Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom det att stora svårigheter skulle för Handels- och Närings-diskontdirektionen möta vid pröfningen af dylika låne-frågor, komme verkställigheten otvifvelaktigt att leda till båda betydliga kostnader och förluster; hvadan Utskottet - 38 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 66:0 afstvrker bifall till Herr von Hohenhausens berörda motion.
Enär skäl icke förefinnes att fortfarande iörunna acccpteradö invisningar de förmåner, som för inrikes vexlar äro medgifna; har Utskottet, med erinran, att invisningar kunna i Handels- och Närings-diskonten belånas, uteslutit dem från följande förslag till föreskrifter, angående diskontering af inrikes vexlar. 67:o Vexel, som är dragen af inom riket bosatt svensk undersåte på annan inländsk man, och utställd i enlighet med den i lagen för inrikes vexlar den 20 Maj 1835 stadgade form, diskonteras i Handels- och Närings-diskonten i Stockholm samt låne-kontoren i Götheborg och Malmö, under följande vilkor, nemligen: a) Den till diskontering erbjudna vexeln skall, ställd i svenskt mynt på högst 6 månader, vara accepterad.
Är acceptanten icke bosatt å diskonteringsorten, skall i accepten uppgifvas namnet på en derstädes boende person, hos hvilken betalningen vid förfallotiden tillhandahålles.
I sådant fall erfordras jemväl, att sista öfverlåtaren (endossenten) har sitt hemvist i diskonteringsorten; b) Diskontering å kortare tid än 30 dagar är icke medgifven; c) Räntan, hvilken förskottsvis afdrages, utgör Fyra procent; d) Diskontering sker företrädesvis framför belåning; e) Vexel å lägre belopp, än 166 r.dr 32 sk. banko antages ej till diskontering; f) Högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet under alla de förhållanden, uti hvilka någon, vare sig i egenskap af låntagare, vexel- eller hypotheks-utgifvare, acceptant, endossent eller löftesman, kan blifva hos diskontverket häftande deruti ej inbegripet hvad han må vara skyldig lill Banko-diskont-verkel, samt i och för kreditiv, får icke öfverstiga 50,000 r:dr banko.
Som de närmare bestämmelser, rörande diskontering, hvilka af fullmäktige blifvit upprättade, kunna med afseende å förändrade förhållanden möjligen vid tillämpningen erfordra någon jemkning; Banko-lUskottets Betänkande, N:o 42. 39 68:0 tillstyrker Utskottet, alt åt Fullmäktige må öfverlenmas att, med iakttagande af ofvan stadgade grunder för diskontering af inrikes vexlar, till efterrättelse fastställa sådana jemkningar eller förändringar i detalj-föreskrifterna angåen de samma diskontering, som kunna finnas behöfliga.
I fråga dernäst, angående utlåning genom Handels- och Närings-diskonterna, hvarom 222 § i Banko-reglementet bestämmer, har Utskottet emottagit följande inom Riks-stånden väckta motioner, nemligen: 1:o af Herr von Hohenhausen, Af. S., som tillstyrkt, att, då sådant pröf vas vara för Banken fördelaktigt, lån må kunna från Handels- och Närings diskonterna utgifvas, emot hypothek af inteckning i fastighet, jemte borgen på högst 6 månader och till ett maximi-belopp för hvarje person af 50,000 r:dr b:ko; 2:o af Herr Hjerta, L. J., hvilken föreslagit, dels att det för lån i Handels- och Närings-diskonten hittills fastställda maximi-belopp hädanefter må försvinna, och lånens beviljande med förtroende öfverlemnas åt Banko-styrel sens bepröfvande; dock med den generella föreskrift, att, der tillgången ej medgifver alla godkända ansökningars beviljande, de mindre lånen i allmänhet må ega företräde framför de större, samt dels, att Utskottet måtte till Rikets Ständer inkomma med förslag till föreskrifter, som kunna medgifva belåning äfven af sådana handelsvaror i allmänhet, som kunna ställas under publik kontroll, samt icke lätt äro underkastade förskämning.
