Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Uti Nådig Proposition till Riksens Ständers Stats-Utskott, under dea 25 sistlidne Januarii aflåten, har E. K. M, tillkännagifvit, att, sedan Stats Commissarien JE.
Widegrens i torftiga om» ständigheter efterlemnade Enka, hvilken, efter E. K. M:ts Nådiga förordnande, den 27 Mars 1819, skulle åtnjuta en årlig
Gratification af 5oo R:dr på Extra Utgiftsfonden , till nästinfallande Riksdag, korrt derefter med döden afgift, E. K. M., den 5 Maji samma år, anslagit denna Gratification, att, med enahanda vilkor, uppbäras af Stats-Commissariens 3;ne oförsörjda Underdåniga Skrifvelser 395 döttrar , Charlotta, Margaretha Catharina och Regina Widegren; hvarjemte E. K. M. till Riksens Ständer i Nåder öfverlemna!, att, med afseende å: Stats-Commissarien Widegrens utmärkta för— tjenster, anslå, åt hans bemälda döttrar en årlig stående pension utöfver det ringa belopp, som af dem på Ordinarie Pensions-Staten tillträdas. boede.
Riksens Ständer, sorn, med erkännande af den verksamhet, hvilken städse utmärkte framlidne Stats-Commissarien Widegren-, såsom Embetsman, , och hufvudsakligast af hans, förtjenst, att hafva uppgifvit sättet till upprättande af en Riks-HufvuA-Bok , uti hvilken Statens alla Inkomster och Utgifter fullständigt och i ett sammanhang äro upptagne, redan tillförene tilldelat Stats-Commissarien belöning för sistnämnde arbete, hafva af sådan anledning och enär upplyst blifvit,, att bemälde Stats-Comrnissarie efterlemna!
Enka och Jlarn i yttersta behof, nu jemväl godtfunnil bifalla,, att det hans Döttrar Charlotta, Margaretha Catharina och Regina Widegren i Nåder tillagda Pensio.ns-helopp må från nästa års början å Allmänna Indragnings-Staten uppföras och med 100 R:dr Banco till hvardera årligen utgå, så länge de lefva oförsörjda.
Hvilket beslut Riksens Ständer få, till svar å E. K, M.ts Nådiga Proposition, i underdånighet anmäla.
Riksens Ständer framhärda etc. 390 Underdäitiga Skrifvelseri N:o 157.
Ugf>l; o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 22 Äng. 1823, Preste-Ständet den 25 — — Borgare-Ståndet den 25 — —•
Bonde-Ståndet den 27 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl, Maf.ts. Nådiga Proposition, angående fastställande af årlig un* derhålls- summa och Enkesäte för H. K, II.
Kron-Prinsessan, i händelse H. K.
Hl Liefve i Enkestånd, försatt.
S. A. Kv T-Jti Nådig Proposition, aflaten lill Riksens Ständers Stats-Utskott, den 4 sisth Junii, har E. K. M., med öfverlemnande ataf afskrifter i öfversättning af vissa Artklar uti det, den 8 November förlidet år, i Eichstädt , emellan H. K» H. K ron-Prinsen och H. K. H. Prinsessan Josefhina af Jieuchtenberg och Eichstädt afslutade och undertecknade Giftermåls-Contract, föreslagit Riksens Ständer att, så väl till K. K.
Hr K ron-Pr inse ssans årliga underhåll, i det bedröfliga fall, att H, K.
H. klefve i Enke-stand försatt, anslå medel tilt lika belopp , med hvad i samma afseende , uti 5 §. af Riksdags-Beslutet* den 2 1 Julii 1818, för H. M.
Drottningen är vordet bestämdt, som äfven utse det Enkesäte» hvilket då komme att af H. K.. H. begagnas.
Underdånig a Skrifvelseri 397
Efter inhemtad ^kännedom om innehållet af 'de i Nåder meddelade Articlar af ofvanberörde Gifterrnåk-Contract , och med anledning af E. K.
M:ts, på grund deraf, nu gjorda Nådiga framställning, hafva Riksens Ständer dels godtfunnit, att för H. K. H.
Kron-Frin-sessan , i händelse H. K. H. varder försatt i Enkestånd, bevilja en lika underhålls-summa, sorn för H. K, M.
