Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, med dess outtömliga jernmalmstillgangar, likväl från Stockholms våg nödgats’ upphemta ansenliga partier af .Tern, och Manufactur-snuden, emedan de Norrländska Stångjernsbruken varit inställda och overksamma i brist af tackjern, som äfven måst anskalfas från Södra orterna.
Memorialets författare, som trott sig böra fästa Riksens Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på detta vigtiga ämne och på medel lill begagnande af ds herrliga skatter, somnyssnämde orter erbjuda, föreslår slutligen, det en underdånig önskan til!
Maj:ts måtte framföras, att de förmoner, sorn igenom
Bergsmanna privilegiers upphörande för vissa hemman eller orter kunde disponeras, måtte öfverflyttas pd Norrbottens Lein, sedan likväl en noggrann undersökning otti rätta sättet för deras nyttigaste användande derstädes föregått, pä det tackjernsbläsningen niätte befrämjas förmedelst
Allmänhetens frivilliga deltagande deruti, och att i sädant afseende en plan måtte uppgöras och vid nästkommande Fåksdag Riksens Ständer föreläggas, i fall dess införande och utvidgande icke skulle utan Statens serskildta bidrag kunna verkställas.
Uti ett sednare Memorial af den 14 sistförflutna April!, har samma författare, under yrkande af sina förr ingifna motioner, gifvit anvisning på några documenter och handlingar, hvilka förmodades gifva Utskottet ledning 790 Eesv. och JLkon.
Befånkandcn. vid undersökningen af detta rikhaltiga ämne.
Sä väl nied anledning häraf, som i anseende tili Utskottets förut ägande kännedom, har det gått i författning om anskaffande,t, ej mindre af Kongl.
BergsCollegii underdåniga Betänkanden af den 19 Juni och den 17 December 1817 rörande hållna undersökningar om Hellestads och Vånga Bergslager än af Friherre Hermelins Chartor, Beskrifningar och Tabeller ofver Norr. bottens
Län samt tillhörande Lappmarker, och sednast af Berättelsen om den undersökning, som, till följe af Kongl. Maj :ts Nådiga skri]veise den 15 Maj x317, blifvit hållen' i samma orter, till utrönande af rnöjligheteh att med fördel till godo göra de rika Jernmahnberg, soth derstädes finnas, Dä alla omständigheter, rörande Svenska tackjernstilIverkningen och den dervid nuvarande hushållning samt dess åsyftade förbättring för framtiden, hvilka uti de inkomna Memorialer äro vidrörda, befinnas af vidlyftigare omfång än att de, uti ett ämne af så stor vigt, kunna beqvämligen i ett sammanhang behandlas5 så anser Utskottet de derom väckta motioner, böra fördelas uti sina serskildta momenter, hvarigenom resultaterna för hvarje kunna sedermera redigare härledas och säkrare bestämmas.
De synas naturligen reducera sig till följande hufvudfrågor. 1:0 Böra Bergsmanshemman, hvilka icke idka full blåsning efter sin ägande Hyttedel eller ock antingen egenvillig^, eller i brist* a-f nödig koltägt och malmfång Besv. och ihkon.
Utsk, Betänkanden, 791 alldeles nedlagt sin Bergsmanna rörelse, v’ara i fortsatt åtnjutande af Bergsmanna privilegier? 2:0
I händelse detta icke finnes öfverensstämmande hvarken med naturlig rättvisa eller espriten af de meddelade förmoner; hvilka utvägar böra då vidtagas, för att antingen bringa de härom nu gällande och måhända med tiden utur bruk komna författningar till vederbörlig helgd, eller ock bestämma grunderna för- nya, mera öfverensstämmande med den åsyftade jemkningen uti rättigheter och skyldigheter alla hemmansägare emellan? 5:0
Då man anser, att Kongl. Maj:t och Kronan, utan sin förlust, kan flytta sådana försutna privilegier och förmoner till andra orter, hvarest de ej allenast kunna göra ^amma nytta, utan äfven framkalla vida större håde enskilda och allmänna fördelar; finnes då inom Rikets gränsor någon tract, der de kunna med säkrare vinst användas än uti Norrbottens
Län, samt till inrättande af den derstädes föreslagna nya Bergslag? och slutligen, 4:0
Hvilka medel böra utses och i underdånighet Kongl. Maj:ts höga godtfinnande föreslås, såsom säkrast ledande till vinnande af detta stora ändamål?
