Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr 25o,ooo, så skulle deraf följa, att, så länge förhållandena med BarbareskStaterna äro desamma som för närvarande, och då till den här ofvan calculerade behifssumman af nu utgående kostnader, dock under förutsättning, att från Norrige fortfarande lemnäs minst 3o,ooo Species, icke erfordras att Sverige bidrager årligen med mera än 140,000 å 120,000. ett årligt öfverskott kunde uppkomma af omkring R:dr 100,090 å 120,000.
I anledning hvaraf Rikets Ständer för sin del beslutat: att det uppkommande öfverskotlet af bidraget från Sverige må afsättas och, efter Bihang till R.
Prof. 1834 och t83S. 10 SamL t Afd. 2 Bandet. 2 i® Expeditions-UiskotLets Förslag till und.
N-o iQf. Eders Kongl.
Maj:ls och Rikets Commerce-Collegii samt Handels-Societeternas i Rikets större Sjö- och Handelsstäder hörande, användas för Svenska handelns och sjöfartens utvidgande och befrämjande, så väl utom som. inom Riket, och således äfven kunna disponeras för Fyr- och Båk-inrättningarnes upphjelpande, så vida något ytterligare bidrag, utöfver hvad deri redan blifvit i underd. tillstyrkt, kunde finnas erforderligt.
Af här ofvan utredde förhållanden och nu mera inträfFade förändrade omständigheter, anse R.
St. förvaltningen af denna hittills, under namn af Convoy-afgift, samlade fond icke vidare påkalla ett serskildt Embetsverk, utan synes förvaltningen fast hellre, och serdeles med hänseende till den nu i und. föreslagne utsträckning i dispositionen af de inflytande medlen, lämpligast kunna anförtros åt Commerce-Collegium, enär detta Embetsverk i allt fall har sig ålagdt, att följa och bevaka Sveriges och Norriges handelsförhållanden, så utom som inom Riket, samt i öfrigt eger öfverinseendet öfver och således står i ständig beröring med alla Svenska och Norrska Consuler.
Ur dessa skäl få R.
St. hos E. K. M. i und. anhålla, alt det hittills varande Convoy-Commissariatet måtte, så snart sig göra låter, blifva indraget, och dess befattning, till besparing i de hiLtills dryga förvaltningsutgifterna, i allo öfverflyttas på Commerce-Collegium, helst, örn nödigt anses, att Norrska Regeringen, genom Ombud, hädanefter deltager i förvaltningen af dessa medel, E. K.
M. är oförhindrad sådant förordna, äfven sedan den nu i und. föreslagna förändringen blifvit verkställd.
Och torde, i händelse af Nådigt bifall till berörde und. hemställan, E. K.
M. derjemte täckas anbefalla bemälde Collegium, att, öfver förvaltningen af ifrågavarande, hädanefter såsom hittills, under E. K. M:s Nådiga disposition stående fond, låta föra serskild Hufvudbok, samt alt, efter dess årliga afslutande, till E. K. M. afgifva und. berättelse om fondens ställning.
St. jemväl i und., att berörde berättelse måtte genom tryck befordras till allmän kännedom, samt i öfiigt räkenskaperna för fonden, likasom händelsen nu är med Convoy-Cassans, tillhandahållas Rikets Ständers Revisorer och Stats-Utskott.
Stockholm den 23 Februarii 1835.
Expeditions-Utskottet!
Forsla” till und.
Skri/velse N-o 398. 11 N:o 298 Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den a3 Febr. i835.
Preste-Ståndet den 23 — — Borgare-Ståndet den 23 — —— Bonde-Ståndet den 23 — — Pukets Ständers underd.
Skrifvelse om bidrag frän Stats-Verket för att bringa Trollhätte Canal och Sluss-Verk till lika dimensioner med dem Götha Canal eger.
N:o 4o4 ) S. A. K.
