Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ska du ligga och sofva som en gris i rötÄr det skickligt det?
J ONAS ( upp ) .
Jag var litet sömnig, och så la' jag mig.
Du la' dig, ja.
Men ser L ARS A NDERS .
du, det skulle du inte ha gjort.
Och lat oxe är icke hvilan B RITA S TINA . värd.
Han ska göra väg åt mig, så jag kan komma Och så ska han -- L ARS A NDERS . B RITA S TINA .
till lad'gård'n.
­ 41 ­ Nej, si det kan'en inte begära.
till smalbena?
Ska jag gå fram i snön, när den stiger opp L ARS A NDERS .
har slutat.
Ja, se inte kan man skotta snö, innan yrvädret B RITA S TINA .
med drängen emot mig.
Kors i alla mina da'r, så han talar, han håller L ARS A NDERS .
sofva ändå.
Men skotta snö, me'n det yr ute, det behöfver han inte.
För han ska inte
varden.
Det här ska du få igen, när jag lagar aftonL ARS A NDERS . J ONAS .
Jag ska gå efter vatten, om
I vill, mor.
Det ska B RITA S TINA ( tar oket på sig igen ) .
Och om jag kommer i och blir liggande, så Då kanske I allt får skotta längre väg i snön än till lad'gård'n. ( Ut. )
kan I få ställa till med begrafning i nästa vecka.
Utom BRITA STINA.
L ARS A NDERS . L ENA . ( Paus först. )
J ONAS . L ENA . L ARS A NDERS .
hämta vatten på skapligt vis nere vid sjön.
Nej, men för I inte ställer om, så en kan
och Jönssons och änkan sitt vatten där nere?
Hämtar inte båd' Petters och Träskålaboarna
många herrans år?
Och har det inte alltid gått, det kan höras öfver hela skogen?
Och har de inte hållit på med det nu i så
fast de hvarenda vinter skriker och jämrar sig, så
halt på brädden -- I vet väl själf, att den är båd' brant och hög -- så en kan inte gå ner.
Och se'n får
Där är så
­ 43 ­ en krypa på knäna och skjuta ämbarna för sig för och komma opp.
L ARS A NDERS . J ONAS . L ENA .
Nej, men patron har ju kört dit ett helt lass
med sand.
Och litet sand.
ingen människa kan ta' undan snön och skotta på L ARS A NDERS .
annan göra.
Det kan väl nå'n L ENA .
Jönssons och Petter och Träskålaboarna.
Men sandhögen, den
Ja, så säger de allihop -- båd änkan och
ligger, där den ligger, och för hvar enda gång jag gör spektakel af mig.
ska dit ner, tycker jag, att den ligger där och bara L ARS A NDERS . L ENA .
Och L ARS A NDERS .
det befattar jag mig inte med.
säga, att jag liksom gick och arbetade åt dem.
Ja, se om jag gjorde't, så skulle de andra
­ 44 ­ Det är precis som med den där välsignade Jag orkar inte höra't.
L ARS A NDERS . L ENA . L ARS A NDERS om sig tröjan ) . L ENA . L ENA .
gärdsgård'n.
Jo, ja sa' det.
( tar ett steg framåt, mumlar något obegripligt, knäpper så Du är något te säker i truten, du.
få se.
Men du får allt den, som kväser dig, ska du L ENA .
Har ho' fått det då?
( vill svara, gör långsamt helt om och försvinner ut i snöyran ) .
L ARS A NDERS
Jag kan sköta om, hvem jag vill, ska jag L ENA . J ONAS .
säga dig.
Det kan allt jag med, om jag ska tala om'et.
Då ska du allt tala om'et själf också.
Ja, men si, jag behöfde inte skotta snö ändå, J ONAS .
L ENA . J ONAS .
fast moster var så påstridig.
om'et.
Ja, men nu var det något särskildt, jag ville L ENA . J ONAS . L ENA .
Jag vet nog, att jag inte är ensam
vore midsommarafton.
