Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den nödiga impulsen till Telegrafverkets främjande är således redan gifven, och torde en vidare utveckling af detsamma böra komma att bero på de tillgångar verket sjelf kan sig bereda, såsom följd af den tilltagande rörelsen och telegraf-ledningarnes flitiga anlitande, och vid nya telegraf-ledningars anläggande således synnerligt afseende komma att fästas derpå, huruvida utsigt förefinnes att intägten vid desamma må kunna motsvara kostnaderna.
Om telegraf-ledningarne med skäl anses vara af synnerligt gagn för handeln och rörelsen, så kan ej heller förnekas, att ju desamma redan äro i åtnjutande af ett hägn och understöd, som ej torde kunna vidare utsträckas, utan att andra för det allmänna angelägna frågor blifva eftersatte, helst kändt är, att
Statsverkets ställning för närvarande är af beskaffenhet att mana till undvikande af ytterligare utgifter, så vidt sådant sig göra låter.
På dessa skäl, hemställer Utskottet: att ifrågavarande motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 26. 5 JW *«•
Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Äng. 1860, kl. 1 e. in Betänkande, i anledning af väckt motion om åtskilliga åtgärder för utsträckande af postföringen och telegr a feringen å Gottland.
Inom Vällofliga Borgare-Ståndet har Herr Cramér andragit att, ehuru pro vinsen Gottland under sednare tider af Konung och Ständer rönt frikostiga uppoffringar för en förbättrad kommunikation med rikets fasta land. återstode dock åtskilligt för kommunikationernes förbättrande å sjelfva ön; pos+befordringen å ön hade en längre följd af är verkställts en gång i veckan, dels genom enskilda bidrag och frivillig medverkan af allmogen, dels, i afseende å expeditionen, genom frivilligt åtagande af Pastorerne, och först de sednare åren hade fyra särskilda ordinarie poststationer blifvit inrättade, utan att sådant dock motsvarade bchofvet. helst en förbättrad sjökommunikation ökade saknaden af ett ordnadt postväsende inom landet.
Motionären föreslog derföre, det mätte Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet göra framställning, att postgången pä ön Gottland blefve sä ordnad, att posten till och ifrån de nuvarande poststationen)e Fårösund, Slitö, Ljugarn och Bergsvik, eller den plats till hvilken Poststyrelsen tilläfventyrs funne lämpligare att någon af dessa stationer förflytta, befordrades tvä gånger i veckan, äfvensom att en dylik postexpedition som vid de nyssnämnde landthamnarne, måtte inrättas vid Klintehamn, såsom en af de mest trafikerade, och, i och för sitt, läge vid de bördigaste trakterna af Jandet, deraf i största behof varande landthamn eller köping.
Vidare, och då man borde kunna hoppas att, i en framtid, telegraf-förbindelsen komine att öfver hela ön utsträckas, trodde motionären Rikets Ständer böra göra underdånig framställning, det de Post-expeditörer, som framdeles anställdes å Gottland, mätte tillförbindas att, derest en telegrallinie inom ön blefve af Kongl. Majit besluten, om telegrafering inhemta nödig kännedom och i dylikt afseende mot lämpligt arfvode tjenstgöra.
I anledning af berörde motion får Utskottet upplysa, att enahanda förslag, som de af motionären framställda, redan blifvit i annan ordning dragne under Kongl. Majits pröfning, samt, utom hvad beträffar frågan om Post-tjenstemännens befattning med telegrafering, bifallna genom Kongl.
Brefvet den 27 Januari innevarande år; i följd hvaraf så väl postexpeditionens vid Klintehamn verksamhet, som postens 6 Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskottets Betänkande N:o 27. förskaffande pä ön två gänger i veckan, redan under loppet af Maj månad detta år tagit sin början.
Vid detta förhållande hemställer
Utskottet att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den ‘27 Augusti 1860.
Ank. till Exp.-Utsk, deri 30 Aug. 1860, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af vackt motion om befrielse för Svenska ångfartyg, som, enligt på förhand upprättade reseturer, göra, reguliera resor, från skyldigheten att taga lots.
