Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 4 Augusti 1812 ett förslag till Ständerne inlemnas, och således icke förfalla; men att, om Utskottets pluralitet, emot ordalydelsen af 38 § gillar sistnämnde åtgärd, densamma likväl, såsom ändring, eller till det minsta förklaring af Grundlagen, icke kan blifva gällande på annat sätt, än 83 § i Regerings formen, om förklaringar, föreskrifter, och hufvudfrågan emedlertid förblifva hvilande.
Slutligen må det tillåtas mig anföra en anmärkning.
Kan något starkare bevis gifvas att frågors nedläggande i sådant fall hos Constitutions Utskottet ej öfverensstämmer, hvarken med Grundlagens esprit, eller med 1809 års Lagstiftande Ständers vilja, eller med förra Constitutions Utskottets omdöme, än den, sedan förra Riksdag, enligt samma Ständers beslut väckte, men ännu hvilande, tillstyrkta motion, att voteringar i Utskotten böra per capita, i likhet med andra voteringar, förrättas, och således väckta frågor, äfven hos detta Utskott, uti intet fall böra, utan bestämdt afstyrkande, nedläggas eller förfalla.
Då efter fåfängt bemödande att förena de skiljagtiga meningarne eller att åstadkomma ett resultat, det nu ieke återstår mig annat, än att göra en ny Proposition för att bestämma påföljden af den nyss anstälda voteringen, utbeder jag mig att i förhand få till Protocollet reservera mig att detta sätt att tillväga gå, icke är enligt hvarken med min öfvertygelse eller med mitt begrepp om Grundlagens föreskrifter, och de genom Analogie, deraf hämtade grunder för Utskottets förhållande.
I anseende till det första får jag likväl förklara, att hvad jag der innefattar under ordet öfvertygelse icke har afseende på hufvud frågan, endast på nu varande form vid beslutningssättet.
Jag har derföre i anseende till sjelfva ämnet icke yttrat mig att jag ansåg
Pluralitetens mening i detta fall blifva ett tillräckligt rättesnöre för min.
Jag finner hufvud frågan af en aldeles conventionel beskaffenhet omöjlig att efter blotta rätts grunder bestämma och ärnad att utaf hvarje Samhälles seder, tänkesätt och deraf upstående behof blifva beroende.
Möjligtvis torde derföre den mening som har mästa analogien med våra fordna seder, under denna synpunkt förtjena lika mycket företräde som den hvilken för en åsyftad politisk nytta infört en förändring.
Om denna icke ägt rum skulle jag aldrig föreslagit den, men sedan Lagen nu en gång blifvit sådan, finner jag också betänkligheter vid att utan stadgad opinion förändra den.
Det är således icke af tillgifvenhet för någondera meningen, men af öfvertygelse om Utskottets ställning i anseende till de af enskildte väckte förslagtill Grundlags förändringar, som jag får yttra det följande.
Den utaf 38 §: Riksdags-Ordningen hämtade anledning, att sedan innom Utskottet 2 :ne Stånd stadnat emot 2 de särskildta Den 4 Augusti 1812 347 meningarne borde såsom alternativer i Förslaget intagas, synes mig ingalunda till förevarande fråga lämpelig.
Men Grundlagsfrågor, som af en Riksdagsman blifvit väckte kunna icke höra dertill, förr än de af Constitutions Utskottet blifvit anmälte och till sin syftning gillade.
Detta blefve likväl följden om efter nu föregående öfverläggning de båda meningarne skulle såsom alternativer föreläggas Stånden(;) det blefve ännu följden att ett obestämdt och oberedt förslag komme under deras granskning och att en Grundlags förändring kunde anses såsom väckt och komma till öfverläggning, utan att af Constitutions Utskottet vara hvarken till sin beskaffenhet bestämd eller gillad.
