Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med dessa förhållanden, får Utskottet föreslå, att i den under utarbetning varande Bevillnings-Förordningens 10 § (Bevillnings-Utskottets Betänkande Nco 4 s. 10) måtte, efter orden: ”att hvarken vin- eller sprit-drvcker dervid tillhandahållas, ” fogas orden: eller för minutförsäljning af öl, porter eller svagdricka; så att ordalydelsen blefve följande: ”För den spisqvarters- eller värdshus-rörelse, som idkas under upsigt al kommunen, mot förbindelse, att hvarken vin- eller sprit-drycker dervid tillhandahållas, eller för minut-försäljning af öl, porter eller svagdricka, äger bevillning efter denne artikel ej rum.” Slockholm rden 29 Augusti 1854.
•Särskilda Utskottets Betänkande, N.o 18.
Grefve Mörner, Axel E. K.: ”Bland de motioner, som, näst efter motions tidens slut, blefvo från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade till Särskilda Utskottet, var äfven den, som föranledt afgifvandct af förestående Betänkande.
Denna motion innehöll åtskilliga förslag, angående dels tillverkningen och försäljningen af bränvin, samt dels anläggande af öl-bryggerier och rättighet för hvarje välfrejdad person att skatte-fritt försälja porter, öl och svagdricka.
Då Särskilda Utskottet icke äger att taga befattning med andra ärenden än dem, som angå bränvins tillverkning eller försäljning och hvad dertill hörer,' synes mig, som om det tjenligaste hade varit, att Utskottet till ofvanbemälda Riksstånd återiemnat den del af ifrågavarande motion, som angick öl-bryggerierna och öl-försäljningen, såsom ej hörande till Utskottets befattning.
Detta blef sannolikt i anseende till de många ämnen, som i motionen innefattades, och af hvilka största delen tillhörde Utskottets åtgärd, dock ej iakktaget inom den i 44 § 3 mom.
Riksdags-Ordningen föreskrifna tid.
Om, i följd häraf, skyldighet och derjemte rättighet att afgifva utlåtande i saken kan för Utskottet upstå, är en fråga, som inom Utskottet väcktes, dervid jag påyrkade, att de i afseende å öl-försäljningen ali motionen framställda förslag ej borde till hufvudsaklig handläggning af Särskilda Utskottet företagas.
Hvad åter sjelfva saken beträffar, anser jag visserligen önskvärdt och förmånligt, om en lättad tillgång å porter och öl skulle kunna bidraga till bränvinets undanträngande och ett förminskadt bruk deraf; men då ingen skatt nu finnes särskildt bestämd för försäljningen af porter eller öl och det å landet icke är någon landtman förmenadt alt försälja dessa drycker i huru litet belopp som helst, enär de, åtminstone hvad ölet angår, ännu anses såsom iandtmannavaror, samt, i stad, så kallade nykterhetsvärdshus, ställda under kommunens upsigt, blifvit fritagne från all bevillning, enligt det vid denna Riksdag upgjorda lörslag till ny Bevillnings-Förordning, så anser jag allt vidare lagstiftande i afseende å rättigheten att försälja öl eller porter för närvarande öfverflödigt och får, på nu anförda grunder, vördsamt tillstyrka afslag å Utskottets förslag till ändring uti 10 $ i den under utarbetning varande Bevillnings-Förordningen”.
Prosten Melén har i sednare delen af denna reservation instämt.
Doktor Säve och Herr Rydin hafva mot Betänkandet sig reserverat, den sednare med tillkännagifvande, att han ansåge det icke hafva tillkommit
Utskottet att med ämnet sig befatta och öi-försäljnings-ställena desto mindre böra gynnäs, sorn af dem lön-kregar sannolikt komme att upstå. k Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 4$.
Prosten Carlander, A.
Län och Magnus Månsson från Östergöthlands
Län hafva begärt få antecknadt, att de ansåge
Utskottet icke hafva varit behörigt att handlägga de i Betänkandet omförmälda frågor.
