Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Minskningen i ungnötens antal torde hafva sin hufvudsakliga grund i den knappa fodertillgången år 1859, då, såsom ofvan är omförmäldt, ladugårdarne måste inskränkas och remonteringen af desamma genom ungboskapens nedslagtande väsentligen stördes i sin jemna fortgång.
Vid betraktande af förhållandet inom de särskilda fögderierna, visar det sig emellertid, att berörde tillökning och minskning utfallit särdeles ojemnt.
Sålunda har kreatursantalet å landsbygden blifvit ökadt Hästar.
Svin. 21,465 988 33,872 66,266 36,861 85,371 27,173; 21,478 34,657 65,433 38,406 87,732 31,324. 20,630 33,835 65,805 36,975 90,540 28,945. 381 8 255 1,132 85 273 616; 333 — 287 1,065 119 298 502. 21,846 996 34,127 67,398 36,946 85,644 27,789; 20,963 — 34,054 67,038 37,414 94,838 29,349.
Hästar. i Norra Wadsbo fögderi med 93 » Södra Wadsbo Oxar.
Får. — 143 — » Höjentorps » Skara » Wartofta » Leckö och minskadt i Norra Wadsbo fögderi med » Södra Wadsbo » Höjentorps » Skara » Wartofta » Leckö 190 332 323 462 470 740 376 1,796 180 540 1,127 1,167 Svin. 63 327 124 724 938 1,075 2,912 1,847 1,167 — 285 88 — — 653 1,294 1,201 124 881 985 415 2,960 1,385 2,647 1,453 1,238, 1,566 15 32 — 1,891 1,346 103 970 2,619 Summa tillökadt antal 835 105 293 Summa minskadt antal — — — 2,281 10,336 2,912; 434 9,169 1,674.
Foderväxter.
Handelspriser å ladugärdsalster.
Djurracer. 19 Städernas ladugårdsskötsel är obetydlig och lemnar ingenstädes afkastning, motsvarande innevånarnes behof.
Att antalet oxar och kor så obetydligt ökats, oaktadt jordbrukets förkofran och tillkomne nyodlingar, äfvensom att får, svin och ungnöt märkbart aftagit, har sin grund dels uti foderbristen år 1859, på sätt ofvan är omförmäldt, dels ock uti den allt mera tilltagande öfvertygelsen att en mindre ladugård, med väl underhållna kreatur, vida är att föredraga framför en mängd så kallad svältfödd boskap.
Att kreaturens antal något minskas, torde derföre i och för sig icke utgöra någon anledning till misströstan, helst det icke torde kunna nekas, att på många ställen antalet hittills icke stått i förhållande till fodertillgångarne.
Är, såsom det är full anledning att antaga, en vaknande håg att varaktigt förbättra jordbruket en orsak till minskningen, så skall med växande alstringskraft hos jorden kreatursantalet småningom men säkert tillväxa till sådant belopp, som med en kraftig och tillräcklig utfodring är förenligt.
Att bevittna en dylik harmonisk utveckling af landthushållningens båda hufvudelementer, jordbruket och boskapsskötseln, hos det stora antalet af mindre jordbrukare torde emellertid icke vara den närmaste framtiden förbehållet.
En ej ringa del af allmogen kan nemligen tyvärr ännu icke sägas bedrifva någon ladugårdsskötsel i egentlig mening och har derföre också föga vinst af sitt åkerbruk.
I en del af Wadsbo härad, der allmogens ladugårdsskötsel från forntiden har till ändamål att uppföda dragoxar till afsalu i synnerhet på Nerike, är förhållandet bättre.
Kreaturen äro der merändels i bättre hull och någorlunda väl födde.
I åtskilliga delar af länet, såsom Södra Wadsbo fögderi, äfvensom i Kåkinds härad och i Skara fögderi, lemnar svinafveln ett icke ringa öfverskott till afsalu på andra orter.
