Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Undervisningsanstalter för Handel och Sjöfart. a) Direktionens för den i Hernösand inrättade navigationsskola, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande öfver Vester-Norrlands län, genom skrifvelse af den 18 September innevarande år, till Kongl. Maj:t insända och förordade underdåniga ansökning att, då statsanslaget för denna skola, hvilket från början blifvit bestämdt endast till 500 r:dr årligen, eller lika belopp, som blifvit hvardera af städerna Wisby och Carlshamn beviljadt, »att användas till underhåll af lägre undervisningsanstalter derstädes i navigationsläran», hvarmed ändamålet syntes hafva varit, att äfven i Hernösand skulle inrättas ett sådant läroverk, der undervisning meddelades allenast i de ämnen, som erfordras för undergående af sjökapitensexamen i 2:dra klassen, numera inalles utgjorde 700 r:dr, men de högre navigationsskolorne i Malmö och Calmar deremot hvardera erhålla 1,500 r:dr, och vid jemförelse, enligt sistlidet år af trycket utgifven förteckning öfver rikets handelsflotta, sig visade, att lästetalet af de i Hernösands skoldistrikt med Sundsvalls stad och Svartviks samt Wifsta skeppsvarf befintliga fartyg jemte de under byggnad varande utgör 7,902 och, tillsammans med de nordligare städernas och skeppsvarfvet, inalles 11,570 läster, då lästetalet för hela Skåne endast uppginge till 4,869 och för Calmar med underliggande orter jemte Westervik utgjorde 6,481 läster, hvartill komme att af de förre i4 stycken och af de sistnämnde begge städernas endast 2:ne fartyg uppgingo till 100 lästers drägtighet samt sjöfarten derstädes sällan sträcktes utom öster- och Nordsjön, i stället att fartygen i Her - 47 nösand och Sundsvall nästan uteslutande byggas och begagnas för handel å utrikes orter, belägne utom Öresund, dervid skeppare af l:sta klassen erfordrades, Kongl. Maj:t, på grund af det sålunda ådagalaggda behofvet af skolans utvidgande, hvilket ytterligare bestyrktes deraf att derstädes utexaminerats l:sta året 21 och 2:dra året 34 elever, deraf 18 till första klassens skeppare, under det att sistnämnda året endast 13 elever skola begagnat undervisning i Malmö och 11 i Calmar navigationsskola, måtte i nåder täckas för Hernösands navigationsskolas förändring från lägre till högre undervisningsanstalt bereda förhöjdt anslag till åtminstone enahanda belopp, som redan vid 1840 års riksdag blefvo för skolorna i Calmar och Malmö bestämda.
Direktionen uppgifna förhållanden tillstyrkte Statsrådet i underdånighet, att Kongl. Majit, i ändamål att navigationsskolan i Hernösand må från lägre förändras till högre undervisningsanstalt, må af Rikets Ständer för denna skola äska en förhöjning i anslaget med 800 r:dr. b)
Då Statsrådet af de berättelser, som årligen ingått angående skeppsbyggeriinstitutet i Carlskrona, inhemtat, att detsamma motsvarar det dermed åsyftade gagneliga ändamål, ansåg Statsrådet, att det årliga anslag, som, i följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 13 Februari 1841 och 30 Januari 1843, med 3,333 ridr 16 sk. af Riksgäldskontorets medel utgått för detta institut, borde få fortfara, och tillstyrkte Statsrådet, att Kongl. Majit, med framställning derom till Rikets Ständer, må till deras bepröfvande öfverlemna, huruvida detta anslag må uppföras å sjette hufvudlilelns afdelning för jordbruk, handel och näringar, i likhet med hvad för andra undervisningsanstalter för näringarne eger rum, eller fortfarande såsom hittills af Riksgäldskontoret årligen anordnas. 48 Jordförluster genom Kanalanläggningar.
Departementschefen utbad sig att få fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå, att statens medel hädanefter sannolikt komma att mera än hittills anlitas till ersättningar för jordförlaster genom väganiäggningar, enär, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 20 November 1845 om jords eller lägenhets afstående till allmänt behof, ersättning ej allenast för inegor, utan ock för ali annan mark, som för väganläggning afstås, skall, då Kongl.
Maj:t pröfvar sådan anläggning nödig, till jordegaren utgifvas efter fulla värdet och hälften derutöfver, der ej om andra vilkor åsämjes, i stället för att, enligt dittills i ämnet gällande lagstadgande, endast för åker eller äng, som för väganläggning erfordrades, men icke för utmark, egaren hade att erhålla godtgörelse af kronan.
