Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med nu yttrade åsigter, får jag, således för min del, på grund af ofvan omförmälda motioner, föreslå, att Rikets Ständer, i stället för det beslut Stats-Utskottet, i 5:dje punkten af sitt rörande förevarande ämne afgifrsa betänkande, tillstyrkt, måtte besluta och förordna: a) att vid afslutandet af kontraktet om det lån emot Svenska stats-obligatiotioner å utländskt mynt och språk, som, enligt Rikets uu församlade Ständers beslut, kommer att upptagas för fortsättningen och fullbordandet af statens jernvägs-anläggningar, ISnesumman bör bestämmas till ett belopp i rundt tal motsvarande tretiofem millioner R:dr R:mt; b) att utaf denna lånesumma dock högst ett belopp, som svarar mot tjugefem millioner R:dr, får under tiden före nästa riksdag, emot utlemnandet af derför utfärdade obligationer, för Svenska Statens räkning uppbäras, samt att den detta belopp ölverstigande lånesumman med dertill hörande obligationer skola tili Rikets näst sammanträdande Ständers disposition reserveras; börande alltså i lånekontraktet intagas särskildt stadgande derom, att för det kontraherade lånet utgifna obligationer å ett sammanräknadl kapital-belopp, svarande mot tio millioner R:dr R:mt, icke komma att af Svenska Staten utlemnas eller föryttras förr än efter 1865 års ingång; och c) att, då den summa, som genom ifrågavarande lån verkligen skall under tiden intill nästa riksdag för Svenska Statens räkning upplåuas, följaktligen icke kommer att öfverstiga tjugofem millioner R:dr R:mt sä bör det för samma tid utgående årliga anslag till ränta och amorlissemeut för sagde lån lämpas efter denna upplåningssumma.»
Friherre J. C. Åkerhielm, Herrar B.
Tornerhjelm, 11. N. G.
Muntgommery-Cederhielm, Ii. G. Lilliehöök, och G.
Stierngranat, Prostarne Berlin och Malmstedt samt Herr C. F. Waern. af Herr J. F. Gråå, som ansåg, alt, i stället för den af Stats-Utskottet tillstyrkta summa, åtminstone hela del belopp af c25 millioner R:dr Ruht, som i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition af den 17 sistlidne November blifvit föreslaget att under nästa statsreglerings-period för jeruvägsaibetenas fortsättande anskaffas, bort af Utskottet föreslås att såsom utländskt lån upptagas. sa Siats-Utskottets Utlåtande JU 52. JfS 52.
Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Jan. 1860, kl. 11 f. m. tillåtande, angående anvisande af medel för fortsatta arbeten å Statens vestra stam-jernbana emellan Stockholm och Katrineholm. (R. A.) Sedan Chefen för Statens jernvägsbyggtiader, Öfversten m. m. N. Ericson den 19 innevarande månad till Kongl. Majit inkommit med underdånigt memorial angående jernvägs-arbetenas bedrifvande under första delen af detta år, och dervid bland annat anhållit, att Kongl.
Majit täcktes af Rikets nu församlade
Ständer begära ett anslag af 500,000 Riksdaler, för att, utöfver nu tillgänglige medel, intill slutet af April månad användas för fortsatt utförande af arbeten å vestra stambanan från Stockholm till Katrineholm, så har nämnda memorial blifvit, enligt Kongl. Majits nådiga befallning, genom skrifvelse från Stats-rådet och Chefen för Civil-departementet den 20 innevarande månad, till Stats-Utskottet öfverlemnadt till den åtgärd, de i memorialet anförda förhållanden kunde finnas föranleda.
