Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Instructionen af den 20 December 1825 samt Kongl. Brefven af den 2 November 1833 och den 24 October 1837, gifva anledning dertill, att nämnde hemman kunna anses redan vara ålagde ordinarie rotering, samt den ovisshet, som i detta afseende äger rum, icke allenast menligt inverkar på desse hemmans värden och förhindrar hvarjehanda aftal om samma hemman, utan äfven måste vara oroande för hemmannens ägare; alltså få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes genom Nådig Kungörelse förklara, att alla de åtgärder, som blifvit vidtagne för de Halländske utsockne frälse-hemmannens ordinarie rotering, endast äro att anse såsom förberedande undersökningar i 48o Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o ao6. frågan; att dessa åtgärder icke grundlägga något slags anspråk till påförande af sådan rotering, elier deremot svarande afgilter, och att således utgörandet af ständig rotering för omförmälde hemman icke kan ifrågakomma, med mindre E. K. M., gemensamt med Rikets Ständer, finner dessa hemman böra en dylik tunga utgöra.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 13 Februari 1841.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 1841.
Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om utfärdande af en författning i fråga om fördelande af kostnaden för vattenafledning till beredande af samfällig jords odling.
Bet. N:o 18.) S. A. K.
Till förekommande af skadliga öfversvämningar och vattenstånd å egor samt till beredande af odlingar derå, medelst vattendrags upprensning, hafva väl nödige föreskrifter blifvit meddelade genom Kongl. Förordningen den 20 Februari 1764 samt Kongl. Kungörelsen deu 28 December 1822; men då vattensamlingar finnas, hvilka helt och hållet sakna aflopp, och hvilkas uttappning således icke kan tillvägabringas efter berörde stadganden, som endast handla om upprensning af redan befintliga större och mindre vattendrag, samt det alltid måste vara gagneligt, att den grund finnes gifven, efter hvilken kostnaden för all dylik så vä) upprensning som ulgräfning skall bestämmas och fördelas, fä Rikets Ständer hos E. K.
M. härmed i underdånighet anhålla oru utfärdande af en allmän författning, sora, i fråga om fördelning af kostnad för vatten-afledning, till beredande af samfällig jords odling, samt Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse } N.o 208. ersättning tili motvillig delegare, innefattar enahanda föreskrifter, som finnas stadgade till iagttagande vid de tillfällen, då vattenverk, som genom uppdämning skadar jord eller hindrar dess odling, ändras eller utrifvas skall.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. iÖ4».
Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse } angående Svenske undersåters skyldigheter, när de vilja bosätta sig eller resa utrikesj samt utlänningars rätt att inkomma och bosätta sig i Riket.
N:o 18, äfvensom samma Utsk., i förening med Lag-Utsk., afgifna Uti.
N:o 16.) S. A. K. Rikets Ständer hafva under öfvervägande förehaft, huruvida lämpligt vore att bibehålla de genom Commerce-Collegii kungörelse den 8 September 1756, Kongl. Förordningen den 18 Februari 1768 samt Kongl. Kungörelsen den 30 Maj 1781 utfärdade, m. fl. stadganden, hvarigenom Svensk undersåte, serdeles manufactur-arbetare, de som ega kännedom om bergverk, äfven som skeppsfolk, vid ansvar af böter, kroppsstraff eller ock förlust af medborgerlig jemte arfsrätt, på sätt nyssberörde Kungörelse, för de förstnämnde, samt omförmälde Förordning, i lista morn., för bergsfolk och, i öfrige delar, för sjöfarande, innehåller, förbjudes att, utan erhållet tillstånd, ur Riket sig begifva, jemte det straff blifvit bestämdt för den, sorn till sådan förbrytelse lockar eller bjuder; och som, äfven under förutsättning alt det med dessa Bih. till R.
