Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. väl funnit, att, på sätt E. K. M. vid sista Riksdag till Rikets Ständer i Nåder framställt, denna förändring skulle för landet och jordbruket vara af serdeles nytta, att Rikets Ständer, instämmande i denna åsigt, anhållit om E. K. M:s Nådiga Proposition derå vid nästpåföljande Riksdag, samt att förändringen borde såsom grundsatts till sin nytta erkännas och qvarstå; men E. K. M. hade, i afseende på verkställigheten, ansett äfven böra i betraktande tagas, att, då de här ofvan Nådigst föreslagna åtgärder med markegångssättningen, förenkling af räntepersedlarne och dispositionen af Kronans kappmål voro till sin natur enkla och icke ledande till väsendtlig förändring i närvarande förhållanden hvarken för Staten eller indelningshafvare, beslutet om indelta räntors och tionde-anslags återingående till Kronan deremot skulle medföra förbindelsen för Stats-Verket, alt tillhandahålla vederbörande motsvarande belopp i penningar; att emottagandet och förvaringen af en större mängd räntesäd fordrade en tillökt tjenstemannapersonal vid Kronomagasinen; alt försäljningen af ingången spanmål ofta kunde förorsaka förlust genom ett lägre pris, än det hvartill den blifvit indelningshafvare godtgjord, och i följd deraf ökade utgifter för StatsVerket; samt att, för det närvarande, då, på sätt E. K. M:s vid denna Riksdag till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof utvisade, alla dess inkomster voro för angelägna utgifter erforderlige, tidpunkten ej syntes vara för handen alt vidtaga en förändring, som, ehuru i sig sjelf nyttig, kunde verka till rubbning af den föreslagna Statsregleringen.
— Af alla dessa skäl ville E. K. M. nu endast meddela Rikets Ständer de ifrån vederbörande Embetsverk i detta ämne inkomna underd. yttranden och till Rikets Ständer öfverlemna att pröfva, huruvida de funno Stats-Verkets tillgångar medgifva förändrin - Expeditions-Utskotlels Förslag lill tind.
N.o 344- 21g gens utförande nu genast, utan åsidosättande af nödige utgifter, eller ansågo dermed böra uppskjutas.
Beträffande slutligen Rikets Ständers vid sista Riksdag afgifna förslag rörande förändring i sättet för grundräntornes och kronotiondens utgörande; så hade E. K. M., till följd af Dess här ofvan yttrade åsigt, att markegångsprisen borde ifrån Riksdag till Riksdag af Rikets Ständer fastställas, hvarigenom Rikets
Ständers förslag om räntepersedlarnes uträkning i penningar efter det löpande årets markegång, med hänsigt till medeltalet af de nästföregående fyra årens, komme att förfalla, funnit det nu vara mindre lämpligt att under tiden påbjuda förändrade grunder för räntornes utgörande, hvadan E. K. M. ansett Rikets Ständers förrberörde förslag icke böra, vid sådant förhållande, af E. K. M. i Nåder antagas.
Rikets Ständer, som noggrannt öfvervägat, ej mindre hvad E. K.
M. sålunda föreslagit och framställt, än äfven åtskillige Ledamöters inom Riks-Slånden, uti förevarande magtpåliggande ämne, afgifna motioner, hafva ansett lämpligast, att afgifva deras Utlåtande öfver ämnets flera delar, uti följande ordning, nemligen: 1:0 Angående att Rikets Ständer skulle upprätta markegångstaxa för kommande fem år.
Härvid har det synts Rikets Ständer: att då en markegångssättning för fem kommande år grundades på de pris, som varit gällande under fem förflutna år, kunde alltför betyd liga skillnader emellan de för året gångbara och markegångsprisen uppkomma vid de tillfällen, då t. ex. 4 eller 5 på hvarandra följande svåra års pris komma att bestämma markegången för 5 derpå följande till äfventyrs goda år, eller tvärtom; alt representanten icke alltid kan ega den närmare kännedom om local-förhållandena, som är nödig för en dylik prisbestämning; och att, om äfven en sådan kännedom hos en eller annan förefanns, densamma likväl icke kunde påräknas hos den pluralitet, som, i all fall, bestämde besluten; att tvisteämne dymedelst kunde uppkomma emellan serskilde orters Fullmägtige, hvarigenom äfven de numera i allmänhet nog långvariga Riksdagarne än ytterligare torde komma att förlängas; och att något definitivt beslut härom icke skulle kunna fattas förr än, i grundlagsenlig ordning, 75 §.
