Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sländers Revisorer, att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af de grunder, som för dispositionen af Creditiven ä Banken blifva bestämda, låta till halfva beloppet inhibera dessa Kreditiv, haf. va i samtelige Piks Standen anmärkningar blifvit gjorde, af det sammanstämmande innehåll, att detta coirectiv anses icke innefatta straff för den Auctorite, som genom sådane gröfre bihang till Riks.St, IrOt. i$iy t$i$. 4:dc Sami, W:r ajp, 249, 1906 Stats Utskottets Betänk anden. felagtigheter vållade en så beskaffad indragning, reen deremot skulle för det allmänna blifva af ett ganska menligt inflytande.
I anledning af dessa anmärkningar och de skäl, som härföre ligga till grund, finner StatsUtskottet sig föranlåtit att frångå dess ifrågavarande förut afgifne Förslag. 12:o Utom nu hesvarade Anmärkningar, Sorn vid Stats-Utskotteis Berättelse och Förslag blifvit gjorde, hafva följande tillägg ansetts böra i Instructionen för Allmänna Magazins Inrättningen inflyta, nemligen:
Uti anförandet hos Häglof.
Ridderskapet och Adeln förekommer: A. Att Utländsk Spanmäl hör, uttder ansvar af Magazins-Inrättningens Styrelse, allena kunna införskrifvas, i hvilket fall likväl Inrättningens Lager af Inhemsk Spanmäl anses böra hesta af minst 300,000 Tunnor, hvaraf ej något får af yttras förr iin 2.ne månader före en ny skörd; hvarjemte i sammanhang härmed anföres, att, dä genom en sä beskaffad föreskrift i afseende pä inför skri] ning af Utländsk Säd, befaras kan, att Spanmälsprisen stegras, torde detta dock kunna förekammas genom Magazins-Inrättningens större / panmnåls-Lager , till beredande hvaraf Inrättningens Creditiv pä Banken borde vara oinskränkt.
Stats-Utskottet har väl i dess anförande om upphandling af Utländsk Spannmål hemstälf, att, då en sådan upphandling oundvikligen för Allmänna Magazins-Inrättningens räkning behöfver göras, synes den endast genom Verkets Öfver-Styrelse böra föranstaltas och ingen annan Autorité, såsom oftast hittills skedt, dermed äga befattning.
Härmed har Utskottet lik - Stats-Utskottets Retänkanden.
Väl ej hvarken hemställt eller haft för afsigt, att Magasins
Directioiien ensamt skulle äga den utesluiatule rätten, att införskrifva Utländsk Spannmål, och att all enskild åtgärd dermed borde upphöra.
En sådan högst skadlig och till förfång för enskildta handels-industrien ledande föreskrift, afstyrker Utskottet aldeles, Utöfver 200,000 Tunnor Spannmål synes Magazins-Inrättningens Lager ej behöfva utsträckas, oell med detta Lager äger ock Inrättningen, efter den omfattning den kan och bör hafva, tillräcklige förråd till undsättning.
Hvad Utskottet i denne del i det afgifne Betänkandet anfört, åberopas vördsam igen.
Att bestämdt stadga tiden, när lindsäht» nings-Spannmäl bör utdelas, anser Stats Utskottet helt och hål et stridande emot afsigten och ändamålet med Allmänna Magazins-lnrättnin? gen , hvars åliggande väl bör vara, att, utan.afseende på tid, afhjelpa brist och behof när
Skulle Magazins-Inrättningen ensamt äga, att införskrifva Utländsk Spannmål, inträff,ide säkerligen, att
Sädesprisen vid åtskilliga tillfällen stegrades, hvilket Inrättningen ej kunnat förekomma, enär dess Spanmåls-Lager endast äro afsedde för undsättnings behof, och icke att dermed i enskild handelsväg concurera.
Få de skäl, Utskottet i dess Betänkande andrågit, kan Utskottet ej ingå 1 det Förslag, att Magazins-Inrättningens Creditiv på Banken bör vara oinskränkt. igo8 Siats-Utskottets Betänkandeti! 35.
