Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer infordre Lag-Utskottets utlätande häröfwer, beslute sedan och öfiverlemne Konungen deras sivar uppä Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, och skristeligen genom Talemännen, om de densamma afslagit.
I alla dylika Lagfrägor skall tre Ständs mening utgöra Riksens Ständers Beslut.
Stanna tivä Ständ emot twä, förfaller frägan och förblifive wid det, som förut stadgadt marit. 8 88.
Med förklaring öfwer Civil- och Criminalsamt Kyrko-Lag förhälles som med sadan Lags stiftande.
De förklaringar, som, till sivar pä inkonine försrägningar om Lagens rätta mening.
Konungen genom Dest Högsta Domstol emellan Niksdagarne gifwer, kunna af Riksens Ständer ogillas, hwareftcr de icke längre ware gällande eller af
Domstolarne iakttagas eller äberopas mä. 8 89.
Uti Riksens Ständers Plena mä frägor wäckas om förändring, förklaring och upphäfwande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna Hushällning röra; om sädane nya Lagars stiftande samt 80 Expeditioner till Riks-Ständen.
.om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, hwilka frågor skola till utredning af Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utskottet förwifas.
Ständer äge dock icke magt att i dessa mål annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas, och hwarä Konungen, sedan Stats-Rädet deröswer bliswit hördt, göre det afseende Han för Riket nyttigt sinner. Will Konungen ät Riksens Ständer öfwerlemna att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna Styrelse rörer, dä sörfares dermed pä det sätt, som angäende Vägfrågor är stadgadt. 8 90.
Under Riksens Ständers eller Deras Utskotts öfwerläggningar och pröfning ma icke uti något annat fall eller pa något annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen söreskrifwer, komma frågor om Embets- och Tjenstemäns till- och afsättande; Regerings- och Domare-Magternas Beslut, Resolutioner och Utslag; enskilda Medborgares och Corporationers förhållanden, eller werkställighctcn af någon Lag, Författning eller Inrättning. 8 91.
I den händelse 39 § omtalar, att Konungen efter företagen resa utöfwer Tolf manader ur Riket blifwer, sammankalle Stats-Rädet, genom öppet Päbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte Kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufwudstadens
Kyrkor samt skyndsamligen i de öfrige delar af Riket kungöra.
Sedan Konungen derom underrättad bliswit, men Han än - Bilaga till Mern- N:o 1. bl dock icke till Riket äterkommit, tage Riksens Ständer den författning om Rikets Styrelse, hwilken de nyttigast sinna. 8 92.
Lag samma ware, om en Konungs sjuklighet fortfar af den beskaffenhet, att Han längre tid än Tolf mannder med Negerings-Ärenderne
Sig icke befattat. 8 93.
Da Konung dör och Thronföljaren ännu omyndig är, utfarde Stats-Rädct Kallelse ä Riksens Ständer, hwilken Kallelse inom Femton dagar efter Konungens död skall i Hufwudstadens Kyrkor och widare i Riket kungöras.
Riksens Ständer äge, utan afseende pä något den aflidne Konungens Testamente, angående Riks-Styrelsen, att förordna en eller flere Förmyndare, som intill dest Konungen myndig blifwcr.
Regeringen i Desi namn efter denna Grundlag ma ntöfwa.
Sedan Konungen Aderton är fyllt, äge Han att uti StatsRädct, Högsta Domstolen, Hof-Nätter och Collegier inträda, dock utan att i nägra beslut deltaga. 8 94.
Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den Konnnga-Ätt, hwilken Arfsrätten till Riket uppdragen wore, pä manliga sidan utginge, kalle Stats-Rädet, inom den i förcgäcnde § stadgade tid efter den siste Konungens död, Riksens Ständer till allmän Riksdag.
Ständer skola dä ett nytt Konungahus utkora, med bibehällaude af denna Negerings-Form, och förordna huru styrelsen föras mä, intill desi den walde Konungen kan densamma emottaga. 52 Expeditioner till Riks-Ständen. § 95.