Du säger det där så konstigt, som om det J ONAS .
mer åt en människa, då kan det vara midsommarafton när som helst under hela året.
Ja, se det är just det, att när kärleken kom-
hela vintern.
Det är just, som det har varit med mig nu
­ 46 ­ Ja, jag kunde väl tro.
Du har gått omkring J ONAS . L ENA .
mig i flere mån'ar, alldeles som katt omkring het gröt.
Ja, se jag har inte kunnat komma fram med
Men nu står jag inte ut me't längre.
( Funderar. ) Det börja' -- låt mig se -- den där skogen.
kvällen, när jag träffa dig hos Karl Johan bort i L ENA .
föll i fjor.
Det är inte värdt att tala om den snön, som J ONAS .
skulle bli på annat vis för mig.
Men då trodde jag, att det L ENA ( tvärt ) .
J ONAS . L ENA .
som sitter lågt och tittar högt, ska akta sig.
J ONAS ( hvisslar ) .
Men inte L ENA .
är det värdt, du kommer och försöker med mig.
­ 47 ­ Ja, men si jag mente inte dig.
För jag har L ENA . J ONAS .
allt mina andra uträkningar.
Gå då till den, du menar, och låt mig vara J ONAS .
ho sig till Karl Johan.
Ja, men si ho' vill inte ve' mig.
För nu håller L ENA ( skrattar ) .
J ONAS ( nickar ) .
Hon som har haft femton kärestar, se'n gubJ ONAS . L ENA .
ben dog.
med detsamma.
För änkor ska en fria till, me'n de sörjer.
Ja, si det var, för att ho inte gifte om sig
Men si nu har L ENA . J ONAS .
hon haft så många --
Jag begriper inte, hvart du vill hän? -- så att om inte hon får Karl Johan, så blir J ONAS .
ho allt glad, om ho' kan få mig.
­ 48 ­ Nej, nu har jag aldrig hört på maken.
J ONAS . L ENA . L ENA ( sätter sig ned, skrattar ) .
vill ha änkan -- och därför vill du --
Tala om dig med Karl Johan, ja, -- -- och så vill du, att vi --
det vill jag.
-- ska bli ett par.
Ja, ( Paus. ) L ENA .
med mig?
Har Karl Johan bedt dig tala om det här J ONAS .
i förra veckan.
Men jag mötte'n L ENA .
Sa' han något om mig då?
att Jan Anders tänkte sig hit en utaf dagarna.
Men han sa',
finns det getingar midt i vintern.
Jo, då ska han allt få veta, att sommastans
Nej -- det skulle han precis inte.
Han ville L ENA ( upp ) .
bara tala litet med farbror om den där gamla gärd'sgård'n.
Har han inte annat te' tala om?
L ENA . J ONAS . L ENA . J ONAS . J ONAS . L ENA .
skulle bestämdt göra godt.
Det L ENA .
jag lofva dig, att får Jan Anders opp gärdsgård'n
Men det ska
ihop med far min, då ska Karl Johan få mig, och
-- då ska jag själf fria för dig hos Månssons Anna.
Ja, då blir jag båd' full och mätt, som kärinJ ONAS ( slår henne i hand ) .
gen sa', när hon doppa gröten i brännvin.
B RITA S TINA ( in ) . J ONAS .
Jag fick ut Lars Anders ändå, -- Jenas du!
­ 50 ­ Du ska ut och hjälpa Lars Anders med te' B RITA S TINA .
hugga opp vaken.
Han glor, som en hade kört öfver'n med ett pannkakslass, och han inte hade fått en enda med.
J ONAS . B RITA S TINA .
J ONAS ( i det han går ) .
Brita Stina hotar honom. )
BRITA STINA. (
Under tiden har det börjat skymma ) . B RITA S TINA .
så mörkt, så det är riktigt anskrämligt.
Här är ju
norna syssla under det följande med att ordna sig för arbetet, som de sedan fortsätta med. ) B RITA S TINA .