Regerings-Formen blefve ändrad.
Och som berörde omständigheter, efter Rikets Ständers öfvertygelse, innefatta vå - 120 Expedit ions-Utskoltets Furslag till und.
N-o 344- sendlliga olägenheter, hafva Rikets Ständer ansett sig icke böra med markegångssättningen laga omedelbar befattning. 2:0 Angående, huruvida årets markegångeller ett medeltal af sistförflutne 10 eller 5 årens markegångar bör tagas till grund för utgörandet af sä väl kronotionde och afrads-spanmål, sorn äfven alla andra, hemman och lägenheter åsatte räntor.
M. behagat i Nåder yttra, anse Rikets Ständer en förändring, ledande till ett förbättradt förhållande härutinnan, vara erforderlig; och som Rikets Ständer trott, att ett medium af 10 år i stället för 5 år vore att föredraga, enär ytleriigheterne af höga och låga markegångspris härigenom än mera skulle komma att inskränkas, hvilket är hufvudsyftemålet, icke allenast för befrämjande af räntegifvares fördel, utan äfven för att vinna en sådan stadga uti prisen å räntepet sed larne, alt det måtte blifva möjligt, i en framtid, att alla räntor ingå tillStats-Yerkef, som då omedelbarligen skulle komma att aflöna nuvarande indelningshafvare, hafva Rikets
Ständer för sin del härom stannat i följande beslut: af att, såsom grund för utgörandet af så väl kronotionde- och afrads-spanmål, som äfven andra af hemman och lägenheter utgående räntor, anlages medium af senaste 10 årens markegångspris, sålunda uträknadt, att, sedan årets markegångspris blifvit fastställdt, detsamma hopsumer3S med de nästföregående 9 årens markegångspris i samma
Län eiler District; blifvande tiondedelen af denna summa, uti jemna skillingtal, det för årets skatter gällande markegångspris; och by att början härmed sker år >835, då, efter upprättad markegångssättning för året, 1835 års markegång tillägges dem för åren >834. >833, i832, i83i, i83o, 1829, 1828, 1827 och 1826, hvaraf medium, eller T*-:del blifver, jemnad till skillingtal, gällande markegången för 1835 års skatter, 3:o
Om en förändrad method för markegångssättningen.
Den egentliga orsaken till de nu brukliga årliga markegångssättningarnes mindre tillförlitlighet är, utan tvifvel, att taxan upprättas vid en tid, då spanmålen icke ännu i allmänhet är uttröskad, och således innan något stadgadt pris derå genom en allmännare försäljning kunnat utrönas.
Då en sådan afyltringsperiod måste antagas såsom rätta tiden för bestämmandet af markegårigspriset, följer deraf, att de pris-uppgifter, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, meddelas från fögderier och städer, för att ligga till grund för markegångs-taxan, icke kunna antagas för så beskaffade stadgade spanmålspris, hvaruppå liqvider emellan räntetagare och räntegifvare skäligen böra sig grunda; och Rikets Ständer, som så - Expeditions-UlskotUls Förslag till lind.
Skrifvelse N.O 344 221 lunda insett angelägenheten deraf, att nu varande missförhållanden vid upprättandet af de årliga markegångsprisen varda undanröjde, hvilket, i R.
Sirs tanka, synes kunna tillvägabringas utan ändring af §.
Regerings-Formen, halva fördenskull ansett: a) att så beskaffade pris-uppgifler, sorn de hittills aflemuade, innehållande de, under den ifrån början af hösten framflutna tiden, gångbara pris på markegångspersedlar, böra från hvarje fögderi och stad så tidigt insändas, att de kunna vara E.
