Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten få således, i anledning af förevarande motioner, vördsamt tillstyrka Bikels Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att ombyte af bålsmans-compagnier å deras tjenslgörings-orter, så vidt ske kan, måtte verkställas de tider af året, då vattnet är öppet, samt att i öfrigt och derest sjölägenhet ej kan begagnas, båtsmannen, lika med soldaten, mätte marchera till fots, då ej uppbrott till krig eller andra tvingande omständigheter göra nödvändigt att, till tids vinnande, använda marche forcee.
Af Herr /?åfelt, A.:
"Enär Kongl. Majit, genom Nådigt Bref lill Kongl.
Förvaltningen af Sjö-Ärendena af den 22 Maj 1843, hvaraf ett utdrag här bifogas, redan förändrat liderne för båtsmannens uppfordring, nemligen för Carlskrona och Götheborgs stationer till den 31 Maj, samt för Stockholms station till den 30 Juni, anser jag de sammansatta Utskotten icke bordt besvära Kongl. Majit med en anhållan, som icke är af behofvet påkallad.
Hvad åter angår den underdåniga anhållan, det båtsmännen, i likhet med soldaten, måtte få marchera till fots, så enär Kongl.
Tåg-ordningen af den ti September 1842 § 24 stadgar, att trupp vid marche forcee (eller åkande) skall färdas 7 till 8 mil om dagen utan rastedag, deri deremot till fot icke hinner marchera mer än 2 å 3 mil om dagen, allt eftersom årstid och väglag tillåta, samt att, då 3 mil marcheras, hvarje tredje dag skall rastas, det förhållande genom de kortare dagsrnarcherne kommer alt inträffa, att den tunga, som nu åligger de kronoskjuts-skyldige, i stället ölverllyltas på de inqvarterings-skyldige, och drabbar dem så mycket hårdare, helst inga andra hemman härtill kunna ifrågakomma, än de, som äro 4 Stats- samt Allm. Best.- och Ekon.-Utshotlms Utlåtande, N:o 54. belägne vid de större allmänna vägarne, då deremot de längre lYån belägne hemman kunna uppbådas tili kronoskjuts, och detta onus sålunda jemnare fördelas, samt då båtsmännens packning, såsom varande af tyngre beskaffenhet än soldatens, i alla fall genom kronoskjuts måste fortskaffas, och truppens underhåll under resan, till följd af de kortare dagsmarcherne, ökas, en större utgift för Stats-Yerket genom detta förslag kommer att uppstå, mäste jag äfven mot det sednare momentet mig reservera.” '‘Utdrag af Kongl. Maj:ts Skrifvelse till Förvaltningen af Sjö-Ärenden af den 22 Maj 1843.
Vi Carl Johan ete. — -—■ —. — — — — Detta, med hvad befälhafvande Amiralen vid Vår Flottas Station i Carlskrona, i afgifvet utlåtande, i underdånighet anfört, samt härvid i öfrigt förekommit, håfve Vi i Nådigt öfvervägande tagit; och håfve Vi i Nåder funnit godt förordna: att den för årstjenare-båtsmäns årliga uppfordring i Vårt Nådiga Bref den 20 December 1826 fastställda tid förändras tillden 31 Maj för Carlskrona och Götheborgs stationer af Flottan, samt tili dea 30 Juni för Stockholms station, på det att manskapet må kunna transporteras sjövägen tili och ifrån sina hemorter; alt tiden för sommartjenarehåtsmäns uppfordring och hemlof må få bero af omständigheterna; — Belallandes etc.
Stockholms Slolt den 22 Maj 1843. CARL JOHAN.
Rätteligen transsumeradt intygar Ex oiliciö Carl Gust.
Sehmann.
Registrator i Kongl. Sjöförsvars-Departementet.
Resi'.- och Ekon.-Utskottern Utlåtande, N:o £>5.
Ant. till Exp» Ulsk. d. 5 Mars, kt. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för fångars transporterande.
Från Heilevv.
Bonde-Ståndet har till Utskotten blifvit remitteradfc ett af Riksdags-fullmägtigen Johannes Samuelsson från Jönköpings
Län ingifvet memorial, deruti han, jemte framställning om de kostnader och besvär, sorn uppstode genom fångars och brottslingars transporterande med skjuts, föreslagit, att såväl fångar som deras bevakning hädanefter måtte färdas till fots; men, för den händelse, detta förslag ej skulle vinna bifall, hemställt, att Landshöfdinge-Embetet i hvarje Län måtte på entrepenad-auelion till den minstbjudande bortaceordera fångskjutsen för hvart år, hvarvid likväl borde bestämmas, att fångar, hvilka ej behöfde att färdas så fort, som resande i allmänhet, må ”tagas till dubbelt antal på hvarje häst mot andre resande*.
