Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dess och rikets Statskontor att, efter det vederbörande förvaltande verk blifvit hörde, sig i underdånighet yttra, angående den af Rikets Ständer i ofvanberörde måtto föreslagna reglering, samt i hvad mån och på hvad sätt densamma lämpligast skulle kunna tillvägabringas, afgaf Statskontoret, under den 30 October 1834, dess underdåniga yttrande i ämnet, dervid Statskontoret efter att hafva från de förvaltande verk, hvilkas inkomster syntes kunna blifva föremål för den ifrågaställa regleringen, infordrat sådane uppgifter, som Rikets Ständer ansett för ärendets pröfning erforderliga och hvilka uppgifter upptogo så väl förhållandet med inkomsterna för då sednast förflutna tio år, som afkortningar derå jemte de i och för upphörds-bestyret och kontrollen belöpande kostnader under samma tid, i underdånighet anförde, att enär inträffade alltför höga eller alltför låga markegångspris under sednaste fem år kunde lemna ett medelpris, som verkade menligt antingen för statsverket eller för de förvaltande verken, Statskontoret ansåg, det ett medium för tio år företrädesvis borde begagnas vid uppgörandet af ifrågavarande förslags-heräkningar, helst detsamma mäste anses innebära ett resultat, som mer närmade sig till det rätta, hvadan äfven, der det låtit sig göra, den af Statskontoret uppgjorda beräkning vore grundad på förhållandena under deh längre tidrymden; hvarjemte Statskontoret, som i öfrigt instämde uti den af Rikets Ständer yttrade åsigt, att all kronouppbörd, skatt och afgift, af hvad namn den vara må, borde ingå till statsverkets kassor, likväl ansåg det härvid af Rikets Ständer ifrågaställa undantag af de till Riksgäldskontoret inflytande bevillnings-medlen icke vara lämpligt eller af behofvet påkalladt.
Vidare hade Kongl. Maj:t i ämnet hört de till uppgörande af förslag i afseende å skatteväsendets samt uppbörds- och redogörelseverkets förenklande serBih. lill II.
St:s Prot. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 34 266 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 138. skildt utsedda kommitterade, hvilka uti afgifvet underdånigt utlåtande den 31 Maj 1847 hufvudsakligen hiträdt det af Rikets Ständer framställda förslag, samt, med bifogande af utredning utaf hvart och ett verks inkomster, i underdånighet föreslagit de af dessa inkomsters serskilda beskaffenhet föranledda bestämmelser och stadganden, rörande desammas framtida uppbärande och redovisande. E. K. M:t, som derefter tagit uti öfvervägande hvad Rikets
Stats- och Banko-Utskottens Betilnkunden.
1197 let äro utelöpande, och hade uppfyllt sin pligt utan någon inskränkning.
Denna tanka framställer jag blott sorn ett ytterligt bevis, att Bankens rätt måste vara underlydande hvad Samhällets väl kati medgifva; ty detta kunde ju ej ske utan de grufligaste skakningar för Samhället.
Jag håller sålunda före, att en olika öfvertygelse om sättet att kunna bereda någon lättnad eller reglering uti den förhanden varande oredan, sorn af
Disconternes obestånd blifvit en följd, icke bör kunna ledas ända till någon rubbning i den gemensamhet af våra bemödanden, att Nationens ära bör stå främst, och större fördelar for Samhället icke uppoffras för mindie, eller det Helas för vissa Classers.
Jag åtminstone för min del tillåter mig ej det ringaste tvifvelsmål om detta allmänna syfte.