Beträffande nu först frågan om belåning i Handels- och Närings-diskonten af intecknade förbindelser, så enär granskningen af sådana säkerhetshandlingar ofta kunde komma att medtaga mycken tid, samt inteckningar i fastighet, i anseende till de tysta förmånsrätterna, understundom icke erbjuda bättre säkerhet, än förbindelse på namn, hvilka sednare i så måtto hafva företräde framför de förra, att mindre omgång erfordras vid beloppets utkräfvande medelst lagsökning, får Utskottet 69:o afstyrka bifall till detta förslag, hvilket ingalunda skulle bereda någon lättnad för låntagaren, då han, genom de af Utskottet här nedan tillstyrkta förändringar, skulle, utan den kostnad, som anskaffning af bilagorna till en intecknad förbindelse alltid måste medföra, kunna, om han är fullkomligt vederhäftig och har att förete antagligt hypothek af löpande förbindelse, erhålla det lånebelopp af 50,000 r:dr, motionären ifrågasatt.
Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42.
Då maximi- och minimi-lånebelopp finnas genom
Banko-reglementet bestämda för så väl allmänna diskont-utlåningen, som lånen på publika papper, tror Utskottet det icke vara lämpligt att härutinnan göra undantag för utlåningen genom Handels- och Närings-diskonten, samt såmedelst på Banko-styrelsen öfverflytta en rättighet, som, hvad den öfriga lånerörelsen beträffar, Rikets Ständer sig förbehållit; och då det af Utskottet tillstyrkta maximum af 50,000 r:dr banko torde i de flesta fall uppfylla ändamålet med denna låne-inrätlning, eller beredandet af lättnad åt handeln och den större rörelsen, 70:o afstyrker Utskottet bifall till Herr Hjertås i berörda afseende gjorda framställning.
Till den af bemälde motionär ifrågasatta belåning af sådana handelsvaror i allmänhet, hvilka kunna ställas under publik kontroll, måste Utskottet jemväl 71:o afstyrka bifall; enär, hvad åtminstone kolonialvaror angår, om hvilkas belåning fråga vid föregående riksdagar varit väckt, sådana variera betydligt i pris och äro underkastade förskämning, oberäknadt, att tillsynen öfver deras behöriga vårdande i städerna utom Slockholm, Götheborg och Malmö, komme att medföra kostnader, hvilka möjligen icke ersättas af vinsten på denna lånerörelse, som, under äldre tider i Banken medgifven, blifvit, till följd af derå gjorda förluster, åter indragen.
Vid granskning af föreskrifterna i 222 § af Banko-reglementet, angående utlåningen genom Handels- och Närings-diskonten, har Utskottet ansett sig böra föreslå följande förändringar.
Genom 1 mom. är medgifvet, att lån under den bestämda minimi-summan af 1000 r:dr få ullemnas, då lån icke genast kunna från allmänna diskonten utfalla.
Enär likväl Handels- och Närings-diskonten icke är tillkommen, för att biträda sådane lånbehöfvande, hvilka hufvudsakligen anlita allmänna diskonten, torde berörda medgifvande böra utgå.
Som inrikes vexlar få diskonteras för lägre ränta, än den för utlåningen bestämda, lärer någon belåning af sådana vexlar icke komma i fråga; hvadan Utskottet från belåningsrält uteslutit dylika hypothek.
Uti 3:dje mom. stadgas, att, för erhållande af lån, icke öfverstigande 10,000 r:dr, erfordras minst 2:ne namn, och uti 4:de morn., att lån utöfver nämnda summa icke få utgifvas utan emot 3:ne namn.
Då / Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 4-1
Då dessa föreskrifter kunna föranleda dertill, att mera ansedda handelshus, fastighetsegare och fabriksidkare ej begagna handels-och närings-diskonten, emedan de, heldre än att anlita en person om borgen å en fullkomligt god förbindelse, förskaffa sig lån derå på annat håll, om äfven detta skulle draga högre ränta; så och enär .diskonten i de flesta fall torde mindre äfventyra på 2:ne sådana namn, här ofvan omförmälas, än på 3:ne af de namn, hvilka nu förekomma, då större lån äro i fråga; håller Utskottet före, att de anmärkta föreskrifterna böra borttagas.
Den förhöjning uti högsta tillåtna skuldsättningsbelopp, Utskottet tillstyrkt, i afseende på diskontering, torde äfven få tillämpas i fråga om utlåning, såsom, efter Utskottets öfvertygelse, medförande fördel för handels- och näringsdiskonten.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet nu anfört, tillstyrker Utskottet, att föreskrifterna i 222 § af Banko-reglementet måtte erhålla denna lydelse: 72:o Mom. 1.
Mindre lån, än å Ett tusen riksdaler banko få ej utgifvas.