Om emot förmodan Stats-Rädet underläte att i de fall föregående 91, 93 och 9ä HZ omförmäla.
Ständer genast sammankalla, dä äligge det owilkorligen Niddarhus-Directionen, DomCapitlen i Riket, Magistraten i Hufwudstaden, samt Landshöfdingarne i Länen, att, genom offentliga kungörelser, underrättelse härom meddela, pä det wal af Rikdagsmän, der sädane ival äga rum, genast ma kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, att Deras och Rikets rätt iakttaga och skydda.
Sadan Riksdag öppnes ä femtionde dagen efter den, da Stats-Nädet sist bordt kallelse dertill i Hufmudstadens kyrkor lata kungöra. 8 96.
Ständer skola wid hwarse
Riksdag förordna en för lag-kunskap och utmärkt redlighet känd Man, att, såsom Deras Ombud, efter den Jnstruction de för honom komma att utfärda, hafwa tillsyn öfwer Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsmän samt att wid wederbörliga
Domstolar i laga ordning tilltala deni, som uti sine Embetens utöfning af wald, mannamon eller annan orsak någon olaglighet begå, eller underlåta att sine Embetspligter behörigen fullgöra.
Ware dock han i all matto underkastad samma answar och pligt, som allmän Lag och Rättegångsordning för Actorer utstaka. 8 97.
Denne Riksens Ständers Justitico-Ombudsman wälfes af Riksens Ständer genom Electorer, till ett lika antal af hwarse Ständ nämnde.
Sedan ibland desse Electorer en genom lottning utgätt, skola de Bilaga till Mem. N:o 1. 53 öfrige samfält och icke ester Ständ, först medelst slutna Sedlar htvar för sig uppgiftva den Man, sorn de finna böra koinuia under omröstning.
Falla dcrwid Nöstcrne till mera än hälften as de röstande Elcctorernes antal pä en man, »vare han behörigen wald.
Aro äter Rösterne sä delade emellan flere, att en sädan full pluralitet för nägon icke äger rum, anställes ny votering med flutna Sedlar till antagande af dei», som de fleste Rösterne erhållit, eller om han icke antages, af den som näst efter honom utaf de fleste Electorer blifwit kallad, och'sä widare.
Enär nägon af de i denna ordning under omröstning ställde blifwit af Elcctorernes pluralitet autagen, upphöre »valförrättningen och »varde han af Riksens Ständer till Embetet förordnad.
Den, ät htvilkcn detta Euibete blifwit anförtrodt, kan tvid päföljande Riksdagar, i den nu föreskrifne ordning, dertill äter »väljas. 8 98.
Elcctorerne böra, tvid samma tillfälle, dä de Justltice-Ombttdölnanneu utse, och pä enahanda sätt, »välja en man af de egenskaper, sou» hos denne Embetsman erfordras, att honom efterträda, i fall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgä. 899.
Riksens Ständers Justitice-Onibudsman mä, när han det nödigt anser, kunna öfwertvara Högsta Domstolens, Rikets Allmänna Ärendcrs Berednings, Nedre Justitice-Revisioncns, Hof-Nättcrnes, Collegicrnes och alla lägre Domstolars öfwerläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening derwid yttra, saint äga tillgäng till alla Domstolars, 54 Expeditioner till Riks-Ständen.
Collegiers och Embetswcrks Protocoll och Handlingar.
Embetsman i allmänhet ware skyldige att lemna Justitice-Ombudsmanncu laglig handräckning, samt alle Fiscalcr, att medelst Acticners utförande honom biträda, da han det äskar. 8 100.
Justitice-Ombudsmannen aligge, att wid hwarse Riksdag till Riksens Ständer aflemna en allmän redogörelse för sin förwaltning af det honom förtrodde Embete, samt deruti utreda Lagstiftningens tillstånd i Riket, anmärka Lagarnes och Författningarnes brister och uppgifwa Förslag till deras förbättring.
