Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Deputerade blifvit utsedde och sedermera när någon förändring inom Deputerade inträffar, underrättas Bankens eorrespondenter i Hamburg derom, med afseende å den signatur på vex.lar och bref, som deraf blifver en följd. 9:o Så väl Banco-Fullmägtige, som Deputerade, äro i och för deras utöfning af ifrågavarande växel-handel, ansvarige enligt allmän lag och serskilde gällande författningar; åliggande det den Deputerad, som icke tillhörer Banco-Styrelsen, att aflägga Tysthets-ed, innan han i befattningen inträder. 10:o De Protocoller, som i afseende å denna rörelse föras hos Banco-Fuilmäetige hållas hemliga, och få icke, utan serskildt tillstånd af Banco-Utskott eller Fullmägtige, offentliggöras.
Stockholm den 29 Oclober 1844.
Af Herr von Hohenhausen, M. Ssom ansett, att det af Utskottet nu föreslagne sätt för bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska cassa hör medföra större utgifter for Banken, än directa köp af metallisk valuta ; Af Herr Friherre Stjernstedt, J.
Thsom förmält sig anse, att växelköp för Bankens räkning borde ske endast i Stockholm, samt icke förr än då cursen fallit under 128 skillingar; Af Herr Friherre Rappe, A., som, under åberopande af de utaf BaneoFullmägtige anförde skäl för växel-köpens inskränkande tili allenast Stockholms börs, reserveTat sig emot Utskottets förslag i denna del ; Af Herr Bråkenhjelm, P. R.: ”Då Rikets Ständers beslut och föreskrifter af Fullmägtige skotat tillämpas, och dessa föreskrifter ej kunnat vara så noggrant bestämda, att de ej lemnat rum för stridiga åsigter; har man oftast åberopat ingressen och motiverne uti sådane betänkanden från BancoUtskottet, som af Rikets Ständer blifvit godkända; och den meningen har vanligtvis gjort sig gällande, som befunnits med dessa grunder närmast öfverensstämma.
Då nu förevarande betänkande har för ändamål, att till Banco-Fullmägtige öfverlåta en rättighet, hvars begagnande hufvudsakligen måste komma att bero af deras egna bepröfvande, torde det vara af högsta vigt, huruvida uti motiverne för Rikets Ständers beslut sådana inskränkta åsigter synas hafva gjort sig gällande, hvaraf Fullmägtige möjligtvis kunna Banco-Utskollets Memorial, N.o 22.' anse sig förhindrade, alt, utom i högsta nödfall, till lättnad för den inre rörelsen utöfva den medgifna rättigheten.
Utskottet har till en början antydt, att vexelhandeln vore en utväg att anskaffa den beslutade silfver-fonden, som får deponeras i Hamburg; derefter hufvudsakligen uppehållit sig vid det större eller mindre äfventyr af förluster, för hvilket Banken vid växel-handeln kan blifva blottställd, och slutligen tillstyrkt, att Fullmägtige, i och för förstärkningen och bibehållandet af Bankens Metalliska cassa, må bemydigas köpa vexlar.
Bankens vinst eller förlust på vexel-bandeln, anser jag
Utskottet vid detta tillfälle hafva bordt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på det förhållande, som nu eger rum emellan Banken och Svenska folket, hvaruti den egentliga, om ej enda, orsaken förefinnes till den närvarande förlägenheten uti penninge-rörelsen.
Jemförer man nemligen beloppet af Bankens fordringar, med undantag af dem, för hvilka Rikets Ständer debiterat Stats-verket, med beloppet af den sedelstock, som Banken hållit den allmänna rörelsen tillhanda, samt uti delta sednare belopp äfven inräknar allmänna Verks, Inrättningars, Bolags och enskilde personers depositioner; så visar sig sedan år 1830 följande förhållanden hafva egt rum, i runda tal; År.
Banco-vinst.
Sedelslock.
Fordringar. 1830 • • 386,000 R:dr. 34i mili. R:dr. 154 nili.
