Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
till bröllop därute! -- Det är en guldsporre hör jag, och den frisiska klipparn är nyskodd -- då blir här
Punkt! och klammer! -- Se så, nu skramlar det
sparkas! -- Bengt Algotson är hans namn, konungens gunstling -- och...
-- i synnerhet dronningens!
däremot icke...
Bikungens!
-- icke heller...
eller rättare: aldraminst kungamodrens.
PORSE reser sig; fäller visiret.
och min!
ALGOTSON i gult och blått; stannar sin häst utanför; sitter af och stiger in med faldt visir.
Kaiser und Vaterland!
Och där?
FÖRSTA AKTEN ALGOTSON.
Montjoie Saint-Denis!
Båda öppna visiren.
Med hvad rätt bären
I rikets färger?
ALGOTSON.
Med samma rätt som I bären Kejsarens.
Är det bara det vi skola strida om?
Bara det?
Vi ha nog annat att tas om...
Kom inom skrankorna bara och bryt lans, så få vi tala ur skägget.
Jag tänker det, men rakstugan är inte rätt forum.
Man bryter inte lans med ärelös och vanbörding.
partigängare...
Hut! taffeltäckare, sängvärmare, skälvrängare,
lar med kvinnogunst som Du icke egt...
Du hund, son af konungamördare, Du som prå-
FOLKUNGA-SAGAN. PORSE
drar svärdet.
botare!
Håll där, eller tar jag af Dig ett hufvud! kittel-
ALGOTSON drar svärdet.
Stå för det, skalk!
Stå!
Dörren till höger slås upp.
pina, hören upp!
Medregenten kommer.
Härligheter, Durchlauchter, för Kristi kors och
Kung Erik! ERIK in med svit; han ser ut som en yngling, liten, späd, skägglös.
borgafrid?
-- Knut Porse, gamle mannen, ställer till slagsmål på rakstugan, och Bengt Algotson, Bengt Algotson, fy! -- Hvad gäller tvisten?
Låt mig vara skiljedomare.
Talen!
Hvem bryter edsöre, hvem stör
PORSE OCH ALGOTSON tiga.
Omöjligt, Ers Nåd!
FÖRSTA AKTEN ERIK.
Tala, Algotson!
Omöjligt, Ers höga Nåd! ERIK.
svar?
-- Lämnen då detta rum; Porse först!
Marsch, och till venster!
Sen Algotson!
Marsch, och till höger!
Då ha'n I förtalat någon!
Mig kanske? -- Intet
PORSE OCH ALGOTSON ut.
ERIK till Barberarn.
Hvad handlade striden om, barberare?
BARBERARN på knä.
vore majestätsbrott!
Nåd, Ers höga Nåd!
Att svara på den frågan
tala på saken eller låta den falla.
Nu ålägger jag
Dig yppa allt!
Efter som jag är majestätet så står mig fritt
ny anklagelse -- mot Herr Knut
Porse --, att han skulle skryta med en högtstående dams ynnest, hvilken han icke lär ha åtnjutit!
Nåväl: det rörde sig om -- en icke alldeles
gått att kungaborgens och kungamodrens ära och vanära ransakas på rakstugan.
O, mänsklig låghet utan gräns!
Din godhets lön, min alltför gode fader, som intet ondt kan göra och därför måste så mycket ondt lida.
Till sviten.
Uselhet! öfver all uselhet!
Så långt har det
De gå ut.
FÖRSTA AKTEN
tron under Baldakin:
Medkonungen Erik och hans gemål Beatrix på en annan tron midt emot.
Enkehertiginnan på en stol till höger om konung Magnus.
Bengt Algotson står vid Dronning Blanche's sida.
Knut Biskop Styrbjörn och fru Brigitta sitta på en lägre plats på Hofmän och fruntimmer; riddare, knektar, väpnare, Prester, munkar, korgossar.
Härolder blåsa fanfarer.
Husen äro klädda med brokiga dukar.
