Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anser godsegaren en sålunda förskämd vara icke kunna draga den i införselstarifen utsatta tull, må han, sedan skepparen, till upplysning om förhållandet, afgifvit sjöförklaring, äska laga besigtning å godset, hvilken då skall af Magistratsperson, med biträde af två sakkunnige och ojäfvige män, verkställas i närvaro af vederbörande Tullkammareföreståndare, som eger att, under tjenstemanna-ansvarighet för bevakande af Kronans rätt, besigtningsåtgärden kontrollera; börande ock, derest godset är mot sjöskada försäkradt, assuradörernes ombud, om sådant i orten finnes att tillgå, genom Magistratens försorg bevisligen kallas till besigtningsförrättningen, likväl utan att denna genom ombudets frånvaro må uppehållas.
— Belinnes godset hafva under transporten undergått förskämning, skola besigtningsmännen ej allenast härom utfärda intyg, utan jemväl, efter granskning af behöriga lasthandlingar, attestera värdet af enahanda vara i oskadadt skick.
Derest fog till anmärkning emot förrättningen icke förekommer, antecknar Tullkammareföreståudaren sitt godkännande å besigtnings-instrumentet, som icke edsvurne besigtningsman äro pligtige att, der så äskas, med ed fästa.
Tullkammaren försäljer sedermera, efter föregången kungörelse, på öppen auktion i behörig ordning, hvad förskämdt är, hvarvid, under iakttagande, att godset såsom å nederlag befintligt eller oförtuiladt försäljes, införselstullen för det, som enligt tarifen förtullas efter värde, beräknas efter fastställd tullprocent å auktionspriset samt för annat gods emot tarifbestämmelsen minskas i samma mån, som auktionspriset understiger det vid besigtningen för oskadad enahanda vara bestämda värde; kommande behållna auktionssumman att, sedan belöpande tull blifvit erlagd, godsegaren tillställas.
För - G8 Förslag till Tulltaxa. summar godsegaren fullgörandet af bevisningen om varans förskämning utöfver fjorton dagar efter den preskriptionstid, hvarinom angifningsinlagan, jemlikt Tullstadgans 21 §, bör vara till Tullkammaren aflemnad, ansvare för tullafgifternas fulla erläggande, derest han icke genom skriftlig anmälan hos Tullkammaren, inom samma tid, afstår sin rätt till den skadade varan, som då medelst offentligt utrop, för Kronans räkning, genom Tullkammaren försäljes.
Hvad vid tallbehandlingen i öfrigt af varor, bergade från strandade, utrikes ifrån komna fartyg, skall iakttagas, är i 5:te Kapitlet af Tull-stadgan förordnadt, § I*- I afseende på Sveriges och Norriges inbördes handelsförhållanden länder till efterrättelse hvad derom är eller varder stadgadt.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1864.
Expeditions-Utskottets Förslag lili underd.
Skrifvelse, N:o 149.
1 Ho 149.
Uppl,lil och godkändi hos Kidd. och Adelli den 7 Nov. tutia.
Presle-Slåudel den 7 — — Borgare-Ståndet den 7 — — Bonde-Slånde! den il — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna, under Riks statens Sjette Hujvudtitel.
(Slals-Ltskotlels Utlåtande N:o 99 och Meni.
N:is 130, 140 och 143 samt Sammans.
Stats- och Elton.-Utskottets Utlåtande N:o 40.) S. A. K. Å Riksstatens Sjette Hufvudtitel, innefattande anslagen för Oivil-JDepartementet, hafva, dels i följd af E. K. Mits Nådiga Propositioner, och dels med anledning af hos Rikets Ständer gjorda framställningar, ifrågakommit de förändringar, hvilka Rikets Ständer nu få i underdånighet anmäla i den ordning, som af uppställningen i Riksstaten föranledes.
Departemejits-Cliefcii. l:o.
Som den våning i Kommerskollegii hus, hvilken förut varit såsom boställe åt Chefen för Civil-departementct upplåten, nu mera, enligt E. K.
