Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedermera utstrackte Johanniterbroderna sin verksamhet till att iifven beskydda pilgrirnerna pi % deras fard, och darigenom var den krigiska riktning angifven, som skulle gora striden mot de otrog,za till den losen, som.
frin alls lander samlade stadse vgxande skaror under Johsnniterriddarnes bank, och soin under mer an ett Brhundrade lyfte orden till en politislr maktst5illning, siidan val intet annat ordenssallskap under niigon tid intagit.
Under nyare tiders forandrade forhfillanden blef dock den stolta oafhkngiga Johanniterorden fbrst ofverflbdig, sedan besv&amp;rlig, hvarfor dess iigendom indrogs till stateli i det ena landet eft&amp; det andra; detta skedde i slotet af forra och borjan af dettn Brhundradet.
I Tyskland upplostes orden officielt i r 1811 och den torde val ngrmast vara nuvarande Ii; Prezcssiska Jolin~z~zite~~-O~.de~z att nnse shorn en vaclcer g&amp;d At det stors minnet af de fordne Johanniterna.
Genom det hoga beskydd den iitnjuter, liksom genoin de gan- ska betydliga penningemedel ofver hvilka den disponerar, ager den dock ett stort inflytande och utofvar mycket godt.
SBllskapet raknar omkring 3,000 medlemmar, ager ijfver 40 sjnkhus i olika delar a£ Tyskland, nnderhBller ett hiirberge i Jerusalem, dar sAval betalande som obemecllade resnnde af alla nationei m o t t a e s; den liiter iirligen p&amp; sin bekostnad vid diakonissanstalterna utbilda.
sjnkskoterskor, hvilka sedan under naiun af)) Johanniter-ordens tjanande systrar)) ' skola st8 till dess disposition siival i freds- som i krigstid.
Viirn dagars riddire fylla val fornamligast sina forpliktelser ggnonl erliig-
gandet af den ratt hoga hsafgiften.
Under 1870 ilrs krig hade dock omkring 300 Johanniter anmdt sig till sjukvdrdstjiinst.
(iS,I.oj- ligen voro dock dessa p&amp; J.
0: s bekostnad utsande diakoner).
I fredstid aro de skyldiga vnra de stjiinande systrarne)) till hjalp och r&amp;d, men hur pass verklig denna hjBlp ar forefaller ovisst.
Emellertid stir, i handelse af krig, till sdlskapets disposition 425 Johannitersystrar, 1,413 diakonissor s a d 300 diakoner.
Vaterliindischer Frauen-Verein, som genom sina afdelningar stracker sin v e r k s a d e t till m h g a nyttiga omrdden raknar afven sjukv4,rden till dessa; sl voro under foregbnde Ar 889 fast anstallda sjukskoterskor samt 387 extra anstallda i foreningens tjanst.
Storre delen af dessa skoterskor tillhorde Roda korset eller diakonissanstal- terna, ett ringa antal (29 st.) voro katolska klostersystrar.
Det Qslca Roda korset har utvidgat sin verksamhet genom den nyligen bildade Volksheittatte~zverei~t vont Roth.en Krezr tz, on forening for anlaggandet af sanatorier for obemedlade lungsotspatienter, nigot som visat sig vara synnerligen va1 behofligt.
Dessa anstalter st8 un- der Roda korsets skydd, och s&amp;va1 dess sjukvArdspersona1 som dess materiel sknll, i handelse aE krig, disponeras f6r de shades riikning.
&amp; hen verka otaliga storre och mindre foreningar i alla delar af landet efter olika program for sjuk- och fattigvird; tyvarr synes dessa bida andamW vanligen vara ndgot for mycket sammanblandade, d % oftn nog en och samma person beriignas skola vlrda de sjuka och se till de fattiga.
- Hvad nu alla dessa sjukskoterskors utbildning angilr, s i torde tiden diirtill i allmh.het ej stracka sig utiofver 6 mhader.
Detta ar Atminstons maximum af hvad som bestls Johannitersystrarna; i fr5ga om kursernas innehhll foreligger tyvhr inga, uppgifter, men det torde vara ofvervagande praktiskt.
~ n g i e n d e sjukskoterskornas allmanbildning och samhallsstill- ning finnes h a som ofverdt systrar tillhorande diakorisshemmen eller Roda korset af rlitt olilra bildningsgrad.
Med Johamitersy- strarna forhlller det sig annorlunda.
D a a s arbete ar en fri krist- lig karlekstjanst.
De hafva forpliktigat sig till att hjiil ' ~a ndr ock kvar de kunna utan att tnga n&amp;gon sent helst lon far den vdrd de gifva.
Inkallade till direkt tjiinstgoring betalar orden slral deras resa som deras vivre.
(Johannitersystrarna inkallas ofta till ordens sjukhus for att bjalpa eller vikariera for de ordinarie, ranligen dia- konissanstalten tillhoriga, skoterskorna.
Johannitersystrarnes utbild- ning och forpliktelser svarar troligen mot den zrkvinliga varneplikt,,
* frn Adlersparre sB varrnt forordade.)
Men eljest h det vanligen fr&amp;n sina hem de hjalpa narboende behofvande sjuka.
Under sedans villkor sager det sig sjalft, att endast de s ' om ej behofva lefya.
af sitt arbete, och sorn hafva sin ticl tamligen till sin egen disposition kunna verka sisom Johannitersystrar.
Kommer s l dartill glensen af den hoga protektionen och de stora minnena, sii ar ej att undra p i, om Johannitersystrarna till stor del utgores af hustrur, dottrar, sys4rar in.
xnforvandter till Johanniterriddare; de hafva 0ft.a nog pB sina gods bland egna nnderhafvsnde full ofning for sin kunskap.
Diakonissinstitutionen stk sedan lange tillbaka hogt i Tysklarid; som.
man vet, var det hou de tyskn diakonissorna Florence Nightingale sokte och erholl sin forsta utbildning.
Johanniter-orden och diako- uisshemmen arbeta i basta samforsthd, Johannitersystrar ofvergB ej sallan till diakonissor, ja, en af ordens chefer bar nyligen nttsllat som sin Bsikt: ~ a t t vFtr tids kvinnor skulle i en vidgad diakoniss- verksamhet fima falt for sin arbetsifver, utan att behofva konkurrera med maunen pti deras olnriden - och s i vore den kinkiga .kvinno- frBgan lost!
s A£ den i foreggende artiklar *) lamnade hastiga ofverblicken af sjukskoterskornas fofhillanden i olika lander se vi, att sjulrskijterskor- nas kall, hvilket fordom endast var en det medlidsammn hjartats im- puls att hjalpa, i v i r tid utvecklat sig till ett yrke, for hvars till.freds- stiillande utijfvande stal-las storn fordringar pi % fack-bildnjng samt Bf- ven, att denna dess utveckling gestaltat sig ganska olika i de skilda liinderna, allt eftersom den p&amp;verkats af olika national-lypnen, ekono- miska och andra f orh %llanden.
I England hafva sju kskoterskornn slilnnda redan organiserat sig i fnclrforeningnr, och deras ngsta, ej dltfor afliigsna mill, ar att erhiilla en lagligt erkand exarnen och ett lagligt register ofver dess examinernde sjukskMerskor, hvilket inne-.
bar ett skydd for deras yrke, liknande det gymnasternra Btnjuta i Sverige.
De skola sakerligen inom kort nA detta mil.
I Frankrike kommer sjukskliterskornas ' ode troligen lange Hnnu att bero af politiska forhillanden.
I Tyskland har sjukvftrden till den grad gjorts till en valgorenhetssak, att dess utveckling siisoln yrke aUt for mycket for- bisetts.
Foreningar af valgorande pemoner, som sj5ilfva litet eller intet forstB af arbetet, har gjort sig till sjukvhdens ocli afven sjukskoterskor- nus forlnyndare pii ett s a t som i stort taget mHste varkzc hammande, och den dag dH sjukskoterskorna f B hafva nBgon mening i hvad soln ' *) Se aDa,qy~ 1896 haft.
2. aEtt och annat rorande sjukviird och sjukskoterskora, ooh haft.
7 ~NBgot ' om Englands sjukskoterskor *.
ror derns egna intressen och forhlllanden ar nog dar mycket dagsen.
Diiremot har Tyskland battre Sin nlgot annat land forstdtt viirdet af den fiivilliga it,i&amp;Zpen, hvilken visserligen aldrig hvarken k m eller bb ' r stiillas i jmnbredd med den ordinarie fullt yrkesmassiga sjubvirden, men som dock- under forutsiittning af utbildning och god ledning kan blifva ' denria till en nyttig hjdptrupp.
Vi hafva i det foregdende citerat en dansk auktoritet fru Cb.
Norrie-Harbou.
For att nu litervanda till den af h e m e framhillnn synpunkten: tillfredsstallelsen for den enskildta ntijfvaren af en sjnk- skoterskas ka.11, si bilr historien genoln sekler vittne om kvinnors isikt i den saken.
I alla tider och i alla lander har kvinnorna ansett sjukviirden sdsom ett dem specielt tillhiirigt omride, At hvilket de med gladje @ at lif och krafter, antingen det nu varit sasorn klostersystrar, diakonissor, frivilliga vlirdminnor eller yrkesskoterskor.
Det stora tillopp af bildade aspiranter till skiiterskekallet, som 4 r a dagar bevittnat, betecknas ofta sfisom ett smod for dagen)); mojligen ligger nlgon sanning hari, men den sanning ar belt sikert vissare att, sB fort de okgenheter blifvit afhjalpta, som sarskildt i protestan- tiska lander gjorde sj~dihuseli snart sagdt otillgangliga fiir bildade kvirinor, foljde .dessa.
&amp; n tinturlign ingifrelse att p&amp; detta omride.
- soka gagna.
E n kvinwa sages hafva anlagt det forsta af historien kanda off entliga sjnkhuset.
Diirom berattas: &gt;en romarinna, vid nainn Fabiola, lefvande i 3: de Brhundradet sf v l r tideriikning, Iiit vid Tiberns strand uppfora ett ryniligt bus for att dar mottaga fattiga sjuka och krgmp- lingar; efter detta exempel byggdes mart flera dylika hum.
Hade kvinnorna fasthdllit detta intresse for den o$entlign sjukvlr- den, sB hade de siikerligen afven knnnat bibehilla ett risst inflytande p l densamma och lasaretten hade ej b.ehoft blifrit dessa af de fattiga sB afskfdda, af de rika sii foraktade platser, som de anda ned till vlra ' dagar varit.
De bildade kvinnorna h n f ~ a har f o r s u m a t q c k e t, som utan tvifvel blir deui svlrt att nu taga igen; under det att miinnen ofortrutet arbetat inom lakareomrldet, ha kviunorna fBrlisett hvad de kunde hafra utrattat inom sin del af sjnkvdrden; de hafrs nojt sig med att i hemmen wbrda de sinaa.
Denna gaming iir utan tvif- vel vacker, man skulle dock iinskn nbgot mer.
Ty ej ldott den en- skildta kvinnan kan har gagnande fylla en plats, utan kvinnorna smz-, ftillt aga A t i ~ en mission i kulturens tjanst att ntfora, - en mission, hvars rackvidd och inflytande ar m a r t sagdt obegriinaad.
Af alla de verksamhetsfalt, i hvilka aen s.
kvinnororelsen .kan sagas ntmynna, ' '
skulle sakerligen intet visa sig tacksnmqare att uppodla an.
detta, - men db nzdste det nyvaknade ilttresset for sjukvbd och damzed sum- .ma.~zl~lingande, forhblla~lden ti !lvaratagas, naras och JWdjzcpas, - ej for- ytligas, hvilket det nog, - ' tyvarr; st&amp; ' i far8 att gora; AZit deita ur- aktliites ar detsamma soin ntt kvinnorna iiter forsumma den behagliga tiden, dii de kunde fii inflytande pH sitt lands &amp; eckling, sig sjiilfva och andra till gagn.
Att piipeka, hvad som h8r borde gijras faller utom oinriidet for denna lilla artikel, inen om tillra~kligt intresse finnes, bor afven sattet att gagna Inznna uttankas.
