Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter hvad de till detta ärende hörande, Utskottet tillställda, handlingar gifva vid handen, har Krigs-kollegium hufvudsakligen anfört, att, som till grund för bestämmande af ersättnings-anslaget till Wadstena Krigsmanshus-kassa lage medeltalet af inkomsternas belopp under åren 1844—1848 samt ersättningen utgjorde för rusthålls-afgifterna 42,200 R:dr och för en per mille-afgifterna 26,100 R:dr, men det numera utaf Riks-hufvud-böckerna visat sig, att ifrågavarande afgifter, under åren 1849—1851, då de ännu till kassan ingingo, fortfarande varit i stigande, och i medeltal för sistnämnde trenne år uppgått, rusthålls-afgifterne till 53,907 R:dr 3 sk. och en per mille-afgifterne till 33,146 R:dr 16 sk. 1 rst. årligen; så, enär afdrag för afkortningar, restitutioner, provisioner och remisslage å kassans samfällda inkomster redan vid bestämmandet af Stats-ersättningen för de smärre inkomsterne iakttagits och sålunda icke vidare kunde ifrågakomma, samt omförmälda afgifter numera icke särskildt bokfördes, utan inkomsten för det stämplade papper, hvarmed de handlingar, på hvilka egande- eller åbo-rätt till fast egendom sig grundade, tillflöte Stats-verket, i följd hvaraf betydliga svårigheter uppstode för bestämmande från och med år 1852 och framgent af dessa afgifters belopp och åstadkommande af fullständig bevisning derom, ansåge Kollegium, att
Stats-ersättnings-anslagen för rusthållsoch en per mille-afgifterne borde förhöjas, för den förra till 53,900 R:dr och för de sednare till 33,100 R:dr årligen, från och med det år, då nästa Statsreglering vidtoge, äfvensom att skillnaden för åren 1852—1854 mellan nu fastställda ersättnings-anslag och nyssberörde förhöjda belopp, hvartill afgifterne kunde antagas i verkligheten hafva jemväl under nyssnämnde tre år uppgått, borde särskildt anvisas med 18,700
R:dr för hvartdera året eller med tillsammans 56,100 R:dr.
Direk - Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o 27 7. 9 Direktionen för Amiralitets-krigsmans-kassan hade åter i underdånighet o o hemställt, att då, enligt deröfver, efter uppgift från vederbörande
Domhafvande, upprättadt sammandrag, värdet af det stämplade papper, hvarmed, till belopp motsvarande de till kassan före år 1852 ingångna rusthålls-afgifterna, köpe-, bytes- och gåfvo-bref å rusthåll blifvit berörde år belagda, uppgått till 14,041 R:dr 8 sk., samt, efter afdrag af ersättnings-anslaget för samma afgifter, 9,633 K:dr 16 sk., skillnaden, 4,407 R:dr 40 sk., alltså utgjorde den minskning i inkomst Amiralitets-krigsmans-kassan, till följd af förändringen i sättet för rusthållsafgifternas utgörande, nämnda år fått vidkännas, ersättning för den sålunda uppkomna förlusten måtte kassan beredas.
Statskontoret, häröfver hördt, ansåg deremot frågan hafva blifvit för tidigt väckt samt att, äfven om det vore tiil fullo styrkt, att rusthålls-afgifterna år 1852 till det uppgifna betydliga beloppet ökats, högre ersättnings-anslag icke borde beviljas, förr än några års erfarenhet närmare ådagalagt behofvet och storleken deraf, helst afgifterna ett annat år kunde så nedgå, att beloppet deraf blcf mindre, än Stats-anslaget; hvadan och då kassan nu hade en bestämd, ej fluktuerande, årlig inkomst, och dess tillgångar således kunde säkrare beräknas, Stats-kontoret afstyrkte bifall till Direktionens framställning.
Direktionen afgifvit dels ett sammandrag, utvisande att den rusthålls-afgifterna motsvarande, till Stats-verket influtna, stämplade pappers-afgiften för år 1853 uppgått till ett belopp af 15,699 R:dr, dels ock cn uppgift å beloppet af rusthålls-afgifterna för åren 1847—1851, hvaraf visade sig, att dessa inkomster, efter' afdrag för afkortningar och provisioner m. m., utgjort:
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, och anser jemväl, för sin del, att, för så vidt behörigen styrkes, att, genom bibehållande af de till Statsverket numera ingående rusthålls- och en per mille-afgifterna, Wadstena Krigsmanshus- och Amiralitets-krigsmans-kassornas behållna inkomster deraf uppgått till högre belopp, än de till ersättning derför beviljade Stats-anslag, förhöjning deruti bör, enligt sednast församlade Ständers beslut, ega rum.