M:s vederbörande Befallningshafvande tilihandakomne inom December månads slut hvarje år; b') att Riks-Ståndens Deputerade, hvilka derefter sammanträda den 8 nästpåföljande Januarii, då hvarje års markegång hädanefter bör sättas, skola taga medium af nämnde uppgifter lill hufvudsaklig ledning vid markegångs-sättningen, med iakttagande, att markegångspris alltid, der sådant erfordras, jernnäs till skillingtal; äfvensom att, då någon afvikelse ifrån medelpriset anses nödig, skälen dertill i prolocollet noga antecknas; börandes genast, efter sålunda verkställd prisbestämning, noarkegångs-taxari lill trycket befordras samt, i vanlig ordning, till kännedom och efterrättelse, kungöras och utdelas; och bör, i afseende på tryckningen, iakttagas, att markegångs-lnxan uti en column till venster upptager årets markegängs-pris, och till höger det för skatternas debiterande fastställda, af io års medium uppkomne, gällande markegångs-priset ; c) besvär öfver markegångssättningen skola, inom i4 thagar eber dea dag, då markegångs-taxan blifvit kungjord i Länets alla kyrkor, och som bör ske på en och samma helgedag, ingifvas till E. K. M:s Befhrde, sorn med näst derpå afgående post insänder dem, jemte eget utlåtande, till Kammar-Collegii afgörande; cl') sedan Kammar-Collegium meddelat dess beslut i ämnet, hvilket bör ske utan uppskof, och senast åtta dagar efter det besvären dit inkommit, bör E. K.
M:s vederbörande Befh:de om samma beslut underrättas; och e) i afseende på den ändring uti priset å någon markegångs-persedel, som, i följd af besvär, kan utaf Kammar-Collegium meddelas, galle hvad Författningarne för närvarande derom stadga /po Angående indragning till Kronan af de till Militaire- och CivilStaterne, jemte Scholce-Staterne och andra allmänna ändamål indelte räntor och kronotionde-ansia g, emot anvisning af motsvarande summor på Stat.
Ehuru Rikets Ständer finna, att till vägabringan Jet af en så beskaffad reglering utgör ett hufvudsakligt medel för bibringandet af större enhet m Ejrpecliiions-Ulskotlets Forsing till unel.
N.o ’>4f - med hänseende så väl till Statens inkomster och utgifter, som löningsförhållandena för indelningshafvare, anse R.
St. likväl nödigt att, innan ifrågavarande reglering definitivt företages, det bör utrönas hvad inflytande det föreslagna antagandet af ett årligt medium af io års markegångspris, räntepersedlarnes förenkling, äfvensom den vid innevarande Riksdag beslutade myntbestämningen, må komma att utöfva å spanmåls- och varuprisen samt å förhållandena för räntegifvare i allmänhet.
På dessa och de flere skäl, som uti E. K.
M:s Nådiga Proposition äro upptagne, finna R.
St. frågan om berörde indelningars indragning till Kronan böra tills vidare hvila. 5:o Angående de vilkor, hvarunder den Jöreslagne markegångsberäkningen i allmänhet bör tjena till grund för bestämmandet af lösnings- och leverer in gs-för hållandena emellan räntegifvare och räntetagare.
Emot det beslut, R.
St. härutinnan fattade vid sista Riksdag, har väl Preste-Ståndet, uti serskild und. skrifvelse, hos E K. M. anmält Ståndets reservation, bland annat, på den grund, att förslaget skulle medföra rubbning i Presterskapets, genom \i\ §. Regerings-Forraen, tryggade Privilegier afår 1723, förmedelst borttagandet af den fria dispositionsrätt, som samma Privilegier, jemte Kongl. Rrefvet den 22 December 1699, försäkrade och förbehöllo åt Kyrkor, Academier, Gymnasier, Skolor och Ecclesiastike Indelningshafvare, i afseende på den dem Nådigst förlänte kronotionde, så att de densamma må oafkortad och in natura utfå; äfvensom fem Riksdagsfullmägtige af Bonde-Ståndet från Östergöthlands
Län dervid gjort underd. erinringar; men då de deremot af Krigs-och Kammar-Collegierne, uti deras R.
St. lillhandakomne underd.
Betänkande af den ir Maji iS3r, andragne skäl innebära en tillfyllestgörände vederläggning af hvad emot förslaget i berörde afseende blifvit anfördt, hafva R.
St. hufvudsakligen vidblifvit de grunder, som innefattas uti Rikets Ständers, vid sistlidne Riksdag, i detta ämne till E. K.
M. aQåtna underd. skrifvelse af den 1 1 Mars j83o, med de rättelser och tillägg, som blifva en följd utaf här ofvan i underd. afgifne förslag; i hvilket afseende R.
