Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rör och Ulricedahl den 26 Februari 1862.
L. S. v. Schantz.
Bör till Motioner hos Ridd. och Adeln 1865, M 14.
Motioner hos Ridderslcapet och Adeln 1865.
N-.o 14. 35 hörande, efter hvad jag sökt ådagalägga, mera landsorternas, än bufvudstaden och till landet i allmänhet återgående medelst inackordering å landsbygden, der de sedermera gemenligen qvarblifva.
Jemte vördsam anhållan om motionens remitterande till Höglofliga Stats-Utskottet, får jag lika vördsamt öfverlemna densamma till Herrar Utskotts-Ledamöters välvilliga behjertande, dervid jag ibland de många kunskapsrika och sakens vigt inseende samt för hufvudsyftet med motionen ömmandq män i främsta rummet påräknar den utmärkte läkaren och menniskovännen, som af Höglofliga Ridderskapet och Adeln undfått förtroendet att med sin erfarenhet och sin menniskokännedom gagna det Utskott, hvilket kommer att, möjligen i förening med Höglofliga Ekonomi- Utskottet, behandla ifrågavarande motion; hvarförutan densamma torde de respektive Med-Stånden kommuniceras.
Axel Fredrik Liljenstolpe.
N:o 14. » Af Herr Du Rietz, Fredrik Gustaf, om förhöjd pension åt UnderLöjtnanten i Arméen Lars Samuel von Schantz.
Uti en torftig, under lifstiden lånad, stuga på Öland lefver ännu en veteran från i 780-talet, Under-löjtnanten i Arméen, konstituerade Löjtnanten Lars Samuel von Schantz, använd i rikets krigstjenst under 1808 och 1809 årens krig m. fl. (enligt vördsamt bilagde tjenste-förtecknmg), som nu befinner sig i den brydsammaste omständighet för sitt lifs-uppebälle, varande hans enda tillgång ett af Kongl. Maj:t nådigst honom beviljadl expektans-arfvode, dock alltför otillräckligt att dermed fylla de aldra nödvändigaste behofven.
Den hosgående tjenste-förteckningen och tillkännagifvandet af den nödställdes tryckande behof tror jag behjertansvärdt nog tala för en billig förhöjning från nu varande försörjnings-belopp till 500 R:dr R:mt årligen, att utgå af Statens medel tili 36 Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865.
No 15. den nödlidande krigsmannen, under dess troligen få återstående lefnadsdagar; och anhåller jag i lika ödmjukhet om remiss af denna motion, icke allenast till vederbörligt Utskott, utan äfven till Med-Stånden, af hvars medlemmar troligen en och annan känner, lika väl som jag, den armes belägenhet, och alltså torde biträda denna min framställning.
F. Du Rietz.
Af Herr von Francken, August Alfred, angående löneförbättring åt lärarne vid rikets navigationsskolor.
Af de läroanstalter, som i riket finnas, äro navigationsskolorna bland de sist inrättade; men detta oaktadt har det visat sig att dessa, hvilkas tillvaro räknar blott omkring decennier, likväl för handelsfarten såväl som för handeln i allmänhet gjort serdeles stor nytta, hvarföre de kunna anses bland våra vigtigaste och nyttigaste läroverk, oberäknadt att de från nämnda skolor utgående elever så till sägandes komma att representera Sverige i utlandet.
Skall nu en läroanstalt kunna påräkna framgång eller, med andra ord, på bästa sätt efter tidens fordringar uppfylla sitt ändamål, erfordras, bland mycket annat, hufvudsakligen skickliga lärare, samt sådan aflöning åt dessa, att de uteslutande kunna egna sig åt deras magtpåliggande tjenst, eller, hvad som är detsamma, blifva satta i tillfälle att på vetandets väg följa med sin tid.
Af navigationsläraren erfordras grundliga kunskaper i alla de högst olikartade ämnen, som en fulländad sjöman behöfver känna.
