Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa anledningar och i betraktande synnerligast af den påbörjade anläggningens betydelse, såsom utmärkande ett nytt steg af industriel företagsamhet inom ett, område, som hitintills i vårt land varit föga bearbetadt, har Utskottet funnit sig böra hos Rikets Ständer förorda anvisande af lämpligt understöd för fullföljande af samma företag; hvarvid, i fråga om vilkoren för det bidrag, som kan komma att beviljas, Utskottet ansett dessa böra bestämmas med hänsigt till behofvet för industriidkaren att. under den tid som kan antagas förflyta, innan den ifrågavarande anläggningen blifvit fulländad och arbetsprodukterna vunnit större afsättning, erhålla nödigt förlags- och rörelse-kapital; och får Utskottet i följd häraf hemställa: att Rikets Ständer, till befrämjande af den fabriks-anläggning, som, för bearbetning af marmor från kalkstensbrott å och in vid Singön i Roslags skärgård blifvit af Fabriksidkare^ Schram påbörjad, mätte bevilja och anvisa en summa af 20,000 R:dr R:mt, att, emot antaglig säkerhet, frän Riksgälds-kontoret utgå såsom län, hvilket under fem års tid får innehafvas emot erläggande af ränta, efter 4 för hundrade om äret, samt efter nämnda tids Förlopp bör till Riksgälds-kontoret återbetalas.
Stockholm den 6 Juli 1860. 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141.
ILese-rvationer : Af Herr Friherre Åkerhjelm, J. C. Af Herr Björck, A. IF.
Herr Bildt, D. G., anmälte, att han ej deltagit i beslutet rörande denna fråga.
JW Ank. till Exp. Utsk. den 10 Juli 1860, kl. 2. e m.
Utlåtande, t anledning af väckt fråga om anvisande af ett amorteringslån till vattenkar-anstalten vid S:t Ragnhilds källa i Söderköping. (R. A.)
I detta afseende hafva under innevarande riksdag motioner blifvit väckte, inom Ridderskapet och Adeln af Herr Virgin, C. Ph., inom Preste-Ständet. af Doktor Wåhlander, inom Borgare-Ståndet af Herr Carlson samt inom Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen N. F.
Andersson frän Ostergötlands län, hvilka motionärer, hufvudsakligen sammanstämmande, anfört, hurusom, vid ofvannämnde S:t Ragnhilds källa, hvilken, under århundraden anlitad såsom helsobrunn, sedan 1811 eges af ett bolag, hvars ändamål, enligt dess af Kongl. Maj:t fastställda bolagsreglor, nästan uteslutande afsåge allmän välgörenhet, genom förre Brunns-intendenten Doktor J. 0.
Lagbergs nitiska bemödanden lyckats tillvägabringa en vattenkur-anstalt, som under årens lopp tillvunnit sig ett ständigt stigande förtroende och för närvarande utgjorde den förnämsta anstalten af sådant slag inom riket, Utom det stora antal personer ur de mera förmögna klasserna, som af denna nyttiga anstalt sig begagnat, hade under de 19 år, som förflutit från dess anläggande, tillsammans omkring 4,000 fattige från nästan alla delar af riket der blifvit utan afgift vårdade, och bland dem hvarje år 90 personer under tre månaders tid å brunns-lasarettet derjemte åtnjutit föda och husrum.
De dyrbara anläggningar, som vore nödvändiga för en sådan kur-anstalt, särdeles i så stor skala som den i Söderköping, hade dock icke kunnat verkställas utan att belasta brunnen med en skuld, som för närvarande uppginge till 42,600 R:dr R:mt.
Till betäckande häraf hade brunnen, utom dess fasta egendom, som vore taxerad till 77,013 R:dr 37 öre och i Städernas Allmänna Brandstodsbolag försäkrad för 75,825 R:dr samma mynt, hufvudsakligen att påräkna en årlig Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 141. 7 inkomst, som under hvartdera af åren 1856, 1857 och 1858 utgjort omkring 22,000 R:dr Runt brutto, och efter afdrag af underhålls- och förvaltnings-kostnader m. m., kunde anses lemna en tillgång af omkring 5,000 R:dr hvarje år till räntans betalande och skuldens amortering.
Något äfventyr för anstaltens framtida bestånd i dess närvarande utsträckning syntes således icke af nämnde skuld vara att befara, allenast det kunde lyckas brunnen att, emot billiga vilkor, få skulden ordnad pä sådant sätt, som medgåfve dess liqviderande genom årliga kapital-afbetalningar.
