Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med antagande att de förhållanden, som gälla för Skåne äfven kunde, om ock undantagsvis, förefinnas på andra ställen inom riket, begärde och erhöll Stuteri-öfverstyrelsen år 1851 Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd att jemväl från Strömsholm utsätta hingstar hos enskilda personer till kostnadsfri vård; ett medgifvande, som dock hitintills föga kunnat begagnas, då, utom i Skäne, ingen benägenhet visat sig att ingå — 318 — så beskaffade, med både utgifter och ansvar förenade förbindelser.
Skulle, med den tilltagande håg för hästkulturen, hvaraf hingstföreningarne utgöra en yttring, tillfällen framdeles yppa sig att utplacera hingstar mot föreningarnes förbindelser att för dem ansvara, skall hinder derför ej möta; men att, såsom Rikets Ständers Revisorer angifva, tillämpa denna method ända derhän, att genom hingstarnes utplacering eller försäljning mot rabatt till föreningarne, den vid Strömsholm underhållna depot helt och hållet till— intetgöres, afstyrker Stuteri-öfverstyrelsen på det högsta, öfvertygad att dessa hästar så snart komme att förlora användbarhet för afveln samt erfordrade en så tät omsätt ning, att stuteriets produktion icke försloge för deras remonterande och att således inom få decennier en brist på hingstar skulle yppa sig, hvars afiijelpande sedermera komme att erfordra lång tid och betydliga kostnader.
Beträffande slutligen det af Rikets Ständers Revisorer uppgifna förhållande, att den balansrelatior., sorn tinnes bilagd Strömsholms stuteri-redogörelse för år 1859, icke utvisar om och hvilka åtgärder under året vidtagits för att indrifva stuteriets osäkra fordringar, får Stuteri-öfverstyrelsen upplysa, att Intendenten Adlerstam, hvilken redovisningen för det ifrågavarande året ålegat, redan den 1 Januari 1860 atled, hvarigenom svårighet mött att vinna tillförlitlig kännedom om hans åtgöranden i berörda afseende.
Den nådiga remisshandlingen återstå lies; och Stuteri-öf, erstyrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, S t o r m ä k t i g s t e, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, ]).
SILFVERSTOLPE.
Stockholm den 31 December 1861. J. A. Lundström.
Styrelsens öfver StamlioNänderiema underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar viii Stamholländeriernns förvaltning oell räkenskaper för år 1859.
Genom nådig remiss af den 18 sistlidne Oktober har Eders Kongl. Majit täckts infordra Stamholländeri-styrelsens underdåniga utlåtande öfver de af Rikets — 319 — Ständers Revisorer gjorda anmärkningar i afseende på stamholländeriernas förvaltning och räkenskaper för år 1859; och får, med anledning deraf, Styrelsen, jemte remisshandlingens återställande, i underdånighet andraga följande: § I Vid förflyttningar af statens stamholländerier måste Stamholländeri-styrelsen alltid fästa sin uppmärksamhet å en mängd förhållanden, som inverka på valet af såväl station, som de för hvarje särskildt ställe bestämda djur.
Lokalens beskaffenhet och läge, ägarens eller vårdarens personlighet, transportens längd och sättet för dess verkställande m. m. äro omständigheter, sorn här måste tagas i noga beräkning.
Hvad beträffar flyttningen till Warpnäs i Wermland af det förut på Jordberga i Skåne befintliga holländeriet, så bestod detta af dels äldre och dels yngre kor, de flesta mjölkande, hvilka, till följd af förhållanden, som det ej berott på Styrelsen att förekomma, påkallade såväl nödvändigheten af försigtighet vid transporten, som visshet att de vid framkomsten med omsorg och sakkännedom vårdades.
Att drifva dessa djur den omkring 33 mil långa landvägen från trakten af Ystad till det 2 mil norr om Jönköping belägna Drettinge, hade icke utan ett högst menligt inflytande och måhända våda för stamhjordens fortfarande bestånd varit möjligt.
Sjötransport måste derför väljas; men denna var till Carlstad kortare och följaktligen billigare, än den till Jönköping; hvartill kom, att Styrelsen ansåg sig kunna påräkna en särdeles omsorgsfull vård för djuren på Warpnäs, hvars ägare sjelf är å stället bosatt, en fördel, som icke kunde väntas vid Drettinge, enär dess ägare, Ofverståthållaren m. m.
Herr Grefve Hamilton, är större delen af året boende i Stockholm; och hade dessutom Styrelsen, vedan innan någon flyttning af holländeriet å Jordberga ännu var i fråga, träffat aftal med Grefve Hamilton om uppställandet på Drettinge af de vid Gammalstorp på förhand betingade djuren.
Dessa från Gammalstorp till Drettinge förflyttade djur bestodo, utom ett par tjurar, till stor del af unga, icke ännu mjölkande qvigor, som utan svårighet kunde uthärda den jemförelsevis korta landtransporten mellan nyssberörda begge ställen.
Genom hvad Styrelsen sålunda i underdånighet anfört torde vara ådagalagdt, att den af Rikets Ständers Revisorer antydda besparing icke varit verkställbar utan äfventyrandet af en sannolikt vida större och känbarare förlust. § 2.
Hvad angår den af Revisorerne framställda begäran att, jemte uppgift om antalet af tjurar och kor vid alla stamholländerier i riket, äfven en fullständig utredning om samtliga stamholländeriernas förvaltning, afkastning och tillstånd måtte hädanefter åtfölja den berättelse, sorn det borde åligga Stamholländeri-styrelsen att bifoga den årliga räkenskapen, så får Styrelsen i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att en berättelse, innefattande alla dessa ämnen, årligen blifvit af Styrelsen till Eders Kongl. Maj:t inlemnad genom Eders Kongl.
Maj:ts Civil-departement, hvarest den utan tvifvel varit för Rikets Ständers Revisorer tillgänglig; och anser Stamholländeri-styrelsen, att det af Revisorerne afsedda ändamålet lämpligast skulle vinnas, om Eders Kongl. Maj;t täcktes anbefalla Styrelsen, att vid den årligen till Eders — 320 — Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt ingående räkenskapen bifoga en afskrift af den till Eders Kongl.
Maj:t sednast afgifna årsberättelsen. § 3.
Den genom förbiseende vid aflemnandet af 1859 års räkenskap icke bifogade verifikationen N:o 35, rörande kostnaden för undertecknad redogörares resa till England, för uppköp af djur, har numera blifvit samma räkenskap bifogad.
Den af Kongl. Maj: t i nåder tillförordnade Stamholländeri-styrelse: ■ a >' övblÄ islab tifHli bolgod hjhobiii'1'.A 'iVIr "?
A. E. WIRSÉN. T/i.
Nathhorst, Stockholm den 31 December 1861, Landtbriiks-akademiens underdåniga utlåtande, i anledning al Rikets Ständers Revisorers anmärkning om underlåten brandförsäkring af åtskilliga byggnader vid Akademiens experimentalfält.
Underdånigs te Memorial.
I den berättelse, som Rikets Ständers Revisorer den 14 sistlidne Oktober af gifvit, angående granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, förekommer, hurusom llevisorerne vid granskning af Laridtbruksakademiens räkenskaper funnit, att af Akademiens vid experimentalfältet befintliga bonings- och uthus, nio blifvit brandförsäkrade, men att detta ej vore förhållandet med en del andra byggnader derstädes, hvilket förefallit Revisorerne destomera anmärkningsvärd!, som bland sistnämnde byggnader befunnes spanmålsmagasinet, hvilket åter i räkenskapen upptagits till ett värde, öfvcrstigande feni af de redan brandförsäkrade lägenheternas; uttalande Revisorerne den åsigten, att då många tillfällen nu för tiden erbjödo sig till erhållande af brandförsäkringar på billiga vilkor, Akademien icke borde lemna dessa obegagnade, för att låta försäkra åtminstone de byggnader, hvilka äga något större värde, och derigenom betrygga Akademien för förluster, sorn vid en inträffande olyckshändelse eljest så lätt kunde uppstå.
Öfver hvad sålunda anmärkt blifvit har Eders Kongl. Maj.t, genom nådig remiss den 18 nästlidne Oktober, infordrat Akademiens underdåniga utlåtande, till följd hvaraf Akademien i underdånighet får andraga följande: — 321 — fi (» JL* Enligt de vid experimentalfältet förda räkenskaper, äga dervarande åbyggnader ett värde af R:dr 57,670: 42. hvaraf mot brandskada försäkrats „ 44,485: 50. så att oförsäkrade värdet utgör R:dr 13,184: 92.
I senare tider verkställda reparationer och tillbyggnader vid de äldre, brandförsäkrade husen bokföras emellertid för ett belopp af „ 10,810: 79. hvadan byggnader för allenast återstående R;mt R:dr 2,374: 13. ännu icke mot brandskada försäkrats; varande dessa byggnader ett spanmålsmagasin, en smedja, ett öppet skjul och ett afträdeshus.
Att sistnämnde, för längre tid sedan uppförda byggnader icke blifvit brandförsäkrade, har utan tvifvel föranledts deraf, att de alla äro temligen aflägse belägne från med eldstäder försedde åbyggnader, — smedjan uppförd af sten, under tegeltak, i en afsides belägen skogsbacke.
Som emellertid numera, till följd af skedd förändring i fältets ekonomi, en magasinet närgränsande byggnad blifvit inredd till koladugård, i hvilken ljus under den mörkare årstiden begagnas, har Akademiens Förvaltnings-kommitté redan sistlidne höst beslutit, att så snart årets reparationsarbeten hunnit afslutas, brandförsäkring bör sökas såväl för ifrågavarande magasin, som äfven för de tillbyggnader och reparationer å förut brandförsäkrade hus, genom hvilka desse sednare kunna anses hafva erhållit ökadt värde.
Den nådiga remissen återställes.
På Landtbruks-akademiens vägnar: CARL G. MÖRNER. 1. B. Carl Rydqvist.
Styrelsens öfver Ultuna Landtbruks-institut underdåniga förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Institutets räkenskaper och förvaltning för år 1859.
Enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, får Styrelsen för Ultuna Landtbruksinstitut härmed afgifva underdånig förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer vid Institutets räkenskaper och förvaltning för år 1859 gjorda anmärkningar. — 322 — Beträffande först Institutets jordbruk och dess afkastning under bemälde år, så har det ofördelaktiga resultat, som årsräkenskapen utvisar, helt och hållet varit beroende af väderleksförhållanden, som i högsta grad^ voro missgynnande för de odlade såväl sädes- som foderväxterna, och hvaraf under år 1859 icke ensamt Ultuna, utan hela Upsala län haft stort mehn.
Så uppgifves i Hushållnings-sällskapets handlingar för sagde år (sid. 20, 21) att »afkastningen af årsväxten lidit så af frost som synnerligast af torka.
Under hösten 1858 led sädesbrodden af den ihållande bristen på nederbörd och skadades under vintern, då marken förblef bar samt föga tillfrusen.
Våren 1859 var torr och kall och befordrade sålunda ej synnerligen växtligheten hos den jemförejsevis svaga höstbrodden.
Vårsådden försiggick under torr och kall väderlek, och såväl höst- som vårsådden, men isynnerhet foderväxterna, hämmades i sin utveckling genom den tidigt inträdande och nästan hela sommaren ihållande starka torkan».
1 trakten af Upsala föll ifrån den 21 April till den 6 Juli icke något regn, och den äfven längre fram på sommaren fortfarande starka torkan skadade icke endast höst- och vårsädet, utan gräsväxten å de insådda vallarna samt å beteshagarna och ängarna, hvarföre man vid Ultuna nödgades frampå sommaren upplåta vissa delar af den oslagna Kungsängen till bete åt stamholländeri-djuren, då de vanliga, annars tillräckliga betena voro alldeles förbrända.
Genom torkan minskades öfverallt i länet höskörden högst betydligt och vid Ultuna blef minskningen så mycket större, som omkring en tredjedel af den naturliga ängen måste i brist på annat bete uppoffras till kreaturens underhåll före höbergningen Följden häraf blef att för ladugårdens underhåll följande vinter vida större kostnader än vanligt fingo vidkännas, och dessa, i förening med den knappa sädesskörden, som under året erhållits, torde lemna tillräcklig förklaring till det ogynnsamma resultatet med Ultuna jordbruk under år 1859.
Under detta år sammanträffade sålunda flera »mera ovanliga förhållanden», hvilka gjorde att jordbruket^ icke ensamt vid Ultuna, utan vid de aldra flesta egendomar inom länet gaf förlust, såsom villigt torde medgifvas af alla ortens jordbrukare, hvilka fört räkning och bok öfver sin hushållning, ^ så att de kunna tillförlitligen med hvarandra jemföra inkomster och utgifter för sagde år.
— Revisorerne hafva, efter beräkning af utsädet och afkastningen i korntal, antydt, att sädesskörden vid Ultuna år 1859 skulle varit »fullt medelmåttig», hvadan sålunda skulle kunna slutas, att årets spanmålsskörd icke borda kunna anses hafva lemnat någon förlust eller föran le dt minskade inkomster, och dock var detta händelsen, så att efter sådda 17 tunnor 28 kappar hvete, på 38 tunnland 10 kappland, skördades endast 83 tunnor 4 kappar eller ej fullt 3 tunnor på tunnlandet; af korn såddes 24 tunnor 8 kappar på 32 tunnland och skördades 69 tunnor 24 kappar eller ej mer än något öfver 2 tunnor på tunnlandet, oell äfven den andra säden lemnade så i kärna som i halm en högst otillfredsställande skörd, om man afser den besådda arealen och icke ensamt dömer efter korntalet i förhållande till utsädet.
Vid Ultuna radsås större delen a,f säden.
Härigenom blir utsädet på tunnlandet betydligen mindre än mot vid bredsådd, och korntalsberäkningen är härvid icke på vanligt sätt tillämplig, likasom densamma i allmänhet alltid lemnar ett högst osäkert resultat.
Att torkan 1859 verkade en betydlig minskning i sädesskörden vid Ultuna visar sig ock bäst deraf, att då under det föregående, icke heller särdeles gynnsamma året 1858 efter ungefärligen lika stort utsäde skördades 1,932 tunnor spanmäl, erhöllos 1859 ej mera än 1,429 tunnor, och hvarå värdeskillnaden utgjorde 7,917 R:dr.
Minskningen i egendomens afkastning blef en naturlig följd af denna skillnad i inkomsten af sädesskörden samt af de dryga extra utgifterna för uppköp af betydliga qvantiteter halm och rapskakorj m. m. för framfödandet af ladugården, som val för tillfället minskades, men ändå ej kunde i större skala reduceras, då densamma utgjordes af dyrbara racedjur.
Sådana »mera ovanliga» missgynnande förhållanden, som nu inträffade, stå icke i någon jordbrukares makt att förekomma eller 0 323 — afhjelpa.
Beskaffenheten af en egendoms skötsel bör derföre icke bedömas efter slika undantagsförhållanden, hvilka ock, till lycka så för den enskilde som för det allmänna, mindre ofta förekomma.
Det är ock en glädje för Institutets Styrelse att för Eders Kongl. Maj:t härmed underdånigst få anmäla, att likasom skördarne före åren 1858 och 1859 varit stundom mera, stundom mindre rika, hafva de under sistförflutna båda åren slagit väl ut.
Sa har Ultuna och i sambruk dermed varande Granebergs jordbruk för år 1860, enligt härom till Eders Kongl. Maj:t förut afgifven underdånig berättelse, lemnat i ren behållning 15,067 R:dr 48 öre, oberäknadt de vid räkenskapens afslutning ännu ej influtne arrendemedeln för året, hvilka uppgått till 2,584 R:dr 18 öre.
Tillägges denna summa till förbemälde, så visar det sig, att Ultuna kungsladugård har för år 1860 lemnat i ren kontant behållning 17,651 R:dr 66 öre, hvilken summa mer än väl betäcker förlagskostnaden samt torde kunna anses tillfredsställande, då hela årsinkomsten af Ultuna kungsladugård, innan densamma uppläts till landtbruks-institut, endast uppgick till 6,000 R:dr R:mt.
Så stor afkastning, som under sistnämnde år, kan naturligtvis icke alltid påräknas, då goda och onda år städse omvexla, och hvad under de goda åren erhålles i öfverskott kan och bör betraktas såsom den grundfond, på hvilken jordbrukaren har att assignera för betäckandet af de förluster, som stundom oundvikligen drabba honom.
Endast efter medeltal af flera år kan den rena behållningen af ett jordbruk bedömas, samt huru en egendom blifvit skött och förvaltad, och i detta hänseende skall Ultuna Landtbruks-instituts jordbruk icke stå sig illa, om en opartisk jemförelse anställes med öfrige egendomar i orten.
Växtföljden å lerjorden var redan ändrad innan Revisorernes anmärkning derom delgafs Styrelsen.
Förändringen afser användandet af tvååriga klöfver- och timothejvallar, i stället för enårig enbär klöfver, som visat sig mer och mer osäker och derföre måst öfvergifvas.
Beträffande mjölkhushållningen eller resultatet af sjelfva mejeriskötseln, så inhemta® af räkenskapens mjölk-, smör- och ostkonto, att af de till mjölkkammaren under aret inkomne 34,638 kannor mjölk, hafva efter 6,708 kannor, som användts till ost- och smörberedning, erhållits 151 lispund 3 skålpund smör, 35 lispund 10 skålpund sötmjölks- samt 109 lispund 14 skålpund skuinmjölks-ost, 2,850 kannor vassla och 912 kannor tjärnmjölk, som realiserats till en summa af 2,921 R:dr 71 öre.
Afdragas härifrån af mejeriförestånderskans lön 100 R:dr, hennes kosthåll 200 R:dr
— Stat och lön för 3 pigor (lön ä 50, stat å 125) 525:
— För salt, löpen och kryddor 30:
— Ved till mejeriet och boningsrummen för förestånderskan och pigorna, efter hvad häröfver å mejeriets konto uppdebiterats 388: 8.
Summa R:mt 1,243: 8, så, återstår 1,678 R:dr 63 öre, som gör något öfver 25 öre per kanna för den till mejeriet lemnade mjölken.
Då Revisorernes Delegerade vitsordat, att mejeriskolan befunnits vara på ett »tillfredsställande sätt ordnad», torde sjelfva mjölkhushållningen, som utgör hufvudsaken för skolan, äfven få anses förtjena samma vitsord, i all synnerhet då den till mejeriet lemnade mjölken kunnat i ost och smör m. m. realiseras till förbemälde pris.
Hvad som angar gödoxame och det vid deras konto blifvit anmärkt, så vidhåller Styrelsen sin förut häröfver afgifna förklaring, att detta endast är en bokföringsfråga, vid hvilken mindre afseende torde böra fästas, då Institutet varit såväl producent som konsument af de genom gödningen vunna produkterna.
Vidtages vid detta konto behöriga ändringar och rättelser, så kommer det att utvisa vinst, i stället för förlust.
Detta konto skulle då komma att gestalta sig t. ex. sålunda: — 324 — Debet. 12 utmönstrade äldre dragoxar, å 80 R:dr 960: — 9 kappar salt 2: 25, 2 lispund stensalt 1: 56. 3; 81. 312 » gröpe 262: 8. 305 » 6 skålpund rapskakor 238: 13. 5Q0: 21. 200 tunnor hvita rofvor, 50 tunnor kålrötter och 20 tunnor hvitbetor, öfverhufvud å 1 R:dr 270: 1,500 lispund hö, å 161 öre 250 900 » halm, ä 5 öre 45 Skötseln 53: 48.
Vinst 252: 18.
Summa R:mt 2,334: 68 Credit: 360 lispund 13 skålpund kött, å 4: 50 1,622: 12 stycken oxräntor, å 10 R;dr 120: 12 » hudar, å 20 R:dr 240 25 lispund 15 skålpund talg, å 9 R:dr 231 120 lass gödsel, å 1 R:dr 120 Summa R:mt 2,334 93. 75. 68. eller per oxe 21 R:dr 1,5 öre, hvilket icke kan kallas något ofördelaktigt resultat, då gödningen vid Ultuna bedrifves med utmönstrade dragoxar.
Rörande kosthållningen vid Institutet, så bestriddes densamma under några år af särskildt härtill antagne entreprenörer.
Detta föranledde då ofta tvister och obehagligheter, och underhållet af Institutets personal föll sig då vida dyrare och var icke så jemnt och godt, som det sedan hållits genom Institutets eget hushåll.
Att det för detta skulle vara förmånligast, om bröd och dricka för behofvet kunde åstadkommas på stället, lider icke något tvifvel.
Men att brygga och baka för ett hushåll af omkring 100 personer är ingen småsak samt låter alldeles icke med någon vinst verkställa sig. utan härtill lämpliga lokaler och med särskildt härtill afsatt arbetspersonal.
Då nu sådana lokaler alldeles saknas vid Ultuna, har man ansett det lämpligast att efter bestämda, för året uppgjorda priser låta bemälde förnödenhetsartiklar levereras till Institutet af bagare och bryggare i Upsala, från hvilka de erhållits till samma priser, som betalts för bröd och dricka till fattig- och arbetshuset i Upsala, hvarvid sålunda väl ingen misshushållning kan anses vara begången.
Kosthållet har, såsom Revisorerne anmärkt, för räkenskapsåret uppgått till omkring 23,000
B:dr för ett hushåll af 97 personer, deraf 34 lärare, tjenstemän och elever erhållit bättre kost samt 63 lärlingar, drängar Och andre arbetare vanlig arbetskost.
Dagportionen har öfverhufvud för det bättre och för arbetsbordet sålunda gått till ej fullt 65 öre person, hvilket väl icke kän kallas dyrt, utan snarare billigt i förhållande till nu rådartde höga priser å de flesta lifsförnödenhetfyr. — 325 — Med tacksamhet erkänner Styrelsen Revisorernes erinran om nödvändigheten för Institutet, att få å Kungsängen uppförda arbetarebostäder jemte ladugårdshus, för att kunna behörigen sköta dervarande särdeles lofvande odlingar.
Behofvet och nödvändigheten häraf har icke undfallit Institutets Styrelse, och vid dess sammankomster har denna vigtiga fråga flera gånger varit under öfverläggning, såsom protokollen öfver Styrelsens sammanträden upplysa.
Då Ultuna kungsladugård var utarrenderad, brukades den i äldre tider med till densamma från Ulleråkers och Waksala härader anslagne kronodagsverken.
Sedan dessa blifvit indragne, hafva sommararbetena till en stor del måst bedrifvas med legofolk, såväl under arrendetiden närmast före Institutets början som derefter.
Arbetslönerna, som på sednare tiden ansenligt stigit, hafva i granskapet af Upsala alltid hållit sig ganska höga och ofta öfverstigit det af Revisorerne såsom så högt antydda priset, 1 R:dr 50 öre för mans-sommardagsverke.
Arbetskostnaden har härigenom fallit sig särdeles dyr, och Institutets Styrelse har nogsamt erkännt och insett det af Revisorerne nu påpekade behofvet af en annan organisation af arbetsstyrkan Vid Ultuna landtegendom samt äfven gått i författning om uppförande af bostäder för gifta arbetare, så långt detsamma med Institutets tillgångar kunnat verkställas.
Så hafva sedan Institutets början 8 jordtorp blifvit anlagda och bebyggda, samt sednast under sista året ett boningshus blifvit uppfört för 4 arbetarefamiljer; men de för Kungsängen erforderliga betydligare byggnaderna har Styrelsen med ledsnad sett sig förhindrad att kunna-tillvägabringa, då medel härtill helt och hållet saknats.
Som emellertid Ultunas framtid i väsendtlig mån är beroende af atta Kungsängen nödiga ekonomibyggnader med det snaraste blifva uppförda, har Styrelsen, såväl häraf som med stöd af Rikets Ständers Revisorers härom uttalade åsigter, ansett sig böra hos Eders Kongl. Maj:t underdånigst göra ansökan om ett räntefritt lån för uppförandet af dessa byggnader; å hvilken underdåniga ansökan Styrelsen med tillförsigt emotser Eders Kongl. Maj;ts nådiga bifall.
Då de Delegerade af Rikets Ständers Revisorer, som hedrat Institutet med sitt besök, förklarat Institutets jord vara »med omsorg häfdad», samt »egendomens inventariekreatur, särdeles mjölkboskapen, i utmärkt godt skick», så torde detta tillräckligt tala för det sätt, hvarpå jordbruket och boskapsskötseln vid Institutet bedrifvas.
För Styrelsen har det varit en särdeles tillfredsställelse, att dessa Herrar Delegerade förklarat sin belåtenhet med den i deras närvaro med Institutets elever hållna årsexamen samt med det sätt, hvarpå inejeriskolan och den nybildade agrikulturkemiska-försöksstationen blifvit anordnade och handhafvas, hvarigenom sålunda vitsordats, att de kostnader, som på Ultuna Landtbruks-institutet blifvit nedlagda, svara mot det med dem afsedda vigtiga ändamålet att verka för vår modernärings fortgående utveckling och förkofran.
Med undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, R.
VON KRAMER.
Ultuna den 23 December 1861.
Arrhenius, — 326 — T. f. Chefens för Statistiska Tabell-konimissionens Central-byrå underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer år 1861 gjord anmärkning.
• Stormäktigste, Allernådigste
Med nådig remiss den 18 sistlidne Oktober å en af Rikets Ständers Revisorer framställd anmärkning vid Statistiska Tabell-kommissionens räkenskap för året 1859, har Eders Kongl. Majit i nåder täckts infordra mitt underdåniga utlåtande.
Sedan jag åt vederbörande tjenstemän delgifvit denna anmärkning, får jag i djupaste underdånighet anmäla, att den af Rikets Ständers Revisorer föreskrifne vederbörliga formen för räkenskapens uppställning skall för framtiden varda iakttagen.
Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersate, FR. TH. BERG.
Stockholm den 3 December 1861. 327 — Kongl.
Kammar-rättens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid granskning af Östergöthlands läns landsbok för 1859.
Sedan Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer, vid granskning af landsboksräkenskaperna för Östergöthlands län, fästat uppmärksamhet derå, att Kronan från flera år tillbaka ägde fordran hos förre arrendatorn af indragna Öfverste-löjtnantsbostället Kungs-Norrby, Kronofjerdingsmannen J.