Mits nådiga beslut, begagnas af vissa embetsverk, i följd hvaraf nuvarande
Departementschefen fått en årlig hyresersättning af 2,000 R:dr från 6:te
Hufvudtitclns anslag till extra utgifter sig tillsvidare i nåder tillagd, har E.
Majit uti den nådiga Propositionen angående statsverkets tillstånd och behof äskat att å samma Hufvudtitel, till utgånde från början af nästa statsreglertngsperiod, måtte uppföras en årlig hyrescrsättning åt bemälde
Departcmcnts-ckof till lika belopp, som blifvit Cheferne för Finans- och Ecklesiastik-departementen beviljadt, eller 2,000 R:dr; Och har denna nådiga framställning blifvit, af Rikets Ständer bifallen.
St Brot. 1862 8f 1863. 10 Sami. 1 Afd. 13 Hä)t. 1 2 Expeditions-Utskottels Förslag till underd.
Departementets Expedition. 2:o.
För befrämjande af göromålens gång inom bemälda Expedition har E K.
M:t begärt, att det årliga anslaget „ till gratifikationer åt extra-ordinarie tjenste män och vaktbetjente,, måtte förhöjas med 1,000 R:dr.
Och enär af det E. K. Maj:ts ofvanberörda nådiga Proposition bifogade Statsrådsprotokoll öfver Oivil-ärenden den 14 Oktober nästlidne år inhemtas, att, med afseende å det stora antalet af extra-ordinarie tjenstemän inom Civil-departementets expedition, af hvilka de flesta, till följd af göromålens mängd, måste anlitas jemväl för bestridande af åligganden, som af ordinarie tjenstemanna-personalen icke medhunnes, det på Expeditionens stat „till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente,, uppförda anslag af 1,000
R:dr vore otillräckligt, för att kunna åt bemälde extra-ordinarie tjenstemän tilldela en någorlunda anständig vedergällning och uppmuntran, helst en del af nämnde anslag äfven måste användas till ersättning åt erforderliga extra vaktbetjente; hafva, vid sådant förhållande, Rikets Ständer funnit godt bifalla, att ifrågavarande anslag må från dess nuvarande be lopp, 1,000 R:dr, till 2,000 R:dr årligen förhöjas.
Kommers-kollegium. 3:o.
Som tre af de på Kollegii stat uppförda vaktmästare åtujöte i aflöning endast 450 R:dr hvardera, har E. K. Maj:t föreslagit, att nämnde tre vaktmästares löner måtte ökas mod 50 R:dr för hvardera eller tillsammans 150 R:dr.
Och hafva Rikets Ständer, i likhet med hvad förut, i fråga om regleringen af utgifterna under Riksstatens 4:de och 5:te Hufvudtitlar blifvit för vaktbetjeningen hos Krigs-kollegiuin och Förvaltningen af Sjöärendena medgifvet, funnit godt de sålunda föreslagna lönetillökningarne med tillhopa 150 R:dr bevilja.
S ta t ist iska T a hcll-kommissi onni. 4:o.
I fråga om detta embetsverk har E. K. Maj:t funnit sig föranlåten att förnya
Sin vid nästföregående två riksdagar hos Rikets Ständer gjorda framställning, att Chefens för Statistiska Central-byrån aflöning måtte, till närmare likhet med lönerna för andra dermed i vigt jemförliga befattningar, bestämmas till 5,000 R:dr och således nuvarande beloppet, 4,500 R:dr, ökas med 500 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, i anseende till de med ifrågavarande
Chefsbefattning förenade trägna göromål och vid jemförelse af de för likartade tjenster inom andra embetsverk uppförda aflöningsbelopp, ansett den begärda förhöjningen vara med billighet öfverensstämmande, hvadan Rikets Ständer funnit godt att den begärda lönetillökningen, 500 R:dr, bevilja. 5:o.