I följd häraf och då det nu å Sjette hufvudtiteln uppförde förslagsanslag för jordförluster genom kanalanläggningar, hvilket i riksslaten för år 1842 och åren intill påföljande riksdag upptogs till 5,000 r:dr, samt vid sednaste statsreglering efter öfverflyttning af 2,168 r:dr 44 sk. 2 rst. å annan hufvudtitel till 3,000 r:dr, utom 5,669 r:dr 16 sk. indelda räntor, lemnat en årlig besparing, nemligen, enligt kapitalräkningarne för rikshufvudboken, år 1842 af 2,547 Rdr 6 sk. 10 rst.
Departementschefen i underdånighet hemställde om icke Kongl. Maj:t må föreslå Rikets Ständer att förslagsanslaget under titel: jordförluster genom kanalanläggningar. må, i ändamål att derå äfven skall kunna anvisas ersättningar för jordförluster genom väganiäggningar, upptagas, utan förhöjning i beloppet, under titel: jordförluster genom kanal- och väganiäggningar; hvilken underdåniga hemställan Statsrådets öfrige ledamöter biträdde.
I afseende å alla öfriga delar af sjette hufvudtiteln, tillstyrkte Statsrådet i underdånighet att Kongl. Majit må föreslå Rikets Ständer, att riksstaten derutinnan, med bibehållande under förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus af det vid sista riksdag endast intill den derpå följande beviljade bidrag af 100 r:dr till hvarje län för tryckning, af Kongl. Majits befallningshafvandes kungörelser, reiser, må förblifva oförändrad; dock att, enär det derå uppförda reservationsanslag 6,000 r:dr, under titellöneförhöjning för landtslaterne, enligt ändamålet dermed redan blifvit, med undantag endast af derå besparade 76 r:dr 40 sk. 9 rst., fördelt till löneförbättring för kronofogdar och häradsskrifvare, samt sålunda beräknats bland de allmänna ordinarie löneanslagen för landtstaten, detta reservations anslag följaktligen, i händelse af bifall lill förslaget om allmän lönereglering för landtstaten, icke vidare borde särskildt upptagas.
Maj:t täcktes till alla delar gilla hvad Statsrådet sålunda yttrat och hemställt; i löljd hvaraf Kongl. Maj:t befallde att utdrag af protokollet skulle afgå till Finansdepartementets expedition, på det att de nu af Kongl. Maj:t beslutna framställningar till Rikets Ständer må varda i Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer om statsverkets tillstånd och behof intagna.
1 ordningen härefter anmälde
BIH ANG TILL g äv/imo-m f ,'id Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184? och 1848. »i* ÅTTONDE SAMLINGEN. almänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden.
Allm. Betv.- och Ekon.-Utsk. Memorial, N-.o 1. 1 JW i.
Arik. till Exp. Utsk. d. 22 Jan. 1848, kl. 2 e m.
Memorial, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna persona’.
För att befordra skyndsamhet vid behandlingen af de flerfaldiga olikartade mål, som till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets åtgärd öfverlemnas, har Utskottet inom sig utsett trenne Afdelningar för ärendenas beredning, innan de till Utskottets slutliga handläggning förekomma, till följd hvaraf Utskottet, som, enligt 2,{ § i Riksdags-Ordningen, eger att antaga trenne kanslister, har att påräkna en af desse till biträde vid hvardera Afdelningen; men då, vid sådant förhållande, oundvikligen erfordras ett pålitligt biträde vid diariernas förande och för att gå tillhanda med no tarie-göromål samt dessutom tvänne kanslister, så får Utskottet hos Riks stånden vördsamt anhålla, det Utskottet må tillåtas att, utöfver hvad Riksdags-Ordningen medgifver, antaga en Notarie och tvenne Kansli ster.
Stockholm den 6 December 1847 Å Högloft.
Ridderskapets och Adelns Å Högv. Preste-Ståndets Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar A. G. Gyldenstolpe. J. A.
Butsch. Å Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamö- Å Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar ters vägnar C. G. Gustafsson.
Jöns Jönsson.
Fritz Rythén.
Prot. 1847 & 1848, 8 Sami. 1 Höft. 1 2 Mim.
Memorial, N:o 2.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan., kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af en från B mide-Ståndet ankommen uppmaning till Utskottet att börja sina arbeten.