Han måste dessutom icke allenast vara kunnig i navigation, utan äfven i mathematik, astronomi, mekanik, skeppsbyggeri, ångmachineri, m. fl. ämnen, och således, som det synes, ega en ganska mångsidig bildning, hvilken, för att icke allenast kunna underhållas utan äfven förkofras, erfordrar både tid, ansträngning och penningar.
I betraktande af hvad ofvan blifvit anfördt, synes det derföre vara både billigt och rättvist, att ifrågavarande lärare komme i åtnjutande af ungefär samma förmåner, som äro förunnade lärarne vid elementar-läroverken, eller att de hvart femte år finge någon lämplig tillökning i deras nu innehafvande löner, hvilka, oaktadt de blefvo ökade förlidne riksdag, dock för största delen af dem äro alltför små, relativt till deras tjenstebefattning.
N:o 15. 37
I anledning häraf föreslås, att nu varande löner vid navigations- ordinarie lärare: skolan Stockholm Götheborg Gefle. . . Malmö . . Hernösand Kalmar . Westervik Wisby'.
Carlshamn lön.
R:dr. 3500 3000 2500 2500 2000- bostad. fri fri fri fri fri under-lärare: lön. bostad.
R:dr 1200 1200 1000 1000 10 0 0 - fri ändras sålunda att de som tjenstgjort i rarne efter ytterligare 5 år lön på sätt härefter anföres. - fri fri 200 R:dr ersättning 5 år, få följande löner nu, samt underlä - vid navigations-skolan i ordinarie under- lärare: nu R-.dr, R:dr. lärare: efter 5 år R:dr.
Stockholm 3500 — 1:o — 1700 — 2200 — 2:o 1700 — 2200 ___ Göteborg . . . 3200 — 1500 — 2000 Gefle 3000 — 1350 — 1700 Malmö . . . 3000 — 1350 — 1700 Kalmar . . . 2700 _ 1350 — 1700 Hernösand . . . 2700 — 1350 — 1700 Westervik . . . 2700 — 1350 — 1700 Wisby . . . 2700 — 1350 — 1700 Carlshamn . . . 2700 — 1350 — 1700
Då ifrågavarande skolor inrättades, bestämdes i reglementet för desamma: »att om biträde af underlärare erfordrades, sådan måtte antagas för så lång tid hans biträde vid skolan anses erforderligt»; men då erfarenheten visat att nämnde lärare äro oumbärliga, föreslås att både de nu varande och framdeles blifvande komma att uppföras på ordinarie stat Stockholm den 8 November 1865.
August von Francken. 38 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Af Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, angående löneförbättring åt Gymnastiklärare vid rikets högre elemenlar-läroverk.
Den vigtiga inflytelse, som gymnastiken utöfvar på det uppvexande slagtet, er kännes numera allmänt.
Den motväger lexläsningens öfveransträngning, den lifvar sinnet och stärker kroppen.
Förenad med vapenöfning danar den en ungdom sådan vi behöfva den, modig, lefnadsglad och kraftig.
Men om gymnastiken skall åstadkomma all den nytta den bör, måste den onekligen ledas af skicklige lärare.
Dessa åter kunna svårligen anskaffas med de ringa löneförmåner gymnastik-lärarne nu åtnjuta.
Bristen på dylika läraré blifver med hvarje dag kännbarare, icke blott vid de lägre skolorne, der platser ständigt och förgäfves utbjudas, men, hvad betydelsefullare är, äfven vid de högre elementar-läroverken.
Hvad författningen af den 9 Januari 1863 afser, blir sålunda till stor del endast en död bokstaf.
De få, hvilka hittills egnat sig åt gymnastik-lärare-kallet, nödgas nästan alla att, för en tarflig bergning, sysselsätta sig med ämnen ofta helt och hållet främmande för yrket och upptagande allt för mycket af den tid läraren borde egna sitt kall.
