Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti stadens lägre
Lärdomsskola bestrides undervisningen för det närvarande af en Rektor och en Kollega.
För sjukvården aflönar staden på Invånarnes egen bekostnad enskild Läkare, hvarförutan Läkare är att tillgå vid det i Warberg inräLtade Lazarett och Kurhus.
Fattigvården bestrides af räntorne å donerade fonder och bristen fylles genom taxering å stadens invånare.
Uti stadens fattighus äro 10 personer inrymde och för många äro husrum hyrda.
Hvarje vecka utdelas penningar till"30 äldre fatiighjon och för 13 fattige harn, som bespisas 2:ne gånger om dagen på ett ställe, erlägges betalning efter beting.
— För 13 barn betalas Skolundervisning och flere fattige förses årligen med beklädnad.
Stadens inkomster utgjorde år 1841 omkring 2,000 R:dr Banko.
— Hvad derutöfver erfordras till aflöningar och andra utgifter för staden uttaxeras dels på Borgerskapet dels på stadens samtlige invånare, allt efter utgiflernes natur.
Af hamn- och bropenningar har staden hittills icke åtnjutit någon inkomst, emedan hamn- och brobyggnaden för 50 å 60 år tillbaka, förmedelst dess dåvarande förfallna skick, öfverlemnades åt ett bolag, under förbindelse att förbättra och uppmuddra hamnen, hvaremot bolaget ägde uppbära hamnoch bropenningar, hvilka dock ej motsvarat utgifterne, så att bolaget för hittills verkställdt arbete gjort betydliga förskotter.
Nu sedan Rikets sist församlade
Ständer för verkställighet af en längre önskad hamnbyggnad anslagit ett låneunderstöd af 20,000 R:dr B:ko samt Eders Majit i nader fastställt 12 den för by'ggnaden upprältade Karta och arbetsplan, har stadens Borgerskap beslutat, att af nu varande hamnbolaget öfvertaga hamnen med inventarier samt påbörja hamnbyggnaden.—
Af della företag vågar man hoppas fördelar ej blott för staden, utan äfven för orten, men största nyttan torde likväl tillkomma de sjöfarande, enär hamnen, färdig, troligen blifver den bästa, säkraste och minst besvärliga att anlöpa på kusten mellan Nordsjön och Sundet.
Staden drifver en ringa inrikes handel, som ej har inflytande på kringliggande orten.
Utloppet af Ätran, vid hvilken staden ligger, är uppgrundadt af flygsand, så att endast smärre båtar kunna lägga till.
Staden har ej ringa jordrymd, men den är af mager beskaffenhet och afkaslar derföre ej mycket, Handlverkerierne äro få och ej alt nämna.
1 Januari månad år 1841 hemsöktes staden af eldsvåda, dervid femton gårdar blefvo lågornas rof.
Redan samma år uppfördes några nya hus, men i anseende till den ringa handeln och rörelsen torde lång tiel åtgå, innan alla de afbrända husen varda uppförda.
Halmstad har under denna period börjat tilltaga, i följd af den ökade handelsrörelse, som genom hamnbyggnaden uppkommit.
Denna byggnad påbörjades under inseende af Herr ÖfverDirektören och Riddaren A. E. von Sydow år 1837, samt blef färdig 1840.
Kostnaden uppgick till 94,514 R:dr 19 sk. 7 r:st., deraf staten anslagit 60,000 R:dr Banko.
Före hamnbyggnaden kunde ej fartyg, som gingo djupare än 4 fot, inkomma, då nu 10 fot djupgående kunna ligga förtöjda i yttre hamnrännan.
Denna byggnad, den enda i Riket af det slaget, beslår af nersänkta faschiner, på hvilka sedan stenmur är uppmurad.
Nissa-strömmen, hoptvingad inom dessa båda hamn-armar håller genom sin egen kraft strömfåran öppen och det är detta ändamål man velat med hamnbyggnaden vinna.
Exporten består nästan uteslutande i träd varor på Danmark och bokstafver på Norrige.
1 utbyte deremot tages å förra stället spannmål, de år sådan behöfves, och å sednare stället sill och fisk.
