Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti den, i anledning häraf, till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, N:o 378, hafva Rikets Ständer förklarat, att den proposi tion, hvaröfver Rolehållarne vid ifrågavarande sammankomster hördes, först blifvit väckt och framställd af provincen Skånes vid i8ra års Riksmöte närvarande Representanter af de 3:ne Stånd, som i roterings-besväret deltaga; att
Rotehållarne bort hörsamma kallelsen och inställa sig sjelfve eller genom ombud, samt att de frånvarande icke borde få fördröja verkställigheten af de närvarandes med mycken enhällighet fattade beslut, helst de egt tillfälle att anföra underdåniga besvär; i följd hvaraf Rikets Ständer, som icke kunde Bihang till R, St.
Prot. i834. 4 Sami. 2 Afd, it.te Häftet.
1 * Stats- samt Allm.
Bcsv. och Oecoii,-Utskottens Utlåtande N'.o 48. medgifva, att Skåne, i förhållande till folkmängd, välmåga och de rika tillgångar en tacksam jord åt landlmannen erbjöde, vöre, på det liela taget, hårdare roteradt, än Rikets öfriga provincer, ansågo sig så mycket mindre kunna gilla de i ofvanberörde omständigheter gjorde anhållanden, som dea ofelbara verkan af de framlagde förslagen skulle blifva en rubbning i de nuvarande båda Skånska Infanterie-Regementenas styrka och bestånd, ledande antingen till uppoffring eller eftergift å Statens sida af flere hundrade Soldatnumer eller en deremot, så länge den i vissa fall medgifna vacancetiden fortfar, för Sals-Verket påräknad betydlig inkomst, hvilken då i stället måste genom allmän Bevillning fyllas, eller ock möjligt vis åstadkom mande tvänne reguliera Infanterie-Regementens totala upplösning och försvinnande ur Armeens leder, enär inga garantier derföre kunde uppställas, att Rotehållarne i Skåne, efter att en gång hafva till den fordna extra 10- teringen återgått, frivilligt skulle åtaga sig att densamma emot ständigt Knektehåll utbyta, sedan de af den lyckliga samdrägt med sina grannar, hvaruti Riket allt sedan år r8i4 sig befunnit, egt tillfälle förvissa sig derom, att, under ett längre fortfarande fredstillstånd, extra roteringsskyldighcten vore för dem af ett afgjordt företräde framför det ständiga Kneklehållet, äfvensom alt all den kostnad de, under senast förflulne i5 år, varit nödsakade att för sine ordinarie Soldaters anvärfning, underhåll och beklädande vidkännas, kunnat dem besparas, så framt de icke år 1813 emot ständigt Knektehåll utbytt sin dåvarande extra roleringsskyldighet; men som vid den verkställda roteringen till ordinarie
Knektehåll flere misstag och origtigheter blifvit begångne, och desamma, redan vid 1818 och i8a3 årens Riksdagar till Kongl.
Maj:ts Nådiga uppmärksamhet anmälda, icke nu mera kunde utan vid en ny undersökning och rolejemkning inom provincen undanröjas eller afhjelpas, men emot hvilken, till sin billighet redan vid tvänne tillfällen af Kongl. Maj:t Nådigst erkände anstalt, det af Rotehållarne vid ständiga roteringens åtagande fästade vilkor, att ingen måtte blifva högre än förut roterad,, ansetts ligga i vägen; tillstyrkte Rikets Ständer i underdånighet, alt, till afhjelpande af de emot roteringen anförde klagomålen, Kongl.
Maj:t täcktes genom Dess Befallningshafvande sammankalla samtlige Rotehållarne vid Södra och Norra Skånska InfanlerieRegementena samt till deras besvarande framställa följande tvänne alternativ: ä) ”Huruvida vid den redan skedda roteringen bör förblifva, blott ”med den förändring, att de nuvarande 86 öfverlopps-rotarne, från och med ”det år, som näst påföljer, då beslutet af Rotehållarne härom varder fattadt, Stats- samt Alim.
