Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm eller andra inrikes orter förås, samt att för dem, sorn återskickades från denne eller andra Städer eller Landsorter, betalning skulle erläggas der de hemma voro.
Flere under åren 1664, 1 fi6:8 och 1669 utgifna Kongl. Stadgar om oordningars afskaffande vid Adelns, Presters och Borgares Trolofningar, Gästebud, Barndop och Begrafningar förbjuda, vid 1a Dalers stmls böter, allt tiggeri genom grafskrifter, brudskrifter, nyårsskrifter, andre t iggareskrifter och stamböcker, samt af trumslagare, pipare, sjungare, kuskar, kockar och annat folk med majstänger.
Kyrkolagen den 3 September 1686 innehåller bland annat i 24 Cap. 24 §. samt 28 Cap. 4 pcb 5 §• §•• att Kyrkoherden skall tillse, det de husarme och tiggare i socknen ej lemnäs oförsörjde, ej heller något olofligt tiggeri, emot '1'ig^are Qrdnirgeq, i Socknen tillätes: att sjuk* Betänkande om Fattigvården i Riket. 87 eller fattigstugor borde, utan dröjsmål, uppsättas i hvarje Socken der det ej redan skeft, och Kyrkoherden påminna Församlingens Ledamöter, att icke allenast enhälleligen hjelpa till byggningen, utan ock efter råd och ämne af en fri god vilje gifva årligen något till sin nödtorftige jemn-Christens underhåll: att Kyrkoherdarne, med de flere vederbörande, skola noga tillse, att de penningar, som till de husfattige samlas, blifva rättrådeligen utdelde: och att hvarje Härad och Socken skall föda sina fattige och icke föra dem in i andre Socknar, men att understundom den ena socknen , sorn kan hafva mindre fattige, må gå de nästliggande, sorn hafva flere, med någon hjelp tillhanda; hvarförutan det åberopade 28 Capitlet äfven handlar om Hospitalen, Vården och Styrelsen derstädes, samt deras arfsrätt på sätt som Tiggare-Ordningen förmår.
Resolutionen på Ofver-Ståthållarens berättelse och förslag till Tiggeriets afskaffande den 14 Junii 1688, samt de, i likhet de rmed, samma dag utfärdade Kongl Bref och Order till Guvernörer och Landshöfdingar, Amiralitetet, Öfverstarne vid Gardet och vid Uplands- och Södermanlands-Regementen, hafva de förra Stadganden emot tiggerier åter blifvit anbefallda till efterrättelse, samt åtgärder vidtagne, att förekomma tiggerier af Gardister, Båtsmän och Soldater, med deras hustrur och barn.
Brefvet den 3 December >697 tillåter collekter t
Socknarne tili de fattiges underhåll så ofta som erfordtas.
Maj:ts förnyade stadga och ordning, huru med tiggate och fattige, »om rätt allmosa 88 Betänkande om Fattigvården i Mikel. behöfva, sa ock med landstrykare och lättingar förhällas skall, den 21 October 1698, påbjuder inrättningen af ett Arbets- Rasp- och Spinn-hus i Stockholm samt föreskrifver: att vanartige lättingar, hvilka utaf blott sjelfsvåld, utan tvingande kropps- svag- och bräcklighet föröfva tiggeri i husen eller på gatorne, skola i arbetshuset införas för att arbeta till sin föda och lida det straff de förtjent: att inga Pass och Rekommendationer borde meddelas till tiggeri utom den Stad och Socken, der tiggaren eljest är vistande, ehvad skäl och orsaker dertill kunde förebäras, och att de, sorn ändock understå sig att löpa uc den epa Staden eller Socken i den andra med tiggeri, särdeles till Stockholm, samt alle andre tiggare derstädes skola straxt i arbetshuset inmanas : att allmosor till de husfattige skola efter råd och ämne afläggas vid första Lysningen till Giftermål vid Tacksägelse i Församlingen för Barnsängsqvinnors förlossning eller andre sjukes tillfrisknande, och vid pålysning till Begrafningar: att alla collekter, som under Likpredikningarne med båfvaroe samlas , skola användas till de husfattiges underhåll: att en åttondedel - för hundra af qvarlåtenskapens värde i Sterbhus och en half för hvarje hundra af testamenterad egendoms värde skola gifvas till de fattige: samt att de små barn, som antingen äro fader- och moderlöse, eller hvilkas föräldrar och anhörige äro så fattige elier så vanartige, att de hvarken kunna eller vilja låta sig örn barnen vårda, skola, när de ej kunna intagas i Barnhuset, skötas i Fattigstugorne af de dervarande qvinspersoner, Belänkande om Fattigvården tj Riket. 89 jacb njuta sitt uppehälle af de till husfattiges underhåll anslagna medel.