För detta ändamål hade ock såväl Bolaget som Brunnsrätten medgifvit
Direktionen rättighet, att emot inteckning i brunnens fasta egendom upptaga ett lån å 37,500 R:dr
Runt med fem procent ärlig ränta och fyra procent årlig amortering, äfvensom Kongl.
Majit, genom nådig resolution den 27 Mars 1858, lemnat tillstånd till inteckning af brunnens fastigheter för nämnde belopp; men oaktadt flere försök dertill blifvit gjorda, hade, i anseende till den under sednare åren rådande betryckta penningeställningen, det icke varit möjligt att på enskilda händer erhålla ett sådant län.
Då således för ändamålets vinnande annan utväg, än anlitande af Rikets Ständers mellankomst, icke syntes återstå, och då vattenkur-anstalten såväl genom sin stora nytta i allmänhet, som särskildt genom sin oegennyttiga omsorg för fattige sjuke gjort sig väl förtjent af något understöd från det allmännas sida, samt det bidrag den för närvarande behöfde, kunde lemnäs utan äfventyr af förlust för Statsverket, hafva motionärerne föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja Styrelsen för vattenkur-anstalten i Söderköping af Statens medel ett lån å 37,500 Ridr R:mt, emot säkerhet af ofvanberörda inteckning samt emot årlig afbetalning af 9 procent, deraf 5 procent borde beräknas såsom ränta och 4 procent såsom amortering af kapitalet.
Stats-Utskottet, hvars utlåtande öfver ofvan anförde framställningar blifvit genom derå meddelade remisser infordradt, och som derjemte fått emottaga ett i anledning af Herr Virgine motion hos Ridderskapet och Adeln afgifvet yttrande, deruti det äskade länets beviljande blifvit af anförde skäl förordadt, uppskattar till sitt fulla värde det välgörande inflytande, som den ifrågavarande inrättningen medfört och fortfarande utöfvar pä helsovården inom riket, samt den oegennyttiga omvårdnad, som derstädes egnats sjuklingar af mindre bemedlade samhälls-klasser; och om, vid den förevarande frågans bedömande, endast nämnde omständigheter i förening med den för länet erbjudna säkerhet och räntegodtgörelse linge komma under betraktande, kunde visserligen motionärernes framställning icke anses innefatta öfverdrifna anspråk; men då bestridandet af de angelägna och nödvändiga utgifter, för hvilka Statsverkets disponibla medel äro afsedda, icke medgifver att dessa medel till större eller mindre del utleinnas till enskilde i egenskap af lån under vilkor af småningom skeende återbetalning i annan händelse, än dä derigenom åsyftas befrämjande af allmänt nyttiga företag, hvilka utan dylikt understöd icke kunna bringas till verkställighet och fullbordan, och den helsovårds-anstalt, för hvars räkning det ifrågaställa låne-understödet blifvit begärdt, redan, efter flerårig verksamhet, vunnit den utveckling och stadga, att densamma, med mera lätthet än öfrige anstalter af samma slag inom landet, bör kunna, med omsigtsfullt anlitande af egna tillgångar och hjelpkällor, ega bestånd, föranlåtes Utskottet afstyrka beviljande af det länebidrag för meranämnde vatten kur-anstalt, hvarom fråga blifvit genom förevarande motioner väckt» Stockholm den 5 Juli 1860. 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 142. JV? «4£.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga angående indragning af KonvoyKommissariatet. (R. A.) Riksdags-fullmägtigen Sven Heurlin från Kronobergs län liar uti ett af BondeStåndet till Stats-Utskottet remitteradt memorial anfort, att sedan Kongl. Utrikes
Departementet numera blifvit omorganiseradt samt erhållit en tillökad fjenstemannapersonal, och de Konsuls-ärenden, som förut tillhörde Konvoy-Kommissariatet, blifvit dragne till detta Departement, återstode för det nysmämnda embetsverket, hvilket kostade
Staten ansenliga summor årligen, icke andra göromål, än att af Tullstyrelsen emottaga Konvoy- eller Handels- och Sjöfarts-fondens medel och till Utrikes Departementet öfverlemna hvad som derifrån skulle till Konsulerna pä utrikes orter utgå samt att förvalta öfverskottet äfvensom fondens äldre behållningar; och då, enligt motionärens mening, lika väl Tull-Styrelsen som Konvoy-Kommissariatet kunde lemna hvad som erfordrades till Utrikes Departementet, samt antingen Stats- eller Riksgälds-kontoret kunde förvalta ofvanberörde öfverskott och behållningar. har motionären hemställt att Rikets Ständer mätte indraga Konvoy-Kommissariatet. samt icke vidare tillåta att några medel finge användas till aflöning åt detta verks Ledamöter eller Tjenstemän, hvilkas pensionsrätt derefter borde af Rikets Ständer pröfvas.
Utskottet, som vid behandlingen af denna motion tagit kännedom om det underdåniga Betänkande, hvilket, till följd af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag fattade beslut, blifvit, utaf de för uppgörande af förslag, angående förändrad organisation af Rikets styrelse och förvaltningsverk, i nåder tillförordnade Kommitterade den 26
Maj sistlidet är afgifvet, har deraf inhemtat, att Kommitterade, i sammanhang med fråga angående ombildning af Kongl.
Kommerse-kollegium — hvars egenskap af lliks-kollegium
Kommitterade ansett kunna utan olägenhet upphöra — tagit under öfvervägande huruvida icke förvaltningen af den hufvudsakligen till handelns och sjöfartens befrämjande afsedda fond, som för närvarande stöde under KonvoyKommissariatets vård och inseende, lämpligen kunde öfvertagas af den myndighet, åt hvilken Stats-Utskottets Utlåtande N:o 143. 9 åt hvilken handläggningen af öfriga, handeln och sjöfarten rörande, ärenden blefve anförtrodd; hvarvid, dä sammanförande, såvidt ske kunde, till en enda embetsmyndighet af alla de mål och ärenden, som med förenämnde näringar egde gemenskap, skulle lända till reda och enkelhet vid dessa angelägenheters behandling, samt bibehållandet af ett särskildt verk endast för förvaltningen af ifrågavarande fond, sedan, enligt Kongl.
Maj:ts nådiga förordnande, det bidrag till vissa Konsulers aflönande, som från konungariket Norige erlades, och hvilket tillförene emottagits af Konvoy-Kommissariatet, numera inginge till Kongl. Utrikes
Departementet, icke vidare syntes behöfligt och lämpligt, Kommitterade funnit sig böra tillstyrka, det äfven Konvoy-Kommissariatet mätte upphöra, och dess befattning med Handels- och Sjöfarts-fonden öfverflyttas till det embetsverk, som komme att handlägga de Kommerse-Kollegium nu tillhörande ärenden.
Kommitterade sålunda yttrat och tillstyrkt, synas onekligen välgrundade skäl förefinnas för den af ofvannämnde motionär förordade indragning af det ifrågavarande embetsvcrket; men dä lämpligast torde vara, att den i sådant afseende erforderliga utredning verkställes samt behandlingen af dithörande frågor eger rum i sammanhang med pröfningen af det förslag till förändrad organisation af rikets samtliga styrelse- och förvaltningsverk, hvilket lärer komma att af Kongl. Maj:t framställas, anser Utskottet den genom förevarande motion väckta frågan för närvarande icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Jiff 1-13.
Utlåtande, i anledning af väckt motion angående a/lemnande af ritningar, för hvilka anslag af allmänna medel blifvit Kapitenen B a Itz ar Cronstrand beviljadt. (R. A.)
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Stats-Utskottets handläggning öfverlenmad motion, har Herr Stiernsvärd, G. M., med erinran, att anslag af allmänna medel vore beviljadt att utbetalas till Kapitenen Baltzar Cronstrand, i utbyte mot åtskilliga af Kapitenen utförde ritningar öfver Egyptens fornlemningar, samt att förskott ä det beviljade anslaget fått uppbäras, hemställt, att, då en länBih. tiU II.
Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 20 Häft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 143. gre tid sedermera förflutit, utan att något aflemnande af sagde ritningar egt runi, Stats-Utskottet måtte vidtaga nödiga mått och steg till förebyggande att Statsverket, oaktadt de utgifna medlen, icke måtte gå i mistning af berörde ritningar, hvilka utan tvifvel egde värde i historiskt och antikvariskt hänseende samt derjemte kunde tjena till ledning vid monumentala byggnaders uppförande.
I anledning af denna motion har Utskottet ansett sig böra meddela följande upplysningar angående de förhållanden, ä hvilka motionärens framställning hänsyftar.
Sedan, uti en, under 1814 och 1845 års riksdag väckt, motion anhållits, att till Kapitenen Baltzar Cronstrand måtte anslås en summa af 6,000 Kalr till understöd lör utgifvandet af det arbete öfver Egyptens fornlenmingar, hvarmed Kapitenen, som dertill samlat nödige materialier och ritningar under en af honom på egen bekostnad företagen resa, vore sysselsatt, samt vid behandlingen af denna motion inhemtats att, enligt Kongl.
Majus till Kongl. Stats-kontoret den 9 Februari 1844 aflåta a nådiga Bref, Kongl.
Majit, på det att Kapitenen Cronstrand mätte blifva i tillfälle att vidare utarbeta och så ordna sina samlingar uti forn-egyptisk Byggnadskonst, att de framdeles kunde af trycket utgifvas, af besparingarnc pä det ä Riksstatens 8:de
Hufvud-titel uppförda anslag till extra utgifter i nåder beviljat Cronstrand för år 1844 ett understöd af 666 R:dr 32 sk.
Biko, med åliggande för honom att. inom årets utgång, inför Vitterhets-, Historie- och Anticjvitets-Akademien redogöra för fortgången af sina arbeten samt uppgifva tiden, då han trodde sig hafva fulländat nödiga förberedande åtgärder för arbetets utgifvande frän trycket, blef, enär Kongl.
Majit således pröfva! det ifrågavarande arbetet vara förtjent af allmänt understöd, och det för lärda verks utgifvande anvisade anslag härtill icke lemnade tillgång, af Rikets Ständer, med fästadt afseende å omfattningen och den historiska vigten af samma arbete, till Kongl. Maj:ts disposition anvisadt ett särskildt anslag af 3.000 R:dr B:ko, att under loppet af 3 år, med 1,000 R:dr hvartdera äret, utgå till understöd för utarbetande och ordnande af Kapitenen Cronstrands samlingar i den fordna Egyptiska byggnadskonsten, så framt Kongl. Majit skulle linna, att det med motionen åsyftade ändamål af samlingarnes bringande i så fullständigt skick, att de kunde af trycket utgifvas, genom anslående af denna summa vunnes, samt under vilkor, att Kapitenen Cronstrand, på sätt Kongl.
Majit redan i nåder föreskrifvit, årligen redogjorde för arbetets fortgång.
Det af Kongl. Majit, enligt hvad ofvanberördt är, beviljade anslagsbeloppet blef den 22 Mars 1844 frän Stats-kontoret utanordnadt, och af den anslagssumma, som utaf Rikets Ständer anvisades, har, i följd af Kongl.
Brefvet den 3 Juni 1845, utanordning af första tredjedelen med 1,000 Kidr egt rum, från Riksgälds-kontoret till Stats-kontoret den 23 Juli nyssnämnda år, samt från Stats-kontoret den 25 sagde månad och är; varande de sålunda anordnade medlen derefter i Stats-kontoret lyftade.
Beträffande återstående beloppet, 2,000 Ridr Biko, af det vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade understödet lör utarbetandet och ordnandet af Kapitenen Cronstrands samlingar angående den forn-egvptiska byggnadskonsten, stadgades i det Reglemente för Riksgäldskontoret, som vid 1850—51 års riksdag utfärdades, i 71 gin, af anledningar och skäl, som Stats-Utskottets vid nämnda riksdag afgifna Memorial
Nio 323 närmare utvisar, att berörda belopp borde, för dermed afsedt ändamål, fortfarande tillhandahållas samt enligt Kongl. Majits nådiga föreskrift utbetalas, under förbehåll att Kapitenen Cronstrand, vid äfventyr att eljest hafva förlorat ali rått till detta understöds vidare åtnjutande, före slutet af Juni månad 1852, med intyg af Kongl. Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-Akademien styrkte, att han dessförinnan inför samma Akademi till granskning framlagt ifrågavarande samlingar, samt att Akademien funnit Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 144.
II dem i det skick, hvilket, vid samma understöds beviljande, såsom vilkor derför föreskrefs.
Då, enligt hvad bendikla Kongl.
