Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom nådig proposition af den 15 November nästlidet år (införd under N:o 9 i första Samlingen af Bihanget till Riksståndens Protokoll), liar Kongl. Maj:t fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å angelägenheten att för den kommande tiden bereda erforderliga medel att afvärja och lindra den nöd och förlägenhet, som felslagen eller förstörd sädesskörd kan inom en eller flera orter medföra; i hvilket afseende Kongl. Majit, efter tillkännagifvande, att Rikets flesta landskap under de sednast förflutna åren varit hugnade med tillräckliga skördar, så att de till Kongl. Majlts disposition vid inträffande missväxter ställda medel endast till ringa del behöft anlitas, meddelat åtskilliga upplysningar angående beloppet och beskaffenheten af de tillgångar, hvaraf den för undsättningar bildade fond bestode, samt i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majlts fortfarande disposition, för behöfvandes undsättande då missväxt inträffade, öfverlemna behållningen af 1830 års undsättningskreditiv, jemte för sådant ändamål förut anvisade och redan influtna eller framdeles, så länge härom nu eller vid nästa års början gällande tullbestämmelser blefve oförändrade, inflytande lullafgifter för utländsk spanmål, äfvensom återbetalda medel å utgifna undsältningslån; hvarförutan Kongl.
Majit yttrat
Sig vara förvissad, att Rikets Ständer, vid det så kallade mindre kreditivets fastställande, jemväl komme att taga i beräkning möjligheten att bereda utväg för hvad utöfver dessa tillgångar, under tiden intill nästa riksdag, tilläfventyrs kunde för ifrågavarande ändamål erfordras; och har Kongl. Majit, i afseende på sättet för undsättnings-medlens användande, tillika föreslagit: att enahanda grunder, som af Rikets sednast församlade
Ständer fastställdes och hittills blifvit Bih. lill R.
Prot. 1850 & l85l. 4 Sami. 1 Afd. 37 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 101. följda, måtte bibehållas, samt alt de för anvisade utbetalningar icke erforderliga medlen måtte aflemnas till Riksgälds-kontoret och af detta verk Kongl. Maj:t, uppå skeende reqvisition, tillhandahållas.
Slutligen har Kongl. Maj: t, beträffande det vid riksdagen år 1830, för spanmålsundsättningar under missväxt-år, anvisade och derefter lyftade samt numera inom linien i Riksgäldskontorets räkenskaper upptagna kreditiv-belopp, 1,000,000 rdr, till Rikets Ständers pröfning öfverlemnat, om icke vidare balansering af detta belopp, såsom en Riksgälds-kontorets tillgång, kunde upphöra.
Jemte högstberörde, af samtliga Riksstånden till Stats-utskottet remitterade proposition, har Utskottet emottagit och genomgått Stats-kontorets deruti omförmälda, under den 16 Angusti nästlidet år afgifna, berättelse angående ”Statsverkets ordinarie spanmälsrörelse, undsättningsfonden vid inträffande missväxter samt utredningen af förra allmänna magasins-inrättningen;” och anser sig Utskottet böra för Rikets Ständer anmäla följande, uti denna berättelse och dervid fogade räkenskaps-utdrag uppgifna, förhållanden i afseende på nyssnämnde fond samt magasins-inrättningens hittills fortsatta utredning.
Enligt den för år 1848 afslutade hufvudboken öfver undsättningsfonden, utgjorde, vid sagde års slut, denna fonds behållningar ........
Rdr 78,484: 6. 10. samt utestående fordringar m. m 803,963: 19.
1. hvaremot fondens skulder då uppgingo till ett sammanlagdt belopp af . 800,090: 38.
—- eller endast 90
R:d 38 sk. utöfver den med 800,000 rdr bokförda skulden till Riksgäldskontoret.
