den derstädes förekommande skatte-proportionen synes lämplig, endast så vidt den rörec de små pannorna, eller från den minsta till och med den af 30 kannors rymd.
Men då nyss. nämnde kannetal (under förutsättning att till dessa små pannor ej appliceras någon slags konst» Bil. t. Bevilln.* Lag• och Oec..Utsk.
Bet,No 6. 31 apparat, på sin höjd mäskvärmare) kan antagas såsom egentliga gränsen emellan sådan redskap, som för husbehofs- bränvinsbränning är nödvän, dig, och de pannor, hvarmed så kallad bränvins; fabrication kan åsyftas och ti 11 vägabringas, anser jag den fortsatta Tariffproportionen mycket för låg för pannor från och med 31 till och med 60 kannors drägt; hvaremot åter afgifterna höjas i för stark progression för pannorna utöfver sistberörde kannetal.
I anledning af hvad jag sålunda anmärkt, torde tneranämnde Tariff böra undergå en sådan förändring, att, exempelvis till siffran, 40 R:dr antagas såsom skatt för 6o-kannors-pannan, och fördelas i successiv nedsättning, dock med hela Biksdalers- och Skillingtal, sålunda utföre, att 30-kannors-pannan erhåller dess nu påförda belopp af 3 E:dr 36 sk., samt fortsättes i enahanda proportion uppföre å de större pannorna, så att summan af 90 R:dr belöper å go-kannors-pannan.
— Med Herr Friherre Sprengtporten förenade sig Herrar Nordenanckar, af Schmidt, af Billbergh, afRoi lén och Akrell, samt Herr Borgmästaren Alund: Herr Friherre Wrangel, Henning:
Emot Eikets Höglofl.
Ständers Bevillnings- Eag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottg gemensamt afgifne Betänkande, angående Bränvinsbränningen, får jag reservera mig, i hvad som rör den grund, efter hvilken skatten för bränvinsbränning skall utgöras, eller emot Betänkandets 6:te moment. '32 Bil. t. Bevilln..
Lag- och öeC.-ZJtsi. Bet.N'.o 6.
Med erkännande af Utskottens alltför berömliga bemödande, att gå allmänna opinionen till mötes, i afseende på en högre beskattning af bränvins-tillverkningen, hvilket äfven ligger till grund för pluralitetens förslag till afgifter för de serskilda slagen af bränvins-redskap, kan jag dock icke utan anmärkning lemna ett beskattnings-förslag, hvilket, till sina grunder falskt och orättvist, och i sin tillämpning obestämdt och motsägande sig sjelft, röjer alltför ringa bekantskap med det ämne, hvarom fråga är, och med de första vilkoren för all beskatt» ning, som äro billighet och rättvisa.
Att dessa förhållanden inträffa med det ifrågavarande förslaget, är icke svårt att ådagalägga.
Jag får i sådant afseende först anmärka den classification, som blifvit gjord af Pistoriska Verk , andra sammansatta Bränneri - Redskap och annorlunda beskaffade af ny uppfinning; och frågar, om en sådan classification leder till någon reda i begreppet om de Serskilda redskapens natur och beskaffenhet, eller till någon säker grund för beskattningen, då ett pistoriskt verk utan tvifvel är ett sammansatt bränvins-redskap, och tvärtom, samt ett bränvins-redskap af ny uppfinning kan vara både pistoriskt och följaktligen äfven sammansatt.
— Hvari består skillnaden emellan ett sammansatt, ett mindre sammansatt, och andeligen ett icke sammansatt redskapp Jag Bil. t,Bevilin,'- Lag-och Oec.-Utsk. Bet.
N:o 6. 33 Jag frågar alltså, har man ur denna classifications-förvirring skall kunna hemta ett klart begrepp om sjelfva föremålet för beskattningen och om dennas rätta tillämpning.
Utan att längre uppehålla mig vid alla de olägenheter, hvilka af denna orediga sammanblandning måste uppkomma, tror jag en annan fullkomligt tillförlitlig classification af de serskilda bränneri* redskapen gifvas, om man mera principmäasigt behandlar ämnet.
Den rätta grunden för all bränvins-redskaps beskattning igenfinnes helt enkelt uti redskaps-delarnes serskilda bestämmelse, emedan fördelarna vid tillverkningen stå i direct förhållande till antalet af dessa delar och deras olika ändamål.
Då nu dessa delar utgöras blott af Panna, Förvärmare, Mäskvärmare och Klarnings-anstalt, kan någon säker grund icke eller gifvas till afgifternas bestämmande för olika bränvins-apparater, så framt man icke afser, hvilka delar af de ofvannämnde i serskilda fall begagnas; dessa delar må i öfrigt vara af hvilken construction eller uppfinning som helst.
