Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Från g a m l a tider går där ännu tal o m sven- ska husfruar, s o m m e d kraftig h a n d styrde sina g o d s o c h h e m.
O c h s v e n s k l a g s t ä l l d e straffet f ö r d e m, s o m k r ä n k t e eller d r ä p t e h e n n e, l i k a h ö g t, j a, t i d t a l s h ö g r e ä n f ö r n å g o n m a n af ä t t e n — n å g o t s o m är u t a n m o t s t y c k e i a n d r a l a n d.
H i s t o r i e s k r i f v a r n e h a a n n a r s f ö g a att f ö r t ä l j a o m S v e r i g e s k v i n n o r — d e t h a r i c k e alltid v a r i t h i s t o r i e s k r i f v a r e s s e d att s e det väsentliga, o c h de, s o m vilja läsa d e m, b ö r a förstå k o n s t e n att l ä s a m e l l a n r a d e r n a.
E n d a s t få k v i n n o n a m n h a k o m m i t m e d i S v e r i g e s l y s a n d e historia, o c h o m d e få, s o m n ä m n a s, v e t m a n litet.
D e t lilla m a n v e t, g l ö m m e r m a n s e d a n.
H u r m å n g a är d e t n u, s o m k ä n n a till, att d e n h e l i g a B i r g i t t a (B i r g e r s d o t t e r B r a h e) p å s i n t i d h y l l a d e s af p å f v e n o c h h e l a E u r o p a o c h af senare tiders lärde har beundrats s o m d e n största ande, N o r d e n under medeltiden frambragt?
Och h v e m känner namnen på de kvinnliga frihetshjältarna i Sveriges historia?
D e svenska kvin- n o r n a h a ä g t e n f o r n t i d, s o m v ä l f ö r t j ä n a r att m i n n a s.
M e d a n m ä n n e n u n d e r Karl X I I lågo utanför landets grän- ser o c h s k ö r d a d e l a g r a r, d e t v i l l s ä g a u n d e r l å n g v a r i g a k r i g för- s p i l l d e sina lif o c h u t a r m a d e l a n d e t — så v o r o k v i n n o r n a h e m m a.
D e v u n n o i n g a l a g r a r — d e t h a r a l d r i g v a r i t k v i n n o r s art — m e n de utförde arbetet där h e m m a.
D e värnade hus och h e m, d e b r u k a d e j o r d e n o c h d r e f v o h a n d e l o c h fiske; ö f v e r a l l t f y l l d e d e d e t o m m a p l a t s e r n a efter m ä n n e n.
D å o c h d å k o m m o ut- ländingar dit u p p.
D e g r e p o s af u n d r a n o c h b e u n d r a n ö f v e r den svenska kvinnan.
O c h år 1 7 4 8 h a r d e t k u n n a t s k e i d e t l a n d e t S v e r i g e, att e n k v i n n a b l e f m e d l e m af d e n k u n g l i g a v e t e n - skapsakademien.
S o m n å g o t, d e t där i c k e saknar sin b e t y d e l s e, m å n ä m n a s, att k v i n n o r n a ä n d a till l å n g t i n i d e t 1 8: d e å r h u n d r a d e t s o m g i f t a b e h ö l l o s i t t e g e t n a m n — o c h d e t föll i n g e n • l e f v a n d e själ i n, att d e t k u n d e v a r a a n n o r l u n d a.
1 Sverige som i de andra europeiska landen var det den nyligen framträdande borgarklassens kvinnor, s o m först b e g y n t e tjUr svenska h e m: I.
Interiör från statsminister Boströms salong å Östanå.
D e s s a o r d i n n e s l u t a d e n.
/ s a n n i n g e n, att ett l a n d djupast o c h sannast karaktäriseras g e n o m sina kvin- n o r, h v i l k a, n ä r allt k o m m e r o m k r i n g, e v i n n e r l i g e n förbli det centrala.
O c h när religionerna berätta oss, att det o n d a k o m m i t in i världen g e n o m en kvinna, så är d e t t a j u e n d a s t ett o f r i v i l l i g t m e d g i f v a n d e af s a m m a f a k t u m o c h ett u t t r y c k föp&gt; h u r e n k r ä n k t na- turlag h a m n a r sig.
