Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Länen blifvit upptaget till j7ö gf, utom i Blekinge och Stora Kopparbergs, der i anseende till högre markegängspriser ä säden icke mera än T% i det förra och Tff i det sednare kunnat beräknas, samt Norrländska Länen, hvarest dels med anledning af lägre smörpriser, dels på grund deraf, att spanmålen endast skulle utgöras af korn, hvarigenom mindre värde derför uppkomme, större qvantitet smör, eller 1 Hb, är uppförd.
Efter dessa beräkningsgrunder blifver det belopp, som måst utsättas såsom fyllnadspenningar i contant, i allmänhet löga betydligt och uppgår endast i 7
Län öfver 3 till och med 5 sk.
B:co pr Riksdaler.
Och ehuru det i dessa
Län vore möjligt att, genom förhöjning i persedelqvantiteterne, äfven med bibehållande af den bråkberäkning Comiterade antagit, minska fy 11- nadspenningarne, hafva Comiterade för vinnande af det här ofvan antydda syftemålet, att i Rikets serskilda delar bereda möjligaste likhet i qvantiteten af de persedlar, som i hvarje skalteriksdaler innefattas och blifva föremål för godtgörande efter markegång, trott sig böra föredraga det nu följde beräkningssättet och således heldre låta något större skiljaktighet ega rum i de af prisförändring oberoende fvllnadspenningarne.
Serskildt böra Comiterade, i afseende å de vid berörde förslags uppgörande följde beräkningsgrunder, underdånigst upplysa, att, då uti Blekinge Län markegång hittils icke varit satt på smör, som der ej utgjort räntepersedel, samt sådan markegång i Malmöhus
Län endast funnits 5 år under den antagne beräkningsperioden, hafva Comiterade för Blekinge Län följt medelpriserna uti de båda närgränsande kustlänen, samt uti Malmöhus
Län för 15 år beräknat markegången i Christianstads Län, enär dessa båda Län tillhöra samma provins; Och synes på sådant sätt både Statens och de skattskyldiges rätt vara betryggad.
Hvad Comiterade i det föregående lramstält, angående sättet för ordinarie räntans förenklande, är väl hufvudsakligen grundadt på de förhållanden, som i afseende å hemmansräntorna förekomma; men, då, enligt hvad ofvan är vordet i underdånighet yttradt, den föreslagne nya persedelskatten endast skulle afse bestämmandet af sådan grund, att räntorna äfven framgent, der så förut egt rum, blefvo beroende af varuprisernas omvexling, möter ingen olägenhet hvarken för Staten eller de skattskyldige, om äfven de å qvarnar, sågar och fisken påförde räntor, för sä vidt de utgöras af persedlar, som lösas efter markegång, på lika sätt förvandlas och utsättas i skatteriksdaler, helst enahanda persedlar, hvaraf nämnde räntor utgöras, äfven förekomma ibland hemmans räntor, ehuru, hvad fiskvaror och bräder angå, en - 61 dast på vissa orter.
Af dessa skål och för beredande af enkelhet och redighet uti Jordeboken, hafva Comiterade ansett ändamålsenligast vara, att den förvandlingsgrund, som uti det föregående blifvit underdånigst föreslagen, för den händelse att räntornas utsättande i contant icke bifalles, tillämpas å alla de ordinarie räntor, som äro uti jordeboken upptagne och beräknade.
Det är ock i följd af denna åsigt, som Comiterade varit löranlåtne uppgöra förslag till skatteriksdalers beräknande äfven för Skåne, Blekinge, Jemtland och Herjeådalen, enär, fastän hemmansräntorna uti dessa provinser utgå i contant, utan beräkning efter markegång, der förekomma qvarn-, såg- och liske-räntor i persedlar samt, serskildt i Jemtlands Län, räntor i smör för mulbetesrätt å kronomarker, hvilka alla räntor godtgöras efter markegång.