Beskattningen delar sig således naturligen i fyra hufvudtitlar: afgift för den egentliga Branvins-pannan efter dess olika storlek; afgift för Förvärmare eller Förpannä; afgift för Mäsk* Bill. till Rikt, St.
Prat, I818 och 1829.
2 Afi, 3:e H:t. 3 34 Bil.t.BeViUn,- Log• och Oec.-UtsJt, Bet. N:ö 6; värmare ; afgift för begagnande af Klarnirigs* anstalt, eller så kallad Rectifcator.
Bestämmas afgifterna efter dessa grunder, är det tydligt, att desamma komma att stå 1 det naturligaste och rättvisaste förhållande till motsvarande förmoner.
Härigenom undviker man den orimlighet och orättvisa, förslaget innehål.' ler, att något serskildt Verk, det må kallas Elglundskt, Pistoriskt, Deromskt, etc. etc, kommer att betala godtyckligt eller efter olika grun» der och utan proportion till de verkliga fördelarne.
För en säker och rättvis tillämpning af här angifne grunder för beskattningen af branvins. redskapen, fordras en verklig sakkännedom om alla de serkilda bränvins-redskaps sammansättning, bruk och ömsesidiga företräden, som kunna komma i fråga till beskattning, och en sådan sakkännedom, då den inom Utskotten icke synes vara hemmastadd, kan lika lätt som säkert inhemtas af de flere vetenskapsmän eller rättare Technici, hvilka ilar i Hufvudstaden äro att rådfråga, och hvilkas biträde, då det ofhcielt kan begäras och erhållas, Utskotten icke synes böra försakas, i ett ämne af så allmänt ingripande beskaffenhet, så stor vigt för Bevillningen och så stora utsigter till dess underlättande, som de närvarande.
Man skulle då undgå att se en skillnad uppdragen emellan enkla och dubbla rectificatorer; hvilken, så vidt t.Bwllln.'Lag- och Oet-XJtsl- Bet N:o 6. 35 jag försiar, icke i sjelfva verket existerar, och som genom den obekantskap med saken, härigenom rdjes, bevisar mer än mycket huru nödigt det är att Utskottens förslag i denna del undergår en alldeles ny omarbetning; en omarbetning, sorn jag är säker skall leda till en, utan någon öfverdrift beräknad, åtminstone dubbelt större Bränvins.Bevillning, än den efter Utskottens förslag kommer att utgöra, och hvilken större Eevillning, ehuru med största tyngden hvilande på de mera konstigt sammansatta verken, likväl skulle utan motvilja utgå, då ilen funnes grundad på för alla skattdragande lika billiga och rättvisa principer.
Herr af Billbergh :
Under åberopande af de yttranden och reservatioher, som jag afgifvit under de serskilda sammanträdena med BevilU nings- samt Allmänna Besvärs, och OeconomieUlskotten, vid uppgörandet af grunderna, ej mindre för bränvinsbrärmings-rätiigheten, än för beskattningen, anhåller jag att nu i ett sammanhang få yttra mig öfver frågan i hela sin vidd, och att delta mitt yttrande må få åtfölja Utskottens Betänkande till Respective Stånden.
Öe flerfaldiga olika åsigter af ämnet, hvilka inom Utskotten blifvit yttrade, såsom grund för de olika meningarne, bevisa nödvändigheten Utaf att först bestämma det gemensamma mål, man vill vinna, innan man kan hoppas 36 BevillnS Lag■ och Otcon.lUtsk, Bet.
N:0 b. att blifva förenade om sättet och vilkoren för sakens afgörande.
Den allmännast yttrade syftningen har varit, att få en betydlig inskränkning uti bränvins-productionen, för att derigenom, som det furmodas, hämma ett förment öfverhandtagande fylleri, och denna syftning har blifvit biträdd af dem, hvilka, utan att erkänna dess ofelbarhet, trott
Landtmannen kunna erhålla én större fördel genom tillvinnandet af en mera exclusiv bränvinsbrännings.rättighet
Utom det jag tror: att fylleriet snarare är i af- än tilltagande; att en bättring af tvång aldrig blir någon sann och varaktig bättring, och att en öfverdrifven inskränkning i tillgången på bränvin således endast skulle leda tiil ökade begär, sorn åter, då bristen inom landet icke kunde fyllas, skulle föranleda till bränvinets eller annan surrogerande drycks införande ifrån annat Land, tror jag tillika, att det enda sanna correctivet emot detta onda, är en högre moralisk bildning, att denna hufvudsakligen vinnes genom upplysning och exempel ifrån de mera bildade classerna, och att bättringen på denna väg säkrare vinnes under menniskans fria handling, än genom några andra tvångslagar, än sådane, som bestraffa öfverträdelserna af ordningens gränsor.
Lika litet kan jag förlika mig med den tankan, att en inskränkning uti bränvinsbrännings-rättigheten skall blifva nyttig för Landt, mannen.
Då Statens kraf af icke minskad in - Jiil.t'Eevilln,' Lag-och Oecrltsk.
Eet N:o 6. 37 J<omst och allmänna röstens fordran på högre beskattning å bränvinstillverkningen skulle tillfredsställas genom beskattningens fördelande på ett färre antal bränvins pannor och sålunda mera betungande falla på den egentliga husbehofs-bränningen, vore Landtmarmen troligen lika litet belåten därmed, som att alla de, hvilka nu bränna utöfver egen spannmåls-production, ypphörde att öka antalet af spannmåls-köpare, hvilket förhållande, i förening med en, i inon af inskränktare bränvinsbränning , tilltagande öfverbehållqing af spannmål, måste nedtvinga spannmålspriset till vida mindre båtnad för Landtmannen i allmänhet, än hvarföre ersättning kan vinnas genom ett högre bränvinspris; och då en inskränkning uti bränvinsbränningen jemväl skulle göra det mindre lönande att till denna förädling använda Potatoes, skulle hågen för odlingen af denna nyttiga men icke magazinabla växt härigenom aldeles qväfvas.
Med denna min opinion står icke att förena hvad Utskotten beslutat: att åbyggnadernas värden å Landt * egendomar, fastän nu inberäknade uti Bevillnings - taxerings. värdet, hädanefter icke få uppgå högre än till en fjerdedel af jordens värde, sorn skall bestämma bränvinsbrännings - rättigheten, och att egendomar, hvilkas värde öfverstiga 15,000
B:dr, icke må tillgodonjuta samma rättighet, som hittills, att kunna använda en annan panna, till storlek i inon af det öfverskjuiande värdet.
Dessa af - 38 BiL u Bevillnr Läg‘Och Qec,*Vtsk, £<t, N:o 6, vikelser ifrån den absoluta grundsatsen för ali Oeconomisk lagstiftning, att icke utan högsta nöd lägga tvång på eller förordna om ändringar uti vilkoren för näringarnes handhafvande, skola äfven leda dertill, att en mängd egendoms-innehafvare, hvilka nu hafva bränvins-inrättningar, lämpade efter närvarande egendomsvärden och nu gällande stadganden, blifva tvungne att förändra sin bränneri-redskap, hvilket nödtvång skall dels gravera mer än den högsta beskattning, dels motverka all omtanka att fullkomna den. nya inrättningen, då erfarenhet af föränderlighet
Uti grunderna för näringens utöfvande måste ingifva, misstroende till beståndet äfven af det nya stadgandet.
Den friare hränvinsbränningen, som hittills egt rum, har, efter hvad jag tror, betydligen verkat dertill, att spannmålsprisen icke nedsunkit till ett bestämdt vanvärde, äfvensom att vetenskapens upplysningar och industriens uppfinningar blifvit sökte och begagnade till vinnande af en mindie arbetskostnad och större product af sädén; hvilket allt måste vara en national-vinst, och fortfarandet af denna frihet skall otvifvelagtigt medföra den stora fördelen, att bränvinet blir en säkrare och mera lönande expott än sjelfva spannmålen , besynnerligen om man får antaga för obestridligt hvad i Tidningen Journalen för den 24 Mars blifvit upp. gifvet, att beskattningen å bränvins.tillverkningen i vissa Stater är så stor, att bränvinspriset der - JUl. t. Hevilla.•
Lag- och Oeo-Utsk.
N:o 6, 39 igenom blir mer än 100 procent dyrare, än det ii Sverige allmänt gångbara, -Det är af dessa grunder jag hemtat stod för min öfvertygelse, att all inskränkning uti denna näringsfrihet skall leda till allmän och. enskild skada, utan att medföra någon motsvarande nytta, hvarken i moraliskt eller Statsoeconorniskt afseende; hvaremot jag önskar kom-t ma till det målet: att Landtmannen ma. hafva fördel af husbehof s-bränningen, utan förfång af dem, hvilka begagna konstverk, som vill säga, ega ett skydd emot den större producdonen af bränvin, och ätt Staten md kunna påräkna en betydligare inkomst af denna näringsgren, utan att skatten till den grad betungar varan, att export af densamma af sadan orsak förhindras.
Till detta inål tror jag mig kunna komma helst genom productionens beskattande, men, då. detta beskattningssätt icke skulle blifva antagen genom begagnandet af den i controllen enklare grundsattsen, att hvar och en bränneri-inrättning, skiljaktig ifrån de vanliga enkla pannorna, skall efter hannetalet eller ytans areal, beskattas sti mycket högre, som samma inrättning inom sam« ma lid kan producera större afverkmngstiuanlum, än de enkla pannorna.
Genom en noggrann och på säkra veten» skapliga grunder gjord tillämpning af denna, beskattnings-grund, skall alltid ett rättvist för - 40 Bil- t.Bevilln.-
Lag ochOecoru~TJtsk Bet< N;o 6. hällande uppkomma emellan Husbehofs.brännaren och Fabrikanten samt en icke obetydlig tillökning i Bränvins-Bevillningen vinnas.
Men för att tillfredsställa deras opinion, hvilka tro, att ett högt försäljningspris skall minska fylleriet, samt för att erhålla en ytterligare ökad Statsinkomst, då det kan ske utan att betunga varan i Handelsväg, vill jag föreslå den förändring uti 11 §.
a Art. af 1834 års författning, att i stället för de der utsatta gradationer för minut-försäljning, som Taxeringsmännen ega tillämpa, det stadgande må meddelas, att hvar och en, som säljer bränvin supvis eller i minut, vare sig källarmästare, spisqvarters» och näringsidkare, gästgifvare eller krögare, skall för denna rninuteringsrätt erlägga en serskild Bevillning af 8 sk. för hvarje kanna, som sålunda försäljes.
Till vägledning för Taxeringsmännen, att påföra denna Bevillning, bör val hvarje minuter vid Mantalsskrifningen uppgifva det kannetal bränvin, som af honom eller hans folk under det nästförflutna året blifvit såldt, men, till controll på uppgiftens rigtighet, bör det åligga vederbörande
Kronobetjente att förskaffa sig möjligen nogaste kännedom af dagliga försäljningen på hvarje ställe, och att inom viss tid till vederbörande förmän rapportera hvad de beräkna förflutna årets försäljning hos hvar och en hafva utgjort, hvilka rapporter slutligen böra J il,t,Bevilln>-
Lag- ochOecon-Utsk.
Bet< N'.o 6.
41 till vederbörande mantals* skrifvare aflernnasj ankommandes derefter på Taxeringsmännens pröfning, och efter anställd jemförelse emellan dessa uppgifter, att bestämma det kannetal, hvarefter denna afgift skall påföras.
Till säkerhet för afgiftens rigtiga utgörande, bör den antingen pranumerationsvis hvarje månad till vederbörande uppbördsman aflemnas, eller borgen för denna Bevillnings utgörande anskaffas, innan tillstånd för bränvis'tninutering någon meddelas, Häremot väntar jag mig den anmärkning, att Taxeringsmännen af den uppgifne vägledningen sakna tillförlitlig grund för Taxationen, rnen hvaremot jag vill anföra, att denna grund är mera bestämd, än den nu stadgade, efter hvilken Taxeringsmännen ega påföra ifrån 3 till 30
R:dr och deröfver för bränvins-minuter ringen.
Afven reserverar jag mig emot det beslutet af Utskotten, att 2 mom. 1 §. af i:sta artiklen, som inskränker bränvins-destilleringsrätten till dem, hvilka till bränvins-bränning äro berättigade, skall blifva beståndande.
Denna inskränkning, som troligen icke beliöft hemta sitt stöd ifrån någon åsyftad moralisk förbättring inom de Classer af Medborgare hvilka vanligen förtära destilleradt bränvin, skall, efter min tankaj verka till brist i den erforderlig Jjg Bil. t,Bevilln.z
Bag- och Oec.-TJtsk.
Bet. N-.o B. ga tillgången af desiilleradt bränvin, betaga fle* re näringsidkare detta deras enda näringsfång och beröfva Staten en icke obetydlig inkomst.
Enligt 8 $. af a Art. ega de, hvilka äro be^ xättigade till bränvinsbränning, att, utan serkild afgift och beräkning, blott nyttja destillerings* pannor af högst 6 kannors rymd, kokrummet inbegripet.
Att denna inskränkta destillerings» rätt hvarken kan af mängden eller af någon till hufvudsaklig fördel begagnas, ar lätt att inse, Följden häraf har varit, att nu gällande Författnings föreskrift i denna del icke blifvit efterlefvad, troligen af behofvets tvingande anledning; varandes här i Stockholm ett antal af 50 Destil* latorer, som för rättigheten att destillera med endast a o kannors pannerymd, erlägga till Sta* den 16,666 E:dr 3 a sk, om året, Onekligen är bränvins-destilleringen att anse såsom en serkild näring, mera närmande sig Stadsmanna* än Landtmanna- yrket, emedan den förädlar med tilIsatfser ett råämne, och de, hvilka ega rättighet till bränvinsbränning, böra icke göra större anspråk på begagnandet af de* stilleringsrätten, än att utan afgift njuta lika rätt med dem, hvilka härföre erlägga en s-er* skild och dryg afgift.