Beträffande Wadstena Krigsmanshus-kassa, är likväl ingalunda styrkt, i hvad mån ersättnings-anslaget, efter den tid kassans ifrågavarande inkomster till Stats-verket indrogos, eller liih. lill n. St.
Prol. 1853 & ISSI. i Sami. 1 Afd. 3 Band.
I Haft. 2 lör år 1847 » » 1848 n n 1849 » r> 1850 10,967: 45. 1. 11,171: 40. 7. 12,214: 18. 6. 13,184: 28. 7. 14,363: 18. — och » » 1851 eller i medeltal 12,380: 20. 7. Ståls-Utskottets Utlåtande, jf:o 277. från och med fvr 1852, understigit hvad utaf dessa inkomster må hafva blifvit kassan behållet, om desamma fortfarande dit ingått.
Då emellertid under åren 1849—51 dessa inkomster öfver skjut it berörde anslag, kan förhållandet antagas hafva under den påföljande tiden varit ungefärligen enahanda.
Hvad åter angår Amiralitets-Krigsmans-kassan, sä har visserligen, genom sammandrag, grundade pä vederbörande domhafvandes uppgifter, blifvit ådagalagdt, hurusom den stämplade pappersafgift, som i stället för rusthålls-afgifterna åren 1852 och 1853 utgått, varit högre, än det åt kassan beviljade ersättnings-anslag; men deremot är icke upplyst, huru mycket, efter afdrag för afkortningar, restitutioner, remisslage och uppbörds-provision, skolat kassan tillkomma, i fall de indragna afgifterna fort farande dit influtit.
Då alltså beloppet af förhöjningarne i ersättnings-anslagen icke blifvit tillförlitligen utredt, men, å andra sidan, kassorna ega rättvisa, på Rikets Ständers beslut grundade, anspråk att af de belöpande ersattningarne komma i åtnjutande, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att, med hufvudsakligt bifall å Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, besluta, att Wadstena Krigsmanshus- och Amiralitets-Krigsmans-kassorna må för innevarande Statsrcglerings-period, eller åren 1852, 1853 och 1854, tillgodonjuta skillnaden emelian de till ersättning för kassornas förra inkomster af rusthålls- och en per mille-afgifter anvisade anslag och de belopp, hvartill samma inkomster, om de fortfarande till kassorna ingått, kunna vederbörligen styrkas hafva varit dem behållna, samt att de medel, hvilka sålunda komma att till kassorna utgå, böra från Riksgälds-kontoret utbetalas.
Reservationer: af Herrar Gråå, J. F. och IVGern, C. F.; af Herr Berger, A. A.:
"Då Rikets Ständer vid 1851 års Riksdag bcslöto, att de till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets-Krigsmans-kassan utgående rusthålls- samt cn per mille-afgifter skulle till Stats-verket indragas, och till ersättning åt kassorna härför uppförde bestämda årliga penninge-anslag, stadsrades jemväl, att v så framt kassans styrelse framdeles kumle ådagalägga, Mitt, genom fortfarande af förenämnde nu påbudna af gifter, högre inkomst 3’skulle för kassan hafva uppkommit, en derefter lämpad förhöjning i förroberörde ersattnings-anslag borde vid blifvande Riksmöten ega rinn,» Ståts-Utskottets Utlåtande, N:q %7$.
Den tolkning Utskottet gifvit åt detta Ständernes beslut ka* jag- ej godkänna, så tnycket mindre, sorn den förhöjning i anslag, som under uppgifne förhållanden, enligt Ständernes beslut, skulle vid blifvande Riksmöten ega rum, ingalunda kan vara synonymt med en ersättning i det redan en gång beviljade och på Stat uppförda anslaget, och jemväl, om en sådan tolkning skulle få göra sig gällande, den förenkling i uppbörds- och redogörelse-verket, man vid förra Riksdagen härmed afsåg, icke allenast skulle uteblifva, utan leda till ännu större svårigheter och förvecklingar.
Derföre har jag trott, att Utskottet nu endast egt att taga i betraktande, om de anslag, som förra Riksdagen å Stat uppfördes, borde förhöjas för nästa Statsreglerings-period, samt, om omständigheterna dertill föranledde, jemväl föreslå de förändrade belopp, som voro en följd af de beslut, Rikets Ständer vid sednaste Riksdag fattat.» af Riksdags-fulJmäktige Ola Månsson från Christianstads, Henrik Andersson från Örebro och Erik Malmin från Westerås- län.
