Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hela den så kallade brott-uppfordringen har utgjort 18,373 kubikfamnar löst berg, som i det närmaste motsvara 9,920 kubikfamnar fast klyft, med hvilket tomrum i berget grufvorna således under dessa år blifvit utvidgade.
En kubikaln i malmhopen beräknas gifva tre skeppund malm: denna anses derföre hafva utgjort 37 procent i volym af hela brytningen,, eller 2,71 procent mindre än under de näst förutgångna fem åren.
Grufvu-förlaget har uppgått till en summa af Sex hundra nittio tusen, sexhundra tjugusju ll:dr 39 sk. 4 rist.
Riksgäldssedlar, sedan värdet af spannmål och materiaUer samt kontanta penningar blifvit sammanräknade.
Deraf följer, att malmens brytningspris i medeltal varit en R:dr, tolf skillingar, två runstycken Riksgäldssedlar pr skeppund viktualievigt,, eller nio och tre femtedels runstycken mera än under åren 1838,—1842.
Spannmålskonsumtionen har uppgått till
Tre tusen fyra hundra tunnor årligen per medium, med ett medelpris al Tolf Riksdaler, trettioen skillingar, två och två femtedels runstycken Riksgäldssedlar för hvarje tunna af hälften råg och hälften korn.
Malmafsändningen till bruken har i medeltal varit åttationio tusen sju hundra trettiotre och två femtedels skeppund årligen.
Hela den folkmängd, som vid grufvorna underhålles, utgjorde sistlidne år ett tusen tre hundra åttatioen personer och hade således, sedan år 1842, till totalsumman något ökats, hvaremot den verkliga arbetspersonalen sedan sistnämnde tid minskats med aderton personer.
Flera betydliga berg-ras hafva inträffat, likväl utan att något menniskolif derigenom blifvit spildt.
Allt hvad som tillhörer grufvornas och den dermed förenade jordegendomens skötsel samt arbetarnes skäliga rätt ombesörjes af bolaget med synnerlig klokhet och omtanka.
— Derigenom att sexton stycken, i närheten af det gamla odalfältet belägna och under de sednare åren inmutade, grufvu-utmal blifvit, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga resolution af don 20 December 1844, sammanslagna med det af Kongl. Rergs-Collegium den 24 November 1773 bestämda utmål för Dannemora grufvor, hafva ock dessa vunnit ett tillökadt omfång af sex hundra fyratio tusen qvadrätfamnar.
För utsofring af den ur grufvorna erhållna så kallade syltmalm, hafva, i medeltal, 92 barn årligen lemnats sysselsättning, hvarigenom en arbetsförtjenst af elfva tusen två hundra femtiosex Riksdaler, trettiosex skillingar, sex runstycken Riksgäldssedlar kommit dessa tillgodo, utom det af bolaget beviljade anslag af en 13 åttondedels tunna spannmål i månaden för hvartdera af grufvu-arbetarnes minderåriga barn; äfvensom bolaget ock, med aderton skillingar Riksgäldssedlar för hvarje famn, belönat sina grufvudrängar för uppförande af fyra tusen ett hundra tio famnar stengärdning omkring deras innehafvande torp. — Jernmalmsfångst är också, till ett årligt sammanräknadt mediibelopp af aderton tusen sju hundra sextiosex och två femtedels skeppund, lemnad af åtta andra nyare grufvor i närheten af Dannemora.
Nitton mutsedlar, eller tillståndsbref för bearbetande af ödeliggande jernmalmsgrufvor och nya anledningar, äro under dessa år af Bergmästaren utfärdade, jemte tio sådane å silfver-, bly- och kopparmalm; men förhoppningarne att finna arbetsvärda grufvor, som innehålla malmer af dessa sednare slag, synas vara misslyckade.
