Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu Rikets Ständer besluta, att en eller annan af förenämnde gummor skola i anslags- eller låneväg ovilkorligen utgifvas, så verkar detta ingenting i hufvudsaken, endast till ombyte emellan median lill proportionens återställande.
Jernbandelns faveur, goda skördar, och ökad industri kan afböja dessa vådor, men de senare årens erfarenhet leni nar i detta afseende icke goda förhoppningar,-och en korrt öfversigt af förhållandena torde härom öfvertyga OSS.
• ~ ' •■ ■ Utskottet yttrar, att silfrets skeppning till eller ifrån Riket skall gifva den säkraste ledning för bedömandet af näringarnes eller allmänna hushållningens ställning och sätta Regeringen i tillfälle alt vidtaga möjligtvis erforderliga åtgärder till de förras upphjelpande.
Jag gillar denna tanka, emedan det äY en allmänt erkänd sak', att landels industri måste reglera rörelse-capitalels värde.
Då man eger i omlopp ett lätlräknadt pappersmynt sorn ej är användbart i utländsk handel, så sker denna reglering genom cursens stigande eller fallande; lemporaira rubbningar kunna af många lian - Ratuo-TJiikotteti -J}gt
At* G. ^ då »Maker éga rum, mea'det hela -jemnar sig, och ehuru cinsfluctnationerues verkan ej kan intränga i alla förhållanden, eller bestämma hela sedelmassans värde, så måste likväl, under i öfiigl lika creditbruk, mrelse-qapitalets metalliska värde gifva en lika säker ledning lör bedömandet af samhällskioppens oeconomiska tillstånd, eller nätingslifvets förhållamlen, då jag dermed menar icke allenast ar hets k ra flens användande med klokhet, utan Ufven hushållning med den vunnna produclen, så att den ger behållning «ch förlag till ny production, således kraften, afkastningen och hehålhua* gen i förening.
Tabell torde icke sakna interesse. ►t3 fl ^ 2 Summnn af utelöpande Banco - och Kiksguids- sedlar, Göthe* horgs, Malmö och Canal- Discontsedlur, Rilrolse-ca- pitaU-U me- talliska viir- de i Hamljiir- gci-Banco.
Spanmåls import Tuuaor.
Jcrn- expot tens metalliska värilc 1 Harn hurgcr- Banco. 1817 109 82,866,000 <4,472,000 170,000 2,779,500 T'. tölö 110 3 r,864,000 I 3,9!3,38o 471,000 3,3oo,o83 1819 i 228 00,537,000 12,Oi4,56o 376,000 2,904,958 1820 i3i 30,079,000 11,02 i,315 07,000 2,1,87,000 1 1821 122 217,778,00° c 1,620,000 7,000 2,671,166 1822 124 28,848,000 < 0,980,000 24,000 2.585,987 1828 126? 32,767,000 1 2,456,ooo 700 3,595,875 1829 34,3oq,ooo 13,280,800 800 3,o3i,25o »83o i3o| 34,583,ooo 12,671,000 26,000 2,607,666 i83r r-4o o4.,q3o,ooo 11,976,000 96,000 2,782,000 l83a 144 34,854,000 11,517,000 circa 1,000,000 ■ - . *44 34,5o4,ooo 1 i;5oo,ooo 1833 »36 i2,i32,353 - ; , i 128 »2,937,000 na B<incc-Vtiko!tets Ber. A:r 6.
Förhållandena blifva ännu förmonligare arén 1828, 1829 och 1831, om >v besinna, alt silfver i mport då egde nini oell utgjorde eu handelns beliåil-- ning, nemligen 1828 S-j^.ooo R:dr
Söka vi nu alt tillämpa denna tabell såsom en ledning för bedömandet äf
Tår oeconomiska ställning, så synes, alt under den förr omnämnde perioden, från 1817 lill 1822, voio näiingarne i aflynande, och alt orsaker)lé kunna igenfinnas i sedelstockens minskning, samt betydlig span 111 åls import. ;n :• 1827 och 1828 årens lika skördar och 1828 års jernexpört upplyftadc näiingarne till hebofvet af ett rörelse-capital af i3,280,000 R:dr, och gjorde möjligt att importera del silfver, hvarpå r83o års realisalions-beslut grundades.
