Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag din mat! » Lille Erik var en gosse, men mot bonom har i stället slagit mig på att komponera mu- hyste Bella ingen hemlig afundsjuka, hvadan sik; det är mera ovanligt för en kvinna och denna drifkraft icke där kunde med åsyftad har följaktligen bättre utsikt till framgång.
Jag verkan användas; ett nytt försök därmed må- kommer for att be eder kasta en blick på denna min komposition. » ste göras.
Med en tafatt åtbörd, påminnade om en » Ä t nu, söta Bella, eljes får Miss din mat! » Brodérnålen blef då det verktyg, som under Miss var katten^ lekkamraten, vännen, jänin- halfvuxen pojkes försök att vara ledig och flere år flitigt användes af Peggy Hård samt äringen och, i VISS mening, jämnliken, där obesvärad, räckte hon honom sin pappersrulle.
två äldre systrar till henne, och som de voro ledde försöket till önskadt resultat; den slum- » Men hvarför gör fröken sig egentligen så alltför rättänkande och upplysta för att, så- rande afundsjukan emellan de två väcktes.
mycken möda? » sporde den gamle, i det han som många andra, vilja arbeta i hemlighet, » Ni har ju en anställ- Bella åt glupskt, under det hon sneglade vecklade upp noterna.
utan gjorde det öppet samt både fort och ut- bort till Miss, som kisande och spinnande be- ning, som bör kunna tillfredsställa såväl edra märkt väl, så saknades heller aldrig arbete traktade läckermunnen.
materiella behof som — hvad skall jag säga?
för dem, utan de erhöllo så mycket däraf, Efter den stunden var katten alltid tillstä- — er begåfning; och jag, som kännt er allt att de kunde dela med åt flere andra, som des, då Bella bjöds på mat, och försummade sedan er skoltid, har aldrig haft en aning om, behöfde och ville förtjäna.
Detta var för aldrig att med en obeskrifligt illparig min hålla att ni har större kallelse för musik än de dem en glädje, ty de hyste ett varmt och sig redo att äta ur Beilas fat, hvilket hade nittionio bland hundra, som öda bort tid och innerligt deltagande för hvar hjälpbehöfvande till följd, att hunden ofta förtärde mera, än krafter pä pianospelning. » och lidande medmänniska och skydde aldrig magen kunde rymma, särskildt då Bella i hem- » Man får hvarken sky möda eller olägen- något besvär, någon möda eller uppoffring lighet fråssat på ägg.
Det illamående, som heter, om man vill fram, » genmälde hon och för att kunna bistå med råd och dåd, så långt därpå öfverföll kamraten, tycktes i hög grad tog ett långt steg fram i rummet.
det var dem möjligt.
Med ett sådant hjärte- fröjda Miss.
• » Fram, » upprepade den gamle, » fram, till och sinnelag var det därför naturligt att När någon sporde husmodern, hvad som hvad? » Peggy Hård gärna skulle mottaga en syssla, bringat henne på tanken att använda denna Fröken Ulla skyggade till för hans stränga genom hvilkens lön hon blef i stånd att, nå- drifkraft på djuren, svarade hon lika oförbe- blick.
» Till att f l en nekrolog i platstidnin- got längre än de små nålpenningarne tilläto hållsamt som naivt: garna en gång, då ni förödt edert lif på gagn- henne, utsträcka den hjälpande och stödjande » Ack, vi göra ju ungefär på samma sätt, lösa arbeten.
Den utmärkelsen tillfaller nu- handen.
när vi vilja drifva fram barnen!
Täflingslusten mera äfven vanliga brottslingar, » tillade han.
Hon är nu den enda kvarlefvande af de bör väckas! » » Jag har alltid hört och lärt, att det är en många syskonen och har genom sitt älskvärda Hon träffade omedvetet hufvudet på spiken.
ädel sträfvan att söka lyfta sig öfver den obe- väsen och sin ädla personlighet gjort sig Vi hafva, sorgligt nog, under namn af täf- märkta massan, » svarade fröken Ulla, slän- afhållen, högt aktad och värderad af alla, lingslust satt in i barndoms- och ungdoms- gande nacken tillbaka.