Yid medlet af Augusti månad 1850 uppgafs fondens ställning, uti ett särskildt deröfver då uppgjordt öfverslag, sålunda:
Ofvan omförmälda, utaf Rikets år 1830 församlade Ständer anslagna, eller tillsammans Rdr 887,447: 25. 11. kreditiv Rdr 1,000,000: — Influtna och, enligt Rikets Ständers beslut, till undsättningar efter missväxtår eller frost- och hagelskador disponibla tullmedel för införd spanmäl från utrikes orter, år 1841 < Rdr 32,946: 15. -- . „ 118,949: 5. — . „ 36,391: 34. — „ 1842 » 1843 Transport Rdr 188,287: 6. —•
Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 101. 3 Transport
Rdr 188,287: 6. — år 1811 „ 41,035: 24. — „ 1845 „ 98,275: 19. — „ 1846 „ 136,872: 6. — „ 1817 „ 5,114: 47. — „ 1818 8,457: 13. — „ 1819 27,266: 26. — 508,308: 45.
— Tillsammans 1,508,308: 45.
Då härifrån afräknades:
B för bristande tillgång hos undsättningstagare och deras löftesmän beviljade och godkända afskrifningar . . .
Rdr 353,554: 22. 5. hvad som af samma orsak, efter verkställda undersökningar och vederbörliga resolutioner, förmodades komma att ytterligare afskrifvas, med tillagg af förslagsvis beräknade omkostnader, * . . . . , 261,586: 33. 10. samt utaf Kongl. Maj:t, efter 1845 och följande års missväxter, anslagna understöd utan återbetalningsskyldighet i . . s . » . v 62,170: 8. — - 677,311: 16.
3. så utgjorde undsättningsfondens återstående tillgångar vid medlet af sistlidne Augusti Rdr 830,997: 28.
9. nemligen: kontant behållning i Rikets Ständers Bank .
Rdr 40,003: 47. 6. hos Riksgälds-kontoret innestående behållning . B 590,500: —• — samt fordringar för meddelade undsättningslån „ 200,493: 29. 3.
Rdr 830,997: 28. 9.
Dessa utestående fordringar härledde sig från undsättningar under åren 1831 med 1839: till behöfvande inom Vesterbottens Län . .
. Rdr 40,000: — — 4 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 101.
Rdr 40,000: — — hvilket belopp understiger J^:del af detta Läns återstående äldre undsättnings-skulder enligt 1849 års räkenskaper, eller 128,582: 4. 5. till behöfvande inom Norrbottens Län ... „ 22,000: — — eller något mindre än ,]:del af de äldre undsättnings-skulderna inom sistnämnde
Län, enligt sednast inkomna räkenskaper 68,827: 18. 2. till behöfvande inom Stora Kopparbergs Län . „ 14,283: 17. — 76,283: 17. - under åren 1843, 1844, 1845 och 1846: till Upsala, Stockholms, Gottlands, Blekinge, Hallands, Elfsborgs och Skaraborgs Läns invånare 5,829: 12. 3. under åren 1849 och 1850: till menigheter inom Jönköpings Län ...... 7.500: — — „ Christianstads ......... 5,000: •— :—•
Hallands 600: - — „ Wermlands 5,881: — — „ Westerås 1,100: — — „ Stora Kopparbergs 2,300: — — „ Jemtlands 75,000: — — „
Westerbottens 15,000: — — och inom Norrbottens Län 6,000: — — 118,381:
Summa 200,493: 29.
3 Dock som betydliga afkortningar å undsättningslånen till Jemtland, äfvensom å de äldre låneunderstöden till Vesterbottens och Norrbottens Läns invånare, hvilka sednare troligen endast till ett jemförelsevis ganska ringa belopp kunde indrifvas, synnerligen inom Vesterbottens
Län, der förhållandet vore särdeles inveckladt och föranledt särskilda, under behandling varande, anmärkningar, så vöre att förmoda, det icke ens hälften af nyssnämnde summa Stats-Utskottets Utlåtande, N’.o 101. 5 komme att inflyta, hvadan Stats-kontoret ansåg undsättningsfondens säkra kapital-tillgång ej kunna eller böra beräknas till mer än omkring 730,000 rdr.
