Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Punkterne 9 och to innehålla blott en närmare, i öfverensstämmelse med närvarande förhållanden gifven utveckling af föreskriften i §. 7, P;,g- i76- .
Punkten 11 igenfinnes under §. 2 och sista punkten af §. 3, pag. 175 och 176, med det tillägg, alt äfven inspecterande
Fullmägtigen bör för hvarje år redovisa för Brukets förvaltning i dess helhet, hvilket
Utskottet ansett vara för redovisningens fullständighet erforderligt.
Punkten 12 skiljer sig icke i någon annan väsendtlig måtto från §. 1 t, pag. 178, än genom föreskriften, att upphandlingarne böra rättas efter behofvet, hvilket tillägg Utskottet, i betraktande af hvad under förflutna tiden egt rum, funnit nödigt.
Då det synes med ordningen öfverensstämmande, att Fullmägtige för hvarje vecka erhålla kännedom om Bruks-driftens gång, har Utskottet trott sig böra föreslå det i i3 punkten förekommande stadgande.
Punkten \\ motsvaras af §.
10 samt punkten i5 af §. 9, pag. 177 och 178, i i83o års Banco-Reglemente, Till förslaget i 18 punkten anser Utskottet sig hafva egt fullkomlig anledning, då upplyst och styrkt blifvit, att egentliga orsaken till de förluster, hvilka under senare åren uppstått å Bruket, ligger i de tid efter annan derstädes verkställde nybyggnader och kostsamma reparationer.
Och får Utskottet slutligen anmäla, dels att §§• 12 och r4» Pag* 17^> i nuvarande Reglemente böra, efter Utskottets tankaj utgå, såsom alldeles obehöflige, dels ock att §§. 8, angående Lumpsorlerarens och Valsmästarens åligganden m.4m., i3 — pag. 178, om inredande af sjukrum, i5 — pag. 179, om liqviderande af Brukets hemmans-ränta, och 16 — angående utgifterne till församlingens Presterskap, äro, efter Utskottets åsigt, af den beskaffenhet, att Banco-TJtskottets -Memorial
N:o ii5. 9 'de icke behöfva uti blifvande Reglemente intagas, utan lämpligast kunna genom Protocolls-Utdrag Banco-Fullmägtige till fortfarande efterrättelse meddelas.
Stockholm den i8 Mars i835.
Reservation af Herr Stuart, C. G.: ”Hushålls- och 'förvaltningssältet vid Tumba TPappers-Bruk under förflutna tider har ådragit sig en förtjent uppmärksamhet af Banco-Utskottet vid innevarande Riksdag.
Den i detta hänseende 'vunna erfarenhet, jemte öfvertygelse!! om ofördelaktigheten och olämpligheten för Banken att drifva Pappers-bruks-rörelse, har också föranled t Utskottet till dess nu‘gjorda-och, 'sorn mig synes, välgrundade hemställan, att Banken mätte, 'genom 'delta Bruks 'försäljning, för framtiden varda skiljd Ifrån detsamma.
-Men 'dä jag jemväl delat Utskottets åsigt, att Bruket icke hör förr än efter nästkommande Riksdag försäljas, har jag föreställt mig, ;att det vöre Utskottets skyldighet .att, i afseende på Brukets förvaltning under tiden, föreslå Rikets Ständer, att antingen sjelfve besluta eller ock öfverlemna åt Banco-Fullmägtige att vidtaga sådana förändringar, hvarigenom, de med denna Bruksrörelse förenade högst betydliga kostnader skulle, så vidt möjligt vore, under de kommande åren förminskas.
Till vinnande af detta ändamål kan jag icke inse någon, under nuvarande förhållanden, mera bidragande och lämplig åtgärd, än beviljandet af den rättighet, som.