Det är inte mycket dager vid vintertid. ( Kvin-
för får en också lof att sätta lif i karlarna emelL ENA .
Men där-
lanåt.
Ta' nu fram noten, så börjar vi knyta igen.
­ 51 ­ Det är då väl, att de snarkar åtminstone, så L ENA . B RITA S TINA .
blir det aldrig riktigt tyst.
det spöka.
Det låter ruskigt, tycker jag. (
Kort paus. ) B RITA S TINA . L ENA .
Precis som om
Hvad var det, du hade te' tala med Jonas om?
I tog hvarandra i hand ändå, när jag kom in. L ENA .
sig hit.
Han talte om för mig, att Jan Anders ämna B RITA S TINA .
Han ville visst tala om den där gärd'sgård'n.
B RITA S TINA ( med hopbitna tänder ) . L ENA .
ska vara ovänner, kan jag tänka mig.
B RITA S TINA . L ENA .
Han tycker väl, det är dumt, att far och han
­ 52 ­ Hvarför i Jössu namn då då?
L ENA . B RITA S TINA .
ska han alltid ha det och tänka på.
Det går väl te' knyta rätt igen.
Det är den förbaskade Jan Anders, som är ( Kort paus. ) L ENA . B RITA S TINA .
skulden till alltsammans.
visa om oss?
Har I hört, att folk har gjort e' B RITA S TINA . L ENA . B RITA S TINA . L ENA .
Och då hörde jag'na.
Ho' hade hört den af Månssons Anna, sa' ho'.
­ 53 ­ Den leda trollpackan!
En så'n gammal utB RITA S TINA .
spekulerad rackarkäring!
det lika.
Mig kvittar L ENA .
ska vara i hvars mans mun -- bara för det där grälet med Jan Anders. B RITA S TINA .
Men nog är det väl förargligt ändå, att vi
skrattar åt Jan Anders också.
De B RITA S TINA . L ENA .
kommer nog ihåg'na utantill, tänker jag.
Jag har'na oppskrifven.
in igen.
Skynda dig då, innan Lars Anders kommer
Det bodde två gubbar på skogen sjung faderalla raderadirej.
De voro så våta om foten, sjung faderallanlej.
L ENA ( sjunger ) .
För bägge gick det åt fanders -- och bägge hette de Anders. -- Så'na rackare det finns.
B RITA S TINA . L ENA ( sjunger ) .
De gingo på lappade träskor -- Den ena kalla de Janne -- B RITA S TINA . L ENA ( sjunger ) .
Det var den värsta i lande'.
-- Det är rättvist.
Den andra kalla de Lasse -- Det var en bondebasse.
B RITA S TINA ( lättad ) .
B RITA S TINA . Sjung du!
ju inte du, som har hittat på't.
Och Lasses Brita Stina --
( Sjunger. )
ho liknade Jans Karolina --
­ 55 ­ Nej, se det var då den värsta lögn, jag har L ENA . B RITA S TINA .
hört i hela mitt lif.
stod Lars och höll dem i horna -- Och den, som visan gjorde -- det var Jan Anders' Karl Johan. -- kommer jag inte ihåg. ( Talar. ) Ja, det var många flere verser.
Men dem Gråter I mor!
B RITA S TINA ( gråtande ) .
så'na ord om mig själf ?
Jag är femtiett år fyllda, låter mig lefva intill då.
Men aldrig har jag förr på mig, att jag har varit en så'n, som alla haft
Kan jag annat än gråta, när jag ska höra
och femtitvå blir jag nästa Olsmässa, om Herren varit i folkemun, och aldrig har nå'n kunnat säga rättighet te spotta på. ( Upp. ) Men den där Karl Johan, som har gjort visan, den ska jag ge, när jag får tag i'n.
Ja, om jag så skulle basa'n själf, så ska han få lära sig, hvad det vill säga att gå världen.
och göra mig till ett spektakel för Gud och hela L ENA ( upp. )
Jag tror honom inte om'et.