Ware han ock skyldig att emellan Niksdagarne ärligen ett Utlåtande öfwer desse ämnen genom trycket kungöra. 8 ioi.
Skulle den oförmodade händelse inträffa, att antingen hela Konungens Högsta Domstol eller af Dest Ledamöter en eller flere funnes hafwa as egennytta, wrangwisa eller försumlighet, sa orätt dömt, att derigenom någon, emot tydlig
Lag och sakens utredda och behörigen styrkta sörhällande, mistat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära och egendom, ware Riksens Ständers Justitice-Ombudsman pligtig, äfwensom Konungens Justitice-Cantzler berättigad, att wid den Rikets Domstol, som här nedanföre bestämmes, den felaktige under tilltal ställa, samt till answar efter Rikets Lag befordra. 8 102.
Denna Domstol, som Riks-Rätt kallas, skall i sädant fall bestå af Presidenten uti Konungens och Rikets Swea Hof-Nätt, hwilkcn deruti söre Bilaga till Mem.
N:o 1. 55 Ordet, Presidentcrne uti alla Rikets Collegicr, Fyra de äldste Stats-Näd, Högste Befälhafwaren öfwer de i Hufwudstaden tjenstgörande Trouppcr, Högste närwarande Befälhafwaren för den wid Hufwudstaden förlagde (5'scadcrn af Armoens Flotta, twänne de äldste Råd i Swea Hof-Rätt och det äldste Nåd i hwarje af Rikets Collegier.
Da antingen JustiticeCantzleren eller Justiticr-Ombudsmannen finner sig befogad att Högsta Domstolen samfält eller särskilde Dch Ledamöter inför Riks-Rätten tilltala, äske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Swea Hof-Rätt, såsom Riks-Nättcns Ordförande, laglig kallelse a den eller dem, som skola tilltalas.
Presidenten i Hof-Rätten foge derefter anstalt om Niks-Nältens sammanträde, för att kallelsen utfärda och mälet widare i laglig ordning behandla.
Skulle emot förmodan han detta underläta eller någon af de öfrige förenämnde Embctsmän undandraga sig att uti Riks-Rätten deltaga, stande de, för en sädan uppsåtlig försummelse af deras Embetspligt, till lagligt answar.
Hafwa en eller flere af Niks-Rättens Ledamöter laga förfall, eller finues emot nägon af deni laga jäs, ware ändock Rätten domför, om Tolf deruti sitta.
Är Presidenten i Hof-Rätten af laga förfall eller jäs hindrad, företräde defi ställe den äldste i tjenst warande Presidenten.
Denna Domstol äge, sedan ransakningen fulländad är, och domen ester Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna.
Ingen hafwe magt att sädan Dom ändra.
Konungen dock obetaget att göra Näd, hwilken likwäl icke mä sträcka sig till den dömdes Återinsättande i Rikets tjenst. 8 103. Wid hwarje Riksdag skola Riksens Ständer wälja Tolf Ledamöter af hwardera Ständet till en 56 Expeditioner till Riks-Ständen.
Nämnd, som äge att döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige
Ledamöter gjort sig förtjente att i deras wigtiga kall bibehällas, eller om wisst af dem, utan Lewisligcn begangna fel och brott, hwarom föregående § handlar, likwäl ädragit sig den mistauka, för wald eller oskicklighet, att de kunde anses hastva förwerkat det allmänna förtroendet, och borde förthy ifrän utöstiingen af Konungens Domsrätt skilsas.
Denna Nämnd träde samma dag den blifwit wald tillsamman.
En af samtlige Ledamöterne deruti utlottes först, hwarcfter de öfrige röste, man för man, och icke Ständswis, med slutna Sedlar, öfwer den stagan:
Om alle Högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens Ständers förtroende och böra wid deras Syslor bibehällas?
Beswaras denna fräga enhälligt eller af de fleste röstande med Ja, blifwe dä Högsta Domstolens samtlige Ledamöter bibehällne.
