Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Justitie-ombudsmannen åligge att vid hvarje lagtima riksdag till Riksförsamlingen aflemna och genom trycket kungöra en redogörelse för sin förvaltning af det honom anförtrodda embete, samt alt deruti utreda lagskipningens tillstånd i riket, anmärka lagarnes och förfatlningarnes brister och uppgifva förslag till deras förbättring.
Skulle den oförmodade händelsen inträffa, att antingen Konungens Högsta domstol, eller af dess ledamöter en eller flere funnes hafva af egennytta, vrångvisa eller försumlighet så orätt dömt, att derigenom någon, emot tydlig lag och sakens utredda och behörigen styrkta förhållande, mistat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära eller egendom, vare Riksförsamlingens Justitie ombudsman pligtig, äfvensom Konungens Justitie-kansler berättigad, alt vid den Riksrätt, som i följande § bestämmes, den felaktige under tilltal ställa och till anvar efter rikets lag befordra.
Har Riksförsamlingens Gransknings-Utskolt, på sätt i 150 8 sägs, beslutat åtal mot någon af Konungens rådgifvare, skall sådant åtal vid Riksrätt af Justitie-ombudsmannen utföras. 8 80.
Denna Riksrätt skall bestå af aderton medlemmar, nemligen Presidenten och tre af de äldsta ledamöter af Svea Hof-rätt, tre af de äldste i Göta Hof-rätt, två de äldste af Hof-rätten öfver Skåne och Blekinge, och nio af Landstinget valde lagfarne och i domarevärf nyttjade män.
Då åtal inför Riksrätt skall anställas, äske Justitie-kanslern eller Justitie ombudsmannen hos Presidenten i Svea Hof rätt, hvilken vare Riksrättens ordförande, laglig kallelse å den eller dera, som tilltalas skola.
Skulle mot förmodan han detta underlåta, eller någon af öfrige ledamöter undandraga sig att uti Riksrätten deltaga, stånde de, sås#m för uppsåtlig försummelse af annan embetspligt, till lagligt ansvar.
Hafva en eller flere af Riksrättens ledamöter laga förfall, eller finues emot någon af dem laga jäf, vare ändock Rätten domför, om tolf deruti sitta.
Är Presidenten i Hof rätten af laga förfall eller jäf hindrad, välje Rätten inom sig ordförande.
Denna Riksrätt ege, sedan ransakningen fulländad är, att döma efter allmän lag och, hvad Stats-Rädets medlemmar angår, äfven efter den ansvarighetslag, som för dem särskildt finnes utfärdad.
Ingen håfve makt att sådan dom ändra, Konungen dock obetaget att göra nåd,.hvilken likväl icke må sträcka sig till den dömdes återinsättande i rikets tjenst. § 81.
Riksförsamlingens fullmäglige uti Riks-banken och Riksgälds-kontoret förvalte dessa verk efter de instruktioner Riksförsamlingen dem meddelar, och tillträde sina befattningar medan Riksförsamlingen ännu samlad är. 20 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 11. § 82.
Riksförsamlingens revisorer ege att efter följande § af denna Regeringsform och den instruktion, som Riksförsamlingen meddelar, öfverse och granska Statsverkets, Riks-bankens och Riksgälds kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Statsverket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter, eller förändringar besluta.
Hvarje revisions-förrättning skall omfatta ett års afslutade räkenskaper, taga årligen sin början den 15 Augusti eller, om helgedag då inträffar, nästa söcknedag derefter, och inom åtta veckors tid vara fullbordad. § 83.
Vid granskningen af Statsverkets räkenskaper böra Riksförsamlingens revisorer efterse, huruvida gjorda eller förordnade utbetalningar af stats-medlen icke öf verstigit beloppet af de hufvudtitlar, hvilka uti nästförllutna riksdags statsreglering blifvit fastställda, och huruvida de äro grundade på behörigen upprättade stater, eller å Konungens med vederbörlig kontrasignation utfärdade anordningar och styrkta med behöriga qvittenser af dem, som medlen emottagit.
Skulle, emot Riksförsamlingens beslut, någon af de till en hufvudtitel anslagne summor befinnas dragen till annat ändamål, än som under hufvudtiteln hörer, eller något af Riksförsamlingen faststäldt anslag vara öfverskridit, skola revisorerna, i sin berättelse till Riksförsamlingen härom göra anmärkning emot den embetsman, som anordningen kontrasignerat.
De anmärkningar, som revisorerna finna sig befogade att framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, å nästföljande lagtima riksdag öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling. § 84.
Riksförsamlingens fullmägtige och revisorer må i och för sin befattning inga föreskrifter emottaga, utan af Riksförsamlingen allena och i enlighet med dess in struktioner; icke heller till ansvar och redo ställas, utan efter Riks-lörsamlingens beslut och i laga ordning.
IV. Riksdags-Ordningen. i.
Riksförsamlingen skall, i kraft af denna Regerings-form och utan särskild kallelse, till Lagtima riksdag sammanträda hvart tredje år den 15 Oktober, eller, om helgedag då inträffar, å nästa söcknedag derefter.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o H. 21 § 86.
Konungen vare obetaget, alt emellan de tider, då lagtima riksdagar hållas, kalla Riksförsamlingen till urtima riksdag, att öfverlägga och besluta i ämnen, som Han finner för godt att för den framställa. § 87.
I den händelse, hvarom uti § 10 sägs, att Konungen efter företagen resa utöfver tolf månader ur de förenade rikena Sverige och Norge blifver, åligge Stats-Rådet att genom öppet påbud, Riksförsamlingen till urtima riksdag sammankalla; och varde kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor och skyndsamligen i öfriga delar af riket kungjord. § 88.
Om Konungs sjuklighet fortfar af den beskaffenhet, att han längre tid än tolf månader med regeringsärendena sig icke befattat, kalle äfven Stats-Rådet till riksdag, sä som i föregående § sägs § 89.
Då Konung dör och Thronföljaren ännu omyndig är, utfärde Stats-Rådet Riksdags kallelse och läte densamma inom femton dagar efter Konungens död i hufvudstadens kyrkor och skyndsamligen i öfriga delar af riket kungöras. 8 90.
Utdör Konungaätt på manliga sidan, vare ock då lag om
Riksförsamlingens sammankallande som i föregående § sägs. 8 91.
Underlåter Stats-Rådet att i något af de fall, som i 87, 88, 89 och 90 §§ sagde äro, Riksförsamlingen inom föreskrifven tid sammankalla; åligge det Riksförsamlingens fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret, att ovilkorligen och utan ringaste dröjsmål Riksdags kallelse utfärda, på det Riksförsamlingen måtte sammankomma, att sin och rikets rätt iakttaga och skydda. § 92.
I de fall, då Konungen eiler Stats-Rådet sammankallar Riksförsamlingen, fastställes tiden tili riksdagens begynnelse efter trelionde och inom femtionde dagen från den, då kallelsen blifver uti hufvudstadens kyrkor kungjord.
Riksdag, till hvilken Riksförsamlingens fullmägtige i Riks banken och Riksgälds-kontoret kallelse utfärdat, skall sammanträda å femtionde dagen efter den, dä Stats-Rådet sist bort kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöra låta. § 93.
Derest Riksförsamlingen är å lagtima riksdag samlad, eller tiden för sådan riksdags början inom femtio dagar tiljstundar, då något af de i 87, 88 och 89 §§ omtalade fall inträffa, må kallelse tilt urtima riksdag icke utfärdas. § 94.
Riksdagarne skola hållas i rikets hufvudstad, utom i de fall, då fiendes framträngande, eller pest, eller andra lika Vjgtiga hinder göra det omöjligt eller för Riksförsamlingens frihet och säkerhet vådligt.
I sädane fall må Konungen, efter samråd med Riksförsamlingens fullmägtige i Riks-banken och Riksgälds-kontoret, en annan riksdagsort utsätta och kungöra. 22 Konstilutions-UIskottets Memorial N:o H. 2.
Riksförsamlingens sammansättning. § 95.
Riksförsamlingen utgöres af tvenne afdelningar, Folktinget och Landstinget. § 96.
Till Folktinget väljas, på sätt i särskild val-lag föreskrifva är, ellhundradetjugo
Riksdagsmän för hvarje lagtima riksdag: och vare valen gällande ej blott för den riksdag, ulan äfven för urtima riksdagar, der sådana komma att hållas innan ny lagtima riksdag inträffar. § 97.
Landstinget skall utgöras af sextio ledamöter, hvilka af Folktinget väljas för en tid af sex år och af hvilka en hälft vid hvarje lagtima riksdag ombytes.
