Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af det olika förhållande, som, enligt räkenskaperna, egt rum emellan Sveriges och Norriges bidrag till den för håda rikena gemensamma Handels- och Sjöfartsfonden, till hvilken under hvartdefa af revisions-åren Sverige tillskjutit ungefär 73 procent, men Norrige endast omkring 27 procent, och då, vid betraktande jemväl af de till Minister-staten från häda rikena ingående bidrag, hvilka under samma år utgjort ungefärligen 65'procent för det förra riket och 34 procent för det sednare, någon rationel eller bestämd grund för beräknandet och utgåendet af dessa länders gemensamma utgifter syntes icke förefinnas, hafva Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf att en sådan bestämd beräkningsgrund blefve i omförmälda hänseende uppgjord, vare sig att delta skedde, sedan åt utsedde kommitterade från de håda rikena blifvit i nåder uppdraget alt härtill uppgöra förslag, eller alt sådant på annat tjenlig! sätt verkställdes. i afseende å denna fråga har Utskottet inhemlat, att Kongl. Maj.t redan den 30 November sistlidet år i nåder förordnat, alt en kommitté af 2 Svenske och 2 Norrske ledamöter skulle under påföljande Januari månad i Stockholm sammanträda, för att utarbeta förslag så väl till förnyad konsuls-stadga med expedilions-taxa, som lill fördelning af konsulats-distrikten och till fastställande af hvartdera rikets bidrag till en gemensam konsuls-fond, äfvensom till administration och redovisning af nämnde medel m. m., som till ett allmänt ordnande i ett sammanhang af de förenade rikenas konsulat-väsende 22 Slais-Utshottets Utlåtande N:o 18. hörde, samt att den sålunda utsedda kommittén derefter under innevarandejår till Kongl.
Maj:t afgifvit sitt underdåniga utlåtande i omförmälda ämne, hvarvid, beträffande det förhållande, som borde ega rum emellan rikenas ömsesidiga bidrag till den gemensamma konsuls-fonden, kommittén, med hänsigt, å ena sidan, till storleken af hvartdera rikets handelsflotta och, å den andra, till folkmängden i hvartdera riket samt vigten af dess handels-intressen, föreslagit, att Sverige borde tillskjuta f och Norrige f af det belopp, som vid särskilda tider för berörde ändamål kunde erfordras.
Beträffande åter de förenade rikenas bidrag till minister-staten, har Kongl. Maj:t, sorn ansett rikenas olika folkmängd böra läggas till grund för bestämmandet af samma bidrag, uti sin (ill Rikets Ständer nu aflålna nådiga proposition, angående Stats-verkels tillstånd och behof, föreslagit, alt från Svenska Slats-verket skulle utgå och från det Norrska T3f af det belopp, som för berörde ändamål beräknats komma att erfordras.
Då nu anförda uppljsningar ådagalägga, att en förändrad reglering af ifrågavarande förhållanden inom kort är att emotse, torde Rikets Ständer finna Revisorernes förevarande framställning icke till vidare åtgärd föranleda. § 20.
(Rev.-ber. pag. 81.