I omförmälda memorial har Chefen lör Statens jernvägsbyggnader anmält, att de för Statens räkning företagna jernvägsarbete!! för närvarande fortsättas dels å södra stambanan emellan Falköping och sjön Stråken, hvaremot arbetena å återstående delen af samma stambana alstannat under afvaktan af Rikets Ständers beslut rörande banans sträckning norr om Finja-sjön genom Småland; dels å vestra stambanan emellan Stockholm och Katrineholm, å hvilken sistnämnde bandel arbetena bedrifvas med en arbets-styrka, uppgående till 1,700 man, hvilken, i anseende till den särdeles blida vintern, nästan oafbrutet kunnat sysselsättas; och har Öfverste Ericson, med afseende å den i memorialet framställda anhållan om beredande af ytterligare tillgång för de å vestra stambanan pågående arbetens fortsättning, tillkännagifvit, att då, af det vid årets ingång återstående belopp af 800,000 Riksdaler utaf de vid förra riksdagen för Statens jernvägsbyggnader anslagne medel, en del icke kunde, emot föreskriften i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 16 September 1857, användas för annat ändamål än arbetena å bangården och dertill hörande byggnader vid hufvudstaden, samt en annan Stats-Utslioltels Utlåtande JVs 52. annan del måste reserveras lill bestridande nf arbetskostnaderna fr*r södra stambanan emellan Falköping oell sjön Stråken, återstoden blefve otillräcklig för oafbrutet bedrifvande af nu ifrågavarande arbeten med o'örminskad arbetsstyrka; hvarjemte Ofverste Ericson fäst a t uppmät ksnndielen vid de olägenheter, som. derest icke ökadt anslag kunde eili;ilins innan beslut blifvit af Mikels Ständer fattadt om jernviigs-arbelenas fortsättning i sin helhet, skulle följa såväl deraf, att största delen af den nu använda atbotspersonnlcn mäste alskeda*, som ork afdon oundvikliga nödvändigheten ali i sådant lall inställa åtskilige upphandlingar med flere lör framdeles blifvande aibeten nödige åtgärder; hvarförutan i memorialet erinrats, alt af de 20,000,000 Hulr, som Rikets sednast församlade Sliinder uppdrogo åt Fullmiigtigc i Riksgälds kontoret a.t för Statens jmivägsbvggnadcr upplåna, återstode ännu. utöfver ofvan omnämnde 800,0C0 R:dr Hunt, en oanvänd summa af 4 00,000 Rulr samma mynt.
Uti Stats-Ulskotlels under innevarande riksdag afgifna UtlSlande JK ia har Utskottet, i anledning af de i Kongl.
Maj Is nådiga Proposition om Statens järnvägsbyggnader, samt Rikets Ständers sednast församlade Revisorers och Fullmiigtigcj i li ik sg ii Iris— kontoret berättelser föiekommande skiljaktigc uppgifter om den vid delta års ingång disponibla behållningen af de vid sistlidne riksdag till järnvägsanläggningar I r Statens räkning anslague medel, tillkännagifvit, att utredning angående beloppet af denna behållning skulle med .'elas vid lifgifvande af Utskottets yttrande öfver den Kongl. Propositionen; men då de af Utskottet började öfverläggningar i frågan om järnvägsbyggnaderna och deitill erforderliga medels anvisande ännu icke hunnit fullbordas, löranlåtes Utskottet af den till dess behandling nu öfverlemnade framställning att i sammanhang dermed meddela den utredning, som nyssberörda förhållande befunnits påkalla.
Till en början torde dervid böra erinras, huruledes Rikets sednast församlade Ständer beslutat och i öfverensstämmelse dermed i underdånig skrifvelse den 16 September 1887 för Kongl.
Majit tillkännagifvit, att under nämnda samt pålö junie Irenne år, eller intill 1860 års slut, skulle för Statens jernvägsbyggnader och dermed förenade utgifter utgå och användas en summa af 20,000.000 I.:dr Riksmynt, derifrån dock borde afdragas den vid 1857 års början till belopp af 400,000 R:dr återstående behållningen utaf det vid 1853 och 1854 års riksdag beviljade anslag för vestra och »ödra stambanornas påbörjande, hvadan sammanräknade beloppet af de nya anslagssummor, som Lomme att för Statens jernvägsbyggnader under åren 1857— 1860 utbetalas, egentligen uppginge till 19.600,000 R.ilr.
