Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det för hamnanläggningen vid Ahus, staden Christianstad, under riksdagen åren 1840 och 1841 beviljade samt år 1848 från Riksgälds-kontoret utbetalda låneunderstöd af Tjugetusen R:dr skall, efter fem års förlopp från detsammas utbekommande, årligen återbetalas med fem procent å ursprungliga lånesumman, hvarvid tre procents ränta beräknas för det vid hvarje liqvid återstående kapital-beloppet samt det öfriga kommer att utgöra afbetalning å detta belopp. §. 51.
De tvänne serskilda, vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade, lånen för hamnens is tänds ältande vid Carlshamn samt fullbordandet af en kajbyggnad och upprensningen af hamnen vid Sölvitsborg, af hvilka lån det förra, eller det staden Carlshamn tillerkända låneunderstödet, år 1846 utbetaldes med Trettiotusen R:dr och det sednare, eller lånet tili Sölvitsborg, år 1847 med Tiotusen R:dr, skola, efter fem års förlopp från slutet af det år, derunder hvartdera lånet utbekommits, återbetalas genom erläggandet årligen, under fjorton och ett halft års tid, af åtta procent å den erhållna lånesumman, hvaraf två procent anses såsom ränta för lånets vid hvarje liqvid återstående belopp, och öfverskottet utgör kapitalafbetalning.
Skulle den bestämda årliga inbetalningen icke inom föreskrifven tid verkställas, bör dessutom å det förfallna beloppet erläggas fem procents årlig ränta, intilldess detsamma varder belaldt. §. 52.
För det tili hamnbyggnaden vid Linköping, under 1840 och 1841 års Riksdag, beviljade och sistnämnde år utbetalda lån af Tjugetusen R:dr erläggas årligen fem procent å det ursprungliga kapitalbeloppet 5 af hvilka fem procent först godtgöres tre procents årlig ränta för den vid hvarje liqvid återstående lånesumma, hvarefter öfverskottet anses såsom kapital-afbelalxiing, intilldess hela lånet blifvit återbetaldt.
Stats-Utskoltets Memorial, N:o 308. §• 53- n Återbetalningen af det, för upprensningen af farleden genom den närmast Söderhamn belägna skärgård, vid 1844 och 1845 års riksdag, beviljade och år 1846 utbetalda lån å Tiotusen R:dr vidtager efter innevarande års slut samt verkställes inom enahanda lid och med samma ränteberäkningssätt, som i ofvanstående §. 51 finnas bestämda. §• 54.
Nedannämnde 3:ne lån, hvilka vid sednast förflutna riksdag beviljades samt under åren 1849 och 1850 utbetaldes, nemligen: lånet till staden Westerås å Tjugetusen R:dr, Por utvidgande och förbättring af stadens hamn; lånet tillstaden Christinehamn å Tjugefyratusen R:dr, för uppmuddring af hamnen och segelrännan vid denna stad, samt länet till staden Wadstena å Trettiotvåtusen R:dr, för anläggning af hamn derstädes, skola fortfarande återbetalas medelst erläggandet af sex procent årligen å hvart och ett låns hela belopp; kommande häraf fyra procents årlig ränta att godtgöras för det kapital, sorn vid hvarje liqvid återstår, samt den öfverskjutande inbetalningssumman att å samma kapital afgå.
Skulle den sålunda föreskrifna inbetalningen icke inom bestämd tid verkställas, bör dessutom för det till liqvid förfallna beloppet erläggas fem procents årlig ränta, intilldess detsamma varder inbetaldt. §. 55.
Det lån å Sextiosextusen sexhundra sextiosex R:dr 32 sk., hvilket vid scdnaste riksdag likaledes beviljades och år 1849 utbetaldes för anläggningen af jernvägen emellan Christinehamn och Sjöändans lastageplats, skall med enahanda årliga belopp och samma ränteberäkning, som Pöreskrifvits för de i nästföregående § upptagna lån, återbetalas; börande vid fördröjda liqvider jemväl erläggas sådan ränta å det förfallna inbetalningsbeloppet, som i nyss åberopade § är stadgad. § 56.