Några serdeles vidlyftiga premisser till besvarande af den första frågan tror Utskottet icke behöfvas.
Naturen af alla i något visst hänseende meddeldta privilegier och förmoner förutsätter motsvarande skyldigheter, hvilka, såsom hufvudsakligen ingående uti laglighe - 7p 2 Bes v. och Ekon.
Betdnkanden. ten af alla slags Contracter, icke kunna upphöra, , utan att tillika medföra de förras förlust.
Häraf följer klart, att, vid förminskad eller än mer alldeles upphörande blåsning och tack jerns till verkning, sådana hemman böra i förra händelsen erlägga någon skatt, motsvarande de förmoner och friheter, hvaraf de i och för bergslagsrörelsen äro i åtnjutande, samt i den senare alldeles lemna sina i detta hänseende undfångna privilegier.
På hvad sätt och i hvad ordning detta uti detail må bestämmas, samt i laglig form utarbetas, så att å ena sidan den rättvisa fördelningen af medborgiiga onera icke rubbas, och å den andra en af landets modernäringar icke tillfogas något men eller hinder uti dess oafbrutna gång, derom anser Utskottet sig icke vara i tillfälle att något bestämdt utlåtande meddela.
Att besörja denna reglering "och thy åtföljande bestämmelser tillhörer Kongl. Majrts och Rikets Bergs- och Kam* marGollegisr, hvarföre Riksens Höglofl.
Ständer lära finna i sin ordning, att om nådigt utfärdande af ett sådent uppdrag hos Konungen underdånigste hemställan göra.
Utskottet har sig bekant, att fråga redan uppstått och lärer i Nåder vara afgjord om inrättande af en ny Jordebok öfver alla Bergslager samt i följd deraf tillämnade undersökningar, huruvida hvarje
Bergsmanshemman serskildt fullgör de dem i lag ålagda förbindelser.
— Om ofördröjlig! fullföljande af dessa åtgärder, anser Utskottet sig böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer att hos Kon - Eesv. och Ekon.
Eetänkanden. ungen underdånigst anhålla.
Det skall dä visa sig uti en öppen dag, hvad som lärer vara föga tvifvelsmål underkastadt, nämligen, oin, och i hvad förhållande, tackjernstill» verkningen uti de Svenska Bergslagerna verkeligen aftagit, samt följaktligen hvilka och huru stora de resourcer äro, som, genom försutna privilegier, till nya Bergslagers inrättande äro att påräkna.
Det är i allmänhet kändt, att de Bergslagerna förunnade rättigheter, hvilka finnas uppräknade uti 15 CapitJet af det år 1808 utfärdade sammandrag af Bergsförfattningar, dels icke äro likartade, dels mycket ojemt förlänta, emedan de i några orter finnas, i andra åter icke, men likväl allestädes efter ett olika förhållande.
Hufvudsakligast lära de hesta uti Botefrihet, uti erläggande af endast halfva Landtågsgärden, uti någon större frihet vid skjutsningsbesväret, uti några andra, smärre locala sfeattefriheter, samt uti förlaningen af vissa Krono-alJmänningar och recogmtionsskogar.
Motsvarande skyldigheten är, så vidt Utskottet har sig bekant, endast den, att erlägga tionde af det tillverkade tackjernet, och att äfven, i det fall blåsningen icke verkställes, efter ägande hytteandel bygga och uppvärma masugnen.
