Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet sig förenat; 2:o från Hederv. Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen från Östergöthlands Län Anders Trysén, med hvilken förenat sig J. A. Zetterberg från Stockolms Län, som, under åberopande af sin, vid sistlidne Riksdag, i ämnet väckta motion, samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets deröfver afgifna utlåtande, yrkat, att ofvannämnde afgift, enligt motionärens förmenande, tillkommen i strid emot 73 § Regeringsformen, måtte alldeles upphöra, helst densamma uppg inge till ‘l\fi procent af varans välde, då denna utgöres af bränvin, samt Stads-Cassans inkomst af Tolagen årligen uppgått till omkring 94,000 R:dr B:co, af hvilken summa icke mera än 30,000 R:dr samma mynt under lika lång tid varit använda för nybyggnad eller underhåll af broar och quaier.
Utskottet har inhemtat, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af de i förevarande ämne vid sistlidne Riksdag väckte åtskilliga motioner, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, dels att, enär ofvannämnde, genom Kongl. Majrts Nådiga Förordning af den 23 Februari 1838 fastställ - Allm.
Besv. och Ekon.-Uiiliollets Betänkande, N:o 45. 5 da, bro- och quai-afgift, ”för till Stockholm sjöledes inkommande målbara våta varor i fat,” icke utginge ensamt till bro- och quai-byggnaders underhåll, utan äfven till andra ändamål, af beskaffenhet, att trafikerande, hvilka icke tillhörde Stockholms Stad, icke skäligen syntes böra med afgift dertill belastas, berörde påbudna afgift måtte, efter Nådigst derom föranstaltad behörig undersökning, lämpas och bestämmas till ett, emot verkliga behofvet för broars och quaiers nybyggnad och underhåll svarande belopp, med beräkning af alla de inkomster, som Stockholms
Stad förut egde till betäckande af kostnaderne för berörde ändamål, dels att, på det bro- och quai-afgifterne hädanefter icke må användas annorlunda, än för deras rätta ändamål, vederbörande måtte i Nåder anbefallas att föra serskild räkning öfver inkomster och utgifter för bro- och quai-bvggnader i Stockholm, så har, efter det omberörde undersökning i behörig ordning försiggått och Ofver-Ståthållare-Embetet sig i ämnet yttrat, samt Kongl. Commerce-Collegium underdånigt utlåtande deröfver afgifvit, Kongl. Majit, uti Nådigt Bref till nämnde Collegium af den 25 Februari 1843, förklarat ifrågavarande bro- och quai-afgift icke kunna upphöra, utan, jemlikt Commerce-Collegii, uppå anförde skäl, derom gjorda hemställan, fortfarande böra utgå, hvarvid Kongl. Majrt likväl i Nåder förordnat, att serskild räkning hädanefter skulle föras öfver inkomster och utgifter för bro- och quai-bygg.- naderne i Stockholm.
Utskottet har ingalunda kunnat förbise de skäl, sorn' föranledt Kongl.
Maj :ts nyssberörde Nådiga beslut, hufvudsakligen stödjande sig så väl på billigheten deraf, att Stockholms Stad åtnjöte någon lämplig ersättning för kostnaden att underhålla broar och hamnskoningar, till nytta och beqvämlighet för trafiken med sådane flytande varor, hvarför tull och tolag icke erläggas, sorn ock på den omständigheten, att tolags-inkomsterne vore beräknade för större omkostnader till hufvudstadens publika byggnader och södra slussens underhåll t utom åtskilliga andra utgifter, men då det åter måste betraktas såsom en erkänd sanning, att all vami—trafik, ifall den skall fortgå med ledighet och båtnad för den trafikerande, såväl sorn för det allmänna , samt kunna tillväxa, bör, så litet som möjligt, belastas med afgifter, isynnerhet sådane, hvilka äro så betungande, att trafiken derigenom slutligen skulle komma att, om icke afstadna, åtminstone lida en betydlig minskning, ty och enär Utskottet, efter jagen kännedom af sednaste Revisorers för Stockholms Drätselverk Berättelse. blifvit upplyst derom, att bro- och quai-afgilterna, öfver nvilkas användande någon specificerad räkning ännu icke upprättats, såsom det vill synas, blifvit till största delen uppförde under de för tolags-medien afsedda om kost - 6 Allm. Best.- och Elion.-Ulshotlels Betänkande, N;o 45. nader, helst blott en ringa del deraf synes åtgått till broars och quaiers nybyggnad och underhåll, så och då härtill kommer, att, vid jemförelsen emellan Stockholms Drätselverks inkomster och utgifter, ett betydligt öfverskott, förnämligast genom tolags-intraderne, uppstått, anser Utskottet, som likväl äfven i betraktande deraf, att dessa tolags-intrader under år 1843 och innevarande år måste hafva undergått en väsendtlig minskning, genom nedsättning i utförseltullen för stångjern, linner betänkligt att hemställa, om bro- och quai-afgiftens totala upphörande för närvarande, sig ega skäl att vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, det de, enligt Kongl. Brefven den 13 Februari 1838 ocb 25 Februari 1843, påbjudna avgifter för varor, sorn sjöledes införas till Stockholm, måtte hädanefter nedsättas till deras halfva belopp, eller till allenast 12 skillingar B:co per fat om 00 kannor, och i proportion derefter för fat af större eller mindre kannerymd, samt att, när tillgångarne sådant medgifva., Kongl.