Den lånesumma af Ettbundrafemtiofyratusen niohundrafemtiosju R:dr 26 sk. 4 r:st, som Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års riksdag beviljade för inlösandet af de med lands hofdinge-beställninga me i åtskilliga län då förenade ackorder, kommer, med iakttagande af den, på sätt här nedan förmäles, medgifna nedsättning uti landshöfdingens i Wermlands län ackordsrähta, att, jemlikt de för be - 32 Stats-Ulskoltets Memorial, N:o 308. sagde läns hittills lyftade belopp, 151,000 R:dr, af Kongl. Stats-kontoret utgifna obligationer å 1000 R:dr hvardera, fortfarande liqvideras på det sätt: att, sedan utaf den för hvarje landshöfdinge-beställning, dervid ackord varit fästadt, anslagna lön, sex procent årligen å det ersatta ackordsbeloppet, genom Kongl. Stats-kontorets försorg, innehållits, inbetalas den sålunda för hvarje år innehållna summan till Riksgälds-kontoret eller dess ordres inom den 1 Juli nästpåföljande år.
Härigenom godtgöres den, för det lyftade oguldna lånekapitalet, till sistförflutna årets slut, upplupna ränta efter fyra procent årligen; och hvarefter så många af ofvanberördc obligationer, enligt deras nummerordning, infrias, som det efter ränteliqviden uppkomna öfverskottet medgifver.
Det belopp, hvarmed detta öfverskott kan komma att öfverstiga de till fullo infriade obligationernas kapitalsumma samt den å dessa sednare till inlösningsdagen ytterligare upplupna ränta, hör å någon af de återstående obligationerna afskrifvas.
A den till Tjugetusen R:dr fastställda ackordssumman för landshöfdinge-beställningen i Wermlands lein kommer dock, jemlikt Rikets Ständers vid sednaste riksdag meddelade serskilda beslut, den ärliga ränte- och kapital-inbetalningen, som för de dessförinnan förflutna åren bordt utgå med 1,200 R:dr, att efter denna tid icke utgöra mer än Niohundra Riksdaler.
För det belopp, Tretusen niohundrafemtiosju
R:dr 26 sk. 4 r:st, som utaf ifrågavarande lån ännu icke blifvit i Riksgälds-kontoret lyftadt, bör detta verk, före samma belopps utbetalning, erhålla ett motsvarande antal sådana obligationer, som för den redan utbekomna lånesumman blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnade; och bör den serskilda obligation, sorn kommer att utfärdas å det belopp, hvarmed hela lånesumman öfverstiger jemna 1,000 R:dr, vid först derefter skeende liqvid inlösas. § 57.
Riksgälds-kontorets fordringar för de låneunderstöd till strömrensningar, valtenajlappningar och odlingsjoretag^ som utaf härtill vid 1840 och 1841 års riksdag anslagna medel blifvit beviljade och utbetalda, böra, — så vida icke Kongl. Maj:t, i afseende på dessa lån, tillämpat och till efterrättelse fastställt de för enahanda understöd, vid 1844 och 1845 års riksdag, stadgade betalningsvilkor, — liqvideras på del sätt, att, efter fem års förlopp, sedan medlen blifvit af Riksgäldskontoret utbetalda, erläggas årligen till detta verk fem procent å det ursprungliga lånekapitalet, hvaraf först beräknas tre procents årlig ränta för det vid hvarje li - / Slats-UtsliOHets Memorial, N:o 308. 33 qvid återstående kapitalbelopp samt det öfriga utgör afbetalning, intilldess hela kapitalet med ränta sålunda blifvit till fullo betaldt.