­ 56 ­ Fansungar kominer ur fansägg, ska jag säga ( Det knackar. ) Hvem kan det vara?
och öppnar dörren. )
( Går
Gu' kväll.
ANNA ( kommer in. ) A NNA . L ENA .
stig fram och sitt.
A NNA .
Gu' kväll och
och sitt här.
Kom Det är kallt ute.
A NNA ( sätter sig ) .
aldrig skulle få se solen igen.
Och snöar gör det, som om en B RITA S TINA . A NNA . L ENA .
Tänk, att Anna är ute och går i så'nt väder.
­ 57 ­ En blir så led af att sitta inne.
Och så tänkte
jag, jag skulle höra efter, hur det var hemma hos ert.
nog bra.
Jo tack, vi har det A NNA .
skulle komma ut ibland folk.
Det var ju tråkigt annars, att den där visa B RITA S TINA . A NNA . L ENA .
Vi har inte hört talas om'na en gång.
Tänk hvad folk A NNA .
kan ljuga ändå!
Petters Katrina sad' då till mig, att ho hade sjungit na' för Lena.
Jo, det är säkert. ( Paus. )
Den sjunger annars B RITA S TINA . A NNA .
alla människor.
En kan
Ja, jag sa' tvärt, att det var en skamlighet.
inte ta' ett steg, förrn det är ute öfver hela socken.
Det har nog
Anna fått erfara.
Men jag säger alltid som A NNA . L ENA .
Och inte vill jag vet'at B RITA S TINA .
skrifva visan, det trodde jag inte.
A NNA . L ENA .
Men att pojken skulle vara så illmarig och
visan hon är ju bara skrifven.
Inte allt som är tryckt är sant, och den här A NNA .
För resten har han själf sagt'et.
S TINA B RITA ( mycket lugnt ) .
­ 59 ­ Hvem säger det?
A NN A .
Och rätt nu är det nog ute öfver hela socknen. inte har annat att göra än att ränna i stugorna på och gifta mig med Karl Johan?
För det är så många, som och tala om'et.
Vore jag som I, skulle jag skynda A NNA ( tiger ett ögonblick ) .
Så är det det, B RITA S TINA .
du har kommit hit för att ta' reda på, så lyckas det inte.
A NNA ( behärskar sig ) .
inte ett kvarter fotogen te låna mig.
I har väl
efter hos Jan Anderses Karolina.
Det är bäst, du frågar ( Paus. )
tacka så mycket för mig.
Jag får väl gå då. ( Paus. )
Och så får jag B RITA S TINA ( nickar utan att resa Gu' kväll.
Gu' kväll. sig ) .
A NNA ( mildt ) . L ENA .
Anna ut. )
Hon är nog inte så halt, som hon linkar till, B RITA S TINA .
L ENA . L ENA ( sätter sig ) .
och inte så vänlig, som hon ser ut.
Hvad i allan da'r ville ho här?
Hvarför ska du alltid ta'
Karl Johan i försvar? paus ) .
B RITA S TINA ( ser skarpt på henne ) . L ENA ( rycker till, blir allvarlig,
Det kan jag nog säga er mor, om I vill veta't.
Jo, det var uppgjordt oss emellan, att vi skulle Men se'n blef vi ovänner.
bli ett par.
det blir sommar.
Ja, du ska alltid ha nå'n att hänga med, när
Det var den kvällen, när I mötte Jan Anders i
skogen.
Men ni må tro mig eller inte -- se'n den kvällen har jag aldrig haft någon ro.
Jag är rent olycklig. ( Gråter. ) B RITA S TINA .
kommit och gjort det godt igen.
Vore han något att stå efter, så hade han
jag tycker om'en.
Alla andra har bara lydt mig
Det är just för att han inte gjort det, som
och krupit för mig och tiggt och bedt.
När det var slut, så var det slut. jag bara på honom både natt och dag.
Du får alltid nå'n annan.
