Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det enda Utskottet i afseende sa wäl pa ämnets beskaffenhet och wigt som uppä allmänna rösten för desi ward trott si- böra iakttaga är att omsorgen för Den 14 Julik. >647 allmänna Uppfostran och Fattigwarden femte Ecclesiastique-Werket alltid matte utgöra en serskilt persons befattning, och säledes icke med de öfriga ärender förblandas.
Da fragan om ett förökt antal af StatsRadets
Ledamöter uti etc serskildt
Betänkande är upptagen och hwilar sedan de 2me föregående Riksdagar har Utskottet icke heller ansett sig böra uti närwarande förslag denna staga ytterligare »vidröra.
PZid tillfälle af besia öftverläggningar om RiksÄrendernes förwallnmgs-satt har icke heller undfallit Utskottet att ehuru med den omfattning
Konungen täckts giswa at sin framställning, och i afseende pa wisia i densamma förekommande benämningar, en Departemental Styrelse icke pa sadant sätt skulle kunna utan nu färestagne ändring i RegeringS - Formen införas, skulle likwäl densamma under ea något olika form men »ned en nära morswarande werkan kunna utan rubbning i närwarande Grundlags föreskrifter efter behag »verkställas.
Utskottet som redan wid sistledne Urtima Riksdag uti sivar till enskild man, i anledning af i detta ämne wäckt staga yttrat samina tanka, grundar denna sin öfwerlygelse deruppä, att ehuru i Regerings - Formen ar utsatt den »värdighet Stats-Raden såsom soldane innehafwa, gifwes likwäl ingen föreskrift sorn hindrar Konungen att personligen benada hwar och en utaf dem »ned en högre sorn kunde satta den ban behagar öfwer alla andra Einbeksmän och säledes undanrödja swarigheterne wid det inseende öfwer någon förwaltnings - gren som Konungen skulle finna för godt at någon Stats-Rad uppdraga; Att enär gränsen för Stalö-Rådets Ledamöters befattning eller göromål icke är utstakad, äswcnsom icke heller den för Stats - Secreterarnes åtgärder wid deras
Em - 1643 Den 14 Julli. betS-Förwaltning, beror det af Konungen hädanefter som hittills att i dessa afseende» lemna de uppdrag eller fastställa de Jnstructioner han finner nödige, och att enär Collcgierne endast under denna benämning såsom tillwarande icke med bestämda rättigheter eller befattningar i Constitution förekomma, beror det äfwenledes af Konungen art för deras werknings - krets och subordination bestämma ben grans eller omfattning han skulle finna tjenlig, samt art ändteligen sadan matte hafwa warit Riksens Ständers afsigt enär de wid 1309 ars Riksdag yttrade den önskan att en Committee stuve sättas ured uppdrag att förestå en enklare och redigare organisation af allmänna Arendernes förwaltning.
I anseende till det nog allmänt erkända behoswet af en KrigsMinister för denna wigtiga gren af Aeender har Utstottet ännu ytterligare blifwit styrkt i sitt begrepp om möjligheten af en sadan Embetsmans snara tillsättande igenom det i i5:de §:n Regerings-Formen förekommande uttryck angående den Embetsman hwilken Konungen i Comniando, mål allmän befattning dermed uppdragit.
Enar man da uti ?:de §- Regerings-Formen fäster uppmärksamhet pa definition af Commando-mäl, hwarmed förftäs fadane fsm Ronungen i egenskap af Högste Befälhafware öfwer Rrigsmagten till Lands och Gjös omedelbarligen beförjer lärer man icke heller kunna undgå erkänna att under denna rubrik kunna alla de hufwudsakligaste till Krigs - Förwaltningen hörande mål upptagas, och att således det beror af Konungen att härom anordna huru han finner tjenligt.