Brefvet den 20 Mars 1733 förnyar det i 1698 års
Stadga gifna förbud emot pass eller rekommendationer att tigga utom Staden eller Socknen.
Häruti instämmer Kongl. Förordningen om löst och onyttigt folk samt tiggeriers. hämmande den 1 October 1741: och Kongl. Förordningen i samma ämne den 24 Mars 1748 förbjuder löst folk i gemen, att fara omkring landet utan rigtiga pass, vid äfventyr af häkte och allmänt arbete eller ock spö elier ris, samt förbjuder jemväl, att sådant folk med pass förses eller hos någon hyses, vid 20 daler silfvermynts vite för det förra och 10 daler för det sednare.
Kongl Brefvet den 13 Mars 1751 stadgar, att alla Fattighus, så i Städerna som på landet, utan åtskillnad, böra till de aflidna fattighjonens qvarlåtenskap och egendom njuta lika rätt, som Hospitalen, samt all qvarlåtenskap efter sådana fattige, som icke njutit sina slägtingars hjelp och understöd, utan blifvit af allmänna fattigmedlen försörjde, hemfalla den fattigkassa, hvaraf de haft sitt underhåll; doGk att med fattighjons antagande och dess arfvejords inlösande förhålles enligt Tiggare-Ordningen af år 1642 och Kyrkolagen af år 1686.
Förordningen om Hospitals - och Farnhus-Inrältningarne i Riket den 11 April 1763, innehåller bland annat i 2 och 3 §• §•" att Kyrkolagens stadgande om hvarje Sockens skyldighet att föda sine fattige, borde till obiottftlig efterlefnad handhafvas, och invånarne i Q o Betänkande om Fattigvärden i Riket. hvarje
Församling till elen ändan på en viss dag cm året rådgöra och fastställa det antal, som för det nästföljande året skulle njuta underhåll, samt omkostnads-summan uträknas, jemte något öfverskott för oförmodligen tillkommande fattige, och på Invånarne fördelas i proportion af andra utskylder.
Men genom Kongl. Maj:ts förnyade Förordning om nämnde inrättningar af den 11 December »766 2 §. inskränkes föreskriften t detta afseende endast derhän: att hvarje
Församling skulle föda sine egne fattige på sätt den funné för sig nyttigast vara, och hvarå vederbörande Landshöfding, Presterskap och Magistrat ålåge att hafva noga inseende.
Genom Kongl. Brefvet den 15 Junii 1773 har det blifvit Landshöfdingarne anbefaldt, att icke allenast medelst allmänna Kungörelser förnya de fordne
Författningar emot bettlande och tiggares kringstrykande, samt angående hvarje Stads eller Sockens skyldighet att föda sina egne torftige, utan ock hafva nogaste tillsyn, det icke någre tiggare få drifva omkring
Länen, samt, när och hvarest de träffas, låta straxt anhålla dem och återvisa dem dit, hvarifrån de kommit: och förordnas derjemte, att hvar och en lös person, som anländer till Hufvudstaden, bör vara försedd med Presterskapets i orten bevis om sin fräjd och i hvad ärende han är stadd , och det vid äfventyr, att varda gripen och till sin hemort försänd, samt att den Stad. eller Socken , der en sådan person eller tiggare har sitt hemvist, bor bestå hvad som på dess underhåll och hem-, försändande måste användas, till hvilken kostnad, på det varsamhet och noggrannhet vid dy - Betänkande om Fattigvården i Riket. 91 Jika betygs utgifvande måga befordras, äfven PreSlerne skola, i mån af Prestbolens hemmantal, bidraga.
