Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del skulle jag dock icke mycket tveka, att ifrån denna inskränkning mig begifva, oaktadt förlusten för Banken i Calcul komme att visa sig större ; emedan i sådant fall ända till det yttersta hlefve iakttagit hvad Medborgares rätt påfordra kan.
Säkert är , sorn Herr Ladman Mannerstam uti sitt särskilta Votum det ock närmare utvecklat, att denna förlust för
Banken betydligen ersättes af den lättara utväg härigenom för Gälde^ i 158 Stats- och Banio-TItskottens Betänkanden. närerne uppkommer, att erhålla Discont-Papper,' till 1 iqviderande af sine skulder.
Desse skulle, det oaktadt, troligen icke annorlunda sin sticcessive ingå, så att den i förra utredningsplanen påräknade räotevinst å Discont-lianen, i det lärmaste lika ko mine att äga ram, i hvilket fäll förlusten genom detta liqvidationssätt icke ökades.
Men, äfven om ett hagtigare inbetalande af Discont * skulder klefve följden häraf, beviste sådant blott att
Danetransactionerne med större fart öfvergud till de enskifte, och mellan dem uppgöras; då de allmänna deremot kunde med större frihet regleras, och blifva tillräckligare för nya jLån-hehofvande.
Räntans liqviderande till den i Qctober 3817 bär Hpglofl.
Beredningen i allmänhet antagit, hvarföre detta ämne här förbigås.
För Götha Canal-Disconts Obligationer, ha? jag fran början tillstyrkt ränta, emedan jag ansett massan lemna tillgång dertill, Bast häldre skulle sålunda med denna
Disconts papper gäld mot gäld till fullo böra qvittas! och afven örn detta senare antages, men Höglofl.
Utskotten i öfrigt förblifva vid deras förra tanka, att ingen ränta under tiden hör beräknas, skulle dei igenom likväl den medelväg beredas, sorn, med någon större förman å de gäidbundnes sida, tillika förenade tillfället fqr fordringsägarne att förbyta desse fordringsbevis, till enskiites räntebärande skuldsedlar. pordringsägarne, med denna utväg till användandet, böra anse förlusten af räntan, Innan ett sådant användande kan äga rum, såsom eu Stats- och 1'anXo-TJtskottens Betänh anden, 1159 assurance-premie till Banken för förlaster vid utredningen af Canal-Disoonten, och för öfrigt uppvägd af den förmånen, att genast hafva vun-> nit en orubbelig liqvidations-grund.
Diaconts utredning, har jag ingen ting att tillägga Höglofl.
Beredningens nu i visse delar förändrade förslag.
Hvad sedermera beträffar det tredje vä-, sendteliga anmärknings ämnet, att nemligen liqvidationssättet leder till indragning af RörelseCapitalet; så angår detta egenteligare den generella flnance-regleringen, än sjelfva Discontliqvidationen.
En termin af fem år är visserligen ej för kort att bringa desse affairer till slut.
Om andre Eäne-utvägar böra öpnas att intaga desses ställe, är en annan sak, oberoende af denne; och, som den för öfrigt, dels i det generella Finance-Betänkandet redan blifvit upptagen och utredd, dels vidare lärer blifva det, i anledning af de anmärkningar, som vid nämnde Betänkande göras; anser jag ett särskildt besvarande deraf här ieke böra förekomma.
Herr Amiralen von Schutzer crantz förenads sig med Herr Stats-Secreteraren Friherre Wirsén till alla delar, äfvensom Herr Ofverste» Eieutenanten Pahlman förklarade sig instämma uti den del af ofvananförde yttrande, somangår Eag-suspensionen.
Herr Assessoren Fagerhjelm anfördeJ ”Redan vid första behandlingen af Discont-frågan inom Höglofl.
Beredningen, framställde jag vördsamt min ideé rörande de störtade Filial-Disconternes utredning, nemligen:
Subordination under Lagar och Författningar, samt 1160 Stats-och Banko Utskottens Betänkänden. värd om säkre men Skuldsatte Närings-Idkare.
