Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
15 gjort den förändring, att efter orden: »skall jemväl», borde införas orden: »uppgifvas den taxering, som sednast blifvit åsatt,» samt att ordet »uppgifvas,» hvilket slutar perioden, skulle utgå. c) mom. 3:o:
Från momentet 3:0 har llidderskapet och Adeln uteslutit följande stadgande: negare af utarrenderad eller uthyrd fastighet på landet skall jemväl uppgifva beloppet af det årliga arrendet, eller hyran, för den utarrenderade eller uthyrda egendomen.» dj mom. 5:o:
Uti detta moment, som, enligt Utskottets vid Betänkandet N:o 20 fogade förslag, hade följande lydelse: »Egare af eller hufvudredare för fartyg skall, jemte uppgif»vandetaf fartygs lästetal samt driftkraften af derå anbringad ångmaskin, vid mantalsskrifningen inom den ort, dit fartyget hörer, »jemväl uppgifva skeppare eller befälhafvare samt styrmän och ma»skinister å samma fartyg, äfvensom dessas mantalsskrifningsort,» hade Utskottet, enligt det förnyade förslaget, som åtföljde utlåtandet N:o 34, i så måtto gjort ändring, att efter ordet »lästetal» införts orden »och byggnadsmateriel» samt att sista delen af meningen erhållit följande lydelse: »jemväl uppgifva skeppare och befälhafvare samt, såvidt möjligt är, styrmän och maskinister å samma fartyg, äfvensom dessas mantalsskrifningsort och årliga löneförmåner, derest desamma öfverstiga 300 R:dr.»
I afseende å detta moment har Ridderskapet och Adeln antagit detsamma, sådant det lyder i ofvaninförda, vid Betänkandet N.o 20 fogade förslag, hvaremot Borgare-Ståndet, som i öfrigt gillat momentet i enlighet med det vid utlåtandet N:o 34 bilagda förslaget, derifrån uteslutit orden: »samt såvidt möjligt är, styrmän och maskinister ä samma fartyg, äfvensom dessas mantalsskrifningsort och ärliga löneförmåner, derest desamma öfverstiga 300 R:dr.» Öfriga delar af § 5 hafva af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet blifvit gillade och har §:n, sådan densamma lyder i förslaget vid Utlåtandet N:o 34, i sin helhet blifyit godkänd af Preste-Ståndet, sorn dock dervid beslutat ett tillägg af innehåll: »att handlande samt fabrikör eller annan näringsidkare bör uppgifva, jemte ständiga arbetare, anställde i hans rörelse eller näring, äfven antalet dagsverken, utförda af tillfälliga arbetare samt jemväl huruvida till rörelsens bedrifvande användas egna eller hyrda lokaler och, i sistnämnda fall, hvilket hyresbelopp, som derför betalas.» Af Bonde
Ståndet har det förnyade förslaget till § 5 jemväl blifvit i dess helhet gilladt, »med vilkor af den rättelse, hvartill Ståndets förut fattade beslut kunde föranleda.»
S t a t s IJ t s k o t1 e t s B e t a n k a nd e n. 29^ efterföljd fastställ is, samt derjemte, så framt sådant befunnes mera lämpligt, en annan tid än den nu bestämda ‘eller’den i Maji för Bokslutet nedsättas; 5:0 Medlen Börtie hvarje år, tilllika med de ofri!gt utsltyldeVne, uppbiiras till det
För hvarje Man-, lalsskrifvert person af PröfnjVtgsCömmittden i här ofvan fofeskrifven ordning bestämda belopp; 6:0 ■De från Kongl. SeraphimterÖrdens Gillet Vanligen utgående årliga anslag, til! det belopp Riksens Höglo fl; Ständer, med anledning äf Kongl-.
Majlis Nådiga Proposition dém hu fastställa, skulle för hvarje .Län utfalla i Förhållande till 'sjukantalet under det föregående året; 8:0
Örn ett‘öller flere
Län brfinnes ännu ej hafva åtiijrrtit det dem, under lika vilkor vid sista Riksdag förbehåll ne' bidrag, och hvarom König].