Vid hvarje lagtima riksdags slut skall Folktinget, inora sig eller ibland andra, som efter val lagen till riksdagsmän valbara äro, medelst öppen omröstning utvälja (retio män, hvilka fyllt tretiofem års ålder, att vid nästkommande lagtima riksdags början såsom riksdagsmän i Landstinget inträda och detta uppdrag innehafva intill början af tredje lagtima riksdag efter valet.
Om valets utgång varde underrättelse genast meddelad åt Landstinget, hvilket ofördröjligen skall kallelsebref till de valde utfärda, och gälle om vald mans skyldighet, att kallelsen emottaga, hvad i val-lagen för annan riksdagsman stadgadt är.
Dör ledamot af Landstinget eller inträffa förhållanden, hvilka tills vidare eller för alltid beröfva honom sin valbarhet, eller styrker han sig af laga förfall hindrad att Riksdagsmannakallet bibehålla, eller begär han på andra uppgifna skäl att före bestämd tid få sin befattning nedlägga, och Landstinget en sådan begäran bifaller; anställe då Folktinget, så fort ske kan, val till en sådan tillfällig ledighets fyllande, och träde den sålunda valde ur Landstinget å samma tid, på hvilken den afgå skolat, i hvars ställe han inträdt. 3.
Riksdags öppnande och afslulande. § 98.
A nästa?
dag efter riksdagens början skola de Riksdagsmän, som till Folktinget valde blifvit, inför den äldste af Högsta domstolens ledamöter, som icke af laga förfall hindras, samt Riksförsamlingens fullmägtige i Riks-banken och Riksgäldskontoret, sina fullmakter till granskning uppvisa.
Vid denna granskning, hvilken sist inom tre dagar bör vara fulländad, skall undersökas, huruvida fullmakterna i föreskrifven form blifvit utfärdade.
Folktinget ege derefter pröfva såväl de anmärkningar, hvilka Konstitutions-Vtskottels Memorial N:o H. 23 emot fullmakterna blifvit under granskningen gjorde, som ock frågor angående Riksdagsmans behörighet, hvilka inom Folktinget kunna förekomma.
Saknar Folktinget nödiga upplysningar, infordre sådana ; aske ock, der nödigt finnes, undersökning vid laga domstol, hvilken äfven bör upptaga alla frågor om fällande till något i val-lagen utsatt ansvar.
Den som fullmakt uppvisat, utöfvar sin Riksdagsmannabefattning, intill dess han blifvit förklarad dertill obehörig. § 99.
Samma dag skall .Landstinget sammanträda, dess ledamöter låta sig anteckna, och sina kallelsebref förete.
Yppas frågor om ledamots behörighet, afgöre dem Landstinget, som eger att infordra upplysningar, der så nödigt finnes. § 100.
Sedan Riksdagsfullmakterna blifvit granskade och kallelsebref uppvisade, utvälje Tingen, hvart inom sig, Talmän och vice Talmän.
Innan dessa val skett, skall den i hvardera Tinget till lefnadsåren äldste Riksdagsmannen deistädes föra ordet.
Landstingets Talman vare äfven Talman vid de tillfällen, då Riksförsamlingen samfäldt handlar eller beslutar.
Tingen ege att, hvart för sig, utse sina sekreterare, sä ock annan betjening, som nödig finnes. § 101.
Konungen bestämme och läte offentligen kungöra dagen, då riksdagen öppnas skall.
Å den dag, hvilken icke må utsättas sednare än åtta dagar efter riksdagens början, skola Riksförsamlingens ledamöter, sedan gudstjenst med dem hållen är, sammankomma på Riks salen.
Der före Konungen, eller den af Stats-ministrarne, som Han dertill förordnar, ordet till Riksförsamlingen, och läte den afhöra berättelse om hvad i rikets styrelse sedan nästföregående riksdag sig tilldragit. § 102.
Ej må lagtima riksdag, utan Konungens och Riksförsamlingens sammanstämmande beslut, kunna upplösas förr än fyra månader efter den dag, då Konungen till Folktinget öfverlemnat sin Proposition om Statsverkets tillstånd och behof.
Efter denna tid ege Konungen makt att upplösa riksdagen, när Han så för godt finner.
Sammankommer lagtima riksdag, innan urtima riksdag slutad är, vare den sistnämde äfven då upplöst. § 103.