Ehuru således flere nu uppräknade FörfaUningar sammanstämma deruti, att hvarje Församling borde sörja för sine fattige , har likväl ingen enda stadgat några grunder, hvarefter det kunnat pröfvas till hvilken Församling ett fattighjon rätteligen hört, förr än uti Kongl.
Kungörelsen deri 5 December 1788 företrdnades, att den Socken, der det antingen halt eget hemman eller såsom inhyses- eller tjenstehjon sednast varit i skatt antecknadt, bör vidkännas dess vård enär det med arbete icke kan sig uppehålla: och att, emot denna skyldighet, hvarje Församling må ega den rättighet, att icke något inhyseshjon får sig der nedsätta eller något gammalt och mindre arbetsfört tjenstehjon antagas, innan sådant först blifvit i allmän Sockenstämma anmäldt och iFörsamlipgen dertill sitt bifall lemnat.
Instruktionen för det till Ofver^tyrelsen yid Hospitalen, Barnhusen och Lazaretten instiftade Serafimer-Ordens-Gillet deri 28 April 1791, sorn ter den sed naste om desse inrättningar utkomne författning, föreskrifver bland annat, i 5, b, 7 och 16 §.
§. att i hvarje Län bur vara ett Hospital och ett Lazarett, så vida sådant vinpas kan, utan rubbning i de af Priyate ad pios usus. gjorde inrättningar: alt i Hospitalen intagas, tills vidare, förnämligast dårar oell svagsinte, dernäst andre med obotlige och ohygglige sjukdomar behäftade personer, soto på annat sätt ej kunna hafva skötsel och omvårdnad, samt dernäst, och så vidt allmänna Hospital-Fondens g* Betänkande om Fattigvården i Riket'. inkomster det medgifva,’ andre fattige och orklöse menniskor, sora sjelfva till sin föda och underhäll ej något kunna bidraga, och skäligen ej kunna anses för sådane, hvilka Församlingarnq enligt Kyrkolagen sjelfve böra försörja: att Hospitalshjon ej få uppehålla sig annorstädes än i Hospitalet, eller med tiggeri besvära Inbyggarne: att hvar oph en, vid intagandet skall betala 16 B:d 32 sk. (nu mera enligt Kongl, Brefvet den 22 Mars 1811, 33 R;d 16 sk. B.co) men, om han det ej gitter, hetale Församlingen, der han sist sig uppehållit, och dele sig emellan efter hemmantalet: att hvad Hospitalshjonet eger skall tillfalla Hospitalet, och bör efter hans död förvandlas: alt, om hjonet något ärfver, vare samma Bag; dock må honom räntan deraf efter behof tilldelas: att Konungens Befallningshafvande bör hos Ordens-Gillet anmäla fader- och moderlösa barn,' hvilka anhörige icke förmå dem underhålla, samt gifva förslag å den, som deras vård och föda sig åtaga vill och gitter; då för ett barn till 6 år bestås 32 sk. månadtligen, till 10 år 24 sk. och till 14 år 16 sk., af nästa Hospitals-inkomst, hvilket understöd jemkas efter tillgången, och så att hvarje
Län af denna förmån får del; men krymplingar eller med obotlige sjukdomar besvärade barn måge ej antagas: samt att, der det sig göra later, böra Hospital och Lazarett sammanfogas, och vid de sednare skicklige Läkare förordnas, men obotlige sjuke ej empttagas.
Brefvet den 2 November 1731 förmår, att Församl i ngarne ega sjelfve bestyra oin förvaltningen af fattigmedel; och Kongl. Reskripiet till Consistorium i Strengnäs deri 11 Ju, Betänkande om Fattigvården i Riket.