Från Hederv. Bonde-Ståndet har Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet fått emottaga ett utdrag af det vid Ståndets sammanträde den 4 innevarande månad hällne protokoll, innefattande beslut, icke allenast att uppmana Utskottet till oförd löjligt trädande i verksamhet, för påskjmdande af Riksdags-ärendenas jemna fortgång och Riksdagens afslutande, samt att, då sådant skett, Rikets Ständer derom underrätta, utan äfven att inbjuda öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena.
I anledning af denna till Utskottet ställda uppmaning, får Utskottet, lill förklarande af det förhållande, att Utskottet för någon tid uppskjutit sina sammanträden, upplysa, att sådant nu, likasom vid föregångna Riksdagarne, skett af nödvändighet att afvakta motioners inkommande från RiksStånden till Utskottet.
Den dag, då Bonde-Ståndets ifrågavarande beslut fattades, voro från Ridderskapet och Adeln lill Utskottet remitterade omkring 6o motioner, hvaraf dit öfverlemnats 21; från Preste-Ståndet remitterade 33, hvaraf ankommit 3; från Borgare-Ståndet remitterade 43, hvaraf lemnats 9; samt från Bonde-Ståndet remitterade omkring 13o, af hvilka till Utskottet insändts 16; eller tillsammans 266 remitterade motioner, hvaraf Utskottet fått emottaga 4p* Dessa till Utskottet dittills inkomna ärenden voro således högst få, när hela antalet af remisserne tages i betraktande, och desamma hafva destorninclre kunnat föranleda Utskottet att för deras handläggning sammanträda, som af de uppgifter, hvilka från Riks-Ståndens Kanslier lemnats om de till Utskottet remitterade men icke afleinnade motioners beskaffenhet, älven vunnits kännedom derom, att bland dem funnos sådana, som rörde de flesta ämnen, som innehöllos uti de redan ankomna; — hvilka förhållanden Utskottet ansett sig, i anledning af ofvanberörde till Utskottet afgifna protokollsutdrag, böra inberätta, äfvensom att först under förlidne gårdag och i dag en stor del, ehuru icke alla, af de ej inkomna motionerna till Utskottet aflemnats Stockholm den 11 Januari 1848.
Besv. och Ekon.-Utsk. Utlåtande, JY:o 3. 3 JW 3.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan., kl 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om vidtagande af lämpligare åtgärder än bildande utaf Kommittéer, för att tillvägabringa förslag till nyttiga förändringar.
Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har från Hederv.
Bonde-Ståndet blifvit öfverlemnad en af Riksdagsfullmäktige!!
Gustaf Johansson från Kronobergs län väckt motion, hvari han anmärkt, att, för utredande af alla vigtigare frågor inom fäderneslandet, i sednare tider tillsatts kommittéer, hvilka, oaktadt de användt lång tid till sina arbeten och derunder kostat slaten stora summor, likväl aldrig på ett tillfredsställande sätt fullgjort de dem lemnade uppdrag, så vida icke deruti blifvit insatt någon ledande person, som förmått göra sina åsigter ensamt gällande; hvilket förmenande motionären äfven sökt leda i bevisning genom anförande, såsom exempel, af kommittéen för representationssättets ombildniug samt Kyrkolags-kommittéen; vid sådant förhållande och då både Regeringen och de förvaltande
Verken vore alltför myckel upptagna af kuranta ärenden för att kunna medhinna att åt vigtigare reformfrågor egna tillräcklig tid och verksamhet, har motionären ansett nödvändigt att påfinna något säkrare medel, än kommittéers tillsättande, för vinnande af det stora ändamålet, samhällets fortgående på förbättringarnes bana, och, i sådant afseende, föreslagit, att i deras ställen måtte ulfästas täflingspris af betydligare penningebelopp för dem, som ingåfve de bästa förslagen i afseende på nödiga oell nyttiga förändringars lillvägabringande inom fäderneslandet, hvarigenom motionären förmodade en stor vinst böra uppstå både uti ärendenas bättre utredning och i besparing af statsmedel.
Slutligen har motionären hemställt, att ”uppmaning måtte utfärdas ”till våra skriftställare att noggrannt utreda de kyrkliga angelägenheterna, "så väl hvad deras förflutna som närvarande förhållanden beträffar, på det ”nödiga förbättringar i kyrkans ställning, så vidt de bero af lagstiftningen, ”icke måtte behöfva uppskjutas längre än till nästa riksmöte, och att minst ”fyra pris elier belöningar måtte ulfästas för en så vigtig frågas utredande-” - t Allm.