Då det nu emedlertid är en obestridlig sanning, att Banken utställt sine Sedlar för Silfver, låtit dem på gamla Fonden, på fasta grunden, på eifecter och i synnerhet på namn, representera mynt: dragit vinst af Medborgare på dessa operationer; inledt sig och dem uti vidlyftiga Credit - förhållanden , och sålunda icke mera står på den punkt af trygghet och aolidité, som var dess ursprungeliga inrättning förbehållen; så har den ej heller samma rättigheter, som fordom, att ställas isolerad för sig: utan måste den göra uppoffring af sin vinst, för att ej till ytterligare förstöring bringa, hvad genom dels oöfvervinnerliga omständigheter och olyckor, dels i följd af inrättningarnes beskaf - 1198 Stats- och Banko-Utskottens B stänk and etti fenhet, blifvit tili förlägenhet bragdt, men möjligtvis genom mellankominande åtgärder ännu skulle kunna bevaras.
Min mening om sättet att reglera den för handen varande oredan, har', i fråga om BanJkens biträde dertill, hufvudsakeligen varit den, att d<it vore bättre göra en direct uppoffring utaf en del af Bankens fordran hos Disconterne, och bibehålla fria händer i mynt-regleringen för öfrigt, än att låta den senare blifva beroende af Discont-regleringen.
Till en del äxo de visserligen i alla fall af hvarannan beroende i men så mycket sorn möjligt har jag trott, att detta borde iakttagas, som en hufvudregel.
Denna uppoffring, den må än kallas en uppoffring af Nationen, är efter min tanka ingenting mindre än en skyldighet mor Nationen sjelf; ehuru, som jag förut ofta yttrat, icke en laglig förpligtelse till Disconternes Borgenärer.
Om än Beredningens Ledamöter skulle vara af en annan tanka, skall detta ingalunda hindra mig att frimodigt yttra min, och att likväl icke befara deras misshag.
Det är deremot en pligt att icke ingå i vederläggning af en annans tanka, annorlunda än genom en närmare utveckling af sin egen.
Jag vill blott derföre i förbigående nämna, att, emedan Bankens omedelbara försträckningar till D isconternes Gäldenärer skulle blifva större än 5'ag vågar anse nyttigt: emedan af Götheborgs Discont, som likväl i Creditorernes behandlande har företräde för de öfrige bägge, påräknas återbetalning till Banken af hela dess förskott Stats- och Banko-Utskottens Betänk anderi', ii 99* på samma tid Octroijen gär till anda, hvilket ej kunde lata sig göra, utan att sätta så väl dess Borgenärer, sorn'
Gäldenärer i sämre cathegorie, i afseende på liijvidations-terminerne,' än Malmös och Götha Canals; och äfven emedan jag icke finner utveckladt, hvad jag likväl anser så vigtigt„ nemligen huruledes, då intet öfvertagande till allmän utredning komme att äga rum, alla de gränslösa omgångarne af för*, dringarnes bevakning och fullföljande under en Concoursmässig behandling möjligast skulle kunna inskränkas, till lättnad för de spridde Fordrings - ägarne m. m., som i sådant fall ifrågakommer; så har min öfvertygelse förblifvit oförändrad, att den reglering, som kunde grundas på en generel af Rikets Ständer sjelfve fastställd plan, under Öfverstyrelse af deras Fullmägtige, företrädesvis borde antagas.
Det .är en obestridlig sanning, att någon osäkerhet om Utslaget är dermed förbunden, och denna sanning bör ej döljas.
Men jag öfverlemnar till Beredningens eget omdöme hvad som skulle blifva inflytandet på
Discont-papperen af denna opinion om osäkerhet, som alla speculanter skulle få interesse att underhålla, derest utredningen finge ankomma på Curator rer, såsom i vanliga Concours-rnassor.
Jag har för öfrigt i denna del redan förut yttrat mina tankar.
Medan tiden förlöper under öfverläggning gar, ökas förlägenheten med hvar dag.
Näringarna sakna förlag.
Tiden tillstundar, då beting och köpslut skola afgöras.
Tiden är förhand, då Utskyl-derne skola afbördas.
Stats-Ver - 1200 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden'. ket är snart i förlägenhet och Riksgälds - Contoiret likaså.
