Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Folkets lynne och bildning måste, uti ett Län af så betydlig storlek, och der naturen antyder så olika föremål för verksamheten, framte många skiljaktigheter.
Öfverallt är likväl laglydnad ett utmärkande drag; och äfvenså träffas allestädes spår af det sunda förstånd, den öppna redlighet och den fosterlandskänsla, som alltid utmärkt Svenska allmogen.
Ungdomens bildning i allmänhet, fortgående såsom af ålder under Prästerskapets allmänna tillsyn och Föräldrars närmare ledning, med tillhjelp merendels af mindre bildade personer, som utan annan kallelse än egna behofvet, egna sig dertill, bär visserligen stämpeln af tillfällighet och kan icke vara annat än ofullkomlig; men ungdomens sedlighet, djupt rolad uti national-lynnet och befästad af Religions-undervisningen, synes vara på en högre ståndpunkt.
Bränvinets öfverflödiga bruk, — det onda som i synnerhet bidrager till osedlighet och brottsliga företag, kanske mera ibland äldre och yngre, är den stötesten som behöfver och efter möjeligheten bör undanrödjas.
Men, ehuru författningarne emot detta missbruk icke kunna frånkännas den verkan, att tillbakahålla oordningar på offenteliga ställen och vid allmänna sammankomster, torde det likväl vara tvifvelaktigt, om böjelsen att omättligt njuta af bränvin står att utrota annorledes, än genom förbättrade undervisnings-anstalter för det uppväxande slägtet, hvarigenom detta kan ingifvas begrepp om andre och ädlare njutningar.
— Förhållandet under de bägge sistförflulne åren, att räkna från i83o års felslagne och till i832 års ymniga skörd, — då det var sällsynt att se någon person pfverlastad af starka drycker, åtminstone vid allmänna tillfällen, — synes eljest antyda, att äfven ett yttre verksamt medel finnes emot dryckenskapslasten, nemligen: knapp tillgång med högt pris på bränvin; och detta så mycket hällre, som öfverflödig tillgång och lågt pris på varan redan nu visar ett förderfligt inflytande till motsattsen.
Då man undantager Dahls-Land, der allmogen ännu saknar händighet i slöjder, framvisa öfrige delar af Länet åtskillige slag af slöjd - 9 slöjdfärdighet oell stundom af verkelig konstfärdighet, så att slöjdvarors förfärdigande till afsalu på många ställen af landsbygden utgör en för orten vigtig binäring, oumbärlig såsom beståndsdel till folkstockens underhållande, jemte det svagare jordbruket; och inträffar delta förhållande synnerligast uti Häraderne omkring Borås och U1- ricashamn, derifrån varornes afsättning befordras genom Gårdfarihandel:
Inom dessa trakter, hvarest mycken flit och idoghet råder, är ock välmågan mest allmän, och träffas ej sällan verkelig förmögenhet hos allmogen, fastän det ena och andra icke eller saknas uti Länets Öfrige delar.
Den intill Norrige närmast gränsande delen af Dahls-Land, som på svaga och ofruktbara hemman hyser talrik befolkning, utgör måhända skarpaste undanlaget från regeln, i synnerhet sedan rörelsen med Skogseffecter nu mera, efter skogarnes aftagande, icke så jemnt och tillräckeligt som förr, fyller bristen i jordens afkastning; och folket kan här således endast bestå vid det mest tarfliga och sparsamma lefnadssätt.
Uti Westergöthland må äfven, jemte Wedens och Bollebygds Härader, som hafva sandig och bergbunden jordmån samt inskränktare binäringar, till undantagen räknas Gäseneds Härad, såsom af naturen serdeles missgynnadt, då det i allmänhet har svag och ofruktbar jordmån, lider brist på skog och är afsides beläget för trafik; men lefnadssätlet är sparsamt, och under sednare tider har i sistnämnde Härad, likasom i de närgränsande Wedens och Kullings, utvecklat sig en ny näringsgren, sorn mycket bidrager till invånarnes bestånd, nemligen: odling af potatoes och denna växts förvandlande till bränvin.