SeraphimefÖrdens Gillets tryckta berättelse med Tabeller ej meddelar en tillfyllestgörande upplysning, borde, såsom ett uttryckligt vilkor för denria beskattning, sådant dem nu oafkortadt tillgodokornma; och 8:0
Den Riksens Högloft.
Ständers Revisorer vid sista Riksdag förbehållna granskningsrätt af Se‘rapihimerOrdens
Gillets räkenskaper bör äfven ovilkorligen innefatta Räkenskaperne ofver BeraphimerÖfdens Gillets egentliga Fonder och HoSpitalsräkningarhé, så vida den till ofvannämnde anslag för Lazaretterne årligen blifvande behållning endast kan af desse bestämmas, och Gillet, i afseende på de af den nu föreslagna 3 sfes afgif - 4 Sami, 4 B anti, sgS S t at 9 • tJ t skott et s Betäniaridén. eller ännu högre afgiften i ortefne inflytande och der förvåltade medel, icke har något annat an ett sa thili än drag af ålla Xäns . fazaretts-Styrelsernas speciella redovisningar derföre att till granskning framlägga, hvarförutan ,och då, af den Kgl.
Maj;ts Nådiga Proposition åtföljande Berättelse från mer. hterörde Gille, ej kunnat slutas ti l någon egentlig grund för beräknandet af nedsätiningen i årliga anslaget från 19,400 Bd.' till §,400 Bd., enär de af olika srdespriser härrörande förändringar i inkomsterne kunna så val hädanefter, spm hittills inträffa, och in kom sterne något 3r äfven möjligen of. vers iga livad de under sednare åren utgjort, hemstälies om icke dé‘ Utskott," till 'hvilka Frågan klefve remitterad, -borde derom inhemta närmare kännedom och förslaget må hända föregås af en fullständig granskning af Kongl.
SeraphimerOrdens Gillets samtlige fonder, hvarefter först lär-er kunna bestämmas, om en viss alltid lika stor, eller en öfter tillgångarne förändrad bidrags-surnma till Eäns-Eazaretterne kan till antagande förslås oöh tillstyrkas.
Me erkännande af den mångfalldiga nytta, som den för veneriska smittans hämmande utgående 3 sk:s afgiften sä till dess syftning, och ändamål, sorn till dess nödvändighet rnedförer, har Herr Johan Ehinger framställt icke allenast, det borde de besp tringar, sorn pä de ställgn, hvarest sjukdomen är mindre utspridd, tillkomma med hätt* S t a t-s - U t s Jc o t t .e t s B e t ä n k a n d e n.
2<)g »ettide till elen allmänna fördelen af detina sjukdoms utrotande, användas till andra af detta onda mera besvärade orters gagn, qch 3 sl;:s afglften således från hola Riket; ingå i en gemOnsamjCassa, stäilel under vard oell tillsyn, af Song!.
Sundhe:s-Qol!egium ehn' någon annan auktoritet, med tillaggd rättighet, att, jemnlikt de föreskrifter, sorn härom skulle af Riksens Stähder utlärdas, använda medlen efter, behof tili veneriska smittans utror tande inom Riket, likväl under dermed förenad skyldighet, att inför Riksens, fl vglofl.
Ständers Re? visor er derföre redovisa, utan äfven yrkat, att fran .Kongl. SundhetsCollegium måtte pn Berättelse, om meratiämhde sjukdoms ..närvarande tillstånd i Rijfcets åtskilliga provineer, samt de deremot vidtag, ne åtgärder infordras, tillika med yttrande öfver ej mindre tillräckligketen af de hittills varande eller framdeles blifvande tillgångar, än förslag att j. grunden utrota detina farsot.1
Mot hvilken således gjorde framställning Herr H.