Fullmägtige begärt, nemligen att på Expectance-Slat öfverflytta den vid Tumba nu anställde Förvaltare, sorn, oaktadt sin under mångårig tjenstgöring ådagalagda redlighet och skicklighet i räkenskapsföring, icke sliulle vara fullkomligt passande för ifrågavarande befattning, samt att, i bans ställe, antaga en Bruksförvaltare, sorn, jemte kännedom om papperstillverkningen och nit för sitt yrke, egde den för ett så ansenligt Bruks ändamålsenliga förvaltande oundgängligen erforderliga drift och verksamhet.
Den jemförelsevis ringa tillökning i aflöningskostnaderne vid Bruket, sorn härigenom kunde uppkomma intill den troligen icke aflägsna tidpunkt, då Fullmägtige blifva i tillfälle att inom Banken, på ett lämpligare sätt, begagna den nuvarande Förvaltaren, skulle, efter ali sannolikhet, mångdubbeltersältas, genom en såmedelst beredd förökning i Brukets afkastning.
På dessa skäl, Bihang till R.
Vrot. i834 och. i835. 6 Sami. i Ajd.
a Bandet, 3yxle Häftet. 2 1 o Bavco-Utskottets Memorial Nio 116. anser jag mig böra anmäla min reservation emot Utskottets beslut, att afstyrka hvad Fullmägtige i berörde afseende föreslagit.
Likaledes får yag reservera mig emot så väl den, efter mitt omdöme, bristfälliga redactionen af några utaf de nu föreslagna reglementariska stadgandena för Tumba Bruks förvaltning, som emot den alltför småaktiga beskaffenheten af dessa stadganden, af hvilka flera synas mig dels vara af en alltför ringa vigt, för att utgöra föremål för alla 4 Riks-Ståndens öfverläggningar och beslut, dels ock, på ett för Rikets Ständer mindre fördelaktigt och för deras Fullmägtige mindre lämpligt sätt, inskränka dessa sistnämndes rättigheter att ordna Brukets förvaltning och hushållningen derstädes.
Exempelvis torde jag endast behöfva hänvisa lill föreskrifterne rörande fortfarandet af det hitintills iakttagna kostsamma afiöiiingssättet för arbetarue vid Bruket”.
Uti hvilken reservation Herr Friherre Stjernstedt sig förenat.
Ankom till Exp.-Utsk. den ao Mars.
Memorial, angående nödige ansedde förändringar i de föreskrifter, som innefattas i 5 Art.
2 Afd. af i83o års Banco-Reglemente.
Vid anställd och nu fulländad granskning af 2 Afd, i 5 Art. af i82o års Banco-Reglemente, för att tillse, om och hvilka af dervarande stadganden böra i blifvande Banco-Reglemente intagas, har Utskottet funnit, att §. (5, de under litt. bj c, d, e., /, g, h och i af §. 7 förekommande föreskrifter, samt §§. 8, 12, i3 och 14 böra ur det nya Reglementet uteslutas såsom hädanefter icke vidare tillämpliga, enär dels de dermed åsyftade ändamål, så vidt desamma icke genom numera förändrade förhållanden förfallit, redan blifvit uppfyllda, dels ock, hvad sistnämnde §. serskildt beträffar, Rikets Höglofl.
Ständer, med bifall till Utskottets, under N:o i<) afgifne Betänkande, beslutat, att den förmon, som hitintills varit de i samma §. uppräknade Academier och Inrättningar beviljad, att få tillvexla sig en bestämd summa R:dr Silfver, emot lika belopp i Banco-Sedlar, kommer att för framtiden upphora.
Mom. litt. a i ofvanåberopade 7 §. anser Utskottet böra gifvas följande lydelse: Banco-Utslmtets Memorial N:o 116.
Såsom formulaire för de uppgifter, hvilka, enligt 5 §. uti Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o, skola för hvarje halft år, till ådagaläggande af Vexel-Bankens ställning, genom Banco-Styrelsens försorg tryckas och med allmänna Tidningarne utdelas, må begagnas den från trycket ulgifna öfversigt öfver VexelBankens ställning den 3i Dec. i834; dock dels med iakttagande af den förändring deiuti, hvartill Rikets Ständers beslut i afseende på Sedel-stockens beräkning föranleder; dels med tillägg af en note, upplysande Bankens behållning i gångbart Koppar-skiljemynt, jemte anledningen hvarföre denna behållning icke blifvit bland Bankens metalliska tillgångar inberäknad.