Och se'n har han inte tittat åt mig.
Och nu tänker
jungfrur, så dansar han med madamer.
Har pojken inte
­ 62 ­ För resten hade far min aldrig velat ha' Jan B RITA S TINA . L ENA .
Anders' pojke till måg.
förlikas -- och gummorna med.
Ja, ser du, så
Hade I blifvit fästfolk, hade väl gubbarna fått
var det då.
är nog den pojkdrummeln, som har skrifvit visan, det tror jag.
-- Nej, men jag tror garnet är rakt slut.
Jag får gå opp på vind efter nytt. ( Går mer in, så han inte super igen.
öfver golfvef. ) Se efter Lars Anders, om han kom(
Ut till höger. ) L ENA ( ensam ) .
får nog gå här och sörja.
Och bara man kan en gammal visa. ) ta' sorgerna lätt, så känns de inte så tunga. ( Sjunger Det var en lördagsafton,
Du lofva mig att komma lululiluli komma,
Den kan du gärna få igen lululiluli få igen med röda permar omkring :||:
Men korgen som du gaf mig, har mest förargat mig :||: lululiluli sönder
Den har jag plockat sönder och kastat efter dig :||:
Sedan JONAS. K ARL J OHAN ( in försiktigt ) . L ENA ( upp ) . K ARL J OHAN .
Å, herre Jössus!
snön och väntat.
Jag har stått här ute i L ENA .
ladgård'n.
Och far din är inne i
där gamla inte.
Ja -- det är väl inte värd t te tala om det L ENA .
en ingen har.
Det är inte godt te äta pannkaka, när K ARL J OHAN .
och kärleken går -- för somliga.
Jag ville bara L ENA .
Och kärleken kommer,
tala om för dig, att far min kommer hit i dag.
Men jag ville bara K ARL J OHAN .
be' dig, att du skulle försöka och tala vid mor ovänner nu igen.
din, så att hon hindrar dem från att skiljas som L ENA .
en dag undantag utaf mig.
Jo, se far min är gammal, och han ta'r väl L ENA .
jag inte, att vi skulle ha't grannar emellan, som vi nu har haft'et.
Talt om'et har vi i alla fall.
Och då ville
så säger jag tack.
Men vill du göra det, L ENA .
( Karl Johan mot dörren. ) Karl Johan! K ARL J OHAN .
­ 65 ­ Ja, jag vill veta, om det är sant, att du har K ARL J OHAN . L ENA . L ENA .
skrifvit den där visan.
Nej -- men -- det där som står om min far, K ARL J OHAN .
det kanske du har varit med om?
tänker om mig -- men du tror väl aldrig -- Hvad för slag? -- du vet väl -- Hvad då?
L ENA . K ARL J OHAN . L ENA . K ARL J OHAN .
Hör du -- Lena -- jag vet inte -- hvad du
Säg' et ändå.
L ENA ( blidare ) .
Det har varit en långsam vinter för mig det
gjort båd' det ena och det andra.
Det är som det är. ( Vill gå. ) L ENA .
­ 66 ­ Jag är väl inte värre än andra.
där du släpper mig.
Då kan
Du tror, att du alltid har mig,
jag skälla och smälla och säga ifrån både om likt
och olikt.
Nej, men Lena! K ARL J OHAN . L ENA .
Och när du nyss kom där i dörr'n, då var jag kom för att göra det godt igen.
så rädd, att du skulle börja med att säga, att du K ARL J OHAN . L ENA .
som nu. ( Faller honom om halsen och kysser honom. ) Så konstig är jag.
K ARL J OHAN ( svänger om henne ) . J ONAS ( i dörren ) .
Ja, för då hade jag inte tyckt om dig så bra
J ONAS . L ENA . ( Omfamning. )
Jonas ut. )
Det ska gå som en dans, det. ( Karl Johan och L ENA ( sätter sig vid arbetet igen, Och hören flickor alla, att om I har en vän, så ska ni eder vakta för att förlora den. lululiluli länge, sjunger ) .