N u var det o m d e n s v e n s k a k v i n n a n vi ville säga några ord.
F ö r s t o c h f r ä m s t e t t t a c k till h e n n e, f ö r att h o n b ä t t r e ä n d e flesta l a n d s k v i n n o r h a r hållit v a k t e m o t r å h e t o c h b r u t a l i t e t o c h d ä r i g e n o m, l a g a r n e till t r o t s, värnat o m sina naturliga rättigheter.
R e d a n från u r m i n n e s t i d h a r d e n s v e n s k a k v i n - n a n v e t a t att skaffa s i g r e s p e k t.
A l l t ifrån h e d e n d o - m e n s d a g a r h a r m a n v i t t n e s b ö r d o m, att h e n n e s m y n - dighet i n o m h e m m e t var m y c k e t stor o c h bekräftad af l a g e n.
I d e ä l d s t a s v e n s k a l a g a r n a finner m a n d e t t a b e t e c k n a d t g e n o m, att h o n » b l e f g i f t till h u s f r u - d ö m e » eller till » h e d e r o c h h u s f r u ».
H u r sparsam k u n s k a p vi än g e n o m saga o c h s ä g n få o m d e ä l d s t a t i d e r n a s k v i n n o r — ett f r a m g å r d o c k t y d l i g e n: att d e n n o r d i s k a k v i n n a n h a r f ö r s t å t t att förvärfva sig e n ä n n u v i d a större aktning o c h bety- delse, än lagarne m e d g å f v o h e n n e — n å g o t s o m j u b l o t t u t g ö r ett b e v i s p å, h v i l k e t f å f ä n g t a r b e t e d e t då- t i l l d a g s, l i k s o m intill s e n a s t e t i d e r, h a r v a r i t att g e n o m Fredrika Bremer-förbundets byrå i Stockholm 18 l
IDUNS JULNUMMER s k u l d i, att d e t s e n a s t e s e k l e t s p r ä s t e r s k a p h a r t a g i t s a k e n p å e t t a n n a t sätt, i d e t d e g å n g efter a n n a n p å r i k s d a g e n k ä m p a t f ö r att för- hålla h e n n e h e n n e s rätt.
O c h h o n har k a n s k e i c k e g l ö m t, a t t d å d e t år 1 8 0 9 f r a m - s t ä l l d e s f ö r s l a g o m att r ä t t a e n af d e orättvisor, s o m på n y t t i n s m u g i t sig, o c h å t e r i n f ö r a i S v e r i g e s a m m a arfs- r ä t t f ö r k v i n n a s o m f ö r m a n, att d e t då var prästerna, s o m sade nej o c h åter n e j, tills d e t till s l u t år 1 8 4 5 blef lag.
Och de ha k a n s k e i c k e g l ö m t, att d å d e t år 1 8 5 0 v ä c k t e s förslag o m kvinnors m y n - d i g h e t, v a r d e t åter p r ä s - terna, s o m stredo emot, till d e s s d e t t r e t t o n år senare blef lag g e n o m de tre andra ståndens sammanslutning.
anlägga sina m ä n s n a m n.
Senare började också adliga k v i n n o r, till sist, m e n b l o t t d e l v i s, k v i n n o r n a p å l a n d s b y g d e n.
E m e l l e r t i d finns d e t ä n n u i S v e r i g e, l i k s o m ä f v e n h o s o s s o c h i åtskil l i g a a n d r a l a n d, t r a k t e r, d ä r m a n allt fort farande öfvar den gamla, själfständiga o c h från v a n l i g förnuftig s y n p u n k t väl också själfklara s e d e n att bära d e n s l ä k t s n a m n, till h v i l k e n m a n h ö r o c h n a t u r n ö d v ä n d i g t fortfar att h ö r a.
D e t är j u l e d t i b e v i s, att d e t i s y n n e r - h e t är k v i n n o r n a, s o m bevara släktegendomlig- h e t e r n a, o c h att d e t i r e g e l är m ä n n e n i e n släkt, s o m först urarta och dö bort.
Karaktäristiskt n o g betecknar den följande perioden en absolut ned- gångens tid för kvinnor- nas del o c h därigenom också indirekt för sam- h ä l l e n a s.