Tackjerns-tillverkningen vid Härnäs, Söderforss, Westlands, Ullforss, Gimo, Österby, Ilyttö, Tobo, Ilillebola och Strömsbergs masugnar har gifvit tillsammans ett hundra tusen femtiosex och ett hälft skeppund, med en medelproduktion på dygn af 26,3 skeppund, eller nära lika med blåsningen åren 1838—1842; men af nyssnämnda masugnar hafva endast Söderforss och Hyttö årligen varit i gång.
Vid Carlholms masugn har någon tackjernstillverkning under detta quinquennium icke skett.
Stångjerns-tillverkningen vid Österby, Leufsta, Gimo, Carlholms, Strömsbergs, Ullforss, Elfkarleö, Wattholma och Söderforss bruk har för alla fem åren tillsammans uppgått till ett hundra tio tusen sexton skeppund, tolf lispund, tolf marker, och således nära ett tusen skeppund mindre än under åren 1838—1842.
Vid alla bruken användes numera vallonsmides-processen, dock så att äfven brytsmide begagnas, för en mindre del vid Elfkarleö, och Lancashire-smide samt half-vallonsmide vid Söderforss, hvilket sistnämnde bruk, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga resolution den 1 Oktober 1847, blifvit berättigadt, att för stångjernssmide begagna åtta härdar.
Under dessa fem år har jernmanufaktur-tillverkningen vid Wesslands, Åkerby, Österby, Söderforss och Elfkarleö bruk uppgått tillsammans till fyra tusen femhundra sjuttio och ett åttondedels skeppund samt utgjorts af stål, band-, bult- och knippjern, spik samt ankare och grofsmide.
En jern-gjuteri-anläggning vid Björnarbo egendom i Jumkihls socken har under åren 1844, 1845 och 1846 varit i gång, men sistlidet år blifvit inställd.
Med brukens och bergverkens drift hafva under desssa fem år, i medeltal, tolf husbönder med deras betjening, sextionio bruksbetjenter, två hundra nitton, hammarsmeder, ett hundra fyratioåtta masugnsarbetare, sex hundra fyratio diverse bruksarbetare, manufaktursmeder m. fl., två hundra femtioen grufvuarbetare och ett hundra åttatiotre skogvaktare och kolare årligen sig, sysselsatt, och sammanräknade antalet af de personer, som mer eller mindre berott af dessa vigtiga näringsgrenar, har årligen, per medium, varit tretton tusen åtta hundra nittiofem personer. 14 Öfriga landt manna-när ing ar äro: sjutton tegelbruk med en till beloppet ej noga känd mur- och taktegels-tillverkning, hvarförutan (lera bland allmogen tillverka tegel i små partier; ett pappersbruk med sexton arbetare och ett uppgilVet tillverkningsvärde af femton tusen riksdaler banko; en vadmals-stamp; sju stycken kalkugnar; saltpeter-tillverkning i skogstrakterna, hvilken lemnade för sistlidet år en afkastning af ett tusen tjugufem lispund.
Linne- och ylleväfnader tillverkas icke ens till fullt husbehof, emedan allmogen mest genom gårdfarihandeln förses med bomullsfabrikater, som visserligen äro ovaraktiga, men fås för godt köp.
Strömmingsfiske i de till Bottniska viken gränsande socknars skärgård är af vigt för den orten, äfvensom nejonögons-fisket i Elfkarleby och Wesslands socknar lemnar invånarne någon inkomst.
Kronans laxfiske i Elfkarleby är utarrenderadt för tre hundra femtioåtta lispund salt lax, att betalas efter markegång; tjärubränning idkas i skogsorterne, dock till ringa qvantitet; kolning för bruk och bergverk, hvilken dock, i anseende till lågt pris på tillverkningen, skall vara allt för litet lönande; körslor för samma behof samt vinter-forslingen af köpmans varor, isynnerhet mellan Stockholm och Getle, lemnar deremot allmogen en ganska betydlig inkomst; biskötsel och jagt idkas i ringa mån.
På Mälaren sker någon sjöfart till Stockholm med landtmanna-produkter, äfvensom ock brukseffekter dit införas ifrån fyra lastageplatser vid Bottniska Viken.