Bjuhr erinrat, det borde afgiften hädanefter spm hittills inom hvarje Läfi användas, äfvensom Herr Hambraeus yrkat, det måtte staden Söderhanm',' såsom försedd med eget sjukhus och skicklig Kältare, tillåtas att utan inblandning med den öfriga delen af lä'
xiet, uppbära hvad på i.M.nevånarne dersammastädes belöpa kunde, i hvilken önskan Herr Ekelund äfven instämt, i afseende på Norrköping, med hvilken stad ett lika förhållande inträffade, men hvarvid Herr Leffter anmärkt, a,tt# på särskild der - 3Q0 Stats •
Betan kan den. om gjord anmälan, liar en sådan lättighet blifvit staden götheborg förunnad, I afseende på denna afgifts mindre nödvändighet har deremot, inom Hedervärda Bonde-Slån. det, blifvit andragit af RiksdagsFuilrnägtjgen Joh. J.
Ruthberg, att då den veneriska smittan aldi ig varit en allman landsplåga, hvarken i hela Riket *11 er inom någon provins, och innevåparne i de orter, sorn varit och äro från denna olycka befriade, hvarken kunna anses skyldige till a aska flan e af botemedel åt andra orter, särdeles vid ett sådant förhållande som i Norrbottens Län, hvilket hittills, varit för smittan förskonad?, eller billigtvis förpligta® att utgifva något innan nödvändigheten deraf är känd, aldraminst under en tid, då allmänna välmågan icke ar. så stor, att det kan vara lämpligt hopsamla cassör för ovissa behof, samt innan man vet huruvida de tarfvas, borda äfven, dock med bibehållande af de. redan befintlige cassorne, sorn kunde genom växande räntor förökas och hållas i beredskap till inrättande af ett Curhus, om något sådant skulle blifva af nöden,, den lill fortfarande i Nåder förpslagne 3 sins afgiftep upphöra icke allenast för de orter, sorn* befinna sig i enahanda belägenhet med Norrbotten, utan ock för hela Riket; af Erik Airdersson Bång, att då ingen innevånare i den aflägset belägna Herjeådalen i mannaminne varit besvärad af oftanämnde sjukdom, hvilken derstädes knappastär till St ats-Uts kot tets Betänkan dfn. 301 namnet känd, borde provincens fattige och jemrtförc Isevis mot andra tracter vanlottade innevånare från deri ifrågavarande äfgiftén rättvisligen befrias, mep örn sådant icke .kunde ske, utan Herjeådalens bebyggave skulle ännu nödsakas bidraga till Gurhuset i Jemtland, föreslås det skulle af, gifterr nedsättas åtminstone till en skilling och sex; rundstycken af hvarje person; af Joban Olsson Longberg, att derest inrättning n afLäns-Lazaretterne skufle fortfara, hvilket torde för flere orter vara angeläget, borde kostnaden dertill bestridas af statsmedlen, på det att användandet deraf måtte komina under granskning af Riksens Ständers Revisorer, emedan 1 motsatt fall vare att befara, det berörde afgift förvandlades från en personel Bevillning till grundskatt, utan att densammas användande kunde i erforderlig måtto controlleras, hvilken mening flere, af Hedervärda BondeStåndets medlemmar biträtt; af Anders J):rnielsson, att de Utskott, till hvilka bandlirgarne blefyo lemnade, borde anmodas, att genom vederbörande infordra .Län ds höfding:; mes eller Curliug-lD rectionernas redovisningar, på det att Utt skottei dels matte inse nyttan af hvad Longberg föreslagit,
dels ock hvarje läns Fullrnägtige komma i tillfälle, att om Curhusrriedlens förvaltning .inhemta den kännedom, som i de flesta
Län hittills varit dem betagen; af Olof Jonsson från Elfsborgs Län, att dä fråga om denna afgift först inom nämnde län väcktes och på föreställnit gar 302’
St a ts - U !s koj t s - Be t iin ka n den , af Konungens Befallningshafvande antogs, skedde sådant pä fem års.tid .samt, under. namn af Cuf och arbetshusa fgiff, men att den, oaktadt samma tid redan tiljändalupif, icke desto mindre fortfar under namn af Cucbusafgift:, af Nils Håkansson: från Christiansstads Larv att de Socknar och Hä, rader, sorn finna sådant nödigt,., mätte ega, rättig, liet att hos vede; hörande Landshufdingar genom sine Fullmägtige derom öfverenskomma, men att afgiften borde i allmänhet upphöra, och. sådant desto heldre för sistnämnde.