» Och jag måste fram. » med hvilka hon kommit i beröring, samt fort- lifvet en drifkraft af alldeles samma natur Den gamle tycktes hejda sig från att gifva far, genom att skänka hjälp, tröst och glädje, som den, hvilken förmådde den öfvermätta ett häftigt svar; en tystnad uppstod, och en så vidt krafter, förmåga och tillgångar räcka, Bella att äta sig sjuk.
Vi hafva gjort afun- tredje varelse kom fram på scenen.
med sin välsignelsebringande verksamhet i den och äresjukan till de förnämsta drifkraf- Det var en stor papegoja, som hade sin människokärlekens tjänst.
terna för vårt folks framåtskridande.
bur i det angränsande rummet, hvartill dörren J.
Här finnas, Gud ske lof, många naturer, stod halföppen.
Fågeln hade förhållit sig full- som icke kunna fördärfvas, - icke ens genom komligt stilla på sin pinne, tills den hörde en systematisk odling af det lägsta och futti- fröken Ullas stämma; då lyfte » Polly » plöts- gaste, som finnes i människohjärtats djap.
ligt upp hufvudet ocli tycktes lyssna, medan
IDUN 1893 69 Detta och mera i samma stil är den N ä r i n g s ä m n e n i gr. Maträtter- A n v ä n d a mängder Pris » fashionabla » konversationens hufvudmoment! "
Pott K o l h y - födoämnen öre nas namn hvita * drater En ung dam comme il faut har icke lof att inlåta sig på mera gedigna samtalsämnen, el la vårt land, enkannerligen hufvudstaden, har 6 hg.
kött 45 100 50 JU sedan ett par år arbetats för införande af 50 gr. » stötbröd » 3 37 5 2 äfven om hon själf hade lust.
Hon skulle Kött- 5 1 ägg 5 5 då kallas för » emanciperad », ett ord som * ~ e n hushållslära i skolornas högre flickklas ser i s a m b a n d m e d s å kalladt skolkök.
Det för- 1 bullar 2 dl.
mjölk 7 1 10 användes både i tid och otid, och som ännu sta skolköket öppnades i Stockholm 1 8 8 9.
3 &lt;:5 gr. flott 25 med alltid har en dålig klang i öronen på stilla- 8 1,5 1. potatis En af de personer, s o m isynnerhet för folksko- 2 195 19 potatis 1 hg.
torkad frukt 50 2 ståendets förkämpar.
Och fruar och äldre lorna mest arbetat i detta afseende, är lärarinnan vid a 1 » risgryn Klara folkskola, fru Sofi Nilsson.
M e d ledning af 77 7 damer i allmänhet komme att högljudt be 3 Appel- 1 » sirap generaldirektör A l m é n s tabell: » Våra vanligaste 75 1 4 skärma sig öfver, » hur försigkommen ungdo- näringsämnens s a m m a n s ä t t n i n g, näringsvärde, pris soppa 25 gr. potatismjöl 21 1 men är nu för tiden. » 6 hg.
rågbröd och billighet » m. fl.
arbeten i s a m m a ä m n e upp- 288 46 11 Nej, en ung kvinna är alldeles » för säker », gjorde h o n en s a m l i n g matsedlar, hvilka förenade prisbillighet m e d en sådan s a m m a n s ä t t n i n g af peppar om hon vågar intressera sig för saker, som rätterna, att kroppens behof af näring blef tillgo- Summa 92 192 753 95 röra mänsklighetens, nationens eller ens det sedt.
Därjämte t i l l k o m m o åtskilliga anteckningar, För 1 vuxen pers 23,7 23 188 48 lokala samhällets väl och ve.
Och medlem- innehållande a l l m ä n n a anvisningar och råd för mar af » de konserverande elementen » fram- skötandet af ett hushåll.
D e s s a matsedlar och Frågan om huru hushållsläran skall få plats på anteckningar ha i dagarne utkommit från trycket kasta med faderlig ton: » Detta tillhör icke i form af en liten bok m e d titel: » Hushållskolans skolornas s c h e m a tyckes fru N.
hafva löst på ett kvinnans verksamhetsområde, hennes arbets- första grunder för skola och h e m.
