Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Danielsson föreslagit, att stadgande 0111 delningsgrund vid dylike fall borde meddelas.
I denna fråga får jag yttra, att en slik rättighet icke lärer kunna til* läggas jordegare, sorn med hvarandra i tegskifte ligga, dels derföre, att ingen säkerhet finnes för besittningen af den ena eller andra jordlotten, så länge massan är odelad, dels emedan stängsel-skyldigheten i dessa samfälligheter blefve mångdubblad, och dymedelst så kostsam, att den icke skulle motsvara nyttan af stängseln.
Det synes derföre vara oemotsägligt rätt, att den, som vill hafva sina egor frånstängda andras, dess förinnan bör hafva dem frånskiftade och att honom således i annat fall ensam åligger att bekosta den stängsel, han endast för egen del åstundan Deremot, enär uti Författnings-Förslaget saknas föreskrift, huru förhållas bör med stängsel emellan ut- och in-egor i skifteslag, sorn i tegskifte ligger, i hvilket hänseende bestämdt stadgande synes så mycket mer behöfligt, som del-egare eljest utan påföljd skulle kunna låta sådan hägnad förfalla, och derigenom tillskynda grannarne skada, anser jag mig böra tillstyrka, att vid sista mom. af denna §. må göras följande tillägg; Lag- samt Allm. Bisv.- och Otton.
Utshs Betänkande N:o 20. 21 — — fordra.
I nödig stängsel för de gemensamma in-egor nes fredande deltaga alla delegarne efter delning s-grunden, derest ej annorlunda godvilligt öfverenskommes. g §.
Mot det i denna §. föreslagne stadgande, att Kronan af angränsande jord-egare icke skulle kunna tvingas till stängsels upprättande för Djurgårdar, Krono-parker, Krono-allmänningar och andra lägenheter, samt att menighet, som begagnar Lands- och Härads allmänningar, jemte grufveskogar, borde njuta enahanda förmon, äro anmärkningar framställde, så väl af Riksdags-Fullmägtigen Daniel Danielsson, som af åtskilliga bland Hushållnings-Sällskapen , hvilka yrkat, att denna afvikelse från allmänna regeln för stängsel-skyldighet icke borde godkännas, enär den inskränker enskildas rätt, sorn bör anses lika helig, ehvad den göres gällande mot enskilde personer eller Kronan och menigheten.
Om det å ena sidan icke kan nekas, att det föreslagne stadgandet någon gång torde träda^den enskildes rätt för när, bör å den andra icke förbises de vigtiga skäl, som ligga till grund för förslaget.
De drygare kostnader Kronan för arbeten, verkställde för dess räkning, vanligtvis får vidkännas, svårigheten att hålla uppsigt på ofta vidsträckta hägnader omkring mark, sorn föga gagnar, och olägenheter, stundom förluster af rättegångar med angränsande del-egare om ersättning för åkerskada, tillkommen genom hägnad, synas utgöra grunden för detta stadgande.
Fastän jag icke misskänner vigten af dessa skäl , anser jag icke desto mindre det deraf föranledde stadgande vara både för allmänt och för mycket vidsträckt.
Det angifna förhållandet i fråga om Kronans egendomar af ofvannämnde beskaffenhet, torde egentligen inträffa i Rikets Norra Provincer; det måste väl medgifvas, att der har Kronan i allmänhet icke någon serdeles nytta af stängseln, och att densamma icke utan stora svårigheter och kostnader för Kronan kan uppföras samt underhållas } deremot torde ett sådant förhållande sällan eller aldrig inträffa, i afseende på menigheters allmänningar och skogar.
Hushållningen med dessa senare närmar sig mera det enskilda än det allmänna.
Hvarje del-egare har tillfälle att sjelf upprätta sin del i hägnaden, och aflägsenhefen torde lika litet få antagas som gällande skäl till befrielse för dem, som för hvarje annan enskild person.
Afen såvida man ingår på den åsigten, att menigheters allmänningar och skogar böra, jemte Kronans parker, djurgårdar etc., inom de sydliga och mediersta delarna af Riket, deltaga i stängsel-sky ldigheten, så torde slutet af §. tarfva en förändring, så att den icke kunde tydas derhän, att ofvannämnde allmänningar och skogar, som sålunda borde deltaga i stängsel-skyldigheten, skulle jemväl vara förpligtade att stänga emot 22 Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utskts Betänkande N:o zo. de delar deraf, som blifvit åt enskilde upplåtne.