Bergsskötseln framkallar och upprätthåller ensam några bland ofvan omförmälda, utur naturliga förhållanden uppkomna, binäringar samt är af största vigt för landets modernäring, jordbruket, åt hvilken invånarnes omtanka och verksamhet hufvudsakligen riktas, men som under den långa vintern kunde lemna ganska mycken tid öfrig för annan lödig och vinstgifvande sysselsättning; men denna tid begagnas dock icke såsom den borde.
Handeln å landet, som genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 22 December 1846 vunnit en utsträckning, hvars följder icke ännu låta sig med någon noggrannhet bedömas, består hufvudsakligen i försäljning af spannmål, bränvin, foder, några skogs- och ladugårds-produkter, samt försiggår i Stockholm, Getle, Westerås och Upsala, hvilken sistnämnde stad allt mer och mer befordrar afsättningen.
— Slättlandets bebyggare måste från angränsande trakter i Westerås län inköpa en stor del af de oumbärliga effekterna.
Landtmannen tvingas likväl ofta att med sin spannmål göra ännu längre vinterfärder, för att kunna fördelaktigt föryttra den, och häraf hafva uppkommit behof och vana att i jordbruket hufvudsakligen använda hästar.
Bränvinsbränningen, som begagnats till öfverdrift och moraliskt förderf, i tider då spannmålen stått lågt i pris, har, under de år, hvarom nu är ifråga, varit med mera sparsamhet utöfvad, hvartill de hårda missväxtåren tvingat, samt så väl Eders Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den 9 Oktober 1845, som ock de till ovanlig 15 höjd uppdrifne sädesprisen lemnat uppmuntran.
— Väg-kommunikationerna äro tillräckliga och goda.
— Flottsund och Örsundsbro äro uråldriga bytesplatser för spannmål emot skärgårdsvaror.
Ännu besökas de temligen talrikt. §• 4.
Jordboks-förändringarne bestå deruti att skatte-hemmanens antal är ökadt med Tre och ett trettiotvåendedels mantal, dels genom skatteköp, och dels genom ny skattläggning af fem sextondedels mantal.
Ivronohemmanens antal har ökats med trettioett trettiotvåendedels mantal genom skattläggningar, och säteriernas antal ökats med ett hälft mantal, som förut var af krononatur.
Kronohemmanens antal i det hela är således minskadt med Två nio sextondedels mantal.
Äfvenledes äro fvra nya tullmjölqvarnar och tvänne sågqvarnar tillkomna.
Länets hela hemmantal var, vid 1847 års slut, Tretusen trehundra femlionio trettiosju nittiosjettedels mantal.
Något hemman har icke förfallit i ödesmål under dessa år och ej heller blifvit af öde upptaget.
Ny-odlingarna fortgå med hvarje år.
— Arf och köp m. m. föranleda ofta till hemmansklyfningar.
Det fordna samfällighetsbruket i åker och äng försvinner mer och mer.
De i länet placerade sexton Landtmätare hafva full sysselsättning i den mån, de äga allmänhetens förtroende och vilja vara verksamme.
Under dessa fem år hafva Nittioåtta laga skiften blifvit förrättade å ägorne till Tvåhundra fyratio och trefjerdedels förmedlade mantal, i följd af hvilka Tvåhundra tretiolem delägare utflyttat till nya bostäder, men Trehundra tjugusex kunnat blifva qvarboende i de gamla bylagen; varande dessa skifteslags sammanräknade ägovidd Sextiolyra tusen tvåhundra sjuttiotvå tunnland, deraf Tretton tusen tvåhundrafemtio tunnland åker samt Sexton tusen trettiofyra tunnland äng och odlingsmark.
Dessa för framtiden så välgörande förrättningar kunna, ty värr! sällan afslulas utan rättegångar, hvarigenom de för den närvarande stunden blifva ännu mera betungande, än de äro i och för sig sjelfva.