Inom Välloflige Borgare-Ståndet har Herr Wallenberg, ånyo upptagit denna af honom vid sistlidna riksdag väckta motion, under åberopande deraf att, ehuru densamma då af Rikets Ständer bifölls och Kongl. Maj:t icke afslagit deras härom afgifna underdåniga framställning, befunne sig dock frågan, sedan den från Konseljen, den 18 Oktober 1857 blifvit remitterad till Sjöförvaltningen och General-Tullstyrelsen, och den nådiga remissen af dessa myndigheter blifvit besvarad den 5 Januari 1858, samt Sjöförvaltningen den 19 Juli 1859 inkommit med förslag till reglemente, hvilket, jemte skrifvelse m. m., den 30 sistnämnde månad, remitterats till Kommerse-kollegium, ännu oafgjord; att uti en Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse af den 4
Maj 1858 sådana tillägg och ändringar blifvit gjorda, att lotstaxan för ångfartyg blifvit med mer än femtio procent förhöjd, att lotsverkets åtgärder ofta vidtogos utan hänsyn till sjöfartens behof, hvarpå exempelvis kunde andragas, att eif fyrskepp, som till följd af Rikets Ständers initiativ och beslut blifvit ä Finngrundet nästlidne vår utlagdt, intogs, enligt officiel kungörelse, redan den 17 November, oaktadt sjöfarten ännu var obehindrad på Bottniska viken, och änskönt fyrfartyget just då skolat kunna göra största nytta; att på lika sätt bojarna i Calmar sund blifvit för tidigt intagna; att lotsverket, ehuru det visat sig angeläget vara att ju förr desto hellre indraga sjömärken, dock beflitat sig om att lotsar skulle stationeras der de förut hvarken varit tillfinnandes eller af behofyet påkallade, såsom t. ex. vid ett å Calmar-kusten fvarande inlopp Jbenämndt Kråkelund; att lotsgrne mötte ångfartyg så föga aflägset från sin egen brygga, som lämpligen ske kunde, och när de kommo om bord emot skymning, reserverade de sig genast och fritogo sig från allt ansvar, samt att Chefen för Sjöförsvaret syntes, enligt motionärens uppfattning, icke betrakta den privata ångbåtsflottan ur annan synpunkt, än den af prebende åt lotsar, ehuru det torde vara temligen påtagligt att, i händelse af krig.
SarHniänsnttd Stats- sditlt Allm. Bésv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JY:ö 27. 1 dénnä ängbåtsflötta skall koihma väl till pass för transporter, äfvensom att det då mäste vara itf vigt, att pä delisamma blifvit uppfostrade sädane besättningar, som icke äro fräfiffnähde för och således icke behöfva gå i ledband i vära egna lärvåtteii.
Pä glund af hvad sålunda blifvit andraget, har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, att Svenska ångfartyg, sout enligt på förhand upprättade reseturer, göra rCguliera resor, måtte befrias frän skyldigheten att taga kronolots.
Uppgiften att lotstaxan, genom Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1858, för ångfartyg blifvit med mer än femtio procent förhöjd är, såvidt dermed menas att den Uti nämnde Kungörelse påbjudna förhöjning endast skulle drabba ångfartyg, icke med sanna förhållandet öfverensstämmande, enär denna förhöjning gäller likaväl för seglande fartyg sorn för ångbåtär.
Hvad beträffar den anmärkta förtidiga indragningen af det på östra FinngrundS-banken i Bottniska viken stationerade fyrskeppet, lärer denna åtgärd icke kunna eller böra blifva föremål för klander, då samtidigt dermed ångfartyget Svea. tillhörigt Götheborg, uti Calmar sund lärer råkat så illa ut för drifis att det sprang läck.
Och när detta kunde ske i Calmar sund, var sådant ähhu iner att befara långt Upp i Bottniska viken.