Besv. och Oecon.-Vtsköttens Utlåtande Td.o 48. 3 ’’anslås till understöd för de Rotehållare inom bägge
Länen, hvilka vid skeende undersökning befinnas vara i mesta behof af lindring i ålagd rote”ringsskyldighet;” eller b) "Om Rotehållarne hellre åstunda, att en allmän jemkning i berörde rotering bör anställas, då, i sådant fall, nedannämnde grunder och vilgor derföre skola af Rotehållarne, utan ringaste modificationer eller förändringar antagas.”
Jemte uppräknande af desse grunder, hvaribland må nämnas den, att förbehållet, "det ingeri rote kunde påföras högre ordinarie numer , ån han förut utgjort extra rotering, skulle anses undanröjdt och icke ligga i vägen för den blifvande rote-jemkningen, anhöilo Rikets Ständer, att till dess verkställande måtte förordnas en Commission, och att förslaget lill berörde jemkning kunde vid denna Riksdag Rikets Ständer fö-^ reläggas lill den åtgärd 80 §.
Regerings-formen föranleder; men emedlertid skulle det redan upprättade Roleringsverket tills vidare i orubbadt skick förblifva.
Omförmälde angelägenhet har jemväl å denna Riksdag blifvit anhängig gjord genom en hos JEIöglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt, samt derefter lili Stats-Ulskotlct remitterad motion, hvaruti Herr Hallenborg , Carl Johan, anfört, att de af Rikets Ständer å förra Riksdagen föreslagne jemknings-alternativ voro af den beskaffenhet, att de gåfvo Rotehållarne ökad anledning till missbelåtenhet, enär derigenom dels icke afbjelptes det öfverklagade obilliga förhållandet, att, vid det år 1813 hällne sammanträde med de rolerings-skyldige, de frånvarande förklarades samtycka lil! den gjorda proposition 0111 ständig roterings införande, dels icke uppfylldes det gifna löftet, att hvar och en, som anlog nämnde proposition, skulle få en femtedels nedsättning.
Af sådan anledning, och då någon verkställighet ännu icke följt å berörde skrifvelse, yrkade Motionairen, att det af Ridderskapet och Adeln, skiljaktigt från de öfrige Riks-Stånden, den 22 Februarii 183o i frågan fattade beslut nu måtte af Rikets Ständer antagas; lydande detta beslut sålunda: ”att en ny, af rättvisa och billighet påkallad och af föregående Ständer begärd, allmän jemkning i den år 1811 verkställda extra ro”tering äfven måtte öfvergå provincen Skåne, utan afseende på den derstädes för närvarande provisoriskt bestående ordinarie rotering, hvilken ”sålunda upphäfves; men att, efter skedd och i laga ordning stadfästad jemkning med hela extra rotehålls-skyldighelen för 2,872 Numer inom de ”tvänne
Länen, de extra roterings-skyldige måtte sockne- eller härads-vis ”börås, hvar och en lör sig, öfver den proposition, att, emot erhållande af 4 Stut:- samt Allm.