Dagsvcrkslönerne variera således betydligt, till exempel emellan 10 sk. 8 r. och 24 sk.
B:co för karldagsverke samt 8 och 16 sk.
B:co för qvinsdagsverke, sommartiden på egen kost: för öfrigt upplyser närlaggde utdrag af Markegångs-taxorne huru de i allmänhet varit stadgade.
Tjenslehjons löner, underkastade en jemförlig variation orterne emellan, äro från 10 B:dr till 33X R:dr B:co årligen för en Dräng och 4 B-‘dr till 13x R;dr B:co årligen för en Piga, förutan städja och visse beklädnads-persedlar, som vanligen betingas jemte lönen, och uppgå i värde till 10 å i3x R;dr IO för Drängen och 6 å 8 R:dr för Pigan, hvarförutan Husbonden merendels erlägger tjenstehjonets Krono-utskylder.
— Uti Städerne förhäller sig både dagsverkares och tjenstehjons contanta aflöning något högre, relativt till landsorten deromkring; dock öfverstiga de sällan hvad här ofvan är högst uppgifvit.
Men hvad sorn i denna fråga förtjenar serskildt anmärkas, är den för jordbrukaren missgynnande omständighet, att dagsverks- och i synnerhet tjenslehjons-lönerné, något fallande i svaga eller missväxtår, stiga öfver vanligheten vid goda skördar, då ett ringare pris och trög afsättning på jordbrukets produkter ofta sälta husbonden i förlägenhet om penningar att afbörda sig denna utgift:
Botemedel mot denna olägenhet, sorn annars svnes ligga i naturen af förhållanden emellan arbetaren och den honom behöfver, lärer till någon del endast kunna finnas uti antagandet af jordtorpare, med bestämd arbelsskyldighet alla år; och detta synes äfven allmogen hafva börjat inse, emedan omtänksamma Bönder, med större eller vidsträcktare hemmansdelar, nu, mera än förr, inrätta sig efter sådan grundsats.
Om och huruvida ibland folket, härmed menadt hemmansbrukande allmogen, välståndet under ifrågavarande qvinqvennium aftagit eller tilltagit, eller ock förblifver oförändradt, är en alltför svår uppgift att riktigt lösa, emedan bestämd ståndpunkt saknas, hvarifrån jemförelsen skulle utgå.
— Likväl, om man, för att härutinnan våga ett omdöme, vill åsidosätta tillfällige omständigheter och locala förhållanden, som för viss tid eller för visse orter göra mer eller mindre skarpt teknade undantag, torde man, då det är gifvet och oemotsägligt att folket i allmänhet, oberäknadi Backstugesittare, Inhyseshjon och andre dylike utan. säkert näringsfång, bor sundare och rymligare, njuter bättre föda ecb kläder sig bättre än förr, kunna och böra antaga att, i sednare tider, tillgångarne för folkmassans fysiska bestånd vunnit progressiv förkofran, eller alt välmågan hos allmogen i sjelfva verket tilltagit; och söker man ytterligare bevis för denna sats, så lärer det finnas uti ett factum sorn, åtminstone här i Länet, fortfarande visat sig, synnerligen under de sistförflutne Tjugofem åren, •nemligen; att af Säterier, Råoch Rörs-hemman samt Prälse-hemman, andre Egendomar oberäknade, som under tiden ombytt Egare, mångfaldige genom köp öfvergålt, antingen hela eller styckade, uti allmogens händer. 11 Men då, å ena sidan, dessa bevis, jemte den betydliga folkökningen, uppenbart vittna om tillväxt i landets krafter, måste å andra sidan medgifvas att tillfällige hinder emot desse krafters fulla utveckling både funnits och finnas.