Ty det går långt om länge förr'n ni får en ann' igen :||:
BRITA STINA. JAN ANDERS. LARS ANDERS.
på det usla garnet.
Det var dalern, hvad det tog tid te få reda L ENA .
B RITA S TINA ( in ) .
Förut -- innan du sjöng.
B RITA S TINA ( sätter sig ) . L ENA .
L ARS A NDERS ( från höger ) .
­ 68 ­ Det är det.
Men sand får hvem som vill hösa Jag gör'et inte. ( Går fram till skåpet. ) B RITA S TINA . L ARS A NDERS .
botas.
Och ondt ska med ondt ( Slår i en sup. ) B RITA S TINA .
( Lägger sig. )
på da'n.
Sofva klockan fyra L ARS A NDERS . ( Somnar. ) B RITA S TINA .
dig, till dess att tarmarna lådde fast vid ryggen ( Snarkningar. )
Ja, om inte jag vore, skulle du sofva och lata
på dig, och uschelheta titta fram genom trasorna.
Han somna' med samma.
så mycket som huggit ved en gång. -- Lars Anders! ( Högre. ) Lars Anders! L ARS A NDERS .
Och han har inte
­ 69 ­ Ska du sofva hela da'n?
När jag inte har B RITA S TINA .
mer än några krokiga granpinnar te elda med i när en ska tända eld.
spiseln.
Och de är så sura, så det fräser om dem, L ARS A NDERS ( tittar sig om ) . ( Somnar igen. ) L ENA ( upp ) .
Ja, så'n är han.
Bara det snöar, så han har B RITA S TINA .
det att skylla på, så är han karl att sofva från
morgon till kväll och från kväll till morgon.
Om inte jag vore, skulle han inte vakna annat än vid målena, men då vaknar han lika säkert, som om äter han, som om han arbetat en hel dag.
B RITA S TINA . L ENA . han hade ett urverk i magen.
Och för hvar gång L ENA ( framme vid fönstret ) .
Jag tycker, det är nå'n, som kommer.
B RITA S TINA ( upp ) . (
Ropar. ) L ENA . Lars Anders!
knekar med knäna.
Nu ser jag, hur han går och
­ 70 ­ Ska du gå då?
B RITA S TINA . ( Skriker. ) L ENA .
med om det här samtalet.
Jag vill inte vara L ARS A NDERS . B RITA S TINA .
behöfver se, hur du ligger här och grisar.
Opp med dig, så han inte L ARS A NDERS ( upp ) .
så vi kan få oss en gök.
Sätt på kaffepanna, mor, och ta' fram flaskan, B RITA S TINA ( blåser på elden ) .
( Det knackar.
Han öppnar. ) Nej, se Jan Anders.
Stig fram och sitt, Jan Anders. L ARS A NDERS .
J AN A NDERS ( kommer in. )
­ 71 ­ Tack för det, Lars Anders. J AN A NDERS . ( De taga plats. )
J AN A NDERS . L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
( Kort paus. )
Men si patron L ARS A NDERS . J AN A NDERS . J AN A NDERS .
Patron på herrgård'n, förstås.
han varit ute och kört då?
Hvarför har J AN A NDERS .
för han är ute och kör?
Vet jag, hvar-
( Paus. )
­ 72 ­ Det var då väl, att kaffet har stått på hela Annars hade I fått vänta länge.
För jag fick köra efter ve'n, som låg bort i skogen.
L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
Si för mig var det nog bra, att patron var
i två da'r, innan vi fick'en.
För vi hade frusit L ARS A NDERS .
farit efter'n förut då?
I inte J AN A NDERS .
ved ute.
Jo si, för de andra bönderna hade också sin
­ 73 ­ Ja, det kunde de, förstås.
dräng åt dem.
Och hade jag skottat, så hade jag liksom varit L ARS A NDERS . B RITA S TINA .
vinet får I hämta själfva.
BrännJ AN A NDERS .