Eesv. och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 4.
Utskoltet liar tagit della i öfvervägande, och vidkommande först motionärens anmärkning emot kommittéer, funnit, att, 0111 än dessa någon gäng ej lyckats fullt svara emot det dem lemnade förtroende, det likväl oftast inträffat, att de ärenden, som lemnats till utredande på sådant sätt, derigenom att de måst bos de af flere ledamöter sammansatta kommilteerne skärskådas från olika synpunkter, vunnit en större och mångsidigare belysning, än som rimligen kan förväntas af en enda person, hvarföre, och 0111 de afgifna förslagen icke alltid omfattats med allmänt bifall, ärendenas sålunda verkställda utredning dock visat sig vara af obestridlig nytta.
Om motionärens förslag, att öfverlemna sådana uppdrag åt enskilda, antoges, så skulle hvad af dem komme att utarbetas, likväl undergå granskning af sakkunnige personer, och kommittéer sålunda åter tillitas, vid hvilket förhållande icke heller någon besparing uti statsutgifter för ifrågavarande ändamål torde blifva möjlig.
Hvad beträffar motionärens förslag, att uppmaning borde aflåtas till våra skriftställare att noggrannt utreda de kyrkliga förhållandena inom landet, m. m., så får Utskottet upplysa, att den för sådant ändamål tillsatta Kyrkolngs-kommitteen nyligen slutat sitt arbete, samt att delta för närvarande är utstäldt till vederbörandes utlåtanden deröfver.
Vid delta förhållande och då nämnde kommittés förslag sålunda ännu icke kommit till allmän kännedom, anser Utskottet lämpligast vara, att sådant må afvaktas, innan någon ytterligare åtgärd i denna rigtning tillstyrkes eller företages.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa, att berörda motion icke må lill någon Rikets Ständers ålgärd föranleda.
Stockholm den 21 Januari 1848. JW 4.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan., kl. 2 e. 111.
Betänkande, i anledning af väckt motion om vinnande af rättelse uti en af Ephorus vid Läroverket i Wexiö vidtagen åtgärd, i afseende å enskild undervisnings meddelande åt lärjungarne derstädes. sillm.
Besv. ock Ekon.-Utsh. Betänkande, N:o 4.
Ud en till Heder v. Bonde-Ståndet inlemnad, och derifrån till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Riksuagsfullmäktigen Sven hewlin från Kronobergs
Län anfört klagomål deröfver, att Ephorerne vid Stiftens läroverk synas ämna begagna sig af sin makt att utfärda föreskrifter, för att, så mycket de förmå, hindra den fattige eller obemedlade att komma fram till den högre undervisningen, hvilket kunde skönjas deraf, att Ephorus i Wexiö nyligen utfärdat ett stadgande, som intränger på enskilda frihetens område, dymedelst att uti detsamma Gymnasii-ungdomen i Wexiö förbjudes att gifva privat undervisning.
Sedan motionären ytterligare utvecklat, hvilket mehn för bildningens spridande, samt hvilka enskilda olägenheter för lärjungar, deras föräldrar och målsmän, af ett sådant godtyckligt förfarande uppkomma, har han ansett Rikets Ständer böra fästa Kongl. Majrts uppmärksamhet på denna Ephori åtgärd, så att ett återkallande af ofvannämnde förbud kunde följa.
Uti denna motion hafva Gustaf Jahansson från Kronobergs län samt Jrnlers Juhan Sandstedty heter Persson och Peter Martensson från Jönköpings län instämt.
Ehuru motionären icke med några närmare upplysningar eller bevis styrkt denna sin framställning, har Utskottet likväl, i anledning af densamma, sökt och erhållit, kännedom om orsaken dertill.
Domkapitlet i Wexiö bar nemligen utfärdat ett cirkulär af den 2g Juni 1847 af innehåll, ’att Ephorus, med anledning af Kongl. Skolordningens 4 Sect. t Kap. 5 §, ’’fästat Skol-lärarnes uppmärksamhet på nyttan och vigten deraf, alt hvarje '"klass-lärare, jemte den offentliga undervisningen i skolan, åtoge sig ansva”ret för lärjungarnes hemläsning” m. m , samt att ”Lärarne gått Ephori ytt”rade önskan med välvilja till mötes och förklarat sig villige alt åtaga sig ”den ökade mödan, så att, ifrån och med den derpåföljande läsetermins ”början, hvarje lärare, hvar inom sin klass, jemväl vore färdig att bestrida ”den privata undervisningen, emot något billigt arvode, som lärarne öfver”lemnat åt Ephorus ått framdeles bestämma.’
Vidare innehåller samma cirkulär, ”alt, till afhjelpande af det afbrott ”uti studierna, jemte andra olägenheter, hvilka uppkomma af de alltför ”långa ferierna, under hvilka lärjungarne dels äro lemnade på egen hand, ”dels åtnjuta en icke alltid säker och pålitlig privat undervisning, lärarne ”jemväl förklarat sig villige att framdeles bereda tillfälle för lärjungarne ”att, äfven under ferierna, af dem erhålla undervisning.” /lik. till B.
Vrot. 1817 & 1848, 8 Sami. 1 Höft. 2 6 411m.
Desv. och Ekon -Utsk.
Åf detta anförda synes tydligen, att Ephori åtgärd icke innefattat något förbud för Gymnasii-ungdomen i Wexiö att meddela privat undervisning; men att den deremot- velat bereda utväg för föräldrar och målsmän att erhålla säker och pålitlig undervisning för deras barn och myndlingar, icke allenast under läseterminerne, utan äfven under skolans ferier.
Denne Ephori åtgärd är således ej annat än ett bringande i verkställighet af hvad Kongl. Skolordningens 4 Sect 6 Kap. 5 § och 7 morn., vid uppräknandet af Ephori åligganden uttryckligen föreskrifver, nemligen, att "vid alla SkoHor, sedan de vanliga läseterminerna blifvit slutade, bereda tillfälle till un’dervisning, emot serskild afgift, för de lärjungar, hvilka dessemellan vid ' läroverket qvarblifva och vilja sig af denna undervisning begagna, så vidt ”en eller flere af skolans lärare vilja sig denna möda åtaga.”
Så vidt Utskottet kunnat fatta, måtte det vidare hafva varit motionärens afsigt att begära, det Rikets Ständer ville utverka Kongl.
Maj:ts påbud, att Gymnasii-ungdomen skulle få rättighet att gifva privat undervisning.
Men enär en sådan rättighet icke någonsin eller någorstädes, Utskottet veterlig!, varit densamma förmenad, så måste det äfven vara öfverflödigt att begära densamma.
På grund af hvad sålunda i ena och andia hänseendet blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att denna motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Häremot reserverade sig Herr Prosten Arrhenius, som ansåg, att, enär ifrågavarande motion endast innehölle ett klander af en embetsmans, enligt motionärens förmenande, origtiga åtgärd till verkställande af en i lag gifven föreskrift, densamma, på grund af go § Regerings-formen, icke bordt komma under Utskottets öfverläggning och pröfning.
Uti denna reservation instämde Herr Prosten Tellbom. STOCKHOLM, Lundberg &
Comp. 1818.
A lim.
Best.- oeh Ekon.-Ulskottets Utlåtande, Nu> 5. ff Nio 5.
Ank. till Exp. Disk. den 22 Jan., kL 2 «. ■*. måtan de öfver väckt fråga, om indragning af så kallade Ordonnanser hos Befälet vid Kongl. Majus Flotta.
Ridderskapet och Adeln väckt, samt till Utskottet remitterad motion, har Herr Reutersvärd, P. A., fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att det högre befälet vid Kongl. Maj:ts flotta, ifrån aldea tider tillbaka, väl haft sig tilldelade såkallade ordonnanser af de till statiouerne inkommenderade båtsmans-kompanierna, för att, vid budskickningar i flottans ärenden, tillhandagå; men att dessa ordonnanser nu mera i allmänhet begagnas att hos befälet förrätta alla möjliga drängsysslor, och att i handräckningar, för flottan alldeles främmande, biträda.
Och som kronans manskap är inkommenderad!, för att vid stationerna arbeta vid flottans byggnader och underhåll, men icke för att tjena till drängar hos befälet, så har motionären hämställt, om icke Rikets Ständer ville till Kongl. Maj.t ingå med underdånig anhållan, att Kongl.