Statsverket har, i följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga beslut, bistått en del af ofvannämnde jordägare med en utflyttningshjelp af tillhopa Sex tusen fyrahundra åttationio R:dr 7 sk. 2 r:st. banko.
Antalet af jordägare och arrendatorer är ej synnerligen olika.
De förres dock något större än de sednares. 16 Posthemmanens antal är femton och tre åttondedels mantal.
Å landet äro inrättade tjugufem gästgifvaregårdar och tvänne i städerne.
Sådana till särskildta ändamål anslagna hemman, eller lägenheter, som icke kunna under rubriken ”ad pios usus” i tabellen upptagas, finnas ej.
Nu mera, efter de under de sednaste åren skedda sjö-sänkningar, lärer det väl endast vara Odensfors qvarn i Tierps socken och Wallde qvarn vid Olandså, som genom uppdämning förorsaka kännbar skada å ofvanliggande ägor.
De vattu-uppdämningar, som ske af
Dannemora bergslag och några jernbruk, blifva nöjaktigt ersatta och äro ej öfvcrklagade.
Stats-bidragen af krono- och skattejorden äro visserligen rätt betydliga; dock bör här anmärkas, att desamma ganska betydligt minskats genom den, till underdånig följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 2 Augusti 1844 företagna förändring med gästgifverierna, som, i det att håll- och reserv-skjutsningen blifvit af vissa personer öfvertagen på entreprenad emot billiga afgifter, frigjort jordbruket, för en tid af fem år, från en af sina mest skadliga och tunga bördor.
Kronotionde och afrads-spannmålens utforsling sker dels sjöledes på öppet vatten och dels på vinter-föret, till slotts-magasinet i Stockholm och krono-magasinet i Upsala.
Rasbo och Olands härader samt Dannemora och Leufsta tingslag äro minst besvärade af kronoskjutser, inqvartering samt gästgifveri-skjuts; men Håbo, Bro, Trögds och Åsunda härader deremot mest.
Dock hafva, äfven der, i följd af de nådiga åtgärder Eders Kongl. Maj:t täckts vidtaga, krono-skjuts och inqvartering blifvit mycket lindrade under de sednare åren, då ganska många transporter gått sjövägen, på ångfartyg.
Roteringen är väl stark, men likaledes lindrad med tillhjelp af samlade kassor för vakanta nummers återbesättande; hvilket förhållande också äger rum i afseende på rustnings-hästars anskaffande för dragon-corpsen.
Efter personliga öfverenskommelser utgår, i de flesta församlingar, religionslärarnes aflöning, och föga lärer väl någorstädes tiondens räknande på åkern, nu mera, äga rum.
Inom Aderton pastorater, nemligen Åkerby och Jumkihl, Viksta, Fundbo, Upsala, Näs, Öfver- och Ytter-Gran, Calmar, Häggeby, Husby Sjutolft, Hacksta och Löth, Börje, Ilåtuna och Tibble, Wänge och Läby, Lena, Thensta, Wendel., Film, Dannemora och Leufsta äro konventioner med presterskapet ingångna och af Eders Kongl. Maj:t i nåder fastställda.
Fattigvårds-underhållet är ganska kännbart och synes blifva det årligen mera.
Försörjningen utaf de beklagansvärda samhälls-medlemmar, som äro föremål för denna afgift, har dock nyligen blifvit af Eders Kongl. Maj:t i nåder reglerad, och man bör nu mera kunna af kommunernes omtanka och verksamhet hoppas, att de fatti - 17 ge blifva försedde med arbete i den mån, de äga förmåga att förrätta sådant; hvarigenom också kostnadsbidraget bör blifva mindre betungande.
Kyrka-, yrestgårds- och tingshus-byggnader, skallgång, broars underhåll m. m. medföra afgifter, som stundom kunna vara rätt betungande, men förekomma dock mera sällan.