För erhållande af lån erfordras, jemte lån sökandens förbindelse, hypothek, som bör motsvara hela den reverserade lånesumman och utgöras af enskildes, samtidigt med lånet, eller några dagar före eller efter detsamma, förfallande, löpande förskrifningar och accepterade invisningar.
1 afseende på högsta tillåtna skuldsättnings belopp, gäller till efterrättelse hvad derom i 67 punkten, mom. litt. f, här ofvan är stadgadt.
I öfrigt tillhör direktionen att, med afseende å hvarje sökt lånebelopp, pröfva antagligheten af de derför erbjudna lånehandlingar, samt med uppmärksamhet och noggrannhet tillse, att verkets säkerhet genom desamma betryggas; och må direktionen icke underlåta att, för vinnande af detta ändamål, förskaffa sig alla de upplysningar, Bih. till B.
Prut. 1847 och 1848. 6 Samt. 1 Afd. 15 It afl, 6 42 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. sorn kunna inverka på omdömet om lånsökandes ställning och förmåga att i allo uppfylla ingångna förbindelser.
Vid uteblifven liqvid å förfallotiderna böra lånedokumenterna genast till lagsökning utlemnas.
Hvad slutligen frågan om kassa-kreditiv angår, så och under förutsättning, att sådana kreditiv komma att enskilde personer beviljas, får Utskottet afgifva följande förslag till reglementariska föreskrifter för nämnda kreditiv-rörelse: 73:o Mom. 1.
Med kassa-kreditiv förstås rättigheten att, inom visst bestämdt maximum, kunna af Banken undfå låneunderstöd för tillfälligt begagnande, på sådant sätt, att ränta påföres för hvad af det medgifna beloppet tid efter annan lyftes, men enahanda ränta åter godtgöres kreditivhafvaren för derå efter hand skeende återbetalningar.
Fonden för denna rörelse är bestämd till 1,850,000 r:dr; hvaraf '1,000,000 r:dr tillhandahållas handelsoch närings-diskonten i Stockholm, 500,000 r:dr låne-kontoret i Götheborg, samt 350,000 r:dr låne-kontoret i Malmö; egande Fullmäktige dock att, efter sig företeende omständigheter, dessa belopp inom de serskilda diskont-verken förändra.
Emot säkerhet, som af vederbörande direktion pröfvas och godkännes, beviljas kreditiv på högst ett år, räknadt från den dag, kreditiv-rättighet blifvit förunnad, med vilkor, att såsom inträdes-afgift erlägges \ procent af kreditiv ets hela belopp. Mom. 4.
Kreditiv meddelas icke någon till högre belopp, än 10,000 r.dr eller å lägre summa än 1000 r:dr, allt banko; börande, i öfrigt, kreditivbeloppet lämpas efter beskaffenheten och omfånget af den rörelse, kreditivsökanden bedrifver.
Utassigneringar och afbetalningar få i mohn af behof verkställas, dock aldrig på mindre summa hvarje gång, än 50 r;dr, och deröfver endast på jemna 10-tal r:dr. Mom. 6.
För utassigneringar få allenast handskrifna assignationer begagnas.
Mom. 7.
Kreditiven skola, enligt deras egentliga bestämmelse, begagnas, och få sålunda icke användas såsom Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42.
43 stående lån, vid äfventyr att, i motsatt fall, varda till hela beloppet, eller någon del, till inbetalning inom en månad derefter uppsagda.
Mom. 8.
För de summor, som å kreditiven lyftas eller insättas, beräknas fem procents ränta.
Fullmäktige låta, efter det vederbörande direktioner i ämnet hörde blifvit, i enlighet med ofvan utstakade grunder, upprätta de föreskrifter, hvilka kunna erfordras, för att till verkställighet bringa ifrågavarande krediti v-rörelse; börande Fullmäktige, vid fastställandet af nämnda föreskrifter, tillse, att kreditivens begagnande för kreditiv-tagarne så underlättas, att det med denna rörelse afsedda ändamål må i möjligaste måtto befrämjas.
Som den för Stockholms handels- och närings-diskont afsatta reservfond redan blifvit, på sätt 223 § i Banko-reglementet bjuder, till Banken aflemnad, 74:o lärer föreskriften derom, såsom numera obehöflig, få från blifvande reglemente uteslutas.
Utskottet har slutligen, i samband med låne- och kreditiv-rörelsens reglering på det hela, under öfvervägande förehaft nedan upptagne, till Utskottet hänvisade, motioner, nemligen • 1:o af Friherre Hermelin, Aug.
