Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf detta arbete, hvars stora vetenskapliga värde är allmänt erkändt, blef i November månad år 1860 det fjerde häftet i bokhandeln utlemnadt och enligt af författaren mig meddelad uppgift är ytterligare ett häfte, innefattande alfabetiskt register öfver hvad af verket hittills utgifvits, men utvidgadt till en etymologisk ordbok i mindre skala, färdigt att i dessa dagar läggas under pressen.
Med åberopande af de skäl, hvilka föranledde Rikets Ständer att vid riksdagen 1856—58 lemna ifrågavarande anslag, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att för fortsatt ulgifvande af omförmälda litterära arbete ytterligare bevilja 4,500 R:dr, att med en tredjedel utgå under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866.
Anslag för fortsatt ulgifvande af arbetet »Svenska språkets lagar. » 86 Bil.
N:o 7 d) till Kongl Maj:ts Nåd.
Pension för adjunkten vid läroverket i Jönköping J. M. Rosengren.
Pension för extra provinciallåkaren IF. M. Heinrici. 52:o.
Uti underdånig skrifvelse den 9 sistlidne Juli har Domkapitlet i Wexiö stift anhällit, att, som Adjunkten och Gymnastikläraren vid Jönköpings högre elementarläroverk, förre Konrektorn, Magister Johan Magnus Rosengren, hvilken är född den 13 November 1802 och anställdes såsom ordinarie lärare i Jönköping den 22 April 1829 samt tillika såsom gymnastiklärare derstädes 1836, under de sednare åren måst, i anseende till sjuklighet, termin efter annan undfå tjenstledighet, och hans tillstånd numera så förvärrats, att, enligt företedt läkarebetyg, det med temlig visshet kunde förutses, att hans sjukdom skulle allt framgent göra honom för undervisningen otjenslbar, Eders Kongl. Maj;t läcktes hos Rikets näst sammanträdande Ständer äska, att Rosengren, som städse under sin helsås tid med utmärkt nit och skicklighet skött sina åligganden samt alltid gjort sig känd för en hedrande vandel, och som nu sjelf hos läroverkets Ephorus anmält sin önskan att erhålla afsked med bibehållande af adjunktslönen såsom pension, men utan anspråk på någon pension såsom gymnastiklärare, måtte vid afskedstagande blifva å Indragningsstaten uppförd till ett pensionsbelopp, motsvarande hans innehafvande lön såsom adjunkt, 2,500 R:dr riksmynt.
Du adjunkten Rosengren sedan (lera år lider af sinnessjukdom, hvilken, enligt hvad det utfärdade läkarebetyget innehåller, med temlig visshet kan antagas allt framgent göra honom för undervisningen otjenslbar, samt Rosengren numera uppnått en ålder af omkring 60 år, utaf hvilka han mer än 27 innehaft ordinarie lärarebefattning, den han, så länge helsan fortfor, med utmärkt nit och skicklighet förvaltat; så och enär det är af vigt för det allmänna, alt tjenster icke under en lång tid endast af vikarier bestridas, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att Rosengren, när han ifrån sina innehafvande befattningar som adjunkt och gymnastiklärare vid läroverket i Jönköping undfår afsked, må på Allmänna Indragningsstaten uppföras till erhållande under sin återstående lifstid af en årlig pension, motsvarande den lön, han såsom adjunkt nu innehar, eller 2,500 R:dr, alt utgå från och med månaden näst efter den, i hvilken afskedet varder meddeladt. 33:o.
Hos Eders Kongl. Maj:t har, uti ingifven ansökning, extra Provincial-Läkaren i Ulricehamns distrikt af Elfsborgs Län, Chirurgie Magistern, Riddaren af Eders Kongl. Maj:ts Wasa-Orden, Wilhelm Mauritz
Heinrici underdånigst anhållit, att enär, på sätt af ansökningen vidfogade handlingar styrktes, Heinrici var född den 29 Juni 1796 och i Statens tjenst varit anställd alltsedan den 1 September 1812 eller under en tid af 50 år, hvaraf såsom ordinarie Bataljons-Läkare Bil. M 7 d) till Kongl.