Jag tror deremot att då en fråga till Grundlags förändring af en Riksdagsman väckes, är Utskottet i afseende på densamma att anse som Riksens Ständer, emedan Utskottet har en ovilkorlig rättighet att gilla eller förkasta, emedan intet förslag utan igenom dess gillande kan blifva ett föremål för Ständernas öfverläggning.
Jag tror derföre att stadgandet i 36 och 75 §§ Riksdags Ordningen angående väckta frågor hos Riks-Stånden bör i detta fall på Constitutions Utskottet tillämpas, i så måtto, att när 2 Stånd stadna emot 2 frågan måtte förfalla.
Förhållandet i anseende till en vid föregående Riksdag väckt Grundlags förändring, eller en Konungens Proposition är helt annorlunda, emdan Ständerne hafva en ovillkorlig rättighet att deröfver infordra Utskottets yttrande och i sådana fall är 38 § :n lämpelig.
Men vid frågan om de af enskild man första gången väckta motioner kan jag i händelse af delade meningar innom Utskottet icke anse något annat stadgande lämpligt än det som innefattas i de nämnde 36 och 75 §§ af Riksdags Ordningen.
Den mening som yrkar Grundlagens bestånd måste i sådant fall icke förlora sin kraft, emot den som yrkar dess förändring, emedan Lagens helgd och varagtighet är af större allmänt interesse än måhända obetydliga, åtminstone ej nog utredda olägenheter.
Med Herr Grefven och Ordföranden förenade sig Herrar Borgmästarne Nenzén Norström och Egge samt Ledamöterne af Hedervärda Bonde Ståndet.
Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade sig det han för sin del icke kunde medgifva det yrkande, att sakens genom denna andra votering vundna skick borde underställas Riksens Ständers 348 Den 4 Augusti 1812 Plenorum ompröfning.1
Han nekade ej helgden af det stadgande i Riksd:
Ordningens 38 :de § att om vid anställd votering inom Utskott »två Stånd stadna emot två, skola de särskilte meningarne, såsom alternativer, i förslaget intagas».
Han ansåge detsamma allenast ej lämpligt till närvarande händelse, eller ens till Constitutions-Utskottets befattning, under det skick hvaruti frågan om af enskilt man vackt förändring i 37 :de § Reg: formen sig hittils befinner; det ville säga, att han ansåge det lämpligt blott till alla de fall där Riksens Ständer redan äro iklädde afgöranderätten, vare sig vid en närvarande eller en kommande Riksdag.
Exemplet af anmälningen till Riksens Ständers plena af Constitutions-TJtskottets alternativer innefattande förslagen om ett rättegångssätt, i Tryckfrihets-mål, medelst Jury, och ett annat efter den förut antagna ordningen, funne han således vid detta tillfälle icke quadrera.
Frågan om ett rättegångssätt med Jury, hade redan, formligen beredd, genom förra Constitutions-Utskottets tillstyrkande blifvit till Riksens Ständers Plena öfverlemnad.
Plenorum rättighet att dermed sig befatta och så snart Plena en gång hade genom Utskottets öfverlemnande af ett verkligt förslag blifvit satt i utöfning af denna rättighet, borde det ock enligt all princip följa, att när, efter gjord återremiss från Riksens Ständers plena, Const:
Utskottet vid omarbetningen af rättegångssättet stadnade, medelst paria vota, i 2 :ne alternativer, kunde det ej vara Utskottets rättighet att anse någondera meningen förfallen, utan måste då, enligt 38 :de § Riksd: Ordn., bägge till Plenorum afgörande öfverlemnas: hvarföre? emedan Utskottet, igenom sin verkställda anmälan till Riksens Ständer, förlorat sin rättighet att det gjorda förslaget ogilla.