Söderling, som hemställt, att direktionen för de gemensamma arbets-inrättningar, hvarom flera fattigvårds-samhällen kunna öfverenskomma och hvilkas reglemente af Kongl. Maj:t blifvit faststäldt, må ega rätt att, på billiga ränte- och afbeta]nings-vilkor m. m., samt å kommunernas vägnar, upptaga lån i Rikets Ständers' Bank, till förlag för större arbeten, för hvilket ändamål en summa af 250,000 r:dr banko må afsättas, att intill nästa riksdag utgå till dylika försträckningar.
Utan att ingå i bedömande, huruvida sådana associationer kunna blifva af fördel eller icke, får Utskottet endast erinra, att, då det för Bankens ändamål torde vara främmande att bevilja dylika förlags-lån, lära, i fall hufvudsaken anses vara förtjent af uppmärksamhet, nödiga medel böra från annat håll för det afsedda ändamålet beredas; hvadan Utskottet 75:o afstyrker bifall till Friherre Hermelins ifrågavarande motion. 44 Banko-1 Is kol tels Betänkande, N:o 42. 2:o af Herr C. C.
Hörnstein, hvilken uppå anförda skäl föreslagit, det Banko-stvrelsen må berättigas att tillåta upp- och afskrifnings-räknings öppnande i Banken mot 2, högst 3 procents ränta; hvarvid nämnda styrelse skulle ega att bestämma minimum för depositionerna , vilkoren för återlyftningen, samt att deponent aldrig får på dylik räkning utställa löpande assignationer.
I händelse motionären genom detta förslag skulle afse att bereda Banken tillräcklig fond för dess lane- och kreditiv-rörelse, får Utskottet upplysa, att, utom det att Banken för närvarande icke kan fruktbargöra egna kapital, innestå vanligen på deposit-räkning, utan ränta, Hera millioner r:dr, på hvilka, i händelse af behof, låne-rörelse kunde till en del grundas.
Om åter, såsom af de för motionen anförda skäl vill synas, afsigten med den föreslagna upp- och afskrifnings-räkningen vore att vid ofördelaktig konjunktur kunna från rörelsen indraga utelöpande sedlar; så vinnes detta ändamål på ett mindre kostsamt och mera verksamt sätt, genom upplåning på längre terminer af allmänheten, hvilket ock tillförene blifvit med fördel begagnadt.
Genom öppnande af en upp- och afskrifnings-räkning skulle Banken komma att få erlägga ränta på betydligare summor, hvilka dels redan i Banken innestå räntelösa, och dels ligga ofruktbara i allmänna kassor och hos enskilde, utan att
Banken kunde på något sätt tillgodogöra sig de sålunda mot ränta insatta medlen, helst ändamålet med en dylik räkning är, att insättaren vid anfordran skall återbekomma större eller mindre del, eller hela det belopp, han insatt.
På dessa skäl afstyrker 76:o Utskottet bifall till ofvanberörda förslag. 3:o af Grefve Gyldenstolpe, Anfon Gabriel, som hemställt: att af Bankens nu oanvända förlagskapital för allmänna diskonterna, handels- och näringsdiskonten, belåningen af publika papper samt kreditiver, 3 millioner r:dr må afsättas, hvaraf hälften användes till inköp af säkra räntebärande obligationer, löpande med minst 4 procents ränta och sex månaders längsta uppsägning samt andra hälften utlånas företrädesvis till hypotheks-föreningar emot deras utgifvande obligationer å 1000, 250 eller 100 r:dr med 4 1/2 procents ränta och, då hypotheks-föreningarne sådant åstunda, endast på deras sida uppsägbara; att hvad som sålunda icke af hypetheks-föreain - Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 4”> gar upptoges, skall utlånas till jordegare på lika vilkor samt efter samma grunder, som i öfrigt aro gällande för Bankens nuvarande utlåning mot inteckning i fast egendom på landet, dock att dessa lån ej må beviljas till lägre belopp än 1000 r:dr, men deremot kunna, i förhållande till pantens värde inom halfva taxerings-beloppet, utgifvas till högre summa än 6000 r:dr; samt att, om de lånerörelsegrenar, hvilkas oanvända öfverskott sålunda blifvit till utlåning afsedde, framdeles skulle komma i behof af det maximum, sorn för dem kan varda bestämdt, borde, i händelse annan utväg till behofvens fyllande ej funnes, sådant ske genom uppsägning, försäljning eller belåning af de obligationer, som erhållits, på sätt ofvan omförmäles.
Som Utskottet föreslagit, att en del af de fonder, hvilkas fruktbargörande motionären afsett, skola till andra föremål användas, och det icke är osannolikt, att, i händelse nämnda förslag bifalles, föga skall blifva oupptaget af berörda fonder, så och då motionen hvilar på den förutsättning, att
Banken skall sakna tillfälle att förränta en del af de till lane- och kreditiv-rörelsen afsedde medel; anser Utskottet, att af berörda anledning den väckta motionen måste hafva förfallit.
Men om äfven låne- och kreditiv-rörelsen skulle vid något tillfälle förete större eller mindre oanvände öfverskott; tror Utskottet det icke vara lämpligt att tillgodogöra dem genom inköp af sådana obligationer, hvilka från långifvarens sida äro ouppsägbara, enär, genom vidtagandet af en dylik åtgärd, de fastställda lånefonderna skulle komma att till beloppet förminskas, eller ock
Batiken möjligen nödgas att med förlust afyttra dylika obligationer.
Under anmälan, att Utskottet framdeles, i fråga om uppköp för Bankens räkning af räntebärande obligationer, kommer att yttra sig i förevarande ämne; får Utskottet 77:o nu afstyrka bifall till Grefve Gyldenstolpe^ ofvanberörda motion.
Sedan Utskottet sålunda genomgått låne- och kreditiv-rörelsen samt till besvarande upptagit de angående densamma väckte och till Utskottet remitterade motioner, får Utskottet framlägga följande jemförelse emellan förlagskapitalen för de serskilda låne- och kreditiv-rörelsegrenarna, enligt nu gällande Banko-reglemente och likmätigt det af Utskottet här ofvan upprättade förslag: 46 Bauko-Utskottets Betänkandey N;o 42.
För lån på guld och silfver, jern, koppar m. fl. vågförda effekter samt tackjern .... „ »på fast egendom .... „ „ till skiften och odlingar Kreditiv till Riksgälds-kontoret . . Dito till Kongl.
Kommers-kollegium för manufakturernas och fabrikernas understöd
Dito till Jern-kontoret . . .
Dito till Fahlu bergslag, Stock holms stads brandförsäkrings-kontor samt sparbankerna i riket
Dito till hypotheks-föreningar .
Dito „ associationer och privat banker för spanmåls-be - Dito larling Till belåning af Enligt Bankomentet. 3.500.000 6.500.000 80,000 1,000,000 M a x i m u m. regie- Enligt Utskottets förslag.
3,500,000 7.000.000 80,000 1.000.000 1,500,000: 1,800.000:
Stockholms stads drätsel-kommission . . . aktier och publika papper utlåningen på namn och reverser diskonteringen och utlåningen genom handels- och näringsdi skonten Kassa-kreditiv åt enskilde . . 600,000: 300,000: 800,000: 400,000: 600,000: — 300,000: 500,000: 9,000,000: 3,500,000: 50,000: 500.000: 8,000,000: 3,000,000 1,850,000 Summa 27,680.000: 27,680,000 Af förestående jemförelse visar det sig, att lane- och kreditiv-rörelsen på det hela skulle, enligt Utskottets förslag, komma att uppgå till enahanda summa, som för berörda ändamål vid sednaste riksdag fastställdes; och enär Utskottet ansett sig icke böra afgifva något förslag, hvarigenom nämnda summa blefve öfverskriden, har, såsom fond i och för kassa-kredi - Hanka-Utskottets Betänkande, N:o 42. 47 tiv-rörelsen endast uppförts ett belopp af 1,850,000 r:dr banko, ehuru det ar sannolikt, att, i händelse kassa-kreditiven komme att allmännare begagnas, omförniälda fond ej blifver för ändamålet tillräcklig.
Afdelningen 5 utaf
Banko-reglementets 6:te artikel innehåller föreskrifterna om sättet för fyllande af privat-bankernas sedel-utgifning, i fall en eller /lera af dem skulle innan nästa riksdag indraga deras rörelse, för att vid oktroj-tidens slut upphöra.
Som den för nuvarande privat-banker meddelade oktroj-tid icke före nästa riksdag löper till ända, samt det ej eller är anledning förmoda, alt någondera af berörda banker skall före nämnda tid upphöra; så tillstyrker Utskottet, att omförmälde föreskrifter 78:o måtte från Banko-reglementet få uteslutas.