De. ämnen hwilka i afseende pä de öfrige allmänna Ärendernas förwaltning synas
Utstottet egen ttligen - Den »4 Julik. id keligen utgöra föremal för Grundlagen ar jemte den vfwannämnde grundsatsen att Konungen matte omgifwas af alla möjliga upplysningar afwen de, att Konungens rädgifware malte wara ffyldige att fine meningar till Protocollet yttra, akt de matte hafwa rättighet göra föreställningar och att i följe af beha pligter och rättigheter be marke wara alagde en mott svarande answarighet.
Utstottet har med lika mycken tillfredsställelse som wördnad erkänt, att intet af dessa sednare förhallanden war uti Konungens Nådiga Proposition till någon hufwudsakelig del förändradt, och har derföre l anseende till ;z, lo6vch 107 §. §:§ stadganden, endast funnit sig föranlatik iakttaga den ordställning som möjligheten af wissa Statö-Secreterares bibehållande gjorde oundwikelig.
Om emedlertid Utstottet trott sig böra till oförändradt bibehållande förestå Z8 §. i Regerings-Formen har detta stett icke i förmodan att fraga någonsin stuve uppkomma om behoswet af en Stats, Secreterare^ wägran af sin kontrasignation men för alt icke kort efter en tidepunct da Embeksmäns answarighet utgjort ett mål för allman önstan och uppmärksamhet igenom uteslutande af nyssnämnde stadgande möjligtwis »väcka den misstanka, att något af en sadan answarighet stulle blifwa.sörminstadk.
Uti de tillägg till zs §.
Regerings-Formen, hwilka uti den af Konungen föreslagna nya redaclion af §m innefattas, har Utstottet »visserligen igenkänt afsigten acl igenom en strängare subordination gifwa at
Ärendernas gang mera enhet och en snabbare »verkställighet, men i anseende till wissa af de bland förtroende - sysslor uppförde Embetsmän
Har lsistottet dels icke kunnat medgifwa nödwandighetm af ett sadant beroende, dels i ben föxestagva ordBihsnZ.
N:» »04. ställ - ,6s» Den »4 Julii. ställningen funnit anledning till en allt för widsträckt och obestämd tydning.
Således har Utskottet i det förra afseendet ansett Advocat-Fiscaler såsom ingaen, de i Domare, Magtens åtgärder icke eller böra sätt lazuli annat förhållande, same ifrån Embetsmän, nen i Konungens Canzli hwilka skulle kunna till- och afsättas undantagit Justitie, Rewisions Expedition.
Af den sednare anledningen har Utikottet ansett den förestagna tilläggningen Chefer för alla andra werk sch Inrättningar hwilka af Konungen utnämnas, böra helt och hållet utgå.
I anseende till de personer som höra till eller utgöra den sa kal, lade Landt, Regeringen, hafva meningarne i Utskott tet warit sa delade huruwida de skulle kunna efter behag endtledigas eller ej, att wid anställd omröst, ning rune Stand stadnat emot 2 och att således förstaget såsom alternativa kommer att underställas Riksens Ständers pröfning.
Uti de af Konungen förestagne förändringar el, ler tillägg i 59, 40, 41, 4-, 4Z, 9- och yz §. §- af Regerings, Formen samt uti 92 §:s uteflutande, har Utskottet igenkänt endast en och samma afsigt, den att sörkorrta tiden af en mlnderarighets Rege, ring och att ät Thronföljaren och Prinsar af det Kongl. Huset för alla fall bestämma den delaktighet i Riks-Styrelsen som dem med rätta bör tillkomma samt att för öfrigt förtydliga stadganderne.
Ulskoc, tet som i detza afsigter helt och hallit instämt har icke heller wid den af Konungen föreflagne re, daction gjort andre anmärkningar än som kunde tje, va att ytterligare bestämma föreskrifterna.