I afseende på höskördens och foderväxternas tillräcklighet för länets behof, åberopas i underdånighet innehållet af Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes årsväxtberättelser, enligt hvilka skörden af hö och foderväxter var år 1856 öfver medelmåttan, 1857 under medelmåttan, 1858 god, 1859 under medelmåttan, 1860 mern än medelmåttig, på många ställen ymnig och således i allmänhet tillräcklig för behofvet, hvilket dock icke bör förstås så, som skulle fodertillgången förslå till en fullt ändamålsenlig utfodring åt det befintliga kreatursantalet, Allmogen, hos hvilken man dock stundom redan nu finner ganska försvarliga klöfvervallar, måste, om ett sådant ändamål skall mera allmänt uppnås, allt framgent efter landtbruksskolans på Degeberg och större jordbrukares föredöme vinnlägga sig om en utvidgad odling af gräs och rotfrukter till utfodring i en efter totalarealen af åker och äng klokt afvägd proportion.
Genom utdelande af premier till tjenstehjon, hvilka under långvarig och trogen tjenst utmärkt sig i vården af dem anförtrodda boskapskreatur, har Hushållnings-Sällskapet sökt befrämja en mera omsorgsfull och noggrann skötsel af husdjuren.
Afkastningen af ladugården är fullt tillräcklig och lemnar icke ringa öfverskott till afsalu, så väl af lefvande kreatur, som af kött, smör, ost, med mera, hvilka afyttras så väl vid marknaderna till åtskilliga uppköpare från andra delar af riket, som genom omedelbara försändningar på Göteborg och Stockholm.
Handelspriserna å kreatur och ladugårdsproduktur hafva varit för en häst från 100—400
R:dr, ett par oxar 150 å 300, en ko 35 å 100, ett får 7 å 15 och i Skara fögderi 3,50 å 5, ett svin 25 å 60, ett Lä godt smör 10 å 13,40, ett Lä sötmjölksost 8 å 10, ett Lä skummjölksost 2,40 å 5, en kanna mjölk lo å 21 öre, ett ä ull 1 cl 1,25 till och med 2 R:dr.
Förädlade djurracer finnas med få undantag endast på de större egendomarne och hos de förmögnare af allmogen.
Allmogen i allmänhet bibehåller fortfarande den gamla Svenska racen.
Korsning med svenska kor och Ayrshire- samt Durhamsrace är på flere ställen med fördel försökt.
Föreningen till hästafvelns förbättrande, som, enligt öfverenskommelse med Öfverstuteri-Styrelsen, åtnjuter vissa fördelar i afseende å priset vid inköp af hingstar från stuterierna, har under tiden för denna underdåniga berättelse fortfarit att genom placering af goda beskällare, på olika ställen i länet, utöfva en gagnande verksamhet med afseende å produktionen så väl af dugliga ryttarehästar, som vagnshästar och dragare för 20 Skaraborgs län.
Häst-, Får-, Svin- och Boskapsafvel Biskötsel landtbruket.
Aderton af föreningen, till en stor del från Ottenby inköpta hingstar, af så kallad Flyingerace, äro jemte några Percheronshingstar till särskilde personer öfverlemnade med vilkor, att till föreningen återgälda inköpspriset under loppet af fem år, med en femtedel årligen, och att emellertid tillhandahålla dem för en ringa språngafgift åt reqvirenter.
Hästarne inom länet, på hvilkas förbättrande föreningen anses hafva kraftigt verkat, äro i allmänhet goda och lemna en icke ringa kontingent, passande till kavallerihästar.
Remontmarknaden i Sköfde, som årligen hålles i September månad, är vanligen talrikt besökt, och så väl de, hvilka remontera för kavallerierna, som äfven de, hvilka söka vackra och passande vagnshästar, finna oftast ej mindre än landtmannen, hvars ändamål är att erhålla dugliga arbetshästar, sina önskningar der tillfredsställda.
