Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Regemenls-befälhafvare återbetalt de origtigt debiterade bevillniugs-beloppen, i underdånighet anhållit att E. K. M:t., i likhet med hvad som uti ett mål rörande enahanda, af Regements-skrifvaren vid Cal - 252 Exp cd i tio n s- U/s/i odels Förslag lill und.
Skrifvelse, N:o 130. mare Regemente A. G. Enell begångna debiteringsfel iakttagits, täcktes hos Rikets nu församlade Ständer göra nådig framställning om de Statsverket orätt tillkomna bevillningsmedlens återställande till sökanden, å hvilken anhållan E. K.
M:ts och Rikets Kammar-Rätt, uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande tillstyrkt bifall.
Sedan Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, beviljat förbemälde Regeinents-skrifvare Enell restitution af för mycket inbetald, likartad löne-bevillning med den nu ifrågavarande, och då enahanda skäl, som föranledt Rikets Ständers härom fattade och hos E. K.
M:t i underdånighet anmälda beslut jemväl förekomma i afseende på restituerandet af de bevillnings-medel, som för åren 1846 och 1847 blifvit officerarne vid Uplands Regemente påförda och i föreskrifven ordning lefvererade samt derefter af uppbördsmannen till de skattskyldige återbetalda, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med nyssnämnda beslut, jemväl medgifvit att dessa orätt, debiterade bevillnings-medels sammanräknade belopp, 305 R:dr 26 sk. 8 rst., må i likhet med andra restitutioner af för högt beräknade och erlagda bevillnings-afgifter, få till Regements-skrifvaren Kant, eller hans rättsinnehafvare, utaf Riksgälds-kontorets medel utbetalas.
Hvilket, i anledning af E. K.
Mits uti detta ärende aflåtna nådiga remiss, Rikets Ständer få härigenom underdånigst anmäla.
Expcditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 131.
253 N:o 131.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den G — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående restitution lill Regements-Skrif caren P. G. Hanngren af oriktigt debiterad och derefter erlagd löne-bevillning vid Dal-Regementet.
N:o 236.^ S. A. K. 1 anledning af Regements-skriTvären vid Dal-Regementet P. G. Palmgrens i underdånighet gjorda ansökning om restitution af 317 R:dr 26 sk. 7 rst., hvilket belopp blifvit för högt debiteradt och i kronans kassa lefvereradt såsom bevillning af åtskilliga löntagare vid samma Regemente samt numera af sökanden till de skattskyldige återbetaldt, har E. K. M:t täckts, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna härvid förekommande omständigheter föranleda, handlingarna rörande denna fråga till Rikets Ständers Stats-Utskott, medelst remiss af den 12 sistlidne Juni, öfverlemna, innehållande dessa handlingar hufvudsakligen: att, sedan vederbörande Regéments-skrifvare anmält, det han vid debiteringen af 1846 och 1847 årens bevillnings-afgifter vid Dal-Regementet förbisett den i 1845 års bevillnings-förordning stadgade befrielse från bevillning efter 2:dra Art. för de ackords-, ränte- och amorterings-afdrag, som af officerarnes löner utginge, samt derföre påfört, innehållit och lefvererat bevillningen för lönernas fulla belopp, bade, uppå åtskilliga officerares vid nämnda Regemente gjorda anhållan om återbekommandet af hvad de sålunda för mycket erlagt, utgöraude för år 1846 ett belopp af 167 R:dr 8 sk. 11 rst. och för år 1847 150 R:dr 17 sk. 8 rst., eller tillsammans 317 R:dr 26 sk. 7 rst., E. R.
M:ts Befall - 254 Expeditions-Utskottets Förs kaj till tind.
Skrifvelse, N:o 131. ningshafvande i stora Kopparbergs län, genom häröfver den 3 Dec. 1849 meddelad och sedermera laga kraft vunnen resolution, förklarat, att den sökta restitutionen icke kunde beviljas, hvarefter Hanngren, som styrkt sig hafva til! öfversle-lieutnanten vid Regementet utbetalt omförmälda, orätt debiterade belopp, för att hållas vederbörande tillhanda, uti nu ifrågavarande ansökning i underdånighet anhållit att af gunst och nåd, medelst en sådan framställning, som E. K. M:t, i anledning af Regements-skrifvaren vid Calmar Regemente Enells enahanda restitutions-ansökning, till Rikets Ständer aflåtit, återbekomma de för mycket påförda samt vederbörligen lefvererade bevillnings-medlen, för hvilka de skattskyldige, , på nyssherörda sätt, utaf sökanden erhållit godtgörelse; varande denna anhållan af E. K.
