Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med hvad tillförene brukligt varit, har, såsom grund för lånesummans bestämmande, tagits taxeringsvärdet för året näst före det, då riksdag börjat.
Enär det emedlertid måste antagas, att, då beslutet härom kan varda promulgeradt, flere lånsökande redan anskaffat och sina ansökningshandlingar bifogat utdrag af taxeringslängd för 1843, hvilket för närvarande erfordras; hemställer Utskottet, det Rikets Ständer måtte besluta, 25:o att grunden för lånsummans bestämmande blifver för alla, efter den I Januari 1849 inkommande, låne-ansökningar, 1846 års taxeringsvärde, enligt behörigen styrkta utdrag af vederbörandes taxeringslängder.
Jemnlikt 181 §, mom. 2, litt. d, i Banko-reglementet, är högsta lån af denna fond bestämdt till 6,000 r:dr och minsta lån till 200 r:dr.
Vid 1840—1841 årens riksdag förhöjdes visserligen minimi-lånebeloppet från 150 r:dr till 200 r:dr, men som det derjemte bestämdes, att faslighet finge belånas till hälften af taxeringsvärdet, i stället för f:del, skedde i sjelfva verket en nedsättning af minimum, enär, före nämnde riksdag, fastighet, för att kunna till belåning antagas, borde vara taxerad lill minst 450 r:dr b:ko.
Då en fastighet med det låga taxeringsvärdet af 400 r:dr i allmänhet lemnar ringa säkerhet för det derå från Banken utgifna lån, vore visserligeD, med afseende jemväl å förvaltningsbestyrens utsträckning, allt skäl för handen att söka åstadkomma en förhöjning i omförmälda minimi-länesumma; men enär 16 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. något bestämdt förslag härutinnan ej blifvit inom riks-stånden väckt, samt den mindre jordegaren i sådant fall möjligen skulle sakna tillfälle att på sin hemmansdel undfå lån; tillstyrker Utskottet, 26:o att ofvanberörda föreskrifter måtte oförändrade bibehållas.
I fråga om räntan och kapital-afbetalningen å omförmälda lån, nu bestämd den förre till 4 procent och den sednare till 2 procent, har uti några af nyss omnämnda motioner yrkats, att räntan måtte nedsättas till 3 procent, och kapital-afbetalningen fastställas till 2, högst 3 procent; varande enahanda framställning jemväl gjord af Sone Persson från Malmöhus län, uti en från Hederv.
Bonde-ståndet till Utskottet öfverlemnad och af åtskillige ledamöter inom bemälda riks-stånd biträdd motion.
Då räntan för lån, sorn upptagas hos Hypotheks-föreningar emot pant af fastighet, utgör minst 5 procent, bevisar sådant, att för dylika lån, hvilka Banken utgifver, vilkoret) äro billigare, än de vanligen i frågakommande.
En räntenedsättning skulle dessutom på samma gång förminska Bankens vinst och öka det redan högt uppdrifna antalet af låne-ansökningar.
På dessa skäl och enär förändringen i amorterings-procenten synes vara yrkad endast under den förutsättning, att räntan skulle förminskas, hemställer Utskottet 27:o att föreskrifterna, i afseende på ränta och kapital-afbetalning å ifrågavarande lån, måtte förblifva oförändrade.
Enligt mom. 3 af 181 §, antagas såsom pant uti rikets städer, med undantag af Stockholm, hus och byggnader, som blifvit försäkrade antingen i Städernas allmänna Brandstods-bolag eller i Skånska brandförsäkrings-inrättningen, eller i Götheborgs nya brandstodsförening, samt tomter, arf och egna åkrar och vretar i och utom städerna, dock under iakttagande, vid belåningen af hus och byggnader, af de serskilda föreskrifter, hvilka finnas intagna uti Usta afdelningen 29:de punkten af Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 13 Maj 1830.