F ö r e n finare iakttagelse spåras det l i k s o m i alla v r å r, att kvinnorna i det hela icke längre äga den stolta s j ä l f a k t n i n g e n från f ö r r.
D e r a s inflytande blir i c k e m i n d r e, m e n d e t b l i r an- s v a r s l ö s t u n d e r s i t t in- k o g n i t o o c h af e n af- g j o r d t sämre kvalitet.
S å att d e t s e r n ä s t a n ut, s o m o m d e t funnes n å g o t s a m m a n h a n g mel- lan d e n n a n e d g å n g och det nyligen införda m o - det.
M e n hugfästes detta, b ö r det häller icke g l ö m - m a s: att h v a r d ä r är m ö r k a n t i d, d ä r ä r o alla medskyldiga.
O c h har det icke varit svenska k v i n n o r s s t o l t a s k i c k att k u n n a lära m ä n att b ö j a s i g f ö r d e t, s o m är r ä t t?
Hvarför hade de icke den g å n g e n olja på sina l a m p o r, så att d e k u n d e lysa för d e m, som icke k u n d e s e att a r b e t a?
U n d e r de senaste 4 0 å r e n af v å r t å r h u n d r a d e har inom den svenska lagstiftningen företagits en m ä n g d reformer i riktning af att gifva Det var just under kvinnorna d e n plats, s o m denna period och just i Ur svenska h e m: II.
Interiör från artisten Carl Larssons hem i Dalarne.
t i l l k o m m e r d e m.
D e t är Sveriges, land s o m den m e r ä n 3 6 år, s e d a n d e i S v e r i g e e r h ö l l o k o m m u n a l r ö s t r ä t t, g e n i a l e T h o r i l d k ä n d e s i g m a n a d att s k r i f v a e n a f h a n d l i n g o m n å g o t s o m ä n n u ej är u p p n å d t h o s o s s.
» K v i n n o k ö n e t s n a t u r l i g a h ö g h e t » m e d m å t t o: » T r ä l d o m är för- D e t är S v e r i g e s ä l d s t a k v i n n o s a k s f ö r e n i n g, » F ö r e n i n g e n f ö r bjuden i Sverige ».
D e t t a v a r d e t f ö r s t a, k a n s k e af alla d e t s n i l l r i k a s t e m a n l i g a i n l ä g g f ö r k v i n n o r n a s rätt, l i k s o m f ö r d e r a s p l i k t — ett kraf- t i g t v a r n i n g s r o p till t u s e n d e n af s v e n s k a k v i n n o r, s o m h a d e b e g y n t g l ö m m a sina stora traditioner o c h börjat finna sig i a n s v a r s l ö s h e t e n s d å s i g a b e k v ä m l i g h e t o c h d e n s t ö r r e l ä t t h e t, d e r a s i n k o g n i t o g a f d e m, att ö f v a tyranni.
Säkerligen h a d e d o c k ingen Thorild trädt fram, o m icke Sverige vid s a m m a tid ägt kvinnor, s o m k u n d e e r b j u d a h o n o m a n b l i c k e n af » k v i n n o k ö n e t s naturliga h ö g h e t ».
O c h den g å n g e n, l i k s o m tillförene o c h senare, stod det i detta hänseende helt visst m y c k e t bättre till i S v e r i g e ä n h ä r o c h i d e flesta a n d r a l a n d.
R e d a n d e t t a l a r k r a f t i g t d ä r f ö r, att d e t s v e n s k a v i g - s e l f o r m u l ä r e t i c k e n ä m n e r e t t o r d o m, att h u s t r u n skall l y d a sin m a n.
D e t är e n h e d e r f ö r S v e r i g e, att d e t h a r ä g t k v i n n o r, h v i l k a, f ö r att t a l a m e d T h o r i l d, h a f t så m y c k e n k ä n s l a af s i n » n a t u r l i g a h ö g h e t », att d e till o c h m e d k u n n a t b i b r i n g a h e r r a r l a g s t i f t a r e litet d ä r a f.
M ä r k l i g t är d e t o c k s å, a t t d e t svenska prästerskapet för några århundraden tillbaka h a d e å t s k i l l i g t l ä t t a r e f ö r att e r k ä n n a k v i n n l i g a vär- den, än d e t s e d a n har haft.
D e t finns flere l å n g a dikter från d e n tiden, författade af biskopar o c h andra ärevördiga herrar, s o m m e d starka loford prisa tidehvarfvets lärda k v i n n o r o c h försäkra d e m, att d e r a s r y k t e s k a l l l e f v a, » s å l ä n g e t i d är till o c h glittrande stjärnor p å h i m l a r a n d e n trifvas ».
A t t detta verkligen k u n d e g å för sig, äro vi b ö j d a att r ä k n a d e n s v e n s k a k v i n n a n själf till för- tjänst, p å s a m m a g å n g v i tillskrifva h e n n e en h e m - Frän Handarbetets Vänners utställningslokal i .Stockholm.
IDUNS J U L N U M M E denna R vilja Fran kvinnliga kurser en Gymnastiska Cenlral- hällsviljan!
väckas o c h lyftas till s a m h ä l l s v i l j a, till d e n g o d a s a m - instihitct i U n d e r t i d e n g l ä d j a v i o s s öf- Stockholm ver, hvad redan är vunnet.
Vi blicka öfver gränsen o c h säga tack!
Vi äro stolta öfver systrarna där- inne: i vetenskap, konst o c h slöjd har gjorts ett Men det goda höfves godt be- Ofverallt där det ofverallt.
icke finnes, kes, att kvinnoarbete.
kvinnoarbetet saknas det — det mär- det i c k e är n ä r!
Allting s k a l l bli b ä t t r e g j o r d t, n ä r d e n u p p - fattning af ställningen klarnar, att man hjälp oss, som att en gång säger: k o m och det m å bli g j o r d t, g ö r a s skall, o c h att intet för- summas!
Och den Sveriges k v i n n a har Hon g å r l u g n, s t a r k, flitig o c h m i l d — visar uppnå den hvad att Hon sidan där om att att bana.
förbereda väg och själfva och deras På dylika upprätthåller senare svenska ny mark tider, det », kraft framgång.
Och nom att taga gifvit, här för för låtom sig an det beröfvat att mellan af finna kan aldrig ske p å ett kvinnorna.
djupa vår b ä t t r e sätt ä n g e - H e l a v ä r l d e n är hvar egen deras l j u s e t faller b l o t t s o m o c b skära in ' till nu hand.
ifrån s å n g s o m från till stämma där de växa upp på än finnas, Den fyller så s t ä m m a s deras slätten berg fjällarna och dal deras barndom lefva och sko- själar med sitt — den o c h sin a n i n g lär d e m att lifvet.
sidan Kölen sjö tonar — samma o c h fjorden här h e m m a.
V i sända systrarna, s o m b o där, och nå fram sig dess hjärta o c h uppenbarar b l å a k u l l e n eller i s k u g g a n af d j u p a de där drömmars Det smyger v å r h ä l s n i n g till l a n d e t p å a n d r a hälsning mors där helgdagsro u n g d o m m e d sin l ä n g t a n — himla- för lifvets fröjder v i d hemligheter!
d e m till a r b e t s d a g e n, systerlandet decennium skogar, med bröst, brusar den mål.
berg m o t M e n ytterst ute ligger hafvet!
och sända sina — svenska kvinnorna — naturens styrker utveckling och — djupa mossan, — prakt — äfventyr, » Fredrika-Bremer-förbun- ett öfver sjön Vi s o m n u i m e r än finnas de och den når fager j o r d m e d plats d e t a f sin o ä n d l i g h e t s Och kvinnorna själfbäfdelse förstått rummet nämnas d e s o m l y s s n a till till d e t, h o n v ä n t a r sin s i g af d e m!
s k y l d i g Fre- sitt t a c k f ö r d e t l y s a n d e e x e m p e l, d e t h a r så m i l d t o c h s t a r k t h a r och sagt: kvinnorna, oss värfva för l y c k a för d e m arbetat för mänsklighetens detta att skapar för som grund- s o m förr väsentligen tillhörde d e m, m e d kraftig har för folken verkat arbete, en upp m o t landets arbetskraft.
drika-Bremer-förbundet fram och förtjänst gars arbete, m å i främsta lugn till d e r a s samhällena en storslagen institution, med inlagt reformer, och s o m ihärdigt då fabriksverksamheten kvinnor för sin Här har land.