Auk. till Exp.-Utsi. a. 9 Sept. 1854, kl. 2md. Utlåtande, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition (N:o 79), i fråga om erforderligt Statsbidrag till upprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pensionering. (U. A.)
Uti skrifvelse af den 25 sistlidne Januari hade Direktionen för Arméens pensionskassa hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, att bristen i kassans inkomster år 1851 utgjort 8,397 R:dr 6 sk. 3 rist, men att åter för år 1852, då genom de till kassan förut anslagna lönebesparingarnes och krigsmanshusinkomsternas utbyte mot kontanta anslag, dessa inkomster mot föregående årets 12 Stalf-Utskollels Utlåtande, N:o 37S. minskats, under den förra tiden med ........ 10,272: — 11. och under den sednare med 12,480: 15: 2. eller med tillhopa R:dr 22,752: 16: 1. samt deremot pensions-utgiften stigit med , 12,646: 32: ■— en brist hufvudsakligen genom dessa förhållanden yppats, till belopp af ej mindre än 42,234 R:dr 45 sk. 2 r:st; och då pensions-utgiften under åren 1852 och 1853 visat sig ungefärligen lika, samt förhållandet innevarande år kunde antagas blifva enahanda, skulle kassan för de 3:ne åren 1852, 1853 och 1854, utöfver det hittills bestådda årliga kreditivet, 22,000
R:dr, behöfva ungefärligen 20,000 R:dr om året, eller tillsammans omkring 60.000 Riksdaler, hvilken summa obetydligt öfverstege det belopp af 57,062 Riksdaler 41 skillingar 9 runstycken, som under åren 1849.
1850 och 1851 blifvit å kreditivet besparadt; hvarförutan den minskning i inkomst, pensionskassan fått genom krigsmanshusmedlens utbyte mot statsanslag vidkännas, tillskyndat Statsverket motsvarande vinst, hvilken, för år 1852 utgörande 12,480 R:dr 15 sk. 2 r:st, sannolikt framdeles ökades, i anseende till dessa inkomsters årliga stigande, så att
Statsverkets tillskott syntes i verkligheten blifva ringa, om ens något.
Direktionen hade jemväl förmodat, att pensions-utgiften på det hela småningom skulle nedgå, och behofvet af statsbidrag således minskas, men dock ansett sig ej kunna uppgifva någon viss för hvarje år erforderlig summa, hvaremot, i dess tanke, all svårighet skulle liäfvas, om anslaget bestämdes att förslagsvis utgå, hvilket ock närmast öfverensstämde med så väl utgiftens beskaffenhet, som det afsedda ändamålet att upprätthålla pensioneringen efter nuvarande pensions-stat, oberäknadt, att detta förslags-anslag lättare, än andra dylika anslag, kunde till sin utsträckning bedömas, då denna alltid begränsades genom viikoren, att pensionerne skulle utgå efter gällande pensions-stat och endast tilldelas dem, som reglementsenligt blefve dertill berättigade, hvartill vidare komme, att kassans räkenskaper numera undergingo granskning af Rikets Ständers Revisorer; varande af
Direktionen på dessa grunder i underdånighet begärdt, att Kongl Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta Nådig
Proposition dels om anvisande af medel till betäckande af den för år 1852 inträffade samt för åren 1853 och 1854 uppkommande brist utöfver det anslagna kreditivet, 22,000 R:dr årligen, dels om fortsatt beviljande af detta statsbidrag, likväl med den förändring, att detsamma antingen bestämdes att förslagsvis utgå eller förhöjdes till ungefärligen det belopp, hvarmed kassans utgifter för år 1852 visats hafva öfverstigit inkomsterna.
Vid öfvervägande häraf hade Kongl. Maj:t fästat särskild uppmärksamhet dervid, att det kreditiv å 22,000 R:dr årligen, som från 1849 års början varit å Riksgälds-kontoret anvisadt till understöd åt Arméens pensionskassa, först för året 1851 behöft i ringare mån anlitas samt att, fastän det från och med år Slats-Utskollets Utlåtande, N:o 278.
IS 1852 äskade bidraget vore ganska betydligt, det likväl blifvit ådagalagdt, ej mindre. att, derest icke vid sednaste Riksdag kassans förra inkomster af Krigsmanshus-medel och lönebesparingar blifvit mot Statsanslag utbytta, ofvanberörde kreditiv fortfarande förblifvit tillräckligt, än ock att Stats-verkets vinst å de indragna Krigsmanshus-inkomsterne sannolikt i det närmaste uppginge till samma belopp, som det begärda tillskottet å kreditivet.