Den kunde ej heller komma dit, utan att Constitutions-Utskottet sådant beslutade. §§ 53, 81, 83, 84 af Reg: F: och § 29 af Riksdags-Ordningen, stadgade att frågor om ändringar, upphäfvande, eller för framtiden gällande förklaringar af Grundlagarne ej må uti Ståndets Plena väckas, utan has Constit:
Utskottet anmälas; vidare, att Constitutions Utskottet tillkommer upptaga 1 Protokollstexten lyder på följande sätt:
Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade sig det han för sin del etc. hvarmed Herrar Doctorerne Wijkman, Falck och Wåhlin instämde.
— Genom ett signum hänvisas till ett efter protokollet inhäftat yttrande, som börjar:
Silverstolpe yttrade sig, det o. s. v. — I texten ovan har detta yttrande insatts, dock med bibehållande av protokollstextens titulatur.
Betänkandet är icke undertecknat men skrivet med S:s egen hand.
Överst på första sidan är antecknat: Till Protocollet d. 4 Aug.
Den 4 Augusti 1812 349 sådana frågor och derå till Plena afgifva Förslag; vidare, att då Utskottet icke funnit skäl att gilla och lill Riksens Ständers pröfning öfverlemna något Förslag till ändring m. m., som Utskottet af en Riksdagsman emottagit, vare Utskottet skyldigt, om Författaren det yrkar, att meddela, honom sitt yttrande, m. m.
Silverstolpe hemstälde om andra meningar ur dessa stadganden kunde dragas, än de, att ingen af en Riksdagsman väckt grundlagsfråga kunde någonsin utan detta Utskotts befinnande komma till Riksens Ständers ompröfning, enär å ena sidan den ej finge väckas i Plena, och å den andra, af Utskottet ej gillad, stadnade utan all följd ej blott till förändring men äfven till offentlig anmälan; att om en sådan till Ständerna öfverlemnades, måste den bestämdt innefatta ett förslag; och att det första vilkoret för anmälningen till Plena af en Riksdagsmans förslag vore att detsamma skulle vara af Const.
Utsk: gilladt.
Kunde man nu efter en riktig slutkonst säga att detta första vilkor vore uppfylldt i afseende på förslaget om det nuvarande Adelskapets förändring?
Hade man kommit till ett gillande, genom paria vota öfver den sist af Utskottet öfverenskomna voterings-proposition; hvartill Herr Öfver Intendenten Ed-elcrantz föreslagit1 och Silverstolpe understödt den nekande meningen?
Dessa paria vota innebure visserligen ej ett i sjelfva uttrycken liggande formligt ogillande af förslagen om Adelskapets förändrande; de innebure allenast att förslagen icke blifvit gillade.
Herr Bisk.
Doctor Faxe hade medgifvit att om ett formligt ogillande hade utgjort contra propositionen, kunde Riksens Ständers Plena ej af förslagen erhålla del, men deremot yrkat att den öfverenskomne contra-propositionen innebure blott en preliminaire-fråga, nemligen den huruvida, i fall Nej vunne, Utskottet skulle taga under öfverläggning de föreslagne förändringar i det nu stadgade Adelskapet, och att när Utskottet deröfver stadnat i lika röster, borde stadgandet i 38 § Riksd:
Ordn: om alternativa meningars öfverlemnande till Riksens Ständer äfven här tillämpas: och hade Herr Risk: understödt sin tanke med exemplet af tillgången inom andra Riksens Ständers Utskott, enär de inom sig stadnade i paria vota.