Hvad först angår frågan derom, alt fångar må färdas till fots, då de skola från en lill annan ort fortskaffas; så få Utskotten vördsamt upplysa, att Rikets Ständer vid sista Riksdagen icke bifallit då i ämnet väckt, med det nu ifrågavarande, lika förslag, i betragtande af de hinder, som väderlek och väglag vid flera årstider förorsaka, samt i anseende lill dels det lättare tillfälle till rymning, sorn det föreslagna fångförings-sätlet skulle medgifva och den större bevaknings-personal, som dervid kom me att erfordras, dels den längre tid, som dertill skulle åtgå samt de kostnader, sorn detta sätt för fångars forslande, medförde, och hvilka skulle uppgå till nära, om icke fullt, beloppet af den skjutslega, som derigenom kunde besparas.
På dessa skäl, hvilka Utskotten funnit välgrundade, och då det af motionären väckta förslag, om det bifölles, oftast skulle leda till en ej obetydlig tidsutdrägt med ransakningav i brottmål, få Utskotten hemställa, att berörde föi’slag ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 6 Stats- samt Allm Besv - och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 55.
Hvad sedermera beträffar frågan om fångskjulsens bestridande genom entrepreneurer, så oell då Kongl. Maj t, under den 2 Augusti sistlidne år, utfärdat iNådig Förordning, angående entreprenaders ingående, Lill förändring af skjutsnings-anslalterna med gästgifveri-, båll-, och reserv-skjutsen, m.m., anse Utskotten någon serskild underdånig framställning, rörande entreprenad för fångskjutsen, icke vara af nöden, och få derföre hemställa, att denna del af motionen må lemnäs utan afseende.
Vidkommande slutligen motionärens framställning derom, att fångar, då dc forslas, må tagas lill dubbell antal på hvarje häst emot andra personer, sorn begagna skjuts; så hade redan genom Kongl.
Brefvet den 8 Juni 1819 det blifvit föreskrifvel, att vid fångforsling två personer, utom den skjutsande, finge åka efter en häst, och fem personer, äfvenledes utom den skjutsande, efter två hästar, så att tre personer alllid påräknades efter hvarje häst; men, med anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorda underdåniga anhållan, att berörde föreskrift måtte ändras, balkong!. Maj:t, genom Circulaire af den 7 Juli 1841, stadgat, alt tills vidare och så länge fångars transporterande verkställdes å de skjutsandes egna åkdon, ej mer än en person, utom den skjutsande, finge åka efter en häst, och ej mer ån fyra personer, den skjutsande likaledes oberäknad, efter t.vå hästar.
Till stöd för en förändring uti sistberörde
Nådiga stadgande och för bifall lill motionärens förslag, förekommer, att fångar vanligen icke medföra några saker eller varor, och att således om två fångar, jemte den skjutsande, färdas efter hvarje häst, fångskjutsen i allmänhet icke är tyngre äu vanlig gästgifveri-skjuts, vid hvars begagnande den resande eger medföra effécter, som till vigten kunna anses mot en person svarande, och att, enligt nu gällande föreskrift, blott, en enda fånges forslande fordrar tvä hästar, nemligen en för fången och en för åtföljande gewaldiger, hvilket, sedan skjutslegan blifvit ökad för de orter, der skjutsen är upplåten på entreprenad, skulle komma att betydligen öka den för fång-forsling redan utgående kostnad.
Af dessa anledningar få Utskotten vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, med upphäfvande af de i Kongl. Circulairet den 7
Ju li 1841 i ofvanberörde afseende meddelade föreskrifter, det* Stais- samt Allm.
Bcsv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 55. 7 lili Kongl. Brefvet den 8 Juni 1819 gifna, ofvan omförmälde, stadgande måtte åter varda gällande, och att således vid forsling af fångar två personer, utom den skjutsande, må åka efter en häst, och fem personer, den skjutsande äfvenledes oberäknad, efter två hästar, så att tre personer må kunna färdas efter hvarje häst.
Slockholm den 4 Mars 1845.
Reservat iouer: Af Biksdagsfullinägtige Jonas Johansson, Sven Heurlin och Hans Pehrsson, som ansägo motionen, i hvad den åsyllar ändring i nu gällande föreskrift örn det antal långar, som efter hvarje häst får forslas, böra förfalla.
Af David Andersson från Hallands Län: ”Emot sammansatta Utskottens betänkande får jag äran afgifva min reservation:
Utskotten hafva, i förevarande betänkande, beslutit den förändring i nu gällande Förordning, att vid forsling af fångar 2me personer må åka på en häst, samt alt på tvänne hästar fem personer måge åka vid båda tillfällen, oberäknadt den skjutsande.
Jag anser denna förändring i Författningarne vara för mycket ingripande i den enskildes rättigheter, då sammansatta Utskotten icke emot eli sådant åläggande lemuat den enskilde eller den skjutsskyldige någon emot en sådan ålagd pligt svarande ersättning, vare sig i förhöjd skjutslega eller ens någon utsträckt tid för alt få förrätta forslingen långsammare.
Utskottens skäl för ifrågavarande förändring är, att det allmänna ej skall belastas med förökade kostnader för fångforslingen, men Utskotten hafva icke dragit i betänkande att kasta en sådan tunga på den skjuts-skyldige.
Huruvida delta Utskottens uttalade skäl kan anses tillräckligt talande för ifrågavarande förändring i en Författning, sorn ej har längre aflägsen dato, än den 7 Juli 1841, och hvilken Författning eller Circulaire då tillkommit, på grund af flere klagomål från Nationen, kan jag ej inse, och kan jag för ingen del för mig sjelf göra begripligt, alt det är Nationen värdigt att stifta sådane lagar, att den enskilde individen skall komma att godlgöra de kostnader, som samhället gemensamt anser för sig för mycket påkostande att gälda.
Det är icke länkbart, ali fångforslingen, så länge den fortfar att förrät - 8 Stals- samt Allm. Best.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o frfr. las på reserv-skjuts kommer att ske långsammare, än vanlig skjuts; ty fånggewaldigern lär väl icke efterlåta att begagna sin rättighet att färdas sorn resande, och lära, i följd deraf, äfven fångarne komma att färdas lika fort med gewaldigern, och torde, under de tider af äret, då vägarne äro djupa, det blifva ganska svårt för den skjutsande alt, med sex personer till lass, kunna förrätta skjutsningen på den i gästgifveri-förordningen bestämda tiden.
Jag anser derför nu gällande Författning vara den mest lämpliga och att sammansatta Utskottens betänkande bör förfalla.”
Härmed hafva förenat sig: G. B.
Appel/pust, Jonas Jonasson, Anders Nilsson, A. J. Sandstedt, Petter Pehrsson, Jöns Månsson, Jöns Jönsson «>ch L. Gezelius.
Af Nils Strindlund'.
”Då denna fråga förevar och beslutades, var jag på permission till hemorten afrest, och har således ej i beslutet deltagit; men lår dock tillkännagifva, att någonting' mer orättvist, och likartadt med de beslut, som under den så kallade Frihetstiden togos, har jag icke sett, då 3:ne Riks-Stånd ålägga det 4:de en overkställbar tyngd, uti hvilken de 3:ne Riks-Stånden icke deltaga.
Det bör vara hos de 3:ne magtegande Stånden en helig pligt att icke orättvisligen utöfva sin magt, och fastän de sjelfve anse sig icke förlora något ekonomiskt, får den moraliska känslan icke döfvas af det låga motivet, att Staten slipper med mindre uppoffring*.
Af Ola Jeppsson från Blekinge
Län, hvilken förklarade, att han vid beslutets fattande varit på permission frånvarande.
Af Måns Mänsson från Calmar Län: ”Hvad, som föranlät Höglofl.
Utskotten att besluta, det skrifvelse skall till Kongl. Maj:t afgå med begäran, att två fångar skola åka efter en häst och fem efter 2 hästar, skjuts-karlen oberäknad, kan jag icke förstå.
Det lär väl vara kändt, att, då fången forslas genom landet, sker det med lika hastighet, som marche-forcée eller skjuts i allmänhet.
När nu, som icke sällan händer, fångarne äro försedde med 6 å 8 lispund, jern hvardera, och hvarje karl väger 9 å 10 lispund, får hästen en börda af circa 35 å 40 lispund, skjutskarlen oberäknad.
Hvad är anledningen till att pålägga ett sådant barbari på den skjutsskyldiges bekostnad?
Hafva hästarne blifvit så starka sedan förra Riksdagen, att Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Memorial, N’.o 56, 57. 9 att de nu kunna draga dubbel tyngd, än de förr mägtat, eller är Stalscassan så medtagen, alt betalning icke är att tillgå?
Det förra har jag icke kunnat upptäcka.
Skulle det sednare alternativet vara händelsen; så låt herrskapet marchera till fots.
Att ålägga den skjuts-skyldige att skjutsa 2:ne fångar på en häst och 5 på 2 hästar är, lindrigast sagdt, obilligt hegardt, samt äfven icke verkställbart vid andra tillfällen, än då godt slädföre inträffar, så vida man icke vill förutsätta att man får forsla dem lik* med andra forlass, t. ex. tackjern eller andra lunga effecter; då kan man sätta för ett par osar, köra helt prydligt uti mak.” N:o 56.
Ank till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. ra.
Memorial, i anledning af dterremiss ä Utlåtandet, N:o io. Detta Utskottens utlåtande, afgifvet, angående väckt fråga om inköp för Statens räkning af framlidne Amiralen Gustaf af Klints Sjö-cliartse-verk, kar af Högloft.
Ridderskapet och Adeln blifvit återremitteradt; men som detsamma är vordet bifallet af Hederv.
Bonde-Ståndet den 16 samt af Högv.
Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet den 20 November förlidet år, i anseende hvartill frågan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom 3:ne Stånds beslut afgjord, så kan. någon vidare behandling deraf å Utskottens sida icke ega rum.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6. e. m.
Memorial, i anledning af dterremiss d Utlåtandet, JS:o 17.
Från Hederv. Bonde-Ståndet har Utskottens berörde utlåtande, Bih. till R.
Prof. 1845. 4 Sami. 2 Aid. 16 Höft. 2 10 Stats- samt Allm.
Best'.- och Elion.-UtsLcltens Memorial, N:o 58, 57. rörande väckt motion om indeldta soldatens befriande från arbels-commendevingar för allmänna eller enskilda bolag m. m., blifvit till Utskotten återremitteradt; men då, enligt ankomna protocolls-utdrag, utlåtandet blifvit bifallet af Högv.
Preste-Ståndet den 9, af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 11 oell af Vällofl. Borgare-Ståndet den 14 December förlidet år, hvadan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, frågan är genom 3'-ne RiksStånds beslut afgjoi’d, hafva Utskotten funnit någon åtgärd i anledning af den erhållna återremissen icke vara att vidtaga.
Ank. till Exp.-Utsk den 5 Mars, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af äterreniiss d Utlåtandet, N:o 18.
Utskottens ifrågavarande utlåtande, som afgifvits med anledning af väckt motion om rättighet för invånare i Are härad af Skaraborgs Län, att erhålla utsyning å Krono-parkerna Hunne- och Halleberg, har af Hederv.
Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt; men som detsamma är vordet bifallet af Högv.
Ridderskapet och Adeln den 11 och af Vällofl. Borgare-Ståndet den 14 December förlidet år; alltså och då frågan sålunda är, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, genom 3:ne Stånds beslut afgjord, så kan någon vidfare behandling deraf å Utskottens sida icke ega rum.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. tn.
Memorial, i anledning af äterreniiss ä Utlåtandet, N:q 24- Utskottens berörde utlåtande, rörande väckt motion om insockne Stats- samt Allm. /Jesy.- och Ekon.-Utskottens M<moria!, N:o 60, 61. 11 frälsehemman i Bohus
Län befriande från rotering har af Hederv.
BondeStåndet blifvit återremitteradt; men då detsamma är vordet bifallet af i i oglad.
Ridderskapet och Adeln samt Högvörd.
Preste-Ståndet den 30 sisllidne December och af Yällofl.
Borgare-Ståndet den 4 Januari detta år, i anseende hvartill frågan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom 3:ne Stånds beslut afgjord, så kan någon vidare behandling deraf å Utskottens sida icke ega rum.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl 6 e. m.
Memorial, med anledning af återremiss å Utlåtandet, JV:o 25.
Bonde-Ståndet har till Utskotten återremitterat berörde utlåtande, afgifvet, i fråga om indragning af de på Statens bekostnad underhållna stuterier; men då utlåtandet är af Höglofl.
Ridderskapet och Adela samt Högv.
Preste-Ståndet den 30 sistlidne December och af Yällofl. Borgare-Ståndet den 4 derpåföljde Januari gilladt, samt frågan sålunda, enligt 75 § Riksdags-Ordningen genom 3 Stånds beslut afgjord, kan någon ytterligare åtgärd dermed af Utskotten icke vidtagas.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Mars, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 26.
Detta, rörande väckt fråga om anställande af ytterligare en lärare vid- apologist-skolan i Haparanda afgifna, utlåtande har blifvit af Högv - 12 Stais- samt Allm. Bcsv.- och EKon.-UUkottens Utlåt andt. fi:o 62, 6S.
Preste-Ståndet återremitleradt; men då detsamma är vordet bifallet afHoderv.
Bonde-Ståndet den 14, af Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 22 och af Vällofl. Borgare-Ståndet den 24 Januari innevarande år, i följd hvaraf fråsan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom 3 Stånds beslut afgjord, så kunna Utskotten dermed icke vidare taga befattning.
Ånk. tilt Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. m.
Memorial, i ättledning af dterremiss d Utlåtandet, N:o Jo.
Nämnde utlåtande, rörande väckta motioner om Landtbruks-Academiens indragning och den Academien tilldeldte fonds öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, m. m., har blifvit gilladt af Högv. Preste-Ståndet den 17, af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 23, och af Vällofl.
BorgareStåndet den 24 sistlidne Januari, men af Hederv.
Bonde-Ståndet återremitteradt; och som nämnde utlåtande blifvit af 3:ne Riks-Stånd gilladt, anse Utskotten, med stöd af 75 § Riksdags-Ordningen, den erhållna återremissen icke kunna till vidare åtgärd å Utskottens sida föranleda.
Ank. lill Exp.-Utsl. dea 5 Mars, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af dterremiss ä Utlåtandet, N:o 3i.
Detta utlåtande, afgifvet med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i fråga om förändring i sättet för ersättning af hästar och per - Stätt- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskott ens Memorial, N:o 04, 65. 13 sedlar, som vid Rusthålls-regementena under krig gå förlorade, har blifvit af Hederv.
Bonde-Slåndet återremitteradt; men då samma utlåtande är vordet bifallet af Vällofl.
Borgare-Ståndet den 24, afHögv.
Preste-Ståndet den 25, och af Höglofl.
Piidderskapet och Adeln den 29 nasti.
Januari, i anseende hvartill frågan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är génom trenne Stånds beslut afgjord, så kan någon vidare behandling deraf å Utskottens sida icke ega rum.
Ank till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning- af ater remiss d Utlåtandet, N:o 33.
Utskottens berörde utlåtande, angående väckt fråga om anslags beviljande till utvidgning af Carlskrona läroverk har blifvit bifallet af Välloil.
Borgare-Ståndet den 24, af Högv.
Preste-Ståndet den 25, och af 1 ledet-v.
Bonde-Ståndet den 28 nästlidne Januari, men deremot återremitteradt af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 29 i samma månad; och som, enligt 75 § Riksdags-Ordningen, frågan sålunda är genom trenne RiksStånds beslut afgjord, så få Utskotten tillkännagifva, att å Utskottens sida någon vidare behandling af samma fråga icke kan ega rum.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 c. m.
Memorial, i anledning af , dterrerniss ä Utlåtandet, JS:o 36.
Utskottens nämnde utlåtande, angående Kongl. Maj:ts Kådiga Pro - 14 Stats- samt Allm. liese. o. E kun.-Ltskot tens Memorial.
N:o (iO. position om rolhållarnes vid Forssa, Delsbo och Jerfsö compagnie: af Helsinge regemente befriande från åtagandet att förse Under-oilicerare \id nämnde compagnier med bus och ved samt muhlbete för tleras kreatur, har af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit återremitteradt; men dä detsamma är vordet bifallet af Vällofl.
Preste-Ståndet den 25 och af Hederv.
Bonde-Ståndet den 28 sisLl.
Januari, i anseende hvartill frågan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom Irenne Riks-Stånds beslut åtgjord, så kan någon vidare behandling deraf å Utskottens sida icke ega rum.
Ank. tili Exp.-Utsk. d. 5 Mars, kl. 6 e m.
Memorial, i anledning af .ät er remiss ä Utlåtandet, N:o 4 1 Detta utlåtande, som afgifvits i fråga om ökadt anslag till Folkskolelärare-seminarierne i Riket, är af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln återremitteradt, men deremot bifallet af Hederv. Bonde-Ståndet den 5, af Vällofl.
Borgare-Ståndet den 10 och af Högv.
Preste-Ståndet den 15 sistlidne Februari; och som, enligt 75 § Riksdags-Ordningen, frågan sålunda blifvit genom tvenne Riks-Stånds beslut afgjord, så få Utskotten endast tillkännagifva, att någon vidare behandling af frågan å Utskottens sida icke kan ega rum.
Stats- samt Allm. Bese.- och Eleon.-Utskottens Alem., N:o 67, Uti.
N:o 68. 15 N:o 67.
Ank.|till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af återre/niss å Utlåtandet, N:o 4<b Utskottens berörde utlåtande, afgifvet, med anledning af väckt fråga om spridda rusthålls- och roteandelars sammandragning, har blifvit at Hög v. Preste-Ståndet återremitteradt; men då samma utlåtande är vordet bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet den 12, och af Hederv. Bonde-Ståndet den 15 nasti.
Februari, i anseende hvartill frågan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är genom trenne RiksStånds beslut afgjord, så kan någon vidare behandling deraf, å Utskottens sida, icke ega rum.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om en Normalskolas inrättande i Stockholm för fruntimmers-undervisnintren.
O Från Högloft.
Ridderskapet och Adeln hafva Utskotten fått emottaga en af Herr Lagergren, Aväckt motion, hvaruti blifvit anfördt, att, lastan i sednare tider många åtgärder vidtagits för den allmänna undervisningen, den del deraf, som rörde qvinnans bildning, likväl blifvit nästan helt och hållet lemnad ur sigte.
Yäl hade så kallade pensioner, genom enskildes bemödanden, inrättats, och, bland dessa, den JUallinska skolan här i hufvudstaden, sorn redan verkat mycket godt i denna väg, men dessa enskilda inrättningar vore dels otillräckliga och dels saknades der vanligen en genomtänkt plan för undervisningen och en allvarlig sammanhållning 16 Siats- samt Allm. Best.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, K:o CS. deraf, äfvensom desse enskilda undervisnings-anstalter icke i längden kunde gifva den föresyn, som behöfdes för fruntimmers-undervisningen i allmänhet.
Lärare ombyttes och dermed förändrades ofta grunderne för undervisningen; hvilket ock desto lättare inträffade, sorn det vore nästan fullkomlig brist på lämplige läroböcker för flickskolan.
Erfarenheten ådagalade ock, att fruntimmers-undervisningen i de fleste pensioner tagit en skef riktning; så t. ex. borttoge ett alltför träget studium af Fransyska språket samt musiköfningar mycket af den tid, hvilken borde offras åt kunskaper, som mera bilda förståndet och hjertat.
Men då qvinnan är en medlem af samhället, då lion arbetar för dess båtnad med lika ansträngning sorn mannen, då hon tryckes af samhällets bördor, vågar vid dess faror och drabbas af dess olyckor, i lika mon som mannen, borde också samhället skänka enahanda omvårdnad åt den uppväxande medborgarinnau, som det egnar sina unga medborgare, så att lika barn finge njuta lika rätt.
Den undervisning, sorn kan påräknas i föräldrahemmet vore ej tillräcklig, utan skolans medverkan, ty många mödrar förstode ej att uppfostra barn, och många, som kunde gifva en sedlig utveckling af barnens anlag, kunde dock ej åstadkomma någon intelleetuel förkofran.
Mången moder vore ock af härden så bortryckt, af sjukdom så utmattad, af fattigdom så betryckt och af göromål så öfverhopad, att hon saknade lust eller kraft eller tid för det mödosamma varfvet.
Behofvet af skolor för fruntimmers-undervisningen hade visat sig jemväl deraf att, på sätt erfarenheten ådagalagt, hvarje moder, som dertill eger tillfälle, sänder sin dotter tili skolan; och hon gör detta, icke för att sjelf slippa besväret eller för att blindt följa efter bruket, utan emedan hon känner sig behöfva skolans biträde.
På grund häraf och då, för omförmälde undervisnings befrämjande, i synnerhet en sådan anstalt vore af nöden, som skulle hafva till ändamål, dels att gifva eleverne en tjenlig uppfostran och undervisning, dels att bilda lärarinnor samt bestämma prof och betyg öfver deras så väl kunskaper, som undervisningsförmåga, och dels att vidtaga lämplige åtgärder för läroböckers utarbetande, har motionären föreslagit, att en sådan iVormal-skola, för hvars organisation lian jemväl uppgifvit grunderne, måtte inrättas; hvarjemte han hemställt, att ett årligt anslag dertill af 3,OOt) IVdr Banco måtte lemnäs.