Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
! -* I England, med ett ringa antal stora brännerier, vid hvilka mindre Lränvinspanna än al omkring 600 kannors rymd ej linge finnas, och med en hög algift, ginge det an att hålla ständigt närvarande aocisbetjenter vid hvarje bränneri, och detta vore, i kommitteens tanka, enda vilkoret för möjbelen att, såsom i England, genom kontroll å hvarje kanna, sorn tillverkas, utlaga den derefter bestämda skatten.
I Frankrike gifves ingen skatt på sjelfva bränvinstillverkningen, men deremot accis , på bränvinet, då det utbjödes till försäljning.
Att följa sådan Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, N.o 26. 25 sflJan beskaItningsgrund bär i landet, der bränvinsbränningen för närvarande vore utbredd i 60,000 till 70,000 brännerier, syntes koin mit teea icke lämpligt.
I Norrige bade man antagit tvänne klasser af redskap, hvaraf den ena bestod af enkel panna, att drifvas omedelbart af eld, med eller utan mäskvärmare, och hvarvid man beräknat denna redskaps högsta möjliga afverkning.
Den andra klassen omfattade ali annan redskap oell ansågs binna 3 gånger så hög afverkning, som den förra.
Detta beskåttningssält, hvilande på samma grunder, som det i Sverige allt sedan 1835 följda, ehuru i flera klasser invecklade, kunde icke af kommitteen förordas.
Ett annat beskåttningssält vöre det, sorn allt sedan år 1820 funnes infördt och följdt i Preussen, ecb som blifvit antaget i Österrike, Sachsen, Danmark, med flere länder, nemligen beskattningen af mäskekars-rymden.
E11 af kommitteens ledamöter, Kammarherren Friherre A. Raab, hade ock, såsom ett utaf andra länders erfarenhet pröfvadt ändamålsenligt sätt för bräll vinsbränningens beskattning, förordat dess tillämpning äfven här i landet å fabriksbianning, oell för detta ändamål utarbetat derpå hvilande fullständigt förslag till förordning för bränvinsbränning såsom fabriksrörel se.
Ehuru visserligen detta beskattningssätt vore förenadt med olägenheter, särdeles hvad anginge de kontroller, som deraf skulle blifva en följd, skulle dock kommitteen ej tvekat alt med nämnde ledamot förena sig i framläggandet af detta förslag, om icke kommitteens pluralitet ansett företräde böra lemnäs åt ett annat på vetenskaplig grund hvilande sätt för beskattningen, hvartill förslag af Professoren Pasch blifvit framstäldt och i bans ofvahåberopade särskildta yttrande motiveradt, nemligen: att beskatta tillverkningen efter uppbettnings-ytan af den ångpanna, elier, der sådan ej användes, af den mäskpanna, som till bränvinsbränningen begagnas.
Ett härpå grundadt beskattningssätt bade den stora fördelen, att icke allenast säkert träffa den verkligen åstadkomna qvantiteten bränvin, utan ock att i tillämpningen vara ytterst enkelt, då man endast beböfde uträkna uppbettningsytan och påföra den bestämda afgiften å hvarje qvadratfot af densamma.
I afseende å afgiftens belopp, kunde kommitteen icke tillstyrka, att det måtte blifva högre, än att fabriksbränningen må kunna bestå vid sidan af bränvinsbränning i usta klassen.
Hvad kommitteen yttrat om vigten af att ställa beskattningen å de pannor, sorn begagnas vid bränvinsbränning såsom binäring vid jordbruket, i förhållande till den å husbehofsbränningspannorna, gällde bär till fullo för beskattningen af fabrikerna.
KommitBih. till R.
Pral. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 6 Hä/t. 4 26 Kongl. Maj.ts I'äd.
Proposition, N:o 26. teens pluralitet ansåge att 8 rrst. banko per kanna bränvin vore det högsta,, sorn fabriksbränningen. kunde i beskattning bära, utöfver den afgift, soin silades bränvinsbränningen såsom binäring vid jordbruket.