Prot. 1841, to Sami. 1 Afä. t 61 48* Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse j N.-o 208' föreskrifter åsyftade ändamål att inom Riket qvarhålla den för industrien och näringarne nödiga arbetskraften och slöjdfärdigheten skulle kunna anses påkalla all den stränghet, de innehålla, Rikets Ständer likväl trott en sådan economisk angelägenhet icke utgöra någon tillräcklig grund för de våldsamma band, som derigenom äro lagda på den personliga friheten, och för de ända till ytterlighet utsträckta ansvars-bestämmelserne, som, vid jemförelse med broltmåls-Jngstiftningen i allmänhet, ingalunda kunna anses afvägda efter forbrytelsernes beskaffenhet, hvai förutan numera lärer vara allmänt erkändt, alt sådane tvångslagar, långt ifrån att befordra och stadga näringsdriften, snarare äro hinderliga för industriens utveckling, för hvilken just friheten utgör ett oeftergifligt vilkor; fördenskull hafva Rikets Ständer godtfunnit för sin del besluta, att Commerce-Collegii kungörelse den 8 September 1706, jemte 1 mom. af Kongl.
Förordningen den 18 Februari 1768, samt den delen af 2 mom. i samma författning, som innefattar ansvars-bestämmelser för förrymd sjöman, hvilken utrikes antagit tjenst och för alltid blifver boita, till ali kraft och verkan upphäfvas; med hemställan om Nådigt bifall hvartill, Rikets Ständer jemväl få i underdånighet anhålla, att så väl mei berörde Kongl.
Förordning, i afseende på hvad deri för öfrigt är föreski ifvet, som Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga Kungörelse den 30
Maj 1781 måtte öfverses och förändras, i afseende på deri intagne stadganden, som icke kunna anses öfverensstämma med närvarande lids förhållanden.
I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer likaledes fästat uppmärksamhet derå, att hufvudsakligen genom Kongl. Förordningen den 19 Februari 1811 stadgas, det hvar och en främmande Magis undersåte, som åslundar att vistas i Stockholm eller inom Riket, antingen för enskilda angelägenheter eller för sitt nöje, bör dertill begära tillstånd, i Stockholm af ÖfverStåthållaren och i Landsorterne af Landshöfdingen i Länet, samt att ingen resande utlänning må hädanefter inkomma i Riket, ulan att förut hafva dertill erhållit E. K. M:s Nådiga tillåtelse; och då uppenbart är, att det hinder, som sålunda möter för utlänningars besök inom Riket, måste åstadkomma ganska kännbara svårigheter i handels- och industri-förRållan leii, och den foreskrifna försigtigheten, som blifvit påbjuden under en tid, då Rikets politiska ställning var olik den närvarande, icke synes vara af något behof påkallad, under det Riket njuter fred med alla Magtrr; alltså och enär härtill kommer, att ifrågavarande påbud synes innebära en kränkning af den agtning och grannlagenhet, som äfven en medlem af främmande samhälle har skäligt auspråk att fordra, då han icke genom sitt uppförande gifvit anledning till inskränkning deruti, få Rikets Ständer underdånigst anhålla, att 1 Expedit iöns-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse j N.O log. 483 och 6 §. §. af Kongl. Förordningen den 19 Februari 1811 måtte upphäfvas, samt, under fredstid, utlänningar medgifvas rättighet att inkomma i Kiket och der vistas, då de inför vederbörande embetsmyndighet i giäos-orten med behörigt pass styrka, att de i rälta ärenden stadde äro, och icke genom lagbrott denna lätt förverka.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. i8|t.
Preste-Ståndet den 3o — — Dorgare-Ståndet den 3o — — Donde-Slåndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Srifvelse angående Lands-ftskalstiensterns af skaff ande.
N:o 120.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid de 3:ne sistförflutne Riksdagarne hos E. K. M. i underdånighet framställdt den önskan, att Landsfiskals-tjensterne, såsom hvarken ändamålsenliga ej eller oumbärliga i och för actorats utförande å Kronans vägnar, enär dertill tjenlige personer kunde utfinnas antingen bland kronobetjeningen i hvarje ort eller andra inora Länet befintlige tjenstemän, dem Kongl. Maj:ts Befallningshafvande egde tillfälle att i sådant ändamål föreslå eller förordna, måtte vid innehafvarnes afgång indragas, men E. K.
Sig till den i berörde måtto gjorda underdåniga hemställan icke kunnat lemna Nådigt bifall, få Rikets Ständer, på grund af derom vid innevarande
Riksdag ånyo gjorde framställningar, med instämmande i de uti denna fr jaa vid föregående Riksdagar yttrade åsigter, och då, sedan den liden, några förändrade förhållanden icke inträffat, härmed hos E. K. M. än ytterligare 484 Expeditions-UtskoUets Förslag till und.
N-c 210. förnya deras förut gjorda underdåniga anhållan, alt
Lands-fiskals-tjensternc måtte afskaffas och utförandet af åtal å Kronans vägnar åt kronobetjeningen öfverlemnas.
Uppläst och godkänd t hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 1841.
Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Fehr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående upphörande af det så kallade
Hem förare-Båt-Gillet i Götheborg.
Utlåtanden N:ris 29 och 118.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att den Hemförare-båt-gillet i Götheborg tillagde uteslutande rättighet att mellan Staden eller dithörande lastage-platser och fartyg, hvilka ankrat på Gölha Elf, föra alla slags varor, som skola lossas eller lastas, mätte upphöra att vara gällande; och har, till stod för detta yrkande, blifvit anfördt: att Bålförare-gillet, stiftad t under helt olika handels-förhållanden, numera icke förmår att med sina 25 numer bålar motsvara den utvidgade rörelsens fordringar, eller alt utan lego-biträde besörja alla transporter emelian fartygen och upplagsplatserne; att uppehåll, väld, öfverdrifven taxation samt ocker på oprivilegierade båtförares arbetsförtjenst skola vara följder häraf; att Gillet skall utvälja de för sig förmonligaste transporterne och antingen uppskjuta de öfrige i reserv, eller, efter föregången ansökning, meddela tillåtelse för den trafikerande att hjelpa sig sjelf, för hvilken tillåtelse ofta dryga afgifter och ända till half. frakt måst erläggas.
Exempel äro framlagde, det en exportör blifvit af Gillet lagsökt för 1245 R:dr 11 sk.
Banco i frakt för plankor, som han utfört under året, utan att begagna hemförare-båtar, och att han, efter liäffad förening, måst Expedilions-Vtskotlets Förslag till tind.
Skrifvelse j IV.-o a I o. 485 erlägga 300
R:dr af hvad sålunda blifvit ferdradt, äfvensom alt en annan handlande, sorn begagnat berörde båtar, måst, för lossning från ett fartyg af 102 lästers drägtighet, betala 294 R:dr 16 sk.
B:co, då denna lossning skall kunnat ske för 100 R:dr, om godsets landsättning varit fri, och samma last kunnat föras till Waldemarsvik i Calmar Län för enahanda frakt, som nu måst erläggas för transporten en half mil på Götheborgs riviére.
Såsom en ytterligare olägenhet är anfördt, alt om någon af Gillets farkoster uppehälles blott några timmar utöfver hvad som är stadgadt, liggpenningar måste betalas, hvilka kunna uppgå till 25 R:dr B:co om dagen; varande det svårt att controllera uppgiften om väntningsliden, synnerligen då bålarne skolat användas till biträde åt utländske skeppare, sorn icke känna förhållandet med ifrågavarande transport-inrättning; samt slutligen, att, då den på sådant sätt betydligen ökade transport-kostnaden måste läggas på varan , denna för consumenten fördyras, så att den ifrågavarande angelägenheten icke en dast angår Götheborgs stad enskildt, utan verkar på hela det kringliggande landet.
Vid handläggning af detta ärende hafva Rikets Ständer inhemlat: att Hcmförare-båt-gillet grundar sig på serskilde Resolutioner och Reglementen af den 9 Augusti 1625, den 27 April 1639, och den 5 Januari 1641, sedermera Lid efter annan bekräftade medelst Kongl. Resolulionerne den 10 September 1674, den 20 December 1748, den 12 December 1753, den 21 Juni 1784 och Kongl. Brefvet den 8 Juni 1814, hvarigenom Gillets rättigheter och skyldigheter blifvit sålunda bestämde, att icke någon, utom bemäldte Gille, eger föra jern och köpmansgods samt varor, af hvad namn de vara må, till och ifrån skeppen i Götheborgs hamn, vid båtens och fraktens förlust, och att ej eller någon godsegare får vid sådana tillfällen betjena sig af egne båtar, med mindre Ilemförare-båt-gillet, efter anfordran på dess biträde, ansett sig icke kunna detsamma i behörig tid lemna och bevis derom afven meddelat; varande dock Gillet förbundet, att alltid underhålla såsloit antal hern förare-båtar, som en tilltagande handel och sjöfart kunna fordra till uL- och inlastande af de fartyg, hvilka från Götheborgs redd Gillets biträde tarfva; äfvensom Gillets rättigheter icke få utsträckas till deltagande i nå"on varu-lranspoit på Götha Elf, än mindre att derifrån utestänga de lill delta behof serskildt inrättade så kallade ström-båtar, eller alt hindra Skånska jakter och andra smärre fartyg med sina laster gå förbi Götheborg lill Trollhätte Slussverk, Lilla Edet samt Åkers Sluss, allt vid förlust af berörde rättigheter; skolande den taxa, som
Magistraten i afseende på en sådan båtföring hade alt upprätta, komma att lända lill efterrättelse. 486 Expedition*-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.o 1:0.
