Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Utskottess Betänkande N.‘o 38a, angrde lättad utväg lill Låne-bidrag åt Fastighetsägare.
G enom Utdrag af Högloft.
Ridd. och Adelns Pro tocoll den urte innevarande månad har Utskottet nndfått del af de anmärkningar, som inom bemälte
Riksstånd blifvit vid ofvanberörde betänkande af flere Ledamöter gjorda; likväl och sorn, enligt Ilögv.
PräsCeStandetSj Vällofl.
BorgareSidndets och Hederv.
Stånd således afgjord är; alltså har, till följd af6g,§.
RegeringiFormen, Utskottet ansett sig dermed ej kunna någon vidare befattning taga.
Ibland ofvan nämnde anmärkningar förekomma äfven omständigheter, hvilka kunna hänföras under de i Utskottets Utlåtanden Nto 383 och 384 oraförmäldta ämnen; och får Utskottet i anledning deraf vördsamt anmäla, att desse omständigheter skola vid pröfningera af de emot sistnämnde Utlåtandea inom 3 RiksSiånd gjorde serskildte anmärkningar tagas under öfvervägande och besvaras.
Den 23 Februarii i83o» Betänkanden, N:is 4io, 495 N:o 411.
R:dr, att förskottsvis utbetalas ■i afräkning å den ersättning, som, efter skeende utredning, kan varda Staden tillerkänd, och af kommande St:r anslagen.” Hvaremot BondeStandet denna hemställan afslagit, samt åter PrcisteStändet deruti gjort den ändring, ”att Nio Tusende Riksdaler Banco borde beviljas Staden Marstrand såsom ersättning, i ett för allt, för dess förmenta ifrågavarande fordran:” och BorgareStändct likaledes, såsom ersättning för den från utgjord inqvartering härledde fordran hos Staten, tillaggt Staden Marstrand en summa af gooo R:dr B:co, af RiksgäldsContoirets medel, varigenom Marstrand skulle anses vara för omförmäldte anspråk till fullo godtgjord. 4g6 Stats-Utskottets
Vid detta förhållande och som 3:ne RiksStånd ansett Staden Marstrand vara till ersättning berättigad, ehuru Ridd. och Adeln varit af olika mening med Preste- och BorgareStånden, i afseende på totalbeloppet af densamma; alltså anser Utskottet sig böra inbjuda Ridd. och Adeln, att de 2:ne nyssberaälde RiksStåndens beslut i detta ämne biträda, då genom 3:ne
Stånds beslut frågan afgjord blifver; men skulle Ridd. och Adeln icke finna godt att denna inbjudning antaga; då anser Utskottet saken böra till afgörande af Förtäckt Statsutskott liänskjutas, i hvilket afseende till bifall framställes följande Voteringsproposition : ”Den, som bifaller att af RiksgäldsContoirets medel anslås omkring £:del af Staden Marstrands förmenta fordran eller en Summa af 9000 R:dr, att lörskollsvis utbetalas i afräkning å den ersättning, som, efter skeende utredning, kan varda Staden tillerkänd och af kommande St:r anslagen; röstar Ja.
Vinner Nej; kommer Staden Marstrand att af RiksgäldsContoirets medel utbekomma såsom ersättning för sin från utgjord inqvartering härledde fordran hos Staten, en Summa af 9000 R:drB:co, hvarigenom Marstrand skall anses vara för omförmäldte anspråk till fullo godtgjord.
Sttr underställa, huruvida icke till rättel - 498 Stats-Utskottets se i berörde afseende frågan må till StatsUtskottet öfverlemnas, och sedan sådan rättelse blifvit vunnen, underd. skrifvelse, med iakttagande deraf, till K. M:t expedieras.
Konungens EnsaksBötesMedelj blifvit alltifrån år 1804 hvarje år påförd, detta yttrande likväl icke bordt kunna föranleda till den slutsats, att Utskottet uppgifvit, det någon ränta från år i8o3 icke är vorden utbalancerad, — så mycket mindre, som genom det nyttjade ordet föranleda är vordet antydt, det Utskottet icke ingått uti någon undersökning om förhållandet med räntepåföringen uti äldre årens räkenskaper, och hvilket Utskottet ansett vara olämpligt, då det till år 1825 iubalaneerade räntebeloppet blifvit, genom föregångne Revisioner, till riktigheten controlleradt.