Län, som en fond till Lasarettets underhåll derstädes redan finnes’ för många är tillbaka samlad och ännu under-, stöues af allmogen med frivilliga gåfvor, så att inrättningen kan egä bestånd, i synnerhet då det mycket sällan inträffar, att någon af allmogen sik ker Läkarevård vid Lazaretterne I anledning af Kongl.
Maj ds i detta ämne äfiatne Nådiga Eröposition, och med fastadt afse. ende å de inom JRespectiye RiksStänden, i sam. manhang dermed framställde olika meningar och , yttranden, iiar Bevillningsutskottet, till hvars med Riksens Htiglofl.
Ständers Stats-Utskotts .gemen.
.aii.n a handläggning detta ärende blifvit r< mitteråd: tlfet forsttärruide dels ansett den af en värd Ledamot inom Vallöf!. Borgare-Ståndet omförmäldia Berättelse från Kongl. SundhetsCollegium, jemte förslag öfver sättet till veneriska smittans utrotande, vara för frågans afgörande mindre af Stats - tU t s leo t £ ets Be t a' ti kä n den. 303 nöden, dels ock förmodat sig icke tillkomma, att ingå i granskning af Länens 'Särskilda Redogörelser, funnit å ena sidan vigter, och nödvändigheten deraf 1 att med kraftige och för -ändamålet'tiilräcklige anstalter, så i dess upphof, sorn vidare 'utspridande motverka den veiieriskasmittan, hvilken för menskligheten och fäderneslandet lika förfärliga sjukdom af en olycklig erfarenhet visas vara långt ifrån utrotad, utan tvärtom till, och med utbredd i de orter, som förmodats vara från denna farsot ■ berdadé, och å den andra sidan, att de härtill af • frivillige sammans-kotter eller andre tillfäljige inkomster inflytande medel äro långt -ifrån tillräck, lige till nämnde sjukdoms kraftiga betande. på , • denna grund har samma Utskotts pluralitet t ott den så kallade 3 sk:s afgift en ännu böra fortfara, men med hänseende till rättvisan ej mindre d' raf, att denna utgift närmast faller dem till godo, : sorn densamma utgöra, än ©ck. att den ''oförryckt samt utan iriblandning med andra medel användes v till ett enda och bestämt ändamål, dervid ansett sig tillika böra föreslå, det må denna afgift inom
Länen särskildt utgå, användas och redovisas, skiljd från andra fonder och endast till den vene■ riska smittans hämmande, beläst i annat ,fafl utvidgade bidrag till andra, och för den af Kongl.
Majit i Nåder yttrade afsigten fremmande inrättningar, skulle hos den mindre upplyste må hända , föranleda först möjliga tvifvelsmål, i afseende på sättet för'de af honom erlagde medels användarn 3° i S t a’t s - U t s 'kotte 't s Betänkandet). de, och slutligen föda ‘ovilijä iftöt ddhna fpr fö dérneslaiidet nyttiga beskaUnis*?.
I sararhatjharig härmed och för att lika så liföt betunga landels innebyggare nied mindre nudrga utgifter, som för att betaga dem tillfälle, at‘t när behofvet sådant påkallar, vidtaga kraftigare åtgärder inut denna farsot, har RevillningsUt-kottet trott sig böra föreslå ej mindre en minimi- öck en maximi-Summa inom lämen, än vissa uftdäfrtag från afgiftetr; erläggan; é på de orter, hväföst denna sjukdom ej ännu vunnit, inträde; äfvensom båda Utskotten med hänseende till så väl 'de tinder den af, Höglofl.
Statsiks kottet a nställde granskning af Revisorernas Bferättelsér öfver 1818, i8i<j och 1820 årens förvaltning af dessa medel, Samt deh på detsamma ankommande Revision af 1821 års Redogörelse, hvarom sistnämnde Utskott för 'sin del nu éndäst åberopar dess derom aflåtné särskildta Betänkande, yppade anledningar, soth de af.