För att närmare ådagalägga resultatet af räntelörvandlingen efter lo§.
Om resuldet sednare alternativet, hafva Comiterade å här förut omförmälde
Ut- ne^änuförenkräkningar och Sammandrag, Litt. K., jemväl utsatt den, efter sådan grund, lingen, å hvarje af der intagne hemman belöpande nya ränta, hvarvid ock utvisas de obetydliga skiljaktigheter, som genom jemnande af bråken uti fyllnadspenningarne uppkomma.
Uti Herjeådalen upptages äfven ibland ordinarie räntan Ost, som 11b Om
Osterlägges lör hvarje underhållen ko, utan att likväl annan grund för be- jeådalen! er räkningen finnes stadgad, än alt den skall motsvara en dags mjölkning.
Dä den således icke utgör någon till beloppet bestämd ränta, kan ej heller förvandling deraf, så länge den efter dylika grunder utgår, ega rum; Och hemställa Comiterade derföre underdånigst, om icke Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande kunde erhålla Nådigt uppdrag att, efter menighelernes hörande, i underdånighet afgifva förslag, huruledes denna skatt, förvandlad till penningar, likasom öfrige hemmansräntor i provinsen, må kunna till visst belopp lör hvarje hemman bestämmas.
Bland ordinarie räntan upptagas och antecknas jemväl i jordeboken 12 b 0m Pre* Presternes så kallade Utlagor, hvadan föreskrift bör meddelas, huru med slurnes ullasorderas beräknande skall i framtiden förhållas.
Då dessa utskylder, äfven der de äro i persedlar utsatte, i allmänhet utgöras efter bestämda priser samt endast å några få ställen liqvideras enligt markegång, anse Comiterade lämpligast vara att, äfven om sednare alternativet för hemmansräntornas förvandling skulle blifva antaget, berörde utskylder öfver hela Riket utsättas till visst, för hvarje pastorat sammanräknadt belopp i contant, och fördenskull sådane persedlar, som blifvit godtgjorde efter markegång, beräknas i penningar efter den i första alternativet för hemmansräntornas förvandling föreslagna grund.
Sedan Comiterade sålunda yttrat sig, angående grunderne för beredande af nödig förenkling uti ordinarie räntan, förekomma, i fråga om verkställigheten deraf efter ena eller andra raethoden, några omständigheter, som påkalla serskild pröfning. 62 13 Om ut- Uti Stora Kopparbergs
Län eger, i afseende å hemmansräntornas teförenklingen utgörande, det serskilda förhållande rum, att, sedan vid dessa räntors i st.
Koppar- bestämmande antalet af deruti ingångna dagsverken, hvaraf, jemte kohl, bergs Lan. t räntorna i detta Län i allmänhet bestå, blifvit faststäldt lika för hvarje brukningsdel, hafva hemmansegarne i äldre tider öfverenskomma att deltaga uti de socknen påförde, nu ifrågavarande skatter, i förhållande till den jordrymd en hvar eger, hvaraf följer, att dessa skatter i sjelfva verket icke för hvarje hemman utgöras på det sätt de i jordeboken upptagas, utan att den derpå grundade debiteringen måste undergå jemkning och serskild fördelning emellan socknens hemmansegare.
Detta förorsakar emedlertid intet hinder för ändring uti sättet för dessa räntors utgörande, enär repartitionen derefter lämpas, utan rörer egentligen blott frågan om nya jordebokens upprättande, hvarom Comiterade här efteråt afgifva underdånigt yttrande.
Annorlunda är förhållandet i anledning af den omständigheten, att Fahlu
Bergslag eger rättighet att disponera en stor del af så väl indelta, som kronan behållna skattekohlen inom Länet, ty, sä länge detta förhållande fortfar, kan icke någon allmän förändring med räntorna der tillvägabringas.