För liqviderande af ej mindre de, enligt Rikets vid 1844 oell 1845 års riksdag församlade Ständers beslut, till sagde föremål beviljade och från Riksgäldskontoret utbekomna lån, än äfven dylika före samma riksdag anvisade låneunderstöd, vid hvilkas återbetalning de vid nyssnämnde riksdag meddelade föreskrifter skola tjena till efterrättelse, böra, efter fem års förlopp från slutet af det år, hvarunder medlen blifvit af Riksgälds-kontoret utanordnade, eller, då länen successivt utgått, fem år från slutet af det år, derunder första hälften af lånet lyftats, årligen, intilldess detsamma är till fullo äterbetaldt, erläggas åtta procent ä hela den beviljade lånesumman, hvarigenom två procents ränta godtgöres för lånets vid hvarje liqvid återstående belopp samt detta minskas med öfverskottel såsom kapitalafbctalning; skolande, derest inbetalningen icke å bestämd tid verkställes, dessutom å det till liqvid förfallna beloppet erläggas feni procents årlig ränta, tilldess betalning sker; hvilken ränta dock ej kommer att beräknas och påföras för sådana län, som på stadgadt sätt böra i sammanhang med allmänna utskylderna återbetalas.
I afseende på återbetalningssältet för de lån, som, för beredande af odlingsföretag medelst utdikningar eller vattenaftappningar, redan blifvit eller hädanefter varda menighetcr, korporationer eller enskilda personer tilldelade, skall, så vidt Kongl, kungörelserna den 13 Juni 1845 och den 3 November 1848 härvid äro tillämpliga, iakttagas det i samma kungörelser meddelade stadgande: att, —- sedan den iåneandel, för hvars återgäldande hvarje betalningsskyldig! hemman skall ansvara, samt den summa, som, i följd deraf, till skuldens jemte den utfästa räntans fulla liqviderande, skall för hvarje hemman årligen erläggas, blifvit bestämd, —- det sammanlagda afbetalning^- och räntebeloppet bör frän och med det år, då betalningsskyldigheten vidtager, under serskild rubrik, med utsättande af det sista året, dä betalningen skall utgå, såsom ett hemmanet, under sålunda bestämdt autal är, åliggande allmänt onus, i jordeboken antecknas och å debetsedeln för hvarje är upptagas samt af kronobetjeningen uppbäras, i landtränteriet insättas och, såsom andra till Riksgälds-kontoret ingående medel, serskildt redovisas.
För de lån, å hvilka detta återbetalningssätt kommer att tillämpas och de lill ett visst årligt belopp fastställda ränte- och kapital-iubetalningarne således komma att verkställas i sammanhang med allmänna utskylderna, behöfver någon serskild årlig ränteliqvid icke uppgöras.
Ej heller behöfva innehafvarne af sådana lån eller Bill. lill B.
Brot. 1850 & 1851, 4 Sand. 1 Afd. 2 Band. 44 Haft. 5 34 Ståts-Utskottets Memorial, N:o 308. de för desamma ansvariga hemman uti Riksgälds-kontorets räkenskaper upptagas; varande Riksgälds-kontoret jemväl frikalladt fran skyldigheten att dessa län eller derå förfallna ränte- och kapital-hetalningar vid inträffande konkurser eller andra dylika fall bevaka. §. 58.
Enligt Rikets Ständers, vid denna Riksdag meddelade, serskilda beslut i fräga om återbetalningen af det, för sänkning af sjön Ökvattnet inom Skellefteä socken af Westerbottens län, förre Expeditions-fogden, Kronolänsmannen C. J. Moritz beviljade och år 1845 utbekomna lån å Tvåtusen R:dr, får, under fortfarande skyldighet för låneinnehafvaren att erlägga den förut stadgade räntan af tre procent, sagde lån under en tid af tio år, räknad från innevarande års början, till
Riksgälds-kontoret årligen återbetalas med en tiondedel utaf ursprungliga lånesumman, så vida för denna kapital- och ränte-inbetalnings behöriga fullgörande ställes sådan säkerhet, som af Fullmäktige godkännes.