Man må ej, säga, att syftet är att skaffa vinst åt dem, sorn spéculerat på Discontpapperen, ty inan har orätt: syftet är af allmän vigt och angelägenhet, ja väsendtligare än många föreställa sig.
Man skall snart få erfara tillständet i Vestra delarna af Riket och i flere, om ingen skyndsam reglering mellankommer*
Det är dervid icke allenast fråga om inactiviteten utaf det belopp af Rörelse-Capitalef, som genom Discont - papperen representerades , ehuru betydligt det också är; utan fastmera att, så länge ingen decision blifvit tagen, vållar osäkerheten en allmän stagnation ; och omloppet af det återstående activa Capitalet blir ännu trögare än förut.
Minskad production i följd häraf, blott under några få månader, utgör en vida betydligare National-förlust, än det biträde af Ranken, Disconternes reglering kan påfordra.
Må vara, att jag ser mörkare än förhållandet i sjelfva verket är; jag underkastar mig detta fall deras närmare kännedom , som från Provinceriie tillstädes kommit; hvad mitt samvete emedlertid vitsordar är, att jag ser det icke som Innehafvare, hvarken af Discont-papper eller Canal-Actier.
In nan jag återgår till det speciella af ämnet, må mig än tillåtas nämna några ord i fråga om de uti Disconterne insatte allmänna medel.
De äro af arne slag:
Stats-medel och Allmänna Inrättningars Fonder.
De förra äro insatte efter högbehörig auctorisation, för ändamål, sorn varit under serskildt öfvervägande, Stats- öch Bånkö- Utåioiterls Belilnkanderi.
\läi' lii besluten derom blifvit fattade.
G-rttndlagéri bestämmer, huruledes Vederbcirancles åtgärder i sådahö fall i sista rummet pröfva*, öch derefter antingen gillas eller till ansvar bringas.
All anhart profning deroth är ohéhötig.
Emedlertid är det ju tydligt, att den brist»
Söm efter delning proräta faller på desse Fonder, äfveh är en nationabföriust.
Det ät sålunda blott fråga om den skall uppfatta* i Räkhingen A. eller i Räkningen
Ä Då man alltså tror sig handla val med sitt tillstyrkande» att Bankan bör dräga ingen förlust, derföre ått det är detsamma, söm att Nationen skulle den dragas bör man ej glömma, att, i dsti mati Förlusten pro rata på ds insatte allmänna medlen härigenom blir ökad, träffar äfven deh, måhända ännu mera Omedelbarligen, eller åuninstona lika, Nationen.
Hvad nu åter artgår allmättrlå Inrättningar!
Fonder* torde exempelvis BrandföröäkringsVerkets behof för inrättningens ändamål af en rörlig Fond, göta det icke allenast ursägtllgt»
Utan ock lofligt, att vederbörande , för att dermed tillika förbinda en skälig reVenue för en gagnelig inrättning, insatte degna Fond uti ört Discont, åt hvilken Banken, äfvén för vinst» anförtrodde sine Capitalei-, oth corn Staten med sine tillgångar Understödde i än iner som Stäh-; derne sjtlfve inrättat acil låtit controllhra.
Vill härigenom bevisa, att icke allt, meri måhända blott minsta delen, kan lemnäs titan afseende eller hjelj), Utari att detta underlåtande återverkar i samma riiåh menligt för det alltiihang till Rihs-St.
Fröt, tsij isis. i jos Sta's- och Bänko-Utskottetis Betänkandeni "-»T männa tillbaka pä andra vägar, oberäknadt följ* derne af den fortfarande oredan.
Jag vägar härvid en liknelse.
Ett fartyg har stött på grund, och ar i fara att sjunka; Hvilket är då bättre antingen att alla hjelpas åt rned förenade krafter att först arbeta sig i hamn och* frälste* sedan undersöka orsaken till händelsen; eller* vid upptäckten af vådan * så länge uppehålla sig med tvister om det var Styrmannen, Lotsen eller Besättningen, som vållade olyckan* att rådrum icke återstår för bärgningen.
Om sluteliga utslaget sedan skulle bli, att stormen allena hindrat
Fartygets rätta inanceuvre, så vöre ju i förra fallet tillfredsställelse mera vunnen; i den senare deremot en dubbel saknad, Malmö
Discont är genom oredlig förvaltning och tillgrepp kommen på obestånd — der är en gifven brist, efter sannolikhet af 400,000
R:dr utom förlusten af Actie - Capitalet och de förut till bristers betäckande afsatte besparingar, sorn utgjorde tillsammans 256,000 R:dr nemligen:
Förenämnde - 400,000 R:dr.
Actie - Capitalet » loo,00b: — Besparde Medel - 156,000:
— Directeurernes tillgångar uppskattade tili . 70,000: —•
Utgöra tillsammans 726,000: — eller den Summa, som dels redan är bestämdt fvslorad* dels vidare påräknas* att icke inflyta.
Stats- och Bänko-Utskottens Betänk and en.
1303'
Efter mitt begrepp örn Lagfens tillämpning, siga Actie ägarne, hvarken rätt, att något återfordra af detas tillskott, ej heller Skyldighet, att något derutöfver gäldas Atetstår derefter Bähkett och innehafvar» nfe af Discont® is papper att draga förlusten.
Allmänna förtroendet till de af Konung och Ständer rnédgifne
Discont - inrättningar har af bi-edliga förvaltare blifvit bedragit: och den, som insatte sine penningar i Malmö Discont, borde, vid betraktande af Inrättningarnfes allmännelighet och nätur, icke blifva sämre liändterädj än den, söm anförttodt sinfe åt de bägge andrei men, då nu emedlertid följderne af det brottsliga förfarandet måste någon träffa, kan fen sådan förlust för Fordrings-ägarhe icke undvikas.
Det är likväl med afseende på det ena och andra jag hat trott att fördelningen borde göras så billig sorn möjligt.
Örn Banken skulle
Vid utredningen äf Malmö Discont få afskrifva på sin fordran ända tilt 200,000 B:dr; Sa har jag förut bevisat att Banken likväl icke får Hagon positiv förlust på sin andel i det liela; emedan den, då mali betraktar att Actie-Capitalet ingått i Si fver, har ersättning deruti och uti den förut UppbUrne vinsten.
Med en sådan réglering skulle Eordringsägarne* med en förlust möllan 20 och 25 Procent, kunna liqvideras.
Under det att liqvidatiöns-sättet utarbetas, är en suspension Uti Discoht-affairerne angelägen, och så vidt har jag ock tillstyrkt den; nemligen i sammanhang med bestämmandet af hufvudfrågart, att Utarbetningen skulle af Staten öfvertaga®.
12 04 Stais- och Banko Utskottens Betänkawhril Gotha Canal - Discont liar ingen Balance» Rikets Ständers senaste Revisorer hafva erkänt
Diseontenss behöriga förvaltning, och de upplysningar, sorn sedermera erhållits, motsäga ej heller detta förhållande.
Men 1,100,000 R:dr af
Discontens tillgångar äro använde till CanalByggnad.
Det ar ju icke möjligt att anse desse 1,100,000 R:dr för en brist uti Discontens tillgångar, utan i sammanhang med förklarandet, att Götha Canal upphör: och då blir åter Canalns och Discontens samfälta tillhörigheter, Fordrings -ngarnes tillgång, eller den samfälta Massan.
Om man skulle afvika från desse grunder,' tich först uppgöra
Discontens utredning, samt dervid betrakta nämnde 1,100,000 R:dr för en brist i Discontens tillgångar, fördela den på alla fordringaine, som derigenom reducerades omkring 20 Procent; men derefter, sedan detta vöre till fullbordan bragdt, för godt finna, att vidare fortsätta Canal - Byggnaden, med biträde af allmänna medel; så hade man ju begått den den mäst uppenbara orättvisa.