Att mindre vigtiga näringsgrenar aftyna eller försvinna, under det andre tilltaga eller nya uppstå, hörer till tingens natur och inträffar i alla tidehvarf:
Frågan förändrar dock utseende när den angår landets hufvudnäringar; och hvad som i synnerhet är egnadt att, med afseende härpå, väcka serskild uppmärksamhet, synes för närvarande vara:
Jordbrukets ställning i hänseende till den stora fluetuation i spanmålens pris, som de sednare åren, före, under och efter 1826 och i83o årens missväxter, ägt rum, hälst som detta ofta, vid goda år, åtföljes af stor svårighet för jordbrukaren att äfven till det lägre värde som då existerar, för vandla sitt spanmåls-öfverskott i penningar, till godtgörande af skatter, räntor och lånspanmåls-skulder, med mera.
Allmännare penninge-förlägenhet måste i och för sig sjelf blifva, och är jemväl, närmaste följden häraf; men att utreda i hvad mån samma för lägenhet tillika må hafva andra orsaker, lärer i nåder anses icke vara föremål för denna underdåniga Berättelse.
Den gissning torde likväl kunna vågas, att osäkerheten i myntförhållanden, hvilken försvagat crediten man och man emellan, och obeständigheten i vissa lmshålInings-anstalter, som närmast hafva inflytande på spanmålshandeln, äro att räkna bland dessa orsaker.
Man har ännu alltför få och osäkra uppgifter om inkomsten af Länets alla Näringsgrenar, och om Invånarnes samfällta utgifter, lili så vidt de stanna utom Länet, för att ens försöka en beräkning deröfver, till utredande af balancen och huruvida den slutar sisr årligen med öfverskott eller brist; men det är sannolikt, att en slik beräkning icke skulle slå ut till Länets fördel under ifrågavarande qvinqvennium; ty, när under åren 1S27 och 1831 det ytterst nödvändiga spanmålsbehofvet måst fyllas genom inköp från andre Län och orter, till dubbelt pris emot vanligheten, uppkommer endast härigenom förhöjde utgifter af åtminstone En Million Piiksdaler Banco tillhopa, för hvilket belopp Länets binäringar, fastän ej minskade under desse år, icke kunnat lemna motsvarande inkomst, hvaraf åter följer att summan utgått af behållningen från lyckligare år, eller ännu graverar
Länet såsom skuld, hvilket sednare är fallet med omkring I 2 120,000 R:dr undsättningsskulder till Stats-Cassan.
Utsökningsmålen vid Lands-Canzliet hafva under sådane omständigheter varit flere än förr, men de visa sig lyckligtvis redan i aftagande, från innevarande års början, och man är befogad antaga, att det fördelaktiga priset på Landtmanna-producter efter förlidne årets skörd, och den ymniga tillgången derpå efter den goda skörden i år, skola fortfarande bidraga att minska hos allmogen förlägenheten efter penningar. 3.
För Länet i det hela kan'Åkerbruket, betraktadt såsom särskild näring, anses vara den som frambringar högsta värdesproducten, fastän trakter finnas der andre näringsgrenar härutinnan täfla.
Inom Södra Dahls-Land och den tillgränsande Norra delen af Westergöthland, samt delvis äfven på Norra Dahls-Land, till så vidt Invåriarne grunda deras bestånd på Åkerbruk, har, vid större Egendomar och hos jordbrukande Ståndspersoner, vexelbruk blifvit nästan allmänt antaget; och detta brukningssätt vinner alltmera framgång äfven ibland allmogen, som redan ombyter med odling af säd- och foder-växter på öppna åkerjorden.
Vanligen trädes i dessa trakter en fjerdedel eller en femtedel af åkern och det öfriga besås med Höst- och Vår-hvete lill omkring T^Q-delar, Höst och Vår Råg 12, Korn 6, Hafre 5o, Blandkorn C, Ärter 2 och Potatoes 24 sådane delar.