Herr Hjärne, Prosten Lagergren, Lektoren Sondén och Herr Ekenman hafva låtit anteckna, att de icke voro närvarande då Betänkandet beslöts, och Georg Nyqvist från Wermlands Län, att han icke deltagit i alla de beslut, hvarå Betänkandet sig grundade.
STOCKHOLM, J. A. Walldén 1854.
Särskilda Utskottets Memorial, N:o 19. 1 Wto 19.
Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Sept. 18S4, kl. 11 f. m.
Memorial, med förslag till voterings-propositioner i anledning af Riks-Slåndens olika beslut om beskattning å bränvins tillverkning och destillering.
> Sedan samtlige Riks-Stånden numera definitift yttrat sig om de i Utskottets Memorial N:o 11 framställda, omarbetade förslag angående vilkoren för bränvins tillverkning, och då ett af Stånden stadnat uti ett från de tre öfrigas så hufvudsakligen afvikande beslut, att, i läll detsamma skulle blifva Rikets Ständers i fråga om beskattningen å bränvins tillverkning och destillering, flera af de lag-bestämmelser, dem de tre Stånden antagit i de delar af frågan, hvilka af tre
Stånd afgöras, skulle blifva otillämpliga; har Utskottet ansett nödvändigt, att beskattnmgs-frågan först bhfver afgjord, innan slutlig pröfning och sammanjemkning af besluten i frågans ekonomiska delar företages.
De af Ridderskapet och Adlen samt Preste- och Borgare-Stånden antagna stadgande, hvilka angå beskattning, innehållas i följande paragrafer:
Den 20:de, så lydande: »Bränvins destillering må äfven under tid, då bränvins tillverkning icke är til»låten, kunna i stad, såsom särskild näring, utöfvas med enkel redskap, sådan den i 6:te »§:n beskrifven är, af minst 21 kannors pannerymd, och mot afgifts erläggande efter »samma grund, hvarefter afgiften för enkel redskaps begagnande vid bränvins tillverk»ning i 44 (40) §. bestämd är.» * Den 42:dra §: »Afgiften för bränvins tillverkning utgår med 16 sk. för hvarje tillverkad kanna, »bränvinét beräknadt till 6 graders styrka.»
Den 43:dje §: »Vid tillverkning i större bränneri beräknas afgiften efter det tillverkade belop»pet, och uppmätes detta under kontrollörs tillsyn.»
Den 44;de §: »Vid tillverkning i mindre bränneri beräknas afgiften efter redskapens afverk»nings-förmåga, och antages tillverkningen under dygn uppgå till fem sjet tedelar af pan»nerymden, då redskap utan mäskvärmare användes* samt till ett med en tredjedel der»utöfver förhöjdt belopp, eller en och en niondedels gång pannerymden, då redskap »med mäskvärmare begagnas, på sätt efterföljande tarif utvisar:
Bih. lill tt.
Prot. 1SS3 & 18Si. 11 Samt. 17 Haft. 1 2 Särskilda Utskottets Memorial, N:o 19.
Redskap utan mäskvärmare.
R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. R.dr. sk. r. 10 2 37 4 4 8 — 3 33 9 5 26 7 io| 2 44 4 18 3 42 8 5 40 ii 3 2 8 4 28 4 3 6 6 5 3 il! 3 9 4 4 38 — 4 12 5 6 18 7 12 3 16 5 —r 4 21 4 6 32 — 12! 3 22 8 5 10 — 4 30 3 6 45 4 13 3 29 4 5 20 — 4 39 1 7 10' 7 13! 3 36 5 30 — . 14 3 42 8 5 40 14! 4 1 4 6 2 15 4 8 6 12 15! 4 14 8 6 22 -— 16 4 21 4 6 32 16! 4 28 6 42 — 17 4 34 8 7 4 17! 4 41 4 7 14 18 5 — 7 24 — »Brutet tal af kanna i pannerymd, uppgående lill en half kanna eller deröfver, »räknas för en half; under en half kanna beräknas ej.»