Da Ut» skottek icke funnit någon betänklighet uti att med afseende pä Thronens försäkrande bifalla bade att Ko, vunsen mätte wara myndig wid Aderton ar och art, Den 14 Aultk. »6;r enär Thronföljaren icke denna alder uppnatt, personalet af Riks,Styrelsen matte af Företrädaren kunna bestämmas, har Utskottet likwäl i anseende till den som stuve bllfwa en omyndig Konungs
Förmyndare ansett nödigt bestäirtt uttrycka, att han åtminstone skulle hunnit till den alder, wid hwilken man i allmänhet anses till myndiga ar kommen utan att likwäl allmänna Lagens stadgande om Förmyndares älder blefwe pä honom tillämpadt, och t afseende pä en afliden Konungs Testamente, att dek skulle äga kraft ej blott till nästa Riksdag, men till dek Riksens Ständer hinna sig deröswer yttra.
Utskottet bär icke desi mindre instämt i den tanka, att en således förordnad
Förmyndare,Styrelse icke skulle wara owillkorligen förbunden att genast sammankalla Riksens Stander, utan derest inga trängande omständigheter det fordrade, äga att afbida deras nästa Lagtima Sammankomst.
Utskottet har trott att en sadan mellantid skulle wara lika swarande emot ändamälet, att förekomma de wid en Regems timabe dödsfall möjligen inträffande orolighcter, som alt lemna den nya Regeringen tillfälle akt winna och förtjena Nationens förtroende; Men längre än till nästa Riksdag har Utskottet icke ansett sig böra sträcka kraften af den aflidne Konungens förordnande, sä snart icke en Prins af Kongl.
Huset kunde genom sitt anseende understödjer der; emedan i Mana fall da Nationens representanter wvre församlade, det allmänna behofwets och förtroendets inflytande alltid skulle blifwa kraftigare än hwilka bokstafligen i föreskriften, som häldst, enär häfderne och erfarenheten wittna, att äfwen utan närwaro ak en Man Lagstiftande Corps, aflidne Konungars Testamenten salim, wunnit oförändrad efterföljd, utur en olika syn k k punct r6;s Den 14 Julik. punct med den ur hwllken Konungen ansett roz §ms föreffrift, har Utffottet trott sig böra betrakta det deruti innefattade stadgande.
Dä Utskottet med skyldig rvördnad och tacksamhet erkänt den omsorg för Do» mare, Magtens oberoende, som ligger till grund för den i Konungens Nädiga Proposition innefattade framställning af ämnet, har Utskottet likwäl i anse, ende till Högsta Domare, Magten såsom utgörande sista Jnstantien icke^ kunnat godkänna behofwet af ett alldeles lika förhållande.
Utskottet har trott att rvid afgörande af detta ämne, torde, jemte afseende pä grundsatsen af Domare-Magtens oberoende, förenas den, alt denna Magt genom wistheten att utom gröfwa uppenbara förseelser i intet fall kunna ffiljaS frän Embttet, icke mätte utgöra en alldeles okontrollerad och vförbättrelig del af Lagskipningen, akt den igenom en sadan stags sjelfständighet icke mätte uppresas till en Stat i Staten, möjligtwis lika wädelig för enffildtas wälfärd som den styrande Magtens werkningö,förmåga och Samhällets lugn.
Utssvttct har trott att möjligheten att undwika Vesta olägenheter och att ändock bibehälla Högsta Domstolens Ledamöter uti ett skäligt oberoende, gäswes endast uti en inrättning som satte dem blott i farhåga för allmänna omdömet; Att denna inrättning more sä mycket nödwändigare för en Domstol, hwars Utstag af chgen annan kunde vfwerses eller ändras och att da emellan Niksdagarne det wore omöjligt att förese hwem som en framtida pröfningsrätt kunde tillkomma, skulle det för Högste Domstolens Ledamöter icke gifwas något säkrare medel, att bewara sig för omröstningens följder, an att göra alla rätt och att således Lagen skulle finna det kraftigaste stöd uti en Inrättning som icke skulle medgifwa en ssildta - Den 14 Aulii. iSstz skildra orättwisor.