— Flementerna uti denna princip äro 3:ne, nemligen: a) Fordrings-ägares, på Allmänna Lagen, grundade anspråk, b) Banco-Sedelhafvares yrkande att Likets Ständer efter Banco-Förfaltningar och Legeringsform skola vårda Banquen, c] Rikets Ständers vård om sådane Närings-Idkare, hvilka under öfverflödig
Lånetillgång utvidgat sin rörelse, blifvit skuldsatte i FilialDisconterne och, i händelse af dessas Concoursbehandliriv', icke förmått genast betala.
Uti striden mellan dessa elementer ligger svårigheten att gifva enhet åt utredningen; utelemnas någon af dem, så blir utredningen lätt.
En emot denna stridande plan har äfven inför Höglofl.
Beredningen blifvit framlagd, uti hvilken det andra af ofvan uppräknade elementer icke blifvit infördt.
Den förra af dessa idéer skyddar Banken men utsätter Fordringsägare i Filial-Disconter för all möjlig förlust (såsom vanlig Concours); den sednare, skyddar Fordringsägare på Bankens bekostnad.
Hvilkendera af dessa motsattser, sorn Höglofl.
Beredningen kunnat välja; så hade intet inställande i Lagens kraft kommit i fråga; men medelvägen, som Höglofl.
Utskotten i min tanka föreslagit, är för detta steg ovilkorligen utsatt.
Ehuru jag icke funnit något allvarligt skäl emot den idée jag vördsamt framstälde, öfvergaf jag likväl ett maktlöst motstånd och förenade mig uti den medelväg, sorn sedermera blifvit Rikets Ständer förelagd.
Men, sedan den plan, som häraf uppkom, så obenägit blifvit af samtelige Rikä-Stånden emottagert, Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden.
1161 och den allmanna rösten synes böjd för motsattsen af hvad jag framställt; så vill jag endast begagna min rätt att med serskildt yttrande rättvisa min öfvertygelse, om det är möjeligt.
Fordringsägares anspråk består uti en Concoursmässig behandling.
Blotta ögnakastet på denna plan visar, att dem göres mer än rätt, ty de få förr ut sine penningar derigenom, att Banken träder emellan Skyldige och Fordringsägare.
Baneo-Sedelhafvaren fordrar, att Rikets Ständer skola vårda, icke förskingra tillgångarne; och de Författningar, efter hvilka Rikets Ständers Bank hittills blifvit sty^d, under hvilken Styrelse Banken gjort Riket räddande handtag, stadga, att Bankens gevinst bör ad publicos usus användas.
Med iagttagande häraf, kan af Banken icke annat biträde meddelas, i dessa enskild t a angelägenheter, än sädane fursträckningar, hvarpå Banken icke förlorar.
Härvid torde förtjena tilläggas: att Bankens högsta idde, hvarunder allt är ordnadt, är tillha: dabsllandet af ett stadgadt mynt åt Stats-Verk, Näringar och Handel; att nuvarande mynt beror till stadgan af dess värde, på förtroendet Iros Allmänheten, och detta på det allvar, hvarmed Rikets Ständer behandla realisations • problemet; att denna Allmänhet a:ne gångor sett Banken upphöra med utgifvandet af reel valuta emot Banko-Sedeln, men tillika sett, att Rikets olyckor förorsakat dessa steg, meri nu set samma Allmänhet ingen Riks-olycka afleda från bemödandet att återställa Bankens förmåga att fullgöra sina förbindelser; att
Riket årligen genom liba Stats- och Banko Uiskottens Betankahden.
Bevillning, till Banken afbe,talar 750,000 Hulr uppå Stats-Verkets räkning, hvilken Bevillning icke behöfdes, örn Banken hade öfverflödig! tillgångar, hvarmed Rikets Höglofl.
Ständer nu torde atrina understödja Fordringsägare i FilialjDisconterne.
Men ännu ett stöd för dessa BanJco-Sedeihafvares anspråk , att
Bankens tillgångar icke må anslås till utdelning, åt Fordringsägare uti Filial-Disconternp, hämtar jag af den erfarenhet, att Rikets Höglofl.
