Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Landshöfdinge-Embetet och Chefs-Einbetet af berörde memorial fått del och med utlåtande deröfver inkommit, har Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag den 29 sistlidne April, sig utlåtit: att, ehuru det, på sätt Landshöfdinge-Embetet anmärkt, enligt Kongl. Brefvet af den 17 Februarii 177-5, tillkomme Konungens Befallningshafvande att, gemensamt med vederbörande Regements-Chefer, hafva tillsyn å Kronans till militiaeboställen anslagne hemman, fann Kongl. Hof-Rätten likväl berörde stadgande icke kunna sträckas derhän, som skulle Konungens Befallningshafvande vara behörig att emot skogs-åverkan å slike hemmansegor utfärda vites-förbud, hvilket, jemlikt 10 Cap. 5 §.
Byggninga-Balken, bör sökas hos Domaren; i följd hvaraf Kongl. Hof-Rätten ogillade och upphäfde det beslut, hvarigenom Landshöfdinge-Embetet stadgat ifrågavarande vite emot skogs-åverkan å boställena Högbytorp, Bjershult, Wirsta och Näfversjö egor, vederbörande dock obetaget att, om så nödigt finnes, vid behörig
Domstol göra framställning om slikt vites bestämmande, i enlighet med Lag; och skulle kungörelse om förberörde vites återkallande af Konungens Befallningshafvande blifva utfärdad.
Sedan Kämners-Rätten i Calmar, genom Utslag den 18 October 1801, förklarat, att Drängen Johan Magnus Rosengren från Tomteby, genom frivilligt erkännande, vore förvunnen att Onsdagen den i2:te i samma månad från Enke-Prostinnan A. Lindbäck hafva stulit ett saltkar af silfver, värderadt till 7 R:dr, och Kämners-Rätten derföre, jemlikt 4° Cap. 1 §, Missgernings-Ralken och Kongl.
Förklaringen af den 23 Mars 1807, dömt
Rosengren att böta det tillgripnas tredubbla värde med 21 R:dr, eller, i brist af bötes-tillgång, afstraffas med 16 dagars fängelse vid vatten och bröd i Länshäktet, samt att derefter undergå uppenbar kyrkoplikt i Calmar Domkyrka, med hvilket Utslag Rosengren förklarat sig nöjd, så alt verkställighet derå följt; hvarefter jag, under den 20 Augusti i832, förordnat, att Kämners-Rättens förfarande skulle vederbörligen inför Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hof-Rätt åtalas, så har Advocat-Fiscals-Embetet derstädes, i följd deraf, emot de Kämners-Rättens Ledamöter, hvilka till nämnde beslut bidragit, den 25:te i sistberörde månad afgifvit memorial, hvilket ibland annat innefattat anmärkning, huruledes nämnde förvänd - R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. 10 Januarii 1§34< m lingsstraff varit dubbelt högre, än det som Rosengren enligt Lag bordt undergå, hvaröfver, jemte det Konungens Befallningshafvande i Calmar till Kongl.
Hof-Rätten inkommit med infordrad uppgift på kostnaden, som åtgått lill Rosengrens underhåll i häktet under loppet af 8 dagar, och bemälde Rosengren genom ingifven skrift gjort anspråk, att i upprättelse för sitt lidande erhålla minst 3o R:dr B:o, Kämners-Rättens Ordförande, Lands-Secreteraren G. Engzell och Kämnererne J.
Stoik samt N. Maltberg afgifvit förklaring, med anförande, att Rosengren, då han stölden begeck, var dräng hos Enke-Prostinnan Lindbäck, men att, vid början af Utslagets uppsättning, som skedde dictando från Domstolen till Notarien, brottets qualificerade egenskap undfallit Ordförandens besinning, ehuru, innan Utslagets afkunnande, rätta bedömandet af brottet infunnit sig, och kroppsstraff^ således blifvit ådömdt dubbelt, såsom, i 42 Cap. i §.