Utffottet har wifferligen icke undgått inse att afwen denna skulle möjligswis kunna mistbrukas, att för den enskildle som wore föremal för en sadan stags omröstning den ofta skulle kunna wara farande; Men Utskottet har trott, att wid frägan om walet emellan möjliga olägenheter torde
Le som rörde cnskildte, mindre fästa uppmärksamheten an de som angä det allmänna, enär ingendera wore af en öswerwägande beskaffenhet och att när inga menskliga inrättningar kunna wara utan mistbruk, wore ej möjligheten af desta i anseende till cnskildle ett skäl att mähända bereda ännu större för det allmänna.
— Allmänt har man lckwäl önskat att kunna minska det obehagliga i sakens framställning och »verkställighet, och ätskillige förslag hafwa i afseende derpå blifwit inom Utffottet framställdte; Men efter granskning af deras antaglighet, har det ftin förenat de siesta sinnena warit det som uti hosföljande'rcdaction af roz §:n finnes föreslagit.
Med anledning af de utaf Konungen föreslagna förändringar och af det nya sältet för Arendernes behandling, får Utffottet stuteligen tillkännagifwa att det ansett ett par tilläggningar nödige i den s:dra och i2:te §- §:ne Regerings - Formen.
Den förra som endast aygär den Styrandes förbindelse att wara af den rena Evangeliska Läran, är endast derföre i 2:dra §:n införd, att ett öfwerflödigt upprepande af samma amne mätte undwikas.
Den senare som i anseende till Handels, Tractatee utgör ett udanlag frän öfriga Ministeriella mäls behandling, har derföre hss Utffottet kommit i ätanka, att det ansett sädane afhandlingar med främmande Magler hafwa ett sä nära samband med Rikets inre Hushållning och Näringarneö trefnad att upplys nin - 1654 Den 14 Julik. ningar l desta ämnen borde åtminstone,af den Embetsman inhämtas, hwilken, af desta
Ärender kunde anses aga den närmaste kännedom och att Utskottet ansett desta Traktater icke wara af den skyndande egenskap att någon stada genom en langsammare pröfning skulle kunna uppkomma.
I anseende till numereringen af Regeringsformens §. §:r och den i enlighet med nu föreflagne tillägg och förändringar nödiga omarbetning af wiste §. 8. i Riksdags-Ordningen tror Utskottet att bada delarne bäst kunna göras da tvid en kommande Riksdags Riksens Stander t anseende till sielswa hufwudiragorne stadgar stna beslut, örebro den 14 Augusti itzlz.
Pa Constltutions-Utstottets magnar 6, ^särner.
I. lirrZstaäius. k, LsnäberZ, ^nä:son (Z. 8j1verstolxs.
FörfkaA till ändringar i Regerings - Formen. 8. 2.
Konungen eller den Regeringen förer stall alltid wara af den rena Evangeliska Läran, sadan som den uti den. oförändrade Augsburgilka Bekännelsen, samt Upsala Mötes Beslut af ar r zgz antagen och förklarad är. §. 4.
Konungen ager att allena styra Riket, pä sätt denna Regeringsform föreskrtfwer, inhämte dock
I de sall här nedanföre stadgas, underrättelse och råd af ett Stats-Råd, hwartill Konungen kallar - Den-4 Julik. -655 lar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade, infödde Swcnste, Fralse eller Ofrälse Ältan, af den rena Evangeliska Läran. §. 5. ScatS - Rådet skall bestå af Nio Ledamöter, hwilka äga rätt, att alla der förekommande nial öfwerwara, nemligen:
En Justitie Stats-Minister, som tillika alltid stall wara Ledamot af Korunge: s Högsta Domstol; En Stats-Minister för Utrikes Ä mderne; En för Krigs - Ärenderne; Feni Stats-Råd, hwaraf minst Tre böra hafwa klent ut! civila beställningar; samt Hof--Canzleren.
Konungen äger rättighet att at en eller flera Ledamöter af Stars - Rådet k egenskap of Stats - Minister uppdraga inseendet öfwer den gren af Stats-Förwaltningen, som Konungen finner tsenligt honom anförtro.
