Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skärgårdsartilleriet“ skall utgöras af: 1 General-Major, 2 Ofverstar, 5 Ofverste-Löjtnanter, 9 Majorer, 22 Kaptener, 22 Löjtnanter och 15 Underlöjtnanter; S:ma 76, åt hvilken personal, deraf likvål 2 Öfverstelöjtnants-, 3 Majors-, 4 Kaptens-, 5 Löjtnants- och 7 Underlöjtnants-bestållningar tillsvidare böra hållas vakanta, anslås de aflönings- och inqvarterings-belopp, som uti nårlagda underdåniga förslag till normalstat finnas upptagna; och skall äfven vid denna kår benämningen Generalmajor tillkomma befålhafvaren för dess hufvudstation och under vissa förhållanden jemväl kunna tilldelas befälhafvare för en större truppafdelning af kåren, samt stationsbefålhafvaren, i sådan egenskap, tillika ega General-Löjtnants rang och, om han icke innehar General-Majors-lön på stat, undfå sådan förhöjning uti det befålhafvaren vid Flottans Stockholms station nu bestådda arvode, att hans inkomster blifva lika med hvad General-Majoren eller Kår-Chefen erhölle i samma befattning; kommandes deremot, med hänseende till möjligen inträffande transport af Officerare emellan armén och skärgårdsartilleriet, med befordringarna inom denna kår att förhållas efter enahanda grunder, som för armén åro eller kunna varda i Kader stadgade; att de beställningar, hvilka, på sått berördt år, tillsvidare vid begge kårerna lemnäs vakanta, komma att, sedan de för dem bestämda aflönings- och inqvarteringsmedel hunnit blifva tillgängliga, framdeles i mån af behof tillsättas, samt att, når tillsättning kan, men pröfvas icke böra ega rum, de medel, som icke behöft för ifrågavarande beställningar användas, skola å 5:te Hufvudtiteln särskildt afsåttas och redovisas; t 7 att utaf aflöningen, hvilken, i likhet med hvad hittills vid flottan egt rum, blifvit i de föreslagna staterna fördelad uti egentlig lön och tjenstgöringspenningar, dessa sistnämnda innehållas då semester eller tjenstledighet utöfver en månad åtnjutes, men få bibehållas under tjenstledighet, som beviljats för anställning i utländsk krigstjenst, eller på grund af behörigt, af vederbörande hårläkare afgifvet, intyg om behofvet deraf för lifsfarlig sjukdoms botande, samt att, beträffande inqvarteringspenningarne, desamma böra utbekommas under all kommendering, men deremot indragas vid all permittering, som, utan intyg om lifsfarlig sjukdom, fortfar utöfver ett halft år, äfvensom når staten tillhörigt boställe innehafves; skolande för öfrigt Officer af Kongl. Flottan ega att under tjenstgöring i hufvudstaden uppbära inqvarteringspenningar till det belopp, som för den grad,
han innehar, vid Kongl. Skärgårdsartilleriet bestås; att vid utförandet af nu föreslagna ombildning af Kongl. Maj:ts Flotta, hvarigenom äfven i det fall, att de trettioen beställningar, som afsetts att vid de nybildade 2:ne kårerna tills vidare hållas vakanta, skulle komma att tillsättas, nuvarande antalet Officerare ändock blefve från 228 minskadt till 172 vid begge kårerna, eller med 56,| jemte det, på sått i framställningen af grunderna för samma ombildning blifvit utredt, i årliga utgifterna för Officers-kårens aflöning och inqvar - 4 Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. N:o /, om Statsverket 1865. tering slutligen uppkomme en besparing af 59,760 rdr, bor såsom allmänna grunder iakttagas: att icke någon Officer går i mistning hvarken af de inkomster, han redan eger i lön, tjenstgöringspenningar och inqvartering, eller af den befordran och uppfattning till ökade inkomster, hvartill han, enligt nu gällande befordringsgrunder, år berättigad, utan fast heldre behörigt afseende fästes vid hvad derutöfver må, utan eftersättande af statens båsta, finnas billigtvis kunna medgifvas; att Officerskårens fördelning, för så vidt af Eders Kongl. Maj:t i Nåder pröfvas med tjenstens fördel vara förenligt, uppgöres i öfverensstämmelse med Officerarnes egen önskan; att i de fall, då delningen medför uppflyttning till högre grad eller lön, denna sednare icke får tilltrådas förr, ån medel dertill förefinnas eller genom yppade ledigheter hunnit beredas; att de Officerare, som icke blifva upptagne uti de begge nya kårernas rullor, öfverflyttas med då innehafvande aflönings- och inqvarterings-förmåner