Jemte åberopande af det serskilda underdåniga utlåtande, som afgifves i fråga om åtgärder för att bereda upphörandet af denna dispositionsrätt, anse derföre Comiterade i underdånighet, att verkställigheten af ränteförvandlingen i Stora Kopparbergs
Län måste uppskjutas, till dess Fahlu Bergslags rätt att disponera skattekohlen upphört.
Men om sådant inträffar förr än nya jordeböcker kunna uppgöras, bör, efter Comiterade» åsigt, ränteförvandlingen provisionelt tillvägabringas på det sätt, att de gamla räntorna, för hvarje socken sammanräknade, förvandlas till ny ränta efter den grund, som fastställes, hvarefter, i den mån jordeböcker hinna upprättas och räntorna för hvarje hemman varda bestämde, beräkningen efter nyssnämnde förvandling upphör.
Ff- I fråga om hemmansräntorna inom nämnde
Län förekommer derhjelp. °'D jemte, att uti vissa delar af Länet utgöres en serskild ränta, under benämning af Fahlu Kungsgårdshjelp, som i Wika, Thorsångs, Svärdsjö, Sundborns och Schedvi socknar af Kopparbergs
Fögderi, samt i Tuna socken utom bron och Säthers socken af Säthers Fögderi utgår med ved och stockar, efter markegångspris, äfvensom i Näsgårds Fögderi uti samma effecter, men hvilka liqvideras efter kronovärdi, utan förhöjning.
Och upplyses förhållandet med denna ränta, sådan den i 1844 års SpecialRäkningar upptages, af bilagan Litt. M., som utreder: att värdet deraf nämnde år beräknats till 1465 R:dr 13 sk. 7 rst.; att häraf äro enligt Stat till Landshöfdingen och för embetsrummens eldande anslagne 462^-|§ lass ved, upptagne efter markegångspris till 635
Rdr 24 sk. 2 rst.; att till byggnaders vidmakt - 63 hållande å LandshöfdingeBostället 461 R:dr 18 sk. 5 rst. blifvit till Ränteriet levererade, för att i serskild räkning intagas; att genom indragna fjerdingsmanslöner voro för kronan behållne 1 stock och l£ lass ved, beräknade till 3 R:dr 27 sk.; samt att å till frälse köpte och bytte hemman, sådane hemman, som disponeras till boställen äfvensom för Nämnde- och Fjerdingsmans- Gästgifveri- och Färjekarlsfriheter afkortas återstoden med ett värde af 364 R:dr 40 sk.
Då, enligt hvad häraf inhämtas, ifrågavarande ränta utgör en vissa hemman ålagd servitut till Fahlu Kungsgård utöfver de ränteskyldigheler, som i allmänhet för hemmanen i orten belöpa, hafva Rikets
Ständer funnit hemmausinnehafvarne deremot böra tillgodonjuta lindring uti bevillningen, hvadan, enligt nu gällande bevillningsförordning, de, som utgöra berörde utskyld, sä länge den fortfar, förskonas från ]:del af bevillningen efter l:a och 2:a Art., så framt de icke serskildt njutit lindring till hälften från personella afgiften, då den icke vidare efter lista Art. dem tillgodokommer.
Vid dessa förhållanden synes det likväl vara både mindre lämpligt och utan allt ändamål att längre bibehålla förstnämnde serskilda utskyld, hvars upphörande jemväl redan förut är af Rikets Ständer förutsatt, helst någon fördel af densamma icke för Staten uppkommer, när motsvarande lindring i andra utskylder meddelas, men deremot räkenskaper och uppbördsverket invecklas, hvilket genom upphörande af så väl förromförmälde serskilda ränta, som den deraf föranledda lindring i bevillningen kunde undvikas.
Af dessa skäl tillstyrka Comiterade underdånigst, det Eders Kongl. Maj:t måtte härom till Rikets Ständer göra Nådig framställning.
Då redan genom Kongl.