St. för sin del beslutat: aj) att, vid de tillfällen, då det bestämda årsprisel inom Länet eller Districtet uppgår till lika belopp, eller öfverstiger det uträknade medium af de senaste 10 årens markegångspris i samma Län eller District, uppsägning till leverering in natura af räntegifvare får ega rum, men då sådan uppsägning ej sker, skola räntepersedlarne lösas efter medium af sistförflutne 10 årens markegång; F) att, då berörde årspris understiger medium af senaste 10 årens Expeditions-Utskotlels Förslag lill und.
N-o 344- 223 markegSngspris inom samma
Län eller District, är det väl räntegifvare öppet, innan Januarii månads utgång, på hittills vanligt sätt, tillsäga, örn han vill utgöra prasstationen in natura; men i det tället åligger det honom, att, vid levereringen, contant till ränletagaren betala skillnaden emellan löpande årets lägre pris och det stadgade io års markegångspriset; c) att, då leverering in natura icke sker, forsel-lön, på sätt hittills egt rum, af räntegifvare erlägges, samt att, då räntegifvare uppsagt lill leverance in natura, han jemväl för hvarje tunna råg eller korn betalar 16 sk. samt för hvarje lunna hafre 12 sk., allt Banco, till räntetag3ren, såsom ersättning derför, att dennes uppsägnings-rätt, i följd af föregående bestämmanden, hädanefter upphör.
— För de räntor, sorn äro Kronan behållna, erlägges icke någon forsel-lön; d~) att, vid tillfälle af leverering in natura, gäller, i afseende på levererings-ställe och ort, hvad nuvarande Författningar derom bestämma, med det tillägg, alt räntetagare icke må ega rätt anvisa ränta från socken eller enskild räntegifvare på mera än ett ställe; och e) förenämnde stadganden böra likväl icke lägga hinder i vägen' för träffandet af serskilda öfverenskommelser emellan räntegifvare och räntetagare, då de derom ömsesidigt åsämjas. 6:0
Om förändring af reduction af hemmansräntorneUnder flere föregående Riksdagar har det fästat R.
Str:s uppmärksamhet, huruledes, genom hemmansräntornes reduction till färre persedlar, åt Kronans räkenskaper och controlen öfver kronouppbörden skulle kunna beredas större enkelhet, reda och säkerhet, äfvensom lättnad i göromålen för dem, som med kronoskatternes debitering och uppbörd hafva befattning; hvarjemte det derigenom för de skattskyldige gjordes möjligt, att sjelfve närmare bedöma debiteringen och beloppet af deras ulskylder.
Det förslag, som uti ifrågavarande afseende af Kammar-Collegium blifvit uppg jordt, och af E K. M. i Nåder öfverlemnades vid senast förflutna Riksdag till R.
Sl:s pröfning, hvilar hufvudsakligen på följande grunder: alt, i stället för de hittills bruklige flerfa lid ige ränte-artiklar, nya persedlar blifvit, efter orlernes serskilda förhållanden, till minsta möjliga antal uppförda, på sätt de under samma Riksdag tryckte och Stats-Utskottets Betänkande N:o 323 bilagde sammandrag närmare utvisa; att hvarken ökeeller dränge-dagsverken, hvilkas utgörande innebär en för jordbruket tryckande tjenstbarhet, eller hö och halm, som vid de flesta hemman icke utan afsaknad kan umbäras, eller skogsproducter, hvilkas forslande faller sig allt för kostsamt, blifvit bibehållne, utan dessa persedlar i stället för - n%i Expcditions-Ulshotlets Förslag lill und.
Skri/velse JY.o 3/£4- vand lats, dels i spanmål, dels i ladugårds-producler; att, vid hemmansräntornes omsättning, skillnad icke blifvit gjord emellan jordeboks- oell hemmantals-räntor, utan dessas kronovärdie och förvandlings-belopp sammanräknats, efter hvarje orts serskild, undervisning och gällande författningar.
Och då berörde förslag synes väl beräknadt, och sålunda motsvarande det dermed åsyftade ändamål: förenkling och lättnad vid räntepersedlarnes debitering och utgörande, utan förnärmande af någons rätt, hafva, i likhet med hvad Rikets Ständer vid förra Riksdagen tillkännagifva, jemväl Rikets nu församlade Ständer funnit, att ifiågavarande reglering eller förenkling bör befordras till verkställighet.
Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i detta afseende innefattar hufvudsakligen de bestämmelser, hvilka härvid böra iakttagas; men Rikets Ständer anse likväl, att det närmaste bedömandet utaf de för hvarje ort mest lämpliga räntepersedlar bör i någon vidsträcktare mon öfverlemnas åt Länens invånare, som skola desamma utgöra, äfvensom att något förtydligande uti vissa föreskrifter blifver nödigt, och hafva, i afseende härpå, Rikets Ständer trott sig böra föreslå några tillägg lill hvad Eder Kongl. Majlis Nådiga Proposition i ämnet innehåller.
Derjemte har det ej undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, att, ehuru Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Förslag allenast åsyftar förenkling och sålunda icke någon förändring i hvarken beloppet af utskylder eller sättet för deras utgörande, — likväl, då andre räntepersedlar komma att utbytas emot spanmål, kunde Siats-Verket genom leverering af ett större qvantum spanmål, än hittills fått in natura utgöras, blifva i förlägenhet för dess emottagande och användande, hvilket äfven sannolikt skulle leda till förluster vid tillfälle af den för Stats-Verket öfverflödiga spanmålens försäljning.
Till förekommande häraf, hafva Rikets Ständer ansett nödiga några bestämmelser, hvilka, i enlighet med de grunder hvarpå hela förslaget i allmänhet hvilar, icke föranleda tili några olägenheter för räntegifvare, men dock betrygga ej mindre Stats-Verket, än räntegifvaren för äfventyr och förluster.
Rikets Ständer hafva alltså för sin del beslutat; a~) att räntepersedlarne må sammanslås och, i afseende å sättet, förenklas i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kammar-Collegii, af Rikets Ständer vid sislförflutne
Riksdag godkände förslag af den 8 December 1829; 9 Expeilitians-Utskoltets Förslag tili und.
Skrifvelse N.-o 344- 2*5 K) alt omsättning af räntepersedlarne verkställes på den allmänna grund, att ingen räntegifvare derigenom erhåller högre eller mindre grundskatt än förut, och att den räntegifvare, som kan komma att på ett eller annat sätt härutinnan anse sig förnärmad, må ega att i behörig ordning deri söka ändring, hvilken rättighet äfven förbehålles Kronans Ombud; c) att åtgärderne för räntepersedlarnes förvandling må, efier fastställda grunder, obehindradt vidtagas och bandhafvas af serskilde Comi* terade i hvarje Län, under Ordförande af Eders Kongl, R^ajrs Befallningshafvande, hvilka Comiterade ega att, efter räntegifvames hörande, genom deputerade, valde söcknevis, för hvarje hemman bestämma dess blifvande förenklade grundskatt uti sådana ränlepersedlar, som Comiterade anse vara de lämpligaste; men hvilka dock för hvarje Härad eller Socken böra inskränkas inom ett antal af högst fem olika slag.
Comiterade iakttaga äfven härvid, att det belopp af grundskatt, som hittills för hvarje hemman utgått utan förvandling eller efter kronovärdie, bör, till lika belopp, förvandlas uti penningar; rf) att alla erforderliga åtgärder för räntepersedlarnes omsättning höra så skyndsamt vidtagas och fullbordas, att krono-räntorne, så vidt * görligt är, för år må öfver hela Riket kunna debiteras och utgå efter den nya methoden; och e') att rättigheten, att in natura leverera ränle-spanmål till Kronan, icke må sträcka sig till den, genom ifrågavarande förenkling i utbyte mot andra persedlar, tillökade spanmåls-skatt, utan att densamma, lika med öfrige hemmans-räntor, alltid bör lösas med contant efter gällande io års markegångspriset.
Dock, som det skulle blifva vidlyftigt och i en framlid medföra olägenheter, att för hvarje hemman serskildt hafva bestämt skillnaden emellan den gamla och den nya spanmåls-skatlen, ega Comiterade på det sätt bestämma, huru stor del af den senare, lika för hela Länet, eller till det minsta för hvarje fögderi, bör, i förhållande till gamla spanmåls-skatten, ovilkorligen lösas med penningar, att den del, hvilken får in natura levereras, bör, för. helt hemman räknad, jernnäs till fulla kapptal och till det närmaste blifva motsvarande en tiondedel, en åttondedel, en sjettedel, en femtedel, en fjerdedel, en tredjedel, en half, två tredjedelar, tre fjerdedelar eller sju åttondedelar. >7:0.
Örn ett förändradt stadgande för framtiden, rörande dispositionen af Kronans behållna kappmål.