Beträffande den fordna allmänna magasins-inrättningen, hvars utredning numera kunde anses hufvudsakligen fullbordad, så hade utaf denna inrättnings behållningar och fordringar, hvilka vid 1826 års utgång tillsammans utgjorde .
Rdr 3,041,080: 2. 8. under åren 1S27 med 1819 dels influtit, dels till omkostnader användts och dels till afskrifning befordrats 2,999,856: 37. 1. nemligen enligt Utskottet särskildt meddelad upplysning: kontant eller genom qvittning mot skulder liqviderade for drin gar Rdr 913,965: 8. 3. till Statsverket öfverlåtna egendomar och inventarier „ 212,461: 45. — afskrifningar „ 1,313,058: 44.
5. förluster „ 317,586: 1. 7. omkostnader „ 242,784: 33. 10.
Rdr 2,999,856: 37. 1.
Följaktligen uppgingo de vid slutet af år 1849 återstående tillgångarne till ett belopp af Rdr 44,223: 13.
7. deraf kontant behållning 5J 12,475: 47. 2.
Magasins-inrättningens skulder hade under nyssnämnde tiderymd, eller åren 1827 med 1849, genom verkställda liqvider minskats från Rdr 2,541,288: 28. 4. till „ 898,334: 2. eller med .
Rdr 1,612,954: 28. 2.
Utom de, under dessa år, med ett sammarilagdt belopp af .1,211,824 rdr 47 sk 3 rst. verkställda afbetalningar å skulden till Rikets Ständers Bank, har en ytterligare afbe talning derå af 10,000 rdr skett under nästiidet års sommar, hvarefter det återstående beloppet af allmänna magasins-inrättningens skuld till Banken utgjorde S85,000 rdr; hvilket skuldbelopp skulle komma att än vidare minskas med magasins-inrättningens då egan de kontanta behållning, 3,424 rdr 8 sk. 10 rst. samt hvad möjligen kunde å inrättningens öfriga tillgångar ytterligare inflyta. 6 Stats-Utslioltets Utlåtande, N'-o 101.
Enligt hvad Kongl. Maj:t tillkännagifvit, äro de uti förevarande nådiga proposition Rikets Ständer föreslagna beslut, angående ej mindre de för undsättningar vid inträffande missväxter disponibla medel, än sättet och vilkoren för dessa medels användande, till alla delar öfverensstämmande med hvad Rikets Ständer under sednast förlidne riksdag i samma hänseenden stadgade.
Delande de af Rikets då församlade Ständer godkända åsigter: att tillfällen till arbetsförtjenst för de behöfvande böra, så vidt möjligt, beredas; att allenast en mindre del af de anslagna undsättningsmedlen bör utlemnas utan återbetalningsskyldighet; att sagde medel för öfrigt, emot derför ställd säkerhet, böra användas till räntefria lån med bestämd återbetalningstid, samt att sökta understöd i första rummet böra tillgodokomma de kommuner, som tillförbinda sig använda desamma på ett sätt, hvarigenom fattiga och arbetslösa personer kunna erhålla sysselsättning och tillfälle att genom eget arbete förtjena sitt uppehälle, — får Utskottet, i enlighet med dessa åsigter och un der hänvisande för öfrigt till den i seduaste riksdags Stats-utskotts utlåtande N:o 214 meddelade omständliga utredning af nu ifrågavarande, för rikets samtliga inbyggare högst vigtiga och maktpåliggande ämne, tillstyrka, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts härom aflåtna proposition, måtte besluta: f l:o att Kongl. Maj:t, för behöfvandes undsättning vid inträffande missväxt eller eljest felslagen skörd, fortfarande eger att disponera a) den dels uti Rikets Ständers Bank, dels uti Riksgälds-kontoret innestående behållning af ej mindre 1830 års kreditivmedel, än de till dylik undsättning redan anvisade, hittills influtna tullafgifter för utländsk spanmål, jemte hvad som kan inflyta genom återbetalningar å meddelade undsättningslån; b) de tullafgifter för utländsk spanmål, som intill innevarande års slut ytterligare kunna ingå; och c) de dylika medel, som från och med början af år 1852 och så länge de i sådant hänseende då gällande tullbestämmelser blifva oförändrade, komma att inflyta; 2:o att Rikets Ständer dessutom, vid fastställandet af den kreditivsumma, som till rikets försvar eller andra angelägna föremål, under innevarande riksdag, kommer att på Riksgälds-kontoret anvisas, skola taga i beräkning hvad Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 101. 