Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M e n minsta m a k t e n har d e n, s o m sagdt, n ä r f r o s t e n b ö r j a t t ä m j a l i f v e t litet h v a r s t a n s.
N ä r b j ö r k a r n a s l u t a t k l ä d a af s i g s i n g u l l d r ä k t o c h rönnens röda blad inte längre lysa s o m b l o d d r o p p a r p å d e t s v a r t a ä l f v a t t n e t, n ä r älf- v e n ofvan- o c h n e d a n f ö r börjar se b l a n k o c h t a m o c h d ö d ut, d å är S t o r f o r s e n s s t o r m a k t s - t i d u t e, tills v å r s o l e n å t e r i g e n b ö r j a r d r a b ä c - k a r n e n e r från fjälls.
M e n a l l t i d h u n g r a r d e n efter offer, o c h d e t känna flottarne n o g s a m t till.
Nästan hvart t r e d j e år h a r d e n t a g i t e n m a n från d e m, o c h det alltid d e n djärfvaste o c h bäste.
H ö g s t uppe, j u s t där den kastar sig utför i sitt s t ö r s t a s p r å n g, l i g g a n å g r a s v a r t a, u n d e r - ligt formade klippor.
D e köra i h ö j d e n j u l ä g r e v a t t n e t blir, o c h v i d l å g v a t t e n stå d e d ä r u p p e s o m tre g r o t e s k a j ä t t e a n s i k t e n o c h klyfva forsen i två armar, innan den gör språnget.
D e stå n ä r m a r e s ö d r a än norra stranden och fånga u p p timret regelbundet h v a r j e år, s å att, n ä r b o m m a r n e ofvanför s l ä p p t i f r å n s i g d e sista s t o c k a r n e f ö r året, ligger det ständigt en väldig bröt uppefter S t o r f o r s s t e n a r n e, o c h d e n b r ö t e n är efterflot- tarnes värsta arbete.
D e t är niskooffer.
den, som skaffar Storforsen män- H ä r o m å r e t, n ä r E r i k N y b e r g från S e l e t var m e d där i brötlossningen, hade den lagt s i g s ä r s k i l d t illa.
Älfven hade länge varit strid, i n n a n d e n d o m n a d e af, o c h s t o c k a r n e h a d e i d e t sista k i l a t i n s i g i b r ö t e n s å fast, s o m o m det vore frågan o m d a m b y g g e.
D e hade tornat upp sig på höjden också o c h stucko u p p å t o c h utåt och ' v o r o inflätade i h v a r a n d r a, så att d e t h e l a b i l d a d e e n k o n s t i g, oregelbunden b y g g n a d framför o c h på de svarta jätteansiktena i sten.
E r i k N y b e r g v a r e n a f d e s t y f v ä s t e flott- ningskarlarne på långa vägar.
Han var nu o c k s å i s i n b ä s t a å l d e r o c h så g o d t s o m u p p - fostrad på timmerstockarna.
D e t v a r e n l u s t att s e d e n p o j k e n r ä n n a småforsarne, stående barfota p å ett l a g o m groft r u n d t i m m e r m e d en stör i h a n d e n s o m styråra o c h för balansens skull.
IDUN — 1899.
4 — O c h där ute i h v i t k o k e t h ö r d e s g e n o m då- n e t, h u r u d e t fräste o c h s p a n n s o m från e n jättetiger, o c h s k u m r ö k e n s v e p t e en t u n n slöja öfver granskogen.
D e t var Storforsen, s o m r o p a d e e f t e r själar.
T Z A L M A E LÄNS SÖDEA HUSHÅLLNINGSSÄLL- S K A P bar under ett trettiotal af år haft e n försäljningslokal för ortens hemslöjd.
Efter Stock- holmsutställningen 1897, där länets utställning er- höll guldmedalj, blef sällskapet betänkt på att ge- n o m större anslag ytterligare söka främja hemslöj- den.
Den 1 jan.
detta år antogs ett kvinnligt slöjd- o m b u d för länet.
Försäljningslokalen förändrades på tidsenligt sätt, o c h arbetet har under året gått framåt, så att den 4 o c h 5 dennes i Kalmar hållits e n utställning af till stor del i förväg beställd slöjd, s o m utvisar, att såväl d e n.
k ö p a n d e s o m tillverkande allmänheten har förstått att draga nytta af slöjd- magasinets verksamhet.