E n den basta borjan ar redan gjord genorn danandet af bildade kvinnor till sjukskWerskor, och om dessa %n mingen giing mQste finna sig uti onodigtvis tunga och ogynn- sainma forhillanden, skall helt visst deras inflytande smhingom gora sig gallande i ett battre ordnande af deras arbetsfalt.
Den viktigaste, den mest maktpiiliggnnde delen af.
detta arbete kommer fortfarande och alltid hvila p i d,em, som genom att plikttroget och insiktsfullt skota sitt kall allt mer vinna aktning och fortroende s&amp;&amp;l for detta kall sjalft som for dem som forstii att p i ett vardigt satt uppbara detsamma.
Hvad som nu framfor allt behofves for att deras arbete mA blifva sB allmant gagnande som det bor vnra, a r ett kraftigt stod utifrbn.
Har kunde foreningar siidana som de i England och ' Tysk- Jand befintliga utratta lnycket godt; troligen kunde s %v&amp;l statens som kommunens bistind sedermera utverkas.
M. L-d.
Bara en fl~lgubbe, Annu finnes det en speleman af gamla stammen, som ined sinn sprittande polskor kan satta lif; ' it gamma1.
och .apg.
Folktron vill veta att han liirt sig spela af nacken sjalf.
Nog formir hans striike framtrolla toner, .so
- -- - Hau kom till herrglrden som supplikant med en lista, soln pastorn uppsatt At honom.
Hans enda ko hade dWt, och han bad s i bevelcande om litet hjalp till att kopa sig en annan.
Inom ett Br had0 han mistat forst sin hustrn och sedan sin ko, tvenne ofver-.
valdigande slag for den 72-drige gubben och fattiga torparen.
Den lille mannen ined de kloka, lifliga ogonen rojde ock sin musikaliska.
tnlang.
Han lofvade kornma bter ined sin fiol.
Men r h e n och sommwen forfloto, ntnn att Pelle Fors hiirdes af.
En strblande hostdag manade till ett besok hos honom i stiillet- Frbn den dammiga landsvagen ledde en sinal skogsstig uppfor berg, utfor backar till Pelle Fors i Grondal.
En liten bnrEotad gosse tjiinstgjorde som forspringare och riigvisare.
Den lfig dar s&amp; idyl- liskt den lilla roda stugan vid foten a£ berget, med tradgbrdstiippan och &amp; erlappen omkring sig.
iipplen och paron dignade pi % de sin&amp; traden, rosenbnsken blommade for andra ghgen.
nbgra astrar prydde rabntten, men ogriiset v M e i kapp lned den, stack upp bland rosorna och betachte trldgkdsglngen.
Tradghden hade utgjort mor Fors ' stolthet, Inen d m ordnande handen var borta.
PB forstubron stod Pelle Fors, skyggade ogonen med handen och tittade forblnffadt, men vanligt pB den ankommande.
Bakom honom s ' tod hans elev)) starrbligande~ och s l g ingenting mindre %XI inusikaliak ut.
Det hander understundom, att gubben Fors pH udgra veckor hnr en eller ett par ISngviiga helpensioniirer i sin fiolskola.
Ibland gBr han sjdf oinkring och liir ungersvennerna sina melodier.
Heder och tack A t Pelle Fors for den lardome~!
Handklaverets adepter aro nog miinga iindii.
I den lilla kvafva, daimniga kasnmaren, med farglagda bilder p&amp; vaggarna., med inors brokiga lapptacke pH den nppbiiddade ligg-.
soffan, ined kringspridda tidningar, utdruckna kaffekoppar, niigra kvarglomda soekerbitar och fiolen och strlken pi3 bordet, torkade Pelle af en st01 med afvigsidan af handen och satte fram dem A t sin gast.
PA den andra stolen slog han sig sjQf ner med fiolen under hakan.
I den oppna kammt~dor~en stod bonddrangen-eleven, grinande och gnpande.
Fiolkonserten borjar.
Den ena lifliga smH- landspolskan afloser den andra.
Xed lif och lust far strdken ofver strangarne, foten trampar takt.
Hvem kanner icke lust att gora s&amp; med, men moitiben i dorren Zir icke inbjudande.
Den drastiska Pintorpapolskas ko~nmer nu - en verklig)) Hexen- tam, med hin onde och den elaka Pintorpnfrun som r dramatisk per- sonim.
Den beskrifver huru den onde fick i sina klor denna cele- britet pi % elakhetens omr4de.
Forst ber hon sb bevekande: &amp; ota fa-an -- -- ta ' mig i-inte-e an!
Sedan jamrar hon sig: &gt;baj, aj; aj, aj; aj, aj niir han satter klorna i henne, under hvilket jammer strlken beledsagar melodien och stregrar effekten med knackningar mot lbdan (s. k.
V U d.
pumpningm, som Pelle - sade).
Allt vildare blir talrten, tonerna ropa: 9 jag tar dig, jag tar dig, jag tnr dig!))
Den stygga fran har fgtt sin lon.
Si sorn Pelle spelade denna polska var den oemotsthdligt medryckande, den gick med schwung ocb eld.
Det var en egendomlig konsert denna i den lilga kanmnren (halgdagsrurnrnet) dar det ' prydliga lnpptacloget Bnnu p&amp;ninde om mor, men dar hennes ordnings- och renlighetssinne saknades.
Under ett intermezzo forsvnnn varden for att bjuda p i kaffe.
Han hade nyss varit p&amp; kalas och enligt allmogens (synnerligsst kvinnornas) vana gomt hen1 af kaffebrodet, sil att han var siirskildt viil utrustad med ~dopp,.
En inblick i hans dimin; tiva kak och i stugan (daglig- * rummet) gjorde ej fagningen lockande, men det var ntt svalja och blunds for tillredelsen for ait ej s&amp;ra den ~iilrnenande gubben.
Sedan denna sjalf n smart lappalar ' t)) (lildret) rned den oumbarliga nektarn, tog han till visorna.
Det var iclce vaskert att hora den 72-Ariga spelmannen sjnnga, men det var obeskrifligt rorande, och fiolen sjong.
med dessa folkvisans vernodiga toner.
Gubben, fiolen och den torf- tiga stugan tolkade pil ett sarskildt sgtt follcets tanke och kanslolif - mera verkligt gn den skolade rosten, pianot och salongen.
Kan- slosamt klagande var denna: I E n nnnan var sorgset forebrilende:
Sliyarne de $4.
nppii Airnutelen den blti, Sci enndra nzinn tartliar.
och in !jen hcilrc ' fir Fvrrdn jag $niter m71t nen, den.
, jab d i ~.
De muntra visorna riled deras mindre h a bondhumor larnnas At sitt varde.
Visan om Ole Bull sjong han ined fijrkarlek.
Den lir icke egentlig folkvisa utan torde hafva hiirflutit u r n&amp;on bombastisk klockare-skolliirares penna e l k mihanda leda sina anor f r h ~skdde- konungen~ Ahlstrand bch lyder, soln foljer: $eel; hctn cid l~cirflctnde foes utrued strand, I.
' &amp; * trolla~zde stt.&amp;kea 211. strbn~hnr.lerw hand, Det djupast han hbrde i bat-ndonlens 6rost, For-klinpniie toner tcr.
pcdornens rbst.
I) &amp; +) Elfvorna (elfvarne) en ofta forekommande pluralisbilduing i verv hos allmogen, d L ordet forekommer i bestaind forin.
S&amp; t. ex. gossorne i st. f. gossaxne.
13esiiket hos Pelle, Fors fijrmledde honom till iterbesok mot kontant erkansla, did hsns visor och polskor fnnno sin upptecknare.
Vidare bekantskap gaf ock en inblick i hans lefnadsoden.
Han ar smidlanding f r h det for sin f ' agring beiyktade Tjust.
Att den kiye, liflige gnbben icke tillhor de troge ostgotarne markes nogsamt.
Vid 12 l r s Blder kom ban till en blind fiolspelare, var hos honom i 9 seckor och fick sin forsta musikaliska utbildning, Denne hade blif- vit blind genom.
krafta i ansiktet, bar en skinnlapp som mask med glas for ogonen, ty han sidg skumt pii det ena ogat.
Hah kunde endast fortka flytande foda genom ett ror ..
Han hade dock funnit en ledsagarinna genom lifvet.
Hand i ' hand vandrade han och hans hustru under msnga Ar frHn gHrd till g r d, idkande en egendomlig byteshandel.
Spehannen gaf sin musik, bondhustrwna g l f ~ o ull och lin, som det kringvandrande paret sedan ~viinde till)) pengar.
)) Spela kunde han, som jag aldrig hort maken)), tillade Pelle, och att doina af lgrjungen, miiste mastaren hafva varit en mastare.
Denne larjunge har nu i sin tnr niitt masterskapet och under- visat sofver hundra elever)).
)) Men det ar mest nymodig musik, som de vilja lara sig, polskor och visor frfiga de icke efters.
Som- liga hafva haft mera, andra mindre anlag, rnennn&amp;gon skicklighet jamforlig med hans egen ville Pelle icke tillerkanna niigon.
PA brollop och kalasen aro Pelle Fors och hans fiol omistliga.
Och ~nodbiidder,) iir han icke, ty han som mlinga andra snillen Blskar att offrn i t Bacchus, innnn ban knapper p l strangarna.
J u langre pii kviillen, ju gladare blir Pelle, stammer dii upp Pintorpapolskan och skriimmer flickorna med:, jag tar dig, jag tar digs.
Det gidr sldrjg s % bra att dansn som efter Pelle Fors ' musik, piistiir ortens danslystna nngdom.
OcksB sago gBardens drangar och pigor med blida ogon Pelles besolz och engagerade honom for aftonen.
Till och ined gamla hushiillsmamsellen glomde sina oinma fotter, skot tofflorna A t sidan, snorde pid sig skorna och 1at sig ryckns med i dansen.
Det k 40 k sedan Pelle Fors bosatte sig i Ostergotlands s k k - gHrd och forde sin utvalde van frAn hembygden i Lofta till det lilla torpet Grondal.
Makan iir borta, barnen iiro utflugne ur boet, ensarn sitter gubben i asin stuga, ensam f k han sopa sitt golf (icke att det slrer sB ofta heller, stugugolfvet och Pelles sang, sallsn eller aldrig ombaddad, voro fast betiinlrliga) och kolra sitt keffe.
Grannrnor i Tallbacken bakar hans brod, och som e r ~ ~ t t n i n lagar g han skor idt hennes barn. '
i n en glng infann sig Pelle, uppstriickt i sin slitna hiilgdags- rock, den gulhvita ~fadermordarens och den notta sidenhalsduken, lindnd nAgra hrarf kring halsen.
Det var for att lbta h k a aig af
Han fipelade sina polskor och inottog sedan, stuin af forvining och fortjusning, fern kronor, som haminwjunkaren riickte honom.
ogon- blicket darefter flog han ocksti bokstafligen af gliidje, han tog hiiga skutt, han Made genom poppelallen ined sin skatt hem till sin ltiga hydda.
Ett kvinligt BarosBte.
- Sverige har som bekmt intet motstycke till Englands Colleges.
Det skulle darfor kanske intressera svenska lasare att erhalla nfigra upplysningar om ett kvinligt College, dar den soin skrifver dessn rader en langre tid studerat.
De engelska universiteten bibehllln Sinnu inedeltidens kollegie- vasende.
Hvarken i Oxford eller Cambridge hora studenterm till nlgon sarskild fakultet utan till bestiimda kollegier (Colleges), diir de bo, intaga sina mitltider och e r h U a sin undervisning af slrakild dar- for a n s t a d lararepersonal, s. k. staff.
Samlnanfattningen af dessa stiftelser utgor universitetet.
De i Oxford och Cambridge ha under 4rhundraden varit s&amp;lunda inratttade, men intill senaste tid tillgiing- liga endast for den manliga ungdomen.
For ordgring trettio &amp; r till- baka stiftades de forsta kvinliga Colleges: Girton och Netolzhmn, blda i narheten af Cambridge.
Yngre an dessa 61-0 Lady JIargwet ' s och Sonzwwtjille i Oxford.
illen yngst bland Englands kvinliga Col- leges ar Holloway.
F r b alla dessa larosaten, liksom frtn Be man- l i p, kunna studenterna afliigga fullstiindiga universitetsesamina, t. o. m. for, Master of Arts, motsvmande v l r filosofie doktorugrad.