Den 47:de §: »Skulle i större bränneri tillverkning under en månad öfverskjuta det belopp, »hvarför anmälan skett och afgift blifvit erlagd,» — — — — — — — — 3 mom.
»Afgift för öfverskott skall utgå med en fjerdedels förhöjning utöfver hvad i »42 § finnes bestämdt, om öfverskottet stiger öfver en tiondedel af det tillverknings»helopp, för hvilket anmälan skett och afgift blifvit förskottsvis erlagd.»
Den 108:de §: »För bränvins tillverkning i mindre bränneri utgår under året 1855 afgiften ehster redskapens afverknings-förmåga, sålunda beräknad, att det under ett dygn tillver»kade bränvin anses uppgå till tre ljerdedelar af pannerymden, då redskap utan mäsk»värmare, och till lika belopp med pannerymden, då redskap med mäskvärmare begag»nas, på sätt efterföljande tarif utvisar:
Särskilda Utskottets Memorial, N:o 10.
3 Pannerymd, som ålerstår, sedan 2 kannors kokrum afdragits.
Redskap med mäékvärmare.
R:gs. Banko. R:gs. Kannor. li.dr. sk. r. R:dr. sk. r. 11 dr. sk. r. R.dr. sk. r. 10 2 24 3 36 3 16 5 — 10| 2 30 3 45 — 3 24 5 12 — ii 2 36 4 6 — 3 32 5 24 il* 2 42 — 4 15 — 3 40 5 36 12 3 — 4 24 — 4 — 6 — 12* 3 6 — 4 33 — 4 8 6 12 13 3 12 4 42 — 4 16 6 24 13! 3 18 5 3 — 4 24 — 6 36 14 3 24 — 5 12 — 4 32 — 7 14! 3 30 5 21 — 4 40 — 7 12 15 3 36 5 30 — 5 — — 7 24 15! 3 42 5 39 — 5 8 — 7 36 — 16 4 6 — — 5 16 8 — - 16! 4 6 6 9 — 5 24 8 12 17 4 12 6 18 — 5 32 — 8 24 17! 4 18 6 27 5 40 8 36 18 4 24 6 36 — 6 9 — 18-! 4 30 6 45 — 19 4 36 7 6 19! 4 42 7 15 — 20 5 — 7 24 20! 5 6 7 33 21 5 12 — 7 42 — 21! 5 18 — 8 3 — 22 5 24 — 8 12 22! 5 30 — 8 21 — 23 5 36 — 8 30 23! 5 42 8 39 — 24 6 — 9 — 24! 6 6 — 9 9 25 6 12 — 9 18 »Brutet tal af kanna i panneryrad, uppgående till en half kanna eller deröfver, nr altnas för en half; under en half kanna beräknas ej.» 4 Särskilda Utskottets Memorial,' N:o 19.
Uti dessa beslut om 20, 42, 43 och 44 §§., 3 mom. af 47 §. och 108 §. inbjudes det Hedervärda Bonde-Ståndet att sig förena; men för den händelse att så icke sker, måste om de frågor, som deruti innefattas, omröstning i Förstärkt Stats-Utskotl, enligt 73 §.
Riksdags-Ordningen, för sig gå; och åligger det Utskottet för sådan omröstning föreslå propositioner.
Dervid måste anmärkas, att, då frågan om beskattning å destillering är beroende af beskattning å tillverkningen, och då Utskottet i sitt föregående Memorial intog beskattningen å destillering under §. 53, anser sig Utskottet böra, med åsidosättande af paragrafernas numerföljd, föreslå, att första omröstningen blifver om det ämne, som är föremål för §§. 42, 43, 44, 47 och 108, eller bränvins tillverkning, och att frågan om destilleringens beskattning först derefter blifver företagen.
De propositioner, Utskottet underställer Rikets Ständers bepröfning, blifva sålunda: N:o 1.