Sedan dess har obetydlig span måls; raport egt runi, men handelsförhå Händena, det oaktadt, varit i samma aftagandfé, Sony efter 1817, så alt vi återfallit i samma ställning, sorn år 1821, Och vilja vi eftersöka orsakerné, så synes, att jernexporlen derpå | betydligast inverkat, enär dess metalliska värde nu är i| million Silfver Specie mindre än år 1828.
Föga hopp är om dess stigande, och då vexlingsgrunden nu måste blifva 128 sk., fruktar jag en icke obetydlig silfver-utskeppniiig för reglerandet af 10- relse-capitalel, och om denna utskeppning eger rum, så nalkas strypningen i farligare gestalt än 1817, då näiingarne stödo pä en högre punkt.
Undersöker man närvarande förhållandet emellan Bankens skulder och metalliska valutan, så finner man , alt ungefärligen 2,3oo,ooq B:dr Spe cie få utvexlas, innan proportionen faller ned till miniinuniy då dragning på creditivet eller sedelindragning måste vidtaga.
Huru tillräckliga dessa 2,3oo,ooo kunna vara, låter ej beräkna sig.
För sin inre rörelse behöfver Sverige kanske icke mycket, men begäret efter en länge saknad vara skall nog visa sig i början, och vår sedelstock i små valeurer är betydlig; - den boga cursen mäste mättas; enskilde speeulanter torde väl försöka något, ehuru jag ej anser dem att vara mångå; privata Banker kunna blifv* farligare medtäflare.
Efter denna, i ali min öfvertygelse, sanna och upprigtig» framställning af de faror, sorn ett under nuvarande förhållanden visserligen ej hastigt, men nu illa beredt och i verkställigheten ännu origtigt uppfaltadt rcalisalionsbeslut skall medföra, måste jag således tillägga, att jig ej anser Nationens närvarande ställning i oeconomiskt afseende vara sådan, att det system, sorn man ur i83o antagit för mynlbcslämningens till vägabringan - Btweo-\Jt skotta t Ber.
Ar:o 6. dc, ian terecia trefnad och förkofran, ulan tverlom i silt nuvarande stick torde medföra .‘kokningar och obelålenhet.
Vår näringsflit slår ej på den punkt, att vi kunna mäta oss med de öfrige handlande oell idoge nationerne.
Genom förbättring i lagarne för handel och näringarne, större frihet i deras utöfning, hade föregående
Ständer kunnat vida mera betrygga realisationen och landet, än genom några lyckade silfven köp, och vi hade undgått faran af den regulators oblidkeliga kraftj sorn verldsmjntet mäste vara för en länge fjettrad nationalindustri.
Realisationen är ett vilkor för afhjelpandet af den ofördelaktiga ställning, hvaru i näringarne nu befinna sig, men ett vilkorsom ingenting formår allena.
Nationen hade varit lyckligast, om föi bätti ingar i oeconomiska lagstiftningen bade föregått, men desse kunna ej så hastigt verka, att jag skulle vilja önska uppskof dertill.
Förändring i vexlingsgrunden hade, i min tanka, vållat minsta brytningen, omintetgjort handelns nuvarande menliga inflytande, aflägsna t behofvet af strypning och drabbat en samliällsclass, som bäst förmådde bära någon uppodling; men man har ogillat min framställning, och jag bör vörda motiven.
Om ej realisationens följder genom lyckliga förhållanden mildras* så måste de nu, i min tanka, drabba den gäldbundne och näringsidkaren, om strypsjstemet måste erkännas de skattdragande i allmänhet j om Statslånesjstemets bana måste beträdas.
Utländska capitalens frivilliga inströmmande betviflar jag, till dess • tt realisationen redan vunnit fasthet, och alla nya förhållanden ingått, så alt jordens nya värde blifvit fixeradt.
Stals-obligationei nes trollkraft betviflar jag äfven; der de kunna i massa användas, der måste nationen redan cga hopsparda capital att utlåna, och det måste vara dessa capitals tillvaro, som multiplicerar nalional-föimögenheten, men icke deras öfverlemnande till Staten, för att åter, i undsältningsväg, utgifvas till det ena eller andra för dagen, iiiom representationen, segrande interesse!.