H e d e r åt det bushållnings- sällskap, som ej tvekar att offra m e d e l för ett så- dant g o d t ändamål!
HUSHÅLLNINGSSÄLLSKAPETS UTSTÄLLNING I KALMAR.
g i c k k a l l t efter r y g g e n p å e n, n ä r s t o c k e n g l i r a d e till i v ä r s t a s t r y c k a n, o c h E r i k s s m i - d i g a k r o p p b ö j d e sig o c h följde m e d i svän- gen.
M e n d e t v a r i n g e n fara, m a n v i s s t e, att h a n r e d d e s i g.
När han sedan k o m i land, skrattade han, så att t ä n d e r n a l y s t e.
» H a h a h a l i d a g g i c k d e t s o m o l j a d t — m e n h u v a ', så sur j a g v a r d t i b y x b e n e '.
» O c h så d r o g h a n m e d h ä n d e r n a n e d efter b e n e t, s å d e t s k v a l a d e.
Han hade f ö r s t å s d o p p a t n e r ett s l a g, n ä r s t o c k e n snur- rade s o m värst.
M e n när Erik k o m m e d de a n d r a u p p till d e n d ä r b r ö t l o s s n i n g e n, s å g han b e t ä n k s a m nt.
» D e t här ser o t ä c k t ska ' v ä l rå p å ' n.
» ut, pojkar!
Men vi O c h så t o g o d e i t u m e d b r o l ä g g n i n g e n u t till s t e n a r n e.
D e t v a r n u i n g e n b r e d d att tala o m mellan d e m o c h södra stranden, så d e t g i c k m e d ett p a r tre l å n g t i m m e r, s o m la- d e s litet h ö g r e från l a n d, så att s t o c k a r n e, s o m b r ö t o s l o s s o c h t o g o v ä g e n åt d e t h å l l e t, k u n d e åka inunder.
M e n så v a r d e t a r b e t e t d ä r u t e p å b r ö t e n, m e d fallet nästan rakt n e d a n f ö r!
D e t b e h ö f v e s säkerhet i h u f v u d o c h fötter e n sådan g å n g.
Öfverst m å s t e d e t först lossas, o c h äfven där h e l t v a r s a m t, så att i n g e n t i n g r u b b a s i o n ö d a n, t y h v a r s t o c k, s o m g å r, u t a n att v a r a b e r ä k - n a d, k a n föra d ö d m e d sig.
D e hade bändt o c h brutit mest hela dagen, o c h r ä t t m å n g a s t o c k a r h a d e d e fått att s t y r a utför o c h försvinna i hvitkoket där nere.
D e sågo d e m sedan vända o c h simma omkring i aggan långt nedanför.
Bakvattnet lyste s o m svart bläck där uppifrån stenarne, o c h timret såg inte större ut än vedträn, s o m blifvit ditkastade.
» Den, s o m hade hela smörjan där nere ä n d å!
T v i!
» O c h så s p o t t a d e d e i n ä f v a r n e och höggo i m e d båtshakarna igen.
dan de sprungo, hade det b a k o m d e m blifvit ett gnisslande o c h brakande, s o m p å en g å n g s l u t a d e m e d ett d å n så v ä l d i g t, att b r u s e t där nerifrån blef tyst.
Bleka o c h andlösa v ä n d e de sig o m o c h sågo nt m o t stenarne.
I n t e ett s p å r f a n n s k v a r af bröten m e r än en e n d a afbrnten stock, s o m h a d e k i l a t s i g alltför f a s t f ö r att k u n n a följa m e d.
D e n pekade ut öfver forsen m e d s i n b r u t n a, s k a m f i l a d e ä n d a l i k s o m f ö r att visa, hvilken v ä g de andra gått.
Där nere i s k u m m e t döko stockändarne u p p i b l a n d s o m m ö r k a p u n k t e r o c h f ö r s v u n n o se- d a n i hvirfLarne o c h b r o t t v å g o r n a f ö r att först synas igen nere i bakvattnet.
Karlarne sågo s k y g g t p å h v a r a n d r a f ö r a t t s e, o m d e alla voro där.