Drottningen, i 5 §. af Riksdags-Beslutet den 21 Julii i 818, blifvit bestämd, eller Sextio Tusende R:dr Banco, dels ock velat förklara och utfästa, att Tullgarns Kungsgård, hvilken för närvarande innehafves af H. K. H. Prinsessan, Sophia Aibértina, för Dess lifstid, men sedermera, enligt Riksens Ständers, genom underdånig Skrifvelse den 2 Mars i8r8, tillkärmagifne Förordnande, kommer att utaf H. K. H- Kron— Prinsen likaledes i Dess lifstid begagnas, skall, med alla till samma Kungsgård hörande Hemman och Lågenheter samt Inventarier, uti ifrågavarande fall, som Försynen matte länge fördröja, såsom Enkesäte af H. K. 31. Kroo-Prin?sessan Josephina tillträdas, samt uti Hennes -lifs. -tid-, under full nyttjande rätt, enligt Kongl. -Brefvet den 1 Junii 1807, rörande Kungsgårdens nu gällande öfverlåtelse , åtnjutas; och få Riksens Ständer detta beslut, till svar å E. K, M:ts Nådiga Proposition, i underdånighet meddela. ■Riksens
Ständer framhärda ete. 398 Underdåniga Skrifvelser.
Uppl. o. godk. hos Kidd. och Ad. d. 23.
I823-»* Preste-Ståndet d. 25. — —— Borgare-Ståndet d. 25. — ■—•
Boride--Ståndet d. 27. — — Miksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga , angående Expeditions- sättet af Kongl. IVLay.ts Nådiga ■Resolutioner i Besvär s-mål. ■S. A. K.
I anledning af förd klagan deröfver, att i följd af antagen praxis inom E. K. M:ts Ecclesiastique Expedition, någon gång skall hafva handt , att vederbörande Consistoriel i afseende på E. K. M:ts Nådiga Förordnande uti ett till samma Expedition inkommet Besvärs-mål, sorn på dem berott eller till verkställighet beror, icke erhållit underrättelse förr, än part erne till utlösen af de för dem särskildt inskrifne exemplar af deri Nådiga Resolutionen sig anmält, hafva Riksens Ständer inhemtat, att i Ecclesiastique Expeditionen numera, likasom uti Justitia- och öfrige StatsExpeditionerne, skall vara öfligt , att Consistorierne och andra Auctoriteter ej allenast undfå del af alla E. K.
Mits beslut, som å deras sida fordra något iakttagande, så framt ej genom beslutet en förmån blifvit tillagd enskild part, utan att sådant rörer 3:dje mans rätt , i hvilket fall Resolutionen vanligen innehåller, att den stad - Underdåniga Skrifvelier.
399 'gade åtgärden bör vidtagas, på vederböraniles anmälan , men också bekomma ett exemplar af E. K. M:ts Nådiga Resolution uti hvarje mai , hvaröfver deras förklaring eller utlåtande varit af E. K. M. i Nåder infordradt; Och få Riksens Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att vederbörande Embets-Verk om utgången af ett utaf dem handlagdt men sedermera , genom underdåniga besvär, till E. K. M:ts Nådiga pröfning öfverlemnadt ärende Varda tidigt underrättade, i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes genom Nådig Författning anbefalla Dess Justitioe- och Stats-Expeditioner, att, vid utfärdandet af besluten uti sådane mål , ovilkorligen iakttaga det bruk, sorn, på sätt berördt är , nu ^följes i samma Expeditioner.
JJnderdaniga Skrifvefiefl N:o 159.
Upp!, o. .gotik, hos Ridd, o. Äd. d. 32 Aug. 1833^ Preste-iitåndet. d. 25 __ — Borgare-Ståndet, d. 25 —.
Bonde-Ståndet, d. 2.7 •— — Miksens Ständers ■■underdåniga ‘Sh-if veise, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, rörande tiden för bevakande af mai, sorn i Hof-Rätten 'öfver Skåne och .Blekinge göras anhängige, eller derifrån till Kongl. Majit i underdånighet fullföljas, S. A. K.'
"C_J[i Nådig Proposition af 22 sist!.
Mars, har E. K.
