Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetschef icke vidare funnits behöflig, utan närmaste tillsynen öfver Pappersfabrieaiionens behöriga gång, enligt ^:de punkten i Utskottets, förslag, ansetts böra tillhöra Pappersmästaren, har Utskottet velat åt denne förbehålla rättigheten att föreslå de arbetare, som böra antingen uti Brukets tjenst antagas eller derifrån, entledigas, Utskottet tror hvarje egenmägtig åtgärd från Förvaltarens sida vara härigenom förekommen, och eger desto mindre anledning tillstyrka det äskade ytterligare' tillägget, sorn den inspecterande Fullmägtigen i allt fall icke lärer underlåta att efterse, så väl det skickligt och arbetsfört folk vid Bruket finnes, som att en hvar af dem rätt sker.
Vid io:de punkten är anmärkt att det skulle vara fördelaktigt och; ledande till. besparingar, om en förändrad method för arbetarnes aflönande iakttog.es-.
Då arbelarne vid Pappers-Bruk icke lyda under Tjenstehjpns-Stadgan, utan kunna-, enligt Hall-Ordningen, efter en månad förut skedd uppsägning, afflytta, har del hittills ansetts- lämpligast att öfverenskomma om deras aflöning, antingen för vecka eller månad; och då nu icke- blifvit uppgifvet, hvad annat aflöningssätt skulle- vara. för menligare, så att Utskottet ej varit i tillfälle pröfva,, huruvida, det ena. eller andra Ikfvidalions-sättet vöre mest ändamålsenligt, anser Utskottet ej. heller denna anmärkning; kunna verka någon ändring i hvad hittills, egt rum.
Vid i3:de punkten liar af en Ledamot blifvit tillstyrkt , att veckorapporter borde aftemnas; endast, till dea inspeeterande Fullmägtigen,, sorn 20 Banco-Utslottets Memorial N:o l34- månadtligen egde att rapporters till Banco-Styrelsen; men, efter Utskottets åsigt, böra Banco-FuIImägtige, vid deras vanliga sammanträden, lika litet sakna kännedom om pappers-lillverkningens fortgång vid Tumba Bruk, Som om de serskilda grenarne af Bankens lånerörelse, angående hvilka sistnämnde rapporter ej mindre ifrån Bankens serskilda Departement, än ifrån samtlige Discont-Verken till Fullmägtige hvarje vecka ingå, hvadan Utskottet icke finner skäl till den förändrade redaction af i3:de punkten, som i nämnde hänseende blifvit yrkad.
Slutligen och i anledning af Utskottets yttrande öfver det af Herr Kammarherren Rosenblad framställde förslag om rättighet för Fullmägtige, att förflytta Tumba Bruks nuvarande Förvaltare på indragningsstat, hafva arne Ledamöter erinrat, att förvaltningen på stället icke vore ändamålsenlig, så länge den vore uppdragen åt en person, som egentligen befattar sig endast med bokföringen; att nuvarande
Förvaltaren icke eger skicklighet för sin befattning, samt att, då Bruket skall fortfara för Bankens räkning, det vore angeläget, alt Styresmannen på stället blefve en person med sakkännedom, drift och kunskap, på det förvaltningen måtte erhålla all den ändamålsenlighet som ske kan.
Enär dels Herr Kammarherren Rosenblad, som för närvarande är inspecterande Fullmäglig vid Tumba, meddelat nuvarande Förvallaien det vitsord, att Iran i de honom tillhörige oeconomiska och räkenskapsgöromål visat nit och skicklighet, deraf synes kunna dragas den slutsats, att Förvaltaren icke lärer vara så oskicklig och oanvändbar, som berörde anmärkningar lyckas antyda, dels tillsynen öfver papperstillverkningen egentligen tillhörer Pappersmästaren, af hvilken man eger skäl all fordra kännedom om allt, hvad med pappersberedningfen eger gemenskap; så och med åberopande af hvad de i frågan liörde Herrar Vetenskapsmän yttrat, samt för öfrigt i Memorialet N:o i 15 blifvit anfördt, till stöd för Utskottets tanka i denna del, finner Utskottet ej heller dessa anmärkningar förtjena något vidare afseende.