Från Strömsholm hafva derjemte årligen hingstar varit hitsände och på bestämda ställen stationerade.
Deras antal utgjorde år 1856 sex stycken och hvartdera af de följande åren fyra stycken.
Till förbättring af fårafveln, inköptes af staten för det år 1833 bildade stamschäferiet å Degeberg 2:ne baggar af Southdownrace, den ena från Hertigens af Marlborough och den andra från M:r Webbs schäferi.
De hafva verkat särdeles gynnsamt på utbildningen af stamschäferiet, som uppgått till ett antal af öfver 200 får, hvilket dock nedsattes år 1859 till 20 i anseende till den genom torkan minskade fodertillgången.
Croisering med landtfår har gifvit ganska lyckade resultater, och allmogens får i trakten af
Degeberg hafva de senare åren blifvit något förbättrade; dock klagas jemväl derifrån öfver fårens vanskötsel och den ringa uppmärksamhet, som egnas åt fårafveln.
Hushållnings-Sällskapet har till densammas upphjelpande år 1859 införskrifvit från England 2 Cotsvoldsbaggar, hvilka emot betalning af 10
R:dr i veckan utlemnas åt jordägare, som visa sig äga hjordar, fria från utslagssmitta; och hafva nämnde baggar varit flitigt begagnade.
Genom införskrifning af Engelska får af särskilda racer har äfven ägaren af Hellekis sökt medverka till fårafvelns förbättrande.
Till upphjelpande af svinafveln, som var stadd i uppenbar vanvård, hafva djur af ädlare racer blifvit af en del ägare af större possessionär från England införde.
Några verkningar deraf hafva emellertid ännu icke i någon betydlig mån försports.
Sedan på derom af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gjord framställning, Eders Kongl. Maj:t i nådig skrifvelse den 15 Januari 1858 tillåtit, att i länets Ränteri då innestående till landtbrukets befrämjande afsedda medel 845 R:dr 22 sk. 8 rst. banko fingo användas till inköp af i tjenstbar ålder varande tjurar, för att till jordägare inom länet öfverTåtas, i ändamål att begagnas till korsning med goda kor af inhemsk race, så hafva genom Hushållnings-Sällskapets försorg blifvit anskaffade 2 tjurar af Ayrshire- och 2 af Durhamsrace, hvilka djur blifvit öfverlemnade till fyra särskilda i olika delar af länet bosatte jordägare, med skyldighet att inom fyra år, med en fjerdedel årligen, återgälda kreaturens inköpspris och vilkor i öfrigt, som bereda kringboende rättighet att emot en ringa afgift få till betäckning begagna tjurarne.
I mån som köpeskillingsbeloppen åter inflyta, komma nya ädlare djur på enahanda sätt att inköpas och utdelas, så att för boskapsracernas förbättrande stor fördel genom denna anordning synes vara att förvänta.
Fjäderfä uppfödas icke i någon anmärkningsvärd grad och icke utöfver behofvet inom länet.
Biskötseln, som under loppet af nu ifrågavarande qvinqvennium först börjat tillvinna sig uppmärksamhet, har dock derunder icke gjort särdeles stora framsteg.
Hushållnings-Sällskapet har jemväl åt denna binäring, som ansetts kunna blifva af icke ringa betydenhet i framtiden, egnat omtanka och vårdnad samt i sådant afseende år 1860 antagit en biskötare för länet, hvilkens föregående undervisning af Sällskapet bekostats, med årlig lön af 350 R:dr R:mt och med skyldighet att hemma lemna kostnadsfri undervisning i biskötseln, äfvensom att vid påfordran gå reqvirenter tillhanda utom sitt hemvist, emot visst belopp i dagtraktamente, som af Sällskapet bekostas, samt mat och husrum af den, som använder honom.
Föreningen för trädplantering i Skara lemnar äfven undervisning i biskötseln, enligt den nu allmänt förordade Dzierzonska methoden.
Denna binäring synes således hafva en lofvande framtid inom länet.
