Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Endast i detta lilla faktum ligger ju en oerhörd skillnad inellan förr och nu, ty då en af våra mest framstående kvinuor i föredrag och broschyrer utkastat en handske till d ' em hon benämner ~kvinno- sakskvinnorna~, skyndar den ena efter den andra att upptaga den för att oförsagdt och talangfullt förfäkta de ' rättigheter, som blifvit deras kön tillerkända, * * t: Om man an har Fredrika Bremer att tacka för det första utsädet till.
den skörd, hvillcen nu burit frukt i viilsignelse för rnhga, var det dock &gt;Tidskrift för hernnietw, sóm träget och troget och med det rkon- centrerade mod, som heter tålamods1 pldjde fåra * efter fåra i obruten mark för att der nedlägga och vårda de goda fröen.
Det finnes ej en reform berörande kvinnan, som icke varit väckt eller afhandlad i nämnda tidskrift, och af de många förslag, soin af den framställts för att vidga kvinnans arbetsomrade och gi.fva henne nya och innehållsrikrt lifsuppgifter, h a h a de flesta sinhingoin blifvit genomförda.
Under det den s. k. kvinnoemjincipationen på i n h g n stallen i utlandet gjorde mer vasen af sig genom agitation, möten.
och petitioner, försiggick den hos oss p&amp; ett så sansadt och följd- riktigt sätt, att den oförmärkt vann insteg i den allinänna opinionen.
Med fullt skäl kunde därför Esselde yttra: # att ' Tidskrift för Hein- inet ' allt i f r h dess Eörstn framträdande gaf den impuls, som förlänat l~vinnorörelsen i Sverige ltmc~lxteren af en sund, historisk utveelding, dar r i t t och plikt, frihet och ansvar gå hand i hand^.^ I Norden var det ock Sverige, som gick i spetsen för lwinno- rörelsen, hvilken först långt senare fick insteg i de öfrigs Ian- derna.
Camilla Collett säger också härom: » Det är vårt grannland Sverige, som står frainst bland de skandinaviska länderna i rörelsen.
för förbiittrandet af kvinnans ställning.
Det gick tidigt om de an- dra i afseende på det lifliga .och verksamma intresse för kvinnans riittigheter, som där gjorde sig gällande, och resultatet daraf &amp; r att landet iru är valsignadt med många storsinnade reformer i denna riktning B Bland de tankekorn; som utkastades af s Tidskrift för hemmet., torde knappt nigra haft en bättre grokraft än dessa: » Evinnan behöfver arbetet, och arbetet behöfver kvinnan. ».
Citat ur ett bref f r h Olof Eneroth.
~Autogrofier af fïeiustbeiide persoiier,, Serieu 2., The Woniau q,uestiou in Europe,: o series of original essays.
Edited by Theodor St.autou M.
Paris 1884.?
Hur.ti mång&amp; kvinnor i lyckliga existensvillkor, hvilka af en eller annan orsak ej kunnat ' fylla kvinnans egentliga lifsuppgift att blifva maka och .moder, hafva ej suckat under den » tunga bördan af lifvets tomhet »!
Många hafva, för att frigöra sig friin denna börda, ingått iiktenslrap utnn liarlek och kanske diirigenom beredt båden sin.
egen och en annans olycka.
Andra Ater, som vid fainiljeförsörjarens död bafunnit sig utan tillgångar, hafva med förtviflan i hjartat fåffilogt sjjlrt, ett arbete, som kurin.nt gifva dem ett sparsaint, men själfför- viirfvndt bröd.
I brist på nödig?
kunskaper h a h a de fått nöja sig nied ett underordnadt och illa lönadt ~ r b e t e, så vida de icke velat iinderkasta sig förödmjukelsen att äta nådebröd i en förmögen släk- tinges hus. '
Äfven dessa hafvn då tillgripit aktenslrnpet, nar sadant erbjiidits, som en raddningsplanlca, men hafva på sa satt Iranske E kornii?
it ' ur askan i elden ».