Jemte anförande af viglen och nyttan för fäderneslandet, att Trollhätte Canal och Sluss-verk blefve bringad till lika dimensioner med dem Götha Canal eger, samt att, enligt uppgjord calcul, för ifrågavarande arbete skulle erfordras en million R:dr Banco, jemte bidrag från Götha Canal; har framställning hos Rikets Ständer blifvit gjord derom, att, derest Rikets
Ständer under närvarande förhållanden icke skulle vilja bifalla ett deremot svarande lån, Rikets Ständer för detta ändamål åtminstone måtte anslå 5 procents årlig ränta å ett slikt lån, genom hvilket bidrag Trollhätte Canal-Bolag skulle finna sig uppmanadt att tillskjuta de ännu ej inbetalde 45 procent på deras actier, eller i motsatt fall för desamma taga billig lösen, i hvilken händelse ett nytt Bolag kunde bildas, som öfvertoge det hela, samt utförde det efter uppgjord plan.
Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer, som ansett sig icke kunna bevilja Trollhätte Canal och Slussverks Bolag ett räntefritt lån af en million R;dr, dock funnit företaget, att bringa Trollhätte Canal till lika dimensioner med dem Götha Canal eger, vara af ett stort nationelt iuteresse i afseende på befrämjandet af Sveriges handel och sjöfart; och som Rikets Ständer uti serskild nnderd. skrifvelse af denna dag, i anledning af verkställd granskning af Convoy-Coromissariatets förvaltning och räkenskaper, i underd. hemställt, att den, efter uppgjorda calculer, behofven öfverskjutande årliga behållningen af de hittills under benämning af Convoy-medel utaf Svenska handeln utgående afgifter måtte, efter E. K.
M;s och Rikets Commeree-Collegii samt Ilandels-Societeternas i Rikets större Sjö- och Handels-städer hörande, användas för Svenska handelns och sjöfartens utvidgande och befrämjande, så väl utom som inom Riket, samt det torde kunna tagas för gifvet, att ifrågavarande ombyggnad af Trollhättan är ett löreträdesvis vigtigt företag, i afseende på handels och sjöfartens 12 Expeclitions-TJtskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o ägg. befrämjande inom Riket, hafva Rikets Ständer, utom den £. K. M. i allmänhet medgifna dispositions-rätt af öfverskotlen å afgiften till handels- och sjöfarts-fonden, ansett sig böra serskildt till E. K, M. i underd. öfvelemna, att å dessa öfverskott anvisa medel för befrämjandet af Trollhätte Cauals oell Slussverks bringande till lika dimensioner tned Götha Canal, så vida E. K. M., efter ofvannämnde vederbörandes börande oell efter verkställd pröfning och godkännande af plan och kostnads förslug för arbetets utförande, skulle finna ett sådant bidrag från Statens sida erforderligt och kunna meddelas, utan att lägga hinder i vägen för andra, för handelns och sjöfartens betryggande, oundgängligen nödige åtgärder.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 Februarii 1835.
N:o 2gg.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adela den i Mars i835.
Preste-Stdndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse_, i anledning af väckta frågor om Folk-Skolors inrättande.
(Stats- och Oecon.-Ulsk.
N:ris 34 och 4<>) S. A. K.
Inom samtlige Riks-Stånden hafva framställningar blifvit gjorde, angående angelägenheten af en förbättrad folk-undervisning på landet; i hvilket afseende föreslagits, alt Folk-skolor, såsom snarast ledande till ett sådant ändamål, mätte varda inrättade.
Under pröfning af detta vigtiga ärende, hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet, i främsta rummet, på frågan om nyttan och behofvet af Folk-Skolor; hvarvid Rikets Ständer visserligen instämt med Läroverks-Comiteen, om upprätthållandet af den grundsatis, att Religionsundervisningen bör, genom föräldra-omsorgen, bibringas barnen, på det att denna undervisning må gifva de intryck af lefvande Gudsfruktan, hvilka ingenstädes kunna för barnen blifva så verksamma, sorn inom det Expedit iöns-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N:0 igg. i3 christliga hushållet; men då erfarenheten visat att föräldrar eller målsmän understundom antingen försumma att förskaffa barnen denna undervisning, eller ock befinnas oskickliga, ovilliga eller oförmögna dertill, och då således densamma icke kan på alla ställen och för alla barn med erforderlig säkerhet påräknas, utan af förefallande hinder och omständigheter mer eller mindre åsidosattes, eller ock, om den icke uteblilver, åtminstone icke verkställes med den omsorg, som vederbör, så hafva.
