Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 5:te S a) att 5, 6 och 7 §§. innefatta i så måtto en motsägelse, att 2 mom. i 5 §. innehåller, att bränvinsbränningsrättighet för jord å Landel och i Städerne ej må i något fall förenas eller efter sammanräknadt taxeringsvärde å ett ställe utöfvas, då deremot 1 mom. i 5 §. samt hela 6 och 7 §§. innefatta tillåtelse för egare af serskilda hemmansdelar och jordlotter, att, för gemensam räkning, utöfva bränvinsbränning; i följd af hvilken anmärkning föreslås, alt 2 mom. i 5 §. bör utgå ; b) att i denna §. bör utsättas, huruvida i de fall, då innehafvare af flere till bränvinsbränning berättigade hemman och lägenheter på ett ställe idkar bränvinsbränning för alla egendomarne, egaren må vara berättigad att flytta redskapen från det ena Stället till det andra; e) att meningen bör förtydligas i afseende på den i denna §. omförmälde en mil och huruvida densamma skall räknas fogelvägen eller landvågen.
Vid 6:te a) att denna §. bör sålunda förändras, att rättigheten, att förena sig i utöfning af bränvinsbränning med gemensam redskap, må utsträckas till en hel socken, i stället för hemman och byar; b) att i sista mom. af §. bör tilläggas: ”utom i de fallj dd öfverlåtelse genom utarrendering af den egendom 3 hvarpå bränvinstillverknings-rättigheten sig grundar j på samma gäng sker.” Bev.-, Lag- samt Allm. Bese.- och Oecon.- Utsh'.s Utlåtande Nio 8.
5 Vid J:de <$*. att den i 7 och 3o §§.
Maj:t förbehållna rättighet, i afseende på högsta pannerymden i Städerna, bör utsträckas äfven till Landet.
Vid 8:de a) att denna §. väl föreskrifver, att vid Mantalsskrifning skall uppgifvas, hvilkendera terminen vill begagnas, men att deremot uti 11 §. förekommer ett stadgande, som gör det lill en möjlighet att bränna och erlägga skatt blott för en månad; b) att uti denria §. ett tillägg borde inflyta, af innehåll, alt hvar och en, som anmäler sig till bränvinsbränning, bör förete bevis, att han erlagt afgiften för det föregående året; c) att §:n bör innehålla, att panna skall uppgifvas till hela dess innehåll, och att Mantals-Commissarien sedan afdrager kokrummet.
Vid tolde $. alt i denna §. bör tilläggas, att Mantals- och Skattskrifvare bör inom viss kort tid öfverlemna förteckningarne till vederbörande Presterskap, som skulle föranstalta, att de till nästa helgedag anslås i Sockenstugan, der hvar oeh en kunde tillse, om hans anmälan blifvit rätt upptagen.
Vid titte a) att, då bränningstiden indelas i två terminer, är stadgandet i danila §. öfverflödigt och skall leda till minskning i Stats-inkomstema; b) att sista mom. bör förändras på följande sätt: ”ifrån och med. den månadj hvarunder han begagnar det erhållna tillståndet emedan eljest, om någon anmäler sig, den i5 eller 3i October, att bränna i November månad, skulle lian, enligt förslaget, erlägga skatt för October månad, då bränvinsbränning icke är tillåten.
Vid i3:de a) alt den bestämda diametern på ångröret skall föranleda många förändringar och dermed förenade kostnader, i anseende dertill, att röret på en mängd gamla hattar, vid utgången från hatten, merendels öfverstiger 6 turn i diameter, ehuru vanligen mindre vid öppningen; K) att beskrifningen på andra classens redskap bör sålunda ändras, alt mäskningeti i mäskvärmaren får af ånga vidröras; BeV.-, Lag- samt Allm.