Handtverkerierne äro i försvagadt skick och bland fabriker förtjenar endast att nämnas Klädesfabrikören Wallbergs fabrik, om hvilken uppgift redan är lemnad.
Stadens årliga inkomster bestiga sig till omkring 5,800 R:dr B:ko, deraf ordinarie tolagen och hamnafgiften ensamme uppgå lill 4,000 R:dr.
Undervisning meddelas af en Rektor och två Kolleger i stadens allmänna skola, hvilken vunnit mycket förtroende.
Dessutom finnas en Lan - 13 Lancasterskola och en småbarnsskola, hvilken sednare har att tacka Fru Lendshöfdingskan A. Virgins outtröttliga omsorger för sin tillkomst och fort varande.
I stadens fattighus, inköpt för en del af de medel, Högstsalig Hans Maj:t vid Dess besök här i Nåder gifvit, inhysas 12 äldre och bräcklige fattige och de öfrige njuta understöd i penningar.
Laholm:
Dess rörelse och handel hafva ej stigit och staden kan svår ligen komma sig före, innan Laga åns utlopp blifvit upprensadt, så att mera djupgående fartyg kunna inlöpa, hvilket ej låter sig göra, förrän flygsanden vid åns utlopp först blifvit hämmad.
Staden har egen Läkare, Skola och Fattighus.
Halmstads Slolt den 8 Jidi 1844.
P. A. LEWENHAUPT. //. ./.
Carl Hane. l emurs-berättelse för Hallunds Län. 3 KONGL. I*rA.J;TS BEFALLNINGSHAFVANDES UTI Gétlieborg§ © eli H o li 11 s Län TILL KONGL. MMJIT i underdånighet afgifne FEMÄRS -BERÄTTELSE för Aren 183T, 1838, 1839, 1840 och J841. STOCKHOLM, 1844.
TllYCKT HOS P. A. KORSTEDT & SÖKER, Kongl.
Underdänigsl e Memorial!
Oå, i följd af Eders Kongl.
Maj:ls Nådiga Biel af den 7 April 1821, en ny femårs-berättelse nu i underdånighet inlemnas, följes den föreskritna formen, och sträcker den sig alltså först till Länets allmänna beskaffenhet.
Uppfyidt af berg och klippor, med deremellan liggande större och mindre dalar, är dessas bördighet sådan, att detta Län är i verkligheten vida mindre vanlottad!, än det vid ett flygtig! betraktande synes.
Hela kusten är inskuren af djupa vikar, hvilka lätta transporter och kommunikationer, ofta högst besvärliga på de backiga landsvägarna.
Hafvets närbelägeniiet inverkar fördelaktigt på klimatet, och mindre otta än i angränsande
Län har man att beklaga sig öfver frostskadade skördar.
Sörbygdens härad är likväl härför mera utsatt, än de öfriga.
Hvad mera härom kunde vara att orda finnes i föregående femårsberättelser upptaget.
Femar s-berättelse fran Götheborgs- och Bohus Län. i 2 Invånare, Folkmängden utgjorde år 1841 Mantalsskrifne å landet 66,764.
D:o i städerna 14,360. gj ^4 Mantalsfrie å landet 68,264.
D:o i städerna 9,668. __ qoq ■ ;>. 159,056. och inhemtas, vid jemförelse med sista femårs-berättelsen, alt folkmängden på de fem åren från och med 1836 ökat sig med 4,005 personer på landet och med 1,451 personer i städerna.
I sedlighet och bildning har folket icke tilltagit under årens lopp.
Väl hafva auktoriteterna sökt befordra nyttiga inrättningar, men för kommunal-instilulioner är allmogen icke böjd; inga sockne-magaziner, brandstods-bolag, förliknings-domstolar, eller andra anstalter till befrämjande af säkerhet och ordning förefinnas, utan hafva försök lill deras införande strandat mot ovilja.
Här, likasom öfverallt bland en större folkmängd, äro laster och brott icke sällsporda, och lill och med besutna bönder inom vissa delar af Länet skydda de genomstrykande hofvar, hvilka åt Norrige öfverföra hvad här och i andra Län tillgripes och föryttras.