De öfversigter öfver Bankens hela ställning, som, jemlikt åberopade §. uti Banco-Lagen, likaledes skola, efter hvarje års Bokslut, tryckas och utdeles, böra äfven uppgöras i närmaste öfverensstämmelse med de för åren i83o—(833 redan bland Allmänheten utdelade enahanda öfversigter; Banco-Styrelsen likväl obetaget att för framtiden låta uti desamma iakttaga sådana förändringar, som kunna medföra en ökad enkelhet och tydlighet.
De i §§. 9 och 10 gifne föreskrifter hemställer
Utskottet må bibehållas med följande redaction:
Företes uti Banken invisning å någon räkning, der motsvarande behållning ej öfver en natt innestått, skall sådan invisning till inlemnaren återställas, med påteckning, att den, i anseende till saknad behållning, då icke kunnat till inlösen antagas.
Räkningshafvaren vare i slik händelse genast förfallen att böta 3 för 100 af hvad utöfver behållningen från föregåeude dag anvisadt blifvit.
Af dessa böter tillfalla ij3 den Tjensteman, sorn felet anmärkt, och ifi Banken, att ingå på räkningen bötesmedel, till disposision åt de fattige.
Inträffar med någons invisningar detta förhållande 3 serskilda gånger, sålunda, att emellan hvarje gång räkningen kunnat genom penninge-insättning förstärkas, samt följaktligen å 3 serskilda dagar, vare, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den ig Au g. 1789, Invisningshafvaren, jemte böterne, underkastad den påföljd, att hans invisningar icke vidare hos Banken gälla; egande han dock i dylikt fall, att på en gång anvisa och utbekomma hvad å hans räkning vid tillfället, efter afdrag af bötes-beloppet, kan finnas i behåll.
,I3 'Bvico-JJiskottets 'Memorial :N;o in'6.
Oell häfver hart dessutom för all framtid förverkat rättigheten dill räknings öppnande, under annan titel, »ensam eller samfäldt »med andre; åliggande det Banken att, till underrättelse »och »varning för Allmänheten, ett sådant förhållande ä öfficiéla'Tidriipgarne tillkännagifva.
Hvad beträffar återstående^. n,‘så enär Rikets Högloft. ‘Ständer, 1 .anledning af ?5 punkten i Utskottets Utlåtande N:o n'6, beslutat, altför deposita, af den i berörde §. omnämnde Beskaffenhet, en afgift skall erläggas, jsom i Reglementet ikomme att »bestämmas, har Utskottet »under pröfning tagit, huruvida »någon förändring bör »ega runi i de afgifter, hvilka för närvarande äro fastställde att för dylika deposita till Banken erläggas, men dervid ej funnit skäl tillstyrka annan förändring, än dels att afgiften för depo;sita af mindre »rymd, för att motsvara Bankens dermed förenade besvär,, Böjas från 12 »lill u6 skill ingar, dels ock, alt, under förutsättning äfCourants anförande, den för deposita äf 8 ;å .'8 HJ2 cubik-fot nu bestämda »afgift af 6 •sk. Banco må nedsättas lill .5 sk. 4 Kst Banco,
Banken må, så vidt lägligt är »och utrymme dertill inom Banken »gifves, under försegling af inlemnaren, till förvar emottaga paqneter eller annan flyttbar egendom, utan att om innehållet undfå ■uppgift och utan ansvarighet å Bankens sida, för oförvållad skada teller tillfällig »olycka; skolande vid det sålunda nedsatta godsets åtei tagande lill Banken erläggas följande, i förhållande till detsammas rymd och den tid det i Bankens förvar anneslätt, bestämda afgift, nemligen, efter hvarje månad räknadt:
För depositum af 1 1/2 cubik-fot eller derunder: 16 sk.