Man hade nemligen låtit de Medborgare, hvilka insatt sin* penningar i Götha Canal-Discont, men alldrig subscriberat som Actie - ägare i Götha Canal, deltaga i Canal-byggnaden pro rata för ett belopp af 1,100,000 R:dr, utan att desse med Canal-Verket haft att skaffa, eller för detta bidrag till Canalen nånsin kunde erhålla någon framdeles ersättning.
Vill man sålunda ingenting göra för Götha Canal, då liar man rätt att classificera d*a - Siats- och Banko-Utskottens Betankanderil 1205’ se j,i©*jOoo K:dr sam Discont-brist, när man.’ då nemligen tillika å den andra sidan upptager hela Canal-Verket som Discont - tillgäng; men man kan deremot, efter mitt begrepp, omöjligen på en gång förklara de bägge fallen, sorn stå i rak motä€gelse till hvarannan.
Det kunde eljest inträffa, att i den mån arbetet fortsattes, erhölle Coneours-Massan
Domarens immission deruti, och hvad Actie-ägarne byggde upp, det refve Fordrings - ägarne ner, så vidt de deraf funno sin nytta.
Den plan, jag vågat framställa till utredning af Götha Canal-Discont, är sålunda, efter lrvad jag ock förut förbehållit, villkorlig: den. förutsätter nemligen, att Canal - Verket skulle kunna bringas till fullbordan, och sådant derföre, att jag trott det hvad som, må hända icke nog öfvervägadt, blifvit börjadt, borde likväl än mindre väl betänkt lemnäs åt sitt öde,' sedan enskilte Medborgare deltagit med Staten uti flere Millioners uppoffring för detta stora företag.
Här är nu icke tillfället att afhandla detta ämne.
Min öfvertygelse derom har alldrig varit vacklande, och jag har äfven hafi tillfälle att den förut yttra.
Det enda, jag anser mig böra erinra, är att, om Götha Canal icke understödes, ökes Medborgares förlägenhet, då nära a Millioner (inberäknadt Kantor) Ac« tie-papper genom ett penndrag blifva nonvaleurer.
Desse hafva ej, såsom de andre bägge Di. sconternes Actie-Innehafvare, redan uppburit deras andel, fullt för fullo och deröfver; utan blefve Capitalet en total förlust.
Verkan deraf på Disconterne qc{» på allmänna Credit-vä - 12o6 Stats• och Banko, Utskottens Eetänkande/i. sendet för öfrigt, bör ock tagas i betraktande: hvar oell en, sorn faller, drager flere med sig, och de menliga följderne, i samma man utsträckte, blifva allt mera betänkUge.
Enar nu alitsa jag af förenämnde skäl ic*- ke kunnat antaga Discont - fövsti^kningen till Canal - Byggnaden för en hrist, så hay jag ej heller fått någon anledning att anse
Disconten oförmögen, att med sire tillgångar fullt betarlea sine skulder: ty efter Bäkenskaps-afslutet vi-, sar sig ställningen följande vid förledit års nf SinS '•
Discontens Skulder: Till Banken . a,500,000 B dr.’ Utelöpande Assignationer - 678,000?
— På Afskrifnings-Bäkning - 1,475,000: —, På Beverser ... 1,153,000: — Tillsammans 4,806,000: — Discontens Fordringar .■ Utestående Lån d. 31 Dec. - 3,760,000: — Hos Canal-Verket - - 1,100,000: — Contant Behållning - 20,000:
Tillsammans 4,880,000* — Frågan örn förlust på denna
Disconts utredning beror sålunda allenast deraf, huruvida differencen mellan Discont - räntan, och den, som för Fordrings-ägare blifvit föreslagen, må betacka den brist, som genom Gäldenärers obestånd uppkomma kan.
Genom detta utredda förhållande tror jag mig emedlertid hafva bevist grunden hvarföre jag sett mig föranlåten föreslå förmånligare vil. kor för Fordrings-ägarne i Götha Canal-Discont, Stats-och Jiankis Utskottens Betänkanden.
