Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
13 upplysning och rättelse för Taxeringsmännen, angifva och i manlalslängderne låta anteckna sig sjelf med underhafvande folk och tjenstehjon, samt dem, som hos honom äro boende; d,') att inträde i äktenskap icke rättsenligt kan medföra anspråk på underhåll inom den socken, der den ena makan kan ega ett boningshus; hemställa Utskotten, att ej mindre Herr Prosten Bjurstehs och senare delen af Herr Prosten Rosens motioner, än äfven de dermed i sammanhang stående serskilda yrkanden och förslag, måtte, såsom dels obehöflig*, ecb dels olämplige, utan afseende lemnäs.
Slutligen, och i afseende på den af Herr Olbers väckta fråga om befrielse för släder, der garnisoner äro förlagde, från skyldighet alt försörja Krigs-folkets enkor och barn, få Utskotten mot de för ändamålets vinnande föreslagna utvägar, erinrat att fattighjonets födelseort desto mindre bör bestämma, hvem försörjnings-skyldigheten skall åligga, som dels ovisshet derom icke sällan yppas, dels utrikes födde personer, äfven då de längre tid vistats i Riket, i sådant fall skulle utestängas från fattigvård, dels ock, tvärt emot hvad Motionairen åsyftat, garnisons-orter framför andra skulle få vidkännas ökade utgifter, efter som dem skulle tillhöra att försörja garnisons-personalens barn, då de af ålder eller bräcklighet kommo i behof af understöd: att det vore obilligt att den ort, der ett värfvadt Regemente har "sin ordinarie station," skulle ensam bekosta fattigvården, då afdelningar af samma Regemente äro förlagda i garnison på andra ställen., samt att frågan, om Statens förbindelse att underhålla omförmälde fattighjon, i första rummet lärer derpå bero, huruvida medel för sådant ändamål böra anvisas, hvarom det åter icke tillkommer Utskotten att sig yttra; och vid detta förhållande anse Utskotten sig icke kunna motionen understödja, utan tillstyrka, att densamma må lemnäs utan bifall.
Stockholm den 4 Mars i835.
Reservationer: af Herr Grefve Horn: ”Jag reserverar mig emot de sammansatta Utskottens förslag uti /^:de punkten, rörande Egendoms-innehafvares ansvar för inflyttade personer uti församlingarne, med tillstyrkt rättighet att ,4 Soeknestämma vägra denna inflyttning af arbelsfördt gift folk; hvilka stadganden jag anser vara både orättvisa och af verklig våda för samhällets moralitet, då, under en tilltagande folkökning i landet, man genom att försvåra ** Lag- samt Allm.
Btsv. och.
Oecon.-XJtskct:ens Betäckande Nio 54. ca ordentlig och laglig bosättning skall bilda en dass af äfventyrare, liknande de fördrifne Ziguenar-banden.
Dessutom lärer det blifva omöjligt att ålägga Boställs-innehafvare och dess arfvingar den äskade ansvarigheten.
Svårligen skulle äfven andra fastighets-innehafvare kunna lemna så nöjaktiga garantier, att icke Socknemännens pluralitet, med ingrepp i egande-rätten, afgjorde, om och hvilka tjenstehjon fingo städslas.
Det sökta correctiv emot missbruk vid tjenstefolks antagande och. emot det öfverklagade stat-torpare-systemets införande finnes redan uti 1788 års Författning, som berättigar församlingarne att inom sig uppgöra Reglementen för fattigvården.
Häruti kunde således bestämmas ett högre årligt bidrag till Fattig-försorjnings-anstalterne af dem, som låta å sina egor mantals- och skattskrifva utsockne gift tjenstefolk; egande, enligt samma Författning, församlingen rättighet att vägra inflyttning af åldrige och orklösa personer;” af Herr Hjärne: ”Jag reserverar mig emot Utskottens tillstyrkande, alt, såsom en af hufvudgrunderne för allmänna stadgar i afseende på fattigvården, det skulle tilläggas församlingarne ett slags veto, när enskild egen» domsinnehafvare inom församlingen ville i sin tjenst antaga gifta personer ifrån en annan församling.
