Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till biträde vid förvaltningen är anställd en räkenskapsförare och en ombudsman, hvarjemte Räntmästaren är kassaförvaltare.
Räkenskaperne granskas först af 2:ne utaf Direktionen utsedde Revisorer och derefter i Krigs-Kollegium, samt slutligen af 3 utaf Rotehållarnes ombud utsedde Deputerade, hvilka hvart tredje år sammanträda för att antingen lemna
Direktionen decharge för de sista åren, eller göra eller fullfölja redan gjorda anmärkningar.
Utom ofvan omtalade knektelega utgår äfven af denna kassa, enligt Kongl. Brefvet den 31 Mars 1853, all ersättning för trossforsling.
Landtvärnskassa.
Pensions- och Nödbjelpskassor. 55 Länets Landtvärnskassa bildades år 1809 genom frivillig insamling, snart sagdt ifrån hvarje matlag i länet, dels af persedlar, dels af penningar, till beklädande af det nya Landtvärnet, som då skulle utskrifvas.
Då denna utskrifning inhiberades, samt penningarne och persedlarne således ej behöfdes för det primitiva ändamålet, men icke kunde återställas till dem, som lemnat bidragen, såldes persedlarne och en kassa bildades, att användas till något för länet allmännyttigt ändamål, hvilken erhöll namnet Landtvärnskassan, af det föremål hvartill sammanskottet först var ämnadt.
Kassan utgjorde då 9,000 R:dr.
Af denna fond, som omsorgsfullt förräntades och vårdades, användes år 1826 en summa af 9,000 R:dr till inköp af nuvarande Länslasarettet, och år 1846 beslöts, att af densamma lemna årliga pensioner åt sedan 1808 och 1809 årens krig qvarlefvande Landtvärnister af Westmanlands Landtvärns-bataljon.
Dessas antal var då 258, och pensionerna utgingo först med 10, ökades sedan till 15 och utgå nu med 20 R:dr Runt årligen.
Vid 1860 års slut lefde ännu 91 stycken af dessa gamle krigsmän.
Kassans behållning var då 95,866 R:dr 46 öre Runt.
Kassans Styrelse utöfvas af
Deputerade, en från hvarje stad och en för hvarje härad i länet.
Dessa välja en Direktion af 6 ledamöter, hvilka, jemte Landshöfdingen, som alltid är Direktionens ordförande, med biträde af en ombudsman, förvalta kassans medel. o Ar 1851 blef Westmanlands län medgifvet att inträda uti Ränte- och Kapital-försäkring sanstalten i Stockholms stad och län.
För att befordra insättningarne inom orten, organiserades i Westerås ett af fem personer bestående så kalladt emottagningskontor, hos hvilket insättningar göras, emot så kallade interimsböcker.
De insatte medlen insändas till hufvudkontoret i Stockholm, hvarifrån ordinarie böckerna hitsändas, för att sedan insättarne tillställas emot interirnsböckernas återlemnande.
De medel, som erfordrades för bestridande af de första kostnaderna härvid, insamlades genom frivilliga bidrag.
Hvad sedermera åtgått, hufvudsakligen till ersättning för postporto, har af länets Hushållnings-Sällskap blifvit ersatt.
Från inrättningens början till 1860 års slut hafva tillsammans 331 böcker blifvit genom härvarande emottagningskontor uttagne.
Hvad insättningarne under åren 1856—1860 särskildt angår, har förhållandet varit följande, nemligen: år 1856 insattes af 118 personer tillsammans 3,693 R:dr, » 1857 » » 115 » » 2,244 » » 1858 » »91 » » 2,623 » » 1859 » » 91 » » 2,272 » » 1860 » » 95 » » 1,721 » Summa af 510 personer tillsammans 12,553 R:dr, eller i medeltal för 5 år 102 personer 2,510 R:dr 60 öre.
Bland Pensions- och Nödhjelps-inrättningar förtjena följande att nämnas:
Till förmån för enkor efter i fattigdom aflidne Underofficerare, Korpraler och Soldater af Kongl. Westmanlands Regemente, hvarunder äfven begripes provinsens konskriptions- eller förstärkningsmanskap, så ock förafskedade sjuka eller blesserade Underofficerare, Korpraler och Soldater vid samma Korps, hvilkas tillstånd kunna jemföras med ofvannämnde fattiga enkors, testamenterade framlidne Häradsskrifvaren
Näf en fond, hvilken för ändamålet blef användbar med Augusti månad 1815.