» D e t är denna lyckligt sätt.
I förordet heter det: » I ett par af hufvudstadens folkskolor har under de senare åren bok j a g här ofvan kallat en bok för dagen.
fält är hemmet. » i s a m b a n d m e d hälsoläran meddelats undervisning Hushållsläran s o m u n d e r v i s n i n g s ä m n e i våra Det senare är sant, men ej det förra, ty i hushållets skötande. » Hushållsläran blir däri- det ena utesluter icke det andra.
Nord- flickskolor är ett ö n s k e m å l, s o m från m å n g a håll g e n o m icke ett nytt läroämne, som behöfver sär- blifvit framstäldt och äfven i m å n g a af E u r o p a s amerikas Förenta Stater, hvarest man i ut- länder till allmän tillfredsställelse praktiserats, skild plats på schemat, och hvarje välordnad folk- skola bör utan vidare k u n n a införa d e t s a m m a.
veckling och framåtskridande har ett stort m e n ännu torde i synnerhet h o s oss finnas åt- Klart är, att då behöfves en lärobok, s o m g e n o m försteg framför det antika Europa, lämnar skilliga svårigheter att därvidlag öfvervinna.
s a m m a n t r ä n g d och lättfattlig framställning möjlig- Ser m a n bort ifrån den m i s s t ä n k s a m h e t, s o m gör ämnets inhämtande p å den begränsade tiden oss lysande bevis härpå.
Ingenstädes är hem- vanligen möter allt nytt och ibland är berättigad, och tillika är s å billig, att dess anskaffande ej met mera mönstergildt än där, på samma finns dock alltid i detta fall m o t s t å n d att besegra.
verkar afskräckande.
Fru N i l s s o n s bok tyckes gång som i intet annat land kvinnan är dju- S k o l a n bar så m å n g a ä m n e n förut, huru skall an- äfven i dessa afseenden uppfylla rätt höga ford- pare anlagd och äger mera allmänbildning talet lärotimmar räcka till, frågar m a n.
Skall då ringar.
A f bokens 4 8 sidor utgöra de 1 6 första än där.
Det skulle föra mig för långt att icke h e m m e t göra något för individernas uppfost- den egentliga hushållsläran, de följande 3 2 sidorna ran, skall skolan tillskansa sig allt, är en a n n a n äro att a n s e s o m en uppslagsbok.
Framställnin här söka utveckla, hvilken oerhörd skada vi fråga, s o m ofta upprepas.
gen är enkel, lättfattlig och öfvertygande och pri- åstadkomma därigenom, att vi vägra dem, set endast 2 5 öre, hvilket i förhållande till bokens De, s o m framställa det sista spörsmålet, betänka som skola bli eller äro mödrar åt det kom- icke i sin, j a g höll på att säga afundsjuka, att det innehåll och det arbete, d e s s tillkomst förorsakat, mande släktet, att deltaga i lösningen af lif- vore en oberäknelig vinst, o m afståndet mellan m å s t e anses mycket billigt.
En sak hade möjligen gjort boken ännu mera vets allvarliga spörsmål.
De bli ytliga, de- skola och hem kunde förminskas, j a, alldeles för- svinna.
Skolan är j u till för att hjälpa h e m m e t, ras tankar vänja sig att dröja endast vid och de två borde j u s a m m a n s m ä l t a m e d hvaran- användbar, o m där nämligen funnits ett enkelt och praktiskt förslag till bokföring för hushållet.
triviala ämnen, de bli dåliga uppfostrarinnor dra: hemmat borde ju vara en skola och skolan Emellertid tyckes boken, s o m den är, böra blifva ett hem.
N u är det så, att d e s s a två stå s o m åt sina barn; dessa äro några få i stort till stort gagn i både h e m m e t och skolan.
hvarandras antipoder, betraktande hvarandra m e d Arbetets förläggare är den a n s e d d a firman C.
sedda af de ödesdigra följderna.
Ä g g e n | Det är helt naturligt, att, där tillfällen att utbilda intelligens och omdömesförmåga sak- nas, där förekommer heller ingen utbildning.