Ty under forna tider betraktades kvinnans begAfning och ' öf- riga goda egenskaper endast som en.
rad af nollor, hvilka först er- hö110 varde genom den manliga enhet, soni ställde sig i spetsen för dem.
Att lrvinnans personlighet n.u blifvit frigjord och utvecklad, %r ocksa det mest glädjande resultatet af kvinn.oeinancipationen. '
Genom de ökade möjligheter till förvärfvande af kunskaper, som i våra dagar st&amp; flickan till buds - e h u h visserligen.
ännu i flern fall på hhdare villkor an gossen - kan hon, bättre rustad äu förr, sjiilfstandigt upptaga kampen för tillvaron.
D&amp; iimu under 1840- och 50-talen all undervisnin.g i skolorna, ined kamke några få undantag, meddelades af manliga Iiisme, fick under det d&amp;på följande decenniet allt flern laixrinnor tillträde till nndervisningsmstalternn.
Dettn icke blott i flickskolornn, afven i gosskolornas lagre klasser anförti: oddes undervisningen åt ltirarinnor, och med det goda resultat att allt flere siidana platser lammdes &amp; t kompetenta kvinnor.
Om den aktning och det erkannande de rönte af sina medlarare, vittnar bast den omstiindigheten, ntt de efter hand iifven erhöll0 sate och stamma i l~arelrollegiet.
Ju iner kvinnan dokiiinenterade sig såsom duglig och arbetq- skicklig, desto villigare blef man ock ntt liiilma henne tilltriide till l Eli hjiirtskiirnnde skildring id de svf~riglieter, Iivilka ~nöta eii bildad kvinua, saknande grundligs klinskaper, i hennes kamp för dagligt bröd, gifver oss E !&amp; Oracszko * E " tt kvinnoöde^.
nyn banor och vidgade sålunda hennes arbetsomride.
Hon erhöll efter hand rättighet att bestrida lärarebefattningen i follrskolor,.
att utöfva organist-, tandläkare- och fältskärsyrkena, att innehafva plat- ser inom telegraf- och postverken och slutligen tillåtelse att taga studentexamen, inskrifvas vid universiteten och aflägga examen inoin filosofiska, juridiska och medicinska fakulteterna.
Samtidigt fick .hon.
äfven tillträde till skrif vareplatser i banker, försäkringsanstalter, sparbanker samt på handelskontor.
Erkännas måste att bemödandet.
åt kvinnan anskaffa nya arbetsoinraden kröntes med ej anad framgång, särdeles när man be- sinnar, att det var under den korta tiden af 15 år, de viktigaste af dein öppnades.
för henne.
Under det fjerdedels sekel, som seder- inera förflutit, hnfva antalet af kvinliga skrifvare och bokhå !lare mångdubblats och f. n. ser man sådana t. o. m. i ämbetsverken.
På kontor och i bodar förekomma de i mängd, och i de senare.
intaga de företrädesvis kassörsplatserna.
Utan tvifvel skulle kviunoarbetet ej funnit en s&amp; vidsträckt användning p&amp; alla dessa omiiden, om det icke visat sig fullt tillfredsställande.
Arbetsgifvarne torde Bfven af ekonomiska skäl h a h a gifvit kvinnan företräde vid besättandet af dyliks platser, ej blott emedan, hon nöjt sig med ringare ersättning, utan ock, emedan hon visat sig pålitligare.
Allt flers af de kvinnor, som behöft att genom eget arbete förvärfva sig en inkomst, hafva sökt denna på de omnämnda skrifvareplatserna.
Många af dessa tillhöra goda .familjer, &amp; o döttrar eller släktingar till högre ämbets- män, och långt ifrån att deras sträfvan mötts med ogillande eller axelryckningar, har man v&amp;lvilligt underlättat den.
visst hör man understundom påst&amp;s, att det är underligt, ja, orätt, att en ' flicka, hvars föräldrar tyckas befinna sig i goda förmögenhetsförhåUanden, borttager en plats för den, som lefver under mera tryckta villkor.
Här är svårt att tittala något bestämdt omdöme, enär för det första mången högt stiiende persons ställning kafi vara ganska ihålig, och för det andra, ingenting är osäkrare än en flickas framtid.