Beswaras den äter med Nej, sä uppgöre hwar och en af Nämnden en sluten Lista pä dem af Högsta Domstolens Ledamöter, flere eller färre, som han anser böra entledigas.
De trcnnc ibland desse, som dä sätt det största antal af röster emot sig, ställes hwar efter annan under en ny omröstning, hwarwid twä tredjedelar af röstcrnc fordras emot den eller dem, som skola anses wara frän Riksens Ständers förtroende uteslutne.
Vlifwe han eller de derefter af Konungen, hos hwilkcn Riksens Ständer härom anmälan skola göra, ifrän Embetet genom Nädigt afsked stiljde.
Dock tillägge Konungen honom eller dem hwardera en ärlig Pension till lönens halstra belopp. 8 104.
Ej mä Riksens Ständer ingä k nägon särskild pröfning af Högsta Domstolens Beslut, eller Bilaga till Mem.
N:o 1. 57 någon allmän öfwerläggning derom uti Nämnden förefalla. 8 105.
NiksenS Ständers Constitutions-Utskott äge att äska de Protocoll, som uti Stats-Nädet blifwit förde, utom deni, som angä Ministcricllc ärender och Commandomäl, htvilka endast i det, som rörcr allmänt kända och af Utskottet uppgifna händelser, ma kunna fordras. 8 106.
Finner Utskottet af desse Protocoll, att någon Stats-Minister, Stats-Räd, Hof-Cantzlercn, StatsSccretcrare eller annan Ledamot af Stats-Rädet, eller den Embetsman, som i Commando-mäl Konungen råd gifwit, uppenbarligen handlat emot denna Negcrings-Forms tydliga föreskrift, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, och af andra Rikets gällande Lagar, eller underlåtit att göra föreställningar eniot sädane öfwerträdelser, eller dem wällat och befrämjat genom uppsätligt fördöljande as nägon upplysning, dä äge Coustitutions-Utskottet att ställa en sadan under tilltal as Justitico-Ombudsmannen inför Niks-Nätten, hwaruti, i stället för Stats-Näd, fyra de äldste Justitico-Nad, twänne af Frälse och twänne af Ofrälse Ständ, i dessa fall komma att säte taga, och gänge härmed som i 101 och 102 88 om tilltal emot Högsta Domstolen förcskrifwcs.
Dä Stats-Rädets Ledamöter eller Konungens Nädgifware i Commando-mäl finnas hafwa, pä sätt ofwanbcrördt är, gjort sig till answar skyldige, döme dem Niks-Nätten efter allmän
Lag och den särskilda Författning, som till bestämmande af sädant answar utaf Konungen och Riksens Ständer fastställd warder. 88 Expeditioner till Riks-Ständen. § 107.
Skulle Constitutions-Utskottet anmärka, att Stats-Rädcts Ledamöter samfält eller en eller flere af dem, uti deras radslag om allmänna matt och steg, icke iakttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller att nägon Stats-Secreterare icke med owäld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfwat, äge da Utskottet att sädant tillkännagifwa för Riksens Ständer, hwilka, om de sinna Rikets wäl det kräfwa, kunna hos Konungen skrifteligcn anmäla deras önskan att Han wille ur Stats-Rädet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hwilka anmärkning blifwit gjord.
Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena wäckas och af andre Riksens Ständers Utskott, än Constitutions-Utskottet, hos Ständen andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnde Utskott deröfwer blifwit hördt.
Under Riksens Ständers öfwerläggningar derom, skola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilde Personers eller Corporation ers rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas. 8 108.
Till Tryckfrihetens wärd skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordn» sex för Kunskaper och Lärdom kände Män jemte Justitiw-Ombudsmaniien, som bland dem före ordet.