Ty det är just ur tankeutbyte på det ena eller det andra sättet människorna emellan, som grundsatser och åsikter uppväxa och ut- vecklas.
Men den unga damen får icke di- skutera, ännu mindre disputera och allra minst i skrift framställa sina tankar.
» Blå- strumpa » är det enfaldiga slagord, som för- domsfullheten begagnar för att uttrycka sitt misshag med en kvinnlig författare.
» Kvin- nan tige i församlingen, » citerar man.
Detta uttalande är liksom så mycket annat i vår religiösa urkund lämpadt efter den relativt låga moraliska ståndpunkt, på hvilken vi be- funno oss för snart 2 0 0 0 år sedan.
Helt säkert ligger äfven i denna fördom förkla- ringsgrunden till kvinnans jämförelsevis ringa deltagande i mänsklighetens utvecklingsarbete i högre mening.
Nu frågas: med hvad rätt behandla vi våra damer på detta sätt?!
Inte är det ar- tigt åtminstone.
Huru länge skall då kvin- nan fortfara att vara något, som mannen betraktar endast som en vacker leksak eller en varelse, hvilken är honom till hela sitt väsen underlägsen?
Jo, lika länge som en dum fordom hindrar henne att offentligen an- vända sitt förnuft, eller, med andra ord, för- nekar, att allmänbildning och sann kvinnlig- het äro förenliga.
Tills denna fördom upp- hört, skall också det sällskapliga umgänget de båda könen emellan kännetecknas af den- na oerhört fadda, intetsägande konversation, efter hvilken hvarje tänkande människa ovill- korligen måste anställa följande betraktelse: O, huru mycket nonsens har man icke nu presterat!
m i s s t ä n k s a m m a ögon.
Vårt svenska skolväsen framkom j u ej ur allmänhetens önskan, utan s o m ett påbud från högre ort, s o m m a n m å s t e lyda.
Nu finnas visserligen m å n g a hem, s o m äro kompetenta att utan skolans hjälp uppfostra sina barn, m e n ä n n u flere torde finnas, s o m af en el- ler a n n a n anledning s a k n a denna kompetens, och därför böra vi vara t a c k s a m m a för den hjälp skolan kan l ä m n a.
Och kanske icke m i n s t i hushållslära torde ett skolans ingripande få a n s e s vara af behofvet påkålladt.
I synnerhet i en tid af arbetsbrist och ringa tillgångar, då det gäller att få det lilla alt räcka till och ä n d å vara njut- bart.
Vårt svenska folk påstås j u vilja lefva öfver sina tillgångar, och för att aftvå den beskyllningen, om ej för annat, s å är af nöden att våra barn lära sig » h u s h å l l a », lära sig alt » rätta m u n efter mat- säcken. » Fru N i l s s o n s b o k m e d sina beräkningar, sina förståndiga och praktiska vinkar o m ett och annat är i detta afseende en ypperlig hjälpreda, s o m förtjänar en vidsträckt användning.
Att hushållsläran är af oberäknelig vikt för h e m m e n s lycka och trefnad torde ingen vilja be strida.
Att familjens m a n l i g a m e d l e m m a r till- bringa sin lediga tid på förlustelseställen och re- stauranter är nog icke uteslutande deras fel.
Mån- gen gång torde h e m m e t s kvinnliga personal, sär- skildt h u s m o d e r n, vara indirekt orsak därtill.
M a n säger j u, att m a n n e n s kärlek går öfver middags- bordet.
Särskildt i städerna voro det j u då ett önskemål, att kvinnorna uppfostrades så, att deras hem ä g d e tillräcklig dragningskraft att kunna täfla med restauranterna och v i n n a priset.
Det vore i mitt tycke en sport, säkerligen af större social och e k o n o m i s k betydelse ä n att kunna å k a bicycle.
Att lära o s s, äfven m e d j ä m f ö r e l s e v i s s m å till- gångar, laga v ä l s m a k a n d e och närande mat är också den n ä m n d a bokens hufvudsyfte.