Soldat-underhållet är, i medeltal, beräknadt att årligen kosta Sextioåtta Riksdaler, fyratiofyra skillingar, tre runstycken; rustningen, utan afdrag, Två hundra fvratiofyra Riksdaler, fem skillingar, sju runstycken; båtsmanshållet Femtiofyra Riksdaler, fyra skillingar, sju runstycken; Pastors aflöning Tjugu Riksdaler, trettiosex skillingar, ett runstycke; Komministers Tre Riksdaler, trettioåtta skillingar; kyrkobetjeningens Tre Riksdaler, elfva skillingar, tio runstycken; fattigförsörjningen Tre Riksdaler, sexton skillingar, nio runstycken; skjutsningen Fem Riksdaler, elfva skillingar, nio runstycken; väghållningen Sexton Riksdaler, fyratiofem skillingar, tio runstycken, samt de under rubriken ”diverse afgifter, onera och besvär” upptagna kostnader till Sex Riksdaler, trettiotre skillingar, nio runstycken banko.
Nio hundra femtiosju ordinarie soldat-rotar, Två hundra sjuttionio rustningsnummer och Femtioåtta båtsmansrotar äro i länet indelade.
Augmentsafgifterna och Rusthålls-stammarnes räntefrihet, hvarigenom äfven omförmälda rustningskostnad ganska betydligt lindras, utgöra tillsammans cn summa af Tjugusju tusen nio hundra Riksdaler banko, i medeltal för dessa år, eller vid pass hundra Riksdaler för hvarje nummer.
Ett hundra spridda hemmansdelar och lägenheter, tillsammans ansedda till Pyra, sex hundrasju sex hundra fyrationdedels mantal, erlägga i rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord en sammanräknad summa af Tre hundra nittioåtta Riksdaler, nitton skillingar, tio runstycken banko, hvarjemte rotefrihets-bevillning betalas med Två Riksdaler af femton och tre åttondedels mantal posthemman, per mantal.
För den allmänna ordningens och laglydnadens upprätthållande äro i länet anställda sex kronofogdar, aderton länsmän, en landsfiskal (hvilken dock icke njuter lön) samt en fjerdingsman i hvarje socken.
— Församlingarnes pastorer, kyrkoråd och sockne-nämnder åligger sedlighetens vård samt tillsynen öfver heisovården och kommunala angelägenheter.
Till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga stadga om folkundervisningen i riket, af den 18 Juni 1842, hafva fasta skolor i alla länets socknar, med undantag af en, blifvit ordnade och med skollärare försedda.
Afgiften för folkundervisningens befrämjande, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den 13 Mars 1846, hvilken Berättelse öfver Upsala län för åren l843-~-1847, 3 18 afgift i medeltal uppgår till Åtta tusen tre hundra femtiofyra Riksdaler, tolf skillingar banko årligen, är till det afsedda välgörande ändamålet använd.
Någon annan allmän anstalt för meddelande af undervisning i nyttiga slöjder, än den som Ultuna Landtbruks-Institut kommer att lemna, är icke i länets landsförsamlingar att tillgå.
— Helsovården skötes af tvänne ordinarie provincial-läkare, hvarförutan en, af enskilde personer lönad, vice provincialläkare är stationerad i Iiåbo och
Bro härader, samt särskilde läkare, till gagn äfven för omkringliggande socknar, underhållas af Dannemora grufvor samt Örbyhus sätesgårds, Söderlbrss, Leufsta, Wesslands och Gimo bruksägare.
Allmänna farsoter hafva icke inträffat under dessa ur.
Barnmorskor aflönas af de llesta församlingar.
Jemväl finnas tvänne djurläkare.
Fattigförsörjningen bestrides nu öfverallt, i enlighet med Eders Kongl.
Maj:ts nådiga förordning den 25 Maj 1847, efter särskilda af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande granskade och fastställda reglementen.
Ett Central-hospital, gemensamt för detta och närliggande län, hvarest nu Ett hundra nittiotre, men i medeltal
Ett hundra åttatiofem, hjelpbehöfvande sinnessjuka äro inrymda, är nära vid Upsala stad inrättadt.