Vidare föresläs, att, pä det Sädestillgången vid ett inträffande Missväxt-är mä Ukas, borde Landshöfdingarne söka tillvägabringa frivilliga öfver ensi ommel ser, att i Socken-Magazin samla Spannmål , till befrämjande hvaraf någon mindre dtl af Magasins-fonden kunde användas.
AU användande af Magazins-Fonden på annat sätt eller i annan ordning, än som Utskottet haft äran föreslå, leder till rubbning i de grunder, hvarpå Magazins-Inrättningens organisation bör vara bygd.
C. Då Magasins Inrättningen genom upphand, ling kan förse tig med större Spannmåls Lager, anses det hvarken billigt eller nödigt, att Kronans behållne Afrad och Tionde in natura lefver eras, titan föreslås, att Ränte Sädén mä lösas thed Contant efter Mockegängs pris med Forselliin.
En sådan ovilkorlig lösnings-rättighet kan Stats-Utskottet ej tillstyrka, enär Kronans Ränte-Säd behöfves till underhåll för Värfvade Arméen och Flottorne.
Säd till de behof, hvartill Afrads- och TiondeSpannmålen är beräknad och anslagen.
Hos Högvördige Präst Ståndet är af en Ledamot anfördt, att, så länge Magazins-Inrättningen rörde sig med små Fonder, kunde den ej vara menlig för enskildta Spannmålshandeln ; men, då dessa nu blifvit ökade ända till Två Millioner Riksdaler, förmodas ett annat förhål - Stats-ZJtskottets Betänk anden.
Om icke MagazinsInrättningen kunde ställas pä samma fot., sorn understöden för Jernhandteringen, eller på så sätt, att, när i en sädesrik province en handlande kunde styrka sig hafva uppköpt och i Magnzin infört ett qvantum Spannmål, borde han vara säker att liksom en Jernhandlande få ett proportionerligt
IAn derpå till den tid, han kunde hafva utskeppat detsamma.
I en sädes fattig province deremot skulle en lika rättighet få tillgodo njutas, när en handlande genom Assurance-bevis styrkte sig ifrån Inländsk hamn hafva heroförskrifvit Spannmål.
På detta sätt förmodas Sveriges Sädes-handel blifva uppmuntrad, och hemställes, att, så vida tiden ännu icke anses vara inne, att på ifrågavarande sätt understödja denna hufvudnäring, åtminstone ett försök i mindre Scala dermed kunde göras intill nästa Riksdag.
Uti de grunder för Magazins-Inrättningens upphandlings-åtgärder, Utskottet föreslagit, har Utskottet tillika anfort dess tankar i afseende på omöjligheter! för Verket och vadan för det allmänna; så vida Magazins Inrättningen skulle anses skyldig, att i .obestämd omfattning upphandla Spannmål tili Sädesprtsens styrande.
Örn en sådan anstalt kunde å Statens sida tillvägabringas eller stod att förena med befrämjandet af allmänt väl, vöre visserligen den föreslagna utvägen ganska lämplig; Men, då Magazins-Inrättningens förnämligaste ändamål, efter Utskottets öfvertygelse, bör vara, att hafva tillräcklige undsättnings-Lager, anskaffade af inhemsk Spannmål, utgör den del af Inrättningens ålig - agio StatS'Utskattets Betärikanden. gande att uppköpa
Säd, endast ett medel att befordra Inrättningens egentliga bestämmelse, Skulle deremot Magazins-Inrättningens Fonder användas på sätt föreslagit är, understöddes väl enskildte Spannmåls-händein , men Inrättningen blefve dä ej annat än en
Discont eller låneanstalt, sorn ingalunda kunde betrygga Landet för brist och hungersnöd, hvilket likväl utgör liufvudsakligaste skalet för denna Inrättnings bibehållande i ett Land, sotn är sä ofta blottetäldt for missväxt.
