Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvilka fördelar, som genom en större öfning för speciela ändamål kunna ernås, visa de lyckliga resultat, som obestridligen vunnits genom afdelandet af ett visst antal Båtsmän att, under benämning af Artilleri-Båtsmän, särskilt öfvas i kanoners betjenande, vapenföring samt infanteriexercis, och Komi - 41 ten föreställer sig, att om, efter genomgången rekrytskola, de yngste och för det egenteliga sjömanskapet bäst passande Båtsmännen utvaldes till en särskild klass, samt derefter erhölle vederbörlig undervisning och öfning, dels å exercisfartyg och dels vid stationerne, samt derstädes användes hufvudsakligen för tacklingsarbeten och dylikt, som med det egenteliga sjömanskapet står i närmaste samband, så skulle ett icke ringa antal befarne Båtsmän kunna från Båtsmanshållet vinnas, och detta ändock i sådana, som för den egenteliga sjörensten funnits mindre passande, lemna tillgång både på skicklige arbetare och på manskap för verkställande af nödiga släparbeten.
Om derjemte stationernes Underofficers-skolor blefve tillgängliga äfven för Båtsmän och möjlighet till befordran beredd utmärktare individer jemväl inom denna corps, så skulle en nyttig lyftning derigenom gifvas densamma.
Den öfning, som bibringas denna corps, kommer ock flottan säkrare till godo och blifver mindre kostsam, än den, som i fredstid skulle meddelas på några få år värfvadt eller bland kustbefolkningen enrolleradt manskap, lättare att locka från Kronans tjenst genom högre hyror å handelsfartyg, än den bofaste Båtsmannen, som dessutom, derest han blifver af ålder eller annan orsak till sjötjenst mindre lämplig, kan vara för garnisonstjenst och varfsarbeten länge användbar, under det hans plats bland befarne ersättes af en yngre eller i öfrigt dertill mera passande.
Komitén har alltså funnit sig böra underdånigst tillstyrka, att de åtgärder, som för Båtsmännens bildande blifvit vidtagna, måtte erhålla en vidsträcktare omfattning än hittills, med hänseende till antalet ej mindre af de ämnen, uti hvilka undervisning meddelas, än ock af personer, som erhålla densamma, så att, utom en allmän rekrytbildning, jemväl en undervisning, motsvarande den, som nu meddelas Artilleribåtsmännen, tillvägabringas för det egenteliga sjömanskapet.
På möjligheten af Båtsmännens vederbörliga utbildning härtill utöfvar deras antagningsålder ett icke oväsendtligt inflytande.
Komitén har fördenskull låtit uppgöra och får nu underdånigst öfverlemna ett utdrag ur General-mönsterrullorna för Båtsmanshållet under de sednaste åren (Bilagan N:o 23), utvisande den ålder, vid hvilken Båtsmännen under denna tid blifvit antagne, hvaraf synes, att medeltalet af antagningsåldern utgjort 23 år, vid hvilket förhållande, och då det funna medeltalet sålunda nära sammanfaller med myndighetsåldern, Komitén icke anser sig ega skäl framställa några anmärkningar mot gällande föreskrifter i afseende på den ålder, inom hvilken Båtsmän få antagas, fastän i Komiténs tanke det visserligen vore önskvärdt, om antagandet skedde vid så tidig ålder som möjligt.
Ehuru olika åsigter rörande det sjöförsvar, som för Sverige vore det lamp- Om vidsträckligaste, varit uttalade i de förslager, som i sednare tider i detta hänseende af gifvits, hafva de dock, de officiela så väl som de enskilda, öfverensstämt deri, allmänhet. att yrka nödvändigheten af en väl öfvad personal, och denna nödvändighet måste 6 42 ökas i samma mån materielen blifver till antalet inskränktare och till beskaffenheten dyrbarare.
Afven under antagande, att sjökrigsmaterielen i framtiden blifver väsendtligt olika den hittills begagnade, anser Komitén likväl det vara otvifvelaktig!, att ‘sjömanskap, åtminstone i detta ords allmännare betydelse, skall för fartygens vederbörliga skötande framdeles såsom hittills blifva oumbärligt.