Desse Committerade, af hwilka Twa, utom Justitice-Ombudsmannen, skola wara Lagfarne, äge sädan befattning att, i händelse nägon Författare eller Boktryckare innan tryckningen sjelf öfwerlemnar dem en skrift och begär deras yttrande, huruwida ätal derä, efter Tryckfrihets-Lagen, kan äga rum, skola Justitia - Bilaga till Mem.
N:o 1. 59 Ombudsmannen och minst Trenne Committerade, hwaras en Lagfaren, ett sädant yttrande strifteligen afgifwa.
Förklara de deruti, att skriften mä tryckas, ware dä bade Författare och Boktryckare fran allt answar frie, och ligge det ä Committerade.
Desse Committerade skola wälfas af Riksens Ständer genom Sex af hwarje Ständ utsedde Electorer, som röste samfält och icke Ständswis.
Afgär emellan Riksdagarne nägon af de Committerade, wälje de öfrige en behörig
Man, att det lediga rummet intaga. 8 109.
Riksdag längre räcka än Trenne mänader frän den dag, dä Konungen lätit om StatsWerkets tillständ och behof Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta.
Skulle likwäl wid nämnde tids förlopp Riksens Ständer ännu icke hafwa Riksdags-Ärenderne afgjort, anmäle de det hos Kouungeu och äske att
Riksdagen mätte fortfara nägon witz tid af högst en mänad derefter, hwilket Konungen ej äge magt att wägra eller förhindra.
Der sä oförmodadt hända skulle, att, wid den fälunda förlängda tidens utgäng, Riksens Ständer icke hade Staten reglerat eller nägon ny Bewillning till bestämdt belopp sig ätagit, dä stall Konungen kunna Riksens Ständer ätstilja, och fortfare den förra Bewillningen intill nästa Riksdag.
Är äter Bcwillningens hela belopp bestämdt, men Riksens Ständer icke om fördelningen deraf ense, dä stola, efter den fastställda Bewillnings-summans förhällande till den, som wid söregäende Riksdag blifwit fördelad, de i den sista Bcwillnings-Förordningen stadgade Articlar jemlikt ökas eller minstas; och uppdrage Riksens Ständer deras Fullmägtige i Banquen och Niksgälds-Contoiret 60 Expeditioner till Riks-Ständen. att en ny Bewillnings-Förordning pä sadan grund uppgöra och utfärda. § 110.
Ingen Riksdagsman inä kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfwas för dest gerningar och yttranden uti Riks-Ständeu eller något Riksens Ständers Utskott, utan att det Stand, till hwilket han hörer, sädant tillåtit genom ett uttryckligt Beslut, deruti Fem sjettedelar af Ständcts wid omröstningen in Pleno tillstädeswarande Ledamöter instämt.
Ef eller skall någon Riksdagsman kunna förtvisas frän den ort, der Riksdag hälles.
Man, eller nägon Corps, Militair eller Civil, eller ock nägon Menighet, af hmad namn den wara mä, antingen af egen drift eller med anledning af befallning försöka att wäldföra Riksens Ständer eller deraS Utskott eller nägon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras öfwerläggningar och beslut, ware sädant ansedt som förräderi, och ankomme pä Riksens Ständer att flike förbrytelser i laga ordning beifra läta. § lii.
Blifwer nägon Riksdagsman, under pästäende Riksdag eller under dest resor till och ifrån Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tillkännagifwit, att lian i sädant ärende stadd är, dä skall sädant säsom Edsöresbrott anses och straffas. 8 1!2. Uti Niksdagsmanna-walcn mä icke nägon Embets- och Tjensteman med sin Embetsmyndighet obehörigen werka.
Gör nägon det, miste Syslan.
N:o 1. 61 8 113.
Taxeringsman, som Riksens Ständers Bewillnings^öreskrifter a deras magnar tillämpa, skola ej för Debitering eller Taxering kunna till något answar ställas. 8 114.
Konungen läte samtlige Riksens Ständer deras Privilegier, Förmoner, Rättigheter och Friheter åtnjuta; beroende det pä samtlige NiksStändens öfmerenskommelse och Konungens bifall att läta dem undergå de förändringar och jemkningar, som Rikets behof kunna fordra.