Prop. M 1, om Statsverket 1862. 87 vid Elfsborgs regemente nära 30 år och 27 år såsom extra Provincial-Läkare i Ulricehamns distrikt, samt enär alltså sökandens helsa och krafter ej kunde medgifva en fortfarande längre verksamhet, Eders Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets nästsainmanträdande Ständer i nåder anmäla honom att, efter afskedstagande från extra Provincial-läkaretjensten, komma i åtnjutande af pension å Allmänna Indragnings-Staten; — Och har Eders Kongl.
Maj:ts SundhetsKollegium, anbefaldt att öfver berörde ansökning sig yttra, med hänseende till Heinricis mångåriga tjenstemannaverksamhet samt derunder ådagalagda synnerliga nit och skicklighet, ansett sig böra den af honom gjorda framställningen till nådigt bifall förorda; hvarefter Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Kontor, jemte meddelande af den upplysning, att Heinrici, hvilken såsom extra ProvincialLäkare åtnjuter ett årligt arvode af 1,000 R:dr, derjemte i egenskap af f. d. Bataljons-Läkare uppbär en pension af 225 R:dr ur Arméens Pensions-kassa, uti infordradt utlåtande underdånigst hemställt, huruvida icke den underdåniga an o o sökningen kunde i så måtto vinna nådigt afseende, att Heinrici genom nådig proposition till Rikets Ständer beredes rättighet att, vid afskedstagande från extra Provincial-läkarebefattningen och när han styrker sig vara till helsan försvagad, få såsom pension å Allmänna Indragnings-Staten uppbära skillnaden emellan ofvanberöde arvode och den pension, Heinrici redan åtnjuter, eller 775 R:dr R:mt årligen.
Då pension från Allmänna Indragnings-Staten för ordinarie Provincial-Läkare utgår med ett belopp af 1,500 R:dr samt de extra Provincial-Läkarne hafva med dessa fullkomligt enahanda åligganden, fastän, till följd deraf att de tillika kunna innehafva Militär-Läkarebeställningar af lägre grad och således på annan stat uppbära lön, deras arvode ej blifvit bestämdt till högre belopp än 1,000 R:dr, så anser jag mig ega anledning i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl. Maj:t, i betraktande jemväl af Provincial-Läkaren Heinricis under en femtioårig tjenstgöring ådagalagda synnerliga nit och skicklighet, täcktes hos Rikets Ständer föreslå, att Heinrici, som uppnått 65 års ålder, må, så vida han styrker sig vara till helsan försvagad, vid afskedstagande från sin extra Provincial-Läkarebeställning varda, utan afseende derå att han ur Arméens Pensions-kassa årligen uppbär 225 R:dr, å Allmänna Indragnings-Staten uppförd med en årlig pension af 1,000 R:dr, i hvilket fall ändock begge pensionsbeloppen sammanräknade icke komme att uppgå till hvad en ordinarie Provincial-Läkare i pension tillkommer. 88 Bil.
N:o 1, om Statsverket 1862. 35:o. Äng- gjorda Härförutom hafva framställningar blifvit gjorda a) om nya och tillökade löneframsiäll- anslag för det Carolinska Medico-chirurgiska Institutet; b) om anslag för upp n&iXilli°ga förande af byggnader vid nämnde Institut och vid Serafimer-Ordens-lazarettet; anslag. och c) om anslag till nya eller utvidgade läroverks- och gymnastik-byggnader i Upsala, Strengnäs, Malmö, Carlskrona, Halmstad, Calmar, Carlstad och Umeå; men enär, hvad förhöjningen i Carolinska Institutets årliga anslag angår, åtskil liga för handläggningen af detta ärende erforderliga, af mig infordrade, upplysningar ännnu icke inkommit; enär vidare Ofver-Intendents-Embetets utlåtande i afseende på den för Carolinska Institutet föreslagna nybyggnad och åtskilliga läroverksbyggnader ännu icke hunnit afgifvas, samt enär beslut beträffande till— byggnad vid Lazarettet icke torde böra fattas annorlunda än i sammanhang med frågan om uppförande af den ifrågaställda nybyggnaden vid omförmälda Institut, likasom det synes mest ändamålsenligt att de inkomna ansökningarna om understöd för elementar-läroverksbyggnader samtidigt varda af Eders Kongl. Majit pröfvade, anhåller jag att framdeles, i den mån handlingarna blifva completterade, få dessa ärender inför Eders Kongl. Majit anmäla.