Hufvudbok inbalancerad ränta till ett belopp af 429t Rtdr 36 sk. ii r:st., och hvilket, tillagdt den ifrån samina års början och till 1826 års slut upplupne och påförde ränta efter 692 R:dr om året, eller tillsammans för dessa uren i5,23i4 R-‘<h', alltså utgör den uti Berättelsen uppgifne, till år 1827 utbalancerade räntesumma af igptS R:dr 36 sk. u r:st.
Betänkanden, 3V:is 4,a» 4*3- 499 För öfrigt får "Utskottet tillägga, att afsigten med den af Utskottet tillstyrkta undersökning icke kunnat vara, att få skulden till beloppet utredd, enär detta genom Revisionerne var tillförlitligen controlleradt, utan endast att utrönas måtte, huruvida sjelfva Skulden vore af sådan beskaffenhet, att den antingen bör betalas eller afskrifvas; hvadan, i Utskottets omdöme, till grund för den underd. skrifvelsen, i afseende på skuld-beloppet, endast skulle kunna anmälas hvad sorn, enligt Utskottets Berättelse, ulbalanceras till år 1827 serskildt i capital och serskildt i ränta.
N:o 38a sidan XVI a:a raden nedifrån står: hafva instämt Iir Riben, C. W., läs:
Hrr Gyllenhaal, L. H., Riben, C. IV, etc.
N:o 4°7 sidan 479 5:te raden nedifrån står: §årsvis skall vara månadsvis', samt 2ldra raden nedifrån står: varande läs svarande. . ■ N ' f;?
Betänkanden, N:q 4*3.
Med afseende derpå: att sedan Banken iklädt sig ansvarigheten för alla af R:gsGontoiret utgifne CreditSedlar, all skillnad emellan desse och Bancosedlar upphört; att 2:ne slags pappersmynt af alldeles lika art är Öfverflödigt; att endast kostnaden för B.:gsContoirets Sedel-till verkning, utom aflöning för Cassörer m. fl., går årligen till g,5oo å i5,5oo B.:dr; att den större lätthet allmänheten ägt för vexling i B.:gsContoirets Cassör, äfvensom den större beqvämlighet
Puksgäldssedlarne för rörelsen erbjudit, upphöra, om B.. St:r antaga BancoUtskottets förslag om Transporträkningens upphörande, samt förenkladt Kassaförings- och Vexlingssätt i Banken; att den mindre säkerhet de nu varande BäksgaldsSedlarne erbjuda mot efterapning och förfalskning än 5 B. 34 —.. .
Soi Stats-Utskottet* de nya Sedlar, BancoUtskottet föreslår R.
St:r, att af Banken utgifvas, fordrar att genom samma RiksgäldsSedlars upphörande, att såsom mynt i Riket erkännas, åtminstone för en framtid förekomma all verkan af å dem försökt förfalskning eller efterapning ; att deremot å en annan sida närvarande Innehafvares rätt fordrar, att, ehvad anstallt som för RtgsSedlarnes indragning kan pröfvas nödig, Innehafvarne lemnäs tillräcklig tid att göra sin rätt gällande; att, med ledning af Allmänna Lagens stadgande, i afseende på kraf för skuldfordringar i allmänhet 10 års prescriptionstid tyckes härvid förena både det allmänna och enskildta interesse^ fordringar; så får jag vördsamt föreslå: 1:0 att med Mars månads utgång år i83o all vidare tillverkning af RtgsContoirets GreditSedlar, eller af de så kallade R:gsSedlarne må upphöra; 2:0 alt i R:gsContoirets
M:t i underdlhet anhålla om utfärdande af en Allmän Kungörelse, bestämmande en prescriptionstid afTio (io) år från Kungörelsens datum, inom hvars förlopp alla af RtgsContoiret utgifne CreditSedlar böra derstädes till inlösen vara uppviste, vid vite att eljest förklaras förlustige af all inlösningsrätt; börande den - Betänkan den, N:o 413- 5o3 na kungörelse under prescriptionstiden minst en gång om året ifrån Predikstolarne uppläsas och i officiella tidningen införas; 4:o att till prescrip tion st idens slut med dessa Sedlars inlösen förfäres såsom hittills.
