Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Angaende versifikationen kunde man val pbrninna ett och annat; men det är blott smilsaker, liksom paruren p % en vacker Herkulisk karl.
Man kan icke nog ifra mot ett system, som hotar att förstöra hela verlden, och fästa alla nationer med deras industri och förmögenhet, silsom srnab %tar vid det stora Engelska röfvareskeppet.
För 8 dar sedan hade vi ett rart främmande har i Lund - General Lhmouriez.
Han kom frin Ystad och reste till Göteborg, för att g % derifran till England.
Han uppehöll sig har helt kort.
Hans utseende var alldeles sfidant som det borde vara hos en man af hans karakter.
Hela hans väsen hade nagonting tranquilt och posé, som ar rart hos Fransmän.
Ögonen vor0 sm&amp;, mycket lifliga och illistiga.
Växten liten, men undersätsig.
Haret gratt.
För öfrigt var han mycket artig, talte med alla och hade fria och rafinerade manerer.
Med ett ord, han såg ut som jag alltid föreställt mig denna tidens Hannibal, denna Politikens Proteus.
Man kan ej hindra sig ifrin att kanna en viss vedervilja mot en man som använder sina talanger mot fädernes- landet.
Men omständigheterna, förbittringen och lidna oförrätter kun- na val till en del ursagta honom.
- -- - - - -- _ _ _ _ - Lund den 14 Dec.
1806 Min älskade Pappa!
Med sistlidne post emottog Asmund 100 Rdr Banco, hvaraf jag redan enligt instrucktionen uppburit de 66 Rdr 32 sk. Banco, och f %r derför ödmjukast tacka.
Asmund är för narvarende sjuk af en har gångbar rötfeber.
Han har sedan ni2gra dagar varit aiqliggande.
Flor- man är hans Doktor; och all möjlig soin som Iian genom Anna 0011 mig kan erhalla, skall han ej sakna.
Sjukdomen iir har mycket all- man; och sedan jag kommit till Lund har jag ej kört omtalas ett sri- dant antal af sjuka.
Emellertid ar den Gudskelof icke just dödlig, och de mesta g % igenom.
Det är samma sjukdom som Anna hade.
Pappa bör saledes ge sig till freds och ej namna nggot harom för Mamma.
Med Guds hjelp skall all ting gii öfver.
VAra begge pigor ha ocksa sjuknat ner, sil att var belägenhet icke just ar den angena- maste.
Men det blir vai bättre.
Af omständigheterna hoppas jag Pappa ar god och ursäktar mitt slarfviga bref.
Anna ber tusenfaldt om sin helsning.
Med oafbruten vördnad och kärlek har aran vara Nin vördade Pappas - Namnteckningen bostrifven
Lund den 18 Juni 1809.
(Detta bref har blifvit af råttor så förstördt, att det blott är ett fragment.)
Min vördade pappa: Constitutionen har jag ännu ej fatt läsa, men har talt med dem som last henne.
Väl innehåller den icke något fullkomligt &amp; dant som en förnuftig man skulle önska sig till Styrelselag, men så lär det and % vara onekligt att den ar l %ngt bättre än den förra.
Articlen om Tro- man synes mig den siimsta, ty det sätter hvarje högre Embetsman i beroende af hofvet, meD torde val kunna hjelpas en annan gång.
Att man fick Tryckfriheten garanterad i Grundlagen var en stor förman.
Deri består, om jag e,j bedrar mig, hela Englands frihet.
Äfven har man den fördelen af Revolution att de högre Embetena bli bättre be- satta - vi känna ej har annu alla utnämningarna - och en hop af- gjorda uslingar removerade friin affärerna.
Vi ha ej .filtt allt hvad vi kunnat och bordt vänta, men det ar redan godt att vinnanagot.
Stån- dens previlegier falla af sig sjelf med tiden, och för närvarande äro adelns ej afunds varde.
Att fragan om ändring i Representationen blef 1.
förd - - - - var ett stort fel.
Ett stycke borta - Ifrån krigstheatern i Tyskland ha vi milnga rykten, men motstri- diga och osäkra.