För en mera omfattande bearbetning af de till Statistiska Centralbyrån ingående statistiska uppgifter bar E. K. Maj:t föreslagit, att nuvarande reservationsanslaget „till arfvoden åt tillfälliga biträden“, 4,250 R:dr måtte ökas med 3,000 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, med afseende å de till stöd för denna nådiga framställning i ofvan åberopade Stadsrådsprotokoll anförda förhållanden, funnit sig böra till samma framställning lemna bifall; hvadan förenämnde reservationsanslag kommer att utgå med 7,250 R:dr om året.
Expediti ons-Utskotlets Förslag till anderd.
Skri/velse, IX:o lii). 3 Landtmäteristaten. 6:o. I afseende härå har E. K.
Majit äskat, att Landtmäteri-sekreterarens
Iöd, nu utgörande 3,000 R:dr, måtte höjas till enahanda belopp, som i aflöning lör Sekreterarne i Rikets Kollegier voro i allmänhet bestämdt, eller 3,500 R:dr.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, har Ofver-direktöreu vid Landtmäteriot, uti ett den 19 September nästlidne år ingifvet underdånigt memorial anfört, bland annat, att Landmäteri-sekreteraretjensten, hvilken redan för tio år sedan ansetts särdeles betungande, numera blifvit så ansträngande, att nuvarande innehafvaren deraf, på det hans helsa icke skulle genom ett längre qvarstaunande vid tjensten alldeles lörstöras, sett sig föranlåten söka befordran till en ledig Förste laudtmätaretjenst; att, då ifrågavarande sekreteraretjenst vore af synnerligt stor vigt och följaktligen alltid borde vara besatt med en man af framstående skicklighet, aflöningen borde bestämmas så tillräcklig, att Sekreteraren, utan hinder af tryckande näringsbekymmer, måtte kunna egna all sin tid åt tjensten; samt att denne tjenstemans inkomster af sportler blifvit till 1862 års bevillningstaxering uppgifna att utgöra 668 R:dr.
Och då, vid betraktande af Landtmäteri-sekreterarens trägna och ansträngande göromål och tjenstgöring, någon förhöjning i den hittills för honom bestämda aflöning synes vara af billighet påkallad, hafva Rikets
Ständer bifallit den äskade lönetillökningen med 500 R:dr. 7:o.
Vidare har E. K. Maj:t begärt, att aflöningen för General-LandtmäteriKontorets fem Ingeniörer, nu utgörande 1,200 R:dr för hvardera, måtte fördelas i två lönegrader samt för de tre äldre höjas till 1,800 R:dr, eller med 600 R:dr för hvardera.
I afseende å dessa tjenstemän är i nyssberörde memorial anfördt, att, ehuru den lör dem nu bestämda aflöning vore otillräcklig för en anständig bergning, de högst sällan kunde, jemte ingeniörstjensten, bestrida någon tjenst i annat embetsverk, enär, äfven om de dertill skulle vara kompetenta, ingeniörsgöromålen vore af den beskaffenhet, att de måste verkställas i General-Landtmäteii-kontoret, med begagnande af Kontorets kartor och handlingar, samt att de knappt kunde ega något hopp att vid en mera framskriden ålder vinna förbättrade inkomster genom befordran till högre aflönade tjenster vid Landtmäteri-staten — den enda befordringsväg, som kundo sägas vara för dem öppen, — emedan få sådana tjenster funnos vid General-Landtmäteri-kontoret, och Ingenrörer, som längre tid afhållit sig från landtmätericts praktiska utöfning, högst sällan vore lämplige att bekläda Förste landtmätare-tjenster, hvilka tjenster dessutom eftersträfvades af många skickliga Landtmätare i länen, de der, såsom saknande lön på stat, lika mycket som
Ingeniörerne vore i behof af högre och framlörallt säkrare aflöningsvilkor; Och hafva Rikets Ständer, med hänseende till de sålunda anförda förhållanden, funnit godt bevilja den begärda anslagstillökningen med tillhopa 1,800 R:dr. 8:o.