» H v a r s ä ' e n, E r i k?
» s k r e k e n a f d e m.
D e s å g o p å h v a r a n n ' e t t t a g till, o c h så u t å t stenarne igen.
Nej, Erik fanns inte.
» A h, Jesses, han har följt med bröten! » D e stodo tysta en stund m e d böjda hufvu- den, liksom när det i kyrkan göres tacksägelse efter d ö d a.
» G u d vare hans själ nådig! » Som g e n o m en tyst öfverenskommelse gingo d e n e d ö f v e r åt a g g a n till.
I n t e f ö r att d e t r o d d e n å g o t, m e n d e t k u n d e j u h ä n d a, att h a n flöte i n d i t.
D e stodo där b å d e länge o c h v ä l, o c h d e n e n a s t o c k e n efter d e n an- dra s n o d d e in o c h lade sig u p p m o t land.
S å f i n g o d e p å e n g å n g se n å g o n t i n g un- derligt m i d t ute i älfven.
D e t var en gran- s t o c k, s o m flöt l å n g t u t e i d e n s t r ö m f å r a, s o m a l d r i g d r a r i n åt a g g a n, o c h p å d e n l å g — j a, d e t v a r E r i k, s o m l å g eller h ä n g d e där.
H a n h a d e h u g g i t o m k r i n g d e n m e d ett k r a m p - a k t i g t t a g, s o m h ö l l fast i n i d ö d e n, o c h att han var död, det förstodo de ju.
D e n forsen rände T?
N 102-ÅEING.
Hundratvå år är en ålder, som torde vara få dödliga förunnadt att uppnå.
Ä n k a n Ingrid Klar, b o e n d e i Örreryds socken, Jönköpings län, hvars drag vidstå- ende bild återger, kan d o c k inom få månader räkna nämnda h ö g a an- tal lefnadsår; h o n föd- des nämligen den 5 mars 1798 i Thorestorp i Hal- land.
E e d a n vid 11 år föräldralös, måste Ing- rid ut o c h tjäna, tills h o n vid 21 års ålder flyt- tade till Örreryds socken i Småland o c h då ingick äktenskap m e d soldaten Mathias Klar.
I detta äktenskap, s o m 1872 upplöstes m e d mannens död, föddes 8 barn, o c h g u m m a n Klar kan dess- utom räkna 28 barnbarn o c h 72 barnbarnsbarn.
I den h ö g a åldern af 102 år besitter änkan Klar ännu goda såväl själs- s o m kroppskrafter, syn- o c h hörselförmå- gan hafva visserligen betydligt aftagit, m e n minnet är däremot så INGRID KLAR.
godt, att den gamla kan noggrant berätta såväl o m sina egna många lef- nadsöden s o m o c k alla märkliga lokala tilldragelser under nära ett helt århundrade.
ingen lefvande!
» P o j k a r, k ä n n ' I n å g e '?
» D e t var Erik, s o m skrek.
H a n s t o d y t t e r s t p å b r ö t e n, m e d båts- h a k e n i en stock, s o m snart var loss.
De a n d r a h ö l l o u p p m e d a r b e t e t ett t a g.
Ett stycke längre n e d fingo de ut båt o c h togo h o n o m i land.
Men de måste vara två, s o m lossade taget o m s t o c k e n, så fast h a d e h ä n k n u t i t o m d e n.
» D e t runkar i ' n, » skrek e n af d e m, » stå i n t ' så d u s v e p e r m e ', o m b r ö t e n s k a ' t e ' o c h röra på sej! » H ä n d e r n a v o r o i trasor, o c h för resten h a n illa k r o s s a d o c h t i l l t y g a d.
var N u g i c k s t o c k e n där ute för Erik, o c h m e d ett v i l d t r o p: » i l a n d m e ' er, p o j k a r!
» s p r a n g han uppöfver timret.
» Skada på p o j k e!
H a n var den bäste af oss, » sade g a m l e Nils G r a n b e r g o c h förde tröj- ä r m e n öfver ansiktet.
D e t hade varit tungt dagsverke den dagen.
Karlarne visste knappast, huru de k o m m i t öfver brogången och i land.
D e hade känt, huru b r ö t e n d a r r a d e från g r u n d e n, o c h, m e - » Hm, » mumlade en annan.