Alla Svenska samhällens kräfta, bränvinet, utöfvar det skadligaste inflytande i aila rigtningar, och mängden af de laster, af hvilka Länet beklagligtvis öfverflödas, utgår från del oförnuft och den vildsinthet, dess omåttliga njutning förorsaka.
Näringar, Jordbruket är ej hvad det i Bohuslän utan allt tvifvel borde vara : hufvudnäringen.
Jordmånen å de små arealer, som finnas mellan de kala klipporna, är i allmänhet af utmärkt beskaffenhet, men jordbruket på så låg ståndpunkt, alt afkastningen icke på långt när uppgaT till hvad man borde vänta.
Felaktigt brukningssätt, uraktlåten dikning och försummad foderväxt-odling äro hufvudsakligen föremålen lör anmärkningar mot Bohuslänningens jordbruk.
Temligen allmän odling af böner och andra skidfrukter förljenar åter beröm.
Allmogen älskar ej nyheters införande, älven då de äro gagneliga; Provinsen har få ståndspersoner, att föregå med exempel, och Länets hushåilnings-sällskap har hittills mera belallat sig mod bilöretag, än med jordbruket, men troligen skall nästa femårs-berättelse komma att förete lyckligare resultater.
Dock är sädesodlingen icke endast tillräcklig för Länets behof, utan lemnar betydligt öfverskott till afsalu.
Boskapsskötsel står likaledes här på en ingalunda lofvande ståndpunkt.
Så, sorn åkerjorden skötes, del v ill säga efter uråldrigt bruk, så skötes ock ängen.
Väl lemnar den under vanliga år tillräcklig afkastning för det befintliga antalet kreatur, men della antal är vida för ringa och står ingalunda i ett rationell förhållande till ett väl ordnadt bruk af jorden.
Om med bättre foderodling boskapsskötseln bättre bedrefs, vore ett stort steg gjordt lill ett förbättra dt åkerbruk.
Hästafveln är stationär, såsom mycket annat i Länet.
Skogome, tillhöriga hemmanen, äro genom århundradens misshushållning nästan ulödda, och det lilla, som är qvar, medtages ar från år allt mer och mer.
Snart kommer denna rubrik att alldeles försvinna ur femårs-berättelserna för Länet, hvarest bränntorf i betydlig mån redan användes som brännmaterial.
Äfven härom är i" föregående femårsberättelser sagdt allt hvad yttras kan.
Om ock Bohusläns klippor hade malm-anledningar, skulle de likväl troligen aldrig, i brist af bränsle, kunna begagnas.
Fabriker och Bruk.
Att fabriksrörelsen tilltagit, inhemtas af bifogade sammandrag utaf de till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kommeis-Kollegium ingångne årliga berättelser.
Ar 1841 funnos inom Länet 11 bomullsoch linne-fabriker, 1 porterbryggeri, 3 segelduks-fabriker, 20 färgerier, 6 garfveriet- för Engelsk läderberedning, 5 oljeslageriet-, 3 pappersbruk, 3 skeppsbyggerier, 5 sockerbruk, 18 tobaks-fabriker och 56 diverse andra fabriker, hvilka sysselsatte 2,309 personer, hvilka tillverkade och förädlade varor till ett värde af 2,529,865 R:dr Banko, och alltså 805,573 R:dr mer, 4 än för 5 år tillbaka; men, enligt hvad härvarande fabriksidkare i en till Kongl.
Majrts Befallningshafvande ingifven skrift antydt, är välståndet bland fabrikanterna icke i samma mån ökadt, utan behållningen å den större produktionen ringare, än fordom å den mindre, föranledt af den osäkerhet, sorn kredit- och utsöknings-lagarnes beskaffenhet vålla, bland hvilka de omnämnt konkurslagens bestämmelser om afträdes-förmån, rättigheten till försäljning af lösegendom utan dess anländande och upphörandet, för de flesta fall, af bysättningstvånget.
Det utgör skärgårds-allmogens hufvudnäring, men beklagligtvis har äfven under de fem år, deni berättelsen omfattar, sillen icke nalkats kusterna, hvilken fordom gjorde skärgården till en rikedomskälla för landet.