Hr Friherre Boye, Ludv., har ansett förslagets antagande skola medföra de skadligaste följder. —- Allmänheten har blifvit vand vid räkningen i RigsSedlar; och indragningen af dessa Sedlar skulle, i Hr Friherrens tanka, höja alla priser till Banco, och dymedelst göra RörelseCapitalet jämnt 5o procent svagare.
Af Hr Lefrén, Johan Pehr, är yttradt, att om värdet äf En Riksdaler R:gsSedlar skulle blifva enhet för Landets hya MyntSyste'me, så blefve det vid nästa Riksdag tillfälle att öfverlägga om Hr Rosenblads motion.
Men då realisationen ännu icke kommit i gång, har Hr Lefre'n ansett det vara nyttigt, att RlgsSediärne, såsom hittills, cursera, dock att inga nya sedlar varda slagne.
Detta, tillika med hvad i öfrigt linder discussionen blifvit yttradt, har Utskottet tagit under noggrannt öfvervägande.
Af erfarenheten känner man, att alltsedan år i8o3, då värdet af RrgsSedlarne emot Bancomyntet stadgades, både köpslut och andra penninge-afhandlingar, fastän uppgjorda i RlgsSedlar, blifvit med Bancomynt liqviderade; och att Allmänheten nu mera förstår så lätt, att uträkna skillnaden i värdet af Bancomyntet emot RlgsSedlar, att Bankens småsedlar merendels alltid, åtminstone i den mindre rörelsen, benämnas efter deras värde i R:gsSedlar.
Hvad åter angår den af Friherren befarade prisförhöjning, såsom en följd af RigsSedlarnes indragning, så anser Utskottet förhöjning eller sänkning i pris å varor m. m. icke bestämmas af sättet, att med större eller mindre ziffertal uttrycka penningens värde, utan att helt andra orsaker äro härtill bidragande.
— Och torde Utskottet få tillägga den anmärkning, att om någon verklig olägenhet, efter hvad Hr Friherren anser, skulle blifva en ovilkorlig och nödvändig påföljd af RigsSedlarnes indragning, så är i och med det samma sagdt, att utgifningen af dessa Sedlar aldrig skall upphöra, enär enahanda orsak måste i alla tider åstadkomma enahanda verkan.
B e t ä n k a n de n, N:is 4i3, 4^4* 5o5 Ehuru Utskottet i allmänhet gillar förslaget, kan Utskottet likväl icke instämma med Motionaircn, i afseende på tiden och sättet för R:gsSedlarnes indragning, enär Utskottet anser några brådstörtande åtgärder i detta hänseende mindre tjenliga.
Utskottet föreslår alltså: a) Att med samma dag, som Banken öppnas för utvexling af Silfver mot BancoSedlar, all tillverkning af RtgsSedlar inställes.
Att de, vid berörde tid, i förråd varande och utelöpande R:gsSedlar, må uti R:gsContoirets
BondeSlandet emot förrberörde, af Högv.
PrästeStändet den ni denna månad bifallne, Betänkande afgifvits; får Utskottet, till följd af 5o6 Stats-TJtskottets dess derom gjorda anmälan i Utlåtandet N:ö 410 och den ordning, hvaruti ämnena i Betänkandet N:o 383 förekomma, först afgifva yttrande öfver (len hos Ridd. och Adeln> vid förehafvande!: af Utlåtandet N:o 38a; af Hr Hjerta, Gustafgjorda, af en annan Ledamot understödde framställning: att R:g:s-Contoirets Fullmägtige icke borde få med denna Upp-och Utlåningsrörelse sig befatta, så yida jcke realisationen sanctioneras, utan i annat fall fråga derom icke komma att äga rum; hvilken mening äfven delats inom BondeStåndet af en Ledamot, som yrkat att realisationens verkställande bordt såsom vilkor för lånets upptagande antagas.