Tages härtill 1 betraktande fyrskeppets dyrbarhet och vådorna för dess åtta man starka besättning, såmt att detsåmihas intagande, om det längre fått ligga ute, lätt kunnat försväras att icke säga tillintetgöras af häftigå och långvariga stormar, så lärer det fä anses öfverensstämmande med loflig försigtighet och klok omsorg om kronans egendom, att icke genonl fyrskeppets längre uteliggande äfventyra dess förlust, hvilket än mera styrkes deraf, att Stockholms hamn och skärgård hågra dagar efter fyrskeppets intagning sä starkt tillfrös, att sjöfarten för året upphörde.
Vidkommande påståendet att lotsverket bellitat sig om att stationera lotsar der de förut hvarken varit fillfinharldes eller af behofvet påkallades, såsom exempel hvarå anförts ä Calmarkusten vid Kråkelund, så förhåller sig dermed sålunda, att Kråkelund finnes upptaget redan i 1827 års, ännu gällande, lotsreglemente såsom ordinarie lotsplats med en ålderman, tre mäster- och sex sekundlotsar samt tre lärlingar, hvilket torde vara ett tillräckligt bevis att behof af lotsar derstädes gjort sig gällande.
På grund äf hvad sålunda blifvit anfördt, samt enär ärendet för närvarande är beroende af Kongl. Maj:ts slutliga afgörande, i afvaktan på vederbörande myndigheters utlåtande öfver ej mindre denna fråga, än ock ett nytt förslag till lotsreglemente, hemställer Utskottet att motionen må lemnäs utan afseende.
Reservation •• af Herr Wahlström: ”Motionären har icke uppgifvit att den förhöjda lotstaxan endast •skulle drabba ångfartyg.
Utskottet har således saknat anledning att tillvita honom hafva i sina andraganden afvikit frän sanna förhållandet.
Men motionären har, i likhet med Rikets Ständer vid sistlidna riksdag, velat att man skulle skilja emellan sådana ångfartyg, som underhålla en regelbunden kommunikation emellan två eller flerä orter, och fraktfartyg, vare sig att de drifvas med segel eller ånga, hvilka 8 Sammansatta Stats- saint Allm. Besv.- och Ekon.
Utskottets Betänkande N:o 27. icke afgå till en ort utan att hafva en gifven frakt, hvaraf alla kända omkostnader kunna afdragas.
Helt annorlunda är det med de ångfartyg, som enligt pä förhand annonserade reseturer ovilkorligen fullfölja resorna antingen de få något eller intet att föra.
Man bör erkänna vigten för vårt land af goria ångbåts-kommunikationer, och man bör glädja sig att dessa åstadkommits utan Statens medverkan, helt och hållet på den industriela täflans fria grund.
För att göra åskådligt att Svenska ångbätsflottan vunnit en stor utveckling, bifogas här (Lit.
A) en tabell, upptagande alla i tjenstbart skick varande ångfartyg.
Vidare (Lit.
B) en tabell öfver de linier, hvarå regelmässig kommunikation genom berörde ångfartyg upprätthålles.
Man torde häraf finna, att frågan gäller en angelägenhet, som är af tillräcklig omfattning för att förtjena Statsmagternas uppmärksamhet.
Man bör icke förbise, att, under det att man skoningslöst pålägger ängfartygs-bolagen ökade skatter i formen af taxor, träffar man trafiken, för hvars underlättande till lands man icke tvekat upptaga stora statslån.
Må vara att lotsarne tarfva tillökning i sina löneförmåner; men det vill synas sorn om både tiden och sättet vore särdeles olyckligt valda.
Att, efter 1857 års kris, sedan ett stort antal ångfartyg, beställda under de gyllene åren och under dä gällande lägre taxor, tillkommit, med omkring lemtio procent förhöja lotsafgifterna, samt att, efter samma tid, förneka ångfartyg, hvilka oupphörligt besöka samma hamnar, en befrielse från skyldigheten att taga lots, hvilken tillförene, på derom gjord underdånig anhållan, städse beviljades, torde berättiga till den slutsats, att man handlade under det föreställningssätt, att ängfartygsrörelsen fortfarande var en vinstgifvande affär.