Förkl. pag. 261.) Revisorerne hafva vidare anmäldt ett af den i Nåder tillförordnade Interims-Regeringen den 28 Juli 1852 meddeladt beslut, hvarigenom — sedan Kongl. Maj:t uti särskilda Nådiga Bref medgifvit att ett för anläggning af jernbana emellan Norbergs grufvefält och sjön Åmänningen bildadt bolag finge från Handels- och Sjöfartsfonden bekomma ett lån af 100,000
R:dr, under vilkor, bland annat, alt
Direktionen vederbörligen styrkte, det minst 50 procent af det tecknade aktie-kapitalet blifvit af bolagsmännen inbetaldt, och då derefter, i fråga om tillämpningen af högstberörde nådiga stadgande, olika åsigter yppats i sä måtto, att bolagets
Direktion ansett det föreskrifna vilkoret vara fullgjordt derigenom alt styrkt blifvit, det inbetalning skett af 28,500 R:dr eller 50 procent af hela- den summa, som uti kostnadsförslaget beräknats att behöfva kontant tillskjutas af bolagsmännen, för att, jemte lånebeloppet, åstadkomma hela koslnadssumman, men Konvoy-Kominissariatet deremot yrkat, att aktiegarne, före lånemedlens utbekommande, borde hafva inbetalt minst 50 procent af det tecknade aktiekapitalet, hvilket åter, enligt Konvoy-Komissariatets mening, skulle utgöra 156,491, R:dr enär jernvägsbyggnaden beräknats komma att kosta nämnde summa, som, då något anslag dertill ej åtnjutits, aktieegarne således måste hafva förbundit och tecknat sig att sammanskjuta och ansvara för, vare sig kontant eller genom upptagande af lån — Kongl.
Interims-Regeringen, i anledning af bolagsdireklionens i sådant hänseende gjorda underdåniga hemställan, förklarat, alt, enär det iliågaställda vilkoret om inbetalning af minst 50 procent af det tecknade aktiekapitalet endast borde anses innefatta åliggande för bolagsmännen att till bolagets kassa inleverera minst 50 procent af det till inbetalning tecknade aktiekapitalet, Kongl Interims-Regeringen fann detta vilkor vara af bolaget på tillfyllestgörande sätt iakttaget.
Uti sitt afgifna underdåniga utlåtande har Konvoy-Kommissariatet, beträffande förevarande ämne, upplysningsvis meddelat, att den skuldförbindelse af den 1 Juli 1852, som Norbergs Jernvägsbolag för ifrågavarande lönebidrag till Konvoy-Kommissariatet afgifvit, befunnits försedd med tillfyllestgörande borgens-säkerhet, men att Kongl. Maj:t, sedan nämnde bolag genom iråkadt obestånd nödgats till Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt ingifva cessions-ansökan, uppå Rikets Ständers anmälan, uti nådig skrifvelse af Slals-Utskottets Utlåtande N:o 18. 23 den 21 November 1854 medgilvit att, såvida ett nytt bolag för fullbordande af Norbergs jernvägsanläggning bildade sig, Rikets Ständers Riksgälds-kontor finge öfvertaga de kapital- och ränte-inbelalningar (ill Konvoy-Kommissariatet, hvartill det förra bolaget sig förbundit; och sorn ett sådant njtl bolag sedermera uppstått, komme förre bolagets utgifna skuldförbindelse, sä snart Hof-Rältens dom uti konkursmålet hunnit falla, att å Riksgälds-konloret öfverlåtas och utbytas emot samma verks å lånets belopp, med den derför stadgade ränta, utgifna förbindelser, hvarigenom Konvoy-Kommissariatet erhölle den fullkomligaste säkerhet för lånets successiva återbetalning med förskrifven ränta; — varande, enligt hvad Utskottet vidare inhemtat, Kongl. Hof-Rältens dom uti berörde konkursmål nyligen utfärdad, i följd hvaraf omförmälde utbyte af skuldförbindelserna lärer ofördröjligen komma att verkställas.
Kongl. Krigs-Kollegium. § 21.
(Rev.-ber. pag. 86.) Jemte förmälan, hurusom Revisorerne, vid granskning af Kongl. Krigs-Kollegii räkenskaper, egnat sin uppmärksamhet åt den vigtiga frågan om beskaffenheten och ändamålsenligheten af det nya bokföringssätt, sorn innefattades uti det för Kollegium tills vidare fastställda och Irån och med år 1850 tillämpade förslag till hufvudbok, hafva Revisorerne, med åberopande af Kongl. Majits den 15 Febrruari nästlidne år meddelta Nådiga beslut, hvarigenom, bland annat, Kongl.