Hafre är således ännu hufvudsädet, men detta ökas icke mera på odaljorden, utan uttränges snarare der något af Råg och Potatoes, hvaremot nyodlingar merendels besås med Hafre.
— I den del af Westergöthland, som närmast tillgränsar Götha Eif, är brukningssättet i så måtto skiljagtigt, att der sås mindre af Hafre, men mera Ärter och Korn, samt dessutom Bönor till betydlig proportion.
Invånarne uti de till Länet hörande Södra Häraderne af Westergöthland fortfara deremot allmänt med det af ålder brukliga Ensädet, undantagande någre Ståndspersoner, som begagna trädning och vexelbruk, då vanligen trefjerdedelar af jorden besås, i med Larsmässo-Råg och hälften med Korn, Blandkorn, Hafre och Potatoes.
Annars nyttjas i dessa frakter föga höstutsäde, utan hesås öppna åkerjorden helt och hållet med Vårsäd, bestående af något Råg, till en 13 ungefärlig tiondedel, af ganska litet Korn och Ärter, roen hufvudsakligen af Blandsäd och Hafre, samt för öfrigt af Potatoes, sorn alltmera tager öfverhand; och måste, ulan tvifvel, orsaken till detta allmännast antagna brukningssältet, med ensäde, sökas dels uti den till åker användbara jordens inskränkta rymd och dels uti dess magra beskaffenhet, som gör den mindre tjenlig för annat, än svagare sädesslag.
Lin trifves öfverallt i Länet och odlas jemväl på de flesta orter till husbehof; men inom Marks Härad skötes odlingen och beredningen af denna växt i stort och med omsorg, samt tillverkas deraf väfnader till betydligt afsalu.
Hampa odlas endast på spridda ställen och i ringare skala; så alt afkomsten icke fyller Länets behof.
Humla odlas åter mera allmänt till husbehof och på åtskillige ställen jemväl till afsalu, hvilket sednare i synnerhet äger rum i Hesselskogs och Dahlskogs Socknar på Dahls-Land, samt i Kinds Härad af Westergöthland, derifrån afsältningen till andre orter är betydlig.
Kummin växer i åtskillige trakter sjelfsådd på ängarne, och skördas å Dahls-Land äfven lill afyttring utom orten.
Rofvor, Morötter, Kålrötter och Kålsorter odlas öfverallt af Allmogen, till husbehof, och fruktträd träffas stundom äfven vid Allmogens gårdar; men finare trädgårdsväxter och större fruktträds-planteringar finnas i allmänhet endast vid Ståndspersoners Egendomar.
Inom de Socknar af Länet som gränsa nära intill Götheborg, äro ställen der trädgårdsskötseln drifves såsom näringsfång.
I frågan om antagne nya methoder vid jordbruksskötseln, eller nya inrättningar lill arbetskrafters besparande dervid, må nä norias att, egenteligen på Dahls-Land, har Engelska flåhacknings- ,ocb jordbrännings- methoden, som funnits ofta förstöra matjorden, lemnat rum för ett annat odlingssätt med bränning efter plog, sålunda, att blott en plogskifva i hvarje åkerteg sönderskäres, uppställes och brännes, hvilket sätt besparar arbete och förtär mindre af matjorden, men befordrar ändock bördigheten.
Användandet af granris, i stället för spillning, vid potatoes-planteringen är jemväl ett i sednare åren uppfunnet bjelpemedel, sorn efter hand allt mera antages.
Nya redskap för jordens häfd äro deremot icke antagne; men de vanliga, plogen och harfvan, bringas af hvarje omtänksam jordbrukare i det skick att jordens redning dermed kan åstadkommas.
Undantagande >4 Trösk-Machiner och Väder-Harpor till säds rengöring, hvilka vid större Egendomar begagnas, hafva mechaniska inrättningar, till besparande af arbetskraft, icke eller kommit i allmännare bruk.