R:dr. 1831 • • 212,000 » 30 11 11 18' 11 11 1832 • j* 265,000 11 29 11 11 19 91 11 1833 • • 170,000 99 28 4 11 11 19 11 11 1834 • • 174,000 11 28' 11 19 184 11 11 1835 • • 619,000 11 29 1 11 11 18 ' 11 11 1836 • • 685,000 11 31 11 11 19 11 11 1837 • • 655,000 11 33 11 11 20i 19 11 1838 • • 676,000 11 30 11 11 21 ' 11 11 1839 • • 674,000 11 31 4 11 19 20 4 11 11 1840 • • 807,000 19 32 4 11 11 21 4 11 11 1841 • • 796,000 19 35 11 19 24 19 11 1842 • • 843,000 11 28 11 11 25 1 19 11 1843 • • 957,000 19 24 11 11 25 * 11 11 Häraf finner man, att allmänheten, som år 1830 egde 19 millioner sedelstocken, nu omöjligen med Banco-sedlar skulle kunna på en gång inbetala sin skuld till Banken, emedan denna skuld utgör 1 millioner Riksdaler mera, än hela sedelstocken.
För denna skuld inbetalte allmänheten Banco-Utskoltets Memorial, N.-o 22. till Banken förlidet år mer än 1 5 million R:dr endast i räntor; och att Bankens fordran icke i närvarande stund är 3 millioner till, utöfver de i ofvanstående tabell uppgifne 25 -| millioner, derföre har man endast att tacka den enorma förvaltnings-kostnaden 240,000 Riksdaler årligen.
Under sådana förhållanden synes det vara hög tid att genom andra medel, än Banco-vinstens utlånande, vidmakthålla rörelse-capitalet vid det Belopp, som för allmänna rörelsen är behöfligt, och att, vid ordnandet a£ Banco-rörelsen, fästa hufvudsakligaste afseendet på Banco-Fullmägtiges, icke rättighet, utan pligt och skyldighet, att genom en i rätt tid använd vexelhandel förebygga alltför stora och menliga oscillationer i den utelöpande sedelstocken.
Om Banken, genom sådana börs-operationer, skulle göra förluster, som medtoge någon större eller mindre del af den behållna räntevinsten, eller ock möjligtvis bela denna vinst, måste vara både för Banken och Allmänheten fullkomligen likgiltigt, endast den förre har tillräcklig valuta, och den sednare ett någorlunda fixeradt, så småningom vexande, rörelse-capital.
Banken har aldrig varit så rik, genom sina ränte-vinster, och förlägenheten i allmänna rörelsen sedan 20 år ej så stor, som i närvarande stund.
På dessa grunder anser jag Utskottet hafva bordt föreslå Rikets Ständer, att Banco Fullmäktige måtte åläggas, att, genom en efter handelsconjuncturen af passad vexelhandel, icke allenast söka vidmagthålla rörelse-capitalet vid dess nuvarande belopp, utan äfven så småningom öka detsamma; samt att de dervid möjligen uppkommande förluster och omkostnader böra minska Bankens behållna räntevinst; hvarvid likväl Fullmägtige skola, sä vidt det låter sig göra, genom de medel', den upplupne ränte-vinsten erbjuder, söka bibehålla handels-cursen så nära intill utvexlingspriset, som möjligt.
Gränsen emellan Fullmägtiges och Deputerades verkningskrets bar Utskottet, som mig synes, ej med tillräcklig noggrannhet uppdragit.
Utskottet hafva bordt bestämdt yttra, att i alla händelser är det Fullmägtige, som besluta, och Deputerade, som verkställa.
Från Malmö, Ystad och Landskrona torde i år till utrikes orter skeppas spannmål för mer än million R:dr silfver.
Att dessa städer för sina vexlar skola betala commission i Stockholm eller Götheborg, är ej billigt.
Ålägges Banco-Styrelsen att köpa vexlar i Malmö, när de erbjudas; så lärer nog äfven der vexel-rörelse uppkomma”.