7 utaf denna summa kan, utöfver ofvanberörde tillgångar, intill Rikets Ständers nästa sammankomst, behöfva användas för nu ifrågavarande ändamål; 3:o att, utaf de till Kongl. Maj:ts disposition ställda undsättningsmedel, en summa af högst Femtiotusen rdr må, under tiden intill nästkommande riksdag, få begagnas till undsättningar, utan återbetalningsskyIdighet, åt sådane behöfvande, som icke äro i tillfälle att sjelfve förskaffa sig arbete eller i stånd att af egna tillgångar återgälda de undsättningsanslag, hvilka dem tilldelas;
börande dock dylika understöd företrädesvis tillgodokomma de kommuner, som tillförbinda sig att så använda desamma, att för dithörande fattiga och arbetslösa personer derigenom beredas sysselsättning och möjlighet att medelst eget arbete förtjena sitt uppehälle; 4:o att här ofvan omförmälda tillgångar för öfrigt må användas endast till räntefria låneunderstöd med bestämda betalningsterminer och emot vederbörande större eller mindre menigheters gemensamma ansvarighet eller annan, af Kongl. Maj:t i nåder godkänd, säkerhet; 5:o att, så vidt omständigheterna medgifva, tillfällen för de behöfvande böra beredas att erhålla sysselsättning och förtjenst vid allmänna arbetsföretag; samt 6:0 att de för undsättningar vid missväxter eller felslagna skördar afsedda medel må, till den del de icke äro för anvisade utbetalningar erforderliga, lill Riksgälds-kontoret öfverlemnas, emot skyldighet för detta verk, att det sålunda emottagna beloppet, vid skeende reqvisition, för dermed afsedda ändamål, Kongl. Maj:t tillhandahålla.
Vidkommande slutligen den Rikets Ständers afgörande nu underställda fråga om afskrifning af den särskilda kreditivsumma å 1,000,000 rdr, som under riksdagen åren 1828, 1829 och 1830 anvisades för spanmåls-undsättningar i missväxtår, och hvilket kreditivs hela belopp, efter deraf skedda ut- och återbetalningar, till följd af Rikets Ständers föreskrift vid 1S40 och 1841 års riksdag, blifvit fördt inom linien i Riksgälds-kontorets räkenskaper, så, enär de medel, som under sednaste åren ingått eller hädanefter kunna komma att ytterligare inflyta i afbetalning å de utaf detta kreditiv utgifna undsättningslån, jemlikt Rikets Ständers dels förut fattade och dels nu tillstyrkta beslut, äro ställda till Kongl. Majlis nådiga disposition för enahanda låneunderstöd och följaktligen komma att 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 102. gemensamt med den härtill för öfrigt anslagna tillgång användas och redovisas; hvadan Riksgälds-kontoret alltså, under nuvarande stadgandens fortsatta tillämpning, icke eger att, till större eller mindre del, förvänta godtgörelse för sin fordran i anledning af nämnde kreditivsummas lyftning; synes en fortfarande balansering af samma fordran vara utan allt ändamål.
Utskottet får derföre jemväl tillstyrka, att denna kreditivfordrans, med En million rdr, inom linien upptagna belopp, må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper helt och hållet afföras.