Då t. ex. en tillverkning af 15,ooo kannor i fabrik således skulle få draga öfver 200 r:dr högre beskattning än samma qvantum bränvin, lillverkadt i den högre afdelningen af i:sta klassens brännerier, vöre denna ska tteli 1 lök ning allt hvad fabriken kunde bära mer än de andra brännerierna, utan att undertryckas.
Kommilteens pluralitet hade derföre ansett, att fabriksbränningen borde beskattas efter 2 sk. 8 r:st. banko per kanna.
Efter en beräkning, hvilken vore icke allenast theoretiskt rigtig, utan äfven grundad på trovärdiga uppgifter om begagnade bränvins-apparater, skulle en väl inrättad apparat för hvarje qvadratfots upphettnings-yta af bränvinspannan, då ångpanna icke begagnas, kunna afverka 54o kannor i månaden, hvilket, efter 2 sk. 8 just. per kanna, utgjorde 3o r:dr, och för hvarje qvadratfot af ångpannans upphettnings-yta, då redskapen drefves med ånga, 45o kannor, för hvilka, på lika sätt beräknadt, skatten komrae att utgöra 25 r:dr.
Vid denna beräkning af afverkningen hade behörigt afseende blifvit fästadt å sådana hinder och tidsförluster, som erfarenheten visat vara oundvikliga.
Enligt denna beräkning skulle således afgiften för det minsta fabriksbränneri, som linge inrättas, utgöra 3oo r:dr i månaden, eller 1,800 r:dr för 6 månader, och för det största i,5oo r:dr i månaden, eller g,000 r:dr på 6 månader.
Till förekommande af alla anledningar för fabriksbrännaren att anse sig i något fall nödsakad lill bränvinsbränningens fortsättande, hade kommitteen trott sig böra föreslå, att anmälan till sådan bränvinsbränning må, om bränneri-egaren så åslundar, göras blott för en månad i sender, hvarjemte kommitteen föreslagit, att fabriksbrännaren här,liksom i Danmark egde rum, skall, såsom ett vilkor för rättigheten att få tillverka bränvin, förskottsvis erlägga skatten, hvarigenom icke allenast kontrollerna vid uppbörden underlättades, utan ock slaten förvissades om säkert och oafkortadt utbekommande af sin rätt.
En synnerlig uppmärksamhet ansåge kommilteens pluralitet böra fästas å vigten deraf, alt, om Rikets Ständer skulle på bränvinsbränningen i allmänhet höja eller minska den beskattning, som kommitteen föreslagit, en rigtig skillnad, klasserna emellan, blefve bibehållen, så vida eljest den åsigt gillades, att dessa borde kunna bestå jemte hvarandra.
Om t. ex. den föreslagna beskattningen skulle å de trenne särskilda slagen af bränvinsbränning antingen fördubblas eller nedsättas till hälften, skulle, i förra fallet, kusbehofsbränningen utvidgas på bekostnad af bränvinsbränningen såsom Kongl. Naj:ts Nåd.
Proposition, N:0 26. 27 binäring vid jordbruket, och fabriksbränningen ej kunna uthärda täflan nied någondera, och i det sednare skulle förhållandet blifva alldeles motsatt; ty med antagande, att bränvinsbränningen i alla tre kategorierna kunde, utan någonderas undertryckande, bestå vid hvarandra, just med den skillnad i beskattning, sora kommitteens pluralitet föreslagit, blefve detta förhållande r ubbad t, till förmån för den ena eller andra, ej ora bränvinet för dem allesammans fördyrades genom beskattningen, men om skillnaden i beskattning blefve större eller mindre.
Kommitteens pluralitet åberopade härvid såsom exempel det förut uppgifna förhållandet, att, nemligen då en 20 kannors panna, använd vid bränvinsbränning såsom binäring vid jordbruket, ej kunde anses afverka mera än tvänne husbehofs-bränvinspannor, om hvardera 18 kannor tillsammans , men kostade i skatt 82 r:dr banko mera, än dessa båda, kunde man dock förmoda, att den förra redskapen skulle kunna bestå vid konkurrens med de sednare, derigenom att han hade en bestämd besparing i mindre arbete och vedåtgång, än de andra båda; men fördubblades nu beskattningen på beggedera redskapen, hvarigenom 20 kannorsjiannan skulle i skatt betala 200 r:dr och de andra båda tillsammans 36 r:dr, så uppstode den betydliga skillnaden af 164 r:dr, hvilken summa vore vida större än värdet af den besparing i ved och arbete, som med 20 kania ors-pan nan kunde åstadkommas.