Den, som vill, att afgiften för bränvins tillverkning utgår med 16 skilling för hvarje tillverkad kanna, under de vilkor och bestämningar, som uti de, i det vid Särskilda Utskottets Memorial N:o 11 fogade förslag till Förordning om vilkoren för bränvins tillverkning intagna, §§. 42, 43, 44 och 108 innehållas, äfvensom att, derest i större bränneri tillverkning under en månad med mer än en tionde-del öfverskjuter det belopp, hvarför anmälan skett och afgift blifvit erlagd, afgiften för öfverskottet skall utgå på sätt uti 47 §. 3 mom. af samma förslag är bestämdt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej.
Nej, kommer afgiften för bränvins tillverkning att utgå enligt föreskrifterna i Kongl. Förordningen den 10 Oktober 1851 angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, dock med den förändring, att afgiften för en månad bestämmes att utgå med lika högt belopp, som förut ägt rum för 6 månader.
Den, som vill, att för bränvins destillering, hvilken såsom särskild näring utöfvas under de vilkor och bestämningar, som innefattas i den af tre Riks-Stånd antagna 20 §. af förslag till förordning om vilkoren för bränvins tillverkning, afgift erlägges efter samma grund, hvarefter afgiften för enkel redskaps begagnande vid bränvins tillverkning i mindre bränneri bestämmes, röstar Ja> Den det ej vill, röstar Nej.
Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutit, att, i enlighet med 33 §. af Kongl.
Förordningen den 10 Oktober 1851, annan afgift icke skall sådan destillering åläggas än den, som Bevillnings-Förordningen för Fabriks-rörelse bestämmer.
Så snart frågan i de delar, som röra beskattningen, blifver slutligen afgjord, skall Utskottet inkomma med utlåtande i frågans öfriga delar.
Reser - Särskilda Utskottets Memorial, N:o 49.
5 Reservationer: A. Medin från Kronobergs län: »Då Bonde-Ståndet i frågan om vilkoren för bränvins tillverkning ännu ej erhållit Medståndens svar på gjord inbjudning, och då, i fall svaret utfaller afslående, ny inbjudning möjligen kan komma att af Bonde-Ståndet beslutas, å hvilken svar bör afvaktas, innan frågan bör kunna anses hafva blifvit definitift afgjord, anser jag de voterings-propositioner, som nu framläggas, hafva för tidigt tillkommit; hvarföre jag, för min^del, ej kan desamma godkänna.» Nils Svensson från Christianstads län: »Jag reserverar mig emot den uppsatta voterings-propositionen för närvarande, emedan Bonde-Ståndet ej fattat beslut i förevarande fråga angående bevillning för bränvins tillverkning, utan endast gjort inbjudning till respektive Medstånden, att sig i dess inbjudning förena.» Jöns Persson från Blekinge län: »För min del anser jag hela behandlingen af frågan om den bevillning, hvilken enligt 60 §.
Begerings-Formen bör såsom Husbehofsbränneri-medel utgå, vara så stridande mot i Grundlag föreskrifven ordning, samt föreskriften i 71 §.
Regerings-Formen så otillämplig för Särskilda Utskottet, att jag icke kan i något beslut deltaga.» liih. till R.
Prot. 1853 & 4884. 11 Sami. 17 Baft. 2 / I * STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854.
> Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 20.
M 20.
Ankom till Exp.-Uisk. den 26 Sept. 1854, kl. 9 f. m.
Utlåtande, i anledning af Riks-slåndens beslut och återremisser vid behandling af Utskottets betänkande N:o 13, med Förslag till Förordning angående vilkoren för Bränvins Försäljning.
Utskottets i fräga varande förslag liar af Hedervärda Bonde-ståndet blifvit i sin helhet förkastadt sålunda, att Ståndet beslutit, att Kongl. Förordningen af den 10 Oktober 1851 skall intill nästa Riksdag gälla, i hvad bränvins försäljning angår.
Bland de öfriga Stånden hafva Höglofl.
Ridderskapet och Adelen samt Hervord.