Då den förra utskylden, såsom åtföljande tillverkningen, vid dennas upphörande, naturligtvis försvinner, och den senare förbindelsen, icke utan obotlig skada för det hela, samt till betydlig förlust för de återstående blåsande Bergsmän, skulle kunna borttagas5 Besv. och Ekon.
Beta nkandert. så anser Utskottet de allmänna ersättnings* grunderna rid sådana serskildta hemman bö* ra bestämmas, icke efter det förut erlagda tiondej ernet, hvilket skulle såra billigheten» utan efter värdet af de större eller mindre förmoner, som i och för rörelsen åtnjutas, jemförde med andra hemmans, samt tinder afräkning af den alltid qvarblifvatide skyldig» heten, att deltaga uti ugnens byggande och uppvärmning, så lange tackjern uti densatnrna tillverkas.
Der åter, hvarest denna förbindelse upphört medelst hela hyttans nedläggande, är juulförelsen med andra hemmans onera lätt verkställd, samt, i händelse styckade belägenheter uti ännu blåsande Bergslager icke tillåta Rotering, lika lätt förvandlad uti motsvarande skatt.
Och slutligen, hvarest hela Bergslager, af hvad orsak sorn helst, antingen tvimgne eller frivillige» alldeles nedlagt rörelsen, böra sådana öfvergå till landslag, samt; der detta icke är skedt, underkastas rotering och lika skyldigheter med alla andra af samma natur varande hemman.
Då Utskottet, dels af de meddelade undersökningar om Hellsstads och Wånga Bergslager, hvilkas resultater nu hvila på Kongl. Majtts
Nådiga skärskådande, dels af enskild kännedom om den likartade belägenhet, hvari flere andra Rikets Bergslager befinnas, tror sig kunna med säkerhet antaga, att sådana tillstundande ledigheter af Bergsmanna privilegier icke blifva få eller obetydliga j aå uppstår den tredje frågan, till Eesv. och HJion.
Betänkande^ 795 hvad ort böra dessa förflyttas, för att blifva för Riket och den synbart aftaganda tackjärnstillverkningen mest gagneliga ?
Oin inom Svenska området finnes en tract, hvarest klimatets hårdhet och den långa vintern förneka dess Innebyggare att anse åkerbruk såsom en hufvudnäring, men hvarest outtömliga, i dagen liggande jernberg af rikhaltig och godartad malm, otnäteliga skogar, ypperliga tillfällen till betesmarker och åt alla kanter genomskärande strömmar finnas5 så synes naturen sjelf anvisa till frågans besvarande.
Ett sådant Landskap finnes uti Norrbottens Län, omkring Lule, Råne, Ängeså, Kalix och Lorné elfvar, hvarest alla ofvannämnde förmoner synas vara förenade, och der en större befolkning samt konstens åtgärder endast saknas för att utveckla de skatter, hvilka naturen derstädes med rik hand nedlagt.
Sedan nästan hvarje odlad Svensk man känner Gellivare, Svappavaara och llaukivaara Malmberg 5 så anser Utskottet sig icke böra upptaga Riksens Höglofl.
Ständers tid med anförande af några Statistiska uppgifter om dessa tracter, då de äro tillräckligen kända, dels af den om sitt Fosterland så förtjenta Friherre Hermelins arbeten, dels genom de i senare tider på stället hållna undersökningar, hvaribland den sista och fullständigaste nu genom Kongl.
BergsCollegii försorg är genom trycket befordrad till allmänhetens kännedom.
— Det må endast erinras, att Gellivare ber» . ® består af tvänne i vinkel hvarannan omfat - Bcsv. och Ekon. XJtsk.
Betänkandcn. tande sidoryggar, hvaraf den ena utgör 8 å gooo alnar i längden samt 3000 i bredden, och den andra 5000 alnar i längden samt långsluttande åt alia sidor.