Församlingen skulle väl icke ega rätt att neka den enskilde att i sin tjenst antaga hvilken välfräjdad person som helst, men deremot kunna afsäga sig underhållet för den antagne tjenaren, i händelse denne framdeles skulle råka blifva urståndsatt att sjelf försörja sig och de sina, och genom denna afsägelse ålägga husbonden att ensam ikläda sig denna underhållsskyldighet.
Man har hittills ansett såsom lofvärde exempel af en mindre allmän välgörenhet alt belöna trogna tjenare med lifstids-pensioner, då de ej längre kunna arbeta; men det föreslagne stadgandet skulle, hädanefter, förvandla dessa välgörenhets-prof, — hvars moraliska värde hufvudsakligen består i deras otvungna utöfning, — lill en laglig samhällspligt.
Det gifvas många orter inom Sverige, der det ej finnes tillgång på dugligt tjenstefolk eller goda arbetare, och der det länge varit brukligt — emedan det varit nödvändigt — att taga i sin tjenst personer från mera aflägsna orter.
På sådana orter blir den enskilde jord- eller bruks-egaren, genom det föreslagna stadgandet , tvungen att ikläda sig äfvenlyret att få gifva lifslids-underbåll åt hvarje gift person, som han antar i sin tjenst, sedau denne blifvit, genom sjukdom eller olyckshändelse, urståndsatt att Lag- samt Allm.
Btsv, - och Oecon-X}:skotten: Betänkande N:o 54, sjelf försörja sig och sin famille.
Om missödet ville, i detta fall, förfölja en större jordegare, eller egare af Alun-hruk, större Fabrik eller annat Bruk, som skötte sin egendom med så kalladt statfolk — hvilka, likasom bruksarbetare, merendels äro gifta, — så skulle Utskottets förslag, realisevadt» kunna skaffa en sådan enskild person, inom några år, en hel fattigh jonscolonie på halsen, hvars underhåll ingalunda kunde anses såsom en billig gratification för ett eller annat års, dessutom väl lönadt arbete.
Att hvarje församling, i de flesta fall, skall begagna sitt veto till af~ slagt tar jag för gifvet, när erfarenheten visar, huru man öfverallt processar för att blifva qvitt underhållet för de olycklige, som falla fattigvården till last.
Man skall säkert göra sig ändå mindre samvete af att undvika äfvenlyret af en framtida underhålls-skyldighet, då man, på samma gång, bereder den fattige ett, i
Lag stadgadt underhåll af den för mogne; ty att stadgandet gäller hårdast den större fastighets-innehafvaren, är klart, ehuru det, fastän i mindre mon, äfven kan tungt och orättvist drabba den mindre hemmansbrukaren.
Jag medger, å ena sidan, att det, i vissa fall, behöfs något correctiv emot möjligheten för en och annan enskild jordegare eller arrendator, att, sedan han utsugit sina torpares arbetsförmåga, med deras hustrur och barn befolka fösamlingarnes fattighus; men, å andra sidan, fordrar jag, att sjelfva correetivet ej skall skapa ett nytt ondt, ehuru af annan natur än det man velat upphäfva.
Utskottets förslag går, elter min tanka, öfver gränsen af samhällsrältens billigaste fordringar.
Det gör ett verkligt ingrepp i hvarje enskilds rätt att handhafva sin egendom eller sköta sin jord på det sätt han för sig finner förmånligast och det tvingar honom, ehuru indirect, att, vid valet af tjenare, inskränka sig till den församling, der han är boende, eller att afsäga sig antagandet af en skicklig arbetare från en annan ort, blott derföre alt denne har den olyckan att vara gift, Samhälls-contraclel mclste innehålla vissa modificationer af natur-rätten, vissa inskränkningar i den fria viljan att utöfva hvad som, enligt naturens lagar, är tillåtet; men när det sanctionerar en rättighet för Corporationer att godtyckligt lägga band på den enskildes fria vilja vid anordningar inom kretsen af hans enskildhet, eller vid användandet af hans egendom, när Lagen, i öfrigt, icke förnärmas; — då har, efter min( öfvertygelse.
Lagstiftaren, under utöfningen af sitt kall, icke befunnit sig på den högre ståndpunkt, hvarifrån han bör öfverskåda bela Samhället med en blick»och således, åsidosatt ett» vid ali lagstiftning, oeftergiflig! villtor.
