Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sedermera inträffande Ordinarie Bolagsstämmor må , utom hvad ofvanföre om val af Directeurer och Revisorer stadgadt är, alla ämnen , som angå Bolaget och utgöra föremål för denna Inrättning , kunna till öfverläggning förekomma ; dock må ej något beslut, som icke instämmer med denna Kungörelse eller med Kongl. Majits, under denna dag utfärdade, Nådiga Förordning, angående Bolagets skyldigheter och förmoner, eller som vöre ledande till ändring i den för Directionen utfärdade Instruction , kunna i verket sättas , innan Kongl, Majit derr till lemnat sitt Nådiga bifall. 6?
Bil.t.Stats- s.Allm.Besv.o.Otc.lltsk.Uil.N:obol 14 §.
Skulle för någon utomordentlig och serdeles vigtig angelägenhet Extra Bolagsstäm-; ma anses nödvändig, ma Directionen ega' att Actie-egarne dertill sammankalla, på rätt och i den ordning n §. för Ordinarie Bolagsstämma föreskrifver. 15 $.
Så val vid Ordinarie—sorn Extra — Bolagsstämmor, väljeg Ordföranden af Actiee?
Sat“®i 16 §.
Val af Directeurer, Revisorer och Sup^ pleanter verkställes med slutna sedlar.
— Öfrige omröstningar ske muntligen. __ Hvarje Actie gäller för en röst.
Uti hvad Herrar Lefren och Vinberg anfört, förenade sig Herr Friherre Palm. stjerna J Herr Grefve von Fersen, Herrar Dom-Prostarne Heurlin och Lidman, Herrar Prostarne östberg , Grevillius, Spiering ^ Hallström 0ch Dedekind, Herrar Lundgren± Eckerman, Leffler, Langenberg, Lundman, Cron, Modin och Köhler. '!§ STOCKHOLM, Elmeus och Granbergs Tryckeri, 182g.
Stats-tLog-s, Allm.Beiv.o.Oec.-Utsk.Uti.N‘,o 54, 1 N:0 54.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Julli 1829.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för innehafvare af Danviks Hospitals-hemman, att dem uppbjuda och inteckna låta.
Ridderskapet och Adeln ingifvet och derifrån till Lag-Utskottet remitteradt Memorial, har Herr von Schinckel, Joh. Fr., under åberopande af anförde för» mente skäl, till Rikets Höglofl.
Ständers pröfning öfverlemnat, om icke, ”med bibehållande af samma rättigheter, som Danviks Hospital för närvarande eger öfver de till detsamma donerade hemman, hvilka redan äro eller framdeles blifva med ständig Stadge- och Besittnings-rätt till enskild man försålde, desse hemman må förklaras kunna med full eganderätt tillkomma Stadge- och Besittnings. rättens innehafvare, enär hans åtkomst i öfrigt är så beskaffad, som ett i afskrift vid Memorialet fogadt Stadfästelsebref utvisade, samt följaktligen, i detta fall, tillå. telse lemnäs till hemmanens lagfarande och deras intecknande för gäld.” Sii, till Riht-St.
Prut. 1828 och 1889' 4 Sami, 8 A/i, 13'te H«‘t, 1 a Stats-, Lag- s.Allm,Besv.o.Oec,-Utsk.Utl,N;o54.
Sedan Lag-Utskottet ansett nödigt, att med Siats* samt Allmänna Besvärs, och Oeconomie-Utskotten sammanträda till öfver» läggning om detta ärende, hafva Utskotten detsamma 1 öfvervägande tagit; och som den väckta frågan, om innehafvarne af Danviks Hospitals-hemman må vara berättigade, att å dem erhålla uppbud och Lagfart, samt huruvida samma hemman kunna för innehafvarnes gäld intecknas, är deraf beroende, om de med full egande rätt eller endast med besittningsrätt, under vissa vilkor, innehafvas, men dessa omständigheter åter innefatta en rättsfråga, hvilken af vederbörande autoriteter bör i laga ordning behandlas och afgöra?, samt med hvilken Rikets Ständer, emot stadgandet i go §. af Regerings-formen, ej ega att sig befatta; alitsa sakna Utskotten skäl att tillstyrka Rikets Höglojl, Ständer, att, i anledning af Herr von Schinckels ofvanberörde Motion, någon åtgärd vidtaga.