M:ts och Rikets Kammar-Rätt i underdånighet förordad.
1 öfverensstämmelse med Rikets Ständers redan fattade beslut om beviljandet af enahanda restitution till Regements-skrifvaren Enell vid Calmar Regemente, hafva, vid öfvervägande af hvad i detta ärende förekommit, Rikets Ständer funnit skäligt likaledes medgifva, att sammanräknade beloppet af den officerarne vid DalRegementet för åren 1846 och 1847 oriktigt påförda, samt derefter i föreskrifven ordning erlagda bevillning, 317 R:dr 26 sk. 7 rst. må i likhet med andra restitutioner af för högt beräknade och erlagda bevillnings-afgiftcr, lill Regementsskrifvaren Hanngren, eller hans rälts-innehafvare, utaf Riksgälds-kontorets medel utbetalas.
Hvilket, till besvarande af E. K.
M:ts i delta ärende meddelade nådiga remiss, Rikets Ständer fa härigenom i underdånighet anmäla.
Slockholm den 6 Augusti 1851.
Mxpeditions-Utskoltets Förslag lill und.
255 N:o 132.
Presle-Ståndet. den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den G — — Pakets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om verkställigheten af beviljade restitutioner utaf Riksgälds-kon lorets medel. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 237.) S. A. K. Sedan E. K. M:t, genom nådigt bref af den 8 Juni sistlidet år, funnit godt stadga, det skola E. K. M:ts Befallningshafvande, i E. K.
M:ts och rikets Statskontors ställe, framgent ega anordna utgifter, till följd af beviljad restitution af i kronans kassor orätt influtna medel, så hafva, med anledning af hvad sålunda blifvit i nåder foreskrifvet angående restitution af statsmedel, Rikets Ständers fullmäktige i Kiksgälds-kontoret, med hänseende till samme stadgandes tillämpning vid Festituerandet af Riksgälds-kontorets medel, upplyst, att de beslut, som i frågor om orätt influtna medels återbetalning blefvo af E. K.
M:ts och rikets Kammar-rätt meddelade, expedierades genom dels utslag och dels skrifvelser till E. K. M:ts Befallningshafvande, dervid det sednare expeditionssältet alltid iakttoges när vederbörande, som hos Kammar-rätten skulle bevaka det allmännas rätt, tillstyrkt fastställelse å E. K.
M:ts Be fa H n i n gs h a IVand es resolutioner, hvilka, i dessa mål, böra Kammar-rättens pröfning underställas; att i alla sådana fall vore
Kammar-rättens beslut att anse såsom ägande laga kraft, hvarföre desamma genast kunde till verkställighet befordras; att deremot besluten i dylika mål expedierades genom utslag, vid de tillfällen, då restitutionerna af Kammar-rätten beviljades antingen emot kronans ombuds bestridande eller efter anförda besvär öfver föregångna taxerings- och debiterings- åtgärder, å hvilka utslag någon verkställighet 256 Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N:o 132. icke kunde lagligen följa, förr än desamma emot kronan vunnit laga kraft eller, i händelse af deröfver anförda underdåniga besvär, blifvit af E. K. M:l i nåder gillade; hvarjemte fullmägtige gjort hemställan om Rikets Ständers samtycke dertill, att E. K. M:ts Befallningshafvande finge, utan föregången anmälan hos fullmäktige, verkställa restitution af Riksgälds-kontorets medel, derest densamma grundade sig på beslut, som antingen vore af E. K.