» Storforsen g e r sej n o g i n t ' f ö r d e t.
T r o, h v e m af o s s, som ska ' utför härnäst? » l y / T A E G A E E T H E STEEN, en af Tysklands mest ansedda o c h mest afhållna kvinnliga pianister, har, efter en längre tids svår sjukdom, aflidit i sin hemstad Dresden.
Denna konstnärinna var lika flärdlöst allvarlig s o m kvinnligt känslig o c h fin i sin konst o c h hennes konstnärskap motsvarades o c h uppbars af en för- tjusande behagfull o c h sympatisk personlighet.
Margarethe Stern var född i Dresden 1857.
E e d a n i barnaåren visade hon ovanliga musikaliska anlag o c h särskildt ett fint gehör.
Bland hennes lärare i pianospelet v o r o två af vårt sekels ypper- sta pianister, Franz Liszt o c h Clara Schumann.
Sin första stora själfständiga konsert gaf konst- närinnan på hösten 1875 i sin födelsestad m e d bi- träde af kapellet vid Dresdens hofopera.
Se- dan företog h o n nere konsertresor i Europa, o c h öfverallt hvar h o n drog fram vann h o n n y a vänner o c h beundrare.
Under sina konstnärs- färder k o m h o n äfven i början af 90-talet till Stock- holm, hvars musikaliska publik h o n likaledes er- öfrade m e d värmen o c h styrkan i sin konst o c h behaget i sitt väsen.
MARGARETHE S T E R N.
IDUN 1 8 9 9.
INGENIOR MALLET.
PARISISKA LUFTSEGLARE.
NING FÖR IDUN AF mans i den indolens, hvilken man är så benä- gen att spåra hos de ro- manska folken.
Grefve de Castillon de S:t Victor däremot bar en magnifik ungkarlsvå- ning i rez-de-chaussén n:r 74 avenue Marceau all- deles i närheten af Champs Elysées.
I sa- longen, där han tar emot mig o c h presenterar mig för sin vän, grefve H e n r y de la Vaulx, i likhet med comte de Castillon en af de djärfvaste o c h skick- ligaste amatöraéronauter bland det unga Frank- rike, råder en dämpad, m e n solid lyx.
Familje- porträtt blicka stolta, men älskvärda ned från sina u p p h ö j d a platser.
En ko- kett rococcomöbel, ett par små Watteau på en läcker skärm, några pom- pösa David i kostbara kopparstick, en unik va- GREFVE CASTILLON.
pensamling.
Och i den- na aristokratiska milieu ytterligt chic från fotabjäll en liten, liten herre, en ung o c h lifskraftig Soto skospetsarne ända ut i TECK- THEODOR LINDBLOM.
M A N S K U L L E väl knappast tro, att det stun- d o m kan vara svårare att träffa en i Paris bosatt luftseglare än att få fatt i h o n o m i Sverige, när ödet o c h vinden fört h o n o m in öfver våra kuster.
Jag har läst i svenska tidningar in- terviewer m e d monsieur Mallet o c h grefve Castillon de S:t Victor, publicerade dagen efter deras ned- stigande i Västerviksnejden.
E n journalist reser ned från Stockholm på natten, söker u p p de båda herrarne på m o r g o n e n, telegraferar sin artikel, o c h på eftermiddagen läser man i vår hufvudstad en skildring af den luftfärd, s o m lyktats dagen förut.
M a d a m e k o m m e r själf o c h öppnar.
I ingenjörens arbetsrum öfverlägga vi en stund o m möjligheterna af att träffa h o n o m.
Denna rigoröst enkla interiör talar o m ett lif utan fordringar på l y x, utan behof af estetiska distraktioner, ett lif helt ägnadt åt e n alla krafter uppslukande verksamhet.
På arbets- bordet o c h väggarne ritningar till ballonger, kartor öfver företagna eller projekterade resor, en m ä n g d diplomer m.
Allt syftar på yrket.
I detta i um b o r en personlighet, s o m är en pro- dukt af den tredje republikens arbetsanda, denna demokratiska makt, s o m midt under alla partilidel- sernas stormar, alla de politiska skolornas samman- drabbningar m e d hvarandra, alla revolutionsansat- ser lyfter och bär Frankrike öfver afgrunderna, o c h s o m skyddar nationen från att sjunka tillsam- 2 Och så berättade de båda herrarne o m den stora aéronauttäflingen, s o m i somras anordnats af Aéro- Club.