Maj:t täcktes i nåder låta afskaffa det sålunda anmärkta oskicket, ehvad det rörde mililär-befälet eller civil-staten, och derjemte nådigst förordna, att båtsmans-kompanierne hädanefter böra vid flottans arbeten uteslutande användas.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och som motionen icke innefeäller några bevis eller närmare upplysningar till stöd för de uppgifter den framhåller, samt, i Utskottets tanka, nödiga rättelser uti det öfverklagade missbruket, om det verkligen förefinnes, i annan väg kunna erhållas, än att Rikets Ständer med någon underdånig framställning i ämnet falla Kongl. Majrt tiil besvär; — så anser Utskottet, för sin del, ifrågavarande, motion icke böra till någon Rikets »Ständers åtgärd föranleda. »Stockholm den 21 Januari 1848.
St. Prat. 1847 oeh 1848. 8 Sami. 1 Iläft. 1 i?!*».
Ilen.- oehEkon.-Ulskolleti lillalund.*, N:o (.
N:o 6. t; Ank. till Exp. Utsk. den 22 Jan., kl. 2 t. *t.
Betänkande öfoer väckt fråga, om upphörande af rättighet för Riks-marskalks-embetet alt reqvirera biträde af båtsmän.
Genom remiss från Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln liar Utskottet fåit emottaga en af Herr Reutersvärd, P. A., till nyssnämnde Riks-stånd ingifven motion, af innehåll, att Kongl Majit, för flere år tillhaka, uppå vederbörandes underdåniga ansökning, i nåder bifallit, att det så kallade stadsbåtsmans-kompaniet, som var förlagdt till tjenstgöring vid kongl, hof-jaktvarfvet i Stockholm, skulle, i män af skeende afgång, indragas och vakans afgift i stället få till stats-verket utgöras.
Nyssnämnda varf hade varit an lagdt endast för hofvets fartyg och slupar, och motionären fann det således hafva varit naturligt, att det derstädes stationerade båtsmans-kompaniet lydde under Riksmarskalks-embelet, som också understundom använde manskapet vid hofvets flyttningar till och ifrån lust-slotten, samt att biträda med uppassning i de kongl, köken.
Deremot och som, oaktadt båtsmans-kompaniet numera icke finnes, och hof-jaktvarfvet sannolikt kommer att, på sätt Kongl. Majit, uti aflåten nådig proposition, föreslagit, indragas, ofvanberörde tjenstgörings-skyldighet icke desto mindre blifvit öfverflyttad på Kongl.
Maj.ls flottas Stockholms station samt Riksmarskalks-embetet derifrån reqvirerar, vid förefallande behof, kanske 30 eller 40 man till så kallad handräckning eller till tjenstgöring i de kongl, köken; alltså och då ändamålet med båtsmans-roteringen är att alltid hafva dugligt manskap till flottans bemannande vid inträffande krig, och för att under fredstid begagnas till flottans byggande och utredning, men de till Stockholms station inkommenderade båtsmännen ingalunda synas uppfylla ett sådant ändamål, då de, istället att användas vid flottans arbeten, endast biträda i de kongl, köken och vid hof - Allt». Betr.- och Ekon.-UlskoUeti Utlåtande, N:o 6. 3 veis flyltningar, liar motionären ansett detta oskick, som liärleder sig från envälds-tiden, då konungen icke, såsom nu, egde en bestämd hofhållningssumma 8ig anslagen till betäckande af alla hofvet» utgifter, numera böra upphöra och föreslagit, att Rikets Ständer ville derom hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan.
Detta, i förening med de upplysningar Herr Friherre G yllen gr an et t, C. A. Ii., vid målets föredragning till remiss, meddelat, har Utskottet i öfvervägande tagit och härvid till en början , innan Utskottet går in i pröfning af de serskilda uppgifter, som åberopas till stöd för ofvanupptagna motion, hvars syftning i det liela går ut på att framhålla olämpligheten af båts— mans-handräckning i allmänhet för det kongl, slottet, ansett sig böra lästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att manskap från hufvudstadens garnisons-regementen får, vid förefallande behof, i föreskrifven ordning och mot åtnjutande af så kallade handräcknings-penningar, reqvireras till biträde vid åtskilliga verk och inrättningar, äfvensom att manskap vid dessa regementen, med befälets samtycke och mot serskildt beting, icke sällan i enskild väg varder anlitadt.
Vid detta förhållande och då flottans inkommenderade manskap synes härvid böra betraktas lika med hufvudstadens garnison, linner Utskottet motionärens anmärkning i berörde afseende kunna förfalla.