Banco, :
För depositum derutöfver till och med 4^4 1J2 cubik-fot:
Första cubik-foten: 16 sk.
B:co
För depositum derutöfver: till och med 8 å 8 1/2:
Första 4 cubik-foten: 3*2 sk.
Hvardera af de öfrige: 5 sk. 4 r‘st B:co
För depositum derutöfver till »hvad storlek som helst: Första B/wco-Ut skott cts Memorial N;o i ;6.
Första 8 Gubik-foten: i R:dr I3:co — i iJi R:dr Courant.
Hvardera af de öfrige 4 R.'co
Henna afgift utgår för minst en hel månad,, och- halfva månader upptagas icke, men hvad derutöfver är anses för hel månad.
Ej heller upptagas halfva eubik-fot, men hvad sorn öfversliger en half räknas såsom en hel eubik-fot..
Up pmätning af hvarje depositum sker vid detsammas inlemna n de till Banken, då äfven afgiften, till dess månadtliga belopp uträknad och vederbörligen eontrolerad, införes i Depositions-beviset; kommande afgifternes belopp att redovisas på serskild conto i Bankens Hufvud-bok.
Skulle någon inlemnare ej; åtnöjas med den afgift, som i Deposilions-beviset blifvit bestämd, utan väcka tvist om cubik-innehållet och hvad afgiften på grund deraf rätteligen utgöra bör, åierställes genast hans depositum.
Stockholm den 18 Mars 1835* Bihang till R.
Prot. i834 och i835. 6 Sami. i Afl. a Baunet. 3y.de STOCKHOLM, 1835, hos J. A. Walldbn.
Banco- Utsi olle/:
Utlåtande N".n ny. i N:o 117.
Antom till Exp.-Utst. den sg Mar».
Tillåtande, i anledning af de inom, Hiks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets under Nto 91 afgifns Memorial, Im n samtlige Riks-Slånden är återremilteradt Utskottets under N:o qr afgifne Memorial, med förslag till åtskillige förändringar i 4 Art.
5 Afd. af i83o års Banco-Reglemente.
Af desse återremiss-handlingar in hem t as, alt vid de under Litt. a., b. och c., pag. a, i nämnde Memorial upptagne föreskrifter, angående dels fullmagt för lyftning af annan persons Discont-lån, dels olika revers-formulaire för 113m och omsalta Ian, blifvit anmärkt: af en Ledamot: att om, till undvikande af olägenhet och möjligen skada för lånsökanden, serskild fullmagt för Iåns lyftning skulle uppvisas, lånsökanden i sådant fall borde tillåtas alt utfärda fullmaglen icke blott på viss man, med eller utan rätt alt den Öfverlåta, utan ock på innehafva! en, såsom Lagen medgifver i rättegångssaker och andra frågor af den största vigt; af en Ledamot: att fullmagt för lyftning af annan persons Discontlån, efter hans tanke, icke vore erforderlig, samt att han ej heller kunde gilla förslaget om serskilde formulaire till reversalen för nya lån och omsättningar, emedan föreskriften skulle i verkställigheten medföra en mängd af olägenheter; uti hvilken sistnämnde anmärkning Riksdagsfullmhgligen Anders Danielsson från Elfsborgs
Län sig förenat, dels under förmenande, att olika revers-formulaire skulle leda till misstag för lånsökanden, dels ock med förklarande, att, enligt den erfarenhet han både vid Banco-Disconten och Låne-Contoret i Götheborg vunnit, omständigheter kunna inträffa, då del för låntagarens commissionair blifver nödigt alt nilda form af ny lånansökning använda ett lemnadt omsällnings-reversal.
För en hvar, som egnar någon uppmärksamhet åt innehållet af Kgl. Maj:ts den 14 Fehr. i832 gifne, i Utskottets ifrågavarande Memorial åberopade Nådiga Domar, i de mot Malmö Låne-Conlor anhängige gjorde mål, anser Utskottet nödvändigheten af serskilde fullmagter för
Disconl-låns uppbärande vara så gifven, att all fråga om åsidosättande af detta försigtig Bihang lill R.
