Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som Biksens Ständer , uti underdånig Skrifvelse af den 16 Augusti 1812, uppdragit Et Kongl. Maj:t, att, genom Den 2 3 Juli. 3115 genom en Comitée af kunniga Embetsman och erfarna Handlande, låta utarbeta en ny SjöTulls-Stadga, på en gång afseende Handelns och Näringarnes förkofran och Stats-Intradernas bestånd , derigenom att de förändringar, hvilka genom förändrade tider i den gamla Taxan och Stadgan erfordras, lmfvudsakeligen måge leda, dels till uppmuntran för export af inrikes producter och förädlingar, medelst nedsättning ej mindre å utförseln deraf, än införsel af de till förädling inkommande rå-ämnen, dels till öfverflödets hämmande genom en skälig förhöjning af de dertill hörande artiklar; så anse Stats och Bevillnings-Utskotten, ej mindre hvad Riksdagsmannen Jon Jonsson hemställt, än Utskotten här ofvan dervid anfört, vara ett ämne, sorn tillhör förenämnde Comitées granskning och utlåtande, och hvaröfver Utskotten således nu 1 förhand icke kunna ingå i någon vidare pröfning ; hvilket dock Riksens HöglöfL Ständer Vördsainligen underställes.
Stockholm den lq Juli 1815.
På Högh Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar Carl Stellan Mörner.
Carl de Geert På HÖgv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. R osenstein.
Nlls Limnelius.
Ufipläif silö
Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. den II Juli.
Högvörd. Prest-Ståndet den II .
Borgare Ståndet den 2} Hederv.
Bonde - Ståndet den 12 Riksens Höglofl.
St Unders Stats-Utskotts Betänkande, angäende eftergift af en uti Qvarn-1 ullen eller Mantalspenningarna för Stockolms Stad för de sednare åren yppad brist.
Uti till Vällofl. Borgare-Siandet ingifvet Memorial har vice Talmannen Herr Lagmannen och Riddaren Landberg gjort hemställan, ej mindre cm Mantalspenningarnes beräkning och erläggande af Stockholms Stad, än afskrifning eller eftergift af den utaf Kongl. Kammar-Rätten anmärkte och Staden till ersättning ålaggde brist för de föregående arén uti den Summa, sorn uti Tariffen, till reparation af Land-Tulls- och Accis-ersättningen imellan Städerna, påföres Stockholm under namn af Qvarntull.
Hvad den första frågan eller beräkningen af de i stället för Qvarntullen ålagde Mantalspenningar angår; så hafva Stats- och Bevillnings-Utskotten uti gemensamt Betänkande öfver Herr Lagmannens och vice Talemannens gjorda framställning i detta ämne, sig deröfver redan yttrat; men beträffande den sednare eller den sökte eftergiften och afskrifningen; så får Stats-Utskottet sig deröfver nu utlåta.
Ständer beslutit, och Kongl. Maj:t genom Dess Nådiga Kungörelse af den Den 12 Julié 111T den 10 Februari 1813 bestämdt förklarat och förordnat att Mantalspenningar i Stockholm, Götheborg och Carlscrona skola utgå, likasom å andra orter, i stället för Qvarntull; så anser Stats-Utskottet deraf vara en klar och ostridig följd, att Mantalspenningarne i dessa Städer hvarken kunna eller böra erläggas till högre belopp, än i de öfriga Städer och Orter i Riket, ej eller för flera personer, än der Mantalskrifne verkeligen finnas.
Stats-Utskottet hemställer fördenskull, att den sökte Afskrifningen eller Eftergiften må desto heldre beviljas, som en sådan eftergift icke medför någon förlust för Statsverket, enär uppå den i Stat påräknade EandTulls-ersättningen icke någon blist sig yppat, utan tvärtom densamma vid Uppbörden och Eevereringen uppgått till högre belopp, än hvartill den i Riks-Siaten är upptagen och beräknad.
Ständers eget ompröfvande underställes detta vördsammeligen.
Stockholm den 19 Juli 1815* På Höglofl.