I samma underdåniga skrifvelse tillkännagafs Rikets Ständers beslut, att Fuihnägtige i Riksgälds-kontoret borde genom län anskaffa medel till belopp af högst 20 millioner R:dr Riksmynt, för ej mindre ersättandet af det belopp, som för 1857 års arbeten å vestra och södra stambanorna redan blifvit af Rikets Ständer afräkningsvis anvisadt, än Bih. till R.
Prut. iS59 & 1S60. i Sami. t Afd. 20 lläft. 5 34 Stats-Utskottets Utlåtande.
Utbetalandet of do anslagssummor, sorn derutöfver blifvit under riksdagen beviljade, att lill 1860 ars slut utgå för
Slutens jern vägs bygg nåd ers fortsåltando oell utförande.
Af de sålunda till belopp af 20.000,000
Ridr anvisare medel för jernväg»*- arbeten under omförmiilda fyra ftr hafva, på salt Kongl Majits till Rikets nu församlade Ständer »fgifnu nådiga Propo-iliou angående Statens j ruvägshyizgnader innehåller, blifvit disponerade för år 1837 dels den i nysMiäntndo belopp inbegripna, vid årets böljan återstående behållningen af 1835—185i flis riksdag» jernvägs-anslag 400.000. och dels särskildt anordnade 5,180,000. >5 >>H0 000 samt får är 1838 7.000,000. oell fur ar 183!) 6.620,000. iTiTsn ii) m ons 19,200,000. till fö'jd hvaraf den vid innevarande års ingång odisponerade återstoden utaf ofvannämnda medel af Kongl. Majit beräknats ulgöra 80(1,000 R:dr.
Enligt hvad åter Rikets Ständers Revisorers och Fullmiigiiges i Riksgäldskontoret ofvan åberopade berättelser utvisa, hafva Revisorernc äfvensom Fuilrnäglige, ehuru upptagande de vid sednaste riksdag för Statens jermiigsbvggnader anslagne medel lill belopp af 20.000,000 R:dr, icke bland de derå under .sist— förflutne Irenne åren af Riksgälds kontoret verkställde utbetalningar inberäkna! återstående behållningen af 1 833— 1854 års riksdags jeimägs-anslag; i följd af hvilken beräkning, antagligen föranledd af ordalydelsen i 124 § i Riksgälds-kontorets sednast fastställda reglemente, den vid innevarande års ingång återstående och för samma års arbeten disponibla behållningen af 1856—1858 års riksdags jernvägs-anslag blifvit af Revisorerna och Fullmiigtige angifven till belopp af 1,200,000 Ridr.
Skiljaktigheten emellan den af Kongl.
Maj t beräknade samt den af Revisorerne älveosoin Fullmiigtige i Riksgiilds-kontoret upptagna behållning å sednast* riksdags jernvägs-anslag har följaktligen sin grund deruti, att beloppet af de anslagssummor, hvilka, i följd af Rikets Ständers genom underdåniga skrifvelse* den 16 September 1857 tillkännagifna beslut, under nyssnämnde samt påföljande trenne år, intill 1860 års slut, skolat, för de vid samma riksdag beslutade jern vägsarbelen utgå och användas, utejort endast 20,000,000 Ridr, men alt deremot sammanräknade beloppet af de medel, som, sedan 1857 års början, varit för jernvägsbvggnadernas bedrifvande all tillgå, i sj Ilva verket uppgått till 20 millioner 400 000 Ridr R.mt Afdrages hela beloppet af de utaf IIiksg.ältls—kontoret under de
Irenne sistföiflutne åren för nämnde jernvägsaibeten verkställda utbetalningar från den förstnämnda summan, så visar sig återstående behållningen utgöra endast 800,000 R.dr, hvaremot om afdrag af sagde utbetalningar gore» Slals-Utsl;ottets Ullålande M 52.
Zå frön den sednare summan oller beloppet nf do för jernv ägsarbefen on«kafiadc och tillgänglige medel, erliälles cn Återstod af I,‘200,0(10 Rdr.