Skaraborgs län. Epizootier.
Vattenaftappningar. 21 Under Juni månad år 1856 infördes från England till egendomen Österäng 21 stycken ungnöt, hvilka placerades på de egendomen underlydande särskildt bebyggda gårdarne Gastorp, Nygården, Gamlegården och Malma.
Ingen sjuklighet upptäcktes bland berörde kreatur förr än i medlet af September månad samma år, då en qviga af de ofvannämnde vid Gastorp befintliga kreaturen fick hosta och feber, utan att likväl någon sjuklighet på inelfvorne förmärktes.
Den 22 Oktober insjuknade med enahanda symptomer en oxe, hos hvil ken vid undersökning befunnos de vanliga tecknen till elakartad lungsjuka, hvaraf en del derstädes slagtade kreatur jemväl upptäcktes vara i än högre grad besvärade.
Sedan besigtning af veterinärläkare föregått samt författningsenliga åtgärder blifvit vidtagne till förekommande af smittans vidare spridande, så har, på framställning af Eders Kongl. Majrts Sundhets-Kollegium, Eders Kongl. Maj:t aktat skäligt i nåder föreskrifva, att nedslagtning skulle ske af icke allenast de kreatur, hvilka synbarligen voro af deli elakartade lungsjukan angripne, utan ock af all den hornboskap, som med de sjuke varit i samma ladugård inställd, eller med dem varit å gemensamt bete.
I anledning af denna åtgärd upphörde snart sjukdomen inom länet, och några yttringar af densamma hafva sedermera icke försports.
Några andra farsoter bland husdjuren hafva icke förekommit, örn man icke dertill vill räkna tungröta och benskörhet, hvaraf kreaturen år 1860 på flere ställen angrepos, till följd af det torra och sträfva fodret från föregående år.
Genom tillkallade veterinärläkares försorg utröntes emellertid snart sjukdomens egentliga beskaffenhet, och med en ändamålsenlig utfodring, hvarom föreskrifter lemnades af läkaren, upphörde snart sjukdomen af sig sjelf.
I en del orter hade dock genom obekantskap med sjukdomsorsaken, innan botemedlet blef kändt, kreaturen blifvit så hårdt angripna, att åtskilliga måste nedslagtas.
Några andra skyddsmedel emot farsoter bland husdjuren, än det som innefattas i tillgången på en så vidt möjligt är snabb läkarevård, förefinnes icke, men i detta afseende är länet framför andra väl lottadt, genom den i Skara förlagda veterinärskolan, hvarifrån vid förefallande behof hjelp hastigt kan erhållas, jemte det att åtskillige derifrån utgångne elever såsom praktiserande djurläkare bosatt sig i särskilda delar af länet.
Här torde vara stället att omförmäla, att länets innevånare, hvilka i anledning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse den 18 November 1856 varit inför Eders Kongl.
Majrts Befallningshafvande den 16
Mars påföljde år hörde, huruvida de ville bilda bolag till försäkring emot förlust i följd af elakartad lungsjuka bland hornboskap, af anförde orsaker förklarat sig derpå icke kunna ingå; anhållande underdånigst, att Eders Kongl. Majit ville vid förefallande behof fortfarande såsom hittills låta af statsmedel utanordna ersättning till den jordägare, som till förekommande af denna svåra sjukdoms spridande kan blifva tvungen att nedslagta större eller mindre del af sin ladugård.
Några andra preventiva åtgärder än de, som när smitta utbrutit å en ort författningsenligt böra äga rum, för att förebygga densammas vidare utbredande, äro icke att omnämna.
Af det större belopp, som nu användes till utsäde, jemfördt med förhållandet under näst förutgångne femårsperiod, synes, att jordbruket vunnit en icke obetydlig tillväxt genom nyodlingar, hvilka allt jemnt fortgått, ehuru måhända i något mindre omfattning under den tryckta penningeställning, som i början af detta qvinqvennium så ofördelaktigt inverkade på näringar och rörelse i allmänhet.