Jemte den nya materielen måste dessutom för vissa ändamål ännu länge komma att bibehållas en materiel, mindre skiljaktig från den äldre och fordrande af befälet och bemanningen hufvudsakligen samma egenskaper, som nu gifva öfverlägsenhet, och hvilka ej kunna förvärfvas annorlunda än genom långvarig öfning till sjös.
För ett ändamålsenligt användande af den sjökrigsmateriel, landet eger till sitt försvar, är det jemväl af största vigt, att den för samma materiel afsedda personal eger en någorlunda detaljerad kännedom om landets kuster och dem omgifvande farvatten.
En utväg, serdeles väl egnad att bibringa en sådan kännedom och åt flottans officerare redan i yngre åren bereda befäl under eget ansvar, voro de s. k. kustbevaknings-expeditionerne från åren 1816 och 1817 till omkring 1830, äfveiisonl de expeditioner af likartad beskaffenhet, som i sednare tider stundom egt rum.
Dylika kustexpeditioner på mindre fartyg tror Komitén skola vara af stor nytta, särdeles för det yngre befälet, i synnerhet om dermed åtföljde skyldighet att öfver någon viss del af kusten i sender afgifva beskrifning efter en för alla sådana rekognoscerings-expeditioner uppgjord plan.
Derjemte anser Komitén expeditioner med större fartyg, än de, med hvilka kustrekognosceringen kan och bör verkställas, vara nödvändiga och derföre böra årligen utrustas, på sätt hittills skett, för bibringande af närmare kännedom om de våra kuster omgifvande farvatten, äfvensom för öfning i sjömanskap, artilleriets handterande, kännedom om skeppsordningar, landstigningars utförande med ett större antal manskap m. m.
Emellertid och så nyttiga ofvannämnda expeditioner, afsedda hufvudsakligen att ega rum vid våra egna kuster och i dem omgifvande farvatten, än onekligen äro, anser dock Komitén dem icke ensamt tillräckliga för att i väsendtligare grad utveckla sjömanskap hos befälet och hos den del af manskapet, för hvars tjenste duglighet sjömanskapet utgör ett oundgängligt vilkor.
Härtill erfordras expeditioner af längre varaktighet och större omfattning, än sorn kunna företagas i de närmaste farvattnen.
Komitén har ock, rinder öfvertygelsen om sådana längre expeditioners nytta och nödvändighet, i sitt förslag till materielens ordnande föi* framtiden upptagit en särskild fartygscert hufvudsakligen för detta ändamål; men då Komitén här nedan föreslår en ej obetydlig anslagstillökning för expeditioner till aflägsnare farvatten, tror den sig tillika böra något närmare antyda de vigtiga fördelar, så i kommercielt som politiskt hänseende, hvilka, jemte den fullständigare öfningen af personalen, medelst dylika expeditioner kunna vinnas.
Om också det direkta understöd, som af utevarande örlogsfartyg hittills kunnat lemnäs handelsfartyg, uppskattadt i penningar icke skulle uppgå till något 43 betydligare belopp, så torde dock ett förändradt förhållande kunna antagas inträffa i den mån de utevarande örlogsfartygens antal blifver större och deras befälhafvare i vidsträcktare grad än hitintills få sig ålagdt att lemna handelsfartyg det biträde, som kan åstadkommas, vare sig i arbetsstyrka, effekter, läkarevård och dylikt, eller genom bemedling af uppkomna tvister, hvarvid af en Konsul, ofta fremmande för svenska förhållanden och äfven för svenska språket, ej kan väntas något kraftigare bistånd.
Också anser Komitén ett ännu vigtigare ändamål, än att kunna lemna ett mer eller mindre direkt understöd, hvilket dock alltid bör i sin mån befrämja ett önskvärdt närmare samband mellan handelsintresset och sjövapnet, kunna vinnas genom de besök våra örlogsfartyg göra å de ställen, der svenske Konsuler äro anställde.
Mångå af dessa orter äro så aflägsna, att någon omedelbar kontroll öfver sättet, hvarpå konsulatbefattningarne skötas, svårligen kan utöfvas annorlunda än medelst der inträffande örlogsfartyg.
Vigten af en sådan kontroll har ock redan blifvit erkänd genom den föreskrift, som från Statsministern för Utrikes Ärendena varit meddelad hvarje på längre expedition utgående fartygschef, att om konsulats-befattningarnes skötande och det anseende Konsulerne personligen åtnjuta, lemna rapport.