Af denna utredning visar sig ork att det belopp, hvarmed den till följd af Rikets sednast ITusamlade
Ständers beslut utomlands upptagna liinesumman uf\eiskjuter de vid samma riksdag för dä beslutade jci nviigsai beten beviljade nya anslagssummor ä 19,0(10,000 R:dr, utgör eu lör jernviigsaibetenas fortsättning befintlig oanvänd tillgäng af 4(10.0(10 R:dr, Åled afseende ä ofvan anförde löi balla mlen oell i betraktande af den sannerliga vigt, som mäste fästas dervid, att ifrågavarande för Statens räkning företagna och nu pän/iende j'invägsarbelcn mä kunna, i den af Rikets sednast församlade Ständer redan fastställda riktning, utan afbrott fullföljas, anser sig Utskottet böra tillstyrka: att Rikets Ständer, i afräkning å del anslag, som under innevarande riksdag för vestra stambanan kan komma alt beviljas, mätte, lör foi(sättning af »i helenn emellan Slockholm och Katrineholm, anvisa eu summa af S00 0C0 R:dr R: nt, att, i män af behof, till Kongl. Maj:ts disposition fran Riksgiilils-koutoret utgå; kommande i denna summa att inberäknas de 400,000 R:dr, som äteistä oanvända af de i följd af Rikets Ständers vid sistlöiHulne riksdag lättade beslut genom Fulhnägtige i Riksgälds-koutoret för jeiuvägsbyggnaderuas bodiilvande upplänle medel.
Stockholm den 50 Januari 1860.
Reservation: nf Herr Hierta, J.: »Ehuru, lika med Utskottets majoritet, medgifvande angelägenheten deraf, att arbetena ä de päbörjade delnrne af Statens jernvägs byggnader icke ina behöfva afbryta» af brist pä medel till deras fortsättande under den lid, som kan förflyta intilldess Rikets Ständer hinna pröfva jernvägsfrägan i dess helhet, sä anser jag dock, att det begärda lörskotts-anslaget icke bordt tillstyrkas utan alt pä samma gäng för Rikets Ständer framlägga en utred ning af orsaken dertill att de under sisla riksdag intill nästa statsreglering beviljade anslag redan sä kort tid efter nuvarande
Ständers sammanträdande visa sig otillräckliga. 56 Slats-Utskutlets Utlåtande Jt? 52.
I detta afseende inhemlas af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 17 September 1857, alt Rikets Stander lör Statens jernvägsbyggnader samt dermed förenade utgifter bestämt, såsom orden Ijda, »'Viljande anslagssummor under innevarande (1857) samt påföljande Irenne år eller intill 18G9 ars slut, ali utgå och användas, nemligen: för vestra stambanan R:dr R:mt 15 754,000. » sodra stambanan » 5,5)25,000.
» anläggning uf bangård oell reparationsverkstad i liufvud sladen » 521,000.
Summa K:Jr Runt 20,000,000. från hvilken summa dock bör afdragas den vid innevarande (1857) års början återstående behållning utaf det vid scdnaste riksdag beviljade anslag för vestra oell södra stambanornas påbörjande, hvilken behållning, enligt hvad Eders Kongl. ål«j:ts nådiga Proposition innehåller, utgjorde . . R:dr R:mt 400,000. hvadan sammanräknade beloppet af de nya anslagssummor, som komma att för Statens jernvägsbyggnader under åren 1857 — 18G0 utbetalas, egentligen uppgår till ....
» 19,000,000. hvaruti dock äro inbegripnc de enligt Rikets Ständers underdåniga skrivelser af den 3 sistlidnc Januari och af den 20 sistlidna April anvisade summor, nemligen enligt den förra skrilvelsen 500,000 R.dr och enligt den sednare 3.870,000
R:dr, eller tillsammans 4,570,000
Hulr sagde mynt, i afräkning å innevarande år* anslag lor fortsättningen och blillö jandet af vestra och södra stambanorna.»