St:r det ifrågavarande Lånets upptagande, har, såsom af prsemisserne till det återremitterade Betänkandet synes, jemväl den omständighet ingått, att en sådan åtgärd skujle j sin mohn bidraga till undanrödjandet af de olägen heter, sorn vanligen åtfölja öfvergången från ett myntförhållande till ett annat, äfvensom gifya styrka åt Bankens Silfverfond till realisationens fortskyndande.
St.Y till K. M:ts Nådiga ompröfvande i un - Betänkan de n, N:o 4!4- ^07 derd:het öfverlemna, att, i sammanhang med Dess Kådiga sanction å den af R.
Vid Betänkandet K:o 383 är i allmänhet erinradt: att, i anseende till förlusten både för enskilde peli Staten, genom de årligen utgående räntebetalningarne, äfvensom de oberäkneliga följderna af en förlastig och oförmodad uppsägning, föreskrift bordt tillstyrkas om lånets upptagande inom Riket, så vida tillgång dertill funnes; att af Fulltrjägtige i R:g:s-Contojret kungöras borde, att både Svenske Medborgare och TJtländningar äga, att inom viss tid concurrera i afseende på lånets meddelande, hvilket kungörande borde ske äfven på Europas pennjnge-rväxlande Beurser, och viss tid bestämmas, inom hvilken förseglade eller skriftliga anbud må vara till R:g:sC|ontoiret ingifne; hvaremot åter andre ansett: att Svenske Medborgare skulle äga företräde, att försträcka Staten det nya Länet, och först ett halft år efter den derföre bestämda yttersta terminen , Utländningen inbjudas, att lämna detsamma; samt lånet upptagas i flere mindre poster, hvarigenom flere Capitalister kunde concurrera och Staten sålunda erhålla de lörmonligaste vilkor: 5o9 Stats-Utskottets att Utskottet bordt uppgifva, hvilka Controller ansågos tjenlige till förvissande derom, att rättigheten att göra anbud till lånets lefvererande blefve allmän, så att den som erbjöd de billigaste vilkor antoges: att BancoFullmägtige borde, gemensamt med Fulfmägtige i ll:g:sContoiret, ombesörja upplåningen, emedan denna operation egentligen knappt rörde R:g.’sContoiret, åtminstone vida mindre än Banken, på hvars förmåga att utföra realisationen den komme att hafva ett ganska stort inflytande: alt fördelaktigare vilkor än de af Utskottet föreslagnc, borde kunna erhållas, samt att grunderne och sättet för det föreslagna lånets upptagande bordt närmare bestämmas.
Hvarjemte hos Ridd. o. Adeln af Hr Rosenblad, Bernhard, blifvit meddeladt ett särskildt Förslag till Hufvudgrunder för R.g.-s-Contoircts upplåning af 2 millioner R.dr Svenskt Silfver Specie j ef ter gamla Myntfoten, till fond för lån å jordegendom, hvilket Förslag i flere delar tjent Utskottet till ledning vid den fö revarande frågans förnyade öfvervägande.
Utskottet får i anledning af förenämnde anmärkningar anföra: att, såsom dess förut afgifne Utlåtande innehåller, Utskottet icke tillstyrkt någon positiv föreskrift, att lånet skall å Utländsk Ort upptagas; men då Utskottet dels ansett omöjligt, att ett lån i Silfver, till så betydligt belopp som det ifrågakomne, kan inom Landet fås, på annat sätt, än att Svensk man skulle såsom ombud för någon Utrikes vistande Capitalist detsamma erbjuda, eller ock lånet i motsvarande Betänkanden, J^o 4*4- 5og belopp Banco-sedlar lefvereras, genom hvilket sednare lånesätt, ändamålet med företaget alldeles icke skulle vinnas, dels ock funnit det ostridigt kunna på bättre vilkor utrikes ifrån erhållas, om Fullmägtige i R:g:sContoiret hafva sig öppet lemnadt, att directe med Längifvaren om lånet uppgöra; så har, i frågan om företrädet att försträcka Svenska Staten detsamma, Utskottet ej eller trott lämpligt, att, genom någon bestämd föreskrift, i detta fall, inskränka friheten för Fullmägtige, att antaga de förmonligaste vilkor som kunna erbjudas.