Länet har ett på sistnämnda ställe befintligt Lazarett, till hvars behöfliga förbättring och utvidgande fond insamlas genom årliga bidrag.
1 Weckholms socken är, på grund af enskild donation, inrättadt ett Fattighospital, som inrymmer tretton hjon, och invid Upsala stad har länet en arbets- och korrektions-inrättning.
De flesta församlingar hafva sockne- och fattig-magasiner, med betydliga fonder, hvilkas förvaltning beror af församlingarne sjelfva.
För bruks och större herregårdars behof äro värdshus anlagda.
Dessutom, och oberäknad! gästgifveri erna, finnas numera blott fem krogar för vägfarandes behof.
— Under dessa fem år hafva, dels på skallgångar, dels i varggårdar och dels af enskilde personer, emot stadgade penningebelöningar, 86 vargar, 94 lodjur och 1,338 räfvar blifvit dödade.
I länet har, med Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall, en rofdjurs-fångare blifvit anställd, men hvars befattning kommer att upphöra år 1851.
— Sparbanker äro inrättade i länets begge städer samt vid Söderforss bruk och i Tierps, Wendels, Wiksta och Elfkarleby socknar.
För länet gäller numera, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga reglemente af den 2 Februari 1844, en allmän och gemensam rätt till brandförsäkring af hus och lösegendom å landet.
Detta bolags ansvarighetsbelopp utgjorde, den 12 September innevarande år, för hus 5,787,140 Riksdaler och för lösegendom 2,095,980 Riksdaler banko.
Denna inrättning tillvinner sig, mer och mer, länets invånares förtroende, synnerligen i hvad byggnadernas försäkring angår.
— Oafbrutet har länets Hushållnings-sällskap fortfarit i sin berömvärda verksamhet, hvarigenom mån - 19 ga nya nyttiga rön och kunskaper utbytas, och jemte förbättrade methoder och redskap öfvergå till begagnande af allmänheten.
Staden Upsala.
Folkmängden utgjorde, vid 1847 års slut, 5,860 personer, af hvilka 3,808 voro mantalsskrifne och 2,052 mantalsfrie; hvartill ännu kommer ett antal af något öfver 1,000 personer, som tillfälligt vistats här, för att vid de flera läroverken idka studier.
Sin bofasta befolkning har staden således, under detta quinquennium, genom inflyttningar ökat med 481 personer.
Allmänna bildningen vinner årlig förkofran genom stadens utmärkt goda folkskola, som talrikt besökes, och genom de åtgärder för det vigtiga ändamålet, som i öfrigt äro vidtagna.
Svåra missgerningar förefalla sällan, men förbrytelser af mindre grof beskaffenhet äro deremot icke ovanliga.
Stadens näringar äro i ganska synbar tillväxt.
Inkomstkällorna äro: en jemn och fördelaktig handel, som likväl årligen delas af allt flera personer, så att behållningen för en hvar af dem måste blifva mindre vinstgifvande, om ock ökad i det hela; ^handtverkener till ej obetydlig produktion; åkerbruk; sjöfart, förnämligast med trehne ångfartyg, hvilka, så länge Mälaren är öppen, underhålla daglig kommunikation med hufvudstaden, samt ändtligen och mest Universitetet och de öfriga undervisningsverken, Kathedral-skolan, Folklår ar e-seminarium, Lyceum och Real-gymnasium, genom hvilka inrättningar en ganska stor penningesumma årligen sättes i omlopp för hyror m. m.
Handelsrörelse bedrifves af 50 personer med 88 handelsbetjenter och lärlingar; handtverksrörelse af 154 personer med 161 gesäller och 272 lärlingar; hvarförutan finnas 2 apothekare med 8 provisorer och lärlingar; 4 boktryckare med 23 arbetare; 3 källarmästare; 10 traktörer med 14 kypare och lärlingar; 3 spisqvartersidkare och 21 krögare samt 1 faktori för tillverkning af machiner, instrumenter och apparater m. m., som synes vinna förtroende.