Besv, och OeeoH.-UtskottWs Betänkande K:o 54.
Det är ett Samhälles skyldighet att försörja sina fattiga och orkeslösa, och denna mensklighet bör vara stadgad genom Lag; men sättet att uppfylla den, bör, efter min tanka, höra till de såkallade communal-bestyren.
— Om något likväl, i detta afseende, bör i allmänhet bestämmas, skulle det, efter min åsigt, endast hafva afseende på granden för hvarje individs afgift till den allmänna fatligförsörjnings-anstalten inom hvarje församling.
Jag har inom Utskottet, såsom det enda rättvisa i detta fall, föreslagit det allmänna stadgande, qtt, jemte en proportionerad afgift för egande fastighetsvärde, dessa bidrag skulle, för hvarje församlingsbo, bestämmas i förhållande till det antal personer, som hos honom äro mantals- eller skattskrifne, eller på hans egor boende.
— Derigenom träffas den förmögne, på ett rättvist sätt, af den större contribution, som bör åläggas honom, såsom skatt för de större främmande arbetskrafter han använder lill enskild, fördel, af en större personal, bland hvilken hvar och en är berättigad lill allmänt underhåll, när han ej mera kan arbeta;’' af Herr Bååth: ”Jag har ej kunnat instämma uti Högloft.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens Betänkande, i hvad det angår tillstyrkande af bifall till Herr Prosten Nibelii motion , angående inskränkning i jordbrukares rättighet att från främmande socknar antaga så kallade stat-torpare eller stat-drängar.
— För alt öfverskyla eller bortblanda det allt för restricliva i Molionairens framställning och yrkande, hafva Utskotten öfvergått från den egentliga benämningen: stat-torpare, till en mera generel, den nemligen af gifta hushåll; man har härigenom velat gifva frågan ett mildare utseende inför Allmänheten, ehnru saken ändock är densamma.
Om man rätt och opartiskt betraktar frågan, sådan den är, eller rättigheten för jordbrukare, eller annan Egendoms- eller Närings-innehafvare, alt låta besörja sina sysslor genom legde arbetare; så måste man medgifva, att denna rättighet icke allenast är och måste vara naturlig, stödd på de mest talande rättsgrunder, utan den är äfven af Borgerliga Lagar befästad.
Likaledes följer af detta fria val af bruknings- och förvaltnings-sätt, den lika naturliga och fria betings-rätligheten emellan husbonde och arbetare, om denne senares aflönings-sätt för arbetet.
— Uti detta fria val af arbetare och deras aflöning, har Lagstiftningen hittills icke vågat eller ansett lämpligt göra annan inskränkning, än den, sorn har afseende jpå arbetarens arbets-skicklighet och goda fräjd.
I förra fallet till förekommande « , Lag- s,mit Allm.
Bnv. och Ocean.-( t kor ters Betänkande K'.o 5 }.
17 iii ålderstigna och mindre arbetsföre personers indragande från en ort till cn annan; och i det senare alt ej nli fotsamlingarne innäsll i grofva lagbrytare och lättingar, af hvilka är alt vänta snarate skada än nytta.
— Sålunda har så väl i8ö5 års.
Lego-stadga, sora den af år 1833 förnyade, demnät åt husbondens oell (jcnarens frivilliga öfverenskommelse, alt ömsesidigt bestämma allöningssättet.
— Det måste otvifvelaktig! raedgifvas, att detta aflöningssält icke förändrar dessa personers -föi hållanden till 'b va ra siel ra, såsom husbonde och tjenare betraktade, under den öfverenskomna lidens lopp.
— Det har i längre tid varit, dels af behofvet, dels af dermed förenad beqvämlighet, antaget att aflöna sina tjenstehjon, jemte contante penningar och klädespersedlar, med visst betingadt qvantum span mål . viclualie-varor och jordfrukter, hvilka tjenstehjonen, i stället för tillredd mat vid husbondens duk och disk, fått sjelfve tillaga och dermed hushålla efter godtfinnande.
Delta aflöningssält har man gifvit namn af stat och dem, som en sådan stat åtnjuta, har man benämnt stat-torpare eller statfolk; emedan aflöningen sträcker sig till både man- och qvinkön.