Reservationer: af Herr Mannerskantz, C. A.: ”Jag reserverar mig emot Utskottets beslut att föreslå en tillökning för fastighetsbelåningsfonden af 500.000 r:dr banko och för manufakturdiskont-kreditivet af 300.000 r:dr banko.
Jag anser det nemligen vara ett fortsatt och vådligt återgående ifrån de vid 1834 års realisation för myntvärdets upprätthållande lagda grunder, då man riksdag ifrån riksdag ständigt förökar de lånegrenar inom Banken, derifrån de till utlåningar anvisade medel, såsom för längre tid fästade, icke kunna så flätt och så hastigt disponeras, som någon gång i behofvets stund för Bankens säkerhet ovilkorligen erfordras.
Och då den svenska riksbankens förnämsta hufvudändamål är och skall vara att upprätthålla stadga i myntvärdet, måste jag bestrida hvarje derifrån förande afsteg, och följaktligen så mycket heldre äfven den af Utskottet nu föreslagna åtgärd, som jag aldrig kan godkänna, att enskilda, om än så mäktiga och väl förbundna, intressen få göra sig gällande på den allmänna nyttans bekostnad.
En bevekande omständighet har visserligen blifvit anförd för tillökning i fonden för belåning af fastighet å landet, då man inom Utskottet har sagt, att, sedan de större jordegarne, genom inrättande af privat-banker och hypotheks-föreningar, kunnat åstadkomma en relativ förhöjning af de - 48 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. ras egendomars värde, så måste man, för att jemna detta missförhållande genom den föreslagna ökningen, försöka att bereda de mindre jordegarne någon motsvarande fördel.
Men detta skäl — som dessutom ej eger den ringaste tillämpning å den äfven beslutade förhöjningen af fonden för belåning af fastighet i stad — huru vigtigt det än må synas, måste dock vika för Bankens trygghet och det allmänna bästa, som fordrar orubblig konseqvent tillämpning af de erkändt riktiga grundsatser, hvarefter hvarje Bank bör styras och förvaltas.
Och derjemte tror jag, att den fördel, sorn man velat förskaffa åt de mindre jordbrukarne på det sätt, som Utskottet föreslagit, ej skall komma flere än några jemnförelsevis högst få individer till godo, saint att en vida bättre, både för det allmänna, Banken och så väl mindre, som större jordegare, mera gagnande utväg skulle kunna föreslås, den nemligen: att Riksens Ständers Bank till redan bildade eller framdeles uppkommande hypotheks-föreningar, emot en t. ex. till 3 procent betingad ränta, afstår så stor del af den till belåning af fast egendom å landet anvisade fond, som för hvardera hypotheks-föreningen ungefärligen kan motsvara den eller de uti densamma ingångna provinsernas hittills begagnade lånerätt i Banken, samt på fördelaktiga vilkor till dessa hypotheksföreningar beviljar kreditiv-rätt å Banken, emot det uttryckliga förbehåll, att hypotheks-föreningarna emot åtnjutande af dem af Banken erbjudna förmåner, skola meddela full rättighet till inträde äfven för alla så låga fastighetsvärden, som för närvarande i Riksbanken få belånas, samt att hypotheks-föreningarna, såsom säkerhet för de emottagna lånebeloppen, till Banken utfärdar sådana räntebärande för bindelser, som lätt å in- och utländska börser kunna realiseras.” af Herr Skogman, C. D.: ”Under öfverläggningarna i Banko-utskottet har jag biträdt den mening, att det för både Banken och allmänheten är rådligast, att det vid sista riksdag bestämda maximum för Bankens låne-rörelse icke, under närvarande penninge-förhållanden inom landet, öfverskrides, utan snarare minskas, helst en betydlig del deraf under förlidet år varit och ännu är oanvänd.
Inkastet, att genom låne-rörelsens inskränkning
Bankens räntevinst skall nedsättas, har icke synts mig förtjena afseende; ty dels vore det ett mindre ondt, än att genom öfverlättade penninge-tillgångar inleda illa beräknade företag och äfventyrliga spekulationer, dels kunna Bankens öfverlopps-medel, om sådana finnas, användas till inköp af räntebärande obligationer, som lemna en större behållen vinst, än en med dryga Banko-Ltskottets Betänkande, N:o 42.
49 dryga omkostnader förenad låne-rörelse och derjemte ytterligare befästa Bankens goda ställning.
Med tillämpning häraf reserverar jag mig emot följande punkter i Banko-utskottets betänkande, N:o 42. 1:o