Till så vidt det i allmänhet låter bestämma sig, kan man antaga vanliga sånings-tiderne vara: för Vår-utsädet efter medlet eller emot slutet af April och första dagarne af Maji, samt för Höstutsädet mediet och slutet af Augusti samt början af September; och infaller skördetiden vanligast närmare början af Augusti samt räcker in i början och emot medlet af September månad.
Afvikelserne måste dock vara många uti eLt
Län med så vidsträckt läge och så skiljagtige natur-förhållanden.
Vid medelmåttig skörd är spanmålsproductionen uti de förut anmärkte delarne af Länet, hvarest Åkerbruk utgör folkets hufvudnäring, mera än tillräcklig för behofvet inom hvarje ort, så att femtedelen, eller kanske fjärdedelen, kan anses gå till afsalu utom orten, eller utom Länet.
I Länets öfrige delar och synnerligast uti vissa Socknar af Norra Dahls-Land, närmast Norrska gränsen, samt i de sydliga trakter som omgifva Borås och Ulricaehamn, eller tillstöta, svarar deremot Spanmåls-productionen, äfven vid den rikaste skörd, icke på långt när emot comsumtionen, utan måste skillnaden för behofvets fyllande tagas ifrån andra orter; och sker detta vanligen, i förstnämnde norra trakt, från Norrige någon gång, men annars från nedra Dahls-Land, samt uti sistnämnde södra trakter från Götheborg, Halland och Skaraborgs Län, ifrån hvilket sednare tillförseln på Borås torg i synnerhet är betydlig; hvarförutan Kinds och.
Redvägs Häraders Invånare under sednare åren börjat inköpa mycket of Spanmål från Östergöthland, som hålles till salu i Jönköping.
— Vill man för Elfsborgs
Län, öfver hufvud, jemföra Spanmåls-productionen emot consumtionen, så blifver resultatet, att årligen större qvantiteier spanmål behöfva tillföras
Länet från andre Län och orter, ehuru, genom åkerbrukets tilltagande och den utvidgade potatoes-odlingen, behofvet är mycket förminskadt emot hvad det annars, vid en starkt ökad befolkning, skulle vara.
Genom approximation är utrönt, att vid knapp skörd utgör hela behofvet af tillförsel från andra
Län och orter omkring 100,000 tunnor Spanmål, men vid missväxt vida derutöfver, ända till i5o å 160,000 tunnor och mera. i5 Jemte de orsaker till jordbrukets tillväxt som i 2. §. äro angifne, ibland medlen hvarigenom äfven folkökningen fortgått, kan man icke frånkänna en mera utbredd kunskap om bättre methoder vid jordbruk s-skötseln stort inflytande; och bör anmärkas att förtjensten häraf tillhörer jordbrukande ståndspersoner, med upplysning och nit för yrket, hvilka härutinnan gifvit exempel, — det enda som i dylik fråga verkar directe på allmogens öfvertygelse: Hushållnings-Sällskapets bemödande, att genom belöningar uppmuntra allmogen till en ändamålsenligare jordens indelning och brukning, har dock något medverkat för detta ändamål.
Såsom bidragande orsak kan äfven nämnas den ökade hågen för ägoskiften, skogsoeh utmarks-delningar samt andre sådane företag, sorn lemna hvarje jordbrukare för sig mera frihet och bättre utrymme, att efter egen erfarenhet sköta sitt jordbruk; hvarförutan Odlings-Lånen på vissa ställen kraftigt medverkat till oländig marks uppbrytande och odlande; och slnteligen må raan icke förtiga den omvårdnad, en upplyst Regering i sednare tider egnat åt jordbruket, genom skyddande Författningar, som antingen undanröjt directa hinder för jordbruksnäringens uppkomst, eller lindrat och afskaffat vissa betungande sätt alt utgöra beskattningen.