Prot. 1834 och i835. 6-te Sami. l:s/a A/d. 2'-dra Band. 1 38 .de Häftet, 3 Sanco-Utslcottets Utlåtande N:o lin. hetsmått måste förfalla.
Beträffande åter formen för dylika fullmagter, så medgifver UtskoLtet, att dess förslag till desamma verkligen, på sätt anmärkt blifvit, innehåller en inskränkning uti hvad allmänna Lagen eljest föreskrifver i afseende på fullmagters styliserande.
Onekligt är också, att genom den gjorda inskränkningen den olägenhet för en lånsökande kunde uppslå, i händelse dess i fullmagten namngifne ombud icke vore tillstädes vid låne-docuinentels framkomst, att documentet en längre tid kunde förblifva hvilande.
Utskottet finner sig derföre föranlåtet biträda den mening, att fullniagterne för Discontlåns uppbärande jemväl må kunna ställas å innehafvaren; förbehållande sig Utskottet alt här nedan få föreslå den förändrade lydelse ofvanberörde mom. litt.
a. och b. till följd häraf bör erhålla.
Hvad åter angår anmärkningarne emot Utskottets under litt.
c. framställde förslag till olika revers-formulaire, så emedan vid låne-omsältning medel icke från Disconten uttagas, hvaraf äfven följer, att fullmagt å ett document, ämnadt till omsättning af lån, är både öfverflödig och obehörig, fordrar sjelfva ordningen en olikhet emellan revers-formulairen för nya och omsatta lån, såsom afsedda för alldeles olika ändamål.
Den af Utskottet föreslagna olikhet är ock af största vigt, just till förekommande af de förhållanden Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson förmält hafva egt rum, eller att revers, utgifven allenast i afsigt alt dermed omsätta ett äldre lån och under sådan förutsättning af löflesmännen undertecknad, skulle kunna af ombudet till nytt lån användas, hvilken åtgärd, om än företagen med lånsökandens begifvande, dock, enligt hvad erfarenheten visat, ofta kan hafva skett ulan löftesmännens samtycke och ostridigt åt mången beredt betydliga förluster, för hvilka han ej skulle hafva varit utsatt, i händelse ett sådant försigtighetsmått, som det af Utskottet nu föreslagna, tidigare vidtagits; hvadan Utskottet ej finner skäl alt frångå dess förslag i denna del.
Vid de af Utskottet under litt. a.j b.f c. och d. pag. 4 föreslagne stadganden, angående dels förbud för Ledamöterne i Discont-Directionerne och Kamererarne vid Discont-Verken, att med låne-commissioner sig be-* fatta, dels tillsynen öfver iakttagandet häraf, dels ock straffbestämmelserne för öfverträdelser häremot, är vordet hufvudsakligen erinradt och anmärkt: af en Ledamot', att, ehuru många bekanta i hufvudsladen man än bunde ega, kände man dock gemenligen bäst sitt eget Stånds utsedde Fullmäglige i Disconten elier Låne-Contoren, hvarföre det vore hardt, om man Baneo-UtsJcottets Utlåtande N:o 11J. icke i sina penninge-angelägenheler finge anlita desse personer om biträde framför andra, till hvilka man icke kunde hysa samma förtroende; af äitskillige Ledamöter', att, enär förhållandet uti Banco-Disconten vore emot det vid Låne-Contoren så vida olika, att, i stället för contante medel, endast assignationer på Banken eller dess attester kommo i Kamererarens händer, såsom Verkets Tjensteman, men aldrig penningar kunde af honom inhändigas, utan såsom enskild commissionair, hade han bort skiljas ifrån Kamererarne vid Låne-Contoren; af flere Ledamöter: alt Kamererarne vid Discont-Verken origtigt blifvit hänförde under lika cathegorie med Discont-Directionens Ledamöter, då helt andra grunder egde rum till förbudet för de sistnämnde att med låne-commissioner sig befatta; att Utskottets förslag vore orättvist, emedan Kamererarne förut egt rätt att åtaga sig commissioner och derföre fått så ringa lön, samt naturligen vid sina ansökningar till tjensten afsett de förmoner, som densamma åtföljde och således icke borde kunna mista ett lofligt näringsfång, då de ej missbrukat och sålunda ej förverkat detsamma; att förslaget vöre