Preste-ståndet dels bifallit åtskilliga paragrafer af förslaget, dels åter-remitterat några och dels beslutit annan lydelse för de flesta, men Vällofl.
Borgareståndet åter-remitterat samtliga paragraferna, med undantag af elfva, som blifvit helt och hållet bifallna, hvaribland en, elen 4:de, är endast i sitt
Usta moment bifallen och förändrad lydelse af 2:dra mom. antagen.
Under sådant förhållande, och då dessutom de båda Stånd, som i allmänhet heslutit annan lydelse af paragrafer, eller Ridderskapet och Adelen samt Presteståndet, dervid i många fall icke stadnat uti fullkomligt lika beslut, anser sig Utskottet icke kunna lämpligen på annat sätt förfara, än att förslaget paragraf för paragraf genomgås och de olika besluten uptagas, då tillfälle blifver att iramlägga Utskottets åsigt om den bästa lydelsen i de punkter, der icke tre Stånds beslut ölverensstämma.
De paragrafer, som sålunda blifvit af tre Stånd antagna, äro § 4 mom. 1, g 11, § 25, g 27, § 32, g 36, g 45, g 49, g 54, g 55 och g 57$ och dessa paragrafer äro samtlige af den natur, att tre Stånds beslut derom är Rikets Ständers.
Prof. 183o och 1834.
H Sami. 18 Haft. .j 2 Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 20.
Angående § 1 af Utskottets förslag, med den deruti framlagda grundsats, att det minsta qvantum bränvin, hvarmed hvar man bör vara berättigad att handla utan särskildt förvärfvad rättighet, skulle vara 60 kannor, hafva Ridderskapet och Adelen samt
Preste-ståndet fattat det sammanstämmande beslut, att beloppet skall bestämmas till 15 kannor.
Då af diskussionen hos Borgare-ståndet, vid paragrafens återremittering, kan slutas, att de fleste inom det Ståndet anse den af Utskottet föreslagna siffra för hög, och då den nu gällande författning, som sätter den samma ganska lågt, blifvit af Bonde-ståndet bibehållen, anser sig Utskottet böra frångå sitt första förslag och hos Rikets Ständer hemställa, att Ridderskapets och Adelens samt Preste-ståndets beslut, sådant det i hosgående förordnings-förslags § 1 synes, måtte äfven af de öfriga båda Stånden bifallas. § 2 har af Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet blifvit ändrad derhän, att i minut-handel med bränvin må säljas minst en fjerde-dels kanna; och Utskottet, som äfven i Borgare-ståndets diskussion och Bonde-ståndets beslut trott sig finna benägenhet för nedsättning af försäljnings-minimum, anser sig böra frångå sitt förslag om olika minimum för minut-handel i stad och på land och tillstyrka samtliga Stånden, att förena sig i ofvannämnde beslut i § 2.
Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet hafva gjort ändring i orda-lydelsen af § 3 af Utskottets förslag, i så måtto att, enligt Ridderskapets och Adelens beslut, ordet ”må” är utbytt mot ordet ”får” och ordet ”eller” mot orden: ”ej heller får”-, Preste-ståndet åter har bibehållit ”må”, men för ”eller” satt: ”ej heller”.
Ord-ställningen torde blifva bestämdast och klarast på det sätt, som hon i hosgående ändrade förslag lyder, hvilket Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att antaga. § 4 är, såsom nämndt, hufvudsakligen bifallen af tre Stånd, med den enda skilnad, att Borgare-ståndet beslutit, att i 2:dra mom. ordet ”varm” framför ”mat” skall försvinna, i Då Borgare-ståndet, på skäl, hvarmed Bonde-ståndet genom vidhållande al nu gällande förordning, der ordet ej förekommer, sig förenat, förkastat tillägget, hvarigenom två Stånd stadnat mot två, anser Utskottet frågan hafva förfallit.
Om $ 5 hafva Ridderskapet och Ad'elen samt Preste-stånden fattat beslut, hvilkas olikhet består deruti, att det sistnämnda Ståndet vill förbjuda idkare af annan handel, så väl i stad som på land, att utöfva både minut-handel med och utskänkning af bränvin, men Ridderskapet och Adelen vill endast å landet göra annan handel oförenlig med både minut-handel med och utskänkning af bränvin,, hvaremot denna oförenlighet skulle i stad endast drabba utskänkningen.
Särskilda, Utskottets Utlåtande, N:o 20.
5 Utskottet har, vid närmare öfvervägande, trott sig finna, att mera noggrann bestämmelse i frägan verkligen är af nöden, och att lagen bör uttryckligen stadga, hvad som menas med orden: ”i förening med”.
Utskottet anser sig sålunda böra, såsom af hosföljande förslag till lag-text synes, hemställa, att utskänkning af bränvin må i stad idkas hvarken af samma person, som idkar annan handel, hvartill särskildt tillstånd erfordras, eller i samma lokal, och på landet hvarken af samma person eller i samma gård.
Hvad åter angår minut-handel med bränvin, så anser Utskottet Ridderskapets och Adelens beslut vara att föredraga och har lagt det till grund för sitt förnyade förslag till paragrafens ordalydelse.
Att minut-handel med bränvin icke kan vara oförenlig med vin-handel, ligger i sakens natur, och Utskottet har trott, att detta borde i författningen särskildt uttryckas.
Utskottet föreslår sålunda, att Rikets Ständer antaga det omarbetade förslagets § 5. § 6 är bifalfen af Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet, endast med den skilnad, att sistnämnde Stånd beslutit, att i 2:dra morn. mellan orden: ”en ligt Förordningen”, orden: ”2:dra momentet i 1 :ste paragrafen af’ etc. skola insättas.
Utskottet anser sig böra vidhålla sitt, af ett Stånd ordagrant och af ett hufvudsakligen bifallna förslag, med iakttagande af nämnde tillägg, som Utskottet finner vara riktigtigt och till tydlighet bidragande; och hemställes, att Rikets Ständer gilla hosgående förslags § 6.
Uti § 7 hafva, hvad dess första moment angår, Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet beslutit den ändring, att orden : ”sorn i denna författning med utskänkning förstås”, skola förändras till orden: ”sorn i denna författning under minut-handel med eller utskänkning af bränvin förstås”.
Utskottet finner sig böra tillstyrka det af två Stånd sålunda fattade beslut och föreslår antagande af Usta mom. uti hosgående förslags § 7.
Uti samma paragrafs 2:dra mom. har Ridderskapet och Adelen fattat beslut, dels, i enlighet med Preste-ståndet, att orden:' ”i samråd med Stadens Äldste”, skola utbytas* mot orden: ”sedan Stadens Äldste hörde blifvit”, dels att den föreslagna beräkningen af det kannetal bränvin, som anses kunna föryttras, skall bortfalla och Magistrat blott afgifva utlåtande om minuterings- och utskänknings-ställens antal.
Den förra föreskriften om kannetals-beräkningen är af Preste-ståndet bibehållen; men då af Borgare-ståndets diskussion vid åter-remissen synes, att en dylik åtgärd i allmänhet hade Ståndets tankar emot sig, och då den i fråga varande beräkningen måste blifva svår och otillförlitlig, samt dessutom öfverflödig, då i alla fall auktion kommer att bestämma summan, har Utskottet funnit sig böra frångå sitt förra förslag och förorda Ridderskapets och Adelens.
4 Sär skilda Utskottets Utlåtande, N:o 20.
I afseende på 3 morn. af 7 § har Utskottet deremot icke funnit] skäl att frånträda sitt förslag, som af Preste-ståndet är godkändt och af ingen talare inom Borgare-ståndet ogilladt.
Utskottet anser sig böra vidhålla sina förslag till 8:de och 9:de §§, som äro af Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet bifallna, men af Borgare-ståndet, dock utan några hufvudsakliga anmärkningar, åter-remitterade.