De af Eders Kongl. Majit i nåder tillförordnade
Komitéer dels för ordnandet af den gymnastiska undervisningen och dels för National-Musei inredning äro ännu sysselsatta med utarbetandet af de förslag, dem tillhörer att uppgöra; och lärer Eders Kongl. Majit, när dessa förslag blifvit afgifna, täckas taga i nådigt öfvervägande och till Ri kets Ständer aflåta särskilda propositioner om beviljandet af de anslag, som för dessa ändamål blifva af behofvet påkallade.
Hvad föredragande Departements-Chefen i ofvanberörde afseenden underdånigst yttrat och hemställt täcktes, uppå tillstyrkan af Stats-Rådets öfriga ledamöter, Kongl. Majit i nåder gilla och . bifalla. 36io.
Äng. uppfö- Slutligen och sedan Stats-Rådet Thyselius afträdt, hemställde Stats-Rådet rande å or- Herr Friherre Gripenstedt, enligt nådigt förordnande, att, då åt Chefen för Ecclea‘frffi% Che- siastik-Departementet hittills icke kunnat beredas tillfälle att i något Kronans hus fen för Eccle- erhålla bostad i stället för den, som förut varit honom i Kanslihuset anvisad, och partemenlet enär någon disponibel lägenhet icke heller nu vore att för detta ändamål tillgå, såsom h gres - Kongl. Majit täcktes i nåder föreslå, att det belopp af 2,000
Ridr årligen, som ■ ‘anvisade11 Rikets
Ständer under nu löpande statsreglerings-period såsom ersättning för det anslag, mistade bostället åt bemälde Departements-Chef å Riksgälds-Kontoret anvisat, måtte, Bil. M 7 d) till Kongl.
Prop Jtä 1, om Statsverket 1862. 89 måtte, i likhet med den Chefen för Finans-Departementet beviljade enahanda ersättning, varda på ordinarie stat uppfördt.
Uti denna Stats-Rådet Herr Friherre Gripenstedts hemställan tillkännagåfvo i underdånighet Stats-Rådets öfrige ledamöter sig instämma.
Maj:t täcktes hvad Stats-Rådet sålunda underdånigst hemställt i nåder bifalla; Och behagade Kongl. Maj:t derjemte förordna, att utdrag af detta protokoll skulle till Finans-Departementet öfverlemnas för att tjena till ledning vid författandet af Kongl. Mnj:ts nådiga proposition till Rikets nu sammanträdando Ständer, angående Statsverkets tillstånd och behof, i hvad densamma kommer att röra Åttonde och Nionde Hufvud-Titlarna; äfvensom att handlingarna, angående de ärenden, hvarom framställning till Rikets Ständer blifvit beslutad, framdeles skulle till vederbörande Utskott öfverlemnas.
Ex protocollo A. J Olde.
Prat. 1862 & 1S63. 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 12 STOCKHOLM, TttTCKT HOS JOD. BECKMAN, 1862.
Proposition N:o 2, 1 M:o 16.
Ani. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m.
Majis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om tillägg uti 51 § af Kongl.
Kungörelsen den 15 November 1860, angående den allmänna Beväringen: Gifven Stockholms Slott den 2 i Oktober 1862.
Under de tvänne sednare åren hafva flerestädes inom riket uppstått föreningar, åsyftande medlemmarnes öfning i exercis, skjutkonst och fälttjenst, samt med ändamål att, vid fiendligt anfall, deltaga i fäderneslandets försvar.
De begge Statsmakterna, på samma gång de med tillfredsställelse måste erfara denna nationens upplifvade fosterlandskärlek och detta uttryck af gammalt Svenskmannamod, böra äfven, i hvad på dem beror, tillse, att så ädla krafter icke förspillas.
De frivilliga Skarpskytteföreningarne, uppkallade af fosterländskt nit och af den lärdom, andra länder gifvit om behofvet af större försvarskrafters samlande i hast på den punkt, mot hvilken en fiende riktar sitt anfall, böra ingalunda ryckas från den grund, hvarifrån de uppspirat, nemligen frivillighetens, men de böra bispringas i sina bemödanden och, jemte det deras förnämsta behof af vapen i möjligaste måtto afhjelpes, tillika såsom ett erkännande af deras icke obetydliga uppoffringar af tid och penningar, vinna för sådana sina medlemmar, hvilka- äro inom beväringsåldern den lättnad i beväringspligten, som med hänsigt till förvärfvad skicklighet i exercis och vapenföring kan finnas skälig.