I Christianstad, Jönköping, Hudiks vall och Skara tjenstgör gymnastik-läraren som lärare i något annat ämne vid skolan, i Hernösand är han rit-lärare, i Malmö telegrafist.
Flertalet gymnastik-lärare är i tjenst varande officerare, de der, ehuru skicklige, icke alltid äro herrar öfver sin tid.
Gymnastiken fordrar dock, liksom hvarje annan vetenskap, sin man, och dertill dugliga män, som inse vigten af sin sak.
Ingen lärare måste mera än desse egna tid och uppmärksamhet åt sina lärjungar, enär kroppsöfningar så lätt öfverstiga försigtighetens gräns och då blifva lika skadliga som de, rätt använda, äro nyttiga.
Månne det då icke äfven är billigt att de, hvilka hafva sig anförtrodda en så vigtig del af det upp vexande slägtets vård äfven betalas så att de någorlunda sorgfritt kunna försörja sig och sin familj.
Så är dock icke nu förhållandet.
En gymnastik-lärare aflönas med 800 R:dr.
Först efter -10 års tjenst höjes denna lön till 1,200 R:dr R:mt, det högsta hvartill en dylik lärare kan komma, En adjunkt deremot erhåller genast, och utan att behöfva aflägga något högre lärdomsprof 1,000 R:dr, hvilka hvart 5:te år ökas med ytterligare 500 R:dr intill 3,000 R:dr.
Om denna lön erfordras för adjunkten, hvil - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 11. 39 ket jag ingalunda bestrider, hvarföre skall då gymnastik- läraren afspisas med så betydligt mindre.
Bådas behof och samhällsställning äro ju enahanda.
Adjunkten har utsigt till ytterligare befordran, gymnastik-läraren deremot ingen.
På dessa skäl och då lärare vid samma läroverk onekligen böra någorlunda lika aflönas, hemställer jag vördsamt: att
Gymnastik-lärare och adjunkter vid högre elementarläroverk erhålla enahanda löneförmåner.
Stockholm den 8 November -1865. C. M. Björnstjerna.
N:o 17, Af Herr Lagercrantz, Carl Gustaf, om ett anslag å 100,000 R:dr till vägbyggnadsarbelen i Jemtlands län, för beredande af arbetsförtjenst åt länets till följd af inträffad missvexl nödlidande innebyggare.
I egenskap af t. f. Landshöfding i Jemtlands län har jag haft den sorgliga pligten att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, hurusom, till följd af tvänne frostnätter i början af sistlidne September månad, förhoppningarna i Jemtland om en god skörd, hvartill årsvexten ännu vid nämnde månads ingång berättigade, plötsligen blifvit förbytte i bekymmer och bedröfvelse öfver missvext.
Sådan är väl i Jemtland icke ovanlig å ställen der myror eller vattensjuk mark disponera för frost, — och ortens intresse för undanrödjande af denna missvext-anledmng ger sig äfven tillkänna genom allt talrikare myrutdikningsföretag, hvilka Rikets Ständer vid sistlidne riksdag behagade gynna med understöd af allmänna medel, och hvilka, uppå Kongl. Maj:ts nu afgifne nådiga Proposition, Rikets Ständer säkerligen skola finna värda att äfven denna gång kraftigt understödja; — men lika vanligt som det sålunda ännu är att i vissa trakter årsvexten här och der skadas af frost, lika ovanligt är det att denna utbreder en allmän förstörelse öfver landet.
Så har dock inom provinsen Jemtland denna gång skett med ytterst få och små undantag, ingenstädes omfattande en hel socken eller större trakt.
Väl hade man på sina ställen, och företrädesvis dera, hvilkas kända frostländighet till sådan försigtighet manade, börjat skära säden före dess fulla mognad, för att härigenom åtminstone betrygga 40 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1865.