Alt netta aflöningssätt är i många fall en absolut nödvändighet för Possessionaler, större egendomars innehafvare, samt Bruks- och Fabriks-egare, hvilka alla erfordra en betydlig arbels-personal, torde vara kändt och ej erfordra bevisning.
— Att bland desse arbetare en del äro gifte, förändrar ej saken, ty så väl vid fabriker som jordbruk användas icke allenast qvinnor, ulan äfven barn.
Dessa närings-idkare vore således högeligen alt beklaga, 0111 dem ej skulle tillåtas i sin tjenst och handtering antaga gifta personer, utan föregånget bifall dertill af församlingen, och utan alt förut ställa full — som ofta kunde komma att blifva oskälig — säkerhet för den kostnad socknens fattig-försörjningsanstalt kan få vidkännas för dylike personers framtida underhåll.
— Genom ett sådant stadgande skulle den ena församlingen komma alt motarbeta den andras fördel.
Ett arbetsfört gift hushåll och dess barn skulle derigenom kunna utestängas från arbetsförtjenst vid större egendom eller jordbruk i en annan församling.
Följden deraf skulle blifva, att den församling, dit ett sådant hushåll hörer, men hvarest tillräcklig ai betsförtjenst måhända saknas, skulle genom den prohibitiva lagen blifva betungad med delta hushåll och dess barn, hvilket icke inträffat, om folket får söka och antaga tjenst och arbete, hvar det&a med största fördel kan erhållas.
Det var således den onaturliga Lagen, sorn tvang dem att blifva tiggare och alt öka fatligpersonalen inom deras egen församling.
Bihang till R St, Vrot, i834 Bch i835. 7 Sami. 2 Afd, 1y.de Lag- tamt: Allm.
Bssv. oeA Oecon.-Vtskottens Betänk inde N:o 54.
Betraktar man åter Jordegaren;, Bruks- elier Fabriks-egaren, eller hvad annan handtering; husbonde må eg a, så: lärer man finna , att hans ställning leke heller är den hästa.
St Hildi emellan behofvet af arbetare och farhågan att, genom den onaturliga Lagen.,. få dessa såsom lefvande inventarier under sin egen oell dems lifstid, och att vid hvarje ombyte se denna inventarie -fluck ökad , måste han- befinna sig i en br ydsam belägenhet.
Hans •oeconom iska ställning, fordrar ovilkorligen att aflöna sina arbetare med så kallad stat; från främmande socken får han icke inlaga sådant stat-folk, synnerligen om de hafva det stora felet att vara gifta och, efter naturens vanliga gäng, ha barn, ulan att underkasta sig den orimliga Lagens bud. flan måste då välja det till utseende minst onda af de tvänne, att nemligen åtnöja sig med den arbets--personal,, sorn, inom socknen kan fås, den må för honom vara mer eller mindre duglig eller ej..
Men då det är gifvet, ; 11 konst-färdighet och arbete-skicklighet icke är lika utbildad i alla landsorter, skall genom det föreslagna'
Lag-stadgandet för den arbetande dassens framskridande läggas ett betydligt hinder.
Eåheten och okunnigheten skola så till sägande» fängslas inom egna lånda muren, utan att från andra håll kunna få bättre kunskap, eller sjelf inhemta den på andra orter.
— Ett annat ondt, följd af den föreslagna Lagen, skall blifva, att den sockne*, vis innsslutne eller privilegierade arbets-classen, kännande den prohibitiva Lagen, skall icke underlåta begagna den till ett oskäligt stegrande af arbetsdönerne, hvilket aldrig kan ega rum vid ett fritt val.
Sedan jag sålunda sökt visa olägenheterne- af det föreslagna Lag-stadgandétj så val i hänseende till husbonde som tjenare; och då- det ej lärer kunna motsägas, stat-folk måste hänföras till classen af tjenstehjon, och det för Staten måste vara indifferent, ehvad den enskilda mannen i sin tjenst vill antaga gifta eller ogifta tjenstehjon ; så följer häraf,, att valet i detta fäll bör tillhöra husbonden, och att Statens inblandande häri, genom prohibitiva lagbud, är obehörigt.
