Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
lätt Till få en nästan h e m s k en villkor allt för isole- för trång syn ett dylikt på företags friska, o r g a n i s k a u t v e c k l i n g t o r d e d o c k där- städes vara utgör om- ännu behöfligare att uppställa de ofvan skildrade s a m k v ä m e n s princip, att noggrant undvika hvarje särskild religiös eller p o l i t i s k f ä r g.
där de utgörande personer f ö r e k o m m a i tur en grupp af (dessa grupper kallas och omkring d e till a t t börja m e d v o r o tolf antalet).
På hvarje tolft k o m m a ungefär tre sällskapligt svara för.
sex samkväm D e öfriga större utom m e d l e m m a r g e m e n s a m utfärd sommaren.
tolflmedlem.
* till samkväm, som tolftmedlemmarne ekonomiskt l e m m a r n e indelas i tre En tolfter, emedan för för ej m i n s t dessa verka 8 4 såsom värdinnor vid afsked på 11 klas- 365. hvardera kl. intres- bildade s a m t i n o m h e m m e t v e r k a n d e arbetar- samkvämen, och för uttala sig o m ett förslag o m tillslutning så ring ordning, an- l å t a ett » arbetare och studenter », hvars ordförande, ka tolf håll m e d.
Laurent, porslinsmålerskor, Af utgår En i det andra.
gränsen löftesrikt gjorts rinnor, kontorister, typografer, sömmerskor, kring ej Inemot kanske tungande större hustrur.
att sällskapslek i ett förvånat ser serna ej program inkräkta samtalar alla tålighet konstindustriella serade är rikhaltigt en hvarann; nor, skådespelerskor, musiker, artister å d e t dessutom hafva a n t e c k n i n g a r n a f r a m g å r o t v ä t y d i g t, att man år g a m m a l.
A f o l i k a y r k e s i d k e r - exempelvis nämnas: arbeterskor, dramatiska Ledarinnorna d a s till e t t d i s k u s s i o n s m ö t e, f ö r a n s t a l t a d t mars fyra m. m. blir i allmänhet jämte skor m å diskussion, aftonunderhållningen medan man tydelse, nedanstående jämnt Omkring de högst bildades led.
eller till Sistlidne föredrag, hufvuduppgift e n g å n g skola- f å e n v i s s k u l t u r h i s t o r i s k b e - del äro i från Ett ett m e r a å m e d l e m m a r n e o c h så anteckning jämte af l i t t e r a t u r, k o r t a r e sällskapligheten.
m. m e d så få c e r e m o n i e r anteckningar ur vote- h å l l a s l i k v ä l af v e d e r b ö r a n d e vidt möjligt d e t är årsafgift, d e t h e l a är sällskapligt samfund som organisatio- » förening », utan sådana konstitutionella vice i grupper.
e n af s i n a h u f v u d u p p g i f t e r a t t tillse d e t, aktivitet särskildt s o m: o r d f ö r a n d e, sekreterare, skatt- mästare, samtal » ^ g r o s s h a n d l a r e H o r n e r gaf stor supé m e d dans WStfjf) i anledning af sin äldsta dotters förlofning.
Icke för att han var vidare förtjust i par- tiet; han hyste i h ö g grad den h o s affärsmän så vanliga fördomen m o t militärer, o c h Erik By- man var j u till på k ö p e t sjöofficer, en sådan där ung herre, s o m ingen människa kan hålla reda på, då han far från h a m n till hamn o c h stan- nar borta ett par år i sender.
M e n A g n e s hade sagt, att löjtnant B y m a n var den ende, s o m h o n ville ha till man, o c h pappa b e h ö f d e visst icke tänka på att hjälpa dem, de kunde n o g vänta m e d giftermålet, tills Erik fick tillräckligt stora inkomster!
Och s o m A g n e s var m y c k e t bestämd af sig o c h pappa ganska svag för henne, blef det s o m A g n e s ville.
H o n var m y c k e t söt, den unga fästmön, där hon, klädd i hvit, urringad klädning, stod i sa- longen b r e d v i d sin fästman o c h mottog de an- k o m m a n d e gästernas lyckönskningar.