M:t meddeladt eller eljest ägde laga kraft; äfvensom fullmäktige, på det restitulionens behörighet jemväl måtte af Riksgälds-kontoret kunna kontrolleras, ansett det vilkor härvid tillika höra fästas, att det åberopade beslutet, jemte öfriga för restitulions-beloppcts bestämmande erforderliga handlingar, skulle, i hufvudskrift eller bestyrkta afskrifter, vara bifogade det till Riksgälds-kontoret insända ränteri-förslag, deruti restitutionen funnes alford.
För öfrigt hafva fullmäktige, till förekommande af den tidsutdrägt, som med verkställigheten af beviljade institutioner måste vara förenad, i fall besvärstidens förlopp borde afvaktas, föreslagit, att Rikets Ständer mätte i und. anhålla om E. K.
M:ls nådiga föreskrift för vederbörande kollegier att, då beslut meddelades angående restitution af Riksgälds-kontorets medel, ehvad sådant beslut genom skrifvelse eller utslag expedierades, alltid underrätta E. K. M:ts Befallningshafvande, huruvida samma beslut kunde anses emot K.
M:t och kronan äga laga kraft.
Enär den omgång och tidsutdrägt samt skriftvexling, som, enligt hittills iakttagna föreskrifter, erfordras för återbekommande af orätt påförda eller beräknade bcvillnings-afgifter eller andra för Riksgälds-kontorets räkning oriktigt influtna medel, skulle, genom antagandet af den förändring i samma föreskrifter, hvilken fullmäktige förordat, komma att för framtiden i väsendtlig mån minskas, och då de af fullmäktige, till det allmännas betryggande emot derigenom möjligen befarade förluster eller underslef, föreslagna vilkor och förbehåll synas både ändamålsenliga och tillfyllestgörande, hafva Rikets Ständer bifallit hvad uti ifrågavarande hänseende blifvit hemstäldt och föreslaget; dervid dock, på det att i kronoräkenskaperna icke må saknas sådana handlingar, genom hvilka de utbetalda restitutions-summornas belopp verificeras, Rikets Ständer ansett böra tilläggas det stadgande, alt E. K.
M:ts vederbörande Befallningshafvande skola, vid hvarje års början från Riksgälds-kontoret erhålla, för all nämnde räkenskaper biläggas, en förteckning a alla sådana från länets ränteri, under nästföregångna år, verkställda restitutioner utaf Riksgälds-kontorets medel, emot hvilka, vid granskningen af härom insända handlingar, någon anmärkning å kontorets sida icke förekommit.
Hvilket Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 133. 257 Hvilket beslut Rikets Ständer få hos E. K.
M:t i underdånighet anmäla, med underdånig anhållan, alt E. K. M:t, derest de vid meranämnda restitulioners verkställande sålunda af Rikets Ständer fästade vilkor och förbehåll varda i nåder gillade, täcktes vederbörande derom förständiga.
Stockholm den G Augusti 1851.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — ■— Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers vnderdåniga Skrifvelse, angående Sala silfververks ränle-er sättnings fond, för redogörelsetiden från och med den 1 November 1846 till samma dag 1849.
N:o 240.j S. A. K.
Medelst nådig remiss af den 25 November nästlidet år har E. K. M:t behagat till Rikets Ständers Stats-Ulskott öfverlemna 2:ne af E. K.
M:ts och rikets Kammar-kollegium den 5 och 12 i samma månad, enligt Kongl, brefvet den 31 Oktober 1829, insända underdånigå berättelser, angående Sala silfververks ränteersättnings-fond för redogörelse-tiden från och med den 1 November 1846 till samma dag 1849, hvaraf inhemtas, bland annat, att, enligt de i Sala bergslags hufBih. till R.
Prot. 1850 & 1851, 10 Sami. 1 Afd. 33 258 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 133. vudkontor upprättade och, i bestyrkta afskrifter, till forbemälde kollegium inkomna redogörelser öfver fonden, densamma under berörde tid tillvuxit med 10,913 R:dr 43 sk. ilrsL, eller från 33,722 R:dr 47 sk. 8 rst. till 44,630 R:dr 43 sk. 7 r:st,, äfvensom dessa redogörelser upplysa, att bergslaget numera icke erlägger högre ränta än fem procent för någon del af fonden, men utan ränta haft hos sig innestående så betydliga belopp som 7,231 R:dr 23 sk. 8 r:st. den 1 November 1848 och 3,463 11: dr 41 sk. 3 rst. den 1 November 1849.