Af Herr Biskop Agardh: ”Detta vigtiga Betänkande utgår ifrån den för utsättnin - Banco-Utskottels MemorialN.o 22. i3 utsättningen, att
Bankens vexel-köp sker i ändamål att underhålla en i Hamburg upplagd silfver-fond, på hvilken Banken skall draga vexlar.
Jag anser, att dessa operationer kunna ske, antingen en sådan siifverfond finnes eller icke.
Banken bör köpa vexlar, för att skaffa sig en säker utländsk fordran.
Denna fordran behöfver icke nödvändigt förvandlas till ett upplagdt silfver-förråd, hvilket sannolikt icke kommer att finnas utan på papperet, då naturligtvis utställaren af depositions-beviset insticker det i sin rörelse, och detsamma dessutom icke skulle gifva någon ränta åt Banken, men väl åt utställaren af depositions-beviset.
Den genom vexlar uppköpta fordran bör, efter min tanke, heldre förvandlas till utländska Stats-papper, hvarigenom vinnes den förmånen: att Banken kan hafva den i dessa papper uppköpta summan i eget förvar; att de gifva en god ränta, och kunna realiseras, när som helst, på utländska börser.
Engelska Bankens förnämsta fond består af räntebärande papper och blott | deraf består i metallisk cassa.
För öfrigt anser jag reglementet ingå för mycket i detaljer, då det upptager vexlarnes pris, myntsorterne, stället hvarpå bör dragas, 111. m. Blott det, att Bankens pris är bekant, kan göra allt uppköp af vexlar till intet, genom öfverbjudning af ett enda runstycke.
Hvad åter försäljningen af vexlar angår, anser jag det icke bora ske lita n i högsta nödfall, då derigenom cursen nedtvingas, till skada för exportören, hvilken Banken sålunda går i förväg.” Af Herr Theod.
Foenander: ”Emot Banco-Ulskoltets beslut uti ifrågavarande ämne anhåller jag att få anmäla följande reservation, nemi.: l:o rättigheten för
Deputerade att i Götheborg, så väl som i Stockholm, uppköpa vexlar förefaller mig så mycket ändamålslösare, som några stadganden i afseende på en dylik transaction icke blifvit tillstyrkte, och det dock vill synas mig nödvändigt, att Banco-Fullmägtige af Rikets Ständer bemyndigas, att åt andra personer, än dem, för hvilkas åtgärder BancoStyrelsen ar ansvarig och öfver hvilka densamma är i tillfälle att vaka, anförtro utförandet af ett sådant uppdrag, ett uppdrag, hvilket lätt kan missbrukas ; 2:o Utskottet har tillstyrkt, att vexlar, i Hamburg betalbara, må lika med vexlar, dragna på Hamburg, uppköpas.
Det torde icke böra förbises, att domicilierade vexlar i allmänhet icke ega samma förtroende, och icke så högt betalas, som de directa ; 3:o vidare föreslås, att Deputerade skola vara berättigade att uppköpa vexlar å annan valuta, än Hamburger Banco. Bilt. till R, St. Prot. 1844< 6 Sami,, 1 Afd,, 9 Haft. 3 Banco- Utskottets Memorialj N.o 22.
Det lärer medgifvas, att någon ofelbar beräkning af den större eller mindre fördelen af ett dylikt vexel-köp icke kan ske, enär den för Banken främmande valutan af £ St., Francs eller Holl.
Courant i Hamburg måste realiseras och Hamburger-coursens fluetuation lätteligen kan tillintetgöra de mest lofvande beräkningars afsedda resultat.
Förnämligast reserverar jag mig emot detta medel att inleda Banken i eurs-speculationer, från hvilka densamma, efter min tanka, borde vara alldeles skiljd, och hvilka icke på något sätt bidraga till vinnande af det närvarande förslagets ändamål:
Bankens metalliska cassas förstärkande med minsta möjliga uppoffring, och bevarandet i Bankens hvalf af dess metalliska fond."
Uti denna reservation har Herr Palander instämt.