Såsom lön för ytterligare en Ingeniör, hvars hufvudsakliga åliggande skulle blifva att med sitt biträde tillhandagå Landtmäteri-sekreteraren och Landtmäteri-fiskalen, har E. K. Maj:t begärt ett belopp af 1,200 R:dr, att i staten uppföras i stället för nu „till skrifvarebiträde vid Kontoret,, anslagna 1,000 R:dr.
Uti ofvanåberopade memorial har Öfver-direktören i afseende å denna fråga anfört, hurusom Landtmäteri-sekreteraren och Aktuarien redan länge haft stort 4 Expedition*;- UIsko Hets Förslag till underd.
Skrifvelse, iV:o -14.9. behof af arbetsbiträde, utan att någon sakkunnig person dertill kunnat erhållas för ens hela det „till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente“ anslagna belopp af 1,000 R:dr; och som äfven Landtmäteri-fiskalen borde undfå biträde vid åtskilliga bokförings-göromål, hvarigenom han skulle kunna odeladt använda sin tid på ämnen af större vigt, deribland arfvodesräkningars granskning, när sådant erfordrades, har Öfver-direktören ansett berörda anslag böra höjas till 1,800 R:dr eller ock ett motsvarande belopp uppföras såsom lön för ännu en Ingeniör, med skyldighet att lemna ofvanberörda arbetsbiträde.
I sammanhang härmed har hos Rikets Ständer blifvit anfördt, hurusom erfarenheten ådagalagt, att landtmäteri-arfvodestaxan ofta blefve, till stort mehn för jordegare, af Landtmätare origtigt tillämpad, och att i följd häraf det vore afvigt att Landtmäteri-fiskalen, hvilken genom E. K.
Maj:ts ofvanberörda förslag att anställa ytterligare en Ingeniör, icke erhållit nödigt arbetsbiträde för åstadkommande af någon vidsträcktare tillsyn än hittills öfver Laudtmätarnes tjenstgöring och arfvodestaxans tillämpning, blefve satt i tillfälle att utöfva sådan kontroll; med anledning hvaraf föreslagits, att, med bibehållande af anslaget till skrifvarebiträde vid Landtmäteri-kontoret åt, bland andra, Landtmäteri-fiskalen, Rikets Ständer måtte anvisa 2,000 R:dv årligen att å Kontorets ordinarie stat uppföras till aflöning åt särskild
Amanuens eller biträde hos Landtmäteri-fiskalen.
Yid öfvervägande häraf, och, efter inhemtande tillika af hvad Statsrådsprotokollet innehåller rörande en af Justitiekanslers-Embetet, uppå hemställan af Landtmäteri-Fiskalen, hos E. K. Maj:t gjord framställning i detta ämne, deröfver jemväl Ofver-Direktören för Landtmäteriet sig yttrat, hafva Rikets Ständer, genom hvad af vederbörande blifvit i saken anfördt äfvensom hvad Rikets Ständer i öfrigt baft tillfälle inhemta, funnit ådagalagdt, att Landtmäteri-Fiskalen, — derest han skall kunna egna erforderlig verksamhet åt den honom, enligt gällande instruktion, tillkommande närmare och speciela eftersyn, huru de till Landtmäteri-staten hörande tjenstemän uppfylla dem i tjensten åliggande skyldigheter, samt dervid icke allenast undersöka rigtigheten af sådana räkningar å arfvode för landtmäteri-förrättningar, hvaraf granskning utaf vederbörande påkallas, utan ock egna en, af sådan anmälan oberoende, fortgående kontroll deröfver, att jordegare icke obehörigen betungas genom felaktig tillämpning af arfvodes-taxan, — har behof af biträde vid handläggningen af öfriga hans befattning tillhörande göromål; men då den Ingeniör, till hvars aflöning E. K. Maj:t äskat, att, med indragning af det „till skrifvarebiträde vid Kontoret® i staten nu uppförda anslag af 1,000 R:dr, ett belopp af 1,200 R:dr måtte anvisas, skulle, enligt hvad Rikets Ständer antagit, i främsta rummet få till åliggande att vid Kontoret ombesörja all den renskrifning, för hvars bestridande berörda särskilda anslag hittills varit afsedt, torde det biträde, han derutöfver kunde lemna Landtmäteri-sekreteraren och Landtmäteri-fiskalen, icke kunna förväntas blifva af den betydenhet, att någon väsendtlig lättnad i göromålen dymedelst desse tjenstemän bereddes; i följd hvaraf Rikets Ständer, som öfvertygat sig om nödvändigheten deraf, att nyssberörda, Landtmäteri-Fiskalen åliggande kontroll verksamt handhafves, funnit skäligt medgifva, att, med bibehållande af det på Landtmäteri-Kontorets stat „till skrifvarebiträde vid Kontoret® upptagna anslag, 1,000 R:dr, på nämnde stat jemväl må uppföras ett belopp af 1,200 R:dr, såsom lön för en till biträde åt Landtmäteri-Fiskalen afsedd Amanuens. 9:o.