U:dr sk. | r:st Saffran 1 skålp. 1 Salmiak 1 skalp. 2 Salpeter: oraffinerad och raffinerad . 1 lisp. 2 Chilisk Salpeter, eller salpetersyradt Natron, för sked- vatten- och andra labrikers behof, efter pröfning och tillstånd af Commerce-Collegium 1 lisp. 6 Salpetersyra och Skedvatten 1 skålp. 1 6 Sall: herg- 1 tunna 12 glauber-, vattenfritt 1 lisp. 8 kok- oraffineradt 1 lunna 36 ralfineradl 1 skålp. 8 medicinskt, ej specificeradt, att inforas af Apothe- kare 1 skalp. 1 Saltsyra 1 skålp.
1 Saxar:
Ofverskärare- 1 lisp.
1 Segel:
Införselstullen bestämmes efter den å väfnaden, hvar- af de bestå, med tillägg af 10 procent.
Sablar; se Stål-arbeten.
Saccharum Saturni; se Blysocker.
Sandarak; se Hartz.
St:s Prof. 1850 & 1851.
Schellack; se Hartz.
Segel, bergade från främmande förolyckade fartyg; se Inventarier. 5 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 5 34 Qvantitet för tull- beräkningen.
Banko. 11: dr sk. r:st Senap : omalen ..........
. malen och preparerad 1 skalp. 1 skalp. 1 6 Serpenlinsten, arbetad 1 lisp. 16 Siktar och Såll . 1 skålp. 12 Siktduk, af metall, tullbehandlas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf duken är förfärdigad.
Silf oer: arbetadt, förgyldt eller oforgyldt Bok- äkta 1 lod.
1 lod. 6 2 8 oäkta 1 lod.
Vigten för pappersbladen, emellan hvilka silfret ligger, inberäknas.
Musiv-, Malare-, Puder- eller Unsen- 1 lod. 10 Silke, färgadt 1 skålp. 1 24 Sirop, alla slag 1 skålp. 3 — Skomakare-arbeten: af siden ............. af andra tyger, samt af karduans-, färgade eller tryckte skinn Becksöms- och s. k.
Sjöstöflar andra slag ............. 1 skålp. 1 skålp. 1 par. 1 skålp. 3 2 1 1 16 Segelduk; se Väfnader, Linne- och Hamp-.
Senetsblad, hänföres under Apotheksvaror. Schawlar och Schawlettcr; se Väfnader.
Siktduk, af annat ån metall; se Väfnader.
Skepps-inventarier; se Inventarier och 13 §.
TullTaxe-underrättelserna.
Skälspäck; se Tran. 35 Qvantitet Införselstull. för tull- beräkningen.
Banko. K: dr sk. rist Skriftaflor: af sten 1 skålp. i — andra slag 1 skålp.
5 Skrubblor: öfver 1 stycke 20 andra slag 1 stycke 9 Sköldpadd, arbetad 1 skålp. ; 6 — Slöjdevaror, eller Fabriks-, Handtverkeri- och Manufaktur- varor, i taxan ej nämnde, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, eller, om detta ej kan bestämdt urskiljas 100 Rdr v. 33 16 — Smink och Sminkflor 1 skålp. 24 Smör 1 lisp. 1 16 Snörmakare-arbeten; såsom Fransar, Galoner, Gramaner, Aiguilletter, Snoddar, Snören, m. fl. ej specificerade: af siden 1 skålp. 4 — af halfsiden 1 skålp. 2 24 andra slag 1 skålp.
1 — Socker:
Mascovad-, eller brunt och gult, ordinärt Terres- och Tetes-, samt hvitt Pudersocker 1 skålp.
3 Från och med 1853 års början nedsättes tullafgiften till 1 skålp. 2 3 Krossadt Lump-, Havanna-Terres- samt andra till socker- halten lika slag 1 skålp.
5 Topp-, Candi- och Kak- 1 skålp.
5 Slipstenar; se Sten.
Snickare-arbeten; se Trädvaror, ej specificerade, ar- Snören; se Gulddragare- och Snörmakare-arbeten. betade.
Tarm-; se Strängar. 36
Qvantitet för tull- beriikningen.
