Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, vid pröfning af en utaf enskild qvinna gjord underdånig ansökning att varda i Telegrafverkets tjenst anställd, och i sammanhang dermed af Rikéts Ständers under tiden inkomna underdåniga skrifvelse, medelst nådigt beslut den 10 Juli 1863 förklarat, det Eders Kongl. Majit icke funnit skäl frångå den af Eders Kongl.
Majit förut biträdda mening, att en dylik anställning af qvinna icke är i allmänhet lämplig eller med telegrafverkets sanna fördel öfverensstämmande; men att, enär särskilda förhållanden någon gång torde förekomma, då undantag från nämnda regel skulle kunna utan olägenhet medgifvas, såsom t. ex. ifall hustru eller syster till telegraftjensteman anställdes vid station, der mannen eller brödren voro tjenstgörande och der således icke någon svårighet för besörjandet af de utom stationen förefallande tjenstegöromålen torde förefinnas, Eders Kongl. Majit, för att under dylika förhållanden icke göra en qvinnas anställande omöjligt, funnit skäligt för - Expeditions-Ut.skottets Förslag till llikets Ständers und.
Skrifvelse, N:o 74. 35 klara Telegrafstyrelsen oförhindrad att, efter pröfning af omständigheterna i hvarje särskildt förekommande fall och med de vilkor rörande tjenstgöringsskyldighet och aflöning, hvilka kunde vara nödiga och lämpliga i telegrafverkets tjenst till bestridande af Assistentbefattning, antaga jemväl qvinna, hvilken behörigen styrkt sig ega härtill erforderliga kunskaper och skicklighet.
Enligt hvad Rikets Ständer vidare inhemtat, har Telegrafstyrelsen, som till ofvanberörda underdåniga ansökning, på anförda skäl, afstyrkt nådigt bifall, likväl numera till Eders Kongl. Majit aflåtit ett förslag, enligt hvilket icke mindre än 13 stationer, nemligen sådana, som äro så belägna, att tillsyn å deras linier kan åt andra stationers
Ingeniörer uppdragas, skola besättas med qvinliga föreståndare.
Emellertid är målet härmed icke uppnådt och en mängd andra befattningar i Statens tjenst förefinnas, till hvilka qvinnan är lika passande som mannen.
Särskildt må erinras om tvänne yrken, i hvilka qvinnan på ett framstående sätt i NordAmerikas Förenade Fristater utvecklat förmåga, nemligen läkarens och skollärarens.
Men för visso glömmer man då, att på en enda läkare komma hundratals patienter, af hvilka hela den qvinliga delen, just af blygsamhetsskäl, i de aldra flesta fall heldre skulle vilja anlita en qvinlig läkare än en manlig.
I fråga åter om skollärarekallet, synes det uppenbart, att qvinnans deltagande deri icke kan annat än bidraga att åt ynglingens uppfostran gifva den förädling, som man eljest förväntar af familjelifvets inflytande, och erfarenheten i åtskilliga länder har bestyrkt, att disciplinen ibland lärjungarne icke under den qvinliga lärarens närvaro är mindre än under den manliges.
Vilkoret för att åt qvinnan skall kunna anförtros den verksamhet, hvartill tillfälle sålunda synes böra henne beredas, är likväl att hon erhåller rätt att begagna de medel, Staten erbjuder till danande af den skicklighet och pröfvande af de kunskaper, som i hvarje särskildt fall erfordras.
På grund af hvad nu sålunda blifvit anfördt och med anledning af hos Rikets Ständer äfven vid innevarande riksdag gjorda framställningar i detta ämne, få Rikets Ständer, —: med anmälan, att Rikets Ständer anse anställning i tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan pröfvas lämplig, och hvarifrån hon ej genom grundlag eller civillag är utestängd, hädanefter böra henne tillkomma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet, samt fördenskull tillfälle böra beredas qvinna att aflägga de för dylik anställning föreskrifna kunskapsprof, J— hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Eders Kongl.
Maj:t måtte vidtaga och, der så nödigt finnes, hos Riksdagen föreslå de åtgärder, som för genomförande af en sådan förändring i hittills bestående förhållanden finnas erforderliga.
Stockholm den 12 Juni 1866. 36 Expeditions-Utskottets Förslag lill Rikets Ständers tind.
Skrifvelse, N:o 75.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Juni 181)6.