Intrycket, sålunda gifvit lill än större utveckling, försvagas måhända endast af ett verkelig! hinder; men detta, bristande afsättning på den öfverflödiga spanmåls-productionen inom hvarje jordbrukstrakt, är dock det svåraste att afhjelpa uti ett land der stora städer saknas, der invånarne i de små, äfvensom i Bergslagsorterne, sjelfve till stor del äro spanmåls-producenter, och der ett utvidgadt fabriks-system icke finnes, eller lätteligen torde kunna införas.
Man kan likväl icke skäligen påstå, att spanmålspriserne varit efter goda eller medelmållige skördar de sednare åren serdeles låga, annorlunda än i jemförelse med priserne efter missväxter; och della förhållande, som egenteligen bevisar att de då af omständigheterne högt uppstegras, tyckes uti elt vidsträckt Rike, med under vintermånaderne afbrulen vatlen-comrnunication, ligga så djupt i sjelfva sakens natur, att det väl icke kan ändras, om än till någon del genom t jeni ige författningar corrigeras.
I så beskaffad ställning kan bränvins-bränningen, betraktad såsom vehikel till åkerbruket, jemväl anses vara ett ofta nyttigt correctiv emot spanmåls-förråders hopande, till en större olägenhet 16 för producenterne.
Alt jordbruksnäringen nu ganska mycket beror af brännings-rättigbetens fria utöfning mäste dessutom medgifvasj ocb lill exempel härpå kan för detta Län i synnerhet åberopas förhållandet inom Wedtle, Kullings, Gäseneds och Wedens Härader, hvarest allmogen i sednare tider företagit sig att, på en för öfrigt nog otacksam jord, odla potatoes i stort och deraf tillverka bränvin, som afsättes på andre orter med betydlig vinst för Häradernes annars vanlottade jordbrukare, och till ej ringa lättnad för dem vid Krono-utskyldernes godtgörande.
En annan och vigtig fråga är: om icke den såkallade husbehofs-bränningen, sorn begagnas bär i Länet med öfver 14,000 pannor, — och i hvilken utsträckta brännings-rättighet man tvifvelsutan igenfinner grundorsaken till den benägenhet för dryckenskap, som alltför ofta uppenbarar sig äfven hos den uppväxande generationen, — kunde till allmän båtnad utbytas mot en med högre afgifter belaggd fabriksmässig bränning, i större verk, derigenom bränvinet kunde hållas uppe i ett någorlunda högt ocb jemnt pris, samt tillgången på denna vara såmedelst inskränkas, — det enda säkra medel erfarenheten gifver vid handen såsom verksamt emot dryckenskapslasten, hvilken, ehuru icke så utbredd, som mången i sednare lid skildrat den, likväl är det nog för att väcka Lagstiftarens uppmärksamhet och omsorg, till det ondas förqväfvande. b) Boskapsskötsel utgör, äfven då den betraktas sk il jd från Åkerbruk, en hufvudsaklig beståndsdel af Folknäringen.
Uti de delar af Länet hvarest Åkerbruket är i mästa flor, nemligen: på slättbyggden af Dahls-Land och uti tillgränsande trakter af Westergöthland, har detta öfvervigten; men på norra och vestra
Dabi samt i andra trakter af Westergöthland, synnerligen Kinds Härad, håller Boskapsskötseln snarare jemvigt med Åkerbruket och lemnar, utöfver husbehofvet, mer eller mindre betydlig afkastning till afsalu.
På Dahls-Land äro ängarne i allmänhet bördiga, hufvudsakeligen naturliga och öfver hufvud svarande emot åkern, samt har den couperade delen af landet, i synnerhet, förmonen af godt och tillräckligt sommarbete.
Ängsculturen försummas dessutom icke, och användes dervid merendels Klöfver- och Thimothéi-utsäde; men, äfven utan utsådde frön, underhålles gräsväxten af vild klöfver och andre *7 andre tjenlige foderslag, när igenläggningen sier efter viii häfdad åker.
Inom Westergöthland är ängsodlingen mindre utbredd, och föga använd uti de södra trakterne, sorn likväl delvis hafva -göda fodertillgångar från naturlige ängar:
Tillräckligt sommarbete finnes der nästan allmänt.