Om för- äldrar, i medvetandet däraf, uppmana sin dotter eller understödja hennes önskan att skaffa sig ett med inkomst förenadt arbete, bör sadant ej klandras.
Bestämdt orätt är dock, då en flicka i lyckligare villkor, genom att arbeta för en mindre penning, nedtrycker arbets- lönen för den, som måste lefva af sitt arbete.
Det var mot detta kvinnornas inkräktande af verksamhetsområden, som tillförene varit mannen uteslutande förbeh %llna, fröken Key kraf- tigt uppträdds i sina föreläsningar, stämplande hvarje shdant arbete '
som » missbrukad kvinnokrafb.
Hon har frågat: hafva resultaten af det arbete kvinnorna nedlagt p&amp; akademiska examina, på en stats- tjänst, en kontorsplats varit mycket värda?
Hon har påstått, att rpå kontoren och byraerna förlora kvinnorna ofta sin lifsglädje samt blifva sjuka och nervösa och måste bära de inanliga kamraternas missnöje öfver försummadt arbete eller hHlla i tills de stupm.l Ja, hon har sökt skrämma kvinnorna frHn de nya arbetsfalten i följande passus:, Och allt efter som fler och fler yrken komma i de billigare arbetande kvinnohiinderna, allt färre bli de män, som genom äkten- skapet kunna gifva kvinnan möjlighet att nå sin fulla utveckling som kvinna; allt mera nedtrycka kvinnorna arbetslönerna för hvar- andra och männen; allt starkare väser diirför från minnens sida mot kvinnorna en känsla, lik den hvita rasens hat mot den gula^.^ Slut- ligen har hon anfört utlåtanden från åtskilliga arbetschefer, som hon tillfrågat, bekriiftande hennes omdöme om kvinnans underliigsenhet p&amp; de manliga arbet~områdena.~ Mot slikt påstaende skulle dock med säkerhet kunna citeras långt flere bevis af afbetsgifvare, hvilka vitsorda ej blott kvinnans plikttrohet och pålitlighet, utan iifven er- känna hennes dugande förmaga i ratt många fall.
Följande yttrande af den populäre författmen D Sigurd D torde komma sanningen närmast: &gt;Ännu pb lhng tid duger det inte for en kvinna, som betriider ett s. k. manligt verksamhetsEiilt, att bara vars lika god som en någorlunda duglig karl; skall hon upptaga striden mot alla fördo- inar och nbgorlunda helskinnad komma undan, s&amp; måste hon vara minst 50 procent Biittre.
Se dar den enkla sanningen! » Det är ej en lätt sak att inlåta sig i meningsutbyte med fröken Key.
Tror man sig ena ögonblicket h a h a fått tag i henne, glider hon det andra en ur händerna.
Anser m m sig i hennes e p n ord hafva funnit ett godt argument eiizot henne, svarar hon helt lugnt, att man * ej kan läsa innantills.
Medgifvas måste ock, rttt det obe- stridligen lir svårt att ratt läsa fröken Key innantill, ty hennes se- naste skrifter innehKila så många motsiigelser och paradoxer, att man ej alltid kan komma till klarhet, hvsrttt hon verkligen syf&amp;.
Fröken Key har likväl sjalf gifvit fingervisning på ett annat l, Missbrukad kvinnokraft^ sid. 78. '
, Missbrukad kvinnokraft^ sid. 85. missbrukad kvinuokrnft » sid. 15.
satt att liisa henne, då hon i slutet af sin sista publikation, » Kvinna- psykologi och kuininnlig logik)), yttrar: » Missbriikad kvinnokraft var skrifven i korta satser under förhoppning att flertalet kundp läsa icke blott på raderna utan äfven inellan dem ».
Nu är det just genom en sådan läsning många af fröken Keys vedersakare kommit till föl- jande slutsatser rörande hennes mening om kvinnans egentliga lifs- uppgifter.
Dessa skulle vara: 1: o att behaga mannen och uppgå i honom; 2: o att föda och fostra barn.