I betraktande häraf och då de afdrag, arméens befäl å sina små löner finge vidkännas, redan vore betydligare, än att detsamma skäligen kunde med ökade afgifter betungas, har Kongl. Maj:t, uti en den 18 April innevarande år i Nåder albiten Proposition, som från samtlige Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, behagat föreslå Rikets Ständer, att bevilja nödiga medel till fyllande såväl af den för år 1852 utöfver kreditiv-summan yppade bristen, 20,234 R:dr 45 sk. 2 rst, i pensionskassans inkomster, som ock af hvad härtill under tiden för instundande statsreglering erfordrades, i hvilket sednare afseende Kongl. Maj:t ansett lämpligast, att ett kreditiv fortfarande, under hittills bestämda vilkor, å Riksgälds-kontoret anvisades, hvarjemte Kongl. Majit förklarat, att af Rikets Ständers beslut i anledning af Kongl. Majrts särskildt aflåtna Nådiga Skrifvelse om ökadt vederlag till Wadstena Krigsmanshus-kassa för de till Stats-verket indragna rusthålls-afgifterne, deraf Arméens pensionskassa egde tillgodonjuta fidelar, komme att bero, i hvad mån det ifrågaställda kreditivet kunde nedsättas under det belopp af högst 43,000 Ridr, hvartill detsamma eljest behöfde bestämmas.
Genom den i högstberörda Nådiga Proposition lemnade utredning öfver förhållandet med Arméens pensionskassa, har, i Utskottets tanke, blifvit till fullo ådagalagdt, att nämnde kassa är i behof af ett kraftigare understöd, än det nuvarande, så framt dess ändamål att på ålderdomen pensionera arméens befäl ej skall i framtiden förfelas.
Då emellertid, beträffande först den i kassans inkomster år 1852 utöfver kreditiv-summan yppade brist af 20,234 Ridr 45 sk. 2 rst, Utskottet i Utlåtandet Nio 277 föreslagit, att Wadstena Krigsmanshus-kassa måtte för åren 1852, 1853 och 1854 undfå förhöjdt vederlag för de till Statsverket indragna rusthålls-afgifterne, samt denna ersättning ehuru icke till fullo bestämd, blifvit af Krigs-kollegäum beräknad att årligen utgöra 53,900 Ridr, i stället för dess nuvarande belopp, 42,000 Ridr, så att tillökningen uppginge till 11,700 Ridr, hvaraf Arméens pensionskassa tillkomme fidelar med 7,020
Ridr årligen eller, sammanlagdt för berörde tre år, 21.060 Ridr, anser Utskottet, enär detta belopp öfverskjuter förenämnde brist, särskildt anslag för densammas betäckande icke blifva erforderligt.
Hvad åter angår den nödig ansedda förhöjningen af kreditiv-summan under nästa Statsreglerings-period till högst 43,000
Ridr årligen, torde, då behofvet kan antagas under den närmaste framtiden blifva enahanda, som det under år 1852 varit, kreditivet böra i förhållande derefter förhöjas och 14 Stats-Utskottcls Utlåtande, JV.*o S7S. ined iakttaget afdrag från nyss berörde gumma af ofvan o in förmälda, kassan tillkommande, andel i ersättningen för rusthålls-afgifterne, 7,020 R:dr om året, bestämmas i rundt tal till 36,000
E:dr årligen.
Utskottet får alltså hemställa, det Rikets Ständer må å Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition i underdånighet meddela det svar, att de ej kunna bevilja de utaf Kongl. Maj:t i Nåder äskade medel till betäckande af den uti Arméens pensionskassa för år 1852 uppkomna brist, 20,234 R:dr 45 sk. 2 rst, men deremot bifalla, att, till upprätthållande af den Arméens pensionskassa, efter nu gällande stat, åliggande pensionering, ett belopp af högst 36,000 E:dr årligen må, för nästa Statsreglerings-period, i mån af behof, från Riksgälds-konforet utgå, för att användas till betäckande af den brist, som under tiden möjligen kan uppkomma derigenom, att kassans årliga inkomster icke blifva tillräckliga för bestridande af dess utgifter.
Reservat i o ner: af Herr Hörnstein, C. C.; af Herr Berger, A. A.: v Emot det af Utskottet tillstyrkta kreditiv för Arméens pensionskassa får jag mig reservera.