Under förmälan, hurusom det möjligen skulle kunna i någon mån befordra stenhusbyggnad i städerna, i fall egare af dylikt hus hade företräde till Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 17 till
Iåns erhållande framför egare af trähusbyggnad, har fråga om ett så beskaffadt tillägg till berörde mom. blifvit inom Utskottet väckt; och då det vore serdeles fördelaktigt, i händelse stenhus mera allmänt uppfördes i rikets mindre städer, anser Utskottet det föreslagna företrädet böra medgifvas, samt får i sådant afseende tillstyrka, 28:o att vid mom. 3, litt. b, af 181 § i Banko-reglementet följande föreskrift måtte få införas, nemligen:
På stenhus, som hädanefter i rikets städer, utom Stockholm och Götheborg, uppföras och förses med brandbotten, stentrappor och stengolf i förstugorna, meddelas företrädesvis lån, enligt de grunder i öfrigt, hvilka äro stadgade i afseende på lån emot pant af fast egendom i städerna.
Uti sednare punkten af 5 mom. i merberörde 181 § af Banko-reglementet stadgas, bland annat, dels att vid nya låns utgifning låntagare skall tillställas en tryckt promemoria, innefattande underrättelse om grunderna för det under benämning af bankostil iakttagna ränleberäkningssätt, och dels att beloppet af de lånpåkostnader, Banken förskjutit, skola antecknas å qvittenset för den inbetalning, af hvilken desamma blifvit godtgjorde Om Rikets Höglofl.
Ständer bifalla Utskottets här ofvan gjorde hemställan angående upphörande af ränleberäkningen efter bankomethod eller bankostil; så lärer föreskriften om en promemorias utlemnande böra borttagas.
Enär åter Rikets Ständer bifallit den i Banko-utskottets berättelse N:o 14, §15, yttrade åsigt, torde vid det sednare stadgandet böra tilläggas föreskriften om afbetalningarnas anteckning å qvittenserna.
I följd häraf tillstyrker Utskottet, att förenämnde punkt af 181 §:s 5 mom. måtte erhålla följande lydelse: 29:o Fullmäktige tillse, att granskning af lånehandlingar, som till Banken blifvit inlemnade eller inlemnas, så tidigt af vederbörande kommissarier verkställes, att antingen lånet, i händelse tillgångarne det medgifva, kan utbetalas, eller anmärkningar, i fall sådana förekomma, meddelas lånsökanden eller hans ombud inom 14 dagar efter lånehandlingarnas Bi/i. till B.
Prof. 1847 och 1848. 6 Sami. 1 Afd. 15 lläft. 3 48 Banko-l Isko Hels Betänkande, No 42. inlemnande, derest icke sjukdom eller annat förfall skulle göra sådant omöjligt: börande å qvittenserna öfver ränteoch kapitalafbetalningar antecknas ej mindre beloppet af de lånpåkostnader, banken förskjutit och som, genom då skedd betalning, blifvit godtgjorde, än äfven, enligt låneafdelningens böcker, lånets återstående oguldne kapitalbelopp, efter nästföregående inbetalning.
I samband härmed, har Utskottet till pröfning förehaft ett inom Bondeståndet af G. B. Appelqvist från Blekinge län väckt förslag, att vederbörande låntagare måtte hos Landshöfdinge-embetet i länet få uppbära och qvittera det utfallna lånet samt derstädes verkställa de åiliga inbetalningarna.
För de låntagare, som hafva sitt hemvist i närheten af landshöfdinge-residenset, skulle genom bifall till nämnda förslag en väsendtlig fördel beredas; men då vederbörande alltid måste, för lånehandlingarnas inlemnande i Banken, hafva ombud å den ort, der Banken är, vunnes i alla fall icke fullkomligt det ändamål, motionären åsyftat; och enär, förutsatt äfven, att dylika enskilda bestyr skulle kunna Kongl. Maj:ts Befallningshafvande åläggas, det är ©tvifvelaktigt, att oberäkneliga svårigheter skola vid verkställigheten möta, så väl inom Banken, som hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande; tillstyrker Utskottet 30:o att nämnde förslag måtte få förfalla
Vid öfriga nu ej vidrörda föreskrifter, angående utlåningen emot pant af fast egendom, har fråga om förändring icke uppstått; hvadan Utskottet föreslår 31:o att omförmälda stadganden må förblifva oförändrade.