— Att både stänga emot angränsande hemman och lägenheter, samt alla delar, sorn kunna åt enskilde af allmänningarne eller skogarne upplåtas, måste blifva allt för betungande.
Och i öfverensstämmelse härmed, samt då jag har mig bekant, att några Sockne-allmänningar ännu finnas, hvilka äro odelade, har jag ansett mig böra tillstyrka, att ifrågavarande §. måtte förändras till följande lydelse :
Hvad nu om stängsel-skyldighet stadgadt finnes galle ock i fråga — — — — lägenheter på landet ä andra sidan; äfvensom i afseende på stängseln dels emot odelade Lands-, Härads• och Sockne-allmänningar, dels emot Grufve-skogar, Djurgårdar, Krono-parker, Krono-allmänningar och andra Kronans lägenheter, med undantag af Kronans ödeliggande marker i Rikets Norra Provincer, nemi. Stora Kopparbergs, Gefleborgs, IVester-Norrlands, jemtlands, We~ ster- och Norrbottens Lån; men har någon, utaf dessa skogar och allmänningar, fått någon del sig tillagd, antingen såsom tillhörighet eller understöd till hemman, eller eljest såsom lägenhet eller nytt hemman, hålle han ensam stängsel så länge Lands-, Härads- och Sockne-allmänningar ne icke äro emellan int eres sent er ne delade, och de öfrige äro under allmän uppsigt bibehållne. 10 §.
Då, den i l mom. förutsatte händelse, att å eller ström ej gör fred, jemväl kan inträffa i afseende på sjö, dam eller träsk, torde uttrycket: ”Går Rågång eller Skillnads-linea i Å eller Ström, den der ej ” böra förändras till följande."
Går Rågång eller Skillnads-linea i Ä, Ström eller annat vatten, det der ej etc.
Vid denna §. bör till besvarande upptagas Riksdags-Fullmägtigen B. G. Apelqvists framställde yrkande, att, liksom delning af jord sker genom taxering, äfven delning af går desgår dar må vinna en lika behandling, och. afseende fästas o den olika local och skiljaktigheten, som dervid sig förete.
Såsom svar härå torde det göra tillfyllest, att endast hänvisa till 3 mom. af denna §., der stadgande förekommer om uppskattning af stängselskyldighet, så vidt den för olika locala förhållanden erfordras.
Den af Motionairen gjorde framställning torde således få förfalla. 11 §.
Vid granskning af sista momentet uti denna §., har jag fästat uppmärksamhet derå, att Förslaget i dess nuvarande skick helt och hållet frångått de grunder hvarå Förslaget, sådant det förekom vid förra Riks - Lag• samt Allm. Besv.- och Oecon.
Utsk:s Betänkande N:o 20. 23 dagen, hvilade, i fråga oin ersättning för hägnad, sora delegare vid skeende ny delning mister.
Det är med billighet öfverensstämmande, att delegare, som mister hägnad, utan att återfå stängselskyldighet på annat ställe, må afträda densamma i dess dåvarande skick.
Vinsten att undgå framtida underhållning uppväger fullkomligt hägnadens värde.
Deremot inträffar ett annat förhållande, då delegare endast utbyter stängsel-skylö-ighet på ett ställe mot enahanda skyldighet på ett annat.
Det vore här icke med rättvisa förenligt, att fråndöma honom ersättning, helst han ofta nödgades mottaga stängselskyldighet å ställen, der hägnad saknades eller vore af sämre beskaffenhet, än den han afträdt.
På desse skäl anser jag mig böra vördsamt föreslå, att sista mom. af förevarande §. må erhålla följande lydelse: — — — och densamma underhållit.
Mister någon vid skeende ny delning hägnad, sorn honom förut ålegat underhålla, men hvarifrån han, enligt denna Förordning, varder befriad, utan skyldighet att på annat ställe motsvarande hägnad hålla, ege den del-egare, som hägnaden på sin lott erhåller, att densamma i. dess då varande skick, utan ersättning, emottaga.
Eljest njute den, som nödgas afstå förut innehafvande hägnad, skålig ersättning derför, derest ej annorlunda, vederbörande emellan, åsämjes.
Det återstår att här besvara Daniel
Danielssons, uti ingifven motion, framställde yrkande, att hägnad, då den afträdes, bör vara i laggildt stånd.
Att ett dylikt stadgande vore föga billigt för de händelser, då hägnåd utan ersättning afträdes, torde böra medgifvas, och jag kan icke eller inse, att någon fördel deraf vore att vänta i de fall, då ersättning bör ega rum.