Maj:t måtte i Nåder anbefalla dessa afgifters upphörande.
Häremot anförde Herr Doctor Wallin: ”1 anledning af hvad Äldeimän» nen Boström och Lundelius under discussionen om detta ärende yttrat, anser jag mig ej kunna biträda Utskottets utlåtande, utan får deremot afgifva följande reservation:
Visserligen lemnar hufvudstadens tolag icke obetydligt årligt öfverskott ; och illa om så icke vore.
Men detta oagtadt är det ett kändt förhållande, att Stadens Drätsel-Commission, som verkställer de för handelstrafiken behöfliga quai- och brobyggnader, årligen befinner sig i penningeförlägenhet och för sina åtgöranden nödsakas upptaga betydliga lån.
Jag anser de hittills utgående afgifterna böra oförminskade bibehållas äfven af det skäl, att det i min tanka långt ifrån att vara skadligt, .tvärtom vore gagnelig!, om bränvinet och andra ifrån främmande länder inkommande spirituosa fördyrades : hvarigenom det både för stad och land förderfliga bruket af dessa varor möjligen kunde i någon mon förminskas.”
Häruti instämde Herr Munck och Herr Kröningsvärd samt Åldermannen Boström och Lundelius.
Alin. Besv.- och Ekotu-Ultkotlels Betänkande, N.o 46. 7 N:o 46.
ArA. till Exp.-Utsk. A 12 Oct., kl. 2 e. ra.
Betänkande, i anledning af vackt motion, o/n undersökning rörande Technologiska Institutets förvaltning, m. m.
Från Vällofl. Borgare-Ståndet har till Högloft.
Stats-Utskottet blifvit remitterad och af detta Utskott derefter till Ekonomi-Utskottets handläggning öfverlemnad en af Herr C. G. Gustafsson väckt motion, hvaruti lian anfort, att, ehuru Konung och Ständer med frikostighet understöd! det Technologiska Institutet, samt detsamma, under loppet af 18 år, fått uppbära ett Statsanslag af 14,000 R:dr årligen, resultatet af samma Instituts tillgöranden likväl, långt ifrån att tillfredsställa ens det billigaste anspråk, deremot ådagalade, att föga blifvit uträttadt till landets bästa och det med Institutets inrättande afsedda ändamål, och såsom skäl derför åberopat: l:o att flertalet af Eleverne derstädes ingått utan föreskrifna förkunskaper, och utgått derifrån utan någon generel technisk bildning eller användbarhet för slöjderna; att från Institutet deremot med Gesällbref utrustats ynglingar, som deraf endast haft olägenheter, emedan de ofta befunnits så föga konstfärdige, att de ej en gång kunnat förtjena ett ringa bidrag till sitt uppehälle; 2:o att från Institutet hvarken utgått årsberättelser, expositioner eller handlingar till gagn eller ledning för den större allmänheten, ehuru sådant vore ovilkorligen föreskrifvet; 3:o att vid Institutet antingen icke bibehållits eller aldrig utbildats practiskt skicklige och kunskapsrike lärare , hvaraf följden varit, att de vid Institutet anställde undersökningar haft föga tillförlitlighet, och de der gjorda upptäckter eller förbättringar aldrig setts använda i yrkena; 4:o att Institutets medel icke blifvit behörigen förvaltade, dels i följd af en förvänd hushållning, så att materialier blifvit inköpta antingen skillingsvis eller på dyraste tider och ställen, o. s. v., dels emedan Institutets inventarier, effecter m. m. så illa vårdats, att tillförlitliga uppgifter på hvad det eger i Bibliothek, Samlingar etc. saknas, hvadan det blifver omöjligt att derför redogöra inför andra, — ett tillstånd, som motionären förment skola göra hela dess verksamhet gagnlös, om ej rent af skadlig; och 5:0 att Institutets tjeustemanna-personal försummat att systematiskt sammanställa dels ur egna samlingar, dels från andra publika Verk och Inrättningar de upplysningar för näringarne, hvilka den vore skyldig att inhemta och för allmänheten tillgängliga hålla.