H o n var långt ifrån någon skönhet, m e n hennes ansikte var så täckt m e d dess friska färger o c h m e d de stora gråblå ögonen, s o m blickade så ö p p e t o c h lifligt ut i världen.
Den yngre systern, E m m y, hade finare drag o c h ett mera mildt, älskligt utseende.
I allmän- het var hennes sätt m y c k e t mera stilla än A g -.
nes ', m e n denna afton tycktes d e båda systrarna ha bytt roller, ty A g n e s var så lugn o c h blid, så ö d m j u k i sin lycka, under det E m m y, yr o c h uppsluppen, skämtade m e d än den ena, än den andra af gästerna.
» G o d afton, min lilla tös! » sade en vänlig gam- mal herre o c h tog E m m y o m lifvet.
» D u ser lika strålande ut, du, s o m själf va A g n e s!
» » Kanske farbror trodde, att jag skulle gå o c h titta snedt på henne, » svarade E m m y muntert.
» A h, n e j, det vore icke likt d i g!
Men, hör du, barn, snart smäller det väl för dig o c k s å?
» » Ja, o m femtio år, » sade h o n skrattande o c h drog sig från h o n o m.
D e unga herrarne trängdes o m k r i n g h e n n e; » får jag b e o m första valsen, — andra francai- sen, — tredje polkan, » ljöd det från alla sidor.
E m m y såg spejande ut i rummet.
N e j, han syn- tes icke till!
Tänk, o m han icke k o m!
Skulle hon g ö m m a någon dans åt h o n o m?
A h j o, visst skulle han k o m m a, det var ej möjligt annat.
H o n satte ett litet streck för fjärde valsen på sitt program o c h lämnade detta till sina vän- tande kavaljerer.
o F r ö k e n E.
K e y, d e n e n a af f ö r e t a g e t s e g e n t - liga stora g r u p p e r n a s e n d a afgift.
musik stundom nummer.
lekamlig genom för kvinnor vidtager till 9 vidtager aftonens program, utgörande långt med tedrickning tionen nan som cirkulation.
F e m t o n öre för te o c h smörgåsar föreställningar här med för d e m, s o m direkt k o m m a från uppläsning af i n t r e s s e meddelas (allt L o k a l a förhållan- tiden v e r k a s för d e n a n d l i g a rekrea- s k i l d r i n g af d e s a m k v ä m i h u f v u d - staden den, det kan läsarinnor, dessutom (alltid en t i s d a g) med sina Under som Iduns m. bevistat att u t o m dessa tre d e tre oftast hopp blott äga Tolftmed- utgöra kl.
Vidgad horisont.
tre e n friare han ångrade sin d o m: » dröj kvar invid din s ö m », von till e. samkvämet Lotten hittills arbeterskegrupp).
den hindra ledarinnorna Ledarinnorna till alla s a m k v ä m.
tillträde samma ty medan gossen så förtjänte blott b e r ö m, v i d m o d e r n s knä hvarom sedan egna, k o m m a hädanefter växa.
o m samkvä- m e d l e m m a r n a förslag sins emellan öfverlägga.
fritt t i l l t r ä d e I. o c h H.
Heijkensköld v.
Bahr, A.
Fahlstedt, B. sina erfarenheter ändringar, Skiss för Idun af A g a t he Lind.
att Hirsch och E.
K e y.
Dessa utbyta hvar m e d sina grupper Outtalade ord.
varit Beckman (nu hindrad m e n o c h m o t t a g a af V i d sonens läsning så den g o d a m o d e r n blef vinter k o m m a att u t g ö r a sex, kvarstå), N. Frölander samt Se, hvilka framsteg blott han visar nu, den lille!
— tolft står e n leda- Dessa, s o m innevarande med- grupper m e d en för på våren alla till T ö r familjens ungdom.
Ännu kunna alla nummer erhållas fullständigt från årets början, om prenumeration med 3 kr.
oförtöfvadt verkställes å K a m r a t e n, den utmärkta, allmänt omtyckta illustrerade ungdoms- tidningen.
* » Jag känner icke igen E m m y i afton, » sade löjtnant B y m a n sakta till sin fästmö, » så glad h o n är! » » Ja, » svarade A g n e s, » måtte blott icke de främ- mande se lika väl s o m jag, hur ansträngd den glädjen är. » » Ansträngd? » » Tst, tst!
Se icke så frågande ut; dri skall få veta mera i m o r g o n.
Men, nu spelar musiken upp, o c h vi skola börja balen — du o c h jag! » — Fiere danser hade gått, när ingeniör Warin inträdde i salongen o c h bugade sig för värdin- nan.
» Så sent, min bäste ingeniör! » sade fru Hor- ner o c h räckte h o n o m vänligt handen.
» Ja, » svarade han, » jag får bedja så m y c k e t o m ursäkt, m e n jag har varit så upptagen hela dagen af bestyr för m i n resa.
Det är så m y c k e t opåräknadt s o m k o m m e r i sista stund. » » A c k, det är sant, ingeniören skall j u resa snart! » » Ja i morgon, » svarade han kort.
D e dansande paren k o m m o nu in från salen, o c h ingeniör Warin gick genast fram till E m m y.
» G o d afton, fröken!
Det står naturligtvis u t o m möjligheternas område att få en dans m e d er i kväll? » » Nej, visst i c k e!
Ingeniören skall få fjärde valsen. » » Tack! » H a n bugade sig o c h gick.
E m m y kastade en lång, sorgsen blick efter h o n o m.
Jaså, han b r y d d e sig icke o m att stanna o c h tala m e d h e n n e; hade han ingenting att säga sista gången de voro tillsammans!
Å h, o m h o n finge springa bort från alla dessa pratande, skrattande människor o c h bli ensam — alldeles e n s a m!
H o n började undra, o m alla de s o m stodo omkring verkligen vore så glada o c h nöjda, s o m d e sågo ut, eller o m deras strålande blickar o c h skälmska leenden blott vore till för att dölja det egna jaget, m e d alla dess sorger o c h smärta.
» Kära E m m y, livad du ser bedröflig ut! » sade skrattande en af flickorna Horners vänner, Ma- ria Gren.
» H v a d står du och tänker p å?
» » Å h, på just ingenting. » » Då måtte ingenting vara mörkare än m ö r k t!
A c k, E m m y lilla, du tror icke att jag förstår dig, du! » » H v a d förstår d u?
» » Dina tankar! » — Och hon började deklamera m e d skämtsam patos: » Otaliga vågor vandra På hafvets glänsande ban.
O, vore jag bland de andra En bölja i ocean, — — Tänk, hvad du då skulle gunga » någon » stilla och ljufligt, hän till den nya världens strand! » E m m y blef mörkröd i ansiktet o c h sade litet häftigt: » Vet du, Maria, det där poemet är all- deles för vackert att skämta med på ett sådant sätt o c h för resten » — — » Ursäkta, att jag klipper af dig, E m m y, men nu är det ändtligen vår dans! » E m m y tog småleende emot den erbjudna ar- m e n o c h böjde litet stelt på hufvudet för Ma- ria, i det hon gick.
Det var m e d minen af en segrare, som unge volontär Horner förde ut sin kusin i danssalen.
H a n förstod mer än väl, huru förargade de unga officerare, hvars namn icke fått rum på E m m y s dansprogram, skulle vara öfver att han, » pojk- vaskern », haft bättre tur än de.
M e n Georg Horner var en praktisk man, s o m redan för flere dagar sedan hade » stampat » för denna polka; han flammade häftigt för sin vackra kusin, se- dan ett hälft år tillbaka, o c h hela balen skulle ha varit förlorad, o m han ej fått dansa m e d henne.
» H v a d var det, s o m du o c h fröken Gren stodo o c h kucklade o m, när jag k o m fram till dig? » frågade han E m m y, så fort de satte sig ned för att hvila.
» Hvad menas m e d » kuckla »? » » Nå, prata då!
H u r länge skall du rida på ord, Emmy? » » Tills du lär dig att tala ett vårdadt språk, min bäste herre! » » Det får du nog vänta på!
M e n hvarom var rlet^som fröknarna stodo o c h konverserade?
Tyc- ker du att det låter bättre? » » Ja, » svarade E m m y leende, » mycket bättre!
Och för att besvara din första fråga, så talade vi o m — poesi. » » Nej, d u!
Försök icke att kugga m i g; du såg j u riktigt arg ut.
M e n jag skall icke snärja dig mer.
Det var naturligtvis hjärteaffärer, — flic- kor tala aldrig o m annat! » » H v a d du är för en vis ung man, Georg, » sade E m m y litet ironiskt.
» Tackar för komplimangen! » svarade volon- tären.
» Men det skall jag säga dig, att det är bra m y c k e t bättre att prata o m kärlekshistorier än o m sådant, s o m den där fröken i gröna kläd- ningen därborta.
Det måtte icke vara många som vilja dansa m e d henne, ty Erik k o m o c h bad att få presentera mig.
Nå, jag drog några hvarf m e d henne, o c h se ' n, så fort vi satt oss ned, började hon spraka o m, hur många bak- terier man får inandas i en balsal.
Har du nå- gonsin hört någonting så ur-idiotiskt?
Jag blef alldeles matt! » » H v a d du är för en pratmakare! » sade E m m y skrattande.
» Jag!
Hvilket kolossalt misstag!
Men se, så den där ingeniören står och stirrar på oss.
K o m nu, så dansa vi ut igen! » Efter polkan k o m en francaise, o c h sedan spe- lades fjärde valsen upp.
E m m y kände, hur hon bleknade, när ingeniör Warin k o m fram till henne, och tankarne brusade i hennes hufvud.
Skulle hennes öde afgöras n u?
Skulle han säga något?
När de hade dansat några hvarf, förde han henne in i salongen igen o c h började prata om idel likgiltiga saker.
» Ingeniören skall j u resa till Amerika i mor- g o n?
» frågade E m m y slutligen o c h försökte att låta så likgiltig s o m möjligt.
» Ja, — m e n jag förstår det knappast själf, — att denna länge närda tanke nu skall blifva verk- lighet.
Det var riktig tur för mig, att herrska- pets bal var i afton, så jag fick k o m m a hit o c h på samma gång får taga afsked af en hel del gamla, bekanta. » » Huru länge blir ingeniören borta? » » Det kan jag icke säga, fröken.
Det beror på, liur länge det dröjer, innan jag finner lyckan. » » Skulle ni då icke kunna finna den här h e m m a?
» Han såg hastigt, frågande på h e n n e: kunde det ligga någon dubbelmening i hennes o r d?
Nej, hon satt o c h såg så omedveten och lugn ut, m e d Begä hos Eder specerist r I i Stockholm och de flesta lands- ortsstäder blicken fästad på solfjädern, s o m hon öppnade o c h slöt, gång efter annan.
Han kväfde några ord, s o m m o t hans vilja höllo på att undslippa honom, o c h förde hastigt handen öfver pannan, som o m han ville jaga bort objudna tankar.
» Nej, fröken, » svarade han slutligen, » en fattig, ung man utan relationer k o m m e r ej långt här i Sverige på den bana s o m jag har valt.
M e n, hvad nu, tystnar musiken redan I Det var en alltför kort dans, fröken E m m y, men den skulle ha ett slut, som allt annat! » Han reste sig upp.
» Nu skall jag b e att få säga er farväl, ty jag har mycket kvar att packa ännu och måste skynda hem.
Tack för i vinter, tack för allt! » E m m y hade också rest sig upp och stödde sig tungt m o t stolen.
» Tack, adjö! » mumlade hon.
Det kändes, som o m hon skulle kväfvas.
Deras blickar möttes, tårskimrande, sorgsna blickar, — o c h så var han borta.
E m m y hade velat skrika högt af smärta, men kunde ej få fram ett ljud.
H o n tyckte, att allt i n o m henne frös bort, hu, hvad det var kallt!
— Hvar var h o n?
— Hvad hade händt?
H o n stirrade förvirrad omkring i rummet; då mötte hon Maria Grens frågande, litet gäckande blick, och den kvinnliga stoltheten k o m henne till hjälp.
Ingen skulle få ana hvad hon led, — n e j, i n g e n!
Så började h o n åter skämta och skratta, ändå muntrare än förut, utan att ha en aning o m hvad h o n sade, eller hvarför h o n skrattade.
Skulle då kvällen aldrig taga slut?
Ändtligen gick den sista gästen!
» Godnatt, mamma! » » Godnatt, kära barn!
Hvad du ser trött ut!
Har du sett, om ljusen i salongen äro släckta? » » Ja, mamma, alla ljus äro släckta, » svarade E m m y m e d en underlig betoning o c h gick stilla in i sitt rum.
(Forts.) * Iduns läkarartiklar.
lamningen gick visserligen litet tillbaka, s o m j u äfven brukar vara fallet, men patienten var oförmögen att gå, så att han måste använda rullstol.
Talet var suddigt o c h han kunde en- dast med stor svårighet göra sig begriplig för sin omgifning.
P å sensommaren 1886 satt patienten som vanligt i sin rullstol på sin villa- vcranda utanför Hamburg, då ett häftigt åsk- väder utbröt.
Blixtar fräste kors o c h tvärs i rymden, plötsligen blef han bländad af ett starkt lysande sken o c h förlorade medvetandet.
D å han k o m till sans igen, fann han sig ligga på golfvet, men märkte till sin ytterliga för- våning o c h glädje, att han kunde röra de förut lama lemmarne: han steg upp, kunde gå o c h talet hade också återkommit.
Själf trodde han, att det var genom elektricitetens inverkan, s o m han blifvit frisk.
E t t annat fall af lamhet, det bekanta, af sir Humphry D a v y blott ge- nom införande af en termometer under tungan i fjorton dagar botade, är ett bevis på, hvad en hoppfull väntan förmår uträtta.
Fall finnas också berättade, där vattensot g e n o m riklig urinering hastigt försvunnit, efter det en häf- tig sinnesrörelse gått förut.
D o c k, flere exem- pel äro onödiga, säkert är, att dylika kurer kunna förekomma, om dc än e j, beroende s o m de äro på flere tillstötande omständigheter, så ofta inträffa.
D e t var g e n o m analys af dylika fall Liébeault k o m att tänka på naturens ku- rerande förmåga o c h gjorde sig detta sakför- hållande till g o d o på ett sätt, som nu mera sätter oss i stånd att helt metodiskt använda den sjukes egna själskrafter i o c h för botandet af hans sjukdom.
Dessa själskrafter finnas där, de ligga blott slumrande o c h det är sug- gestionen, som väcker dem till handling.
Psykoterapi eller behandling ' af sjukdomar med hypnos och suggestion.
Af D o k t o r Otto G. Wetterstrand.
(Forts.) Åtskilliga fall af en så svårbotlig sjukdom som fallandesot ha blifvit omtalade såsom ku- rerade efter det häftiga sinnesrörelser inverkat.
Så berättar D:r Sweetser i England historien o m en kvinna af stark kroppskonstitution, som under fyra år haft m y c k e t våldsamma anfall af fallandesot, påkommande tre eller fyra gån- ger i veckan, efter hvilka anfall den arma sjuka var särdeles medtagen.
E n mängd olika medel hade förgäfvcs blifvit försökt o c h fallet ansågs af alla läkare som hopplöst.
Efter en särdeles häftig själsskakning, orsakad af under- rättelsen o m, att den sjukas lilla dotter om- kommit efter en brandskada, upphörde anfal- len o c h k o m m o aldrig åter.
Elere fall af för- lamning, som uttryckligen omtalas beroende på föregående slaganfall, berättas ha hastigt blif- vit botade till följd af sinnesrörelser.
Så t. ex. beskrifver d:r A b e r c r o m b i c historien o m en kvinna, som under mänga år varit lam, men som återfick bruket af sina lemmar, då hon i förskräckelsen öfver ett utbrytande åsk- väder gjorde våldsamma försök att undkomma från sitt rum, där hon blifvit lämnad allena.
Följande berättelse stammar från den sjuke själf, som författaren m y c k e t noggrant själf undersökte, o c h hos hvilken ej kunde upptäckas ringaste spår af föregående sjukdom.
Ä r 1882 träffades patienten, en då 40-årig man af stark kroppskonstitution o c h hittills synnerligen g o d hälsa, af hjärnblödning med åtföljande lamhet i högra sidan o c h förlust af talförmågan.
För- A Grafström &amp; C:is I / q f-fV^ n g r o s t a d e - ^ | \ CiJ.lt / H v a d är suggestion?
E n sådan äger rum, när en föreställning åstadkommer en sådan för- ändring i vår hjärna, att den i vårt själslif föranleder oss att tro på denna föreställning såsom varande sann, d. v.
s. hjärnan har an- tagit den, tror på den med fast tillförsikt o c h handlar efter den.
G e n o m suggestionen kunna föreställningar väckas, som förut varit främ- mande.
D e föreställningar, som g e n o m upp- fostran eller g e n o m erfarenhet ha fixerats i hjärnan, o c h som utgöra materialet för hela förståndsverksamheten, kunna g e n o m ett in- grepp utifrån brytas sönder eller däraf kunna smidas nya kedjor.
M e n icke alla suggestioner uppnå sitt mål, många stranda på ett mot- stånd, o c h vi tala då o m en misslyckad sugges- tion.
P å det att en suggererad föreställning må k o m m a till verksamhet, är det icke blott nödigt, att den inkommer i hjärnan, utan också att den där upptages, accepteras, bearbetas.
Liébeaults lärjunge B e r n h o i m har klart be- lyst dessa förhållanden o c h påpekat, att en suggestion kan verka i två riktningar, antingen på hjärnan så, att utifrån kommande föreställ- ningar antagas o c h fixeras eller o c k så, att föreställningar omsättas i förnimmelser, bil- der eller rörelser eller dylika förhandenvarande upphäfvas.
I förra fallet säges suggestionen verka centripetalt, i senare centrifugalt.
Denna af B e r n h c i m så formulerade psykologiska lag kan bäst belysas g e n o m några exempel, häm- tade från det alldagliga lifvet Såsom exempel på, huru en föreställning omsattes i en för- nimmelse, kan det sakförhållandet anföras, att mänga människor erfara en klåda i huden, så snart detta ord namnes.
Denna suggererade för- nimmelse kan till o c h m e d omsättas i hand- ling, så att en verklig rörelse med handen ufc- föres för att stilla klådan.
D e helt ofrivilliga rörelser, som utföras med läpparne, tungau etc. för att frambringa ljuden o c h hvarvid blott tanken, som utlöser dessa rörelser, faller inom I • ' Endast i förseglade paket.
Hushållskaffe ä 1,25 pr paket ä Va kg.
medvetandet, kunna också räknas hit.
A t t en föreställning upphäfver cn rörelse, ser man däraf, att en människa kan fullständigt förla- mas af skräck t. e x.
, o c h sådana psykiska för- lamningar spela en stor roll vid den sjukdom, som kallas hysteri.
Föreställningen upphäfver cn förnimmelse t. e x.
då, när en smärtförniin- melsc, såsom vid cn mindre operation, upp- häfves blott därigenom, att den opererade före- ställer sig denna förnimmelse såsom obefintlig eller ytterst obetydlig.
D e flesta människor göra sig icke någon klar idé om den stora roll suggestionen spelar i det vanliga lifvet.
H e l a uppfostran hvilar på suggestionens makt, hvilken o c k gör sig gällande på det sociala o c h politiska området.
A t t den också framträder i det förhållande, hvari läkaren står till sina sjuka, ligger i öp- pen dag.
P å det inflytande, som föreställnin- gar förmå utöfva på de kroppsliga funktionerna, beror suggestionsterapiens användning inom lä- karekonsten.
A f ofvan uppräknade exempel på kurer ha vi sett, att vissa sinnesrörelser och själstillstånd förmå utföra sådana.
Det är således tydligt, att psykiska effekter inverka på enskilda organer eller organsystemer, hvilket också den dagliga erfarenheten visar.
Huru afficieras ej hjärtat af fruktan, ångest, för- skräckelse?
Lifliga, oroande föreställningar öka pulsens hastighet, d. v. s. hjärtslaget, lugnande minska denna hastighet.
Detsamma gäller o m matsmältningsapparaten och de af söndrande or- ganerna.
V i d en smaklig måltid ökas spott- sekretionen, hvilken ökning till o c h med kan inträda g e n o m blotta föreställningens makt, hvarför man också säger att det » vattnas i munnen ».
V i d glädje stegras aptiten, såsom vid angenämt bordssällskap, medan sorg, be- k y m m e r o c h starka, nedtyngande sinnesrörelser eller sinnestillstånd minska densamma.
Hit höra också glädjens eller sorgens tårar, o c h tillstånd af ångest utöfva en bestämd verkan på svettkörtlarne.
Musklerna röna också in- flytande af föreställningar, särskildt ansikts- musklerna, o c h ofta gif va lidelser o c h affekter ett eget uttryck åt ett ansikte.
T y därigenom att enskilda föreställningar ofta återkomma, trycka de en bestämd prägel på en människas anlete, och härpå grundar sig fysionomiken, som har ett bestämd t, vetenskapligt underlag.
Men utom de suggestioner, som k o m m a från främmande håll, gifves det äfven sådana, som uppträda spontant hos personen själf o c h som ha sin orsak i hans egna föreställningar.
Dessa kallas autosuggestioner, som spela stor roll vid många sjukdomars uppkomst o c h behandling.
E n autosuggestion kan uppstå g e n o m en asso- ciation af föreställningar.
B l i r någon t. e x.
förskräckt vid ett visst tillfälle, inträder ofta samma förskräckelse vid ett följande tillfälle, o m det inträder under för öfrigt lika förhål- landen.
Många sjukdomar ha sin rot i en dylik autosuggestion.
Så t. ex. har Forel visat, att många fall af habituell förstoppning upp- stå på detta sätt, likaledes många krampfor- mer såsom skrifvarckramp.
Talrika hysteriska sjukdomssymptom kunna också hänföras till denna orsak.
Förr har man kallat några af de på detta sätt uppkomna sjukdomar för » in- b i l l a d e », men clet vore bättre, om man till deras förklarande använde autosuggestionens begrepp, ty eljcs skulle man konsekvent hålla äfven så recla åkommor som habituell förstopp- ning, skrifvarckramp, stamning m.
för in- billade sjukdomar.
D e t är sålunda ett o o m - tvistcligt sakförhållande, att g e n o m autosugges- tion verkliga sjukdomar kunna uppstå.
Hvarje suggestion verkar strängt taget indirekt g e n o m autosuggestion, enär de utifrån, från främman- s p a d e b e l y s n i n g, o c h d e t är i c k e u t a n att de håll stammande suggestionerna först måste h u s e t s u n g a h ä r s k a r i n n a erfar e n l i k n a n d e fixeras i hjärnan, där upptagas och bearbetas, s t ä m n i n g i sitt i n r e.
E f t e r att i s p e g e l n innan en bestämd verkan framträder o c h gör h a k a s t a t e n sista m ö n s t r a n d e b l i c k p å sin sig gällande.
A f ofvanstående framgår, af hvilken stor p e r s o n o c h ö f v e r t y g a t s i g o m, att t o a l e t t e n ej l i d e r af n å g o n brist, g ö r h o n e n r o n d betydelse läran om suggestionen är.
D e n lär oss förstå många sjukdomar o c h sjukliga till- g e n o m r u m m e n f ö r att få ett t o t a l i n t r y c k af d e n u f ä r d i g a a n o r d n i n g a r n a.