Folk synes i fönsterna och på taken.
Ett torg; Konung Magnus och Dronning Blanche på en
Porse står bakom Enkehertiginnans stol. tronestraden.
Intåget:
FINNAR stanna framför K. Magnus.
FINNARNES TALMAN.
Ryssarnes besegrare sin hyllning och tack!
FINNARNE.
Herre och Konung!
Finska folkets ombud bringa
Hell och tack Konung och Herre!
FOLKUNGA-SAGAN. MAGNUS.
vit genom Vår Herra Jesum och den heliga Jungfrun Maria.
Icke mig äran utan honom som oss seger gif-
SKÅNINGARNE fram.
SKÅNINGARNES TALMAN.
allmoges ombud bringa sin befriare hyllning och och hans hus.
Skånska köpstäders och
tack, och nedkalla Guds välsignelse öfver honom
SKÅNINGARNE.
Guds välsignelse öfver vår Konung och Herre!
MAGNUS.
signe Eder Herren!
Köpstadsmän och Allmoge från Skåne-land, väl-
DALKARLAR.
Bergsmän.
DALKARLARNES TALMAN.
Eder som med lag och stadgar vår lofliga näring skyddat.
Herre och Konung.
Dalelagens Bergsmän hylla
Hell Konung Magnus!
FÖRSTA AKTEN MAGNUS.
hägn!
Bergsmän från Dalarne, min huldhet och mitt
BÖNDER.
BÖNDERNAS TALMAN.
gifvit, Bondens lås och lada fridlöst, åker och teg i Herre, hell och hyllning!
Herre och Konung, som landslag och lofven
förvar tagit mot herrarnes hof och klöf, Konung och
BÖNDERNA.
Hell och hyllning
Konung och herre!
med lag och med lydnad!
Utvalde af Sveriges Allmoge, frid och lycka,
TRÄLARNE.
TRÄLARNES TALMAN.
Fridsfurste och Frälsare...
Trälarne, o Konung, har Du återlöst!
Hell på knä. MAGNUS reser sig, förtviflad.
Dig, förmätne.
Herren
Din Gud skall Du tillbedja,
Ve, ve!
Hädare!
Må himlen icke höra
icke mig, fattig syndig menniska! -- Gån i frid och frihet. sätter sig.
ERIK stiger upp.
Min konungslige faders stora verk äro fullbordade!
Svenska kronans dyraste klenod Skåne är åter
Riddare, Klerker, Köpstadsmän och Allmoge!
införlifvadt med moderlandet, utan svärdsslag, med från urminne lika många som landskapen och derför söndrande och söndrade, äro nu samlade och är en som riket är ett! förenade i en enda rikslag, så att hädanefter lagen Bergsmän i Dalarne, som i sin lofliga näring
godvillig öfverenskommelse.
Landets lagar, förr och
varit betungade med hinderliga pålagor kunna åter der utan huld och skydd prisgifna åt landsvägsriddares mummel
se framtiden an med trygghet.
Rikets menige bön-
rofferier-- -- --
-- -- -- landsvägsriddares och borgbänglars
lyfter handen som om han bjöde tystnad.
ERIK fortfar.
och köra, och sjelfva skörda där de sått!
-- bönderna, säger jag, kunna åter i ro ärja
FÖRSTA AKTEN Trälarne, sedan vår store stamfader Birger Jar-
len, befriade till namnet, men icke till gagnet, äro nu de jure et facto frisagda, så att nu är Sveriges Rike vordet ett fritt land och med ett fritt folk!
ingen Svensk
Konung har tillförene så mycket genomfört till rikets välfärd och gagn som Konung Magnus Eriksson, min medherre och fader...
MAGNUS lyfter handen igen varnande.
Adel, Klerker och Menige från stad och land,
frid, välstånd och framgång; och hafdaböckerna skola en gång minnas vår konungslige fader som fridsäll och vänsäll, årsäll och segersäll!