STOCKHOLM, tryckt nos isaac marcus, 1851. Stats-Ulskollels Utlåtande, M 509. t J\i 309.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Aug. 1881, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållne ålerremisser å Betänkandet , J\s 247, i fråga om löneförhöjning åt nuvarande
Biblio thekarien vid Linköpings Gymnasii- och Stifls-Bibliothek. (C. A.) Förenämnde Betänkande, deruti Stats-Utskottet hemställt, alt väckt motion derom, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att åt Pastor L.
Wiede måtte beviljas en personel löneförhöjning af 266 R:dr 52 sk.
Banko årligen, att, så länge han innehafver Bibliothekarie-tjensten vid Linköpings Gymnasii- och Stifts-Bibliothek, utgå af reservationerna å det på allmänna indragnings-staten uppförde anslag för emeriti-löner vid elementar-läroverken, icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, men återremitteradt af Preste- och Bonde Stånden.
De talare inom sistnämnde 2:ne Riks-Stånd, hvilka yrkat återremiss, hafva såsom skäl derför hufvudsakligen anfört, att nämnde blibliothek vore ett af de dyrbaraste i riket och i sitt förvar hade vigtiga boksamlingar, såsom Erik Benzelii i klassiska och historiska litteraturen, Dalbergs Naturhistoriska, Troils Isländska m. fl. samt en manuskriptsamling, i hvilken ligga rika, men hittills mindre begagnade källor för Sveriges politiska och kyrkliga historia; att den nu varande föreståndaren med redbarhet och nit förenade utmärkt skicklighet, i följd hvaraf han blifvit kallad till korrespondent af 2:ne historiska samfund samt nyligen undfått af Samfundet för Skandinaviska skrifters utgifvande det hedrande förtroendet att på allmän bekostnad undersöka privat-arkiver i riket; att Wiede, ehuru på sin nu varande plats oersättlig och oaktadt sitt nit för vetenskaperna, icke kunde der qvarstanna, emedan en skyldig omtanka för en tarflig bergning, nödgade honom att lemna en befattning, som icke medförde en sådan, och söka sin utkomst på en annan bana, för vinnande hvaraf Wiede äfven 2:ne gånger och sednast innevarande år innehaft förslag till mindre komministraturer; att vid hans Bih. till It.
Prot. 1830 & 1831. 4 Sami., 1 Afd., 2 Band., 43 Haft. 1 2 Slals-Ulskollels Ullålande, M 509. förr eller sednare inträffande afgång från bibliothekarie-tjensten, det icke kunde förväntas, att någon med erforderliga egenskaper skulle vilja emottaga befattningen, sedan nu mera yngsta läraren, enligt den nya staten för elementar-läroverken åtnjuter nära dubbelt högre lön; varande slutligen anmärkt, att, då Wiede hvarken vore emeritus eller bibliolhekarien ens i nu gällande Skolordning upptagen ibland skollärare, binder deruti syntes möta för Kongl. Maj:t att, utan Ständernas förord och medgifvande, åt honom anordna den äskade löneförhöjningen på läroverkens anslag; men att Rikets Ständer, hvilka under innevarande riksdag af emerili-anslaget indragit 50,000 R:dr till Riksgälds-Kontoret, voro oförhindrade att för ifrågavarande ändamål lemna anvisning å samma anslag.
På dessa och flere anförde skäl hafva desse talare yrkat, att Rikets Ständer måtte åt ifrågavarande tjensteman, som, enär han tillika genom serskild instruktion hade sig undervisningsskyldighet ålagd, de facto vore skollärare, utaf de å anslaget till emeriti-löner vid elementar-läroverken uppkomna besparingar anvisa den nu ifrågaställa högst behöfliga löneförhöjningen, hvarigenom Linköpings läroverk finge bibehålla en utmärkt vetenskapsman, utan att statsverket i följd häraf med någon direkt utgift betungades.
Enär det icke varit Stats-Utskottets afsigt att motverka den för Wiede begärda löneförhöjning, får Utskottet, sedan upplyst blifvit, att Bibliolhekarien vid Linköpings Gymnasii- och Stifts-bibliothek, icke är i gällande Skolordning ibland skollärarne upptagen, och således ej utan serskildt medgifvande af Rikets Ständer lärer kunna komma i åtnjutande af något anslag på elementar-läroverkens stat, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes tilldela Pastor Wiede, om han deraf finnes förtjent, ett årligt belopp af 266 R:dr 52 sk. b:ko, att, så länge han bibliothekarie-tjensten innehafver, utgå af reservationerna å anslaget till emeriti-löner vid elementar-läroverken.
Reservationer: af Herr von Troil, S. G.; af Grefve Mörner, C. G.: »Emot Utskottets med 14 röster emot 12 fattade beslut, att frånträda sitt förut gjorda, och af två Riks-Stånd godkända afstyrkande af bifall till den väckta motionen, får jag anmäla min reservation. Slats-Ulshollels Memorial, JM 310.
Det har förut under denna riksdag varit såsom grundsats inom StåtsUtskottet antaget, att, då ett Utskottets Betänkande blifvit af två Riks-Stånd godkändt, återremiss ifrån två andra Stånd icke föranledt Utskottet att ändra sitt beslut, så vida ej någon faktisk oriktighet sig i detsamma insmygt, och de leda möter, hvilka före nu ifrågavarande ärendes afgörande sent vid middagstiden ifrån Utskottet sig aflägsnat, kunde säkerligen, lika litet som jag, ana, att man uti förevarande fall skulle vilja försöka att få en annan regel tillämpad och begagna några ledamöters frånvaro för att, under förhoppning, att majoriteten tilläfventyrs blifvit derigenom förändrad, sätta voterings-mekanismen i rörelse.
Då Utskottets förändrade beslut följaktligen ej kan antagas härflyta från några förebragta nya skäl, utan är en följd af en tillfällig majoritets utveckling af sin makt, har jag ej kunnat annat, än instämma uti Afdelningens förslag, att Utskottet borde vidblifva sitt förut afgifne utlåtande.» af Friherre Stjernstedt, A. W., som tillkännagaf att han icke varit i Utskottets plenum tillstädes, då detta ärende afgjordes; — samt af Herr Gråå.
M 510.
Memoriali anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet M 258. (U. A.) Bonde-Ståndet har återremitterat till Stats-Utskottet
Usta punkten och 2:dra punkten litt. a af dess Utlåtande JM 258, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående hospitalernes förbättring och underhåll, men som samma Utlåtande blifvit i sin helhet bifallet af de 5 öfriga Riks-Stånden, och ärendet följaktligen är, jemlikt 75 § R. O., af Rikets Ständer afgjordt, kan Utskottet med detsamma icke taga vidare befattning.
Stockholm den 5 Augusti 1851. 4 Stals-Utskottels Memorial, M 311 och 312.
M 511.
Memorial, angående arfvoden dt Stats-Komrnissarierne Kock och Gråd.
Under loppet af innevarande riksdag hafva, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, Stats-Kommissarien A. W. Kock, samt under dennes en kortare tid inträffade sjukdom, Stats-Kommissarien Gråå, jemlikt Kongl.
Maj:ts förordnande af d. 13 sisth Februari, tillhandagått Utskottet med erforderliga upplysningar vid behandlingen af Stats-reglerings- och andra statsverket rörande ärenden; och som, med anledning häraf, Utskottet funnit sig böra hemställa, att, på sätt vid föregående riksdagar egt rum, något lämpligt vedermäle af Rikets Ständers erkänsla, för det nitiska och gagneliga biträde, Utskottet blifvit lemnadt, måtte varda beviljadt, får Utskottet i sådant afseende tillstyrka, att Stats-Kommissarierne Kock och Gråå må hvardera tilldelas ett arvode, den förre af 1,000 R:dr Banko och den sednare af 200
R:dr samma mynt, att af Riksgälds-Kontorets medel utbetalas.
Stockholm den 3 Augusti 1831.
Memorial, angående slutligt bestämmande af arfvodet får den hos Utskottet anställde Kamererare.
Uti sitt under J\s 109 afgifne Utlåtande, rörande aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställde tjenstemanna-personal och vaktbetjening, har Stats-Utskottet, beträffande den hos Utskottet tjenstgörande Kamererare, hvilken under tiden uppburit i förskott 80 R:dr i månaden, förklarat sig vilja uär mare - Slals-Ulskollels Memorial, M 512. mare riksdagens slut föreslå det belopp, bemälde Kamererare skäligen borde tillerkännas; och som nämnde tidpunkt nu torde vara att emotse, har Utskottet, med hänsigt till beskaffenheten af de Kamereraren åliggande göromål, samt den omtanka, noggranhet och möda derå blifvit nedlagd, funnit sig böra hemställa, att aflöningen för meranämnde Kamererare må bestämmas till Etthundra Riksdaler Banko i månaden, att, räknadt från och med anlagningsdagen samt efter afdrag af hvad Kamereraren redan förskottsvis uppburit och med iakttagande af de i afseende på aflöningen för Riks-Ståndens och Utskottens kanslier i allmän het meddelade föreskrifter, från Riksgälds-Kontoret utbetalas.
Stockholm den 5 Augusti 185*1. M. lill K.
St. Prat. 1830 & 1831. 4 Sami., 1 A/i., 2 Band., 45 Ha/t.
Siats-Utskottets ^leinorial, N.-o 313. t N:o 313.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Aug. 1851, kl. 7 e. m.
Memorial, med förslag till sammanjemnkning eller voteringsproposition, , i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande Slals-utskotlels utlåtande N:o 263, angående anslag till inköp af en Kansli-rådet Krutmeyer tillhörig gravyr samling. (U.A.) Förenämnde Utlåtande, deruti Stats-ulskottet dels föreslagit, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl Majit täcktes låta närmare undersöka beskaffenheten af Kansli-rådet Krutmeyers ifrågavarande gravyrsamling, samt, derest den befunnes ega sällsyntare konst-historiskt värde, låta densamma inköpa och till Kongl, bihliotheket öfverlemna, dels ock tillstyrkt, alt Rikets Ständer ville för detta ändamål ställa till Kongl. Majits nådiga disposition en summa af högst 12,000 Ridr att från Riksgälds-kontoret utgå, har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, men afslaget af Borgare- och Bondestånden.
Vid sådant förhållande får Utskottet inbjuda sistbemälde 2:ne Riks-stånd, all med Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet sig förena uti deras, i enlighet med Utskottets tillstyrkande, fattade beslut; men om denna inbjudning icke antages, anser Utskottet, att frågan bör afgöras, genom votering i förstärkt Stats-ulskott, och får, i sådant hänseende, föreslå följande voterirtgs-proposition: ”Den, som vill, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, att Kongl. Majit täcktes låta närmare undersöka beskaffenheten af den Kanslirådet Krutmeyer tillhöriga samling af gravyrer, samt derest den befinnes ega sällBih. till II S/.-s Prot. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 46 Haft. 1 2 Stats-Utskottcts Memorial, N:o 314. syntare konst-historiskt värde, låta densamma inköpa och till Kongl, bibliotheket öfverlemna, äfvensom att Rikets Ständer för detta ändamål ställa till Kongl. Maj:ts nådiga disposition en summa af högst 12,000 R:dr att ifrån Riksgälds-kontoret utgå, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej. kommer berörde fråga att förfalla.
BIHANG TILL i&fsmrMGNB ffinnawHrÅsiiiwKis f 1® t % 1011 vid Urtima Riksdagen i Stockholm Åren 1844 och 1845.
FJERDE SAMLINHEM» Afdelningen: Stats»- samt Allm.
Besvärs och Oeconomie- m. fl. Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och B et än kan den.
Memorial, N.-o 1.
I N:o i.
Memorial Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov. kl. 2 e. no.
För biträde vid behandlingen af de till Stats- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning från Riks-Stånden remitterade mål, hafva de förenade Utskotten ansett sig böra, i likhet med hvad tillförene egt rum, antaga en serskild Secreterare, med anmälan hvaraf Utskotten nu få hos Rikets Ständer vördsamt begära, att nämnde Secreterare, som den nästlidne September inträdde i tjenstgöring, måtte från och med den dagen och så länge hans biträde erfordras, få uppbära arfvode till det belopp, sorn framdeles kommer att bestämmas, samt under tiden i förskott Ett Hundrade Riksdaler, för månaden beräknadt.
Stockholm den r INoveinber 1844* På Stats-Utskottets vägnar:
Pä Ridderskapets och Adelns På Preste-Ståndets Ledamöters vägnar; Ledamöters vägnar; C. O.
Abr. Z.
På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar:
Frans Schartau. S. Heurlin.
På Ridderskapets och Adelns På Preste-Ståndets |Ledamöters vägnar:
Ledamöters vägnar: II.
O. F. Wahlberg.
Ledamöters vägnar: J. W.
Ola Jeppson. A. V. Kock. Bilt. till R.
Prot. 1844, 4 Sami, 2 AJd. 1 Haft. 1 3 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekön.-Utsk. TJtlataiuley E:o t N:o 2.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att
Cal mare Län måtte i tvenne Landshöfdinge-dömen fördelas.
Borgare-Ståndet samt hos Hederv. Bonde-Ståndet har Herr Maechel från Westervik och Riksdagsfullmäktigen Per Bengtsson, uti hvar för sig väckte, ordagrant lika lydande, motioner, fästat uppmärksamheten å nödvändigheten af Calmare
Läns fördelande uti tvenne sådane, och derjemte anfört, att nämnde Län, som holle i längd a8 i mil, hvaraf 7 mil norr om Westervik, 17 i mil mellan Westervik och Calmar, samt 4 n‘il söder om sistnämnde stad, icke lämpligen kunde af en Landshöfding styras, Det vore nemligen till arealen större, än flera andra Län inom Riket, och hade en folkmängd af omkring 178,000 invånare; en ort så befolkad som detta län, der culturen stöde på en hög ståndpunkt, näringarne voro mångartade och rörelsen liflig, hade ofta behof af handräckning från Läns-styrelsen, så i ekonomiska, som exsecutiva och polisärenden, men det långa afståndet från norra delen af Länet till Residence-staden och den med en resa dit förenade kostnad, som för den mindre bemedlade vore ganska känbar, utgjorde för de inom samma del af Länet boende invånare ett stort hinder för Läns-styrelsens anlitande.
Utom den kostnad och det obehag, sorn den enskilde finge vidkännas, då han nödgades besöka residence-staden, orsakades jemväl kronan både kostnad och förlust genom utgifterne för embets- och tjenstemäns resor inom
Länet samt för bestridande af fångtransporter, äfvensom den olägenhet egde rum, att de Förordningar och påbud, som utginge från Kongl. Maj:t eller Collegierna i hufvudstaden, i norra delen af Länet blefve publicerade sednare, än vederborde, enär de först skulle nedsändas till Calmar samt derifrån återsändas till redan "passerade trakter” efter en längre omväg; och har derjemte åberopats, att Kongl. Majrt, inseende olämplighelen af Calmare Läns indelning, vid sistförflutne Riksdag föreslagit Rikets då församlade Ständer, att nämnde