93 iiii 1 794, att Fattigkassors medel ej måga utlånas emot annan säkerhet; än fullgod pant eller inteckning i fast egendom.
I afseende på Rättegången lili tvister rörande fattige och sjuklige personers vård och liysande samt rätta vistelse-ort stadga Kongl. Brefvet den 15 Februarii 1803, och Kongl; Kammar-Collegii derpå grundade Kungörelse den 23 Mars samma år , att sådane tvister skola hos Konungens Befallningshafvande upptagas och få derifrån genom Besvär hos Kammar-Colle gium fullföljas.
Enligt Kongl. Förordningen den 27 Februarii 1804 hafva, för att befordra säkerhet till personer och egendom, förekomma tiggerier och bereda de roenniskors gagnelighet och förbättring, som missbruka sin frihet, allmänna ArbefS-inrättningar blifvit stiftade i Carlskrona och Sveaborg för sysslolöse och vanartige personer a£ mankönet.
Särskildt för Stockholms Stad är, till förekommande af fattighopens ökande, genom Kongl.’ Kungörelsen den 22 Oktober 1 805 förordnadt, att följande af arbetande lägre folkklasserne, ehvad försvar de kunna vid ankomsten förete, icke skola emottagas och tillåtas att sig derstädes nedsätta, nemi. r:o de, som i brist af egna säkra medel att utan andras betungande kunna sig och de sina försörja, antingen äro öfver 50 år eller vid yngre ålder behäftade med obotlige kropps- eller sinnes-sjukdomar: 2:0 vanföre, lytte och till arbete oduglige: 3:0 de, som hafva hustru och flera Barn, men till sitt och deras underhåll endast ega att påräkna den in - 94 Betänkande om Fattigvården i Riket: komst, som af mannens årstjenst eller annat tillfälligt arbete kan ernås: och 4:0 de uti Stockholms
Län vistande tjenstehjon, som enligt 3:dje Art. 1 §. i Kongl.
Lego-Stadgan af den 15 Maj 1805 hänföras under namn af mindre godkände: hvarjemte hvar och én, hos hvilken tjenstfolk eller andre bland ifrågavarande personer vid ankomsten till Hufvudstaden inhysas, ålägges hos Öfver-Stäthållaré Embetet dem anmäia, vid 6 R:dr 32 sk. böter, och det särskildta ansvarj Ofver-Ståthållare-Embetets Kungörelse den iS September 1798 utsätter, ati nemi., om de utöfva oordentligheter eller excesser, anses såsom den deras förbrytelser befordrat, samt vid äfventyr tillika att, när de icke äro till qvarblifvandé berättigade , bestå kostnaden till deras afsändandé och hvad till deras föda och skötsel under tiden kari erfordras J och är, genom Kongl. Kungörelserne den 3 Mars 1806, samt 24 0ctober 1808, tillämpningen af denna författning äfven till Städerne Götheborg och Malmö utsträckt.
Linder afbidan af den allmänna förordning örn Fattigvården, sorn Riksens Ständer önskat i har emedlertid genom Kongl, kungörelsen deri 14 Februarii 1811 blifvit stadgadt: att skyldigheten till de fattiges försörjande, vare sig äldre personer eller barn, åligger hvar och eri, som icke sjelf är i behof af ändras hjelp: samt att de Beslut, som af Städer eller Församlingar på landet genom pluralitet, beräknad efter det å hvarje ställe i sådana frågor vanliga omröstningsSätt, vidtagas om afgifteri till de fattiges försörjande, mågäj sedan Kongl.
Maj:t dem pröfvat och gillat, förbinda dem, hvilka, oaktadt före - Betänkand* om Fattigvården i Riketi 95 gången offentlig kallelse, varit frånvarande eller ock till beslutet nekat, äfvensom dem, hvilka sedermera inflytta till staden eller församlingen.