Silfverstolpe1 utbad sig härvid få erindra, att detta exempel, efter hans tanke, icke här kunde gälla, enär alla andra Utskott handlade i anledning af från Plena remitterade motioner eller af Propositioner från Kongl. Maj :t, med hvilka det vore Riksens Ständers ovägerliga rätt att taga befattning, då deremot en befattning med Constit utious-frågor af en Riksdagsman väckta icke tillkomme Riksens Ständer i något annat fall, än om Constitutions-Utskottet deröfver inkomme med ett bestämdt förslag; att lika så säkert det 1 Urspr. har stått jakat, som ändrats till föreslagit. ■ Obs. att namnet stavas ömsom med fv ömsom med v. 350 Den 4 Augusti 1312 vöre att Riksens Ständer ensamme ägde rätt att fatta definitiva beslut till antagande eller ogillande af Grundlags-förän dringar eller förklaringar, lika säkert vore det oek att Constit :Utsk: ägde rätt att förekomma upptagandet hos
Riks: Ständer af Riksdagsmäns grundlagd-motioner; att Constitutions-Utskottet således i afseende på ett sådant förekommande (ej vidare) handlade med Riksens Ständers magt; att då detta förmodligen icke kunde bestridas, följde ock att Constit :Utsk: inom sig ägde till rättesnören de allmänna föreskrifterna rörande verkan af förhållandet sjelfva Riks Ståndens röster emellan; att således paria vota i afseende på alla förslag af Riksdagsmän, som Constitutions-TJtskottet ej ännu samtyckt att Riksens Ständers Plenorum pröfning underställa, måste, likasom Riks-Stånden emellan, anses göra förslaget förfallit; att antingen de frågor som i afseende på sådane förslag inom Utskottet uppkomme, vore definitiva eller preliminaira, åstadkomme sådant ingen skilnad i Constit :I 'tskottets rättighet eller pligt, enär Grundlagarne bestämdt uttryckte att det vore med förslag Utskottet skulle till Plena inkomma, enär Utskottet ägde den rättigheten att gilla och således ej inkomma med en Riksdagsmans förslag, och enär de nu ifrågavarande förslag ej kunde anses gillade genom en votering, vare sig öfver saken eller öfver en preliminairefråga, då utslaget ej blifvit annat än paria vota.
På alla dessa skäl kunde Silverstolpe icke instämma i den tanke att resultatet af den i dag anställda andra votering borde hvila till Riksens Ständers pröfning vid nästkommande Riksdag, utan ansåge han för sin del Herr Reg. R:
Hallenstjernäs och Herr Kongl. Seeret:
Rothliebs i grunden enahanda förslag för denna gången förfallit, och dessa Herrar, enär de sådant äskade, detta yttrande böra af Constitutions-Utskottet meddelas; äfvensom till upplysning af hvilka skäl, i anseende så till saken som till formen, Utskottet icke deras förslag gillat, han ansåge det vara deras rättighet att, i fall de det åstundade, erhålla transumt ur Utskottets Protocoller af alt hvad inom Utskottet i afseende på detta ämne förelupit.
I kraft af det begrepp om Grundlagarnes föreskrifter, som Silverstolpe nu yttrat sig äga, förenade han sig med Herr Grefve Mörner i dess reservation mot formligheten af en votering öfver den frågan huruvida resultatet af den sista voteringen borde Riks: Ständers Plena underställas, hälst en sådan votering skulle, i lians tanke, vara en votering om Grundlagens föreskrift; och begåfve han sig till en sådan votering blott af det utaf Herr Grefve Mörner anförde skäl, att han ej insåge huru ett slut på de yppade skiljaktigheterne på annat sätt kunde erhållas.
Den 4 Augusti 181'2 351 hvarmed Herrar Doctorerne Wijkman, Falk och Wåhlin instämde.1 Herr Borgmästaren Ullberg:
Jemte det jag förenar mig med hvad Herr Grefven och Ordföranden yttrat, får jag hemställa om icke ifrågavarande votering till och med är inconstitutionel.
Då beredningens förslag är förkastat och endast återstår Herr Regerings Rådet Hall enst jernäs och Herr Protocolls Secreteraren Rothliebs memorialer, som hvarken till alla delar med hvarandra öfverensstämma, eller i enlighet hvarmed Beredningen utarbetat något förslag, synes voteringen blifva en nullite då något betänkande deröfver icke finnes att Ständerne förelägga.2 Herr Borgmästaren Norström:
Min tanka är så väl och omständeligen utförd af Herr Grefven och Ordföranden och Herr Kammarherren Silverstolpe, med hvilka jag mig till alla delai förenar, att jag icke borde något tillägga, men då jag förmärkt några discourser utgå derifrån att detta Utskott icke skulle hafva beslutande rätt, och att
Lagens bokstaf icke blifvit fullgjord, så torde mig tillåtas att tillika förklara det jag återfinner så väl, att när Constitutions-Utskottet tilkommer gilla och öfverlemna till Ständerna eller ej, sådant tydeligen innefattar en beslutande rätt, som äfven, att den egenteligen och om målens behandlande, endast 1 Constitutions-Utskottet, rörande 29 § :ns bokstaf aux(l) pied de lettre är fullgjord, enär frågan förfaller efter skedd omröstning, utan Pluralité, så vida ej paria vota skola anses för gillande, hälst thy förutan Utskottet enligt samma § :s tvdeliga och klara innehåll ej äger motionen till Riksens Ständers pröfning öfverlemna.
Herr Grefven och Ordföranden Emedlertid och då jag icke kan göra min mening mera gällande än de öfriga som innom Utskottet upkommit, och då således ingen annan utväg än en votering återstår, får jag till erhållande af ett sluteligt resultat framställa följande Proposition: »Anser Utskottet att resultatet af den sista voteringen inom Utskottet, i anseende till förändringen af 37 :de § :n i Regerings formen bör komma till Riksens Ständers pröfning ?
Den det vill skrifver Ja, Den det ej vill skrifver Nej; Vinner
Nej, eller stadna 2 Stånd emot Två så anses hela motionen förfallen.» Emot hvilket Proposition Herr R :s R :t Hallenst jerna protesterade.
Efter skedd omröstning befunnos: 1 Beträffande det sammanhang, i vilket denna mening kommer i protokollet, se ovan sid. 348, not 1.
2 Silfver stolpes nyss återgivna yttrande har ursprungligen i protokollet varit införd efter Ullbergs.
Anteckningen härom har överkorsats och införts före Ullbergs och efter ordförandens deklaration. 352 Den 4 Augusti 1812 Af Högloft.
Ja 3 Nej 2.
Af Högvördige Präst Ståndet Ja 3 Nej 3.
Af Wällofl. Borgare Ståndet Ja ] Nej 5.
Af Hedervärda Bonde Ståndet:
I följd hvaraf således motionen kommer att förfalla, hvarom författarne till de ingifne Memorialerne äger att erhålla underrättelse genom Utdrag af detta Protocoll. Slutligen uplästes och godkändes det af 1 :sta fördelningen afgifne förslag till utlåtande öfver de af Herr Lagman Mannerstam föreslagna ändringar uti Tryckfrihets Lagen.1 Utskottets
Ledamöter åtskiljdes kl. 2. e. m.
Kock. 1 Detta stycke återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 587.
Den 5 Augusti 1812 353 68.
Den 5 Augusti 1812.
Just. d. 7 Augusti A. G. Silverstolpe.
Onsdagen d. 5 Aug. kl. 1/211 förmiddagen sammanträdde K. II. S.
Constitutions Utskotts Andra Fördelning, då Herr Öfverste Schönström och Riksdagsmannen Jonas Nordstedt endast voro frånvarande.
Justerades det vid Beredningens nästföregående sammanträde d. 28 sisth Juli hällne Protocoll. Derefter föredrogs: 1 :o Det af Herr Lagmannen och vice Talmannen I. P. Sandberg hos Constitutions Utskottet ingifne, och till Andra Fördelningens beredning remitterade Memorial af d. 28 Juli 1812, innehållande Motion om följande tillägg i Riksdags Ordningens 48 §, hvilket Herr Lagman trodde, att så vida dess framställning hos Utskottet vinner det afseende han önskade, till Riksens Ständers pröfning och afgörande vid nästa Riksdag kunna föreslås:1 »Vid Urtima Riksdagar måga inga andra saker hos Riksens Ständer till öfverläggning företagas, än de Propositioner hvaröfver Konungen äskar Ståndens eller Stats Utskottets yttranden och beslut, och hvilka Propositioner Konungen genast vid Riksdagens början låter aflemna.
Äro vid inträffande l rtima Riksdag, fem år sedan sista Lagtima Riksdag förflutne, då kunna, på sätt 89 § Reg. formen samt 60 § Riksdags Ordningen stadgar, äfven andra frågor hos Riksens Ständer väckas och upptagas».
Jag skulle för min del gerna ingå i detta förslag, om ej härigenom Nationell för lång tid kunde blifva betagen rättigheten att framställa och rådpläga om sine angelägenheter.
Ty om man antager att Konungen på 4 :de året efter en lagtima skulle se sig föranlåten sammankalla en Urtima Riksdag, skulle ej förrän vid nästföljande lagtima Riksdag eller fem år derefter, och således ej förr än efter nio år, någon enskild motion kunna väckas och upptagas.
Deremot skulle jag vara böjd att förkorrta tiden inom hvilken sådane motioner hos Riksens Ständer böra afgifvas.
1 Jämför plenarprotokollet den 28 juli, ovan sid. 297; se även C. U. M. 1810—1815, sid. 468 ff., där beredningsprotokollet fr. o. m. orden föredrogs (l:o) Uet af Herr Lagmannen och vice T almannen t. o. m. orden må till en månad förkortas (sid. 354) återfinnes. 354 Den 5 Augusti 1812 Herr Assessor Arosenius förmodade, att ganska få Urtima Riksdagar skulle bli nödiga, om de lagtima följde sin jemna gång, utan att tiden till desamma af de förra förändrades.
Herr Kam.
Men den olägenheten kunde i sådant fall inträffa, att Konungen på fjerde året af oförmodade vigtiga ärender nödgades sammankalla Riksens Ständer, som det oaktadt året derefter skulle till Lagtima Riksdag åter sammanträda.
Herr Baron Adlerberg önskade att ej för korrt tid måtte lemnäs enskilde till motioners väckande.
Herr Kammarli.
Silfverstolpe erinrade, att om äfven den nu i detta afseende bestämda tiden af 2 månader inskränkes till 1, så hade hvar och en, om man tillägger den tid som förbigår emellan Riksdagsmannavalen och den dag då Konungen afgifver Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, hvarifrån Riksdagens egenteliga början räknas, likväl mera än en månad att begrunda de förslag, som först af Riksdagens kungörande föranledas, och flere år förut att öfverväga ämnen af större vigt, och annat borde ej hos Riksens Ständer förekomma.
Uppå af Herr Kammarherren och Ordföranden framställd proposition beslöt Beredningen, att, med afstvrkande af hvad Herr Lagman Sandberg hufvudsakeligen framställt, föreslå antagandet af den modification, att den i Riksdagsordningen stadgade tid inom hvilken nya motioner hos Riksens Ständer böra väckas, må till en månad förkortas.
Herr Regerings Rådet Hallenst jerna uppkom nu och intog, på anmodan af Herr Kammarh. och Ordföranden, det rum bland Ridderskapet och Adelns Herrar Ledamöter, som för Herr Öfversten Schönström nu var ledigt.
Föredrogs: 2 :o Det af Herr General Adjutanten m. m.
Grefve Löwenhjelm under d. 29 Juli författade Memorial, hvilket den 1 innevarande månad i Ilögl.
Pleno blifvit uppläst och till Andra Beredningens handläggning öfverlemnadt, innehållande följande anmärkningar vid Grundlagen, för att vid nästa Riksdag upptagas och pröfvas.1 1:0.