Många flera dylika försummelser vore lagda Kongl.
Technologiska Institutet till last, hvilka motionären ansett sig icke behöfva upprepa.. 8 Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 46, Motionären har ansett för sin pligt att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet pä dessa förhållanden samt, i följd deraf, föreslagit, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära nedsättande af en Comitée af sakkunnige män, sorn skulle undersöka och efterforska orsaken till den Technologiska undervisnings-anstaltens ringa framgång, och hvarvid borde utredas, om denna orsak ligger i sjelfva dess stadgar och instructioner, eller i desammas försummade efterlefnad.
Skulle då befinnas, att stadgandena voro felaktige, så har motionären önskat, att den grundsatts följdes vid deras omarbetning, att Institutets göromål, så mycket som möjligt, fördelades emellan Tjenstenvännen, på deras ansvar, under Directeurens ledning och öfverinseende, samt att samlingar och effecter, emot hvad nu egde rum, till vårdande öfverlemnades åt vederbörande passande tjenstemän, enär det måste vara öfver
En mans höfva att vara allmän ledare af så många och olikartade göromål, rågifvare, administratör och på samma gång vårdare af en sådan Inrättnings vidsträckta samlingar.
Skulle deremot befinnas, att hufvudsakliga felet legat hos en eller annan af Institutets tjenstemän, så torde det vara mest lämpligt att den felaktige aflägsnades och ofördröjligen ersattes med en annan, af hvilken nian kunde hoppas något bättre: och har motionären slutligen hemställt, att, innan, genom en sådan undersökning, verkliga förhållandet med denna dyra Anställt hunnit utrönas, Rikets Ständer måtte vägra anslag för densamma.
Rå denna motion hos Vällofl. Borgare-Ståndet förevar, hafva Herrar Lagergren, Schartau, Noring Hörnstein, Nordvall, A. Berg, Petré, vice Talmannen Brinck, Boström, K. A.
Almgren och Langenberg samt flere andre af Borgare-Ståndets ledamöter hufvusaldigen förenat sig med motionären, i afseende på behöfligheten af en snar undersökning, rörande Technologiska Institutet och dess förvaltning; hvarjemte Herrar Lagergren, Hörnstein Nordvall, Almgren och Brinck yrkat, att någon indragning af anslaget till Technologiska Institutet för närvarande icke måtte ega rum, enär sådant endast skulle leda till Inrättningens förfall; då deremot Herr Schartau.med hvilken Herr Norin sig förenat, ansett att ifrågavarande anslag boivie på Indragnings-Stat uppföras; och har Herr vice Talmannen Brinck derjemte fästat uppmärksamheten på den rådande, och äfven uttalade missbelåtenheten med föreståndaren vid Institutet Herr Ofver-Directeuren och Riddaren Schwartz’s förvaltnings-åtgärder samt med exempel visat, luiru föga Technologiska Institutet motsvarar det dermed åsyftade ändamål.
Då Allm, Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 46.
Då de väckta frågorna, dels om upphörande af Statsbidrag till Technologiska Institutet och dels oiri det nuvarande anslagets uppförande på Indragnings-stat, tillhöra Stats-Utskottets ensamma handläggning, liar Utskottet inskränkt sin behandling af denna motion till det af Herr Guslaf sson i förrberörde hänseende gjorda förslag 0111 undersökning af Technologiska Institutets förvaltning och verksamhet, m. m.