En sådan föreskrift skulle ock fullständigare än hittills kunna fullgöras, om fartygschef berättigades att å hvarje vigtigare handelsplats uppehålla sig tillräckligen länge, för att hinna göra sig bekant med dervarande handels- m. fl. förhållanden.
Det anseende, svenska handelsfartyg i allmänhet ega å utländska handelsplatser, tror Komitén dessutom skola ytterligare stärkas derigenom, att dem och deras sysselsättning egnas det biträde och den omsorg, som medelst örlogsfartygs underhållande å aflägsnare farvatten kunna åstadkommas, och om än de från äldre tider härstammande uttrycken, att krigsfartyg utsändas ”till handelns skydd” eller ”för att visa svenska flaggan”, nu böra gifvas en tolkning mindre ordagrann än den, hvartill fordna förhållanden gåfvo anledning, anser likväl Komitén den nytta dessa expeditioner medföra, så väl för flottan sorn för handeln, vara af tillräcklig betydenhet att påkalla ökade anslag för deras utsträckning och företagande med tidsenliga fartyg, hvilken sednare omständighet får ökad vigt derigenom, att dessa expeditioner erbjuda det enda tillfälle till officiel beröring mellan den svenska och åtskilliga aflägsnare nationer, så att den uppmärksamhet, som der egnas det svenska fartyget, gäller icke ensamt detta, utan äfven den nation det tillhör.
Bifogade förslag till årliga öfningsexpeditioner under den närmaste framtiden (Bilagan N:o 24) upptager en Därtill erforderlig summa, af 659,000 R:dr eller, med tillägg för Artillen-Båtsrnännens hamnexercis samt för de öfningar och den undervisning, sorn vid stationerne, enligt hvad i det föregående blifvit föreslaget, borde ordnas för bibringandet af sjömanskap, äfvensom för tillfälliga mindre expeditioner, af 41,000 ll:dr, ett totalbelopp af 700,000 R:dr. 44 Nämnda Bilaga utvisar äfven den öfningstid, som i medeltal skulle komma hvarje individ till godo, och deraf synes, att den öfning, som enligt omförmälda förslag skulle kunna meddelas, ingalunda är för högt tilltagen, utan snarare motsatsen, hvadan Komitén funnit sig ej kunna föreslå en lägre öfningskostnad, än den nyss anförda, och tror ej heller, att denna kostnad kan nedsättas förr än personalens antal blifvit i betydlig mån förminskadt.
Från handels- och sjöfartsfonden har, under de sednare åren, utgått ett årligt belopp af 30,000
R:dr för att hålla ett örlogsfartyg i aflägsnare farvatten, men, enligt hvad bifogade Utdrag af Konvoy-Kommissariatets räkenskaper för åren 1840—1860 (Bilagan N:o 25) utvisar, har för dylika mera omfattande expeditioner, som här ofvan äro omnämnda, under sagde tiderymd utgifvits i medeltal omkring 82,000 R:dr årligen.
Om Handels- och Sjöfartsfondens årliga bidrag skulle kunna ökas i förhållande till den ökade nytta en större utsträckning af dessa expeditioner skulle bereda handeln och sjöfarten, samt möjligen kunna bestämmas till 150,000 R:dr, skulle i sådant fall anslaget till exercis med flottans bemanning, som för närvarande utgör 360,000
Rdr, erfordra en förhöjning af 190,000 R:dr årligen.
I det föregående har Komitén uttalat sina åsigter rörande de frågor Eders Kongl. Maj:t i Nåder ålagt densamma att besvara; men under öfverläggningarne härom hafva åtskilliga ämnen förekommit, som med dessa frågor stå i mer eller mindre direkt samband, och angående dessa ämnen utbedjer sig Komitén att nu få med underdåniga framställningar inkomma.