Den en sadan befattning erhållit, äge samma answar och skyldigheter som Stats-Secreterare.
Omsorgen för allmänna Underwisningen och Uppfostran, Ecclefiastique-Werket och Fattigwarden ware alltid en serskild
Person uppdragen med Säte och Stämma i StatS-Radet för de mål, som till dest befattning höra.
Ej mä Fader och Son, eller twa Bröder pa en gang wara ständige Ledamöter af Stats - Rådet. §. 6.
Stats-Secreterare bibehalles för alla de förwalrnings«grenar, hwilka ingen serskild Minister fatt sig uppdragne; och äge i sadant fall
Säte och »Stämma i StatS-Radet för de mak, som till derabefattning höra. Hwarje Stats-Minister eller Stats-Secreterare, da han af laga förfall hindras, att malens föredragning inför Konungen öfwerwara, företrädes af det Stats-Rad eller den Person, som Konungen dertill utser, hwilken enahanda answar r6§S Den 14 Julik. §. 7. Konungen läte uti Stats-Rådet sig föredragas och algöre der alla Regerings, Ärender, utom de Ministeriella, eller dem som anga Rikets, förhållanden till främmande Magter, samt Com, mandomal, hwarmed förstas sadane, som Konungen i egenskap af Högste Befälhafware öfwer Krigsmagten till ^Lands och Sjök omedelbarligen besörjer.
Till Arendernas föredragande förvrdne Konungen, efter de i föregående §. §. lagde grunder, Chefer för de serjkilde Departementen af Konungens Canzli elter den fördelning af Ärenderne, till hwarje Departement, som Konungen finner för godt utstaka, samt en af Konungen utfärdad Canzli, Ordning Eormner att bestämma. §. 8.
Ej ma Konungen fatta något beslut k te mål, hwaröfwer Stats-Rådet höras bör, deräst icke twenne af Stats-Rådets Ledamöter jemte den föredragande tillstädes arv. Stats-Radets samtelige Ledamöter, der de icke laga förfall aga, ssola öswerivara alla mål af synnerlig wigt och omfattning, som i.
StatS-Nadet förekomma och RiketS allmänna Styrelse röra.
Sädana äro:
Frågor och förslag vm nya Allmänna Författningars widtagande; om upphäfwande och förändring af de förut gällande; vm n»a allmänna Inrättningar har uti serssildte Styrelsen- grenar, med flere af dylik beskaffenhet. §. y. Öfwer alla mål, som hos Konungen eller Regeringen föredragas, skall Protokoll föras; klifwande de närwarande Ledamöter af Stats-Rådet och Föredraganden vwillkorligen förbundne att deras meningar öfwer de förekommande Mender yttra och förklara; Konungen dock förbehållit att alleria besluta.
Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, att Konungens beslut wörö uppenbarligen - Den 14 Julik. 1657 ligen stridande mot'denna Regeringsform eller Rikets allmänna Lag, aligge det da Stats-Radets Ledamöter att föreställningar deremot göra.
Der nä, gon serskild mening icke blifwit till Protokollet anfört, anses de närwarande hafwa styrkt Konungen till det beslut han fattat.
För rädstagen stola StatsR Idets Ledamöter wara answarige, såsom i 106 §. derom widare stadgas §. io.
Om Stats,Ministrarnes Embeks-Förwaltning och Ärendernas föredragning inför Konungen, förordne Konungen som honom tjenlig! synes. Hwarje Minister eller Föredragande ware ansvarig, deräst han försummar nödige upplysningar inhämta och Konungen underställa.
I samma ändamål och till Ärendernas fullständigare utredande tillsätte Konungen en Beredning, bestående af hälften Frälse och hälften Ofrälse Män, hwilka i alla förekommande mål, deräst de sig icke serskildt yttrat, anses Pluralitetens mening hafwa biträde. §. 11.
Uteslutes. §. ir.