Hela berget är a£ betydlig höjd, ty, beläget på 67° 20’ nordlig latitud, sträcker det sig till gränsen, der Björken fullkomligt upphör att alstras, ehuru granen vexer frodigt vid dess fot.
Denna massa består af nästan enformig jernmalm, sorn gifver emellan 68 och 72 procent samt är öfver allt fullkomligt fri från alla ämnen, som kunna gifva ett oartadt jern.
Lina elfven förbiflyter
Bergets fot och faller sedan i Ängeså elfven, hvilken har sitt utlopp i Bottniska Viken vid Neder Kalix kyrka, sedan dessa strömmar genomflutit ett landskap, som dels redan är bebodt och upp o dl a dt, dels gifver de bästa anvisningar tili vidare nybyggen och odlingar, samt äger skogar, som, endast beräknade på 80 års återvext, anses öfverflödigt tillräckliga för en årlig tillverkning af 20,000 Skepd tackjern.
Hela gränsebandet emellan Svenskbyggden och Lappmarkerna framvisar väl många sådana och nästan öfverallt mötande lägenheter, hvilka kunna blifva föremål för en omtänksam framtid och gifva anvisningar att vinna rika landskap utan eröfring och blodsutgjutelse.
Men, som den ofvanbeskrifna ibland alla synes förmonligast och lättast åtkomlig såsom erbjudande da minsta svårigheter att öfvervinna; så tillstyrkas Riksens Höglofl.
Ständer, att dervid fästa sin hufvudsakliga uppmärksamhet, oell till en Bergslags organise - Beil/, ock Ekon.
Betankandeti.
797 rande uti den vestliga delen af Öfv.erCa i\c, samt den sydliga och östliga delen af.
Gellivare Socknar, använda de utvägar, sora. kunna vara att tillgå, dels genom dervarande ännu odisponerade Kronoskogar, dels genom ditflyttande af annorstädes forstuna Bergsmanna-privilegier, och sluteligen genom de i öfrigt skeende uppoffringar af Staten, hvilka, så vidt de med tillgångarne äro förenliga, aldrig synas till större gagn för Fosterlandet och framtiden kunna använda?.
I fjerde frågan om do medel, som böra vidtagas till en sådan Bergslags organisation, samt till vinnande af dertill nödiga förberedelser, anser Utskottet dem vara af sådan art, att de, endast genom noga undersökningar på stället samt af kunniga, i örtens: hushållning erfarna och med folkets lynne förtroliga Embetsman eller andra der boende, ansedda personer kunna bestämmas.
Ständer tillstyrkas derföre vördsammeligen, att hos Konungen göra underdånig hemställning om tillsättning af en Comité i orten under Landshöfdingen® presidium, bestående af Bergmästaren och Ledamöter, hvilka äga allmänt förtroende, samt helst sådana sota äro kände för nit och insigt uti Bergshandteringen.
Denna Comité bör åligga: att gå i författning otu verkställandet af Konungens i detta hänseende Nådigst fattande beslut: att vidtaga alla de serskilda åtgärder, som dermed äga sammanhang, och hvartill locala tillfällen förflihang till RiktSt.
Prof, i8j7**8>8> Btd» Sami.
N:r roj. 102 Ees», och Ekon.
TJtsk. tZetcinkanclen. anleda: att vid först blifvande
Riksdag göra redo för sitt uppdrag, afgifva berättelse ora alla omständigheter, som befordrat eller motverkat inrättningen, samt uppgifva förslag till de medel, som böra ytterligare vidtagas, att i naturlig ordning lyckligen uppnå ändamålet.
< Vid alla nya företag ligger största vigt aerå, att man icke tilltager dem i för stor scala, att man icke brådskyndar naturen, som verkar långsamt men säkert, att man med åsidosättande af smärre omständigheter endast fäster sig vid de hufvudsakligaste förhinder, och att man vid dessas undanrödjande, så vidt möjligt är, söker undvika större kostnader och förluster, hvarigenom alla sådana inrättningar, serdeles de, hvilka bero på folklynnet, förlora förtroendet och således förorsaka en vida större tids utdrägt, under risque ef hela företagets misslyckande.