De upplysningar om Hem föra re-båt-gil let i Götheborg, som för Rikets Ständer varit alt tillgå, föranleda icke, alt den uteslutande rättigheten till fraktning af varor å Götheborgs riviére blifvit åt Gillet öfverlåten med hufvudsaklig afsigt att bereda detta Gille någon fördel, utan synes det tvertom ovedersägligt, att denna anstalt från början åsyftat, alt bereda en för trafiken nödvändig, alltid säker utväg till varors fraktande, hvarföre Gillet äfven bär bestämd förbindelse att verkställa sådan fraktning, när helst den påkallas, och betalningen derför icke af Gillet bestämmes, utan erlägges efter en taxa, sorn af Handels-societeten föreslås och af Magistraten fastställes.
Då sådane vilkor äro stadgade, är denna Gillet förunnade rättighet, enligt Rikets Ständers åsigt, egentligen att anse såsom ett conlract, afslutadt emellan Gillet och de trafikerande, representerade af Staten, med motsvarige rättigheter och skyldigheter, utan att godtycke å någondera sidan är medgifvet.
Enär dock ofvan omförmäide öfverklagade olägenheter, hvilka genom denna anstalt skola träffa de trafikerande, synas antyda, att densamma tilläfventyrs icke mera är lämplig för närvaran le förhållanden, utan antagit en art af monopolium, till hvars afskalFande Rikets Ständer böra medverka, få Rikets Ständer, jemte anmälan om hvad rörande detta ärende sålunda förekommit, underdånigst anhålla, att E. K.
M. täcktes i Nåder låta undersöka om och i hvad rnon de Hemförare-båt-gillet förunnade rättigheter kunna vara förnärmande för de trafikerande och menligt inverka på trafiken, samt, efter sig företeende omständigheter, vidtaga nödige åtgärder för anstaltens afskaffande, om den finnes motverka eller icke motsvara det med densamma åsyftade ändamål.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 Februari 1841.
Skrifvelse j IV..0 211. 487 N:o 211.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 184 f Preste-Ståndet den Jo — — Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Stats-Contoirets befrielse från. vidare befattning tued det staden IVexiä beviljade bjggnads-lån.
Ull. N:o 380.) S. A. K. Uti E. K. M:s och Rikets Slats-Contoirs, före innevarande Riksdags början Lill E. K.
M. afgifna och jemte E. K. M:s Nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemjiade berättelse om nyssnämnde Verks ställning m. m. förekommer, i afseende på det eldigt Kongl. Brefvet den 6 April 1838, till staden Wexiös återuppbyggande beviljade lån af 100,000
R:dr, att, sedan della Iåns hela belopp blifvit, genom lyftning al en deremot svarande andel utaf mindre Creditivet, från Rikets Ständers Riksgälds-Contoir uttaget samt, för att till Byggnads-Comiteen, i rnon af behof, utbetalas, öfversä idt till E. K. M:s Befallningshafvande i Kronobergs
Län , som derjemte dels bekommit formulär till lånta»arnes förbindelser, dels erhållit föreskrift derom, alt dessa medel borde i Landt-ränteriets räkenskaper, afskiljdt från Statsmedlen, upptagas och redovisas, så ansåg Slats-Contoiret några vidare åtgärder föi omförmälda byggnads-lån icke sig tillkomma, ulan förmodade att Rikets Ständer skulle åt Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret uppdraga alt med detta, likasom öfrige af samma ”Verks melel till brandskadade slä lers invånare utgångna lane biträden, taga befattning och tilse, det de föreskrifna lånevilkoren varda iagltagna och uppfyllda.