Att ifrågavarande Läne-biträde skul'e pä försök i mindre scala tid nästa Riksdag medgifva*, kan ej eller Stats-Utskottet tillstyrka enär Magazins-Inrättningens Fonder orubbade behöfva användas till Undsättnings-Lagers anskaffande:
Att det vore bättre, att Magazins-Inrättningen köpte och sulde Spannmål Jör året, än att, sotn Utskottet föreslagit, samla Lager under goda år, för att tidgripas i de hårda, emedan genom de stående Lagren nästan hela Fonden medtages och således foga qvarlemna6 till Spannmåls uppköp för följande goda år, hvilka mera är anledning att hoppas, än härda.
Emot afsigten och ändamålet med Allmänna Magazins-Inrättningen är detta Förslag alldeles stridande.
Inrättningen måste hafva Undsättnings-Lager att tillita, då brist och behof inträffa, Härförutan synes ingen Allmän Ma* Stats-Utskottets Fetänkanden. 1911 gazins - Inrättning för Landet hvarken behöflig eller nyttig.
Uti åter-retnissen från Vallöf. Borgare - Ståndet förekommer ett deruti gjordt yrkände, att Städerne. måtte anses lika beruttigade, att af Allmänna Magazins- Inrättningen få åtnjuta undsättning, som Landet.
Då Spunnmåls-undsättningar från Allmänna Magazins - Inrättningen hittills alltför vida blifvit utsträckte, har Utskottet i det afgifne Betänkandet a sett sig böra vördsammast föreslå en nödig inskränkning härutinnan, så vida Verket skall kunna äga bestånd.
En större tillförsel och lättare utvägär, att kunna anskaffa hvad sorn erfordras, gör att Städernes Innevånare ej äro blottställde för de behof, som ej sällan å Landsbygden inträffa»
Dessutom synes Magazins-Directiooens åtgärder, efter de principer, som för deras verkställande blifvit föreslagne, ingalunda kunna lägga hinder i vägen för enskildta handeln.
På grund af allt detta kan Stats-Utskottet ej tillstyrka bifall till hvad i denne del pf.yrkadt blifvit. 13:0 I Vällofl.
Borgare-Ståndet har en Ledamot anmält, att det förefallit honom besynnerligt, att Stats-Utskottet yttrat, det Magazins-Inrättningen blifvit förvaltad i enlighet med hittills gällande föreskrifter och, der sådane saknats, efter de föjhålländen, som städse haft det Allmännas väl och bästa tili syftemål, når TgiS Stats Utskottets Betänkanden. 1:0 Magazins - Inrättningens Hufvud - Bok balancerar, såsom äldre fordringar 559,903 Hulr 33 sk. 11 r:st. 2:0
Lånen ej blifvit med Best-langder verificerade. 3:0 Spannmåls-Lån utlemnade utan säkerhet, hvarigenom förluster inträffat. 4:0 Stora, till beloppet och beskaffenheten icke tillräckligt upplysta, förluster ägt rum 1813» £814 och 1815. 5:0
Att förluster uppkommit deraf, att åtskilliga Magazins-utgifter icke blifvit lagde å Spannmåls-Lagret, utan betungat Inrättningens Bond. 6:0
Att förluster uppstått å till BagareEmbetet i Stockholm utlemnad Spannmål m. m. 7:0 Försummad indrifning af CornmerceBådet Björnbergs skuld, och att han derå bör betala Banta. 8:0 Att Lån till Handlande blifvit utlemnade, hvilka Lån ej användts till ändamålet.-'
H varjemte denne Ledamot funnit det vaxa högst anmärknings-värdt hvad Utskottet yttrat i afseende på gjord hemställan om förökad
Att den omnämnde Balancen innefattar värdet för sådane försträckningar till Krigsrustningar , hvilka försträckningar på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning från Inrättningens förfäder utgått, utan att ersät träng derföre frän Stats-Utskottens Betänkanden'. 1913 de Fonder, sorn dem bordt godtgöras, kunnat meddelas. 2:0 Spannmåls - Lånens verificerande med Best - längder har hittills ej i Författningarne varit föreskrifvet. 4:0 Afskrifningar å åtskillige SpanmnålsLån äro af Kongl. Majit i Nåder medgifne:
De förluster, som i denna punkt åtalas, äro af den beskaffenhet, att de icke kunnat förekommas, hvarom sa väl Bevisorerne, som Utskottet tagit den nogaste kännedom. 5:0
I afseende på Magazins - utgifterne, hafva de ej hittills, emot antagen och i Nåder gillad Bäkenskaps-form, kunnat annorlunda fördelas, än som skedt är. 6:0
De häruti omnämnde förluster äro ej eller en följd af Inrättningens förvaltning. 7:0 och 8:0 Åberopas, till undvikande af vidlyftighet, Utskottets Betänkande, deruti äfven namnes, att Commerce - Rådet Björnbergs Skuld löper med Sex Procents Banta.