Det mesta af sina handelsvaror hämtar staden från Stockholm, och sin största tillförsel af landtmannaprodukter erhåller den från länets norra del samt från närliggande trakt af Westerås län.
Yaruafsättningen är ganska liflig för öfrigt, och staden återverkar således fördelaktigt på landsbygden.
Någon starkare spannmålshandel har dock ännu icke kunnat här komma i gång, emedan prisen oftast hållas alltför betydligt lägre, än på de ej alltför aflägsna saluplatserna:
Stockholm, Gefle och Westerås.
Tillgången på pålitlige och skicklige arbetare är knapp.
Dagsverksprisen uppgå till 32 å 40 skillingar banko och icke obetydligt derutöfver.
De till stadsmaunanäringarnes förmån fordom gifna prohibitiva stadganden äro, genom nyare Kongl. författningar, så lossade, att föga deraf återstår.
Åt barn af obemedlade föräldrar lemnas fri undervisning dels uti H. K. H. Hertigens af Upland folkskola, som är utvidgad, dels uti eu söndagsskola för ynglingar af 20 handtverksklassen, dels uti en småbarns-skola med egen lokal.
Hufvudsakligast för att befrämja barnens moraliska skötsel af obemedlade mödrar, bar ock här i staden bildat sig en förening af ädelsinnade fruntimmer, hvilken, genom nitfull tillsyn öfver barnens uppfostran och begagnande af skolundervisningen, anskaffande af arbete m. m., verkat särdeles välgörande.
Sjukvården ombesörjes af en stadsläkare; och befinnas här nedannämnde inrättningar för de fattigas vård m. m.: ett, för hela
Domkyrkoförsamlingen gemensamt, större fattighus; ett så kalladt gubb- och enkehus för borgerskapets i nöd komne medlemmar och enkor; ett Universitetet särskildt tillhörigt mindre fattighus för dess vaktbetjening m. fl.; en kassa för pauvres honteux med årligen växande fond; en barn-uppfostringsfond, som äger småbarns-skolans lokal och dessutom ett litet kapital; en så kallad ved-fonds-kassa, hvaraf räntan ingår till allmänna fattigvården; en enskild kassa för tillfälliga behof, ställd under pastors vård; Universitetets fattigfond, af hvars räntor dess fattige njuta årliga understöd; den Bobergska fattigfonden till förmån för personer dels af ståndspersons- och dels af fattig-klassen; den Schubertska donationen till Akademiens fattiga; en fastighet om 4 mantal i Långtibble by, Wänge socken, hvilken anses vara värd 30 till 40,000 R:dr banko, som den för kort tid sedan allidne Kapitenen J.
G. von Kiisel i lifstidcn genom testamente öfverlåta till Upsala stad, med föreskrift att årliga afkastningen deraf skall användas till vård åt fattiga barn inom staden; Borgerskapets magasin för fattige; Borgerskapets afkomst-magasin; Akademiens qvarnspannmål för fattige; hälften af arrendemedlen för krogar och restaurationer, hvilka sistnämnda medel utdelas till välfräjdade fattiga inom borgerskapet; samt räntan af 3:ne testamenterade kapitaler på tillsammans 2,777 R:dr, 37 sk., 4 r:st. banko, till förmån dels för gesäller, som utmärkt sig genom llit och godt uppförande, och dels åt torftiga borgare-enkor; varande stadens fattigvård nu så reglerad, att tiggeriet upphört.
Med de under titeln ”diverse afgifter, onera och besvär” i tabellen uppförda allmänna utskvlder afses stadens gatu-upplysning undör den mörka årstiden, brandvakters och tornväktares aflöning, inqvarteringspenningar, underhåll af gator, torg, åmurar , broar, boställs-afgifter för stadens pastor och för rector scholae samt stadens skol-inrättning, fattigförsörjning och fastighets-byggnad.
Borgerskapet ansvarar ock för reservskjuts vid stadens gästgifveri, der dock skjutsningen är ställd på entreprenad.