Om ICkde § hafva Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet stadnat i beslut, som äro olika endast derutinnan, att Preste-ståndet, men icke Ridderskapet och Adelen, velat medgifva, att ”Magistraten äge, efter Stadens Äldstes hörande, bestämma, om flera rättigheter Skola utbjudas samfäldt i ett utrop, eller hvarje rättighet särskildt”.
Då detta tillägg häfver all tvekan om Magistrats befogenhet att uplåta bränvins-minutering och utskänkning åt bolag, som i flera städer redan bildat sig och haft lyckliga resultat, anser Utskottet sig böra tillstyrka antagande af Preste-ståndels beslut, så som det i hosgående lagförslags § 10 lyder.
För 12:te §, som är af Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet bifallen, men af Borgare-ståndet återremitterad, tror Utskottet sig böra vidhålla sitt förra beslut.
Uti 13:de § hafva Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet fattat beslut, som båda skilja sig från Utskottets förra förslag hufvudsakligen derutinnan, att de förutsätta förslag från enskild person, för att Kommunal-styrelse skall uptaga fråga om utskänknings inrättande på landet, utom befintligt gästgifveri; och de skilja sig från hvarandra deruti, att det sistnämnda Ståndet vill åt sockne-nämnd och socknestämma tilldela rätt att, om de äro ense, vägra utskänknings-ställes inrättande i socknen.
Då detta beslut närmast öfverensstämmer med, hvad Utskottet förut föreslagit och anser bäst vara, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att antaga Preste-ståndets beslut, sådant det i lag-förslagets § 13 synes.
14:de § har af Ridderskapet och Adelen blifvit så ändrad, att Konungens Befallningshafvande skulle äga på landet, för högst tre år i sender, meddela rättighet till utskänkning af och minut-handel med bränvin; men Preste-ståndet har bifallit Utskottets förslag, endast med den skilnad att utbjudandet på auktion icke skulle ske för ett, utan för tre år i sender.
Utskottet föreslår Rikets Stän- - der att antaga 14:de § med de, i enlighet med Preste-ståndets be slut, vidtagna förändringar, som lag-förslaget utvisar. 15:de § har af Ridderskapet och Adelen erhållit en förändrad lydelse, som samma
Stånds beslut om föregående 14 § gjort nödvändig; men då Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka antagande af det beslutet, kan ej heller ändringen i 15:de Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 20. 5 § förordas, och Utskottet, hvars förra förslag till § 15 är af Preste-ståndet gilladt, hemställer, att Rikets Ständer bifalla 15 §, sadan den samma i förra förslaget befinnes.
I fräga om 10:de § hafva Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet fattat beslut, och båda olika, angående minimi-beloppet af kanne-tal för minut-handel med och utskänkning af bränvin.
I stad har Ridderskapet och Adelen bestämt 800 kannor för den förra, 1,200 för den sednare, på landet 400 för minut-handel, 600 för utskänkning; Preste-ståndet åter har för både minuthandel och utskänkning bestämt 1,000 kannor i stad och 400 på landet.
Med fästadt afseende på ungefärliga medeltalet af de olika besluten och af hvad Bonde-ståndet genom gamla författningens bibehållande antydt, äfvensom af hvad diskussionen i Borgare-ståndet synes tillkännagifva, har Utskottet trott sig böra, med frångående af sitt förra förslag, underställa Rikets Ständer, att de måtte bestämma minimum i stad till 800 kannor både för minuthandel och utskänkning, samt å landet till 400, i enlighet mdd hvad 16 § i hosgående förslag till förordning innehåller. 17 § har af Preste-ståndet blifvit bifallen och af Borgare-ståndet återremitterad, men af Ridderskapet och Adelen ändrad på det sätt, att afgiften å både minut-handel med och utskänkning af bränvin utgår ”oberäknadt den afgift, som enligt bevillnings-förordningen erläggas bör,” hvilken mening äfven tydligen finnes i Presteståndets beslut att utesluta 1 mom. i 23 §, och hvilken förstnämnde afgift skulle utgöras, vid så det ena som andra slaget af försäljning, med 8 sk. för kanna.