I fråga om vattenaftappningar äro endast följande företag af betydenhet att omförmäla: 1.
Sänkningen af sjön Örlén och upprensande af ån Orian med utlopp till sjön Wiken inom Ransbergs socken af Södra Wadsbo fögderi.
Ett bolag af strandägare omkring berörde vattendrag bildade sig för arbetets utförande år 1858 och erhöll såsom bidrag dertill från Riksgäldskontoret dels 1,800
R:dr såsom gåfva och dels såsom lån på vanliga återbetalningsvilkor 6,800 R:dr.
Arbetet, som afslutades år 1861, har inalles kostat omkring 10,000 R:dr, allt riksmynt, och vattenhöjden i Örlén har redan minskats tre fot, så att en högst betydlig jordvinning efter allt utseende kommer att beredas delegarne.
Den närmare redogörelsen härför tillhör dock icke denna, utan nästa femårsberättelse, sedan verkningarne af vattenafledningen hunnit blifva tillförlitligt kända; 22 Skaraborgs län.
Ängsvattning.
Stängselväsende. 2.
Utdikning af betydliga mossar till Dagsnäs, Höryda och Bjurums egendomar inom Gudhems och Skånings härader, tillsammans innehållande en vidd af 2,065 tunnland, verkställd med tillhjelp af ett låneunderstöd från Riksgäldskontoret af 7,650 R:dr R:mt att återbetalas under åren 1861—1874 samt anslag utan återbetalningsskyldighet af 2,550 R:dr.
Redogörelsen för vidden och beskaffenheten af den jordförbättring, som genom detta företag vunnits, faller jemväl inom området för nästa femårsberättelse; 3.
Den likaledes under nu pågående qvinqvennium afslutade sänkningen af ån Ätran inom Wistorps, o Asaka och Wårkumla socknar af detta samt Smula och Kölaby socknar af Elfsborgs län.
Kostnaden för detta arbete, som började år 1858 och slutade i Juli månad 1861, och hvarigenom 2,000 tunnland vattendränkta mader och mossar, till hälften belägne inom detta län, beräknas blifva odlingsbara, har, enligt uppgift från Ordföranden i Arbetsdirektionen, uppgått till 41,875 R:dr 82 öre, af hvilket belopp delegarne i Sänkningsbolaget sjelfve tillskjutit 23,575
R:dr 82 öre samt af staten erhållit dels såsom lån 14,640 R:dr, dels ock såsom anslag utan återbetalningsskyldighet 3,660 R:dr, allt riksmynt.
För öfrigt verkställas årligen, i synnerhet på de större godsen, afdikningar och torrläggningsarbeten i mindre skala, ehuru sammanlagdt till icke ringa omfattning, utan att det dock varit möjligt att i berörde hänseende erhålla specifika uppgifter om arealen.
Frågan om reglering af sjön Wenerns vattenyta, hvarom den senast afgifna femårsberättelsen för länet handlar, har hvilat i afvaktan på det betänkande i ämnet, som undersökningsförrättaren, öfversten m. m.
Friherre Ericson skulle afgifva.
Enligt uppgift från denne afslutades undersökningarne åren 1858 och 1859, men betänkandet har under den tid denna underdåniga berättelse omfattar icke blifvit aflemnadt.
Ängsvattning förekommer veterligen icke på andra ställen i länet än å egendomarne Kaflås, Tidaholm, Fröjered och Oltorp samt vid Kongslena å tillsammans omkring 300 tunnland.
Vid dessa ställen begagnas uteslutande öfversilningsmethoden, och har vid Tidaholm och Fröjered på omkring 250 tunnland areal vattningen helt och hållet förändrat jordens natur.
Ljung och blåbukris, hvarmed den tillförene var betäckt, har dödt ut och dugligt fodergräs har så småningom intagit det förras plats samt anses komma att gifva allt rikare skördar.