Sedan Stats - Utskottet nu i korthet upplyst, att hvad som blifvit i fråga satt ingalunda är af den egenskap, att Magazins - Directioneri derföre tillvitas kan, anser Utskottet någon vidare förklaring icke behöflig i afseende på hvad den värda Ledamoten funnit anmärkningsvärd t i Utskottets yttrande om förökad
Hvilket allt Bikeens Högloft.
Ständer vördsammast underställes; poh hvarvid bifogas någre Ledamöters yttrade J 9 1 4 Stäts-Utskotiets Betänkande».• serskildta ranka i frana derom, huruvida Riksens Ständers Revisorer skola äga forordna, att någon del af Mag»zi:ts- Inrättningens Cieditif bör i förekommande möjligt fall indragas.
Stockholm den 23 Junit 1818.
Utdrag af Protocollet hä/lit mi Riksens Hoglaft.
Ständers Stuts - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 23 funt i 1818.
S* D. Då Stats-Utskoitet nu beslöt det Utlåtande, som skulle afgifva* öfver de anrnäikningar, hvilka inom samtlige Respective Riks-Stånden blifvit gjorde vid Utskottets Eerättelse Öfver verkställd granskning af Magasins - Inrättningens förvaltning samt Förslag till denria Inrättnings nya organisation, uppläste Herr Borgmästaren Ekstrand följande!
”Jag kan för min del icke frångå den tanka, Höglolh Stats - Utskottet i sitt förra Betänkande yttrat och jag i Höglofl.
Riksens Ständers Herrar Revisorer, i fall af befunnen öfverträdelse uti de för Magazins
Directionens förvaltning gifne grunder, böra berättigas indraga hälften af dess Creditiv.
Orätt har man behagat kalla sådant ett straff för Landet, drabbande dem som icke det minsta felat; mig synes det icke annorlunda än som en välgerning för undsättnings tagare och hjelpbehöfvande.
Långt ifrån att tro möjligheten af en sådan öfverträdelse hvarken å Regeringens eller Magazins-Directionens sida, vill jag antaga för Stats Utskottets Betänkande». 1915 säkert, att skäl till ifrågavarande indragning aildrig hädanefter skall kunna förefinna», och hvad är då att befara af den klandrade föreskrifen?
Platt intet men Ständerne hafva enäed ertid fullgjort den pligt, sorn jag anser bland de mäst heliga för dem, att nemligen för den framtid, ett nu utfärdande Reglemente troligen länge skal! komma att gälla, hafva sökt försäkra sine Committenter eller Nationen, det deras anslag af penningar till denna Handels- och Undsättnings - anstalt icke skola förskingras och minskas.
Antager jag åter för ett ögonblick ihöjeligheten af en öfverträdelse och att vådan af indiagningen blefve för handen, så borde jag väl än mera befara fortsättning af öfverträdelserne och hvad blefve följden deraf?