Då Utskottet anser nödvändigt, att icke den ofvan föreslagna Comités verkningskrets och rättighet till Beslut uti detailler för mycket inskränkes; så tror det sig dock böra meddela några uppgifter till ledning för de blifvande åtgärderna.
Såsom en nödig förberedelse häitill, utan hvilken ingen ting bör företagas, är, att genom sakkunniga män nogare, än sorn vid Committerades resa kunnat ske, den strömfart undersökes, som på Eina och An gesa. elfvar blifvit föreslagen, ända ifrån Gellivare till ÖfverCalix kyrka, och möjligheten bestämmes af de derimellan befintliga forSsare Bcsv, och Eken.
Betänkanden. upprensande till farbarhet för båtar af 50 till och med 100 Skppds drägt, i sammanhang hvarmed kostnadsförslag, såväl för denna strömfarts iståndsättande, som för Slussbygg naden vid Rautakoski, bör uppgöras.
Nödiga medel härtill kunna disponeras af de tHl strömrensningen i Norrland förmodligen blifvande anslag, eller af gde hufvudtiteln, eller af hvad annan fond som Kongl. Maht i Nåder härtill kan linna auvändbar.
Om denna undersökning företages i början af nästa år, hvarvid det orubbeliga vilkor bör fästas, att försök göres med en eller annan strömrensning uti någon af de större forssarne, såsom tjenande till säker ghrnd för de blifvande Calculerna; 8» synes det erforderliga kostnadsförslaget kunna vara uppgjordt innan samma års slut, fbr att det följande året i vederbörlig verkställighet sättas.
När detta är skedt, och i den händelse dessa försök gifva vid handen, att en sådan, upprensning är möjlig med dräglig kostnad, hvilket icke heller kan betviflas, dels af sakens natur, dels af analogien mad de Finska elfvarne, dels af den redan hållna preliminaira undersökningen; så synas af allmänna medel följande uppoffringar böra göras 1:0
På Statens bekostnad verkställes hela den omtalta srömrensningen, samt slussbyggnaden vid Piautakoski, och väg anlägges Irån berget till lastageplatsen vid Lina ån, endast 1000 alnar, så att man obehindrad sedermera med forssbåtar om 50
Skppds drägt vid lägsta vatten kan komma Lina goo Besv. och Ekon.
JJtsk. Betänkqnden. elfven utföre till lankan, der omlastning sker i båtar på 100 Skeppds drägt, hvarmed reSan fortsattes på Ängeså eif till Masugnsstället, som man antager efter Committerades förslag blifva Göljén.
Ehuru troligen i en framtid och må hända äfven med större förmon Hyttor kunna och böra anläggas närmare Berget, samt följaktligen besparing ske i Malmtransporten 5 så torde likväl för det närvarande detta ställe vara tjenligast i afseende på dess läge i den mer bebodda tracten, samt för bibehållandet af de Hermelinska derstädes skedda anläggningarna och redan framskaffade byggnadsmaterialier, hvilka böra noga bevaras och vårdas. 2:o Då MaSugnsbyggnad vida öfverstiger de nu varande Invånares förmåga, ebiedan den säkert ej uppföres under 5- å 6000 Rå. Banco; synes äfven denna byggnad böra verkställas på Statens bekostnad och jemte kolhus, rostgropar m. m. i complett stånd till ds blifvande Bergsmän skänkas. 3:0
Till lättnad å transporten för det tillverkade taekjernet bör på allmän bekostnad den väg upptagas, sam Committerad» föreslagit ifrån Räcktforss till Töreharnn, belägen invid hafvet.
Då denna väg går igenom bebodt land och endast är 2^ mil lång; synes denna kostnad ej blifva så betydlig, eller böra i någon serdeles beräkning ingå, när man betraktar den ovanligt lätta transport, som derigenom fulländas från Berget till inskeppningsorten. 4:0
Då Committerades förslag om grän - Eesv. och Ekon.