Beräk- ningarna äro gjorda för en familj, bestående af 4 v u x n a personer eller 2 v u x n a och fyra barn och med en årlig inkomst af 9 0 0 kronor.
Det gäller då att spara och att få så mycket näringsvärde s o m möjligt för denna s u m m a.
H y r a, ved, lyse, kläder o. s. v. beräknas till 3 7 2, 5 0 8 kronor få disponeras till mat, och 2 0 afsättas för en kom- m a n d e o v i s s framtid.
M e d de följande matsed- larne bevisar förf., att denna ringa penning, 1,40 o m dagen, kan räcka till.
S å här ser en matse- del U t: E. Fritze ' s k. hofbokhandel.
Belzasar.
I telefon från M a r s.
Idun häromda ' n jag läste ® &amp; Förtjust, hur det gå,r till på Min gubbe indignerad fräste, Det stötte på patrull bevars.
Mars, Alen jag hig hela natten vaken, Den tanken gaf mig ingen ro, Hur skulle man få ljus i saken, Då, dit ej leder någon bro. '
Men snillet intet hinder stäcker, Jag funnit upp en telefon, Som ifrån Mars till jorden räcker, Med, liten * anhalt » uppå mån '!
Så snart jag ej har annat göra, Gunås — det räcker till man vet — Så lus snar jag med lur för öra Till nytt ifrån en ann ' planet.
Här om vårt * prat * jämt männen Och vi få finna oss däri, Men lika lifvade att spraka .i ' fruarna på Mars som vi.
bråka, Där kvinnan tagit fiand om staten, Som är ett hushåll ju i stort, Hon hinner ändå laga maten, 77 / där går allt.
lätt och, fort,.
Och männen våga aldrig kinka.
Men ta ' så.
tacksamt, hvad de få,
IDUN 70 De mest få äta spickeskinka, När fruarna på riksda ' n gå.
Så fromma sitta de och nöjda, Förutan både punsch och kort, Och så hj ' ärtinnerligt sig fröjda At allt hvad deras fruar gjort.
Där hvarje man är öm och trogen, Arbetare såväl som prins, Och aldrig går han uppå krogen, Därför aM ingen krog det finns.
Och på teatrarne i staden Blott idel storverk männen se, De skulle svimma hela raden Vid synen af vår varieté.
Jag sporde, om de finge röka Sin pipa och sin cigarett.
Det svartes, att de tänkt försöka, Men måste tvärt slå till reträtt.
Men ändå slippa de ej lukten, Den kommer från vår jord, man vet, De undra hur det är med tukten, Bland herrarne på vår planet.
Jag Mot Där Och teg, som männen låg min doftade godt man kan begripa, ökades mitt groll, gubbes gamla pipa på långa håll.
Att pengar sköta de ej passa, Af dem, de knappast se en skymt, Och därför ej med någon kassa En herre uppå Mars har rymt.
Och när ?ned fru han sig » fournerar », Omyndig blir han samma dag, Hon med hans egendom huserar Och råder efter sitt behag.
Men läsa får han och studera, Och bilda sig på alla sätt, Och därför har han säkert mera vin våra herrar utaf — vett.
Där endast kvinnor ordnar bära; De ville männen ge, bevars, Men sägas må till deras ära Då — skämdes herrarne på Mai * s.
• • • * Nu höras orden mer ej klara, Det surrar blott i telefon, Det måtte några fruar vara, Som stå och slamra upp i män '.
Fru Ur Snorre notisboken.
Den hundraåriga gamla, förre nipperhand- lerskan C. W. Furstenhojf, hvilkens porträtt vi m e d d e l a d e i förra v e c k a n s n u m m e r, är icke mer.
På o n s d a g e n den 2 2 febr., s a m m a dag s o m vårt n u m m e r lades i press, slöt h o n för alltid sina ögon.
Då vi endast i ungefär hälften af förra numrets upplaga h u n n o låta denna underrättelse ingå, ha vi i dag på nytt meddelat den.
Från våra kvinnosällskap.
betsjläens befrämjande Sällskapet till ar- hade i måndags årsamman- 1893 träde å k. slottet, hvarvid berättelsen för det g å n g n a året föredrogs.
M e d l e m m a r af sällskapets arbetsko- mité äro fortfarande fru Stråle, ordförande, grefvinnan Horn och fru H a m m a r s k ö l d s a m t fröknarna E.
Frestadius och A.
Forsstrand, hvartill under året kommit fröken Malin Fock.
Genom komiténs b e m ö d a n d e n har arbetsförtjänst beredts åt 4 2 frun- timmer.
Under året ha arbeten sålts för 3, 5 6 7 kr.
Vid innevarande års början voro tillgångarne 2, 9 6 0 kr.
Beloppet af utbetalade arbetslöner uppgick till 2, 0 5 0 kr.
O m s ä t t n i n g s s u m m a n af verksamheten i försäljningslokalen Bikupan har uppgått till 4 2, 5 1 2 kr.
Äfven under förlidet år erhöll Bikupan från kronprinsessan en gåfva af orientaliska broderier.
Svenska allmänna kvinnoföreningen till djurens skydd h a d e s a m m a afton årsmöte å Hotel C o n - tinentals stora sal.
Styrelsen har under det gångna året i ett rätt afsevärdt antal låtit trycka och utdela djurskyds skrifter s a m t till järnvägsstyrelsen gjort hemstäl- lan o m ändring i b e s t ä m m e l s e r n a för transport af kreatur å statens j ä r n b a n o r.
För världsutställ- ningen i Chicago har ordföranden utarbetat dels en redogörelse för djurskyddsarbetet inom Sverige, dels ock en statistik för djurskyddsföreningarna i n o m landet.
I och för å s t a d k o m m a n d e t af bättre slakt- metoder ha 3 4 elever på föreningens föranstaltande åtnjutit undervisning i slakt vid Sjögrenska slak- terietablissemententet härstädes.
Föreningen räk- nade den 3 1 december 1 8 9 2 2 3 9 ständiga s a m t 803 årsledamöter.
Till ledamot i styrelsen efter fröken E. Cron- hjelm h a d e invalts fru Ellen U n g e, f. L u n d s t r ö m.
Fruarna J. Varenius, H.
Signeul, fröknarna H. Sparre och J.
L o h r m a n n s a m t öfverstelöjtnant L.
A. v o n Hedenberg, kapten C.
A x e l s s o n och re- dektör L.
Hökerberg, hvilka voro i tur att afgå ur styrelsen, o m v a l d e s.
* En » försakelsevecka » försvar.
Östermalms för fosterlandets Iokalkomié af svenska kvinnoföreningen för fosterlandets försvar har till föreningens samtliga i S t o c k h o l m bosatta med- l e m m a r!
och öfriga för d e n s a m m a s sträfvanden nitälskande fosterlandsvänner ställt en v a r m upp- maning att, mellan den 1 sta och 15:de m a r s, ef- ter egen bekvämlighet utvälja 7 dagar till hållan- det af en s. k.
» försakelsevecka », hvarför inkom- sten, i likhet med öfriga till föreningen inflytande medel, skall a n v ä n d a s s å s o m bidrag till ordnandet af Norrlands fasta försvar.
Medel, s o m på ofvan n ä m n d e sätt inflyta, emottagas från och m e d den 16 till och m e d den 2 2 m a r s af: fröken A u g.
Areschoug, Brahegatan n:r 2 1; fruarna Edith Nordström, född Fischer, Engelbrektsgatan n:r 3; Engel O v e n s, född Nordström, Biddargatan n:r 1; A x i a n n e Bichert, född v o n Knorring, Engelbrekts- gatan n-.r 5; Desirée S c h w a r t z, Grefturegatan n:r 46; A m a n d a Stål, född B ö ö s, N y b r o g a t a n 2 8 B och W i l l y Uppström, Floragatan n:r 1 0.
* Kvinnliga lälcarekandidater.
Tolf kvinnor studera för närvarande vid K a r o l i n s k a institutet härstädes.