Stats-Kontoret erhållit befallning att för de förvaltande Verkens räkenskaper låta uppgöra och till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemna förslag lill formulärer, så inrättade, att dessa räkenskaper blefve uppställda i möjligaste likstämmighet med den nya planen för Riksbokslutet, vid sådant förhållande funnit sig icke böra afgifva något bestämdt omdöme öfver nämnde boklöringsmethods användbarhet i sin helhet, ehuru Revisorerne ansåge det vara af synnerlig vigt, att öfverensstämmelse måtte ega rum emellan de redogörelsesätt, som för 4:de Hufvudliteln och Riks-Statens öfriga Hufvudtitlar iakttagas; — och har Utskottet i anledning häraf trott sig böra meddela att, enligt erhållen upplysning, vid utförandet af omförmälda formulär-arbete, förslag till nya formulär för Kongl.
Krigs-Kollegii räkenskaper äfven skola uppgöras, hvarigenom således den hittills saknade öfverensstämmelsen emellan nämnde hufvudtitlars redovisningssätt komme att för framtiden åvägabringas. § 22.
(Rev.-ber. pag. 86.
Förkl. pag. 264.)
Af Revisorerna är vorden anmärkt, alt, enligt den vid uppställningen af Kongl.
Krigs-kollegii hufvudbok iakttagne grundsats, densamma innehåller särskilda konti för hvart och ett af Rikets Ständer beviljadt anslag, med samma benämningar, hvarunder anslagen uti Riksstaten förekomma, hvilka konti i allmänhet redovisade endast för de af dessa anslag bestridda utgifter, men icke upptoge de kostnader, som derutöfver för enahanda ändamål blifvit anvisade å andra anslag eller särskilda kassor, så att t. ex. det konto, hvilket benämndes Lij-Gardet lill Häst, endast innefattade redogörelse för det å 4;de
Hufvudtiteln uppförda anslag till samma regemente, ehuru utgifter till ganska betydliga belopp för regementets behof utanordnats från åtskilliga an - 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48. dra uppgifna anslag.
Till följd häraf, och då i allmänhet utgifterna icke vore uti hufvudbokens konti specificerade, utan vanligen sammanförde under en enda gemensam rubrik, lemnade hufvudhoken således icke kännedom om samtliga utgifterna för meranämnde regemente, utan måste man för att vinna en sådan genomgå en betydlig del af verifikations-handlingarne till Koilegii räkenskaper.
Enär enahanda förhållande inträffade äfven med flertalet af öfriga auslags-konli, och Revisorerne följaktligen icke kunnat af Koilegii hufvudböcker vinna upplysning om kostnaden i sin helhet för något af de föremål, som tillhörde Koilegii redovisning, hafva Revisorerne, till afhjelpande af denna olägenhet, framställt det förslag, att hufvudhoken, förutom den redovisning, densamma nu innehåller, jemväl på ett ställe skulle redogöra för samtlige kostnaderne till de särskilda föremål, som tillhöra Krigs-Kollegii förvaltning, med uppgift derjemte till huru stor del utgifterna för hvarje föremål från del ena eller andra anslaget utgått.
Krigs-Kollegii underdåniga förklaring har Utskottet inhemta!, att hvad Revisorerne uti omförmälde hänseende äskat, kan, i sammanhang med det årliga bokslutet, åstadkommas, men att likväl delta från den egentliga redovisningen afskilja statistiska arbete, komme att medföra så betydligen ökadt besvär och behof af tid för Koilegii Bokslutskontor, att, för ifrågavarande uppgifters utarbetande och sammanläggande med hufvudhoken, oundvikligen erfordrades, att ett arfvode, motsvarande aflöningen för en tjensteman inom lägsta tjenstegraden, blefve ställdt lill Kongl. KrigsKollegii disposition.
Då meddelandet af sådane uppgifter, som här blifvit ifrågastallda, rörande kostnaderne för de särskilda föremål, hvilka ingå uti redogörelserna från Kongl. KrigsKollegium skulle, enligt Utskottets åsigt, för Rikets Ständer och deras Revisorer i betydlig mån underlätta granskningen och bedömandet af den vigtiga och omfattande förvaltning, som tillhör detta Embetsverk, får Utskottet, som ämnar att framdeles, i i sammanhang med statsregleringen, afgifva yttrande, huruvida någon särskild godtgörelse för ifrågavarande arbete må vara af behofvet påkallad, hemställa, att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes i nåder anbefalla vederbörande föranstalta derom, att, i sammanhang med de årliga boksluten, sådane uppgifter varda meddelade, som finnas erforderiige, för att Kongl. Krigs Kollegii hufvudböcker må lemna upplysning om samtlige kost naderne till hvart och ett af de särskilda föremål, för hvilka Kongl.
Kollegium afgifver redogörelse, och huru dessa kostnader på de å 4:de Hufvudtileln uppförda anslag varit fördelade och utgått. § 23.
(Rev.-ber. pag. 87.
Förkl. pag. 265.)
Enär någon upplysning om beskaffenheten eller beloppet af de särskilda utgifter, för hvilka de i Krigs-Kollegii räkenskaper under benämningen: »Kontant behållning, reserverad till vidare anordnande», upptagne medel, blifvit i hvarje fall reserverade, icke kunnat af räkenskaperne inbemlas, men en, om ock endast approximativ, beräkning af samma utgifter vid hufvudbokens afslutande, måste hafva blifvit uppgjord, för att kunna bestämma de summor, hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 26 Oktober 1850, bordt för nämnde ändamål innehållas, hafva Revisorerne hemställt, att, bland ve rifikationerne till de konti, der dylika behållningar förekomma, äfven måtte bifogas sär - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 18. 25 särskilta beräkningar öfver de utgifter, för hvilka de innehållna medlen äro afsedda alt användas; —och sorn Utskottet al den underdåniga förklaringen inhemtat, att hinder icke möter för åvägabringandet af en sådan fullständig redovisning, så framt detta förslag af Rikets Ständep gillas, får Utskottet hemställa, det Rikets Ständer hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att föreskrift om iakttagande af hvad i detta hänseende blifvit af Revisorerne föreslaget måtte varda vederbörande i Nåder meddelad. § 24.
Förkl. pag. 265.) Enligt hvad Revisorerne vidare anfört, har genom högstberörde Kongl. Bref af den 26 Oktober 1850 den nådiga föreskrift blifvit Krigs-Kollegium meddelad: »alt då, under loppet af ett år, utgifter från en föregående tid på något anslag anordnas, de böra uti räkenskaperne från årets utgifter afskiljas»; men denna föreskrift hade Revisorerne funnit icke vara iakttagen uti Kollegii räkenskaper för Ilevisions-åren.
I anledning häraf har Kongl. Krigs-Kollegium uti den underdåniga förklaringen anfört, hurusom möjligheten att vid bokslutets uppgörande skilja mellan utgifter för olika år vöre helt och hållet beroende på naturen af de olika anslagen samt, inom ett visst anslag, på deraf bestridda utgifters beskaffenhet, och gtt sålunda väsendlliga svårigheter att särskilja det ena årets kostnad från det andras uppstode vid dispositionen och redovisningen för anslag, afsedda att utgå på terminer, hvilkas gränser icke vore desamma, som kalender-årets, hvartill komme, alt, i händelse utgifterna skulle för före gående och löpande år åtskiljas, hvarje underordnad utgifts-titel för arméens materiel måste med ökad vidlyftighet ä de militära afdelningarnes konli i hufvudboken intagas; hemställande alltså Kongl.
Kollegium, att den förändring i hittills följda former, som kunde pröfvas ändamålsenlig, linge blifva beroende af del nja formulär till hufvudbok, som Kollegium hade alt, elter Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, i underdånighet afvakta. 3'led afseende å hvad den underdåniga förklaringen sålunda innehåller anser Utskottet sig böra tillstyrka att förevarande anmärkning icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer för närvarande föranleda. § 25.
(Rey.-ber. pag. 87.
Förkl. pag. 278.)
Revisorerne hafva fästat Rikets Sländers uppmärksamhet derå, att till bestridande af Kongl.
Krigs-Kollegii aflöning under revisions-åren, likasom föregående år, förutom det ä 4.de hufvudtileln uppförda anslag anvisats betydliga bidrag från åtskilliga under Kollegii förvaltning ställda fonder och kassor; och då Revisorerne funnit det högst olämpligt, att berörde kassor och fonder, såsom inrättade till helt andra föremål än KrigsKollegii aflöning, likväl fortfarande för hvarje år logos i anspråk för ifrågavarande utgifter, hvilka, i förhållande till kassornas inkomster, uppginge till ganska betydliga belopp, hafva Revisorerne hemställt, alt rättelse härutinnan borde åvägabringas, helst derBih. till R.
Prot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 4 26 Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 18. igenom alt Rikels näst sammanträdande Ständer finge emottaga en nådig framställning om hvad lor Krigs-Kollegii aflöning i dess helhet kunde erfordras.
Som Utskottet inhemtat, att Kongl. Maj:ts vid innevarande Riksmöte aflälna Nådiga Proposition om Stals-verkels tillstånd och behof, bland annat, innehåller framställning derom, att hela den för Kongl. Krigs-Kollegium erforderliga aflönings-summa må varda å Riks-staten uppförd och Rikets Ständer således vid regleringen af 4:de Hufvudtiteln, blifva i tillfälle att taga denna fråga i öfvervägande, torde någon särskild åtgärd i anledning af Revisorerens ofvanberörde framställning för närvarande icke erfordras. § 26.
(Rev.-ber. pag. 89.
Förkl. pag. 273.)
Vid räkenskaperne öfver Artilleri-regementernas andelar af 4:de Hufvudtitelns anslag till Kavalleri- och Artilleri-hästars remontering och skoning hafva Revisorerne, med tillkännagifvande att utgifterna å detta anslag äro fördelade under 4 särskilda titlar: rnnontoring, skåning, inedikamenler och lysning med för hvarje titel bestämdt belopp, erinrat, att då Götha och Wendes artilleri-regementen redovisa kostnaderna för samtliga dessa löremål endast uti en räkning, hvaruti uppkommen brist å endera af tillarne finnes godtgjord med behållning å någondera af de öfriga, Svea artilleri regemente deremot afgilver särskild redogörelse för hvar oeh en af de fyra ulgifts-tillarne; i följd hvaraf och enär hvarje sådan redogörelse upptager brist eller behållning, oberoende af de öfriga, inträffade, alt regementet, i anledning af uppkommen brist å det till inedikamenler anvisade belopp och oaktadt samma brist kunnat af öfverskott å de lill remontering afsedde medlen fyllas, fält, under revisions-åren, enligt särskilda nådiga bref, från besparingarne å anslaget till arlilleri-regementerna uppbära det förra året 344 R:dr 29 sk. 11 rst. och det sednare 406 R:dr 31 sk.; och hafva Revisorerne, som ej kunnat inse, hvarför redogörelserna för ett och samma anslag icke blifvit eller samma grunder upprättade, funnit angeläget att bokloringssättet för de trenne artilleri-regementerna lill förekommande af ofvan anförda olikhet vid beräkningen af bristernas ersättande, måtte hädanefter bringas till öfverensstämmelse
Då Kongl. Krigs-Kollegium, enligt hvad den underdåniga förklaringen innehåller, till Kongl. Maj:t gjort underdånig framställning derom, att samtliga för ofvannämnda behof erforderliga utgifter framgent må, vid hvartdera af ifrågavarande regementen, redovisas endast uti en redogörelse, upptagande regementets anslag i dess helhet samt derå uppkommen behållning eller brist, med iakttagande att redogörelsen åtföljes af verificerade räkningar till bestyrkande af hvad för hvarje särskildt af ofvanberörde fyra ändamål i stat bestås och under redogörelse-året åtgått, får Utskottet, enär den af Revisorerne väckta fråga således är pä Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning beroende, hemställa all densamma icke må lill någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. § 27. (Rev.-ber. pag. 93.
Förkl. pag. 267.) 1 likhet med hvad vid flera föregående statsrevisioner varit erinradt, hafva Revisorerne anmält, att de ständiga upplagen af godt handgevärs- och stycke-krut, som, Slats-Ulshottels Utlåtande N:o 48. 27 enligt Kongl. Brefvet den 10 December 1842, borde utgöra tillsammans 41,000 centner, jemväl under revisionsåren understigit den bestämda qvantiteten sålunda, att bristen deri uppgått vid 1852 års utgång till 7,734 centner 34 skålpund och vid slutet af år 1853 till 6,011 centner 7 skålpund.
I anledning häraf har Kongl. Krigs-Kollegium underdånigst anfört, att tillverkningen af krigskrul under de sednare åren blifvit ökad genom särskildt afslutade kontrakter, men att behållna tillgången opåräknadt minskats genom den förlust af en större qvantitet krut, som uppkommit i lö jd af den år 1852 inträffade explosionen af det ä Loudden belägna kruthus; att den ärliga bristen likväl ej rätteligen borde upptagas till det af Revisorerna uppgifna belopp, enär bland tillgångarne äfven borde iuberäknas de befintliga betydliga upplagen af i förråder förvarade gevärspatroner och styckeskott; samt att Kollegium icke egde medel anvisade för kruttillverkningens fördrifvande, så att den i flera år lörefunna bristen i den bestämda qvantiteten krigskrut kunnat fyllas under samina tidrymd; — och får Utskottet, med afseende å hvad sålunda anfördt och upplyst blifvit, hemställa, att vid den underdåniga förklaringen måtte få bero. § 28.
(Rev.-ber. pag 93.
Förkl. pag. 268.)
Med afseende å den förlust till belopp af 2,506 centner 25 skålpund krut, som inträffat i följd af ofvannämnda explosion af det i hufvudstadens grannskap å Loudden belägna kruthus, hafva Revisorerne anmärkt, alt samma krutqvantitel redan blifvit i 1852 års redogörelse afförd, ehuru frågan om afskrifning af nämnde krutbelopp försl under loppet af innevarande år blifvit slutligen afgjord; — men dä Utskottet al den underdåniga förklaringen inhemta!, alt vederbörande redogörare ansett de af honom afgifua uppgifter och sammandrag öfver de särskilda krutrökningarne böra noggrann! öfverensstämma med verkliga förhållandet och således endast utvisa i verkligheten befintliga tillgångar eller brister, samt att behörig kontroll i detta hänseende innefattas i de särskilda kruträkenskaperna, hvilka åtfölja hufvudbokens verifikationer, anser Utskottet sig böra hemställa, att ifrågavarande anmärkning må förfalla. § 29.
(Rev.-ber. pag. 94.
Förkl. pag. 279.)
I anledning af Revisorernes gjorda anmärkning, att det åt Presidenten i Kongl.
Krigs-Kollegium anvisade ärliga arfvode af 2,000 R:dr, hvilket, jemlikt Kongl Brefvet den 2
Maj 1849 bort utgå af dertill anslagne öfverskottsräntor af f. d.
Öfversteindelningen vid det upplösta Adelsfane-regemenlet, likväl under båda revisionsären lill hela sitt belopp utanordnats från anslaget lill extra utgifter, har Kongl. Krigs-Kollegium uti den underdåniga förklaringen' anfört, alt Kongl. Kollegium meddelat vederbörande redogörare föreskrift derom, att meranämnde arfvode
Irån och med innevarande ars böl jan anordnas uppå 4:de hufvudtitelns allmänna besparingar, dit omförmälda öfverskottsräntor med hela sitt belopp ingå; — och då den af Revisorerne åsyllade rättelse sålunda kommer att för framliden iakttagas, hemställer Utskottet att ifrågavarande anmärkning ' icke mätte till vidare åtgärd föranleda. 28 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 18. § 30.
(Rev.-ber. pag. 95.
Förkl, pag. 247 och 280.) Enär de till Kongl. Maj:t och Kronan numera indragna räntor vid ofvannämnde
Öfversteindelning äfvensom öfverskotlet å indelningsräntorna vid Kongl. Bohus läns regementes södra eller ruslhållsbataljon, jemlikt Kongl Stats-Kontorets derom meddelade föreskrifter, blifvit, på sätt räkenskaperna utvisade, från vederbörande Landlränterier insända direkte till Kongl.
Krigs-kollegium, utan alt, såsom Kongl.
Kungörelsen den 15 Oktober 1828 innehåller, fiirst ingå till Kongl. Slats-Konloret, hafva Revisorerne gjort hemställan om rättelse härutinnan, så alt medlen, sedan de i vanlig ordning inlevererats till Stats-Konloret, af detsamma blefve till Kongl. Krigs-Kollegium anordnade; — och är af Kongl Stats-Kontoret, i anledning häraf, i underdånighet anfördt, att, ehuru genom den omnämnda genare åtgärden Krigs-Kollegium kommit i tillfälle att öfver medlen förfoga på det sätt och till de ändamål, Kongl. Maj:t i nåder bestämt, Stats-Kontoret likväl, derest sådant i nåder anbefalldes, skulle föranstalta om alt dessa räntor blefve insända lill Räntekammaren, för att sedermera, genom anordning derå, KrigsKollegiuin lillgodokomma.
Då Utskottet anser den för uppbörden af statsmedel i allmänhet iakttagna ordning, att desamma först böra uti statskassan inflyta för att derifrån till vederbörande verks och myndigheters disposition anordnas, äfven böra i nu förevarande fäll tjena till efterrättelse, får Utskottet tillstyrka, det Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse anhålla, alt Kongl. Maj.t täcktes meddela vederbörande nådig föreskrift om verkställande af den rättelse, hvarom
Revisorerne i afseende å uppbörden af ofvanberörde indelningsräntor hemställt. § 31.
(Rev.-ber. pag. 102 och 159.
Förkl. pag. 270 och 301.)
Med anledning af den, enligt Revisorernes åsigt, oriktiga tillämpning, som, efter hvad räkenskaperna utvisade egt rum i afseende å stadgandet uti 1 § 8 mom. af Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente den 11 Augusti 1812, angående uppbörd och redovisning af spanmål, proviant och furagepersedlar vid Kronans magasin och sjukhus samt under sjöexpeditioner om skeppsbord, hafva Revisorerne meddelat en framställning i detta ämne, till ådagaläggande deraf, att en nådig förklaring rörande rätta förståndet af samma stadgande vore af behofvel påkallad.
För att behörigen utreda denna fråga, har Utskottet trott sig böra fullständigt redogöra för så väl Revisorernes omlörmälda framställning som de i anledning deraf afgifna förklaringarne, jemte de upplysningar Utskottet i öfrigt inhcmtat.
Ifrågavarande stadgande uti 1812 års afskrifnings-reglemeute är af följande lydelse: “Då den här bestådda afskrifningen blifvit uppbördsmannen tillgodo beräknad, svare han derefter för all å uppbörden uppkommande brist, sedan likväl persedlar, hvilka vid räkenskapsslutet utfallit med öfverskott, blifvit qviltade efter värdet mot dem hvarå brist uppstått.