Eetänkanden, Qoi serna för Bergslagsdistrictet antagas, nemligen i söder Wärings By i QfverCalix Socken, i norr Samäko Nybygge i Gellivare, i öster Angesä elf-, i vester B ön-elfven, Kattån octa Lainisjocki med några i dessas granskap belägna byar 5 så böra alla inom denna tract, omkring 20 qvadrstsmils innehåll, belägna skattlagda hemman befrias från allt slags rotering samt alla dem nu åliggande onera till Kongl. Majrt och Kronan på 50 års tid, äfvensom alla Nybyggen, hvilka hädanefter der upptagas, likaledes böra njuta 50 års skattefrihet, alla med vilkor, att de idka Bergsbruket.
Ifrån erläggande af all tionde af deras tackjernstillverkning böra de äfVen under samma tid vara befriade.
Genom vidare undersökning vinnes förmodligen ytterligare upplysning, huru många skattlagda hemman finnas inom det uppgifna districts.
De kunna ej vara så manga, att saknaden af deras utskylder kan uti Kronans intrader göra någon märkelig minskning, hvilken dessutom lätt ersättes genom indragningen af de förläningar, hvilka varit till andra Bergslager gifna, men sam nu troligen försvinna.
Friheten för tiondetack jern är ingen förlust, ty deraf har förut ej varit någon påräknad inkomst.
Om en Bergsrörelse kan komma i full gång, endast genom de nu föreslagna medel, så synes väl aldrig en för Staten och det allmänna så båtande näring med mindre uppoffringar kunna erhållas.
Under dessa hufvudsakliga synpunkter och med successivt utvidgad verkningskrets go2 Besv. och Ekon.
Betinkanden. har Utskottet föreställt sig företagets framgång kunna beredas, då man betraktar saken utur en vidare synkrets, ock hvarförutan dea hvarken kan eller bör blifva föremål för Statens speciellare omvårdnad eller bekostning.
Hvad som angår anläggandet i Jukkasjervi och OfverTorne Socknar af en Bergslag omkring Torne och Lainio elfvar, grundad på malmfång ifrån Junosuando och de öfriga inom samma Lappmark belägna Jernberg, hvarvid inköpet af Kengis Bruk och thy åtföljande lägenheter blefve nödvändigt3 så, och ehuru det icke kan förutses, hvilka anledningar an framtid, sedan saken kommit i vederbörlig fart, kunna framvisa ; synes likväl, dels i anseende till längre transporter, dels till ett glesare bebodt
Land och svårare klimat, samt slutligen till dess granskap med Rysska gränsen, de dermed förknippade svårigheter vara så stora, att Utskottet åtminstone för det närvarande icke kan tillstyrka uppoffringar eller några åtgärders vidtagande i detta hänseende.
Då dea föreslagna strömfarten på Lina och Ängeså elfvar kommer i gång, behöfva \äl Lapparne ej så mycket tillit as, som förut skett.
Men, som flera Bruk redan äro inrättade, hvilka alltid skola behöfva deras hjelp vid malmens forslande, synas både Lappar och Bruksägare vara belåtna, öm de lörras
Kronoudagor förvandlades till
Mal mföringar, hvilka utgjordes till den eller de Bruksägare, som dertill anmälte sig, och godtgjördes af dem directe till Kronfogde*», * Eesv. och Ekon.
Betankanden, go3 emot ett af vederbörande i orten stadgadt pris.
Likväl synes denna utvexling alltid böra vara frivillig och utan alla slags tvångsmedel verkställbar, emedan Lappen, såsom ett fullkomligen Nomadiskt folkslag, hatarallt tvång, och, då han deraf för mycket tryckes, vandrar bort och fiyttar sina bopålar til) nästgränsande Riken, der han mötes af frihet och oberoende.