Jo — att hela Fonden kunde förstöras och denna Inrättning, som man anser så högst nödig för Landet, derigenom alldeles skulle upphöra , så framt man ej kan taga för afgjordt, att Ständerne ville och Banken kunde gifva en ny Fond — jag kan för min del icke se denna vilja och förmåga i en framtid så tydelig, utan tviflar derpå lika mycket som på möjligheten af öfverträdelse och lemnar en hvar att dömma om då icke vid den händelse, jag nu för ett ögonblick måst antaga möjelig, »len att Fonden genom öfverträdelser befunnes minskad, det vore en välgerning för de hjelpbehöfvande att halfva Fonden indroges och kunde vara i behåll, att en gång åter användas för sitt rätta ändamål sedan Sränderrfe på nytt fått derom besluta; jag är åtminstone icke i stånd att se saken annorlunda, utan tror för - ig 16 Ståts-Utskottets Betänk anden. deln af indragningen vid en sådan högst oför* rnodad händelse alltför påtagelig — vådan deremot föga märkbar genom de modificationer, förra Betänkandet innehåller, att nemi. -| af Revisorerne skola finna skäl till indragningen och derjemte bestämma en sådan tid för verkställigheten deraf, som de anse den kunna ske utan våda för Landet.” ”Om man med tillämpning af 106 eller 107 §. §. af Regerings-Formen ville påstå, att Correctivet emot dylika öfverträdelser af Konungens Föredragande redan der finnes stadgadt, måtte, om så är, detta Correctiv föga gagna, enär ersättning för de 2 Millionerne R:dr säkert alldrig kunde gifva,s af den felande ; Och, så vida Magazins - Directionens befattning är alldeles olik Stats-Contoirets deri, att den förra skall åsyfta Fondernes bibehållande, alltid utan förminskning, derest Verket skall kunna fortfara, men det sednare deremot blott har att till bestämda ändamål årligen utbetala hvad sorn fås in, så långt det räcker, mätte ett föfivarings-medel emot Fondernes förminskning, i afseende på Magazins-Directionen, vara att anse lämpligast, när deremot ett Correctiv allena eller bestraffning för den felande, i afseende på Stats - Contoirets förvaltning, kan vara tillräckligt.
” ”Jag har länge ansett, Magazins-Directionen för en olycklig
Inrättning i vårt liand och jag bekänner att jag vid våra första öfveriäggningar uti Höglofl.
Afdelningen yrkat dess upphörande derföre, att dess Spannmåls-hande! hittills nästan alltid slagit ut med förlust, att den Stats-Uiskottets Betdnkanden. deremot skolat söka sin vinst uti BrännvinsBränning af biott strid Säd,' drifven i stort till Landets skada mera än gagn, att den qväft enskildta Handels -speculatio.ner och loflig industri, att den genom Spannemåls - undsättningar, ofta öfver verkelig» behofvet, till låga pris och på Credit , snart sagd t uppmuntrat Landtmannen till lättja, rill liknöjdhet att sjelf skaffa sig
Säd för året och att i stället salja eller bränna upp sin Säd om hosten, hvartill jag ville lägga den bedröfliga erfarenhet, sistledit år lemnade, att nemi. hungersnöd då var för handen, i flere orter och i min ort endast derföre, att man väntade lofvad Undsättnings-.Spannmål; Jag vill dock icke bestrida att Inrättningen kan vara gagnande om den ställes så, att den bär sig utan deB stora Brännvins - Fabrikerne, om dess ändamål blir förnämligast att hålla frösäd, deraf vi för Climatets tilltagande hårdhet nog ofta måste se oss i behof; om genom en sådan inskränkning undsättnings - tagares anspråk minskas i stället att de nu nied hvart år ökas, och om utborgning af Säd för de mä sta och kanske för alla blir förbuden.
Nu, då en svås missväxt hotar, vill jag medgifva att tiden ej är inne för Inrättningens upphörande eller så stora reform, utan erkänner jag med full öfvertygelse det behof, Kongl. Majit af Landsfaderlig omsorg nu framställt, att Magazins-Directionens Fonder för tillfället okas, xnen detta gör ock, att jag måste anse desto mera af vigt, att Fonderne förvaltas utan någon förminskning, och att, i den oförmodade händelse att annat resultat af upphandlings. opera-. 1918 Stuts- Utskottets Be tänk anden. tionerne skaile visa sig till någon förlust för Verket, en del af Fonderne bör conserverai just til! fördel orh icke till straff för dem sorn Fonden är bestämd att understödja och varja från hungersnöd, -— en tanke den jng alltid trott tnig kunna och höra oförstäldt yttra, titan fruktan att dömas misstänksam och blott det före att jag ansett min pligt, som Fullmäktig här, ovilkorligen det fordra.” Herr Assessoren Ijägerhjelm anförde: ’ Grundlagen kallar Svenska folkets rätt att sig beskatta, Urgammal; Historien rättvisar benämningen.
De allmänna fondernes utsprång, neruI. från räntor eller sammanskott, leder naturligen granskningen af deras förvaltning i folkets händer.
— En af Sveriges största Konungar, skapare af inre Styreisens hela saminanfogning, har ät folket lernnat Bankens vård, oell grundlagen innehåller samma stadgande.
Eika natuilig sorn detina vård är äfven Folkets skyldighet att hålla Bankens förbindelser i helgd, förgäfves tror man sig kunna .disponera Bankens fonder utan ansvar; och deremot svarar rättighet att bestämma förvaltningsgrunder och tillse att de foljas.
Häraf följer Ständers rätt, att genom egne fullmägtige förvalta Banken och Riksgälds-Contoiret.
Magasins-In rätt ningens och Manufactur-Discontens Gred!tiv på Banken kunna icke, underkastas samma åtgärd, emedan förvaltningen är sammanblandad med ren Embetsjnanna åtgärd; Men Rikets Ständer, hvilka här icke kunna verkställa samma anspråk ehuru de äio underkastade samma ansvar, böra söka att» »ted bibehållande af Coristitutionella former, Stnts-Utskottets Betiinianden.
J919 approximera till samma förvaltningsrätt; och dertill finnes endast ett sätt:
Öfverlemnande t af Magten i Revisorernes liander.
,,.Ett folk, som ser att uppoffring af Eif eber Egendom sker åt Staten, bär den med glädje, örn det annars vill förtjena ett rum i Historien.
Detta folk har gjort sitt, när stridbara söner samlas kring Konungens fanor; när Skattkammaren får sitt behof och de Allmänna fonderne göra sin tjenst.
Det är Konungen likgiltigt huru detta sker, blott det består i verklighet, men på formen beror det om effecten svarar emot ansträngningen.
Ar formen god, men medlen tillräcklige; så blir det utförandets ensak om något saknas, och det är endast
Styrelsens interét att felet rättas obekymrad hvar det ytterst hvilar.
Denna rättelse är lätt, orri granskningen är skarp och tanklöshet eller väld sky for trackter, där de lemna märke efter fjäten.
— I Sanning! där misstag eller oduglighet stämplas af rysliga följder; där bildas opinion; där födes alfvar i förvaltning; och detta alfvar bör återkallas af nöden, ty annars lyder det icke kallelsen.
Herr Ofverste - Eieutenanten och Riddaren Pahlman samt Herr Prosten Almqvist instämde uti de af Herr Borgmästaren Ekstrand och Herr Assessoren Lagerhjelm yttrade tankar, med det tillägg af Herr Prosten Almqvist, att han icke kunde föreställa sig huru det uti Utskottets förra Utlåtande, öfver detta ämne föreslagne Correctiv kunde medföra någon våda för Ean* det; men trodde deremot att detta stadgande skulle bereda Allmänheten mycksn tillfredsstäl - 1920 Stats-Utskottels Eetänkandenl leise I afseende på förvaltningen af de stora Sumtnor, som för denna Inrättning blifvit från Hanken beviljade.
Och skulle dessa reservationer, enligt begå* rån, medfölja det till Rikets Höglofl.
N:r 317.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts, under den 23 December 1317, till Utskottet aflåtne Nådiga Skrifvelse om Liqviden af Rikets Utländske Gäld. fJ^i 11 Stats-Utskottet har ankommit följande Kongl. Majlts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stais-Utskott om Liqviden om Rikets Utländske Gäld; Gifven Stockholms Slott den 23 Decem ber 1817.