Jnga nya Privilegier, ett Riks-Stand rörande, kunna utan Konungens och alla Riks-Ständens »vetskap och samtycke utgifwas och meddelas.
Ständers Constitutions-Utstotts Protokoll den 15 Maji 1809.
S. D. Herr Öfmersten och Riddaren af Kongl. Swärds-Orden Friherre B. von Platen uppläste och aflemnade till Utskottets Protocoll ett tvid detta Utdrag deras bilagdt Memorial, angående en Allmän National-Armering, hwarom Utskottet mille en annan dag öfmerlägga.
Ia tläem Afskrift.
"Uti en tid dä Swerige inom mindre än tmä är förlorat en tredjedel af sitt arealinnehäll, och denna förlust ytterligare förstärkt en öfwerlägsen 62 Expeditioner till Riks-StLnden. granne, kan ej gerna samma Militairinrättning, som gjordes uti OXkll, XI:s tid under helt andra bägge Rikenas olika förhållanden anses tillräcklig.
Swerige är, snart sagdt, ej mer än hälften af hwad det war dä, och Ryssland kan nästan anses fördubbladt emot dä, i synnerhet om man betraktar Polens och Turkiets fall.
För Swerige äterstär alltsä, efter min tanka, ingen annan utwäg, om det skall kunna tänka pä att bibehålla sin sjelfständighet, än den, utom hwilken nödwändigt alla mindre Folkslag mäste falla ett ros för mägtigare fiender, jag menar en NationalArmering, afpastad efter Landets natur och Folkets lynne, bägge kanffe berättigade att i Europa intaga första rummet i detta hänseende, om de anwändas och behandlas rätt.
Frän uräldriga tider hafwa Manhems Inbyggare mangrant och sjelfwe förswarat Fosterjorden, och frän urminnes tider har den nästan warit fri, med fä undantag, som endast burit wittncsbörd om Folkets militairiska anda, närén Anförare, som war wärd att bära det namnet, wisade sig; ty Tyrannens eller Inkräktarens fördrifwande har alltid blifwit en gifwcn följd.
Sjuttonde ärhundradets oafbrutna krig, och sedan kanske nägon eftcrapningslystnad, alstrade emedlertid ett Krigs-systeme, som, biträdt af Nationens Martialiska lynne, förwänade wcrlden, ehuru deste dä oförlikneliga Härar, som utgjorde hela Norra Europas skräck, i wära dagar stvärligcn torde kunna bestä mot äfwen medelmåttiga nu warande.
Ware härmed huru det will, men Nationen kom smäningom frän sitt ursprungliga sjelfförstvar, alltsä ock frän den allmänna militairiska andan, sedan Rikets förswar lemnades till en genom Jndelningswerket danad Corps, som hittills, med äfwen sä mycken aktning som framgäng, utfört detta wärf, tills nu sednare Bilaga till Mem. N:o 1. 63 inträffade mistöden hota att sätta den under allt förhällande mot behofwet.
Ware dock långt ifrän mig att jag skulle wilja förringa wärdct af denna aktningswärda Inrättning, hwilken alltid betraktats, htvilken alltid skall betraktas af mig som en grundpelare för wart bestånd.
Som sadan will jag ock nn göra den till kärnan, kring hwilken hela Nationalkraften skall samla sig, da fräga är att kämpa mot wara. fiender.
Mätte det lyckas mig att uppge nägot bättre än de hittills oduglige, tanklöse och folkförstörande tillställningar af Landtwä rn, som med rätta skola stämplas af samtidens och efterwerldens förbannelse; men denna dyrbara tidpunkt bör ej försummas eller afskräcka ost, fast ett wanwcttigt försök mistlyckats.
Fosterlandets fara gör inrättningen oundwikligen nödwändig, om cj wi wilja sriwilligt underkasta ost grannars orättwisa fordringar, samt fegt tilläta deras wäldsamma förtryck.