Många tro sig därjämte på samina sätt kunna läsa, att fröken Key anser sig stå så högt inom intelligensens oinråde, att hon med ' öfverliigsenhet kan slcåda ner på alla dem af sina medsystrar, hvillra hon benäilmer kvinnosakskvinnor; o, ~genomsnittslsvinnoF » och » f örsvarskvinnor n. Sl~alle nu gmslrn många, både miin och kvinnor, koinmit till denna uppfattning genom sin.
läsning, så frågas, om.
felet till miss- förståelsen ligger så mycket hos dem, som ej fastmer hos den, hvil- ken ej tillräckligt lrlart och tydligt preciserat sin mening.
De finnas, som tro sig kunna läsa ännu mycket mera, men som deras talan med värine och kraft blifvit förd af fröken Mathilda Roos, hänvisar jag endast till hennes broschyr » Ett ord till, f ?ölcew Ellen Key och till den svenska Idnnan)).
Man hm Wnnt sig öfverraskad af, att frölren K., som förr nll- tid på goda skäl ansetts tillhöra framstegspartiet inom lrvinnorörelsen, nu adopterat, hvad man reda12 länge betraktat sonr en förfildrad upp fatfnirtg n (lmligen att kvinnan endast genom mmznerr 1ca.n vinna aktni ?lg 0 ~ 7 1.
Vidare att en person med fröken K: s rikt utveclrlade intelligens och s jälfständjga stiillning vill upp- draga en trång begränsning för kvinnans lifsuppgift och vei.lrsmhet utom helniiiet.
Det ai.
ju obestridligt, att par » la force des choses~ h~~ndratals kvinnor mdste försaka älctenslcapets och inodersknpets lycka.
Fröken E. tyckes likviil dela den af C.
L. Aliliqvist uttalade åsikten, att w endast den kvinna, som genom sin sjalfverl~sainhet C i i stånd att fylla en plats utoiii äktenskapet och försörja sig är fullt fri i sitt val af make » l. '
Och sjalf säger.
hon i samma syftning: » ' Den nrbetsodug- liga kvinnan råkar alltid i någon form af förnedrande beroende, af hvil- ken den mest förnedrande ar äktenskapet, fattadt såsom för~örjning)) ~.
\ ' » Kvinnlig psykologi och kvinnlig logik » sid. 49.
» DiIissbrukad kvinnokraft * sid. 20.
Under sadan förutsättning måste ju äktenskapens antal ytterligare reduceras?
Mot den hänförelse, hvarmed fröken K. uttalar sig om kärleken och äktenskapet, torde icke vara ur vagen att framlägga den nyktra erinringen, att visst långt ifrån alla äktenskap äro fullt lyckligs, och att mången hustru fatt pejla djupet af Inferno i sitt husliga lif.
Hvmför då vilja, kringgärda kvinnan med föreskrifter, att hon en- dast inom ett visst tillmätt område får söka det arbete, som är för- enligt med hennes t vas ens egendomlighet^^?
H v d ö r ej lämna henne frihet att utveckla sig i den riktning, dit hennes anlag och böjelser den m&amp; nu t. o. m. syfta på studentexamen?
Hvcarför be- peka strida ' heme rättighet att söka det arbetsfalt, där hon f&amp; den basta pekuniära ersättningen - detta m&amp; nu också ligga i banker eller kontor 3 Den obevekliga nödvändigheten bjuder så,val den meddellösa kvinnan som den medellösa mannen ratt skaffa sig ett arbete, hvilket gifver de bästa existensvillkoren.
Det &amp; r ofantligt mycket arbete i denna värld, pil hvilket man kan tillämpa det engelska, uttrycket sdrudge1.y~ - för hvilket ej torde finnas bättre försvenskning än shvardagssläp)) - och det visst icke främmande för moders- kallet.
Obestridligt är, att endast ett fåtal priviligierade, män som kvinnor, kan vlilja det arbete, som bast passar för deras anlag och böjelser.
Den stora massan måste med eller mot sin vilja förrätta u drudgery-work n.