Horn-Boskapen på Dahls-Land är i allmänhet af litet, men godt, inhemskt slag, sorn tilltager i godhet med ängscullurens utvidgande.
— Lili Westergöthland, der Boskaps-kiealuren oftare inköpas från i andreiorter, äro slagen mera blandade och sinsemellan skiljaktig^, 'likväl i allmänhet icke stora, fastän stundom ganska goda.
Till racens förädling, eller fortplantning af bättre racer, har i intetdera ;af Landskapen något blifvit tillgjordt, annorlunda än såsom undantag af jordbrukande Ståndspersoner, hvilka mellanåt för7 skaffat sig större och bättre stamrace från andre orter.
Oxar användas vid jordbruket och till kortare körslor, i alla delar af Länet, samt på. några: ställen jemväl till mera långväga försl ingar.
Endast under Höst-, Vinter- och Vår-månaderne, eller så länge marken är frusen seller betäckt af snö och utan bete, nyttjas i allmänhet stallfodring för Boskaps-kreaturen.
Häslarne' äro' på Dahls-Land af någorlunda god art och medelmåttig storlek, i synnerhet norr ut, hvarest inhemska stammen är myqket blandad med den än bättre Norrska lfäst-racen.
— Jemväl i öfrige delar af Länet äro hästarne, ehuru af flere olika slag och mera små än stora, skäligen goda och väl underhållne i allmänhet.
Relativt till hemmantal och folkmängd hålles mindre antal hästar uti de sydliga trakterne af Westergöthland, än annorstädes i Landskapet, hvilket åter är följd af hemmanens inskränktare fodertillgångar; men uti vissa trakter af Länets norra del, der fodertillgångarne. äro ymniga, kunde hästafveln ökas och utbildas till Näringsgren, om hingstar af ädlare och goda slag funnes till raccrnes upphjelpande, hvartill nyligen början i så måtto blifvit gjord, att en hingst från Strömsholms Kongl. Stuteri blifvit stationerad här i grannskapet.
Från Dahls-Land försäljes redan årligen 2 till 3oo föl, som vanligen inköpas af allmogen uti Westergöthland och Bohus Län.
De får, som af allmogen uppdragas för eget behof, lill föda och beklädnad eller *8 ock till afsalu, äro merendels, grofulliga, af Svenskt eller blandad! slag:
Finulliga,, ursprungeligen af Tysk eller Spansk race,, underhållas äfven,, hos Ståndspersoner i synnerhet; dock äro stammarne deraf förminskade under sednare åren, i anseende till bristande förmonlig afsättning på den fina ullen; men om ett annat förhållande kunde emotses, och Länets invånare dessutom på tjenlig! sätt uppmuntrades. att vinlägga sig om förbättrad fårafvel, äro, flere anledningar till förmodan att Possessionaten i synnerhet på Dahls-Land, skulle föranlåtas, till försök i sådant afseende och derutinnan lyckasHos allmogen hafva fårhjordarne blifvit mycket, förminskade genom sjukdomar,, som, efter i83o och 1831 årens våta somrar,, bortryckt en mängd får i nästan alla delar af Länet, och icke. ännu alldeles afstannat Getter finnas, ännu i Bergs- och Skogstrakterna inom de mäst nordliga och de mäst sydliga delarne af Länet; men för öfrigt äro dessa kreatur afskaffade, såsom skadedjur, i den moa jordbruket vunnit förkofran
Svin uppfödas lill betydlig mängd uti de seminanta delarne af Länet, och äfven annorstädes för husbehof; och träffas deraf på många ställen ganska goda racer.
Antalet på Svinkreatur har blifvit, förminskad efter i83o års mixväxt och under hränningsförbudet de påföljande åren; så att Svin för närvarande äro 1 högt pris Af Fjäderfä finnes i allmänhet Gäss och Höns- —*•