Jag anser nemligen att, då det å ena sidan är Statens pligt att upprätthålla de fonder, som afse pensionerandet af arméen, det jemväl å andra sidan borde vara Statens rättighet att deltaga i afgörandet af de reglementariska föreskrifter, som kunna betrygga kassans bestånd och verksamhet i och lör det med densamma åsyftade ändamålet.
Genom de i sednare tider, oberoende af Ständerne, vidtagna förändringar i kassans reglemente, hufvudsakligen till förmån endast för de militärer, som, efter uppnådd pensions-rättighet från Arméens pensions-kassa, lyckas erhålla höga och väl belönade civila tjenster, och således minst kunna anses vara i behof af att samtidigt med civila tjenste-befattningen uppbära dessa pensioner, har det visat sig, att kassans tillgångar allt mer och mer tagits i anspråk samt blifvit otillräckliga, hvarigenom ock de billiga förhoppningar, som den stora mängden af kassans pensionärer länge hyst om en förespeglad och behöflig förhöjning i pensions-beloppen, synas förflyttade till en alltför aflägsen framtid.
För dem, Stals-Ulskottela Utlåtande, j\7:o 379. ! 15 hvilka äro nog lyckliga, att, jemte sina militära pensioner, få uppbära betydliga inkomster från den civila banan, kan en dylik förhöjning vara likgiltig; desse äro dock jemförelsevis få, Och flertalet af kassans delegare måste, hufvudsakligen till följd af den öfverdrifvet gynnsamma ställning, som sålunda beredts minoriteten, se sig tillbakasatte och vanlottade.
Öfver bristande frikostighet mot kassan från Ständernes sida kan ingen klaga.
Så beviljades vid förra Riksdagen icke allenast ett kreditiv på 22,000 R:dr, utan borttogos helt och hållet de innehållningar å Embetsmäns löner, som förut till kassan ingått, under namn af vakans- och förslags-liggetids- samt begrafningshjelps-besparingar. och anslogos kassan till ersättning härför dels 5,000
E:dr för de förra och dels 18,720 E:dr för de sednare, att årligen från Statsverket utgå.
Men anspråken växa!
Det synes mig derföre nödvändigt, att Ständerna, såsom vilkor för nu beviljande kreditiv, fästa en fullständig revision af kassans reglemente, hvilken synes icke mindre för delegarne sjelfve, än för Statsverket vara högt af behofvet påkallad.» af Riksdags-fullmäktige Ola Månsson från Christianstads och Henrik Andersson från Örebro län.
H:o Ä*».
Ånis. till Exp.-Ulsk. d. 9 September 1854, lil. 2 e. m.
Ltlittande, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga framställning om den genom ökad skatt å bränvins-tillverkningen blifvande tillgångs användande till inrättande af tvångs-arbetshus i Rikets samtlige län och Stockholms stad, äfvensom till åtskilliga andra föremål.
Uti Dess vid innevarande Riksdag aflåtna Nådiga Proposition om Stats* verkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, i afseende å användandet af den 18 Slals-UCskntlets Utlåtande, A7;o 8/9. särskilda tillgång, som, i händelse Rikets Ständer bifölle det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående grunderna för rättigheten att tillverka bränvin, framställda förslag att belägga denna tillverkning med högre skatt, än tillförene, uppstode utöfver de till ordinarie
Stats-regleringen deraf påräknade 800,000 K:dr, behagat föreslå, det Rikets Ständer måtte deraf anvisa följande belopp, nemligen: l:o.
Till nedannämnde ändamål, att årligen utgå under de tvenne åren 1855—1857, för hvilka nu skeende Stats-reglering blifver gällande: a) anläggning af nya och förbättrande af backiga eller eljest mindre goda vägar, utöfver hvad Kongl. Maj:t, i Dess förstberörde Nådiga Proposition, i sammanhang med den föreslagna regleringen af 6:te Hufvud-titeln, äskat, R:dr 25,000: — — b) befrämjande, medelst lån eller anslag, af utdikningar och aftappningar utaf sanka trakter och sjöar, till beredande af odlings-företag 125,000: — — c) för ett ökadt antal agronomer, som i särskilda provinser skulle meddela undervisning i odlings-, utdiknings-, ängsvattnings- och sjösänknings-företag, samt till bildande af elever för framtida sådan undervisning 10,000: — — d) för ett ökadt antal lägre landtbruksskolor, i den mån de uti provinser, der sådane förut icke funnes, kunde ä lämpliga ställen, under vanliga vilkor, inrättas 10,000: — — e) för ett nytt högre landtbruksinstitut, hvilket, efter upphörande af det äldre vid Degeberg, ansåges nödigt, på lämpligt afstånd, söder om Ultuna . . . 12,000: — — Transport 182,000: — — n Stals-lllskoltels Utlåtande.