No 17. sig mot brist af frösäd; men bergningsarbetet, på få ställen börjadt, hade dock icke hunnit långt, när frosten inträffade, hvadan brist på frösäd äfven är inom provinsen allmän
Den frostskadade säden, ehuru på många ställen blott användbar till kreatursfoder och i allmänhet oduglig till kokföda, hoppades man dock skulle på de flesta ställen kunna användas till ojäst bröd, och mångenstädes till detta ändamål vara tillräcklig; men äfven dessa förhoppningar hafva efter hand krumpit tillhopa, och en betänklig födobrist låter sig äfven så mycket förr förutse, som potatisen, ännu föga utbildad då frosten inträffade, lemnat obetydlig afkastning, på få ställen öfverskjutande 2:dra komet, men på ganska många icke återgifvande utsädet Olyckans storlek och allmänna utbredning är således i och för sig i hög grad egnad att väcka allvarliga bekymmer för instundande år; men den bekymmersamma ställningen försvåras i ännu högre grad genom en utomordentlig penningebrist, som i år gifvit sig tillkänna genom ett lagsökningstal, vida öfverstigande det högsta, som någonsin tillförene förekommit, äfvensom genom den brist på arbetsförtjenst för skogsafverkning, hvilken bebådas af de tryckta trädvarukonjunkturerna.
Landets motståndskraft är härigenom betydligt försvagad, och så mycket mer som detvänne sistförflutna årens svaga skördar äfven gjort sitt till för att bryta denna kraft och föranledt ett hårdt anlitande af dislrikternas spanmålsmagasiner, i hvilka behållningen förnärvarande är obetydlig.
Med sådana utsigter och sådana bekymmer för den närmaste framtiden har jag hos Kongl.
Majit i underdånighet anhåliit om understöd för Jemtland af 150,000 R:dr med och 16,000
Långt ifrån att dock anse denna hjelp tillräcklig, har jag framhållit angelägenheten att dessutom genom anslag till allmänna arbeten bereda tillfällen till arbetsförtjenst åt den arbetsföra befolkningen.
Af sådana arbeten torde väganläggningar företrädesvis vara för ändamålet tjenliga, på samma gång som de i och för sig sjelfva utgöra ett af Jemtlands mest framstående behof.
Talrika äro ock de för landet å bane varande förslagen till vägars an- och omläggning, och flere bland dessa förslager hvila redan, fullständigt afslutade, på Väg-och Yattenbyggnads-styrelsens bord; men af de vägbyggnadsarbeten, som dessa förslager omfatta, är en del icke af nog allmän vigt för att böra sättas i främsta rummet, och en annan del, ehuru af framstående betydelse, berör dock icke de orter, der årets missvext företrädesvis torde påkalla ytterligare hjelp Deremot komma, efter hvad jag hoppas, inom detta år att afslutas tvänne förslager till vägbyggnader, hvilka, med afseende på deras allmängagnelighet både i ena och andra hänseendet, böra tillmätas företräde.
Det ena gäller en väganläggning i ost-vestlig rigtning i länets norra del, till förut saknad förbindelse mellan Hammerdals, Föllinge och Offerdals socknar, hvilka, med en af naturen anvisad löftesrik framtid, redan vunnit en tillvext i odling och folkmängd, som påkallar en sådan kommunilcations-anläggning, hvars sträckning är egDad att i sinom tid fullföljas, vester ut åt Kallsjön, till förbindelse med Jemtlands häröfver Motioner hos Ridderskap et och Adeln 1865.
N:o 17. 41 häröfver gående kommunikationsled, och öster ut til! förbindelse med Ångermanland.
— Det andra gäller omläggning af den backiga vägen mellan Brunflo kyrka och Pilgrimsstads skjutsstation å stora landsvägen mellan Ostersund och Sundsvall, till vinnande, såsom det utan ökad väglängd kan ske, af serdeles goda lutningsförhållanden.