Segersäll äfven, land är åter vårt som det varit sedan Erik Helig kommit samman att fira, med lofsång, bön och åkallan.
Ger ett tecken med handen.
RYSKA FÅNGAR i kedjor, med Mongoler, Tartarer, Kalmucker tåga fram. dem Knektar med Ryska fanor och fälttecken.
MAGNUS till knektarne.
-- Och nu förestår en ny tid af endrägt och
ty han har slagit den vilde Ryssen i öster, och Finoch Torkel Knutsson.
Det ar denna seger vi i dag
Lös fångarne!
Knektarne dröja.
Lös fångarne! -- Segraren tillhör ädelmod, och
då fred nu är sluten, blifva dessa främlingar våra gäster.
fram; på knä för Magnus.
farligt folkefärd!
Konung och Herre, löser icke fångarne; det är
BISKOP STYRBJÖRN reser sig.
Löser icke fångarne, Konung; I frestar Gud.
BRIGITTA reser sig som för att tala; men lägger ett finger på sin mun och sätter sig.
ERIK reser sig.
råd!
Gud som straffar allt, håller mest efter öfverTy det är fara släppa lös trollkarlar och hexare med onda ögat...
Fader, kära hjärtans, täckes höra de herrars
mod, och det är icke kristlig ödmjukhet trotsa faran.
hjärtas röst och handlar därefter.
Löser fångarne!
Fångarne lösas.
Råd hör jag gärna, men hellre hör jag mitt
seger gifvit hafver, icke blott öfver våra fiender, utan äfven öfver våra hårda sinnen.
Och så: tackom och lofvom Herran som oss
FÖRSTA AKTEN Alla på knä; korgossar svänga rökelsekar; prester Höja fanor: munkar krucifix.
Pukor röras, kyrkklockor ringa.
ALLA sjunga.
Te Deum laudamus,
Te Dominum confitemur
Te Aeternum Patrem omnis terra veneratur, En trumpetstöt afbryter sången.
Tibi omnes Angeli, tibi Coeli, et universae Potestates...
Häpnad.
Tibi Cherubim et Seraphim...
En ny trumpetstöt.
Skräck; paus.
Därpå fortsattes sången.
incessabili voce proclamant!
Sanctus, Sanctus...
HÄROLD in.
PORSE reser sig, går emot Härolden och mottager ett bref, som han lämnar Magnus.
MAGNUS läser brefvet; reser sig; bjuder tystnad.
näpst mig i mitt högmod!
Herren gaf och Herren tog, välsignadt vare Herrans namn!
Herren hafver straffat mig i sin vrede, och
Tala, fader, tala tydligare!
och återtagit Nöteborg!
Ryssarne hafva i grund slagit Svenska hären
BISKOP STYRBJÖRN.
och läsit det, gick han upp i Herrans hus och upplät det för Herranom.»
Låter oss gå upp i Vår och Sanct Erik Konung!
Herras tempel och bedja för landets väl till Gud
»Då Hiskia hade anammat brefvet af budet
Tystnen klockor och trummor! -- Kom min gemål och stöd mig som Du gjort förr och hittills, ty jag dignar under bördan; kom min trogne vän Algotoch villa; bed för mig, min moder
I säck och aska må denna festen firas! --
son, du trognaste bland de trogne, riddare utan vank till Ingeborg
lycka är i nedgång... O, Evige, straffa mig icke
ty jag är svag; min son, blif när mig ty min
om jag tackar
Dig att Du gifvit mig en huld ma-
kas kärlek och goda vänners tillgifvenhet.
Dig som gaf mig den son som är mitt hjärtas glädje att han må hjälpa mig bära den tunga krosom de andra otacksamme...
nan; jag tackar Dig, Evige, att mina barn icke äro
FÖRSTA AKTEN BRIGITTA fram.
Tyst, tyst, tyst!
Farisé!
Ödmjuka dig!
Nej, låt mig tala ur mitt hjärtas fullhet...
DEN BESATTA ut på en balkong i fonden.
Hon är klädd i Ursulinernas drägt med kapuschongen nerdragen; hon tömmer ut en uppsprättad kuddes fjädrar.
Akta Er! -- Skryt, skryt, skryta! -- Nu har jag dräpt björnen!
Svärdevik Forda lik!
Forda lik!
Svärdevik
Snö, snö, snöga!
Akta Er för onda öga! --
MAGNUS häpen; alla försagda och fascinerade.
FOLKUNGA-SAGAN. MAGNUS
Ingen som vet det!
DEN BESATTA.
hustru bedrar
Dig med din trolöse vän Algotson!
Hvad vet
Du egentligen!
Inte vet
Du att din
inte vet Du att din moder lägras af konungamörsätta Dig; inte har Du en aning om att Bispen
daren Porse; och att Din kärälsklige son ämnar afdärnere går med en bannlysning i fickan och att
Skåningarne hålla på att resa sig!
Det skulle den hon törs inte, för då blir hon icke helgon... men jag skall säga Dig allt, allt!
der drömmerskan Brigitta ha upplyst
Dig om, men
BISKOP STYRBJÖRN gör korstecknet i luften.
Kristi namn!
Vik hädan Du orena ande, i Herrans Jesu
är utan skuld, att rikets laglige tronföljare Magnus Birgersson blef halshuggen.
Du måste gå upp på tronen öfver hans döda kropp, Du har Folkunga-
Du har blod i kronan, kung Magnus! men Du:
blod i din purpur; hvit som hermelinen är Din själ så att Du icke kan se de svarta svansstumparne på dina fiender.
I helgd och frid I fejd och krig
Som lammet blid Som Lindorm vig.
FÖRSTA AKTEN Stackars lamm, Du lefver bland ulfvar och dra-
kar, men din oskyldighets ljus bländar
Dig så Du ser endast skenet af din egen renhet.
Du ser en-
dast kärlek och vänskap, trohet och dygder, der Du sitter till halsen i falskhet och ondska, och der alla laster till och med Sodoms blomstra...
Jag besvärjer
Dig, orena ande, i Herrans Jesu vår Frälsares namn, vik hädan! till Vakten.
Gripen den galna kvinnan! söker bryta sig in i huset, men porten ger ej vika.
VAKTEN
onda tider, varga tider!
Asgårdsrejan går, pestgossen med räfsan och pestflickan med qvasten, giftbägarn och hungerfebern, skattevägran och lönskaläger, -- Kuli reste stenen efter Asbjörn och Juli, sin hustrus söner, Riddare, stridgode män, innan de vordo med mig; slagne i Österland. -- Kom in Jakob och ät välling
Alla fasor får Du icke veta.
Hugsvala, svala, svala honom; ty nu stunda
Ljufva synder skola bittert gäldas; Städse följer sorg på vällust.
Agnus Dei, O, Guds Lamm som borttager världens synder!
FOLKUNGA-SAGAN. Offret är redo.
Elden brinner som rö.
Knifven är dragen, Lammet skall dö!
Drar sig in. MAGNUS utom sig.
mitt blod att ysta sig!
Ut, härifrån!
Den giftblanderskan har kommit
för lät Du icke skjuta ner henne med ett armborst, eller klyfva hennes hufvud med en kastad yxa?
Ja, två oss från detta smutsregn, kan Du rycka ut törntaggarne?
Hvar hade Du dina sinnen?
Hvarför lät Du icke sätta eld på huset, hvar-
klaga nu, det kan Du, men handla aldrig!
Kan Du
rade mig...
Men hennes orena ande fjätt-
sjuk, mycket sjuk!
Älskade make, låt oss nu gå härifrån, Du är
Det händer! -- »Alla fasor far Du icke veta!» Går.
FÖRSTA AKTEN ALLA
följa ut; men sist står Barberarn och Munskänken kvar.
Fasligt, fasligt!