Då riksdag fulländad är, infinne sig, på Konungens kallelse och efter förrättad gudstjenst, Riksförsamlingens ledamöter på Riks salen:
Riksdagsbeslutet uppläses; hvarefter Konungen sjelf eller genom någon af Stats ministrarne förklarar riksdagen vara afslutad och hemförlofvar Riksförsamlingen. 4.
Riksförsamlingens sammankomster. § 104.
Talmännen elier, då de laga förfall hafva, vice Talmännen, ege att, hvar för sitt Ting, utlärda kallelse till sammankomster.
Talman ege ej makt, att utan 24 Konstitutions-Utskollets Memorial N:o H. Riksförsamlingens eller vederbörande Tings samtycke, någonderas sammanträde afsluta.
Intet ärende kan i Riksförsamlingen eller i någondera af dess afdelningar till afgörande företagas, der icke öfver hälften af vid riksdagen närvarande medlemmar tillstädes äro. § 105.
Riksförsamlingen, dess afdelningar eller utskott må icke i Konungens närvaro öfver något ämne rådpläga eller besluta. § 107.
Uti Riksförsamlingen eller dess afdelningar ege Stats-Rådets ledamöter tillträde, och vare berättigade att, såsom om Riksdagsmän stadgadt är, deltaga i öfverläggningarne; dock må de icke deltaga uti besluten, derest de ej afdelningens ledamöter äro. § 108.
Den ordning, sorn i Riksförsamlingen, dess afdelningar och utskott iakttagas bör, och i denna Regeringsform icke finnes närmare bestämd, ege Riksförsamlingen sjelf alt, på sätt den godt finner, fastställa och i en ordningsstadga sammanfatta.
Ej må dock något i sådan ordningsstadga införas, som mot denna Regeringsform elier andra gällande lagar strider.
Ändringar och tillägg, hvilka Riksförsamlingen sedan kan finna nödigt att i ordningsstadgan göra, må icke såsom gällande anses, förrän riksdagen efter den, på hvilken de antagne blifvit. 5.
Riksdagsfrägors väckande och beredning. § 109.
Konungen eger göra Riksförsamlingen propositioner i alla de mål.
Sädane propositioner skola i Folktinget aflemnas af den Stats Rådets ledamot, till hvilkens departement ärendet hörer, och vare alltid Stats Rådets yttrande i saken propositionen följaktigt, sä ock Högsta Domstolens i de frågor, som i 44 § omförmälas.
Konungens proposition om Stats-verkets tillstånd och behof skall aflemnas, antingen å den dag riksdagen, enligt 101 §, öppnas, eller sednast inom åtta dagar derefter. § 110.
Hvarje Riksdagsman ege, inom det Ting, der han säte och stämma har, att motioner göra om ändring eller tillägg i lagar eller författningar, eller om andra mål, som till Riksförsamlingens åtgärd höra.
Sådana motioner skola skriftiigen författas och, då de angå lagfrågor, innehålla förslag till lags ordalydelse
Ej må i en skrift flera mål af olika beskaffenhet sammandragas, eller ett memorial, som flera än en Riksdagsman underskrifvit, emottagas, med mindre det är undertecknadt af Riksdagsmännen från ett län eller en stad och sådan orts angelägenheter beträffar. $ lil.
Konstitutions-Ulskottets Memorial N:o ii. 25 § lil.
Riksdagsman må ej motion göra, sedan tre veckor förflutit efter riksdagens öppnande, der ej motionen af redan fattadt beslut eller redan upptaget ärende, eiler af händelse, som under riksdagen inträffat, omedelbarligen föranledes. § 112.
Propositioner eller motioner må icke till omedelbar öfverläggning eller pröfning företagas, utan skola förvisas till vederbörliga Utskott, som hafva att målen utreda och med betänkanden deröfver inkomma.
Dock må af Riksdagsman framställd molion utan hänvisning till Utskott kunna nedläggas, när den. sorn motionen gjort, det medgifver, eller minst tre fjerdedelar af Tings närvarande ledamöter sådant besluta. § 113.
När proposition eller motion första gängen i Ting lörekommer, skall den, så framt ej Tinget enhälligt densamma genast till Utskott förvisar, ligga på bordet till nästa sammanträde, då sådan hänvisning, derest frågan ej blifver nedlagd, ovilkorligen bör ske.
Siånde hvarje ledamot fritt att i målet sig yttra, och varde hans yttrande äfven till Utskottet hänvisadt. § 114.