Engelska Amiralen Saumaretz skickade redan för 14 dar se ' n en bnlletin till högkvarteret i Helsingborg, med underrgttelse att Bonaparte den 21 och 22 Maj vid Aspera ej 1Angt frdn Ungerska gränsen och norr om Donau skulle förlorat en Batalj och 30,000 inan.
Men detta har sedermera ej vidare bekräftat sig.
Sa mycket lär lik- väl vara sant att Bonaparte gatt tillbaka öfver Donau, som han föreger tvungen af Donaus öfversvamning.
Han lär ännu, ha Wien inne.
De sista tyska Avisorna skola äfven innehalla att Österrikarnes Armée i Ita- lien ar totaliter slagen och att Fransoserna fran den sidan.
söka att förena sig med Bonaparte.
Ett rykte fran Helsingborg förmäler afven att Österrikarne under hertig Carl skola den 2 3 Maj blifvit i grund slagne.
Jag ber helsa tusenfaldt till Mamma och alla hemmavarande och framhärdar ined outplanlig vördnad.
Pappas.
lydige son - - Es.
Teg&amp;r.
Bokanmälan.
Fra nutiden af Emil Selmer (Cammermeyer, Kristiania).
Det ar icke utan en viss tvekan man öppnar en ny norsk bok med en titel som denna, hvilken ju onekligen bar en viss klang af boheme- literaturen.
Men det &amp; r icke heller utan en viss tillfredssttillelse man ser att man misstagit sig i sin förmodan, och att man tvartom har finner en ifrig, stundom hansynslös gensaga mot den s. k. naturalismen.
Bokens första afdelning bestar af temligen osammanhangande afori- stiska, paradoxala uttalanden, hvilka sarskildt för den egendomliga inter- punktionens skull p&amp; sina stlillen förefalla obegripliga.
Flera smA lös- ryckta stamningsbitar &amp; ro dock bra, t. ex. om karleken och lifsgliidjen, sid. 24, samt om kompositören sid. 46, briljant som en inspiration, andra Ater förefalla obetydliga eller orimliga.
- Den senare afdelnin- gen upptages af en byhistoria, vackert och poetiskt berattad.
Biittre an de alltför idealiskt skildrade karaktarerna Elro naturbilderna fran fjallen och saterlifvet.
Ntigra &amp; ro synnerligen stSbmniogsfulls, sisom Hans bröllopsresa sid. 116, och de gamla föraldrarnes bundna lif i det torftiga hemmet.
Niistan rorande omtalas " den dag, Hans kom hjem med koen ", och huru: " Moderen var fra nu af mere i fjsset end inde, slig hygge fdto hun ved at have nogot levende at stelle om, hun, som ellers blev allene, naar Knud var ude pata arbeide. "
Författarens afsigter &amp; ro de bastta och ha0 strider med entusiasm mot allt förtryck i bAde gamla och nya tider och för den ideella socialis- mens talan utan att radas för starka uttryck: " Sandheten ' ' sgger ban ' viser paa en aaben port sigande, der bor mine fiender, se, de har eller sid. 71: skrevet mit navn over dflren og lukket mig ude " " Forfaerderligt, naar jag tsenker mig, at alle samfundsklasser er lige raadne, ikke i en er menncsket tilfreds med sin stilling, jmen er det fjhst kommet ind i en af dem, ind i en d disse civilisationens tandbjul, er det ogsaa förbi med dets selvstaendighed, det bliver selv en af taenderne, som griber i og driver det forhadte verk. "
- Be- ghfning och ursprunglighet saknas ej men det krafves mycken sofring, mycket arbete innan Förf.
kan vara fardig att hafda sin plats i den litterara striden fra nutiden.
~ehlcrenta &amp; C: s Universalbibliotek ar den ge- mensamma titeln pA en samling smA, fria haften, hvilka utgifvas till det billiga priset af 25 öre.
PA omslagets anmllan sages det att allman- het en har bjudes p&amp; " ett vraldt bibliotek af viirldsliteraturens yppersta skatter ", och namnen Goethe, Byron, Cervantes, Holberg, George Sand m. fl.
jlifva icke detta uttryck.
Alla hittills i samlingen utkomna verk - c.
gro ock val lianda ofta mycket kara gamla bekanta, hvilkas rakning med kritiken för langesedan &amp; r uppgjord.
Ofversattriingarna iiro.
i all- manhet go.da, afvensom bifogride noter och upplysiiingar.
Till Holbergs komedier, hvilka utgifvas p i originalspriket, bafva C.
R. och Helen Nyblorn lemnat ordförklaringar och estetiska underrattelser af stort varde.
Dpck kan icke utan skii1 ifr&amp;gasattas om nigon viss princip följts vid urvalet, och man söker efter den ledande tanken dervld.
Samlingen a r val narmast afsedd " fur gebildete Leute eller Stande ", men man fAr der ibland för mycket, ibland för litet.
Den som af George Sand lllr kilnn?
endast nDjafvulskarret ", eller af Heine endast " Harzresann, fir knappt ntigot ratt begrepp om dessa bidas författar- skap.
Wessels ngtirlek utan strumporn och Odmanns " Htigkomster " torde val numera hafva ett afvervagande kulturhistoriskt intresse.
Chamissos " Peter Schlemiln &amp; r kanske bland de i vara dagar minst.
kanda, men den fantasirika, underliga hist.orien Iases med nöje och uttrycket " att salja sin skugga som Peter Schlemil " ar ett bevingadt ord, som annu stundom pitriiffas.
- Det &amp; r att hoppas att det goda före- t.aget fortsattes och friin den lasande allmanheten mötes af den app- muntran som det förtjanar.
Kvinnan som tradgårdsrn3stare.
(Med anledning af en uppsats i Nene Bahnen: " Gsrtenschule fur Frauen ").
" Om trildgArdsskötse1 egxiar sig som kvinligt yrke? "
har varit en friiga som i vira grannlander, stlrskildt i Tyskland, lange stitt p i dagordningen.
Nara nog ensthmmigt hafva vetenskapsman och yrkes- idkare förenat sig i erkannandet att " kvinnan vore som skapad för detta yrke! "
Men fördomen mot hennes sjalfstandiga förvarf p&amp; det ena eller andra omridet, och konkurrensens maktiga inflytande, hafva hvar p&amp; sitt htil1 lagt hinder i vagen for all oberoende verksamhet af.
kvinnor pA detta arbetsfalt.
Utan att, som vira tyska vtnner vilja uppstiilla en specifikt manlig eller kvinlig sida afven inom tradgirdsmiistareyrket, m&amp; dock.
som ett gladjandc och till efterföljd manande tidens tecken anföras, att en kvinlig Mecenat i Charlottenburg fippnrit sina trtidgirdar och drifhus för kvinliga studerande.
Det kan ju icke förnekas att smaken och modet i forening fordra hemmets prydande med lefvande vaxter.
Oftast fylles vL1 detta behof af niigra f&amp; arter synnerligt hardiga bladviixter, emedan det anses att '
blommor i egentlig mening vintertiden i v8rt klimat blifva dyra att Men mycket penningar och and8 mera förspild möda och omsorg kunde sparas om kvinnorna hade mera kunskap, mera.
verklig insigt i fr8g.a om plantornas vArd.
Man skulle icke s&amp; ofta nödgas beklaga dessa halft ihjllpinade vaxter, icke s&amp; ofta göra nye beställningar i blomsterhandeln, och framför allt skulle man lara sig att ha intresse för och glädje af sina skyddslingar.
Men harförutom tillkommer för minga, sarskildt i ngrheten af större stader bosatta kvinnor, ett rent ekonomiskt intresse.
Buketter, kransar, vaxtgrnpper till prydande af festlokaler m. m. behöfves i vAra dagar nara nog allestades, och har kunde kvinnans skönhetssinne och praktisks begllfning finna ett rikt falt för syssels8ttning och förvarf.
Dock galler sisom i de flesta andra förhtlllanden att intet varaktigt dugande resultat vinnes utan arbete; afven har krafves för kvinnan likasom for m m - nen, förberedande studier och praktisk undervisning.