Besv. och OucoH.-Ut kottens Vildt inde N:o 48. ”en tredjedels minskning i sia extra rotehålls-skyldighet, åtaga sig det stan”diga Knektehållet, sålunda lill en tredjedel i numeraira beloppet nedsatt; ”och att den, som ifrån de utlyste sammankomsterne för detta ändamål ute"blifver, lemnar intet eller vilkorligt svar, måtte anses icke hafva uppå förelaget ingått, utan alltså vilja förblifva vid den oförraeilade extra rote*'rings-skyldigheten; dock att under tiden den närvarande ordinarie rote''i ingen kom me att orubbad förblifva.” Sedan Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotlen, som gemensamt företagit behandlingen af detta ärende, genom Kongl. Maj:ts Kådig 1 Berättelse vid denna Riksdag, om hvad i Rikets Styrelse sig tilldragit, inhemtat, att med den jemkning af ständiga Knekte-hållet i Skåne, hvarom Rikets Ständer vid sista Riksdag gjorde underdånig framställning, någon åtgärd ännu icke kunnat vidtagas, enär regleringen derom vore beroende af extra roteringens i provincen afslutande, men att emedlertid ali skyndsamhet blifvit vederbörande anbefalld med de i sistnämnde afseende nödige åtgärderné; så hafva Utskotten öfver-vägat hvad i ofva 11 berörde måtto förekommit samt förhandlingarne i denna (Våga å förra Riksdagen i öfrigt O D O O innehålla; och alldenstund den af Herr Hallenborg nu väckta motion, som hufvudsakligen är af enahanda syfte med de å förra Riksdagen gjorda yrkanden, samt står i strid med Rikets Ständers då fattade och lill Kongl. Maj:ts
Nådiga bifall hemställde beslut, olvifvelaktigt skulle, om den bifölles, leda till den följd, sora Rikets Ständer just befarat och velat undanröja, nemligen att Rotehållarne ålergingo till extra voteringen, såsom för dem åf elt afgjordt företräde, och alt tvänne Infanterie-Regemenlen till styrka och bestånd rubbades, om icke helt och hållet upplöstes; för den skull, och då,' i Utskottens tanka, en återgång till extra roterings-skyldigheten vore så mycket mera betänklig, sorn denna skyldighet numera får fullgöras genom posterande af hästar i stället för manskap, hvilken förändring, i händelse af krig, skulle för Rikets försvar, i en så vidsträckt gräns-province som Skåne, vara af högst menligt inflytande; hafva Utskotten funnit sig icke kunna tillstyrka, att Heir Hallenborgs motion må lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 1 Dec. i83/j.
Reservation af Herr Grefve Horn, C. F. \ dag reserverar mig emot detta beslut, och Stuts- saint Allm.
Besv, och Oecon.-Utskoiteus Utlitnudt Nio 43. ^ oell anser, att Utskotten Lort tillstyrka llikets Ständer att, med tillkänna** gifvande, det Rikets Ständer finna de vid sista Riksdag för rotejemkningeu i Skåne fästade vilkor vara i flere fall stridande emot de löften, som Statsmagterne, i oell för ordinarie roteringens åtagande, lemnat de roleringsskyldige, ytterligare fästa Kongl.
Maj:ts Nådiga uppmärksamhet å nödvändigheten af den ifrågavarande rotejemkningens verkställande, samt anhålla, alt Kongl. Majit ville, utan hinder af Rikets Ständers vid sista Riksdag i detta ämne fattade heslut, låta, efter Rotehållarnes hörande i behörig ordning, uppgöra och för nästa Rikets Ständer framlägga, till den åtgärd 80 Regeringsformen föranleder, ett förslag till rotejemkning i Skåne, hufvudsakligen grundad t derpå, att det Rotehållarne gifna löfte om en femtedels nedsättning i roteringen må uppfyllas/'
Uti denna reservation har Herr Hjärne, //., instämt, STOCKHOLM, i83/(, hos J. A. Walldck.
Stats- samt Allm. Besa.- och Oecon.-Utsh:s Utlåtande N’.o 40' 1 N:o 4g.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 19 Jan. 1835.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärlcningar vid Utskottens Betänkande, N:o 34, i fråga om Folkskolors inrättande i Riket.
Ijtskollens uti förrberörde ämne afgifne Betänkande, som Högvördige Preste- och Vallo fl.
Borgare-Stånclen bifallit, bär till Utskottens förnyade handläggning blifvit återremitteradt, på grund af dervid gjorda anmärkningar och afgifna yttranden, inom Höglo fl. Ridderskapet och Adeln, af Grefve Horn, Friherre Cederström, Ilerrar Cederschiöld, Stuart, von Hartmansdorff', Hjarne, Dalman och Lefren, samt, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af de flesta Ståndets Ledamöter.