Å hvarje lagtima riksdag skola, inom ätta dagar efter dess öppnande, Riksförsamlingens ständiga Utskott tillsättas.
Desse äro: ett Lagutskott, ett Siats-Utskott, ett Bauko Utskott och ett Gransknings-Utskott.
Yäckes under riksdagens lopp fråga, som icke tillhör något af dessa Utskotts behandling, men är af beskaffenhet, att Utskotts yttrande öfver den erfordras, då skall för dess beredande ett särskildt tillfälligt Utskott tillsättas; och må, när ett eller flere sådane Utskott äro i verksamhet, till något af dem kunna hänvisas äfven sedermera väckta frågor, som med föremålet för dess tillsättning likartade äro.
Å urtima riksdag skola ej andra Utskott tillsättas, än dä nödige finnas. § 115.
Lag-Utskottet skall granska Justitie ombudsmannens afgifna redogörelse, äfvensom bans embetsdiarier och registratur, samt med ut låtande deröfver till Riksförsamlingen inkomma.
Detta Utskott skall ock afgifva yttranden öfver dit hänvisade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af grundlag, eller af allmän civil-, kriminal- eller kyrkolag. § 116.
Stats Utskottet skall till Riksförsamlingen afgifva utlåtande öfver Konungens Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, samt det densamma åtfö jande förslag till ny Riks-stat; och, sedan Riksförsamlingen fastställt bevillningens belopp, föreslå dess fördelning.
Utskottet åligge äfven att inkomma med betänkande öfver Riksförsamlingens revisorers berättelse ora Riksgälds kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Dessutom skall Stats-Utskottet yttra sig öfver alla dit hänvisade frågor, som angå statsregleringen, bevillningen eller Riksgälds-kontoret. § 117.
Bauko
Utskottet skall afgifva berättelse om Riksbankens styrelse och tillstånd samt föreslå, eller, på grund af uppdrag från Riksförsamlingen, gifva föreskrifter om samma Banks förvaltning.
Detta Utskott vare ock skyldigt att afgifva utlåtande öfver dit hänvisade förslag rörande Riksbanken.
1859 f 1860. 3 Sami. 6 Haft. 4 26 Konslitulions-Utskottets Memorial N:o H. § 118.
Gransknings-Utskottet skall granska Statsrådets protokoll och Riksförsamlingens revisorers berättelse om Statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, på sätt i 148, 150—152 §§ vidare stadgas. § 119.
Lag-Utskottet skall bestå af sexton ledamöter, Stats-Utskottet af tjugufyra, Banko-Utskottet af åtta, Gransknings Utskottet af sexton och de tillfälliga Utskotten af så många, sorn Riksförsamlingen vid hvarje särskildt fall nödigt aktar:
Riksförsamlingen dock obetaget att, när göromålens mängd sådant kräfver, antalet förstärka.
Till alla Utskott välje hvardera Tinget inom sig ledamöter; och ege alltid Landstinget att utse tre åttondedelar och Folktinget fem åttondedelar af det bestämda antalet. § 120.
Ej må Statsråd eller Justitiekansler i Utskott eller val till Utskott deltaga; ej helier någon, af hvilken Riksförsamlingen kan fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna embetsåtgärder kan förekomma. § 121.
Utskotten välje, hvart inom sig, ordförande och vice ordförande: intilldess detta skett, före den äldste ledamoten ordet.
De ständiga Utskotten utse hvar för sig sekreterare och annan betjening, som nödig finnes: i de tilliäiliga välje ledamöterna ibland sig för hvarje särskildt mål en föredragande, hvilken det åligge, att protokoll föra och Utskottets betänkanden uppsätta. § 122.
Ej må Utskott fatta beslut, der ej minst tre fjerdedelar af ledamöterna tillstädes äro. § 123.
Finner Riksförsamlingens Afdelning eller Utskott sig behöfva af någon Konungens embetsman, eller af allmänt verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, begäre genom sin ordförande hos den Statsrådets ledamot, Konungen vid hvarje riksdag dertill forordnar, Konungens befallning tiil vederbörande, att de äskade upplys - ningarne meddela.
Siats-kontoret vare dock skyldigt att i fråga om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade underrättelser utan sådan befallning meddela.
Verk, som under Riksförsamlingens egen förvaltning står, skall inför Afdelning eller vederbörande Utskott, på dess begäran, skyndsamt redovisa för allt, som verket rörer.