Stockholm den 7 Julii i8ag - Stats-,Lag s Allm.Besv.o. Oec.-Utsk. Utl.Nto^s- 3 N:o55.
Ankom till Exp,*Utsk. d. 31 Julit 182g.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om utfärdande ”af ändringar eller tillägg i gällande Författningar.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Sfats-Utskottet först remitterad!
Memorial, hade Riksdagsfull - mägtigen från Östergöthlands Län Botvid Jonsson föreslagit, att, då någon författning till en del ändras, densamma må helt och hållet omtryckas med dess' tillägg och förändringar, sådan den i hela sin vidd skall blifva gällande utan åberopande af någon äldre, i mer eller mindre mon upphäfven eller ändrad Författning.
Och sedan Stats» Utskottet, i anledning häraf, uti afgifvet Utlåtande under N:o 12, förklarat, att, då allt yttrande öfver anvisandet af nödige till» gångar för en sådan större Stats-utgifl, sora af bifall till Botvid Jonssons förslag blefve en följd, icke kunde komma i fråga förr, än pröfningen af nyttan och fördelen af berörde Förslag föregått, Utskottet, med stöd 44 §• 3 Morn.
Riksdags-Ordningen, endast trott sig böra anmäla, att det ansett en slik pröfning ej tillhöra Utskottets befattning; så hade, vid skedd föredragning af nämnde Ut - låtande; detsamma blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln återremitterade, äfvensom Högvördige Preste-Ståndet remitterat Motionen till Lag-Utskottet, Vällofl.
Borgare-Ståndet till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotten , samt Hedervärda Bonde-Ståndet åter förklarat Motionen böra behandlas af sistnämnde tvänne Utskott jemte Stats-Utskottet*
Med anledning af det förhållande, sorn härmed sålunda inträffat, hafva Stats-, Lag* samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie* Utskotten ansett sig tillhöra att företaga denna fråga till gemensam pröfning- Der* vid hafva Utskotten trott sig finna, att, enär det sätt, som, i afseende på utfärdandet af partiela ändringar i gällande Författningar, nu eger rum, att nemligen endast ilen eller de delar af Författningen, hvaruti ändringen meddelas, varda genom allmän Kungörelse utfärdade samt hänvisning för öfrigt lernnad till sjelfva Författningen, synes vara sådant, att det, efter Utskottens tanka, forén hvar i allmänhet, som ej gjort ett alfvarligare Studium af Författningar till hufvud» yrke, och således för Allmogen, och den mindre kunnige i synnerhet, skall blifva ganska svårt, örn ej omöjligt, att, utan främmande biträde, få, då behofvet så påkallar, bestämd kännedom i hvilka delar en Författning är gällande eller icke; så torde det Stats-, Lag- s. Allm.
Bt.sv.o.Oec.-Utsk.Utl.R.055. 5 ej böra betviflas, att den af Motionairen härutinnan påyrkade förändrade ordning, att hvarje Författning, som till större eller mindre del undergår ändring, må efter dess nya innehåll fullständigt omtryckas och utgifvas, synes vara af behofvet påkallad.
En väsendtlig nytta skulle härigenom beredas ej mindre Embetsman och Domare samt parter och rättsökande, än hvar och en medborgare, som är angelägen att fullgöra sina åligganden; ty på detta 'sätt skall man säkert och med lätthet erhålla nödig kännedom och upplys- ' ning om de Stadganden och Författningar, man vid hvarje förekommande fall har behof att rådfråga; och det synes dessutom billigt, att, då första vilkoret att rätt kunna efterlefva en Lag, är att känna den, så böra väl de hinder, som för de lydande ligga i vägen att fullgöra detta vilkor, i möjligaste måtto undanrödjas.