Om hägnad, under den tid delning förehafves, vanvårdas, faller ersättnings-beloppet i nion derefter.
Icke eller kan någon grund för bestämmande af ersättnings-summan hemtas af den omständigheten, huruvida hägnaden är laggild eller icke, emedan t. ex. ogild stengård kan ega större värde än laggild hägnad af träd o. s. v. I betraktande häraf anser jag mig böra tillstyrka: att Daniel
Danielssons motion i denna del må förfalla. 12 §.
Mot det i denna §. af Förslaget upptagne stadgande, att så kallade rishag eller brottgård icke må såsom laggild stängsel anses, hafva från många Län, serdeles de norra, anmärkningar blifvit gjorde, under 24 Lag- samt Allm.
Resin- och Oecon ■ Utslits Betänkande N:o zq. framställning om nödvändigheten, att antaga detta sätt, att hägna, såsom laggill!.
Det skäl, som åberopas till stöd för detta yrkande, är hufvudsakligen den lättnad i fullgörande af stängsel-skyldigheten, som skulle uppkomma, och med fästad t afseende härå anser jag mig böra föreslå, att rishag och brottgård, som i ut-egor, der jorden är af mindre värde, synes-uppfylla ändamålet, må såsom laggild stängsel antagas, i följd hvaraf det i Författnings-Förslaget upptagne stadgande, ”att så kallade rishag eller brott”gård af sammanhopade rishögar eller nedfällde oqvistade' trän, som på ”några orter i Riket såsom stängsel brukas, icke må för laggild anses,” torde böra utgå, samt i stället under en sjette punkt införas följande: 6:0 Rishag eller Brottgåvd, sorn bör göras lika hög, som stängsel af träd, och så fast och tät, att fullkomlig fred derigenom vinnesj dock må sådan stängsel endast begagnas, der skogs- eller betesmark å bägge sidor intill skillnads-linien gränsa.
Ig §.
Uti till Heder v. Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, har Daniel Danielsson från Örebro Län , under förmenande, att tiden för klanders anställande mot stängseldelning vore för lång, föreslagit, att berörde klandertid borde utsättas till nästa Ting å landet, samt att stämning i slika mål skulle få communiceras medelst uppläsning två gånger från Predikstolarna i de församlingars Kyrkor, der stängsel-laget vore beläget.
I anledning af den förra anmärkningen, får jag yttra att, då, enligt sista inom. i förevarande §., stängsel-delning, hvilken icke blifvit som skiftesärende behandlad, alltid skall gå i verkställighet, ändå att klander deremot anföres, finner jag icke skäl att tillstyrka bifall till detta, utan alla motiv framställda, yrkande.
Hvad angår Motionairens yrkande om serskildt stämnings-sätt i mål, som röra stängsel-delning , så enär uti Kongl.
Resolutionen den 29 Maji 1752 finnes förskrifvet att, då tvist Härader och Socknar emellan uppkommer, eller eljest en hel menighet bpr stämmas, stämningen må i laga tid uppläsas från Predikstolarne i det Härad eller Socken, som tilltalas eller sökes, samt stämning i andra än dessa fall torde böra, i den ordning allmänna Lagen och serskilda Författningar utsätta, Svaranden tillställas, lärer någon serskild föreskrift i detta ämne icke erfordras, i följd hvaraf motionen äfven i denna del torde få förfalla. 14 §•
Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utshs Betänkande N:o.zo. og 14 §.
Riksclags-Fulhnägtigen Danid Danielsson, jemte åtskilige Hushållningssällskap, hafva yrkat förändring uti den här utsatte tid, inom hvilken hägnad om våren bör sättas i fredgildt skick, och föreslagit, att denna termin jemväl för Svea Rike och Vermland borde bestämmas till den 10 Maji, helst det ofta inträffade, att jorden, serdeles i de södra delarne af Svea Rike, vid denna tid redan är fri från käle.
Då det äfvenledes ofta inträffar, att käle icke är ur jorden förrän den 1 Junii, samt ifrågaställde stadgande dessutom icke är serdeles magtpåliggande, helst 2 morn. i denna §. föreskrifver, att den, sorn utsläpper kreatur å tid, då man icke är skyldig att hägnad i fredgildt skick hafva , skall vårda kreaturen, så att de ej å annars egor skada göra, finner jag icke _ lämpligt, att i detta hänseende tillstyrka någon förändring i FörfattningsFörslaget.
Deremot har jag anmärkt, att i denna §. saknas föreskrift, huru länge egor om hösten böra i hägn stå, och då stadgande härom, så väl hädanefter, som hittills, torde erfordras, anser jag lämpligt föreslå, att förevarande §. må förändras till följande lydelse :
Om sädesåker skall stängd vara, då mark bar är och käle ur jorden — — — — — — — den första dag i Junii månad, samt sedan hållas i fredgildt skick, så länge kreaturen å egor ne betas.
Utsläpper någon etc. ig §. innehåller bland annat det stadgande, att om ny stängsel ej uppföres inom derföre bestämd tid, eller bättras ej ogild stängsel då derom tillsäges, och vill den, som af försummelsen lida kan, stägseln sjelf uppföra eller bättra, kalle 2:ne ojäfvige män att syn hålla, och hjute, sedan bristen af dem vitsordad är, utmätning för kostnaden, då hos Kronofogde eller Magistrat anmälan derom göres.
Nöjes den, som stängseln hålla skulle, ej deråt, gore sin talan vid behörig domstol anhängig inom den tid i 15 §. sagdt är.
Brot. 1S34. ?:^e Sami. 2, Afd, 6:te Häftet. 4 26 Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsks Betänkande N:o zo. I anledning häraf har bort anmärkas, att detta stadgande icke står i öfverensstämmelse med hittills gällande Executions-lagar, enligt hvilka ingen betjent, som lyder under Konungens Befallningshafvande, utan sin förmans befallning, får göra någon utsökning annat än, å laga kraftvunna domar och utslag, för expeditions-lösen, och i vissa fall för obetalde arfvoden till embets- och tjenstemän.
Fordran, ehvad den tillkommit genom försummad stängsel eller af annan orsak, är lika gild, och bör derföre på lika sätt utsökas.
Större myndighet i detta än i andra fall torde icke böra under-executor anförtros.
Hans åliggande är att verkställa, men icke att pröfva.
Ehuru pröfningsrätten icke här skulle utsträckas vidare än till bedömande, huruvida bristen vore af ojäfvige män vitsordad eller icke, torde densamma så mycket mindre böra öfverlemnas åt en Kronobetjent, som sjelfva uttrycket ”vitsordad” är obestämdt och lemnar ovisshet, huruvida dermed bör förstås, att ojäfvige män edeligen bestyrkt fordringsbeloppet, eller derom eljest lemnat muntlig eller skriftlig uppgift, hvilken senare icke torde böra få grunda en under-executors rätt att göra utmätning.
På dessa skäl föreslår jag, att 2.‘dra mom. af denna §. må förändras till följande lydelse:
Uppföres ej ny stängsel inom derföre bestämd tid, eller lättras ej ogild stängsel genast, då derom tillsäges, och vill den, som af försummelsen lida kan, stängseln sjelf uppföra eller bättra; kalle 2;ne ojäfvige män att syn hålla och kostnaden mäta, och njute sedan ersättning af honom, som sin stängsel skyldighet försummat.
Sedan jag nu yttrat mig öfver Förslagets särskilde delar, bör jag slutligen till besvarande upptaga, hvad Herr Friis, uti anförande hos Vällofl.
Borgare-Ståndet, haft att deremot påminna.
Med godkännande af de rättsgrunder, hvarpå Förslaget hvilar, har Herr Friis ansett en mera bestämd och utvecklad form nödvändig, och, för vinnande af detta syftemål, föreslagit, att uti nya Stängsel-Förordningen borde inflyta ett stadgande, hvarefter stängsel-skyldigheten kunde bedömas, i händelse den skulle yrkas mot egare Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Betänkande N:o zo. 27 till lotter å Kronans allmänningar i f. d.
Hellestads och Vånga Bergslager i Östergöthland, hvilka utan åsatt mantal blifvit å auction försålde.
Vid pröfning af denna fråga har jag, som icke kunnat inse behofvet af en undantags-lag för den ort Motionairen omförmält, ansett mig endast böra hänvisa till 9 §. i Författnings-Förslaget, der tillräcklige upplysningar torde erhållas, huru stängsel-skyldigheten för ifrågavarande fall bör fullgöras, och tillstyrker alltså: att den af Herr Friis gjorde framställning må Järfalla.” Häruti instämde Herr von Torne, Herr Doctor Bjorkman, Herr Doctor Nibelius och Herr Rubin; äfvensom Herr Grefve Horn, med den anmärkning, att Herr Grefven, beträffande utmarks-egares stängsel-skyldighet emot inegor, ansåg någon skilnad icke böra ega rum, ehvad utmarken är instängd eller öppen.
„ ' ' '
STOCKHOLM, H. G. Nordström, iS34- Lag- samt Allm.
Bes v.- och Oecon.- Utahs Betänkande N:o 21. 1 N:o 21.
Anlom till Exp.-Utslc. d. 1 Nor.
Betänkande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftes-Verket i Iliket den 4 Maji 1827, samt Kongl. Kungörelsen den 9 Junii 1832.
Tia Utskottens gemensamma handläggning hafva blifvit remitterade nedanstående motioner, och i anledning deraf afgifna yttranden, nemligen: Från Högloft.
Ridder skåpet och Adeln: 1:0 Af Herr Friherre Cederström , Jacob; 2:0 Af Herr Ramsay , Otto Johan, i anledning af hvars anförande Herr Ehrencrona, Eric Philip Gammal, sig utlåtit; 3:o Af Herr Gyllenhaal, Lars Herman, i anledning af hvars memorial Herr Ehrencrona och Herr Danckwardt sig yttrat. krän det Hederv. Bonde-Ståndet: 4:o Af Nils Insulin från Stockholms Län, i anledning af hvars memorial sig utlåtit, a) vice Talmannen Jon Jonsson, b) Anders Ericsson från Örebro Län, c) Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län, d) Johan Wiklund från Westerbottens Län, e") Nils Månsson från Malmöhus Län, fj Per Henricsson från Norrbottens Län, gj Botvid Jonsson från östergöthland , h) Nils Persson från Södermanlands Län och i) Lars Larsson från Elfsborgs Län; 5:o Af Jacob Kylander från Wermlands Län; med hvilken Olof Olsson och Per Henricsson från samma Län samt Eric Hansson från Örebro Län sig förenat; 6:0 Af Nils Persson från Södermanland; 7:0 Af Peter Persson från Calmar Län; 8:0 Af Lars Larsson från Skaraborgs Län, uti hvars anförande flere Ledamöter sig förenat; Bihang till R.
Prot. 1834. lale Samt. laira AJcl. 1 y-.de 2 Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Betankande N:o 21. q:0 Af Tufve Månsson från Malmöhus Län; 10:0 Af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med hvilken åtskilliga Ledamöter sig förenat; ii:o Af Peter Andersson från Halland, hvars anförande föranledt yttranden af a) Johan Jacob Rutberg från Norrbotten, b) Bengt Gudmundsson från Halland, c) Anderas Danielsson från Elfsborgs Län, d) Nils Månsson från Malmöhus Län, e) Carl Gabrielsson från Östergöthland, f) Per Nilsson från Christianstads Län, g) Johannes Andersson från Jönköpings Län, h) Johan Peter Jansson från Stockholms Län, i) Lars Larsson från Skaraborgs Län, k) Lars Hansson från Bohus Län, 1) Nils Insulin från Stockholms Län, m) Nils Strindlund från Wester-Norrland, Johan Wiklund från Westerbotten, o) Anders Larsson från Upsala Län; 12:0
Peter Jansson från Stockholms Län; i3:o Af Anders Andersson från Östergöthlands Län; i4:o Af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, i anledning af hvars memorial Nils Strindlund och Johan Wiklund sig .yttrat; i5:o Af Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, hvars anförande föranledt yttranden af a) Nils Strindlund från Wester-Norrland, b) Nils Insulin från Stockholms Län, d) Nils Mänsson från Malmöhus Län; 16:0 Af Olof Olsson från Östergöthlands Län; 17:0 Af Lars Hansson från Bohus Län, med hvilken Olof Månsson från Blekinge sig förenat, och i anledning af hvars memorial sig utlåtit, a) Johan Bengtsson från Wester-Norrland, b) Nils Persson från Södermanland, c) Nils Strindlund från Wester-Norrland, d) Johannes Christoffersson från Kronobergs Län, e) Ola Jeppsson från Blekinge, f) Vice Talmannen Jon Jonsson _, g) Per Nilsson från Christianstads Län, Lag- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsl',3 Betänkande IV:o 21. 3 li) Lars Hansson, i) Per Henricsson från Norrbotten, k) Botvid Jonsson från östergöthland, l) Johan Bengtsson från Wester-Norrland, m) JohajiTies Andersson från Calmar Län, n) Nils Persson från Södermanland, o) IVils Mänsson från Malmöhus Län, p) Olof Lindbeck från Halland, q) Johannes Andersson från Upsala Län och r) Jöns Jönsson från Christianstads Län.