Åt en omsorgsfull beredning af gödningsämnen egnas en tilltagande uppmärksamhet.
Mergellager uppsökas och tillgodogöras, komposter af dyjord och kalk tillredas, ladugårdsspillningen tillvaratages med mera omsorg och beredes med tillsats af andra gödningsämnen, lämpade efter jordmånens beskaffenhet och de växtnäringsämnen, som genom derifrån bortförda grödor blifvit densamma beröfvade.
Af pulverformiga gödningsämnen användes mest guano, men äfven benmjöl, kalk, fosforsur kalk och patentdynga från Owens fabrik i Köpenhamn.
Svensk guano från fabriken i Stockholm har äfven på några ställen blifvit begagnad, men icke lemnat fördelaktiga resultater.
Till allmogen har dock icke, åtminstone icke i någon anmärkningsvärd mån, detta bruk af främmande gödningsämnen framträngt, men all anledning är att antaga, det resultaterna deraf, skådade på fälten och offentliggjorda i tryck, som med stigande folkbildning erhåller en allt mera vidsträckt spridning, skall så småningom mera allmänt mana till efterföljd och framkalla håg att tillegna sig en växande erfarenhets förbättrade methoder, jemväl i detta hänseende.
Ehuru, i följd af de genom Kongl. Förordningen den 20 December 1857 gifna förändrade föreskrifter om stängselväsendet, på åtskilliga ställen inom länet, i synnerhet å större egendomar, hägnaderna borttagits, fortfai'a dock ännu i allmänhet gärdesgårdarne i samma skick som tillförene.
Högst få föreningar grannar emellan om vallning hafva träffats, och endast undantagsvis hafva å något ställe angränsande mindre jordägare förenat sig om gemensamme vallhjon för deras boskap.
Vallhundar finnas endast å en och annan större egendom.
Den genom förordningen uttalade grundsatsen om de enskilde jordägarnes skyldighet att hvar för sig ansvara för skada, som föröfvas af hvarderas hemdjur, erkännes dock allmänneligen såsom välbetänkt, och den tillförene af mången jordägare med skäl öfverklagade olägenheten att nästan utan möjlighet till försvar Skaraborgs län. Hnsbållnings-Sällskapet.
23 vara utsatt för skada och förlust genom skadelystnadens eller okynnets åverkningar på hans hägnader, hvarigenom de ofta utan hans vetskap bragtes i mindre fredgildt skick och lemnade genomgång för kreatur, de der å grannars eller egna ägor gjorda ohägn, som den hägnadsskyldige måste ersätta, eller utan godtgörelse underkasta sig, har nu mera upphört genom stagandet i förordningens 22 §, enligt hvilken hägnadsskyldig bör vara tillsagd om botandet af brist å hägnad, innan skada, som af annans kreatur föröfvas, i följd af berörde brist kan honom drabba.
Genom den nya grunden för delningen, eller att grannar i ägoskilnad skola hålla stängsel till hälften hvardera, har enkelhet och reda blifvit införd.
Hvar och en vet nu hvarest hans hägnader finnas och behöfver icke mera såsom tillförene, då delningen skedde efter hemmantal eller ägovälde, stänga gärdesgård afsides ifrån egna ägor i skilnaden emellan andras.
Dock klagas från några trakter, måhända icke utan skäl, att den mindre jordägaren jemförelsevis varder för hårdt betungad, och att hans hägnadsskyldighet blifvit genom de nu gällande stadgandena ökad.
Sedan föreningarne om fred utan stängsel hinna blifva mera allmänna, kommer emellertid denna olägenhet, hvilken i det öfvergångsstadium, hvaruti frågan om stängselskyldighet grannar emellan för det närvarande sig befinner, svårligen kan undvikas, efter hand att upphöra.