Dessa anmärkningar innefatta hufvudsakligen följande yrkanden: 1:0 att en ändamålsenlig plan för allmänna Folkskolors inrättande malte varda ularbelad och offentliggjord, på det alt dessa Skolor kunde åstadkomma den fördelaktiga verkan på de fattigare folkclassernas sedlighet och bildning, som med dem åsyftas; att Anders Danielssons förslag, rörande organisationen af folkskolor och förvaltningen af deras medel, bort understödjas; att som Utskotten skolat med mycken karghet utminuterat upplysningen och förbisett åtskilliga ganska vigtiga kunskapsdelar, så borde i första punkten af Utskottens förslag tilläggas en uppgift på alla de kunskapsgrcnar, som böra blifva föremål för undervisning i Skolan, äfvensom slutligen alt, enär en stor svårighet mötte att erhålla skickliga Lärare, undervisningen i Skolorne måtte uppdragas åt torftige Studenter, och inskränkas till 9 månader om året, på det att de 3:ne återstående kunde få begagnas lill Lärarens enskilda studier; 2:0 att ovilkorliga påbud måtte utfärdas om Folkskolors inrättande i hvarje Pastorat, der sådant icke redan skett, och att kostnaden dertöre borde bestridas genom proportionell sammanskott af hvarje inom Pastoratet mantalsskrifven person; äfvensom att bidrag och uppmuntringar till sådana anstalter måtte utsättas af allmänna medel, t, ex. bränvlnsskatten; hvarjemte yttra dt blifvit, att önskeligt vore, om, genom ett väl ordnadt fondsystem, tillgångar kunde skapas till ifrågavarande ändamål; 3:o att en närmare undersökning, än Utskotten föreslagit, borde tillstyrkas, rörande Kyrkornas disponibla tillhörigheter, äfvensom huruvida Bihang till R.
Fröt. 1834 och 1835. 4'-de Sami. 2'dra Afd. ± 13;de Håftet.
3 Stats- samt Allm.
Be sv.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande JS:o fg. tillgång kunde beredas af de inkomster, som falla af lediga ecclesiastika lägenheter, då tvister uppstå om deras återbesättande, samt att, af den Pastorerne på vissa ställen anslagne Kronotionde^ eller vederlagsspanmål, minst iq tunnor, men val deröfver, måtte anslås till Folkskolorna; 4:o att Pastorerne skulle aflemna, till bidrag för folk-undervisningens befrämjande, a5 procent af de årligen inflytande så kallade Likstolarne och af deras, öfrige mindre intrader; 5:o att Anders Danielsso?is förslag, rörande creditiv till förmon för Folkskolorna och Landshöfdingarnes befattning med föranstaltande om subscription af medel för samma, ändamål, måtte af Utskotten understödjas; 6:0 att, enligt hvad alla anföranden från Hedervärda Bonde-Ståndet åsyfta, Anders Danielssons förslag om ett extra nådår för Folkskolorna borde tillstyrkas, äfvensom flere Ledamöter af nämnde Stånd- ansett, att 2:ne sådane måtte begäras; hvarjemte det jemväl blifvit föreslaget, att ett års inkomster af lediga Klockare-lägenheter skulle anslås, för samma ändamål..
Efter att hafva behörigen öfvervägat hvad sålunda emot det återremitterade Betänkandet förekommit, anse Utskotten sig, tillbesvarande deraf, , böra vördsamt anföra: 1:0 att, beträffande först yrkandet om utarbetande oell offentliggörande af en ändamålsenlig plan för Folkskolorna, en sådan plan redan blifvit utarbetad och finnes allmängjord uti Laroverks-Comiteens från trycket utgifna Betänkande af den 28 December 1828; hvadan ock Utskotten , vid afgifvandet af det förra Betänkandet, hade funnit sig endast böra framställa och utreda, de allmänna grunder, sorn, enligt hvad Läroverks-Gomitéen utvecklat, vid denna frågas pröfning måste tagas i öfvervägande.