På grund af hvad sålunda här ofvan, till svar på hvarje serskild an märkning, är vordet af Utskottet upplyst och yttradt, finner Utskottet sig böra vidblifva dess i Memorialet N:o 115 framlagde, af Högv.
Preste-Ståndet redan i allo godkände förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 6 Art. i i83o års Banco-Reglemente, utan andra förändringar, än dels att punkterne i, iG och 17 ur förslaget utgå, dels ock att orden ”eller deras inspecterande
Le damot” varda utur 4;de punkten i:a mom, uteslutne. Banéo-Utskottets Memorial N:o i34‘ 21 En Ledamots reservation bifogas.
Stockholm den 17 April i835.
Reservation af Herr Stuart, C. G.: ”Då 2:ne Riks-Stånd förkastat det af BaneoUtskottet framställda förslag, att, till beredande af en högst ansenlig besparing i Bankens årliga utgifter, och derigenom äfven ökade tillgångar för Stats-Verket, Tumba Pappersbruk måtte varda försåldt; så är det visserligen föga sannolikt, att de utaf den enskilda Utskotts-Ledamoten uppgifna medel att tillvägabringa någon, om än jemförelsevis mindre betydlig inskränkning i de kostnader delta Bruks egande för Banken medför, skola af Representationens pluralitet godkännas.
Men för att jemväl vid detta tillfälle inför Rikets Höglofl.
Ständer anmäla min med Utskottets skiljaktiga mening, har jag dock ansett mig böra åberopa hvad sora blifvit anfördt uti den Utskottets Memorial N:o ii5 af mig bifogade reservation.
Genom begagnandet af den deruti omförmälda utväg att hädanefter åstadkomma en mera ändamålsenlig förvaltning af nämnde Bruk, skulle det troligen icke/ blifva omöjligt alt för framtiden i någon mon minska den förlust Banken måste å dess Pappersbruks-rörelse årligen vidkännas, hvilken förlust, enligt Bankens nyligen afslutade räkenskaper för år i833, endast under detta år uppgick till 55,344 R-dr 9 sk. Banco.
Rättelse i 3:clje Häftet: Sid. i3, rad. 23j står: motiv läs: motioner Bihang till R.
St- Prot. 1834 och 183.5- 6:te Sami. i:sta J/d. 3'dje Bandet. 4 5:te Hceflet.
STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryxkeriet, i835. Banco-Utskottets Utlåtande N-o 135.
Nio i35.
Utlåtande, i anledning af de inom respective Riks-Stånden framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 107 afgifne Betänkande.
Sedan Utskottet, i dess Betänkande Nio 107, Rikets Ständers pröfning oell stadfästelse underställt förslag till reglementariska Stadganden i gemenskap med Bankens sedel-utgifning, meu berörde Betänkande blifvit från samtlige Riks-Stånden till Utskottet återremitteradt, på grund af åtskillige dervid gjorde anmärkningar, har Utskottet af de ankomna återrémisshandlingarne inhemtat, att emot förslaget hufvudsakligen blifvit anmärkt:
Af ett stort antal Ledamöter inom samtlige Riks-Stånden: att Utskottets tillstyrkan om utgifvandet af sedlar å Riksdaler Courant, äfven derest Kongl. Maj;t icke biföll Rikets Ständers beslut om myntenheten, innebure ett ingrepp i Kongl. Majrts lagstiftande rätt; att Bancosedeln måste representera ett mynt som funnes, men att
Courant icke funnes eller kunde komma att finnas, innan Kongl. Majit och Rikets Ständer sig derom förena; samt att det vore olämpligt hafva smärre eller skillingssedlar ställde å Banco, men öfriga sedlar lydande å Courant, hvadan, för den händelse, att Kongl. Majit ej biföll Rikets
Ständers förslag angående en förändrad myntenhet, blifvit yrkadt, af några Riks-Ståndens Ledamöter, att Bankens utgifvande nya sedlar måtte ställas å Silfver Specie, på valeurer jemt motsvarande hittills gångbara Riksgäldssedlar, med utsättande derjemte af de nya sedlarnes värde både i Banco och Riksgälds, hvarigenom man kunde, så vidt möjligt vore, närma sig samma resultat, som, medelst Kongl. Majlis
Nådiga sanction af den räkneenhet Rikets Ständer bestämt, skulle vinnas; af andre Ledamöter åter, att Bankens nya sedlar borde lyda å Baneomynt, men derå tillika utsattas beloppet i Silfver Specie; och af en Ledamot inom Vällofl. Borgure-Ståndet, att andra sedlar än de hittills brukliga ej tills vidare må från Banken utgifvas.