Enligt det upprättade reglementet utgå pensionerna uti 2:ne hufvudklasser, den ena Underofficers- och den andra Korprals- och Soldatklassen.
Inom den förra finnas 2:ne afdelningar, den ena med 1 pensionsrum och den andra med 2; inom den senare åter finnas tre afdelningar, den första med 8, den andra med 12 och den tredje med 23 pensionsrum.
Från början utgingo pensionerna i Underofficers-klassens första afdelning med 30 och i den andra med 20 R:dr, samt i Korprals- och Soldatklassens första afdelning med 12, i den andra med 8 och i den tredje med 6 R:dr Banko årligen.
Nu utgå de med respektive 90, 60, 36, 26 och 18 R:dr R:mt årligen och åtnjutas af 19 mans- och 27 qvinspersoner.
Direktionen öfver denna inrättning utgöres af Landshöfdingen i Westmanlands län, Chefen för Westmanlands Regemente, Förste Majoren, alla åtta Kompani-Cheferna, en Underofficer, en 56 Westmanlands län.
Nödhjelps- och Pensionskassor.
Korpral och en Soldat.
Redogörare och protokollsförare är Regementsskrifvaren.
Vid 1860 års slut var fonden 13,482 R:dr 28 öre R:mt, förutom utarrenderad, fonden tillhörande jord. o Ar 1855 ställde dåvarande Regements-Chefen, numera General-Majoren m. m.
Fredrik af Klercker, såsom åminnelse af dess aflidna hustru, under förvaltning af Näfska Pensionsinrättningens Styrelse, en summa af 3,000 R:dr R:mt, hvaraf skulle bildas en stiftelse, benämnd framlidna Fru Öfverstinnan Jeanette af Klerckers Pensionsfond, och räntan användas till pensioner för enkor efter Officerare eller deras vederlikar vid Westmanlands Regemente.
Deraf utgår nu en pension af 150 R:dr R:mt.
Sedan Hemmansägaren Olof Johan Sagström, genom testamente af den 27 November 1807, förordnat, att af hans egendom en summa stor 1,666 R:dr 32 sk.
R:gds skulle efter hans död disponeras såsom ett stående kapital, hvaraf räntan årligen skulle utbetalas såsom underhåll till en Underofficer och 8 Korpraler och Soldater af Westmanlands Regemente, hvilka under det ädla bemödandet att försvara fäderneslandet blifvit vanföra och således försatta i den olyckliga belägenhet att icke kunna försörja sig sjelfva med hustru och barn, eller som i öfrigt äro väl förtjenta och elända, bildades efter hans död deraf år 1819 en fond, hvaraf från och med den 1 Mars 1820 utgått pensioner till Underofficeraren med 20, och till Korpralerna och Soldaterna med 10 R:dr R:gds årligen.
Fonden är enligt testators önskan ställd under förvaltning af Knektelegomedels-kassans
Direktion och utgjorde vid 1860 års slut 1,955 R:dr 25 öre.
Schenströmska
Barnhusfonden stiftades den 19 Augusti 1776, då Brukspatronen M.
Schenström på Ramnäs bruk till en sådan inrättning förärade 18,750 R:dr Runt, jemte gården N:o 37 i Westerås stads norra qvarter.
Till en början underhöllos, bekläddes och undervisades i ofvannämnde gård 12 stycken barn, men under årens lopp och stegrade priser å lifsförnödenheter befanns nödvändigt att utplantera barnen till foster o föräldrar mot årligt kontant underhåll.
Ar 1859 underhöll
Schenströmska barnhusfonden 36 stycken barn, hälften gossar och hälften flickor.
Till denna fond och under dess förvaltning förärade framlidne Brukspatronen F.
Langenberg år 1833 5,000 R:dr och år 1855 ytterligare 5,000 R:dr Runt, och pensioneras derutaf 18 stycken barn, hälften gossar och hälften flickor, uteslutande från Westerås stad; alla dessa barnhusbarn, tillsammans-räknade 54 stycken, äro öfverlemnade till föräldrars och fosterföräldrars vård; till deras underhåll utbetalas af fonden årligen 25 R:dr för hvarje, utom beklädnadspenningar, 25 R:dr för gosse och 20 R:dr för flicka, som endast vid barnets första emottagning bestås; underhållet fortfar till dess barnet fyllt femton år.