Allt mer och mer har uppmärksamheten fästats på nödvändigheten af fiskens snyggare beredning och saltning slraxt efter fångsten, och nästa berättelse kommer att upptaga hvad Konung och Ständer tillgjort för vinnande af detta ändamål och lör Bohuslänska fiskares understödjande i öfrigt.
Hummerfisket fortfar och inbringar ej obetydliga summor.
Sjöfarten fortsattes såsom en af Länets hufvudnäringar.
Fragtfarlen på Wenern är ej obetydlig och sysselselsätter många personer den del af af året, som yrket kan bedrifvas.
En mängd af Bohusläns sjöfarande idka fragtfart på Norrige, Dannemark, Holland, England och Frankrike; dock är denna näringsgren ej så lönande, som förr, vare sig med anledning af försämrade handels-konjunklurer, eller af sjöfolkets oskick att, när ske kan, inlöpa i sina vikar och der ofta förlora tid och vind, till befragtares missnöje.
Handeln inom landet bedrifves nu, såsom förr, med hvad jorden och ladugården afkasta samt med fiskvarorne och är hufvudsakligen beräknad på försäljningen inom släderne, der jemn afsättning är alt vänta, synnerligast i Götheborg.
Köpingen Lysekihl har icke förkofrat sig och kommer troligen aldrig till något välstånd.
Pol ilis k författning Kammarverk.
Den i förra berättelsen omnämnda rättegång om allmänningen Brefjellet i Inlands Fräkne härad har under liden blifvit algjord sålunda, att allmänningen förklarats vara af Krono-natur.
Allmänningen bar sedermera blifvit uppmätt, på karta affallad och skattlagd.
Någon tillökning i hemmantalet har under de år, som denna underdåniga berättelse omfattar, icke inträffat, likasom icke heller något hemman frångått staten genom ödesmål.
Genom försäljning till Skatte halva dock Kronohemmanen minskats med 1‘aleis mantal, hvarmed skattehemmanen följaktligen blifvit ökade.
Denna förändring är väl, vid jemförelse emellan den med förra berättelsen afgifna och den härhos i underdånighet fogade statistiska tabell, mindre synbar, emedan mantalet å Kronohemmanen är likväl ungefär lika i båda tabellerne; men anledningen dertill är den, att uti den förra tabellen hade af misstag 1 mantal Krono upptagits bland frälse-säterier, och detta har nu i den sednare blifvit rättadt.
Under de år, hvarom nu är fråga, hafva följande särskilda inrättningar och lägenheter tillkommit, nemligen:
Torp, skaltlagde f stycken Backstugor na Lägenheter afsöndrade under ägande rätt ....
49 d:o d:o på viss tid H Tull-mjölq varnar Husbehofs-såg * Stampar Jernmanufakturverk * Tegelbruk ^ Kumminolje-fabrik * Garfveriet' Färgeri . .
. . j - Jerngjuteri * Bomulls-tryckeri * Tobaks- och Snus-fabriker • • Summa 348 stycken. £ hvaremot hafva blifvit nedlagde:
Torp, oskatllagde 150 Husbehofs mjölqvarnar 13 Tegelbruk \ a 164 återslå tillkomna lägenheter och inrättningar 184 stycken Hemmansklyfningen har fortgått i öfverensstämmelse med nu gällande författningar.
Sa vida utsträckt kari hemmansklyfningen också vara välgörande, men derutöfver måste den o vilkorligt medföra en motsatt verkan; ty den inlockar då på en sysselsättning, sorn hvarken fullt upplager personens arbetsförmåga eller medgifver honom, att den på annat yrke ostörd använda, och föranleder således endast lill för tidiga äktenskap, lättja och armod.
De flesta hemman inom Länet hafva redan undergått laga skifte och dessa skiften, fastän de medfört stor kostnad och sällan kunnat afslutas ilian langvarigare rättegång, hafva dock varit ganska nyttiga derigenom, att de bidragit till jordens uppodlande i så målto, att betydlig odlingsbar jord, sorn, i anseende till sitt aflägsna läge från bolsladen, tillförene varit använd endast till betesmark, nu genom de med skiftet förenade utflyttningar kunnat med bade lätthet och fördel uppodlas- Till dessa utflyttningar har dock staten bidragit: för år 1837 med B:ko R:dr 3,942: 40. ~ 1838 — _ 8,046: 14. — 1839 — _ 5,632: — — 1840 — — 3,767: 32. — 1841 — — 5.762: 2. 8 Summa 27,150: 40. 8.