Af Herr E. G. Lindström: ”Jag förenar mig uti de 2:ne sednare punkterne af Herr Foenanders reservation, men uti den första punkten har jag varit af den åsigt, att
Fullmägtiges åtgärder icke borde inskränkas inom någon bestämd ort för uppköpet af vexlar.” STOCKHOLM/ Ecksteinska boktryckeriet, 1844. Banco-Ulskoltets Utlåtande, N.-o 23. 1 M 33.
Utsk. den 7 Nov. kl. 4 e. m.
Utlåtande, i anledning af de inom samtlige Riks-Stånden framställde anmärkningar vid Utskottets under JV:o i5 af gifta Betänkande, med förslag till ett förändradt Myntsystem.
Under den 12 nästlidne October, har omförmäldte Betänkande blifvit af samtlige Riks-Stånden till Utskottet återremitterad t; och sedan Utskottet nu mera tagit under pröfning de emot Betänkandet framställde anmärkningar, går Utskottet att desamma till besvarande upptaga.
Hvad härvid först angår den af en Ledamot inom Högv.
Preste-Stundet samt utski/lige Ledamöter inom Hederv.
Bonde-Ståndet yttrade mening, att, under närvarande förhållanden, då en allmän klagan öfver penninge-förlägenhet inom landet gifvit sig tillkänna, det icke kunde anses vara af behof påkalladt att föreslå antagande af något nytt rnymlsyslem, utan att det nuvarande räknesättet borde tills vidare oförändradt bibehållas, torde Utskottet endast böra hänvisa till de skäl, Utskottet, uti dess ofvanberörde betänkande, till stöd för en motsatt åsigt anfört, och af hvilka skäl behofvet att, utan vidare dröjsmål, antaga ett förändradt system i rikets mynt-och räkneförbållanden, efter Utskottets öfvertygelse, blifvit tillfyllest ådagalagdt; i följd hvaraf Utskottet nu förnyar dess redan gjorda framställning om införande af ett ordnadt och bestämdt myntsystem.
Beträffande åter de emol Betänkandet, i dess serskilda delar, framställde anmärkningar och till en början dem, som blifvit gjorda i anledning af Utskottets hemställan om antagande af decimnl-systemet 1 rikets mynt- och pennin geförhållanden samt den af Utskottet föreslagne räkne-enhelens (Riksdalerns) indelning i 100 Cents, har Utskottet inhemtat, att flere ledamöter inom Häglof.
P reste-Stundet och en ledamot inom Hederv.
Bonde-Ståndet yrkat bifall till det af Herr Friherre Bilt. till Ii.
Fröt. 1844, 6 Sami. 1 A/d. 10 Haft. 1 2 Banco-UtskotOts Utlåtande, N.-o 23.
JVre.lt3 Betänkande bifogade, reservation åberopade förslag; Fri le len d inom Vällofl. Borgare-Ståndet förordat antagande af sistberorde förslag, dock under förbehåll, att decimal-systemet, i afseende,på mått, inål och vigt, på samma gång infördes; samt F. i led anot inom flögv.
Pr este-Stå'niet föreslagit, att till undanrödjan de af den svårighet, som förefunnes vid så väl Utskottets, som Herr Gri/ienstedts i dess reservation afgifna förslag eller de höga ziffror, hvartill täljarne i centesimal-bråken kunde stiga, derigenom möjligheten att verkställa räkningar i hufvudet försvårades, en mellansort, som passade in i centesimal systemet, såsom t. e\. af 20 eller 25 cents, måtte antagas.