Ull Exp.-Utsk. d. 28 Mars 1851, kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om afskrifning af Westerbottens
Läns invånares undsättningsskulder efter missväxterna åren i83o med i83f.
Under åberopande af erhållet uppdrag, hafva Riksdagsfullmäktige N. Sandberg och Johan Westermark från Westerbottens län, uti en vid innevarande riksdag väckt samt af Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, hemställt, att de ännu återstående skulderna i anledning af nämnde
Läns invånare, efter 1830 och nästföljande i års missväxter, tilldelade undsättningslån måtte få afskrifvas, samt att en dylik förmån äfven måtte tillerkännas undsättningstagarne inom Bygdeå Socken, oaktadt sockenmagasin, enligt åtagande, blifvit derstädes uppbygdt; och hafva motionärerne härvid erinrat om den af Kongl. Maj:t, i Dess nådiga proposition angående undsättningar i missväxtår, uttalade åsigt, att afskrifning måste komma att ega rum för en mängd utaf nu ifrågavarande undsättningslån; hvarförutan motionärerne, såsom en ytterligare anledning till den af dem gjorda framställning, Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 103. i) ställning, uppgifvit årsväxtens ojemna och missgynnande beskaffenhet inom deras hembygd, under flera af de föregångna åren.
Redan under riksdagen åren 1834 och 1835 medgåfvo Rikets Ständer, att Westerbottens
Läns undsättningsskulder efter J830 och påföljande års missväxter skulle, till en tredjedel af desammas ursprungliga belopp, få afskrifvas, samt att den härefter återstående skulden finge användas till bildande af socken- eller distrikt-magasin och fördenskull förvandlas till spanmål efter derå förut fastställda pris, med rättighet för undsättningstagarne att det sålunda bestämda skuldbeloppet återgälda med Jidel årligen under 4 års tid, från och med dels 1835 och dels 1836 års uppbördsstämmor; hvarjemte Rikets Ständer, enligt deras härom till Kongl. Majit under den 26 November 1834 aflätna underdåniga skrifvelse, förklarade, att der missväxt inträffade, finge anstånd med den till betalning förfallna fjerdedelen beviljas till det påföljande året.
Den sålunda medgifna fördelen af undsättningsskuldernas återbetalning med spanmål in natura skulle dock ej tillgodokomma invånarne i de socknar, som vägrade inrätta magasin, utan borde dessas återstående skuldbelopp godtgöras med penningar efter det för hvarje år bestämda pris å den långifna spanmålen; hvilket liqvidationssätt äfvenledes skulle tillämpas för de låntagare, som icke behörigen fullgjorde sin årliga levererings-skyldighet.
Vidare medgåfvo Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer, genom underdåning skrifvelse af den 20 Januari sistnämnde år, att sedan, uti lagligen utlysta sockenstämmor, undersökningar blifvit anställda till utrönande, hvilka gäldenärer voro utfattige och saknade all tillgäng till sina skulders godtgörande, skulle, derest ett sådant förhållande af socknemännen enhälligt vitsordades, afskrifning i laga ordning få verkställas, utan afseende derpå, att borgen för samma skulder vore ställd; men deremot borde, för öfriga skuldposters indrifning hos hufvudgäldenärerna, eller dem, som spanmålen mottagit, alla nödiga åtgärder skyndsammast vidtagas, dervid likväl, i enlighet med Kongl. Brefvet den 13 December 1834, gäldenärernas fasta egendom, behöfliga bohagsting, klädespersedlar, för jordbruket erforderliga kreatur och åkerbruksredskap samt nödig utsädes-spanmål icke finge utmätas; och skulle, i fall tillgång till sistberörde skulders betalande hos vederbörande gäldenärer bevisligen saknades, jemväl dessa skulder i behörig ordning, och sä fort ske kunde, till afskrifning befordras.