Direktionen består af Biskop, Domprost, 2:ne Konsistoriales, Borgmästare, 2:ne Rådmän, 2:ne af stadens Äldste och en af Schenströmska slägten, som tillika är inrättningens Kommissarie.
Schenströmska Enke-pensionsfonden stiftades den 14 Maj 1777 af enkan efter Brukspatronen M.
Schenström på Ramnäs bruk, Fru Gustafva Catharina Lemoin, medelst donation af 8,333 R:dr 33 öre, och förökades med 50 procent af framlidne Bergsrådet och Riddaren J. M.
Schenström, som till pensionernas förökande anslog för evärldliga tider 15 tunnor spanmål årligen, att utgå efter markegångspris.
Ifrån denna fond utbetalas årligen pensioner till 12 stycken behöfvande enkor efter Prester, Borgare och Civile Tjenstemän, dock, att, om någon af Schenströmska slägten är behöfvande, han skall undfå högst tvenne af dem eller dubbel lott; dessa pensioner, som få lyftas 2:ne gånger om året, hafva, då spanmålspriserne vai'it högre, uppgått till 50 R:dr.
Direktionen består af Landshöfdingen, Biskopen och en af Schenströmska slägten, hvilken senare, utan arfvode, förvaltar fondens medel.
Ar 1850 stiftades af Westerås stads Borgerskap under namn af Westerås Borgerliga Pensionsförening en pensionsinrättning till förmån för personer, tillhörande Westerås stads burskapsägande Borgerskap, Fabrikörer, samt idkare af dermed jemförligt yrke inom staden, så ock stadens illiterate tjenstemän samt deras efterlefvande hustrur och oförsöx-jda barn, hvartill fond fortfarande samlas genom årliga sammanskott samt särskildt beredda tillfälliga inkomster.
Denna fond, af hvilken, enligt stadgarna, inga pensioner komma att utgå förr än den stigit till 15,000 R:dr Runt, har dels genom ofvannämnde inkomstei-, dels genom donationer så ökats, Westmanlands län.
Pensions- och sjukvårdsinrättningar. 57 att den år 1860 den 1 December utgjorde 11,989 R:dr 15 öre.
Den förvaltas af en
Direktion utaf 7 bland delegarne valde ledamöter.
Af Arboga stads jord är den så kallade Herråkersjorden använd på ett sätt, som gör att den kan anses utgöra en pensionsinrättning.
Denna jord, bestående af omkring 170 tunnland åker och 259 tunnland äng, är fördelad i 84 lotter, hvardera af omkring 2 tunnland åker och 3 tunnland äng.
Af dessa lotter äro 9 anslagne till lön åt stadens Borgmästare och Komminister, och 75 fördelade på borgerskapet, så att en lott tillkommer hvarje borgare, i den ordning han blifvit dertill godkänd, och innehafves på hans och hans efterlefvande enkas lifstid.
Genom testamente den 21 Juli 1850 har aflidne vice Pastor G. M. Bohman förordnat, att all hans qvarlåtenskap, efter bestridande af åtskilliga legater, skulle användas till en fond för understöd och uppfostran af några medellösa barn i Westerås, hvilka egnade sig åt studier och derutinnan ådagalade flit och utmärktare fallenhet, hvilken fond skulle förvaltas under inseende af Landshöfdingen i länet, Biskopen i stiftet samt Domprosten och Borgmästaren i Westerås.
Denna fond utgjorde, efter arfsutredning, ett kapitalbelopp af 21,260 R:dr Runt, hvaraf årliga räntan, efter utgifvande af några lifstidspensioner enligt den aflidnes förordnande, utdelas med 900 R:dr samma mynt till fyra ynglingar vid härvarande högre Elementar-läroverk.
M}rcket allmänt är, att, vid uppgörande af kontrakter till antagande af grenadierer och soldater, det betingandet göres att, om grenadieren eller soldaten för rusthållet eller roten väl tjenar en viss i kontraktet bestämd tid, åt honom och hans hustru lofvas en stuga med planteringsland, att begagnas så länge de lefva.
Detta blir sålunda en slags pensionering ät manskapet och deras hustrur.
Den enda offentliga sjukvårdsanstalt, som under hela året finnes inom länet, är Länslasarettet och Kurhuset i Westerås.
Det förvaltas af en Direktion, bestående af Landshöfdingen såsom ordförande samt 12 af Eders Kongl. Majit förordnade ledamöter.
