Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men äfven om hoii bor i stad, kan hon hafva bhde nytta och nöje af sina kunskaper i växt- och blomsterodling.
* * * Såsom namndt, har denna fråga äfven i grannländerna väckt uppmärksamhet.
Härom föreligga några till Fredrika-Bremer-förbundet nyligen inkomna benägna meddelanden.
I Finland har på Finska Hushållningssallskapets föran- staltande tillfälle beredts kvinnor af allmogeklassen att pk större egendomar genomgå en tre månaders kurs i triidgårds- skötsel.
För öfrigt torde förtjäna namnas, att i TradgQrds- föreningen i Helsingfors ar anstald en kvinlig pomolog, elev af professor Eneroth i Stockholm.
Från Norge meddelas, att Norsk Kvindesagsforeniiigs Arbeidskomit6 förgafves gjort framställningar till Kristiania trädghdsmästare om att mottaga kvinliga elever, och att flere kvinnor, som önskat utbilda sig till trädgåxdsmastare således antingen måst uppgifva tanken harpa eller resa till utlandet.
I anma ark har ganska mycket skrifvits om saken både i " Hvad vi vil " och i de dagliga tidningarna.
Och herr Niels Möller, innehafvare af en handelsträdgård vid valby: i nar- heten af Kjöbenhavn, som först i Danmark framstälde förslag om att upprätta en skola i trädgårdsskötsel för kvinliga ele- ver, har i &amp; r satt detta förslag i verket.
Visserligen har han tillsvidare icke lagt an på att erbjuda en f~~llstandig utbilcl- ning såsom trädgårdsmästare, men den teoretiska och prak- tiska undervisning, som meddelas, sätter eleverna i stånd att öfvertaga ledningen af en mindre trädgård.
Äfven meddelas undervisning i tillagningen af grönsaker och deras anvand- ning i hushållet.
Kursen räcker från I april till l november.
Innevarande %rs riksdag &amp; r nu afslutad och hiirmed afven den i flera hänseenden märkliga treårs-valperioden för 2: dra kammaren.
Till nästkommande höst skola nya val ske, och utgången kommer helt visst att med stor spiinning emotses bland alla samhällsklasser, icke minst, bland de kvinnor, h i l k a lart sig första hur mycket af hvad man kallar kvinnofragaii, ytterst blifver en lagstiftningsfråga.
Deraf också det lätt förklarliga intresse, hvilket beredt dessa kortfattade niedde- landen från riksdagen ett rum i Dagnys vårhäften.
Under de sista veckorna, d&amp; mot slutet af riksdagen ärendena hopa sig och tiden blifver alltmera knappt tillmätt, afgöras, icke sallan.
ganska summariskt, en mängd fragor.
Bland sådana som h s r.
förut blifvit omtalade, m&amp; namnas: olycksfalls- och ålderdomsförsakriiigen samt församlingsrlitten, hvillca blifvit afslagna; fideikommissernas upphäfvande, till- styrkt af utskottet och bifallet af 2: dra kam., men genom 1: sta kam: s beslut förkastadt, - måhända bör man saga upp- skjutet; mildring af straff lagen; hvartill riksdagen lemnat sitt '
' gillande, samt bifall till åtskilliga, ehuru icke alla, i nykter- hetsvänligt syfte väckta motioner.
Läroverksfragan, hvars behandling varit siirdeles invecklad, ledde till ett förslag som af en framstiiende talare i 1: sta kam.
betecknades såsom n olämpligt, otillbörligt och outförbart.
n De i år som så ofta tillförene gjorda framställningarna om rösträtten, utvidgande af den politiska och begränsning af den kommunala, hafva icke lyckats vinna gehör, ehuru förvisso talet derom varit ganska högt ljudande äfvën utan- för kamrarne.
Alla dessa uttryck om reformer nmotsvarande- riittvisans kraf ", on1 att " beskattning utan representation ar ett tyrannin, torde dock få en egen klang, höras som e t t " hårdt taln för kommunal rösträtt egande, beskattade kvinnor, för de bland dem, hvilka afslutat universitetsstudier, äro hus- egare, arbetsgifvare m. m., hvilka alla utan nndantag stå.
" under strecket ", men ett streck om hvars sänkande eller borttagande icke är någon fråga.
Då man tänker på e t t lands kvinnor och dess lagstiftande församlingar, erinras man om det bekanta napoleonska svaret: non traitera de vous, chez vom, sans vous. "
Förslaget rörande civil-aktenskapet eller som den offici- ella titeln lyder, angående formen för äktenskaps afslutande, blef temligen knapphändigt affärdadt och afstyrkt p&amp;, som det vill synas, hufvudsakligen formella grunder.
Denna fra- ga jämte den om höjandet af kvinnans aktenskapsblder vor0 utan tvifvel de, som mest intresserade kvinnorna själfva, och.
detta framgick äfven af de tv&amp; diskussionsrnöten, hvilka under April månad af Föreniwe&gt;a för gift kvinnas egandevatt hade blifvit anordnade.
Till det första af dessa voro endast kvinnor enskildt.
inbjudna, och detta i. afsigt att framkalla yttranden äfven f r h ovana och möjligen i en större krets blyga talarinnor.
Afsigten vanns, t y meningsbytet blef ovanligt lifligt och af så mycket större intresse som representanter för många olika slag af kvinlig lifsgarning vor0 närvarande.
Der fnnnos familjernödrar, lararinnor, skriftställarinnor, barn- morskor, förestånderskor för välgörenhetsinrättningar, leda- rinnor af affärsföretag m. fl.
Det var tydligt och tillfreds- stiillande att man har icke befarade att mötas af den annars icke sallan hörda naiva frågan: " hvad ha ' vi med riksdan ' .att göra ?n - E n kort redogörelse lemnades för arets motio-.
ner, men den egentliga frågan var om ä k t e n ~ k a ~ s ~ l l l e Det rn.
kan ock icke förnekas att om någonsin kvinnan har rätt att blifva Htspord, om någonsin hennes erfarenhet är nödvändig .och vigt bör tillmatas hennes mening, så är det i denna sak.
Och detta icke minst derför att den griper in i sedlighets- .förhållanden, som äro samhiillets hittills icke lösta spörsmål.
Under diskussionen yttrade sig en talarinna, som mycket ves- kat bland arbetsklassens unga kvinnor, och omtalade dervid - de s. k. Stockholmsaktenskapen, d. v. s. osedlighet med.-för- .$ldrarnes bifall.
Flera fruktade att inga juridiska, endast moraliska lagbud har kunde inverka, och önskade att föral- drarnas pligtkansla kunde väckas.
Men föga vore att vänta af en kvinna, som kanske redan vid sexton år fått ikläda sig e n obemedlad familjemoders stra.fsamma lott och tunga ansvar.
En erfaren lärarinna anskg att skilnaden emellan flickors och gossars utveckling vid 16 år ofta beror derph, att hoa tror sig - va.ra färdig med sin uppfostran, emedan hon clL kan blifva gift, han deremot ej, emedan han vet sig ännu hafva många .år kvar till sitt myndigblifvande.
E n högre Aldersgrad for- dras ock af ' en lärarinna för ~ q p f o s t ~ a af n andras barn och detta borde galla ännu mera, d&amp; friiga är om egna.
Afven plivisades de missförhållanden, som kunna uppst&amp;, då en enka - flera år före myndighetsiildem erhaller full myndighet öfver person och egendom, såväl i f d g a om sig själf som om sina barn.
Icke heller förbigicks under tystnad de faror för hvilka .den alltför unga, andligt och kroppsligt ouixecklade modern utsattes, samt att det mPctt af sorgfri iingdomsglädje som beskäres den helt unga husmodern blir a l l a s ringa, helst der ekonomiska omständigheter stalla stora fordringar p i hennes omtanke.
Enhällig blef förkastelsedomen öfver den nuvarande la- gen om 15 år och vid bestämmandet af en annan &amp; Idersgräns uttalade majoriteten sig för 21 år; minoriteten önskade 19.
Då det p&amp; goda skäl kan antagas, att motionen ett följande Ar skall återkomma, enades man om den ilsigt, att om ock icke en lag om 21 %r d&amp; skulle blifva antagen, hvasje ändring i syfte af äktenskapsålderns höjande för kvinnan vore önskvärd.
Det andra mötet, hvartill Föreningens medlemmar all- mänt genom annonser i tidningarne blifvit kallade, hade ute- slutande till disk~~ssionsamne civiZaktsnska~~eb.
Ordf. inledde iörhandlingania med en historik öfker föregående reforuifös-
slag, visande huru dessa afsett dels obligatoriskt, dels fakul- tativt civiläktenskap, samt afslutade den sakrika framställ- ningen med en önskan att grundlagens b ~ ~ ningens d: samvete skall tvingas ", blefve något mera än en död bokstaf.
Den derpå följande diskussionen blef af synnerligt intresse, främst genom motionärens, hr Waldenströms deltagande deri.
Han trodde att den allmänna meningen ännu ej vore mogen för införandet af obligatoriskt civiliiktenskap, och att detta ännu flerstiides betraktades, låt vara fördomsfullt, som nagot oheligt, något mindre ärbart.
Det som nu begärts hade varit valfri- het, rättighet för svenska kyrkans medlemmar att sjalfva viilja mellan kyrklig och borgerlig vigsel, och det nu rådande tvånget iidagalades icke vara af fördel för nigon, vare sig kyrkan, staten eller den enskilde.
" Ingen vinner derpå om oj möjligen lögnens fader. ')
E t t par talare uppträdde dels till försvar för lagutskottets afstyrkande, dels från statskyrk- lig sida motsättande sig förslaget; andra yttrade sig för det- samma, utgående från olika synpunkter, hvarvid afven beto- nades det obligatoriska civilaktenskapets vigt för uppfattnin- gen af aktenskapet såsom ett aftal mellan tvenne med h a r - andra rättsligt likställda kontrahenter.
Som ett önskemål nämndes utgifvandet af en popular skrift i ämnet och fram- hölls samt belystes genom exempel, den okunnighet om civil- sktenskapet, som råder hos allmän heten i synnerhet pli lands- bygden.
Förhandlingarna vid det talrikt besökta mötet följdes Tankarna kunna dihända vara med stor delade, om verkligen en reform i denna riktning f. 11. skulle vara omöjlig af den orsak, att ehuru lagen erkänner giltig- heten af ett äktenskap inför borgerlig myndighet, detta lik- viil i allmänhet skulle anses som mindre ärbart eller oheligt.
Men om ock så vore, så skulle just det obligatoriska, det för alla föreskrifna och för alla lika civiläktenskapet, vara bäst egnadt att undanrödja dessa fördomar.
I öfrigt äro motio- närens uttryck om äktenskapsinstitutionens borgerliga, icke kyrkliga natur, likasom hans öfvertygelse .att de andringar han nu föreslår skola blifva många till gagn och ingen till skada, synnerligen beaktansvärda, Äfven denna fråga ar en sådan, som helt visst skall koinma åter och som då skall hel- sas välkommen.
märksamhe sam het.
Fredrika-Bremer-FOrbundets meddelanden.
Af en förbundsmedlem, som vill vara onamd, har Förbundet i dessa dagar emottagit den frikostiga gAfvm af tretiotusen kronor, hvaraf rhntan skall anvandas till stipendier för kvinnor, som egna sig At läksrestudier.
Fredrika-Bremer-Förbundets drsmöte.
Mhdagen den 12 Maj 1890 hade Fredrika-Bremer-Förbundet sitt ársmöte i l&amp;kares&amp;llskapets lokal under ordförandeskap af riksantikva- rien Hildebrand.
Sedan ordföranden uppläst delar af Arsberattelsen och kassa- förvaltarens rapport, samt revisorernas berattelse, beviljades styrelsen ansvarsfrihet för 1889 Ars förvaltning.
Harpa lemnades af fru Ellen Ankarsvard redogörelse för förbun- dets uppkomst och 5-Ariga tillvaro, hvaraf framgick att förbundet, under standig tillvaxt af intresse och anslutning frán allmanhetens sida, utvecklat sitt arbete p&amp; ett omfattande och vhlsignelsebringri-nde sätt.
Förbundets verksamhet har utgrenat sig i flere olika rigtningar; för- utom förbundsbyriln, hvars mAnpsidiga arbete vittnar om det förtroende, med hvilket den omfattas af allmanheten, rgknar förbundet iitta, af styrelsen tillsatta, komitéer, bestaende dels af styrelsemedlemmar, dels af andrrr för saken intresserade personer, och af hvilka t v i, sjukkassan och stipendiefonden, st8 under sarskilda styrelser.
I sammanhang hiirmed följde redogörelse för kvinnoföreningarne i Norge, Danmark och Finland.
Efter feredragets slut förrgttades val af ny styrelse, hvilket utföll sh, att de afgAende styrelsemedlemmarne, fru E. Ankarsvard, hofinten- denten A. Börtzell, fröken A. Roos, fru A. Montelius, revisionssekre- teraren H. Rothlieb och doktor C. Nyström Atervaldes.
Af supplean- terna Atervaldes fruarna J. Jolin, 6. af Klintberg och X. Arvidsson, samt fröknarna G. Hjelmerus och E.
I stallet för rektor C. von Friesen, hvilken undaubedt sig Aterval, invaldes fröken M. Silow.
Till revisorer Atervaldes haradshöfding A. Lundvall, fru E. Odel- berg och fröken A. Rossander; till revisorssuppleanter doktor V. Sved- bom, revisionssekreteraren W. Uppström och fru S. Wising.
Sedan valen egt rum, begardes ordet af Generalmajor Björn- stjerna, som med tillfredsst&amp;llelse tagit kannedom om de nyligen vid- tagna anordningarna för anskaffande af sjuksköterskor, och nu gjorde ett förslag i syfte att utstracka denna verksamhet.
Detta förslag skall i vanlig ordning understallas Styrelsens ompröfning.
E7redrika-Bq-czme91-Förbu~~dets Sjukkassas årsmöte egde rum torsdagen d.
24 April i förbundets lokal, 5 Malmtorgsgatan.
Af den af mötets ordförande Doktor Carl Nyström uppliista sty- relse- och revisionsberattelsen framgick att delegarnes antal under Aret stigit till 153 friin 136 vid grets början, samt att i sjukbjalp utdelats en summa af 1,524 kr.
I öfrigt hanvisas till förbundets i detta häfte intagna Arsberättelse.
Sedan ansvarsfrihet beviljats styrelsen itervaldes till revisorer: fröken H. Casselli och öfverstelöjtnant C.
E. Elfwing samt till revisors- suppleanter: fröknarne L.
Borg och A Dahlst.röm.
Harofter fattades beslut, i enlighet med förslag frAn sjukkassans styrelse, om följande tillagg t-il1 6 af sjukkassans stadgar, " att i siidana fall der p&amp; styrelsens pröfning beror, Iiuruvida sjukbjalp skall beviljas eller icke, mA styrelsen ega rattigliet att efter sig företeende ornst#n- digheter bevilja half sjuklijiilp. "
Sedan ordföranden till de narvarande rigtat en uppmaning att med intresse omfatta sjukkassans tillvaxt och förkofran samt att söka sprida kanpedom om dess gagnerika verksamhet upplöstes mötet.
Sjukkassans styrelse, som för Ar 1890 ar af förbundets styrelse Atervald, har under Ar 1889 haft följande sammansattning: ordinarie styrelsemedlemmar: professor P.
G. Rosén, ordförande, Doktor C. Nyström, vice ordförande och kassaförvaltare, fröknarna A. Fabricius och A. Roos samt Medicinalriidet Pontin; suppleanter: Professor O. Sandahl, fru H. Lybeck och fröken G. von Plomgren.
Gymnastik för arbetande koinnor.
Det för nigra Ar sedan bildade " Kvinliga gymnastiksiillskapetn~ som egnat sin verk- samhet At att bereda arbetande.
kvinnor lllmplig friskgyrnuastik, hade under sistlidne mtinad uppvisning inför ett hundratal inbjudne och för saken intresserade personer.
Eleverna ha varit indelade i tvenne kur- ser under ledning af fröknarna Jeanlia Hartelius och Sally Högström.
Under hösttermiuen har antalet gymnastiserande varit 160, under vtir- terminen 170.
Llirarinnornn ha frivilligt och utan ers8tt.iiing ledt dessa öfningar, hvilira för den arbetande kvinnan varit en lika helso- sam som uppfriskande förströelse.
Det &amp; r derför att önska, att " Kvin- liga gymnastiks811skapotn, dA det i höst borjar sina öfningar, miltte fA röna en alt starkare anslutning friin de arbetande kvinnornas krets.
.P ' öre ?zingen för gift kvinnas eganderätt hade under April mA- nacl i nr 22 Hamngatan sitt Arsmöte under öfverstelöjtnsnt R. von Koclis ordföraudeskap.
Af 8rsber8ttelsen framgick bland annat att Föreningen, som upptagit frAgan om kvinnors invaljande i skolrtid och fattigvirdsstyrelse, hade, sedan riksdagen medgifvit och k. m: t genom författuingar lagstadgat denna rattighet, verkat för att den samma ock blefve anv8nd samt lyckas att inom Ostermalms församling fA Stoclr- holms först.a kvinliga skoll~tidsledamot invald.
Sedan Ars- och revisorsberllttelserna upp18sts och decharge be- viljats styrelsen, skreds till val.
De afgiende styrel ' seledamöterna omvddes, och i stallet för hr A. Hedin, som förklarat sig af helsosk81 önska afg8 ur styrelsen, invaldes lektor M. Höijer.
Till styrelsesupp- leant valdes fil.
Fries och till revisorer öfverstelöjt- nant R. v. Kock och fru E.
Lind af Hageby med fröknarna E. Fryxell och A. Rylander som suppleanter.
Xvi~znoklubben hade nyligen sammantriide i sin lokal vid Hamn- gatan.
Till ledamöter i styrelsen valdes Fruarna N. Frölander, Leche, Sachs och Boström samt fröknarna Hiibner, Gurnzelius, Ullmark, Tibell, Nyqvist, Myrman, H. Andersson och Lindström.
Rör att i olilca land studera hvad som gjorts för de barn, hvilka fallit samhHl1ot till last, har fröken Concordin LUfving, af sty- relsen för Lorénska fonden beviljats ett anslag af 2,000 kronor.
I sammanhang härmed mii namnas, att fröken L. af franska undervisningsdepartementet erhAllit en prismedalj för sina förel8sningar öfver fysis7c uppfostran.
Högre lurarinneseminariet liar af k. m: t anvisats ett belopp af 500 kronor till stipendier At elever.
Kloc7care-, Kuntom- och OrganistGtinsterna i Alstad och Asige församlingar har regeringen medgifvit kvinna at.t s ö h.
Dock [ned.
vilkor att hon, derest hon erhhller ifrhgavarande befattningar, aflönar manligt bitrtide fur klockaretjänstens bestridande.
Mogenhetsexamen har vid lyceum för flickor och vid Wallinska skolan aflagts af 18 kvinliga elever, deraf tv8 (fran Wallii~slca skolaii) erhhllit betyget n berömlig ".
Vid iconstakademiens terminsajklutning utdelades bland belö- ningar till eleverna, för pristimnet i bildhuggarkonst till Agnes Xjell- berg Akademiens högsta pris, den kungliga niedaljen samt s~rskildb loford för studier.
Petition om röstytitt &amp; t kvinnor.
4,533 kvinnor ha till stortinget instindt en adress, hvari yrkas p&amp; on förandring i grund-.
lagen g h n d e ut derp8 att de norska kvinnor, som uppfylla grund- lagens allmanna vilkor för röstratts utöfvande, ock m&amp; erhtilla röstratt ...
U ~ ~ d e r s t ö d ~ f ö r e 9 a till i ~ ~ motarbetancle g af tiggeriet skall bildas i Kristiania.
Inbjudning till upprattande af en dylik förening h a r nämligen utfardats i dagarne.
nÖsteri7ces första icvinliga ltikare ä r en fru Rosa Kerschbaumer, f6dd ryska, hvilkeii af kejsaren erhallit tillAtelse att praktisera shom ögonlakare.
F r u Kerschbaumer har i n&amp;grrr &amp; r varit: bosatt i Salzburg, och der tillsammans med sin man föresthtt en ögon- klinik.
Sin examen tog hon i Bonn.
I Edgerton i E ' ansas har en kvinna valts till borg- mästare.
Dessutom &amp; ro kvinnor anstalda shom domare, municipalr&amp;&amp; och polistjansteman.
En 7cvinnotidning liar i Bombay börjat utgifvas p&amp; murathisprhket.
Tidningens redaktör ar en hinduisk kvinna vid namn Nanak bai Lad.
NorrkUping 1890, P. W. W~llberg &amp; C: o Boktryckeri.
Profvei ii v Bornullskladningstyger och Percaler sandas p % begiiran fïanco friin K.
M. Lundbergs Bosättningsmagasin, 7 STORKYRKOBRINKEN 7, Stockholmia.
Almedahls Fabriks Försäljnings-Magasin CETABLERADT 18621 ~tookholm, ~runkebergstorg; diillhandahå.ller efter samma redbara princi er, som allt hittills tillvunnit sig erkännande o. förtroende, fulitändig sortering af Hellinnevaror, Bomullswaror, Broderier, (stnvlcn, vdsydcln) m. m. soin till finare och enklare UTSTYRSLAR hö; er för Hushåll, Restaurationer, Sjukhus, Badhus, Angbåtar till bestiimds verklfgt billiga priser.
diftfkitt!
N:r 17 (175) .Prenumerationspris pr s t r I d u n m e d Modetidning oeh ko- lorerade planscher kr.
• 6 Idun ensam • i Byrå: H a m n g a t a n 1 6, 2Va t r.
Prenurner.
Redaktör och utgifvare: 4:de årg.
Trtgfifningstid: hvarje helgfri fredag.
Anuonspris: 35 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d.
För » Platssökande » och » Lediga platser » 25 öre för h v a r j e p&amp;börjadt t i o t a l s t a f v.
I n g e b o r g P e t r e l I i.
^.et är visserligen l j icke första gån- gen vi i dag haf- va tillfredsställelsen dröja vid det lifskraftiga och energiskt verksamma säll- skap, som under det väl- kända namnet » Handar- betets vänner » utöfvar ett så framgångsrikt och berömvärdt nit att å ena sidan höja och till stilen förädla den svenska tex- tila hemslöjden, å den andra — genom förmed- ling af en allt mer ut- vecklad tillverkning och afsättning - - skaffa ut- väg till yrkesbildning och arbetsförtjänst åt ett stort antal mindre be- medlade kvinnor.
Denna sannt fosterländska upp- gift, i så god anda fylld, kan dock aldrig för ofta framhäfvas.
Den, som skrifver dessa rader, hade för något år sedan nöjet att i Idun teckna bilden af en kvin- na, som om det nämnda sällskapet och dess syf- ten inlagt synnerlig för- tjänst — fru Hanna Wiuge.
I sammanhang härmed framlades ock i korta drag sällskapets historik, huru det från en ringa begynnelse — stiftelseåret var 1 8 7 3 — hastigt utvecklade sig till det viktiga element det nu utgör inom vårt kul- turlif, tack vare de ni- tiska och dugande kraf- ter, som till enigt sam- arbete samlade sig kring den vackra idéen.
Det är ej heller nu vår me- ning att här ingå på nå- gon detaljerad öfversikt af denna utveckling; i denna stund äro » Hand- arbetets vänner » och dess verksamhet så allmänt kända och skattade i våra kvinnokretsar, att det blefve öfverflödsord.
Det kan ej bestridas, att » Handarbetets vän- ner » ega en af de allra viktigaste häfstängerna vid sitt arbete att höja vår hemslöjd just i den präktiga utställnings- och försäljningslokal, de be- sitta i huset n:r 18 vid Brunkebergstorg.
V i om- nämnde i vårt senaste nummer, huru just nyli- gen denna utvidgats och än ytterligare förbättrats.
Den serie af specialut- ställningar, som därstä- des flere gånger årligen anordnas, bidrager helt visst — i samband med den permanenta så att säga wormaZ-utställnin- gen och tillfället till jämn afsättning och om- sättning af alster och idéer — i högt mått att hålla uppe de både ekonomiskt och konst- närligt gynsamma kou-
Blygsamheten liknar skuggan, som ger relief åt ljuset; hon är förtjänstens kyskhet, den sköna själens jungfrulighet.
jP.
junkturer för vår kvinliga textila slöjd, som numera råda.
Häraf är ock lätt att inse, hurusom före- stånd arinneskapet för denna lokal måste ut- göra en både besvärlig och maktpåliggande befattning.
Den dam, hvars namn i dag lä- ses öfver vårt porträtt, fru Ingeborg Petrelli, har under flere år med en synnerlig fram- gång bestridt detta ämbete som förestånda- rinna, och då hon nu helt nyligen öfver- lemnat värfvet i nya händer, följes hon af samtliga kamrater, föreningens medlemmar och talrika vänner med den största tacksam- het och erkännande.
Då » Handarbetets vänner » år 1884 i frö- ken Anna Fleetwood förlorade sin första ni- tiska föreståndarinna, hvilken då som nygift mrs Derby aftiyttade till England, uppstod för föreningen den ganska bekymmersamma och vanskliga nödvändigheten att finna en lämplig efterträderska.
Man hade glädjen att kunna göra ett i allo lyckligt val, då fröken Ingeborg Eketrä antog föreningens erbjudande och från sitt föräldrahem i Upsala flyttade till hufvudstaden och detta nya värf.
Den unga föreståndarinnan ingick tvänne år senare äktenskap med löjtnanten vid första lifgrenadierregementet Johannes Petrelli.
Fru Ingeborg Petrelli är född 1 8 4 8; föräldrarne voro öfversten och chefen för Vestmanlands regemente Gabriel Eketrä och hans maka, född Tersmeden.
Hon är således en syster till den allmänt bekanta kammarfröken hos h. m:t drottningen, Märta Eketrä.
Ingeborg Petrelli hade redan långt före den smickrande kallelsen till Stockholm ådra- git sig uppmärksamhet för sina ovanliga in- sikter och färdighet i kvinligt handarbete, för sin konstnärliga smak och intresse.
I den nya, vidgade verksamheten fick hon rika till- fällen att utveckla sina böjelser och göra sina förutsättningar fruktbringande.
Fru Petrelli har under flere studieresor in- om landet riktat » Handarbetets vänners » ma- terial; som anordnarinna vid föreningens ut- ställningar och som kompositris till en stor mängd smakfulla textilalster har hon inlagt hög förtjänst.
Den bransch, för hvilken fru Petrelli alldeles särskildt intresserat sig, och inom hvilken hon måhända gått längst, är knypplings- och spetsslöjden.
V i d den stora utställningen i Köpenhamn sommaren 1888, i hvilken » Handarbetets vänner » som kändt med stor honnör togo del, utsågs fru Petrelli af komiterade till prisdomare inom den grupp, som omfattade kvinlig hemslöjd.
Egenskaper, som i hög grad bidragit att göra fru Petrelli till den verkligt dugande och uppskattade föreståndarinna, hon var, äro - — naturligtvis utom det rent fackliga un- derlaget — hennes sällsynt behagliga väsen, hennes fina umgängessätt, hennes lysande språkkunskaper.
Hvad allt detta måste be- tyda på denna post, är lätt insedt, då spe- eielt en icke så ringa del af den stora årliga turistströmmens böljor i förbifarten ock brusar igenom » Handarbetets vänners » eleganta ut- ställningslokaler, alldeles då oafsedt den jämna och gifna frekvens från vår allmänhets sida, som året om där är rådande.
Fru Petrellis förändrade ställning och plik- ter som maka ha under de senare åren för- anledt hennes önskan att i yngre händer få öfverlemna det ansvarsfulla värf, hon så väl fyllt up.p.