I afseende på de speciela föreskrifter
Utskottets förslag innefattar, är vidare anfördt; vid punkten 3, eller hvad beträffar de valeurer, hvårå Bankens nya sedlar böra utgifvas, af någre Ledamöter, alt sedlar borde utgifvas på Bih. till R.
Prot. i834 och 1835. 6 Sami. 1 Afd. 3 'and. 1 6:te Häjtet. Banco-Utskottets Ullätande N.o l3S. 32 sk., 2 R:dr, 3 R:dr 16 sk. och 6 R:dr 3a sk.
B:co; af åt skil lige Ledamöter, att alla de vanliga Riksgäldsvaleurerne borde genom de nya Bancosedlarne representeras, och således sedlar på 33f, 66§, if R:dr samt io sk. 8 rst. tillverkas och sättas i omlopp; vid punkten 4> angående de så kallade skillingssedlarnes bibehållande och de i förråd varande kopparskiljemynt-sedlarnes fortfarande utgifning; dels af s:ne Ledamöter inom Högloft.
Bidderskapet och Adeln, att till Banco-Fullmägtige borde öfverlemnas att införa ali den förbättring till pap~ per, tryck och sedlarnes öfriga beskaffenhet, som kan finnas ändamålsenlig, vare sig genom dessa sedlars tillverkning af Iamelleradt färgadt eiler ofärgadt papper, eller på hvad annat lämpligt sätt sora helst; dels ock af flere Ledamöter inom Hedervärda Bonde-Ståndet, att kopparskiljemyntssedlarne å i4 och io sk. icke hädanefter borde från Banken utgifvas, utan det nu befintliga förråd deraf uppbrännas; vid punkterna 6 och 7, eller hvad rörer papperet och formaten för Bankens nya sedlar, af åtskillige Ledamöter: att tillverkandet af 1 och 3 R:drs-sedlar utaf Iamelleradt papper skulle medföra alltför betydliga kostnader; att formaten till de smärre vaieurerne icke borde bestämmas enligt de företedde profven, emedan derigenom dessa sedlar blefvo så små, att de svårligen kunna af allmänheten handteras; och vid punkten 8, att till högsta sedelvaleuren borde användas ocoloreradt papper.
Hvarförutan blifvit föreslaget, af en Ledamot inom Häglof.
Bidderskapet och Adeln, att, med uteslutande af den så kallade silfvermeningen, såsom obehöflig och numera origlig, texten lill de nya sedlarne borde blifva af följande lydelse: ”Svea Bikets Ständers Bank inlöser denna Sedel med 00 B:dr Specie efter i83o års mjntfot,” samt af en Ledamot inom Högv.
Preste-Ståndet, att texten måtte blifva: ”Rikets Ständers Bank inlöser denna Sedel vid anfordran med 00 B:dr Silfver, motsvarande 00 B:dr Banco.”
Och är slutligen till Utskottet, från Höglofl.
Ridd. och Adeln, öfverlemnadt ett af en Ledamot inom nämnde Riks-Stånd ingifvet fullständigt förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 4 Art. 2 Afd. af i83o års Banco-Reglemente.