Decimal-systemets införande har åter blifvit anmärkt: af 2.7 te ledamö'er inom Riddersk tp ‘t och Adeln’, att utom den svårighet, som icke blott i början af decimal-systemets införande, utan troligtvis i hela secler skulle komma att ey;a rum vid alla liqvider bland allmogen och de lägre samhällsclasserne, hos hvilka de gamla beräkningssätten af daler, öre, mark, skillingar, styfver m. fl., 0111 icke i all framtid, åtminstone i en ganska lång följd af år, säkerligen kotnrne att bibehållas, skulle genom centsberäkningens införande, de största olägenheter uppstå för Lands-Stats-tjenstemännen och i synnerhet kronobetjeningen vid skattläggningar, ränteberäkningar och förvandlingar, krono-uppbördens debiterande och indrifvande o s. v. ; att, enligt de äldre och ännu gällande methoderne för hemmansskattlägguing, alla af Svenska jorden utgående räntor voro beräknade efter daler och öre, hvarförutan alla underafdelningar af hemman och mantal, samt all annan fördelning af jorden med derå satte räntor, hvilka i jordeböcker och kronans räkenskaper förekommo, voro, med få undantag, utförde, icke efter 1 o-tal, utan med de så kallade jemna bråktal af 2, 4 cet-> hvilka, lika med dalers- och öres-beräkningen, icke qvadrerade med de af Utskottet föreslagna underafdelningar efter decimal-systemet, utan med det i Norden uråldriga, efter 12 eller storhundrade talet; att, i följd häraf, de största svårigheter skulle uppkomma för uppbördsförvaltningen, att, eller andra grunder, uppgöra räntepersedlarnes förvandling och indrifva skatterne, utan missförstånd och missnöje å de betalandes sida, hvilka i allmänhet icke förstodo, äa mindre kunde conlrollera de gjorda förvandlingarne; att krono-betjenin - Ranro-Utskoltets Utlåtande, N.-o 23. gens ytterligt lunga besvär under forsla åren efter det nya systemets införande visserligen vöre öfvergående, men att detta icke inträffade i afseende å län teg i fvar ne, helst desse icke kunde uti debetsedlarne få den stora mängden af räute-persedlarne upptagne och följaktligen blefvo urståndsalte att granska förvandlingen, samt derförutan vid anställande af jemförelse emellan debetsedlarne och förteckningarne på deras räntepersedlar samt markegångstaxorne, så mycket mindre kunde vinna någon upplysning, som, elium väl i dessa sednare, prisen å prersedlarne blefvo i Riksdaler och Cents upptagne, försäljningspris och varuvärden, man och man emellan, otvifvelakligt komme att fortgå i Riksdaler och ski 1 lingar;
samt att svårigheter dessutom skulle uppstå i minuthandeln, der säljare och köpare voro i ovisshet, ej blott om varornas rälta pris, utan än mera om rigliga betalningen derför, hvilken, om äfven räkningen uppgjordes i nytt mynt, dock ofta måste verkställas i det gamla, så länge det ej hunnit indragas; af en ledamot inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt en ledamot inom Högin Preste-Stnnde!: att, i händelse af decimal-systemets införande, skulle antingen kronan eller ock den skattskyldige, vid krono-uppbördens debiterande och indrifvande, ovilkorligen tillskyndas en förlust af värdet emellan 96 och 100 eller de Ty:delar, hvarmed 12 och 1 o-räkningen, efter Utskottets förslag, korame alt skilja sig; af flere ledamöter inom Högv.
Preste-Ståndet: att decimal-systemct väl vore af vigt och värde vid bok- och räkenskapsföring samt calculer, äfvensom för vetenskapsmannen, men deremot icke lämpligt vid den mindre, dagliga handeln, helst ett mynt borde vara lätt och bestämdt delbart, hvilken egenskap decimalen alltid komme att i viss nion sakna; samt att antagande af nämnde system, derigenom en mängd oredor skulle uppkomma, serdeles bland allmogen, säkerligen skulle hafva till följd decimal-systemets införande i mått, mål och vigt, hvilket skulle leda till ännu större förvirring, än systemets användande i penningeväsendet; af dtskillige ledamöter inom Högv.
Preste-Ständet och Hederv. Bonde-Ståndet: att, derest decimal-systemet antoges, blefve deraf en följd, att så väl RiksBankens, som enskilda Bankers sedlar måste omgöras, silfver och kopparmynt ompräglas, samt både offentlig och enskild bokföring förändras, hvilket allt skulle medföra betydliga liostnader och tidsförlust; af flera Ledamöter inom fVällojl.