Transport 182,000: — — /') åt de i länen inrättade hushållningssällskap, för hvilka reglementen blifvit af Kongl. Maj:t fastställda, tillsammans 24,000: — — fördelade på sätt Kongl. Maj:t efter Landtbruks-akademiens hörande, bestämde; hvarvid, jemte offentlig redovisnings-skyldighet, borde stadgas såsom föremål för medlens användande, att genom belöningar uppmuntra mindre bemedlade jordbrukare, hvilka ådagalagt synnerligen nitiska bemödanden för jordbrukets eller annan landtmanna-närings förkofran; att för skäligt pris tillhandahålla dem förbättrade åkerbruks-redskap samt goda fröslag af nyttiga växter; att anskaffa för landtbruket nyttiga modeller; äfvensom att i allmänhet befrämja de med hushållnings-sällskapens stiftande afsedda ändamål. g) att såsom räntefria lån, efter de grunder och med de vilkor, som kunde af Kongl. Maj:t varda fastställda, under hushållnings-sällskapens inseende, tilldelas de jordegare, som å sina hemman inrättade rior oller andra ändamålsenliga tork-inrättningar för sädens bättre förvarande 40,000: — — h) att', jemte tillgängliga besparingar å 1845 års anslag till Stamholländeriers bildande, användas, genom Stamholländeri-styrelsens försorg, för inrättande af sådane holländerier i län, der de ännu saknades 20,000: — — Transport 266,000: lUh. till Ii.
Urat. 1833 $ 1854. 4 Sami. 4 Afd. 3 Band.
I Håfl. 18 Siats-Utskottets Utlåtande, A: o 279.
Transport 2(36,000: — i) att ställas till Stuteri-öfver-styrelsens disposition, för häst-racens förbättrande 20,000: — k) till undersöknings-kostnader för jernvägs-anläggningar 20,000:
Tillsammans 306,000:
— R:dr årligen, eller för 3:ne år 918,000: 2:o.
Till grundfond för uppförande af nya eller utvidgande af redan befintliga arbetshus inom länen .... 900,000: hvartill komme, för fullföljande af jernvägs-anläggningen emellan Stockholm och Götheborg, årligen 615,000 R:dr, som beräknas endast för åren 1856 och 1857 1,230,000: — - - och ansågs, att det belopp, bränvins-skatten under ifrågavarande
Stats-regleringsperiod möjligen kunde inbringa utöfver nu föreslagna anvisningar och dem, hvilka Rikets Ständer ytterligare komme att besluta, borde till nästkommande Riksdag reserveras.
1 afseende å frågan om uppförande af arbetshus, hvarom här ofvan i 2:dra punkten förmäles. har Utskottet, genom remiss från samtlige Riks-Stånden, fått emottaga en under den 9 November nästlidne år till Rikets Ständer ailåten, i Usta samlingen och Usta afdelningen af Bihanget tili Riks-Sfåndens protokoll under N:o 30 intagen.
Nådig Skrifvelse, hvaruti Kongl. Maj:t, på anförda skäl, föreslagit: l:o att i hvarje af Rikets län skulle, till emottagande af till tvångsarbete dömda försvarslösa qvinnor och mindre arbetsföra manspersoner, finnäs minst en arbets-anstalt, försedd med reglemente, som blifvit af Kongl. Maj:t gilladt, och förvaltad, under offentlig myndighets tillsyn, af en direktion, utvald af länets innevånare; och borde anstalten företrädesvis vara förlagd i närheten af länets residens-stad, samt jordbruk, så vidt tillgångar och lokal medgåfve, vara med densamma förenadt; 2:o att, derest i något län mera än en sådan arbéts-anstalt kunde tillvägabringas, en af dem borde inrättas uteslutande, för qvinnor, samt att i allt fall, Summa B:ko R:dr 1,818,000: Sluts-Ulskollels Utlåtande, N;o 279.
19 arbetshjon af olika kön hållas, så vidt möjligt vore, från hvarandra alldeles afskiljda; 3:o
Att dessa föreskrifter mätte gälla äfven för Stockholms stad, dock med de förändringar, som af särskilda omständigheter kunde föranledas och Kongl.