Brefvet den 20 December 1737 stadgas, och hade dessutom Lands-Secreteraren Engzell förklarat, att han till denna oordentlighet och påföljden deraf ensam anser sig skyldig; varande Kämners-Rättens förklaring åtföljd af deri åberopade Kämners-Rättens Protocoll för den i8:de October i83i samt arne af EnkeProstinnan Lindbäck och Stads-Fiscalen, Krono-Fogden Liedholm utgifne betyg, hvilka handlingar innehålla, att Rosengren, under den lid. stölden föröfvades, varit uti bemälda Euke-Prostinnas tjenst.
I memorial af den i4 sisllidne Mars, hvaröfver endast Lands-Secreteraren Engzell blifvit hörd och sig förklarat, hade AdvocatfiscalsErabetet ansett det, såväl genom Kämners-Rättens afgifna förklaring, som ock genom dess åberopade protocoll samt Enke-Prostinnan Lindbäcks och åklagarens, Stadsfiscalen Liedholms omförmälde betyg hafva blifvit utredt, att drängen Rosengren den 12 October i83r, då han stölden begick, varit tjenande hos bemälde Enka; vid hvilket förhållande och då, enligt 42 Cap. 1 § Missgerningsbalken, jemförd med jo Cap 1 § samma balk samt 5 Cap. 5 § Straffbalken, Rosengren för hustjufnad blifvit rätteligen dömd till 16 dagars fängelse vid vatten och bröd, Advocalfiscals-Embetet afstått från fullföljd af talan rörande för hög bestraffning; men som Kämners-Rättens Ordförande, Lands-Secreteraren Engzell, hvars åliggande det varit att gifva Rättens beslut en laglig oell behörig form, underlåtit både att i Utslaget antyda ofvannämnde, högst väsendtliga omständighet, och att utsätta det Lagrum, 42 Cap. 1 § Missgerningsbalken, hvarå den dubbla ansvarsbestämmelsen grundades, så har Advocalfiscals-Embetet funnit sig föranlåtet hemställa, om icke slik vårds - 30 R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. 15 Januarii f834- löshet i Embets-utöfningen borde Lands-Secreleraren tjenligen förehållas, hvilket Kongl. HofRätten, genom Utslag den i5 sistlidne Maji, bifallit, så att, jemte det att ali vidare fråga om ersättning för kostnaden till drängen Rosengrens underhåll i häktet, samt för dennes qvarhållande derstädes, komme att förfalla, enär derigenom något obehörigt lidande honom ej öfvergått, Kongl.'
HofRätten, för den gången, lät bero vid den varning till LandsSecreteraren Engzell, att han hädanefter med mera ordentlighet och noggrannhet, än nu sig visat, borde vid Domare-Embetets utöfning de dermed förenade pligter iakttaga.
Tid granskning af de till mig insända Fånglistor ifrån Nyköpings
Län för andra qvartalet år 1831, hade jag anmärkt det förhållande:att SmideshandJanden II.
Malmquist och hans son Axel Malmquist, efter det de den i April samma år blifvit af Oppunda Härads-Rätt dömde för tjufnadsbrolt, att böta eller hvar för sig straffas med 23 par spö och undergå uppenbar kyrkoplikt, emot hvilket
Domslut de anmält missnöje till ändrings sökande, måst i Länsfängelset, utöfver laga tid, afbida delaktighet af Härads-Rättens Utslag, hvilket, efter förnyade påminnelser, icke förr än den 16 derpåföljande Junii ifrån Domhafvanden, Häradshöfdingen Fredrik Magnus Lund, inkommit, då Axel Malmqvist emedlertid den 3dje i sistnämnde månad aflidit, samt hans fader låtit vid Härads-Rättens Utslag bero och det ådömda straffet å sig verkställas; att afskedade Soldaten Pehr Syre'n, hvilken för andra resan stöld med inbrott, af Oppunda Härads-Rätt dömd till straff af 24 pär spö och 2 års arbete å fästning jemte uppenbar kyrkoplikt, den t April till Länshäktet inkommit oell förklarat sig vilja anföra besvär, till ändrings vinnande i Härads-Rättens Utslag, icke fått samma Utslag förr än den 22 Maji i fängelset sig tillstäldt ; att Anders Stedt, oafsedt 2:ne påminnelser lill bemälde Häradshöfding afgått om insändande af Rönö Härads-Rätts Utslag den ro Maji, i följd hvarafStedt såsom saknande tillgång till honom för stöld ådömde böter, skulle straffas, med 7 pär spö och undergå uppenbar kyrkoplikt , ej inom Junii månads utgång fått del af samma Utslag; och att enahanda förhållande, som med Stedt, äfvenledes egt rum i afseende på Bondesonen Eric Andersson, hvilken jemväl blifvit af Rönö Härads-Rätt den 10 Maji dömd att för andra resan stöld straffas med 4° pär spö och att uppenbar kyrkoplikt undergå, och då Herr Häradshöfdingen Lund, uti häröfver infordrad förklaring, icke bestridt det anmärkta förhållandet i afseende på R.
St. Just.-Omb. Enil.-B er. d. tS Januarii 1834. 31 dröjsmålet med Tings-expeditionens aflemnande till förenämnde häktade personer, såsom orsak till hvilket dröjsmål Herr Häradshöfdingen dervid anfort, dels att han, kort efter hemkomsten ifrån i83i års VinterTing med Oppunda Härad, skall blifvit angripen af fross-sjukdorn, dels att Sommar-Tingen i Domsagan genast derefter börjats, samt att Herr Häradshöfdingen varit nödsakad sysselsätta sig ej mindre med utarbetandet af de dervid förekomne mål, än ock med expedierande af åtskilliga äldre, vidlyftiga, som skulle vid det då lillstundande LagmansTinget fullföljas, så att det icke skall stått i Herr Häradshöfdingens förmåga att fortare, än hvad som skett, fullgöra sitt åliggande i berörde hänseende, med mindre andras rätt, genom dröjsmålet, skulle blifvit förnärmad, så har jag, som icke kunnat vid denna förklaring låta bero, remitterat den hos mig förde skriftvexlingen till Ad vocalfiscals-Embetet i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, för att emot Herr Häradshöfdingen Lund, för omförmälde försumlighet, laga åtal anställa; i anledning hv araf Herr Ad vocat-Fiscalen C. H. Pieffer, uti memorial af den 7 sistlidne Febrnarii, anfört, att hvad Häradshöfdingen Lund sålunda andragit, efter Herr Advocat-Fiscalens förmenande, destomindre kunde lända honom lill ursäkt, som Domaren företrädesvis borde egna sin uppmärksamhet åt de mål, somrörde häktade personer, och vederbörande autoriteler voro anbefallde att tillse, det dylika personers rättegångsförmoner ej blefvo förnärmade, samt i detta afseende Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 uttryckligen bestämde
Domarens skyldighet, hvadan och när, tvärtemot föreskriften i samma Kongl.
Förklaring, Häradshöfdingen Lund, hvad beträffade Smideshandlande!!
Malmqvist och hans son Axel Malmqvist, Soldaten Syrén, Anders Stedt samt Bondesonen Eric Andersson, af hvilka de 2: ne förstnämnde förklarat sig vilja anföra besvär öfver Oppunda Härads-Rätts d. 1 April 1831 fällde Utslag, oaktadt Häradshöfdingen blifvit påmint om angelägenheten att ransakningshandlingarne omförmälde häktade personer tillställdes, icke förr än 56 dagar efter det liden för ändrings-sökandet gått till ända, aflemnat lansakningen och Utslaget angående Malmqvist och hans son, samt dröjt med insändandet till Konungens Befallningshafvande af Utslagen rörande Syrén i 33 dagar och angående Anders Stedt och Eric Andersson i 3i dagar, efter fatalie-tidens utgång,, Ad vocat-Fiscalen, som ansåg Häradshöfdingen, genom denna försumlighet, hafva ej allenast ådagalagt) vårdslöshet i embetet, utan ock vållat, dels att de af ofvannämnda sakfällde, hvilka tillkännagifva sig vilja uti Kongl.
Hof-Rätten söka ändring i Härads - Rätternes Utslag, S2 R.
St. Just.-Omb. Eml.-Ber. d. 15 Jamtarii (83/f. måst derifrån afstå, och dels alt Kongl. Maj:t och Kronan en längre tid, än som vederbort, fått vidkännas kostnaden i och för de häktades underhåll i fängelset, yrkat, med åberopande af i Cap. 12 §.