Läkarevården besörjes af en Lasaretts-läkare, och ekonomien af en Syssloman, till hvilkas biträde nödig betjening är anställd.
Den nuvarande Lasaretts- och Kurhusbyggnaden är en af träd byggd, inne i sjelfva staden belägen gård, som inköptes år 1826, med understöd af 9,000 R:dr Rigds, hvilka länets innevånare för ändamålet anvisade af Landtvärnskassans behållningar.
Sjukhuspersedlar finnas för 75 sängar, men som utrymmet numera är allt för trångt, måste särskild lokal i grannskapet hyras, då antalet af patienter öfverstiger 60 ä 65.
Man är derföre betänkt på anskaffande af ny större och ändamålsenligare Lasaretts- och Kurhusbyggnad, så snart medel dertill kunna erhållas.
Antalet af årligen vårdade patienter jemte deras högsta och minsta samt medeltal under åren 1856 Tab. Litt. —1860, synes af följande tabell Litt. Q., som jemväl uppgifver beloppen af de årligen uttaxerade kurhusafgifterna samt af denna sjukvårdsinrättnings inkomster och utgifter under samma år.
Tab. Litt. <1. Läns-Lasarettet och Kurhuset.
Vårdade patienter.
Kurhus- afgift för året för hvarje mantals- skrifven person.
E:dr Ernt.
På Kur- huset.
På Lasa- rettet.
Högsta antalet.
Minsta antalet.
Medel- tal.
Influtne kurhus- afgifter.
Influtne legosängs- afgifter.
Andra ersätt- ningar.
Ränte- och arrende- medel.
Kollekt- medel.
Föl- Kurhuset.
För Lasa- rettet.
År 1856 46 259 62 16 36 0,16 8,307 19 4,583 38 — — 372 97 417 76 13,68130 6,703 67 6,256|70 12,960 37 » 1857 62 202 43 22 33 0,19 8,354 38 3,697 39 187 60 261 — 125 2 12,575 39 6,194.89 4,525 53 10,720 42 » 1858 70 176 43 17 30 0,18 9,799'46 3,042 63 182 42 262 — 784 11 14,07062 7,136:63 4,527j 6 9 11,664 32 » 1859 108 304 58 30 44 0,25 9,358^7 5 4,747 34 77 4 2 263 — 488^0 14,935^1 7,711 66 4,67969 12,391 35 » 1860 97 367 74 21 47 0,25 13.1971— 5,033 80 307 52 263- 48014 19,281 46 7,973] 30 6,058] 6 14,031 36 Summa 3S3 1,308 280 106 190 1,03 49,016 78 21,104 54 704 96 1,421 '97 2,295 73 74,543 98 35,720 is 26,047 67 61,767 82 Medeltal 77 262 56 21 38 20,6 9,803 36 4,220] 91 140] 99 284 39| 459 15 14,908 79 7,144] 3 5,209 53] 12,353!56 Landsh.-Emb. uti Westmanlands län und. ber. för åren 1856—1860. 8 58 Westmanlands län.
Sjuk- och fattigvård.
För arbetarne vid Sala silfververk finnes en särskild mindre sjukvårdsinrättning, och under brunnstiden finnes äfven en sådan vid
Sätra brunn för dervarande fattiga patienter.
I alla trakter af länet finnas mineralkällor.
De som mest begagnas såsom helsobrunnar äro:
Sätra, upptäckt år 1700, med 5 källor; Johannisdal vid Köping, upptagen år 1760; Emaus vid Westerås, upptagen år 1746; Sösta i Romfartuna socken och Ombäcken vid Arboga, mycket gammal, men åter upptäckt år 1732 och upptagen år 1739.
I öfrigt finnas Svana källa i Harakers socken, Grufferts i Rytterne, Ullvi i Munktorps-,.
Thuna i Svedvi, Brinks i Sura, Bruks i Ramnäs, Wista i Björskogs, Prestgårds i Skinnskattebergs, Boijmosse i Norbergs, Sala invid Sala stad, Lakbäcke i Nora, Prestgårds i Huddunge, Hedbo i Möklinta, m. fl., hvilka väl årligen begagnas, men vanligen endast af få i närheten boende personer.
Någon egentlig badort finnes deremot icke inom länet.