Konungen äger att i afhandlingar och förbund med främmande Magter inga, sedan han dcröfwer hörr Stats - Ministern för Utrikes Ärenderne och Hof-Canzleren- Wid Handels - Tractaters afsiutande höres tillika den Embetsman, som öfwer Ärender, rörande allmänna Hushållningen och Handeln, ager högsta inseendet eller deraf är Föredragande. §. i z. Will Konungen börja Krig eller sluta Fred, kalle da till ett utomordentligt Stats-Råd samtelige Ledamöterne af Stats, Rådet och StacsSecreterarne, framställe för dem de skäl och omständigheter som härwid till öfwerwägande förekomma, samt ässe deröfwcr deras yttranden, hwilka de stola hwar för sig, med den answarighet 127 §. bestäm - »6s8 Den 14 Julli. mcr, till Protokollet afgifiva.
Konungen åge derefter maak att fatta och utföra det beslut, som han för nyttigast finner. §.
Utesiutes. tz. 28.
Konungen ager att i Stats-Radet utnämna och befordra infödde Swenske Man till alla Embeten och Tjenster inom Riket, högre och läg-e, hwilka aro af den egenskap att Konungens Fullmagt dera utfärdar, dock böra wederbörande förut med förslag hcuwa inkommit, der sadane hittills agr rum, ware likwäl Konungen obetaget, att uti MilitairEmdeten nyttja Utländske
Man af sällsynt skicklighet, men icke tili Commendanter i Fästningarne.
Konungen faste wid alla befordringar afseende endast a de Sökandes förtjenst och skicklighet, men icke pa deras börd.
Till Stats-Ministrar, Stats,Nåd, JustitieRåd, Stats, Secreterare eller Chefer för ftrskildte
Departementeme i Konungens Canzli, samt alla andra Civila Embetsmän inom Riket och Domare, ma sadane
Män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska Läran. §. 3?- Stats, Ministrarne, med undantag af Justitie Stats-Ministerm Stats,Råd, Prcsidenterne i Collegierne, Öfwer,Stathallaren, Under,Stathallar ren i Hufwudstaden samt Politiemästare, Hof-Canzleren, Konungens högste Ombudsman eller JustitleCanzler, Stats,Secreterareelier andre Departements, Chefer i Konungens Canzli, Landshöfdingar, Falt, marskalkar.
Generaler, och Amiraler af alla grader, General-Adjutanter, Öfwer-Adjutanter, Stabs,Adjutanter, Commendanter uti Fästningarne, CapitainLieulenanter och Officerare wid Lif, Drabairterne, ^fwerstar för Regementerne, Secund, Cheferne wid Gardes - Negementerne till Häst och Fot, bswerste - Den 14 Julii. r6;y kieutenanlen wid Lif-Regements Brigaden, Cheferne för Artilleriet, Fortifikation, FältmätniNgs och Sjö, mätnings, Wasendet, Ministrar och Sändebud till främmande Magter, tillika med Handels« Agenter samt alla de Embets, och Tjenstemän, svin uti Konungens Canzli, med undantag af Justitie Revisions Expedition, nyttjas, eller wid Utrikes Beskickningar antagas, hafwa förtroende-sysslor, hwarisran Konungen ma dem endtlediga, eller om deras entledigande förordna, när han pröfwar Rikets tjenst sadant fordra.
Konungen kungör dock sadane beslut i Stats, Rådet, hwars Ledamöter ware skyldige att deremot göra underdånige föreställningar, om de finna sig dertill skäl äga.
Meningen: scb alla andra personer, som utgöra ellerhöratill den sä kallade Landt-Rege, ringen, som skulle följa pa ordet Landshöfding^r, blef af twa Stand antagen och af twa Stand afstagen, hwarföre den såsom alternativ hemstalleö. §. 39. Will Konungen i fredstid Utrikes resa, meddele han Stats-Radet in Pleno benna sin föresats, och inhämte desi tankar deröfwer.
Besluter Konungen derefter sadan resa och den werkställer, befatte sig ej med Rikets Styrelse, eller utöfwa den Konungsliga Magten sa länge han Utrikes wistas.