Föreskrifterna, angående belåning af intecknade och på Banken transporterade skuldebref, intagna uti Banko-reglementets 186 §, innehålla, bland annat, att vid lånebeloppets bestämmande iakttagas skall, att afdrag sker för den ränteskillnad, hvilken, i följd af ränt eber åkning en efter banko-method, kan uppkomma, då uti den hypothiserade förbindelsen ränta är förskrifven till allenast 4 procent eller derunder. Banko-Ltskottets Betänkande, N:o 42.
I fall nämnde sätt för ränteberäkningen skulle komma att upphöra, torde åt morn. litt. a) i berörde § böra gifvas följande lydelse: 32:o
Vid lånebeloppets bestämmande iakttages, att afdrag sker ej mindre för en summa, motsvarande den lagsökningskostnad, som för Bankens säkerhet jemväl skall vid fastighetslåns sökande intecknas, än äfven för den ränteskillnad, hvilken kan uppkomma, då uti den såsom hypothek aflemnade förbindelsen lägre ränta än 4 procent är föreskrifven.
Med anledning deraf, att Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den Ira Augusti 1845, i anledning af Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag vidtagna beslut, angående Banko-verkets styrelse och förvaltning, i punkten 48:o innehåller, att ansökningarna om skiftes- och odlingslån skola till Bankorfullmäktige insändas, hafva bemälde Fullmäktige, uti deras till Utskottet afgifna berättelse, förmält, att, för den händelse, skiftes och odlingslåne-rörelsen äfveu hädanefter skall genom Banken bedrifvas, det torde vara lämpligast, att densamma, lika med Bankens öfriga låne-rörelse-grenar, af vederbörande tjenstemän inom, Banken omedelbart besörjes. Som Utskottet biträder denna åsigt, under åberopande af de derför i omförmälde berättelse anförda skäl; får Utskottet tillstyrka, 33:o att, med bibehållande i öfrigt af de uti åberopade Kongl, kungörelses 48 punkt intagna föreskrifter oförändrade, den del deraf, som börjar vid sid. 34, måtte undfå följande lydelse: ”Del sålunda upprättade sammandraget, jemte alla dertill hörande handlingar, insände Landthushållnings-sällskapet (eller Kongl.
Maj:ts befallningshafvande) till Bankens kommissarier så tidigt, att de inom den 15 November dem tillhandakomma.
Efter föregången granskning af de inom hvarje län författade sammandrag, uppgöra bemälde kommissarier en gemensam fördelning af den för kommande året till utlåning användbara summa, hvilken fördelning i mån af den befintliga tillgången upptager i hvad ordning och till hvad be - 20 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. lopp lånen komma attutgifvas, och skola Landthushållningssällskapen (eller Kongl.
Majcts befallningshafvande) inom den Usta derpåföljande Februari, medelst utdrag af nämnde fördelning, erhålla underrättelse om de åt sökande inom hvartdera länet beviljade låne-understöd, hvarvid tillika skall bifogas en tryckt blankett till skuldförbindelsen för hvarje af dessa bifallna lån; och återsändas derjemte alla specialhandlingar, för att hos Landthushålluings-sällskapet (eller Kongl.
Maj.fs befallningshafvande) lill nödig kontroll vara att tillgå; hvaremot sammandragen deraf qvarblifva hos Banko-kommissarierne.”