Akademi i skrifvelse till Fullmägtige i Riksgälds-kontoret den 5 April 1853 tillkännagifvit, det ofvannämnda vilkoret icke blifvit fullgjordt, hafva, pä sätt den hos Fullmägtige förda anteckningsbok öfver Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar utvisar, Fullmägtige, vid sålunda upplyst förhållande, beslutat att det ifrågavarande anslagets återstod skulle ur Riksgäldskontorets räkenskaper allöras.
Enär beviljandet af ofvan omförmälda anslagssummor, för utarbetande och ordnande af Kapiten en Cronstrands samlingar i forn-egyptisk byggnadskonst, så att dessa samlingar skulle kunna frän trycket utgifva», skett mot förbehåll endast, att Kapitenen borde inför Vitterhets-, Historis- och Antiqvitets-Akademien redogöra för arbetets fortgång, utan att dervid meddelats någon bestämmelse angående arbetets eller de samlade ritningarnas aflemnande, har Utskottet ansett någon åtgärd i den syftning, som af motionären föreslagits, icke vara att Vidtaga : och då något anspråk pii redogörelse för användandet af de för nyssnämnda ändamål lyftade anslagsmedel numera, sedan den för sådan talans anställande i lag bestämda tid tilländagått, icke heller lärer kunna med framgång väckas, torde Rikets Ständer tinna att afseende å den ifrågavarande framställningen icke kan fäst as.
Stockholm den C Juli 1860. JW 144.
Utlåtande, i anledning af Herr af Bob sali ms motion, angående utdelningar från en af motionären uppgifven kassa, samt indragning af kassans återstod till Riksgälds-kontoret. (R. A.) Frän Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottets behandling blifvit öfverlemnad en under innevarande riksdag väckt motion, deruti Herr af Robsahm, O. R., meddelat, att vid Uplands Kongl, Regemente funnes en kassa, som, enligt motionärens framställning, för närvarande borde utgöra omkring 112,000 R:dr B:ko, och hvars tillkomst, på sätt motionären anfört, skett genom motionärens mångåriga bemödanden, sträfvanden och ej obetydliga kostnader.
Den hade, såsom motionen vidare innehåller, sin upprinnelse uti de fordringsanspråk motionären, å Regementets vägnar, uppställt mot Kongl. Krigs-koliegium pä ersättningar för åtskillige effekter 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 144. och munderings-persedlar, hvilka underofficerare och soldater under krigen 1808 och 1809 samt 1812—1814 mäst sjelfve anskaffa och bekosta i följd af general-ordres, men utölver hvad 1808 ars stat och sedermera 1812 ärs Beklädnads-förordning bestämde.
Det belopp, som blifvit frän Krigs-Kollegium utbetalt, hade, efter hvad motionären ville erinra sig, utgjort 17,000 R:dr B:ko, men genom dessa medels förräntning hade kassan uppgått till den summa, som ofvan nämndes.
Kassans rätta fordringsägare, nemligen de underofficerare och det manskap, som bevistat lörenämnda krig, hade dock ännu ej utbekommit det ringaste af berörde medel, och icke heller motionären, hvarken för hafde kostnader i och för kassans sammanbringande, eller för 2:ne munderingar.
I följd häraf, har motionären hemställt, att vederbörande Regements-chef mätte blifva ålagd att genast verkställa utdelning såväl till ännu lefvande fordringsegare, som till de allidnes möjligen befintlige descendenter.
Då emellertid kassans ännu qvarlefvande fordringsegare vöre högst få och motionären således öfvertygad att, efter godtgörelse af deras anspråk, kassan skulle ega ett öfverskott af minst 100,000 R:dr B:ko, har motionären föreslagit att dessa medel, såsom Statens tillhörighet, mätte ingå till Riksgälds-kontoret eller användas till Eensioner ät fattiga enkor och barn, gamla militärer, eller lärarinnor, hvilka vid arnauppfostran utmärkt sig för ärbarhet, ädelhet och oegennytta, eller ock till något sådant ändamål som af Kongl. Maj:t i nåder för godt funnes.
De närmare och mera fullständiga upplysningar angående den af motionären uppgifna ”kassan”, hvilka motionären förmält sig vilja tillhandahålla, hafva icke blifvit Utskottet meddelade; och Utskottet, som icke erfarit tillvaron af någon dylik för Statsverket disponibel tillgång, finner sig derföre sakna skäl till annan hemställan, än att något afseende a denna motion icke må af Rikets Ständer fästas.
Reservation: af Riksdags-fullmägtigen S.
Rosenberg från Christianstads län, under yrkande att underdånig skrifvelse mätte afiätas till Kongl. Maj:t för att fä frågan behörigen utredd; deruti Riksdags-fullmägtigen Jonas Andersson från Ostergötlands län instämt.
Ut lo tu mh ,Y :o *45.
I X:« i 45.
Alik. til!
Exp.-Utsk. den 28 Juli 1861), kl. 7 e. in. Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående förändring af sältet för tnarkegångsprisens bestämmande. (J. A.) Genom remiss frän Bonde-Ståndet lier Ulskottet fått emolinda ‘2:ne uti nämnde Stän I angående berörde ämne \äckle motioner, den ena al Riksdags-lullrnägtigen A. S iderhodz frän Södermanlands Ilin, hvilken yrkat att Konni.
Kammar-kollegii rätt alt höja de i orterna bestämde markegångsprisen mätte upphöra, och den andra af Riks lags-fullmägtigen Lönn frän Jönköpings län, som framställt förslag, dels att de för markegängssättning valde deputerade finge inom sig välja ordförande, dels alt Kongl. Kammar-kollegii och Kongl.
TILL BASUVIUKBIB ffiOISOoSVÅaifiiaS PROTOKOLL VID La^imsit Riksdagen i £itockIiolim Åren 18GS ock 18G3* FJERBIl SAMlilMGEM. 1
; I Stats-Utskottets Utlåtande No 87.
1 Nio 87.
Ank. (ill Exp.-Utsk. den 16 April 1863, kl. 2 e. ra.
Utlåtande, angående fortsatt utförande af jernvägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel. (B. A.) Sedan Stats-Utskottet under den 12 sistlidne Januari afgifvit Utlåtande (N:o 29), angående rigtningen af Södra stambanan samt om anvisandet af en förskottssumma af 2 millioner Riksdaler till arbetenas fortskyndande å densamma, hvilket Utlåtande blifvit af Rikets Ständer bifallet, får Utskottet nu i ett sammanhang meddela yttrande, rörande öfriga delar af Kongl.
Maj:ts den 25 sistlidne November i fråga om Statens jernvägsbyggnader aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 47 i 1 Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) jemte de under innevarande riksdag i detta ämne väckta motioner, för såvidt desamma icke redan blifvit uti Utskottets förenämnda Utlåtande besvarade.
Vidkommande härvid först
Södra stambanan, för hvars fortsättande och fullbordande i den vid sistförflutne riksdag beslutade sträckning, Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer ätt anvisa det dertill, i enlighet med jernvägsundersöknings-komitéens beräkningar, erforderliga belopp af 10,247,419 R:dr, eller i jemn summa 10,250,000 R:dr, så har Utskottet icke förbisett den omständigheten att, enligt hvad Rikets Ständer vid sistförflutne riksdag, uti skrifvelse af den 6 Juni 1860, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, Vestra härads innevånare, för den händelse
Södra stambanan skulle erhålla den numera beslutade rigtningen öfver Nässjö, vid sammanträde å häradets tingsstad förklarat sig beredde att kostnadsfritt upplåta jord till banan, äfvensom innevånarne i åtskilliga socknar af Allbo härad vid utlyste allmänna sockenstämmor beslutat, att dels kostnadsfritt upplåta jord till nämnda bana, dels genom penningeafgifter bidraga till förminskande af expropriations-kostnaderna; och har af sådan anledning fråga uppstått, om och med hvilket belopp det af Kongl. Maj:t för banans fullbordande äskade anslag, i följd af minskning i expropriationskostnaden, skulle kunna nedsättas.
Härvid förekommer visserligen att, ehuru de vid förenämnda, å Vestra härads tingsstad den 15 Oktober 1859 hållna, sammanträde tillstädeskomne häradsboer, enligt hvad det dervid förda protokoll utvisar, enhälligt förklarat sig medgifva, att jord kostnadsfritt borde åt stambanan upplåtas, mot det att skälig ersättning till de jord Bih. till R.
Prot. 1862 y 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. egare, som sådan fordrade, bekostades af socknarne i orten, i förhållande till dessas aflägsenhet från stationerna, svårighet dock torde uppstå att på ett fullt nöjaktigt sätt emellan de särskilda socknarnes innevånare fördela den summa, som för en sådan ersättning till jordegarne kan komma att utgå.