Vid pröfningen häraf har Utskottet, å ena sidan, funnit betänkligt att biträda detsamma, då det innebär en anmärkning emot Styrelsen af en allmän Inrättning, hvilken anmärkning, för att understödjas af Rikets Ständer, synes erfordra en så noggrann pröfning af alla dithörande förhållanden, som ej gerna kan af ett Rikets Ständers Utskott begäras; men, å den andra sidan, har Utskottet likväl ej kunnat andgå att fästa synnerlig vigt dervid, att frågan må blifva till fullo utredd, då den ifrågavarande Inrättningen, om den rätt uppfyller sitt ändamål, med skäl måste anses för en af dem, hvilka mest kunna bidraga till den inhemska industriens förkofran och utveckling; och har Utskottet derföre, enär de af motionären gjorda anmärkningar blifvit understödde af de fleste ledamöterne inom det Stånd, som närmast är i tillfälle att bedöma, huruvida det Technologiska Institutet uppfyller de rättvisa anspråk, som allmänheten har på denna Inrättning, hvilken "af Staten uppbär ett betydligt anslag, trott sig böra vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl.
Makt i underdånighet begära nedsättande af en Comité af sakkunnige män, till utrönande af tillståndet inom den Technologiska undervisningsanstalten, samt, ifall skäl till anmärkningar förefinnas, till utredande, huruvida orsaken dertill ligger i Institutets Stadgar, eller i detsannnas försummade efterlefnad.
Prot. 1844. 8 Sami 9 Haft. 2 STOCKHOLM.
Tryckt hos W. F. DALMAN, 1844 Allm.
Betänkande, N.-o 47.
1 M n.
Ank. till Exp. Utsk. den 22 Oct. kl. 4 e. m.
Betänkandej i anledning af väckt motion om indragning af den för den högre Skogs- och Jäger i-bet jetlin gen fastställda Aflönings-Stat.
Uti ett Lill Ilederv.
Bonde-Ståndet ingifvet och till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitteradt Memorial, har Riksdags-fullmägtigen A- Andersson från Örebro Län föreslagit, att Rikets Ständer måtte indraga den för den högre Jägeri-betjeningen bestämda Stat, och hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om indragning af denna corps, hvilken med allt skäl kunde räknas bland den mängd öfverflödige Embets- och Tjenstecorpser, hvarmed Sverige är betungadt, och för hvilkas bibehållande någon annan grund icke lärer finnas, än den, att då de en gång tillkommit, de äfven böra fortfara; förmenande motionären, att kronans och häradsboernes skogar icke skulle af denna indragning någonting lida, om skogvaktarne bibehöllos och skogshushållningen underordnades Häradsfullmäglige och Länsstyrelserne, samt att, hvad rofdjuren beträffade, den enskilda omtankan, hädanefter sorn hittills, kraftigast skulle bidraga till deras utrotande och tvinga dem att iagttaga samma fredliga förhållande mot landsbygdens kreatur, som Jägeri-Staten hittills i allmänhet iagttagit emot rofdjuren.
Detta förslag, ehuru uti ifrågavarande motion lösligt framstäldt och icke understödt af några skäl, som kunna föranleda till en allvarligare undersökning, har dock synts Utskottet fordra en närmare uppmärksamhet, ej allenast i anseende till ämnets vigt, utan äfven derföre, att nämnde förslag varit vid föregående Riksdagar, äfvensom vid andra tillfällen, å bane bragt, såsom t. ex. af den, till följd af Rikets Ständers år 1818 derom gjorda underdåniga anhållan, den i Februari 1819 förordnade Comité till reglerande af Rikets Styrelseverk, som yttrade, att Skogs- och Jägeri-betjeningen skulle, efter Committerades tanke, kunna nästan helt och hållet indragas, om krono Bih. till 11.
Fröt. 1844, 8 Sami. 10 Haft. 2 Allm.
Besv. och Ekon.-Utsk, Betänkande, IV.-o 47. allmänningar, parker och djurgårdar blefve på ett fördelaktigare sätt till Statens nytta använde.
Til! en början får Utskottet anföra: Enligt Kongl. Majrts Nådiga I11- struotion för Skogs- och Jägeri-Staten i Riket a f deri i6 Mars 1838, består denne
Stat dels af den förvaltande personalen, hvartill höra Öfver-Jägmästare, Jägmästare och Öfver-Jägnre, hvilka alla böra ega fullständig både theoretisk och practisk kännedom i Skogs- och Jagt-väsendet, dels af den bevakande personalen, sorn utgöres af Under-Jägare, Skogvaktare och Planteringsvaktare, hvilka samtlige egentligen böra vara endast practiskt öfvade.