I lönen för Andre Vaktmästaren vid Landtmätarikontoret har E. K.
Majk föreslagit förhöjning från 450 till 500 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, i likhet Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 149. 5 med hvad, på sått ofvan är nämndt, blifvit i fråga om Kommers-kollegii vaktbetjening medgifvet, beviljat den begärda lönetillökningen med 50 R:dr. 10:o. Till arfvoden åt Lärare för Landtmäteri-elever bar E. K. Maj:t begärt ett årligt anslag af 3,000 R:dr.
Uti förut åberopade memorial har Öfver-direktören, beträffande denna fråga, anfört, att, sedan E. K. Maj:t dels, enligt nådigt beslut af den 28 Maj 1856, icke funnit skäl bifalla Öfver-direktörens förslag om landtmäteri-examens förläggande till universiteten, dels ock under den 27 September 1860 förklarat den väckta frågan om meddelande vid Skogsinstitutet af undervisning äfven åt Landtmäteri-elever för närvarande böra förfalla, ingen annan utväg syntes återstå för bibringande åt nämnde elever af den theoretiska bildning, som fordrades för godkännande i landtmäteri-examen, än att de, såsom hittills, undervisades i hufvudstaden genom särskildt dertill af Öfver-direktören anskaffade lärare; men att, då Landtmäteri-eleverne i allmänhet vöre i hög grad medellöse, samt icke blott alla andra ynglingar, som ämnade inträda på den civila embetsmannabanan, undervisades på allmän bekostnad, utan Staten äfven aflönade lärare vid skogs-, landtbruks-, navigations- och teckniska läroverk, ifrågavarande elever jemväl borde hugnas med undervisning på allmän bekostnad, hvartill ock medel blifvit under sednare åren af E. K. Maj:t i nåder anvisade; varande för omförmälda ändamål af Öfver-direktören beräknade 3,000 R:dr årligen, hvarmed skulle aflönas 3ex särskilde lärare, och genom hvilka medels beviljande tillfälle skulle beredas att, till gagn för landtmäteriyrket, öka fordringarne för godkännande i Landtmäteriexamen.
På grund af hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, hafva Rikets Ständer, som ansett billigheten fordra, att Landtmäteri-elever, ej mindre än öfrige, som bereda sig för inträde i Statens tjenst, kostnadsfritt erhålla den derför erforderliga undervisning, till arfvoden åt lärare för Landtmäteri-elever beviljat ett årligt anslag af 3,000 R:dr, att på Landtmäteri-kontorets stat uppföras. ll:o.