Som dock, enligt hvad nämndt är, kostnadsförslagen för dessa vägar icke hunnit till fullo afslutas, var jag dock förhindrad att härom göra serskild underdånig framställning lill Kongl. Majit inom den tid, som föreskrifvits för framställningar, hvilka afse nådiga Propositioner till Rikets Ständer.
De derefter inträffade olyckliga förhållandena i länet komma väl nu att, utan hinder af nämnda föreskrift, påkalla min underdåniga framställning om anslag af allmänna medel till någon af dessa vägbyggnader, och företrädesvis den förra, så snart arbets- och kostnadsförslag hinna afslutas; men jag har trott mig under tiden böra begagna min enskilda motionsrätt hos Ridderskapet och Adeln, för att redan nu till Rikets Höglofliga Ständer göra vördsam framställning om detta behof för Jemtland.
Jag hyser härvid förhoppning att, förrän frågan kan hinna i Stats-Utskottet företagas, fullständiga vägbyggnads- och kostnadsförslag skola kunna framläggas; kommande, efter hvad jag har anledning antaga, kostnaden dock icke att för den förra vägen understiga 150,000 och för den sednare 90,000 R:dr.
Men om, mot min förmodan, en närmare utredning af kostnaden icke skulle hinna att i rattan tid till Stats-Utskottet inkomma, vågar jag dock hemställa, huruvida icke de i länet nu inträffade omständigheter, i förening med hvad jag här haft äran uppgifva rörande länets allmänna vägbehof, må innefatta giltiga skäl för bifall till den motion jag här vågar vördsamt framställa: att, med anledning af inträffad missvext i Jemtland, till Kongl. Maj:ts disposition må af redan förefintliga statsmedelstillgångar anvisas 100,000 R:dr R:mt, för att genom vägbyggnadsarbeten i nämnda län, efter Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och närmare bestämmelser i afseende på vilkor och användningssätt, bereda länets innevånare tillfällen till arbetsförtjenst.
Stockholm den 8 November 1865. C. G. Lagercrantz.
Prot. 1865 & 1866. 11 Sami. 1 Afd. 6 42 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N-.o 18.
Af Herr Lagercrantz, Carl Gustaf, om anslag lill häst- och fårafvelns förbättring i Jemtland Ett bland Jemtlands vigtigare behof är det af en förbättrad boskaps-, häst- och /drafvel.
Hvad boskapen angår, så är väl, sedan det stamholländeri af ayrshiredjur, som för ett par år sedan uppsattes, nu blifvit till annat län öfverflyttad^ efter det racen visat sig för Jemtland mindre lämplig, behofvet för handen af ett nytt stamholländeri, hvilket torde böra genom urval bland landets egna djur uppsättas; men då Kongl. Maj:t i Dess nyss afgifna nådiga Proposition om statsverkets behof, uppå Landtbruksakademiens underdåniga framställning, äskat anslag till sådana stamholländerier för Norrland, så påkallar frågan härom ingen enskild motion.
Jemtlands afvel af arbetshästar har haft och har ännu ett godt rykte om sig.
Intresset för densamma är dock bland allmogen mera allmänt än i de flesta af rikets öfriga landskap, men det är dock naturligt, att i ett land, der jordbruket icke ännu nått större utveckling än i Jemtland och der större jordegendomar, för så vidt storeken mätes af odlingen, icke finnas, jordegaren icke mägtar underkasta sig den uppoffring, som anskaffning af för afveln fullt lämpliga hingstar betingar.
Det synes derföre, till vidmagthållande och utbildande af Jemtlands för jordbruket väl passande hästrace, vara nödigt att genom allmän försorg fullgoda beskällare uppköpas och å lämpliga ställen i landet stationeras under vilkor, som betrygga så väl deras ändamålsenliga vård och skötsel, som o^k allmänhetens i orten gagn af dem för stobetäckning.