Prest-Stån - de-ts Eedamöters vägnar C■ v. Rosenstein.
På Vällofl. BorgareStåndets Eedamöters vägnar Carl fr. Landberg.
BondeStåndets Eedamöters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius, Uppläst 2llS Den 22 Juli.
Uppläs: hos Höglofl.
Ridd. och Ad, den oz Juli. Högvörd.
Prest-Ståndet den 22 Vällofl. Borgare-Ståndet den 23 — Hederv.
Bonde - Ståndet den 22 ____ Riksens Höglofl.
Ständers Stats - Utskotts Betänkande angående Herr Reenstjernas hemställan, att Sterbhusen efter Embets- och Tjenstemän vid Civil-Staten, med indelt Lön, mätte fä åtnjuta Bcgrajningshjelpen efter förvandling och Markegång.
Uti det af Herr C. Reenstjerna till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, ingifne och derifrån till Stats- och Bevillnings-Utskotten remitterade Memorial, om frihet för Röntagare att tjena för Begrafningshjelp ocherläggaBevillning af de as Uöner, har äfven blifvit anmärkt, att, efter Civile Embets- och Tjenstemän, som hdfva'. indelta Eoner, Begrafningshjelpen ej utbetalas till det belopp eller efter den beräkningsgrund, sona vid, tillträdet af Tjensten innehållningarne af löner till Stats-Verket ske , utan endast efter Krono-värdi utan förvandling och Markegång, samt att om en Embetsman ej dör i tjensten, utan får transport till en annan Syssla, eller tager afsked, återfår han icke den Begrafningshjelp, hvarföre han vid tillträdet af Sysslan tjénte utan lön, utan blifver sådant en besparing för Stats-tlassau, och hvarföre han tillstyrker, att Den 2 2 Juli. 2119 att ingen må vid tillträdet af en Syssla tjena för större Begrafningshjelp, än som hans Sterbhus har rätt att efter hans död utbekomma.
Och som detta ämne funnits ensamt tillhöra Stats Utskottets Utlåtande; så får Stats-Utskottet sig deröfver nu yttra.
Enligt 1686 års Sfats-Protocoll för den 29 Januari stadgades , att inga andra skulle åtnjuta Nåd-å;en,än Enkor och omyndiga barn, och att det skulle blifva en generel regel, att Nådåret blir så stort, som halfva lönen- den aflidne på Stat häfver njutit.
Uti i:sta punkten af Kongl. Förklaringen af den 24 November 1724 öfver 1723 års Nådårs Förordning stadgas, att den, som avancerar sedan den I Januari och tillförene har haft tjenst, bör låta sig nöja det året med sin förra tjenstlön, men deremot skulle de, enligt 3
Staten af några öfverskjutande medel eller besparingar, som ej röra Nådårs besparingarna, till dess de det följande året af Stats-anordningarna komma att blifva aflönte.
Enligt Kongl, Brefvet af den 9 October 1727 skulle de Civile och Militaire-Betjente, som befordras till indelt lön och ingen tjenst förr haft, det första året, emot förra praxis, ej få njuta förvandlingen tillgodo.
Enligt 8120 Den 2 2 Juli.
Enligt Riksens Ständers Secreta-Uiskotts författade General-Calculation öfver 1732 års
Stat skulle Extra samt öfverskotts-medlen till
Statens understöd på förslag bibehållas till g,000 D:lr S:mt, medelst det, att alla Civile- och Militaire-Betjente, sorn tillförene icke haft någon lön, skulle, när de framdeles trädde till Beställningar, tjena de första 6 månaderna utan lön.
I anledning häraf utfärdade Kongl. Majit under den ig October 1731 Dess Nådiga Circulaire till vederbörande Verk och Stater af innehåll: att vid alla Civile- och Militaire-Tjensters tillsättande från den 1 Januari 1732 skulle noga iakttagas, att der någon, som icke tillförene haft lön, sig till er:
Beställning anmälte, skulle densamtna dertill icke antagas eller honom derpå fullmagt meddelas, innan 6 månader voro förflutne, sedan rjensten blifvit ledig, med mindre han sig erböd, att, till dess förenämde tid vöre förbi,, tjena utan lön, då han, på sådan händelse, kunde med fullmagt dessförinnan förses och tjensten tillträda.