Brefvet den 24 Februari 1837 blifvit förklaradt, att den andel af ifrågavarande ränta, som är Landshöfdingen anslagen, bör vid nuvarande innehafvarens afgång indragas samt med vedanslag för embetsrummen kommer att på vanligt sätt förhållas, fordras icke någon föreskrift om framtida ersättning; dock hemställa Comiterade underdånigst, huruvida icke Eders Kongl. Maj:t, förr än proposition till Rikets Ständer göres, skulle finna lämpligt höra nuvarande Landshöfdingen, huruvida han, emot ersättning elter enahanda grund, som för indelta löner varder bestämd, skulle vilja sin andel af ifrågavarande ränta afstå, enär hvad derom förordnas inverkar ej mindre på statsregleringen, i anseende lill dä behölligt ersättningsanslag, än på stadganderne i Bevillningsförordningen.
Men, äfven om denna indelning skulle under nuvarande Landshöfdings tjenstetid komma att utgå på lika sätt som hittills, synes intet hinder möta att i öfrigt genast tillvägabringa förutnämnde förändring.
Hvad beträffar den del af räntan, som utgått till vidmakthållandet af byggnaderne å Landshöfdingebostället; så lärer för framtiden, och sedan tilläfventyrs befintlig behållning af dessa medel blifvit använd, i afseende å nämnde boställe böra förfaras lika som med öfrige dylika byggnader. 64 15 Om Näs jj(.; Slöra Kopparbergs
Län förekommer äfven en annan Ii kartad parationsmedei. afgift, sorn, under namn af Näs Kungsgårds reparationsmedel, utgöres af Näsgards Fögderi med 66 R:dr 32 sk. och af Westerbergslags Fögderi med 33 R:dr 16 sk. att användas till underhåll af byggnaderne å Näs Kungsgård, som är ÖfversteRoställe vid DalRegementet, men, i händelse dessa medel icke aro tillräcklige, bör allmogen i Näsgårds Fögderi, som af ålder haft skyldighet att underhålla nämnde byggnader, fylla det bristande; Och utser allmogen derlöre en så kallad Ombudsman, som har bestyret med reparationernes verkställande och till hvilken af dem erlägges arfvode, som i 1844 års Räkenskaper upptages lill 41 Rdr 24 sk.
Derjemte lärer ifrågavarande allmoge hafva åliggande att till nämnde Kungsgård utgöra åtskilliga tjenstbarheter.
Då intet giltigt skäl synes förefinnas, hvarföre med underhållet af åbyggnaderne af berörde Öfversteboställe skall tillgå annorlunda, än vid andra så beskaffade boställen, och allmogen för detta ändamål vidkännas ett serskildt onus utöfver hvad i allmänhet åligger hemmanen i orten, hvilket ock, lika med det nyss förut omlörmälde, utgör ett af de många undantagssladganden, som bidraga till Kameralväsendets invecklade beskaffenhet och, om enkelhet skall vinnas, böra undanrödjas; hemställa Comiterade underdånigst, om icke Eders Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna lämpligt att till Rikets Ständer aflåta Nådig proposition om förr omförmälde bygg nadsskyldighets upphörande med nuvarande Roställshafvarens afgång; Och skola Comiterade i det serskilda underdåniga utlåtande, som här efteråt omlörmäles, yttra sig angående de öfrige tjenstbarheterne.
161 Angåen- Bland de af hemman utgående onera förefinnas i flere provinser skyid^gh^ierne. dagsverksskyldigheter, bestående dels deruti, att sådane dagsverken, som äro uti hemmanens ränta upptagne, varit anvisade att in natura till åtskillige Statens egendomar utgöras, dels uti annorlunda bestämda arbetsbiträden till dylika egendomar.
I fråga om nödiga åtgärder för upphörandet af dessa tjenstbarhelers fullgörande in natura åberopa Comiterade i underdånighet det serskilda utlåtande, som under denna dag i ämnet afgifves.