Detta bör dock ej betraktas sasom nilgon olycka, ty ett om- sorgsfullt ' och sainvetsgrannt förrättande af af ven det enklaste och enformigaste arbete kan gifva en inre tillfredsställelse, hvilken este tikern ofta srsknar.
Månne det ej ligger en motsägelse däri, att fröken K., på samma gång hon förordar samskolor, dock vill inskränka kvinnme uppfostran till utvecklingen af de egenskaper, som tillhöra hennes köns egendomlighet?
Om samuppfostran således kan vara fullt lämp- lig i skolans Zligre klasser, bör den val åtskiljas i de högre, där gossens studiemål vanligen är studentexmen?
Och d&amp; fröken K. i föredraget öfver naturenliga arbetsområden för kvinnan, uttalat som sin mening, att 2 studentexamens olycksaliga inflytande iir uppenbart på det manliga släktet,, bifogar hon varningen, satt d a borde mot- arbeta, att äfven det kvinliga släktet drifves in under samma o k ~ l.
- ' # Missbrukad kvinnokrafts sid. 73.
Likväl synes fröken K. ej hafva n&amp;got emot, att kvinnan väljer läkarinnans eller juristens kall.
Men huru skall hon blifva legitimerad läkare eller jurist utan studentexamen?
Kan hon till- erkännas rätt att konkurrera med inannen på nämnda banor, dar trängseln redan är stor nog?
En annan motsägelse ar, att fröken K. å ena sidan starkt be- tonar, att kvinnans egentliga verksainhetskrets &amp; r hemmet.
och att hon; då hon måste söka sin lifsnppgift utom detsamma, bör göra det inom områden adar hennes moderliga instinkter kunna göra sig g g a n d e *, men å den andra säger sig icke betvifla, att » vid nästa sekelslut på alla rattsområden medborgarinna skall betyda detsamma som medborgare » l.
Denna antydan om kvinnans framtids deltagande i det politiska lifvet, bekräftas därjämte af yttrandet, att kvinnan bör hafva, alldeles samma rätt (som mannen) att taga del i stiftan- det af lagarnas.
Huruvida detta blir till fördel för hennes moder- liga och husmoderliga plikter, lämnas åt framtiden att ' bevisa.
Med stor skärpa vinder, sig fröken K. mot » kvinnosaks- och försvars kvinnorna^, men stundom påminna hennes angrepp på dem om en viss notorisk riddares härnad mot väderkvarnar.
Så t. ex. författarinnans Bnda till leda upprepade paståenden, att)) kvinnosalrskvin~rna, drifva satsen, att lcvinnan i afseende 135 intellelrtnell ' begfifning 5ir fullt likställd med mannen, och att do u p p stallt såsom sitt mal: &gt;kvinnans jämnhöjd med mannen iuom hnus l i f s s f e r ~ ~ m., m. m. in.
af samma innebörd.
Det 61. visst möjligt, att äfven svenska kvinnor upptriidt med dylika öfverspanda anspråk, men de hafva med.
dl säkerhet ej till- hört antalet nf våra ledande kvinnor och kunna sålnnda ej tillerkan- nas någon auktoritet.
Bland de många för sitt köns sanna intressec arbetande, med hvillra jag under en lång lefnad kominit .i beröring, vet jag mig ej hafva påträffat en enda sådan individ.
För egen del erkänner jag gärna det manliga släktets öfvoi: - Iägsenhet i andlig begåfning, då man betraktar det i sin Itelhet.
Me:] däremot kan ej bestridas, att, om man tager hänsyn till individenta, har det funnits och finnes 6nnu rätt många framstående, ädla lrvinnor, hvilka gjort en beaktansvärd insats i kulturarbetet3.
.Missbrukad kvinnokraft, sid 4.
.Kviiinopsykologi och kvinnlig logik, sid. 97.
Se fröken Sandströms uppsats i Dagny: ~Kvinnombete och kviniio- lycka.,.
Fullkomligt otillbörliga äro afven de skarpa hugg fröken K. riktar mot t försvars kvinnorna^, hvilka hon beskyller för krigsagitation, sägande: till stor del genom kvinnans af alla sakkunskaper, af d a politiska ansvarskänslor otyglade känslosvall har broderkrigets afsikt, denna brottsliga dårskap, otänkbar före försvarsagitationen, under hatal vanärat vårt folk.