olämpligt, emedan några ioo:de R:dr ej kunde ersätta förlusten af någre iooo:de; att förslaget dessutom vore overkställbart, emedan Kamererarne kunde använda Ombud, hvilka, i egna namn, bedrifva de förres commissioner, såsom det, efter en Ledamot, Herr Biskopen Doctor af Wingårdhs förmenande, skall hafva practiserats af en och annan Directionens Ledamot; af en Ledamot: att åt Diseont-Directionerne borde öfverlemnas, att, derest Directionen vid något tillfälle skulle finna olägenhet för allmänheten, eller risk för Discont-Verket vara förenad dermed, att Kamereraren äfven hädanefter befattade sig med enskildes lånecommissioner, skilja honom från rättigheten dertill och i stället tilldela honom någon lämplig löne-förliöjning; af åtskillige Ledamöter:
att då det tillhörde alla Ledamöter i Directionen collectivt och hvar och en i synnerhet att vaka öfver ordningen inom Discont-Verket, vore Ulskottets under litt. b. föreslagne föreskrift om någon närmare tillsyn för Ordföranden, i delta hänseende olämplig; samt af flere Ledamöter: att då öfverträdelse af förbudet, å Directionens sida, vore brottsligare än å Kamererarens, men den sistnämnde, enligt mern. litt. d., skulle hafva genom öfverlrädelsen förverkät sin tjenst, stöde den under mom.
c. föreslagne straffbestämmelse, i afseende på Directionens Ledamöter, icke i något motsvarande förhållande’, då de blott skulle utgå från Directionen och det oaktadt kunna här i Stockholm fortfara att vara ibland 4 txanco- V(slottets titia tande JY'.o nj\ Rikets Ständers Banco-Fullmägtige, nian måste Ledamot i Styrelsen för en så beskaffad öfverträdelse anses hafva förverkat icke blott det mindre förtroendet, utan ock det högre, att vara Rikets Ständers Fullmäglig i Banken.
Då den Ledamot, som framställt anmärkning emot det under litt.
a. föreslagne förbud för Discont-Directionernes Ledamöter att med låueansökningar, såsom Commissiönairer, taga befattning, synes hafva förmenat, alt rättighet för närvarande är lånsökande medgifven, att i dylika angelägen-, heter vända sig till Riks-Ståndens Fullmägtige i Directionerne, anser Utskottet sig böra erinra, att detta förbud egt rum allt sedan 1818 års
Riksdag samt igenfinnes under pag, i3o §. 4 i i83o års Banco-Reglemente; och vågar Utskottet desto mindre tillstyrka ett upphäfvande deraf, som med allmänt antagen Lagprincip fullkomligen öfverensslämmer, att ej någon i egenskap af Ombud får taga befattning med det ärende, hvaröfver han sedermera eger att döma elfer besluta, samt vigliga skäl otvifvelaktig! föranlåtit Rikets Ständer, att, med ändring af hvad i f. d. Riks-Bisconten raedgifvet varit, stadga omförmälde förbud.
Enär obestridligt är, att Rikets Ständer ega både rättighet och pligt att anbefalla alla de åtgärder Rikets Ständer finna behöflige, till antingen, Biscont-Verkens eller enskildes betryggande från förluster, ulan afseende på huruvida desse åtgärder kunna för den ene eller andre af Discontens Tjenstemän medföra någon olägenhet eller minskning i förut påräknade tillfälliga förtjenster, och beraälde Tjenstemän, ej mer än andre vid BancoVerket anställde personer, kunna ega att undandraga sig åtlydnad af de förändrade föreskrifter, hvilka Rikets Ständer, på grund af inträffade förhållanden, pröfva lämpligt, alt till efterlefnad fastställa, allenast desse Tjenstemän icke derigenom förlora, något af de löne-inkomster, hvilka medelst constitutorial eller fullmagter blifvit dem försäkrade, samt dessutom Utskottet sökt alt åt Discont-Verkens Kamererare, för en tillfällig, på. enskildt förtroende grundad och alltid oviss inkomst, bereda ersättning genom en lämplig gratification af ständig egenskap, hvarigenom de skulle erhålla högre löne-förmoner än Bankens yngre Cömmissarier, kan Utskottet ej heller finna någon orättvisa eller obillighet ligga deruti, att Kamererarne för framtiden förbjödos att med låne-commissioner taga befattning.