— Hvad åter beträffar sättet för framtida godtgörande af denna prestation, eller hvad i dess ställe, enligt redan gifna eller hädanefter meddelande stadganden, kommer att utgå; så följer af de i det föregående framstälde förslag, alt de dagsverken, som äro i hemmansräntorna inbegripne, böra ingå uti den förvandling af dessa räntor, som kan varda beslutad; och anse Comiterade, alt, så länge dylika dagsverken in natura utgöras, så stort belopp af hemmansräntan, som, enligt uträkning, uppgjord efter de i afseende å förvandlingen följde grunder, skolat erläggas, derest förvandling af dagsverkena icke egt rum, af de skattskvldige utfordras och återstoden, som således motsvarar dagsverks - 65 skyldigheten, i räkenskaperne afföras såsom anordning till den stat, för hvilken samma dagsverken disponeras.
Vidkommande åter den till hcmmansräntan icke hörande dagsverksskyldighet, så synes det vara mindre lämpligt att utbyta densamma emot varupersedlar, om än sådan grund för hemmansräntornas förvandling antages och deruti inbegripne dagsverken i enlighet dermed måste behandlas; hvadan, efter Comiterades tanka, de dagsverken, hvartill den uppskattas, i hvad fall som helst, böra förvandlas till contant ränta, beräknad efter samma medelmarkegång, som för hemmansräntornas förvandling tages till grund.
Och lärer, om detta antages, samma grund böra tillämpas äfven i afseende å sådant vederlag för redan indragen dagsverksskyldighet, som förut kan vara i spanmål eller andra persedlar bestämdt.
För öfrigt anse Comiterade, att förvandlingen af vederlaget för ofvannämnda serskilda dagsverksskyldigheter, der detsamma är bestämdt före allmänna ränteförvandlingens utförande, bör i sammanhang dermed verkställas, men annars för sig gå, så snart dagsverkenas antal blifvit faststäldt; samt, i händelse dess utgörande in natura äfven derefter fortfar, den derför belöpande lösen afföras på enahanda sätt, som för likartadt fall här ofvan blifvit i underdånighet föreslaget.
Uti Färentuna Härad af Stockholms Län utgår, under namn af 17-§•_ Angående
Drängespann, en för befrielse ifrån Rotering faststäld afgift af Två gtiser* vVränteTunnor
Spanmål för hvarje helt hemman; och då denna således är af förvandlingen, grundskatts natur, anse
Comiterade densamma jemväl böra i sammanhang med hemmansräntorna förvandlas.
Beträffande de hemman, hvilkas räntor äro till större eller mindre del indelta; så, om än någon dylik indelning kommer att fortfara efter den tid, som för ränteförvandlingen bestämmes, bör dock sådant, efter Comiterades åsigt, icke hindra, att äfven dessa räntors förvandling, i sammanhang med de öfrigas, verkställes, utan att likväl detta må rubba räntegifvarens skyldighet att gamla räntan till indelningshafvaren utgöra, så länge den sednares rätt till dess åtnjutande fortfar.
Men enär indelta räntornas intagande uti KronoRäkenskaperne endast innefattar en upp- och af-föring och således, om än lösen för räntan efter gamla grunden, med beräkning af årets markegång, skulle utfalla något olika emot hvad nya räntan, efter medelpris, utgjorde, det icke medför någon olägenhet, om för alla hemman endast sistnämnde ränta i Räkenskaperne upptages, allenast afföringarne af indelta räntornas värde derefter lämpas, utan fastmera enkelhet derigenom beredes, i förening med vinnande af syftemålet, att visa Statens uppoffring för indelningen; så böra dock äfven de på förberörde sätt disponerade räntor uti KronoRäkenskaperne efter förvandling upptagas samt, på lika sätt som här förut i fråga om lösen för in natura utgående dagsverken är vordet föreslaget, den del af sålunda i Debet ingångne (Bil. lill K. il- Nåd.