Rikets Sänder ansett nyttan af Folk-Skolor vara ostridig, ej för att uttränga den husliga undervisningen af föräldrarna;, som ingalunda bör åsidosättas, utan för alt., jemte densamma, der den finnes, på ett fullständigare sätt leda till ändamålet.
Det blifver nemligen en gifven följd att, då barnen på della sätt kunna erhålla en sLörre och säkrare kunskap och färdighet i de stycken, som för deras bildning äro nödige, så bör detta återverka fördelaktigt äfven i afseende på den husliga undervisaingen i framtiden, och således långt ifrån att Skolan skulle menligt verka i afseende på föräldrarnes omsorg för deras barns christliga oell sedliga bildning, tro Rikets Ständer fast hellre, att Skolan skall blifva, det rätta och måhända enda medlet att återbringa denna omsorg till mera verksamhet, der den förfallit.
För nödvändigheten af Skolorne talar dessutom, att i ett land, sådaDt som Sverige, hvarest jordbrukaren, bergsmannen och handtverkaren hafva en närmare andel i Statens offentliga värf, de, till allmänna folkundervisningen utöfver Religionen hörande ämnen, der få en större vigt genom sjelfva samhällsförfattningen, hvadan det ock för den, sorn. skall deltaga i lagstiftning, lagskipning och beskattning, är ovedersägligen bthöfligt att kunna skrifva och räkna, samt att någorlunda vara bekant med Fäderneslandets och Brödrafolkets läge och alster, historia och aamli ii!
Is-författning.
Dessa kunskaper äro icke främmande för en sann religions-nndervisning, ulan tvärtom stå med densamma i närmaste förening, och böra derföre i folkskolan, jemte den egentliga christendoms-kunskapen, eller rättare i sammanhang dermed, meddelas.
Ty all folkbildning måste stödja sig på en sann Christendoms kunskap, emedan denna innefattar ej allenast den egentliga s»lighelsläran, utan äfven den osvikliga sedolära och de moraliska begrepp, som äro rättesnöret för menniskans handlingar, såsom enskild och medborgare.
Religions-undervisningen är således folkskolans främsta ochjj angelägnaste föremål; men Rikets Ständer hafva funnit nödigt, alt lörenäimula elementarkunskaper derjem - >4 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
N-o 259 te, och på denna grund bibringas, såsom medel, hvarigenom Christendoms-kunskapen raå blifva mera fruktbärande och verksam i det medborgerliga lifvel.
Rikets Ständer, som på dessa skäl funnit anläggandet af Folk-Skolor vara icke blott nyttigt, utan äfven af behofvet påkallad t, hafva derjemte ansett, att, då Staten ostridigt eger rätt, att af hvarje medborgare fordra nödig kunskap, såsom vilkor för tillståndet att utöfva de rättigheter, hvarpå samhällets bestånd och förkofran bero, det äfven bör vara Statens pligt, att, såsom en vigtig National-angelägenhet, yrka och bevaka det uppvexande slägtets sak, och med vaksam omsorg tillse, det ändamålsenliga undervisningsanstalter, för inhemtande af en sådan kunskap, inrättas på alla de ställen, der detta behöfves och ännu ej skett; men att det deremot är ett åliggande för menigheterne, att tiil vägabringa och bekosta dessa anstalter, enär undervisningen i Folk-Skolan egentligen icke kan betraktas annorlunda, än såsom en ersättning för den undervisning föräldrarne, antingen sjelfve eller genom andre, böra meddela.
Emot inrättandet af dessa Skolor på bekostnad af allmänna medel förekommer dessutom: att föräldrarne skulle derigenom liksom frånkännas en skyldighet i afseende på deras barns uppfostran och bildning, som både natur och christendom föreskrifva, och hvars uppfyllande utan tvifvel i allmänhet måste betraktas såsom en samvetssak; att
Sveriges upplysta allmoge eger tillräcklig känsla af sitt moraliska värde, för att ej vilja undandraga sig ett åliggande af ifrågavarande beskaffenhet; samt alt kostnaden för Folkskolor, bestridd af Staten, skulle blifva ojemförligt större och drygare, än om det sker genom menigheternes egen omtanka och bidrag, samt med begagnande af alla de locala fördelar, som i sådant fall på hvarje serskildt ställe kunna erbjuda sig.