Förordningen den 3 Julii 1811 påbjuder, till de fattiges underhåll, årliga afgifter af Sjöfolk, nemligen för Skeppare 1 R:dr, Styrmän, Konstaplar och Timmermän 24 sk., Båtsmän, Matroser, lätta Matroser och Jungman 12 sk., samt Kockar, Kocksmatar, Gossar och andre, som jemte kost ombord njuta någon aflöning, 4 sk.; hvilka afgifter skola erläggas vid förhyrhingeri.
Förordningen angående Socknestämraor och Kyrko-Råd den 26 F'ebruarii 1817 utstakar deras befattning med fattigvården.
Slutligen må härvid anmärkas Kongl. Förordningen om allmänna Arbets-inrättningarne i Carlskrona och Vadstena den 33 Augusti 1819; enligt hvilken Konungens Befallningshafvande éga att, under vissa stadgade iakttagelser, till arbete derstädes på obestämd tid döm ma lösdrifvare af mankönet, då de besvära Allmänheten med tiggeri* och utrymme saknas till deras intagande i särskildt arbetshus, söm uti Länet kan vara inrättadt, samt sådane manspersoner, hvilka Undergått bestraffning för tjufnad och äro såsom lösdrifvare att anse.
Utom hvad all a dessa Författningar innehålla, förekomma jemväl i Kongl. Lego-Stadgarne den 30 Augusti 1664, den 23 November 1686, den 6 Aug. 17*3, deri 2!
» 739» och den 15 Maj 1805, i Värfriings-Stadgarne den 10 Januarii och 28 Februarii 1678, den 1 December 1727 och den 7 April 1802, samt i g 6 Betänkande otn Fattigvården i Hiket, Kongl.
Instruktionerne för Landshöfdingarné deri 28 Januarii 1687 och dén 4 November 1734 åtskilliga föreskrifter, dels emot landstrykare* iösdrilvare, lättingar och tiggare, samt om skyldigheten att förse sig med laga näringsfång eller årstjenst* vid äfventyr af värfning, allmänt arbete eller böter; dels om inhyseshjon, som hvarken sitta för skatt eller äro i tjenst; och deras försörjande i Hospitalen eller Sjuk- Och Fattigstugorne, då de sakna anhöriges vård och éj heljer äro tjenlige att användas vid Manufakturverken och Handtverkerierne; dels om ansvar för den , som Utan vederbörlig anmälan hysef tjenstlöse personer, hvilket i sednaste Lego-Stadgan utsättes till 6 R:dr 32 sk;, samt för deni husbonde, som låter hos sig skrifva någon, den der i hans tjenst ej nyttjas och hans underhill och lön ej njuter, hvilket i samma stadga utsättes till 3 R:dr 16 sk.; dels om Ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, då fattiga bafn upptagas till vård; dels ock om husbondes skyldighet, att åt tjenstehjon, som ifrån sitt 30 års ålder, troget, flitigt, skickligt, riyktert och sedigt fortfarit i Samina tjenst, på dess ålderdom lemna skälig skötsel och utkomst; äfvensom uti Kongl; Brefven den 26 October 1753 den 17 November 1772, den 29 April 1784 och den 11 Julii 17 S 5, i afseende på vården om häktade personers barn; och hafva för öfrigt, tid efter annan, flere särskilde författningar om fattigvården i Stockholms Stad, samt emot tiggerier derstädes, blifvit Utfärdade.
Cons - Betänkande om Fattigvården i Riket. 97 Commitéen hade väl önskat att, på sätt Riksens Ständer begärt, kunna uppgifva de fattiges antal uti Riket, så väl till dess förhållande vid någon viss tidpunkt, som efter ett medeltal för tio år, enligt den af Riksens Ständer föreslagne indelning i 3me klasser, nemligen 1, orkeslöse , utgamle, bräcklige, med långvarige sjukdomar besvärade och vanvettige, 2. af sig komne men i en eller annan måtto arbetsföre, samt 3. fattiga barn under fjorton år; men Commitéen finner sig icke i stånd att sådant fullgöra, emedan dels från atskillige orter icke några upplysningar i desse delar blifvit lernnade, dels ock från andra, upplysningarne varit i iner eller mindre mån ofullständiga, somlige i sammandrag för hvarje Län eller Stift, eller ock för hvarje till olika Län hörande del af Stiften, andra åter särskildt för hvarje Församling eller blott för en del Församlingar i Länet eller Stiftet, somliga med och andra utan något medeltal för tio år, samt många bland de inkomne underrätelserne omfattat olika tidrymder allt eftersom desamma tidigare eller sednare blifvit meddelade , så att följaktligen hvarken något öfverslag för hela Riket eller någon jemförelse emellan särskilde orter kunnat åstadkommas.