På tvänne andra ställen i samma underdåniga skrifvelse finnes ock åberopadt, att den af Kongl. Maj:t godkända arbetsplanen beräknade behofven af anslagen »intilldess nästa statsreglering vidtager» och att Rikets Ständer bifallit livad Kongl. Maj:t sålunda föreslagit.
Häraf visar sig alt Rikets Ständers mening vid fattandet af de beslut, som genom denna underdåniga skrifvelse blifvit anmälda, tydligt förutsatt, alt de beviljade anslagen borde räcka intill 1860 års slut eller intilldess påföljande statsreglering vidtog.
Några månader derefter eller deri 8 Januari 1858 a fl ii t o Rikets Ständer en särskild underdånig skrifvelse »om sältet och ordningen för de till ifrågavarande företag anvisade medlens utbetalning och förvaltning», och anmälde »att det synts Rikets Ständer, att lill ledning för FuUmägliges' i Riksgälds-kontorel tillgöranden vid anskaffande af dertill (för Statens jernvägsbyggnader) erforderliga medel, och på sätt vid anvisandet af större under (lera år utgående anslag vanligen iakttages, något visst belopp borde på för liand angifvas, hvilket den årliga utbelalnings-sum utan - Stals-Ulskoltels Utlåtande J¥l 52. 57 man icke fik öfverstiga; hvaremot samma belopp skulle lemna full tillgång för utförande af alla arbeten, som under hvart och ett af ifrågavarande ar anses kunna och böra verkställas å de Statens jernvägs-anläggningar, hvartill anslag af Rikets nu församlade Ständer beviljats.»
På grund häraf förekommer ock i samma skrifvelse följande beslut: »Jemte förklarande att hvad utöfver dertill från Riksgälds-kontoret redan utbetalda summor befunnits utaf de vid denna riksdag till
Statens jernvägsanläggningar beviljade anslag erforderligt för sistlidet års arbeten, skall från nämnda verk uppå vederbörliga reqvisitioner utanordnas, hafva Rikets Ständer fördenskull beslutat, alt utaf samma anslag en summa af högst sju millioner R:dr Riksmynt hör under hvartdera af 1858 och 1859 för sagde anläggningar i män af behof Eders Kongl. Majit af Riksgälds-kontoret tillhandahållas, samt alt hvad utaf ifrågavarande anslag dessförinnan icke blifvit hos delta Verk lyftadt, bör derifrån iförcskrifven ordning utbetalas under loppet af är 1860.D
För mig vill det synas klart, att Rikets Ständers mening med här sist åberopade beslut ingalunda kunnat vara att upphäfva det beslut, hvarom den underdåniga skrifvelsen af den 17 September handlar, hvilket dessutom skulle varit stridande mot Grundlagen; tvärtom finnes i det sednare beslutet den syftningen vara bibehållen, att en besparing äfven för året 1860 skulle finnas att tillgå.
Det är derföre som jag hade önskat, att Utskottet i sitt betänkande till Rikets Sländer åtminstone hade såsom tillägg till sitt, tillstyrkande af det begärda förskotts— anslaget uttryckt den meningen, alt det hade varit önskligt och med god omtanka förenligt, om så stor del af del anslag, som Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag anvisade för Statens jernvägsbyggnader, hade kunnat besparas för arbetenas fortsättande under innevarande år, att Rikets Ständer icke, tili undvikande af förluster, behöft på förhand anslå medel att användas lii! arbeten, hvilkas företagande egentligen skulle bero på en efterföljande pröfning.
Då Utskottets majoritet emellertid funnit förskottets beviljande böra tillstyrkas obetingadt, anhåller jag att den här ofvan gjorda erinran må i form af bifogad reservation medfölja.» Häruti hafva instämt Herrar G. A.
Cedergren och A. W. Björck. tiih. lill II.
Brot. 1S59 & 1860. i Sami. t Afd. 20 Haft. 6 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOIL BECKMAN, 1860.
Stats-Utskottels Utlåtande N:n 53.