Att verkställigheten af Upp- och Utlåningen icke hör af R.
St.-rs Bank bedrifvas j hvarigenom således denna fråga redan är af R.
Vid de särskildta Puncter af Hufvu dgrunder ne fog den blifvande Upplåningen, som berörde Utlåtande inpehåller, hafva följande speciella anmärkningar ägt rum, Emot i:sta Puncten.
Af en Ledamot mom Ridd, och Adeln.- att Utskottet föreslagit en obestämd ränta, nemligen till högst 4 Procent, hvilket synts mindre riktigt, emedan R.
St:r borde sjelfve bestämdt utsätta ränte-beloppet, så att Speculanterne, i likhet med hvad som sker i andre Länder, blott täfla om Capital-beloppet, Inora BondeStändetj att, då icke vilkoret, att mynt-, bestämnjngeu skall yarp skedd, funnes stadgadt, det kunde hända, att lånevinsten icke en gång betäckte räntan för obligationerne och att således bristen måste af R.
St:r fyllas; Inom Borgare- och BondeStänden, alt sista Mom. eller orden: hvarigenom detta län pä omkring är blir liqvideradt borde utgå och förflyttas till 3:dje Puncten af Betänkandet N:o 384, enär, enligt de af Betänkande n, ]\T:o4i 4- 5n Utskottet föreslagne Upp- och Utlåningsgrunder, StatsVerkets skuld, med förbindelse af 4 procents ränta och i procent? årlig Gapital-afbetalning, icke komme att amorteras på mindre tid än 45 år, samt med 4 proc. ränta och 2 proc.
CapitaUafbetalning på 28 år, då deremot Gäldenärernes skulle liqvideras på 37 år:
Inom BorgareStåndet: att uttryckas mätte, det R:g:sContoiret, efter att hafva af Låntagarne incasserat lånen, kan, med begagnande af sin uppsägningsrätt, då inbetala hela återstoden af det utaf Contoiret upptagne lån och att, endast i det fall, att R:g:sContoiret är i tillfälle att till amortissement använda melan 1 proc. å primitiva Capitalet årligen, den uppgifne tiden af år skall närmas; samt att tillika föreslås borde, huru stor afbetalning på det upptagne LånGapitalet skall af R:g:sContoiret årligen göras af den dertill anvisade Amortissementsfond, samt att R:g:sContoiret borde åläggas amortera så stor del af de utelöpande obligationerne, att det upptagne länet kunde vara betaldt på 37 år, emedan eljest kunde inträffa, att låntagarne betalt sine skulder, men Statens dock icke vöre på den beräknade tiden liqviderad; till förekommande hvaraf, kunde i irsta Momentet tilläggas vid ordet "inflyter” orden:
JJoch ofverblijver sedan de årliga, kostnaderneför lånerörelsen af dragits.
Utskottet har väl ansett anledning icke saknas, att ju ett lån på lindrigare ränte-vilkor än 4 procent kunde erhållas, och Utskottet har derföre i 8:de puncten af förra Förslaget, lätnnadt öppet åt Fullmägtige 5i2 S t a t s - U t s k o 11 e t s i RiksgäldsContoiret, ”att, så vida större förmo ner, ”än efter de af Utskottet gjorde beräkningar, visade "sig, afsluta om länet emot högre mellangift och läg"re ränta;” men då Utskottet godkänner den gjorda anmärkningen, att räntan bör till visst belopp af R.