Till förekommande af att ej det vördade anseende, som borde tillhöra en så Majestätlig inrättning, som den af National representation, i mängdens ögon må skadas derigenom att Representan - 1 Jämför plenarprotokollet den 1 augusti, ovan sid. 309; se även C. V. M. 1810—1815, sid. 608, där beredningsprotokollet fr. o. m. orden Föredrogs (2:o) Det af Herr General Adjutanten etc t. o. m. orden 6:o
Sluteligen förklarar — utan ändring, (se nedan sid. 362) återfinnes.
Den 5 Augusti 1812 355 terne nödgas sträcka sin handläggning till mål vida under hvad mellan Riksdagarne förekommer i Landthushållnings Oomitéer, Politie Rätter och Sockne stämmor: till förkorrtande af de genom nuvarande arbetssätt och verkningsområde långa Riksdagar, som af Nationens röst altid och enhälligt ansetts skadiliga, och verkeligen i flera afseenden skola vara det: och för att undvika denna heterogena blandning af höga och triviala mål, som äfven skadar vår förmögenhet att dessa mål tillbörligen handlägga — föreslås såsom ledande till förenklande af den nuvarande ända till de lägsta detailler gående utsträckning af Riksens Ständers befattning: 1 :o Att uti 53 § af Reg.
Formen uteslutes Allmänna Besvärs och Oeconomie Utskottet, och 3:o Att 89 § af Reger :s Formen utgår.1
Med afseende å de af Herr Grefve Löwenhjelm anförde skäl förmodade Herr Baron Adlerberg att om mellan Riksdagarne Eeonomie Comitéer nedsattes till upptagande och beredande af alla nu vid Riksdagarne förekommande Economiska frågor, hvaraf i sådant fall blott resultaterne behöfde Riksens Ständer meddelas, skulle handläggningen vid Rikets economiska interessen allra bäst åstadkommas, med undanrödjande af de i detta Memorial omnämnde olägenheter af deras närvarande behandlingssätt.
Herr Kammarh. Silfv.
Då enligt Regeringsformens 89 § Economie Utskottet endast äger rättighet att framställa önskningar, hvilka Regeringen oinskränkt kan gilla eller afslå, ser jag ej något ondt genom samma inrättning möjeligen kunna uppkomma, utan tror tvertom, att det altid för Nationen är en lycka att lia tillfälle för Regenten frambära sine önskningar.
Herr Borgm.
Egge anmärkte att, då Stats Rådets Protocoller upplysa att få af de vid 1809 års Riksdag väckte economiska frågor sedermera blifvit vidrörde, och då vi nu äga en Landtbruks Academie sorn för dessa ämnen vore inrättad, trodde Herr Ilorgm. alla motioner af denna beskaffenhet där böra göras.
Herr Doct.
Wijkman erindrade, att folket ej härigenom ägde någon säkerhet, att alt framträngde till Regeringens kunnskap. ” Herr Kam.
Silfverstolpe tilläde, att en del af de ämnen, som innefattades i Ständernes vid 1809 och 10 årens Riksdag anförde önskningar torde hända ej kommit i öfvervägande, om ej Ständerne yttrat dem — samt att, enligt Herr Kammarh :s tanka, den närvarande nyttan af Economie Utskottet öfvervägde den af Economie Comittéer som vi ej sett, och Landtbruks Academiers — sorn ej kommit [i] verksamhet — Denna Academie hade dessutom den egenskapen att vara Collegium, och skall genom denna inrättning likasom alla andra af samma beskaffenhet, efter vissa år anta en viss ton.
1 Punkten 2:o återfinnes nedan å sid. 356. 356 Den 5 Augusti 3812 Efter dessa föregående öfverläggningar förenade sig Beredningen i det beslut, att ej för närvarande tillstyrka den förändring Herr Grefve Löwenhjelm i detta afseende föreslagit, intill dess någon method för behandlingen af ifrågavarande ämnen kunde upptänkas, som skulle åstadkomma den nytta som inrättningen af Economie Utskottet, utan att äga de olägenheter som Herr Grefven med den samma visat vara förknippade.