St. år i84y.) 9 66 nya räntan, som motsvarar indelningen, under behörig anordningstitel afföras; hvilket möter så mycket mindre svårighet, som kronans behållna andel af i öfrigt indelta hemmans räntor vanligen utgöres af sådant, som i contant är bestämdt.
I afseende å räntorna för Rusthållshemman samt de till Båtsmanshåll med sina räntor indelta hemman i Blekinge och Calmar Län, inträffar väl i så måtto enahanda förhållande, som med räntorna af de för vissa Statsbehof anslagna egendomar, att frihet för räntornas utgörande tillgodonjutes; men då dessa räntor i sjelfva verket äro att jemföra med Statsanslag till rustningens upprätthållande och således, lika med andra så beskaffade anslag, böra vara i Räkenskaperne synlige, anse Comiterade att de hädanefter, som hittills, böra i Jordeböckernes skattecolumn upptagas och i Redogörelserne debiteras, samt deremot beloppet under vederbörlig anordningstitel afföras.
På enahanda sätt anse Comiterade böra förfaras i de fall, då befrielse ifrån räntors utgörande tillgodonjutes af orsak, alt hemmanen äro anslagne till Gästgifveri, Färjehåll, Brefföring m. m., samt dylika räntor hittills varit i Räkenskaperne debiterade och under anordningstitel afförde. tida^skauiä™1* Derest, enligt hvad Comiterade här förut i underdånighet föreslagit, ningar. 8 de nu utgående ordinarie räntorna komma att förändras, blifver äfven nödigt att, i sammanhang med beslutet derom, stadga, huru vid framdeles skeende skattläggningar, i afseende å räntornas bestämmande, bör tillgå.
Då både rättvisa och billighet fordra, att dervid icke förfares efter andra grunder, än att sådana räntor, som framgent åsättas, öfverensstämma med dem, hvilka redan äro öfrige hemman ålagde och, derest förvandling ej skett, skulle hafva ifrågakommit, samt dessutom vid det förhållande, att nya skattläggningar i framtiden icke ofta kunna blifva af nöden, det ej synes vara af verkligt behof påkalladt att utarbeta nya skattläggningsmethoder, anse Comiterade lämpligast, att, då skattläggning framgent erfordras, räntan först uträknas efter ortens hittills gällande method och det sålunda bestämda beloppet sedermera förvandlas till ny ränta efter samma beräkningsgrund och medelpris, som för de äldre räntornas förvandling varder faststäld.
Härvid borde dock, efter Comiterades åsigt, undantag göras för qvarnar.
Dessa äro i sjelfva verket icke annat, än ett slag fabriksinrättningar, och någon tillförlitlig grund finnes så mycket mindre att derå beräkna en ständig ränta, som inkomsten helt och hållet är beroende ej allenast af deras beskaffenhet, utan ock af mäldetillgång, som af mångfaldiga orsaker kan högst betydligt omvexla.
Af dessa skäl och då redan genom Kongl.
Kungörelsen den 29 April 1830 i afseende å sågar, som derefter anlades, eller, ehuru förut anlagda, då ännu icke undergått 67 skattläggning, blifvit stadgadt, att de icke borde grundränta äsättas, utan såsom fabriksinrättningar betraktas och endast till bevillning beräknas, hålla Comiterade före, att lämpligast vore, om på enahanda sätt jemväl förfores med Tullmjölqvarnar, som hädanefter anläggas eller icke redan skattläggning undergått.
I sammanhang med frågan om hemmansräntorna hufva Comiterade 19< ?■ Angfienäfvcn fästat uppmärksamheten derå, att af Städerne utgå åtskilliga till sta ordinarie ränta hänförlige afgifter, som för deras jord beräknas.
Och dernes jord. hemställa derföre Comiterade underdånigst, alt alla så beskaffade afgifter måtte förvandlas efter enahanda grund, som för hemmansräntorna varder faststäld, samt förteckningar deröfver, upptagande såväl gamla, som nya räntan, lör hvarje Stad uppgöras och till Eders Kongl.