Sex ballonger stego den 12 sistlidne juni u p p från Tuilleriträdgården.
Alla voro af ingeniör Mallet förfärdigade för klubbens räkning.
Den gån- gen förde grefve de La V a u l x den ballong, Le Cen- taure, hvilken nyligen gästade Sverige.
Det var den största af alla.
Hans vän, grefve de Castillon de S:t Victor, förde ett mindre luftskepp m e d endast 650 kub.-meters gasbehållare.
M e n icke desto min- dre höjde den sig redan från början öfver V o l g a, den näst största ballongen, o c h följde tätt efter de L a V a u l x ' Centaure, ända till dess de samtidigt sänkte sig.
De båda vännerna lyckades ej besegra hvarande.
Om jag till fots tillryggalägger vägen mellan mitt h e m o c h herr Mallets bostad här i Paris, så behöfver jag knappast mer än 25 minuter, o c h en droska hinner dit på hälften af denna tid.
Grefve de Castillon b o r u p p e i Champs Elyséeskvarteren, o c h jag får n o g räkna en halftimme till hans h e m, ifall jag åker.
Man finner att distanserna äro be- tydligt kortare än mellan Stockholm o c h Västervik.
Likväl måste jag använda nära på två dagar för att hitta de båda luftseglarne.
Och ändå befunno de sig icke i luften, utan på terra firma, icke fjärran i någon landsort, utan i eller alldeles invid själfva Paris.
Iduns läsare skulle helt visst finna endast ett måttligt nöje af en beskrifning öfver min odyssé i alla riktningar, mina spaningar efter de båda älsk- värda herrar, s o m gjorde våra småländska b y g d e r en fransk visit i förra veckan.
I stället skall j a g meddela d e m några intryck från mitt samman- träffande m e d d e m o c h därjämte några faktiska upplysningar, ägnade att förklara de illustrationer de finna i föreliggande nummer.
R e d a n de olika stadsdelar, där de båda luft- seglarnes h e m äro belägna, gifva en föreställning o m den klyfta, s o m i socialt hänseende skiljer d e m åt.
Monsieur Maurice Mallet, arbetsmänniskan, som mognat till en viljestark man under en från tidi- gaste år utkämpad lefvebrödsstrid, har sökt sin bostad högt uppe på Montmartre midt bland dessa tusende bröder i det hårda arbetet o c h i försakel- sen, bland denna böjda, m e n sega o c h resignerade befolkning, som Paris hyser, utan att känna.
I rue L e p i c 63, hundra steg från Nils Forsbergs idylliska trädgård o c h friluftsatelier, b e b o r herr Mallet en anspråkslös våning fyra trappor u p p.
är president i deras luftseglingsklubb.
Jag visste förut eller rättare sagdt jag kände instinktivt, att jag hade att göra m e d » konungens » vänner.
Grefve de la Vaulx, en reslig, bredaxlad &gt;beau garcon », raka kontrasten till sin lille spenslige v ä n, berättar mig, att en skildring af grefve de Castillons o c h M. Mallets resa just stått att läsa i förra afto- nens n u m m e r af L e Soir.
Artikeln var skrifven af grefven själf.
Ytterligare en bekräftelse.
Försänk- ningar hos det kanske argaste nationalistiska o r g a n!
A h a l Situationen var klar.
Gudskelof att man numera kan undgå att tala o m Dreyfusaffären 1 Och att vår konversation kunde röra sig i friare rymder, där man ej behöfver känna sig inklämd mellan två politiska partier, s o m rifva ut ögonen på hvarandra!
V i begynte sålunda tala o m luftresor.
» Oh, jag som trodde så säkert, » utropar grefve de la V a u l x, » att j a g hade eröfrat vår vandrings- pokal!
Förra året, just vid denna tid, gjorde jag en luftfärd tillsammans med M. Mallet m e d hans bal- long Volga.
V i voro 18V timmar i luften o c h stego ned vid en liten by, Reizow, på gränsen mellan Mecklenburg och P o m m e r n.
Det var en härlig färd.