Om detta förslag till förändring bifalles, torde Rikets Ständer uti aflåtande skrifvelse hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att uti den nådiga kungörelse, angående Bankens låne-rörelse, som i följd af de vid innevarande riksdag af Rikets Ständer i berörde ämne fattande beslut kommer att till allmänhetens efterrättelse utfärdas, omförmälde förändring måtte få iakttagas.
Vid granskning af Banko-reglementets föreskrifter, angående skiftes- och odlingslån, har Utskottet ansett någon annan ändring ej erfordras, än att uti mom. 2 litt. c. af 187 §, 1846 års taxeringsvärde antages i stället för 1843 års, hvadan Utskottet tillstyrker 34:o att berörde föreskrifter, med allenast nyssomförmälde jemkning, måtte få oförändrade bibehållas; dock torde för fullständighetens skull de stadganden, hvilka nu i berörde § åberopas, 35:o få i blifvande Banko-reglemente införas.
Tredje afdelningen utaf 6 art.
i Banko-reglementet innefattar föreskrifterna angående låneunderstöd medelst kreditiv från Banken.
Enligt 188 § eger Riksgälds-kontoret att, för liqviden af statsfyllnadssumman och för bestridande af öfriga Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar, i Banken räntefritt begagna kreditiv, till belopp af högst
En million r:dr banko från den 1 September det ena året till den sista Juni det nästpåföljande.
Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 21 36:o
Detta kreditiv torde fortfarande få i enahanda ordning, sorn hitintills, af Riksgälds-kontoret begagnas.
Uti det till manufakturernes och fabrikernes understöd anvisade kreditiv af 1,500,000 r:dr har förhöjning med 300,000 r:dr blifvit yrkad af Herrar L.
Bergman och J.
Wahlgren uti serskilda af den inom Yällofl. Borgare-ståndet väckte och till Utskottet remitterade motioner.
Till stöd för detta yrkande är vordet anfördt, att genom den tillväxt, manufakturer och fabriker erhållit efter den tid, då ifrågavarande kreditiv först beviljades, lånerälten icke uppgår till hälften af det belopp, hvartill densamma beräknats, samt att, då Banken eger medel, som ej äro räntebärande, näringarna borde genom bidrag i låneväg befordras.
Som jemförelsevis till de understöd i låne- och krediv-väg, Banken meddelar i och för jernhandteringen samt jordbruksnäringen, en ringare summa utgår till manufakturerna och fabrikerna, har Utskottet ansett destomera billigt, att någon tillökning af ifrågavarande kreditiv eger rum, som fabrikstillverkningar betydligen ökats; och Utskottet tillstyrker fördenskull, 37:o att kreditivet till Kongl.
Kommers-kollegium, i och för manufakturernas och fabrikernas understöd, måtte förhöjas från 1,500,000 r:dr till 1,800,000 r:dr banko, att utgå under enahanda vilkor och förbehåll, som nu äro stadgade.
Kreditivet till Jernkontoret, stort 600,000 r:dr, hvilket begagnas på sätt och med de vilkor 190 § i Banko-reglementet bestämmer, har ansetts fortfarande behöflig!; och Utskottet hemställer i följd deraf 38:o att nämnde kreditiv måtte till oförändradt belopp få på enahanda vilkor, som nu äro gällande, intill nästa riksdag hållas Jernkontoret tillhanda.
I afseende på den Fahlu bergslag, genom 191 § i Reglementet, förunnade kreditiv- eller lånerättighet å så kallade kopparsedlar till ett belopp af 22 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. högst 3,000 skeppd. råkoppar, är någon förändring icke föreslagen, hvadan Utskottet hemställer 39:o, att samma kreditiv eller
Iånerättighet måtte få på oförändrade grunder fortfara.
Ehuru Stockholms stads Brandförsäkrings-kontor icke begagnat den Kontoret, genom 192 § i Banko-reglementet, medgifna kreditiv-rätt af högst 33,333 r:dr 16 sk. banko, torde, enär fråga om dess upphörande ej blifvit väckt, 40:o berörde kreditiv-rättighet få tills vidare bibehållas på nu gällande vilkor.