Sedan de sålunda emot Utskottets ofvanberörde Betänkande N:o roy inom Riks-Stånden framställda anmärkningar kommit Utskottet til! handa, bar Utskottet till förnyad pröfning förehaft de, dess behandling tillhörande, frågor om beskaffenheten, formen och utseendet af de sedlar, som hädan - Banco-Utskottets
Ut låtande ff.ö l3S. 3 efter komma att af Rikets Ständers Bank utgifvas; och har Utskottet, i sammanhang härmed, noga öfvervägt hvad Kongl. Maj;t, rörande detta ämne, i Nåder yttrat, uti dess, under den 6 innevarande månad, till Rikets Ständer aflåtna och Utskottet meddelade Svar å Rikets Ständers underdåniga framställning i afseende på mynt- och räkne-enhetens bestämmande till En R:dr Conrant.
{Infördt under N:o 76 i irsta Sami., irsta Afd., 2f>:te Häftet af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll.) Då, enligt högstberörde Nådiga Skrifvelse, Kongl.
Majrt, uppå anförda skäl, i Nåder ansett
Sig böra för det närvarande vägra bifall till Rikets Ständers förslag, att Svenska myntets räkne-enhet måtte fastställas lill | R;dr Silfver Specie eller 1 Rrdr Courant, och deremot funnit godt bibehålla det gamla räknesättet i Rrdr Banco, har följaktligen frågan om bestämmandet af en gemensam mynt- och räkne-enhet för hela Riket vid denna Riksdag förfallit.
Vid sådant förhållande, och enär Utskottet icke kan annat än i flere hänseenden medgifva rigligheten af de, inom samtlige Riks-Stånden, yttrade anmärkningar emot Utskottets, uti det återremitterade Memorialet, gjorda hemställan, att, äfven för den händelse Rikets nu församlade Ständers beslut angående mynt-enheten icke skulle varda af Kongl, Majrt stadfästadt, Bankens nya sedlar måtte lyda å Rrdr Courant, har Utskottet nu mera funnit sig böra samma hemställan frånträda.
Deremot kan Utskottet ingalunda dela den, utaf en Ledamot inom Vällofl. Borgare-Ståndet yttrade åsigt, att, i fall den föreslagna myntenhelen icke antoges af Kongl. Majrt, utgifningen af Bankens sedlar borde hädanefter oförändrad fortfara.
Det alltsedan början af 1700-talet vid Svenska Banken iakttagna sätt alt utgifva sedlar å så kallad transporträkning, i följd hvaraf alla Bankens sedlar öfver 3 R:drs valeur, ännu endast i den nion de requireras, få göras färdiga till utvexling, har redan länge, i anseende till den dermed förenade omgång och tidsförlust, å allmänhetens sida gifvit grundade anledningar till klagomål, äfvensom detsamma ända hitintills utgjort ett oundvikligt hinder emot hvarje förenkling af göromålen och minskning uti tjenstemannapersonalen inom den egentliga Vexel-Banken.
Sedan uppmärksamheten härå vid flera Riksdagar blifvit fästad, beslöto omsider Rikets sistförsamlade Ständer, att, till beredande af en större beqvämlighet för allmänheten och en betydlig besparing i kostnaderna för Bankens sedelutgifning, transportsedel-räkningen skalle upphöra, och i stället det vid andra Sedelbanker antagna cassasystemet äfven härstädes införas.
Att nu, sedan de flesta förberedande 4 Banco-Utskottets Utlåtande N.o i3S. åtgärderna för denna räknings afskaffande blifvit vidtagna och ett derpå grundadt högst förtjenstfull! förslag till ett förenkladt bokföringssält inom Banken redan blifvit uppgjordt och af vederbörande godkändt, upphäfva det vid sista Riksdag i detta hänseende fattade beslut, anser Utskottet sig således ega ali anledning att på det högsta afstyrka.
Utskottet har tvärtom, med afseende dels ä det, i följd af vexlingens upphörande i RiksgäldsContorel, ökade behofvet för allmänheten af en skyndsammare vexling i Banken och dels å angélägenheten deraf, att, genom göromålens förenkling och tjenstemanna-personalens inskränkning, Bankens förvallnings-kostnader måtte snart kunna minskas, funnit sig böra föreslå, att utgifningen af sedlar å den såkallade transporlsedelräkningen måtte genast upphöra, så snart ett till vexlingens underhållande erforderligt antal sedlar å högre valeur blifvit förfärdigade och öfriga, i samband med transportsedelräkningens upphörande stående, nödvändiga förändringar inom Banken hunnit verkställas.
Beträffande åter beskaffenheten och lydelsen af Bankens sedlar, så har, i anledning af Kongl.
Maj:ts vägran att för närvarande bifalla räknecnhetens bestämmande till en R:dr Courant, fråga blifvit väckt, huruvida icke de nu brukliga sedlarne borde intill nästa Riksdag, då en ny myntoch räkne-enhel möjligen kunde blifva antagen, förblifva oförändrade till text, form och utseende, endast med begagnande af ett bättre och ändamålsenligare papper för desamma och med deras inskränkande till vissa valeurer, i följd af transportsedelräkningens afskaffande.
Denna mening har dock
Utskottets pluralitet icke heller kunnat biträda.
Delande äfven härutinnan hufvudsakligen de af Rikets sistförsamlade Ständer yttrade åsigter, anser Utskottet en förändring till så väl beskaffenheten som lydelsen och formen af ifrågavarande sedlar, hvilka i alla liqvider skola såsom mynt erkännas och hvaraf hela Rikets rörelsecapital nästan uteslutande utgöres, vara af behofvet i högsta grad påkallad.
Sedan realisationen nu mera blifvit verkställd och Bankens skyldighet att med klingande mynt inlösa sina sedlar åter inträdt, lär ej heller skäligen kunna bestridas, att ju icke, under sådana förändrade förhållanden, den hittills begagnade texten å dessa sedlar är både olämplig och origtig.
Likaledes torde det böra medgifvas, att, derest sedlarnes silfvervärde å desamma varder uttryckt, sådant uti icke ringa mon kommer alt stärka deras credit, äfvensom förtroendet till realisationens bestånd, samt försvåra hvarje rubbning af den stadgade myntbestämningsgrunden.
Dessutom torde härvid jemväl böra V Banco-Utskottets Utlåtande N.o 135. 5 lagas i betraktande, hurusom, oaktadt de flerfaldiga serskilda åtgärder, som tid efter annan blifvit föreskrifna till förekommande af de nu brukliga Banco-sedlarnes förfalskning och efterapning, dagliga erfarenheten dock visar, att de i sådant afseende anbefallda försigtighetsmått hvarken äro tillfyllestgörande eller ändamålsenliga.
Om äfven de förluster Banken, i följd af dylika förfalskningar och efterapningar, fått vidkännas, i allmänhet varit föga betydliga och merendels inskränkt sig till rättegångskostnaderna och belöningarna tor desammas upptäckande; så måste det likväl, sedan lättheten att förfalska och eftergöra de sedlar, Rikets Ständer för det närvarande låta utgifva, blifvit ådagalagd, vara en helig pligt för R.
St. att, så vidt möjligt är, söka förekomma, det enskilde samhällsmedlemmar lockas till brott, som möjligtvis hufvudsakligen föranledas af denna lätthet att dem begå, och genom hvilka ofta högst kännbara förluster andre samhällsmedlemmar tillskyndas.
Härtill kommer för öfrigt, att de allmänna klagomålen öfver de nu brukliga Banco-sedlarnes olämplighet och obeqvämlighet vid remisser samt föga uthållighet, hvilken sistnämnde omständighet dagligen förorsakar mångfaldiga enskilda förluster, äfven vid denna Riksdag torde förtjena skäligt afseende och de återstående åtgärderna alltså ofördröjligen böra vidtagas, för att förse allmänna rörelsen med ett sedelmynt, hvars beskaffenhet motsvarar nationens rättmätiga anspråk.
På dessa förenade skäl, hvilkas vigt icke lär kunna förnekas, anser Utskottet högst betänkligt, att till en obestämd framtid uppskjuta den nu omsider allmänt förväntade verkställigheten af Rikets Ständers vid förra Riksdagen fattade beslut om förbättrandet af Bankens hitintills begagnade sedelformulair; hvadan Utskottet, som, i anledning af förevarande fråga, tror sig derjemte böra erinra om de under senare åren använda ansenliga kostnader för den nya sedelutgifningen och om de icke obetydliga löneanslag, som af R.
St. redan blifvit beviljade den för detta ändamål vid Banken anställda personal, får vördsamt tillstyrka, att de sedlar, som framdeles af Banken utgifvas, måtte, med undantag af de nuvarande skillingsedlarne, erhålla en förändrad form och lydelse, äfvensom att erforderliga föreskrifter i sådant afseende måtte varda meddelade i det Banco-Regle mente, som vid denna Riksdag skall utfärdas.
Hvad sistnämnde sedlar deremot vidkommer, så, ehuruväl Rikets Höglofl.
Ständer, med afslag till Utskottets, i Betänkande N:o 16, gjorda framställning, i afseende på dessa sedlars upphörande, förklarat, att desamma skola intill nästa Riksdag bibehållas, vågar Utskottet dock förmoda, 6 Banco-Utskotlets Utlåtande N.o 135. att, sedan silfvermyntet blifvit i landsorterna allmännare kändt ocb kringspridt, Banken skall, inom en icke aflägsen framtid, befrias från skyldigheten att fortsätta den kostsamma tillverkningen af berörde sedlar.
Under sådan förutsättning, och då tillfället för den mindre upplysta delen af folket att jemföra de nya sedelvaleurerne med de nuvarande väl kända och i alla landsorter befintliga skillingsedlarne, torde i väsendtlig mon undanröja den i början befarade osäkerheten i afseende på de nya sedlarnes rätta värde, har Utskottet, oansedt de deremot framställda anmärkningar, funnit sig böra förnya sin, uti Betänkandet N:o 107, gjorda hemställan, att Bankens nuvarande sedlar å 16, 12 och 8 sk. måtte under tiden intill nästa Riksdag icke undergå annan förändring, än att ett mera uthålligt ofärgadt papper lill dem begagnas.
Till besvarande af hvad som inom Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit yltradt, angående inställandet af de i Bankens förråd befintliga kopparskiljemynls-sedlarnes vidare utgifning, får Utskottet endast erinra, att då dessa sedlar finnas färdiga och icke äro för allmänheten okända, desammas ullemnande i vexling till dem, som önska dermed varda försedde, synes destomindre böra vägras, som derigenom behofvet af de andra skillingssedlarne sannolikt skulle ökas.
Utskottet hemtar dock öf detta yttrande en ökad anledning att, utan afseende å den af en Ledamot inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln dervid gjorda anmärkning, förblifva vid sin förut yttrade åsigt, att den i i83o års Banco-Reglemente meddelade föreskrift, i ändamål att befordra ifrågavarande sedlars utspridande, bör ur det nya Reglementet uteslutas.
Utskottet finnér ock desto mindre skäl, att, på sätt en Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln föreslagit, tillstyrka, att, i stället för de förut af Riksgälds-Contoret utgifna sedlar å 16 sk.
Rgds, Banken måtte hädanefter utfärda skillingssedlar äfven å 10 sk. 8 rst., som delta vore stridande mot det antagna myntsystemet, i sin helhet, af hvilken anledning R.
St. jemväl redan beslutat, att det 16 sk.
Rgs motsvarande silfvermyntet å ~ R:dr Specie icke får i allmänna rörelsen ullemtias.
Vidkommande lydelsen af Bankens nya sedlar, så, enär Utskottet befarar, att desammas utställande å mynt-enheten, eller R:dr Silfver Specie, troligen skulle komma att föranleda en högst betänklig och skadlig rubbning och oreda uti de nu allmänt gängse begreppen om penningars och varors inbördes värden, anser Utskottet sig föranlåtet tillstyrka, att äfven dessa sedlar må lyda å R:dr B:co, hvilket räknesätt, enligt hvad Kongl. Banco-Utskollets Utlåtande N.o 135.
7 Maj:t i Nåder förklarat, kommer att fortfarande bibehållas.
Men, lika med flera Ledamöter af de respeclive Riks-Stånden, finner Utskottet det vara origtigt, att ett representativt mynt utställes, att med samma mynt inlösas.
Utskottet får fördenskull föreslå, att Bankens nya sedlar, ehuru de fortfarande komma att lyda å R:dr Banco, utställas, lill inlösen med deremot, enligt myntbestämningslagen, svarande belopp i Silfver Speciemynt.
Då, i den händelse Rikets Höglofl.
Ständer gilla hvad Utskottet sålunda föreslagit, hvarje sedels text följaktligen kommer alt innehålla sedelns värde i R:dr Silfver Specie, torde den vid sista Riksdag meddelade föreskrift, att å sedlarne borde utsättas huru mycket fint silfver hvarje R;dr innehöll, kunna förfalla, helst Specie R:drns silfvervigt uti gällande myntordning en gång för alla blifvit bestämd.
Hvad redaclionen af sjelfva texten å sedlarne för öfrigt angår, så anser Utskottet det vara mest lämpligt, att uppgörandet af sedlarnes text, hvilken tryckes i så kallad stereotyperingsform, öfverlemnas åt Raneo-Fullmägtige, dock med erinran, dels att den bör vara i högsta möjliga grad enkel, tydlig och bestämd, dels att sedelns valeur så väl i R:dr och sk:r Banco, som i R:dr Silfver Specie bör å sedeln vara uttryckt med både bokstäfver och siffror, dels ock alt å sedlarne icke begagnas för den större allmänheten mindre kända eller genom främmande tillsatser svårlästa bokstäfver.
För bestämmandet af de nya sedlarnes valeur, har Utskottet hemtat en hufvudsaklig ledning, ej mindre af de åsigter, som inom Riks-Stånden, vid antagandet al en Riksgälds-Rifcsdalern motsvarande mjmt- och räkneenliet, gjort sig gällande, än ock af Kongl. Maj:ts, uti Dess ofvan åberopade Nådiga Skrifvelse, meddelade yttrande, att den enda åtgärd Kongl. Maj:t nu funne böra vidtagas, fö,r att komma till det mål Rikets Ständer synte'! åsyfta, vore att fastställa Silfverrnyntets af delningar och Bancosedlarnes valeur er på ett sätt, som lättade bruket att räkna i Riksgäldssedlar, förmedelst deras sammanfattande uti lämpliga summor med sistnämnde räknesätt; och ansåg Kongl. Maj:t det för sådant ändamål vara nyttigt att hafva i omlopp sedlar på 3a. skillingar Banco, svarande emot den förra Riksdalern Riksgäldssedlar o. s. v. Med afseende härå och enär Riksgälds-Riksdalern och dess underafdelningar, utgöra det utaf största delen af Svenska folket begagnade räknesätt, samt dertill jemväl kommer, att densamma äfvensom dess icultipler låta med ojemförligt större lätthet än Banco Riks - 8 Banco-Ulskottcts Utlåtande N.-o i35. dalem reducera sig i R:dr Silfver Specie, håller Utskottet före, att de nya sedlarne böra utställas å sådana valeurer, som kunna uttryckas med jemna tal R:dr Riksgälds.
Härigenom förmodar Utskottet, att all den reda, enkelhet och oföränderlighet i varuvärden och penningeafhandlingar, som under nuvarande förhållanden är möjlig att åstadkomma, skall kunna vinnas.