I anledning af Hushållnings-Sällskapets hos Eders Kongl. Maj:t gjorda underdåniga framställning om. upphäfvande af 5 § 2 mom. i Förordningen angående stängselskyldigheten, hvilken i det den stadgar, att skog, utmark och beteshage, som angränsa hvarandra och icke äro genom hägnad afskiljde, skola anses vara till gemensamt mulbete upplåtne, skulle menligt inverka på skogshushållningen och tillskynda den skogsägare väsentligt mehn, som genom fredande från betning önskade befordra skogsåterväxt, har Eders Kongl.
Majit behagat infordra Dess Befallningshafvandes underdåniga utlåtande, hvilket afgifvits den 10 Oktober 1859 och hvaruti är vordet yttradt, att den i första § af ofvanberörde förordning uttalade grundsats, det en hvar bör vid ansvar och ersättningsskyldighet vårda sina kreatur, så att de ej göra ohägn på andras ägor, skäligen syntes böra gälla jemväl der skog mötte skog; hemställande Eders Kongl.
Majits Befallningshafvande att ändring i gällande lagstiftning i enlighet med berörde åsigt måtte beredas åtminstone för Skaraborgs län.
Hans Excellens Herr Justitfe-Stats-Ministern har sedermera i skrifvelse den 7 Februari 1860 på nådig befallning; gifvit tillkänna, att då gällande stängsellag ännu så kort tid varit tillämpad, att nödig erfarenhet saknades i hvad mån ändring deruti kunde vara af behofvet påkallad, samt förslag om upphäfvande af berörde 5:te § vore hos Rikets då församlade Ständer väckt, Eders Kongl. Majit funnit den underdåniga framställningen icke kunna till någon Dess åtgärd föranleda.
Hushållning s-Sällskapet, under hvilket länet sedan år 1856 är indeladt i 11 kretsa/delningar, och hvars ändamål enligt stadgarne är att befrämja jordbrukets och näringarnes förkofran samt i öfrigt allt hvad som bidrager till ett ökadt ekonomiskt välstånd inom länet, har oaflåtligt verkat i enlighet med sitt berörde ändamål, ej mindre på sätt här ofvan i åtskilliga hänseenden är vordet omförmäldt, än äfven genom expositioner, landtbruksmöten, premier för skicklighet i jordbruksarbeten och slöjdflit m. m., penningeunderstöd till hvarjehanda med jordbruket eller dess binäringar i sammanhang stående inrättningar och företag, införskrifvande af förbättrade åkerbruksredskap från England och försäljning deraf å auktion, uppköp och utdelande af lättfattliga skrifter i dithörande ämnen samt nu senast genom utgifvande af en månadsskrift, redogörande för Sällskapets verksamhet och innefattande ej mindre råd och upplysningar, än äfven mindre uppsatser i landthushållningsangelägenheter.
Onekligt har Sällskapet i icke ringa mån bidragit att höja jordbruket inom länet till en för några tiotal af år tillbaka knappast anad ståndpunkt.
I denna rigtning har Sällskapet ock haft verksamt biträde af Landtbruksskolan å Degeberg.
Vid denna skola, hvars hufvudsyfte, sedan den år 1852 förändrades till en bildningsanstalt för rättare, varit att bibringa lärjungarne, hvilkas antal är beräknadt till 24 årligen, en under den korta lärotiden af två år så vidt ske kunnat fullständig handtverksmessig skicklighet i åkerbruksredskapernas handtering, i förening med en allmän öfversigt af landtbruksläran, så att de hvar för 24 Skaraborgs län.
Skogshushållning. sig sättas i stånd att på egen hand förnuftsenligt ordna och förestå ett landtbruk, hade år 1860 505 personer åtnjutit undervisning i landtbruksskötseln, deraf 187 elever, 311 rättarelärlingar och 7 betalande elever.
Rättarne från Degeberg hafva varit eftersökte så väl inom denna, som andra provinser, och i allmänhet hafva de rättfärdigat skolans rykte såsom en inom sitt område god bildningsanstalt.