Sparbankerna i riket ega, enligt Banko-reglementets 193 §, kreditivrättighet i Banken till belopp af högst 50,000 r:dr banko för Stockholms, 20,000 r:dr banko för Götheborgs och 10,000 r:dr banko för en hvar af de öfriga sparbankerna.
Denna kreditiv-rättighet har under den förflutna tiden endast anlitats af Malmö, Lunds och Christianstads sparbanker.
Jemte upplysning i hvad mån berörde sparbanker begagnat de åt dem anvisade kreditiv, har Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö hemställt, huruvida ej sparbanker borde för kreditiv-rättigheten erlägga någon viss folii—afgift, hvarigenom ersättning erhölles för bokförings-kostnaden.
Men Utskottet har, lika med Banko-fullmäktige, ansett det icke vara skäl, att med serskild afgift betunga sparbankerna i och för den dem medgifna kreditiv-rätt; hvaremot och då orsaken, hvarför blott 3:ne sparbanker begagnat kreditiv torde härröra från den höga ränta af 5 procent bemälda banker skola erlägga för de af kreditiven uttagna summor, Utskottet tillstyrker, 41 :o att räntan för de summor, sparbankerna af beviljade kreditiv uttaga, måtte bestämmas till fyra procent.
Lärande Banko- Utskottets Betänkande, N:o 42.
A2:o öfriga föreskrifter i 193 § af Banko-reglementet få oförändrade bibehållas.
Förlaget för kreditiv till Fahlu Bergslag, Stockholms stads Brandförsäkrings-kontor samt Sparbankerna är faststäldt till 300,000 r:dr; och ehuru nämnda summa ej skulle vara tillräcklig i händelse alla förenämnda inrättningar till fulla beloppet begagna de dem förunnade kreditiv; likväl och som det är sannolikt, att sådant lika litet hädanefter som hittills skall samtidigt inträffa; hemställer Utskottet 42:o att berörde förlags-kapital måtte förblifva oförändradt.
Kassa-kreditiv — hvarmed förstås rättigheten, att inom visst bestämdt maximum kunna af Banken undfå låne-understöd för tillfälligt begagnande, på sådant sätt, att ränta påföres för hvad af det medgifna beloppet, tid efter annan, lyftes, men enahanda ränta åter godtgöres kreditiv-hafvaren för derå efter hand skeende återbetalningar — får, enligt nu gällande föreskrifter, icke beviljas åt andre, än följande, nemligen: a) Hypotheks-föreningar; b) Associationer, som på större handelsplatser kunna bilda sig, för att upplägga och belåna svensk spanmål samt vårda och bereda densamma till afsättlig handelsvara; och c) de Privat-banker, som för nämnda ändamål vilja i större skala sig befatta med belåning af svensk spanmål; dock under vilkor att alla förenämnda inrättningar, hvar för sig, förete af Kongl.
Majrt i nåder fastställda reglementen för idkande af deras rörelse.
Jemte det Utskottet bort upplysa, att endast Hypotheks-föreningar begagnat sig af kassa-kreditiv, får Utskottet tillkännagifva, att inom det motion blifvit af Herr C. C. Hörnstein väckt, af innehåll, att de åt Hypotheks-föreningar meddelade kreditiv måtte indragas samt nya sådana hädanefter icke beviljas; såsom stöd för hvilken åsigt motionären anfört, att nämnde föreningar äro enskilda bolag, hvilka icke synas gagna någon annan än sig sjelfva och derför ej eller mera än andra dylika inrättningar böra gynnas af Banken, samt att dessa inrättningar, som ej hafva något 24 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. allmänt eller annat mål, än enskild vinst, äro tillräckligt gynnade, genom redan skedt uppköp till betydliga belopp af deras utfärdade obligationer.