Utskotten hafva, på dessa grunder, trott lämpligt vara, att de speciela bestämmelserna för hvarje Skola, såsom valet af’ undervisningsmethod, af lärare och läroämnen borde,, såsom bemäld® Comité’ äfvenledes föreslagit, öfverlåtas åt communerna sjelfva och. få bero på deras frivilliga öfverenskommelse.
I afseende på läroämnen hafva Utskotten således endast yrkat iakttagandet af den grundsats, att en ändamålsenlig religions-underv.isning bör vara Folkskolans första ändamål, emedan det är härpå, som all folkbildning måste hvila.
Men då denna undervisning ingalunda utesluter den af andra kunskapsgrenar, hvilka Utskotten ansett, i sammanhang med densamma, böra bibringas, och hvaraf Utskotten uppgifvit de allmännaste och mest angelägna, som icke på något ställe Köra underlåtas, hafva Utskotten., Siats- samt Allm. Besv.- och Oec'on.~ Ulshs Utlåtande N:o 4g• 3 ■beträffande för öfrigt valet och vidden af läroämnen, trott det böra lemnas vederbörande öppet och fritt, att i detta afseende bestämma och vidtaga den utsträckning, som omständigheterna och locala förhållanden kunna medgifva, på sätt som Läroverks-Comitcen uppgifvit och Herr Lefrén i sitt anförande tydligen utvecklat.
Enligt denna åsigt finna Utskotten det icke eller nu lämpligt, att tillstyrka en allmän föreskrift om alla de läroämnen, som kunna blifva föremål för undervisning i Folkskola, enär en sådan anstalt på ena stället kan vinna en vidsträcktare syftning och utvidgning, än på ett annat, helst då, såsom flere Talare anmärkt, en stor brist på skicklige Lärare ännu förefinnes.
Till afhjelpande af sistnämnde svårighet har val blifvit föreslaget, att torftiga Studeuter borde begagnas under 9 månader af året såsom Lärare i Skolorna, men Utskotten få härvid erinra, att, om än detta skulle med framgång kunna på ett eller annat ställe verkställas , anse Utskotten likväl, att frågan derom må bero på communernes fria val och öfverenskommelse, men icke, att den bör blifva föremål för ett allmänt stadgande.
På dessa skäl finna Utskotten de i irsta Momentet upptagne anmärkningar icke kunna föranleda Utskotten, alt tillstyrka någon förändring i det afgifne Betänkandet. 2:0 Hvad dernäst angår det i ardra Momentet framställda förslag, ätt ovilkorliga påbud måtte utfärdas örn Folkskolors inrättande i hvarje Pastorat, och att kostnaden derföre borde beslridas genom sammanskott af hvarje mantalsskrifven person m. m., så finna Utskotten sig, till besvarande häraf, endast böra åberopa hvad det återremitterade Betänkandet i denna del innehåller.
Hvarjemte Utskotten, i afseende på den framställda önskan om bidrag genom ett väl ordnadt fondsystem, få tillägga, att, i händelse ett sådant system redan vore infördt och egde rum, Utskotten visserligen icke skulle draga i betänkande att tillstyrka, det Folkskolorna mätte komma i åtnjutande af de tillgångar, som derigenom kunde beredas, men att, då detta icke är fallet, Utskotten sakna anledning, att å framställningen härom göra afseende. 3:o Angående yrkandet om en närmare undersökning, rörande Kyrkornas disponibla tillhörigheter, samt tillgången af de inkomster, som falla af lediga Pastors- och Comministers-beställningar, då tvister uppstå om deras återbesättande , anse Utskotten sig böra fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derpå, att, utom det att en allmän undersökning härom 4 Siats- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsl:s Utlåtande N:o /fg. skulle blifva vidlyftig oell draga länge ut på tiden, torde det för ifrågavarande ändamål vara vida lämpligare, om den utväg begagnas, som i 4:e punkten af Utskottens Betänkande, pag. io, blifvit föreslagen, nemligen att församlingarne, efter pröfning i utlysta SocknesLämmor oell uti samråd med vederbörande Biskopar oell Landshöfdingar, göra underdånig hemställan, i frågor om sådana tillgångar, då anledning dertill förekommer, hos Kongl. Majit, som icke lärer underlåta, alt, å framställningar härom, fästa allt det afseende, hvilket de kunna förtjena.
Utskotten anse sig således icke af de gjorda anmärkningarne föranledda, att frångå det förslag i detta afseende, som i deras förra Betänkande blifvit framställdt.
Hvad åter angår frågan, att minst 10 tunnor, men väl derutöfver, af den, Pastorerne på vissa ställen anslagna Kronotionde eller vederlagsspanmål borde anslås till Folkskolorna, så hafva Utskotten härvid tagit i öfvervägande, alt den ständiga vederlags-spanmålen blifvit anslagen och ingår såsom Presterskapets försäkrade löneinkomst, äfvensom att den hitintills indragna, sä kallade förlänihgs-spanmålen pä behaglig tid, hvilken, enligt i8i5 års Riksdagsbeslut, borde användas till läro- och uppfostringsverkens understöd, blifvit disponerad till dessa verks lönestater, sorn numera äro reglerade.
Den förlänings-spanrnål, hvilken, sedan denna reglering skett, indragits, lärer uppgå till ett ganska ringa belopp eller omkring 3 å 4 tunnor om året, och tillfaller nu Statsverket, såsom någon ersättning för redan bestridda utgifter: hvadan Utskotten, vid ett sådant förhållande, icke finna billigt och lämpligt, att tillstyrka bifall till hvad som blifvit föreslaget, rörande förändring i dispositionen af den så kallade vederlagsoch förlänings-spanmålen. 4:o
Det har afven blifvit yrkadt, att
Pastorerne borde aflemna a5 procent af de så kallade likstolarne och andra smärre inkomster, till bidrag för folkundervisningens befrämjande.
Härvid få Utskotten upplysa, att conventioner emellan Pastorerne och deras församlingar numera blifvit på många ställen upprättade, till följd hvaraf likstolarne och öfrige mindre intrader dels upphört, dels blifvit nedsatte till vissa bestämda belopp, hvari någon ytterligare nedsättning hvarken vore billig eller lämplig; och då det torde böra förmodas, att dylika conventioner komma att ingås på öfriga ställan, der detta ännu icke skett, samt härtill kommer, att någon säker och bestämd inkomst genom den föreslagna åtgärden svårligen kunde påräknas, helst dessa intrader ofta erläggas i persedlar och såsom frivilliga Stats- samt Allm. Besv.- och O eron.- Utsl:s Utlåtande JS:o 40- 5 gåfvor, så anse Utskotten sig icke kunna tillstyrka, alt å frågan liärom må fästas afseende. 5:o
I afseende på de anmärkningar, som blifvit gjorde vid Utskottens afstyrkande, rörande frågan om creditiv, samt .om
Landshöfdingarnes befattning med subscription af medel, tro Utskotten sig endast böra åberopa de skäl, som Utskottens Betänkande i dessa delar innehåller. 6:0
Hvad slutligen angår det, af de flesta Bonde-Ståndets Ledamöter understödda, förslaget, att åtminstone ett extra nådår af lediga Prestlägenheter borde tillfalla Folkskolorna, så hafva Utskotten visserligen åt detsamma »gnat all den uppmärksamhet, som ämnet förtjenar, men, efter öfvervägande af de följ ler, som af en sådan åtgärd skulle inträffa, anse Utskotten dessa så vådliga, att, enligt Utskottens tanka, detta förslag icke kan tillstyrkas.
Utskotten tro sig härvid böra fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derpå, att, om det måste anses såsom menligt, att tjenste-befattningör i allmänhet en längre lid förblifva obesatte eller förvaltas genom vicarier, så torde ett sådant förhållande i synnerhet verka ofördelaktigt, i afseende på ändamålet med folklärare-platserne inom Församlingarne.
Det lärer icke kunna bestridas, alt, för en ändamålsenlig utöfning af delta Lärarekall, fordras ej allenast kunskaper, utan jemväl en, endast genom tiden och erfarenheten förvärfvad, närmare bekantskap med folkets lynne, sedvanor och bruk.
Måhända är först på delta sätt, som det innerligare och förtroligare förhållande emellan Pastor och dess församling uppkommer, hvarigenom den förre kan utöfva ett kraftigare inflytande på den senares religieusa och sedliga bildning, och hvarigenom församlingen äfven å sin sida bl,ir satt i närmare tillfälle, att emottaga ledning och råd af Pastorns lära och efterdöme.
Under de mellantider, som genom nådåren uppkomma, sker en rubbning i delta förhållande; och Utskotten skulle derföre icke draga i betänkande att tillstyrka ett fullkomligt upphäfvande af all nådårsberäkning, om Presterskapet, lika som de flesta andra Embelsstatér, egde pensions-anstalter lill förmon för efterlefvande enkor och barn, men då sådana anstalter ännu icke finnas, och någon utväg dertill för närvarande ej lärer kunna uppgifvas, vilja Utskotten åtminstone icke göra sig skyldige till den förebråelsen, att, genom tillstyrkande af en förlängd nådårslid, lägga ytterligare hinder i vägen för ernåendet af det vigtiga ändamål, som med förklara rekal let åsyftas.
Man bör jemväl besinna, att, då Pastorerne i egentlig mening skola albela för samma mål, som genom ifrågavarande Skolor bör beredas, nemligen folkbildningens befordrande, så synes det icke 6 Stats- samt Allm. Bcsv.- och Oecori.- Utsila Utlåtande N:o 49- vara väl betänkt, att vilja befrämja de senare genom en åtgärd, som skulle hindra eller åtminstone förlama verksamheten bos de förra.
Sådant vore i sjelfva verket att nedrifva med ena handen hvad man vill uppbygga med den andra.
Utskotten förmena deremot, att, alldenstund den närmaste vården och omsorgen om folkets undervisning samt sedliga bildning^ åligger Presterskapet, så bör dess verksamhet i denna del väl skärpas, meia icke förlamas.
På alla dessa skäl och under åberopande för öfrigt af hvad förra Betänkandet i denna del innehåller, anse Utskotten sig icke kunna frångå deras förut framställda mening, innefattande afstyrkan å det gjorda förslaget om nådår å ecclesiastika lägenheter till förmon för Folkskolorne, äfvensom Utskotten icke heller linna lämpligt, att i allmänhet tillstyrka det ett års inkomst af lediga Klockare-beställningar mätte anslås för samma ändamål, enär inkomsterna af dessa tjenster på de flesta ställen i Riket lära vara så ringa och obetydliga, att de knappast uppgå till nödigt belopp för t jenstens ordentliga bestridande; helst då härtill kommer, att intet hinder möter för communerne sjelfva i de församlingar, der Klockare-lönerne kunna vara betydligare, att, vid inträffande ledighet af sådana beställningar, öfverenskomma, i samråd med vederbörande, om ifrågavarande disposition af löne-inkomsterne och härom göra underdånig hemställan Iros Kongl, Maj:t, som icke lärer underlåta, att derå fästa allt det Nådiga afseende, som det vigtiga ändamålet kan påkalla.
Sedan Utskotten sålunda utlåtit sig öfver de anmärkningar, sorn emot Betänkandet blifvit gjorda, anse Utskotten sig böra tillägga, att Utskotten, ieke af dem funnit sig föranledda att frångå de grunder, som i detsamma blifvit framställda.