R:dr sk. r:st Soda 1 lisp. 1 kanna 8 Soja och Såser 36 Solfjädrar 1 skålp. 3 — Spanmål: omalen: Bohvete 1 tunna 36 Hafra 1 tunna 24 Hvete 1 tunna 1 24 Korn och Malt 1 tunna 36 Linser 1 tunna 1 24 Råg 1 tunna 1 Vicker 1 tunna 42 Arter 1 tunna 1 malen:
Gryn och Mjöl: införtullas efter den afgift, som vid införseln är gäl- lande för det sädesslag, hvaraf grynet eller mjölet är tillverkadt, med tillägg af 10 procent, och så, att af hvete 9 lisp., af råg och ärter 12 lisp., af korn 10 lisp. och af hafra 8 lisp. mjöl anses svara mot en tunna säd, samt att 4 lisp. gryn af hafra och 6 lisp. af andra sädesslag svara mot en tunna säd af samma slag.
Speglar och Lampetter 1 skålp. 8 Spetsar, Uddar och Blonder: Silkes- och Linne- 1 skålp. 6 — andra slag 1 skålp.
1 Solfjäderspapper; se Papper.
Spanska flugor, hänföras under Apolheksvaror.
Spiesglas; se Antimonium.
Spik och Nubb; se Jern. 37 Qvantitet Införselstull. för tull- beräkningen.
K: dr sk. r:st Spännhalsdukar: af hel- och halfsiden 1 skalp. 3 af andra tyger 1 skalp. 1 10 af läder ... 1 skalp. 24 Stearin 1 skalp.
Bryn- och Olje- 100 st. 24 all annan, ej specificerad, arbetad lOORdrv. 10 (Se vidare Förteckningen å vid införsel tullfria varor) Stenkolstjära 1 tunna 32 Strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten: silkes- 1 skålp. 3 halfsiden ■1 skålp. 1 skålp. 2 andra slag 1 Strumpstickor 1 skålp. 12 ■ Strängar:
Cantilj- eller öfverspunna baser 1 skålp. 1 af metall 1 skålp. 8 andra slag 1 skålp.
1 — Stal: gJut- 100$.stap. v. 1 16 garf- 1 00tt. stap.v. 5 andra slag I00$.stap. v. 3 — Spiritus Vini och annan Sprit; se Bränvin.
Storax, hänföres under Apotheksvaror.
Stärkelse, blå; se Färger. 38 Stål-arbeten, ej specificerade Stärkelse, hvit Svafvel Sicilianskt eller annat så kalladt naturligt Svafvel till begagnande
Por fabrikstillverkning af Svafvelsyra, efter särskild anmälan hos Commerce-Collegium och af detsamma lemnadt tillstånd Svafvelblomma Svafvelsyra Svampar: ätbara af alla slag - andra slag, ej specificerade Sågblad Såpa Säckar, nya, tomma Sängkläder beläggas med den tullafgift, som är bestämd för väfnaden, hvaraf öfvertyget består.
(Se vidare förteckningen öfver vid införsel tullfria varor).
Tafvelramar förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, utan afdrag i vigten lör taflan, derå anbragt glas, m. m. Talk' • •
U:dr 1 skalp. 1 Iisp. 1 lisp. 1 skalp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 lisp. 1 skålp. 1 lisp. 1 skålp. 1 lisp. sk. 32 12 r:st n 11. 6 4 12 12 5 8- 36- 6- 24- Substans; se Bläckpulfvcr.
Svarfvare-arbeten; se Leksaker och Trädvaror, ej specificerade, arbetade.
Taft; se Väfnader. 39
B:dr sk. r:st Tamarinder 1 skalp.
1 Tegel: Eldfast 1000 st. 6 Klinker 1000 st.
4 Mursten 1000 st.
5 Taksten ,1000 st. 10 Tenlikar 1 skålp. 12 Tenn: oarbetadt, samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet . 1 lisp. 20 arbetadt nytt: omåladt och olackcradt 1 skalp.
12 måladt eller lackeradt 1 skålp. 16 Tenn- och Bly-aska 1 skålp. 1 4 Terpentin 1 skålp.