I l¥:o 53.
Ank. till Exp.-Utsk. elen 2 Febr. 1860, kl. 11 I. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om understöd af allmänna medel åt Professoren m. m. Johan Hedenborg. (TJ. A.)
Uti en lios Preste-Ståndet väckt motion har Prosten Sondén hufvudsakligen anfört, hurusom en utmärkt och om sitt fädernesland särdeles förtjent vetenskapsman, Medicine Doktorn och Chirurgie Magistern, Professoren m. in.
Johan Hedenborg, hvilken, född år 1787 i Heda socken af Östergötland, år 1825 lemnade Sverige och nu vore bosatt å ön Rhodus, befunne sig med sin familj i så torftiga omständigheter, att hans fäderneslands hjelpsamhet deraf högt påkallades.
I sådan belägenhet hade
Hedenborg blifvit försatt genom hvarjehanda olyckor, deraf han tid efter annan varit hemsökt.
Sålunda hade han lidit betydliga förluster genom jordbäfningar, som härjat [thodus, vidare i följd af inträffad explosion af ett å samma ö beläget krutmagasin samt slutligen vid Turkiska ångfartyget »Silistrias» förolyckande den 26 Augusti nästlidet år.
I afsigt att återflytta till Rhodus från Cairo, der Hedenborg dessförinnan varit någon tid bosatt, hade han jemte maka och dotter medföljt nämnda ångfartyg såsom passagerare och vid berörda olyckstillfälle förlorat återstoden af sin egendom, så att Hedenborg med sin familj, utblottad på allt, derefter måst, för erhållande af det nödvändigaste, anlita enskildes välgörenhet och ännu hade att kämpa mot en ytterlig fattigdoms vedermödor.
Hedenborg under sitt fleråriga vistande i främmande länder vid särskilda tillfällen till fäderneslandet hemsändt naturalier af högt värde samt sålunda, med uppoffring af egna tillgångar, bidragit till att i icke ringa män föröka här befintliga museer och naturalie-samlingar, borde fäderneslandet, å sin sida, icke underlåta att söka afhjelpa den åldrige och förtjente vetenskapsmannens iråkade ekonomiska betryck, helst denne jemväl i öfrigt kunde anses hafva genom de af honom utgifna litterära arbeten både gagnat och hedrat sitt fädernesland; och har, i anledning häraf, motionären föreslagit, att en gratifikation till belopp af 4,000 R:dr R:mt måtte varda Professoren Hedenborg beviljad.
I sammanhang med denna motion, deri Domprosten Björling m. fl. ledamöter lith. till It St Prof. 185!) & 1800. i Sami.
I Afd. 21 Idåf t. l Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 53. inom Preste-Ståndet instämt, har Stats-Utskottet, förehaft en inom Borgare-Ståndet af Herr Grenander väckt och af Herr Lovén m. II. biträdd motion, som till innehållet hufvudsakligen öfverensstämmer med Prosten Sondéns ofvan omförmälda framställning och sålunda jemväl afser anvisande ät Professor Hedenborg af en gratifikation till förutnämnda belopp.
Enligt hvad protokollet öfver den hos Borgare-Ståndet härom förekomna diskussion innehåller, har, med anledning af nyssberörda motion, Herr Wcern, som befarade, att det till Hedenborgs understöd föreslagna belopp, derest det komme att endast för en gång utgå, vore en alltför ringa hjelp, — på det StatsUtskottet icke måtte vara förhindradt att tillstyrka ett årligt anslag åt Hedenborg, hemställt, huruvida icke en årlig pension, ej öfverstigande 3,000 R:dr R:mt, borde Professoren Hedenborg beviljas.
Efter erhållen remiss af nu i korthet anförde motioner och yttranden, har Stats-Utskottet tagit denna fråga i öfvervägande; och anser Utskottet lämpligt att, till närmare upplysning i ämnet, med ledning af hvad motionerna innehålla samt på grund af andra tillgängliga uppgifter, meddela en kort framställning rörande Professoren Hedenborgs lefnadsöden.