Inom länet finnas anställde följande Läkare: 1 Provinsial-Läkare, 1 Lasaretts-Läkare, 4 Stads-Läkare, 1 Stads-Kirurg, 1 Stuteri-Läkare, 2 Bergslags- och Grufve-Läkare, hvaraf en tillika är Distrikts-Läkare, 2 Distrikts-Läkare, 2 enskildt praktiserande Läkare, och 1 oexaminerad Bruks-Läkare; summa 15 Läkare.
Af dessa äro 3 tillika Bataljons-Läkare, nemligen en vid Lif-Regementets Husar-Korps, och två vid Westmanlands Regemente.
Den ena af de enskildt praktiserande Läkarne praktiserar endast för egna underhafvande.
Dessutom utsträcka Bruks-Läkarne vid Söderfors i Upsala län och Gysinge i Gefleborgs län äfven till en del sin verksamhet till Westmanland, egentligen till brukens der befintliga underhafvande.
Provinsial-Läkaren i Enköping anlitas af en del utaf innevånarne i länets sydöstra del.
Behof af flera Läkare är uppenbart, men försöken att bereda sådanas anställande stranda vanligen på orternas obenägenhet att anskaffa och underhålla ordentliga bostäder för Läkare, som af Staten aflönas.
I Westerås finnas 2:ne Fältskärer eller så kallade Badaremästare, och i Arboga en Badareämnessven.
Barnmorskornas antal var år 1860 53, hvaraf 7 i städerna och 42 på landet äro af kommunerna aflönade; 4 äro, utan särskild aflöning, enskildt praktiserande.
Tre socknar, nemligen Björskogs, Himmeta och Sala landsförsamling, sakna egen examinerad Barnmorska, men ligga nära städerna, så att de kunna begagna städernas.
Alla öfriga socknar hafva särskildt antagna Barnmorskor, somliga likväl gemensamt med någon angränsande socken.
År 1856 vaccinerades inom länet 2,290 barn, år 1857: 2,299, år 1858: 3,163, år 1859: 2,882, och år 1860: 2,748 barn.
Vaccinatörer funnos år 1860, utom Läkarne, 68, hvaraf likväl några för 2:ne socknar, så att ingen socken eller stad saknade egen vaccinatör att anlita.
Djurläkare finnas bosatte i alla fyra städerna, vid Strömsholms stuteri och i Norbergs socken.
Deras antal var vid 1860 års slut 7, af hvilka likväl en är oexaminerad, men likväl icke oskicklig praktikus.
Af de öfriga 6 är en Läns-Djurläkare och en Sqvadrons-Hästläkare vid Lif-Regementets Husar-Korps.
Apot!leken äro 8, hvaraf likväl 2 äro filialapothek under något af de öfriga.
Det ena af filialapotheken anlades år 1860 i Ramnäs och lyder under apotheket Bäfvern i Westerås.
Angående sundhetsnämndernas verksamhet är icke mycket att säga.
Då någon farsot uppkommer, vaknar visserligen denna verksamhet något, och delvis kunna väl då vackra uppoffringar göras för kommunernas gagn, men nästan ingenstädes förmärkes något ihållande bemödande att kraftigt verka för sundheten och den så vigtiga omsorgen att vidtaga ändamålsenliga anordningar mot sjukdomars uppkommande.
Der sådana bemödanden göras, misslyckas de ofta i följd af obenägenheten att för ändamålet anvisa nödiga medel.
So 13.
Förhållandet med fattigvården i länet upplyses af bifogade tabell N:o 13, för så vidt densamma rörande särskilda omständigheter utgöra föremål för tabellen.
Anmärkas bör, att tre landtsocknar icke äro deruti inbegripna; en af den orsak, att inom densamma ingen gemensam fattigvård finnes organiserad, emedan hvar och en af socknens jordägare underhåller de å hans ägor boende fattiga, och två emedan inga uppgifter om fattigvården derifrån kunnat erhållas.
Fattigvård. 59
I afseende på tillståndet af fattigvården kan i allmänhet sägas, att den skötes på ett temligen ändamålsenligt sätt, så att å ena sidan ingen verkligt behöfvande blifver hjelplös, och å den andra lättja hos den arbetsföre icke befordras.
Bettlande inom länet, af till detsamma hörande personer, är ganska sällsynt, utom någon gång i städerna, der man likväl i möjligaste måtto söker att det förekomma.
De bettlande utgöra för det mesta kringvandrande gesäller, sjömän och andra dylika personer, för hvilka detta lefnadssätt blifvit en sådan vana, att de svårligen kunna derifrån afhållas.