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit, och enär nu ifrå "a varande, Wexiö stads invånare tilldelade, låne-understöd utgått af Riksgälds- Contoirels medel, synas också de summor, hvilka, såsom räntor eller afbetaluingar å dessa lån, åter inflyta, ostridigt böra, i den mon de varda eldande, samma Veik tillkomma.
Vid sådant förhållande skulle följaktligen 488 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o au. de inbetalda lånemedlens framlida insändande till Slals-Contoiret, för att derifrån sedermera till Riksgälds-Contoiret öfverlemnas, endast föranleda en fullkomligt ändamålslös omgång och tids-utdrägt.
Då härtill dessutom kommer, att de vid förflutne
Riksdagar andra städer beviljade alldeles enahanda lånebiträden återbetalas omedelbart tiil Riksgälds-Contoiret, hvarest låneliandlingarne granskas och förvaras samt lånevilkorens behöriga uppfyllande bevakas, så hafva Rikets Ständer bifallit Stats-Contoirets framställning, angående öfverflyttandet på Riksgälds-Contoiret af den förstbemälde Embets-verk enligt Kongl. Brefvet den 6 April 1838, tillhörande befattning med emottagande! och granskandet eller conlrollerandet af ej mindre föreskrifna säkerhets-handlingar, än stadgade capital- och räntebetalningar för det till staden Wexiös återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda meddelade allmänna låneunderstöd.
För verkställandet af denna öfvei flyttning få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes anbefalla Slats-Contoirtt att till Riksgälds-Contoiret aflemna de, i sådant afseende, för detta Verk erforderlige handlingar, äfvensom att på detsamma i vederbörlig ordning öfverlåta alla de rättigheter och fordrings-anspråk, som, genom Högstberörde Kongl. Bref och låntagarnes ulgifne skuldförbindelser, blifvit Stals-Contoiret tillerkända; hvaremot Riksgälds-Contoirets hos Statsverket egande fordran för den, i och för oftanämnde byggnads-lån, lyftade andel af mindre Creditivet anses härigenom lill fullo godtgjord.
Derjemte få Rikets Ständer till E. K.
M. framföra deras underdåniga anhållan om så väl Magistratens och Byggnads-Comiteens i Wexiö, som vederbörande låntagares, förständigande, att ej allenast behörigen iagttaga de, genom omförmälde befaltnings-uppdragande åt Riksgälds-Contoirets styrelse, föranledda förändringar i förut meddelade stadganden, rörande lånehandlingarnes aflemnande samt lånemedlens redovisande och inbetalande, utan äfven noggrant efterkomma de ytterligare föreskrifter uti ifrågavarande hänseende, som bemälde styrelse, till vårdande och betryggande af Riksgälds-Contoirets lätt och säkerhet, kan finna lämpligt meddela.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 6 Februari 1841.
Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse, N;0 313. 4% N:o 212.
Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Fehr. — Bonde-Ståndet den 6 — —•
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående förhöjning i löne-anslagen för Gästgifvare i Herjeådalen. (Stals-Ulsk.
N:o 383.) S. A. K.
Uti Nådig Proposition till Rikets Ständers Stals-Utskott af den 5 September sistlidet år, liar E. K. M., som, vid öfvervägande af hvad genom vederbörandes hörande blifvit utredt, funnit serskild ersättning för gästgifveri-h&llaingen i Herjeådalen fortfarande vara af behofvet påkallad, och derjemte ansett samma ersättning, sådan den hittills, i öfverensstämmelse med Kongl.
Resolutionen af den 4 April 1764, utgått, nemligen med 15 R:dr 8 sk.
Banco, motsvarande 91 daler silfvermynt, vara alltför otillräcklig, föreslagit Rikets
Ständer att för detta ändamål anvisa förhöjda anslag, att utgå efter de grunder och till det minimi-belopp, E. K. M:s Befallningshafvande och Härads-Rällerne i orten uppgifvit, eller för Hede Tingslag med 160 R:dr och för Svegs Tingslag med 150
Rikets Ständer hafva detta ärende lill pröfning förehaft, och, då ostridigt är, att gästgifveri-skyldigheten inom ifrågavarande glest befolkade och mindre uppodlade landsort måsle för invånarne medföra kostnader och besvär, hvika af inga motsvarande fördelar uppvägas, hvaremot de sedan år 1764 anslagne ersättningar, i följd af icke allenast sedan dess uppkomne förändrade förhållanden i mynt- och varuvärden, utan äfven den ökade rörelse, som på de emellan Konungarikena Sverige och Norrige förande vägar uppstått efter bägge Rikenas förening, icke vidare kunna anses uppfylla det med desamma åsyftade ändamål, hafva Rikets Ständer, med bifall lill K K. M:s Nådiga Proposition, till löner för gästgifvare i Herjeådalen beviljat ett årligt anslag af tillsammans 310 R:dr Banco, deruti inberäknade de 15 R:dr Bih. till R.
Prot. 1^4’. 10 Sami. 1 Afd, 62 4go Expedilions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.-o 213. 8 sk., som förut för sagde ändamål utgått af Kronans behållna ordinarie räntor.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. i84f.
Preste-Slåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Stundet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående afskild redovisning för Statsverkets så kallade Reserv-fond.
N:o 353 och Mern.
N:o 387.) S. A. K.
Enär den så kallade Reserv-fonden, som utgöres af alla de Statsverkets tillgångar, hvilka vid hvarje års slut, enligt Hufvudboken, befinnas utöfver hvad, som erfordras lör anvisade, fastän icke bestridde utgifter eller andra skulder, hvarför Statsverket då häftar och hvilken tillkommit af de medel, som sedan äldre tider varit tillgänglige och samlade för bestridande af det löpande årets utgifter, intilldess de uti Riks-Slalen dertill beräknade inkomster inflyta, bör, vid denna dess bestämmelse och då några utbetalningar till afförande å densamma icke kunna af Styrelsen anordnas, ej vore underkastad andra förändringar, än som vid realiserandet af deruti iubegripne tillgångar kunna inträffa, samt Rikets Ständer ansett rättast vara, att densamma, ulan att sammanblandas med de till hvarje års
Stat hörande inkomster och utgifter, serskildt uti Riks-Hufvudboken upptages och redovisas, så att förhållandet med fonden alltid må vara åskådligt och kunna controlleras, utan en så vidlyflyg och besvärlig utredning, som för detta ändamål nu erfordras; få Rikets Ständer, af sådan anledning, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M:s och Rikets Slats-Contoir Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 214- 49^ må undfå
Nådig befallning att uti näst afgifvande Rikshufvudbok, eller för år 18.19 låta, efter verkställd och, till nödig upplysning, dervid fogad utredning öfver allt hvad, som kan till omförmälde Reserv-fond vid nämnde års början hänföras, samma fond under serskild titel uti berörde Hufvudbok upptaga, hvarvid, i händelse fonden under årets lopp genom försäljning af deruti iubegripne effecter m. ni. skulle hafva undergått någon förändring, utredning deröfver vid utgående balancen bifogas; äfvensom att med fou lens alskiljda redovisning allt framgent bör på enahanda sätt förhållas, hval förutan Rikets Ständer jemväl få underdånigst hemställa, det Stats-Contoiret måtte undfå Nådig föreskrift att vidtaga sådane åtgärder, att de till Reserv-fonden hörande förskott, så fort ske kan, varda utredde samt, i de fall, sådant bör ega rum, till afföring eller afskrifning befordrade.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 Febuari 1841.
Preste-Siåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående dels föreskrifter, i afseende på förhandlingar emellan Rust- eller Rotehållare och Soldat om lönevilkoren, dels tryckning af Knecktecontracten, m. m.
N:o 94.) S. A. K.
Enär olagligen fördröjda prtestationer skola, inom flera delar af Riket, ega rum vid roteringens utgörande och, till större delen, härflyta från de af soldaten, vid contractets upprättande med roten, föreslagna, samt af befälet jemväl understödda, öfverdrifna anspråk, har, med klagan häröfver, hos Ri - 492 Expeditions-Utskottets Forslag till und.