För undanrödjande af det hufvudsakligaste behofvet af vapen för Skarpskytteföreningarnes öfningar har Kongl.
Majit hos Rikets Ständer gjort särskild framställning; men Kongl. Majit vill tillika, med fästadt tillbörligt afseende på vigten af ordning och hörsamhet inom en militärtrupp, utan hvilka den under krigets vådor och försakelser icke blifver rätt användbar, samt i öfvertygelse att den frivillige skarpskytten under fortgången af en längre tids vapenöfning inser behofvet af punktlig lydnad mot den, som öfver honom förer befäl, och derföre villigt underkastar sig disciplinens fordringar, påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att medlemmarne af Skarpskytte-korpserna, då de med allvar söka uppfylla de förpligtelser, hvartill de förbinda sig vid inträde i korpsen, skulle kunna förvärfva den färdighet i vapens Bih. till R St.
Prol. 1862 A 186.1 1 Sami. 1 Afd. 9 Höft. 1 2 Kongl. Maj;ts Nåd.
Proposition N:o 2. bruk, som af beväringsmanskapet vinnes på första årets möte och är nödig för att kunna med framgång deltaga i de för andra beväringsåret bestämda oundgängliga öfningar i samfäld eller bataljons-exercis.
Fördenskull och för att lifva den fosterländska anda, som framkallat det frivilliga skaipskytte-väsendet, samt på det att fäderneslandet derigenom må vinna en stridbar manlig befolkning, på samma gång lättnad gifves denna befolkning och möjligen förminskning i Statens utgifter kan uppkomma, föreslår Kongl. Maj:t härmed följande tillägg i 15 § af Kongl.
Kuugörelsen, angående den allmänna Beväringen, den 13 November 1860: »Mom. 4.
När beväringsskyldig, som bland allmänna beväringsmanskapet in»mönstras, är aktiv medlem af frivillig
Skarpskytte-förening och företer skriftligt betyg, »undertecknadt af Öfverbefälhafvare!) för den korps, han tillhör, jemte en af Chefen »för närmaste regemente eller korps i Arméen tillförordnad, i tjenst varande officer, »derom att den beväringsskyldige under minst ett år deltagit i Skarpskytte-korpsens »öfningar, utförda i öfverensstämmelse med det för arméen gällande Exercis-reglemen»te och eger den färdighet i vapenföring, marche och manöver, som motsvarar läraaktig beväringskarls efter första årets möte, samt derjemte förvärfvat den skjutfär»dighet, som i målskjutnings-instruktion är för rekryt i Arméen bestämd såsom vill»kor för approbation till soldat, må sådan beväringsskyldig befrias från deltagande i »första årets vapenöfning med den allmänna Beväringen.»
I sammanhang härmed vill Kongl. Maj:t föreslå, att den officer, som för pröfning af beväringsskyldige skarpskyttars vapenfärdighet blifvit, på ofvannämnda sätt, ur Arméen utsedd att inställa sig på Skarpskytte-korps’ öfningsfält, må ega att åtnjuta rese-ersättning och aflöning efter gällande Rese-reglemeute, samt att denna kostnad må godtgöras utaf 4:de Hufvudtitelns anslag till Rese- och Traktamentspenningar.
Datum ut supra. A. F. Z.
Majit Nåd.
Proposition N:o 2. 3 Utdrag af Protokollet öfver Landt försl'ars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 24 Oktober 1862.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Géer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: — till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o Om tillägg uti 15 § af Kongl.
Kungörelsen den 13 November 1860 angående den allmänna Beväringen: Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed — — nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständor allåtas.
Proposition N:o 3.
Arik. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. ra.
Mgj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragningsstaten för konstituerade Andre Bataljons* läkaren vid Svea Artilleri-regemente Fredrik Adolf Zettergren; Gifven Stockholms Slott den 24 Oktober 4862.
Till Kongl. Majit har General-fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet, jemte eget yttrande, öfverlemnat en af konstituerade Andre Bataljons-läkaren vid Svea Artilleri-regemente, Riddaren af Kongl. Wasa-Orden Fredrik Adolf Zettergren gjord och af Chefs-embetet vid nämnda Regemente förordad underdånig ansökning, att Kongl.
Majit täcktes till Rikets Ständer allåta nådig proposition om rättighet för sökanden att, efter frånträdandet af sin innehafvande läkarebefattning vid Waxholms fästning, få under sin återstående lifstid å Allmänna Indragningsstaten uppbära en årlig pension till det belopp, som, med afseende å sökandens långvariga tjenstetid och öfriga förhållanden, kunde finnas lämpligt; varande vid ansökningen fogad en styrkt tjenstelörteckning, hvaraf inhemtas hufvudsakligen: att sökanden, som är född den 14 December 1791, år 1808 åtföljt Svea Artilleri-regemente till Åland och Finland såsom Under-läkare på extra stat, samt derefter år 1810 blifvit antagen till Underläkare på ordinarie stat vid samma Regemente; att, sedan han den 17 December 1821 blifvit af Sundhets-kollegium förordnad att på 3:ne år vara Bataljonsläkare vid nämnda Regemente och den 15 September 1822 kommenderats till tjenstgöring å Waxholms fästning, Kongl.
Majit medelst nådig Resolution den 21 September 1824 tillåtit honom att, utan hinder af bristande specimina, tills vidare handhafva läkarevården å nämnde fästning, hvilken befattning han ännu innehar; samt att han den 29 December 1832 blifvit af Krigs-kollegium konstituerad att tills vidare vara Tygskrifvare vid Artilleriförråden å Waxholms fästning, af hvilken tjenst han jemväl ännu är i utöfning.
General-fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet har härvid anfört, att då Zettergren icke innehade Kongl.
Majits fullmakt å Bataljons-läkaretjensten och således icke heller i sådan egenskap vore delegare i Arméens Pensionskassa, skulle han nu, då hans höga ålder af 70 år snart tvingade honom att lemna den befattning såsom Kongl. Maj:ts Nåd.
5 Militär-läkare, han i 54 år bestridt, endast komma i åtnjutande af den pension i 10:de klassen af nämnde kassa, hvartill han såsom Tygskrifvare vore berättigad, så vida icke Kongl. Maj:t skulle af nåd vilja bereda honom någon tillgång derutöfver; i betraktande hvaraf och med afseende å Zettergrens långa tjenstetid, under hvilken han deltagit i fyra fälttåg och bevistat åtta bataljer, General-fälttygmästaren anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer göra framställning om Zettergrens uppförande till pension å Allmänna Indragningsstaten, till ett belopp motsvarande hans löneförmåner såsom Bataljons-läkare, eller 1,100 R:dr, samt att han derjemte mätte få oafkortadt uppbära den pension ur Arméens Pensionskassa, hvartill han såsom Tygskrifvare kunde vara berättigad.
Stats-kontoret har uti infordradt underdånigt utlåtande i ämnet anfört: att, jemlikt Kongl. Brefvet den 23 November 1860, Rikets Ständer medgifvit, att de Läkare vid Arméen, hvilka under innevarande statsregleringsperiod erhålla afsked, få under de för civile embets- och tjenstemän i författningarne stadgade vilkor och efter enahanda grunder, som för dessas pensionerande redan blifvit af Rikets Ständer antagna, uppföras till pension å Allmänna Indragningsstaten, dock att derifrån bör afräknas det pensionsbelopp, som de från Arméens Pensionskassa ega uppbära; att, enligt Kongl. Förordningen den 24 Januari 1778 och Kammar-kollegii på Kongl. Brefvet den 25 Juni 1818 grundade Cirkulär af den 11 Oktober 1819, civile embets- och tjenstemän, hvilka uppnått 70 år, äro efter 30 års oafbruten tjenstetid berättigade att vid afskedstagande! erhålla lönen i pension; att den allöning, 1,100
R:dr, sökanden såsom konstituerad Andre Bataljons-läkare vid Svea Artilleri-regemente uppbär, från Krigskollegium utgår med 800
R:dr såsom lön och 300 R:dr uti arfvode; att han i egenskap af konstituerad Bataljons-läkare icke är berättigad till pension från Arméens Pensionskassa, men efter afskedstagandet från Tvgskrifvaretjensten kommer att erhålla från nämnda Pensionskassa 180 R:dr uti årlig pension; samt att, derest sökanden på grund af fullmakt innehaft omförmälde läkarebefattning skulle han vara författningsenligt berättigad att komma i åtnjutande af pension å Allmänna Indragningsstaten, emedan han i öfrigt uppfyllt de derför stadgade vilkor, men att emellertid exempel icke saknades derpå, att äfven tillförordnade tjenstemän blifvit af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer hugnade med pension, då de varit till tjenstgöring oförmögne.
Då nu sökanden uppnått en ålder af 71 år och mer än 50 år tjenstgjort såsom Militär-läkare, derunder han deltagit uti flera fälttåg, samt befinner sig med hustru och en oförsörjd dotter uti knappa lefnadsomständigheter; så och med hänseende ej mindre härtill, än att sökanden, hvilken i egenskap af konstituerad Bataljons-läkare icke är berättigad till pension från Arméens Pensionskassa, sannolikt torde, när han icke vidare eger förmåga att bestrida de af honom nu innehafvande tjenstebefattningar, komma att, sedan han egnat största delen af sin lifstid åt Statens tjenst och derunder, enligt hvad ett ansökningen vidfogadt läkarebetyg utvisar, ådragit sig ofärdighet, på sin ålderdom blifva försatt uti nödställd belägenhet, — har Statskon - 6 Kongl. Nåd.
Proposition N.o 3. toret i underdånighet hemställt att till Rikets Ständer måtte aflåtas nådig proposition derom, att sökanden kunde förklaras berättigad att, oberäknadt möjligen blifvande Tygskrifvare-pension från Arméens Pensionskassa, få å Allmänna Indragningsstaten årligen uppbära en mot ofvanberörde Bataljons-iäkareaflöning svarande pension af 1,100 R:dr, att utgå från och med månaden efter den, hvaruti han varder från förordnandet entledigad.
Majit har ifrågavarande underdåniga ansökning i nåder låtit
Sig föredragas och vill, med afseende å de härvid förekommande bevekande omständigheter, härmed föreslå Rikets Ständer, att konstituerade
Bataljons-läkaren Zettergren må från och med månaden näst efter den, i hvilken han varder entledigad från Bataljonsläkareförordnandet, få på Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension till belopp af Åtta Hundra Riksdaler, motsvarande Andre Bataljons-läkarelön på stat.
De till målet hörande handlingar skola blifva till vederbörligt Utskott öfverlemnade, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Yunest städse välbevågen.
Proposition N:o 3. 7 Utdrag af Protokollet öfoer Landt försvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 24 Oktober 1862.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen.
Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld.
Chefen för Landtförsvars-departementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: — till Kongl. Maj:ls nådiga Propositioner till Rikets Ständer; 2:o angående pension å Allmänna Indragningsstaten för konstituerade Andre Bataljons-läkaren vid Svea Artilleri-regemente Fredrik Adolf Zettergren; Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna, att, i öfverensstämmelse dermed, — — nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer allåtas.
Ex protocollo A. Ekman. 8 Kongl Majus Nåd.
Proposition N:o 4.
Msö 4, Ank. lill Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m. Kong}.
Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Magasins förvaltaren och Sjukhus-inspektoren vid Gottlands National-beväring Gustaf Lindström; Gifven Stockholms Slott den 24 Oktober 1862.
Uti en genom Militär-befälhalvarén på Gottland ingifven skrift liar Magasinsförvaltaren och Sjukhus-inspektoren vid Gottlands National-beväring Gustaf Lindström hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, enär tvifvel uppstått, huruvida sökanden, som är född den 5 September 1800 och den 17 Februari 1826 utnämndes till Kanslist hos Militär-befälet på Gottland, från hvilken befattning han 1836 befordrades till nu innehafvande tjenst, kunde, ehuru han icke vore delegare i Arméens Pensionskassa, vid afskedstagandet vara berättigad att komma i åtnjutande af pension utaf det enligt Kongl.
Brefvet den 9 Februari 1858 för fyllnadspensioner anvisade statsanslag, till det i Kongl. Brefvet den 6 November 1860 för Magasins-förvaltareoch Sjukhus-inspektors-beställningen vid Gottlands National-beväring bestämda belopp 400 R:dr, Kongl.