Ständer i nödens stund pålitat, Banken och funnit kraftig handräckning af dess Credit och fond.
Den allmänna rösten förkunnar, att Bevillningens belopp hunnit den höjd, utöfver hvilken Folket icke förmår att bära Statens tyngder, och jag tillägger, att denna Bevillning icke utgår af det öfverskott, sorn husfadren samlat af sin arbetsförtjenst, sedan Familiens oundgängeligaste behof blifvit besörjde, utan att en del deraf utgår genom Skuldsättning, vare sig hos Discont eller förläggare, eller sluteligen genom afsättning utaf ar betsförlaget.
Uti denna högsta spänning af Nationens financiera krafter, påkallar Försvarsverket nya tillgångar; och dessa behof kunna lemnäs utan uppmärksamhet ända tills de sjelfva taga ut siri rätt, Eät då Banken vara fängslad i Filial-Disconternes sugande famn och Nationen utur stånd att med ytterligare bidrag bereda ett kraftigt sjelfförsvar; $å torde man ångra den godhet emot fordringsägarena i Filial-Disconterne, genom hvilken man, n»ed uppoffring af minst
En million R:dr, Öfversel- Banco-Sedelhafvares rättsanspråk*
På sila dessa förenade grunder kan jag icke öfver - Stats- och. Baneo-Utslottens Béttinkanden. 3.163 se inflytandet af dessa anspråk på principen, hvilka dessutom understödjas af största delen af Nationell, hvilken icke är Fordringsägare i Filial-Discont erne.
Gäldskyldige, men vederhäftige Näringsidkares billiga väntan att icke genom Lagsökniiigstvång drifvas till en altför hastig inbetalning, lärer af ingen vägras det biträde, som denna Utrednings-plan medgifver.
Deras inbetal nings-skyldighet blir år 181S oförändrad, Banken förlorar 1 Capital endast på Götha Canals Discont, nemligen 375,000 B:dr.
Men deremot undvikas alla Förluster, sorn ett blindt öfvertagande af enskiltes skulder ovillkorligen medför, och ovillkorliga ränte-vinster betäckex lätteligen denna förlust.
Jag vill endast jemnföra denna plan med den medelväg, Hoglofl.
Utskotten föreslagit i afseende på Bankens Capital-förlust.
Friligt denna sednare ar Förlusten efter siffran i Götha Canal — -—- 500,000.
Förjusten efter siffran i Malmö — 230,000 S:a B;dv 730,009.
Enligt BankoCommissarien Evelii Berättelse lärer Götha CanalsD iscont-Contoir i Götheborg redan gjort förlust af öfver —- 80,000. samt äga osäkre Fordringar till 746,405: 22: 4, hvaraf upptages såsom förlust i Götheborg — 100,000 Summa Capital-förlust omkring, 91,0,00a, Men ingående räntor äro dessutom godtgjarde, verkande dertill, 1164 Stats- och Banco-Utskottens Betänkanderi. att denna Capital- förlust synes mindre an den verkeligen är; nemligen: vid Malmö omkring — — 160,000.
Götha Canal — — 500,000. - *—; 660,000 Summa Förlust 1,570,000.
Afdrages 375,000.
Skillnad 1 båda utredningarne — 1,195,000. eller minst En Million.
Öfver VexelBancoSkuldens förökning i följe med denna utredning, är en serskilt Calcul upprättad, sorn visar att denna ökning skulle utgöra vid Malmö -— — — — 418,000 dito Götha Canal — — — 795,000 S:a ILdr 1,213,000. lavaremot torde med skal erinras, att Filial Disconternes Assignationer på Banken troligen utgjort nära samma summa, hvadan en sidan tillökning behöfves, och att Bankens säkerhet icke af en tillökning i Vexel-Banco-skulden lärer lida, enär den under loppet af 1819 lätteligen kan indragas. ..
Sluteligen och hvad vidkommer Fordringsägarena, så synes, att de genast få lyfta hela säkra andelen af Discontens fordringar, samt att Lagsökningar indrifva den obetydliga andelen, som är osäker; varandes det Fordringsägares egen sak att till sin egen skada icke påskynda störtande Lagsökningar.