Erfarenheten synes ock hafva bestyrkt, alt en skol-inrättning, på sistnämnde sätt verkställd, icke är så kostsam, som man vanligen föreställer sig, och efter hvad till Rikets Ständers kännedom kommit, hafva sådana Skolor redan på flere ställen, oberoende af allmänna medel, blifvit inrättade genom menigheternes frivilliga omsorg, lifvad af Presterskapets omtanka och af den enskilda välgörenhetens bidrag och bemödanden för detta ändamål, som härvid blifvit understödde och uppmuntrade, dels af E. K. M:s egne medel, dels af Kyrkors behållna tionde, och af andre tillgångar, dels ock genom tjenste-årsbei åkning för Lärarne.
Rikets Ständer hafva derföre antagit, att Folkskolor på lika sätt och af samma bevekelsegrund skola uppslå på öfrige ställen, der de behöfvas, så snart Expeelilions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.O 099. i5 nienigheterna hunnit tillräckligen upplysas om angelägenheten af dessa anställer, och uppmärksamheten blifvit tillbörligen fästad på deras åliggande i afseende på sältet för ändmålets vinnande; dock medgifva och inse Rikets Ständer, att menigheterna på flera ställen kunna vara så medellösa, att svårighet för Skolors inrättande hos dem kan möta, äfvensom alt örn O ' sländigheterna kunna mångenstädes vara sådana, att Staten, som sorgfälligt hör vaka öfver verkställigheten, äfven bör mellankomma med bidrag, vid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke kan på annat sätt vinnas.
Under denna åsigt, eller att menighelerna i allmänhet äro pligtig» att bekosta inrättandet af Folk-Skolor, finna R.
St. likväl icke lämpligt, att communerne genom en ordentlig
Lag lillförbindas att uppfylla denna skyldighet.
Rikets Ständer betrakta visserligen densamma såsom ett både^christligt och medborgerligt åliggande— men ett åliggande, som icke bör uppfyllas genom yttre tvång, utan genom frivilliga öfverenskomraelser, till följd af en erkänd och vunnen öfvertjrgelse om sakens nytta och behöflighet.
Det är med denna skyldighet, såsom med menniskans högre pligler i allmänhet; — den bör betraktas som en helig samvetssak, hvilken ingen må underlåta; och likasom ett folks religieusa bildning i allmänhet icke lämplipen vinnes genom tvångsmedel, utan genom uppmaning och upplysning, då folket sjelf tiliegnar sig densamma och fi i villigt åtager sig medlen för dess ernående, så bör äfven Folk-Skolan på samma sätt uppstå; helst Folk-Skolan i första rummet bör betraktas vara ett utvidgadt medel för religions-undervisningen, såsom den grund, hvarpå all sann folkbildning till sin natur måste hvila.
På detta sätt torde ock saken lättast tillvägabringas.
Folkskolan, besörjd och bekostad af communerne sjelfve och hägnad af dem, såsom ett verk af deras omtanka och frivilliga uppoffring, skall omfattas med det interesse, hvarmed man i allmänhet vårdar allt, som man för ett godt ändamål sjelf skapat eller kunnat åstadkomma; hvaremot inrättandet deraf, föreskrifvet såsom en ovilkorlig lag, lättligen kunde komma alt betraktas såsom en påtvungen beskattning eller ålagd börda.
Det mest magtpåliggande för denna angelägenhet finna R.
St. derföre vara, att, genom ett vaksamt nit å Regeringens sida, communerne uppmuntras och uppmanas att besörja Folk-Skolors inrättande; och hafva R.
St. alltså velat inför E. K. M. i und. uttrycka deras öfvertygelse om nyttan och behofvel af Folk-Skolors inrättande i alla de församlingar, der sådana ännu saknas; hvarjemte R.
St. ansett: att kostnaden derföre icke bör bestridas genom beskattning eller allmänna anslag; 16 Expeditions-Vtskotlcls Förslag till und.