1207 än för dem i Malmö; och det år äfven i följd häraf jag, för min del, icke kan instämma i beslutet att tillstyrka någon suspension uti liqvidationerne af förfallne
Eån i Götha Canal-Discont, Tvärtom anser jag nyttigt att de fortfara, serdeles som Assignations-Massan alla dagar betydligen minskas genom sådane liqvider, och frågan om Contant förskott till deras inlösen sålunda i samma man underlättas.
Efter den plan, att genom Obligationer liqvidera Fordrings-ägarne, som jag tillåtit mig framställa, blir suspensionen ej heller nödig, emedan desse Obligationer, sorn skulle bära Ränta, just derföre ock kunde antagas för fullt i liqvid om Malmö Discont - skuld; hvilket icke vore fallet med Malmö Obligationer, som ingen ränta skulle bära, och af sådan orsak ej heller titan rabatt kunde till dylik liqvid användas; i följd hvaraf en suspension der blefve dess nödvändigare.
Med Götheborgs
Discont vore en sådan suspension efter min tanka ännu mera olätta pel ig, emedan denne Discont har betydligt öfverskott, men ingen brist
Hvarföre skulle man då ef tillåta fortsättningen af liqvider, shm hvarje dag förminska dess rörelse och föra den till målet af dess utredning.
Genom den ena
Direcmurens enskifta förmögenhet, som till upprätthållande af denne
Disconts papper på ett berömligt sätt blifvit emploijerad, hafva InnehafvarhS ännu kunnat använda desse papper som mynt, deraf rörelsen haft lättnad.
Under su&pensionstiden, skulle deras användbarhet upphora» så 3.a o8 Stats- och Banko-Utskottens Bttiinkanden. vidt SGm det rorcle Biscont-liqvidationerne, och denna brist skulle återverka till misscredit på hela massan; deraf åter d^n följd blefve, att möjligheten af deras hittills underhållne circelation icke vidare kunde äga runa.
Efter all den ytterligare undersökning, jag i detta högst bekymmersamma och betänkliga ämne haft tillfälle anställa, har min första tania blifvit befästad, att det är vigtigt och nödvändigt att Hisconterne öfvertaga till en generel utredning, och åberopar jag alltså hvad jag i denne del förut haft äran, att inför Högi afl. lieredningen anföra.
Om liqviden kan tili någon större del, än jag föreslagit, ske med Contanta penningar, och förlusten å Malmö Hiscont-papper, med lika fördel för Fordrings högarne flyttas genast på Capitalet, i stället att jag fört den på interesset under väntnings - tiden, äfvensom andre lättelser för allmänna rörelsen beredas genom desse pappers mera gångbarhet; detta må ännu, om så pröfvas, kunna påfordra ytterligare öfverväganden, i jemföring. till beräkningarna öfver befintelige tillgångar-, Xikväl går del ingalunda an, att först afdraga, den beräknade förlusten på Capitalet, och sedermera för återstoden utfärda sådane Obligationer, som genom deras nedsatta Räntefot icke blefve cauranta i rörelsen, utan en ytterligare förlust.
Emedlertid skulle jag för min del hafva hållit före, att tiy Rikets Ständer skulle kunna genast föreslås; Stats- och Banio-VtsAottens Betänlanden, 1309 i;o Grunderoe för öfvertagandet utaf ifrä-- gavarande
Disconters utredning, sådane jag i förra Betänkandet tog ytlig friheten att deny framställa. a:o Att, med stöd deraf, Rikets
Ständer mätte förklara ett sädant öfvertagande böra äga rum.
(Sättet bär jag ock förut föseslagit.) 3:0
Att såsom en följd deraf Rikets Ständer besluta det Diqvidationerne om Skulder och fordringar i Malmö Discont genast suspenderas.
(På sätt Höglofl.
Beredningens justerade expedition i allmänhet innehåller.) 4:0
Att den plan till Disconternes utredning, som af Kongl.