Aldrig -- i -- mitt -- lif.
Aldrig i mitt lif har jag varit med om maken!
än nattmösan är på!
Si, det är så att man inte ska rosa dagen förr
serere är förbi.
Och man ska inte sjunga Te Deum förrän mi-
Stackars kung!
Hvem kunde den kvinnan vara?
säga sådana saker...
En galning eller en löfjerska!
Tänk att stå och
hemligheterna på en gång.
Skönt var det i alla fall att det blef utsjunget; det var som om hela
Man ska vara galen för att våga tala om alla
hofvet, hären och folket fick purgera!
Men stackars
Nu fick han veta hvad alla andra visste utom han.
Ja, men han tror inte på't, så det är just egalt
man icke tror existerar inte.
Riktigt ja!
Tron si, tron gör allt!
Styrbjörn för en karl?
Hör nu, aperpå tron; hvad är den där Biskop
ut som om han gick med falska spelkort i lomman?
Den, det är en riktig Dundersugga!
Ser han inte
gång när de klämma på'n.
För öfrigt, för öfrigt...
GAREN in.
Jo! jag menar den kommer att stinka ut en
Nu mån I tro att helvetet är löst!
Berätta! berätta!
FÖRSTA AKTEN BAGAREN.
tarer, Kalmucker och Moskoviter, Mongoler och Afgahner hade begagnat sig af den nyvunna friheten och slunkit ut i staden och utanför staden; de passa' på under Te Deum förstås som de tog för en krigsdans.
Och nu gå de berusade omkring på krogar löper att några lagt eld under slottet -- -- -- BARBERARN.
Fångarne, ryska fångarne, hundturkar och Tar-
och jungfruhus, der de sticka sig undan.
Ett rykte
rädda.
Teufel noch ein Mal; då måste jag hem och
tros föra smitta med sig; spetälska, lepra eller något sådant.
Och nu är det skallgång efter dem, men Kungen har förbjudit öfva våld!
Nej, det var lögn bara, men värre är att de
bära sig åt som en fåne?
Släppa vilda djur på godhet!
Ja, Kungen!
Är det godhet detta att
gatorna!
Han gör ju alla de andra ondt med sin
man i lönn förgiftar hela byket -- och hon blir nog åtlydd af gammal vana!
Rapp kvinna!
Derför har Enkedrottningen också befallt att
FOLKUNGA-SAGAN. MUNSKÄNKEN.
någonting!
Men i alla fall inte går Ni i messan nu?
Jajajaja!
Här blir någonting snart!
Här blir
Nä!
Vi gå på Pelikanen och se på Trälarnes bal! BAGAREN.
Ja det gör vi minsann!
Minsann gör vi det, efter som vi blitt lediga!
EN HOP TRÄLAR drar rusiga förbi arm i arm; skrikande.
När Svenske anamma Ryska seder
Och landet mister sin gamla heder
Än står stenen i Grönan Dal!
Dörr till höger; till venster i hörnet en spiraltrappa upp till en
I fonden ett trebågigt måladt fönster.
liten dörr.
Rummet med götiska hvalf.
Ett bord med skrifdon framför fönstret.
En bönpall midt på golfvet.
Krucifix, religiösa föremål.
TÄRNAN I vid en knyppeldyna vid fönstret.
TÄRNAN II läser på ett radband i bönstolen.
TÄRNAN I.
Gå och öppna fönstret!
TÄRNAN II reser sig.
gelsen.
Ja vet Du, nu är jag trött på den här oppdraöppnar fönstret; ett blommande äppelträd synes.
FOLKUNGA-SAGAN. TÄRNAN I.
och slåss...
Fru Britta är nog icke så ond, bara hon lät bli
TÄRNAN II vid fönstret.
Vet Du hvad jag ser ner i trädgårn?
Tala om, för jag törs inte röra på mig.
Hertiginnan kallar sig, och Herr Porse i en lönngång.