Skrifvelse ZY.o iQQ. alt besörjandet af sådana undervisnings-anslalter ovilkorligen bör tillbomma communerne, såsom ett både christligt och medborgerligt åliggande, hvarifrån ingen må undandraga sig; men att, i afseende på sättet och medlen att befordra dessa anstalter, communerne icke må tvingas genom någon allmän lag eller föreskrift, utan alt delta må bero på deras frivilliga öfverenskommelser och beslut, i följd af de locala omständigheter, som på hvarje serskildt ställe kunna förefinnas, och erbjuda sig såsom lämpliga för ändamålet; att Biskoparne och Landshöfdingarne må anbefallas, att med verksamt nit vaka öfver denna angelägenhet och, uti dertill utlysta sockenstämmor, kraftigt uppmana församlingarne lill inrättande af Folk-Skolor, samt att med dem samråda och öfverenskomma örn sättet och medlen, huru de böra tillvägabringas; att härvid, bland andra utvägar, bör i öfvervägande bomma, huruvida någon tillgång af kyrkornas fordna eller nu innehafvande egendom kunde vara att påräkna, samt huruvida någon del kunde anslås af de inkomster, som falla af lediga Pastors- och Comministers-besfällningar, då tvister uppstå om deras återbesättande, äfvensom att en underd. berättelse om allt hvad sålunda förekommit och afgjordt blifvit, bör till E. K. M. i underd. insändas; att Dom-Capitlen böra hvarje år till E K. M. i underd. afgifva en omständlig berättelse om folkundervisnings-anstalternas fortgång, och de hinder, som i detta afseende kunna, på ett eller annat ställe, möta; samt slutligen att communerne må tillåtas, genom årliga collecter, bereda inkomster till förmon för deras Skolor, och att E. K.
M. för öfrigt täcktes i Nåder vidtaga och begagna alla de åtgärder och utvägar, som kunna bidraga till ifrågavarande ändamål och dertill finnas lämpliga.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Mars i835.
N:o 3oo. c Expeditions-Utskoltcts Förslag till und.
Skrif 'velsi N.o Sool 17 N:o 3oo.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 2 Mars. i835.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående medel för undsättningar i svårare missväxtår.
N:ris 355 & 406 ) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti underd. skrifvelse den ii September sistlidet år, hos E. K. M. anmält, att Rikets Ständer funnit det vara angeläget, alt serskilda medel ställdes till E. K.
M;s disposition, för att vid inträffande svårare missväxter bispringa de mest behöfvande, samt derföre beslutat, att allt hvad som redan influtit eiler ytterligare inflöt å det vid sista Riksdag på Riksgälds-Contoret anvisade och åren i83ooch i83i lyftade crediliv af en million Riksdaler, må, under de i afseende på nyssberörde creditiv stadgade vilkor och förbehåll, af E. K.
M. för ifrågavarande ändamål disponeras; så har E. K. M., genom aflåten Proposition till Rikets Ständer af den 23 i samma månad, i Nåder behagat tillkännagifva, att då förrberörde, vid sista Riksdag beviljade creditiv till större delen vore nu och för en längre tid fästadt i Westerbottens och Norrbottens Län, samt fråga jemväl blifvit af E. K. M. hos Rikets Ständer väckt om eftergift och afskrifning af en del utaf dessa Läns skuldsummor för erhållne undsättningar under flere på hvarandra följande missväxtår, hvarefter återstoden endast successive skulle återgäldas, på sätt äfven vore fallet nied undsättningsmedel 1 andra Län; funne E. K. M.
Sig af omsorgen för de behöfvandes väl uppmanad begära, att utöfver den af Rikets Ständer redan beviljade anvisning å det förra credilivet, i moa detsamma inflöt, ytterligare, med afseende å förenämnde tillgångars till en del mindre disponibla beskaffenhet, en summa af 4°°.ooo R;dr måtte af Rikets Ständer anvisas, för att, i händelse af behof, och sedan influtne ereditiv-medel blifvit i första rummet använde, vara för E. K.
M. tillgänglig för undsättningars meddelande.
Och har E. K. M. i öfrigt funnit det sätt för understöds gifvande, som under de föiflutna missväxlåren blifvit iakttaget, eller att penningeBih. lill R.
Sl. Prot. 1834 och i83S. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. 3 i3 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Ski ifvrist
N.o 3oo. bidrag lemnals under invånarnes i hvarje Socken gemensamma ansvarighet för det erhåline bidragets återbetalning på bestämda tider utan ränta, med åliggande för Socknarne sjelfve, att, om anskaffande af säd oell dess utdelning, efter omständigheterna, föranstalta, böra hädanefter företrädesvis begagnas, samt att E. K. M.s Befallningshafvande, endast i nödfall och då den förra utvägen icke möjligen kunde begagnas, borde laga befattning med uppköp af spanmål till utsäde och brödföda för de medel, som dertill af creditivet blefve anvisade, och med utborgning deraf till enskilde personer emot säkerhet för återbetalning på de tider, som serskildt af E. K, M. fastställdes.