Stora upplåningar i Sverige, gjorda af Staten, skola hafva den påföljd, att capitalen, till enskilda creditens skada, förryckas ur sina naturliga, sjelfvalda rigtningar , och så länge Staten', Banken eller våra allmänna cassör äro våra näringars enda förläggare och centralisera ali rörelse, så äro inga framsteg att vänta, och så länge icke någon annan häfkraft lyfter ■ näringslifvet» skall landet lida, med realisationen eller densamma förutan.
Jag skulle anse mig skyldig alt närmare eftersöka den väg, som man tiu borde beträda, om jag icke funnit mig nästan ensam öfverlenmad åt mina farhågor, men skulle dessa i något fall vinna Riks-Slåndens uppmärk - i4 Butcc*Unkatteis Bet.
K4.o 6. »amiict, vill jag - icke undandraga lii ig, alt, efter min inskränkta förmåga/ söka biträda vid ämnets närmare utredning.” Herr Lefrén: ”Utskottet bär föreslagit, att de 88,000 Rrdr Banco, som årligen inflyta i afbetalning å Stals- Werkets reverserade skuld till Ball* ken, stor 4>400>000 R-*dr Banco, skola, likasom afbetälningarne på Piaster-' fordran pcb silfverl'men, företrädesvis användas lill silfVerköp.
Mili tissemenlet af Bankens grund fond, åter böra capitaliseras, men på ett sätt/ att derigenom dt räntebärande silfver-capital bildas, att tillitas, då upp-' rätthåilandet af Bankens vexlings-liinctiouer det fordrar, men deremellan qfc verlemnat, att, genom räntornas läggande till capilalet, växa till verklig styrka för Bankens credit oell gunni för en utvidgad lånerörelse.
Min tanka är, att denna obetydliga suni ina borde årligen användas till uppköpande af goda utländska, helst 5 procents' räntebärande fondpapper, och sålunda småningom bilda ett städse tillgängligt silfver-capital, sorn, utan att rubba Bankens lånerörelse, och utan att i minsta mott lioja vexelcurseny knnde, lill storrö eller mindre del, vid förefallande behof i Riket indragas.
Ett sådant småningom skeende capit diserande skulle snart göra del 11a så' rätteligen af-Utskottet föreslagne utrikes credilivet öfverflödigt, sålunda lugna dem, som hysa fruktan för utrikes skuldsättning, och småningom sälta'
Banken i fullkomligt oberoende af främmande biträde, sorn nu är nödvändigt för att stärka Bankens credit och sälta den i oberoende af inrikes Beur- ! •erne.
Dessa 88,000 flrdr B:co utgöra, å 128 sk. curs, 33,000 Rrdr Ilämb; B:co.
Om man antager, att ärliga omkostnöderne vid dessas förvandlande' till fondpapper skulle uppgå lill 1000 Rrdr samma mynt, så skulle 3 2,000- Rrdr återstå, alt årligen ca p i tal isera å 5 procent.
Capitalet skulle då växa i följande series, hvarvid anmärkes, alt allt;* *om öfve.stiger jemma iooo:detal, är uteslutet.
Capitalet är tid 5:le årets slut 176,000 Rrdr.
Ilamb. *•
Brco
Bred —* torde Dro 402,000 — —
Dro — i5:de
Dro 690,000 — *
Dro i,o58,ooo — — — 2,821,000 Dro —r 25:te
Dro 1,527,000 -— — «
Dro —* 3ordc Dro 2,126*000, —
H:o 6. •S rid 35:lc årets slut 2,80)0,000 R:dr.
Hain b.
Om, vid 1818 urs Riksdag, dä moratorium beslöts, blott 2 millioner «f Bankens siifverfond sålunda blifvit förräntade, så hade Banken redan vid < x831 års utgång egt en behållen siifverfond af i3 och en half million R:dr •ilfverspecier, som med en half million öfverstiger hvad söm fordras för att. enligt myn t hesta mn infsgrunden, inlösa hela Bankens lörfällne skuld 34 och en half million R:dr Banco.
Man invänder mot förslaget, alt sålunda, i utrikes fonder årligen capitalisera de ofvanmimnde 3a,000 R:dr Harab.
Banco: alt man kan göra förluster å utländska fondpapper; att, om dessa 02,000 R:dr Hamb.
Banco årligen inläggas i Bankens hvalf, Bankens inrikes lånerörelse årligen kan till näringarnes gagn utsträckas, utan att det af Utskottet föreslagne förhållandet emellan silfvercassan och utelöpande sedelstocken rubbas.
På den första anmärkningen svaras: alt man bör vara försigtig vid valet af utländska fondpapper; att man bör taga dem från flere än en Stal; att de böra 'A* lianer,-Utskottets
Nio 6. omsättas ifrån det ena slaget lill det andra, om säkerheten så skulle fodra; och slutligen, att räntevinsten mångfalldigt ersätter möjliga förluster.
På den senare anmärkningen svaras: alt inrikes lånerörelsen till näringarnes gagn kau småningom vida mera utsträckas, utan rubbning, af förhållandet emellan silfvercassan och sedelstocken, pin silfvercassan sjelf under tiden göres fruktbärande och växer med ränta på ränta, än om den, såsom Utskottet föreslagit, blott växer genom simpel capitalökning ulan ränta.
Detta inses lätt vid jemförelse af de anförde atlie capitalväxt-scrierne, af hvilka synes, att man i förra fallet förvärfva t på a 5 år en ökning i silfvercassan af 1,527,000 R:dr Hain b.
Banco, i senare fallet blott 800,000, sorn utgör föga mer än hälften, samt att man vid Sotde »reis utgång, du årliga afbetalningarne å Stals-Werkels skuld upphöra, förvärfva!, i förra fallet en ökning i silfverfonden af 6,699,000 R:dr flam b.
Banco, i senare fallet blott 1,600,000 P»:dr, som icke utgör fullt fjerdedelen af förra summan.
Om man på delta sätt ville i räntebärande utrikes fondpapper efterhand insätta icke allenast årliga aibetalningarne å Stats-Werkets skuld till Banken, utan äfven årliga räntorna å samma skuld, så skulle derigenom småningom beted as en ändå vida betydligare årlig tillväxt i Bankens silfvercassa, till grund för en fortgående ökning i Bankens utlåningar och rörelsecapitalels naturliga förökning i moa af näringarnes behof, och hvarigenom så betydande fördelar kunde af realisationen härflyta, att äfven de, som hysa största farhågorne för densamma, skulle lugnas.
Om denna plan följd es, skulle förhållandena blifva som följer:
Vid första årets slut 2 procents afbetalning å /\/\oo,ooo Banco , .
R:dr 88,000 4 procents ränta ....... 176,000 Summa 264,000 ll:dr B:co som, å 128 sk. curs, gör 99,000 R:dr ITamb.
Banco, och således skulle åstadkomma ett växclbehcf per Börsdag af högst 1000
R:dr llamb.
Banco, hvilket visserligen icke under vanliga omständigheter skulle serdeles betunga vexelköpen.
Delta vexelbehof minskas dessutom årligen i reon sorn räntan å Stats-Werkcts skuld minskas, så alt vexelbehofvet i a5:le året blott utgjorde två tredjedelar afforsla årets, och i 5o:de året blott en tredjedel deraf.
Dessutom kail på goda grunder förmodas, att tillgång på utländska fondpapper skall komma att ega rum äfven inom landet, utan att vexel tillgången å Börsen derigenom bthofver directe anlitas.
Vid Baueo-Vtskittns Bh, N:s 6.
Vid io:de årets slut vore silfvercassans sålunda beredda tillväxt 1,177,000 Hamburger B:co
R:dr B:co 7,847,000 — 2o:de — — — — 19,727,000 — 3o:de — — — —- 37,770,000 - — 4o;de — — ........ — — 66,o5o,ooo — 5o:de — — — — iii,ö 10,000 Men skulle näringarna icke behöfva så stark ökning af rörelsecapitalet, kunna utlåningarne verkställas i ett mindre förhållande lill silfver•assans årliga ökning.
Om man exempelvis antager förhållandet som r: 2, så blefve rörelsecapitalets ökning följande: vid io:de årets slut ....... R:dr B:co 6,278,000 — 2o:de — — — — 15,782,000 — 3o:de — — — — 3o,216,000 — 4°:de — —■ . . . . . |. . — — 52,840,000 —■
När derjemte i beräkning tages Bankens förökade vinst af de. årliga räntorna å de förökade utlånfngarne, å hvilka räntan likväl lid efter annan kunde nedsättas från 5 till \ och slutligen till 3 procent, allt efter som Bankens silfverfonder växa; så inses lätt, hvilken verklig styrka detta system af sjelfva silfvercassans förräntande i utrikes fonder eger, så väl till Bankens consoliderande och till rörelsecapitalets förökande, sorn till räntefotens sänkande, till oberäknelig båtnad för näringarna och beredande af landets stigande förkofran.
Det nu angifna system, att bereda ökadt rör«lsecapital, h vilar, efter mitt förmenande, på fast grund; fordrar fér sil t ut B i/ani g till R, St, Frit, 1834. 6 S*tnl. 1 Af del. ' 3 Häftet f*.
B*uto-Utsk»tt*ts
Btr.
N.*« 5. förande föga invecklade åtgärder; kan efter omständigheternes föranledande reed lätthet inskränkas och åter utvidgas; har den egenskapen, alt af hvar man lätt kunna fattas och till siffran controleras, samt är icke, såsom många andra financesystem, ensamt fotadt på en svindlande theori om en i oändlighet utsträckt creditröi else med papper utan reel silfverfond.
Jag har icke afgifvit denna reservation i afsigt alt klandra hvad Utskottet föreslagit, rörande användandet af de nämnde afbetalningarne å Statsverkets skuld till Banken.
Min afsigt har blott varit, att underkasta ideen Riks-Ståndens pröfning, visserligen icke i hopp, att den nu skulle kunna vinna tillämpning, men under full öfvertygelse, att den en gång i sinom tid skall få ett rum bland öfriga financiela åtgärder. STOCKHOLM, i834; bos J. A. Walldcn. Banco-Utskottels Betänkande N.o 7. 1 •jf.
N:o 7. Ankom till Exp.-Utsk. den 16 April kl. 1 e. m.
Betänkande, med förslag om ett nytt myntsystem.
Frän samtlige Riks-Slånden liar Banco-Utskottet, enligt remisser af dtn 17, 20 och 24 nästlidne Februarii, fått emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående utmyntningsgrunderne för tillverkning af kopparskiljemynt och af ducater, gifven den 8 i samma månad, så ly dande: Sedan Kongl. Maj:t, efter det så väl Falu Bergslag, som ÖfverStyrelsen för Myntverket samt Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Conlor hörde blifvit, funnit giltiga skäl förekomma, att kopparmynts-tillverkningen varder förflyttad från Avesta till Myntverket i Stockholm, och fördenskull i Nåder anbefallt nämnde Öfver-Styrelse att till Kongl. Maj:t i underdånighet inkomma med nödige uppgifter och förslag till grund för framställning till Rikets Ständer om en sådan förminskning i kopparmyntets vigt, att det, till inlrinseca värdet, må bringas i någorlunda jemförligt förhållande med andra länders motsvarande skiljemynt, saint att alla i och för dess tillverkning uppkommande kostnader varda betäckte, dervid Kongl. Maj:t tillika i Nåder förklarat, att, under tiden samt intill dess Rikets Ständer i ämnet beslutat, kopparmyntningen vid Myntverket i Stockholm skulle inskränkas inom den, enligt Kongl.
Ma j:ts Nådiga Bref af den 20 Januarii och 14 Maji 1802, anvisade qvantitet af Statsverkets ränlekoppar; så har Öfverstyrelsen för Myntverket, efter förrättad reduetion af vigter och penningevärden, uti skrifvelse under den 16 nästlidne September underdånigst anmält, att ett skeppund koppar, Svensk stäpelstads-vigt, i nedanuppräknade Länder, för närvarande, utmyntas till följande, uti runda tal utförde, belopp nemligen: i Norrige till 320 R:dr i Danmark till 38o R:dr i England till 35o R:dr i Preussen till 345 R:dr i Holland och Nederländerna lill . , . . . 355 R:dr i Lombardiet och Österrike till 38o R:dr samt alt i Frankrike myntfoten är bestämd till 320 R:dr; Bill. lill R.
Prat. 6 Sami. 1 Af A. 1 $:te Häftet. 2 Banco-Utskottcts Betankande N.o 7. ehuru ingen kopparmyntning i detta land skall skett, sedan Konung Ludvig XYI:s lid, hvarföre ock bristen på kopparmynt derstädes vore ganska kännbar; och har Öfverstyrelsen för Myntverket derjemte, till följd af den erhållna Nådiga befallningen, underdånigt yttrande och förslag i ämnet afgifvit.
Hvad i sådant afseende anfördt blifvit bär Kongl.
Majit i Nådigt öfvervägande tagit, och vill, på grund af ofvanuppgifne förhållanden samt med afseende å dem, som för Svenska kopparmyntet hittills egt rum, nu lill Rikets Ständers antagande i Nåder föreslå, det utmynlningsgrunden för kopparn sålunda jemkas, att hädanefter af ett skeppund koppar komma alt präglas Tvåhundrade Riksdaler Banco i sjettedels eller fjerdedels sk. samt Tvåhundradefemtio Riksdaler i hela och halfva skiilingar; hvarförutan det visserligen vöre lämpligt och för allmänheten beqvämt, att här, såsom i Norrige, präglades penningar af koppar på två skiilingar Banco, helst behofvet af småsedlar derigenom betydligen minskades, hvilket sistnämnde kopparmynt alltså kunde utmyntas till Trehundrade Riksdaler af Ett skeppund koppar.
Majit liar föreslagit ett drygare ulmyntnings-förhållande för det smärre myntet, fastän det är kostsammare alt tillverka, emedan det eljest skulle blifva alltför litet och svårt att handtera.
Dessutom utmyntas alltid minsta beloppet i skiilingarnes högre afdelningar, men ett vida betydligare i half- och hel- samt dubbel-skiilingar, hvadan utslaget i afseende på kostnaden egentligen bör efter dessa beräknas.
Majit tvekar så mycket mindre att, i afseende pä dem, föreslå utmyntnings-förhåliandena, 2Öo till 3oo R:dr Banco per skeppund stapelstadsvigt, som möjligheten af att, utan olägenhet, använda detsamma, icke allenast vitsordas af de här ofvanintagna, från andra Länder samlade, uppgifter om kopparmyntningen, utan bestyrkes än ytterligare samt i högre grad af framgången med de under åren 1799 —1802 här i Riket utgifne Riksgälds-Conlorels polletter å * och -i skilling.
Ett skeppund slapelstads-vigt koppar utmyntades nemligen till 25o R:dr Riksgäldsmynt, motsvarande 166 R:dr 3a sk.
Bancosedlar, redan på en tid, då detta sistnämnde belopp svarade emot lika manga Riksdaler Specie, d. v. s., efter nuvarande realisations-grund, emot 444 Banco, således till vida högre belopp, än som nu är i fråga.
Sådant oaktadt har ingen efterapning af detta skiljemynt blifvit förspord, ehuru det gerna emottogs och ännu emoltages i rörelsen, såsom, nästan bättre än Banco-skiljemyntet, lämpadl till folkets i senare tider mest öfliga beräknings-sätt, nemligen efter Riksgälds-sedlar. Banco-Utskottets Betänkande JY.o 7. 3 Att en förändring i nn gällande utmyntningsgrund för kopparn är oundgänglig, anser Kongl. Maj:t visa sig, om kopparens värde upplages lill förlidet års försäljningspris vid tionde-auctionerne, eller omkring 149 Ridr Banco skeppundet, samt dertill lägges arbetslönerna, efter hittills gällande taxa för Avesta, då kostnaderna blifva för ett skeppund:
Helskillingar . , .
R:dr 169: 24 sk.
Halfskillingar ... ,,174: 3a — Fjerdedelsskillingar .
„ 180:
Sjettedelsskillingar . „ 194: ehuru de alla till Banken aflemnas och der utgifvas efter 166
R:dr 82 sk, per skeppund, så att en förlust af 2| till 27!
R:dr Banco på hvarje skeppund uppkommer för Staten, utom den på tillverkningen bestådde afbränning, som utgör 7I procent af kopparvärdet.
Majit anser dessa, i alla hänseenden ändamålslösa uppoffringar kunna fullkomligen undvikas, och ett kopparmynt, utan Statens belastande, erhållas, till utseendet motsvarande det nya silfvermyntet och jemförbart med i andra Länder bruklige skiljemynt, samt, om de här ofvan föreslagne utmyntningsgrunder å 200, 25o och 3oo R:dr Banco per skeppnnd fastställas, möjligen till och med någon vinst å utmyntningen vara att förvänta, ehuruväl sjelfva tillverkningskostnaden naturligtvis måste ökas i mon som myntfoten blir lättare, d. v. s., allt som stycketalet på skeppundet ökas, hvilket för hel- och halfskiliingar skulle ske med halfva nu varande antalet och för fjerdedels- och sjettedelsskillingarne med femtedelen af detta antal.
I afseende på den möjligen uppkommande besparingen vid kopparens utmynlning, vill Kongl Majit till Rikets Ständers ompröfvande öfverlemna, huruvida icke densamma, sedan betalning för den använda kopparen, efter gångbart pris, till Kongl. Majit och Rikets Stats-Conlor utgått måtte få disponeras af Myntverket, som, enligt Kongl. Majits den 9 Mars förlidet år vidtagna Nådiga beslut, nu kommer att öfvertaga kopparmyntningen, men hvars på Stat. uppförda anslag för silfvermyntningens bedrifvande icke förslår att betäcka kostnaderna dervid, hvilket är så mycket mera oivifvelakligt, som detta, år 1776, till 7,500 Rldr om året bestämda anslag icke för närvarande motsvarar tre åttondedelar af sitt ursprungliga silfvervärde. 4 Banco-Ulskottets Betänkande IV.o 7.
I sammanhang härmed och enär utmyntnings-grunden för Svenska silfvermyntet först, genom Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, blifvit försatt i ett enkelt, lättfattligt och vid beräkningen beqvämt förhållande till Sveriges hufvudvigt, men desse fördelar likväl icke igenfinnas uti 1664 års ännu gällande Stadganden för Ducaters utmyntning, hvadan Öfverstyrelsen af Myntverket, uti skrifvelse under den 16 nästlidne September, underdånigst föreslagit en jemkning, hvilken, på långt när, icke skulle uppgå till så mycket, som den redan skedda ändringen af § procent uti 1664 års myntfot för silfver, men dock lika fullkomligt uppfylla sitt ändamål, har Kongl. Maj:t hvad i sådant afseende anfördt blifvit i Nådigt öfvervägande tagit, och vill härmed till Rikets Ständer öfverlemna, huruvida icke för framtiden må bestämmas, att en Sveusk Ducat skall innehålla åttatio tiotusendedels skål pund fint guld, hvarigenom ett skålpund v. v. sådant guld komme att utmyntas till jemt ia5 Ducater, i stället för att hittills deraf blifvit preglade Ducater.
Ett tusende tvåhundrade femtio nya Ducater IOOOO ilin» skulle, i sådan händelse, motsvara eli tusende tvåhundrade femtioen och en half gamla
Något afseende på denna obetydliga värdesförhöjning anser Kongl.
Maj:l så mycket mindre behöfva göras, sorn den ligger långt inom det medgifna remedium på Ducaterne, hvilka således nu vedan kunna skiljas långt mera från hvarannan.
Halten på Ducaterne finnér Kongl. Maj:t böra bibehållas i det närmaste lika med den, som de hittills haft, så alt 80 delar fint guld för dessa loyeras med 2 delar koppar, då en
Ducat kommer att väga åttatiotvå tiotusendels Ctö8ö2öc0 skålpund v. v.; äfvensom Kongl. Maj:t föreslår: