Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För att bereda mera stadga i Spannmåls-prisen, och att förekomma den svåra brist, som missväxt kan medföra, har General-Tull-Styrelsen trott lämpligaste medlet vara, att föreslå ett stadigt medelvärde med 5o procents tull; oeh äro slutligen föreslagna flera förändringar, i afseende på de reglementariska åtgärderna, hvilka böra införas i de vid Tull-taxan bifogade underrättelser.
Detta förslag har Kgl. Maj:t täckts eommunicera med Kongl.
Commerce-Collegium, som deröfver hört vederbörande Handels-, Fabriks-, och HandtverksSocieteter, samt derefter med eget underdånigt Utlåtande i ämnet inkommit. /o
Vid de förhör till förklaringars afgifvande, hvartill Stockholms Handlande och Fabriqueurer inför Commerce-Collegium varit kallade, har, i afseende på/ g det af General-Tull-Styrelsen nu framställda förslag, att utbyta directa förbud emot höga , prohibitiva tull-afgifter, i allmänhet blifvit anfördt: att tull-försnillning, i anledning deraf, skulle föranledas, och att denna är svårare att förekomma än Lurendrägeri, emedan den förbjudna lurendrägade varan är sin egen angifvare, och bär vittne emot sig OV «**» Kläde&Jkbriks Idkar ne. 22 Beviltnings-Utskottets Betänkande N.-o 27. sjelf, hvarhelst den finnes, hvaremot; den Tull-försnillade endast löper fara, då den insmyges; att Tull-försnillaren vid förtullningen uppgifver mindre varuqvantitet än lian införer; att missbruket icke kan förekommas genom varu-stämpling, emedan varu-stämplar kunna tillverkas å Utrikes ort, lika med de Svenska, och att en del varor dessutom icke kunna stämplas; hvarjemte man har befarat, att om de nu förbjudna Fabriks-, och Manufactur-varor hädanefter till införsel blifva tillåtna, skulle landet dermed i sådan mängd öfversvämmas, och deras försäljning ske till så låga pris, att Svenska fabrikerne nödvändigt skulle gå under.
— Dessutom är uppgift vét af Klädes-fa b riks-leik arn e :■ att de uti tillverkningen af fina Kläden äro de utländska Klädes-Fabriqueurerne Wderlägsne; men att de åter i medelfina äro med dem jemn god a, och att detta gäller i ännu högre grad i afseende på grofva Kläden; att orsaken, hvarför icke Kläde i Sverige kan tillverkas för samma pris, som Utländningens, består deruti, att Svenska Fabrikanterne ofta, utan egna tillgångar, börja rörel-.
Bevillning - Utskottets Betänkande Bl .o 27. 2 3 sen med lånta pengar mot drjrg ränta , då Utländningen drifver sina Fabriker med egna penningar i Bolag; att vi stå efter fremmande Nationer i vetenskap och konst; att produeten af deras tillverkning är beräknad på afsättning i verlds-handeln, hvaremot consumtionen hos oss inskränker sig inom landet; att utländska Producenten åtnöjer sig med en lägre vinst å hvad han åstadkommer; att den långa och mörka årstiden hos oss gör arbetet svårare och dyrare och att här är brist på rudimaterier, hvilkaUtländningen erhåller för bättre pris; hvarjemte Fabriks-Idkarne tillagt: att om förbud emot utländskt
Kläde finge fortfara ännu i 10 år, så skulle inhemska Klädes-productionen kunna upparbetas till enahanda belopp som den utländska och till enahanda pris; ty, med säkerhet härom, skulle förmögna personer insätta sina penningar i denna Fabriks-rörelse.
Såsom orsak dertill, att Klädes-tillverkningen, oaktadt ett 9o:årigt förbud emot utländsk införsel, förblifvit stationair, och på långt när icke uppfyller det inhemska behofvet, hafva Fabriks - Idkarne, under åberopande af nyss anförde skäl, tillagt: att Lurendrägeri-författningarne ömsom varit för stränga, då de saknat all verkställighet, Sockerbruks - Societeten. 24 Eevillnings-Utskottets Betänkande IV.o 27. eller ock för lindriga, då de blifvit kraftlösa; och att den högre uppdrifna industrien hos Ulländningen, i senare åren, verkat större införsel i Sverige af den förbjudna tillverkningen, hvarigenom Svenska Klädes-Fabrikerne saknat tillfälle till mer och mindre afsättning af sina producter i någon ort söder om Linköping, helst tillgången af utländska Kläden varit så stor, att någon försäljning af Svenskt
Kläde derstädes icke kunnat ega rum.
Ytterligare är anfördt, att den af General-Tull-Styrelsen föreslagna medel-tull å Ull vore nyttig och ändamålsenlig; men man fruktade att tillåtelsen, att emot Tull införa Klädmakare- eller Ullgarn , skulle blifva skadlig för Svenska husfliten och färgerierne; och slutligen, att sådane för Fabrikerne nödiga redskap af högre fulländning, som icke i Riket äro att tillgå, måtte få införas mot låg Tull, t. ex. 2 procent.
Deputerade af Sockerbruks-Societeten ■hafva anfört: att rått Socker borde förtullas på sätt Tull-Styrelsen föreslagit; men önskat, att Tullen skulle minskas; att om Topp-socker finge införas, borde det förses med den Stads stämpel, Bevillnings-Utskottets Betänkande iV.o 27. 25 der införseln skedde; att Topp-socker borde tull-fritt få exporteras; att Sirap borde lill införsel vara förbjuden, eller ock den af Tull-Styrelsen föreslagnaTull, 3 sk. per #, förökas till 4» samt att Tullen å skuren Kork borde nedsättas till 2 sk, per Till hvad i allmänhet, i afseende på förbud eller skydds-tull är anfördt, bade Siden-Fabriks^ Idkarne yttrat: att deras tillverkning i myckenhet icke fullkomligt svarade mot behof-^ vet, men att de, med undantag af Krus-^ flor och Silkes-strumpor, kunde tillverka i alla slags Siden-varor af fullkomligt lika god beskaffenhet som de utländska , med lika vackra färger och faconer; men att det icke härstädes lönte mödan, emedan den kostbara tillverkningen ofta vore urmodig innan den hunne blifva färdig, hvarföre Svenska Siden-Fabriks-Idkarne icke , hvad modetyger angår, ansågo sig kunna täfla med utländska; att arbetskostnaden här faller sig dyrare än i andra länder; att afsättning saknas inom Landet, likasom capitaler till inrättande af större Fabriker och dyrbara ma - Siden-Fabriks-Idkarne. diuoypj-syuqvj-stfmuog * 26 Bcvillnings- Utskottets Betänkande IV.-o 27. schiners anskaffande; men hoppades, alt om tillräckligt skyddande Förbuds-Författningar finge fortfara minst 10 år, skulle Siden-Fabricationen, hvad priserne angar, kunna uthärda utländsk med- t täflan; hvarjemte Siden-Fabriks-Idkarne gjort flere anmärkningar vid det af General-Tull-Styrelsen, i afseende på Siden-varors förtullning, upprättade förslag, samt anmält den önskan, att rått, o färgad t
Silke icke måtte beläggas med högre införsel-tull än 2 sk, per #, och trodde för öfrigt, att, i fall ej bestämdt förbud stadgades för Siden-varors införsel, varans vigt måtte blifva rätta måttstocken vid förtullningon, | B omulls-Fabriks Idkarne jhafva förklarat: att som släta bomullstyger icke förr än 1817 blefvo till införsel förbjudna, det egentligen är från den tiden, sorn bomulls-fabriker i Sverige börjat drifvas i större scala: att i j afseende på de resultat, som deraf redan visat sig, skulle, om deras rörelse under en tid af 10 år kunde påräkna skydd af författningarne, dessa fabriker, vid nämnde lids förlopp, kunna åstadkomma bomullstyger af lika god beskaffenhet, som de utländska, och till en Bevillnings-Utskoltets Betänkande N.o 27. mängd, som svarade emot Landets behof; att för närvarande Calico tillverkades till lika beskaffenhet med det utländska; att tillverkningen afGinghain och finare Cambrick icke ökats , emedan de varit till införsel tillåine; att Svenska fabriqueurerne icke kunna täfla med utländningen i tillverkningen af modetyger, och att mer än hälften af den i landet införda bomull och bomullsgarn blifvit använd till husväfnad; och hafva äfven dessa fabriks-idkare gjort flere anmärkningar vid förslaget till tull-taxan, till stor del innehållande yrkande om förbuds-systémets bibehållande, samt att bomull måtte få införas mot endast 8 r.'st banco per #; att det hittills förbjudna gröfre bomulls-garn af till och med N:o 25 äfven måtte få införas, och att den derå af General-Tull-Styrelsen föreslagna tull 20 sk. per # måtte nedsättas till 8 sk., hvarmed fabriksidkarne ansågo att egarne af bomulls-spinnerier borde vara belåtne; hvarjemte slutligen anhållits att alla bomulls-tillverkningar, som till införsel tillåtas, måtte vid afstämplingen i tullen förses icke allenast med svart, utan äfven med så kallad plakatstämpeh Grosshandlare och Skepps-Redare. 28 Bevillning-Utskottets Betänkande N.o 27.
Deputerade af Grosshandels-Societeten och Skepps-Rederierne hafva anfört: sig anse de hittills gällande förbuden emot införsel af sädesbrännvin, potatoes, jern, stål, koppar, rödfärg svafvel, vitriol, alun, rn. fl. artiklar, hvaraf Riket har öfverflöd, så väl som utförsel af malm, tack- och skrotjern, böra fortfara; men att om det directa förbudet skulle upphäfvas, samt en prohibitiv-tull i stället införas, trodde
Deputerade att minst 100 procent af varornas värde borde som skydds-tull fastställas, likväl med undantag för gjutstål, jernankare och kopparspik, serdeles sorn de båda sistnämnde artiklar, genom saknad concurrence för deras tillverkning inom Riket, skolat blifva öfvermåttan dyra.
General-Tull-Styrelsens förslag att upphöja utförsel-tull å stångjern från 36 sk, till En R;dr anse
Deputerade så mycket mera skadligt, som de omkostnader, hvilka, såsom tull, convoj-afgift, tolag, våg-omkostnader m. m, äfven åtfölja denna Sveriges förnämsta exportvara, skulle, genom den föreslagna tullförhöjningen, ökas till omkring 8 a g procent af stångjernets nu gällande värde, hvilket Deputerade anse så mycket skadligare, som ifrån Ryssland och Eng - Bevilhungs-Utskottets Betänkande N.o 27. land Stångjern får exporteras tullfritt, hvilken Deputerades öfvertygelse äfven gäller i hvad Svenska Jern-Manufacturerna beträffar; anseende Deputerade all förhöjning å dessa export-artiklar så mycket farligare, som import-tull derå i Norra Americanyligen blifvitförhöjd med 25 proc., och som England, hvilket år 1825 nedsatt införsel-tullen å Svenskt Jern från 6 L. g sk. per Tönn till Ett L. 10 sk., af expor-ttullförhöjning i Sverige kunde taga sig anledning, att åter föröka den hos dem så be-tydligt nedsalta importtullen; och ändtligen, att alla förslag till förhöjning å export-tull för Jern voro opolitiska, då Regeringen, för Svenska Export-handelns bästa, gjort framställningar till Franska Styrelsen om nedsättning af den höga import-tull, hvarmed Svenskt Jern för närvarande der är belagdt.
Då Gar-koppar fallit i pris, afstyrka Deputerade all förhöjning i export-tull å denna vara; likasom Deputerade , enär Trädvaru-handeln blifvit ännu mer försämrad genom den olyckliga ställningen i Portugal, anse högst skadligt att förändra den nedsättning i Tull, Regeringen senast derå vidtagit, och tro sig snarare böra tillstyrka en ytterligare mildring i de nedsätta värdena, såsom hjelp för denna af conjun - Bevillningsutskottets Betänkande N.-o sf. ctuten tryckta handels-gren, helst de träd-varor, som Utskeppas från Sveriges Norra Provincer, i frakter, assuranceprcemier och sundsk tull, få vidkännas vida större utgifter, än de Norrska Trädvarornä.
Den föreslagna förhöjningen på koksalt, från 3a till o sk. på tunnan, hafva Deputerade äfven afstyrkt, emedan denna vara, till Svenska sjöfartens förlust, redan i flere år, varit i vanpris och sällan åt de hemkommande Svenska, dermed lastade, Fartygen gifva någon behållning.
Mot det föreslagna förtultnings-sättet å Socker och Ull, var ingen annan anmärkning gjord, än att medel-lölleri på Socker syntes nog hög.
Den gamla import-tullen å Hampa hafva
Deputerade tillstyrkt böra bibehållas med 3 R:dr, och den dåliga Pass-hampan antingen lill införsel förbjudas eller ock beläg* gas med io R:drs tull pers kepp:d.
Deputerade hafva afstyrkt den föreslagna förhöjningen i tull på Fisk och Sill, emedan dessa varor äro nödvändiga för de arbetande classerna af Sveriges Invånare, och äfven, i anseende till den ringa vinst de lemna importeuren.
Att tull på Bomull blifvit förhöjd från 8 r:st. till i sk., och på rått Silke från a Bévillnings-Utskottets Betänkande N.o 27. 31 sk. till 4 sk.per #, hafva Deputerade anmärkt såsom olämpligt, helst båda delarna äro utländska rå-varor, som vid Svenska Fabriks-inrättningar förädlas.
I afseende på tullen å Spannmål, hafva Deputerade ej ansett sig kunna afgifva något utlåtande; och hafva Deputerade slutligen begärt > att den lindring i tull-och convoy-afgifter, som till uppmuntran för Svenska sjöfarten å aflägsnareländer genom serskilda författningar blifvit beviljad, så väl i afseende på export som import, tills vidare matte få fortfara, helst denna handelsgren icke skall ernått den tillvext eller det förbättrade tillstånd, att den hvarken helt och hållet eller till någon del kan umbära dessa förmonerj och hafva Deputerade begagnat tillfället att föreslå, att de fartyg, sorn hafva passerat Cap Horn måtte beviljas lika lindring sorn dem, hvilka besöka orter på andra sidan Goda Hopps-Udden och drifva handel på de Ostiiuliska platserne.
— I afseende på tillåtelsen att införa utländskt stångjern och gjutgods, hafva Deputerade anfört* att stångjern i Wales icke kostar mer än 7A Pund Sterling per tönn, och således gäller mindre än Svenskt jern; att gjutgods skall kunna erhållas från England för bättre pris Bevillnings- Utskottets Betänkande N.o 2.J. än hvartill det i Sverige kan leranäs; att någon fara för consumtionen af det Svenska jernet inom landet icke kunde uppkomma genom tillåtelsen, att emot Tull införa utländskt stångjern; men att, då af sådan införsel-frihet skulle följa rättigheten att på nederlag upplägga utländskt jern, skulle, vid åter-exporten deraf, sammanblandning med Svenskt jern kunna inträffa, hvarigenom, om det utländska jernet komme att utföras under namn af Svenskt, opinionen om Svenska jernets godhet, på utländska afsättningsorter skulle kunna gå förlorad.
Åf friheten att införa utländskt tackjern, anse Deputerade ingen olägenhet böra befaras, helst det utländska tackjernet merendels är af Sämre egenskap än det Svenska, och, i förhållande tili stångjernspris å utrikes orter, är dyrare än i Sverige.
Deremot ansågo
Deputerade så mycket farligare att tillåta export af Svenskt tackjern, som det flere gånger skall händt, att utländska handelshus, väl bekanta med Svenska tackjernets godhet, men okunnige om våra tullförfattningar, från Sverige reqvirerat detta rå-ämne; hvarförutan Deputerade ansett sig böra anföra den omständigheten, att tackjernet fraklfritt skulle kunna användas till barlast - Bevillnings-Utskoltots Betankande N.o ij. 35 last å sådana fartyg, som förde trädlaster; att utförseln skulle kunna af utlänningen gynnas genom medgifven tullfrihet eller ock möjligen genom premier; och ändtligen, att Tackjerns-export skulle rubba förhållandet emellan Tackjerns-tillverkningen och derpå grundade Stångjerns-smiden.
Sislnämde
Deputerade hafva äfven gjort flere anmärkningar vid de uti General-Tull-Styrelsens Förslag till Tull-Taxa föreslagna värden och procent-beräkningar. har inför Kongl.
Commerce-Collegiu Förklarat: att han ansåg den afGeneralTull-Styrelsen föreslagna skydds-tull å Snörmakare-arbeten vara mer än tillräcklig, endast den anstalt vidtages, till förekommande af Tullförsnillning, att så väl Svenska Snörmakare-arbeten. blifva försedde med Hall-stämpel, som ock att de, hvilka utifrån införas, med Tullstämpel förses; hvarjemte Åldermannen yrkat, att tull å Kam-ull och Silke ej måtte förhöjas, och attdeförbud - Åldermannen för Snör makare-Embetet Bih. till R.
Fröt. 1828 och 1823. 5 Sami. 5 B. i:sta Haft. 3 jSnormakane.
Rörstrands Porcellaines-Bruh Tvetabergs Bomulls-Spinneri. 34 Bevillnings-UtskoLlets Betänkande N.-o 27. ne Numror af utländskt Bomulls-garn måtte få införas emot 8 sk. B:o per
Disponenten af Rörstrands PorceU laines-Btukj Grosshandlaren Ulfj hav anfört: att då den Fajance, som derstädes nu tillverkas, i godhet skall kunna täfla med den, som erhålles från andra länder, och en ny Fabrik för Porcellaines-tillverkning inom Riket blifvit anlagd, borde den nu gällande tull å utländskt Porcellaine fortfara, äfvensom att allt måladt eller tryckt oäkta Porcellailie ännu borde vara förbjudet i 5 eller 10 år, eller också, om sådant skulle införas, beläggas med en tull af i5 sk. per Egaren af Tvetabergs BomullsSpinneri^ Grosshandlanden Hedberg, har, af Commcrce-Collegium tillkallad, sig yttrat: att om sådant Bomulls-garn, som ^till införsel är förbjudet, nu skulle frigifvas, skulle sådant förorsaka Tull-försnillning, emedan varan ej kan stämplas, och hindra den utsträckta hus-slöjden, samt bidraga till indragande af dels tilltänkta, dels under anläggning varande större Bomulls-Spinnerier, hvilka, en gång färdiga, kunna, om en lämplig skydds-tull då införes, täfla med de Yllgstofts Fabrikeme•
Bevillnings-Utsliottels Betänkande IV.-o 27. 35 utländska» så väl i afseende på pris som varans godhet.
På tillfrågan har Hedberg tillkännagifva, att han hittills icke tillverkat finare Bomulls-garn än N:o 34; att han icke kan tillverka finare änNo4o; men att han likväl trodde, att vid Kallens och Sjunntorps Spinnerier skulle Bomullsgarn kunna prresteras af N:o 60 och 70.
— Emot beloppet af den å de hittills FÖrbudne sorter Bomulls-garn föreslagna tull hade Hedberg icke att erinra.
) Yllestofts Fabriks-Idkarne hafva slutligen inför Commerce-Collegium andragit: att Boj, Fris, Frisad, Doffel, iCalmuck, Ratin, Casimir och Circassienne af andra färger an hvitt och svart, äfvensom Flanell, Flaggduk och Qvinnette, jemte Dukar af Bomull, eller afKamull och Bomull tillsammans, under i5 R:drs Banco värde stycket, borde fortfara alt vara till införsel förbjudna, med önskan, att så val gröfre Matt-väfnader, hvilka aro föremål för Klädes-fabricationen, som äfven smalare och finare dylika, hvilka vid Stofts-Fabrikerna tillverkas, må till införsel förbjudas, helst, hvad de finare slagen beträffar, de nu gjorda försök att fullkomna denna tillverkning eljest skulle förfelas.
Jerrite Cvmmrce-Caliegii Utlåtande 36 Bwillnings-XJtskotlets Betänkande N.o 2.7. några andra yttrade anmärkningar af imindre betydenhet, i afseende på den föreslagna Tull-Taxan, föreslogo desse Deputerade, att, i händelse en allmän tillåtelse skulle medgifvas, att emot Tull införa Yllestofts-tillverkningar, det föreslagna Tullvärdet skulle förhöjas för Fris, Frisad, Doffel, Calmuck och Ratin till 3 R:dr, för enkelt Flanell till 28 sk. och för kypradt dito till /±o sk, per aln.
Uti serskildt underdånigt Utlåtande har Kongl.
Commerce-Collegium_, sedan ändamålet med införandet af Tull och I Tulltaxa blifvit omnämndt, anfört: att fullkomlig
Handelsfrihet egde rum här i Riket i förra tider, serdeles hvad imt porten beträffar; att denna frihets injskränkning daterar sig från den 23 Dec. 1738, clå, uti en publication från SlottsCancelliet, varning utfärdades emot inskrifning af utländska Kläden, Sidentyg och andra öfverflödigaKramvaror; att dessa till större delen blifvit förbjudna till införsel genom Tull-Taxan den 8 Junii 173g; att detta Förbuds-Systém oafbrutet fortfarit till år 1825, då, så väl som 1826, en något friare varu in- och utförsel blifvit medgifven , i anledning af Rikets Ständers vid den föregående Riksdagen derom gjorda underdåniga hem* Bevillmngs-Utskotlets Betänkande N.o 27. ställan.
Collegium har derefter örn förmält de olika intressen, som, i afseende på In- och Utförsels-tull, uppkomma hos Förbrukare, Fabrikanter och Handtverkare, Jernbruks-egare, Bergsmän och Köpmän, emellan hvilka alla Collegium anser, att en väl ordnad TullTaxa bör hålla en billig medelväg, under det den derjemte stadgar den skatt å produetion och consumtion, sgim genom Tullen är påräknad, Kongl. Collegium anför härefter de här förut upptagna olika åsigter emellan directa förbud eller deremot svarande Tull-afgifter, med de å ömse sidor för och emot anförda skäl; hvarefter Collegium bar förklarat, att det, lika med de i ämnet hörde Handlande och Fabrikanter, hyser den öfvertygelse, att förbud innefattar ett kraftigare och säkrare skydd emot utländsk medtäflan i varu-försäljning, än höga Tull-afgifter, och tror sig således böra i underdånighet hemställa, att serdeles varsamhet må iakttagas vid tillåtelsen, att, emot Tull, införa varor, som hittills varit förbjudna, och delta förnämligast medgifvas vid frågan om sådana produeter eller tillverkningar, hvilkas fortfarande beskydd emot ut* Bevillning?;-Utskottets Betänkande iV.-o 27. ländsk täflan synes utan väsendtligt ändamål, eller om sådana, hvilka kunna tåla och behöfva utländsk medtäflan, såsom väckelse till ökad drift och fullkomlighet, I anledning häraf har Collegium andragit, att, sedan Sverige i goda år» icke allenast haft
Spannmål till eget behof utan äfven lill afsättning hos andra nationer, så anser Collegium ingen olägenhet böra fruktas uppkomma genom tillåten införsel af utländsk Spannmål, om tullen derå så reglerades, att denna spannmål ej förr med fördel inom Riket kunde afsältas, än Svenska spannmålen uppgått till ett pris som öfverstiger det, hvarmed Landlmannen i allmänhet bör finna sig belåten; och anser Collegium, att, genom en så ordnad spannmålshandel, köpmannen äfven i denna handelsgren kunde använda sina penningar, hvilket vid hittills gällande förhållande knappast låtit sig verkställa ; förmodande Collegium, att tullafgifterne å gryn och potatoes, i jemförelse härmed böra uppgöras; hvilket stadgande Collegium äfven föreslår i afseende på tull å bränvin , såvida dess införande icke, efter Collegii tanka, rent af förbjudes, i anseende till det fysiska och Bevillnings-Utskottcts Betankande N.-o 27. moraliska onda, som denna dryck förorsakar, om den i öfverflöd finnes och gagnas.