samt fortfarande tjenstgöringsskyldighet till en särskild stat, kallad Nya Peservstaten, å hvilken uppföras i främsta rummet de Kaptenlöjtnanter, som redan funnits ej kunna befordras, och vidare de bland öfrige Officerarne, som sjelfve önska att varda på denna stat öfverflyttade, eller af Eders Kongl. Maj:t pröfvas lämpligast kunna å densamma användas; att sålunda på Nya Reservstaten öfverflyttad Officer skall, jemte det han, såsom hår förut redan år antydt, får emot skyldighet att fortfarande göra tjenst, så långe han på nämnde stat qvarstår, oafkortade behålla vid öfverflyttningstiden innehafvande lön, tjenstgöringspenningar och inqvartering, i afseende på hvilka förmåners tillgodonjutande under semester, tjenstledighet eller kommendering dock äfven framgent skola iakttagas nu gällande föreskrifter, tillika kunna, i mån af inträffande afgång på samma stat, uppflyttas i sin tur till högsta lön med tjenstgöringspenningar inom den grad, hantillhör, äfvensom undantagsvis, då Eders Kopgl. Maj:t pröfvar ådagalagd synnerlig förtjenst dertill föranleda, till högre grad, samt för öfrigt hvarje Premier- och Sekundlöjtnant genast vid öfverflyttningen, såsom godtgörelse för derigenom förlorad inkomst af sjökommenderingar, undfå och derefter intill vunnen Kaptenlöjtnantsbefordran, till hvars erhållande han förblefve berättigad, ega att tillgodonjuta 25 procents förhöjning å den lön med tjenstgöringspenningar, han under tiden på Nya Reservstaten innehar; kommandes den nya Reservstatens Officerare åliggande tjenstgöring att förnämligast omfatta vissa delar af stationstjenstgöringen vid begge de nybildade kårerna samt kompanitjenstgöringen vid Kongl.
Flottan, äfvensom desse Officerare skall vara medgifvet att med bibehållande af lönen, men utan tjenstgöringspenningar och inqvartering, kunna taga afsked, i hvilket fall de uppföras på en särskild Indragningsstat och blifva intill uppnådd ålder af 55 år förbundne att under krigstid åter ingå i tjenst, emot tillgodonjutande derunder af fulla aflöningsförmåner enligt innehafvande grad; att, då för ifrågavarande nya organisationer till en början endast finnas att använda lönerna och inqvarteringspenningarne vid de beställningar inom Flottans nuvarande Officerskår, hvilka i följd af Eders Kongl.
Maj:ts den 3 Februari 1863 meddelade Nådiga beslut, redan åro och intilldess berörda organisationer få komma till verkställighet vidare kunna varda indragna, och följaktligen derefter genomförandet af samma organisationer blifver beroende af yppade ledigheter inom Nya Reserv- och Indragningsstaterna, fördenskull vid öfvergången till de föreslagna normalstateima för Kongl. Flottan och Skärgårdsartilleriet skall iakttagas, att de i dessa Bil.
Prog. N:o 1, om Statsverket 186'o. 5 stater utöfver nuvarande löner och inqvarteringspenningar upptagna förhöjningar icke få tilltrådas annorlunda ån i mån af befintlig tillgång, saint för öfrigt på det sått förfaras, att förhöjningarna eller lönefyllnaderna turvis tilldelas de begge kårernas grader, nemligen först Underlöjtnantsgraden vid Skärgårdsartilleriet, dernäst samma grad vid Flottan och vidare de öfriga graderna vexelvis kårerna emellan i enahanda ordning och uppåt, men inom hvarje grad först den äldste i graden och vidare med fortsättning nedåt, så långt den hvarje gång för handen varande tillgång - o’ O JO» o» det medgifver; att hvad angår det framställda förslaget att för en af behofvet påkallad förstärkning af flottans maskinistpersonal använda de an slagsbesparingar, som efter fullständigt genomförande af de oftanåmnda nya organisationerna komma att uppstå på staten för flottans nuvarande Officerskår, samt att emellertid af Rikets nåstsammantrådande
Ständer måtte för åndamålet i Nåder åskas ett reservationsanslag af 20,000 rdr rint, denna fråga måtte närmare Riksdagen tagas under Nådig pröfning; att beträffande Flottans Under-Officerskår, hvilken redan genom nuvarande stationsfördelning år skild uti 2:ne af hvarandra oberoende och hvar vid sitt vapen tjenstgörande afdelningar och således icke behöfver undergå någon vidare fördelning, fördenskull nu endast måtte i Nåder förklaras, att kårens vid Carlskrona station förlagda afdelning framgent skall tillhöra “Kongl.