Gagnet af en sådan åtgärd skall dock icke inskränka sig till provinsen, utan skall så mycket säkrare äfven till andra orter spridas som Jemtlänningen af ålder idkat handel med hästar, af hvilka han årligen tillförer andra landsorter ett icke obetydligt antal.
Väl har jag mig bekant, att fråga om allmänna åtgärder för hästafvelns förbättring, till vinnande af goda arbetshästar i alla delar af landet, blifvit vid ett allmänt Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
43 landtbruksmöte vackt och framställningen härom af Landtbruks-akademien understödd, men att Kongl. Maj:t, då åtgärder i sådant syfte på sina ställen redan kunnat af hushållningssällskapen eller genom enskildes försorg vidtagas, icke funnit frågan, i dess föreslagna utsträckning, för det närvarande böra föranleda äskande af det betydliga anslagsbelopp, som härtill skulle erfordras.
Jemtlandshästen har väl redan tillvunnit sig ett godt rykte för styrka, uthållighet, oömhet och lättföddhet, hvilka egenskaper ännu göra honom såsom arbetshäst begärlig, och den framställning, som, efter hvad nämndt är, nyligen utgjort föremål för Kongl. Maj:ts pröfning, afsåg just att taga bättre vara på Norrlands för jordbruket passande hästrace och göra den landet till godo; men långt ifrån att i denna omständighet se ett skäl för att sätta Jemtland tillbaka för andra, i afseende å arbetshästar mindre vällottade orter, synes mig fastheldre, och intill dess omständigheterne kunna föranleda några allmännare åtgärder till hästafvelns förbättring, den provins redan nu förtjena att med en sådan åtgärd gynnas, hvarest nämnda afvel med ett allmänt intresse omfattas, hvarest passande betesmarker ymnigt förekomma, hvarest hästen framför andra husdjur med omsorg uppfödes och vårdas, hvarifrån hästhandeln redan tagit väg åt andra orter, och hvarest det alltså ligger så mycket större vigt uppå att den inhemska racens goda egenskaper icke förspillas eller försummas genom bristen på några goda afvelsdjur, hvilka det dock för den mindre jordbrukaren, — och andra finnas icke i Jemtland — möter svårigheter att anskaffa, liksom en sådan åtgärd äfven öfverstiger Jemtlands hushållningssällskaps krafter.
Fårafveln i Jemtland står icke högt, och detta är så mycket mer att beklaga som landet erbjuder rika utvägar för framfödande af detta djurslag, utan synnerligt intrång på öfriga kreatursstocken, och som produktionen af ull och kött, om blott en för landet passande fårrace blefve införd, skulle gifva en väl behöflig förstärkning åt ortens export, dess husslöjd och dess fabriksnäring.
Uppmärksamheten har deremot blifvit rigtad på den Skottska s. k. »Blackface»-racen, hvilken, efter samstämmiga omdömen af dem, som känna naturen både af Jemtland och af denna fårrace, skall vara för detta land företrädesvis lämplig.
Jag lemnar detta derhän, men antager som gifvet, att en för Jemtland fullt passande fårrace lätteligen står att finna, liksom ock att det, till befrämjande af insteg och spridning i landet för en sådan race 44 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 18. skulle vara af väsentligt gagn, om mindre stammar häraf kunde på några få dertill lämpliga ställen utstationeras.
Då jag sålunda antager det vara af synnerlig vigt för jordbruket och landets förkofran, att åtgärder vidtagas för anskaffning och spridning af en för Jemtland passande fårrace; då de åtgärder, som af Staten till fåralvelns förbättring vidtagits, och den hjelp, som till följd häraf för sådant ändamål äfven står enskilda orter till buds, icke kan lända Jemtland till gagn, alldenstund de racer, öfver hvilka Staten för närvarande dis ponerar, icke torde vara för Jemtland passande; då likvist detta landskaps beskaffenhet ger en stor betydelse åt fårafvelns förbättring derstädes, och då den enskilda eller kommunala omtankan, hvilken, under andra förhållanden väl skulle kunna umbära Statens mellankomst för ett sådant behof, dock i Jemtland torde framför de flesta andra orter påkalla och förtjena en sådan hjelp; — vågar jag vördsamt hemställa, att äfven fårafvelns förbättring i Jemtland måtte i någon mån genom anslag af allmänna medel befrämjas.