Fröknarna Maria Folkeson, T h o r a Granström och Ellen Sandelin hafva redan aflagt medicine kandidatexamen, och fröknarna Elin Beck- man, A n n a Dahlström, Signe af Klinteberg, A n n a L o v e n, Mathilda Lundberg, A d a N i l s s o n, Berna Skog, A n n a Stecksén och A l m a Sundqvist förbe- reda sig till s a m m a e x a m e n.
Sergels sondotter.
Här i hufvudstaden afled den 2 4 febr.
vid en ålder af nära 7 8 år fru Caro- lina Catharina Lychou, född Sergel, äldsta barn- barnet af vår fräjdade bildhuggare T o b i a s Sergel.
Hon ingick 1 8 3 6 äktenskap m e d apotekare L y c h o u, d. v. innehafvaren af apoteket Engeln härstädes, s a m t blef änka 1 8 6 3.
N ä r m a s t sörjes h o n af son och dotter.
Svensk-norsk kvinnoförening i London.
En svensk-norsk kvinnoförening, till största delen bestående af tjänstflickor, har nyligen bildats i London.
Föreningens ä n d a m å l är att bereda svensk-norska fruntimmer tillfälle att sammanträffa o c h upplifva minnet af fäderneslandet, och den s y n e s omfattas m e d ganska stort intresse.
För någon tid sedan h a d e föreningen inbjudit omkring 9 0 landsmän^och l a n d s m a n i n n o r till en li- ten lyckad fest i S:t A n n e s S c h o o l r o o m S o h o Square.
Efter intaget té tillbringades aftonen m e d m u s i k och föredrag på s v e n s k a och engelska.
Teater och musik Kungl.
I m å n d a g s uppfördes » B e g e m e n - tets dotter », och hade fru Vendela Andersson- Sörensen s o m Maria sin andra gästroll.
Som bekant hörde denna roll fordom till hennes allra bästa skapelser, och att h o n äfven nu förstod att återgifva den på s a m m a förträffliga sätt s o m förr, därom vittnade den ganska talrika publikens en- tusiastiska bifall och mångfaldiga inropningar.
Osten-föreställningarna å kungl.
operan ha nu afslutats, sedan ytterligare tvänne program gif- vits förutom det i vårt förra n u m m e r nämnda, ' upptagande » E d m o n d K e a n ».
Det ena af d e s s a var det välbekanta lustspelet » F a m i l j e n s olycks- fågel ».
Hr von der Osten har däri sin bästa roll, åtminstone af de uppgifter han här visat, och det ligger onekligen helgjutenhet i hans framställning af den naiva, öppna, genomhederliga naturmänni- skan Otto Kolbe.
Besultatet blir här så godt, där- för att denna roll tager i anspråk j u s t de egen- skaper, s o m äro hr von der Ostens mest fram- stående s o m scenisk konstnär.
T y hvarken för det patetiska eller det gripande finner han s å s a n n a uttryck s o m för det enkelt rättframma och oförstäldt hjärtliga och därför eröfrar han i Kol- bes roll vår s y m p a t i.
P å lördagen i förra veckan gafs Mélesvilles, li- kaledes genom hr v o n der Osten, här förut be- kanta sensationsdram » Hon är v a n s i n n i g », d ä r h ä n i den sinnessjuke äkte m a n n e n s parti ingalunda f ö r s u m m a d e tillfället att starkt färglägga den till sin egen välförstådda natur chargerade rollen.
Det kan icke nekas, att det s m a k a r godtköp af på den vägen v u n n a effekter, och bifallet smatt- rade också allt intensivare, j u högre upp m a n såg i salongen.
Det tyska lustspelet » P å friarfärd » af Hugo Bur- ger tillhörde ingalunda de bästa i sin genre; m e n några roliga scener slogo rätt mycket a n.
Hr v o n der Ostens g o d m o d i g a bonvidant hade m å n - ga lustiga och karaktäristiska m o m e n t, och fröken Tuné förtjänar en ärlig meution för sin lifliga och friska lilla kokett.
Dramatiska teatern var redan i onsdags fär- dig m e d nytt program, upptagande ett nytt svenskt originalstycke, nämligen » Familjens fästman », lustspel i tre akter af F r a n s Hedberg.
För denna nyhet hinna vi dock ej redogöra förrän i nästa nummer.