Har Thronföljaren uppnatt Aderton ar, förwalte han Riks,Styrelsen; men i annat fall före Stats-Radels samtelige Ledamöter, under sadan Konungens fran, warö Regeringen i hans namn med all den rätt denna Regeringsform Konungen tillägaer, dock ma ej i någon af detza händelser Regeringen Adeligt Stand och »värdighet förläna, eller till Greflig! eller Fri, herrligt Stand upphöja, eller Riddarcwärdighet utdela; äswen som alla sytzlor endast tills widare kunna förwaltas af dem som Regeringen dertill förordnar. i66o Den 14 Juli!. §. 40.
Konungen sa sjuk att han Regerings-Ärcndcrne icke wardar, förhalles med Rikets Styrelse pa det satt, som i föregående §. bestämmes. H. 41.
Konung ware myndig wid fyllda Aderton ar.
Dör Konung förr, an Thronföljaren denna alder uppnätt, föres Styrelsen under des' minderårighet as den Prins af dec Regerande Konunga, huset, som, enligt den gällande SuccessionS-Ordningen, Arfsrätt i Riket aga kan, och minst till 21 ars alder hunnit, samt blifwit af Konungen dertill förordnad.
Har Konungen andre Personer, som stola Swenste Man wara, till förmyndare för den minderårige Konungen utsett, da söre desse Rikets Styrelse intilldess Riksens Ständer wid nästa Riksdag derom förordnat.
Dör Konung utan att hafwa någor förordnande medelat, föres Styrelsen af StatsRaders samtellge Ledamöter intilldess Riksens Ständer wid deras nästa sammankomst Förmyndare för minderårige Konungen utsett.
I alla dessa fall styr den minderårige Konungens Förmyndare eller StatsRadet med Konungslig magt och myndighet i Ko, nungens namn och galle denne Regeringsform till owillkorlig efterlefnad.
Är Konung eller Tronföljare wid de i denna och föregående §.§. uppräknade händelser Femton ar gammal/ äge
Han att uti Stats-Rädct, Högste Domstolen, Hos-Nätter o.h Collegier inträda, dock utan att i något beslut deltaga §. 42.
Skulle den olycka tima att hel<Konungahusel, inom hwilket arfsrätten till Riket, räknas, pä Manliga sidan utginge, da färwaltas,Regeringen af Stats-Rådet med Konungslig magt och myndighet, intill dess Riksens Ständer hinna sam - Den 14 Julis. 1661 sammankomma, ett nott Konungahus utkora, och den walde Konungen Regeringen tiliträdr.
Uri alla de fall hwarvm föregående fyra §-8- handla stola samtelige Stats-Rådets Ledamöter och Stats-Secreterarne wara närwarande 06) rösta. §- 4Z Gar Konungen i fält, förordne
Ha« antingen Thronföljaren, > händelse denne uppnatt Aderton ar, eller ock minst
Ser as Stats-Rådets Ledamöter, och ibland dem Justitie-Stats-Ministern, ali föra Regeringen i de mål Konungen förestrifwer. §. 91. Blifwer Konungen utöfwer
Tolf mannder ucvm Riket och icke är i fält mot Nikelö fiender, fammankalle Thronföljaren, i händelse han Aderton ar fyllt, eiler i motsatt sall Stats-Rådet genom öppet Påbud Riksens Stander till Allman Riksdag, och laka kallelsen inom Femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufwudftadens Kyrkor, samt styndsammeligen uti de öfriga delar af Riket kungöra.
Sedan underrättelse derom wid samma tid till Konungen afgatt, men Han ändock icke inom en manad efter Riksdagens öppnande till Riket återkommit/ da stola Riksens Ständer en nv lid utsätta inom hwilken Konungen bök till Riket aterwända, skulle Konungen det oaktadt uteblifwa, tillträde Thronföljaren genast, om Han Aderton ar fyllt, Rikets styrelse såsom Konung med bibehållande af denna Regeringsform.