Om förändrad Så har Komitén, efter tagen kännedom om hvad i det af särskilde Kom°Förvaltningen mitterade den 26
Maj 1859 afgifna underdåniga betänkande, angående förändrad af sjödrén- organisation af Rikets styrelse- och förvaltningsverk, specielt rörer flottans ekonomiska Öfverstyrelse, Förvaltningen af Sjöärendena, äfvensom hvad bemälda Embetsverk i anledning häraf i ett den 3 Oktober samma år afgifvet underdånigt utlåtande anfört, funnit sig böra instämma i den åsigt, som blifvit uttryckt i en nämnda betänkande följaktig reservation, nemligen att Förvaltningen af Sjöärendena eller det Embetsverk, som i dess ställe kan komma att inrättas, skulle för framtiden få sin befattning inskränkt till uppbärande, fördelande och redovisande af alla för sjöförsvaret beviljade ordinarie och extra anslag; granskning af Stations-Befälhafvarnes, Lots-Direktörens och Chefens för Sjökarte-Kontoret statsrequisitions-förslag; dessa förslags anmälande till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och fastställelse genom utfärdade årliga stater; tillsynen och kontrollen derå, att dessa stater icke öfverskridas samt att medel och persedlar rätteligen användas; dispositionen af till durchmarsch-, transport-, rese- och traktaments-kostnader bestådda anslag, samt afgifvande af årlig berättelse till Kongl.
Maj:t om hushåll - 45 ningen med flottans alla tillgångar och om derå uppkomna besparingar, äfvensom af alla utlåtanden, utredningar oell uppgifter rörande flottans ekonomi, hvilka af Kongl. Maj:t eller af Chefen för Sjöförsvars-Departementet varda infordrade.
Genom en sådan inskränkning af Förvaltningens af Sjöärendena nuvarande åligganden, efter hvilken organisationen af dess personal jemväl skulle lämpas, blefve detta Embetsverk hufvudsakligen en granskande och kontrollerande myndighet, hvaremot de verkställighetsåtgärder, som nu detsamma tillhöra, så vidt de hafva inflytande på verksamheten vid flottans stationer, äfvensom skyldigheten att afgifva yttranden i rent tekniska frågor, skulle till stationerne öfvcrflyttas.
I följd af hvad här , ofvan blifvit föreslaget rörande flottans framtida mate-
Om inskränk riel och dess anskaffande hufvudsakligen medelst beställningar från enskilda verk- n'nnJ.nles städer, tror Komitén någon inskränkning kunna tillvägabringas i den vid flottans personal och stationer anställda civilpersonal, särdeles om, hvilket Komitén anser vara af syn~ {0fjovUning°snerlig vigt, det nu stadgade redovisningssättet och räkenskapsföringen kunde i sättet. betydlig mån förenklas, så att kontrollerne blefve lättare verkställbara, utan att derföre blifva mindre säkra eller tillförlitliga; anseende sig Komitén, i betraktande af förhållandet vid åtskilliga större enskilda industriela inrättningar, der en noggrann redovisning för använda materialier måste vara lika angelägen, ega giltiga skäl att antaga möjligheten af en dylik förenkling.
Uppgörandet af ett utförligt förslag i nämnda hänseende skulle likväl hafva alltför mycket fördröjt afgifvandet af Komiténs utlåtande rörande de uttryckligen angifna föremålen för dess öfverläggningar, och Komitén har således funnit sig nu endast böra underdånigst hemställa, att förslag till förändradt redovisningssätt för flottan, hvartill ytterligare anledning förefinnes i den framställning om ett sådant, som egt rum af Rikets Ständers Revisorer och i hufvudsaken blifvit af Förvaltningen af Sjöärendena tillstyrkt, måtte utarbetas samt bestyret härmed i Nåder uppdragas hufvudsakligen åt personer, hvilka, jemte det de vore fullt fristående från den förvaltningsgren, hvars omordnande de hade att föreslå, tillika egde vana vid och insigt i kontrollernes och räkenskapernas ordnande vid inrättningar för verkställande af större arbetsföretag af någorlunda likartad beskaffenhet med dem vid flottan.
Härvid har Komitén ej förbisett, att en följd af den ifrågasatta förändringen torde blifva dels en omarbetning af nu gällande Reglemente för Styrelsen och Ekonomien vid flottans stationer, och dels en tillökning i den för flot tans civilpersonal stadgade arbetstid, men anser intetdera böra utgöra hinder mot en så beskaffad förändrings bringande till verkställighet.
Då sjukvården vid flottan varit, i sammanhang med den vid arméen, före- Om flottans inål för särskilde Kommitterades öfverläggningar, har Komitén funnit sig ej ega Laknrecuri>sanledning ingå i en närmare pröfning af frågan härom, men tror sig likväl böra, i likhet med hvad bemälde Ivommitterade i deras den 6 Nov. 1858 afgifna underdåniga förslag till grunder för ordnandet af den militära helsovården yttrat, 46 fästa Eders Kongl.
Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten af ett, sådant ordnande af Läkarnes tjenstgöring vid flottan, att hädanefter till Uppbördsläkare icke måtte användas någon, som ej genom föregående tjenstgöring å fartyg eller å flottans hufvudstation varit i tillfälle att angående förhållandena om bord vinna någon kännedom.
Om privata
Under öfverläggningarne rörande den för vårt sjöförsvar afsedda materiel “vändande "ör har Komitén tagit i betraktande huruvida och på hvad sätt privata ångfartyg krigsbruk.
.skullc för detta försvar kunna blifva användbara.
Här finnas visserligen för närvarande flera sådana, som möjligen skulle kunna för krigsbruk beväras; men dessa fartyg äro likväl ej så skyddade eller i allmänhet till konstruktion och inredning sådana, att de kunna blifva lämpliga till egenteliga stridsfartyg, hvaremot de skulle blifva särdeles användbara för en mängd andra likaledes ganska vigtiga behof under ett krig, såsom till transporter, bogseringar m. m.
Komitén har således ansett det vara af vigt, att privata ångfartyg må under krig kunna tagas i anspråk för statens räkning, och äfven, vid uppgörandet af sina förslager till fartygscerter samt antal fartyg inom desamma, påräknat, att biträde måtte kunna vinnas af privata ångfartyg, men dock ej funnit sig befogad till en framställning, huruvida sådant må, medelst en särskild lagstiftningsåtgärd, tillvägabringas.
Om förändradt
I samma mån flottan skulle nära nog uteslutande bestå af ångfartyg, måste tim förseende äfven blifva af större vigt, att den eger tillräckliga förråd af de för dessa med stenkol, fartyg erforderliga stenkol, samt att dessa äro af utmärkt beskaffenhet, så väl för att vara fullt ändamålsenliga vid begagnandet, som för att utan olägenhet kunna en längre tid i förråden förvaras.
Komitén tror derföre det vara fördelaktigt, om anskaffningen af detta vigtiga material icke, såsom för närvarande tillgår, skedde endast medelst upphandlingsauktion eller anbuds infordrande, utan om vederbörande embetsverk tillika finge frihet att, då sådant funnes förmonligt och lämpligt, med något kändt handelshus, der fullgoda stenkol stå att erhålla, uppgöra kontrakt om desammas tillhandahållande.
Om beredande
Då Komitén anser det vara af synnerlig vigt och äfven i sina beräkningar a{u‘floti’an"1 afseende å den nya sjökrigsmaterielens tillvägabringande förutsatt, att de sjöbyggnadsfnre- försvaret tillhörande byggnadsföretag må utan afbrott och med möjligaste skynd^afbrott verk- samhet utföras, har Komitén trott sig böra underdånigst fästa Eders Kongl. ställas.
Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på dels fördelarne af att de erforderliga anslagen beredas att utgå så, att hvarje sådant byggnadsföretag må kunna fortgå oafbrutet, utan att behöfva afstadna eller fördröjas i brist på medel, samt kunna fulländas åtminstone under loppet af en statsregleringsperiod, och dels angelägenheten af att, sedan medel blifvit anvisade, arbetena verkställas med all den skyndsamhet omständigheterna medgifva. 47
Med afseende å vigten deraf, att en närmare
Och mera fullständig känne- Om åtgärder dom hos oss må vinnas om de, synnerligast inom de större marinerne, oafbru- f°r, mnnande O 1 !• -I • • i 1 aJ närmare tet fortgående törbättringarne och förändrmgarne i sjökngsväsendet, än som kan kännedom merhållas medelst den tjenstgöring i fremmande mariner, hvartill för närvarande rande förhult •/ .. o o • .
• vin (jarne i sjo tillfälle kan beredas endast några få flottans Officerare medelst resestipendier, krigsväsendet hemställer Komitén nnderdånigst, att nödiga medel måtte afses för att sätta m- “•
Ofncerarne vid flottan och dess Ingeniörcorps i tillfälle att, under längre tids vistande i fremmande länder, förvärfva en noggrannare kunskap i nämnda hänseende, samt bereda de yngre
Ingeniörofficerarne lättare utvägar till utbildning i sitt yrke; och torde de härtill behöfliga tillgångar lämpligast kunna åstadkommas på det sätt, att, utom hvad härtill kan finnas att tillgå å Femte Hufvudtitelns anslag till extra utgifter, från hvilket kostnaden för åtskilliga resor i dylika ändamål hittills vanligen utgått, till ifrågavarande ändamål anvisas ett särskildt belopp af 15,000 R:dr.
Utom de åtgärder, Komitén här ofvan föreslagit för tillvägabringande af ett om farsänktidsenligt sjöförsvar, anser Komitén försvaret i våra skärgårdar kunna i väsendt- ni”Sar eller lig mån underlättas genom användandet af undervattens-minor, äfvensom genom i vissa far leförsänkningar i vissa farleder och upprensningar af andra, såsom t. ex. genom der “• fördjupning af sundet vid Södra Stäket i Stockholms skärgård till 9 fot vid lägsta vattenytan, så att de för försvaret i skärgårdarne afsedda fartyg må kunna begagna detina farled, samt af Calmare sund så mycket, som närmare undersökningar kunna visa vara lämpligt, för att detta sund må kunna passeras äfven af flottans större fartyg.
Komitén tror för öfrigt, ätt värt kustförsvar äfven skulle kunna vinna ett Om enskilda icke oväsendtligt biträde af den enskilda fosterlandskänslan, derest den alltmera fZ™kZ'uu allmän blifna öfvertygelse» om nödvändigheten af att hvarje vapenför man i sin kustjorsvaret. mån söker göra sig skicklig att medverka till fäderneslandets föi-svar samt hågen att derför göra uppoffringar erhölle en ändamålsenlig riktning.
Komitén har fördenskull ansett det icke vara olämpligt att taga dessa förhållanden i beräkning, för att söka åtminstone till någon del fylla de luckor i kustförsvaret, som i hvarje efter vål-a allmänna tillgångar beräknad plan derför ej kunna undvikas.
Ansenliga sträckor af Sveriges kuster sakna nemligen allt annat försvar än det rörliga, hvilket svårligen kan erhålla deil utsträckning, att det skulle kunna skydda alla punkter, som kunna hotas af en, äfven ringa, fiendtlig styrka; men af flera skäl och ej minst i följd af svårigheten att bestämma ett mindre antal punkter af särskild vigt samt omöjligheten att utsträcka åtgärden till alla sådana, som någon gång kunna deraf blifva i behof, har Komitén icke funnit sig böra för detta ändamål föreslå nya befästningar att af Staten utföras, utan en - 48 dast trott sig böra förorda åtgärder, som, jemte det de skulle i sin mån befordra det afsedda ändamålet, tillika skulle gifva en bestämdare riktning åt den enskilda fosterlandskänslan, och hemställer alltså, att, om någon menighet skulle önska till sitt försvar mot fiendtliga anfall på egen bekostnad anlägga och med erforderlig servis förse ett eller annat försvarsverk, sådant icke allenast måtte medgifvas, under vilkor att anläggningen skedde efter grunder, som i militäriskt hänseende af Kongl. Maj:t funnits lämpliga, och med iakttagande af vederbörandes i detta afseende meddelade föreskrifter, utan äfven ledning för arbetets utförande samt nödig bestyckning och ammunition af Staten kostnadsfritt lemnäs, äfvensom undantagsvis, när ändamålet och behofvet af Kongl. Maj:t finnas sådan påkalla, möjligen äfven något understöd till anläggningens verkställande.
Hvad Komitén i det föregående anfört i afseende å så väl beskaffenheten af den sjökrigsmateriel, Komitén ansett böra tillvägabringas, som den inverkan en så beskaffad materiel skulle utöfva pä flottans personal, bar varit en sammanfattning af de åsigter, som i dessa ämnen lios Komitén gjort sig gällande innan underrättelse ingått om de för sjökrigsväsendet vigtiga tilldragelser, som under de sednaste månaderne utomlands egt rum och hvilka synas hafva gifvit ökad anledning till ett skyndsammare och mera allmänt omskapande af den hittills begagnade sjökrigsmaterielen.