Men i anledning af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 13 December 1734 blef genom Kongl, Majus Nådiga Circulaire af den xx Mars 1735 förordnadt, att ifrån samma års början hvar och en, utan åtskillnad, så snart han kom me i någon Kongl. Majus och Kronans tjenst, då tillika skulle blifva delaktig af Ighen , som Staten derpå består, likmätigt förra Kongl. Förordningar, hvarigenom således kamtne att upphöra Kgl. Majtts förut gjorde förordnande af den 19 Oct. 1731, angående 6 månaders tjensgöran de - Den 2 2 Juli. 2121 de utan lön, enar någon , som tillförene dermed icke varit hugnad, till någon Beställning befordrades.
Detta blef åter ändrat genom Kongl. Brefvet af den 3 November 1743, då den förra Författningen åter upplifvades, angående 6 månaders tjenstgöring utan lön för dem, som blifva befordrade och förut ingen tjenst haft; och detta stadgande gäller ännu till efterlefnad.
Om och hvad förändring härutinnan må kunna ske, till lindring för Embets- och Tjenstemanna Corpsen, beror på den åtgärd, Kongl. Maj:t i Nåder täckes vidtaga, i anledning af den underdåniga anhållan, som Stats Utskottet, uti dess gemensamt med Bevillnings- Utskottet afgifria Betänkande, angående Herr ReenstjernaS Memorial, hemställt, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i detta ämne göra.
Hvad åter angår sättet till Begrafningshjelpens åtnjutande; så täcktes Kongl. Maj:t uti 34 §. af Dess nådiga Resolution den 20 Febr.
I739 uppå Krigs-Befälets besvär förklara, att ehuruväl Förordningen om Nådår för Enkor och Barn ej vidare stadgar, än att sådant efter Staten assigneras till hälften af den igenom döden afgångnes lön, utan att förvandlingen derjemte blifvit dem bestådd, som hafva indelning; och det således, allt sedan 1686 och lörsta inrättningen af Nådåren, blifvit praktiseradt; så fann dock Kongl.
Majit billigt vara, det thädanefter halfva lönen med förvandlingen deraf skulle till Nådår bestås.
.Vid 2X2 2 Den 2 2 Juli.
Viii 1746 års Riksdag blef hos Riksens Ständer anmälan gjord, att Eands-Stats-Betjeningens Enkor och Barn måtte, lika med KrigsBefälet, få njuta Nådåren med förvandling, emedan deras tillstånd vid Männernas och Fadrens frånfälle vöre uselt och ömt.
Häröfver yttrade sig Secreta-Utskottet uti underdånig skrifvelse den 30
Maj 1747, att ehuru väl någon likhet syntes vara härutinnan nied Krigs-Befälets och Eands- Stats - Betjeningen Enkor och Barn, i anseende dertill, att deras Män och Fäder af bägge Staterna njuta indelta löner, det ock skulle tyckas i sig sjelft billigt, att
Nådåren i gemen anordnades med samma vilkor , som de aflidne i lifstiden innehaft lönerna; så fann dock Secreta-Utskottet å andra sidan, ej allenast att högstbemälte Resolution var speciel för KrigsBefälet, samt, att Kgl. Majit, i anseende dertill uppå speciella gjorda ansökningar, i lika mål förklarat under elen 8 Januari 1741 och den 20 December I745 att sådant ej kunde sträcka sig till Eands-Stas-Be* tjeningens Enkor och Barn, utan skulle ock, i fall denna ansökning blefve villfaren, en stor olikhet blifva imellan Eands-Stats-Betjenteines Enkor och Barn , emedan en del af dem hade indelta och en del oindelta löner, hvarförutan Stats-Verket , som af Nådårs fonden och den dervid för Kronan besparade förvandlingen hade en god hjelp, skulle röna mistning, om
Nådåren öfverallt med förvandling skulle komma att bestås , hvilket Stats-Verket vid dess då som mest istadde trångmål ej tåla kunde; af hvilka anled - Den 2 2 Juli. 2123 anledningar Secreta-TTtskottet fördenskull höll i underdånighet före, alt Eands-Stats-Betjenternes Enkor och Barn borde, lill en likhets erhållande öfver allt dem imellan, lala sig åtnöja, såsom ditintills skett med Nådårs undfående i contant efter Staten och utan förvandling.
Hvad Secreta-TJtskottet sålunda i underdånighet yttrat, täcktes Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 26 Juni 1747 gifva Stats-Contoiret till efterrättelse tillkänna.
Då Stats-Verket under vacance och Nådars tiden njuter fulla lönen efter förvandling och Markegång för de Civile Embets- och Tjenstemän vid Eands-Staten, sorn innehafva indelta löner; så synes det vara både billigt och rättvist, att desses Enkor och Barn efter dem böra njuta Begrafningshjelpen efter förvandling och Markegång, lika med hvad indelta MilitaireStatens Enkor och Barn bestås.
Stats-Utskottet hemställer derföre, att Riksens Höglofl.
Maj:t i underdånighet anhålla om nådig ändring härutinnan, så att Enkor och Barn eller Sterbhus efter i tjernsten aflitlande Civile Embets- och Tjenstemän vid Eands-Staten, som hafva indelta löner, måtte hädanefter få åtnjuta Begrafningshjelpen med 6 månaders lön, uträknad efter förvandling och Markegång på lika sätt som vid indelta Militairen.
Ständer hemställes detta vördsammeligen, Stockholm den ig Juli 1815.
På 21*4 Den 22 Juli.
På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. f. Rosenstein.
Unpläst hos Höglofl.
Prest-Ståndet den 21 Vällofl, Borgare-Ståndet den 2J _ Hederv, Bonde-Ståndet de« 12 Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid dess Betänkande om sökt lindring uti Bätsmans-lndelningen i Blekinge.
Vid Stats - Utskottets afgifna Betänkande, uppå f. d. vice Talmannen Jon Jonssons Memorial, om lindring uti Båtsmans indelningen i Blekinge Län , hafva hos Höglofl.
Bidderskapet och Adeln följande anmärkningar blifvit gjorda, nemligen: 1:0 Af Herr Lagmannen Grefve Gyllen* borg, så lydande: ”1 ett Den a a Juli. ssias ”1 ett till Stats-Utskottet remitteradt Memorial har vice Talmannen Jon Jonsson i Blekinge yrkat lindring i Båtsmans - Indelningen, i Blekinge Län, hvaröfver Stats-Utskottet dess Utlåtan e meddelt, ’’att hos Kongl.
Maj:t skulle den underdåniga anhållan framställas, det Kgl. Majit mätte i Nåder täckas att, intill nästa Lagtima Riksdag, låta anställa behörig undersökning, rörande ej mindre Båtsmans - Roteringen i Blekingen än Rusthålls-Indelningen samt Soldatoch Båtsmans-Roteringen i Rikets öfriga Provinser, då håde Kongl. Majit och Riksens
Ständer derefter kunna blifva i tillfälle att sig yttra i ett sammanhang, om och hvad jemnkningar deruti kunnat finnas nödiga.
Härvid har jag intet att erinra hvad Blekingen angar, hvarom fråga blifvit väckt, men då jag icke sällan funnit, att man sökt utsträcka Rust- och Rothållares förbindelser: då jag äfven nyligen af ett Oeconomie-Utskottets Betänkande inhämtat, att på Motionen om Knekte Contracternas efterlefnad , i stället för tillstyrkande, för Rotehållare utvidgade förbindelser blifvit af Utskottet föreslagna; då jag således befarar, att ett medgifvande af jemnkningar icke torde föranleda till Rust- och Rotehållares fördel, utan möjligen till deras ytterligare betungande, Utskottet äfven i min öfvertygelse icke ägde, att för hela Riket föreslå förenämnde undersökning, enär hvarken Kgl. Majit genom Nådig
Proposition frågan härom i Nåder framställt eller Memorial af någon Riksdagsman dertill föranledt; så anser jag S:ats Utskottets, utöfver behöriga gränsor utsträckta åtgärd, böra undergå 2126
Den 2 2 Juli. undergå den inskränkning i ett förändradt Betänkande, att, hvad icke Blekingen rörer, ma. uteslutas, så att några undersökningar i afseende på den öfriga delen af Riket icke må föreslås.
Jag anhåller vördsamligen, att Utskottets Betänkande, ined dessa Anmärkningar, må återremitteras.
” Och 2:o Af Herr Öfversten Berghman, så lydande : ”Meningen med den föreslagna jemkningen i Boteringen, kan valej vara, att en sådan skulle företagas inom eller samfält öfver hela Riket.
En sådan låter sig ej göra; ty hvarje Provins har förbundit sig,.att, igenom Knektehåll, utgöra ett visst antal Soldater, och detta antal kan hvarken ökas eller mindskas, utan att Knekte - Contracterna violeras.
Afsigten med väckta motionen måtte således varit att Roterings-jemkning skulle ske inom hvarje
Jjän:
Vid första påseendet skulle en sådan icke vara obillig, då ganska goda Hemman befinnas vara lika roterade med rätt dåliga; men då man med tämmelig visshet kan antaga för säkert att, vid Rotelingen, alla Hemman fingo Roteringstungan efter deras då varande beskaffenhet , kan den sig nu företeende skiljaktighet ej uppkommit af annan prsak, än att de goda Hemmanen haft trefna och flitiga åboer, hvilka dels i äldre, men troligen mycket i sednare tider, igenom odlingar och förbättringar satt dessa Hemman i den beskaffenhet, som nu väcker uppmärksamhet.
Deremot hafva de dåliga Hemmanen innehafts af tröga och försumliga Brukare, hvarigenom dessa Hemman - Den 2 2 Juli. 2127 man nu äro i ungefärligen samma ofördelaktiga tillstånd de vid Roteringen sig befunno.
Om efter Projectet en jemkning skulle företagas, blefve val följden den, att de goJa Hemmanen belastades med en större, och de dåliga fingo en lindrigare Rotering; det ville säga: de idoge Hemmanbrukarne fingo plikta för deras flit och de försummeligä få lättnad i Utskylder för deras vårdslöshet.
En annan consideration förekommer ock emot uppgifna Förslaget till Roteringens jemkning, den: att Innehafvarne af de förmånligare Hemmanen hafva till högre pris inköpt de samma, än hvartill de förra blifvit betalta, så att om dessa sednare äro, efter beskaffenheten högt roterade, har åtkomsten varit desto mindre dyr.
För min del kan jag alltså ej annat än afstyrka ali rubbning i Roteringen, såsom både olaglig och obillig, samt endast ledande till oredor.”
I anledning af dessa anmärkningar, har Höglofl.
Ridd. och Adeln, genom Protocolls-Utdrag af den lii denna månad, återremitterat detta ärende till Stats-Utskottet; och i föjlcl häraf får Stats-Utskottet dess förnyade Utlåtande härutinnan nu afgifva.
Att det icke var någon rubbning uti Indelnings-Verket, sorn Stats-Utskottet i dess förra Betänkande åsyftade, utvisar samma Betänkande, då deruti åberopas 80 §. i Regeringsformen till grund deremot.
Stats-Utskottet föreslog endast, att en allmän undersökning måtte ske, på det vid nästkommande Lagtima Riksdag Kongl. Maj:t och 5128 Sen 22 Juli. och Riksens Ständer matte blifva i tillfälle, att då. kunna gemensamt vidtaga de åtgärder, som lunna finnas vara nödiga; och Stats-Utskottet hämtade anledning till denna framställning ej allenast af den för Blekinge väckta fråga, utan ock af den kännedom Stats-Utskottet ägde, att vid åtskilliga tillfällen ifrån flera orter klagan ofia blifvit förd öfver Rustnings- och Roterings* besväret, och den olika tunga det medförde för Rust- och Rotehållarne.
Men Stats-Utskottet liar dessutom till sin gjorda hemställan icke saknat anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition af den i sistlidne Mars, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, deruti Kongl. Maj.t förklarat, att Indelnings-Verket väl skall till sina Hufvudgrunder förblifva orubbadt, men att den genom föreningen med Norrige inträffade förändring uti Rikets ställning fordrade , att den förra Försvars-planen måste omarbetas samt efter omständigheter och tillgångar lämpas och rättas: att Kongl.
Maj:t redan varit betänkt uppå och i Nåder anbefallt en derefter lämpad reglering, samt att Kongl. Maj:t för öfrigt vill vid verkställigheten förbinda all den lättnad för hans Skattdragande Undersåtare, som omständigheterna må kunna medgifva.
Stats Utskottet tror ock, att en sådan allmän undersökning, som Stats-Utskottet föreslagit, och dervid Rust- och Rotehållare äga att blifva hörde och sin lagliga rätt bevaka , hvarken skall leda till någon ny tunga för Rust- och Rotehållare, ej eller medföra någon oreda eller olaglig och obillig rubbning uti Indelningen eller Ro - Den a a JidL Siäö Boteringen, utan tvärtom gifva anledning der* till, att alla må kunna ske lika rätt, och deri ena undersåten icke vidkännas större tunga ätt den andra, utan en rättvis fördelning äf StätsBördorna äga rum, samt Kronans bästa i föl* ening med undersåfarnes , utan någondtjras förfång, jemväl må vårdas och främjas.
Jemte det en Ledamots Särskildta tankä bi* fogas, får Stats-Utskotiet i öfrigt tillkännagifva» att så väl Högvördiga Prest-Ständet som Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde Ståndet redan bifallit Stats-Utskottets förra betänkande.
Stockholm den kj Juli 1815.
Ledamöters vägnar Carl de Geer, På Högv. Prest-Ståri* dets Ledamöters vägnar Garl V. Rosenstein, På Vällofl.
BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr, Lundberg, På HederV.
BondeStåndets Ledamöters Vägnar Jon Jonsson, C, Tunelius.
Ständers Stats-Utskott t,‘.te Bandet, 367. 86vid SIS» Den 2 2 Juli. vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 19 Juli ig 15.
Uti det till Utskottets vidare handläggning, i anledning af gjorda anmärkningar, återremitterade Ärende, angående förre vice Talmannen Jon Jonssons Motion, rörande jemkning uti Båtsmans Indelningen i Blekinge Dan, begärte Hr Öfverste-Lieutnanten Tornerhjelm, att dess till Protocollet förut afgifne särskildta yttrande måtte Utskottets afgifvande svar bifogas, så lydande: ”Jag har bemödat mig, att med noggranhet granska omständigheterna, rörande den af f. d. vice Talmannen Jon Jonsson väckta flaga, om ändring uti Indelnings-Verket, för dess hemort Blekingen.
Denna forskning förer till helt andra önskningar , än den Motionen gör, efter den framställer grunder, som på det snörrättaste strida emot det gemensamma förhållandet af andra orters jemförda rättighet af Blekingens billiga fordran, och mot
Föi fattningarnes både anda och föreskrift.
Jag skall söka bevisa detta.
”Grundlagen sjelf föreskrifver den yttersta varsamhet för alla åtgärder mot Indelnings-Verket och den gör väl.
Hade ej denna inrättning, ehuru icke i alla delar felfri, varit vigtig nog att sparas från tillgrepp af framfarna villor, säkert skulle då Sverige redan varit utan försvarsverk, och skulle länge sedan sett sig magtlöst snärdt i trasslet af andra Staters vålden.
Det är således icke Hagens mening eller Samhällets väl att önska, mindre att understödja, ändringar i en * Den g 8 Juli. a i 3 t en inrättning, som med skyddande vördnad bör öfverlemnas ostyrnpad åt kommande slägter , hvilkas rättvisa taddel jag, för min del, icke vill medverkande framkalla.
Ej eller vöre det Lagligt, billigt eller försigtigt, att enskildt för en enda ort vidtaga ändringar , som, utom beräkning eller sammanhang för det hela, skulle partiell störa en af nyttan och aldren helgad inrättning, och skapa successiva ansökningar, iner grundade än Blekingens om lättnader, som åtagne Contracter länge ålaggt, och som blifvit beräknade vid de frivilliga köp, som man om Hemman ingått , och att göra detta på samma tid, sorn andra Hemman åtagit sig en alldeles oberäknad extra Boterings-skyldighet , hvarifrån högtideligen slutne afhandlingar, frän Statens sida, dem frikallar.
Ej ens med skuggan af skäl, åberopas från Blekingen den nya Bevälings-skyldigheten, som anledning till befrielse från en del af Indelnings-Verkets fullgörandet ty denna är en grundpligt, den förra åter personlig, lika men ej mera besvärande för Blekingen an andra orter, och som icke bör villande framställas , att missleda till begrepp om bördor, som icke enskildt trycka detta land.
Alla de framställningar som göras om Allmogens i Blekingen vanmagt och svårigheter med skjutsningaf och andra besvär, föregifne följder af Élottans grannskap, kan jag så mycket mindre afse, som jag med glädje kändt den nästan allmänna välmåga , sorn utmärker detta Landskap från de öfriga, och som bevittnas af den, om ej Önskvärda, åtmindstone offentliga yppighet och vällef - 2133 Den 2 2 Juli. nåd, som iner och mer tilltagande, väl framställer en tafla af motsatsen å aktningsvärda Fäders enfald, men också lugnar från farhåga örn oförmögenhet att uppfylla Statens billiga fordringar, eller att se med menighetens stigande tillgång en omöjlighet uppstå, att utgöra skyldigheter, som från länge kunnat dragas, och det under tider , vida svårare än de närvarande.
Alldeles oväntad är uppgiften, att Flottans Station inom landet är för innevånarne af en tryckande egenskap.
Man tror icke lätt detta, då man vet, att en stor del af Rikets intrader, som å Flottan användas, stadnar inom landet, och har der skapat fonden till den förmögenhet, och varit det odlings-medel , som bringat provinsen till ett välstånd, som så synbart höjer den öfver vanlottade Medbröders knapphet', som utan all afund blott begära, att ej ytterligare nedsättas ur jemförelsen. ”Innan Blekingen begärde mindskning i sina tyngder, borde man der, färnligt naturligt, hafva rådfört den lätt erbudna granskningen af närmaste granskapet, det vill säga med Kronobergs
Fän och öfra delen afl det magra Christianstads Län.
Man hade då lätt funnit, att i våra tider man ej dåras af uppgifter om blott Hemmantal.
Detta är af alla den orättaste beräknings-grunden för värden, och alltså för skyldigheter.
Man hade bordt ihågkomma, att endast en Fastighets inre valeur bör vara ea riktig måttstock derföre.
Man kan clå lätt inse, att då, enligt allmänna uppskattningen , ett Hemman i Christianstads Län, värdt 5,077 B;dr, håller - Den 8 2 Juli. 2133 ler, utan att äga Augment, en Häst och Karl, med dubbla kostsamma Munderingar, och då 1 j Hemman i Kronobergs
Kan, uppskattadt till 4,892 R:dr, håller en Soldat med Lif- och Släp mundering ; så håller Mantal i Blekingen, ansett till 5,447* R:dr, blott en Båtsman, med en simplare och vida mindre kostsam beklädnad, och njuter till än större förmån rättigheten, att hopskrapa sin Recriitering af landets umbärliga och ofta skadeliga mennisko-klass.