Och ehuruväl det icke undgått Utskottens uppmärksamhet, att kostnaden för ändrade Författningars promulgerande på nu föreslagna mera fullständiga sätt kommer att ökas, anse
Utskotten likväl den påräknade nyttan deraf vara så stor, att den fullkomligt synes uppväga denna tillökning, hvarjemte förekommer, att i dessa slags kostnader en motsvarande minskning torde blifva att påräkna, så snart Författningssamlingen, i öfverensstämmelse med de åtgärder, hvilka till Rikets Ständers antagande redan blifvit serskildt liemstälde, blifver bragt till den 6 Stafs-, Lag.», Allm. Bésv.o.Oee.- L'tsk. Utl.N.o 56. fullkomlighet, att Författningarne kunna genom nämnde Samling utfärdas och utgiften för ärstrycket derigenom upphöra.
På dessa skäl få Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl- Ständer att hos Kongl.
Majit, medelst underdånig Skrif velse, frambär a den anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder lill vederbörande» efterrättelse förordna: att, då en Lag eller Författning till större eller mindre del undergår rättelse eller förändring, densam. ma bör, sådan den i följd af skedd ändring kommer att blifva gällande, i hela dess vidd omtryckas oell till allmän efterlefnad utfärdas.
Stockholm den 7 Julli 1829.
N:o56.
Ank. till Exp.-Utsk, d. 31 Julli 1829- Betänkande, i anledning af väckt fråga om förklaring öfver Kongl.
Brefvet af den 22 Maj 1819, röran - Stats ,Lag-s.
Besv o.Oec..ZJtsk Bet.N-o 56. 7 de Åbo- och Besittning s-rätten till Kyrkohemmanen i Halland.
Uti ett till det Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens handläggning remitteradt Memorial, hafva Riksdagsfullmägtige från Hallands .Län, Anders Svensson, Petter Andersson och Börje Börjesson påkallat Rikets Höglofl, Ständers uppmärksamhet å den fara, som med förstörelse af framtida välfärd hotar Aboer a de så kallade Kyrkohemmanen i Halland.
Många hafva de tvister varit, som tid efter annan egt rum emellan dessa Aboer å ena, samt Kyrkorne och Presterskapet å den andra sidan, i thy att den Skatterätt, som de förre sökt att å i frågavarande hemman förvärfva, är af de senare vorden bestridd; men att hemmanen vöre Statens egendom, och att Staten egde fullkomlig frihet att disponera dem, derom hade Motionairerne hemtat säker öfvertygelse: från Anteckningar i Jordaböcker; från Donations-Bref, som visade, att hemmanen kunnat bortskänkas; från KöpeBref, hvarigenom eganderätten blifvit från Kronan till enskild man upplåten; från jern* förelsen emelian Kronans och Kyrkornas andelar i grundräntan, af hvilka andelar den förras är betydligen större, än de senares; från hemmanens förbindelse att utgöra Båtsmansrotering och dagsverken till Kungsgår - 8 Stats-, Lag- s. A llm.Besv.o.Oec.-Ut sk. Bet. N.a 5 6, dar och Kungsladugårdar; same slufeligen från Aboerne* rättighet att deltaga i Riks» dagsmanna-val och deras skyldighet att Riksdagsmanna-arfvode betala.
Och denna öfvertygelse hade icke blifvit rubbad genom innehållet, sådant Motionairerne uppfattat det, af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 22 Maji 1819, hvilket, ehuru det endast bestämde de allmänna grunder, som borde tillämpas vid pröfning af förefallande tvister om dispositions-rätten af Kyrkohemman, och tilläfventyrs icke vöre så tydligt, sorn ämnets vigt och ändamålet med en Författning hade fordrat, likväl icke skulle för Kyrkohemmansåbaerne medfört några menliga följder, om det ej sedermera erhållit en tydning, som vid dess utfärdande icke påtänktes.
Också hade Kongl.
Majit, uti en om städsel-rätten å ena hälften af hemmanet N:o 1 Lyngåkra i Harplinge Socken af Hallands
Län uppkommen tvist, under den 19 Augusti 1823, i Nåder behagat fastställa Kongl- Majus Befallningshafvandes och Kongl.