I hela detta århundrade finnes icke niigot mera upprörande missbruk af den svenska kvinnans laafter B l. Be- skyllningar af &amp; dan art kunna icke betraktas annorlunda an som foster af en allt för högt uppjagad fantasi.
Måhända torde afven här kvinnor gjort sig skyldiga till klan- dervada förlöpningar, men därför iir det väl e; j berättigadt att ut- slunga ett anatema öfver hela försvarsrörelsen.
Vårt gamla, kära Sverige har varit lyckligare %n de flesta andra länder, emedan det alctrig varit underkufvadt, aldrig helt förlorat sin själfstandighet.
Skulle d % den nuvarande generationen, iittlingarna af de män, som med Gustaf Vasa kämpade för fäderneslandets be- frielse från frainmande ok, af de tappra, som med Gustaf Adolf offrade sina lif för trosfriheten, skulle den, ej mäktig af offervillighet, sitta med händerna i skötet och blottställa, fäderneslandet för samma öde, som drabbat Polen, Finland och Östersjöprovinserna?
Det ser nästan ut som skulle fröken K. vilja antaga, att vi ej hafva, andra grannar &amp; n dem, som bygga och bo p % hinsidan Kölen.
Skulle hon aldrig fått ögonen öppna för det faktum, attr / * i iih-en i söder och öster aga grannar, att dessa miiktiga grannar förr eller senare kunna drabba samman, och att Gotland för bada vore en lockande larigsdepôt, samt att vår neutralitet endast skulle respekteras i den mån den vore beväpnad och kunde försvaras?
Då torde hennes eget uttryck:, det är p&amp; ögonen vi först blifva blinda8 e, här finna sin tillämpning.
Ännu en sak.
Det kan ej vars fröken K. obekant, att äfven i Danmark och Norge pågår i närvarande tid en försvarsagitation bland kvinnorna, och med fördelaktigare finansiella resultat an hos oss.
Ned skäl kan friigas, om en sadan för Norges kvinnor lämr hafva mer &amp; n ett ögonmärke?
Emot d e ~ försvarsagitation a i grann- landet har dock fröken K. ej haft ett klandrande ord.
Hvarför skulle då den svmka kvinnan förhålla sig liknöjd gent emot den foster- ländska rörelsen?
missbrukad kvinnokraft^, sid. 53, 54.
" Missbrukad kvinnokraft % sid. 63.
Ack, det torde nog annil töfva .länge, länge, innan den eviga.
fredens dag uppgh öfver jorden!
Högmodet har med ratta blifvit raknadt bland de sju dödssyn- derna.
Men det ar ej blott börds- och p ' enningehögfarden, som äro fördömliga; detta galler ock andra yttringar af samma känsla, intelligens- högfärden ej undantagen.
Varnande säger skalden: » und Hochmuth ist ' s, wodurch die Engel fielen, woran der Höllengeist den Menschen fasst)).
Intelligenshögmod leder ofta till.
en annan själsförvillelse - snilledyrkan.
Men om snillet heter det, så väl som om ' myclcet annat godt, hvaröfver vi glädjas eller förhafva oss - hvar och en efter sin sinnesart: » Vi hafva intet, det vi ej undfått, h a f v a ~.
En enda liten blodpropp ar tillräcklig att rubba tankemekanismen hos det mest öfverlägsna snille, att ej tala om den uppmjukning af hjärnan, hvilken för många högt begåfvade män blifvit en nemesis, som bestraffat deras afvikelser från sedlighetens vag.
Hot det snedvridna ' åskådningssätt, ' som funnit sitt ottryck i följande sats: sagde ej den manliga öfverrniinniskan sin intensiva sinnlighet, sitt diimoniska djup, sin frändskap med ~ u c i f e r och Pro- metheiis, d&amp; hade han hvarken blifvit.
stor som religionsstiftnre eller tänkare, som skald eller siarer l, niåste inlaggas den dlv&amp;ligaste protest.