Man känner likväl att de flesta ångfartyg gå med förlust, och dä denna vigtiga industrigren aldrig begärt något understöd eller privilegier om befrielse från täflan, sä anser jag billigheten fordra, att de komma i åtnjutande af samma fördelar, som före är 1857, hvadan jag. i likhet med motionären, vördsamt hemställer, det Rikets Ständer förnya sin underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj: t. ”att svenska ångfartyg, som, enligt på förhand upprättade reseturer, göra reguliera resor, måtte befrias från skyldigheten att taga kronolots.” Lit. A.
Stats- samt Allm. Ees».- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 27. 9 Litt. A. Passagerare- och frakt-ångfartyg, hvilka för närvarande äro i tjenstbar! skir k.
Narn n. %gg- liads-år.
1 Antal Hästk.
Fartyg byggda till o. med 1837, hvilka ännu finnas 1857.
Borgvik 1820 26 Motala 1831 60 20 Gustaf Wasa 1835 40 Gripen 1836 30 Norrland 60 Strömkarlen 40 Upland Thorshälla 1837 32 45 Svenska Lejonet 70
Fartyg byggda till o. med 1847, hvilka ännu finnas 1857.
Östergötland 1838 32 Wikingen 45 Idog 1839 40 Prins August 14 Gauthiod 1840 1^0 Gustafsberg 10 Skandia 1842 60 Sollefteå 50 Tessin v 20 1844 60 40 Hertha 60 Energie 1846 14 50 ' 50 1847 45 Freya 45 12 Niord 45 16 55 30 40 1841 Fartyg byggda från 1848 till och med 1857. 1848 o 50 Californien 20 Bih. till R.
Bygg- nacls-år Antal Hästk. 1848 50 20 Berzelius 1849 120 60 Thule 120 .1850 16 Amiral v. Sydow 24 Arboga 60 Blixten 75 Carlstad 60 Daniel Elfkungen 55 60 20 Göta Kanal 24 60 B. II.
Santesson 1851 24 Enköpins 25 Esaias Tegnér 60 Flink 45 Göta Elf 60 Kronprinsessan Louise 55 60 120 20 Seid 12 Eos 12 Aros 1852 60 25 80 ♦Tohn Ericsson 12 Småland 24 Uddevalla 55 70 Särö 70 An °*ur 1853 40 160 Ettan 55 10 Haga 10 Köning 60 Thunberg 70 Tvåan 10 Uddby 25 Westmanland 50 Wettern 24 Birger iéU 24 Djurgårdsbrunn 10 Sami. 2 A/d. 13 Haft. 2 10 Sammans.
Stats- samt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 27.
Bygg- nads-år i Antal jHästk.
Bygg- nads-år.
Ehrenstråle 1854 1 25 Gustaf Wasa 1857 G öta 80 Hudiksvall Hult 05 Händig Linnea .-10 Johan Holm „ 1 Nerike ... ” 24 45 Kung Eif 1 Roslagen * Mariestad John Svartz 80 Per Brahe 33 | ?' 60 Runn 3» J * 30 Skåne Wermdö 25 Sten Sture Gustaf Adolf 100 Svea 771 Birger Jarl 1855 30 Thor 1 ' Hamburg Paket 44 Trollhättan 40 Vidar 1 London 120 Volontair 30 Amål Niord 160 Koh i Noor ' 1 Philipstad 25 Nya båtar från och med 1858.
Prins August 25 Prins Gustaf 60 Bråviken 1858 !
Strömkarlen 33 33 40 Casper Ehrenborg Söderhamn 35 Clara Eif Transit
N-o 1 33 70 Chapman 53 Transit N'o 2 33 70 Dana Kattegat 33 100 Ernst Merk 53 Wikingen 33 95 Hjelm aren Westerås 30 Lars Ahllöf Askersund 33 30 Kungsöhr W ermland 24 L.