Och det super vi L ARS A NDERS ( hämtar flaskan ) .
på. ( De taga hvar sin gök. )
Det är märkvärdigt, det här viset.
hvad potatisen smakar bra, när han är lagad på J AN A NDERS .
hit annars, för jag tänkte, vi skulle tala litet om den här gärd'sgård'n.
Det stämmer, det. ( Paus. )
och inte vara omedgörliga.
Men vi ska tala med reson L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
­ 74 ­ Det ta'r vi oss en gök på.
L ARS A NDERS . J AN A NDERS . ( Ny gök. )
pratar.
Och så ska vi inte bry oss om, hvad folk L ARS A NDERS .
Nej, det är det inte. ( Kort paus. ) Si det är L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
nu den här gärd'sgård'n.
Innan våren kommer, och vi släpper ut kreaJ AN A NDERS . L ARS A NDERS .
turen.
när korfven är uppäten -- Tänk hvad vi har haft reda på.
Se det är för sent att säga schas,
bråk med de kritterna, som ingen har kunnat hålla L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
det mycket lugnare.|
Si, om vi hade den gärd'sgård'n, skulle vi ha L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
­ 75 ­ Och du skulle inte behöfva få kalfvar efter J AN A NDERS . L ARS A NDERS .
min tjur.
Hvad i hunsingen sa' du?
Jo, jag sa' som sanningen är.
har tjufmjölkat mina kor?
Hör nu, kanske det inte är din kvinna, som B RITA S TINA .
( Ny gök. ) Smörja ska det till, så går det till sist.
Vi är alla smålänningar inför vår herre. ( Kort J AN A NDERS .
Det ta'r vi oss en gök på.
paus. )
Men si om vi skulle bygga gärd'sgård'n, så skulle vi också komma öfverens om, hur vi skulle bygga'n.
som korfspa'.
Vi ska bygga hälften hvar, det är ju klart
­ 76 ­ Det är ju det, jag alltid har sagt.
För om nu min del ligger bort i ett stenröse, där en får böka och bända för att få ner hvar eviga stör, och din ligger på slätten, där en kan trä deladt, om vi gör lika lång sträcka hvar.
J AN A NDERS . ner dem med bara näfven, så blir det inte rätt
ger i skogen.
Ja, si jag kan ju inte rå för, att din del ligL ARS A NDERS . J AN A NDERS .
Det kan du få ta' hos mig, J AN A NDERS . L ARS A NDERS .
om du vill.
(Ny gök. )
­ 77 ­ Skål.
Och tack för det. ( Kort paus. )
Ska vi L ARS A NDERS . J AN A NDERS . J AN A NDERS .
nu slå till på, att vi gör hälften hvar?
har du ditt färdigt på ett par da'r.
Men vill du och jag gärdslar i stenröset.
Hör du, Lars Anders, nu har jag hittat på't.
börja på nere vid mitt, så får du gärdsla på slätten,
Skulle jag köra ut gärdsle't ner till dig.
egen mark och inte på andras.
Nej, det ska bli' lögn.
Jag arbetar på min J AN A NDERS .
Ska vi ta' hälften hvar då?
­ 78 ­ Nu ska I vara lugna, karlar.
B RITA S TINA . L ARS A NDERS ( upp ) .
länger!
Här kommer du och pratar om så'nt, som du har gått på med i öfver tio år.
Tror du inte, jag är en så'n karl, så jag står vid mina ord?
L ARS A NDERS . J AN A NDERS ( upp ) .
Nej, nu andrumma mig, tål jag inte kallt stål
ska du få ta' mina kalfvar, tills du stryker med.
Ja, hellre än jag går och arbetar ihop med J AN A NDERS .
Hellre än jag hålls och bygger i stenröset, så
dig, ska din leda käring få tjufmjölka mina kor en gång om da'n.
B RITA S TINA . J AN A NDERS .
Men att du var så snål, så du inte var karl en gång.
Jo, han sa' det, du.