Flottan“ och den vid Stockholms station förlagda afdelningen “Kongl.
Skärgårdsartilleriet14, men, då äfven Underofficerarnes antal visats vara större, ån behofvet kråfver, tillika, med bifall till den af mig föreslagna nedsåttningeu deri, i Nåder förordnas; att Under officerskår en vid „ Kongl.
Flottan44 skall med bibehållande af nuvarande gradbenåmningar, utgöras af: 5 Flaggstyrmån, 16 Öfverstyrman, 24 Understyrmån, 6 Flaggkonstaplar, 20 Öfverkonstapel-, 35 Underkonstaplar, 6 Flaggskeppare, 20 Öfverskeppare och 35 Underskeppare, Suna 167 och för dem bestämmas de aflönings- och inqvarteringsförmåner, som finnas upptagna på nårlagda underdåniga förslag till aflöningsstat, å hvilken äfven uppförts den Underofficerarne hittills bestådda spanmål in natura med tre tunnor garnisonsmål, eller deremot svarande kubikfot, för hvarje, helst spanmålens utbekommande ännu af dem anses såsom en särskild förmån; att Underofficerskåren vid Kongl.
Skärgårdsartilleriet skall, med förändrade gradbenåmningar, bestå af: 5 Styckjunkare af lista klassen, 25 Styckjunkare af 2:dra „ och 30 Sergeanter, Suna 60 6 Bil.
Brog.
N:o 1, om Statsverket 1865. och för denna personal, af hvilken dock 1 Styckjunkare af l:sta klassen, 2 Styckjunkare af 2:dra klassen och 4 Sergeanter tillsvidare icke tillsåttas, bestämmas de uti nårlagda underdåniga förslag till ny aflöningsstat upptagna aflöningsförmåner, bland hvilka, af det i afseende på Flottans Underofficerare anförda skål, jemväl ingår den hittills bestådda spanmål in natura; att det i följd af sålunda föreslagna reduktion af flottans nuvarande Underofficerskår överskjutande antal Underofficerare, uppgående vid Carlskrona station till 33 och vid Stockholms, så långe 7 Underofficersbestållningar ej få tillsåttas, till 27, skall, med bibehållande af då innehafvande aflöning och inqvarteringspenningar, uppföras på s. k. Reservstater, en för hvardera af de 2:ne nya kårerna, till hvilka stater företrädesvis öfverflyttas de, som pröfvas minst tjenstbare, under fortfarande skyldighet till tjenstgöring i sina befattningar å vederbörande stationer, men med rättighet att, i mån af afgång inom staten, blifva till högsta lön i graden uppflyttade ; att då för de uti hår förut föreslagna nya aflöningsstater för Kongl.