0 Terpentin-olja eller Terpentin-spiritus 1 skålp. 1 6 The . 1 skålp. 12 — T hermonie trur, med eller utan fodral 1 stycke 28 Tjära 1 tunna 1 16 Tjärnpenna eller Vraktjära 1 lunna 4 4 Tobak: oarbetad:
Blader 1 skålp.
7 Stjelkar 1 skålp. arbetad: Cigarrer 1 skålp. 1 6 — Tagel; se Hår.
Theriak, hänföres under Apotheksvaror.
Tobakspipor af lera; se Piphufvuden. 40 Tobak: arbetad: Karfvad, alla slag Malen eller Snus Spunnen, pressad och hopvriden, samt Negerhead Slänger och Carotter Tran och Späck, alla slag Träd: Guld- och Silfver-:
Äkta eller halfakta Oäkta Jern- och Stål-, ej specificerad
För tillverkning af sådane arbeten, hvartill utländsk ståltråd erfordras, efter pröfning af behofvet och med särskildt tillstånd af Gommerce-Gollegium .
Koppar- och Messings-:
Oförsilfrad Förgyld eller försilfrad Bomulls- alla slag \
Linne-:
Oblekt Blekt, hvit Färgad .
Qvantitet för tullberäkningen. 1 skalp. 1 Skålp. '1 skålp. 1 skålp. 1 lisp. 1 lod. 1 lod. i få. stäp. v. 1 få. stäp. v. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp.
R:dr sk. rist 24 16 10 18 6 8 36 16 24 32 Tomback; se Metaller, sammansatta.
Trumpeter och Trummor; se Instrumenler, musikaliska.
Tråd: jern- och stål- till Instrumentsträngar; se Strängar. 41 Trädvaror: Virke, oarbeladt, sagadt eller tillhugget:
Tillhugget, ej specificeradt Mahogony, Sockerkist och andra utländska trädsla. som ej äro vid införsel tullfria ....
Bandstakar Bjelkar och Sparrar af furu och gran: af mindre tjocklek än 5 tum midtpå . . . af 5 till 8 tum midtpå af 8 tum och deröfver Bräder och Plankor, sågade: af Furu och Gran, under 30 fots längd: under 1-2 tums tjocklek af l-J till och med 3 tums tjocklek . deröfver o? Anm.
Af afsågade bräder eller brädstumpar af furu eller gran beräknas vid förtullning:
S tolfter af till och med i£ alns längd, lika med 1 tolft 2 tolfter af större till och med 4 alnars längd, lika med l tolft.
Enträd och Enstafvar Fanérskifvor, draga tull, beräknad till två tredjedelar al den, som är bestämd för snickare-arbeten af samma trädslag.
Gevärsstocks-ämnen Handspakar Handspaks-ämncn Lister, sågade af furu och gran, till och med 8 alnars längd och 4 tums omfång
Qvantitet för tullberäkningen. 1 kuh. fot. 1 kub. fot. 100 st.
1 stycke 1 stycke 1 stycke 1 tolft 1 tolft 1 tolft 100 st.
1 dussin 1 dussin 1 dussin 1 tolft Införselstull.
Banka.
R:dr sk. rist 3 12 1 4 12 8 10 32 12 12 4 Trädfrukter; sc Frukter.
Bih. till It St:s Prot. 1850 & 1851. 5 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 42 Qvantitfct för tull- beräkningen.
U:dr sk. rist Trädvaror :
Läkter, huggne eller täljde sågade i tolft 1 tolft 0 6 5 Master, Bogspröt och Spiror: af 20 till 40 tunis omkrets, 10 fot från storändan derunder Pumpträd: Oborrade, se Master och Spiror.
Borrade Ribbor, längre eller kortare 1 stycke 1 stycke 1 stycke 1 tolft 20 s — 16 18 Stäfver, lagg- och bollen- : af till och med 34 verktums längd å de förra och 22 verktums längd å de sednare: af ek af bok, furu eller gran deröfver till och med 42 verktums längd å de för- ra och 27 verklums längd å de sednare: 120 st. 120 st. 4 6 — af ek 120 st.
40 af bok, furu eller gran 120 st. 8 derutöfver: af ek af bok, furu eller gran Tunnband 120 st. 120 st.