Motionären kan således ej, då han nämner den högre Jägeri-Staten, afse annan än samme Stats förvaltande personal, helst hvarken Öfver-Hof-Jägmästare eller Hof-Jägmästare hafva någon aflöning af Stats-medel.
O O O Sedan det sålunda blifvit utredt, hvilken del af Skogs- och Jägeristaten, motionärens förslag åsyftar, har Utskottet aktat nödigt att tillse, hu ruvida densamma är öfverflödig eller ej för införande af en förbättrad vård af Rikets skogar.
Utom enskilde jordegare?, utgöras desse af Kronans parker samt allmänningar.
Enligt sednast verkställd undersökning och uppmätning af Kronoparkerne, intaga de eu areal af 143,224 tunnland, hvaraf ungefär en tredjedel är för Kronans räkning bibehållen.
Denne besås med skog, efter skedd indelning och trakthuggning, vårdas och bevakas på ett sätt, som i längden måste blifva för Kronan vinstgifvande och för skogstillväxten tjenlig.
Ållmännings-skogarne äro äfven underkastade en ändamålsenligare behandling, än den, som tillförene dermed egt rum, men regleringen af dem har ej kunnat ske så hastigt, som varit önskvärdt för åstadkommandet afen bättre hushållning och en tillökad skogsproduction.
Öfver 2000 qvadrat mil tiliskogsfångst tjenlig mark beräknas uti riket.
Huru skogarne å denna stora egovidd nyttjats, synes af den skogsbrist, som redan förefinnes på många ställen, hvilka förr haft öfverflöd af skog. och hvilken brist år från år tilltager och i samma nion blifver kännbarare.
Tvifvelsutan skulle äfven Rikets trädvaru-export kunna betydligt ökas, utan fara för skogarnes bestånd, om dessa mer allmänt kunde erhålla den vård, som i andra länder deråt lemnäs.
Den ringa omsorg, som förr egnats åt denna hushållningsgren, har äfven gifyit anledning till mångå och grundade klagomål, hvilka i första rum - Allm.
Besv. och Ekon,-TJt sk.
Betänkandej
IV.-o 47. 3 niet rigtals emot de af Staten anställde och aflönade tjenstemän, enär desse i allmänhet ansetts icke ega det nit och den skicklighet, som man af deni fordrade.
Kongl Maj:l har ock tinder de sednare åren egnat åt denna villiga gren af förvaltningen serskild
Nådig uppmärksamhet.
Skogs-Inslitulet i Stockholm inrättades Ar 1829, för bildande af en kunnig skogsbetjening, sorn, jemte det den väl vårdar Kronans skogar, kan bland landets jordegare sprida sina förväifvade kunskaper.
En interims-reglering af Skogs- och Jågeri-Slaten skedde år i836, och en nj Inslruction för densamma utfärdades den 16 Mars i838.
Denna Instruclion ålägger den förvaltande personalen, bland annat: all, för införande af en förbättrad skogshushållning i landet, efter verkställd uppmätning af skogarne, författa chartor deröfver, .samt elen växande skogen dervid uppskatta och till traklbuggning förslagsvis indela och dertill äfven foga areal-uträkningar, laxeringslängder, huggningsberäkningar och hushållningsplanev; att besigtiga skogs- och jägeri-stats-boställen, plantskolor, årshyggen och skogsnysådder, samt, då det ena eller andra icke betinnes i vederbörligt skick, erforderlig åtgärd till rättelse och förbättring vidtaga; att med råd och undervisning biträda enskilde i skogsskötsel och hvad dertill hörer, då sådant begäres; och slutligen alt äfven, så vidt möjligt är, söka utöda rofdjur och roffoglar, samt freda villebråd.
Följderne af dessa genomgripande åtgärder hafva också blifvit efter förväntan gvnnsamme, så vidt man kan bedöma sådant under den korta tid, som förflutit efter deras vidtagande.
Hvad sålunda blifvit anfördt, torde ådagalägga vigten af alt här i riket ega en skogsbetjening af högre bildning i sitt yrke, och det mindre betänkta uti förslaget om dess indragning.
Uti de >4 Län, der skogsbetjening ansetts för närvarande nödvändig, äro ej anställde flere än 7 Öfverjägmästare och 5 Jägmästare, hvilka uppbära i årliga löneinkomster tillsammans 9,200 K:dr, hvaraf synes, attsparsamliet iagttagits både vid uppgörandet och regleringen af den förvaltande Skogsstaten samt vid bestämmandet af dess löner.
Detta framstår ännu tydligare, när man, besinnar: att Dalarne och de Norrländska Länen, der den ännu rika skogstil
Igången gör en sådan betjening mindre behöflig, icke hafva någon skogsslat; att Nerikes och Wermlands
Län tillsammans hafva en Öfverjägmästare, samt Christianstads, Malmöhus och Hallands Län, der jemväl stora flygsandsplanteringar skola vårdas, äfvenledes tillsammans en Öfverjägmästare, och att skogs!jenstemännen på många ställen ej utan yttersta ansträngning medhunnit sina åligganden, och i några Län, såsom i Östergöthl 4 Allm.
Be sv.- och Ekon.-TJtsk. MemorialN.-o 48. lands och Skaraborgs, varit alltför fåtalige, för att verkställa afmätningarne och inde-lningarne af de vidlyftiga skogarne, hvadan denna personal der äfven måst tillökas.
Att, på sätt motionären föreslagit, häradsfullmägtige skulle öfvertaga de åligganden, som för närvarande tillhöra den förvaltande skogsbetjeningen, är påtagligen overkställbar^ hvilket Utskottet förmodar ligga i öppen dag, efter hvad utaf Instructionen lör denna betjening blifvit utdraget och bär förut omförmäld t, I anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, och då Skogs- och Jägeristaten hufvudsakligen har sig uppdragen skogarnes vård, hvilken Utskottet anser serdeles vigtig, samt enär den dessutom för närvarande endast är en Interims-Stat, hvilkens slutliga reglering, efter hvad Utskottet har anledning att hoppas, blifver verkställd så, som den för hvarje landskaps olika behof kan vara nödig, får Utskottet vördsamt hemställa, att den ifrågavarande motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 21 October 1844- J\t 4t§» Anti. till Exp. U.tsk din 22 Oe'. kl. 4 e. m.
Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande, N:o 32.
Det af Utskottet, under ofvanstående N:o, afgifne betänkande, i anledning af väckt motion om förändring af föreskrifterne, rörande Militiae-boställens utarrendering, har väl af Högv.
Preste-Ståndet blifvit återremittera dt; men som de öfrige Riks-Stånden Betänkandet bifallit, kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets vidare åtgärd.
Stockholm den 21 October 1844•
Bcsv.- och Ekon.-Utsh. Memorial, iV.o 49, 50.
J\i 4L®.
Ank. till Exp. Utsk. den 22 Oct. kl. 4 e. ra.
Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N:o äö.
Bonde-Ståndet liar återremitterat Utskottets Betänkande N:o 26, i anledning af väckt fråga om den Kongl. Tlieaterns utarrendering till enskilda personer; men sorn de öfrige Riks-Stånden Betänkandet bi fallit, kan åter rem issen icke föranleda Lill nu0on Utskottets vidare åtgärd.
Stockholm den 21 October 1844» Ank. till Exp. Utsk. den 22 Oct. kl. 4 e. ra.
Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande IV:0 i5, angående ändringar uti Kongl. Förordningen den 16 Januari nSff, rörande Gesäll-vandringen.
Från Vällofl. Borgare-Ståndet liar förenämnde Betänkande blifvit till Utskottet återremitteradt, i anledning af deremot gjorda anmärkningar; men som Betänkandet, enligt ankomne Protocolls-ntdrag, är bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 5, af Ilögv.
Preste-Ståndet den 9, och af Hederv.
Bonde-Ståndet den 12 innevarande månad, anser Utskottet, jemlikt 75 §.
Riksdags-Ordningen, frågan vara afgjord och återremissen således icke kunna föranleda till någon Utskottets åtgärd.
Stockholm den 21 October 1844* 6 Allm.
Besv- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N.-O 51.
M Si.
Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af väg- och mätaregafgifter för varor, hvilka sjöledes till hufviulstaden in Joras, men der endast köpare teli säljare emellan af yttras, utan anlitande af Stadens vågar eller mätarepersonal.
Från Ilederv. Bonde-Ståndet har Utskottet fått emottaga en motion af Riksdagsfuilmägtigen yl.
Sundholm från Stockholms Län, hvari yrkas avskaffandet af alla umgälder, utom Bro- och Hamn-afgifter, för sådana varor, som köpare och säljare hafva rätt att, sig emellan, utan all controll af myndigheter, uppväga eller mäta.