I motsats till detta förslag, har dels Grefve Hamilton, Jakob Essen, uti en inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt motion, under åberopande af den nytta Hypotheks-föreningar medföra för fastighetsegare, anhållit, att Direktionen för Hypotheks-föreningen emellan jordegare i Småland, Halland och Blekinge måtte förunnas ett kassa-kreditiv stort 500,000 r:dr banko å i procent ränta emot
Direktionens gemensamma förbindelse, dels Grefve Gyldenstolpe, A. G., uti en tillförene omförmäld motion, ibland annat, tillstyrkt: att kassa-kreditiv må beviljas Hypotheks-föreningar, associationer för belåning af spanmål och allmänna korporationer, dock ej till högre belopp, än 100,000 r:dr banko för hvarje; att för kreditiv-rätten skall erläggas årligen 1 procent af kreditivets belopp samt i 1/2 procent ränta för hvad, som å kreditivet finnes lyftadt; att kassa-kreditiv jemväl må andre, enskilde eller bolag, beviljas på enahanda grunder, dock icke till högre belopp åt en och samma person, än 50,000 r:dr och icke lägre, än 5,000 r:dr, allt emot ställande godkänd säkerhet, som af Banko-fullmäktige pröfvas; att för medlens lyftande endast skrifna assignationer å jemna 100:tal r:dr få begagnas, samt att samfäldta beloppet af kassa-kreditiv icke får öfverstiga En million r:dr; och dels Rikdagsfullmäktigen Chr.
Andersson från Malmöhus län, uti en från Hederv.
Bonde-ståndet remitterad motion, föreslagit den utsträckning af kassa-kreditiv-rörelsen, att sådana kreditiv må beviljas: ”åt allmänna associationer, Hypotheks-föreningar, enskilda banker m. fl. inrättningar, som stå under offentlig kontroll eller eljest anses lemna tillräcklig säkerhet för deras offentliga förvaltning", och 6) åt enskilda personer eller bolag.
Som afsigten med de åt Hypotheks-föreningar förunnade kassa-kreditiv synes hafva varit att uppmuntra till deras stiftande, men ingalunda, att sedan Hypotheks-förening redan uppstått och trädt i full verksamhet, förmedelst kreditiv ifrån Banken understödja vissa låne-operationer, hvilka för en sådan förenings idé äro mera främmande; så torde nu utgående kreditiv böra indragas och några dylika hädanefter ej hypotheks-föreningar beviljas.
Beträffande åter den associationer och privat-banker för spanmåls-belåning förunnade kreditiv-rätt; så enär någon association i berörde ändamål ej bildat sig, ehuru icke allenast den sednare tiden derför varit gynsam, utan äfven vilkoren för kreditivs begagnande äro ganska billiga, samt den enda Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 25 enda Privatbank eller Mälare-provinsernas bank, hvilken hitintills medgifvit spanmålsbelåning, icke förmodas kunna bedrifva denna rörelse i den större skala, som fordras för att få i Banken begagna kassa-kreditiv; anser Utskottet sig sakna skäl tillstyrka berörde kreditiv-rörelses fortfarande.
På grund häraf får Utskottet hemställa 44:o att den åt hypotheks-föreningar samt associationer och P. •ivatbanker för spanmåls-belåning förunnade kreditivrätt i Banken måtte upphöra.
Skolande, i händelse af bifall härtill, de kreditiv, som för närvarande äro Hypotheks-föreningar beviljade, i enlighet med föreskriften i 199 % 2 mom. af Banko-reglementet, till Banken inbetalas inom Nio månader efter det Hypotheksförening af ett sådant Rikets Ständers beslut erhållit del.
Såsom följd häraf torde de motioner, hvilka afse utsträckning eller bibehållande af kassa-kreditiv-rörelsen åt Hypotheks-föreningar och andre Bolag, 45:o få förfalla.