Flottans och Skärgårdsartilleriets Underofficerskårer utöfver nu utgående löner och inqvarteringspenningar upptagna förhöjningar påräknats såsom tillgång den besparing, som genom afgång inom flottans nuvarande Underofficerskår skulle uppkomma dels å dess aflöningsstat och dels å kårens andel uti Flottans inqvarteringsanslag, nu måtte, för att desto snarare bereda en sådan tillgång, i Nåder förordnas, att tillsvidare och intilldess de nya organisationerna få komma till verkställighet, de inom kåren yppade ledigheter icke få återbesättas annorlunda, ån att, med iakttagande af de för kåren gällande befordringsgrunder, uppflyttning till högre grad äfvensom till högre lön inom grad vål må ega rum, men att dock vid hvarje ledighet alltid en beställning, vare sig i lägsta eller högre grad, indrages,' samt att de med sålunda indragna beställningar förenade löner och inqvarteringspenningar skola särskildt för hvarje af Underofficerskårens 2:ne afdelningar å 5:te Hufvudtiteln afsåttas och redovisas; att såväl de på sådant sått beredda årliga besparingar, som de, hvilka sedermera, i följd af inträffande afgång å reservstaterna för Underofficerare, efter hand uppstå, skola i den mån för hvardera kåren tillgång förefinnes eller uppkommer, användas till fyllande af de i dess nya aflöningsstat upptagna förhöjda löner och inqvarteringsbelopp sålunda, att, såsom för Officerarne år föreslaget, fyllnad erna tilldelas inom begge Underofficerskår erne först lägsta graden och derefter de högre graderna nedifrån uppåt, samt inom hvarje grad först den äldste och vidare de följande i tur nedåt, men med iakttagande tillika, hvad Flottans Underofficerskår angår, att fyllnadstilldelningen, hvarje gång den sker, i lika förhållande kommer kårens 3:ne särskilda afdelningar eller stater till godo; att vid de nya Underofficerskårerna skall i fråga om innehållning eller bibehållande af tjenstgörings- och inqvarteringspenningar under semester, tjenstledighet eller kommendering lånda till efterrättelse hvad derom blifvit hår ofvan för officerarne föreslaget,^men i afseende på befordringar inom kårerna fortfarande följas hittills gällande föreskrifter; att, hvad angår framtida användandet af de besparingar, uppgående, utom värdet af naturaspanmålen, till 18,600 rdr årligen, som, efter fullständigt genomförande af nu jföreslagna förändringar i organisationen af Flottans Underofficerskår, komma att på dess aflönings- och inqvarteringsanslag förefinnas, det derom i merberörda grunder för sjöförsvarets ombildning väckta förslag måtte framdeles få Eders Kongl.
Maj:tsjnådigaspröfning underställas; Bil.
N:o å till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 7 att, på sått hittills varit stadgadt, befålsplatserna vid Lots- och Fyrstaterne skola vara “Kongl.
Flottans11 befålspersonal förbehållna, under vilkor att öfverflyttning till nämnda stater medför afgång från flottans stat, men deremot verkställandet af sjömåtningar hädanefter ensamt tillkomma “Kongl.
Skärgårdsartilleriet11; att uti frågor rörande befälspersonalens pensionering tillsvidare skall jemväl vid begge de nya vapnen tillämpas nådiga Circulårbrefvet den 20 November 1860, under iakttagande dervid, att pensionsbeloppen icke beräknas efter de föreslagna förhöjda lönerna, utan efter dem. som, enligt hittills gällande aflöningsstater, åro bestämda för der upptagna beställningar, om ån dessa, ehuru tillhörande samma grader, i de nya aflöningsstaterna förekomma under förändrade benämningar; samt slutligen och under förutsättning af Nådigt bifall till hvad hår förut blifvit af mig i ena och andra hänseendet underdånigst hemståldt, att Eders Kongl. Maj:t täcktes, med fastställande af förberörda fyra nya aflöningsstater för Officerarne och Underofficerarne vid Kongl Flottan och Skärgårdsartilleriet, nu tillika i Nåder förklara, att dessa kårers nya organisation skall tråda i verkställighet den 1 April nästkommande år, så framt Rikets Ständer då hunnit besluta i den del af frågan, som tillhör deras afgörande, men i annat fall med månaden näst efter den, uti hvilken sådant beslut blifvit inför Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet anmäldt, från hvilken tid alltså de för dem föreslagna nya aflöningsstater böra, så vidt då för handen varande tillgångar det medgifva, tillämpas, samt att under tiden skola med all skyndsamhet vidtagas de för beredande af öfvergången till de nya staterna erforderliga åtgärder, så att dessa, der så bör ske eller nödigt finnes, må dessförinnan hinna underställas Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och Dess beslut derom meddelas.
Vidare och hvad angår 2:o de Kongl. Maj:ts Flotta tillhörande trupper och öfriga gemenskap, så hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t, med förklarande, att Matros- och Skeppsgossekårerna, om hvilken sednare kårs reduktion från 280 till 200 redan under den 25 sistlidne Augusti blifvit i Nåder förordnadt, skola tillhöra “Kongl.
Flottan11, och Kanonierkåren “Kongl.
Skärgårdsartilleriet11, deremot måtte med bestämmandet af hvilka Båtsmanskompanier böra tilldelas det ena eller andra af dessa vapen låta i Nåder anstå, intilldess frågan derom, efter föregången öfverläggning samfäldt med Chefen för Landtförsvarsdepartementet rörande det väckta förslaget om en del Båtsmanskompaniers öfverlåtande till arméen, kan jemte denna, fullständigt beredd, Eders Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning underställas, samt jemväl tillåta, att frågorna om dels Marinregementets framtida bestämmelse och dels Flottans öfriga truppers och gemenskaps organisations- och aflöningsförhållanden få framdeles, sedan de hunnit vederbörligen beredas, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas; äfvensom att, beträffande 3:o Flottans Konstruktions- och Mekaniska kårer samt Civil-, Klereci- och Läkarestater, i afsende på de dem rörande frågor, hvilkas lösning i viss mån beror af det beslut, Eders Kongl. Maj:t behagar fatta i anledning af förslaget om befälspersonalens vid Flottan förändrade organisation, må på nyssberörda sått få förfaras, samt alltså de 8 Bil.
N:o 4' till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. förslag, hvilka föranledas såvål häraf, som af hvad ofvanintagna grunder för Sjöförsvarets ombildning i öfrigt innehålla, få, i den mån de hinna utarbetas, blifva Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning underställda, för att, efter deras beskaffenhet, af Eders Kongl. Majit i Nåder afgöras eller till Rikets Ständer hånskjutas.“ Hvad Departements-Chefen sålunda nu uti detta ärende i ena och andra hänseendet underdånigst föreslagit, täcktes Kongl.
Majit, uppå tillstyrkan af Stats-Rådets öfriga Ledamöter, till alla delar i Nåder gilla och bifalla.
Iu fidem Protocolli: L.
N:o 4 till Kongl. Maj:tu Nåd.
Prof. N:o 1, öm Statsverket 1865.
9 Grnudcr för oiubildning af Sveriges Sjöförsvar.
Hvarje lands försvarsanstalter böra vara ordnade efter dess politiska och geografiska förhållanden samt de anvisningar, som från dess historia kunna liemtas.
Om denna sats är riktig, hvilket svårligen skall kunna jälvas, måste ock vid dess tillämpning på Sverige, såsom obestridligt framstå, att detta lands sjöförsvar bör, jemte ett för öppna sjön passande örlogsvapen, i sig äfven upptaga ett för dess skärgårdar och inlandsfarvatten lämpadt flytande artilleri, af helt olika beskaffenhet, emot hvad behofvet kräfver i andra länder, hvilket vid fäderneslandets försvar, särdeles emot en öfverlägsen fiende, utan tvifvel skall utöfva kraftigare inflytande, än det vi kunna hoppas hädanefter åstadkomma på öppna sjön.
Sverige måste visserligen alltid ega större sjögående krigsfartyg, för hvilka, såväl under fred som krig, mångå vigtiga åligganden fiuuas att uppfylla; men landets tillgångar medgifva icke att underhålla en så stor och kostbar flotta, som skulle erfordras, för att såsom fordom ute på sjön bekämpa en mäktig granne och afhålla honom från våra kuster.
Förhållandena äro numera så förändrade, att, vid blifvande krig, vi måste emotse fiendens anfall på vår egen halfö; och då äro farvattnen längs utmed stränderna af våra vidsträckta inre farleder och insjöar en vigtig del af krigstheatern, hvilken, till stort gagn för vår armé, kan och bör beherrskas af ett tidsenligt och efter de lokala förhållandena afpassadt flytande artilleri.
Dessa sanningar måste numera ligga tydliga och klara för hvar och en.
Men i och med detsamma de erkännas, blifver ock deraf en naturlig slutföljd, att, inom ett sjöförsvar med tvänne så olikartade uppgifter, personalens åligganden böra i enlighet dermed så fördelas, att svenska sjöofficern ej pålägges större börda , än i andra länder tilldelas hans yrkesbröder, och han således fritages från det mångstudium, okändt inom andra mariner, som nu fordras hos oss, vid Kongl. Maj:ts Flotta, der anspråken äro att samma officer, som skall kunna manövrera våra största krigsskepp och föra dem ute på de aflägsnaste haf, äfven skall veta att leda försvaret uti våra svårkända och för vårt land helt och hållet egendomliga skärgårdar och inre farvatten, der striden till ej ringa del kan komma att föras uppe i land och alltid inom en krigstheater, hvarest segern vinnes mer genom soldatens blick än sjömannens erfarenhet och der hela krigföringen måste ordnas efter reglorna för ett landtkrig.
Att tilltro en och samma personal vara i stånd att förvärfva en så mångsidig kunskap och skicklighet var måhända icke så oriktigt under fordna tiders outvecklade krigsbildning, men såsom förhållandena nu äro, hvilar en dylik tro på en alltför osäker grund, innebär en öfverdrifven tillit till individens förmåga, eller också ett förbiseende af hvad som fordras uti det ena eller andra yrket, och den kan blifva af största våda för fäderneslandet; ty denna yrkessammanblandning är och måste alltid blifva, åtminstone i någon Bih. Ull R.
Prot. 1865 §■ 1866. 1 Sami. 1 A/d.
5 Haft. 2 10 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1885. dera delen af den olikartade krigföringen, ett hinder mot frambringandet af en tillfredsställande praktisk duglighet.
Om äfven förmågor icke saknas, hvilka theorctiskt kunna inhemta allt hvad som tillhör krigskonstens olika vapen, är det dock aldrig att påräkna, att en och samma person skall uti mer än ett yrke kunna på tillfredsställande sätt tillämpa theorien, — och faran är, att den föregifna mångsidigheten, ehuru lofvande och säker under freden, blir en olycka när det gäller att handla i närvaro af fienden.
Tjenstgöringen ombord på sjögående örlogsfartyg och den tjenstgöring, som tillhör det inre försvaret uti våra skärgårdar och inlandsfarvatten, äro hvar för sig, om rätt vårdade, af en så skiljaktig beskaffenhet, att de med allt skäl böra utgöra tvänne yrken.
Att så fördela arbetet är ej mer ån en skyldig gärd åt tidsandan.
Krigsvetenskapens alla grenar utveckla sig nu nästan dagligen till en den föregående dagen icke anad fullkomning; och för att härvid ej blifva stillastående eller skrida tillbaka, måste konsten att föra krig fördelas uti särskilda yrken eller vapen, så att hvarje vapen får sina egna män, hvilka med odelad uppmärksamhet och nit och med sina bästa krafter oafbrutet arbeta för vapnets framgång uti detsammas särskilda och naturliga riktning.
Utan en dylik fördelning af arbetet är det numera icke möjligt att åt något yrke gifva, eller inom detsamma vidmakthålla en tidsenlig fulländning.
På grund af dessa skäl, och med stöd af hvad vidare kommer att anföras, föreslås: l:o.
Att från Kongl. Maj:ts Flotta öfverflyttas så många officerare, som erfordras för det vapen, hvars åliggande uteslutande bör blifva krigföringen uti den inre skärgården, äfvensom att, i öfverensstämmelse dermed och i enlighet med vårt lands geografiska beskaffenhet, sjöförsvarets materiel så ordnas, att utom de fartyg, hvilka äro beräknade hufvudsakligast för strid ute på öppen sjö, också andra konstrueras med särskildt afseende på hvad numera fordras för striden inne i skärgården.
Att sedan ett tillräckligt antal officerare sålunda blifvit utbrutet för ett inre sjöförsvar, den nuvarande Kongl. Maj:ts Flotta erhåller namn af Kongliga Flottan, med oförändrad rang, och fortfarande blir ett vapen hufvudsakligast för vårt yttre kust- och sjöförsvar.
Detta vapen skall derjemte äfven på aflägsnare haf upprätthålla svenska flaggans anseende och hos främmande folk bevaka våra intressen, samt, ehvar handeln använder svensk undersåte, blifva ett stöd för svensk lag och rätt.
Ifrån denna del af sjöförsvaret bör Lotsstaten erhålla sitt befäl (se Bil. A.), och skulle äfven statens navigationsskolor kunna derifrån erhålla sina lärare.
På det att detta vapen må utvecklas i bästa öfverensstämmelse med vår förmåga, samt uppfylla hvad fäderneslandet af detsamma kan fordra, och för öfrigt erhålla den riktning och lifvas af den anda, som höjt andra länders mariner till så mycket anseende, bör vid dess ordnande icke förgätas: att för oss svenskar numera icke finnes någon möjlighet, hvilka ansträngningar vi än må göra, att i mängden af fartyg eller kanonernas antal sätta vårt örlogsvapen i jemnvigt med vår närmaste och farligaste granne; Bil.
N:o 4 till Kongl.
11 att en marin, som i materielens och personalens numerär är den iiendtliga betydligt underlägsen, icke kan vara sitt fädernesland till mycket gagn, så vida don ej lyftes till en hög fulländning i sjömanskap och sjökrigsduglighet, samt att en fulländad yrkesskicklighet blir lättare att åstadkomma i samma förhållande som personalens antal minskas, men deremot aflägsnas i den mån ansträngningarna hufvudsakligast afse en myckenhet folk och fartyg.