En i den tyska tidskriften meddelad glan innefattar i korthet foijande: För kunskap i frakultur, odling af prydnadsvaxter för hemmet m. m. jtbmte teoretisk undervisning fordras en kurs p i ett Ar; - fullstandig tradg&amp;rdsmastarskola jamte vetenskapliga studier genomgäs p&amp; tre hr.
Tillfiilliga larjungar emottagas mot ett bestamde nnabnadtligt arvode och kunna fritt valja sitt arbete.
- sjalf uppdraga.
g England har kvinnosaken i förra mbaden gjort en stor förlust i det att utgifvarinnan af den förtriif8iga kvinno tidskriften nEnglish Womans Reviewp Niss Caroline Ashurst Biggs afied den 4 September knappt femtio år gammal efter att i 20 Ar hafva redigerat denna tidskrift.
Hennes af den döda själf utsedde efterträderska såsom redaktris för tidskriften, miss Helen Blackburn säger i min- nesrunan öfver henne: - - - " alltid färdig d&amp; niigon hjälp behöfdes för att befordra kvinnans sanna intresse visade hon för denna sak den mest innerliga sympati, men " the S d r a g e n rösträtten var från början till slut hennes hufvudintresse, det mM kring hvilket alla hennes anstringningar vilnde sig.
Så ser maa hennes namn i den första, petitionen 1866 och sedan dess saknades hon aldrig sa1 snart det gälde kvinnans iitveck- O
ling och rättigheter.
Hon arbetade äfven ifrigt för kvinnors inväljande i skolråd och fattigvård. "
Dotterdotter till en berömd advokat, såg hon i hans hus: flere framstående politici, och hos hennes fader vor0 män så -- dane som Emerson och Longfellow intima vänner.
Genom moderns sjukdom kom familj- att vistas j Italien under långa.
Dessa omständigheter utvecklade den unga flickans intelligens, vidgade hennes synkrets och bldrogo att befria.
henne fran småaktigt partisinne, så att en af hennes minnes- tecknare och medarbetare kan säga: nhon var liberal, jag ä r konservativ, men som vi båda kände att den orättvisa som begås mot kvinnan, är större än någon hvaröfver andra klas- ser i de förenade konungarikena hafva att beklaga sig, lät01 vi alla parti strider fara och förde tidskriften i detta afseende på neutral mark. "
Caroline Biggs förnämsta egenskaper vor0 ihärdighet.
och godt lynne.
Hon hade bildning, talade väl, skref väl och hade framför allt organisations förmåga.
Hon reste myc- ket särdeles i Skandinavien, och man kan säga att hon i stort, såg öfver kvinnosakens framsteg i hela världen och ~ t o d i förbindelse med de flesta .af dess målsmän i främmande land ..
Men med denna ifriga nitälskan för den sak, hvaråt hon egnade sitt lif, i spetsen för hvilken hon stod, alltid modig dh det gälde att saga sin tanke, klok dal det galde att utföra.
den, egde hon den skönaste egenskap som kan satta kronan p&amp; en dödsruna; ingen hörde någonsin ett ovlinligt eller s&amp;- rande ord från hennes lappar säger en af hennes minnesteck- nare;.
hon egde den kärlek .som &amp; r Iiingrnodig och tanker in- tet ondt.
Men afven från oss har döden hemkallat en ädel kvinna, som väl är värd några ords omnämnande i Dagny.
J a g menar fru Elisabeth Nyström, som afled i Paris den 16 September.
detta år.
Dotter till den store predikanten C. O. Rosenius hade hon från späda år insupit kristendomens sanningar.
Hon hade dessutom en omfattande bildning, hon var en af d e första kvinnor som i Sverige tog studentexamen, hon hade artistiska anlag åt flere hk11 och tog undervisning så väl vid musikaliska akademien som vid målareakademien.
Hon v a r.
' frisinnad nog för att kunna uppskatta adla karaktärer och rena motiv äfven hos olika tänkande, och hon bröt icke staf- ven öfver missgrepp och öfverilningar da de orsakades af hängifvenhet å t en id&amp;, - t y hon var själf brinnande af nit f ö r sina egne idéer.
Hennes förnämsta lifsgärning var den förening hon stif- tade: Förenircgen.
for sömmerskor.
lied outtröttlig ifver ver- kade hon för dessa ofta i förtid utarbetade kvinnor, hvilka från ungdomen, sommar och vinter friin tidigt till sent sitta böjda, öfver de bemedlades klädesplagg, titan rast eller ro hvarken för sinne eller händer, dessa som få egna hela sitt intresse &amp; t garneringar och veck, rynkor och draperier, med ett ord åt modet för dagen.
Med tillhjälp af andra för saken intresserade damer och af sömmerskorna sjalfva bildades en kassa, som var afsedd att skaffa dem fri lakare vård och me- dicin, att understödja konvalescenter, gifva l h vid svåra eko- nomiska tillfallen o. s. v. Nen icke nog härmed.
Fru N y ström skaffade med stor praktisk insigt billiga sommarhem för d e mest öfveransträngde, och hon samlade dem under flera &amp; r en gång i veckan i sitt eget hem.
Ned bistånd af fröken Ellen Key, hölls har två g h g e r i miinaden små föredrag, be- rättades historiska tilldragelser, drogs upp bilder af adla mäns och kvinnors lif.
De andra två veckorna i m h a d e n egnades å t musik eller föredrag öfver olika ämnen, - än af e n lakare öfver helsolaran, än af en prest i andliga ting.
Med tillhjälp af Fröken Elise Warburg, Fru Rubenson m. fl.
ordnade hon for ett par &amp; r sedan en bazar fór sömmerskornas sommarhem, och i detta hem, beläget på Wermdön, har denna sommar ungefar ett trettiotal sjukliga niilens arbeterskor tio och tio i sender njutit hvila och Bterhamtat krafter.
Måtte det finnas någon nitisk och kärleksfull kvinna, som ä.r villig att upptaga det verk som med fru Nyström förlorat sitt förniimsta stöd.
Född 1848 var Elisabeth Rosenius gift med telegrafassi- atenten M. F. Nyström.
Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden: Stipendiefonden.
Forbundets yrkes- och studi&amp;+endiefond, som förut haft för- mtinen erh4lla bidrag frAn H.
Drottningen och H.
H. Kron- prinsessan, har nu Ater blifvit ihAgkommen af en af de kvinliga med- lemmarne af konungafamiljen i det II.
H. Hertiginnail af Dalarne till densamm,a öfverlemnat 100 Kronor.
Förutom de i form af Brsbidrag B smB listor antecknade sum- morna A 1-5 Kronor, har afven frln Btskilliga för fonden $tresserade personer störrtl gAfvor influtit till ett sammanlagdt belopp af 1,500 Kronor, lemnade i poster 9, 300, 100, 50, 30, 25, 10 kronor.
Enar en del af dessa summor utlofvats som Arsbidrag under 5 Ar, &amp; ro de för stipendie-liomitén ett gladjande bevis pA allmanhetens stigande intresse för saken - ett intresse som ar oumbarligt, om det föresatta mAlet, en stipendiefond B 150,000 kr., i en ej allt för 1Angt aflagsen framtid m&amp; kunna uppnis.
Bidrag till fonden emottagas af sekreteraren i stipendiekornitén adress: Malmtorgsgatan 5, Stockholm.
Fredrika-Bremer-Förbundet och svenska, tjaaste- flickors utvandring till Danmark.
Dagnys sista hiifte förlidet Ar meddelade utdrag ur en frán Dansk Kvindesamfund till Fredrika-Bremer-Förbundet ingangen skrifvelse, deri frnrnhlllls den sthdigt vaxande utflyttningen till Danmark af svenska tjlnsteflickor och de sorgliga öden, som dessa der ofta g&amp; till mötes.
Sedan Fredrika-Bremer-Forbundet begutat att upptaga denna -.
fraga, nedsattes en komité af 5 personer med uppdrag att noggrant utreda saken och derefter vidtaga de mAtt och steg, hvilka kunde för andamAlet anses erforderliga.