Denna känsla är för mycket motbjudande för hwarje Swensk, för att han skulle sätta sig emot det enda kraftiga förwaringsmedel, som wäl är ett ondt, men Åtminstone ett mindre och oundwikligt.
Samma hotande belägenhet gör ock att wära grannar, som säkert i fredstider skulle anse företagandet af en sädan inrättning för föga bättre än en krigsförklaring och söka pä allt sätt hindra den, äro nu dertill oförmögne, sedan deras egna orättwisa anfall endast bragt ost till denna ytterlighet.
Bildandet till en ny Regerings-Form ger ost anledning att uti den decretera en inrättning, som Regenten af eget bewäg, af egen myndighet aldrig kan, aldrig bör kunna hwarken päbjuda eller utföra.
Alla desta wigtiga skäl föranleda mig alitsa, oaktadt flere mindre betänkligheter, naturlige uti en sak, som sä nära rörer ost och hwad wi hafwa kärast i werldcn, att föreslä såsom Constitutions-Puncter: 64 Expeditioner till Riks-StLnden. 8- Att med Swensk inanna rätt fölser den owilkorliga och oundwikliga skyldigheten, att personligen förstvara Swensta Fosterjorden, och det utan afseende pä ständ eller börd; endast lemlyte, wanwett, beständig sjuklighet, wcrkeligt Preste-Ständ och en del Statens Tjcnster befria derifrän. 8- Denna skyldighet äger kraft ifrän 20 till 50 ärs älder.
Hwarjc nu bestäcnde indeldt Regemente och Compagnie sär sin Canton, sä widt det läter göra sig, ester Folknummern uti de Härader och Socknar, der det nu är indeldt. 8.
Folknummern af Mankön öfwer hela Riket, men särskildt i hwarje af dessa Cantoner emellan 20 och 35 är, delas i fyra delar efter olika äldrar och kallas Första, Andra, Tredje och Fjerde Fördubblingen. 8- Af dessa Classer utgä efter lottning inom hwarje Socken sä stor del och lika öfwer hela Riket, som Styrande Magten finner nödwändigt, de yngst först och sä Class efter Class; dock minst hälften af föregäende Class bör wara utgängen innan Bilaga till Mem.
N:o 1. 6S innan den efterföljande anlitas, och ingen får lega eller köpa sig fri, utan svin i 8 stadgas.
Lottningen sker uti Pastors och Fyra gamle af Socknen walde Socknemäns närwaro, som rätte sig efter Kyrkoboken, hwilken hädanefter af dem hwarje är genomses och underskrifwes. 8- De utlottade emottagas genast pä stället af de till Cantonen hörande Negementernes Önibnd och införlifwas i Regementet som Necrutcr, men äro frie, sä snart fred inträffar. 8- Excrcice förrättas Socknewis hwar Söndags eftermiddag i fredstider, sä länge den wackra ärstiden tilläter, hwarwid de rndclte Regementen biträda. 8- Regeringen drar försorg om Armatur, som sörwaras i Sockne-Magazin och wärdas af ordinarie Regemente >e.
Wid alla offentliga Uppfostrings-Austalter mäste hädanefter Militaire-Elcmcnternc läras; äfwcnsom Militaire-Academien genom hushällning och rigtig inrättning i möjligaste mätto mäste utwidgas.
Pä detta sätt kan Armöen ej sakna Öfwer- och Under-Befäl. 5- 66 Expeditioner till Riks-StLnden.
Beklädningen mäste ske af Staten, men utan allt pral eller prydnad, deremot pä allt upptänkeligt sätt afpasas efter behof och climat.
Denna Krigsmagt får ej öfwer hafwct föras pä
Tysk eller Dansk botten. 8- Den Folkmasa, som faller emellan Tretiofem och Femtio är, kan ej utan eget samtycke föras längre än i nästgränsande
Län, om det är GränseLän; men wäl inom