Följden blefve således, att båda 18 kannors-pannorna kunde med fördel begagnas i stället för 20 kannors-pannan.
Omdistillering af rått bränvin hade i nu gällande förordning varit tillåten dels till husbehof, utan afgift, dels såsom en särskild näringsgren och såsom sådan beskattad, hvarförutan det allt sedan äldre tider varit apothekare tillåtet att, för pharmaceutiska behof, få begagna mindre distilleringspannor.
Kommitteen, som ansett denna varuförädling icke böra försvåras, hade dock, till förekommande af missbruk, funnit nödigt att föreslå några förändringar i hittills gällande föreskrifter.
Ehuru det måhända syntes öfverflödigt att i förordningen utsätta, att en livar, som skattar för bränvinsbränning, må med samma redskap omdistillera bränvin af egen tillverkning, enär detta svårligen, om man ock sådant åsyftade, stöde att förhindra, ansåge kommitteen dock säkrast att i förslaget upptaga denna rättighet för bränneriidkaren, hvilken rättighet kommitteen äfven funne gagnelig, med afseende på en derigenom befrämjad möjlighet att exportera bränvin, för hvilket ändamål dess förvandling till sprit måste föregå.
En hvar, som utöfvat bränvinsbränning, hade hittills, under de månader, då tillverkning varit tillåten, men ej på annan tid af året, varit berat - 28 Kongl. Maj.ls Nåd.
Proposition, N:o 26. tigad att afgiflsfritt. verkställa; omdistillering med en 6 kannors panna.
I denna föreskrift hade kommitteen föreslagit Irenne väsendtligt- ändringar,, nemligen: i:ot att hvarje innehafvare af jord till iooo r:drs- värde och deröfver må för eget husbehof omdistillera bränvin, utan afseende derpå, att han idkar bränvinsbnänning, eller icke; 2:0 alt ifrågavarande rättighet till distillering för husbehof endast må få utöfvas under den tid af året, då bränvinsbränning ej är tillåten, eller från den 1 Maj till den 1 November,.och icke, såsom nu gällande förordning föreskrifver, under deu tid bränviosbränning får utöfvas; samt 3:o att rymden för dessa särskilda pannor till ouidistillering af bränvin må inskränkas till 4 kannor, kokrummet inberäknadt.
Som bruket af omdistilleradt bränvin vanligen mindre urartade till missbruk, än det af fin kel bräll vin, hade kommitteen föreslagit, att hädanef ter såsom hittills omdistillering af bränvin må såsom särskild näringsgren kunna idkas oberoende af bran vins bränningi Enligt 1S4 5 års förordning bade det tillhört Kongl. Maj:ts och rikets Kommers-kollegium att bevilja tillåtelse till anläggning af sådana tillverk ni ngs ver k.
Kommitteen, som ansåg Kongl. Majrts Befallningshafvande bäst vara i tillfälle både att bedöma behofvet af sådana verks anläggning och att utröna, pålitligheten hos d'e personer, som begära tillstånd dertill,, föreslog derför, att frågor härom må af sistbemälde embetsmyndigheter pröfvas och afgöras.
Maj:t har tagit delta ärende i öfvervägande med all den sorgfällighet, dess vigt påkallat.
Beträffande först grunderna för rättigheten att tillverka bränvin, har Kongl. Maj:t, med godkännande af de skäl, bemälda kommitté i detta hänseende fullständigt utvecklat, funnit ett dubbelt ändamål härvid böra sökas, nemligen moraliskt och ekonomiskt, så att hufvudsakligt afseende må fästas, ej mindre dervid, att sjelfva sättet för näringens bedrifvande icke må föranleda eller underlätta de för ordning och sedlighet skadliga missbruk, som hittills motverkat hvarje bemödande att inskränka bränvinets förbrukning, än äfven derå, att tillverkarne icke genom lagstiftningen inledas eller uppmuntras till misshushållning med de ämnen, sorn för tillverkningen äro af nöden.