Det &amp; r Holloway, som nu skall blifva forema for miu skildring.
Roynl Holloway College - sP lyder dess fullsthdiga n m n, det invigdes namligen af drottning Victoria den 30 juni 1886 - ligger p % landet, en timmes fard p % jiirnviig frBn London samt ej l h g t frBn Windsor.
Omgifningarna aro vackra, Surreys grona fiilt, mjnka
kullnr och priiktiga skogar, Windsorparken och Thainesfloden helt niira.
Collegebyggnaden iir mycket stor, nf rodt tegel och uppford i fransk renaissancestil efter monster af slottet i Chambord.
Den &amp; r beraknad aht rymma 180 studenter o2h en sluff af omkring 20 lararinnor samt erforderlig tjanstepe~sonal.
Elevantalet uppgir for niirvarande till 103.
Hvarje student har sin egen study (arbetsrum) och sitt eget sofrum, visserligen icke stora, men fullt tillrackliga och latta att gom hemtrefliga eller hvad engelsm.annim kalla cosy.
Poreliisningssalarna dilremot iiro ' stora obh luftiga och matsalen iir ett 1colos~a.lt rum.
Bi- bliotek, kapell, tafvelgalleri (rned en ' akta Turner, tvenne Leighton och fleia andra taflor af viirde), keiniskt laboratorium, m. in.
fin- nas iifven.
Stndenterna fli vid sitt intrade ' i.
Holloway College ej vam un- der sjutton Br och beraknas stanna hogst fyra k. Deflesta aflagga dniversitetsesamina och blifva sedermera liirarin~ior.
Undervisning kan dock Atnjutas utan slcyldighet att aflagga examina.
Nanliga l&amp;raGe ' finnas i flera ~rnnen, sQso~n i matematilc, grekiska och filosofi.
De bo icke inom laroverket, ' utan res&amp; dit frAn London eller annat hQ11.
De iimnen, som hafvndsakligen studeras, iiro engelska spriiket och dess litteratur, matematik, ' klassiska syrBk och naturvetenskap.
Engelsmkmen aro, som bekant, i hogsta grad ilzsular; allt ' som ror the Britis7b Empire ha de tamligen vZil reda p&amp;; hvad soln dar- emot a n g h andrn liinder och folk, undantagalides den klassiska forn- tidens, ar for dem af foga intresse.
De nordiska liinderne iiro niistan okanda -- niir jag forst koin till Holloway College miirlcte jag en viss osakerhet i mina kamraters uppfattning af, Sweden)), ' som de ofta sammanblnndade med, Switzerland, - ' men iifven hvad ror de stora kontinentala staternn Br deras knnskap ganslra svafvande.
Af historia ha de visserligen ofta studerat nhgon)) period., shorn t. ex.
Karl V: s tidehvarf, Luclvig X1V: s eller Fredrik den.
stores.
Men hvad som hiinde tjugo &amp; r fore eller efter dessa regenters framtrii- dande ligger utanfor deras kunskapsbegilr.
Dessa plistienden fann ja.g ofta belcriiftande under inin vistelse bland den studerande ungdomen vid Hollowny.
Det faller a£ sig sjiilf, att de icke studerade klasserna, - jag menar dein soin tillhora de burgna samhallslagren, som icke iignat sig i t studier - iiro annu mindre allmiintbildade.
Engelska litteraturen studerades ifrigt, ehuru ganska osjalfstan- digt, vid v k t College.
Man flii: kanske icke begiira, att nitton- B ' " ' '
tjugo-hs flickor skulle ha s l synnerligen bestamda bsikter om poesi och om sddana dikkare som Shakespeare och Ulton; men visst iir, att storre delen af deras uppsatser om dessa och andra den britiska litteratnrens heroer hemtades ur de kritiska essayforfattare, som prydde den engelska afdehingen af bibliotekets hyllor.
Shakespeare iaynnerhet lastes p l ett mycket ogenialiskt satt.
Till hvarje examen horde vissa af ham plays, till den hogsta examen i engelska - Ox- ford Honours - sju stycken, valda dels bland tragedierna, dels bland komedierna.