Vid granskning af dessa memorial och anföranden hafva Utskotten inhemta!, att, jerrite det de flesta deraf åsyfta ändring och rättelse eller tilllägg uti samt förklaringar öfver vissa uti Kongl Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftesverket i Riket den 4 Maji ilSlay meddelade föreskrifter, har Herr Friherre Cederström, Jacob, under förutsättning, alt nu gällande LandtmäteriFörfattningar, nemi.
Instructionen för Landtmätarne, Skiftes-Stadgan och Taxan på arfvode för
Landtm äter i-förrättningar voro af så menligt inflytande för jordbruket, att jordbrukarens förstöring deraf lätteligen kunde beredas, yrkat, att Rikets Ständer, för erhållande af nödiga upplysningar 0111 de ändringar, som i denna vigtiga Lagstiflningsgren kunna erfordras, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kammar-Collegium kunde blifva förständigadt att inom en månad afgifva fullständigt underdånigt utlåtande öfver de rättelser i nämnde Författningar, som Collegium kan anse nyttiga, för att tillställas det Utskott, som med dessa Lagar finge befattning, samt att, i händelse detta förslag icke skulle vinna framgång, Utskotten icke destomindre måtte afgifva utlåtande öfver de förändringar i denna lagstiftning, som Utskotten, på grund af förhanden varande skäl och efter Ledamöternes egen erfarenhet, anse sig böra föreslå; varande vid motionen fogad afskrift af Kongl. Kammar-Collegii, den i5 Junii sisth år, tili Kongl. Majit ingifne underdåniga utlåtande, rörande General-Adjutantens för Arméen underdåniga hemställan, i fråga om arfvode till Landtmätare för laga skiften å Militiae-boställen.
Jemte det Utskotten bort upplysa, att, på sätt Utskotten i afgifvet Betänkande (N:o i5j) öfver väckta motioner om ändring i Landtmäteri-Taxan jemväl anmärkt, förslag till förnyad Taxa på arfvode för Landtmäteri•förrättningar af en i Nåder tillförordnad Comité blifvit utarbetadt, och ofördröjligen lärer komma att af Kongl. Maj:t i Nåder pröfvas, i följd hvaraf frågan om öfverseende af nu gällande Författningar i det ämnet torde böra 4 Lag- samt Allm. Besa.- och OeCon.- Utsi Is Betänkande IV:o 21. förfalla, få Utskotten, Beträffande Motionairens yrkande, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kammar-Collegium niåtte förständigas afgifva utlåtande öfver de rättelser, som uti öfriga Landtmäteri-författningar kunna anses nödiga, anmärka, att en så beskaffad framställning till Kongl. Majit innefattar en oformlighet och är stridande mot hvad, vid dylika frågors behandling, hittills varit öfligt, hvadan Utskotten icke anse sig kunna i denna del tillstyrka bifall till motionen.
Hvad åter angår Motionairens yrkande, att Utskotten måtte yttra sig öfver de förändringar, som uti ifrågavarande ämne kunna pröfvas nödiga, så enär Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet uti 53 §.
Formen och 34 §•
Riksdags-Ordningen fått sig ålagdt att, med anledning af i Stånden väckta frågor,' anmärka brister i de allmänna bushållnings-anstalterna och förändringar deruti föreslå, ämna Utskotten icke undandraga sig denna skyldighet, äfven i händelse motion derom uteblifvit.
Någon anledning tillförslag om förändringar i Landtmäteri-författningarna hafva Utskotten emedlertid icke kunnat hemta af Herr Friherre Ceclerströmsutan motiv gjorda framställningar om deras förstörande verkningar på jordbruket, helst det icke lyckats Utskotten att i berörde Författningar upptäcka de felaktigheter, som må hafva legat till grund för Motionairens omdöme derom.
I)å Utskotten nu öfvergå lill granskning af de mot Skiftes-Stadgans serskilda föreskrifter gjorda anmärkningar, hafva, till vinnande af redighet och lätthet vid pröfningen, Utskotten ansett lämpligt, att serskildt för hvarje §. i Stadgan upptaga alla deremot framställda anmärkningar, beledsagade omedelbart derefter med Utskottens deröfver afgifna yttranden: varande anmärkt mot 1 Cap. 2 och 3 §§.