Ovedersägligen är, för uppnåendet af detta dubbla ändamål, den grundsats, sorn kommitteen, med ledning af andra länders erfarenhet, uppställt i afseende- å bränvinsbränningens, utöfvande- såsom fabriksnäring, af väsendtlig vigt; men; då genom den. hittills, redan under Kongl. Maj.ts Nåd.
29 e» längre tidrymd gällande lagstiftning, rättigheten att tillverka bränvin uteslutande varit fastad vid jorden, och, i följd deraf, jordbrukarne dels blifvit vande att sjelfva tillverka det bränvin, sorn för deras eget behof erfordrats, dels ock mångenstädes så inrättat sin hushållning, att bränvinsbränning begagnats såsom binäring till jordbruket, samt en mera ingripande rubbning uti denna i allmänhet högt uppskattade rättighet otvifvelaktig! skulle för mångå medföra kännbara förluster, har Kongl. Maj:t, under så beskaffade förhållanden, lika med kominitleen, ansett lagstiftningen för närvarande icke böra uteslutande inskränka biän vinstill verkningen till fabriksnäring, helst den betydliga minskning i antalet af mindre brännerier, som år efter annat egt ruin, gifver skälig anledning att antaga, det öfvertygelsen allt mera allmänt skall stadga sig derom, att, för ett väl ordnadt jordbruk, bränvinsbränning icke är oumbärlig, i hvilket fall näringen bäst skall ordna sig sjelf, då lagstiftningen dertill lemnar erforderligt utrymme.
Maj:t har sålunda, i nära öfverensstämmelse med hvad kornmitteen tillstyrkt, funnit såsom ett grundstadgande böra antagas, Hufvudklasserbrän-vinsbränning af säd, potates eller annat ämne, får utöfocli terminer vas i två hufvudklasser, nemligen: för brånvins- 1:0
På grund af jordbruk: bränning. n) till husbehof; b) sorn binäring till jordbruket; 2:0 såsom fabriksrörelse, ehvad jordbruk innehafves eller ej; äfvensom Kongl. Maj:t, lika med kommitteen, ansett, det bränvinsbränroi11 gen bör vara tillåten under sex månader af året, nemligen Januari, Februari, Mars, April, November och December; för den usta klassen i tre särskildta terminer, af två månader hvar, nemligen Januari och Februari, Mars och April, samt November och December; men för den 2:dra klassen: under en, under flera, eller under alla af dessa sex månader..
Härvid har Kongl. Maj:t, på de af kommitteen anförda skäl, ansett inskränkning i formen af bränvinsbränningsredskapeu i usta klassen böra stadigas sålunda: 1 stan klassen- ko att redskap för bränvinsbränning till husbehof skall vara af högst aderton kannors rymd, kokrummet inberäknade och för öfrigt af den beskaffenhet och form, som kommitteen uppgifvit*. 30 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, N.o 26. och en kommitteens betänkande bifogad ritning närmare utvisar, utan att mäskvärmare, rektifikator eller klarningsanstalt, ångapparat eller annan inrättning, lill afverkningens påskyndande, må anbringas eller någon särskild öppning, för pannans fyllande, för mäskens omröring, eller annat ändamål, göras å dessa redskap, af hvilka endast pannan får inmuras; samt 2:0 att redskap för bran vi nsbräo ning, såsom binäring vid jordbruket_, skall vara antingen sådan som i nästförestående moment omförmäles, eller af sådan beskaffenhet och form, sota en vid kommitteens betänkande fogad ritning närmare utvisar; — att pannan ej må innehålla större rymd än sextiotre kannor, utan mäskvärmare, eller fyratiosju kannor med mäskvärmare; och att utom mäsk Värmaren, hvilken måste vara så inrättad, sorn kommitteen föreslagit, ingen inrättning, af hvad beskaffenhet sorn helst, till afverkningens fortskvndande, må vid dessa redskap anbringas, eller i någon af dess särskilda delar inrättas; börande äfven i afseende på dessa redskap vara otillåtet att inmura någon del utom pannan; och då det synes nödigt att i den af kommitteen föreslagna skala för pnnnerymden, i förhållande lill jordens taxeringsvärde, göra sådana med nu gällande författning öfverensstämmande jemkningar, att vid tillämpning af stadgandena härom behofvet att förändra förut innehafd redskap, i möjligaste måtto, må kunna undvikas, har Kongl. Maj:t trott det böra stadgas, att rättigheten till bränvinsbränning i irla klassen, hvilken rättighet skulle fortfarande åtfölja hemman, hemmansdel eller annan jordlägenhet å landet, som efter 1847 ®rs taxering uppgår till ett värde af minst 3oo r:dr, må ulöfvas i förhållande till det sålunda beräknade värdet, med följande pannerymder, kokrummet inberäknadt, under iakttagande, att, såsom grund för bränvinsbränningsrättigheten, värdet af åbyggnaden i hvarje fall ej får i uppskattningen ingå till större belopp, än sorn motsvarar högst en fjerdedel af jordens taxeringsvärde, nemligen: Kongl.
Proposition, IS:o 26. 31 Utan mäsk-
Med mäsli- för taxeringsvärde O värmare. värmare. och med 300 r:dr till och med 500 ralr .
. högst 22 k:r. högst 10 k:r. öfver 500 ii n 750 11 Y) 27 11 ii 20 ” Yl 750 ii ii- 1.000 11 11 32 ”
Yl 24 11 n 1000 n ii 2000 11 11 37 11 27 11 11 2000 ii ii' 3000 n 11 42 11 Yl 31 11 11 3000 n Yl 4000 Y) 11 48 M 11 36 ” TB 4000 ii 11 5000 11 11 53 ” » 39 ”
Yl 5000 ii 11 6000 n 11 58 11 ii 43 11 11 0000 n j . . . 11 63 11 47 ” livar och en, hvilkens egendomsvärde berättigar till några af de större af dessa pannerymder, ohetaget att i stället begagna en af de mindre, utan att likväl, i något fall, bränvinsbränning i denna klass må få idkas med mera än en panna i samma bränneri, ej eller i förening med brän vinsbränning i a:dra klassen,, eller på samma egendom, der sådan bedrifves; hvaremot det bör vara tillåtet: a} att den, som inom samina fögderi eger två eller flera hemman, hemmansdelar eller jordlägenheter, hvilka bränvinsbränningsrältigbet åtföljer, må utöfva tillverkningen, om lian så för godt finner, blott på en af dessa egendomar, med en pannerymd, svarande mot deras sammanlagda värde, enligt förestående tariff, eller för en eller flera bland dem, der särskild ladugård finnes och utförd ring sker, särskildt idka bränvinsbi änning med så stor panna, som emot taxeringsvärdet af hvardera egendomen svarar; och b) att särskilda egare eller innehafvare af hemman, hemmansdelar eller jordlägenheter, som hvar för sig uppgå till minst 3oo rrdr taxeringsvärde, och som äro belägna i samma byalag eller eljest angränsa hvarandra, må, med en gemensam panna, i rymd svarande, enligt förrberörde tariff, emot deras sammanlagda värde, utöfva bränvinsbränningsrättigheten på den af dessa lägenheter, som dertill uppgifves.
I frågan, huruvida rättighet till bränvinsbränning med redskap i denna klass må tillkomma städerna, har Kongl. Maj:t godkänt kommitteens yttrade åsigt, på sätt, att 32 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 26. för stadsjord, hvartill enskild person liar full egande- eller ständig besittningsrätt, må brännvinsbränning af egaren eller inneha tVaren utöfvas med panna af minst 3a kannor utan, eller minst a4 kannor med mäskvärmare, så vida jordens taxeringsvärde, utan någon beräkning af derå uppförda byggnader, för en eller flera sammanslagna sådana jordlotter, uppgår till minst iooo r:dr; och må pannerymden, för högre jordvärde, på lika sätt beräknadt, ökas, enligt förestående tariff, till högst 63 kannor utan, eller 47 kannor med mäsk värmare; hvaremot, för den stadsjord, som icke på nämnde sätt är afsöndrad, utan för stadens gemensamma räkning brukas, eller är anslagen lill tjenstemäns aflöning, eller på viss tid utarrenderad, bränvinsbränning icke må utöfvas.