Ehuru Utskottet icke kan bestrida riktigheten af den mening, att, utan myntbestämning eller realisation, brist för RiksgäldsContoiret kunde uppkomma genom olika Cours-förhållanden, vid liqviden af räntan, på det upptagne lånet med den för de utgifne lånen ingående vinst; tror Utskottet likväl, att, i följd af det sammanhang med verkställigheten af Myntbestämning och realisation, som, efter hvad i det föregående är nämndt, Utskottet ansett ifrågavarande Upplåning böra äga, och genom utvägen, att på depositräkningen i Banken hafva det inkomne Silfret disponibelt, någon förlust på clet hela för RiksgäldsContoiret icke skall uppkomma emellan den påräknade räntevinsten och den ränte-utgift Coritoiret får vidkännas.
Till styrka härföre, så väl som riktigheten af den tid, hvarunder RiksgäldsContoirets eget lån skall amorteras, åberopas vidare den bilaggde Caiculen öfver resultaten af både Upp- och Utlåning; och som för öf - B e t ä n t a n d e fi, N:o 4i4> 5i3 rigt en viss årlig afbetalning på Capitalet nu blifvit tillstyrkt: fond derföre anvisad: rättighet lämnad RiksgäldsContoiret att efter io års förlopp uppsäga större eller mindre del af lånet: (se i:sta och g:de Puncterne af det nu afgifne Förslaget) samt derjemte i i2:te puncten af Utlåningsgrunderne stadgadt blifvit, att allt hvad som inflyter utöfver det belopp som till räntebetalning å Obligationerue samt till omkostnader erfordras, skall gå till AmortissementsFonden, hvilka alla omständigheter böra försäkra, att lånet inom den uppgifne tiden tiden amorteras, så anser Utskottet derigenom de vid denna Punct i öfrigt gjorde Anmärkningar vara besvarade.
Emot 2;clra Puncten.
Inom Ridd. och Adeln samt BorgareStåndetj dels att
Och då liqvid af Ränta och Capital i alla händelser bör ske efter det metalliska förhållande, som emellan Svenskt Silfver Specie och det långifne Myntet figer rum, och icke efter 5i4 S t a t s - U t s k o 11 e t s Cours-beräkning, har Utskottet trott rättighet böra Jämnas Obligations-innehafvarne, att både å Utländsk
Ort och i Stockholm få uppbära räntan och förfallet Capital; dock så, att, till förekommande af skyldigheten för PuksgäldsContoiret, att för desse liqvider hålla dubbla fonder j i senare händelsen , penningarnes lyftning skall ske en månad förr äri liden dertill å Utländsk
Ort blifvit bestämdj hvarigenom någon förlust för RiksgäldsContöiret ej synes uppkomma, då genom desse tidigare liqvider bespares provisionen
Söm i annat fall skulle beräknas.
(Se härom i:sta och 2:dra Moimi4:de puncten af nytt Förslag till dppiåningsgrunder.)
Finnande Utskottet, i följd af dé deruti meddelade föreskrifter, icke behöfligt det af Herr Rosenblad Bernhard^ föreslägne Stadgande: om rättighet för Fullmägtige, atty efter bestämd Cours, till Silfvermynt omskrifva Obligationerne; ursprungligen ställde i Utländskt mynt.
Emot 3:dje Puncten.
Inom Borgare- och BondeStanden: att, då Utlåningen berodde dels på tillräckligt antal Lånsökande, dels på antaglig säkerhet, Fullmägtige i RiksgäldsContoiret borde lämnas rättighet, att inhibera så stor del B e t ä n k a n d e n, N:o 4*4> 5i5 af lånet, sorn ej behöfdes, eller ock lånet icke upptagas förr, än de behöfvande Jordbrukarnes Ansökningar inkommit.
Inom Ridd. och Adelil att, på det skakningen i penningeförhållanderne ej måtte blifva alltför stark, maximi-beloppet af Upplåningen för hvarje år borde blifva högst 5:te-delen af hela Upplåningssumman, 2 Millioner R:dr; eller också den lefvereras på 4 särskilde terminer, med 5oo,ooo R:dr inom September månad detta år, lika Summor inom Maji och September månader åri83i, och de sista 5oo,ooo R:dr inom Junii månads slut i832.
Men, då ej mindre till lättnad för Utlåningen än förekommande af en större rubbning i penningeförhållanderne inom Landet, Utskottet anser lämpligast att bestämmandet af terminerne för lånets lefvererande, äfvensom Summan, som vid hvarje termin skall ingå, bör till RiksgäldsContoirets Fullmägtige öfverlämnäs; har i enlighet härmed föreskriften i 3:dje 5i6 Stats-Utskottets Puncten af förra Förslaget blifvit förändrad, (se 5:te Puncten, nya Förslaget).
Emot /f:de Puncten.
Inom BorgareStändet: att Obligationernes Valeurer borde ställas på jemna iooidetal öfver, men ej under iooo R:dr, och inom BoncleStåndet: att ett Maximum syntes böra utsättas, t. ex. iooo R:dr.
Desse anmärkningar bar Utskottet ansett icke föranleda till ändring uti hvad denna Punct hufvudsakligen innehåller; men till följd af hvad Utskottet i den nya 4tde Puncten tillstyrkt, är i den y:de Puncten som upptager enahanda föreskrift, som den irn ifrågakomne rörande Obligationernes Valeurer, tillagd följande eftermening : ”i det hufvudrnyntj livard Obligationerne lyda.”
Vid 5 de.
Inom Ridd. och Adeln: att lån emot lägre ränta och högre förskrifning, än för hvad som incasserades, skulle blifva betungande, då återbetalningen genast börjar och skall vara verkställd inom vissa år: att Utskottet derföre hellre bordt stadga 4§ Procent ränta och deremot berättiga RiksgäldsContoiret, att upplåna emot full valuta: att Utskottets ränteberäkning vore oriktig, då 4 beräknade på 90 utgjorde 4|;dels och ej 4 procent, hvadan ej eller ränte-vinsten blefve 1 procent utan blott Bctänianden, N:o 4*4* 5i* blott £:dels, och föga behållning således skulle uppkomma till betäckande af risque och förvaltningskostnader: hvarjemte inom BorgareStundet blifvit erinradt: att, vid jemförelse af de vilkor, på hvilka andra Stater upptogo Lån, mellangiften af8, högst 10 procent vöre för hffg: och borde bestämmas antingen till 5 procent, då Staten sjelf ej behöfde lånet, eller nedsättas till åtmiu8åg procent; så vida icke utmärkas borde, det mö.j-, ligen bästa vilkor borde betingas och att melljangiften, transportkostnaden inberäknad, ej finge öfverstiga 8 procent.
, ,;y,j Hvad de 2:ne första af desse anmärkningar pngåg, hafva de samma af flere Ledamöter både inom Ridd. och Adela och inom BorgareStundet redan blifyit ve-* derlaggde, samt företrädet af det lånesätt, Utskottet föreslagit, framför det af fullt Capital . emot högre ränta, omständligen blifvit ådagalagdt genom deröfver upprättade, hos nämnde 2:ne RiksStånd företedde Galculer.
Utskottet anser således öfverflödigt, att ingå uti bevisning om riktigheten af dess beräkningar yif dare, än att med bilagde Calcul, visa, det långt Lflg bära sig aldrahälst, om det upptages i Svenskt Specie, med räntas betalande i Stockholm.
Upptages åter lånet i Utländskt mynt med ränteliquid på Utländsk Ort, torde måhända, i anseende till kostnaderne vid remisserne af räntan och möjeliga förluster genom f , Cours-förändringar, omkostnaderne få beräknas' något’ högre, hvilket förhållande Utskottet äfven i sitt förra 5 B. 35 5i8 S t a t s - U t s k o 11 e t s Betänkande afsett då Utskottet föreslagit, att rabatten , med afseende på denna omständighet, bör bestämmas till 8 a io procent.
Emot 6:te Punctcn Är hos BorgareStändet anmärkt, att Fullmägtige i RiksgäldsContoiret borde föreläggas, att så föranstalta, att det upptagne lånet ej Iiqviderades senare, än sådant kunde ske med användande af de tillgångar, som af de deraf utlånade medel inflyta.
Genom hvad Utskottet anfört och tiilstyrkt, i anlledning af anmärkningarne vid itsta Puncten i förra Förslaget, anser Utskottet äfven denna anmärkning vara besvarad.
Likväl och sorn