Enligt hvad Kongl. Majits, vid 1844 och 1845 års riksdag angående undsättningsåtgärderna aflåtna, nådiga proposition innehåller, utgjorde den afskrifna tredjedelen af Ve Bih. till R.
St Prot. 1850—1851. 4 Sami. 1 Afd. 37 Uäft. 2 10 4Stats-Utskottets Utlåtande, N
Läns undsättningsskulder efter 1830, 1831, 1832 och 1833 ars missväxter icke mindre än Rdr 181,655: 19.
2. samt det för bristande tillgäng afkortade beloppet af samma skulder „ 56,343: 29.
5. eller tillsammans
Rdr 237,999: — 7.
Med inberäkning af hvad som återstod obetaldt utaf de ytterligare låneunderstöd, Vesterbottens
Läns invånare efter 1835 och 1837 års missväxter erhöllo, uppgingo, enligt undsättningsfondens för år 1849 afslutade räkenskaper, detta Läns återstående undsättningsskulder för de äldre åren, eller 1830 med 1839, till ett sammanlagdt belopp af 128,582 Rdr 4 sk. 5 rst.
I betraktande af ej mindre de högst betydliga afskrifningar, som förut blifvit beviljade för meranämnde
Läns undsättningsskulder, än de serdeles förmånliga betalningsvilkor och lindriga indrifningsåtgärder, som för dessa skulder varit föreskrifna, finner Utskottet destomindre skäl att tillstyrka beviljandet af någon ytterligare eftergift i afseende på det ännu återstående skuldbeloppet, som en dylik eftergift skulle komma att stå i rak strid mot de grundsatser, hvilka oafbrutet blifvit tillämpade i fråga om återbetalningen af andra Läns invånare, efter sednare årens missväxter, tilldelade undsättningslån.
Utskottet anser sig således böra hemställa, att den vid denna riksdag förnyade framställningen, angående här ofvan först omförmälda skulders afskrifning, icke må af Rikets Ständer bifallas.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS K. MARCUS, 1851. Stats-Utskottets Utlåtande, No -105.
Ank. till Exp.-Utsk. den \
April -185-1, kl. -I e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus nådiga proposition, angående upplåtande emot vederlag åt Götheborgs stad af kronan tillhörig, derinvid belägen mark.
Sedan jemlikt det den 19 Oktober 1807 upprättade kontrakt om rasering al' Götheborgs fästning, alla fästningsverken emot Hisingen och landsidan blifvit till staden Götheborg upplåtna, med undantag af vallen emot redden, hade Kongl.
Maj:t dels genom nådigt Bref den 14 Juni 1825 tillåtit dåvarande direktionen öfver segelfarten emellan Wenern och hafvet att till uppläggning af det mudder, som under rensningen af stadens hamn och revier upptoges, begagna den rymd, som utgjordes af vatten emellan estaccaden och murnrne af qvarstående fästningsvallen alltifrån och med högra stora Bom-bastionen till och med S:t Eriks bastion, dels under den 20 Februari 1836 i nåder bifallit upplåtelse till staden icke allenast af den inom vallen emot redden belägna så kallade
Masthamnen för anläggning af fiskflotte och skjul för hemförarebåtar, utan äfven af så stor del af den derintill varande fästningsvall, som för berörde anläggning kunde blifva erforderlig; hvarjemte Kongl.
Majit och rikets Krigs-Koliegium den 2 Juli 1839 för begagnande tills vidare likaledes åt staden upplåtit trenne tomtplatser om sammanräknade 1,202 qvadratalnar invid Masthamnen å vallen.