Dessa sistnämde förhållanden hafva Rikets Ständer funnit påkalla serskild uppmärksamhet, enär det syntes Rikets Ständer, såsom hade bergslaget underlåtit att, i enlighet med E. K.
M:ts nådiga bref af den 13 April 1817, söka, derest bergslaget icke ville emot sex procents ränta behålla fondens medel, da emot inteckning i jordegendom utlåna desamma, och bergslaget icke i något fall är berättigadt att utan ränta begagna större eller mindre del deraf.
Rikets Ständer få fördenskull hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla om nådig befallning till E. K.
M:ts och Rikets Bergs-kollegium att förständiga
Sala grufverätt om ett noggrant iakttagande af föreskrifterne i högstberörda Kongl, bref af den 13 April! 847, rörande sättet för det årliga fruktbargörandet af hela den ifrågavarande ränte-ersättnings-fonden.
.Stockholm den 6 Augusti 1851.
Expeditions- Utsko dets Förslag till lind.
Skrifvelse, N:o 134. 259 N:o 134.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i 1827 års rese-reglemente.
N:o 245.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit flistad dervid att, sedan Rikets Ständer vid 1840 och 1847 årens riksdagar hos E. K.
M. gjort underdåniga framställningar om sådana ändringar i nu gällande nådiga rese-reglemente af den 5 Juli 1827, att, i anseende till förhöjning i skjutslegän, häst-antalet, serdeles för högre embetsmäns resor, blefve nedsatt, della ärende, hvaruti E. K. Mt:s och rikets Statskontor den 14 November 1848 afgifvit underdånig utlåtande, ännu är på E. K.
M:ts nådiga pröfning beroende; och som Rikets Ständer funnit det vara af vigt, att ifrågavarande förändringar i rese-reglemcntet, hvilka af behofvet påkallas och af Rikets Ständer sålunda blifvit i underdånighet begärda, varda, så fort ske kan, vidtagna, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. E. M:t täcktes företaga detta, genom
Stats-konlorets förenämnda underdåniga utlåtande, utredda ärende till nådig pröfning och slutligt afgörande.
Stockholm den 6 Augusti 1851. 260 Exp editions- UIs ko t te ts Förslag till und.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 2 Aug. 1851.
Preste-Slåndet dea 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om krono-skjulsens utgörande af reserv-hemman.
(Allin. Besv. o. Ekon.
N:o 121.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer liar erinran förekommit derom, att, då skyldigheten för reserv-hemman att in natura utgöra skjuts genom skjuts-entreprenads tillvägabringande upphör för den tid, entreprenaden eger rum, anledningen, hvarföre dylika hemman i allmänhet äro från utgörande af krono-skjuls befriade, eller alt deras hästar höra för skjutsning af resande hållas i beredskap, i och med detsamma icke vidare förefinnes $ och som, enligt hvad Rikets Ständer blifvit ineddeladt, reservhemman, oaktadt nämnde förhållande, uti uppkomna tvister förklarats fortfarande vara från utgörande af krono-skjuts befriade, få Rikets Ständer hos E. Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att stadgas måtte, det reserv-hemman, som i skjuts-entreprenad ingått, skall, så länge entreprenaden fortfar, utgöra kronoskjuts i likhet med hållhemman, så vida reserv-hemmanet ej bidrager till entreprenad-kostnaden i högre mån än hållhemmanet.
Stockholm den 6 Aug. 1851. Expeditions-Utskottets Förslag' till und.
Skrifvelse, Niis 136 och 137. 261 N:o 136.
(Se Skrifvelse-för singel N:o 233, samt Expeditions-Utskottets mern.
Niis 9, 12 och 20).
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Aug. 1851.
Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående väckt fråga örn försäljning af en kronan tillhörig tomt i Malmö. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 256.) S. A. K.
Uti nådig proposition af den 12 nästlidne Juni har E. K. M:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, sedan E. K.
M:ts och rikets Krigs-kollegium, under den 16 Januari 1850, meddelat krögaren N.