Att känna de fattiges antal antingen blott vid 1809 års slut och för de näst derförut förflutna tio år, hvarpå Riksens Ständer i sin underdåniga Skrifvelse den 24 November 1809 egentligen syftat, eller ock i somlige orter vid någon sednare tidpunkt, då uppgifter derifrån inkommit, skulle, i Commitéens tanka, nu vara föga upplysande, enär utan tvifBihang tilt Rikt-St.
Mita Samt. XgSJ. 7 9 8 Betänkande om FattigvårdtH i Riket. vel förhållandet märkligen förändrat sig och de fattiges antal betydligen tilltagit så väl i synnerhet sedan år 1809, som ock efter de sednare olika tider, för hvilka några underrättelser derom från orterna erhållits.
Och för öfrigt anser Commitéen all kännedom i dessa delar mindre vigtig af det skäl, att den tror sig icke böra tillstyrka någon gemensam
Fattigvård för hela Riket, utan endast en Stadga, med allmänna grunder och föreskrifter, efter hvilka sådan vård, likasom hitintills skett, särskildt inom hvarje Församling må besörjas.
Med uppgifterne om Fattigfondernes belopp samt
Fatiigstufvornes och de deruti intagne personers antal är förhållandet enahanda, sorn i afseende på fattig-antalet i allmänhet.
Men angående sättet och medlen till de fattiges försörjande, samt grunderne för de bidrag, som Församlingarnes Ledamöter dertill lemna, har Commitéen inhemtat: att rista klassens fattighjon på de fleste ställen våtdas i fattigstufvor, men, der sådane ej finnas, inhysas antingen skiftevis hos Församlingens Ledamöter eller ock, emot beting, hos slägtingar eller andre personer: att åtskilige Församlingar indelas i vissa Fattig-Rotar eller Bylag och hvarje Rote försörjer sitt Fattighjon, hvilket, om det har boningsrum samt krafter och helsa att sköta sig sjelf, inom Roten uppbär något anslaget understöd, men eljest af Botedelegame skiftevis födes, skötes och vårdas; att i andra Församlingar åter förklaras vid allmän Socknestamma de, sorn anses icke kunna sjelfva härhergera eller försörja sig, berättigade att af hela Församlingens Ledamöter för hvarf, Betänkande om Fattigvården i Rikets 99 fett eller flere dygn i sender, värdas och underhållas, på somliga ställen med skyldighet för de något arbetsföre att efter sin förmåga arbeta der de födas: att i några församlingar ansvarar hvar. je jordegare för vården om de på dess egor varande fattigej i andfa äro de större godsens fattige undantagne från den öfriga fattigvården samt försörjes af godsegarne sjelfve, och i en församling finnes fattigvården delad uti r:ne inrättningar, den ena för Frälse- och deri andra för Skatte-godsen, med särskilde styrelser och Särskilde Fattighus: att Fattigkassorne tillika med de tillgångar* hvilka inom Försarnlingarne årligen utdelas, i allmänhet tillkommit och underhållas dels genom frivilliga sammanskott vid Bröllopp, Barndop och Begfafningar, samt vid Helsans återfåfende och andra lyckliga händelser, dels ock genom Fattigbössor och Collekter, Botes- och Vitfes-medel, Boupptecknings-afgifter vid dödsfall* döende Fattighjons qvarlåtenskap, ledige Fattigtotars afgifter, räntor på kassornas utlånta medel samt stundom Gåfvor och Testamenten : att likväl Fattigkassornas rättighet till aflidna fattighjons qvarlåtenskap i somliga orter alldeles icke och i andre blott till en eller annan del begagnas* samt i andra a tei4 öfverlåtes på de^se bjons vårdare inom Församlingen: att, till fyllnad uti de utdelningS-tillgångar , som Fattigkassörnes nyssnämnde inkomster lemna, sämmanskjutas och utdelas på åtskilliga ställen årligen, i man af tillgångar och behof, vissa matvaror för hvarje mantal eller matlag, och på ändra erläggas till kassorna årligen vissa afgifter uti penningar efter taxering, stundom i förhållande till den allmän - 300 Uttänkande cm Fattigvården i Riket'