Preste Ståndet den 9 — Borgare-Ståndet den 11 - — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om tillämpning af nu gällande stadgande angående ersättning ät militieboställsinneliafvare för å bostället för Kronans räkning huggen ek.
(Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 83 och Mern.
N:o 85.) S. A. K.
Uti en hos Rikets
Ständer gjord framställning har uppmärksamhet blifvit fästad å det förhållande, som eger ram med utstämpling af ekvirke å militieboställen, och med den ersättning derför, hvilken tillfaller boställets innehafvare.
Enligt gällande föreskrifter eger den sednare icke förfoga öfver den ekskog, som finnes å bostället, men undfår, när för Kronans — vanligen flottans — räkning hugges dylikt virke, ersättning, derför enligt särskild taxa, såsom en uppmuntran »för det han vårdat skogen.»
År bostället för löningsfondens räkning utarrenderadt, tillfaller denna ersättning arrendatorn, såvida ej särskildt förbehåll derom i arrendekontraktet annorlunda bestämmer.
Nu skall det, enligt hvad omförmäldt blifvit, hafva handt, att å boställe af icke större godhet, än att vid den år 1833 verkställda lönereglering med indelta armeen dess afkastning uppskattats till allenast 213 R:dr Banko, år 1864 för Kongl, flottans räkning huggits ekvirke till den myckenhet, att ersättningen derför enligt nu gällande taxa uppgått till mer än 5,000 R:dr R:mt, som enligt lag tillfallit boställshafvaren.
I betraktande af den oj emna och obilliga fördelning af ett boställes förmåner och afkastning, som härigenom uppkomme, i det att en blifvande innehafvare af bostället icke kunde påräkna någon afkomst af ekskogen, sedan en så betydlig afverkning nyligen skett, har blifvit hemstäldt, att i gällande stadganden rörande förevarande angelägenhet måtte vidtagas sådan förändring, att berörda betalning för ekvirke måtte komma bostället till nytta och i sådant Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers und.
Skrifvelse, N.o 75. 37 sådant ändamål erläggas till vederbörande Regements-boställsdirektion, att af densamma förvaltas.
Denna framställning och de derför anförda skäl hafva Rikets Ständer ansett icke böra lemnäs utan afseende.
Sedan tillgången å ekvirke, användbart för flottans behof, betydligen minskats inom landet, torde det ofta inträffa, att en betydlig mängd deraf på en gång fälles å ett boställe, som befinnes ega en sparad tillgång derå; och med afseende på den långa tid, som åtgår, innan eken uppnår den mognad, som för berörda ändamål erfordras, skulle afsigten med nu gällande bestämmelse, att nemligen betalningen för det huggna virket skall tillfalla boställsinnehafvaren såsom en ersättning för det han vårdat skogen, icke kunna uppfyllas, när på en gång ett så betydligt belopp, som exempelvis blifvit anfördt, tillfaller allenast den, som vid tillfället för nedhuggningen är i besittning af bostället, efter att måhända helt kort tid förut hafva tillträdt detsamma, ännu mindre när ett sådant belopp tillfaller en arrendator.
Också har redan tillförene den grundsats vunnit tillämpning, att, när i följd af tillfälliga omständigheter ett boställe eger rätt till utbekommande af ett större penningebelopp, som icke är att hänföra till en vanlig och, lika för alla innehafvare deraf, återkommande afkastning, detta belopp icke kan af dåvarande innehafvaren få fritt disponeras, utan bör till sjelfva boställets nytta användas.
Genom Kongl. Brefvet den 28 Januari 1862, kungjordt genom Krigs-kollegii Cirkulär den 25 Februari samma år, har, i afseende å användandet 1 af vissa medel, hvilka med de ifrågavarande äro jemförliga, såsom: ersättning för exproprierad jord från boställen, hvilka äro indelningshafvare på lön anslagna; auktionsmedel för försåld afverkningsrätt å skog, som vid laga skifte frångått bostadsboställe; ersättning för åverkad skog å dylika boställen; eller brandstodsmedel för nedbrunna byggnader å boställe, som är till indelningshafvare upplåtet, — blifvit stadgadt, att tills vidare och så framt ej, af förekommen anledning, för något särskildt fall annorlunda i nåder förordnas, indelta regementens och korpsers boställsdirektioner skola mottaga och förvalta de ersättningsmedel af omförmälda beskaffenhet, som tillflyta boställen vid dessa regementen och korpser, och göra samma medel fruktbärande antingen genom uppköp af räntebärande obligationer eller genom insättning uti någon i orten befintlig, med Kongl. Maj:ts oktroj försedd bank, äfvensom att räntan å det ersättningsbelopp, som för exproprierad jord tillerkänts ett boställe, bör till samma boställes innehafvare eller arrendator utbetalas.
