Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vera kastar kläderna af sig med en otålig åtbörd.)
Gå då åtminstone din väg, unge man.
Vi ska
(Tar af sig ett stycke af sin klädning och kastar den
nog sörja för att hon blir klädd, men du borde väl
åtminstone ha så mycken skamkänsla att du inte står nog ändå.
bredvid vid ett så ömtåligt förehafvande.
Det är svårt (Salvator aflägsnar sig något bakom buskarna, men följer
med ögonen hvad som föregår.
Nunnorna närma sig under många korstecken samt med nedslagna eller himmelsvända ögon och fästa med våld klädesstyckena omkring Vera, som sprungit upp och gör motstånd.)
16 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
VERA. så fult, så styggt.
Salvator, hvar är du?
Ofvergif mig inte, du är stark, hvarför försvarar du mig inte?
ANDRA NUNNAN.
Men jag vill inte -- jag vill inte bli lik er.
Hon är besatt af den onde.
Det är biktfar?
knappt att vi rå på henne.
Ska vi inte kalla på vår ABBEDISSAN. skyld en gång.
Innan hon ännu är riktigt FÖRSTA NUNNAN. så kan man också se, att hans rike är af den onde.
SALVATOR (kommer fram). och underrätta honom, och det skall icke dröja länge förr än du skall föras i glans till kejsarborgen och Älskade, haf tålamod!
Låt mig ila till din fader
Om det är sant att detta är kejsarens dotter,
mottaga alla folks hyllning och välkomsthälsning.
Och ni, fromma systrar, tänk på hvilken dyrbar skatt jag anförtror er.
Behandla henne väl, ni skall stå till ansvar inför kejsaren själf.
ABBEDISSAN. alla edra jordiska kejsare och kungar.
Kejsarens dotter -- eller ej, för oss är hon bara en fattig Vi stå till ansvar endast inför den som är öfver
synderska, som vid korsets fot skall bedja om nåd.
(Salvator gör en öm åtbörd till farväl till Vera och går.
Vera står nu upprätt med nunnornas klädesstycken bundna
17 FÖRSTA AKTEN ----------------------------------------------------------
omkring sig och ser efter honom.
Då han försvunnit vänder hon sig trotsigt om mot nunnorna.)
(Nunnornas begrafningslika sång höres åter inifrån klostret.)
ABBEDISSAN. om nåd.
Lära dig att böja din trotsiga nacke och tigga (Nunnorna fatta henne med sina armar och släpa henne VERA. makter, som ni lyda.
Förr skall jag dö än böja mig för de mörkrets (Trädgårdsmästaren öppnar klosterporten vid abbedissans
med sig till klostret.)
bultning och de gå alla in.
Porten faller tung igen bakom dem.)
SPERANZA är bland dem, hon är utstyrd på zigenarvis, men hon liknar starkt Vera, ehuru något mindre än hon.
Hennes ljusa långa hår hänger fritt utslaget öfver axlarna (Från bakporten till höger kommer ett stort zigenarfölje.
som dennas.
Hon går med dansande gång och småsjungande, men då hon får se hunden i gräset störtar hon på knä bredvid den.)
SPERANZA. trogna kräk, då kan inte din herre vara långt borta.
Hvar är då min Salvator?
Du stackars Å, Vindsnabb, hur mycket
18 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
du kunde förtälja mig, om du icke vore ett stackars på mig med dina kära, kloka ögon.
Man har slagit försvara dig?
stumt djur.
Men du ligger så stilla, du ser så sorgset dig, du blöder.
Hvar är då din herre, som inte kunnat (Reser sig upp med hunden i sina armar, smekande den.) ZIGENAREN. ditt joller.
Gif hit hunden skall jag gifva honom nådestöten.
Kom då.
Hur länge skall du uppehålla oss med
SPERANZA (griper zigenaren om armen, då denne räcker ut den för att gripa hunden). skrämma mig, men du gör det inte.
Det gör du inte, Gilbertos!
Du säger det för att (Älfvornas sång höres bakom scenen, Speranza lyssnar.
Gå före ni -- man kallar på mig, jag kommer ZIGENAREN.
Hvem kallar på dig?
SPERANZA.
Mina skyddsandar.
Gå, gå! fram ur skogen till vänster, sjungande och lägra sig kring brunnen.)
ÄLFDROTTNINGEN. älsklingsställe, så att vi kunna få hvila ut ett ögonblick.
Speranza!
Ändtligen äro människorna borta från detta vårt (Zigenarna försvinna i skogen till höger.
Älfvorna komma
Det har under tiden blifvit skymning.) strax efter.
19 FÖRSTA AKTEN ----------------------------------------------------------
SPERANZA (springer fram och kastar sig på knä för henne).
Älfvadrottning!
Du har kallat mig.
ÄLFDROTTNINGEN. den där?
Hvad tänker du det betyder att du funnit hunSPERANZA.
Att min Salvator är ute på spaning efter mig.
ÄLFDROTTNINGEN (ler). är han då icke själf här -- hvarför ligger hans hund slagen ?
SPERANZA. låt mig stanna här och vänta -- ty jag är säker om, att här i närheten måtte han finnas.
ÄLFDROTTNINGEN. Barn!
Tror du att jag vill ditt bästa eller ej?
Men jag förstår inte hvarför denna grymma skilsmässa -- ÄLFDROTTNINGEN. oss, då du inser, att vi frälst dig från en stor fara. nattens inbrott äro vi åter hos dig.
Du skall förstå det sedan.
Och du skall tacka Jag är säker på att du är god och vill mig väl.
Det förstår jag inte, drottning, men jag ber dig -- Alltid förhoppningsfull, stackars barn!
Men hvarför
Fortsätt emellertid din vandring med zigenarna.
20 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SPERANZA. tro dig fast jag inte kan förstå.
Jag lyder dig, drottning.
Och jag försöker att (Går bort mot bakgrunden med hunden i sina armar.)
Scenförändring.
Femte scenen. nunneklostret; ett halfcirkelformigt, stort rum med högryggade bänkar rundt omkring, i midien en predikstol.
VERA sitter
Hon är iklädd en säck med rep om lifvet, bara fötter, en nedböjd på trappstegen till predikstolen med ansiktet i händerna. slöja bunden tätt om hufvudet och ned i pannan, så att håret lång procession, företrädda af biktfadern i ämbetsdräkt och (Klostrets murar falla och man ser det inre af koret i
år fullständigt skyldt.
NUNNORNA komma sjungande i en abbedissan.
De upplösa processionen och falla på knä i bänkarna rundt omkring, mumlande böner.
ABBEDISSAN för biktfadern fram till Vera.)
ABBEDISSAN. säkert djäfvulen, ty hon talar med främmande tungomål och hon vägrar hvarje botgöringsakt.
BIKTFADERN (till Vera).
Stig upp, olyckliga, och svara på mina frågor.
(Vera reser sig motvilligt och ser honom trotsigt i ögonen.)
BIKTFADERN. blygsel öfver hennes tillstånd kan spåras i hennes blick och hållning.
Ställ dig här.
Hon tycks vara besatt af trotsets djäfvul.
Ingen Här är den olyckliga min fader.
Hon hafver
stolparna och gör min af att binda henne där med ett rep,
(Han skjuter henne tillbaka mot en af de höga bänk-
21 FÖRSTA AKTEN ----------------------------------------------------------
som abbedissan håller i beredskap.
försvarar sig.
Biktfadern till abbedissan ) ängslas för den heliga akten.
Vera ger till ett rop och
Det syns hur satan inom henne våndar sig och (De hjälpas åt att binda henne, hvarefter prästen ställer
sig midt framför henne, lägger yttersta snibben af sin violetta stola omkring halsen på henne, bestänker henne, sig själf och de kringstående med vigvatten.
Nunnorna bedja högt och med ängsliga röster.)
NUNNORNA. tua judica me.
Deus in nomine tuo salvum me fac et in virtute Deus exaudi orationem meam, auribus percipe
verba oris mei.
Quoniam alieni insurrexerunt adversum me et fortes quesierunt animam meam et non proposuerunt
Deum ante conspectum suum.
BIKTFADERN. och alla dina följeslagare, som anfalla denna Guds Jag befaller dig hvem du vara månde, orena ande
tjänarinna, att du uppenbarar ditt namn, dagen och stunden då du kommit in, och jag befaller dig att lyda mig i allt, och att du icke gör någon skada som äro här närvarande.
hvarken åt detta Guds kreatur eller åt någon af dem, (Nunnornas böner stiga i ångest, de korsa sig ihärdigt BIKTFADERN (med allt mer och mer högtidlig ton).
Jag besvärjer dig, orena ande!
Lyssna, Satanas,
och blicka mot Vera med skrämda miner.)
22 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
och frukta dig, du fiende till tron, fiende till människoupphof, människornas frestare, folkens förödare, an-
släktet, dödsbringare, lifshärjare, du allt ondts rot och stiftare af afundsjuka, upphof till girighet, anstiftare af alla lidanden.
Hvarför dröjer du, hvarför motstår du mig?
Vik hädan, Satanas!
Alla vänta i stor spänning.)
Hvad vill ni då att jag skall göra?
BIKTFADERN. tillåter dig det, skall du kyssa detta kors. (Räcker henne ett krusifix.)
VERA. är förnuftigt, skall jag lyda.
Förklara mig hvarför, och om det NUNNORNA (med ett skrik).
Hon är i sanning Satanas dotter!
VERA. samma som den store kejsaren, som Salvator sade vara min fader och som skulle bringa lyckan till Är då Satanas, som ni så mycket talar om, den Om du känner dig befriad, om den orena anden
världen.
Men om jag är hans dotter, hvarför kommer han inte och hämtar mig?
Kom, Satanas, kom och rädda din stackars dotter, som är så olycklig här!
falla under korstecken framstupa, döljande ansiktet.)
(Ett rop af förfäran går genom hela koret, nunnorna FLERA NUNNOR (med ett skri).
Hon åkallar Satanas!
23 FÖRSTA AKTEN ----------------------------------------------------------
BIKTFADERN (till abbedissan). vi skola väl med Guds hjälp finna ett medel för att fördrifva honom.
Lös hennes bojor. af två andra och lösgör Vera.)
Den onde anden anfäktar henne svårliga.
(Abbedissan med tecken till stor rädsla, närmar sig, hjälpt Lägg henne nu framstupa på golfvet vid predik-
stolens fot, sedan skola ni alla i procession och under bön gå öfver henne, hvar och en med ena foten vidrörande hennes nacke.
VERA (med skräck).
biktfadern och fattar i hans klädningsfåll.)
Hvad ondt har jag då gjort att ni vill misshandla mig så?
Jag hade då rätt, att det var en högmodets ande. olyckliga, du vet icke ditt eget bästa.
Gören som jag sagt.
Se, se, för detta fruktar sig den orena anden.
Nej, nej, jag ber, skona mig!
(Faller på knä för
Se hur han vrider sig för förödmjukelsen.
Stig upp.
(Till nunnorna.)
motstånd till predikstolens fot och lägga henne där utsträckt och en på benen för att hindra henne att resa sig.
De andra komma i lngsam procession; mumlande böner och korsande sig närma de sig för att passera öfver henne.
Då den första hinner fram. faller ridån.
Efter ridåns fall hör man ett mångstämmigt skrik:
Hon hafver ännu djäfvulen.)
(Abbedissan och ett par nunnor släpa Vera under dennas
framstupa, två nunnor sätta foten på henne, en på hufvudet
24 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
Andra akten. med säten för kejsaren och kejsarinnan samt på sidorna med stjärnor.
VERA med TÄRNOR.
Sedan SALVATOR. krona på hufvudet, klädning af guld och silfverskir.
Tärnorna omge henne och ordna hennes släp, en af dem stiger upp på henne, hvilka fastna i hennes hår och på hennes dräkt) duken). en stol och strör ur en guldskål guld och silfverpaljetter öfver VERA (skyddande ansiktet med näsHvad tar du dig till, tokiga flicka?
FÖRSTA TÄRNAN. kan inte tro så vacker du är.
Du är Danae under guldregnet.
Du VERA.
Är jag lika vacker som Speranza?
(Vera står midl på golfvet, iklädd furstlig skrud med Stor praktsal i kejsarens palats.
I fonden en tron
för prinsen och prinsessan, allt under en blå tronhimmel
ANDRA AKTEN 25 --------------------------------------------------------
TÄRNAN (skrattar). vackrare än dig själf, vet du.
Du har blifvit liksom större, mer furstlig medan du varit borta. andra tärnorna.)
Lika vacker som dig själf?
Nej, du är mycket
(Till de
DE ANDRA TÄRNORNA (i korus).
ANDRA TÄRNAN. inte tro hvad hofvet varit trist under din frånvaro.
TREDJE TÄRNAN. bli hemskickade en vacker dag.
Och så ängsliga vi varit att vi allesammans skulle FÖRSTA TÄRNAN.
Det var som hade vi haft skuld i ditt försvinnande. kring henne).
Ja, kejsarinnan ville inte se oss för sina ögon.
ALLA TÄRNORNA (taga i ring och dansa Ja, Gud ske lof, nu har glädjen kommit åter till oss.
SALVATOR ringen och niga, han bugar för alla, går därefter fram och kysser Veras hand).
Hur skön du är, skönare än någonsin.
Inte sant (kommer in, äfven han i furstlig skrud.
Tärnorna lösa
Och hvilken lycka att vi ha dig åter.
Du kan
mina damer, prinsessan Speranza har återvändt till er som i en ny förklarad skönhet.
FÖRSTA TÄRNAN.
Detsamma säga alla.
26 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SALVATOR. omfamna dig!
Hvad din fader skall glädjas, när han åter får VERA (ängslig).
Kommer han nu?
Han väntas hvart ögonblick.
VERA. kan han vara min fader, då jag aldrig sett honom, aldrig vetat af någon far?
SALVATOR (drar henne afsides.
Tärnorna hviska sinsemellan).
Å, du kan inte tro hur mitt hjärta klappar.
stackars älskling.
Du är ännu icke dig själf.
Gud vet hvad du har lidit och genomgått, min
möjligt att du glömt hela ditt förflutna, att du ännu ej återfått medvetandet om din egen höga kallelse.
Jag ber dig, nedslå ej din far med detta dunkla och förvirrade tal.
Han behöfver tvärtom styrkas och varit nära att kosta honom hans tron.
Du vet ju,
uppmuntras i detta ögonblick.
Ditt försvinnande har att det var för din skull, för den kallelse profetiorna anvisat åt dig, som han lyckades att efter så många blodiga krig förena alla Europas folk under sin spira.
Du vet ju, att krigets ohyggliga, månghöfdade vidunder grinade vid din vagga, att alla Europas folk
utarmade sig själfva för att rusta sig intill tänderna
ANDRA AKTEN 27 --------------------------------------------------------
mot hvarandra.
För din skull, då profetiorna utpekade dig som den blifvande modern till prins Felix, nedlade alla folk vapen och förenade sig villigt under
din faders spira.
Och sedan har allmän lycka härskat i Europa, folken ha blifvit rika, och bildningen har gått framåt på alla områden.
Är det möjligt, min ditt namn?
Och när du blifvit förenad med den
älskling, att du glömt all den välsignelse, som omgaf prins som profetiorna angåfvo som din make och
din son Felix blifvit född, då skulle äfven alla andra folk från alla jordens delar strömma till din faders jorden.
Minns du inte allt detta, min egen, dyra Speranza?
VERA. förvirradt.
Vet du då icke, att den fullkomliga lyckan aldrig kan nås, att människorna äro dömda att evigt jaga efter den utan att någonsin finna den.
SALVATOR. dag, som kommit för att bringa dig sin hyllning, så är i detsamma din faders rike störtadt.
VERA. inbillningar.
Låt det störta, då det blott hvilar på lögn och Om du talar så till de församlade ständerna i Allt detta tal är mig så underligt främmande och rike, och den fullkomligaste lycka skulle härska på
28 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
KEJSAREN med svit.
Fortunio, en ung man med det ståtligaste utseendet af dem präster i full ornat.
Salvator tar
Vera vid handen för att föra henne fram till kejsaren.)
SALVATOR. gifva dig till dig själf.
Kom och hälsa din fader.
Återseendet skall återVERA (ser förundrad på kejsaren).
är en liten fetlagd gubbe med lifiiga rörelser.)
(Låter sig sakta ledas af Salvator fram emot kejsaren, som KEJSAREN (ser på henne något förvånad till omgifningen).
Hon har vuxit -- hon har fått något FÖRSTE HOFMANNEN. den hon genomgått ha kommit henne så till sägandes att andligen växa -- och därför syns hon några tum högre äfven kroppsligen.
Något furstligt, ja -- stundens betydelse, de lidan(Kejsaren kommer med sin svit, bland hvilken prins
alla, samt biktfadern från klostret jämte andra högt stående
-- hvad -- något främmande -- något -- hvad?
KEJSAREN (alltjämt något förbryllad till andre hofmannen).
Hvad säger du, Tullius, är hon icke mycket för-
ändrad?
ANDRA AKTEN 29 --------------------------------------------------------
ANDRE HOFMANNEN.
Hon synes mig, utan smicker, vackrare än någonsin, också mer blek, mer allvarlig -- eljes är hon sig alldeles lik.
Förändrad, ers majestät, hm, det vet jag just icke.
full af en obeskriflig höghet.
Sinnesrörelsen gör henne
KEJSAREN (räcker rörd armarna mot Vera).
Så kom då i mina armar, min älskade dotter!
Min Speranza.
Förklara mig ditt försvinnande.
(Omfamnar och kysser henne.) VERA.
Jag vet ingenting därom, min kejsare.
KEJSAREN.
Hvilken lycka att ändtligen återfinna
(Till Salvator, som gjort en menande gest mot hufvudet, med en liknande gest.)
Jaså -- minnet, ännu!
Nå då måste man ju in-
Och fader -- min kejsare och fader, skall du säga.
struera henne.
Hör, mitt barn, du vet ju att alla
riksens furstar och ständer, regenterna och representanterna för alla Europas förenade folk, samlas här i dag för att hälsa dig välkommen.
Den skepsis som tyvärr ännu råder bland människorna, trots det välhänseende utöfvat, har gjort att man vid ditt för-
görande inflytande du allt sedan din barndom i detta svinnande börjat tvifla på profetiornas sanning, hvarigenom min ställning varit allvarsamt hotad.
Och när nu ryktet spridt sig om din återkomst, har det också
30 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
funnits röster som yttrat tvifvel om du nu verkligen vore den rätta, förstår du.
Nedrigheten har gått så ning. långt, att man tänkt sig möjligheten af en förfalskFÖRSTA HOFMANNEN. sådana tvifvel genast skola försvinna.
Man behöfver ju bara se hennes höghet för att KEJSAREN (glad).
Ja, inte sant, hon är sig alldeles lik.
BIKTFADERN. till mig i klostret.
Hon bär furstemärket på sin panna, man behöfver bara se henne för att förstå, att hon dotter. inte kan vara något mindre än den store kejsarens VERA. af Satanas.
Jag tyckte tvärtom att ni sade att jag var dotter KEJSAREN. hufvudet.)
Fix idé.
Låtsa som om man inte hörde. blick ha vi alla suveränerna här.
Jag hoppas du Hvad för något.
(Med en blick på Salvator, pekar åt
Det sade jag också strax då man förde henne
(Till Vera.)
Alltså, min kära Speranza, om ett ögonär beredd att tala till dem som sig bör -- du förstår -- så att de känna igen sin härskarinna, sin och allas vår Speranza.
VERA. det till prins Salvator.
Jag är Vera, jordens dotter.
Jag är inte eder Speranza, jag har redan sagt
ANDRA AKTEN 31 --------------------------------------------------------
KEJSAREN (till Salvator, pekande åt hufvudef).
Ren förvirring!
Hvad ska vi då ta oss
till, när suveränerna och sändebuden komma.
Talar hon så till dem, äro vi förlorade.
SALVATOR. det kan göra.
För henne till sin moder, få vi se hvad intryck KEJSAREN. än någon annan att väcka det sofvande barnet.
Min Speranza, du erinrar dig väl din moder?
Jorden är min moder.
KEJSAREN (runkar på hufvudet med en beklagande min åt Salvator).
En moder förstår bättre
jag menar nu din mor, den stora kejsarinnan.
Du bör veta, mitt barn, att allt sedan ditt försvinnande har hon varit gripen af en sådan sorg, att hon ej
Du har rätt, ty jorden är allas vår moder.
stigit upp från bädden och vägrat all föda.
Vi ha återfinnande, emedan läkaren fruktar att den allt för
inte ens vågat att meddela henne nyheten om ditt våldsamma glädjen skulle kunna döda henne.
Vi ha därför endast sagt henne att en flicka blifvit funnen, som liknar Speranza, och att vi i dag ämna presentera denna för sändebuden såsom den rätta för att
32 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
uppehålla tronen i riket för vår dotter, som en dag skall återkomma.
På det sättet ha vi tänkt att den glädjande sanningen först så småningom skall gå upp för den sjuka och hon sparas en allt mitt barn? för plötslig sinnesrörelse.
Du har väl förstått mig, VERA.
Och har kejsarinnan samtyckt till detta bedrägeri?
KEJSAREN. skull -- ty föräldrar tänka aldrig på sig själfva, utan för vår dotters -- med andra ord för din.
Men nu är det ju inte något bedrägeri eftersom du är vår Bedrägeri!
Det skulle ju icke vara för vår egen
egen Speranza, och det är bara för att inte uppröra din mor -- är du med? -- hjälp mig då, Salvator, hon har ju inte förstått.
VERA. kejsarinnan att vara närvarande när jag skall presenteras för sändebuden?
KEJSAREN. sagdt, för att gagna saken.
Nu går jag själf och Ja -- hon har samtyckt härtill för att -- kort Jag har förstått -- fullkomligt.
Och kommer
hämtar henne.
Kom henne till mötes försiktigt, utan känsla säga dig.
någon häftig ömhet.
Nå, det skall din egen dotterliga (Går, följd af några af hofherrarne.)
ANDRA AKTEN 33 --------------------------------------------------------
DE FÖRRA utom kejsaren.
PRINS FORTUNIO (som hela tiden följt Vera med ögonen, vändande sig till de två första hofherrarna).
Är det verkligen möjligt att någon på god tro
kan taga denna för Speranza?
De likna ju icke hvarandra mer än en hind liknar en liten kvittrande fågel.
FÖRSTE HOFMANNEN (satiriskt). tente af alla att bedöma detta.
Ja, ni, min prins, är naturligtvis den mest kompeFORTUNIO.
Jag är den mest kompetente, emedan det är för mig, som Speranza är bestämd.
FÖRSTE HOFMANNEN. gifvit er korgen.
Det är i ren distraktion, som hon FORTUNIO. har hon afvisat mig.
Men det bekymrar mig ej, Ja, af okunnighet om profetiornas rätta mening
Om du tror dig säga en kvickhet, så tar du miste.
sanningen skall snart bli uppenbar.
Profetiorna äro tillräckligt tydliga, för den som ej är slagen med blindhet.
Jag väntar lugnt min dag och ser med nöje, att man förenar den falske brudgummen med den falska bruden.
34 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
ANDRE HOFMANNEN. att söka reda på den rätta bruden?
Och ers höghet tänker inte göra sig besvär med FORTUNIO. utväg.
Den starke tror och väntar. med Salvator.)
Att söka är endast, svaga och tviflande själars (Under detta samtal har Vera talat med sina tärnor och
KEJSARINNAN med stor svit af hofdamer och herrar.
KEJSAREN. (Dämpad festmarsch som i ett sjukrum.
Kejsarinnan
bäres i en sjukstol, som sättes ned vid tronens fot.
Läkaren håller sig hela tiden bredvid henne.)
KEJSAREN
(fram mot Vera, tar hennes hand för alt leda henne till kejsarinnan).
Kom och kyss din moders hand.
Du ser hur
blek och mager den blifvit.
Det har varit af sorg öfver dig.
ställning och fixerar henne skarpt och oroligt.)
VERA (kysser handen).
(Vera följer tvekande.
Kejsarinnan reser sig i sittande
mig att betyga dig den vördnad, jag känner för din smärta.
KEJSARINNAN (häftigt, nervöst). dotter?
Hur kan man föreställa sig att sändebuden
Men hur kan man påstå att denna liknar min
Fast jag inte är din dotter vill du kanske tillåta
ANDRA AKTEN 35 --------------------------------------------------------
ett ögonblick skola låta narra sig af detta?
För henne bort, försök inte detta gyckelspel.
Därmed sätter ni först på allvar min Speranzas tron i fara.
FÖRSTE HOFMANNEN (till kejsaren). virradt af smärtan till en sådan grad, att hon inte känner igen sitt eget barn.
EN HÄROLD (till kejsaren). redan arm i arm därute och samtala, Ryssland och Suveränerna nalkas.
Tyskland och Frankrike gå Den arma kejsarinnan!
Hennes hufvud är för-
Österrike komma tillsammans i fyrspann, Italien och Storbrittanien äro strax bakom.
Det är nödvändigt att deras majestäter intaga sina platser.
KEJSAREN (t högsta oro till Salvator). allt på spel -- bättre att hon dör af glädje än att Nu måste kejsarinnan veta sanningen, nu står
hon förstör allt för oss.
Hör, min gemål, vi ha be-
dragit dig, för att ej uppröra dig för häftigt.
Det är buden.
Din egen dotter, den verkliga Speranza, är det som är återfunnen.
KEJSARINNAN (i stark rörelse). mina armar?
inte sant att vi vilja uppföra någon komedi inför sände-
Hvarför för ni henne inte i KEJSAREN (häftigt till Vera).
Seså, utan vidare, säger jag.
Barn, kasta dig utan vidare i din mors armar.
36 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SALVATOR (till Vera). på spel.
Och icke blott det, utan hela Europas fred, världens lycka!
Om man icke i dig igenkänner den Tänk på att din faders rike, kanske hans lif står
verkliga Speranza, skall krig på nytt utbryta bland alla Europas länder -- och kanske det blodigaste krig, som någonsin varit.
Bättre krig än lögn.
KEJSARINNAN (med stigande ångest).
Hvar är min Speranza?
LÄKAREN. för ett slaganfall.
För Guds skull, prinsessa, hvem ni än må vara, af förbarmande kasta er i hennes armar, och hon skall tro er och vara räddad.
KEJSAREN (förbittrad). scener, är det rätta ögonblicket, när hela Europas blickar äro riktade på oss.
LÄKAREN. ögonblick och hennes förstånd skall kanske vara förmörkadt för alltid.
Flicka, hvem du än är, satans eller himmelens eller jordens dotter, har du då intet och hon är räddad. ringa henne.)
Hon vacklar, hon sjunker tillbaka.
Ännu ett Död och pina!
Är det ej slut än på familjeBlodet stiger henne åt hufvudet -- det är fara
hjärta i bröstet.
Omfamna henne, kalla henne moder, (Går till kejsarinnan och stöder henne, hofdamerna om-
ANDRA AKTEN 37 --------------------------------------------------------
VERA (lågt, med djup bedröfvelse).
Hon är inte min moder.
SALVATOR (häftigt emot henne).
Speranza, du älskar mig.
Jag älskar dig, men jag är inte Speranza.
SALVATOR (mycket fort). underkastar man sig.