I ändamål att de ekonomiska karte-arbetena måtte såväl i medlersta Sverige som i Norrbottens län kunna med erforderlig skyndsamhet fortsättas, har E. K. Mäj:t äskat, att det på Sjette Hufvudtiteln för
Rikets ekonomiska karteverk uppförda anslag af 6,000 R:dr måtte för instundande statsregleringsperiod ökas ej blott med ett mot det under den innevarande från Rilcsgälds-kontoret utgående årliga anslag af 15,750 R:dr svarande belopp, utan äfven med ytterligare 18,250 R:dr, eller tillsammans 34,000 R:dr, hvarigenom hela det å ordinarie staten för ofvannämnda karteverk utgående anslag komme att uppgå till 40,000 R:dr.
Enligt hvad det vid den nådiga Propositionen fogade Statsråds-protokoll innehåller, bade styresmannen för det ekonomiska karteverket, — under erinran derom, att statistiska uppgifter förlora sitt egentliga värde, då de blifva gamla'; att de borde åtminstone någorlunda samtidigt anskaffas, emedan de eljest icke kunde begagnas för anställande af sådana jemförelse!-, som, med deras samlande åsyftats; att stora företag, utförda på kortare tid med tillräcklig arbetsstyrka, på det hela kostade mindre, än om de af färre arbetare skulle på längre tid verkställas, och att det således vore misshushållning med Statens medel, om dessa, när de i allt fall blefve af nöden, ej årligen anvisades till fullt belopp, som af verkligt behof påkallades; samt, med anmärkning tillika att, enligt hvad de två tilländagångna arbetsårens erfarenhet gåfve vid handen, karteläggning af en yta om Upsala läns storlek, med lika befolknings- och odlingsförhållanden, skulle; Expeditions- UIs kol tels Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 449. derest samma omsorg om detaljerna och ernående af säkerhet i kartans sammansättning, som dittills varit afsedd, fortfarande blefve använd, komma att i koncept, med inberäkning af arealuträkningar och bcskrifningar, kosta omkring 44,000 R:dr (utöfver hvad som erfordrats för inköp af instrument och effekter) samt i gravering och tryckning omkring 16,500 Ridr, — hos B. K. Maj:t i underdånighet tillkännagifvit, det styresmannen, till åstadkommande af den skyndsamhet i kartverkets bearbetande, som för vinnande af det dermed afsedda syftemål vore Önskvärd, ansåge kartografernas antal, som dittills utgjort fyra, böra ökas till tolf samt dessutom anställas fyra extra biträden för ritning och färgläggning, hvarigenom, med bibehållande för styresmannen och kartograferne af enahanda arfvodesbelopp, som de ditintills åtnjutit, årliga afhiningen till styresmannen och tolf kartagraier komme att uppgå till 25,600 R:dr; äfvensom utgifterna till fyra extra biträden, flitpenningar för öfverarbeten, ritmaterialier, arbetslokal m. fl. dylika poster, beräknats till ett sammanlagt belopp af 10,400 R:dr, så att härtill årligen skulle erfordras tillhopa 36,000 R:dr.
På grund häraf hade Styresmannen, — under förmälan tillika, att årliga kostnaden för kartornas gravering, som dittills medtagit en utgift af omkring 12,500 R:dr icke kunde med visshet beräknas, enär densamma måhända inom kort blelve betydligt förminskad genom tillämpning af en annan method för kartornas mångfaldigande, grundad på användande af fotografi och öfvertryck från litkografisk touch, men att deremot Styresmannen icke kunnat förbise, att, efter vissa år, aflöningen för kartograferne borde, om de under tjenstgöringen ådagalagt flit och skicklighet, ökas, äfvensom att dagtraktamente, såväl under resorna, som under hela den tid af året, då arbete påginge ute på marken, borde desse tjenstemän tillgodokomma, — i underdånighet hemställt, att E. K.
Majit måtte täckas af Rikets Ständer äska, för ekonomiska karteverkets fortsatta bearbetande, en rund summa af 50,000 Ridr årligen under nästkommande statsregleringsperiod, hvarvid Styresmannen i sammanhang härmed tillika förmält, att, ehuru det icke med anspråk på fullkomlig säkerhet kunde beräknas, vid hvilken tidpunkt kartoarbetena, derest de dertill föreslagna medel blefve att tillgå, kunde hinna att fullbordas, Styresmannen likväl ansåge antagligt, att kartor och beskrifningar öfver ett helt län skulle kunna hvartannat år färdiggöras och från trycket utgifvas.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Öfver-direktören vid Landtmäteriet yttrat, att, med antagande deraf, att särskilda medel komme att behöfvas för det under utarbetning varande karteverket öfver Norrbottens län, hvaröfver inseendet blifvit i nåder uppdraget åt Landshöfdingen i samma län, S. P. Bergman, den af Styresmannen föreslagna summan syntes under förhanden varande förhållanden icke vara för högt beräknad, helst det säkerligen icke vore möjligt att, emot ringare aflöning än 1,900 R:dr om året, vid karteverket fästa flitige och skicklige Landtmätare eller med dem jemförligt sakkunnige personer.
Hos E. K.
Majit hade derjemte Landshöfdingen Bergman i underdånighet anmält att, för att efter den dittills följda planen kunna inom
Norrbottens län fortsätta karteverksarbetet samt tillika ombesörja gravering och tryckning af de karteblad, som under loppet af innevarande år och framgent kunde blifva fullbordade, erfordrades bibehållandet af enahanda årliga auslag som hittills, nemligen 14,750 R:dr, af hvilket anslag likväl 4,000 Ridr beviljats ifrån andra, endast för innevarande statsregleringsperiod för ändamålet tillgängliga medel, än de för ekonomiska karteverket afsedda; Och hade
Departements-chefen, som ansett arbetena för karteverket i Norrbottens län böra fortsättas till enahanda omfattning, som Expediti.ons-Utskottets Förs/sig till. underd.
Skrifvelse, N:o i49. 7 under den förlidna tiden, icke för det dåvarande funnit skäligt förorda den af Styresmannen ifrågasatta förhöjning i de till kartografernc utgående arfvoden, men deremot, i händelse förökadt anslag beviljades och arbetenas utsträckning deraf blefve en följd, funnit Styresmannens arfvode böra med 500 R:dr förökas; hvarjemte hemställts, att, med afseende, å ena sidan, på det önskvärda i karteverkets fortskyndande, men, å den andra, derå, att besparing i kostnaderna för kartornas gravering och tryckning synts kunna ernås, till kartearbetenas fortsättning såväl i medlersta Sverige som i Norrbottens län, för instundande statsregleringsperiod af Rikets Ständer måtte äskas den tillökning uti ifrågavarande anslag, som E. K. Maj:t nu begärt.
Jemte det Rikets Ständer, i sammanhang med berörda nådiga framställning, till pröfning förehaft ett bos Rikets Ständer väckt förslag angående öfverlåtande åt Topografiska korpsen att utföra det ekonomiska kartearbetet, hvilket förslag Rikets Ständer dock ansett icke böra föranleda någon förändring uti det af E. K. Maj:t, genom nådigt.
Bref den 16
December 1859, meddelade beslut om det ekonomiska karteverkets ställande under en särskild styresman, — hafva, vidkommande den af E. K.
Majit nu äskade förhöjning i anslaget för ifrågavarande karteverks skyndsamma fullbordande, Rikets Ständer icke kunnat förbise vigten af detta gagneliga arbetes fortskyndande, hvilket Rikets Ständer trott böra på allt sätt befrämjas.
Med hänsyn härtill hafva Rikets Ständer fästat sin uppmärksamhet. dervid, att sedan Styresmannen för det ekonomiska karteverket till E. K.
Majit ingifvit. underdånigt förslag till nytt formulär för de tabellariska beskrifningarnes uppställning, E. K.
Majit, efter att deröfver hafva inhemtat yttranden af Ölver-direktören vid Landtmäteriet äfvensom Statistiska beredningen, i bref till Styresmannen den 14 November sistlidne år, bland annat, stadgat den förändring uti hittills gällande föreskrifter, att hvarje hemman och lägenhet, som enligt.