Maj:ls Befallningshafvande insändas, för att, till rättelse lör framtiden, bifogas Länens JordcboksLiggare. b) Tionden.
Någon förenkling uti denna utskyld är i allmänhet icke af behofvet 29- ?• 0m påkallad, då den å de liesta ställen är bestämd uti spanmål af sådane Tlondenslag, som utgör ortens hufvudproduktion; men, på sätt det öfver Tionden, på grund af 1844 års Räkenskaper, upprättade sammandrag Litt.
N. utvisar, förekommer dock i några Län, att den är utsatt jemväl i andra persedlar, såsom smör, ärter och bönor.
De skäl, som i det föregående blifvit anförde till stöd för Comiterades underdåniga förslag om hemmansräntornas lörvandlande till bestämd penningeskatt, kunna väl till viss grad äfven gälla i fråga om tionden; men förhållanderne äro dock iså målto skiljuktige, som grunden för tiondens beräknande är, att den skulle utgöra en viss del af årsväxten, fastän, till undvikande af ömsesidiga olägenheter, qvantiteten numera å de flesta ställen blifvit bestämd.
Dessutom förefinnes, som ofvan nämndt är, icke i afseende å tionden den anledning till dess förvandlande i penningar, som i fråga om ordinarie räntan hämtats af behofvet att förenkla densamma och undvika olägenheterne af de förra räntepersedlarnes utbytande emot nya.
Och då någon egentlig rubbning af denna skatt således icke är af verkligt behof påkallad, samt en stor del af tionden är anslagen till Inrättningar, för hvilka Comiterade funnit sig böra föreslå ersättning, lämpad efter markegångspriser, hafva Comiterade ansett, att, äfven om ordinarie räntan skulle blifva i penningar bestämd, lämpligast vöre att, för närvarande och intilldess fördelarne af sistnämnde åtgärd hunnit af erfarenheten bekräftas^ icke utsträcka en sådan förändring jemväl till kronotionden.
Deremot skulle det i flera afseenden lända till lättnad både i Jordebok och Räkenskaper, om i de fall, då tionde är utsatt antingen i andra persedlar, än span 9* - 68 mål, eller uti andra sädesslag, än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgöres, sådant kunde förändras; och tillstyrka Comiterade derföre underdånigst, att så beskaffad tiondeafgift, hvarmed detta förhållande inträffar, mätte på det sätt förvandlas, att, sedan värdet deraf efter de medelpris, hvarpå ordinarie räntans förvandling grundas, blifvit uträknadt, i stället bestämmes så stor qvantitet spanmål af de slag, hvaruti tionden i Fögderiet i allmänhet är utsatt, som efter nämnde medelpris svarar emot förstberörde värde, likväl så att icke annat bråk än \ kappe upptages, utan hvad, som under- eller öfver-stiger, uteslutes.
HaimstacTan fråga om tionden förekommer jemväl, att uti Skåne erlägges, un i skåne.Jan der benämning Halmstädja, hvarje 7:de år en serskild, efter tionden lämpad afgift, hvilken icke i andra delar af Riket utgöres.
Denna afgift, som redan i Danske Konungen Fredrik den Andres tid skall hafva tillkommit och lör hvars beräknande annan grund icke kunnat igenfinnas, än GeneralGuverneuren, Grefve R. von Aschebergs den 24 Oktober 1681 gifne Instruktion, utgår icke lika i alla Fögderier, hvartill orsaken synes hafva varit, att den med progressiv tillökning lämpats efter tionde qvantiteten för hvarje socken, men beräknas i allmänhet till 4 sk. 6 rist. för hvarje Tunna Råg och Korn, samt 2 sk. 3 rist. för En Tunna Hafre; och är genom Kongl. Brefvet den 5 Juli 1843 uti serskildt fall fork la— rädt, att vid Halmstädjans sedan längre tid tillbaka följde beräkning finge förblifva.