Kammar-Collegii sammanstämmande Utslag, som, uppå anförde skäl, förklarat hemmanet böra, för Kongl. Majus och Kronans räkning, bortslådjas; men sedan åbo-rätten å andra hälften af samma Lyngåkra hemman äfven blifvit ett tvisteämne, och Kongl. Majjts Befallningshafvande, med stöd af Högstberörde Nådiga Bref af den 22 Maji r8»9, ansett Lyngåkra vara ett Kyrkohemman, som Harplinge Kyr - Stats-,Lag-s.AUm.Besv.o Oec.‘Uts'i'Bet N:o56. 9 ka och Pastor i Församlingen egde disponera, så hade väl Kongl. Kammar Collegium, under åberopande af enahanda skäl, som i dess förra Utslag anfördes, om Lyngåkra hemmans natur samt på grund af sistnämnde Nådiga Bref, ändrat Kongl. Majfts Befallnirigshafvandes Beslut, och tillerkänt Kongl. Majit och Kronan rättighet att tillsätta åbo å hemmanet; hvaremot Kongl. Majjt, under den 29 Mars 1825, och likaledes med åberopande af merberörde Nådiga Bref, upphäfva Kongl.
Kammar-Collegii Utslag, och, med fastställande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes åtgärd , i Nåder tillagt Harplinge Kyrka och Pastor städselratten till ifrågavarande hälft af samma lyngåkra hemman.
Vid ett sådant förhållande, och ehuru sistberörde Nådiga Beslut är meddeladt för ett serskildt fall; likväl och som de deruti anförde skäl äro framställde i så allmänna ordalag och från en så allmän synpunkt, att de innefatta ett förklarande a priori, i afseende på alla de Kyrkohemman, hvaröfver Kongl. Majit och Kronan tillförene egt dominium, och af hvilket förklarande någon annan utgång på framdeles uppkommande tvister ej vore att förvänta, än den, att åboerne, som förut varit tryggade vid en laga besittningsrätt å den jord de och deras förfäder bebott och häfdat, skola förvandlas till v—u nrh Piesterskanets Arrendatorer, So Stats-,Lag~ s. Allm.
Besa o. Oec.» Ut sk BetN:ö 56; hvarigenom Kronan förlorar jordegande-rätten till en mängd hemman, hvilkas försäljande till skatte kunde tillskynda Slaten en betydlig vinst; så hafva, på grund af hvad i det föregående anfördt blifvit, till bevis för hemmanens Krono-natur.samt med åberopande i öfrigt af hvad Rikets Ständers Justitia-Ombudsman, i dess Berättelse för åren 1826 och 1827, andragit, i sammanhang med redovisningen för dess åtgärd vid en af sökanden till åbo-rätten å sistnämnde hälft af Lyng. åkra Kyrkohemman, Bonden Olöf Larsson ingifve.n Skrift, deruti han påkallat Justitiae» Ombudsmannens Embetsuppmärksamhet å de förfoganden, hvarigenom städselrätten till hemmanet blifvit tillagd Harplinge Kyrka och Pastor, Motionairerne föreslagit, ”att Rikets Höglofl.
Ständer täcktes, med framställning af de skäl, som grunda deras öfver, tygelse om Statens jordegande rätt till alla Kyrko, hemman, hvilka äro lika beskaffade med det | mantal Lyngåkra, hvarom Kongl. Brefvet den 19 Augusti 1823 handlar, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af en sådan förklaring öfver Kongl. Brefvet af den 22 Maji 1819, som återgifver de, för bedömandet af tvister om Kyrkohemman, uti Kongl. Brefvet af den 19 Augusti 1823 fastställde grunder deras, genom Kongl.
Brefvet den 29 Mars 1825, förlorade kraft.” Stats-, Lag-s.Ållm.Besv.o.Oec.. Utsi.Bet.N:o$6. 11 Skulle deremot Rikets Höglofl, Ständer icke finna lämpligt, att en sådan underdånig anhållan till Kongl.
Majt! frambära, så enär 1756 års Kungl.
Resolution på Allmogens Besvär uttryckligen tillägger Kyrkohemmans åboerne besittningsrätt till dessa hemman, men denna förmon blifvit dem från* känd, genom senare författningar, som innehålla, att ailä Kyrkohemman skola till den högsibjudande utarrenderas, hvarigenom afgiften ofta blifver så högt uppdrifven, att innehafvarne ovilkorligen störtas i fattigdom och elände, hafva Motionairerne hemställt, att till förekommande af de flere iooo:de medborgares trefnad- och bestånd-förstörande verkningar, som en dylik förändring i hushålls - systemet med Kyrkohemmanen skall medföra, ”Rikets Högl.
Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att ofvanberörde Kongl. Resolution af år 1756 måtte till sin kraft och verkan åter upplifvas; hvarjemte Motionairerne till Rikets Höglofl* Ständer öfverlemnat, huru förhållas skall med de Kyrkohemman, som redan blifvit genom auction bortarrenderade.”
Vid ärendets föredragning till remiss ; hafva nedannämnde Ledamöter af det Hederi värda Ståndet till Protocollet sig utlåtit: 1:0 Riksdagsfullmägfigen fran Malmöhus Län Pehr Jönsson: att han, å hemmavaran - i a Stats-,Lags.
Allm.Besv.ö,Oec.Zl~tsk.Bet. de medbröders vägnar, förenade sig med Motla» nalrerne; ato Riksdagsfullmagtigen från Bohus Län Eric Svensson: att han ansåg
Motionairerne hafva all billighet för deras påståenden.
Både Staten och Kyrkan skulle vinna vid -Kyrkohemmanens bortarrenderande; och Talaren trodde det icke vara rigtigt, att Kyrkoherdarne söka tillvälla sig dispositions-rätien öfver dessa hemman, sorn af ålder tillhört Kronan, och icke Kyrkorne; 3:0 Riksdagsfullmagtigen från Christianstads Län Pahl Jönsson'• att han biträdde Motionairernes förslag; och 4^0 f. d. Talmannen Lars Olsson: att han förenade sig med Eric Svensson, så vidt nemligen Motionen kunde vinna någon tillämpning på Kyrkoheinmanen i Bohus Län.
I sammanhang med den af Motionairerne i det föregående åberopade framställning, i Justitia - Ombudsmannens Berättelse för åren 1826 och 1827, af frågan om Kyrkohemrnauen i Halland, har Justitis-Ombudsmannen, uti den till Rikets Höglofl.
Ständer, den 4 November sistlidet år, afgifna allmänna redogörelse öfver förvaltningen af det honom anförtrodde Embete, andragit, att han ådagalagt sitt bemödande, att, genom en i Ståts-,Lag-s.
Allm,Besv.o.Oec.- Vtsk.Bet.
N.o 56.13 underdånighet hegard förklaring öfver Kongl. Majus Nådiga Rescript af den 22 Maji 1819, skingra alla tvifvelsmål om rätta förståndet deraf och, utan att vidröra den speciela förklaring, som blifvit gifven, genom Kongl, Majus Nådiga Bref till Katnmar-Collegium af den 29 Mars 1835, undanrödja dess verkan på förekommande frågor, i de fall, då positiv bevisning uti gamla gällande handlingar kan vinnas; men öfvertygad derom, att Kongl.
Majtt med välbehag emottager de önskningar och råd, som af Rikets Ständer sjelfva yttras i en sak af sådan vigt, att den angår Statens eganderätt till en betydlig del af Halländska ProvinCens hemmantal och en menighets deraf beroende välfärd, har Justitia.Ombudsmannen ansett sin pligt vara, att, genom frågans framställande, ånyo bemöda* sig, att rättsbegreppet derom mätte fullständigt utredas och bestämmas.
I sådant ändamål har Justitise - Ombudsmannen dels granskat de urkunder, å hvilka Kronans och Kyrkans ömsesidiga anspråk sig grunda, och dels rådfrågat sakkunnige män uti Hanmarks Lagstiftning och Cameral-Vettenskap för den tid, då Halland tilt Sverige afträddes; hvarefter, och under åberopande af alla de upplysningar och underrättelser, som vunnits i ämnet, och hvilka i ofvannämnde Redogö» reise (pag. 35—44J finnas upptagne, JuslitiaeOmbudsmannen , yttrat den mening, ’’att »nånga Kyrkohemman i Halland, såsom rätte - 14 Stats-,Lag-s.Allm,Besv.o,Oec..Utsk
Bet N.-o56 ligen hörande Kongl. Majit och Kronan till, skola lagligen kunna försvaras, derest den speciela jLagstiftningen derom varder återförd till likställighet med allman Lag och Rättegångs-Ordning; hemställandes, i sådant afseende, Justitise Ombudsmannen, att Rikets Ständer måtte uppdraga åt vederbörliga Utskott, att, efter företagen Revision af Kongl. Brefven under den 22 Maji 1819 och den 29 Mars 1825, dera föreslå de ändringar, som kunna nödiga finnas, och i detta ämne utarbeta ny stadga, sorn, efter granskning af Rikets Höglofl.