Joachimsson upplåtelse-bref å nyttjanderätten för tio år till en kronan tillhörig, vid Grönegatan i Malmö stad belägen, tomt om 575 qvadrat-alnars areal-innehåll, emot en årlig tomtöres-afgift af 2 r:st banko för qvadrat-alnen, eller tillsammans 1 R:dr 47 sk. 10 r:st banko, samt skyldighet att, vid arrendetidens slut, eller, när tomten af kronan behöfves, densamma sex månader efter skedd uppsägning från kronans sida, afröjd och planerad, utan ersättning frånträda, hade hemälde Joachimsson, uti en till E. K.
M:t in - 202 Expeditiöns-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 137. gifven skrift, i underdånighet anhållit, att få inköpa nämnde tomt; oell hade derefter E. K. M:ts och rikets Krigs-kollegium, till följd af erhållen nådig befallning att sig i ämnet utlåta, infordrat och lill E. K.
M:t i underdånighet öfverlemnat, dels ett anbud af Joachimsson, att lösa berörde tom efter 12 sk. banko qvadrat-alnen, dels ock magistratens i Malmö uppgift, att för en af staden år 1846 inköpt tomt, belägen i samma trakt, som den nu ifrågavarande, då i lösen crlagts 6 sk. 1,8 r:st. banko, på grund af hvilka upplysningar E. K.
M:ts och rikets Krigs-kollegium ansett sig kunna den underdåniga ansökningen understödja.
Vid sålunda utredde förhållanden har E. K. M:t i nåder ansett hinder från statens sida icke möta för den ifrågavarande försäljningen af ofvannämnde tomt, samt derföre behagat, nådigst föreslå Rikets
Ständer alt för deras del medgifva, det samma tomt må lill krögaren Jmchimsson under full cganderätt upplåtas, emot den af honom erbjudna lösen, hvilken, efter 12 sk. banko qvadrat-alnen, uppginge till 143 R:dr 36 sk. samma mynt.
Efter tagen kännedom af de uti den nådiga propositionen omförmälde handlingar, hafva Rikets Ständer, enär den ifrågavarande tomten är af så inskränkt areal, att densamma svårligen torde blifva för något kronans behof användbar, och då de erbjudne köpevilkoren icke heller synas för statsverket ofördelaktige, funnit skäligt lemna bifall till hvad E. K.
Stockholm den 5 Aug. 1851.
Expeditions-Utskotlels Förslag till und.
263 N:o 138.
Preste-Stundet den 12 — — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 13 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majds nådiga proposition, angående serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot statsanslag.
(Stals-Utsk:s Utl:n, N:is 51 Litt.
A och 219). S. A. K.
Medelst nådig proposition af den 15 Nov. sisth år har E. K. M:t tillkännagifva, att, sedan Rikets Ständer, vid 1823 års riksdag, i sammanhang med frågan om förändrad reglering i vissa delar af upphörds- och redogörelse-verket, framställt det förslag, att, med undantag af de lill Riksgälds-kontoret ingående bevillningsmedel, all krono-uppbörd, skatt och afgift af hvad benämning som helst, borde, till vinnande af enhet i förvaltnings-systemet, samt ordning och enkelhet i räkenskaperna, ingå till statsverkets kassor, för att sedan, med bibehållande af benämningen, och till bestämda belopp, disponeras af E. K.
M:ts och rikets Statskontor, dels till statsverkets direkta utgifter och dels till de förvaltande verkens förmån, sådan den dem hittills tillgodokommit, hvilket allt skulle i rikshufvudboken upptagas och redovisas; samt Kongl. Maj:t, efter inhemtande af vederbörande embetsverks yttranden, till Rikets Ständers Stats-utskott vid 1828, 1829 och 1830 årens riksdag öfverlemnat handlingarne uti detta mål, hade Rikets Ständer, uti skrifvelse den 9 Mars sistnämnde år, i underdånighet anmält, att Rikets Ständer ansågo det vara af obestridlig nytta och ej allenast ledande till enhet och större ordning vid uppbörden af skattebidragen, utan äfven lill lättnad och bättre kontroll vid deras redovisning, om alla medel, med undantag af riksgäldsmedlen, blefvo till ett och samma ställe inlevererade och redovisade, hvarigenom 264 Easpedilions-UIskottets Förslag till uncl.