Majit och Rikets Ständer gillas och antages,, må gälla till efterrättelse för alla, 510 Att Götha Canals och Götheborgs
As« signationer genast 111a i Kronans Uppbörd kunna eroottagas, och i den mån* de sålunda ingå, af Banken inlösas, samt på Discont-UtredningsVerket debiteras.
(Då Discont-liqvidationerne fortgå, torde förskottet i denne del icke komma att öfvergå En half Million Riksdaler, eilet högst boo,000.) 6:0 Att Malmö Discont-Assignationer böra uppvisas vid Discont - Verkets Contoir i Malmö, och der erhålla attest öfver en behörig öfverensstämmelse med Bokföringen, hvaf* efter äfven de måga i Krono-Uppbörden emottagas eller till inlösen i Rikets Ständers Bank presenteras.
(Beloppet af dem utgör nu omkring 90,00a E dr! och i behåll finnes för .Malmö Disconts Räkning i Banken 73,000 Piidr, utom hvad sqm i Januaiii månad kan. i?io Stats^ och Banko-Utskottens Betänkanden, hafva influtit.
Säkert år således att, innan detta kan komma till verkställighet, finnes full vj«- luta i Hanken till Malmö Assignationernes betäckande, så att detta icke kommer att utgöra någon ny gravation för Banken.) 7jo
Om liqvidations- sättet af 3 Procentsfordringarne, förbehåller sig Utskotten att serskit förslag afgifva.
Om detta blefve ungefärliga resultatet af Beredningens framställning, och Rikets Höglofl.
Stander dertill gåfve deras bifall, då vöre förlägenheten med detsamma hufvudsakligen un» dranröjd, genom vissheten, att en reglering under allmänt— inseende, kom me att äga runa:
Discont - papperen skulle återfå mera gångbarhet, och visserligen skulle flerfaldig allmän nytta derigenom varda beredd, Jag anser mig nu icke längre böra uppehålla Hög!.
Beredningen med vidare detailler af ett ämne, som till äfventyra till sine här utredde hufvudgrunder icke antoges.
Jag är ock den förste, att erkänna, det mig visserligen brister erfarenhet och kännedom för dess fullständiga behandling.
Visst är emedlertid att, ju mera man dervid lagger hand, dess flere svårigheter upptäckas, dess mera tvehugsen blir man om hvad som vöre det räfla: dess häldre hänskjuter man det till andras bättre bedömmande
Den billige och uppmärksamme må besinna allmänna finance - ställningen, och häpna för den uppdrifne pappers - machinen , hvars saminanhållnings - ämne, det allmänna och enskilta förtroendet, med hvar dag förlorat af sin kraft:
Stats- pf/j Ban%a-Uts%otten$ Betänk anden. ml besinna, att något annat ämne finnes likväl ej tiil botemedel, och att det mäste arbetas med de ntaterialec, sorn gro för handen: byggnaden far blifva sadan den !<an, icke sadan man önskade den.
För att rifva ner och bygga nytt frän grunden, mäste man småningom, samla det erforderliga.
Till dess är man visserligen utsatt för olägenheter; men dock skyddad för de häftigare stormvindame.
Det är för öfrigt efter moget öfvervSgan* de jag, i följd af mina stora förbindelser till Konung och Fädernesland, antagit för pligt, att vid detta tillfälle låta mig dömas; val vetande, att ett ämne af så stridiga elementor alldrig kan regleras till allas belåtenhet, och sålunda ej heller aflöpa Utan misshag och klander.
N:r 2o8« Förstärkta Stats - Utskottets Memorial an-- g Semle frågan om Nummer-Lotteriets indragning, ^Till det Förstärkta Stats - Utskottets åtgärd hatva Respective Riks-Ständen, genom Frotocolls-Utdrag den 3 3 och 25 i nästledne samt deri 2 uti denne månad, öfverlemnat den, otti Kongl.