Ständer, komma att till Kongl. Majlis Nådiga pröfning öfverlemnas.”
I afseende på denna hemställan af Justitias-Ombudsmannen, sorn, jemte dess Em» bets • berättelse, blifvit till Lag - Utskottet remitterad, har Uag.Utskottet funnit skäl sammanträda med Stats- samt Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskotien, för att behandla den i sammanhang med förenämnde af Riksdagsfullmäktige från Halland gjorda Motion.
Innan Utskotten gå att yttra sig öfver hvad sålunda blifvit, ej mindre af Motionairerne, än af Justitias-Ombudsmannen ant Stats-,Lag-s.
Allm,Besv.o.Oec,-Utsk Bet,N:o56. 15, fördt och hemstäildt, anse Utskotten, sora tagit kännedom af de åberopade Kongl. Brefven den 2 5 Maji 1819, den ig Augusti 1823 och den 29 Mars 1 82 5, sig böra vördsamt meddela deras innehåll; och få i sådant afseende upplysa : ilo att Bonde - Ståndets Fullmägtige från Skåne och Halland, vid 1815 års Riksdag, i underdånighet anhållit, att, i anledning af stadgandet uti Kongl. Brefvet den 2 Mars 1810, ’’att Rusthåll och hemman i Götheborgs- och Bohus Län, sorn äro indelta böra, om ock en del af räntan tillfaller Presterskapet, af Landshöfdingen bortslå» djas och med Abo förses, samt af Aboerne, under förbehåll af räntans utgörande till Presterskapet, få till Skatte lösas,’’ en lika förmon äfven måtte tillkomma åboer å Annex- och Mensal-hemman i Malmöhus,Christianstads och Hallands Län, samt sådane hemman fa till Skatte inlösas, i synnerhet som de blifvit roterade, och åtminstone i Skåne redan skola vara eller blifva enskiftade, utan att Kyrkoherdarne uti de derigenom tillkomne och fortfarande dryga kostnader deltaga.
Äfvensom Preste-Ståndet vid samma Riksdag, och uppå begäran af Hallands Presterskap, med anledning deraf, att de så kallade Kyrkohemman i Hallands Län, hvilka uti Jordeböckema äro upptagne under namn af Geistlige och införde i Krono - 16 Stats-,Lag- s.Allm> Besv.o-Oec.- Utsk.Bet-N-o^G. column, understundom af Kongl. Majits
Be* fallnirigshafvande i Länet skola blifvit ansedde såsom vanliga Kronohemman, och dels skattevärderingar derå medgifna, dels ock af Krono-betjeningen i orten bortstadde, i underdånighet anhållit, att alla om skatteköp å Kyrkohemman i Halland väckta frågor måtte förfalla, och om dylika hädanefter yppas, Consistorium och vederbörande Kyrkoherde och Församling deröfver horas, samt att lediga Kyrkohemman och Lägenheter må, enligt Kongl. Brefven den 7 December 1796 och den 36 Julii 1809, utbjudas på Arrende* auction, och således icke bortstädjas till förre brukarens slägtingar, Kyikornes rätt till skada ock förfång» Sedan ej mindre vederbörande Consistorier och Kongl. Majits Befallningshafvande, än Kongl.
Kammar-Collegium med under» dåniga Utlåtanden häröfver inkommit, har Kongl.