RättegångsBalken och Kongl. Brefvet den 11 December 1766, det Häradshöfdingen Lund måtte derföre dömas "att böta 1 25 Daler Silfvermynt, med4>R:dr 32 sk.
B:co, samt att gifva Kronan ersättning för fångtractamentet åt H. Malmqvist i 56 dagar, åt Axel Malmqvist, som den 3 Junii 1831 i fängelset afled, i 42 dagar, åt Pehr Syren i 33 dagar, samt åt Anders Stedt och Eric Andersson i 3i dagar.
Uti afgifven förklaring å detta memorial, har Häradshöfdingen Lund, under åberopande af innehållet utaf hans till mig aflemnade förklaring, hufvudsakligen, hvad anginge det yrkade ansvaret, bestridt tillämpligheten af r Cap. 12 §. Rättegångs-Balken, då Häradshöfdingen icke fällt ovigtig dom öfver ofvannämnde häktade personer, eller derföre vore tilltalad , äfvensom Häradshöfdingen ansett 5 §. af 24 Cap. nämnde Balk ej hit hörande, emedan detta lagrum endast skulle handla derom, att enskild part ej inom föreskrifven lid af Domaren utbekomme sin Tingsexpcdilion, och hvilket lagrum Häradshöfdingen förmente vara. upphäfvet genom senaste Expeditions-laxa, der svårare påföljd för
Domarens försumlighet i detta hänseende bestämdes; i anseende hvartill Häradshöfdingen till Kongl. Hof-Rätten hemställt, hvad afseende den af Advocot-Fiscalen gjorda jemförelse emellan vigten af skyndsamhet i häktade personers och andra parters expeditioners utgifvande förtjente, då dessa pligter kommo i strid med hvarandra; hvarjemte Häradshöfdingen, beträffande slutligen den fordrade ersättningen af Fång-tractamentet, till Kongl. Hof-Rättens pröfning öfverlemnat, om sådan ersättning kunde honom åläggas för Syren, hvilken i allt fall, efter utstånden annan bestraffning, skolat till fästning afsändas och der jemväl på Kronans bekostnad förplägas; och har slutligen Ad vocat-Fiscalen Pfeifer, vid muntligt förhör kiför Kongl. Hof-Rätten den 18 sistlidne April, på gifven anledning, förklarat, att då skäl vore till den förmodan, att Smideshandlanden Malmqvist och hans son genom ett och samma Utslag blifvit sakfällde, så alt den af Häradshöfdingen Lund öfver dem hållna ransakning utgjort blott en enda expedition, Ad vocat-Fiscalen inskränkte sitt emot Häradshöfdingen gjorda påstående i afseende på böternas belopp, till 100 Daler Silfvermynt.
Hvaröfver Kongl. Hof-Rätten, genomUtslag den 7 sistlidne Junii, sig utlåtit: att som, jemlikt föreskriften i 38( punkten af Kongl.
Förklaringen R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. cl. iS Jamiarii iS34• 33 Förklaringen den 23 Mars 1807, Domaren åligger att uti mål, der den tilltalade, som blifvit dömd för sådant brott, att lian derföre hålles i fängsligt förvar, begär del af ransakningen och Domen, men densamma ej kan till honom utleranas, innan han alföres till det allmänna fängelset, öfversända samma ransakning och Dom till Konungens Befallningshafvande så tidigt, att den sakfä lide kan, innan besvärstiden gått tillända, deraf erhålla del och till Konungens Befallningshafvande inlemna sina besvär, för att sedermera till vederbörande ÖfverRätt insändas; mea Häradshöfdingen Lund, under hvilkens ordförande Smideshandlande^ H. Malmqvist och hans son Axel Malmqvist samt afskedade Soldaten Syre'11, Anders Stedt och Eric Andersson blifvit af Oppunda och Rönö HäradsRätter dömde för urbota brott, derföre de lill Lands-fängelset affördes, uraktlåtit att, inom den sålunda stadgade tid, till Konungens Befallningshafvande insända bemäkle
Domstolars öfver de sakfällde haline ransakning och meddelade Uslag, oaktadt påminnelser i sådant afseende till Häradshöfdingen ingått, genom hvilket förfarande inträffat, att de tilltalade längre tid, än som vederbort, måst i häktet qvarhållas, derunder Kongl. Maj:t och Kronan fått vidkännas kostnaden för deras underhåll; alltså pröfvade, med tillämpning af nyssnämnde Kongl. Förklaring, jemförd med 24 Cap- 5 § Rättegångs-Balken samt Kongl. Brefvet den 11 December 1766, Kongl.
Hof-Rätlen rättvist, det skulle Häradshöfdingen Lund, för berörde försummelse i Embetet, böta 100 Daler silfvermynt med 33 R:dr 16 sk.
Banco, samt derjemte ersätta Kongl. Majrt och Kronan den kostnad, hvartill de sakfälldes underhåll å Länshäktet, under sistnämnde tid, efter behöriga förteckningar derå, funnes hafva uppgått, beräknadt för H.
Malmqvist under 56 dagar, Axel Malmqvist 42> Syren samt Stedt och Eric Andersson hvardera 3i dagar.
I anledning af den utaf mig gjorda anmärkning vid Södra Wedbo Härads Tings-Rätts förvandlings-ulslag af den 9 Maji i83i, att det beslut, hvarigenom Drängen Petter Andersson i Naskarp blifvit ålagd, för lägersmåls- och sabbatsbrotts-böter 6 R:dr 32 sk., sitta 8 dagar i fängelse vid valten och bröd, icke står tillsammans med den af IläradsRätten till grund derför åberopade Kongl.
Förklaringen af den 23 Mars 1807, enligt hvars stadgande i 11 punkten, det i 53 Cap. 3 § MissgerBilu till R.
Prot. 1834- 2 Sami. 1 dfd. 3 Band. S v.sta Häftet.
Just.-Omb. E/n b.-Ber. d. /5 Januarii 1834- nings-Balken bestämda fängelse i dagar bort åläggas, jemte det serskilda förvandlingsstraffet lor sabbatsbrotts-höternu, hade Domhafvanden, vice Häradshöfdingen Tli.
Gradman, i afgifven förklaring, anfört, att då Iägersmåls-böter icke vore ett vite eller ensaksböter, hvilka endast blifvit i ofvanåberopade Kongl. Förklaring undantagne ifrån den stadgade allmänna principen, alt icke flera än ett straff borde ega rum, fastän olika brott blifvit föröfvade, å hvilka enskilda bestraffningar äro i Lag utsatte, bade Tings-Rätten ansett sig böra så förfara, som det anmärkta Utslaget innehåller; men sorn jag funnit Lagens stadgande i 53 Cap. 3 § Missgérnings-Ralken, att den man, som gjort lönskaläge, men ej orkar böta, skall plikta första gången med i4 dagars fängelse, eller arbeta vid Kyrka, Slott eller Fästning, såsom varande ovillkorligt och innefattande ett bestämdt undantag ifrån de allmänna förvandlings-grunder, hvilka i 5 Cap. 2 och 4 §§ Straff-Bal ken äro lagde, desto mindre hafva blifvit ändrad t genom ii punkten i 1807 års Kongl. Förklaring, sorn deruti finnes uttryckligen förordnadt, alt evalvation eger rum allenast af fängelse vid vatten och bröd, eller ock spö, eller ris, men under dessa kroppsstraff icke borde kunna hänföras hvad som med enkelt fängelse förstås; så hade jag, till förekommande af sådan orätt Lag-tillämpning, funnit mig föranlålen anmoda Advocat-Fiscals-Embetet i Kongl. Majits och Rikets Götha HofRält, att hos Kongl.
IIofRätten begära sådan pröfning af Södra Wedbo Härads Tings-Rätts förfarande, genom ifrågavarande Utslag af den 9 Maji 183 r, att det måtte varda vice Häradshöfdingen Gradman förständigadt, det han i den saken bort ställa sig Lagens föreskrift i 53 Cap. 3 §.
Missgernings-Balken till efterrättelse.
Öfver de i detta ämne vexlade skrifter emellan Advocalfiscalen, Herr Lagmannen och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden O.
Hedenstjerna, ä den ena, och vice Häradshöfdingen Gradman, å den andra sidan, har Kongl. HofRätten, genom Utslag den 11 sistlidne Juni', sig utlåtit, att HäradsRältens ofvannämnda förvandlingsåtgärd varit ovigtig, hvadan ock, till förekommande af dylik tillämpning för framtiden, vice Häradshöfdingen Gradman om sitt misstag erinrades.
Med fästad uppmärksamhet derå, att Bergs-Tings-Rätlen i Lekebergs Bergslag, genom Utslag den 29 September i832, förvandlat de Koldrängen Carl Jernberg, för hustjufnad äf Stångjern, till ett värde af 5 R:dr 9 sk. 7 r:st Banco ådömde böter, 3l Rtdr 9 sk 6 rrst sam m-a. R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. 15 Januarii iS3^.
35 mynt, (ill 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning Jernberg, vid saknad tillgång till böternas gäldande, undergått, äfvensom att Bergs-Tings-Rättén i Lindes och Ramsbergs Bergslag, genom Utslag den 11 April berörde år, dömt Hjelpsmeden vid Sundbo Bruk, Herman Nyström, för det han vid ett tillfälle i Hammarsmedjan så våldsamt slagit Hammarsmeds-mästaren vid samma Bruk Anders Hägerström, att dennes venstra armpipa blifvit bräckt, att, jemlikt Kongl.
Maj:ts förnyade Hammarsmeds-ordning den 26 Augusti 1820, jemförd med i5 Gap. 2 § och 34 Cap. 3 § Missgernings-Balken, straffas, för slaget å den såsom Husbonde ansedde Hammarsmeds-mästaren, med 16 dagars fängelse vid vatten och bröd, samt att för såramålet böta 20 Daler Silfvermynt, eller att i ena bot umgälla sina berörde förbrytelser med 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, har jag, i anledning deraf, infordrat förklaring af Gcsehwornern Lars Zachrisson, som vid bägge dessa tillfällen varit Ordförande i Bergs-Tings-Rälterna, och i hvilken förklaring GeschvVornen väl erkänt, att, i fråga om förvandling af de Koldrängen Jernberg ådömde böter, det misstag blifvit af Bergs-Tings-Rätten begånget, att, emot stadgnndena i 4» Gap. 1 § Missgernings-Balken och Kongl. Brefvet den 20 December , bötesbeloppet, i stället för det stulnas dubbla värde, laggts till grund för besLämmelsen af kroppsstraffet, men deremot, i afseende på den Hjelpsmeden Nyström ådömde bestraffning, sökt försvara Bergs-Tings-Rältens åsigt, att Hammarsmeds-mästaren Hägerström, vid det tillfälle då våldet emot honom af Nyström föröfvades, varit att anse såsom dennes husbonde; men som jag funnit mi<r icke böra låta bero vid den sålunda afgifna förklaringen, och derföre, genom remiss af den t5 sistlidne Julii, uppdragit åt Advocat-Fiscals-Embetet i Kongl. Majlis och Rikets Svea HofRätt att, för Bergs-Tings-Rättens i Leke Bergslagen ofvanberörde origtiga Dom, emot Geschworner!! Zachrisson anställa och utföra talan om ansvar och ersättning enligt Lag, samt, i afseende på Bergs-Tings-Rältens i Lindes och Ramsbergs Bergslag förenämnde Utslag, angående Nyström, förklarat, alt, ehuru jag icke kunde godkänna de af Geschwornern Zachrisson anförda grunder till dess gjorda förutsättning, att Hägerström vid slagsmålet varit Nyströms' husbonde, enär medgifvet vore, att vid ifrågavarande tillfälle hvarken Nyström, såsom Hägerströms enskilde tjenare, för kost och lön arbetat, eller att Hägerström företrädt Bruks-egarens ställe vid Sundbo, och Bergs-Tings-Rättens Utslag således vore felaktigt både deruti, att straffbestämmelsen af 24 dagars fängelse vid vatten, och bröd utgått från orig - 36 R.
St. Just.-Oinb. Emb.-Ber. d. 15 Januarii i834- tig grund, och äfven derföre, att Bergs-Tings-Rätten åsidosatt föreskriften i r5 Cap. 9 § Missgernings-Balken om offentlig afbön, jag ändock, ■vid det förhållande, att Nyström, hvilken i ett fall, för det lian slagit sin förman, så att ben blifvit bräckt, bort, likmätigt 34 Cap. 3 § Missgernings-Balken, jemförd med i5 Cap. 6 och g §§ samma Balk, plikta 8o Daler Silfvermynt, eller, i brist deraf, straffas med 20 dagars fängelse ■vid vatten och bröd samt göra offentlig afbön, sålunda blifvit i ett hänseende lindrigare, fastän i annat hårdare ansedd, än Lag förmår, icke ville, genom Advocat-Fiscals-Embetets åtgärd , i annat afseende fästa Kongl.
HofRättens uppmärksamhet å Bergs-Tings-Rättens förfarande, angående Nyström, än att det begångna misstaget, som Bergs-Domhafvanden icke velat vidkännas, kunde varda honom förehållet; så har Hr Advocat-Fiscalen C. IL Pfeifer, uti memorial af den 3o i sistlidne Julii månad, anfört, alt som ovedersägligt och af Geschworner!! Zachrisson äfven medgifvet vore, att Bergs-Tings-Rätten i Lekebergs Bergslag, under hans Ordförande, förfarit emot bestämd Lag 4» Cap. MissgerningsBalken och Kongl. Brefvet den 20 December 1737, enär Bergs-Tings-Rätten, genom ofvanberörde dess Utslag deri'29 September i832, förordnat, det Koldrängen Jernberg borde, i brist af tiljgång tili de honom för hustjufnad, till värde af 5 R:dr 9 sk. n rist B:co, ådömde böter, undergå 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för så beskaffadt fängelse i 12 dagar, hvartill böterne rätteligen bort förvandlas, samt BergsTings-Rältens origtiga Dom, hvarigenom den skada äfven skett, att Jernberg kommit att hållas i fängelse vid vatten och bröd 12 dagar längre, än Lagen såsom straff för hans brott stadgade, ej annat kunde än anses hafva uppkommit af uppenbar vårdslöshet å Domhafvandens sida, så mycket mindre ursäktlig, som Jernbergs förbrytelse vore en af de vanligaste, som vid brottmåls-domstolarne förekomma, och i afseende å hvilken den af Bergs-Tings-Rätten åberopade Lagparagraf, 4» Cap. 1 §.
MissgerningsBalken, lemnat all den upplysning om grunden för .bötesförvandlingen, sorn . varit erforderlig, vore Advocat-Fiscalen föranlåten påstå, det Geschwornern Zachrisson för omförmälde, af Bergs-Tings-Rätten, under hans ordförande, meddelade origtiga Dom, måtte, jemlikt 1 Cap 12 §.
Rättegångs-Balken, fällas att böta 100 Daler Silfvermynt med 33 R:dr 16 sk.
B:co, samt förpligta? att godtgöra Koldrängen Jernberg det honom derigenom tillskyndade lidande, äfvensom att ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för Jernbergs bespisande med vatten och bröd i 12 dagar; och att, hvad beträffade Bergs-Tings-Rältens i Lindes och Ramsbergs R.
St. Just.-O/nb Emb.-Ber. d. i5 Januarii tS3^.. 37 Bergslager felaktiga förfarande genom förberörde Utslag, angående Hjelpsmeden Nyström, att, vid bestämmandet af hans bestraffning för våldet å Hammarsmedsmästare!!
Hägerström, hafva dels utgått från origtig grund, i det att Bergs-Tings-Rälten ansett honom såsom Nyströms husbonde, då hail endast varit dennes förman, och i följd deraf origtigt tillämpat i5 Cap. 2 §•
Missgernings-Balken, i stället för 6 §. i samma Cap., dels ock uraktlåtit döma Nyström att, jemlikt 9 §. i sistnämnde Capitel och Balk, göra offentlig afbön, Advocat-Fiscalen, under åberopande af mia ofvanberörde remiss, anhöll, det Kongl. Hof-Rätten måtte förklara sitt ogillande af Bergs-Tings-Rättens omförmälda förfarande i målet rörande Nyström, samt förehålla Geschwornern Zachrisson de deri begångna misstag.