Bes v.- och Oecon.- Utsb:s Utlåtande JS:o 8. c) att det vid tredje och fjerde classerne uppgifne förhållande med ångornas omkokning är origtigt, emedan de uppstigande ångorna i rectificatorn hastigt afkylas och sålunda rectifieras derigenom, att de affälla de gröfre och tyngre beståndsdelarne; d) att beskrifningen på 7:de classens pannor bör förtydligas, så att ingen må taga sig anledning att förena tvänne go:kannors pannor; e) att i beskrifningen på första classens redskap bör uttryckas: ”med fast eller löst bröst;” att andra punkten bör förändras sålunda: ”Hatten, som endast får innesluta ett tomt rum „ och hvartill räknas ett fastsittande ångrörhvaraf 6 turn närmast hatten ingå i uppmätningen i sammanhang med densamma _, får ej innehålla mera än två tredjedelar af pannans rymd;” .och att i tredje punkten ångrörets diameter ändras till 8 turn; Q att ångröret bör kallas afkylningsrör.
Vid i/p.de $*, att det i denna och 21 §§. stadgade vite för förfärdigandet äf annan redskap, än i förslaget beskrifves, lägger ett band på näringen, emedan man kan tänka sig, att i’edskap förfärdigades för en utlännings räkning af annan beskaffenhet, hvaraf exporten ej borde hindras.
Vid 16: de §. a) att denna '§. är ofullständig i den omständigheten, att missbruk icke blifvit förebygdt, då panna eller halt är försedd med ifyllningsrör; i hvilket afseende åberopas Rikets Ständers vid förra Riksdag afgifne förslag; b) att innehållet af aftappnihgsröret bör fråndragas vid uppmätningen, för att undvika .förändring af-redskapen; c) att denna §. bör innefatta förbud emot begagnande af lösa halsar och ifyllningsrör på panna eller hatt, samt att mäskvärmaren icke får stiga högre, än pannans öfre kant; d) att, till förekommande af missbruk med hatten, bör stadgas, att pannehalsens öppning ej må vara större, ,än hälften af pannans vidd.
Vid 18: de <$*. att det kan vara tillräckligt, om den :i denna §. föreskrifna anmälan hos Konuugens Befallningshafvande sker tvänne gånger om året, i stället för hvarje månad, Bea.-, Lag- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande N:o 8. 7
Vid ir.sta ,5*. a} att denna §i, sora ålägger böter för den,, sorn tillverkar redskap, synbarligen beräknadt på missbruk emot Författningen, är i strid med 1 g §., sora omtalar, bura förhållas skall med redskap, sora ej finnes serskildt uppräknad bland de tillåtne slagen; i följd hvaraf denna §. bör utgå; b) att orden ”med afsigt’* böra i §:n uteslutas.
Vid z3\dje $. att i denna §. tydligen bör utsättas,, hvaruti denkostnad består, som af Kronans, medel ersättes..
Vid 2//.
.-de att, då någon bränner kortare tid än 6 månader, och försegling skall ske, bör något möte utlysas, på det vederbörande ej må allt för mycket betungas..
Vid %5:te §. a) att forsedel kan undvikas, då redskapen är ny och obrukad, och således icke heller missbrukad;, men viss tid bör föreläggas, att låta verkställa förseglingen;, b) att i 2 mom böra orden: ”sorn han rätteligen innehar/’ utbytas mot orden: ”sorn han är berättigad att innehafva, och bruka.”
Vid sS:te $. a) att det kan vara tillräckligt, då panna, hatt och bröst förseglas; b) att pannor med fast bröst böra förseglas så, att de kunna användas till andra hushållsbehof, men ej till bran vinsbränning; c) att, med afseende på föreskriften i denna §., i Författningen hör antydas, att, då nya pannor-förfärdigas,, må för förseglingen nödige hål å redskapen anbringas..
Vid 2j'.de <$*.. alt i denna §. bör utsättas: af hvem ersättning för kostnad och besvär vid den omförmälde: contrallerande åtgärden skall godtgöras.
Vid 28'.de a) att då 3 §. ger anledning dertill, att 20 kannors panna är den minsta, sora får nyttjas, bör ett förtydligande meddelas i afseende på den, för pannor under 20 kannor upptagne beskattning; Ben.-, Lag- samt Allm. Bcsv.- och Oecori.- Utsi:* Utlåtande IV:o <?. b) att stadgandet om afgiften för pannor under 10 kannor står så isoleradt, att det kan tillämpas på distilleringspannor.
Vid zgule a) alt ordställningen i denna §. är i så målto tvåtydig, som den ger anledning dertill, att det skulle bero på Konungens Befallnings hafvande att bestämma skatten; bofält hela denna §. är orimlig och bör försvinna, samt i mom i i3 §. af i83o års Förordning ordagrannt bibehållas, med tillägg, att de nya verk, som ej kunna hänföras till de i 13 §. af förslaget uppräknade, må begagnas äfven förr än Kongl. Maj:t fastställt skatten, med vilkor, att densamma beräknas retroaclivt från den tid bränvinsbränning börjades ; cY^alt, i anledning af denna §., jemförd med andra stadganden i förslaget, villrådighet kan uppstå om rätta meningen med redskap af alldeles ny construction; till förtydligande hvaraf bör antydas, att derunder inbegripas både större och mindre förändringar, som på något sätt göra redskapen afvikande från de i i3 §. uppgifne sorter, samt att, i afseende på sådane förändringar, alltid bör efter denna §. förfaras.
Viel 3o'.de att det synes hård t att till denna §. hänföra tillämpningen af föreskriften om beskattningen i 2g §.
Vid 33:dje att bränvinsbränningsförbud kan taga sin början vid annan tid, än månadens slut, och afgiften således komma att förminskas annorlunda, än med jemna sjeltedelar.
Vid 34-de a) att, till förekommande af missförstånd, bör i denna §. eller på annat tjenligt ställe bestämdt uttryckas, alt distilleringspannor skola förseglas, under den tid, då innehafvaren icke är berättigad till bränvinsbränning; b) att den åt Apothekare medgifna rättighet, att begagna 3:ne distilleringspannor , bör nedsättas till 2ine om högst 20 kannor tillsammans, emot afgift af hälften af hvad för bränvinsbränning stadgas.
Vid Bev,-, Lag- samt Allm. Besv.- och Occon.- Utsl:s Utlåtande N:o 8.
9 Vid 35:te $. a) att afgiften för krogar och värdshus hör bestämmas från 5o till och med 5oo R:dr; b) att i 2:dra Momentet af denna §. hör uttryckas, att skjulsombytningsställen icke ega rättighet till bränvins-minutering; c) att då Berednings- och Taxerings-Comitéerne icke ega kännedom om dem, som utminutera bränvin på marknader och Regementsmöten med flere ställen, kunna Comiteerne icke efterkomma stadgandet i 3:dje Momentet; d) att i sistnämnde Moment äfven borde nämnas Garnizonerneg med Befälets tillåtelse inrättade Spisqvarter, der bränvin före och efter maten utdelas; e) att de i denna §. föresi agne minimi-afgifier äro för ringa och böra höjas för Gästgifverier till 12 § R:dr, samt för krogar och värdshus till 25
R:dr, hvarigenom de i båda fallen kommo att utgöra en fjerdedel af det utsatte maximum; f) att minimi-afgiften för Gästgifverier bör nedsättas till 3 R:dr; ^') att, då Gästgifveriet är fördeladt emellan flere åboer, afgiften äfven bör i förhållande derefter på dem fördelas.
Vid 37 fr att böterne i 1 Mom, böra beräknas lika, ehvad redskapen är större eller mindre.
Vid 38 §. a) att böterne så väl i denna som nästföljande §. äro för höga; b) att §:n bör innehålla, att bränvinet, jemte det kärl, hvaruti det ligger, och redskapen, äro, i händelse af öfverträdelse, förbrutne; c) att, i afseende på de för Bolag utsatte dubbla böter, §:n bör förtydligas, så att hvar och en i Bolaget interesserad person får vidkännas hela den påföljd Lagen bestämmer, ehvad den utgöres af enkel eller dubbel bot; d) att då i 37 §. omtalas det fall, då redskapen är stulen, bör sådant anmärkas äfven i denna §.; e) att stadgandet om dubbla böter för Bolag är principlöst och till sin natur hårdt och orättvist.
Prof. 1834 och t835.
S-te Sami. 2:drti "Afd. i 8-de Håftet.
Bev.-j Lag- samt Allm.
Bes v.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande N:o 8.
Vid 41 S a) att böterne äro för höga; b) att i §:n bör uttryckas stadgande 0111 förlust af rättigheten att vidare tillverka ättika; c) att böterna böra s-exdubblas.
Vid 43-'dje §. att Husbonde icke bör stå i ansvar för öfverträdelser emot Bränvinsbrännings-Förordningen, då han icke bor på stället.
Vid 44-'de §• a) att på landet icke bör få säljas bränvin under en half ankare på andre ställen, än för hvilka minuterings-afgift erlägges, men till jordbrukares underhafvande eller sådane personer, sorn hos dem förrätta arbete, en fjerdedels kanna; b) att vid 2:dra Mom. bör tilläggas, alt Konungens Befallningshafvande, efter vederbörande PasLors och Socknemäns hörande, i början af hvarje år bör meddela yttrande, huruvida alla då befintlige krogar må för det året fortfara; c) att försäljning af bränvin å landet ej bör andra medgifvas, än dem, som tillverka bränvin; d) att i stad ingen bör få sälja öfver en kanna bränvin, som ej är berättigad till handel, eller bränvins-producent; e) alt i deiana §. bör tilläggas: ”skattlag de krogar.”
Vid 4-3-'te a) att böterne i denna §. böra höjas och 20 R:dr blifva minsta bötesbeloppet; b) att, vid oloflig bränvins-minutering, varan bör vara förbruten, emedan eljest den motsägelse uppkommer i nästföljande §., att bränvinet der förklaras förbrutet, för det att en loflig försäljning skett på olofligt eller icke anvisadt ställe.
Vid 43de di*. att orden: ”då bränvin till salu föres” böra utgå, för att göra stadgandet tydligt.
Vid 47-‘de §■ a) falt värdshus vid Bruk och Herregårdar böra anses lika med andra krogar och på samma sätt beskattas; v.-j Lag- sami Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande N:o 8. 11 b) att orden: ”vid a?idra tillfällen än vid måltiderne” böra utgå; c) att denna §. bör förändras på följande sätt: ”Uti öppna salubodar , bodkamrar och på Apotheken må icke bränvin i minut försäljas, skänkas _, utdelas &c.;” d) att i andra Mom. bör tilläggas: ”åt till egaren ankommande resande och &c.”
Vid f8:de a) alt stadgandet för landet bör förändras till likhet med hvad för släderne är föreskrifvet; b) att orden: ”ej eller aj hvem det vara må bränvin i större partiböra utgå; c) att i meningen: ”utom till resande och vägfarande eller vid måltider” ordet eller bör utgå; d) att ordet Predikodagar bör tilläggas; e) att denna §. bör börjas sålunda: ”Vid kyrkor på landet och inom en fjerdedels mil deromkring må på Gästgifvaregårdar bränvin ej säljas/’ m. m.; f) att stadgandet, att krog vid kyrkor på landet och en fjerdedels mil deromkring ej får finnas, bör upplifvas; g) att i senare Momentet ordet: ”Gudstjensterne” bör utbytas mot orden: ”så väl Sön- som Helgedagar;” b) att det är olämpligt, att
Gästgifvare för oloflig bränvins-försäljning skall mista näringsrältigheten; ty då Gästgifveriet icke kan skiljas från hemmanet, skola resande och vägfarande komma att sakna tillgång på bränvin; men, i stället för rättighetens förlust, böra böterne höjas; i) att i denna §. föreskrift saknas för den händelse Landskyrka är belägen i stad eller inom en fjerdedels mil derifrån.
Vid 5o:de a) att, vid bestämmandet af det antal Värdshus, Källare och Näringsställen, som för hvarje stad är oumbärligt, bör äfven Pastors-Embetet höras; b) att i denna §. bör tilläggas, att ingen hädanefter uti stad må å bränvins-minutering erhålla burskap.
Vid 5i'.sta §. att stadgandet i denna §., såsom skråmässigt och utan ändamål, bör utgå. B ev.-, Lag- samt Allm.
Besvoch Oecon.- Utsila Utlåtande N'.o 8.
Vid 5s:dra §. att i denna §. bör tilläggas, att krögare böter, såsom för oloflig minutering, derest han tillåter någon på försäljningsstället öfverlasta sig.
Vid 53:dfe §. z) att stadgandet strider emot
Lag och rättsprinciper och kan lätt eluderas derigenom, att krögaren tager skuldsedel förut, hvarigenom utgifvaren af sedeln uppmuntras att supa till dess han fått valuta; b) att Vinskänkar, Krögare och Tracteurer, de der äro Borgare, ega att med ed fästa rigtigheten af deras bok öfver utborgningar, hvarigenom deras fordran blir betalningsgilld.
Vid 55:te att köpare må till vittne antagas i fråga om försäljning af det bränvin han sjelf sig tillhandJat, Vid 56:te §. a).att stadgandet är orimligt, då man vill förekomma införande af utländskt bränvin derigenom, att
Tullkammares förpassning bör åtfölja varan, då den sändes från stad med fartyg, som passerat saltsjö; men detsamma ej stadgas för allt bränvin, som föres på saltsjön; b) a*d orden: ”under edelig förpligtelse” böra utgå.
Vid a) att Utskotten gått öfver sina gränser och trädt inom en annan lagstiftning; hvarföre denna §. bör utgå.
, Vid 58:de %. a) att det icke kan blifva af fördel eller till större säkerhet, alt Länsman får göra beslag inom hela Länet; att i denna §. äfven bör nämnas Stads-Fiscaler; e) att Stads-Fiscaler böra få göra beslag å landet, då Kronofogdar och Länsmän hafva sådan rättighet i städerne; d) alt ett tillägg bör inflyta derom, att då enskild person, söm icke är berättigad alt anställa visitation och göra beslag, för sådant ändamål påkallar behörig
Tjenstemans handräckning, den ovilkorligen och vid ansvar såsom för tjenstefel skall meddelas; Bev.-j Bog- samt jtllm. Besa.- och Oecon.- Ul.sl:s Utlåtande N:o 8. i 3 e) att jemväl bör tilläggas, att Krono- Stads- eller Police-betjent, som öfverbevises alt hafva baft kännedom om att Författningen öfverträdes, men den brottslige icke åklagar, bör suspenderas med förlust af lön, 3 månader första gången, sex månader andra gången och mista tjensten tredje gången; f) att beslags-anspråk icke må ega rum i annat fall, än att redskapen är falsk, då den ock genast bör utbrytas; g) att Krono-Fjerdingsmäns beslagsrält är olämplig, åtminstone på alla de ställen och orter, der denna tjenst går tourvis och ömsas hvarje år från det ena hemmanet lill det andra ; b) att då bränvinsbränningen nu mera är så kringspridd, att den bedrifves nästan i hvar koja, och när man tillika anser den vara af nytta för landet, är det förgäfves man använder vanliga controller mot oloflig tillverkning och försäljning; till upptäckande af desse brott, är således enda verksamma medlet alt tillskapa ett hemligt Police-system, genom tillåtande af hemliga angifvelser.
Vid 5g:de §. a) att böterne i denna §. böra höjas, samt i korthet nämnas hvad sorn förstås med redskap, som är beslag underkastad; b~) att de i denna §. omnämnde brott närmast kunna jemföras med det i 44;de §. af Kongl.
Förordningen den 9 November i83oonx lurendrejeri m. m. omförmälde fall, då Tillsyningsman vägras visitation eller uppehälles, hvilket straffas med 200 R:dr, samt då sådant motstånd göres, att visitation derigenom hindras, hvarå utsättes 5oo R:dr böter; i likhet hvarmed böterne böra i 5g af Förslaget förhöjas; c) att visitation icke bör få ega ram ifrån klockan 10 om aftonen till klockan 4 om morgonen.
Vid 6o:de a) att sista perioden från orden: ”begär han sedermera'” bör uteslutas, helst denna period icke innefattar annat än hvad eljest är tydligt och klart.
Vid 62'dra §. a) att böterne böra till ena hälften tillfalla beslagaren , saint, till den andra hälften, treskiftas emellan Kronan, Åklagaren och Socknens fattige; 14 Bev.-j Lag- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande N:o 8. b) alt åklagarens två tredjedelar af böterne böra förskjutas af Staten, som sedermera återfår hvad den pliktfällde förmår betala.
Vid 63:dje §. alt böter, vid bristande tillgång, böra förvandlas till ett allvarligare och i anseende till verkställigheten för Staten mindre kostsamt straff.
Vid G/g.de §. a) att förbrytelser emot Författningen böra få upptagas äfven hos Konungens Befallningshafvande; b) alt vid denna §. bör tilläggas: ”Eho sonij under den tid han är under tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, beträdes med fortsättning af denna förbrytelse j skall j för hvarje gäng han bevisligen olofligen försålt bränvin j plikta 10 R\dr Banco.” Då Utskotten, som tagit dessa anmärkningar i noggrannt öfvervägande, funnit ett serskildt besvarande af hvarje anmärkning endast åstadkomma en onödig vidlyftighet, helst detta Utlåtande åtföljes af Förslag till Förordning angående bränvinsbränningens utöfning samt hvad vid försäljning af bränvin iakttagas bör, med de förändringar deruti, som af de gjorde anmärkningarne blifvit föranledde, hafva Utskotten ansett sig till svar å samma anmärkningar endast böra hänvisa till berörde förslag, hvilket, jemte hvad Utskotten här ofvan tillstyrkt, Rikets Höglofl.
December 1834- Förslag till Förordning j angående vilkor en för bränvinsbränningens utöfning och afgifterne derföre _, samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattning deraf iakttagas bör.
Om bränvinsbrännings-rättigheten. . 1 .§•
Bränvinsbränning, af hvad tjenligt ämne eller växt som helst, skall, med den pannerymd samt emot de afgifter och öfrige vilkor, här nedan Bev.-j Lag- samt Allm.
Besv- och Oecon.- Utslts Utlåtande N:o 8. i5 föreskrifvas, vara tillåten Tinder sex månader af året, nemligen Januarii, Februarii, Mars, April, November och December, så framt icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställande af denna tillverkning.
Bränvins-distillering vare under nämnde tid tillåten; men endast för dem, som till bränvinsbränning äro berättigade. 2 §.
Rättigheten till bränvinsbränning skall, på landet, åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter Jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedde utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra ordinarie rotering deltaga, eller rotefrihets-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta lill Kongl. Maj:t och Kronan eller lill innehafvare af dess rätt belagda torplägenheter, samt, i Städerne, den lill hvarje Stads område hörande jord; dock tillkommer denna rättighet icke den jord, sora i taxeringsvärde ej uppgår till 3oo R:dr, utom i de händelser 6 och 7 §§. upplaga. 3 5.
Den bränvins-pannerymd, hvarmed tillätes att bränna, skall beräknas och lill och med nästa Riksdag bestämmas efter hemmanets, hemmansdelens, lägenhetens eller stadsjordens värde vid 1834 års taxeringar, under iakttagande, att, såsom grund för bränvinsbrännings-rältigheten, värdet af åbyggnaden ej får i laxationen ingå till högre belopp, än som motsvarar högst en fjerdedel af jordens taxeringsvärde.
För hemman, lägenhet eller stadsjord i värde från och med 3oo R:dr till och med 5oo R:dr, må, kokrummet oberäknadt, begagnas en pannerymd af För ett värde öfver 5oo till och med 750 R:dr 20 25 kannor.
99 99 99 75o 99 1,000 99 3o 99 99 99 1,000 99 2,000 99 35 99 99 99 2,000 99 3,ooo 99 40 99 99 99 3,ooo 99 4,000 99 45 99 99 99 4,000 99 5,ooo 99 5o 99 99 99 5,ooo 99 6,000 99 55 99 99 99 6,000 99 7,000 99 60 99 99 99 7,000 99 8,000 99 65 99 99 99 8,000 99 9,000 99 7° 99 99 99 9,000 99 10,000 99 75 99 s 6 Bev.~, Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- ZJtsk:$ Utlåtande N:o S. 99 99 10,000 97 I 1,000 99 78 99 99 9t J 1,000 99 12,000' 99 81 99 99 99 I 2,OOt> 99 13,ooo 99 84 99 99 99 13,000 99 I 4,000 99 87 9r 99 99
I 4,000 99 i5,ooo 99 9° 99 4 §■
Mer än en bränvinspanna af go kannors rymd, oller flera pannor, hvilkas sammanslagna rj^md öfverstiger go kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom eller hemmansdel nyttjas-.
Vid brännerier af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade konst-brännerier, får samrhanräknade kannetalet af alla dit hörande pa>nnor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed bränvinsbränning med enkla pannor är tillåten.
Inga vid
Ättiksfabrikör varande pannor må under något vilkor tiLl bränvinsbränning begagnas. \ 5 §.
Innehafvare eller brukare af tvänne eller flera hemman, hemmansdelar eller lägenheter, selm. till bränvinsbränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lsmnadt att, såvida hemmanet, lieinmansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfodring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvinsbränning med så stor panna, som gmot jord värdet svarar.
Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvinsbränning berättigade hemman, hemmansdelar eller lägenheter vilja på ett ställe utöfva bränvins-tillverkningen för deras sammanslagna värde, vare sådant tillåtet under vilkor, att ifrågavarande egendomar äro belägna inom en mils afstånd, ifrån åbyggnad till åbyggnad räknadt, ifrån det ställe, der bränvinsbränningen ulöfvas, samt att pannerymden i intet fall får övfverstigsa den i fjerde §. bestämda höjd.
Bränvinsbrännings-rättighet för jord å landet må icke i något fall fortenas med bränvinsbrännings-rättighet för jord i Städerne, eller efter sammanräknad t taxeringsvärde på ett ställe ufcöfvas. 6 §. f Bev.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande N:o 8. 17 ' 6 §•
På landet vare tvänne eller flere åboer i samma hemman eller i serskilda hemmansdelar eller lägenheter inom samma byelag obelaget att, emot samfäldt erläggande af den på gemensamma bränvinsredskapen belöpande bränvinsbrännings-afgiften och behörig anmälan vid mantals- och skattskrifningen, deras bränvinsbränningsrättighet utöfva med en gemensam panna på en viss uppgifven lägenhet inom hemmanets eller byelagets område, hvilken panna dock aldrig må öfverstiga högsta tillåtna pannerymden.
Åboer å sådane hemman, hemmansdelar eller lägenheter på landet, som icke uppgå till 3oo R:dr i taxeringsvärde, men i öfrigt hafva de egenskaper, som, enligt 2 §., erfordras för rättigheten att utöfva bränvinsbränning, åtnjute äfven samma förmon, med vilkor, att det sammanslagna jordvärdet uppgår till minst 3oo R:dr.
Bränvinsbrännings-rättighet må ej å annor man öfverlåtas, utan i sammanhang med jorden. 7. §•