M. gifvit Riksens Ständer tillkänna, att, ehuru, då, af de anledningar, E. K.
M:ts , den 27 October 1820, i Nåder utfärdade Kungörelse upptager, en särskild Hof-Rätt för Skåne och Blekinge uti Christianstad inrättades, det icke undfallit E. K.
Mtts uppmärksamhet, att den i Allmänna Kagen föreskrifne tid, för fullföljande uti E. K.
Mtts och Rikets Götha Hof-Rätt af vad och besvär emot de i förenämnde landskap ■varande Under-Domstolars beslut,, vore längre, än som erfordrades , i afseende på sådane måls bevakande uti én närmare stationerad ÖfverRätt, E. K.
M. likväl, enär en jemkning i denna fatalie-tid skulle innefattat en lagförändring,1 hvarom E* K.
M. ej, utan i samråd med Riksens - Underdåniga Skrifvelser, 401 sens Stander, egde att besluta, uti högstberörde Kungörelse i Nåder föreskrifva, att, intilldess annorlunda förordnades, den i Lag och Författningar utsatte tiri för tnåls bevakande uti Götha Hof-Rätt eller Handlingars insändande dit, afven i anseende till Hof.Rätten i Christianstad komme att iakttagas; och har E. K. M., som ansett tiden för fullföljande af vad och besvär i HofBätten efver Skåne och Blekinge böra bestämmas lika med den, som uti samma ändamål är •vorden stadgad för de Landsorter, hvilka äro belägna närmast intill de förr varande Hof-Rätterne, alltså hos Riksens Stander föreslagit, att S5 Cap. g §.
Kättegångs-Balken och i sammanhang dermed Kongl. Förordningen den ig Julii 1815, måtte på det sätt förändras, att nyssnämnde Lagens rum komme att erhålla följande lydelse: ”1 de Saker, som, genom Laga vad, gå till 'Svea Hof-Rätt från Lagmans-Rätt i Uppland, "Södermanland, Westmanland, Kopparbergs-Län, "Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin In”laga, inom kl. 12 å den 4o:de dagen, den oräknad ''då Lagmans-dorrsen föll , eller håfve sitt vad ''forlorat.
Ifrån Lagmans - Rätt i Wermland, ”Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Anger'”manland; på den Golde dagen ; från Lagmans"Rätt i Westerbotten och å Gottland, på ilen ’’qo:de dagen.
1 Götha Hof-Rätt: från Läggnät)®-Rätt i Östergöthland, Calrnare-Län, Små”land, Skaraborgs- och Elfsborgs-Län , på den ’’4o:de dagen 5 från Lagmans-Rätt i Halland, ”Dahl- och Bohus-Län, på 6o:de dagen.
1 Hoffiikaaf till Rikt-St, Prtt, io-Jt Sani, l|>3, i6 '402 Underdåniga Skrifveber. ”Rätten Öfver Skane och Blekinge, från deruni ’’der lydande Lagmans-Rätter„ å 4o:de dagen. ”X växel- och sjörätts sak vare tid hälften kortare, att fullfölja vad från Härads-Rätt i hvarje 5’ort till Hof-Rätten.”
I fråga åter om bestämmande af tiden För bevakande af mål, som från Hof-Rätten i Christianstad hos K.
M. fullföljas, har E. K. M. i Nåder förklarat, att, då uti den tid af 3 månader, hvilken för måls fullföljande från Götha Hof-Rätt är bestämd, någon tillökning icke syntes nödig, E. K. M. ansett den nya Hof-Rätten endast böra nämnas uti g §. af 30 Cap.
Rättegångs-Bal kent hvilken §, skulle lyda sålunda: ”1 de saker, sorn i Svea Hof-Rätt dömde },äro, skola parterne ställa sig hos Konungen in, ”före kl 12, två månader derefter.
Från Götha ”Hof-Rätt samt Hof-Rätten öfver Skåne och ”Blekinge, tre månader, hvar månad till 30 da”gar räknad, och ej den dag, då domen föll.
”Faller den tid å Helgedag, gånge derom , som ”1 2$ Cap. 23 §. sagdt är.
I växel- och sjö”rätts-sak vare tiden hälften kortare.” Detta, jemte hvad de vid E. K.
M:ts högst* berörde Nådiga Proposition fogade Handlingar i ämnet innehålla, hafva Riksens Ständer uti öfvervägande tagit; och sorn Riksens Ständer, dels funnit den föreslagne tiden för vädjade och besvärs-måls bevakande uti Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge öfverensstämma med den grundsats, hvarifrån Lagenst stadgande, i afseende på bevakningen af enahanda mål uti Rikets öfrige Hof-Rätter, utgått , dels ock , lika med E. K. M., ansett den för måls fullföljande Underdåniga Skrifvelser. från Götha Hof-Rätt hos K.
M:t stadgade tid af 3 månader, jemväl i afseende på mål, hvilka från Hof-Rätten i Christianstad dragas under Konungens pröfning, vara tillräcklig, hafva Rik. sens Ständer alltså, för sin del, bifallit, att de af E. K.
M. föreslagne förändringar uti 25 Cap. 9 §•
Rä ttegångs-Balken och Kongl. Förordningen den ig Julii 1815, samt uti 9 §. af 30 Cap. nyssnämnde
Balk må såsom ständig Eag intagas.
Riksens Ständer framhärda fiCc.
Uppl. o. godkänd hos Ridd.o. Ad. d. sia Aug. 182}.
Preste-Ståndet d. 25 — — Borgare-Ståndet d. 25 — -— Bonde-Ståndet d. 97 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om förändrad beräkning af åtskillige Stats-Verkets Ordinarie Intrader.
S. A- K.’
Vid beräkningen af Stats-Verkets Ordinarie inkomster, hafva de så kallade Mantals-penningarne samt Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan , jemte Sterbltus-afgiften, hvilka uti sådan egenskap äro i Riks;Staterne uppförde, ådragit 404 Underdåniga Shrifvtlsirl sig Riksens Ständers uppmärksamhet, genom följande särskildta förhållande:
Sedan Riksens Ständer, vid Riksdagen år 1625, till Pohlska krigets utförande, beviljat en så kallad Qvarntull af äl! den säd eller Spannejnal, som fördes till qvarn att malas, så blef, i anseende till anmärkt underslef vid qvarntullens utgörande, vid 1627 års Riksmöte, beslu-, tadt, att Presterskapet och Allmogen skulle erlägga en Mark Svensk för hvart lijon, som var äldre än 12 år och hos dem vistades, samt dessutom betala tullen för det mjöl, som maldes. 1635 års Räkenskaper utvisa, att Mantals qvarntulls-penningarne då utgingo med 3 Mark; men det har ej kunnat utrönas, när och genom hvil» ten Författning en sådan tillökning skett; ty 3651 års Riksdags-beslut innehåller blott, det qvarntullen, år 1634, för några yppade missbruks skuld, blifvit till Kongl. Majus vidare Förordnande suspenderad.
Vid 1652 års Riksdag stadgades, att Mantalspenningarne, efter deras förra qvantitet, skulle utgöras och uppbäras samt att i hvart landshöfdingedöme vissa Corn» missarier borde förordnas, hvilka egde att anteckna alla, både Mans- och Q vins-personer öfver i5 och under 63 år, sorn derefter samma afgift, efter förra och gamla ordningen, erlägga borde.
Mantalspenningarne hafva sedermera oafbrutet fortfarit.
Qvarntullen åter blef, enligt g:de puncten i Kongl. Resolutionen uppå Stadernes Besvär den 26 November 1660, afskaf— fall i de mindre Siäderne, som deremot skulle betala Mantalspenningar.
På grund af Mantals-Commissarie-Instructionen, den 30 Decera - XJnderdåniga Skrif velter. 405 Set 1693, erläggas Mantals-pennipgarne för närvarande i allmänhet, med n sk. af hvarjg mantalsskrifven person, men i vissa District och Socknar af Götheborgs' och Bohus-, Nerikes-, Vermlands-, Vestmanlands-, Stora Kopparbergs-, Vester-Norrlands , Jemtlands-, Vesterbottens-, och Norrbottens-Lan, med endast 8, 6 å 4 sk, personen; och har meranamnde afgift, i Stora Kopparbergs
Län, utgått i Kohl, i.ntill år 18ro, hvarefter den, äfven uti samma Län, enligt Kongl. Brefvet den 1 Mars sistnämnde år, bilf-? vit i penningar betald.
En sådan olikhet i Mantalspenningarnes erläggande, hvilken utan tvifvel härled t sig från otternes särskilda beskaffenhet eller olika cultur samt innebyggarnes af omständigheterna beroende ställning, som påkallat en derefter lämpad lindring, synes likväl numera ecb då dessa förhållanden upphört, hvarken instämma med billighet eller med afgiftens egenskap af koppskatt, grundad på hvarje persons arbetskraft, utan afseende på förmögenhet; och sorn för öfrigt här-, vid förekommer, att Ridderskapet och Adeln för egne personer och sitt folk, samt Preste-Ståndet, för dem af Ecclesiastique-Staten, hvilka tillförene njöto befrielse från denna afgift, vid l8og och rhio srens Riksdag, densamma sig åtagit, hafva Riksens Ständer alltså funnit en fullkomlig likhet i Mantals-penningarnes utgörande öfver hela Riket böra desto heldre tillvägabringas, som Stats-Verkets inkomst sålunda äfven skulle vinns* en tillökning af 33,000 R;4 årligen.
Underdånigt! 9$rifve!ser.
Beträffande åter Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan jemte Sterbhus-afgiften, hafva Riksens Ständer inhemtat, att nämnde ränta, som i vissa orter kallas Lagmansrmarker och har sin upprinnelse ifrån Allmogens skyldighet, i äldsta tider, att underhålla Lagman och Häradshöfding genom gärd, utgöres af hvarje matlag på Landel; med de undantag, 1741 ars Kongl. Reglemente samt andra särskildta förordnanden medrgifva, och hvilka undantag hufvudsakligen afse Ridderskapet och Adeln, för deras vid nämnde tid ensamt egande Säterier, jemte Ecclesiastique personer, m. fl. inberäknadt de så kallade Tingsgästnir. gs-penningarne, hafva Lagmans-markerne likmätigt Kongl. Brefven den 21 Julii 1752 och den 2o Januarii 1753, bordt af Allmogen utgöras med 24 öre eller 12 sk. af matlaget; men, enligt Räkenskaperne, utgå desamma i så måtto olika, att, uti de flesta Län, erläggas 12 sk., derunder inbegripne 3 sk.
Tingsgästnings-penningar; i Leke och Carlskoga Fögderier af Nerikes Län deremot endast 10 sk., hvaraf 3 sk. utgöra Tingsgästnings-penningar, samt i Vermlands
Län 8 sk-, deraf 2 sk. räknas för Tingsgästnings-penningar, utom i Öster-Sysslets Fögderi eller Philipstads-Bergslag, der dels 9, dels ro|, och dels 12 sk. af matlaget betalas, hvaraf 6 sk. anses utgöra Lagmans-räntan.
I Stora Kopparbergs
Län åter ingå ej några Tingsgästnings-penningar till Stäts-Verket, utan erlägges blott Lagmans-räntan med 3, 3|- till 4 sk.
Sterbhus-afgiften utgår med Procent af behållna Summan i Adeliga-, Preste- och Eorgare-Sterbhus i allmänhet, men eger ej runa Underdåniga Skrif vdser. 407 hvarken för Ståndspersoners på Landet och Allmogens, ej eller för Borgares och ofrälse Ståndspersoners i Stockholm och Götheborg Sterbhus; hvaremot, uti nyssnämnde a:ne Städer, hvarje icke fattigt matlag eller hushåll, bland Borgare och ofrälse Ståndspersoner, betalar 6 öre Silfverrnynt, som, enligt E. K.
M:ts och Rikets K ammar-Collegii Circulaire, den 16
December 1777» efter 6 Daler på Ri ksdalern, utgöras med sk.
Denna afgift, hvilken, jemte den, uti 1752 års Kongl. Bref, Allmogen ålagda högre J,agrnans-ränta , tillkommit vid nämnde års Riksdag, såsom en bevillning till Hof-Rätternes aflönande, har, genom Kongl. Brefvet den 5 Mars 1778, blifvit ställd under E. K
M:ts och Rikets Stats-Contoirs disposition, och är vidare, uti Kongl. Brefvet, den 9 November 1785, samt Kammar-Collegii och Stats-Contoirets derpå grundade Circulaire-Bref, den ao Januarii 1786, förklaradt, att Ståndspersoner på Landet, som ej tillhöra Ridderskapet och Adeln, Preste- eller Borgare-Stånden, icke eller mera, än Allmogen, böra utgöra ifrågavarande Sterbhusafgift.
Då det alltså visar sig, å ena sidan, att så vät Lagmans- och Häradshöfdinge-räntans, som
Sterbhus-afgiftens åtagande afsett ett och samma ändamål, nemligen Justitiaj-Statens aflöning, men åden andra, att dessa bidrag, hvart försig, dels icke trafta alla, som behöfva ålita vederbörandes Embetsbiträde, dels ock till olika belopp utgöras af dem, som skola desamma erlägga, hvilka skiljaktigheter möjligen haft en skälig anledning uti fordna särskildta förhållanden, finna Riksens Ständer en jemkning, så i ena som andra afse - 4°8 Underdåniga Skrifvelser. endet, vara af både billighet och rättvisa påkallad, samt kunna, utan rubbning af de med egandet af viss slags jord i öfrigt förenade förmåner, lämpligast åstadkommas, på det sätt, att emot indragning af den, såsom bevillning för Hof-Rätternes aflönande anslagne, Sterbhus-Procenten, samt af mailags-afgiften i Stockholm och Götheborg, ej allenast Ridderskapet och Adeln för sig och sine underhafvande, utan ock Ecr.lesiastique Staten, med de flere å Landet boende personer, som hittills icke erlagt Lagmans- och H äradshöfdinge-räntan, sig densamma ntoge, samt att merberörde ranta derefter, till lika belopp öfver hela Riket, eller med i 2 sk. af hvarje matlag på Landet, erlades; genom hvilken reglering Riksens Ständer anse äfven större säkerhet skola vinnas i heräkningen, uppbörden och redovisningen af ifrågavarande Stats-inkomst.
Enär likväl den nu beslutna förändring med så väl Mantalspeaningarnes som Lagmans- och Häradshöfd!nge-räntans utgörande synes så väsendtligt röra de Skaudragandes rätt, att samma förändring icke bör vidtagas, utan föregången undersökning om förhållandet i särskilde Landsorter, särdeles till upplysnings vinnande, om icke tilläfventyrs de orters innevånare, som uti desse afgifter hittills njutit lindring, för närvarande utgöra några deremot svarande tjenstbarheler, få, af sådan anledning, Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att E. K.
M. täcktes uti omförmälde frågor i Nåder låta, före näst kommande Riksdag, verkställa en närmare utredning, hvarigenom tillfälle beredes Riksens Ständer, att uti ämnet med behörig sakkännedom besluta.
"Underdåniga Shifvelser,, I sammanhang härmed har hos Riksens Ständer jemväl förekommit, att egaren af Dylta Svafvel-Bruk", enligt Kongl. Brefvet till Kamtnar-Collegium, den 5 - Februarii 179.^, är berättigad att med penningar losa Tionde-afgiftert till Staten af Brukets tillverkningar, efter ett i samma Kongl. Bref laststäldt pris, nemligen:
.För 1 S# Svafvel - - - 3 R:d 36 sk. — 1 Tunna Rödfärg 1 — 1 fi — — 1 Sl£ Victriol - - a — — —• samt att, genom Kongl. Brefvet till Kammar— Coltegium och Stats Conto!ret, den 21 September 1 81 3, ett betalning af 91 R:d för hvatt Sttj Svafvel ä det qvantum af 156^- som, för Kronans behof, ärligen hör lefvereras, är samma Bruksegare tillagd, Riksens Stander, som anse, att, derest icke Tionden af Dylta Svafvelbruks tillverkningar kan för Statens rakning in natura utfordras, u— tan Bruksegareos rätt att densamma losa finnes vara genom orubbliga Privilegier eller Cornrad bestämd, Bruksegaren bor erlägga berörde losen till lika pris med hvad for det till Kronan levererade Svaivel beraknas, fä alitsa i underdånighet anhålla, att uti sådant afseende den åtgärd matte i Nåder vidtagas, sorn E. K.
M. för ändamålet kan pröfva erforderlig.
Sluteligen hafva Riksens
Stander trott sig höra frambära den underdåniga önskan, att, till beredande af Stats-Verkets fördel, E. K. M, täcktes i Nåder förordna, det Kronans Tionde af Koppar, Jern och Alun samt andre till vet kningar, jemte Hainrnar-Sk attsjern, sorn in namia utgöras, ms, inom ett ar efter Jefvereringen, 4io Underdåniga Skrifvelstr'. varda föryttrad, och icke, på satt hittills skett, i förväntan af högre betalning, än vid första Auctionen bjudes, fran ett år lill annat, lemnäs oförsåld, äfvensom att lösen för Hammar-Skattsjeruet hädanefter alltid må i det gångbara myntet erläggas.
N:o 161* Uppbo. godk. hos Ridd. o. Ad, den 22 Åug. 1823.
Preste Ståndet den 25 — BorgarenStåndet den 20 — — Bonde Ståndet deri 27 — —■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående särskilde Provincial-Läkares tillsättande i dtskillige Län. S. A. K.
"Vid öfvervägande af framstälda Förslag att t Sunnerbo Härad af Kronobergs
Län, uti Norra Halland, i vestra delen af Vester-Norrlands Län, innefattande Ramsele, Resele, Sollefteå, Boteå och Torsåkers Församlingar, uti Löfångers, Burträsks och Skellefteå Socknar, jemte Arvidsjaurs och Arjeplogs Lappmarks Församlingar af Vesterbottens
Län samt i öfra delen af Norrbottens Län, särskilde Provincial - Läkare måtte antagas och med
Lön på Stat förses, hafva Underdåniga Skrifvelser.
Riksens Ständer, å ena sidan, funnit det vara obestridligt, att de Ordinarie Provincial-Läkarne i berörde 5
I.än, i anseende lill vidlyftigheten af de dem anviste Distriet, icke möjligen kunna medhinna att åt de aflngsnare delarne deraf sträcka någon egentlig vard, samt, å den andra, och hvad de I.än beträffar, der Militaire-Läkare äro anstälde, ansen, att, örn utväg bereddes till deras stationerande å sådane aflägsnare ställen, en jemn tillgång till Läkare-hjelp likväl icke skulle kunna vinnas, enär dels dessa Xjäkare icke äro att påräkna under
Regementernes årliga mötestider samt deremellan inträffande Commenderingar och Embetsresor, dels svårighet möter för anläggandet af Apothek i de orter, hvarest ingen ständigt bosatt Läkare finnes; och liar Riksens Ständers uppmärksamhet dessutom blifvit fästad derå, att ifrågavarande
Län, lika med andra orter, ofta äro blottstälde flir Farsoter och smittosamma sjukdomar, hvilkas utbredande endast genom ett skyndsamt Läkarebiträde, vid deras utbrott, kan förekom mas: att, när besigtning och obduction af död kropp skall förrättas, en lika skyndsamhet, särdeles under den varmare årstiden, är af nöden, så vida icke Domaren skall se sig i saknad af erforderlig upplysning och Lagarnes kraf blifva ouppfyldt; samt att hitintills, i oell för Provincial-Lakares, under Embets-Förrättriirigar, företagna resor af 30 mil och derutöfver, Staten lått vidkännas betydliga utgifter till rese- och tractaments-penningar.
På grund af desse omständigheter och då alla Rikets Invånare deltaga i bestridandet af 4*t Underdåniga Skrifvelsefl de för hälsovårdens befordran nödige kostnader» samt följaktligen äfven synas böra ega lika rätt till delaktighet uti de förmåner,, hvilka med denna Statsrutgift äro åsyftade, få bos E. K. M.
Ständer i underdånighet anhålla , att » Utom nuvarande Provincial - Läkare i Kronobergs-, Hallands-, Wester Norrlands-, Westerbottens- och Norrhottens-Lärr, en sådan Läkare mätte tillsättas i hvartdera af nämnde Län» samt att E. K. M, täcktes, efter det vederbörande hörde blifvit, i Nåder bestämma Stationerne för dessa Läkare inom ofvan uppgifne
Districts i hvilket afseende Rikseps Stander nu låta a Medicinal-Verkets
Stat uppföra erforder*- liga medel.
Ständer framhärda etc» N:o 16 i.