Att fattigvården för kommunerna utgör en ganska betydlig tunga, synes utaf beloppet af de utgifter, som af dem för densamma bestridas, och hvilka likväl icke till hela deras belopp här kunnat upptagas, då bland annat husrum och vedbrand åt fattiga, som icke i fattigstuga vårdas, icke här kunnat beräknas.
Kostnaderna synas likväl numera icke vara i stigande, hvilket, då varupriserne icke fallit, utan snarare äro något högre än förr, måste förorsakas till någon liten del af minskadt behof af understöd, men ännu mera af större erfarenhet hos Fattigvårds-Styrelserna uti sättet att leda fattigvårdens angelägenheter.
Westerås Slott i Landskansliet och Landskontoret den 1 Augusti 1862.
F. O. SILF VEK STOLPE. C. M.
Selling. A. B. Ahlborg. 60 Tab. N:o 1.
Tab. N:o 1. FOLKMÄNGD. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11.
Den 31 December enligt Enligt de mantalslängder, som upprättats vid slutet af motstående år.
Hela folkmängc en af Deraf frie från mantalspengar. nings- manskap.
Å landsbygden.
Manhön.
År 1856 .. 41,916 45,579 87,495 41,742 45,523 87,265 19,444 20,772 40,216 3,436 » 1857 .. 41,639 45,335 86,974 41,593 45,323 45,644 86,916 19,896 21,522 41,418 3,417 .» 1858 .. 42,121 45,781 87,902 41,881 87,525 20,067 21,538 41,605 3,367 » 1859 .. 42,770 46,364 89,134 42,619 46,351 88,970 20,688 22,120 42,808 3,415 » 1860 I städerna. 43,559 47,174 90,733 43,350 47,056 90,406 20,988 22,384 43,372 3,426 Westerås 1856 1,755 2,365 4,120 1,732 2,324 4,056 719 941 1,660 164 1857 1,740 2,437 4,177 1,741 2,340 4,081 748 968 1,716 173 1858 1,747 2,399 4,146 1,755 2,300 4,055 739 875 1,614 170 1859 1,814 2,432 4,246 1,763 2,336 4,099 760 890 1,650 173 1860 1,982 2,559 4,541 1,880 2,524 4,404 834 1,036 1,870 177 Arboga 1856 1,099 1,401 2,500 1,078 1,398 2,476 451 553 1,004 80 1857 1,185 1,439 2,624 1,148 1,418 2,566 510 567 1,077 95 1858 1,240 1,509 2,749 1,152 1,505 2,657 535 600 1,135 116 1859 1,281 1,520 2,801 1,296 1,533 2,829 579 639 1,218 109 1860 1,336 1,546 2,882 1,347 1,553 2,900 579 636 1,215 115 Köping 1856 701 954 1,655 721 961 1,682 286 384 670 68 1857 671 935 1,606 679 940 1,619 268 381 649 62 1858 705 953 1,658 717 959 1,676 281 387 668 62 1859 701 957 1,658 714 959 1,673 280 393 673 68 1860 752 1,011 1,763 729 971 1,700 285 403 688 76 Sala 1856 1,496 1,852 3,348 1,485 1,856 3,341 664 821 1,485 91 1857 1,452 1,813 3,265 1,446 1,790 3,236 673 794 1,467 104 1858 1,449 1,803 3,252 1,455 1,797 3,252 679 793 1,472 93 1859 1,493 1,816 3,309 1,496 1,807 3,303 717 821 1,538 98 1860 1,525 1,856 3,381 1,528 1,841 3,369 743 853 1,596 109 Summa i samtlige länets städer år 1860 5.595 6,972 12 567 5.484 6,889 12,373 2441 2,928 5,369 477 Summa i hela länet år 1860 49.151 51,146 103.300 48,834 53,945 102,779 23,429 25,312 48,741 3,903 Westmanlands län.
N:is 2 och 3. 61 Tab. lV:o 2. JORDBRUK. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8.
I medeltal för firén 1856—1860.
Ärtor.
Arliga utsädet pä tunnland 24 kappar 24 kappar 1 tunna 14 tunna 1 tunna 24 kappar 8 tunnor Arliga behofvet för länet till utsäde tunnor 3,244 28,539 7,819 19,344 5,985 1,554 24,991 Tunnland åkerjord, använde till odling af 4,680 38,602 8,040 15,314 5,187 2,116 3,924 Stördebelopp i leorntal och med afdrag af utsädet fir 1856 3 6 4 2 3 2 2 1857 5-6 6 5-6 5 6 5 4-5 1858 7 5-6 4-5 4 4-5 3-4 7 1859 4-5 5-6 5-6 5 5 4 7-8 1860 5-6 5 5 4-5 5-6 6 3-4 Årlig förbrukning på person i medeltal 2 tunnor Tab. IV:o 3.
BOSKAPSSKÖTSEL. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9.
Ungnöt.
Antal vinterfödda kreatur af motstående slag (1858): .—- Å landsbygden 11,157 12,152 36,175 16,642 34,046 14,231 I Westerås stad 169 93 280 11 94 177 » Arboga » 72 60 240 50 150 120 » Köpings » 73 8 213 22 40 46 » Sala » 230 80 600 150 300 300 Summa 11,701 12,393 37,503 16,875 34,630 14,874 Hvartill komma enligt berättelsens text å Strömsholm 194 62 Tab. N:o 4.
IVso 4.
SKOGSHUSHÅLLNING. i.
Indelad år. 2.
Afverkningsbelopp utfördt i Ar. qvantitet. pennmge värde.
Maj:t och Kronan tillhörige och till
Dess disposition indragne: finnas ej.
Boställens, som till trakthuggning blifvit indelade:
Militie boställen. lyftinge i Bro socken Norr Al i Vester Fernebo socken • -Civile boställen.
Oster Skogsta i lillhärads socken Ecklesiastike boställen.
Bro Kyrkoherde-boställe Arboga dito Setterbo dito Fläckebo dito Öfriga Kronohemman skogar.
Strömsholms Stuteris och Kungsladugårds jemte till Stuteriet anslagne Hbergs allmänning .
Johannisbergs Kungsladugård Summa Från följande bostållsskogar har, utan föregående indelning, efter särskildt tillstånd, försäljning af skogsvaror ägt rum:
Militie boställen.
Westanberg i Vester Wåla socken, 25 stigar kol å 90 kubikfot Civile boställen.
Mälby i Vester Fernebo socken, 331 stigar kol å 90 kubikfot laggarbo i Skinnskattebergs socken, 30 stigar kol å 90 kubikfot
Sör Gerdsbo i Vester Fernebo socken, 50 dito dito Osta i Nora socken, 25 st. sågtimmer å 20 kubikfot
Ecklesiastike boställen.
Gunnilbo Kyrkoherde-boställe, 150 stigar kol å 90 kubikfot
Heds dito, 30 dito dito Vester Wåla dito, 200 dito dito Norbergs dito, 140 dito dito Möklinta dito, 200 dito dito Ramnäs dito, omkr.
100 dito dito Ytter-Råby Komminister-boställe i lillhärads socken, 10 stafrum h 72 kubikfot.
Häradsallmänningar.
Summa Summa Sockneallmänningar: till största del uthuggne.
Ekeplanteringar: på flera ställen började.
Jfr texten.
Mullbärsplanteringar och flygsandsfält: finnas ej. 1348 1859 1859 1850 1857 1857 1858 1852 1848 Tunnland. 485,25,0 1,073, 3,5 70.25.5 284, 4,5 164,30,5 90.27.5 228, 3,5 1,178,21,5 723, 7,0 4,299,20,5 327 1,487 300 GOO 361 GOO 250 1,000 700 2,000 1,095 100 8,820 19,350,12,5 Kubikfot. 11,300 23,000 2.300 6,700 3,200 1,500 8.300 19,200 38,800 114,300 2,250 29,790 2.700 4,500 500 13,500 2.700 18,000 12,600 18,000 9,000 720 19,350,12,5 170,477 R:dr R:mt.
452 690 92 201 1G0 60 249 950 1,940 4,794 75 993 120 150 50 450 90 600 560 600 300 40 114,260 4,028 1856 36,007 2,710 1857 34,600 2,506 1858 32,000 2,300 1859 33,070 2,390 1860 34,800 2,674 12,580 Westmanlands län.
N:o 5. 63 Tal». \r:o 5.
DÖDADE ROFDJUR. 1. 3. 4. 6. 10. 11. 12. 13.
Hökar, Ugglor och Ufvar.
Falkar och Glador.
Belopp of utbetald belöning.