J Bager ••••
Uddeholm 33 24 50 25 60 75 Svea 35 Erik Väderhatt 1856 Tham Göta Wadstena 33 Helsingborg 33 Wingåker 33 33 Hernösand 33 Amiral v. Platen Louis de Geer ... 35 Norden 1859 Prins Gustaf 33 30 30 75 25 32 35 50 16 70 25 30 40 Chapman Sigtuna 3.3 John Strömstad 33 Bro Svartsjö 33 Svea 33 Oden 37 Södertelje 33 Freija Tu Ting 33 Excellens Toll 33 Westervik 33 Norrland 33 örsundsbro 33 Oscar 33 Nore 33 Eskilstuna 73 Christinehamn 1857 Alexander v. Humboldt 33 Dundee Orion 33 Engelholm Carl X Färdig 60 Blekinge 33 Franzén ?
? )5 70 33 80 55 I 14 1 36 i 10 24 70 20 120 120 120 25 25 32 60 25 50 70 30 20 40 80 140 30 30 30 80 260 16 70 60 70 50 180 24 10 30 30 120 120 30 70 70 60 160 160 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 2111 1 Att. B. Linjer, & hvilka regulier kommunikation underhålles af svenska ångfartyg. j Limens j längd i j tyska mil. i Liniens •längd i tyska mil.
Stockholm Waxholm 3 dito Norrtelje 14 dito Gefle 37 dito Söderhamn 40 dito Hudiksvall 47 dito Sundsvall 60 dito Hernösand 68 dito Umeå 92 dito Haparanda 181 dito Dalarö 5 dito Nyköping 18 dito Norrköping 27 dito Wisby och Calmar 52 dito Malmö 108 dito Göteborg (yttre vägen) 144 dito Stettin 107 dito Lybeck 120 dito Amsterdam 231 dito Fittja 2 dito Södertelje 5 dito Mariefred 8 dito Eskilstuna - 16 dito Arboga 20 dito Örebro 28 dito Köping 19 dito Westerås 14 dito Enköping 12 dito Sigtuna 10 dito Upsala 12 dito Linköping 32 dito Jönköping 54 Stockholm dito Göteborg dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito Malmö dito dito Norrköping dito dito dito Westervik dito Hernösand Ystad Sundsvall Summa tyska mil 3,298.
Carlstad Göteborg (inre)....
Kungelf' Uddevalla Strömstad London Havre Hamburg Köpenhamn Malmö Lybeck Lilla Edet Mariestad Carlstad Christinehamn ....
Amål Arvika Jönköping Askersund Christiania Helsingborg Lybeck Calmar Nyköping Haparanda Lybeck Lybeck Wisby Sollefteå Stralsund Lybeck 56 .JO 1.712. 2 14 25 155 145 100 34: 36 70 7 25 31 31 23 33 43 36 78 7 35 37 11 210 100 82 15 12 J9 180 810. 120. 358. 97. 12. 9. 180. 12 Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- ock Ekon,-Utskottets Eetanlca/nde ATw 28. ,JW *». Ank. till Exp.-TJtak. den 30 Aug. 1860, kl. t t. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion dels om nedsättning af fyr- och, båkafgifter jemte lotspenningar, dels om lotsarnes aflönande utaf Statsmedlen.
Uti denna inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motion har Matts Perhsson. från Stockholms län, anfört hurusom det synts honom vara mindre välbetänkt att, i en tid, då handel och näringar samt sjöfarten till den grad sorn nu vore nedtryckta, på sätt som skett, genom Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse af den 4 Maj 1858, med ungefärligen femtio procent höja såväl de vid nådiga Förordningen och Reglementet den 16
Maj 1827, angående lots- och båk-inrättningarne i riket, fogade lots-taxor, som ock hittills utgående fyr- och båk-afgifter; och vore dessutom, enligt motionärens förmenande, denna åtgärd stridande emot rikets grundlagar, der det heter ”att svenska folket eger sig sjelft beskatta”; föröfrigt hade detta sätt att söka upphjelpa lotsarnes inkomster, åtminstone för en del af deni, medfört allt annat än hvad dermed varit åsyftadt, hvilket lätteligen insåges om man betänkte att fartyg i allmänhet, då flera segelleder äro att välja på. söka den väg der minsta lotspenningarne kunna ifrågakomma, hvarigenom sådana missförhållanden visade sig, som t. ex. att, lotsarne vid Sandhamn och Arholma, der lotsfarvattnet till Stockholm är kortare än ifrån Landsort och Dalarö samt Söderarmen och Svenska Hagarne, kunde påräkna 3 å 4,000 R:dr årlig inkomst, medan deremot lotsarne vid de sistnämnde stationerna, i och för sin besvärliga och farliga tjenstgöring, knappast hade nödigt lifsuppehälle, utan nödgades söka det genom biförtjenst.
Pä grund af hvad sålunda blifvit anfördt har motionären föreslagit: l:o att fyr- och båk-afgifterna måtte nedsättas till de belopp, som egde runi före utfärdandet af berörde nådiga Kungörelse af den 4 Maj 1858, samt att hvad i öfrigt erfordrades för underhållet af fyrar och båkar må bekostas af Handels- och Sjöfarts-fonden; 2:o att lotspenningarne likaledes måtte nedsättas till det belopp, som var bestämdt före nyssnämnde nådiga Kungörelses omändrande, och att lotsarne derutöfver af Statsverket undfinge en årlig lön, för deras besvärliga och farliga sysselsättning, fullt motsvarande, hvad som till en tarflig men tillräcklig utkomst kan vara af nöden.
Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande No 28. 13 Då, enligt livad Utskottet inhemtat, tio nya fyrar, till hvilka Rikets Ständer vid 1856—58 års riksdag väl anslagit medel, men hvilkas underhållskostnad drabbar lots- och fyr-inrättningen, redan blifvit, med undantag af två, fullbordade, så synes den öfverklagade förhöjningen hvarken oförklarlig eller klandervärd; och torde tiden för yrkande af nedsättning i dessa afgifter först då vara inne, när man hunnit samla fyr- och båk-afgifter till högre belopp än behofvet kräfver för dels nya, framdeles erforderliga, fyrbyggnader, dels ock ombyggnad och förändring af gamla och bristfälliga, samt tillräckligt underhäll af de redan befintliga.
Hvad beträffar nedsättning i den på Rikets Ständers beslut tillkomna förhöjningen i lotsafgifterna, skulle sådan vara mindre välbetänkt, helst dermed afsetts, dels att bereda lotsarne sådan ersättning för lotsningen, att de icke vidare må nödgas för sin bergnings skull, söka biförtjenst af jordbruk och andra sysselsättningar, utan uteslutande kunna egna sig åt sitt egentliga yrke, och dels att öka lotsverkets inkomster, hvilka icke stå i lämpligt förhållande till underhållet af de många lotsarne på den stora kuststräckan, å hvilken finnas ej mindre än 131 lotsplatser, hvilkas antal ©tvifvelaktigt kommer att ökas, isynnerhet i de norra farvattnen, i den mån sjöfarten tilltager samt nya hamnar och lastageplatser uppstå.
I betraktande häraf, och då den öfverklagade taxan varit så kort tid tillämpad att icke tillförlitligen kan bedömas om hon är för hög eller för låg, äfvensom det lika litet ännu kan bedömas om öfverskotten kunna blifva tillräckliga äfven för framtida underhållet af fyr- och båk-anstalterna i riket, samt dessutom motionären icke anfört sådana skäl, på hvilka någon nedsättning i de öfverklagade afgifterna billigtvis skulle kunna yrkas, hemställer Utskottet att motionen, må lemnäs utan afseende.
Bih. tili R.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 Afd. 13 Häft. 3 STOCKHOLM, tryckt hos A. L. NORMAN, 1860.
Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Desv.- o. Ekon.-Utskottets Memorial N:o 29.
1 ÄT:o 2®.
Ank. till Exp.-Utsk. den G Sept. 1860, k!. 2 e. m.