Jo jag ser naturligtvis Enkedrottningen, som
Och i den andra?
Blanche och Herr Algotson.
skola för goda seder och derför skickar Trälarne sina döttrar att uppfostras där.
Svenska hofvet har blifvit en
TÄRNAN II vid skrifbordet.
mar här...
Kan du se att Gumman skrifver opp sina dröm-
ANDRA AKTEN TÄRNAN I reser sig.
Kors det må jag se... TÄRNAN II läser.
och indraga villa; väcka tvifvel om huruvidt män mot regeln»!
Det var inge roligt!
»Värdsliga mästare som försmå ordens enfald
vilja stå under abbedissan och förorsaka motstånd
nunnorna skola regera öfver munkarne.
Nej här ska och är en Judas, Pilatus, Lucifer...
Det är ju om hennes välsignade kloster där
Du si; Påfven Clemens den Sjette sitter i skärselden Och här har hon skrifvit opp sina skötesynder:
Högfärd, skörlefnad... fafängliga ord, öfverflöd i mat och dryck...
Ja där var ett sant ord!
Du hvad Fru Brigitta gör i skåpet jämt och samt?
Hon dricker väl aldrig heller?
och rosiner...
Åh, vackert, vackert; nej hon äter sockertyg
FOLKUNGA-SAGAN. TÄRNAN II.
spådde en lycklig utgång, fast det slutade illa...
Vet Du att hon rådde till Ryska kriget och
Ack hon spår och Gud rår...
BRIGITTA har kommit in oförmärkt under de sista replikerna; smyger bakom Tärnorna och drar dem i nackflätorna.
Och Ni små huggormar som jag ska bränna i mina papper som Ni inte förstår...
Gå nu och lig aga.
I skamvrån med Er!
Tänk att jag skulle gå och glömma boken efter
tungan på... hvem har gifvit Er lof att gå och läsa ställ Er i skamvrån så skall vi sen hitta på en lämp-
TÄRNORNA ställa sig på hvar sin sida om spisen.
BRIGITTA tar upp något ur sin väska och sticker i munnen på Tärnorna.
Din onda tunga!
Och här har Du!
Det är början; sen ska Ni få gå i källaren och bada kallt sen jag klippt hårflätorna på Er.
Här har Du af den bittra örten för att bota
EN TJÄNARE in.
ett besök nu oförtöfvadt.
Konungen ber
Fru Brigitta hugna honom med
ANDRA AKTEN BRIGITTA.
Jag skall komma!
Till Tärnorna.
Ni se hur Mäster Erik kan dansa.
Om Ni nu rör på Er innan jag är igen, så ska
Hon tar fram en hasselkäpp ur en vrå och lägger på bordet.
i ryggen!
Tro inte att Ni kan lura mig, för jag har ögon Går ut med Tjänaren.
TÄRNAN I tar ut det hon har i munnen.
det är så bittert som malört...
Hvad är det hexan har stuckit oss i munnen;
hon glömt hålla tand för tunga!
Det är Baggsöta som hon själf begagnar när lämnar sin plats.
Stå still, Du, hon har bestämdt ögon i ryggen! TÄRNAN II.
öppnat fönstret! -- Nu ska Du få se Mäster Erik dansa.
Hon dansar med käppen.
Jo, vackert, hon såg ju inte en gång att vi
Akta Dig; hon klipper håret af oss.
ur henne!
Om hon vågade!
Då skulle jag rifva ögonen
ERIK in muntert.
Nej; nej!
Hvad är det för dansnöje? handfallna; tiga.
ERIK till Tärnan I som han nalkas.
TÄRNORNA
se på henne!
Hon har minsann tagit munnen full.
Han lägger armen om hennes lif och kysser henne våldsamt.
Och den der lilla står i skamvrån! -- Får jag
har fått! -- Kom nu hit Du andra, så far jag smaka på Dig!
Det var den bittraste kyss jag i mitt lif
TÄRNAN II springer bakom skrifbordet.