Sjelfva utredningssättet är så korrt och enkelt, att jag äfven af detta skäl frugtar att det Icke skulle hålla profvet, och af samma skäl Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden.
1165 icke begärt, att hvarken Höglofl.
Beredningen eller Höglofl.
Utskotten skulle deröfver utlåta Sig, utan må det bli mitt eriskilta yttrande.
Utrednings-Fortsättning. 1:0
Hen i Filial-Disconterne Gäldbundne inbetalar med Banko-Sedlar på förfallodagen till Utrednings-Contoirets Kamrerare, det vill säga, den person, som Fordringsägare i sådant ändamål utsett, jldel af det förfallna Hånet.
Debitorn bifogar ny revers på återstoden, hvarpå Kamreraren teknar, att Reversen är till omsättning ingifvep och stäld på rigtig Summa. 2:0
Denna revers inlemnas uti Banco-Discontens Direction, som pröfvar säkerheten.
Är Reversen god, meddelar Directionen anmodan till Herrar Commissarier att, sedan ränta behörigen blifvit insatt, påföra Banco-Discontens nya utrednings-räkning det beviljade lånet samt godtgöra vederbörande Filial-Disconters nya räkning för denne Disconts andel samt Bankens nya Creditiv-räkning för dess andel och däröfver meddela Attest. 3:0 Utrednings-Contoirets Kamrerare utlämnar, emot ofvanskrifne contanta inbetalningar och ingifne Attester, de i fråga varande reversalerne, samt afslutar Cassan per månad och besörjer utdelningarne.
4to Bankens nya Creditiv-räkning, rättas vid slutad utredning så, att Banken endast behåller sin andel. 5:0 Bankens Ojnbud biträder de öfrige Fordringsägarnes att bevaka sådane medel, sorn genom Lagsökning eller längre anstånd skola iudrifvas. lif) 6 Stdts- och SanCo-Tjts/totlens Betänk anderi* Utredningens inflytande pu Vexel* Banco - Skullden.
Götha Canals Discont.
Låne-Surmnan antages till exempel . . . 3,688,385: s8. 2. hvaribland osälcxe Låntagare antages innehafva 682.385: 28 2.
Säkre Lån . .3,000,000:—-—- Vid i:ta omsättningen i Utrednings-Conto* iret inbetalas § deraf, eller . - 600,00a: — — Hvarigenom 17 trednirigsContoiret väl får Ett Credit uti Banken, precist ftdelar af
Säk re Lån . . .2,400,00c!—- Men nu antages tilgangarne att uppgå efter slutelig utredning till 3,600,000 B;dr Banco, äfvensom att Skulder-» ne uppgå till 4.800,000:4 såddes utbekom - Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden. 1167 iner Banken, äf- vensom alla an- dra, -^idelar af fordran, det vill säga . . . .i,m 5,000!
Hvilken genast afdrages, hvar- efter återstår en tillverkning vid första utbrottet af Utrednings- planen, till beloppet ....
1,2 75,000 - Sedan § år efter omsättnin- garne, hvilka till den i Maji ovilkorligen för sig gå, eller re- dan infallit, äro Eåntagarena, ovilkorligen förbundne att åter inbetala | af då varande Sum- ma 2,400,000: med R:dr B:co 480,000 - - Nya Banco - Sedlar vid 1818 års slut 795,000 - - Sum ma [1,275,000 - - Malmö Discont.
Till Exempel Säkra Eån . ,1,200,000:—-■—- Contant inbetalninng . . . 240,000:
UtrednlngsContoirets Credit .... 960, octo:— Bankens SC
Banko -D iscun tens Fordringar 3 5 o9o o o: — ii68 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
Vid a:dra Omsättningen inbe- talas | af g6o,ooo R;dr 192,000 - Nya Banco - Sedlar vid 1818 års slut 41 8,000 - Summa 610,000 - - Herr Lagmannen Mannerstam yttrade sig som föijer:
"Uti det yttrande till Höglofl.