Född uti Heda socken i Östergötland år 1787 af föräldrar tillhörande BondeStåndet, blef Hedenborg, som sjelf utan tillgångar måste både vid Elementar-läroverket och Akademien genom handledning af andras studier bereda utväg för sin egen uppfostran, år 1812 Student i Upsala och fortsatte sina studier dels der, dels vid Carolinska Medico Chirurgiska Institutet i Stockholm och under praktisk tjenstgöring vid Garnisons-sjukhuset.
Ar 1820 erhöll han tillfälle att såsom läkare medfölja tvänne högre embetsmän på resor i utlandet; derunder han besökte de förnämsta medicinska läroverk; — fullbordade efter återkomsten till fäderneslandet sin akademiska lärokurs och blef Medicine Doktor samt Chirurgie Magister.
År 1823 anlade Hedenborg i Stockholm, under Berzelii öfverinseende, en inrättning af såväl varma som kalla art.ifi— ciela vatten, liknande Carlsbader- och Marinbader-vattnen, och erhöll Kommers-koilegii tillåtelse att tillhandahålla dessa artificiela vatten för allmänheten; — varande öfver resultaterne af nämnde inrättnings verksamhet officiela embets-rapporter afgifna.
En vidsträcktare verksamhet öppnades för Hedenborg, då han år 1825 fick åtfölja Ministern Grefve Löwenhjelm till Konstantinopel i egenskap af läkare vid Svenska Beskickningen i Turkiet.
Han utÖfvade medicinen i nämnde hufvudstad och gjorde emellanåt resor såväl omkring densamma som längre in i Orienten; hemsände 1827 tili Vetenskaps-Akademien en betydlig samling af naturalier, bestående hufvudsakligen af fiskar, conchylier, vexter och mineralier, samlade omkring Konstantinopel; företog år 1830 en resa genom Mindre Asien och Syrien till Egypten och hemsände till Akademien i Upsala omkring 400 vexter, äfvensom åtskilliga Egyptiska ant iqviteter; återvände 1831 till Konstantinopel och anträdde samma år hemresan till Sverige, hvarunder han nära tre månader uppehöll sig i Ungern, för att göra sig underrättad om den i Ofen och Pesth utbrutna cholerafarsotens lynne och behandling, men föll sjelf i en svår febersjukdom, under hvilken han blef bestulen på nästan allt hvad han Stat s-Vt skottets Utlåtande N:o 53. 3 egde, både i kläder och penningar.
Tillfrisknad fortsatte lian resan till Stockholm, dit han i Juni 1832 ankom, men efter några månaders hemmavaro begaf han sig åter utrikes; tog laudvägen öfver Hamburg till Triest, och fortsatte derifrån resan sjöledes till Alexandria, hvarifrån han 1834 hemsände dyrbara samlingar, gjorda i trakten af Alexandria, på Rhodus, vid stränderna af Röda hafvet och i steniga Arabien, bestående af naturprodukter utaf alla djurrikets klasser och ordningar, med undantag af insekter, till ett antal 1,400 arter, hvilken samling af Staten inlöstes.
Resultaten af Hedenborgs vidsträckta resor hafva sålunda kommit fäderneslandet till godo, och Riks-museum i Stockholm eger genom Hedenborg djurarter af den stora sällsynthet, att de icke i något annat museum linnas annat än i ofullständiga exemplar.
— Sedan emellertid dessa långvariga resor uti de orientaliska länderna, genom de otroliga kropps- och själs-ansträngningar, som dermed voro förenade, försvagat Hedenborgs helsa och gjort för honom omöjligt att återvända till fäderneslandet, har han under en tid af 17 år varit med sin familj bosatt på ön Rhodus, städse sysselsatt med naturforskning samt äfven under de sednare åren hemsändt och till Kongl. VetenskapsAkademien äfvensom till Carolinska Medico Chirurgiska Institutet skänkt värdefulla samlingar af vexter, mineralier och petrifikater.