Då sedermera Götheborgs stads innevånare för inrättande af ett arbetshus i närheten af det redan befintliga fattigförsörjningshuset kommit i behof af en, kronan tillhörig, derinvid belägen plats, samt dessutom ansett angeläget att för all framtid, i likhet med hvad som år 1807 af Kongl. Majit i nåder beviljats i afseende å de då öfverlåtna fästningsverken, erhålla fri dispositionsrätt till förberörda, af Krigskollegium upplåtna trenne tomtplatser, å hvilka lika många staden tillhöriga materialbodar funnes uppförda, äfvensom för nödigt utrymme deromkring, till förra, nu med mudder fyllda vallgrafven från stora Bommen intill spetsen af sä kallade Sand-bastionen till högra stora Bom-bastionen, å hvilka staden förut eger en med tullhus bebyggd plats, och till vallgången vid Masthamnen och förrberörde tomter, hade Götheborgs stads magistrat, under den 29 Maj 1846, på grund af vederbörligen erhållet uppdrag, underdånigst anhållit, att förrberörda, å en tillika insänd karta upptagna och med litt. B, C, D, H och I utmärkta platser måtte varda, de fyra förstnämnda till staden, och den sistsagda till stadens fattigförsörj Bih. till R.
Prot. J S50 & 485G 4 Sami. 4 Afd. 58 Haft. 4 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o i 03. nings-inriittning upplåtna, under enahanda vilkor, som i vallraseringskontraktet den 19 Oktober 1807 finnas stadgade, beträffande de då till staden öfverlemnade delar af fordna fästningsverken.
Sedan så väl Kongl. Krigskollegium och Chefen för Ingeniör-korpsen, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län, efter det vederbörande hörde blifvit, med underdåniga utlåtanden inkommit, samt Kongl. Maj:ts Befalningshafvande tillika insändt ett af Götheborgs Magistrat, Drätselkommissionen och Borgerskapets Äldste den 5 Juli 1849 afgifvet yttrande, deruti bemälde stadsmyndigheter, med frånträdande af den gjorda anhållan om upplåtelse af tomtplatserne under Litt.
II och I, underdånigst föreslagit, att hela den Kongl. Maj:t och kronan tillhöriga mark och utfyllning emellan inloppet vid stora Bommen och bastionen S:t Erik, måtte under full eganderätt upplåtas till staden Götheborg, emot det att staden till kronan återlemnar fästningsmurarne kring lilla Otterhälleberget och marken derstädes, med vissa tillika uppgifna undantag och vilkor, öfver hvilket förslag Krigskollegium och Chefen för Ingenieur-korpsen jemväl afgifvit infordrade underdåniga utlåtanden, så har Kongl. Maj:t, som, efter öfvervägande af hvad i detta mål i ena och andra afseendet yttradt och hemsfalldt blifvit, ansett skäl vara för handen att, med hufvudsakligt bifall till sistberörde förslag, all den Kongl. Majit och kronan tillhöriga mark och utfyllning, som är belägen emellan Masthamnen, de på kartan med H betecknade kronans tomtplatser samt vägen eller gatan nedom Qvarnberget på östra och Götha eif på vestra sidan, samt kanalen vid norra Bom-bastionen i söder och en linea i norr, hvilken längs foten at bastionen S:t Eriks venstra flankmur utdragen åt elfven, är på kartan utmärkt med r—s—t, må till staden Götheborg under full eganderätt upplåtas, — uti högstberörde från samtlige riksstånden till Stats-utskottet remitterad proposition (N:o 30 uti 1 sami. 1 afd. af bihanget till riksståndens protokoller) behagat föreslå Rikets Ständer att till omförmälda jordutbyte samtycka under följande vilkor: l:o att staden, då den kommer i besittning af nvssberörda mark och utfyllning, genast till Kongl. Majit och kronan återlemnar så väl fästningsmurarne kring lilla Otterhälleberget med alla i dem befintliga hvalf, utan något undantag, som ock marken derstädes, i enlighet med den deröfver affattade, handlingarne åtföljande, karta, samt således jemväl stadens på det om marken nu gällande arrendekontrakt grundade rätt 5 från hvilket återlemnande dock, hvad marken angår, uteslutas de 2,603 qvadratalnar, som, enligt hvad upplyst blifvit, finnas afyttrade och från berget tillagda tomten Nio 102 Litt.