På grund af hvad jag sålunda i ena och andra afseendet haft äran framställa, utbeder jag mig Rikets Ständers gunstbenägna och välvilliga uppmärksamhet för följande motion: att till Kongl. Majis disposition må anvisas, dels 5,000 R:dr
R:mt till uppköp af fyra stycken hingstar, hvilka, till befrämjande af en god afvel af arbetshästar, böra stationeras å lämpliga ställen i Jemtlands län, för att till stobetäckning användas; dels ock 5,000 R.dr R:mt till uppköp af tackor och baggar af en för Jemtland passande race, att till fårafvelns förbättring likaledes uppsättas å passande ställen i samma län,— allt på sätt, samt under de vilkor och kontroller, som Kongl. Maj:t för de afsedda ändamålens vinnande kan finna för godt att i nåder bestämma.
Motioner hos Mdderskapet och Adeln 1865.
N:is 19—20. 45 N:o 19.
Af Herr af Sillén, Lars Gabriel, om beviljande af etl anslag å 800 R:dr årligen under nästa statsregleringsperiod åt Lithografen Carl Johan Billmark, för fortsatt utgifvande aj planch-verket »Sverige, aquarell-lithografier och tontryck.»
Såsom understöd åt Lithografen Carl Johan Billmark för fortsatt utgifvande af planch-verket: »Sverige, aquarell-lithografier och tontryck» beviljade Rikets Ständer vid de tvänne sednaste riksdagarne, hufvudsakligen med afseende å detta arbetes allmänt erkända utmärkta beskaffenhet, ett anslag af 800
Riksdaler för hvart och ett af åren '1861 till och med 1866.
Af samma skäl, som föranledde nämnda beslut, samt då omförmälta arbete med oförminskadt nit fortgår och utgifvaren fortfarande är af ett sådant understöd i behof, helst detta arbetes utgifvande medför ej blott arbete, men betydliga kostnader, dels för resor till hemlandet, för teckningars tillvägabringande till arbetets föremål, dels å nödvändigheten att vistas i utlandet för arbetets fulländande på ett ändamålsenligt och värdigt sätt, får jag vördsamt föreslå, att jemväl för nästa statsregleringsperiod eller från 1867 års början enahanda anslag eller 800 Riksdaler årligen må Lithografen Billmark förunnas.
Om remiss af denna min motion till Höglofliga Stats-Utskottet anhåller jag vördsamt.
Stockholm den 8 November 1865, Lars Gabriel af Sillén. N:o 20.
Af Grefve Posse, Arvid, angående förändring i sättet för påförande af bevisning åt enskilda sedelutgifvande banker.
Den bevillning, som, enligt 15 § Bevillningsstadgan 1864, skall påföras enskilda banker, som ega sedelutgifningsrätt, debiteras för närvarande i den stad, der bankens 46 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 21. hufvudkontor är beläget.
Häraf följer, att det kapital till bankrörelsens bedrifvande, som från olika orter blifvit sammanfört, kommer att åläggas kommunal-utskylder, der hufvudkontoret är beläget och icke der egaren till kapitalet är bosatt.
För undanrödjande af denna olägenhet, föreslår jag vördsamt det stadgande: att den bevillning å enskilda banker med sedelutgifningsrätt, som Rikets Höglofliga Ständer vid innevarande riksdag kan fastställa, må fördelas å hvarje särskildt lottbref i banken och i öfverenstämmelse dermed påföras egaren till lott bref, der han är bosatt.
Arv. Fr.
Posse. N:o 21.