För att ytterligare för dem, som nu hafva bränvinsbränningsredskap, hvilken till form och beskaffenhet icke är lika med den för denna klass i förslaget afsedda, underlätta öfvergången till begagnandet af dermed i allo öfverenstämmande redskap, bär det synts Kongl. Maj:t lämpligt, att följande stadgande meddelas:
En hvar, som år r847 varit antecknad till skatt för bränvinsbränning, med behörigen stämplad redskap af annan beskaffenhet, än för esta klassen är föreskrifven, och sorn, enligt den nya författningen', fortfarande är berättigad till bränvinstillverkxiing med panna af samma kannerymd, må, ora han det önskar, denna redskap dertill begagna intill slutet af år i85o, eller, om den derförinnan, författninga ine likmätigt, stämplas skall, intill dess sådant sker; dock må bränvinstillverkning i denna klass icke utöfvas med panna af större rymd än 63 kannor ulan mäskvärmare, eller 47 kannor med mäsk värmare; och får ej eller rektifikator, ång-apparat eller annan inrättning till afverkningens fortskyndande dervid begagnas, utan skall, hvad i dessa afseenden stadgadt är, i alla delar lända till efterrättelse; börande vid anmälan till bränvinsbränning med redskap, som, i enlighet härmed, kan få begagnas, vederbörliga mätnings- och stämplingsbevis företes till upplysning om rymden och beskaffenheten af redskapen samt om tiden, då den blifvit stämplad.
På de af kommitteen anförda skäf och då den tid af året, under hvilken bränvinsbränning skulle blifva tillåten, komme att för tillverkningen i i:sta Kongl. Majlis Nåd.
Proposition, Ko 26.
33 usta klassen delas i tre terminer, hvarigenom de, som icke önska att under hela denna tid verkställa sådan tillverkning, kunna undgå atl erlägga mera jin en tredjedel af hela den eljest belöpande algiften, i stället alt de nu måste utgöra minst halfva afgiften, äfven om de icke under deremot fullt svarande tid begagnat rättigheten till bränvinsbränning, bar Kongl. Majit funnit
Sig ega ali anledning föreslå beskattningen för husbehofsbränning, äfvenaom för den bränvinstillverkning, hvilken idkas såsom binäring vid jordbruk, i nära öfverensstämmelse med hvad kommitleen derom hemställt, så att afgiften för bränvinsbränning i denna klass beräknas och erlägges efter pannerymden, på sätt nedanstående tariff utvisar:
Afg ift fö r h usb eho fsbränning.
Afgift för bränvinsbränning, såsom bioäring vid jordbruk.
Utan mäskvärmare.
Med mäskvärmare. för 6 månader. för 2 månader. för G mån. för 2 mån. för 6 mån. till oeh med 10 k:r 22 32 50 55 60 05 70 75 80 66 73 80 86 93 100 106 113 120 126 133 140 146 153 160 166 173 180 186 193 200 206 213 32 16 32 40 21 32 42 12 13 14 20 21 23 25 *6 2b 30 31 33 35 36 38 40 41 28 32 24 24 32 40 26 37 32 32 37 17 24 90 95 100 105 110 42 44 10 19 20 21 23 23 24 25 26 27 28 29 30 32 32 16 33 42 32 32 120 125 130 135 140 145 150 155 160 53 55 26 37 32 60 62 64 66 45 — 46 32 48 16 50 — 51 32 53 16 32 16 32 16 ,, 32 m. till M. St.
Fröt. 1S47 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 6 Höft. 34, Kongl.
Is Md.
Hill och. med 33 k:r — _ 55 “ 165 73 16 220 99 34 „ — — - — —* 56 32 170 — - 75 26 8 226 32 _ 99 35 „ — — - — — - 58 16 - 175 — - 77 •3? 4 233 16 _ 99 36 ,, — — - — - - 60 — - 180 — - 80 — - 240 _ 99 37 ,, — — r — — - 61 32 - 185 — - 82 10 8 246 32 _ 99 38 „ — — - — — - 63 16 - 190 — - 84 21 i 253 16 . 99 39 jj — — - — — 65 — - 195 — - 86 32 - 260 — - 9» 40 „ — — - — — - 66 32 - 200 — - 88 42 8 266 32 _ 99 41 „ — — - — — - 68 16 - 205 — - 91 5 4 273 16 _ 99 42 „ — — - — — - 70 — - 210 — - 93 16 - 280 _ 99 43 — — - — — - 71 32 - 215 — - 95 26 S 286 32 _ 99 44 „ — — - — — - 73 16 - 220 — - 97 37 4 293 16 99 45 „ — — - — — - 75 — - 225 — - 100 _ 300 — _ 99 46 „ — — - — — - 76 32 - 230 — - 102 10 8 306 32 _ 91 47 „ — — - — — - 78 16 - 235 ■— - 104 21 4 313 16 _ 99 48 „ — — - — - 80; - 240 — _ _ 99 4ä „ — — - 99 50 „ — — - — i— - 83 16 - 250 — _ .— - _ 99 51 „ — — - — — - 85 — - 255 — ' _ _ 99 52 „ — — - — '— - 86 32 - 260, — _ . _ 99 53 „ 88 16 - 26,5 99- 54 „ — — - — — - 90 — - 270 — _ _ _ 9» 55 „ 91 32 - 275 99 56:
„ — — - — — - 93 16 - 280 _ _ _ _ _ 9» 57 „ — — - — — - 95 — 285 — _ 99 58 ,r — - — — - 96 32 - 290 — _ _ _ 99 59 „ — — - — — 98 16 - 295 _ _ 99 60 „ — — - — — $00 - - 300 — _ _ 99 61 „ — — - — — - 101 32 - 305 — - _ _ 99 62 „ — — - — — - 103 16 - 310 — _ __ _ 99 63 „ — — - — — - 105 — - 315 — - — — - — — - Börande Bränvinsbränning med redskap, som jemlikt nästföreföregående punkt under viss lid) fortfarande begagnas, i afseende på beskattningen, anses såsom husbehofsbränning, då redskapen; enligt mätnings- och stämplingsbeviset, innefattar allenast 18 kannors pannerymd eller derunder, och icke är med mäskvärmare försedd. i klassen.
Vidkommande bränvinshrämiingen i 2:<lra klassen, hvilken, såsom faBriksrörelse, skulle så väl å landet, sorn; på stadsgrund, utan hänsigt till Kongl. Maj:ts Md.
Proposition, Aho 26.
35 inneliafvnrtdel af jord, få utöfvas af hvarje välfrejdad person, som dertill erhållit Kongl. Maj:ts befallningsliafvandes tillstånd, må det visserligen lemnäs obestridt, alt den af kommitteens pluralitet föreslagna method, att i stället för pannerymden beskatta upphettningsytan samt beräkna skatten efter den tillverkning, sora kan erhållas af fullständig apparat, med rättighet för bränneriegare!*, att inrätta sin apparat efter eget godtfinnande, blott under vilkor, att uppskattningsytan icke rubbas, förenar fördelarne af att vara både enkel och lätt att kontrollera, och sålunda är förtjent af synnerlig uppmärksamhet; men då detta beskattningssäit ännu icke någorstädes blifvit tillämpadt, och bestämd erfarenhet således saknas, huruvida Icke detsammns användande tilläfventyrs kan lemna ruin för andra olägenheter, sorn kunna motverka eller tillintetgöra fördelarne deraf, har Kongl. Maj:t funnit företräde böra gifvas åt den beskatlningsgrund för bränvinsbränningen såso n fabriksnäring, som i Preussen, Danmark, med flera länder, en längre tid varit antagen, eller efter mäskekarens rymd, i öfverensstämmelse med hvad en af kommitteens ledamöter, Friherre Raab, föreslagit.