I öfverensstämmelse med den härigenom fastställda grundsats, och då det synes billigt att boställsinnehafvaren kommer i åtnjutande af räntan å de medel, som tillflutit bostället för nedhuggen ekskog, likaväl som af hvad eljest kan anses utgöra boställets verkliga afkastning, hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Maj:t täcktes taga i öfvervägande, i hvad mån Kongl.
Brefvet den 28 Januari 1862, angående förvaltningen af ersättningsmedel, som tillflyta militie-boställen, äfven må ega tillämpning å de fall, då betalning för å bostället för Kronans räkning hugget ekvirke skall erläggas.
' Stockholm den 12 Juni 1866.
Rik. till R.
Prot. 1865 & 1866. 10 Sami. 1 Afd. 8 Eäft. 6 STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1866.
Expeditions-Vtskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 76. 1 N:o 76.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln dea 13 Juni 1866.
Preste-StSndet den 13 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 13 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel.
(Stats-Utakottets Utlåtanden N:is 60, 81, 98 och 116.) S. A. K. 1 afseende på Riks-statens Sjette Hufvudtitel, omfattande anslagen till Civildepartementet, hafva dels med anledning af Eders Kongl. Maj :ts nådiga Propositioner och dels i följd af hos Rikets Ständer gjorda framställningar blifvit beslutade de förändringar, hvilka Rikets Ständer nu få i underderdånighet anmäla i den ordning, hvaruti anslagen äro i Riks-staten uppförda.
Departementets Expedition. l:o.
Såsom ärligt arfvode åt ett biträde vid de kommunala ärendenas beredning och expedierande har Eders Kongl.
Majit äskat att tills vidare måtte å extra stat anvisas ett belopp af 1,800 Ridr; och hafva Rikets Ständer för ofvanberörda ända“ål till Eders Kongl. Majits nådiga disposition anvisat en summa af 1,800 R:dr, att fran Rikgälds-kontoret utgå.
Landtmäteristaten.
A) General-Landtmäteri-Kontoret. 2:o.
Jemte det Eders Kongl. Majit föreslagit, att en ingeniörstjenst i lägre lönegraden måtte indragas och den derigenom disponibla ing enior slönen ä 1,200 B:dr Bih. till R.
Prot. 1865 & 1866. 10 Sami. 1 Afd. 9 Haft. 1 2 Expeditions-Utslcotlets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, No 76. öfverflyttas till lön åt en Amanuens hos Landtmäteri-styrelsen, har Eders Kongl.
Maj:t äskat, att löneförhöjning kunde beviljas
Landtmäteri-fiskalen med 600 Ii:dr och Aktuarien med 500 R:dr, eller tillhopa 1,100 R:dr.
Hvad nu först angår den del af förevarande nådiga framställning, som afser indragning af en ingeniör stjenst och öfverflyttning af den samma tjenst åtföljande lön till aflöning åt en Amanuens hos Landtmäteri-styrelsen; så hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Majit i detta hänseende behagat föreslå.
I afseende å den åt Landtmäteri-fiskalen äskade löneförhöjning förekommer, enligt hvad det den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof bilagda Protokoll öfver Civil-ärenden den 13 Oktober 1865 innehåller, att Landtmäteri-styrelsen, enär denne tjensteman vore lågt aflönad och de för honom förut såsom sportler påräknade andelar i ådömda böter vid General-landtmäterikontoret blifvit genom den förnyade Landtmäteri-instruktionen förminskade, samt han ej kunde förvärfva sig några inkomster genom sysselsättning utom tjensten, derest denna skulle blifva bestridd med all erforderlig omsorg, hemställt att Landtmäteri-fiskalen, såsom ersättning för minskad sportelinkomst och i löneförhöjning, måtte undfå 600 R;dr, samt hans fasta lön, som nu utgjorde 2,400 R:dr, således blifva lika stor med Öfveringeniörens, eller 3,000 R:dr; samt att Landtmäteri-fiskalen uti särskild underdånig ansökning anhållit att, med afseende å ökade göromål, minskade sportler och fur öfrigt jemförelsevis mindre aflöningsförmåner, än dem, som tillkomma Advokatfiskalerne i rikets Kollegier och flera andra embetsverk, honom måtte tilläggas en fyllnad i ordinarie lönen af åtminstone 1,600 R:dr.
Då, enligt hvad af Statsråds-protokollet vidare inhemtas, landtmäterigöromålen äro i så starkt aftagande, att, efter 11 års förlopp, föga deraf anses återstå, och vid sådant förhållande antagligt är, att Landtmäteri-fiskalens göromål, hvilka icke ens för närvarande torde, på sätt han förmenat, vara fullt jemförliga med Advokatfiskalernes i rikets Kollegier, äfven komma att småningom undergå förminskning, hafva Rikets Ständer, under sådana förhållanden, ansett sig ej kunna bevilja förhöjning uti den nämnda tjenst åtföljande fasta aflöning; — dock som den nuvarande tjensteinnehafvaren billigtvis icke torde böra lida någon förminskning uti de inkomster han af tjensten förut haft att påräkna, men en sådan förminskning, oaktadt han torde finnas berättigad till särskild ersättning för den förlust honom drabbat i följd af nya strafflagens innehåll, att deri stadgade böter skola Kronan tillfalla, antagligen är att emotse till följd dels af nedsättning i beloppen af de böter, hvilka, enligt den förnyade Landtmäteri-instruktionen af den 6 Augusti 1864, ådömas, och hvaraf viss andel Landtmäteri-fiskalen tillkommer, dels af öfriga mddrande bestämmelser, som uti berörda Instruktion influtit, hafva Rikets Ständer funnit skäl att på det sätt bifalla Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning att, jemte det Landtmäteri-fiskalens lön å General-landmäteri-kontorets stat bibehålles vid sitt nuvarande belopp, 2,400
R:dr, en årlig ersättning för mistade sportler af 400
R:dr må nuvarande tjensteinnehafvaren för hans tjenstetid tilläggas och å allmänna indragningsstaten uppföras.
Vidkommande den åt Aktuarien hos Landtmäteri-styrelsen äskade löneförhöjning, 500 R:dr, så hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Majit i detta hänseende behagat föreslå.
Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 76. 3 B) Landtmäteristaten i länen. 3:o. Sedan, enligt den af Rikets Ständer gjorda beräkning af Statsverkets inkomster, de indelta räntor till värde af 1,304 Ridr 99 öre, hvilka förut ingått i den för förste Landtmätaren i Westmanlands län å denna Hufvudtitels anslag till Landtmäteriet uppförda lön, numera blifvit, enligt Kongl. Brefvet den 19 Februari 1864, till Statsverket indragna, har Eders Kongl.
Majit till iakttagande föreslagit, att berörda räntor måtte från utgiftsstaten uteslutas, emot upptagande, såsom kontant anslag, af skilnaden emellan nuvarande tjensteinnehafvarens lön, 1,800 R:dr, och företrädarens i kontant utgående aflöning, 495 R:dr 1 öre, med 1,304 R:dr 99 öre; och hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl.
Majit i förevarande hänseende behagat föreslå. 4:o.
Vidare har Eders Kongl. Majit, i afseende å Landtmäteristaten i länen, föreslagit, att till bestridande af nödiga skrif- och ritmaterialiers inköp för Landtmät eri-kontorens behof, äfvensom af kostnaden för eldning och städning af Landtmäteri-kontorens rum måtte anvisas ett årligt anslag att utgå till förste
Landmätarne i länen med 200 Ridr till dem hvardera, eller tillhopa 4,800 Ridr.
Angående behofvet af ifrågavarande anslag yttras väl af Landtmäteristyrelsen, att exempellöst vore, det andra föreståndare för offentliga embetsverk, än förste Landtmätare, sjelfve nödgades bekosta nödigt vaktmästarebiträde för städning och eldning af embetslokalen samt med sina små löner (1,800 Ridr) bestrida de utgifter, som fordrades för inköp af papper och andra skrifmaterialier till en mängd inneliggande och utgående expeditioner, äfvensom att de tjensten åtföljande sportler, bestående af lösen för kopior af kartor och för afskrifter af handlingar, skulle vara obetydliga och stundom inga; men då, enligt 15 § af Eders Kongl. Majits förnyade Landtmäteri-instrulction den 6 Augusti 1864, kostnaden för de vid Landtmäterikontoren i länen erforderliga inventariers anskaffande och underhåll samt ved och öfriga utgifter, som af Eders Kongl. Majits Befallningshafvande pröfvas nödiga för noggrann vård af Kontorets kartor, handlingar och böcker, skola af allmänna medel bestridas, och, på sätt handlingarne utvisa, biträde för eldning och städning af Landtmäteri-kontoren, hvilka endast å första och sista helgfria dagen i hvarje månad hållas för allmänheten tillgängliga, uti några län kostnadsfritt lemnäs af de hos länsstyrelserna anställde vaktmästare, samt de utgifter för sådant biträde, som i de öfriga länen måste anskaffas, synas, likasom kostnaden för skrifmaterialier, uppgå till mycket ringa belopp och, hvad de sednare beträffar, blifva till en del genom inflytande lösen för kopior och afskrifter ersatta, hafva Rikets Ständer ej funnit skäl att denna nådiga framställning bifalla. 5:o.
I afseende å Landtmäteristaten i länen har Eders Kongl. Majit härförutom föreslagit, att, äfven om pensionsväsendet i sin helhet icke vid innevarande riksdag hinner ordnas, förhöjda pensioner åt landtmätarne likväl måtte beviljas, nemligen för förste Landtmätare lika med de för Kronofogdar, eller 2,500 Ridr, samt för andre Landtmätare och Kommissions-landtmätarc 1,200 Ridr.
Då det emellertid icke synts Rikets Ständer lämpligt, att frågan om nämnde tjenstemäns pensionering till slutlig pröfning företages annorledes än i sammanhang med reglering af pensionsväsendet i sin helhet, men en sådan allmän reglering af pensionsväsendet icke vid innevarande riksdag är att emotse, hafva Rikets Ständer funnit Eders Kongl. Majits nådiga framställning i förevarande hänseende icke böra för närvarande bifallas. 4 Expeditions~ Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Rikets ekonomiska karteverk. 6:0.
Till arbetenas fortsättande härmed så väl i mellersta Sverige som i Norrbottens län, har Eders Kongl. Majit begärt ett årligt extra anslag af, 20,000 Ii:dr för arbetena inom Norrbottens län och 40,000 R:dr för öfriga arbetena, eller tillhopa 60,000 Ridr; och hafva Rikets Ständer medgifvit: a) att utöfver det för rikets ekonomiska karteverk å ordinarie stat uppförda belopp, 6,000
R:dr, ett extra statsanslag af 60,000 R:dr må för samma ändamål från Riksgälds-kontoret utgå; och b) att, af detta sednare belopp, 20,000 R:dr må användas för kartearbetena i Norrbottens län. öfverståthållare-embetet. 7:o.
Till fyllande af Underståthållarens aflöningsförmåner, så att desamma må uppgå till 8,000 R:dr, har Eders Kongl. Majit begärt anvisande af ett belopp utaf 1,250 Ridr.
På sätt Statsråds-protokollet gifver vid handen, utgöres Underståthållarens löneförmåner för närvarande af lön på rikets stat Ridr 4,500: — från hufvudstaden utgående bidrag, under benämning taffelpenningar » 2,250: — eller tillsammans Ridr 6,750:
— I fråga oin behofvet af den äskade lönetillökningen har Öfverståthållare-embetet uti underdånig skrifvelse den 1 Augusti nä.stlidet år anfört, hurusom Underståthållaren, hvilken, enligt Instruktionen för Öfverståthållaren den 25 Augusti 1791, hade att, i Öfverståthållarens frånvaro eller då han vore hindrad, Ofverståthållare-einbetet förvalta och hans ställe företräda, samt att alternerande med Fogaten uti embetets kansli handlägga alla skuldfordringsmål och särskildt att öfvervaka exekutionsväsendet, sedermera, i följd af folkmängdens tillökning och ärendenas tillvext i allmänhet, fått sig uppdragna flera bestämda tjensteåligganden, hvarom i Statsråds-protokollet närmare förmäles.
Visserligen kan icke förnekas att vigten och mångfalden af de göromål, hvilka numera äro med Underståthållare-befattningen förenade, påkalla att inne hafvaren af denna befattning åt densamma uteslutande egnar sin tid och omtanka, hvilket åter svårligen kan ega rum, derest han icke uppbär en aflöning, som är tillräcklig för hans utkomst i den samhällsställning embetet medför, och gör andra inkomster umbärliga; dock som flera af de göromål, hvilka blifvit bemälde embetsman på sednare tiden uppdragna, äro af en öfvervägande kommunal beskaffenhet och företrädesvis komma Stockholms stad tillgodo, har det synts Rikets Ständer, som Statens medel icke borde tagas i anspråk till vedergällning af så beskaffade göromål; hvadan Rikets Ständer ej funnit skäl bifalla hvad Eders Kongl. Majit i förevarande hänseende föreslagit. 8:0.
Vidare har Eders Kongl. Majit äskat, att aflöningen för Konungens Fogat måtte höjas från 4,000 Ridr till 4,500 Ridr, eller med 500 Ridr.
Rikets Ständer hafva funnit skäligt bifalla Eders Kongl. Majits ifrågavarande nådiga framställning.
Expeditions- Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 76. 5 9:o.
För den till Fogatens biträde anställde Kanslist, som nu innehar en lön af 600 R:dr, har Eders Kongl. Maj:t äskat en löneförhöjning af 400 R:dr, så att hans hela aflöning komme att utgöra 1,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer äfven i denna del bifallit Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning. 10:o.
För befrämjande af ärendenas gång inom Sekreterare-expeditionen har Eders Kongl. Maj:t föreslagit, att till Öfverståthållare-embetets disposition måtte i staten uppföras ett belopp af 1,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. ll:o.
Äfvenledes är af Eders Kongl. Maj:t föreslaget, att till arfvode åt en tjensteman, som under benämning Exekutions-kommissarie eller Stadsfogde skulle Biträda såsom underexekutor, måtte anvisas 3,000 R:dr, och dels för ett tjenstebiträde åt bemälde tjensteman måtte anslås ett belopp af 1,000 R:dr.
Med erinran om det olika förhållande i afseende på exekutionsväsendet, hvaruti hufvudstaden befunne sig mot öfriga delar af riket, i det att uti samtliga länen utmätningar, qvarstadsåtgärder, bysättningar samt verkställighet af de beslut Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, såsom öfverexekutor, meddelade, gjordes genom underordnade myndigheter eller underexekutorer, då deremot i hufvudstaden icke funnes anställd någon tjensteman, motsvarande underexekutorerne i öfriga delar af riket, hvaraf blifvit en följd att de beslut, som af Öfverståthållareembetet, såsom öfverexekutor, meddelades, öfverlemnades för verkställighet omedelbart till exekutionsbetjente, hos hvilka, med lön af allenast 200 till högst 400 R:dr, icke kunde förutsättas sådan bildning eller i öfrigt sådana egenskaper, som erfordrades för så beskaffade förrättningar, hvilka ofta voro af invecklad och magtpåliggande samt i allmänhet af grannlaga beskaffenhet, har Öfverståthållare-embetet ansett af nöden, att, för öfvervakandet och ledningen af exekutiva verkställighetsåtgärder, inom
Ufverståthållare-embetet anställdes en tjensteman med benämning exekutionskommissarie eller stadsfogde, hvilken i exekutiva ärenden skulle hafva samma åliggande, som kronofogdarne på landet, eller att af allmänheten emottaga utslag i och för utmätning eller bysättning, samt för sina åtgärder ansvara och redovisa i öfverensstämmelse med lag och särskild instruktion, samt förthy i underdånighet hemställt, att till arfvode för en tjensteman såsom underexekutor samt till kanslibiträde åt honom måtte anvisas ett belopp af 4,000 R:dr årligen.
Då emellertid det i allmänhet tillkommer städerna sjelfva att bestrida de kostnader, som med exekutionsväsendet derstädes äro förenade, hafva Rikets Ständer, med hänsigt för öfrigt till det angifna inskränkta ändamålet med anställandet af ifrågavarande tjensteman jemte biträde, ansett något bidrag från Statens sida för detsamma icke böra ifrågakomma; hvadan Rikets Ständer ansett sig ej kunnat bifalla hvad Eders Kongl. Majit i förevarande hänseende föreslagit. 12:o.
I sammanhang med förestående framställningar, rörande Öfverståthållareembetet, har Eders Kongl.
Majit slutligen föreslagit, att på Öfverståthållare-embetets stat måtte uppföras såsom hyresersättning för Öfverståthållare-embetets kanslis embetslokal enahanda belopp, som hittills utgått från indragningsstaten med 1,500 Ridr.