Riksförsamlingens Afdelning eller Utskott ege jemväl rätt att af enskilda Svenske män infordra upplysningar uti mål, som till dess behandling höra. § 124, Utskotts betänkande skall alltid till Folktinget först aflemnas. 6.
Riksdagsärendenas pröfning af Riksförsamlingen och dess Afdelningar. § 125.
Talmännen skola föredraga målen, upptaga, reda och framställa de yttrade meningarne, göra propositioner för besluts fattande och vidmagthålla ordning vid sammankomsterna; allt på sätt denna Regeringsform och vidtagen ordningsstadga före - Konstitutions-Utskotlels Memorial N:o H. 27 skrifva.
Talman må icke deltaga i öfverläggning eller omröstning, med det undantag som i 129 och 147 §§ sägs, och icke heller något annat föreslå, än det som erfordras till verkställighet af grundlagarne, af Riksförsamlingens eller dess afdelningars beslut och af ordningsstadgan. § 126.
En hvar yttre sig i den ordning, han dertill sig anmält och uppropad blifver.
Ingen tilläte sig personlig förolämpning. § 127.
Ej må beslut fattas förr, än Talman inhemtat, huruvida Tinget anser öfverläggningen fulländad.
Besvaras denna fråga med ja, varde proposition till beslut upprättad och justerad.
Innefattar målet flera delar eller varder det under öfverläggningen i flera delar skildt; då skall proposition öfver hvarje del särskildt göras. § 128.
Besvaras propositionen med allmänt ja, må väl erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, men ingen försöka, alt beslutet genom ny öfverläggning upprifva.
Besvaras Propositionen med ja, blandadt med några nej, eller tvärtom och begäres ej formlig votering af dem, som öfverröstade äro; vare ock dä saken afgjord, och må de öfverröstade, om dem sä godt synes, få sina särskilda meningar i protokollet intagna, när de dem skriftligen aflemna. § 129.
Begäres af en eller flere formlig votering; då skall voterings-proposition, med tydlig kontraproposition, genast författas, justeras och anslås, samt voteringen straxt derefter försiggå; och må proposition ej göras, om votering ske skall, ej heller någon votering derom tillåtas.
Votering verkställes öppet, med ja eller nej, efter upprop, på sätt ordningsstadgan närmare bestämmer.
Blifva rösterna för ja eller nej lika många; då, men ej eljest, lagge
Talmannen sitt röst för endera sidan till, att deni emellan skilja. § 130.
Ej må någon deltaga i votering, då målet personligen rörer honom sjelf eller den, som med honom är i sådan skyldskap eller svågerskap, som efter allmän lag utgör domarejäf.
Finnes så beskaffadt deltagande hafva egt rum; vare votering ogild, i fall vid nästa sammanträde styrkes, att den kunnat af den jäfviges röst bero.
Hvad nu sagdt är, gälle, ehvad det beslut, som i målet fattas skulle, rörer preliminärfråga eller hufvudsak. § 131.
Vid justering kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådane tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer.
Ur protokoll må vid justering, med Tingets bifall och den talandes begifvande, uteslutas dennes uttryck, och äfven öfverläggning, som deraf följt; dock kunna icke sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. § 132.
Sedan Folktinget från Utskott lått emottaga utlåtande öfver proposition eller motion, samt sitt beslut fattat, varde det till Landstinget öfverlemnadt.
Innefattar 28 Konstilutions-Ulskollets Memorial N:o ii.
Folktingets beslut godkännande af proposition eller motion, med eller utan ändring, och Landstinget samma beslut oförändradt amager, vare det såsom Riksförsamlingens beslut gällande; antagerf Landstinget det icke varde det med afslag eller alldring till Folktinget återvisadt.
Folkunge! företage då målet till ny öfverläggning och ege sedan att antingen Landstingets beslut ofötändradt antaga, hvilket i sådan händelse blifve gällande, som ofvan är sagdt, eller att sitt eget beslut, med eller utan ändring till Landstinget ånyo öfverlemna.
Amager dä Landstinget, efter förnyad ompröfning, Folk t ingets beslut olörändradt, blifve det såsom Riksförsamlingens gällande; antager Landstinget det icke, varde frågan till Riksförsamlingen hänskjuien.
Ankomme dock på Folkt nget att låta frågan förfalla, derest Lands! nget dess beslut helt och hållet förkastat.
Innefattar