Maj:ts PropositionJ beslöto Riksens Ständer, vid Riksdagen år 1812, att Rikets Capipal-Gäld i Holland, Babrant och Genua till två tredjedelar af dess belopp genast skulle försvinna; hvarjemte Rikets Ständer, uti underdånig(
Skrifvelse af den 19 Julii samma år, hos Kongl. Maj:t anmälde detta deras Heslut, med tillkännagifvande, dels att derutin nan likväl icke skulle inbegripas de af Svenske Medborgare till inlösen företedde 41S Obligationer af Holländske och Rrabantske Lånen, dels, att återstående tredjedelen af ofvannämn - • nilin» Stats- Utskottets Betänk anderd de Capital-gäld val tills vidare måtte uti Riksgälds-Gontoirets Räkenskaper upptagas, dock att Rikets Ständer till Kongl. Majus afgörande öfverlemnade, att, om och enär Kongl. Maj:t skulle finna det nödigt, något anspråk på berörde tredjedel erkänna, eller ock förklara densamma alldeles förfallen, på lika sätt, som, i afseende på de två tredjedelarne och räntorne, förut var beslutet.
I sammanhang härmed anmälde Rikets Ständer dessutom hos Kongl. Maj:t deras vidtagne Beslut och Författningar, angående Rikets gäld uti Leipzig och Hamburg.
Sedermera, vid 1815 års Riksdag, och efter det Kongl. Maj:f, genom Nådig Proposition af den 6 Julii samma år, erbjudit
Sig att,' på då tillika framställde villkor, af de medel, hvilka, såsom lösen för Ön Guadeloupe, medelst Tractalen med Stora Rrittanien af den 13 Mars 1813. tillfallit Kongl. Maj:t och Dess Efterträdare på Svenska Thronen, enligt Successionsordningen af den 26 September 1810, besörja indragningen och liqviden af all den Utländska Skuld, hvarföre Sverige dittills häftat, hafva Rikets Ständer, med förklarande och särskildt ådagaläggande af deras tacksamhet, detta anbud emottagit och derjemte till Kongl. Maj.t öfverlemnat, att låta besörja Liqviden af lrela Riksgälds-Contoirets Utländska Skuld, hvarmed Riksgälds - Contoiret således icke vidare kornme att taga befattning.
Enligt Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 19 Julii 1-812, var, vid Riksdagens början samma år, Riksgälds-Contoirets UtUthang till Riks.St.
Prat. 1817 • tSiS. 4\dc Sami, N:r t-ti, 242, lgjj Stats-Utskottets Betänkanden. fändska Capital-gäld, med deri inbegripne Sven. ike Medborgare tillhörige 418 stycken Obligationer för Lånen i Holland och Antwerpen, hvardera å 1000 Gulden, så beskaffad, som följer, nemligen: A. I Holland.
Fyra Millioner, 235,100 Riksdaler Holländsk Courant i flere serskildte Lån, hvaraf 529,500 R:dr voro Lif räntor. B. I Brabant : Sju Millioner 541,000 Gulden Brabantskt Vexel-mynt i flera setskildie Lån. C. I Genua Lires Nio millioner, 475,122^ 6. 3 Juori di Banco, i särskildte Lån, hvaraf 45,125 Lires voro Lif-räntor. D. 1 Leipzig:
Ett derstädes till realisationens befrämjande 5r 1802 upptaget Lån af En Million 350,000 Rtdr Conventions-mynt. E. I Hamburg. l.'o
Ett derstädes, genom numera framlidne Canfzli-Rådet och General - Agenten Awerhoff, fourneradt Lån af joo,000 R:dr Harnb.
Banco. 2:0 Allmänna Magazins Directionens Skuld till Awerhoff ska Sterbhuset, hvilken, vid 1809 och 1810 arens Riksdag i Stockholm, på Riksgälds -Contoiret blifvit öfverflyttad, utgörande 150,400 R:dr Hamb.
Banco, utom derå beräknade Jnteressen och omkostnader.