Enligt underdånigst bifogade tabeller, deri statsbidragen aro särskildt för hvarje slags hemman och näring upptagna, utgöra dessa bidrag, så vidt de till Kongl. Maj:t ock Kronan ingå: for landet . - 181,725: 7. 8 „ städerna ... 69127' 3 11 ' 250,852: 42. 7. Efter förra berättelsen utgjorde dessa: för landet 179,669: 31. 9. för städerna . . 65,547: 14. 8-24,5216' 46 hvadan statsbidragen alltså ökats med ...... 5,635: 44.
7. eller för landet med . . . , 2,055: 23. 11. och för städerna med .... 3,580: 20. 8. 5635- 44 7 hvilken förökning härleder sig från folkmängdens tillväxt, olika markegångsoch egendomspris, tillkomne inrättningar och ökad rörelse.
Alla statsbidragen äro af sådan beskaffenhet, att någon ändring deri, särskildt för detta Län, icke synes vara af behofvet påkallad.
Man har ej skäl att klaga öfrer statsbidragens storlek, då man betraktar, att till exempel en enda inkomstkälla, nemligen kornskörden, som i tabellen upptagits till 73,74-3 tunnor, förvandlad efter markegången, icke blott nalkas utan öfverstiger alla statsbidragens totalsumma.
Statsbidragen utgå också i allmänhet med lätthet, fastän 1837 års klena skörd förorsakade en betydlig skuldsättning, som sedermera tryckt allmogen.
Det som egentligen försvårar uppbörden äro de i omlopp varande privatbank-sedlarne, hvilka nästan helt och hållet utträngt riksbankens sedlar.
De skattskyldige kunna, vid försäljning af sina varor, med svårighet erhålla betalning i annat mynt än privatbanksedlar och Uppbördsmännen mäste välja emellan, att antingen mottaga dessa och sedan, till hinder för uppbörden och dess redovisning, sjelfve söka att få dem utvexlade mot
Riksbankens mynt eller uppföra skattebeloppet på rest.
Så väl de skatlskyldige, som Uppbördsmännen önska derföre, att någon åtgärd vidtages, hvarigenom denna svårighet undanröjdes.
Ibland pr oest al loner ne äro rustningen och bålsmansr oteringen de kännbaraste, men äfven dessa, helst sedan häst-vacance-afgiften, som drabbade rustningen, med år 1840 upphört, utgöras utan klagan.
Uti de från fögderierne inkomna tabeller upptages kostnaden för ett båtsmanshåll tili ungefär lika belopp med kostnaden för ett rusthåll, men kostnaden är olika beräknad i olika fögderier, från 50 till 60 R:dr.
Rustningen är dock kännbarare än bålsmans-roteringen, emedan vanligtvis endast 1 mantal, och på ett och annat ställe 11 :dels, li;deis och lf:deis mantal utgör ett rusthåll, då deremot på de flesta ställen ett båtsmanshåll består af 3:ne hemman.
8 Clereciets underhåll är upptaget till 4,588 R:dr 40 sk. högre än uti tabellen till sednast afgifna femårs-berättelsen.
Detta härleder sig visserligen till större delen från olika markegångspris, men också till en del derifrån att, oaktadt alla gjorda erinringar om upprättande af konventioner emellan kyrkoherdar och deras åhörare om de förras rättigheter, likväl endast inom några få pastorat af Länet sådane konventioner kunnat tillvägabringas, och derför saknar man säker måttstock för inkomsternas beräknande.
Fattigförsörjningen bestrides af församlingarne dels genom de mest torftiges inrymmande i fattigstugor, der sådana finnas, men i annat fall genom deras försändande gårdmellan, och dels genom bestämdt understöd åt sådalie, som, ehuru utfattige, likväl äga förmåga att sjelfva något bidraga till sin bergning.
Kostnaden härför är äfven olika beräknad i olika fögderier, ifrån 3 Kalr 16 sk. till 18 R:dr på helt hemman.