så s t o r d e l af d e t ha i S3 nnerhet för k v i n n o r n a fram lägger en r som är — — s j ö a r o c h slätter o c h b l å n a n d e där guldstänk sitt l a n d s n a t u r: d e n är m i l d, allvarlig, säkert af d e s s m ö d o r — Och äganderätt », till v ä s e n finnas stämning Skånsk allmogekviima.
o c h skall kunna.
arbetar långsamt, randen, kvinnas hon kan liknar Där gift valt r ä t t a v ä g e n f r a m till s i n p l a t s.
låtom lyftat denna tanke » I detta tecken skolen I segra!
oss bära fram deras det för d e t g o d a s tjänst.
arbete Plats i ljuset, O c h samhällena skola renas d ä r i g e n o m.
» » Fredrika-Bremer förbundets » verksamhet de mest lysande resultat.
intet mänskligt samhällsklass, är d e m l i k g i l t i g t.
deras hjälpande en kan redan uppvisa Ingen statsmakt, måste taga hand.
som Ofverallt F ö r b u n d e t har de andra h ä n s y n till.
når blifvit statsmakterna D e t är ett v a k a n d e [ö g a, s o m ser u p p o c h s o m m a n g e n e r a r sig för.
Det har tet, som man skapat en solidari- hos.
oss förgäfves s ö k e r m o t s t y c k e till.
Så hälsa vi d å vår s v e n s k a syster och säga vår tack.
henne H o n har ar- b e t a t v ä l o c h g ö r så ä n n u.
Vi v i l j a s e till a t t henne i spåren.
hårda, bistra l ä r t o s s, att som kräfves, och att oss d e t är d e t är framåt- de vilja.
litet p å gamla ordstäfvet säga: det rnndt att något, vända vilja, P har hvad vilja skridande Ung Hicka i lu p,iiukt.
tider hon kvinnorna Rättviks- och Lcksandskullor.
följa Genom T i t e l v i g n e t t e n Victor Andrén.
d e o c h Låt m e d v e r k a t det Olof Krohn Jjjungåalil.
och kvinnorna d e t vill G u d!
M å all j o r d e n s n o r s k a krets 20 till F ö r till a r t i k e l n öfrigt s v e n s k a — &gt; T v å u t o m n a t i o n a l g a l l e r i e n u p p s a t s e n s och h a illustrativa Halfdan Ström, s y s t r a r » d e u n d e r n ä m n d a u t s t y r s e l: s v e n s k a r n e är t e c k n a d af artisten r e p r o d u k t i o n e r n a — f ö l j a n d e från k o n s t n ä r e r n o r r m ä n n e n ArncHjersing, Bobcrt Haglund o c h Dämd
IDUNS JULNUMMER fÅ § T GöItHARPi, BANAN!
c l 6 3från (Ytoro
t Bfaa T m j Vcn gCånser.
ofpan mofnene gråa Bano.
nära erigjktens gränser afpenons $nfa uiÄcrfanJ^ J 3 3 i orönvmar futao gitter — ' tagg?
* ' från roggonens fönster ser, fi^tr en fors t sftum oc.fi gfitter tumfar utför Branten ner.
f) ögst från fi rönet vat net fa Mer * i bånanbe, meo våftig fart, för att splittras t IhustatTer.
Pösas upp t ouggrej n snart.
/ " (Dcfi på rutans Bfanita sRtfra, •; ser jag några oufversfånfi.
•;: - " _ .. ' filtsom piffc afpen gtfca jfränutngen sin pårfesfiånfi.
päffsam sfianft!
~ tj&gt; benna oroppe É^^r t morgonsofen Brann.
Btoat tusen år oår oppe.
tnnan fntjeten fian pann.
$6tst farmen éfiuffe råfta.
föfja afpens Branter åt, innan (Jan ftcl: sammansmäfta meb en 6åc6 på rårens stråt — f 3nnan (San, ur snön förfoeeao, \ fiörjaoe sin gra fans för att emot rutan (trossao sctnna fjån t sofens gfans.
2&gt;amel .ifallström.
a ' mr / wm Illustrerad af G O T T F R.
KALLSTENIUIJ.
IDUNS JULNUMMER NÄR PATIENCEN GÅR UT.
RÅNARNA INNE I SKOGEN V O R O SÅ SNÖTYNGDA, ATT PÅ A N D R A L Å N G V Ä G G E N MIDT EMOT G A L L E R I E T MED DE SNIDADE ÄNGLA- DE N E D E R S T A KVISTARNE SVEPTE Ö F V E R SLÄDEN, DÄR HUFVUDENA HÄNGDE P O R T R Ä T T A F DE F R A R A F A R N E Ä G A R N E OCH ÄGARINNORNA T I L L DEN F O R FÖRBI, OCH DEN RESANDE INNE I SLÄDEN VÄSBY, DE, SOM EN G Å N G SUTTIT I DE GAMLA KUNGSSTOLARNE, HAN, SOM GAM- VAR SÅ HÖGREST, ATT DET NÄSTAN A L L T I D LYCKADES MAL VORDEN, S T Ö D T SIG PÅ DEN GULDKRYCKADE MAZNRKÄPPEN D Ä R B O R T A I HÖR- KVISTARNE A T T SOPA HONOM Ö F V E R ANSIKTET MED NET, HON, SOM SPUNNIT FINASTE LIN PÅ DEN GAMLA SPINNROCKEN VID FÖNSTRET.
SINA H Å R D A B A R R OCH SIN MJUKA, VÅTA SNÖ.
HAN ORIGINALET T I L L DET S T Å L B L A N K A BRÖSTHARNESKET PÅ K O N T E R F E J E T AF KARL GUSTAFS SKAKADE UNDAN SNÖN H V A R G Å N G DET HÄNDE, MEN R Y K T B A R E H Ä R F Ö R A R E HÄNGDE PÅ T R O F É V Ä G G E N JÄMTE SONSONENS VÄLDIGA KARL TOG SIG EJ I AKT MER ÄN F Ö R R OCH H Ö R D E EJ ENS XH-PAMP, SOM MAN OCKSÅ GRANNELIGEN KÄNDE IGEN F R Å N HANS PORTRÄTT.
KUSKENS PLIKTSKYLDIGAVARNING: » AKTASIG NU, H E R R P O R T R Ä T T E T NÄSTINTILL KAROLINEN F Ö R E S T Ä L L D E EN HÖGBARMAD DAME MED S K Ä R T BARON, » E L L E R » DET ÄR BÄST ATT BÖJA SIG FÖR DEN SMBBLIF, R A K T UPPSTRUKET H Å R O C H EN T Ö R N R O S I HANDEN.
GREFVINNAN DÄR. » MEN GAMLE BARON HÄGERSKÖLD BÖJDE SIG AURORA HADE VARIT ULRIKA ELEONORAS HOFDAM OCH S T O R A FAVORIT.
DET BRIL- INTE, HAN HADE EN SÅDAN STYF, S T E L FIGUR, A T T JANTERADE UR, HON VID SITT G I F T E R M Å L E R H Å L L I T AF DROTTNINGEN, LÅG ÄNNU OCH DET SÅG UT SOM OM DET SVÅRLIGEN L Ä T E SIG GÖRA.
PICKADE PÅ BOULEMÖBELN, SOM EN G Å N G T I L L H Ö R T HENNES SONHUSTRU, GREF- SLÄDEN HADE ÄNDTLIGEN HUNNIT UT U R SKOGEN, OCH DET GICK NU L U G N T VINNAN MARTHA.
DÄR L Å G O OCKSÅ A N D R A PRETIOSA, SMYCKEN OCH FAMILJE- OCH LÅNGSAMT GENOM DE HOPADE DRIFVORNA F R A M Å T VÄGEN, SOM LEDDE NER KLENODER.
FRÅN GREFVINNAN MARTHAS O C H G R E F MAURICES TID VAR OCKSÅ T I L L DEN ISBELAGDA SJÖN.
UTSIKTEN HADE PÅ EN GÅNG BLIFVIT VID OCH STOR, DEN SPENSLIGA FINA ROCOCO-MÖBELN MED SITT Ö F Y E R D R A G AF LJUSA BLOMSTER- OCH GENOM DEN HVITA, DISIGA VINTERSKYMNINGEN OCH DE F A L L A N D E SNÖFLIN- SLINGOR PÅ HVITT V A T T R A D T SIDEN.
MEN SPINETTEN, PÅ HVARS UPPSLAGNA L O C K G O R N A KUNDE DEN RESANDE H Ö G T UPPE I F J Ä R R A N PÅ A N D R A SIDAN SJÖN SKYMTA EN HERDESCEN VAR A F MÅLAD, HADE T I L L H Ö R T GREFVINNAN BEATE SOPHIE LIKSOM VÄSBY H E R R E G Å R D OCH SE, ATT DEN S T O R A SALEN VAR R I K T UPPLYST.
DEN L I L L A GULNADE, FINT ARBETADE GENOMBRUTNA SOLFJÄDERN, SOM LÅG PÅ NOT STÄLLAREN, A L L D E L E S SOM OM ÄGARINNAN G L Ö M T DEN KVAR DÄR, DÅ HON STIGIT » DÄR ÄR FESTLIGT SOM ALLTID », MUMLADE DEN GAMLE H E R R N I SLÄDEN OCH UPP F R Å N SPINETTEN.
D R O G EN DJUP SUCK.
GREFVINNAN BEATE SOPHIES P O R T R Ä T T F Ö R E S T Ä L L D E EN GAMMAL DAME LJUSEN, SOM LYSTE SÅ VIDA Ö F V E R NÄJDEN, S U T T O I F Y R A GAMLA KYRKO- MED BINDMÖSSA OCH S T R Å L A N D E ÖGON.
P O R T R Ä T T E T HADE BLIFVIT MÅLADT, DÅ K R O N O R A F MÄSSING.
KRONORNA HADE HÄNGTS UPP I S T O R A SALEN PÅ VÄSBY GREFVINNAN VAR NÄRMARE ÅTTIO ÅR, MEN GAF DET O A K T A D T EN L I F L I G F Ö R E S T Ä L L - ÅR 1637, DÅ GAMLA SÖRE KYRKA R E F S OCH MAN ANSKAFFADE NYA K R O N O R T I L L NING OM, HVILKEN T J U S E R S K A HON VARIT ÄNNU I SIN SENA ÅLDERDOM.
DET DEN NYA KYRKAN.
DE V O R O E M E L L E R T I D EJ DET ENDA KYRKOGODSET DÄRINNE.
VAR ETT GAMMALT P O R T R Ä T T SOM, EN G Å N G SEDT, A L D R I G KUNDE FÖRGÄTAS.
OCH DEN RIKT SNIDADE EKBALUSTRADEN PÅ GALLERIET, SOM L Ö P T E H Ö G T UPPE VID NU SÄRSKILDT VAR DET, SOM OM D E T GENOM ETT UNDER F Å T T LIF, STIGIT NER UR T A K E T LÄNGS DEN ENA LÅNGVÄGGEN, HADE VARIT A L T A R S K R A N K I SAMMA GAMLA SIN RAM SOM V O R E DET GREFVINNAN BEATE SOPHIE SJÄLF, SOM S A T T I EN A F SÖRE KYRKA, OCH PÅ DET MONUMENTALA SKÅPET, SOM DET VILLE SJU MAN T I L L KUNGSSTOLARNE MED DET L I L L A RUNDA SYBORDET F R A M F Ö R SIG OCH LADE PATIENCE, ATT RUBBA O C H SOM S T Å T T PÅ SIN PLATS SEDAN T R E T T I O Å R I G A KRIGETS DAGAR, I L L DEN G R A D LIKNADE FREDRIKA VON HOORN, VÄSBYS NUVARANDE ÄGARINNA, BLÄNKTE E T T PAR H Ö G A SILFVERKANDELABRAR OCH EN F Ö R G Y L L D KALK, HVARS IN- — T SIN FARMODER.
HON HADE SAMMA S T R Å L A N D E ÖGON, SAMMA H Ä L F T BARNSLIGA, SKRIPTION FÖRTAIDE NAMNET PÅ DET G A M L A BÖHMISKA KLOSTER, HVARIFRÅN DE H Ä L F T SKÄLMAKTIGÄ S P J U F V E R D R A G KRING MUNNEN OCH SAMMA KVITA HÅR.
OCH BLIFVIT RÖFVADE.
DESSA M Ö B L E R O C H PRETIOSA, JÄMTE N Å G R A G Y L L E N L Ä D E R S - I L L DENNA LIKHET OCH SATTE VÄRDE PÅ DEN, BEKLÄDDA K A R M S T O L A R MED Å R T A L E T 1680 UNDER KUNGLIG KRONA, V O R O DE Ä L D S T A VÄL KÄNDE GREFVINNAN FREDRIKA T DET MÄRKTES DÄRAF, ATT HON ALLTJÄMT, SEDAN HON BLIFVIT ÄLDRE, BAR D R Ä K T E R F Ö R E M Å L E N I DEN S T O R A SALEN.
F SAMMA F Ä R G OCH SNITT SOM GREFVINNAN BEATE-SOPHIES PÅ BREDAS RYKT- DET VAR SOM OM HVARENDA GENERATION AF DEN GAMLA Ä T T E N HADE HIT IN- A B A RA FLYTTAT SINA H Ö G S T SKATTADE OCH DYRBARASTE Ä G O D E L A R OCH L Ä M N A T DEM E F T E R SIG PORTRÄTT.
MEN DET VAR OCKSÅ EN KLÄDSAM KOSTYM FÖR EN GAMMAL Ö R N Ä M DAM, DET VISSTE HON, DÄR HON S A T T I SIN BRUNA, B R O D E R A D E SIDEN- SOM D Y R B A R A OCH VÄL VÅRDADE MINNEN.
DETTA VAR DET, SOM GAF RUMMET DESS F R O C K MED SPETSFICHYN L A G D I KORS Ö F V E R BRÖSTET, SAMMANHÅLLEN AF GREF- EGENDOMLIGA FÖRNÄMA OCH PÅ SAMMA GÅNG INTIMA OCH PERSONLIGA PRÄGEL.
IDUNS JULNUMMER » Det är Maja-Lisas flicka.
M o d e r n har fått igen sina svåra plågor, och h o n tror att h o n skall dö. » » Det tror h o n alltid. » » Ja, o c h så ber hon, o m hennes nåd ville vara så innerligt g o d o c h skicka någon af drängarne in till staden efter medikamenter. » » Säg till unge inspektören, att han ställer o m det.
Mamsell Esther ger j u tösen mat, innan h o n går hem, o c h lägger lite i hennes knyte till Maja Lisa.
Och glöm inte att skicka något stärkande till Johannes m e d Sven.
Yrar det mycket? » » Ja, det är ett vargaväder.
Nu skall jag inte hindra hennes nåd längre.
Den patiencen går ut, det syns tydligt. » » Jag hoppas det, mamsell Esther. » H e n n e s nåd fortsatte att flytta korten för att visa att audiensen var slut.
M e n det tycktes ej b e k o m m a mamsell Esther det ringaste, hon stod kvar så länge h o n hade lust, följde uppmärksamt m e d o c h gaf ett eller annat råd.
Isynnerhet var h o n noga m e d att hennes nåd inte fick fuska.
Intet undgick hennes skarpa ögon.
Slutligen när h o n tyckte att hennes nåd kunde reda sig själf o c h såg att patiencen skulle gå ut, neg h o n djupt o c h linkade ur rummet.
Grefvinnan drog en lättnadens suck, m e n sade genast l i k s o m för att dölja den för A g n e t a: » Mamsell Esther är allt märkvärdigt klar o c h klok.
Tycker du inte? » » Jag tycker, att h o n har alla världens skröpligheter.
N e j, nu skall jag tala o m för dig, h v e m s o m är märkvärdig, det är du.
Så smärt o c h rak o c h fin s o m en ung flicka.
Och sådana tindrande ögon.
Om du visste, h v a d du är vacker, där du sitteri » Det var h o n.
Det låg en obeskriflig charm öfver henne, där h o n satt i den rikt snidade karmstolen.
Öfver hela gestalten låg en tjusande blandning af förnäm värdighet o c h mjuk kvinnlighet, liksom det låg en egendomlig blandning af ålderdom o c h u n g d o m i det silfverhvita håret o c h de unga ö g o n e n.
H o n hotade m e d fingret.
» Du pratar, » sade h o n i e n ton, s o m skulle vara ogillande.
M e n h o n såg alls inte o n d ut.