Under natten månsken o c h ett regn af stjärnfall.
Men de Castillon var styfvare.
Tjugutre timmar i r y m d e n — o c h pokalen har gått mig ur händerna! » D e n lille grefve de Castillon ler belåten o c h förklarar meningen m e d o c h målet för Aéro-Clubs verksamhet.
H a n är en af denna aristokratiska klubba stiftare.
Den är ännu helt ung, endast ett år gammal, m e n den räknar redan 300 m e d l e m m a r.
Jules V e r n e har skrifvit en roman, s o m skildrar en luftfärd på tre veckor.
Nåväl Aero-Olub vill söka i praktiken förverkliga denna författarefantasi.
Den är nöjd, o m den att börja med kan realisera en bal- longfärd på tre dagar.
Man har hunnit så långt, att man kunnat stanna u p p e 36 timmar.
Den fär- den företogs för ett par år sedan från Paris.
Ned- stigningen skedde i närheten af Wollern i B ö h m e n.
Det] är ett rekord.
Ballongen Ville d ' Orléans, förd af Rolliet o c h Baitiers, som under Paris belägring 1871 drefs u p p till Norge, hade endast hållit sig i r y m d e n 21 timmar, o c h nu k o m m o s o m sagdt M. Mallet o c h grefve de Castillon m e d sina 23 timmar.
Sa spåkade vi bort en angenäm förmiddagsstund o c h stämde m ö t e på eftermiddagen i M. Mallets atelier vid rue Desloys u p p e på Montmartre.
Där var väl tillbommadt, det vill jag lofva.
Ett BALLONGEN GJORDE C E N T A U R E, SOM RECAN PARIS — ' VÄSTERVIK.
Major m e d ett par lifliga, muntert spelande ö g o n, en nätt mustasch, två rader hvita tänder o c h den parisiska älskvärd- heten i sin bästa form, sådan man endast finner den i » le vrai m o n d e ».
Här är jag bland or- leanister.
D e båda unga gref- varne hade icke behöft omtala, att grefve de Dion, hvars namn på se- nare tid städse figurerat vid händelser, s o m ställts i s a m b a n d med den nu inför riksrätten dragna rojalistiska komplotten, CENTAURE UNDER T I L L V E R K N I N G PA INGENIOR MALLETS BALLONGFABRIK I PARIS.
— skäggigt ansikte visade sig i dörröppningen, när jag klappade på.
Jag visade mitt kort för denne trogne dörr vårdare, o c h passagen blef fri.
» On vous attend, Monsieur. » Där stodo d e tre luftseglarne midt i det lång- sträckta rummet framför det väldiga bordet, där e n gul ballong låg utsträckt.
D e t var visserligen ej L e Centaure, hvilken däremot Iduns läsare kunna be- trakta å d e n illustration, s o m framställer en interör från M.
Mallets atelier v i d rue Desloys, och s o m dessutom bereder d e m tillfälle att stifta bekantskap m e d d e båda grefvarne — luftseglarne.
M e n det var icke desto mindre en praktpjes till ballong, som låg utsträckt där framför o s s.
D e n skulle dagen därpå användas v i d en uppstigning från S:t Denis strax utanför Paris.
N e j, L e Centaure, som gästade Verkebäck o c h Västervik, låg n u o c b hvilade sig i en vrå af ate- lieren, m e n M.
Mallet lät d e n uppstå till lif inför mina ö g o n p å en fotografi, s o m Idun jämväl i detta n u m m e r reproducerar.
Sanningen likmätigt b ö r jag likväl omtala, att d e fyra små ballonger, hvilka sy- nas på afbildningen, icke fingo följa med till Sverige.
En af småttingarne blef så ledsen öfver denna miss- räkning, att han gick sönder af p u r förargelse.
Jag skall emellertid förklara, hvartill dessa bi- hang tjäna.
Hvar o c h en af d e s m å ballongerna innehåller 5 0 kub.-meter gas.
I mån s o m gasför- rådet i d e n stora ballongen, hvilken r y m m e r 1, 6 0 0 kub.-meter, minskas, insläppes g e n o m ett sinnrikt ventilsystem nytt gasförråd från dessa » drabanter », och ballongen kan sålunda hålla sig u p p e i luften betydligt längre, än o m d e n endast skulle lefva af sitt eget förråd.