Med ogillande af General-Tull-Styrelsens förslag till medeltull på Ull, hemställer Collegium, att den i 1826 års tulltaxa bestämda olika tull på grof och fin Ull må bibehållas, såsom ledande till mera skydd emot införsel af den sistnämnde.
Hvad Salpeter angår, anser Collegium att denna vara bör vara till införsel förbjuden, på det att Salpeter-tillverkningen, genom detta skydd, må vinna den fullkomlighet, att Riket, i afseende derpå, blifver oberoende af främmande tillförsel, Collegium har äfven bi träd t
Deputerades af Handels-Societeten yttrande, i livad det i allmänhet angår utförselstull å trädvaror, men föreslagit, att, som ved ej sannolikt kan utföras från andra orter i Riket än de södra och vestra, så, och på det vedbrist, genom sådan utförsel, icke för Skåne må uppkomma, borde värdet å veden rättas efter skånska vedprisen och tullen bestämmas till 5o procent. 4o Bevillnings-Utshottets Betänkande N.o 27.
Collegium har ansett förbud böra bibehållas: emot utförsel af tackjern, på den grund att tillgången deraf icke öfverstiger behofvet för Svenska stångjernstillverkningen; emot införsel äf tackjern, i afseende på det utländska Taekjernets sämre beskaffenhet; emot införsel af stångjern, upppå de af Handels-Societe^en deremot anförda skäl; samt emot införsel af utländskt gjutgods, i anseende dertill, att våra egna Gjuterier äro i tilltagande; hvaremot Collegium, lika med Deputerade af Grosshandels-Soeiete^en, tillstyrkt, att utländska Skepps-ankare må få införas mot 10 procents Tull, samt afstyrkt all förhöjning i Utförsel-tullen på Svenska .Tern-artiklar, Lika med General-Tull-Styrelsen, anser Collegium handeln med koppar kunna vara fri, men afstyrker dea föreslagna förhöjningen i Utförsel-tull å Gar-koppar; samt föreslår, att Svenskt metalliskt mynt må vara förbudet, så väl till in- som utförsel.
I anseende till den stora olikheten i prisen på Svensk och utländsk Vitriol, och för att förekomma, att den Svenska icke ytterligare uppstegras, tillstyrker Collegium, att utländsk, till införsel för - Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.-o 27, ut förbjuden Vitriol, må tillåtas, emot 4o procents Tull, beräknad efter 18 R:drs värde för 17 Lft victualie-vigt.
Collegium bär till alla delar förenat sig med GrosshandelsSocietetens utlåtande, i afseende på den af General-Tull-Styrelsen föreslagna Tullförhöjning på Koksalt, salt Fisk och Sill, Bom-ull, rätt Silke och Kam-ull.
Såsom skyddande för Ull-productionen och Hus-slöjdér, har Kongl.
Collegium tillstyrkt fortfarande förbud emot införsel af Klädmakare- eller Ull-garn, samt emot Bomulls-garn för, under och till och med N:o 25, i anseende till de inrättade Bomulls-spinnerierna och den i Dalarne öfliga Bomull-garns-spånaden.
I afseende på Tull å Hampa, har Collegium biträdt Handels-Societetens yttrande; och hvad angår sammansatta eller beredda Medicinalier, tillstyrkt att de, rörande införsel af dylika Medicamenfcer, nu gällande Författningar må orubbade bibehållas.
Hvad Klädes-tillverkningen vidkommer, är uti Gollegii Skrifvelse vidlyftigt anfördt: att införseln af groft