M. sålunda behagat i Nåder framställa hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och som af i83o års crediti v-undsältningsfond, enligt de upplysningar Rikets Ständer genom deras Stats-Utskolt erhållit, vid sisth November månads början, blott uti a:ne Län eller Westerbottens och Norrbottens Län, inneslod icke mindre än 549,109 R:dr 39 sk, 4 r:st., hvarföre dels eftergift och afskrifning lili en tredjedel och dels anstånd med återbetalningen af de öfrige f redan är vorden af Rikets Ständer beviljad; så och då af nämnde fond innan nästa Riksdag icke torde knnna påräknas större tillgång, än omkring 5oo,OooR:dr, hafva Rikets Ständer funnit, att, vid inträffande mera allmänna och svårare missväxter, den anvisade tillgången uti i83o års creditiv-medel blifver mindre tillräcklig att dermed undsätta de mest behöfvande; hvadan Rikets Ständer beslutat: 1:0 att på Riksgälds-Contoret anvisa ett creditiv af 400,000 R:dr B:eo till E. K.
M:s disposition i missväxtår, under vilkor, ait hvad sorn deraf lyftes, skall af undsättningstagarne till fullo återbetalas; 2:0 att, i händelse E. K. M. i Nåder fastställer en oföränderlig tull å inkommande spanmål, åtminstone för en tid af 5 år, all sådan inflytande tull må, emot vanlig redovisning, öfverlemnas till E. K.
M:s Nådiga disposition, för meddelande af undsättningar i missväxtår; och 3:o att Rikets Ständer till E. K. M i underd. öfverlemna, att, i frågan om sättet för undsättningars meddelande, vidtaga de åtgärder, som för hvarje tillfälle pröfvas tjenligast oclt till ändamålet ledande; dock att, i fall undsättningstagare erhålla af inflytande tullmedel understöd, utan återbetalningsskyldighet, sådane understöd må, om möjligt, af dem med allmänt nyttigt arbete återgäldas.
Skrifvelse Nio 301. 19 Hvilket allt Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Proposition, skolat härmed i und. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Mars 1835.
Uppläst oell godkänd hos Ridd. och Adeln den 2 Mars i835.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underd.
Skrif velse, sä väl i anledning af Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse till Rikets Ständerj rörande en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, sorn Kongl. Maj.ts sedermera till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Proposition, angående låneanslag till återuppbyggande af nämnde stad.
N:ris 388 och 4°7)- S. A. K.
Uti Nådig Skrifvelse af den 8 sisllidne October, har E K. M. behagst Rikets Ständer meddela, det E. K. M . vid emottagandet af Dess Befäl 1 ni ngsh af vandes i Elfsborgs
Län underd. rapport om den staden Wenersborg nallen emellan den 4 och 5 i nämnde månad öfvergångne eldsvåda, varit betänkt att, till de första och mest trängande behofvens afbjelpande, förskjuta en summa af 5o,ooo R:dr Banco, att utgå intilldess Rikets Ständer hunnit fatta deras beslut om sättet och vilkoren för det biträde af allmänna medel, som lämpligt pröfvades; samt att, i afräkning på nämnde summa, skulle genast till E. K. M:s Befallningshafvande öfversändas 20,000 R:dr Banco, att, emot säkerhet för återbetalningen, efter E. K. M:s Nådiga föreskrift, användas, äfvensom, i sammanhang härmed, E. K. i Nåder behagat tillkännagifva, att, sedan Dess Befallningshafvande inkommit med de i Nåder infordrade utredningar och förslag, hvaraf förluster och behof kunde till belopp och omfattning beräknas, E. K.
M. ofördröjligen derefter ville lemna Rikets Ständer del deraf, för att läggas till grund för deras beslut öfver detta ömande föremål. ae Expcditions-TJ tskotlets Förslag till und.
Skrifvelse N.O 3oi.
Sedermera har E. K. M., uti lii!