Borgare-Ståndet: att decimal-systemet, bå - 4 Banco-Ulskottets Utlåtande, N.-o 23. de i afseende på räkenskaper och alla liqvider visserligen Liefve ganska vigt och underlättande, men att det otvifvelaktigt icke skulle kunna så snart uppfattas och/förslås af allmogen, samt att, då systemet icke stöde i arithmetiskt förhållande
Lill den förut brukliga enheten, detsammas antagande skulle blifva med de största svårigheter förenadt; att ett vigtigt hinder för systemets införande läge i nu gällande lag, enär deri stadgade böter vid förvandling, i enlighet med Utskottets förslag, i flere fall icke kunde uträknas annorlunda, än i bråk, hvilka likväl vid tillämpningen måste noga iagttagas, så att den felande icke Liefve ålagd u. tdel i böter mera än efter lag, och Executorn ej komme att uttaga böter till högre belopp, än som blifvit ådömde ; samt att ett lika väsendtligt hinder förekomme i afseende å kameral väsendet, helst de i Jordeböcker och Kronoräkenskaper förekommande räknetal i bråk af runstycken, ända till tusendedelar, som vore en följd af Sveriges mångartade hemmans-natur, hvarken skulle kunna fördelas i cents, då tog rdelar alltid komme att återstå, och ej eller med vanlige bråk, exact uttryckas, utan logarilhmer; af flere Ledamöter innom Hederv. Bonde-Ståndet: att införandet af Decimal-systemet skulle så väl i räkningar sorn handelstransactioner medföra oreda och villervalla på den enfaldiges bekostnad, synnerligast innan folkskolorne blifvit ordnade på ett sätt, som tillförsäkrade allmogen en större upplysning, både i detta och andra afseenden; att oredan och förvirringen blefve än större, i händelse decimalsystemet komme att utsträckas äfven till mått, mål och vigt, samt att allmogen svårligen skulle kunna förmås att frångå det räknesätt, som vore djupt fästadt i dess minne; och hafva härförutan åtskilige Ledamöter inom de ofrälse Stånden, till alla delar instämt uti af Herr Doctor Ödmann och Herr Brukspatron de Mare' afgifna reservationer, som finnas Utskottets ofvanberörde betänkande bifogade. Ehuru Utskottet, vid afgifvandet af dess förslag om decimal-systemets antagande, ingalunda förbisåg vigten af de anmärkningar, hvilka deremot kunde framställas, hyste Utskottet likväl den öfvertygelse, att nämnde system, med afseende å dess väsendtliga och obestridliga fördelar, förnämligast hvad lätthet och enkelhet i alla liqvider och. räkenskaper beträffar, skulle tillvinna sig Riket Ständers bifall; men då, så vidt dertill må slutas af de yttranden, Banco-UIskottets Utlåtande, IV.-o 23. 5 hvilka i anledning af Utskottets berörde förslag blifvit afgifna, de fleste ledamöter inom 3:ne Riks-Ståncl helt och hållet motsatt sig systemets införande, har Utskottet, som vid sådant förhållande ansett ett förnyadt tillstyrkande deraf hos Rikets-Ständer icke kunna komma att röna framgång,
funnit sig föranlåtet att, med frånträdande af förslaget i denna del, hemställa, att frågan om decimal-systemets antagande i Rikets mynt och penninge-förhållanden måtte få förfalla.
Med anledning af Utskottets förklarande, att Utskottet icke kunnat biträda Herr von7k'öilsförslag, att jemte en ny räkne-enhet, bibehålila nuvarande Riksdaler silfverspecie, hafva någl-a ledamöter inom Högloft.
Ridderskaskapet och Allein, under tillstyrkan, att nämnde Riksdaler fortfarande måtte utmyntas och benämnas species eller specie anfört, att, utom detta mynls historiska värde, detsamma nästan motsvarade En Riksdaler Hamburger Banco samt den Danska och Norrska Specie Riksdalern, och följaktligen vore af stor vigt och nödvändighet för såväl Bankens silfver-transactioner, som enskildes penninge-afhandlingar å utländsk ort; samt att borttagandet af silfver Riksdalern och utmyntandet i stället af elt mynt till motsvarande värde, men under benämning 4 Riksdaler, lätteligen kunde, åtminstone hos utländningen, tydas såsom en myntförsämring.
Då i §. i lagen, angående myntbestämningen af den i Mars i83o, stadgar såsom orubblig grund, så väl för invexlingen afBankens sedlar, sorn för inlösen af dess öfriga förbindelser, hvilka tued Baneosedlar fullgöras, att 128 ski 11 ingai' eller 2} Riksdaler specie i sådane sedlar eller förbindelser skola gälla lika med En Riksdaler i silfver, samt i händelse berörde myntsort icke vidare komme att från Banken utgifvas, denne således skulle blifva urståndsatt att bokstafligen fullgöra sin omförmälde förbindelse, och en ändring af myntbestämnings-lagen, i följd deraf, ovilkorligen blifva nödig; så och enär den å Silfver-Riksdalern föreslagna beuämning af species eller specie, efter Utskottets tan1 a, icke är egentlig eller betecknar rätta och verkliga förhållandet, får Utskottet, sorn här nedan skall framlägga förslag, i afseende på silfyermyntets utmyntning, hos Rikets Ständer tillstyrka, alt nuvarande Riksdaler silfver specie må, under den i myntbestämningslagen förekommande benämning af Riksdaler silfver, fortfarande bibehållas.
c Danea -Utskottets Utlåtande, N. o 23.
T fråga nrn Utskottets gjorde hemställan, angående räkne-ét helms <1'linie; så och enär de ledamöter inom Riks-Stånden, hvilka, i enlighet med Herr Friherre
DU hedes förslag, tillstyrkt enhetens bestämmande till ett värde af p-4 sk. R:gs. framställt samma förslag, hufvudsakligen under förutsättning af Decimal-Systemets antagande, samt Utskottet icke kan biträda de i öfrigt uti förevarande afseende af s;ne Ledamöter inom Hogvard.
Preste-St lindet gjorda framställningar, att räkne-enheten borde i värde motsvara, enligt den enas åsigt, 24 sk.
Banco och, enligt den andres, 1 R:dr samma mynt, vidblilver Utskottet, på förut anförda grunder, sitt förslag, att räkne-enheteu må bestämmas till ett värde, som motsvarar en Riksdaler Riksgäld.
Vidkommande räkne-enhetens benämning, i afseende hvarå inom RiksStånden föreslagits Krona, Mark, Carolin, Krondaler, Riksdaler Garant och Svensk Riks lalia så får Utskottet, under åberopande af de skäl, som lill stöd för Utskottets i delta hänseende hos Rikets Ständer redan gjorda framställ ning blifvit anförda, och då Utskottet icke kan dela den yttrade betänkligheten, att en förvexling i begreppen emellan Riksdaler silfver och den föreslagna räkne-enheten, så vidt benämningen derå af allenast Riksdaler bibehålies, skulle kunna ega rum, förnya den hemställan, att den nya räkne-enheten må benämnas endast ”Riksdaler
I afseende åter på Riksdalerns under-afdelningar, så hafva en Ledamot aj Hog/ojt.
Ridder skåpet och Adeln samt åtskilligt}
Led imöt er inom ILedem\
B onde st ände!, yrkat, att Riksdalern fortfarande måtte indelas i 48 skillingar och skillingen 12 runstycken; hvaremot fl re Le dan,ö er inom sistnämnde Ständ, samt Högvördige Preste-Stundet och PtHlofl.
Borgare-Ståndet yttrat den önskan, att Utskottet härutinnan måtte till Rikets Ständer inkomma med förslag, i öfverensstämmelse med Banco-Utskottels vid sistförfhitna Riksdag i detta ämne afgifna Betänkande.