Så val för Lappen som Nybyggaren, ja sjelfva Bonden uti dessa vid sådan rörelse ovana bygder, skulle verksamheten säkrast framkallas genom en genast synbar fördel.
Om derföre några mindre premier, hvilka för Kongl. Mapt och Kronan ej blefve af känbar betydenhet, kunde fästas per Skeppund för malmtransporten och dessa utbetaltes i det mynt eller sådana varor, som äro i orten kände och begärlige; så skulle derigenom det åsyftade ändamålet säkrast vinnas.
Hvad sådana uppmuntringar uträttat, då de äfven af de ringaste och under mi-ista tillverkning eller bemödande kunna erhållas, derpå äro Norrländska premie* lärfter ett talande bevis.
Och hvad den arbetande folkclassen ,uträttar, så snart han imer fördelen af sitt arbete, derom vittnar Saltpetertillverkningen i de Norra Provincerna och dess historia.
Men, då upplyst blifvit, att Lapparne af Nybyggarne, hvilka lefva och underhålla sig nästan endast på de förras bekostnad, sä hardt tryckas, att desse slutligen utrotas och kanske med dem de för denna ortens hushållning och exporthandel så högst nödvän - go,4 Besv. och Ekon.
Betänkanden. diga Renkreaturen; sa anser Utskottet vara af största vigt, att genom undersökning på stället bestämmes en viss gränslinea emot Lappmarken, inom hvilken intet Nybygge bör få anläggas, utan må denna landsträcka öfverlemnas till Lapparnes ostörda hembygd; ankommandes det på vidare utredning, med hänseende till tjenligheten för Nybyggens anläggande.
, huruvida denna gräns kan förblifva den nu varande eller böra till annat ställe förflyttas.
Sådana är o de grunder för inrättandet af en Bergslag i dessa tracter, som Utskottet trott sig böra föreslå och nu får vördsamligen öfverlemna till Riksens Höglofl.
Ständers ytterligare ompröfning.
Denna rörelse synes böra inskränka sig endast till tackjärnstillverkningen, såsomen handtering, den allmogen med lätthet kan sköta, och hvilken fordrar mindre förlager.
På sig företeende omständigheter beror, om det ej kan blifva nödigt, att, sedan nu föreslagna mått och steg blifvit verkställda, i början anslå någon mindre summa, att såsom Lån i smärre poster utlemnas emot lindrig renta till förlag åt dem, som börja denna handtering, och torde då Bergsmännen i denna händelse tillåtas, att få betala dessa Lån med tackjern, som vid lastageplatsen aflemnas.
Emedlertid lära Riksens Höglofl.
Ständer linna af högsta angelägenhet, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , det alla vidare skogsutsyningar eller förläningar, än de nu redan erhållna, af Allmänningar eller Kronans pär - Sen’, och Ekon.
Beta rikan elen.
805 Itev, vare sig till hvad behof, eller under hvad föreyändning sorn helst, måtte härstädes r<u genast, och intill dess den blifvande Bergslagens behof deraf varder utrönt, inställas; på det hufvudsakligaste nödiga medel icke må saknas, när förslaget en gäng skall bringas till slutlig verkställighet.
N:r 119.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts förnyade Utlåtande öfver väckt motion 0111 allmänna landsvägarnes rätande och förkortande. ^Jenorn ProtocollsUtdrag den i7cle nästlidne Januari har Höglofl.
Ridderskapet och Ådeln återremitterat Ekonomiutskottets Be\ tänkande, i anledning af väckt fråga om allmänna landsvägarnes rätande och förkortande, med dervid gjorde anmärkningar af Herr Grefven J. H.
Gyllenborgs som ansett premisserne af Utskottets Betänkande vara obestämda samt att resultatet af tillstyrkandet ej dermed står i sammanhang; och på sådan grund begärt svar i ett förändradt
Betänkande på de i motionen gjorda framställningar :