Denna uppfinning, af hvilken M.
Mallet väntar sig d e bästa resultat, har i aéronaut- kretsar väckt d e n största uppmärksamhet, att ej säga sensation.
Man tror, att detta system af hjälp- ballonger skall föra problemet o m ballongens längsta möjliga uppehåll i luften ett g o d t stycke framåt.
Emellertid har det visat sig opraktiskt v i d stark vind, o c h det var på d e n grund L e Centaure reste till Sverige utan » drabanter ».
Mallets unga vänner o c h lärjungar berättade mig åtskilligt o m mästarens bedrifter.
Själf är han så blygsam, att han icke värdes höra på deras lof- tal.
E n högrest gestalt i Jägerkostym m e d ett all- varligt ansikte, något tungt i dragen, m e n m e d ett förtroendeväckande lugn i blicken.
Han debuterade s o m målare, var elev till JBonnat, m e n fann först sig själf uppe i rymderna.
H a n har v i d det här laget gjort bortåt 4 0 0 uppstigningar, o c h det är ganska vackert v i d endast 3 8 års ålder.
Den luft- seglarebragd, han själf anser vara sin styfvaste, är den färd han år 1 8 9 4 på föranstaltande af L e Jour- nal des voyages företog m e d d e n af h o n o m förfär- digade ballongen L e Tour d e France.
Färden räckte i s e x dagar m e d endast tre nedstigningar.
H e r r Mallet är en af d e största ballongfabrikan- ter i Paris.
H a n har flere fabriker o c h sysselsätter en mängd arbetare o c h arbeterskor.
Själf är han, 6 — som j a g redan sagt, d e n flitigaste arbetaren, o c h hans ballonger gå ut öfver hela världen, särskildt till A m e r i k a o c h Ryssland, såsom ett vittnesbörd därom, att idoghet, en högt uppdrifven yrkesskick- lighet o c h samvetsgrannhet i arbetet ännu lefva i den franska nationen.
Paris d e n 10 oktober 1899. d e l!
T ä n k, h u r m i n k o a f f y r s k u l l e b l i till s u p é n i kväll! » » Hellre h u f v u d värk, A d i n e?
» D e t ryckte helt omärkligt v i d Magdas uppåtsvängda mun- vinklar.
Adine höjde resigueradt p å d e späda drorna.
» J a g är s å v a n v i d d e n.
» M a g d a kände m e d ens d e n magnetiska mak- ten h o s t v å ögon, s o m n u hvilade p å henne.
H o n v ä n d e s i g ofrivilligt o m.
— O c h V o l o d j a LINDBERG.
stod i dörren.
D e t var något kilande smalt öfver hans axlar, n å g o t b u g a n d e m j u k t i hans FORTS. F R.
FÖREG.
N: R.
r y g g — ett gult ansikte m e d tunna drag o c h två långa, milda s a m m e t s ö g o n, där d e t fanns O N S Å G S I G O M och famnade i en lång b l i c k all d e n r a f f i n e r a d e l y x, s o m b e - s å m y c k e t a f d e n r y s k a r a s e n s t r ö t t a s t e p p - melankoli längst innerst.
stod i ädla linier o c h smältande färgtoner o c h s o m i lampornas d ä m p a d e ljus hade d e n n a » N i k o m m e r naturligtvis icke för att taga stilla, m ä t t a d e f ö r f i n i n g, d ä r s y n e n o c h k ä n s l a n afsked p å allvar, fröken M a g d a, u t a n f ö r att fira e n fest.
säga, att n i n u beslutat er för att stanna h o s oss.
H a r j a g inte rätt k a n s k e?
» H a n talade ».
M e n d i n m a n.
h v a r är h a n?
» svenska m e d denna ryska, mjuka brytning, ».
V o l o d j a — h a n antingen hvilar sig s o m halkar fram m e d lösa k o n s o n a n t e r o c h eller g ö r t o a l e t t.
S e r d u, j a g k a n alltid m e d v a c k l a n d e a c c e n t, h v i l k e n o s j ä l f s t ä n d i g t här- l u g n t s a m v e t e l ä m n a s a m m a s v a r p å d e n frå- mar omgifningens.
— När de stodo bredvid gan.