lia Bevillningen, såsom i Stockholm 12 § pro* cent af g:dra Artikelns Bevillning, i Jönköping so procent och i Linköping 33 | procent af Bevillr. ingssumman för året, jemte andra större och mindre afgifter för Hus, Tomter och Jord, men stundom efter andra grundar, såsom i Norrköping efter beräknings-sätt af Fastighetsfyrk och Borgerlig fyrk, samt i Götheborg till ett bestämdt årligt belopp, fördeladt till * på Ståndspersoner och Handlande och till i p| Handtverkerierne, hvarjemte Götheborgs Stads Fattigvårds-Inrättning, särskildt njuter så väl 4 sk:s afgift för hvarje läst utaf främmande dit ankommande Handelsskepp som ock Extra tullmedel för öfverflödsartiklar, äfvensom alla Sjöstädernes Fattig-Inrättningar afgifter från Skeppare och Sjöfolk: att dessutom i en och annan Församling finnas andra ytterligare bidrag till Fattigkassorne, såsom i Nicolai Socken af Södermanlands Län, der hvarje Torpare årligen dit betalar så många gånger 16 sk. sorn han förrättar dagsverken i veckan till jordegaren, samt uti Alsters Församling af Wermlands Län, hvarest, med undantag af dem, som ega a minderåriga barn eller äro stadde i torftighet, hvarje Torpare med jord erläg— ger till Fattigkassan årligen, i mån af lägenheternas godhet, frän 32 till 16 sk., dagkarl eller Inhyseshjon 16'sk. dräng öfver 18 år 8 sk. och arbetsför enka eller piga 4 sk: att jemväl flerestädes dels Sockne-magaziner, dels särskilde Fattig-magaziner på ett eller annat sätt bidraga till de fattiges understöd: men att på några ställen ingen bättre utväg blifvit vidtagen, än att de fattige genom tiggeri få söka sin bärgning.
Betänkande om Fattigvården i Riketi *01 Fattigvårdsanstalterne sträcka sig i allmänhet äfven till fattiga Barns försörjande och undervisande i Christendomen.
På somliga ställen insättas de, emot viss betalning, hos enskildte personer till erhållande af kläder, föda, goda efterdörnen och inöfnirjg i arbete; på andra ater indelas de Rotevis , dock så att hvarje Barn sedermera genom Rotarnes åtgärd till någon viss person öfverlemnas, och Barnen förses somligstädes med särskildte Förmyndare i de gårdar, der de inhysas.
Undervisningen i Christendomen bestrides i Socknescholorne, der sådana finnas, men eljest i ambulatoriska scholor och genom kringvandrande scholmästare, eller hos klockare eller ock genom Presterskapets särskilda handläggning eller föranstaltande.
Uti Hofva Sockan af Skaraborgs-Län, Lunda och Kihla Socknar af Södermanlands-Län, Örebro Stad, Carlstad och Malmö finnas förenade läse— och arbets-skolor: och på några få andra ställen har grundläggning dertill; blifvit gjord.
I Vesterås och Calmar Städer finnas Arbetsinrättningar för Barn , på det sednare stället till ett antal af 50 stycken: i Persbergets församling af Philipstads Pastorat undervisas uti fattighuset 8 Flickor I spånad och väfnad samt uti en smedja 12 gosar i nubbsmide: och i Uddevalla är en arbets schola för flickor inrättad.