Inte hit!
ERIK märker boken på skrifbordet.
Kors då må jag se: »Anklagelser mot K. M. det är konung Magnus:
Är det gummans drömbok?
Fulaste frejd; Kronans röfvare af land och gods;
förrädare mot undersåtarne!»
Det är lögn alltihop;
ANDRA AKTEN och det vågar hon skrifva ned! -- Guds död och regenten -- det är jag! -- när medregenten blir motregent, då är Gudslöftet infriadt». -- Hm!
Slår igen boken.
pina! -- Men här står något om mig:
»När med-
Hör ni flickor, kan ni tiga?
Ja, Ers Nåde! ERIK.
-- Hör på: vill ni begge två bli småjungfrur hos min drottning?
Så länge ni har något som tystar munnen, ja!
O, ja! mot dörren.
-- Hon står härute och är rädd för Faster Britta! -- i dörren.
Då ska vi bara fråga Dronningbarnet om lof.
Kom in Beatrix, gumman är inte här. -- liknar ett barn; grannt klädd med solfjäder; följes af en Page, som bär upp släpet.
BEATRIX
FOLKUNGA-SAGAN. ERIK
till Tärnorna.
kallar henne; hon är sötare än honing och svagare norna till småjungfrur?
Sen I, här kommer bidronningen, som folket
än lejonet. -- Säg, Beatrix, vill Du ha de här Tär-
BEATRIX.
Vill Du! ERIK.
BEATRIX naivt.
jag med flickor?
Jag har ju min Armand här; hvad skall
got tvetydigt.
Mitt goda dronningbarn, Du uttrycker
Dig nå-
jag förstår inte hälften af hvad som sägs! ERIK.
Ja, här är allting tvetydigt vid detta hof, och
Ack, det är ju bara lek... BEATRIX.
och lif och samvete och tro!
Och fins det någon
Just det; lek!
Här leks med allt, med heder
ANDRA AKTEN gnista godt hos någon så blygs han öfver det.
-- Hvarför skulle jag nu taga flickorna till mig?
För att göra en god gärning!
Uppfostra dem och gifta bort dem, alltså?
och trälars barn skulle de bättre finna sig till rätta
Någonting i den vägen!
Fader- och moderlösa
hos Dig och under Din vård, än hos faster Britta.
en äldre fränka som kanske är den enda rättfärdiga själ vid din faders sida!
Men icke vill jag taga dessa minderåriga från henne.
Säg Brigitta -- det låter mera aktningsfullt mot
kan icke föra snärtorna med sig!
Hon skall ju vallfärda till Jerusalem snart och
Nåväl; jag skall tala vid faster!
TÄRNORNA fram, kysser hennes hand.
halfhögt till Beatrix.
Du kallar faster rättfärdig?
Ja och med skäl! ERIK.
ädle, gode fader.
Och hon smider ränker mot min fader -- min
Om så är, då är hon icke rättfärdig.
Hvilket återstår att utröna...
Behagar Du gå nu?
vara det!
Blif det icke!
Erik, Du är icke dålig, men Du ville gärna
BRIGITTA
in. MAGNUS.
min lilla Beatrix.
Här är platsen!
Lämnen detta rum!
Nej se, De omfamnas.
ANDRA AKTEN BEATRIX.
god morgon emedan jag var i messan!
Älskade Fader!
Jag har icke fått säga Dig en
Vill Erik stanna här?
Helst inte! till Tärnorna.
Gå ner i trädgårn, Ni!
Jag skall tala vid faster senare om dessa flickor!
Hon slår igen boken på skrifbordet.
BRIGITTA.
Väl, väl!
ALLA utom Magnus och Brigitta gå.
BRIGITTA sätter sig.
Sitt!
Vill du börja, min broder?
franka om den besatta qvinnan och hennes uttalanden?
Ja, jag vill! -- Alltså först, hvad menar min
En dåre, intagen af en oren ande!
någon grund i hennes snack om vissa hofvets damer?