Sannolikt instämmer i ck så hvarje sansad och tänkande miinniska af f ~ l öfvertygelse l i fröken ~ ó o s ord: ' aatt de stora snil- len, hvilka sölat sig i laster, blifvit stora trots detta och icke i följd cltiraf s.
Att säga det snillet ej bör rniitas med den » gangse etiska mat- sticlcan » är en farlig sofism, ty rätt och orätt äro.
ej subjektiva be- grepp.
J ~ mer I int ' ensivt snillet är, destö större blir ock d6t ansvar det alägger.
Utsträckes ett dylikt v r h g t åskådningssätt äfven till de genia- liska kvinnorna, blir det an mer betänkligt, huru få dessa an må vara.
M h g a nf fröken.
I h y s vänner hafva också icke lcunnat undgå att känna sig smärtsamt berörda af d&amp; beundran hon uttalar oni för- ' fattarinnan Laura Marholm, denna * Tysklands enda geniala kvinna », från hvilken hon citerar det förunderliga uttry+&amp;: r att det beteck- ' * Missbrukad kvinnokraft * sid. 27..
nande för den basta som den sämsta kvinnonaturen är dess vildhet, denna med sjalfva urnaturen djupt förbundna väsensart » (M.
K. sid 58).
Bast för oss, stackars genomsnittskvinnor, att ej först&amp; det » gränslöst djupa, i denna genida sats!
Det hade varit önskligt att flera af Laura Marholms märkliga.
yttranden framdragits i ljuset, hvarigenorn man tydligare fått se hvilken and
Se har en stidan: 9 1 mannen börjar kvinnans lif och i honom slutar det, ty mannen gör kvinnan till kvinna.
Han skänker henne sundhet och sj alf aktning genom att göra henne t il1 mor.
D Och en dylik litteratur, om hvilken en mnlztig recensent siiger, sinnlighet., vill man, om ock p&amp; indi- att rden doftar af rekt sätt införa i våra hem!
Ty det är att befasa, det många kvin- nor, just i anledning af det beröm, hvarmed fröken K. talar i m Laura Narholm, skaffat sig hennes arbeten.
Allt som retar nyfikenheten har, tyvärr, en stark lockelse.
En annan författarinna af samma skaplynne tyckes danskan Erna Juel-Hansen vara, om hvars bok ~Kjerlighedens Veje » samma recensent sager: B den ar rutten, den stinker a.
Han uppmanar kvinno- rörelsens ledande krafter att gripa in och slå ett slag som duger för kvinnans ära mot en usel litteratur och ett förvringt Hskådningssatt, som hota att beröfva v&amp;ra unga flickor deras skönaste smycke - den jungfruliga renheten.
Häri instämmer jag af innersta hjärta, ty det vore sannerligen en af tidens mest beklagansvärda missrikt- ningar, om mannen måste uppträda att v-a om sedligheten, emedan kvinnorna förhölle sig passiva.
Från den ringaktning, hvanned fröken Key talar om sin tids och sitt lands kvinnor, undantager hon ej ens mödrarna, oaktadt den höga tanke hon hyser om deras kall.
Om dem sager hon niidigen: » Förr $n det blir en sanning, icke blott i festtal och tidskriftsartiklar, iitan i lgvet, att moderns uppgift är det väsentligaste området för kvinnans kraftutveckling, förr kominer hon icke att erhalla den ut- bildning hennes moderskall behöf vem.
(» ~issbrukad Kvinnokraft)) sidan 38.)
Här torde ~ ö i h e s uttryck: » grau, theurer Freund, ist alle Theorie, und grun des Lebens goldner Daum),
, finna sin fulla tillämpning.
Ofta händer, att den som är starkast Det berattas om tvenne be- i teorien är svagast i praktiken.
gåfvade makar, att de slcrefvo och öfversatte goda böcker i uppfost- ringsfrågan, men det oaktadt blefvo alla deras söner mer eller min- dre förolyckade individer.
b är emot finnas ' otaliga mödrar, som hvarken läst Rousseau eller.
Pestalozzi, än mindre Perez, Brucker m.