Vi vilja nu harom meddela ntigra narrnare uppgifter.
FrBn vArt faderneslands södra provinser utvandra Arligen, enligt officiella uppgifter, till Danmark omkring 1,250 och till Tyskland om- kring 250 ogifta kvinnor, n&amp;stan uteslutande tjansteflickor, i Aldern 17-30 Br, oberhknadt dem hvilka utan utflyttningsbetyg begifva sig till ifrAgavarande lander för att under somrnarmtinaderna der söka arbete.
De sillunda utvandrade unga kvinnornas öde &amp; r ofta mycket sorg- ligt, nhgot som sarnsttimrnigt intygas af alls dem, hvilka om saken egs kannedom.
Riksdagsmln och enskilda personer frAn de provinser, hvarifrln utvandringen mest pilgIr, se densamma med stort bekymmer, i synner- het som arbete icke fattas i hemorten, utan tvtirtom detta försummns genom bristen p&amp; tjtinsteflickor.
Härtill kommer, att utvandring af ensamma, oerfarna unga kvinnor ovilkorligen för dem medför stora faror.
Ensamma i frammande land, sakna de det skydd mot frestelser, som ligger i beröringen med anhöriga, vginner och bekanta.
De mange nya förhikllandenia verka ock upplösande pik traditionella vanor och arfda Asigter samt undergriifra salunda minga stöd för den unga kvin- nans bevarande.
Lansstyrelserna uttala i sina femilrsbergittelser samma ilsigter och besty; kn dem genom bevis, hemtade frAn deras verkningskrets.
SUunda heter det, att af de 1,272 kvinnor, hvilka under femIrsperioden 18 76- 1880 friln Kronobergs lan utvandrat till Danmark och Tyskland, hafva under samma och följande &amp; r 455 Aterkommit och att af dessa ej mindre I n 56 genast efter hemkomsten fallit fattigvhrden till last samt 142 varit antingen Atf8ljdn af otikta barn, dömda för groft brott, be- ryktade för osedlig lefnad eller i liknande sorgliga omsE&amp;ndigheter, samt att det tyvarr ar att formoda, att af dem, som ej Atervtindt till hemorten, mInga rAkat i stort elande.
Och under den följande femiirsperioden hafva förhikllandena varit i det hela desamma.
Frikn Blekinge lan uppgifves, att endast under Aren 1881-1883, d i frin lanet till Dan- mark och Tyskland utvandrade tillsammans 518 ogifta kvinnor, 124 kvinnor, deraf btilften Itföljda af olkts barn, frln samma lander hem- skickats för att af kommunerna omhtindertagas o. s. v. Äfven frAn de lander, dit utvandringen p@r, vinner, hvad nn anförts, bekraftelse.
FrBn Dansk Kvindesamfund i Köpenhamn hafm silunds ingItt meddelanden om, hurn samvetslösa, salval danska som svenska kommission8rer Utan minsta lagliga kontroll ntöfva sin verk- samhet.
Under falska förespeglingar locka de namligen, eller] &amp; ta locka lattrogna svenska flickor frAn deras hem för att sid deras ankomst till Kbpenhamn antingen skicka dem i tjanst s8som mjölkpigor ut p&amp; de stora landtgodsen, der de inhysas i tatt befolkade kaserner utan ringaste tillsyn eller ock redan i Köpenhamn htinvisa dem till illa beryktade logis-hus, der de berbfvas sina medförda penningsr och ofta utan att sjalfva först8 hurn det @ tt till - bindas i lastens taanst
Korniterades första iitgsrd, sedan den &amp; syftade utredningen blifvit verkstald har varit, att i skrifvelser till de sydsvenska församlingarnas presterskap, med framhillande af utvandringens sorgliga följder, an- htilla, att der deras förmaningar och varningar visat .sig fruktlösa, till atvandrerskorna utdela exemplar af medsanda anvisningskort *) till det af Dansk Kvindesamfund i Köpenhamn grundlagda, af myndighe- terna godkanda kommissionskontoret för kvinnor under förhoppning att d e pii s&amp; s#tt mitte undgi de förderfbringande kommissionarerna.
För att annu kraftigare upptrada mot utvandringen och för att söka inverka p&amp; de unga kvinnorna, innan de fattat sitt för dem s i ofta olycksbringande beslut att lemna fadernejorden, hafva komiterade far afsigt att genom utsiindandet af smärre skrifter,, belysande utvan- .dringens följder, 1Ata andra flickors sorgliga erfarenheter tala .siisom varnande exempel, hvarvid, för ritt dessa skrifter mit.te verka rtltt # kraftigt och med öfvertygelsens hela styrka, i dem inrymda skildringar borde vara hemtade ur det verkliga lifvet i flickornas egen hembygd.
För att samla det harför erfordcrliga materialet, hvilket enligt korniterades isigt, ofördröjligen bör ega rum samt för att vacka intresse för saken kommer en af komiténs ledamöter att under hösten be- söka det sydliga Sverige för att.
i ort och stalle inhemta erforderliga upplysningar.
N:R 67 ONSDAGEN (642).
PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: IDUN KR.
— &gt; 5: ONSDAG IDDNS LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE.
&gt; 3: DEN 23 AUGUSTI HVARJE O C H UTGIFVARE: F R I T H I O F OCH L Ö R D A G.
P Å H E L L B E R G TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3.
: P R I N S JOHAN KOMMISSIONARER O C H EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALL- KLARA S.
BYRÅ N O R D L I N G ALLM.
RIKS 1 6 4 6 E U G E N S STOCKHOLM, KUNGL.
IDUNS T Y R E S Ö.
TYRESÖ SLOTT FRAN GARDSSIDAN.
TYRESÖ SLOTT FRAN SJÖSIDAN.
LILLA TYRESÖ, PRINS EUGENS SOMMARBOSTAD.
ARTISTER H A T A ficiellt sig naturlif, I R E G E L N allt arti- sådant det gestaltar umgängeston.
När därför närerna nr de och sommarens hetta jagar konst- m e d penslar, dukar mark, oarrangerade där natur o c h stafflier u t och som möjligt tåga i skog m ä n n i s k o r äro så o c h där följaktligen numera skärgården tagit till prins E u g e n under sin tillflykt l å n g t ut d e t u n d a n g ö m d a o c h ålder- hvarest Tyresö När konstnärsdrömmar.
når p a s s lång, att Gustafsbergsbåtarne, som är så trafi- hinna innan det i s ä t t a d e allra land lilla vid näs, obetydliga hamnpir flesta ett tjugutal från hvilket skjuter ut i sjön, vandrat ett godt signaleras.
stycke hufvudstaden linie, passagerare bryggor, saltsjöböljors till T y r e s ö från klara denna sina brus o c h skogens hviskning ackompagnera hans Vägen Tyresö, kera af P å äkta artistmanér har domliga så sällsynt, finnandes.
sommarmånaderna i deras atelieer i h u f v u d s t a d e n, omedelbaras tjusning, är till v i d d e stora badorterna m e d dess enerverande sällskapslif o c h anspråks- fulla det TYRESO KYRKA.
längs man ljusgula fri man från en bryggan backig o c h slingrande väg, T y r e s ö slott, där ornamenterade utsikt öfver det reser sig m e d murar på en höjd m e d däld och fjärd.
Slottet, hvilket b e b o s af s i n ä g a r e, markis Du jord Claes L a g e r g r e n, e r b j u d e r m e d sin skulpterade stenportal, med sitt b r u t n a t a k gotiska med o c h sina b å d a torn gaflar e n s ä r d e l e s och anblick.
Ej mindre sidan, den där spegla glida i samt Vid är m a t s a l e n väl värd prydas å hvilka Si, h j ä r t a t b i d a r p å d e s s af få olja af drottning Kristina, och kök samt prinsens två ändamål.
rum, en atelier hvilka Inredningen trappa och på användas af d e t hela s o m möjligt, o c h prinsens lefnads därute stå bostadens i full öfverensstämmelse omedelbara grannskap ligger s o m en stämningsfull idyll invid d e n af vass o m k r a n s a d e konstnär vattenspegeln.