Skjuts- och Väghällnings-bestyren skulle här i Länet, sorn är uppfyldt af backar, blifva högst kännbara, om ej Länets belägenhet lemnade tillfälle till kommunikationer sjövägen.
Härigenom underlättas skjutsningsbesväret betydligt, hvadan någon särdeles klagan deröfver icke förspörjes; och för vägarnes anläggning förbi brantare backar hafva undersökningar på flera ställen varit anställde och vunnit lyckliga resultat.
Så hafva å vägen till Norrige emellan gästgifvaregårdarne Ejd och Svinesund fyra af de brantaste backar blifvit kringgångne och tvänne af de öfriga förändrats till mindre och jemnare sluttning; och fråga om vägens anläggning nedanom den så kallade Svenshögens backe på Inland är nu på afgörande beroende.
Di verse afgifter, onera och allmänna besvär, som enligt tabellerna uppgå på landet till 30,518 R:dr 46 sk. 5 rst., och i städerna till sammanräknade 49,628 R:dr 37 sk. 3 rst.
Banko, bestå uti: kostnader för publika byggnader, inqvartering, jagtkasseafgifted riksdagsmanna-arfvode, m. m.
Såsom redan nämndt är, har folket icke tilltagit i sedlighet och visar obenägenhet för alla kommunala institutioner, hvilken obenägenhet förtynger presterskapets och kronobetjeningens mödor för ordningens vidmakthållande.
All byordning saknas och några försök, att inom sockmrne bilda föreningar till allmänna säkerhetens och sedlighetens befrämjande, jande, hafva blifvit mötte med lamhet och liknöjdhet.
Polisen på landet är alltså i ett ofullkomligt skick.
Lönnkrogar finnas i öfverflöd, oell ehuru ofta de än åklagas, kunna de dock icke utrotas i anseende till den svåra bevisningen.
Lurendrejeri och smugleri bedrifvas af öboerne, hvilka ej sällan med våld tillintetgöra tullbevakningens åtgärder.
Äfven i städerna är icke politiens vidmakthållande fullt tillfredsställande, men uppmärksamheten är fästad vid bristerna och förbättringar nära att utföras.
Om det i förra tider kunde låta sig göra, att med ordinarie kronobetjening nödtorfteligen handhafva Länets polis, så är sådant numera vida svårare, då fordringarne på embets- och tjenstemäns verksamhet och skicklighet så betydligt stegrats.
Folkets till vänjande, att, i form af kommunal-styrelse, sjelf medverka till administrationens goda handhafvande, synes alltså vara alldeles oumbärligt för framtiden.
Folkmängden har under de fem årens förlopp ökat sig till nära likhet med hvad den före cholera-farsoten utgjorde, och bestod år 1841 af 17,893 personer.
Handeln har fortgått med export och import af de vanliga artiklarne, och likasom i förra femårs-berättelsen är en jemförelse uppställd, innefattande förhållandet åren 1836 och 1841.
Export År 1836 År 1841 Jern, spik och stål . . . 162,178 Skepp. 200,126 Skepp.
Bräder och plankor . . . 89,466 tolft. 131,866 tolfler.
Bjelkar 4,541 stycken 4,672 stycken.
Spiror och masteträd . . 4,012 —- 4,900 — Sparrar 6,479 — 17,678 — Alun 1,037 T:nor 587 T:nor Ben 1,731 Skepp. 2,306 Skepp.
Färgmossa 22,989 Lisp. 7,077 Lisp. Fcrnårs-berältelse frän Götheborgs- och Bohus Län. 2 10 Brunsten 3,192 Skepp. 863 Skepp.
Oljekakor 1,887 Skepp. 2,358 Skepp.
Beck 85 T:nor.
Tjära 919 T:nor 3,243 T:nor, Boktunnor 24,963 st. 20,578 st.
Åror 5,192 par 4,988 par.
Trädgårdsstolar 10,394 st. 7,822 st.
Linfrö 9,744 k:nor 6,095 k:nor.
Lingon 26,982 — 504 — Porter och dricka ....
50,130 — 18,608 —* Mur- och taksten .... 371,242 st. 768,873 st.
Hafre 10,946 T:nor 26,427 Trnor.