Utskottens Protocoll, som jag derom den Mars haft äran afgifva» har jag yrkat bibehållande af den uti allmänna Lagen grundade rättighet för hvarje innehafvare af desse Discont-Verks Obligationer att dermed utan afdrag liqvidera sina Skulder till samma Disconter, och under åberopande af min då yttrade tanka får jag nu skälen för densamma närmare utreda.
Det är utom all tvifvel och fordrar icke bevis, att så väl Galdenärer som Borgenärer vinna vid detta liqvidations-sätt, att allmänna fenninge - rörelsen i Riket derigenom ganska mycket underlättas, och att det nyttiga ändamål vinnes, att Discont - Skulder troligen till flera Millioners belopp omflyttas till Skulder hos Enskilte, hvilket icke inträffar, om afdrag fastställes, hvaraf följden blifver, att fTre-Procents Obligationerne icke i rörelsen utlemnas.
Frågan är således endast om den större förlust, som genom nämnde Liqvidations - sätt kunde Banken tillskyndas, öfverväger de allmänna fördelar, hvilka deraf beredas.
Denna förlust beror derpå, om, genom sålunda lättad liqvid, Di. ^conternés fordringar skulle inflyta fortare, än Stais- och Banio-XJtsAottens Betiinkanden. n6g genom flen arliga inbetalning af ^:del, hvilken ar påräknad i den plan för
Disconternes utredning, sorn af Utskotten är föreslagen, och att således Sänken icke kunde som ersättning beräkna hela den ränte-vinst, sorn på återstående fordringar skulle under Utrednings-åren inflyta.
H arvid får först märkas, att under den tid, som förflutit sedan Disconterne upphört att full-! göia sine förbindelser, furdringarne icke influtit till betydligt större belopp, än de vanliga otn» sättnings-summome, fastän hvarje Gäldenär dels såsom liypoteque kunnat insätta Disconternes Sedlar, dels ägt att lagligen tvinga desse
Verk till emottagande af sine Sedlar efter deras fulla värde, och att det således icke kan såsom säkert antagas, att Skulderne skulle inom en kort tid inflyta; det är äfven i sådant fall lätt för Hanken, att genom ökande af sin Uåne- rörelse samma räntevinst på ett annat sätt återtaga.'
Ännu vigtigare är det "skäl, att, då Banken efter öfvertagning af Disconterne ensam får vid-4 kännas den förlust, som otvifvelaktigt uppkom.; mer genom en del Gäldenärers oförmögenhet, att sine Skulder inbetala, skall denna förlust blifva minskad i samma mån, som inbetalning of I anén lättas och i motsatt förhållande ökas.
Del är således högst sannolikt, att denna följd ensam motvägér deri förmodade förlusten af räntevinst genom fordringarnes hastigare inflytande, utom det, att uppmärksamhet äfven’ bör fästas pä de vådliga och förstörande följ. der, hvilka för flera Landsorter, samt i synnerliet för de till Disconterne låntagande JordäBihang till Riks-St.
Prot. igij-igrs. iide Sami. hT:r 147. *4$. ai7° Stats- och Bånko-TJtsJtottens Betänkanden. gare skulle uppkomma, om Utrednings-Corrmissionen, hvilken ovilkorligt rnåste följa sine föreskrifter, blir nödsakad, i enlighet dermed, Disconterncs fordringar "Utsöka, utan afseende på Gäldenärernes svårighet att betala.
Genom förenämnde Liqvidations-sätt undvikes både det rättvisa inkast, som af flere anmärkare är upprepadt, att allmänna Lagen blifvit öfverträdd, och olikhet i behandlingen emellan de Gäldenärer, hvilka sedan den i sistledne October inbetalt sine Lån och de, hvilka, i händelse Rabatt fastställes, efter kungörande af Riksens Ständers Beslut skulle sine Lån omsätta eller liqvidera.
Rå dessa grunder är min öfvertygelse stadgad, att Disconternes Sedlar och AfskrifningsBevi» böra efter fulla beloppet i LiqVid för Lån emottagas, Beti 23 Aptit.
■ Efter skedd justering af Högloft.
Stats- och Banco - Utskottens Utlåtande öfver anmärkningar vid Högloft.
Utskottens under den 3 sistl.
Mars afgifne Betänkande, rörande Filial - Disconternes utredning, uppläste och till Protocollet aflemnade nedannämnde Ledamöter, hvilka, vid ärendets afgörande, sig reserverat, deras skriftligen författade anföranden, för att Utlåtandet till Rikets Högloft.
Ständer åtfölja; nemligen: Herr Professor Forssell: ”När Rikets Högloft.
Ständer vid 1815 och föregående årens Riksdagar anslogo Creili - / Stats- och Bahiö-UtsKottehs BeVänhandeht 1171' tivén till Fi'ia I-Di scontertia, så vörö dessa Creditiv icke beräknade att utgå af Bankens år 1 ix ga Bänté-Inkomster, hvilka till andra ändamål redan voro bestämde, utan de voro i sjelfva Verket ämnade att tillskapas genörn nya Sedelmassor, i händelse de begagnades.
Nu hafva de blifvit begagnade ochj utgått i allmänheten till ett belopp af Två Millioner B:dr, hvarmed, således den förra Sedelstocken blifvit ökad- Då ett Giéditiv ej är annat ät\ ett Lånebiträde, <^tt i behofvets stund af Låntagaren tillitas, så följer ock tydligen deraf, att, sedan Låntagaren bé* gagnat detsamma, bör han ock till fullo återgälda det, Det är således Tankens obestridliga ratt, att, vid Filial-Disconternas utredning, framträda såsom Fordringsägare för fulla beloppet af ofvannämnda 2 Millioner R:dr.
Enligt 72 §. 1 Begerings - Fotrnén åligger det Bikeis Ständer att värda Banken! så att den ostörd må förvaltas af deras Ful Intägt ige efter de Ordningar, Stadgar och Regementen, hvilka redan äro gjorde eller vidare kunna göras.
Jag har derföre inom Utskotten Varit af den tanka, att Batikens rätt tiil Utbekommande af sin fordran borde läggäs till grund för atla öfverläggninvgar om Disconterrtas Utrednings-sätt.
Det enda, som jag ansett billigt, har varit att eftergifva Bankens prioritets-rätt, och låta den dela mark om mark med de öfriga Fordringsägarena, likväl med förutsättande, ätt äfven denna förlust borde Banken godtgötäs genom Bevillning af Bikets Ständer; hvilka, ej mindre än enskilte* på sådant sätt borde plikta för sitt förtroende till Disconterna.
Den stora öfverklagade för - J175 Stals- och Banko-Utskottens
Betänkanden lägenheten i Fenninge-rörelsen är, efter min tanka, en verkan, icke af fruktan för någon Rabatt på Assignationerna och Tre-Procents Fordringarne, den alla förmodligen väntat sig, ritan af osäkerheten, om och när och till hvad värde desse Fordringar kunna bli godtgjorde* Jag har således icke heller genom bevakandet af Rankens rätt trott mig åstadkomma någon synnerlig skada för Allmänheten, annan än den, som uppkommit genom dröjsmålet, hvarföre jag ock inom Beredningen snart tystnat, sedan jag funnit, att min tanka icke instämde med pluxalitetens.
Nu, då Höglofl. sammansatte Utskotten föreslagit ett Utrednings - sätt för Götha Canals/och Malmö Disconter, hvarigenom Bankens Creditiv-fordringar troligen blifva till större delen medtagne, dels genom de förmåner, som blifvit öfriga Fordringsägare beviljade, dels genom bristande tillgångar hos osäkra Gäldenärer; så uppstår en ganska vigtig fråga, huru denna förlust för Banken skall ersättas.
När Rikets Uöglofl.
Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag anslogo flera Millioner nya Sedlar ur Banken, och ehuru detta skedde af yttersta nöd till Rikets räddning från branten af sin undergång,' ansågo de sig likväl icke berättigade att göra det utan att gifva någon ersättning, och beviljade derföre en årlig Summa af 750,000
R:dr till detta ändamål, som ock ännu utgår af den Allmänna Bevillningen.
Så mycket mer böra då nu Rikets Ständer, enligt Regerings - Formens och Banco-Författningarnes föreskrift, vara betänkte, att anslå en framtida ersättning åt Stats• och Banko-Utskottens Betänkande.n', 1175 Banken för de ifrågavarande medtagna Crediti-; ven.
Sker det icke, så har, efter min öfvertyg geise, en sådan väsentelig rubbning i Bankens grundförfattning och en sådan afvikelse från 72 §. i Regerings - Formen blifvit begången vid denna Riksdag, att jag, ehuru ensam, icke annat kan än protestera deremot och reservera mig för de vådliga följder, som derigenom £ framtiden kunna uppkomma.
Visst vöre det hardt och obilligt att öka Bevillningen för Disconternas Utrednings skull; Men jag anser dock ökade Utlagor, ehuru tryckande de må vara,’ långt mindre skadliga för Riket än Sedelmyntets oupphörliga försämring.
Och, sedan Rikets Ständer fått den olyckliga vana och böjelse, att vid alla, mer eller mindre vigtiga behof, från Tumba Pappersbruk hämta sina ressourcer, tan känsla af förbindelse att vidtaga några utvägar, hvarigenom verkan af detta Pappors-system kunde i längden förebyggas, så ser jag deruti en grundläggning till framtida olyckor för mitt Fädernesland, vida vådligare än krig och missväxt och hungersnöd och pest; ty dessa hafva en öfvergång och verka ofta en moralisk förbättring; men' det förra är beständigt och angriper Samhäfisbandet i dess innersta knutar.
Då Höglofl. sammansatte Utskotten icke behagat lemna någon uppmärksamhet åt detta mitt anförande, så anhåller jag, att det må åtfölja Betänkandet till de Respective Riks-Ständen.
Att jag icke vid det förra Betänkandet gjort denna anmärkning, har skett af den orsak, att jag väntat, det någon annan af Respective Riks» 1174 Stats- och Banio-Utsbottens Betänkanden.
Ständens Herrar Ledamöter skulle fästat sig vid en omständighet., som alltid legat sä tydlig för mina ögon; och äfven deraf, att jag ej velat genom' en s! brydsam trasa , i händelse den skulle blifvit ämne för en öfverläggning, ännu längre fördröja tiden med afgurandét af en sak, hvarpå Allmänheten med otålighet vantar.
BIHANG till Riks-Ståndens Protokoll vid Urtima Riksdageri i Stockholm igi? och 1818. i:stä Samlingen i Innehållande Konungens Nådiga Skrifvelser?
Berättelser och Propositioner, STOCKHOLM, ExmÉnb och Granbergs Tryckeri, 1818* N:r l. Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer i Gi fven Stockholms Slott den 27 November 1817.
Sedan Riksens Ständers sista sammanträde har deta tidpunkt inträdt, då, efter de i båda Skandinaviens Riken gällande Grundlagar, Kongl. Ma. j:ts Sonson uppnått sina myndiga år.
För att i lid bereda Honom till det vigtiga kall, som, genom Hans Faders förtjenster och Rikets Ständers val, är Honom ämnadt, har Han ifrån Dess fyllda Siats-Rådens öfverläggningar.
Att för Rikets Ständer uttrycka Kongl. Majds glädje att hafva upplefvat denna dyrbara stund, det kan icke väntas af en lycklig
Far, hvars ord äro otillräcklige för hjertats känslor, och som nu, af den mogna Äran och af det lefvande hoppet omgifven, äger dubbla föremål för
Sin kärlek, dubbel anledning till förtröstan, ett dubbelt stöd i sin ålderdom, och en fördubblad tröst vid bekymrens möte.
Krönt genom Sin Sons manliga bedrifter med Segrens prydnader, belönad för Sin ömhet af denne Furstes dagliga outtröttliga kärlek, understödd af Hans ledande hand, under Regerings Arén - 4 Konungens Nad.