BevillnlngsUtskotiet här ofvan åberopade skäl, anse sig böra till Riksens Höglofl.
Ständers 'upplasta pröfning hemställa, om icke vid åtagandet af denna afgift bör, såsom derifrån skiljaktig^ vilkor föreslås: 1:0
Att en årlig afgift skall intill hästa Riksdag utgöras af hvarje Mantalsskrifven person, för att, \ . g en orri S lars - U ts k o 11 e ts Betan landen. genom Curhusens bibehållande, bidraga till den veneriska smittans hämmande och utrotande. s:ö
Att en årlig afgift skall utgå) användas och redovisas inom hvarje
Län särskildt, samt alldeles skiljd från Hospitalernas och iLazaretteri.as andra äldre fonder) under förbehåll) att den ej be. gagnas till andra ändamål än Ciirhusanstalterne, inrättade på ett eller flere ställen inom Länen, efter behof och öfverenskommelse) samt med undantag hvad här nedanföre kommer att för Norrbottens
Län särskildt stadgas; ♦ 3:0
Ått äfg:ftén bestämmes med ett minimum, hvarunder den ej kan gå, och ett maximum, hvaröfver den ej får utsträckas, kommande densamma, att derimellan inom hvarje Län fastställas, efter förut erhållen underrättelse, på sätt här uedan omförmäles, om beloppet af det anslag, som från Kongl. SetaphimerÖrdens Gillet är att påta kn a/ 4:0
Att minsta afgiften blifver en sk.
Banco årligen för hvarje mantalsskrifven person.
Att vid högst trängande omständigheter skall. minimi-afg ften för hvarje ffiantälsskrifven person årligen utgöras med 5 skö banco. 4 Sami, f Band. 306 Stats- Utskott*!* Bet ankan *?fi, 6:0
Att inom Jiinen bör genom Sociken-FuT!- miigtig.e en deputerad väljas fran hvarje Härad, hvilke jleputerade sammanträda på den tid och i et stalie
Län shöfdtngen utsätter, för att, under dess Ordförande, sjelfva öfverlägga,, och i hän. delse af olika meninga,r genom votering och .capita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, besluta hunt den Committé bör sammansättas, sorn skn'i årligen intill nilssa Bihr,dag stadga den för följa; de året nödiga afgiften, samt äfven sättet förde till räkenskapernas granskning årliga
Re viso. rers utseende; häruti deltaga äfvenledes .Fulknäg* lige fiån hvarje af de städer, sorn begagna sam, ma Curtius, som landet, men Stockholm och Götheborg ansfes i detta afseende såsom särskildta Län, 7:0
Ätt denna från Hospitalsf oh deri 1 hvarje
Län skiljda afgift må af en tillförordnad
Di faction användas och årligen redovisas inför Länets Pröfnings-Committo eller en annan af innevå* nårne dertill vald Committé, hvilken i de om dess sammanträden utfärdade allmänna Kungörelser, förut erinrad om detta dess särskilda .åliggande, efter skedd granskning af föregående årets räkenskaper och undersökning orri behofvet för rlet påföljande året, samt genom
Directtonens försorg vunnen underrättelse om. beloppet af defc anslag, som från Kongl. SeraphimerOrdens Gillet är att påräkna, bör bestämma- den i itsta Mom, / St-a ts - Ut s-T: c»t / et s B e tiitiKå rulle n.
3H7. om förmälda afgift; lämpad efter be hofvet och inskränkt inom det der stadgade belopp; skolandes* alltid berättelsen, rörande natrin le Revision ärligen tryckas, och ett exemplar deraf till hvarje kyrka sändas att från Predikstolarne kungöras; äfvensom eU exemplar bor öfverlemna? till Kongl. S°r<>. phiinerOrdens Gillet, ett till Kongl. SundheisCollegium och ett till Riksens Ständers Riksgälds Contoir, för att Riksens Ständers Revisorer och.
BevillningsUtskot et vid en blifvande Riksdag tillhandahållas; hvarjemte i dessa tryckta berättelser äfven utsattes till hvad belopp PröfningsGommittéen funnit afgiften böra det följande året utgå, kotpmande derefter debitering och uppbörd af oftanärnnde afgift att verkställas på förr vanligt sätt, tillika med ds öfr ge kronp utskylderne, likväl med de/ förändringar, som nu blifvit föreslagne, samt det tillägg, att Revi ions-Berättelsen må, på säl1 Författningarne_ föreskrifva» kungöras. 8;o Att Norrbottens
Län, i afseende på hvilke är» bestämdt uppgifvet och styrkt," att veneriska smittan der ej varit gängse, .och således Curhus hitintills ej heller af nöden, må förunnas den särskilda rättighet, att, om ett dika förhållande in till nästa Riksdag fortfar, fa till andra ekonomiska behof begagna den afgift de hädanefter erlägga likväl under uttryckligt förbehåll, att, otn nämn. de smitta der yppar sig, skall afgiften till dess hämmande användas och den nu samlade fonden 3o8 Stati-Utskottets Betania n den. till nästa Riksdag förblifva orubbad, så vida den ej till inrättande äf Curhus erfordras; och iaktta ges härvid, hvad 6 Mom. innehåller rörande förvaltningen. 9:0
Att förvaltningen af rre-anämnde afgift besörjes af en Direcuon, förordnad i enlighet med Korgi. Maj:ts Nådiga Instruction af den 17 De. cember 1817 för Directionerne öfver Curhus-anstalterne till veneriska smittans hämmande.
10:0 ^tt det bidrag till JLänsLazaretterne Kongl.
SeraphiineiOrdens
Gillet kommer att meddela, antingen till ett visst bestämdt, ellpr i mån af Hospitals- och Barphusfondeps tillgångar föränderligt belopp, må imellan pämnde Jjazarptter fördelas i förhållande till antalet af de sjuka inom Jivarje Län, under det nästföregående året; och 11:0
Att den af Riksens Ständer vid senaste Riksdag åt deras till Sfats-Banco-p'h Riksgälds verkens öfverseende valde Revisorer föbehållpa granskning af Seraphimer Ordens Gillets räkepskaper, må utsträckas äfven till Redogörelsen öfver Or ensGillets egentliga Fon !er samt Hospitals- och Barnhusfondens räkenskaper, heldst endast genom tillgång till desse räkenskaper knn utrönas hvad behålning årligen varit, att till X.azaretter-e understödjande påräkna.
Hvarjemte och då de från Kongl. Se iphimn Ordens Gillet Stats- Utslå itets B e t ä n k a n t’«j n. 309 meddelade uppgifter icke gifvit en säker ledning för bedömande.', huruvida den i Kungl. Maj:ts Nådiga Proposition, på grund af Orde isGillets underdåniga framställning, föreslagna nedsättning af Hospitals- peli Barnhusfondens årliga bidrag fill Liäns-jLazaretterne från 19,400, till 8,400 Rd.» må tillstyrkas, och detta bidrag hädanefter till sistnämnde nedsatta belopp ofbrändradt bestämmas; samt de förändringar i berbrde Hospitals-fonds inkomster, som fbranledt till en sådan framställning å OrdensGillets sida egentligen haft sin orpak i Spannemålsprisernes faji de sednare åren, mert hvilka framdeles möjligen kunna stiga, anse Utskotten sig böra vördsamt tillstyrka, att Riksens (Stan er hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhål.
Ja, det täcktes Kongl- Maj:t i Nåder anbefalla {Jess Beraphimte Ordeus Gille, att i början af hvar' je år ingifva ett, på grund af sednast fastställda Markegångs-Taxor upprattadt, förslag å det belopp, Hospitals- och Barnhus-fonden för det ingående året kunde anvisa till Jäins-Lazaretternes under' stödjande, samt att den Summan, sorn efter För. slagets pröfvande, af Kongl. Majrt i Nåder be. stämdes, måtte fördelas efter de grunder Riksens Ständer för desse bidrag uppgifvit; hvarjemte Riksens Höglo fl. Sänder torde härvid fästa . det vilkor, att.
Hospitals- och Barnhusfondens bidrag till Xiäns-Lazaretterne aldrig må underst'gi det af OrdensGillet nu föreslagne belopp eller 8,400 Rdbnflco om året. 310 St ats-Uts kotte ts Betänkandet!.
De vid pfverläggningayne inom Högloft.
Be* villningsUtskottet yttrade särskilda meningar bifog s.
Oell varder allt detta vördsamligen till.
Ständers upplysta profning öl- . veile m na dt Stockholm den 21 Augusti 1823i Transumt af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings-t/tskott den 16 April 1823.
S. D. fiöglofl.
Utskottets ^tdje Afdelnings den 14. dennes .på bordet lagde Betänkande, r anledning af Kongl. Maj:s Nådiga Proposition om fort-, farande af den så kallade 3 sk:s afgiften till veneriska smittans hämmande föredrogs å nyo och upplästes.
St a t *-U.ts kott ets B etan k a n de n. ju Härefter aflemnades af Erik Svensson och Upplästes ett sä lydande:
V ö t d s a m t A n f ör a tt d e !
Alla de åsigter, som Uti Afdelningen blifvit yt* trade, rötande ifrågavarande afgift stämma öfverens deri, att densamma bör ega rum.
Endast i afseende på beloppet och reglementariska före. skriftevne för dess utgörande, samt controllen öf» ver dess användande hafva meningarne varit delade.
Jag ian icke instämma i någon af dessa meningar; ty jag yrkar att afgiften rent af må upphös ra, elier åtminstone icke blifva föremål för nå» gon bestämmelse af Riksens Ständer.
Tre skilling?
afgiften härleder icke sitt ursotäng från något Ständernas Besh,it, utan frårt Frivillige öfverenskommelse:-, åt hvilka sista Riksdagens Ständer gåfyo en utsträckning genom stadgandet att afgiften skulle fortfara i fern-år.
Jag inser ej hvad nytta, men väl hvad våda det kan medföra, att af frivilliga sammanskott skapa tvungna Bevillningar.
— Nyttan inser jag icke, emedan jag ej kan föreställa mig, att folket vill upphöra med ett bidrag» sorn är Skäligt, sedan det en gång åtagit sig 3i3 Stais- II is ko t tets Bet;, n kand en. elef.
Vadan deremot faller genast i ögonen; Hvem vill gifva, sedan man erfarit, att gåfvan förvan lias till en stående skatt.
G i f mig i dag, och jag skall tvinga dig att gifva rft ig i morgon* vore «n Lön, sorn äfven deri frikostig iste skulle tveka att Walla* Jag liär sagt atf folket ej lärer vägra fortsätt-- ningen af ert s k ä ligt frivilligt bidrag, och härmed förstår jag ert sådant, Söm är både nödvändigt i afseende på ändamålet, och rättvist i afseende på fördelningen.
Jag tror att 3 sk:'s afgiften och det nu i stället föreslagna v riepändé’ beloppet är intetdera; bidragets
Il ö d v ä n d i g h 6 t synes ir: g till det minsta ej: vara g i f V é rt* men orättvisan af dess f ö rd elni n g alldeles obesmdelig.-
Vi häfva hört påstås* och det är icke ve» derlagdt, att visila orter ej känna veneriska smitt. n mera ån till namnet, För dessa karr skatten til' dess hämmande omöjligt vara nödvändig.
Man ma hi Vatilda* alt örterna itthoi des böra skatta för hvirandras behof, emedan de aro delar af ett och samma'
Laftd; mén denna invändning gäller icke uti förevarande fråga, så lät ge' hvarje ort har sitt egna .Lazarett, till hvilket d'- n' ensam gör bidrag, utan tnderslöd frän andra orter- och ett Riks-lLazaret, det är allmänt Cur - St ats-Uts koftets Betänkanden. 31 ,3 Curhus för landets alla sjuke, som ej villja eller magta skaffa sig ^Läkarevård hemma, har väl än - nu aldrig blifvit upprest i någon försl.igsmakares hjerna, och skall änhtt Hniödre någonsin blifva det i verkligheten»