Memorial, med förslag till voterings-propositioner, till sammanjemkande af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 21, i anledning af framställde anmärkningar emot Utskottets under N:o 7 afgifna Betänkande öfver ej mindre Kongl. Majlis nådiga Proposition om förnyad författning rörande ut skrifning ssättet och inrättningen af Allmänna Beväringsmanskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne.
Sedan Utskottet uti sitt berörda Utlåtande afgifvit yttrande rörande de särskilda delar af det utaf Utskottet framlagda förslag till Författning angående den Allmänna Beväringen, i afseende hvarå Riks-Stånden stadnat i olika mening, har, enligt de Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, samma Utlåtande blifvit af Höglolliga Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet i allo gilladt; hvaremot Vällolliga Borgare-Ståndet i nedannämnde delar fattat från bemälda Riks-Stånd afvikande beslut, nemligen vid § 1! mom. I., i afseende hvarå Borgare-Ståndet beslutit, det bestämmelsen, att till legokarl ej får användas »den, som är boende utom det län, der den bevärings skyldige bör undergå mönstring,» skall ur författningen utgå; g 32, uti hvilken uttrycket »eller för liderlighet kända,» enligt Borgare-Ståndets beslut, skulle utelemnas; § 55, hvars lydelse efter meranämnda Stånds beslut skulle blifva följande: »Beväringsskyldig eller legokarl, sorn, i afsigt att undandraga sig beväringspligten, rymmer eller afstympar sig någon lem, skall uti krigstid i sitt ställe och på sin bekostnad sätta duglig karl; men i fredstid skall af honom erläggas ett belopp, svarande emot årets vapenöfningsfnhetsafgift;» hvilket i så måtto skiljer sig från lit liih. till 11.
Prut. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 Afd. 14 Baft. 1 2 Sammanfatta Stats-, Lay- samt Allm. luse.- o. Vikon.-Utskottets Memorial N:o 29. sköttens förslå", som ansvarsbestämmelsen, att den, hvilken på omförmälda sätt förbryter sig, älven skall straffas enligt krigslagarne, komme att upphäfvas; samt slutligen § 57, hvilken handlar om Bevärings-fondens användande, och hvars af Utskottet föreslagna lydelse Borgare-Ståndet antagit med uteslutande af orden: »efter Kongl. Majis disposition och emot vanlig redovisning.» Hedervärda Bonde-Ståndet åter har, med afslående af gjorda inbjudningar, vidhållit sitt vid förehafvande af Utskottets första Betänkande i ämnet fattade beslut, i afseende hvarå torde böra erinras, att de af detta lliks-Stånd beslutna vapenöfningsfrihetsafgifter skola »redovisas till
St al sverket för ali användas till besparande af andra från samma veile utgående medel för Beväringens vapenöfning.»
Vid berörda förhållande måste, jemlikt 73 § liiksdags-Ordningen, omröstning öfver nyssnämnda frågor ske uti Förstärkt Utskott; vid valet af hvilket det synes det Sammansatta Utskottet, som borde, enär det otvifvelaktig! tillkommer Lag-Utskottet att pröfva de bestämmelser, hvilka röra beväringsmanskapets skyldigheter och förhållanden i allmänhet, de tre förstnämnda frågorna, eller beträffande lydelsen af §§ 11, 32 och 35, böra afgöras af Förstärkt Lag-Utskott; hvaremot, då § 57 innefattar ett ämne, sorn måste anses angå shitsregleringen, den rörande sistnämnda § yppade skiljaktighet torde böra blifva föremål för omröstning i Förstärkt Stats-Utskott.
På grund häraf och emedan, beträffande §§ 11, 52 och 33, ehuru Bonde-Ståndets beslut är uti tormell hänseende på visst sätt skiljaktigt från alla de öfriga Riks— Ståndens, något afseende likväl ej kan fästas derå, att Bonde-Ståndet motsatt sig all ny lagstiftning i förevarande ämnen, och della
Stånds beslut vid frågan om de nyssnämnda paragrafernas lydelse således ej kan blifva föremål för särskild proposition; får Utskottet till omröstning i Förstärkt Lag-Utskott föreslå följande 1 afsende på § 11 mom. 1, punkt 2: