Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gåsafveln är icke obetydlig på Södra Dalds-Land och å slättbyggden af Westergöthland, utan lemnar årligen öfverskott till afsalu Att Boskapsafveln tilltagit öfver hufvud, om icke fullkomligen i bredd med jordbruket, åtminstone betydligt, visar sig af alla förhållanden och är äfven naturligt, då dessa Näringar hafva på hvarannan en beständig vexelverkan, så att den enas förkofran gifver medel vid handen till den andras.
Om och huruvida bränvinsbränniugen bidrager till Boskapsafvelns utvidgande kan vara svårt att afgöra; Likväl synes gifvet att den icke är ett nödvändigt vilkor för Boskaps-skötselns bestånd, och att kreaturs-racerne snarare försämras, än förbättras, genom njutningen af drank, ehuru det är onekeligt att denne i knappa foderår, eller på orter sorn hafva ringa hötillgång, lemnar betydligt understöd åt Ladugården; dock gör den utan tvifvel mästa nyttan vid svinkreaturs uppfödande - *9 Boskapsskötselns afkastning i Länet torde nu mera fullt svara emot behofvet för det hela, fastän allmogen uti de magra, mycket befolkade, trakterne söderut årligen inköpa både Hästar och Hornboskap från andre Län, ty genom försäljning från l)ahls-Land anses förhållandet jemnadt; och i öfrigt förer allmogen ett sparsamt lefnadssätt öfverallt för att kunna sälja något af lefvande kreatur samt ost, smör och andre victualier, derå priserne under de sistförflutne åren varit någorlunda fördelaktige för säljaren.
Saltpetter-tillverkning, som kan anses vara ett bihang till Ladugårds-skötseln, bar icke baft serdeles framgång uti detta Län, ehuru skogstillgången skulle medgifva dess allmännare utöfvande på en del orter.
Antalet af Saltpetter-lador, som under åren 1827 och 1831 varit i drift, har hvarje år endast utgjordt omkring 20, hvilka lemnat i medel-afkastning omkring 200 LM. saltpetter årligen. c) Skogarj beslående hufvudsakeligen af Tall och Gran, finnas till stor vidd och betydenhet inom Länet, serdeles på Dahls-Land samt i Wedens, Bollebygds och Kinds Härader af Westergöthland, hvarest skogen längst i söder till någon mindre del består af Bok.
Ek, Björk och andre nyttige löfträd växa öfver hela Länet, dock mera spridde, endast utgörande smärre skogsparker och lundar.
Skogarne äro till mästa delen enskilda och begagnas dels i samfällighet, dels slorskiftade och äfven på några ställen enskiftade; varande de socknar ganska få, som icke hafva skogsandelar till hemmanen, på ett dera af nämnde sätt.
— De, före delta, Kronan förbehållne skogstrakter i skiljde delar af Länet, hvilka alla varit under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes disposition, nemligen:
Fyra Krono-Parker, innehållande något öfver 29,200 Tunneland och Fjorton Krono-Allmänningar, med omkring 89,800 Tunneland i arialvidd, förutan impedimenta och tvistiga marker, — hafva nu mera undergått sådane undersökningar till förändrad hushållning och disposition, som blifvit förordnade genom Eders Kongl.
Maj:ts nådiga bref af den 16 Mars och Kammar-Collegii derpå grundade Circulairbref af den i/j April 1824; och äro derefter, enligt Nådigt beslut, Krono-Pai kerne Halle och Hunneberg vordne bibehållne under allmän förvaltning och reglerade till trakthuggning efter nya Skogsbushållnings-systemet, samt stå under vård och tillsyn af härvarande Läne-Styrelse, äfven hvad beträffar de delar som ligga inom 2 0 Skaraborgs Läns gräns.
Om Krono-Parken Edsmären, likaledes belägen inom bägge Länen, beror regleringsfrågan ännu på Eders Kongl.
Majrls nådiga pröfning; men för Krono-Parkerne MasLeskogen och Kroppeljell, på; Dahls-Land, är frågan i detta hänseende redan Kådigst afgjord, samt desse begge
Parker dervid öfverlätne till orfrrues invånare, fot* att på hemmanen fördelas.
Ibland allmännings - Skogarne äro åtskillige jemväl definitivt reglerade, genom Eders Kongl. Majrls
Nådiga beslut derom, som för närvarande bero på verkställighet, och om andre äro reglerings-frågorne antingen undersläldte
Nådig pröfning, eller hvilande i afbidan pä rättegångar viel Döiiistolarne,' hvilka tills vidare uppehålla regleringen.
Så fort örn Allmäunings-Skögarne hunnit slnteligen afgöras, blifva de merendels öfverlemuade lill Interessenternes disposition, med visse förbehåll, eller upplåt ne till de Byar och Hemman, hvilkas anspråk derpå äro af Eders Kongl. Maj:t i Nåder godkände.
Emedlertid qvarstå ■ Allmännings-Skogarne ännu, lill det mästa, under Eders Kongl.
Majrls Befallningshafvandes inseende, jemte Öfver-Jägmästareus och Jägeri-Betjeningens närmaste uppsigt, saint användas tills vidare, i nion af tillgåhgarne,' till understöd för skoglöse hemman, efter behörige anslag och utsyningar; men, oaktadt möjlige åtgärder för desse skogars skyddande, genom bevakning af den tillvarande Jägeripersonalen, vidtagas, kunna åverkningar likväl icke förekom inas, i anseende till den spridda och otjenl-iga belägenheten af Jägeri-Betjeningens flesta boställen samt denne BetjéningS i allmänhet vanlottade ställning, relativt till loningsvilkoren, audre orsaker oberäknade, som härflyta från local-förhållanden och det ringare folkets missaktning för ägande rätten till skog.
Krono-Parkerne Halle och Hunneberg hoppas jag likväl skola kunna hädanefter skyddas r åtminstone har de bägge sista årens erfarenhet lemnat bevis på möjligheten deraf. j allmänhet är hushållningen ' med enskildas skogar, ehuru de vanligen bättre än allmänningarne kunna fredas från åverkan, alldeles icke sparsam.
Ett omättligt svedjande, stark koldning och mindre noggranhet vid förefallande hyggen, bidraga synnerligast till deras förminskning, jemte den inrotade vanan, att hällre lill bränsle nedhugga det friska växande trädet, än dertill använda det nedfallna.
Skogstbidniug sker’ sällan, och än mindre ålerplanlering efter fälld skog, i synnerhet uti Skogstrakter sorn - innehafvas af allmogen; och 21 äfven jaå allmännings-skogarne liar svårigheten att, vid hiltills varande omständigheter, införa sådan eller annan hushållning, gjort åtgärderne dertill nästan fruktlösa; dock bör man väl hoppas, att delta ändamål skall kunna efter hand ernås, genom ofvanförmälte vidtagne och vidtagande anstalter, äfvensom att, hvad enskilda skogar beträffar, det förbättrade hushållnings-sättet på Kronans bibehållne
Parker skall fästa ägarens uppmärksamhet på nyttan och nödvändigheten af en hällre hushållning med skogen, och sättet att den införa.
Stormar hafva under de sednare fem åren icke gjort betydlig skada å skogarne i allmänhet, och ej heller hafva desse under tiden blifvit härjade af skogseldar, eller af insekter skadade; men den stora skogsförlust, som af slike ordsaker uppkommit under förra qvinqvennium, har troligen blifvit i så måtto ökad, alt de afbrända och utödda träden måst med möjligaste skyndsamhet afyttras, för att icke bortruttna, hvarigenom således en märkbar minskning i framtida tillgången på skogsproducler ägt rum.
För öfrigt bidraga de Nybyggare, som, före delta, fått nedsätta sig eller olofligen inträngdt på Krono-skogarne, äfvensom Nybyggare och Backstugusittare på Socknars och Byars gemensamma skog, ganska mycket till skogarnes förstöring genom misshushållning och olofligt hygge, — kanske ock ofta genom utsläppt skogseld.
Att, under sådane förhållanden, skogarne äfven under ifrågavarande qvinqvennium, — åren 1827 med i83i, — varit i aftagande, kan nästan icke betviflas.
I allmänhet äro de likväl ännu mera än tillräcklige för Länets behof och kunna jemväl hädanefter lemna tillgång på SkogselFecter till betydligt afsalu, så framt derå bättre hushållnings-methoder snart skulle vinna inträde och af enskilde med förtroende omfattas.
Ett nyttigt skogsbésparingsämne, nemligen bränntorf, är på do flesta trakter inom Länet att tillgå; men hittills begagnas detta endast, till någon liten del, på södra DahlsLand och något mera i Gäseneds och Kullings Härader af Westergöthland, hvilka orter, såsom delvis utgörande slättland, redan lida skogsbrist, eller måste afhämta deras behof af ved Och virke från aflägsne. ställen.
I byggnadssättet hafva förändringar, som verkat till skogsLesparing, icke blifvit vidtagne, utan har, tvärtom, allmogens tillta - 22 gande håg att hygga högre och rymligare hus, som på visse orter inom södra delen af Länet ofta bestå af tvänne våningar, snarare bidragit att öka skogsåtgången.
— Med få undantag byggas, för öfrigt, alla hus, både i städer och på landsbyggden, vanligen af träd; och verkställes äfven stängseln i allmänhet på skogens bekostnad; dock måste man medgifva att bruket af stenmurar omkring ägorne, äfvensom något af jordvallar, i sednare åren tilltagit och äfven ibland allmogen vunnit efterföljd; så att de pris Hushållningssällskapet årligen utsätter, för sådan hägnad uppförd af allmoge, merendels framkallar flere täflande. d) Bergsrörelse.
Grufvor under arbete finnas för närvarande icke uti Elfsborgs Län.
Fordom, på olika tider, hafva inom DahlsLand både Silfver-, Koppar och Jernmalm-streck, af hvilka sednare en mängd ännu visa sig i bergen derstädes, varit bearbetade och Masugnar för tackjerns-tillverkning äfven funnits; men som dels malmerne varit mindre gifvande, dels malmstrecken efter någon tids brytning upphört, dels ock, hvad jernet serskildt beträffar, kohltillgången i grannskapet ansetts vara alltför knapp; så hafva desse orsaker, och kanske stundom bristande förmåga hos förläggarne, eller ofördelaktiga conjunclurer för rörelsen, vållat att försöken och arbetena efter hand alldeles afstannat och Verken blifvit nedlaggde.
— Sådant är numera äfven förhållandet med ett de sednare åren på försök bearbeladt jernmalmsstreck i Ånimskogs Socken af Tossbo Härad och jemväl med de inom Nössemarks Socken af Wedbo Härad, under namn af Adamsbergs Grufvor, upptagne tvänne Silfverskärpningar.
Af till
Bergsrörelsen hörande handteringar äro deremot Stångjerns- och Manufactur-smiden samt Stålgjutning hufvudsakligen de, som inom delta Län med alfvar bedrifvas; hvilket enligt Statistiska Tabellen sker vid Åtta Stångjernsverk med Tio Hamrar, Tio Ämnesverk med Tolf Hamrar, af hvilka Trenne äfven få utsmida Stångjern och 22 Manufacturverk, Stålugnar inberäknade; och, efter de underrättelser som derom möjeligen stått att erhålla, kan tillverkningsbeloppet vid samtelige dessa Verk, på grunder som bifogade calcul närmare utvisa, approximativt antagas i värde till 278,350 R:dr årligen, i medeltal, under ifrågavarande qvinqvennium.
Jernbrukshandteringen, dervid omkring 4oo arbetare vanligen sysslosättas, a3 har sålunda bibehållit sitt rum ibland vigtigare Näringar och blifvit drifvit med framgång samt troligen med god utkomst för idkarne, i synnerhet på Dahls-Land» der kohltillgången är tillräcklig och lätt framförd» samt närbelägenheten af sjön Wenern för de flästa Bruken betydligt underlijelper så väl tillförseln af Tackjern från Wermelands Bergslager* som den förädlade varans afsättning på Götheborg:
Det ena och andra är äfven fallet med Kollerö Bruk,, beläget invid Götha Elf, ej långt härifrån Staden.
I den Sydligare Westgötha delen af Länet måste deremot alla transporter ske landvågen;, och Bruksrörelsen är således derstädes vida mindre lönande i allmänhet»
Af förbättringar 1 Jernhandteringen må nämnas de sorn ägt rum vid Beckeforss, Bruk å Dahls-Land,, hvarest Bruks-Patron C. F.
Waern vid inrättade nya Verkstäder,, efter Engelska sättet,, låter bereda stångjern af serdeles slag och godhet, genom från England införskaffade arbetare, hvilket jern betalas vida högre såsom export, än det vanliga stångjerns-smidet» Två Koppar-hammare inom Länet,, med tillhopa 9 arbetare* förädla årligen per medium 91 Skeppund köpe-koppar hvardera., Tillverkningsvärdet, som vederbörande icke uppgifvit,, kan ej med visshet beräknas; men intaget i calcul efter medelpris ä 100 R:dr Skeppandet,, uppkommer för det hela* rudimaterien inberäknad 27,300 R:dr Banco» Till Bergsrörelsen kan för öfrigt räknas::
Ett Telgstensbrott uti Wedbo Härad,, hvarest till afsalu förfärdigas grafstenar, milstolpar och vägvisare, samt grytor och andra käril: inom Nordahls Härad Skifferbrott,, deraf takskiffer tillverkas,, jemväl till någon afytlring utom orten, och Qvarnstensbrott, derifrån ortens allmoge upphugger och afyttrar
Qarnstenar; kunnandes det tillfälliga antalet af arbetare vid dessa Irenne handteringar, sorn snarast utgöra binäringar, icke uppgifvas och ej heller beloppet eller värdet af tillverkningarne, derom alla underrättelser saknas.
— Mindre kalkstensbrott finnas på flere serskilte ställen och begagnas till kalkbränning för husbehof»
Men vid foten af Hunneberg, hvarest är rikare tillgång på kalksten,, hafva många Kalkugnar i äldre och sednare tider blifvit anlaggde, deraf nio nu drifvas med 36 arbetare och tillverka hvardera omkring 1^0 tunnor Gråkalk årligen, hvilken till stor del afsättes. utom orten» i synnerhet på Götheborg. 24 e) Fabrikerj Bruk och öfrige Näringar på landet, hvilka icke höra till Bergsrörelsen: ;:v;> Sågverk och Sågar.
Större inrättningar för sågning eller egentliga Sågverk, finnas i synnerhet på Dahls-Land och vid Götha Elf, hvaraf de vid Lilla Edet, sorn alla afbrunno år i83o, nu mera äro till större delen åter uppbyggde i fullkomligare skick.
För öfrigt saknar icke någon del af Länet mindre Salu- och Lego-Sågar; så att Sågverkens och Sågarnes antal i det hela, Husbehofs Sågqvarnar oberäknade, uppgår till 225 som drifvas med 320 arbetare och med hvilka omkring 5o,ooo tolfter Plankor, Bräder och Bakar årligen försågas.
Värdet af denna tillverkning kan, i medeltal, antagas till ungefärligen 120,000 Riksdaler om året.
Sågverken å Dahls-Land äro grundade på stockfångst antingen från egne skogstrakter, eller från skogarne i Öfra delen af landet; men de vid Götha Elf belägne Sågverk, alla grundade på köpetimmer, förses dermed från andra orter och egenteligen från Wermeland.
Till så vidt export åsyftas drifves Sågverks-rörelsen med ringa vinst; och anses den följagteiigen vara mera i aftagande, än tilltagande.
De med beräkning på orternes behof, eller på afsättning inrikes, tillkomne mindre Salu- och Lego-Sågarne, fortfara deremot, i allmänhet, att bedrifvas på vanligt sätt, utan aftagande i rörelsen.
Skeppshvarf äro inrättade vid Trollhättan och gamla Lödese, för fartygs och båtars nybyggande eller reparation, samt drifvas med någorlunda fördel, hvartill läget mycket bidrager.
Det på förstnämnda ställe belägna har en dyrbarare Dockbyggnad vid Canalen.
Af sådane finnas inom Länet 20 stycken, dervid 120 arbetare blifvit sysslosatte under arbetstiden, och utgjorde till— verkningarnes sammanräknade värde, under detta qvinqvennium, omkring i2,5oo R:dr årligen, i medeltal.
Tvenne sådane med 14 arbetare, hafva under samma tid varit i gång och tillverkat papper för omkring 2,5oo R:dr årligen.
Glasbruket vid Limmared i Kinds Härad hålles i jemn gång med 26 arbetare; och har tillverkningen af glasvaror derstädes utgjordt i värde ungefärligen 20,000 R:dr om året.
Ler - 25 Lerkärils- och Kakelugns-Fabrik:
En sådan, i sednare åren anlaggd inom Frändefors socken på Dahlsland, drifves med 3 arbetare ; och uppgår årliga värdet till 6 å 700 R:dr.
Mechaniska Spinnerierför Ull och Bomull, finnas vid Kullen i Wedlle Härad och vid Sjuntorp i Flundre
Härad, på hvilka ställen 80 mantalsskrifne arbetare begagnas, jemte ett ännu större antal minderårige Barn.
Hela tillverkningsvärdet lärer något öfverstiga <70,000 R:dr årligen; och anses vinsten derpå hafva varit betydlig i synnerhet år 1831.
Färgerier, äro inrättade ett vid Kullen i Wedtle Härad egenteligen för färgning af Turkiskt rödt Bomullsgarn och ett annat i Kinds Härad, som besörjer diverse färgning för Gårdfarihandelsortens behof.
Blekerij för blekning på Engelskt sätt, är äfven inrättadt vid Kullen i Wedtle Härad.
Garfverierj finnas inom Länet fem stycken privilegierade på Landsbygden, hvaraf ett för Läderberedning på Engelska sättet, öfrige mindre Garfveri-inrättningar äro att räkna ibland Allmogens binäringar. Kattstens-Stampj vid Trollhättan.
Der stampas årligen för Bromö Glasbruks behof 4 a 5oo Skeppund Kattsten.
Valkar eller Vadmals-Stampar.
Deraf finnas i Marks Härad
Nio stycken, som betjena Gårdfarihandels-Districtet med stampning af omkring 200,000 alnar Vadmal årligen.
De öfrige Stamparne äro af mindre betydenhet.
Pottaske-Calcinerings-Verkj af befintelige Sex stycken sådane, hafva Fyra varit begagnade och tillverkningen dervid bestigit sig till 5 å 600 Skeppund, hvilken funnit god afsättning, synnerligen uti Götheborg.
En Oljeqvarns vid Säteriet Strömsberg uti Tössö Härad, har årligen tillverkat omkring 1,200 kannor, som gått till afsalu utom orten.
Om Mjölqvarnarnes antal och stenparen dervid åberopas i underdånighet Statistiska Tabellen.
— De invid Götha Elf belägne, som hafva oafbruten vattentillgång, anses i synnerhet indrägtige; men Mjölqvarnarnes afkastning i det hela låter icke bedöma sig med någon visshet efter de uppgifter, som derom kunnat erhållas. 4 t 20 Ungefarliga värdet af årliga tillverkningarne vid de öfrige mindre betydlige Bruk, Verk och Inrättningar, för hvilka uppgift derom här förut saknas, har man icke eller kunnat försöka att genom calcul bestämma, i brist af tillförlitelige grunder för ett sådant bestämmande. f) Binäringar.
Biskötsel idkas, mer och mindre, i nästan alla delar af Länet, förnämligast söder ut, dock icke eller utan framgång på Dahlsland.
Ett parti vax kan således årligen af Allmogen försäljas, deraf något äfven går utom Länet, till Stockholm.
Fiske, till husbehof, gagnas i alla delar af Länet hvarest sjöar och vattendrag lemna tillfälle dertill.
Mera betydligt och äfven till afsalu, idkas fisket i Wenern och Götha Elf, der lax äfven fångas.
Tjärn- och Beck-bränning bedrifves i smätt på några ställen å Dahlsland och annorstädes, hvarest Tjäru-virke efter nedfälld Skog finnes; Dock endast tili husbehof elier afsalu åt grannar.
Den ymniga tillgången på virke å vissa trakter, skulle kanske lemna tillfälle för denna binärings utvidgande.
Kohlning för Jern-Bruken, der sådane finnas, och i öfrigt för afsalu i Städerne, utgör en för Allmogen vigtig binäring, synnerligen på Öfra Dahlsland.
Körslor för Jern-Bruks- och Såg-Verks-rÖrelsens behof, samt forsling af Köpmanna-gods emellan Götheborg och Uppstäderne, kunna anses såsom Binäring för Invånarne i visse trakter; — Likaså Flottning af timmer, sågstockar och virke, för dem som bebo stränderne af sjön Stora Lee och dermed förenade vattendrag samt af Venern och Götha Elf. Tillverkning af Ylle-j Linne- och Bomulls-väfnadj är inom Södra delen af Länet och synnerligast i Marks Härad en ganska vigtig näringsgren, derifrån elen stora befolkningen uti dessa sterila trakter hufvudsakeligen hämtar bestånd.
Det lillverknings-belopp, som årligen utom
Länet afsättes genom Gårdfarihandel, uppgår till nära Två Millioner alnar och troligen svarar den afsättning, som sker genom Resehandlande från Borås och Ulricaehamn samt genom personer å Landsbygden, hvilka drifva handel i parti på andre Städer och Orter, till hälften deremot, eller det hela till nära Tre Millioner alnar, deraf förläggarnes och tillverkarnes vinst, efter approxi - 27 matif beräkning, anses utgöra i medeltal omkring 200,000 R:dr.
Bomullsväfnaden är till alntalet betydligast ocb dernäst Ylleväfnaden, samt Linneväfnaden minst; Dock, i förhållande till myckenbeten, står merendels tillverkningsvinsten uti omvänd ordning, Linneväfnaden är, utan tvifvel, den för
Landet naturligaste grenen af ifrågavarande binäring, emedan rudimaterie!! produceras inom orten:
Den har jemväl varit första källan till Landtfolkels allmänna trefnad ocb välstånd, och gifvit anledning till väfnads-industriens utvidgande, samt torde längst och säkrast bibehålla sig när den af conjuncturerne mera beroende Bomulls väfnaden skulle aftaga.
Likväl har spår ännu icke visat sig till ett sådant aftagande, utan är tvärtom ögonsken ligast, att ortens väfnadsprodueter börjat vinna en lifligare afsättning i följd af den strängare tullbevakning, som kunnat de sistförflutne åren tillvägabringas i bredd med Quarantaines-anstalterne, och hvarigenom insmuggling af sämre Utländska Bomullstyger förekommits.
För öfrigt tillverkas husväfnader, af Ull, Bomull och Linne, inom alla delar af Länet, något äfven till försäljning åt Städernes Invånare; Och synes händighet i Väfnadsyrket allt mera utbreda sig, dertill Hushållnings-Säliskapet ock söker att genom belöningar bidraga.
Läderberedningj, oafsedt den som sker vid anlaggde ordentelige Garfverier, utgör på någre ställen i Länet en Allmogens binäring:
Den sträcker sig dock egenteligen till grannars och närboendes betjenande.
Trädarbetenj beslående af Laggkäril, Träskor, Trätallrickar, Såll, Askar, Korgar, Väfskedar och mera dylikt, förfärdigas af Allmogen på åtskillige Orter, inom Kinds, Wedens och Bollebygds Härader i synnerhet, och föres till afsalu jemväl utom Länet; Dock kan förtjensten på denna binäring i det hela icke vara betydlig.
Lie- och Skär-smide drifves såsom bihandtering af Allmogen i några trakter af Kinds Härad; äfvenså der och annorstädes tillverkningen af sammansatte jern- och trä-arbeten, såsom Linhäcklor och Kardor.
Det ena och andra egenteligen för Ortens behof och till afyttring inom Länet eller i dess närmaste grannskap.
Timmermans- och Murare-Ilandtverket utöfvas såsom binäring af Allmogen i Ahle och Bjerke härader samt en del af Wäne Härad; äfvensom Timmermans-handtverket uti ett par Socknar på 28 Dahlsland, närmast Wermeländska gränsen.
För detta ändamål ske årligen tidtals utvandringar till mer och mindre aflägsna orter utom Länet, derifrån förtjente arbetslöner återbringas, till ett icke obetydligt belopp hvarje år.
Seglationen på Wenern och Götha Elf, till så vidt den har till föremål jern och trävarors transporterande från Wermeland och Dahsland till Götheborg, samt återtransport, för dessa och andra Orters behof, af Stapelstads-varor, lemnar någon biförtjenst äfven åt den Allmoge som bebor Sjö- och Elfstränderne; och i öfrigt förser Wedtle, Ähle och Flundre Härader staden Götheborg årligen med något Sjöfolk till Coopvaerdie-Segelfarten, deraf en inkomst, fastän ringa, således jemväl torde tillskyndas hemorten, genom Sjöfolkets besparda månadshyra.
Till så vidt frågan härom rörer Landsbygden, drifves i allmänhet handel med spanmål, bränvin, kreatur och andre Ladugårds-alster samt skogs-eflecler, med mera af Landets production och tillverkning, som afsättes i angränsande Städer och på Marknader, inom eller utom Länet, och från Dahlsland, stundom äfven till Norrige, merendels af producenterne och tillverkarne sjelfver likväl kan denne, genom Kongl. Kungörelsen den 3i A.ug. i8i5, för Landtmannen tillåtne handel, eller försäljning, icke komma i beräkning såsom serskild näringsgren, hvilket den till sin natur ej eller är; men dessutom finnes, inom de fleste orter på Landet, der läge och öfrige omständigheter gynna slik handel i stort, en eller flere personer som sig härmed befatta, och äfven derföre taxeras till bevillning, utan att de till handels utöfvande sökt eller erhållit patent, hvilket de ej eller torde behöfva så länge deras handel inskränkes inom de genom ofvanåberopade Kongl.
Författning utstakade gränsor; dock är troligt att desse gränsor stundom ofverskridas, när en orts aflägsenhet från Stad, och deraf uppkommande behof för ortens Invånare, att söka förse sig med k opmanna varor från närmare håll, gifva anledning till smyghandels etablerande.
Inom Flundrg Härad äro, annars, vid Lilla Edet tvenne och vid Sjuntorps Fabrik en Contingent-handlande bosatte, på grund af Magistratens i Wenersborg utfärdade tillståndsbref.
Den så kallade Gårdfarihandel^ till utöfvande hvaraf Allmogen i Sju Härader af Westergöthland af ålder haft rättighet, utgör 29 en verkelig och för orten ganska vigtig binäring.
För närvarande begagnas samma rättighet nästan endast af Ivinds, Redvägs och Åhs Häraders hemmansbrukande Allmoge, som, till ett antal af Sex eller Sjuhundrade, tvähne gånger om året på bestämda tider utvandra till alla »delar af Riket och till Norrige, för att afyttra Gårdfarilrandels-Districtets betydliga tillverkningar, hufvudsakligen bestående i väfnader af alla inhemska slag, hvilka vanligen försäljas till ett jemförelsevis lindrigt pris.