Leda käring, sa' han.
för att bygga en gärd'sgård, det trodde inte jag L ARS A NDERS .
Har du inte setat och sväljt och stoppat dig full ska säga dig, att jag är karl för att göra gärd'sgård'n ensam, om jag vill, och bestå hvar enda bit.
med kaffe och dopp och det goda brännvinet?
Men om du släpper dina kor dit, så de rakar
­ 79 ­ undan så mycket som en rutten enbuske, så stämmer jag dig för tinget, det gör jag.
du är väl inte så helig, du heller.
Och L ARS A NDERS . J AN A NDERS .
Hvad sa' du, din skråe.
bas, buffel, hedning, turk, tatare, illbåting, krabba och Rosinante.
Skråe sa du, din etterpösa, din ovetting, buller-
tjuf, skälm, rackarekneckt, stinbälger, satansängel, herodian och tyran.
Akta dig, du pepparnos, din muffser, skåpuk,
J AN A NDERS ( slår till honom ) .
J AN A NDERS ( vid dörren ) .
J AN A NDERS ( nästan ur stånd att Fördubblade, pietist, maximum och minimum. få fram ett ord ) .
sida om bordet.
Till sist har B RITA S TINA gripit till
( Slagsmålet börjar, medan gubbarna stå på hvar sin
( Ut. )
kvasten.
Under slagsmålet går den sönder, så att L ARS
A NDERS och B RITA S TINA få hvar sin del.
När J AN
­ 80 ­ A NDERS nu försvinner genom dörren, är han öfvermannad.
Men på äkta bondmaner sparkar han lugnt bakom sig, innan han försvinner, hvarvid L ARS A NDERS kastar kvasten efter honom. )
L ENA ( som under slutscenen stått Jo, den gången fick
I opp gärd'sgård'n.
L ARS A NDERS ( går fram och tar Det är detsamma.
Det grämer mig bara, flaskan ) . i dörren ) .
att jag bjöd'n på gök. ( Han håller flaskan så att räddar gudslånet. )
brännvinet rinner på golfvet.
Brita Stina rusar fram och ( Ridå. )
borta, endast kolstybben kvar.
I fonden ser man, sträckande sig ett stycke verkligheten hafva ett mellanrum af cirka 2 alnar. in på scenen, ett par halffärdiga gärdsgårdar, hvilka i Det är midsommarnatt.
Genom tystnaden höras när
Milan är
ridån går upp de aflägsna tonerna af handklaver och fiol.
LENA och KARL JOHAN ( in, hållande hvarandra om lifvet ) . L ENA . K ARL J OHAN . L ENA .
Det är också nå'nting, som vi har dansat K ARL J OHAN .
i natt.
­ 82 ­ Ja, det är inte midsommarvaka mer än en K ARL J OHAN . L ENA . L ENA .
gång om året.
Jag är så svettig och varm, så det käns, som om det rykte af mig. (
Gnolar en melodi. )
Såg du inte så Månssons Anna plirade efter K ARL J OHAN . L ENA .
oss, när vi gaf oss i väg?
Det är, för jag är så opp i'et med dig, Lena.
Och det L ENA .
är det, som gör skillna'n så stor.
Just som dansen börja, och vi gnodde i väg, så fick jag se, hur talgiga ögon och ha sig på alla möjliga sätt.
Hviska' ho vid Jonas?
K ARL J OHAN . L ENA . hon börja' te hviska vid Jonas och titta' med sina
Men jag bryr mig inte om'et.
Om så far min och
Ja, han tänker ju ta'na efter dig, vet jag.
­ 83 ­ mor min och din far och mor på köpet komme, så skulle jag inte fråga efter't ett dugg.
Och i dag vill jag vara glad. ( De ha satt sig.
Lena håller honom om halsen. )
Tror du, din far har fått någon K ARL J OHAN ( bjuder henne karameller ) .
nys om den där visan?
Jöss nej, det är ingen, som törs tala om för L ENA .