I anledning af den anmärkta olikheten emellan Kamererarne i BåneoDisconten och de vid Låne-Cöntoren, anser Utskottet sig jemväl böra erinra, ej mindre att de assignationer, som Banco-Discont-Directionen utfärdar för nya utfallande lån, ställas, på innehafvaren, och äro följaktligen löpande Banco- Utskottets Utlåtande N:o 11J.
S man och man- emellan eller alldeles lika med penningar, än äfven att Vexel Bankens depositionsbevis eller attester å lör Banco-Discontens räkning insatte medel, vare sig till slutbetalning eller omsättning af lån, äfven måste betraktas lika med penningar i Kamererarens hand, emedan han, derest underslef ville bedrifvas, kunde, innan handlingarne till införande i föred ragn ings-listorne aflemnas, förflytta attester från de expeditioner desamma rätteligen tillhöra till andra line handlingar, för hvilka ingen betalning ännu är verkställd', samt derefter af de, näslpåföljande vecka inkommande attester använda så många som erfordrades till betäckande af förstnämnde expeditioner, hvarmedelst en betydlig balance kunde under längre tid undändöljas.
Utskottet kan, lill följd häraf, icke dela den åsigt, att något undantag för Kamereraren i Banco-Disconlen borde ega rum , i händelse Rikets Ständer ansågo sig böra gilla den af Utskottet i Memorialet N:o 91 gjorde framställning, om ett förbud för Discont-Verkens Kamererare i allmänhet, att för lånsökande vara. commissionairer; men, ehuru Utskottet ej. kan frångå den öfvertygelse, att ett så beskaffadi förbud skulle ej allenast åt Discont-Verken bereda Ökad trygghet , utan ock i hög grad lända till allmänhetens säkerhet; likväl, då ett så stort antal Ledamöter inom samtlige RiksSlånden lillkännagifvit deras ogillande af Utskottets förslag i denna del; då ett förbud för Discont-Vérkens Kamererare, att med låne-commissioner taga befattning icke torde vara af nödvändigheten lika högt på kallad t,. som ett dylikt förbud för Directionens Ledamöter, hvilka äro i. tillfälle att öppet inverka på Directionens omdöme öfver de ingifne låne-ansökningerne; d'å genom fastställandet af serskilde fullmagter hädanefter, för uppbärandet af annan persons lån i Disconl-Verken, desse kunna åtminstone tilli någon del anses fredade från sådana förluster, som Malmö Låne-Contor, till följd af förre Kamereraren Lindstedts bedrägerier, måst vidkännas, och då man bör hoppas, att dylika bedrägerier icke hädanefter skola ånyo inträffa, anser.
Utskottet sig böra frånträda dess härutinnan förut gifne tillstyrkan.
Med den under litt. b. gjorda hemställan, att närmaste tillsynen öfver efterföljden af den i föregående mom. föreslagne' föreskrift skulle tillhöra Ordföranden,, har Utskottet visserligen icke haft för afsigt att frikalla Directionens öfrige Ledamöter från all tillsyn i detta hänseende;; mea då emedlertid anmärkningarne utvisa, att Utskottets förslag, enligt dess nuvarande lydelse, blifvit missförstådt, har
Utskottet ansett sig böra vidtaga en sådan förändring af detta inom.* hvarigenom en livar Ledamot 6 Banco- Utskottets Utlåtande N:o 11J.