Korn 1,703 T:nor 846 T:nor.
Vicker 617 T:nor 101 T:nor. derförutan år 1841 utskeppades 1,049 Skepp, smältstycken, 13,579 tolfter brädstump, 27,524 bundtar takslickor, 3,669 st. bålshaksskaft, 6,925 st. naglar oell 215 st. knän lill skeppsbvggnad, 474 tolfter sågade läckten, 1,178 lunnor åkerbönor, 686 tunnor hvete, 275 tunnor malt, 98 tunnor ärter, 1,104 Lisp. hvetemjöl, 44,428 alnar segelduk och 3,000 st. golfsten.
Importen Bomull Arrac ........
Cognac Rom Saltad sill Allehanda torr fisk ....
Blyhvitt Indigo Krapp Sandel Hvilt bomullsgarn ....
Rödt Turkiskt d:o . . . . Sumac Risgryn Hampa Salta och oberedda hudar och ii- 1836.
År 1841. 546,038 skålp. 1,022,163 skålp. 13,942 k:nor 22,346 krnor. 20,741 krnor 16,516 krnor. 10,913 krnor 11,551 krnor. 45,462 Trnor 53,793 Trnor. 821 Skepp. 2,873 Skepp. 59,648 skålp. 37,386 skålp. 22,444 —- 41,615 — 80,846 — 43,246 — 37,306 — 56,203 — 682,099 — 1,235,730 -— 64,126 — 91,895 — 26,378 — 17,604- — 193,171 — 291,467 — 3,969 Skepp. 1,809 SkeoD. skinn 254,040 skålp. 1,311,740 skålp.
Mandel 38,969 — 25,909 — Peppar af alla slag . . . 78,684 — 104,711 — Russin . 91,978 — 117,467 — Salt 50,677 T:nor 60,590 T:nor.
Mascovad-socker 1,811,483 skålp. 2,567,806 skålp.
Terres gammalt socker . . 955,364 — 3,146,661 — Stenkolsstybb 28,625 T:nor 39,327 Trnor.
Thée 11,104 skålp. 9,440 skålp.
Tobaksblader 1,121,233 — 973,851 — Spunnen och prässad tobak . 5,430 -—• 28,687 —•
Tobaksstjelk 348,223 — 371,000 — Tran 44,853 k:nor 83,962 k:nor Oparfunrerad tvål .... 40,858 skålp. 48,045 skålp.
Ull 402,705 — 839,970 — Viner af alia slag .... 65,076 k:nor 61,276 krnor Helsiden 450 skålp. 429 skålp.
Halfsiden 611 — 1,268 — Hvita och kulörta bomulls väfnader 204,551 alnar. 164,460 alnar.
Yfina bombasin 172,335 — 447,837 — Andra slag 46,481 — 66,430 — Halfylle 12,904 — 86,159 — Inkommande sjötulls-uppbörden har år 1841 utgjort 1,166,230 R:dr 17 sk. 11 rst. och den utgående 115,246 R:dr 13 sk.
Under samma år har utrikes sjöfarten från Götheborg bedrifvils med 731 fartyg af 53,303 lästers dräglighet, deribland 226 varit svenska af 16,907 läster och 377 Norrska om 25,084 lästers drägtighet, samt 727 fartyg, deribland 269 Svenska och 362 Norrska, inklarerat.
Antalet af fartyg, tillhöriga härvarande rederier, bar utgjort 97 stycken nämnda år, af 9,552 lästers drägtighet, och antalet af skeppare, som blifvit till transito-fart klarerade, har varit 30 stycken, utom 7 ångfartyg.
Del synes alltså, vid jemförelse med sista femårsberättelsen, att sjöfarten varit i tilltagande.
I staden funnos år 1841, 152 grosshandlare, 270 minut- och viktualiehandlande samt 197 handtverkare.
Minuthandeln, särdeles med spannmål, har varit inskränkt och mindre lönande, med undanlag af år 1838, 12 då spannmålshaiuleln var liflig, i anseende till inträffad missväxt, sorn v aliade införskrifning af betydliga partier säd, hvilka inom landel afsattes.
Med lyx-artiklar och mode-varor har handeln varit jemn och i ständigt tilltagande.