Prat. 1834 och t835. 10 Sami. 1 Afd. 2 Rand. 39 2i6 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse IV.-o 34S.
Hvad Eders Kongl.
Maj:t rörande detta ämne i Nåder föreslagit och här ofvan blifvit omförmäldt hafva Rikets Ständer funnit godt antaga» endast med den förändring, att lösen för den emot
Kronans andel i kappmålet svarande en adertonde-del (yj) af hemmanstiondens belopp erlägges efter medeltalet af Tio års markegångspris, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers ofvan upptagna förslag i andra punkten.
Slutligen hafva Rikets
Ständer jemväl till pröfning förehaft en serskildt väckt fråga om granskning af nu gällande skattläggnings-methoder; hvarvid Rikets Ständer, på det en säker ledning för framtida reglering af skattläggningsförhållandena må befrämjas, och med afseende derå, att den- na föreslagne förenkling af räntepersedlarne gör en förändring i blifvande skattläggningar å nya hemman erforderlig, hafva Rikets Ständer skolat, i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter vederbörandes hörande, täcktes i Nåder låta öfverse och granska Författningarne angående skattläggningar, samt till Rikets Ständer vid deras nästa sammankomst framlägga det förslag till de rättelser derutinnan, hvartill förenklingen af räntepersedlarne jemte öfrige omständigheter kunna föranleda.
Hvilket allt Rikets Ständer, såsom svar å E. K.
M:s högstberörde Nådiga Proposition, få härmed i und. anmäla.
Stockholm den 17 Maji i835.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 16 Maji i835.
Preste-Ståndet den 16 — — Borgare-Ståndet den 16 — — < Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående förändring i tiden sä väl för uppbärds-stämmornas hållande som för utgifvande af redovisning öfver Kronans uppbörd.
N:o 458.) S. A. K.
Efter det Rikets Ständer pröfvat frågan om förändring i tiden för årliga markegångssättningen och hvad, i anledning deraf, förekommit, hafva Rikets Ständer jemväl tagit i öfvervägande en serskildt gjord fram - Expeditions-Vlskoltets Förslag till uriel.
Skrifvelse N--0 345. 117 ställning, att den i nu gällande Författningar bestämda tid, så väl för uppbörds-stämmornes hållande, som för redovisnings afgifvande för Kronans uppbörd, måtte varda framflyttad; i hvilket afseende är vordet föreslaget, att första stämman för Krono-uppbördens emottagande borde hållas uti Januarii månad, och att uppbörden sedan kunde fortgå under loppet af vintermånaderna, så alt sista uppbördsstämman börjades den 1 Mars, och allestädes, der det kunde ske, afslutades under samma månad, eller ovilkorligen inom den 5 April, hvarefter Uppbördsmännen egde att, under återstoden af April samt Maji månader, indrifva hvad vid ordinarie uppbördsstämmorne icke inflöt, så att den redovisning för uppbörden, som nu aflägges, första dag i Maji månad, i stället bunde af Uppbördsmännen fullgöras den 1 Junii.
Rikets Ständer hafva, i afseende härå, funnit: alt en framflyttning i tiden för upptagandet af Kronans uppbörd skulle för
Rikets inbyggare i allmänhet bereda lättnad vid skatternas utgörande; att tillförlitligheten af delta omdöme visades deraf, dels att den nu till i November utsatta första uppbördsstämman på mångå ställen i sjelfva verket hålles senare, och dels att, delta oaktadt, uppbördsbeloppet vid samma stämma utgör en, jemförelsevis till uppbörden på det hela, högst ringa summa; att skalterne, som nu till hufvudsakligaste delen afbördas vid en eller den såkallade andra uppbördsstämman, skulle, om den första framflyttades lill nära den tid, då den andra nu hålles, och då de skattskyldige anses ega mesta tillgången, med mera beqvämlighet kunna utgöras och lill jetnnare fördelning på bägge Uppbördsstämmorne ingå; att den control, som af Häradsskrifvaren vid uppbörds ti 11 fäl 1 et bör utöfvas, med mera noggrannhet, än som nu låter sig göra, kunde verkställas; och att, om tiden för redogörelsers upprättande och aflemnande blefve något inskränktare än hittills, denna olägenhet motvägdes deraf, att restantierne tvifvelsutan komme att minskas, och besväret med dessa medels utsökande och serskilda redovisande att förenklas och inskränkas.