Från det ena till det andra: menar Du det fins
billningar och efter en lämplig behandling skulle
Inte ett grand; det är endast en galnings in-
hon snart återtaga sina lögner.
Här vid hofvet föres begången!
visserligen ett lättfärdigt lif, men någon synd är icke
ren synes ha tagit sin hand ifrån mig och alla öfvergifva mig?
Kan Du säga mig, hvarför på en kort tid Her-
högmodig utan förblifva i ödmjukheten.
-- Den kedja
Om jag svarar
Dig uppriktigt får Du icke bli
ANDRA AKTEN af Folkungabrott som börjar med morden vid Herrevadsbro och slutar med
Håtuna och Nyköping skall gen på tronen! med Dig utsonas och Du skall bli den sista Folkun-
Men jag har inga sådana brott på mig!
och försoningsoffret skall vara utan fläck och lyte. dina dygder skola smutsas af de onda och kallas
Nej, Du är den förste som i det fallet är ren,
Och hvad som förestår Dig, det har Du anat.
Alla laster; är Du folkets man skall Du kallas pöbelvän; är du mild blir Du ansedd slapp; är Du sparsam
är Du herrarnes man skall Du nämnas herrehycklare; skall Du heta girig; är Du gifmild blir du slösare
Du har kärt på jorden skall ryckas ifrån Dig, allt
nämnd; är Du sträng blir Du till grym.
Allt hvad hvad
Du vördar skall föraktas, och ditt namn skall
gå sudladt i häfderna tills ditt rykte en dag blir upprättadt.
-- Detta har blifvit mig gifvet att säga Dig?
Det må Du spörja.
fälttåget, och det slutade illa...
Det blef Dig nyss gifvet råda mig till Ryska
FOLKUNGA-SAGAN. BRIGITTA.
många.
För öfrigt är jag din rådgifverska, ej en spåqvinna.
Det fälttåget är icke slut än och skall följas at
Vill Du vara min vän då?
världsliga intressen, så kan jag icke vara det; men när ditt kors blir för tungt eller kalken för bitter, tolkare. då skall jag vara nära
Dig som en tröstare och en
Om Du med vän menar befordraren af dina
Hvarför skall jag lida för alla förfädren?
halshuggen för sin faders brott, så löd domen.
Det brott bestod endast i att han som anfallen vid
Håtill domare öfver Herrans rådslag?
Den unge tronföljaren hvars krona Du bär, blef
barnet var ändock oskyldigt, och hans fader Birgers tuna försvarade sig vid Nyköping.
Vill Du sätta dig
ker mig.
Mig lyster dock fråga om vi lefva i Gamla
Jag skulle nog ha lust ibland, men modet svi-
Testamentet där det gällde hämnd mot hämnd, öga
för öga, och fädernas missgärningar straffades på
ANDRA AKTEN barnen, eller om icke Kristus kommit i världen för
att lyfta pä Lagens förbannelse.
Kan icke Gud förlåta längre, utan måste ta ut hämnd till sista skärfler han större fordringar på oss än på sig?
ven, under det han fordrar att vi skola förlåta?
Stäl-
frågor som icke må framställas.
Du har på sistone tagit Dig för att framställa
Därför att de icke kunna besvaras!
mindre besvaras.
Nej, derför att de icke få framställas, ännu
MAGNUS efter en lång paus.
Den siste Folkungen?
-- Mina söner då?
dem har Du redan fått pris för... låt det vara nog.
Det är dina goda verk, som skola lefva, och
Ve! hvad förestår mig?
får Du icke veta».
Det vi alla kunna vänta, Du mest: »alla fasor
Så sade den besatta löfjerskan också.
Vill Du jämföra mig med en sådan?
Rent ut sagdt: ja!
Då kan Du gå!
kar först och säga några ord...
Det skall jag! -- Men jag vill samla mina tan-
Göm på dem, jag behöfver inga...