Derest Rikets Ständer medgifva, att kassa-kreditiv hädanefter ej må Hvpotheks-föreningar eller associationer och Privatbanker för spanmålsbelåning förunnas; hemställer Utskottet 46:o att föreskrifterna i 195—200 §§ af Banko-reglementet måtte såsom obehölliga få från blifvande reglemente uteslutas.
Deremot har den erkändtstora nytta och fördel, som blifvit rörelsen inom provinserna beredd genom de af Privatbankerna enskilda personer förunnade kreditiv, föranledt de förslag, hvilka här ofvan äro upptagne, angående rättighet för enskilde till erhållande af kassa-kreditiv i Banken och dess lånekontor.
Och då detta sätt för meddelande af låne-understöd, närmast förenligt med en Banks verksamhet, åt näringarna förskaffar nödiga förlag samt för Bi/i. till R.
Prof. 1847 och 1848. 6 Sami. i Afd. 15 Häft. 4 26 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. den enskilde innefattar en uppmuntran, att söka förkofra sin ekonomiska ställning, hvilket icke inträffar i afseende på diskontlån, hvilkas återbetalning ofta fordrar uppoffringar, som verka till en ökad skuldsättning; så har Utskottet, som håller före, att det i flera afseenden vore af fördel, om diskontutlåningen småningom förvandlades till kassa-kreditiv-rörelse, skolat härigenom 47:o tillstyrka, att kassa-kreditiv måtte från Banken och dess Lårié-kontor enskilde meddelas, under de vilkor, som här nedan i samband med utlåningen genom Handelsoch Närings-Diskonterna blifvit af Utskottet föreslagna.
Kommande, i fall Rikets Ständer medgifva, att, på sätt Utskottet i utlåtandet N:o 44 hemställt, kreditiv må i Rikets Ständers Bank begagnas af Stockholms stads Drätsel-kommission, enahanda grunder, som varda fastställda för kassa-kreditiv åt enskilde, att jemväl tillämpas i afseende på förstberörde kreditiv, med endast den förändring, dels att det må Bankofullmäktige åligga, att pröfva säkerheten för och bevilja samma kreditiv; och dels att maximum för kreditiv åt Stockholms stads Drätsel-kommission må bestämmas till 50,000 r:dr banko.
Utskottet, som deremot icke kan understödja de gjorda framställningarna om rättighet för enskilda banker, att erhålla kreditiv å Rikets Ständers Bank, emedan, genom bifall dertill, Banken skulle komma att meddela understöd åt inrättningar, hvilka medelst sina operationer understundom ofördelaktigt inverka icke allenast på Bankens förmåga att upprätthålla myntvärdet, utan äfven på möjligheten att fruktbargöra de för lånerörelsen afsedde kapital; har i följd häraf skolat 48:o afstyrka bifall till nämnda förslag.
Föreskrifterna angående Bankens diskontrörelse, upptagna i 4:de afdelningen utaf Banko-reglementets 6:te artikel, innefatta till en böljan några allmänna bestämmelser, gemensamma för belåningen af aktier och publika papper, för utlåningen på namn och reverser och för utlåningen till handel och näringar.
Jemlikt Irsta mom. af Reglementets 202 §, utgör räntan 5 procent, hvilken vid lånets utassignerande för hela lånetiden afdrages.
I afseende på detta stadgande, har Utskottet fått emottaga motioner: från Höglo/l.
Ridderskäpet och Adeln, af Grefve Löwen, Axel, som före - Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. n slagit, att räntan för lån, som utgå från handels- och närings-diskonten, måtte nedsättas till 4 procent; från Vällofl.
Borgareståndet af Herr G. W. Gillberg, hvilken tillstyrkt, att för Banko-diskont-lån räntan måtte bestämmas likaledes till 4 procent; samt från Hederv.
Bonde-ståndet af G. B. Appelqvist från Blekinge.... län, Sone Pehrsson „ Malmöhus „ Ephraim Larsson „ Elfsborgs „ Jöns Månsson „ Malmöhus „ M.