Skrifvelse, N:o 138. de mångfaldiga redogörelser, hvilka uppbördsmännen dittills ålegat afgifva till de serskilda verken, skulle till det mesta komma alt upphöra, och hela deras redovisning för allmänna statsbidragen innefattas endast uti en räkning; hvarjemte, beträffande den ersättning, som de förvaltande verken skulle tillkomma för hvad till statsverket sålunda direkte inginge och hvilken ersättning borde antingen utgöras af behållningen utaf de inflytande, ifrågavarande verk tillhörande, inkomsterna, eller af bestämda årsanslag, grundade på ett medium af dessa inkomster under de sednare åren, Rikets Ständer yttrade, att de, som af anförda skäl icke kunde medgifva det första af dessa tvenne alternativer, deremot ansågo det andra alternativet eller de serskilda verkens förseende med årliga anslag höra tillerkännas ett afgjordt företräde, såsom medförande de hufvudsakliga fördelar, att medlens förvaltning och redovisning ldefve enkel och lätt; alt de förvaltande verken, enär deras uppbörd blefve förvandlad från många spridda och stundom till beloppet mycket föränderliga inkomst-titlar till ett bestämdt årsanslag, sattes i tillfälle att på förhand och till beloppet noga beräkna sina tillgångar och kunde lämpa sin hushållning derefter; att uppbördsmännen i orterne blefvo befriade från det icke obetydliga besväret alt afgifva redogörelser till manga förvaltande verk; och att dessa verks omsorger med uppbördens emottagande från landsorterne samt densammas kontrollerande och granskande komme att upphöra, hvilket borde bereda besparing i deras förvaltningskostnader; äfvensom Rikets Ständer, för att vid bestämmandet af dessa anslag, så mycket säkrare närma sig den summa, hvilken borde tillkomma hvart och ett af de serskilda verken, och dymedelst trygga så väl dem, som statsverket från möjligen befarade förluster, funno lämpligt, att penningar samt indelda räntornas kronovärde och spanmålens tunnetal, der sådant förekomme, serskildt borde, en gång för alla, såsom bestämda anslag uppföras, dock så, att i afseende å de pris-förändringar, som räntepersedlar och spanmål voro underkastade, ett medeltal af de värden, hvartill indelda räntor och spanmål under de sista fem åren till statsverket ingått, borde vid hvarje ny statsreglering tagas till grund för bestämmandet af de pris derå, som för de följande åren intill vidtagandet af nästa statsreglering skulle de serskilda verken tillgodokomma; och anförde Rikets Ständer vidare, hurusom, med hänsigt till bestämmandet af de verks medel,
som i följd häraf lämpligen ansågos kunna direkte till statsverket ingå, en noggrann utredning om beskalfenheten af dessa verks inkomster borde tillvägabringas för utrönande af de'belopp, hvilka, såsom årliga anslag, i stället skulle dem tillkomma, hvarvid vöre att iakttaga, att kapitaler och intressen samt tillhörige eller done - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
265 donerade fastigheter, hvaraf afkastning erhölles, skulle undantagas, och icke komma till någon beräkning, enär sådane vöre att anse såsom enskild förmögenhet eller tillhörighet, hvarmed statsbestyret icke borde hafva att sig befatta; hvarjemte Rikets Ständer slutligen hemställde, att, derest statsverket sålunda komme att öfvertaga åtskillige förvaltande verks inkomster, en reglering jemväl måtte, i sammanhang med undersökningen om desammas beskaffenhet, varda vidtagen af de uppbördstitiar, hvaraf ifrågavarande verks inkomster utgöras, till befrämjande deraf, att de på ett mer ändamålsenligt sätt och icke, såsom nu eger rum, under mångfaldigt olika be- ' nämningar debiteras, så att när, till exempel, böter förekomma å flera verks medel, sådane alltid mätte tillsammans endast å ett ställe upptagas.
Sedan Kongl. Maj:t, med anledning af hvad sålunda förekommit, under den 20 April 1830 anbefallt