Majit, under den 23 Maji 1819, i Nåder förklarat, att, hvad beträffade frågan om Skatteköp å Annex, och Mensal-hern» man i Skåne och Halland, Kongl. Majit i Nåder funnit, att hvad, genom Kongl. Brefvet den 29 Mars 1810, blifvit stadgadt om Skatteköp å Annes- och Mensal hemman i Bohus Län, och hvarå Kongl- Majit, under den 22 April 1819, täckts, uppå Preste-Ståndets underdåniga hemställan, gifva Nådig förklaring, Stats-,Läg-s Allm.Besv,0 Oec..Z]tsk,Btt,N'o$f>. 17 förklaring, icke hade tillämpning på Skånska Annex- och Mensal-hemman, med hvilka ett annat förhållande eger rum, samt att, i kraft af Presterskapets
Privilegier afår 1723 och Kongl. Resolutionen af den 23 December 1747, alla de hemman i Skåne, hvilka äro Annex- och Mensal hemman, icke kun« na eller få till skatte försäljas och köpas; äfvensom att Kongl, Majit i Nåder pröfvat detsamma, på enahanda grund, böra gälla, i anseende till de hemman i Halland, som äro Annex- och Mensal-hemman; hvarföre ock Kongl.
Maj;t icke velat i Nåder samtycka till hvad Riksdagsfullmägtige från Skåne och Halland, vid 1815 ars Riksdag, i underdånighet sökt.
Vidkommande åter Preste-Ståndets, vid meranämnde Riksdag, gjorda underdåniga hemställan, angående ifrågasatte Skatteköp å Kyrkohemman i Halland, och deras bortstädjande; så har Kongl. Majit i Nåder ansett, att sådane hemman, till hvilka Kyrkorna nu innehafva städselrätt, icke kunna till skatte försäljas, eller Kyrkorna från städselrätten skiljas, så framt icke visas kan, att Kyrkorne en sådan dispositionsrätt, sedan Danska tiden, obehörigen sig tillegnat; hvil* Bih, till Rik t-St, Pret. 1828 och 1829.
4 Sam 1,12 Afd. i3te H;t. 2 i8 Stats-,Lag-s Allm.Besv.o.Oec.-Utsk.Bet.Nto^G, ta frågor Kongl. Majus Befallningshafvande, i hvarje förekommande fall, egde, att, sedan vederbörande, och ibland dem Consistorium i Götheborg, blifvit hörde, i laga ordning pröfva och afgöra; 3:o att vice-Pastoren i Harplinge Pa* storat af Halmstads Län, M. Rhode, å Harplinge Kyrkas vägnar, i underdånighet besvärat sig deröfver, att, sedan hos Kongl. Majus Befallningshafvande i berörde Län, dels Drängen Bengt Persson väckt anspråk på besitt, nihgsrätten till ett halft mantal uti Kronohemmanet Lyngåkra, Massa eller Lars Bengtsgård i Harplinge Socken och Halmstad» Härad, hvilken hemmansdel Bengt Perssons Fader, Pehr Jonsson, emot vissa betingade vilkor, öfverlåtit på Aboerne Jacob och sinders Mattis-söner, dels ock Lands-Contoiret, ined åberopande af 1805 års Persedel-Jordebok, enligt hvilken hemmanet vore af Krononatur, på grund deraf yrkat ogillande af de städjebref Kyrko Inspectoren Wallberg och dåvarande Nådårs-Predikanten i Harplinge Socken, C. IJ.
Dalin, den förre, å Kyrkans, och den senare, å Pastors vägnar, för Jacob Andersson å berörde hemmansdel utfärdat, och tillika påstått, att densamma måtte, på sätt och i dén ordning Kammar-Collegii Kungörelse den 39 Februarii 1808 fcreskrifver, för Kongl. Majus och Kronans räkning, bortStädjas;§ och Kongl. Maj:ts bemälde Befall» Stats ,Lag-s Allm.Besv.o.Oec.-Utsk,Bet.N:o$6. 19 ningshafvande, efter det vederbörande blifvit hörde, samt Consistorium i Götheborg nied utlåtande inkommit, genom Utslag den 12 Februarii 1816, förklarat, att som det i Lands-Contoiret förvarade bestyrkta Extract af 1569 års Lunds Landabok upptoge för Harplinge Socken, ibland Bona Eccltsite, att ”till Kyrkan gifves årligen af Ljungagre gåård Landgille smör Två pund”, och derefter funnes antecknadt, att ”Dominium öfver alla föreskrifne thesse Kyrkogaarder häfver Kongl. Majit, samt att, under rubriquen: