Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. sida, uteblifva, så torde dock, genom blotta tillvarelsen af beslutet, en allmännare samverkan till gagn för Banken och för det allmänna beredas, än som för närvarande förhållande är.
Stockholm den 19 Januarii 1834- F. B. v. Sch werin. STOCKHOLM, H. G. Nordström, i834- Banco-Utskottets Memorial JV:o 3. i N:o 3.
Antom till Exped.-Utsk. den 28 Febr’, kl. 5 e. m.
Memorial, med anhållan om Notarie-arfvoden åt 3:ne Protocolls-förande vid Utskottets Afdelningar, och tillåtelse att få antaga ytterligare 2:ne Cancellister.
För beredandet af de Banco-Utskottet tillhörande mångfaldige och viglige ärenden, har Utskottet funnit dessa ärenden, efter deras olika beskaffenhet, böra, i enlighet med hvad under flere förflutne
Riksdagar egt rum, behandlas genom 3:ne serskilde Afdelningar, nemi.:
En för Finance-Ärendena, En för granskningen af förvaltnings-ålgärderne, samt En för Räkenskapernes genomgående och granskning till siffran, hvarföre äfven Utskottet, med stöd af 24 §• 1 mom. i Riksdags-Ordningen, genast till sitt biträde antagit 3:ne Cancellister; men då Afdelningarne hvar för sig ej kunnat undvara en Protocolls-forande, har denna Protocolls-föring måst från början uppdragas åt bemälde 3:ne Cancellister.
Vid sådant förhållande, och då Utskottet redan varit i tillfälle inse att, utom de Protocolls-forande, a:ne
Cancellister för göromålens behöriga och skyndsamma gång inom Utskottet oundvikligen erfordras; får Utskottet härigenom vördsamt anhålla, ej mindre att de af Utskottet redan antagna 3:ne Cancellister, såsom bestridande Notarie-befattningar å Afdelningarne, måtte undfå Notarie-arfvoden, beräknade från antagandet, än ock, att
Utskottet måtte tillåtas genast antaga till sitt biträde ännu anie Cancellister.
Stockholm d. 26 Februarii 1834* N:o 4.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 8 Mars kl. 6 e. m.'
Memorial, i anledning af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Utskottet gifne anmodan, att ofördröjligen inkomma med catliegoriskt svar i fråga om Silfver-utvexlingen.
Genom Protocolls-utdrag af den 20 sistlidne Februarii, hvilket den 2 innevarande månad kommit Banco-Utskottet tillhanda, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat anmoda Utskottet, att ofördröjligen till Rikets Ständer inkomma med cathegoriskt svar i fråga om Silfver-utvexlingen.
Bihane till R.
Fröt. 1834. 6 Sami. 1 A/d.
3 Baft. a JBanco-Utskottets Memorial N:o 4.
Utskottet får, i anledning häraf, vördsamt tillkännagifva, att, — då Utskottet ej ännu från samtlige Riks-Stånden erhållit de ålskiliige derstädes väckte motioner och afgifne yttranden, hvilka stå i det sammanhang med.
Maj:ts aflåtne Nådiga Skrifvelse om Bankens öppnande till Silfverutvexling, att desamma, för frågans behandlande i sin helhet, böra gemensamt med den Nådiga Skrifvelsen under pröfning komma, i följd hvaraf Utskottet ej heller ännu varit i tillfälle att denna fråga till afgörande eller hufvudsaklig handläggning företaga, samt Utskottets yttrande, i fråga 0111 Bankens öppnande till Silfver-utvexling, mäste grunda sig på ett säkert bedömande af de garantier, hvilka för närvarande förefinnas, eller kunna ställas för betryggande, jemväl i en aflägsen framtid, af den stadga uti Rikets mynt- och penninge-väsende, som man genom realisationen åsyftar vinna, men Utskottet sålunda, för besvarandet af förstnämnde fråga, bör ej allenast uppgöra hufvudgrunderne för Bankens Låne-rörelse, utan ock söka bestämma gränserne för Bankens hela verksamhet efter Silfver-utvexlingens början; hvilka ämnen åter äro af den vigt och omfattning, att Utskottet, för att kunna stadga sin öfvertygelse derom, föranlåtes ingå uti noggrann undersökning af flerfaldige derpå inverkande förhållanden, hvartill tid oundvikligen erfordras, ehvad bemödanden än å Utskottets sida må användas — är det för Utskottet icke möjligt, att med den ofördröjliga skyndsamhet, som Höglofl.
Ridd. och Adeln genom dess anmodan synes hafva afsett, meddela svar i fråga om Silfver-utvexlingen, eller att ännu med någon visshet bestämma tiden för afgifvande af Utskottets Utlåtande i denna magtpåliggande fråga och dermed gemenskap egande ämnen.
Stockholm d. 7 Mars i834.
Antora till Exp.-Utst. den 16 Mars 11. i e. m.
Memorial, i anledning- af från tvänne Rikä-Stånd erhål
Ine remisser utaf Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med förslag till Lag för Banken.
Jemte det Högvördige Preste-Slåndet, genom den 8 i denna månad aflåtet Protocolls-utdrag, behagat att till Lag- och Banco-Utskotten remittera Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, .med förslag till Lag för Banken, gifven den 3 Mars i834, har berörde Nådiga Skrifvelse, med åtföljande Lag-förslag, genom den i3 i denna månad ankommet Protocolls-utdrag af förstnämnde dag, blifvit från Hedervärda Bonde-Ståndet till Banco-och Lag-Utskotten remitterad, tillika med ett dervid, af Riksdags - B anco-Ut skottets Memorial N.o 5. 3 Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, afgifvet anförande, deruli bemälde Riksdags-Fullmägtig, bland annat, med anledning af det i samma Nådiga Skrifvelse förekommande yttrande: ”att Lag-Förslaget, endast hvad dess Juridiska del beträffar, blifvit af Högsta Domstolen granskadt,” uppmanat Utskotten, dels att icke handlägga detsamma, enär 87 §.
Regeringsformen tydligen stadgade: ”att lagfrågor, som af Konungen för Rikets Ständer framställas, böra med Högsta
Domstolens yttrande deröfver aflemnas;” samt hvarje del af ett Lag-förslag vore af natur att böra hafva varit af Högsta
Domstolen kändt och pröfvadt, dels ock, att det ofördröjligen i sådant fall till Rikets Ständer återsända.
"Vid föredragning inom Banco-Utskottet af desse Remisser, har hos Utskottet tvekan uppstått, huruvida detta mål vore af sådan beskaffenhet, att det tillhörde Banco-Utskottels befattning; Och, enär det, genom §. 3 af nu gällande Instruction för Banco-Utskottet, är detta Utskott uttryckligen förbjudet, att omedelbart till öfverläggning upptaga något, sorn syftar till rubbning eller förändring i Banco-Inrättningens hufvudgrunder, ursprungligen intagne i Rikets Ständers Beslut och Förordning örn Banken af den 26 September 1668 samt numera bestämda genom de af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständer år i83o fastställda Lagar, angående Myntbestämningen och för Rikets Ständers Bank; och ifrågavarande förslag antyder, att denna Lag skall stiftas på sätt i Regerings-formens 87 §. stadgadt är; men denna Grundlags §. icke hänvisar en af Konungen till Rikets Ständer framställd lagfråga till annat Utskott än Lag-Utskottet, hvarföre ej heller, alltsedan 1809 års förändrade statsskick, någon i sådan ordning väckt Lagfråga blifvit till BancoUtskottet remitterad, samt härtill komjner, att den föreslagna nya Redactionen af 72 §.
Regerings-formen, uppå hvilken det afgifna Nådiga Lagförslaget i flere delar sig grundar, blifvit efter Remissens afgång af 2:ne Riksstånd afsla ge 11, får Banco-Utskottet, på desse förenade skäl samt med stöd af 44 §• 3 mom. af Riksdags-Ordningen och inom den i samma §. utsatta tid, till Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet härlios vördsamt återställa Kongl. Maj:ts förberörde Nådiga Skrifvelse med Förslag till Lag för Banken, såsom, efter Banco-Utskottets omdöme, ej tillkommande detta Utskotts befattning; hvilket
Utskottet ansett sig böra jemväl för öfrige tvänne Riks-Stånden anmäla.
Slockholm den 14 Mars 1834- 4 Banco-Utskottets Memorial N:o 5.
Herr Lejredj J.
P: Emot det beslut, hvarigenom Utskottets pluralitet förklarat sig anse Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med förslag till Lag för Banken icke tillhöra Banco-Utskottets befattning, får jag anmäla min reservation, grundad derpå: 1:0 att jag ej anser den åberopade §. uti nu gällande Instruction för Banco-Utskottet, enligt dess ordalydelse och anda, åsyfta något annat, än att förneka Banco-Utskottet, att, utan föranledande af någon motion från Riks-Stånd eller Kongl. Proposition, hos Rikets Ständer föreslå någon förändring eller rubbning i Bankens hufvudgrunder; 2:0 att ett Lagförslag, så djupt ingripande i Banco-Vérkets bela organisation, som det ifrågavarande, hvarken bör eller kan gå Banco-Utskottets yttrande förbi och till Lag-Utskottet allena öfverlemnas; samt 3:o att, vid sistlidne Riksdag, ej allenast nu gällande Lag för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o jemväl blifvit af Stats-, Banco- och Lag-Utskotten gemensamt behandlad, och det nu afgifne Lagförslagets handläggning af Banco-Utskottet, gemensamt med Lag-Utskottet, desto mindre kunde anses stridande mot Grundlagen, som redan tillförene vid flere tillfällen Kongl.
Maj:ls Nådiga Propositioner, angående allmänna lagförändringar, blifvit till flera Utskott än Lag-Utskottet remitterade och af dem gemensamt handlagde, lill exempel på hvilket förhållande jag får åberopa, att vid sistlidne Riksdag blifvit till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens handläggning öfverlemnade Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, att Kongl. Maj:ts Förordning af den 19 December 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmans-klyfning samt afsöndring af jord eller andre lägenheter från hemman, måtte gälla äfven i afseende på Säteri- Rå och Rörs- samt Frälse-hemman m. m.; Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående ny Stängsel-förordning och Kongl Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Rikets mått, mål och vigt, besvarade uti Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:o 14> Betänkande N:o 33 och Utlåtande N:o 46.
Herrar Friherre af Nordin C. J.; Friherre Reutersköld j A. D.; Hammarhjelm _, C. F; Bruncrona _, G. A; af HarmensH.
O; Biskopen Doctor Hedredj Biskopen Doctor Lundblad_, Contracts-Prosten Afzelius_, Doctor Hvasser j, Doctor Elfström Doctor MorenBorgmästaren Helledaij och Riksdags-Fullmägtigen Petter Andersson från Hallands
Län hafva i förestående reservation sig förenat; Herr Biskop Hedren, med det tillägg, att H:r Biskopen ansåg af Utskottet intet annat skäl kunna grundlagligen anföras för återlemnandet af remissen, än blott det, att målet icke hör till Banco - Banco-Utskottets Memorial JV:o 5.
5 Utskottets bofattning, samt att ali på andra skäl grundad motivering vore en öfverträdelse af Grundlagen.
1884 den 1-r>
Herr Troil Ej som vid omröstningen till förestående beslut varit frånvarande, begärde att äfven få antecknad sin Reservation emot samma beslut i denna Iråga, såsom efter Herr Troils öfvertygelse högst Grundlagsvidrigt, da Utskottet derigenom undandragit sig alt deltaga uti beredningen af en författning, som rörde sjelfva hufvud-grunderne för Banco-Verkets organisation.
Herr Nordenankar j F. kV-, anhöll få antecknadt, alt han icke kunde gilla det för Utskottets beslut anförde första motiv, hemtadt från lydelsen at § 3 i nu gällande Instruction för Banco-Utskot-tet, hvilken §, efter Herr Nordenankars tanke, alldeles icke kunde vinna tillämpning lill förevarande fall, men att Herr Nordenankar afhållit sig från deltagande i den inom Utskottet anställde votering, emedan han, för bestämmande af sitt votum i frågan, ansett sig böra ingå i närmare pröfning af den under discussionen framställde anmärkning, att ett af Kongl. Maj:t till Rikets Ständer afgifvet Lagförslag ej kunde söndérslyckas, utan måste i sin helhet antingen bifallas eller afslås; Hvarom Herr Nordenankar ej för tillfället kunnat stadga sin öfvertygelse. — Riksdags-fullmägtigen Pehr Pehrsson från Örebro Län ville likaledes balva antecknadt, alt han vid beslutets fattande i Utskottet varit frånvarande.
STOCKHOLM, II. G.
Banco- Utskottets Betänkande N:o 6, i N:o 6.
Antom till Exp.-Utsk. d. 16 April 11. 9 eft. ra.
Betänkande, vied förslag till Hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse. Banco-Utskottet, som i Regerings-Formens '53 §. oell Riksdags-Ordningens 32 §. fått sig uppdraget, att enligt den vid hvarje Riksdag till Utskottets efterrättelse utfärdade Instruclion, dels öfverse Bankens styrelse och tillstånd, dels gifva föreskrifter om dess förvaltning, har, uti 6 af den nu 'gällande, vid slutet af förliden Riksdag upprattade, Instruction, sig förelagdt att, ”i allt hvad som afser upplåning eller utlåning genom Banken, eller de utstakade allmänna grunderne för Banco-Verkets organisation, förvaltning och styrelse, ej något förordnande meddela utan Rikets Stunders föregående bifall”, samt aLt, ”i afseende på de förändringar, sorn i dessa ämnen kunna prÖfvas nödige, ingå med utlåtande och förslag till Rikets Ständer, iakttagande dervid uti dess tillstyrkanden den Öfverensstämmelse med hufvudgrunderne för Banco-Jnrättningen, hvilken uti samma Instructions 3:dje §. finnes föreskrifven”.
Utskottet har på grund häraf, under besörjande af revisions- och gransknings-ålgärderne för den förflutna tiden, ifrån början riglat dess verksamhet äfven åt delta mål, eller systemet för Bankens framtida förhållanden, och liar, under öfverläggningarne i dithörande ämnen, tid efter annan fått emottaga remiss af åtskillige inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln, Yällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet väckte motioner och afgifne yttranden, sorn stått i omedelbart samband med Utskottets förehafvande arheten och åt dem gifvit en upplysande ledning, ej mindre till följd af deras merendels grundliga och sakrika innehåll, än äfven genom de uppmaningar Utskottet i dem funnit, att från flerfaldige synpunkter skärskåda frågorne samt, under jemn uppmärksamhet på betydligen skil jäktige, någon gång motsatta åsigter och på hvarje orts eller individs skäliga anspråk, tillse huru dessa måtte kunna i görligaste måtto ordnas och till något helt sammanfattas.
Utskottet anser sig böra desse motioner och yttranden till deras hufvudsakliga innehåll här upptaga:
Herr von Troil har ansett, att , angående Bankens förvaltning, borde med kraft af Lag stadgas:
Prot. 1834, 6-te Sami, 1 Afd. 4:de Hå/let.
2 Banco- Ut slottets Betänkande N:o 6. alt
Banken aldrig må öka sin utelöpande sedelstock utöfver dubbla värdet af sitt egande Silfver och Guld; alt, om och enär det föreskrifna förhållandet befunnes rubbadt, genom minskning i reela fonden, Banco-Styrelsen ålåge att med möjligaste skyndsamhet detsamma återställa genom: a) försäljning af någon del af Bankens egande Riksgälds-Contors Obligationer, då j i anseende till Handelsvägens Jluctuation j Silfver ginge utur Landet; b) invexling eller köp af Silfver, då under fördelaktig conjunctur
Silf ret af någon serskild anledning uttoges; c) inställd eller minskad återutlåning, då de föregående medlens användande f annos medföra betydliga förluster; och att hvarje minskning af Grundfonden, som kunnat uppkomma genom återställande af det bestämda förhållandet emellan Sedelstock och Silfverfond, måste åter ersättas af Bankens behållna vinst, innan någon del deraf finge från Banken aflemnas; * alt, för det belopp sedlar Banken eger rättighet utöfver värdet af sitt egande Silfver och Guld hafva utelöpande, måste den hafva motsvarande fordringar uti: a) Riksgälds-Contorets Obligationer af löpande egenskap, bärande minst 4 procents ränta; b) Reverser att betalas högst g månader efter utfärdandet med hypotliek af metaller och exportahla effecter; c) Reverser att betalas högst 6 månader efter utfärdandet, med hypothek af visse Bolags och Inrättningars Obligationer och Adier; d) Reverser å högst 6 månaders tid med säkerhet af proprie borgen; att Bankens nu egande fordringar för längre tid hos så väl enskilde som åtskillige menigheter deremot borde öfverlåtas til Riksgälds-Contoret, som i utbyte skulle till Banken af sina 4 procents räntebärande Obligationer lemna jemnt så stort belopp, som till ränta och amortissement kunde betäckas genom de fordringar Banken afträdt; att, till betäckande af förluster, som kunde uppstå, antingen då Riksgälds-Contorets Obligationer icke läte sig vid behof föryttra till fulla nominal-beloppet, eller då Bankens fordringar hos enskilde ej kunde tillfullo indrifvas, Banken måtte vara försedd med en grundfond af exempelvis 5,ooo,ooo R:dr, bestående i Obligationer af Riksgälds-Contoret med 4 procents ränta.
Banco- Utskottets Betänkande N:o 6. 3 Herr Friherre Rantzou: att, till stärkande af allmänhetens förtroende till Bankens realisations-förmåga, Banco-Styrelsen må autoriseras att hos något eller några solida Banquierhus i Hamburg föranstalta om en blancocredit å en half eller hel million R:dr Silfver; alt den privata Assigneringsrätten på Banken, såsom ledande ofta till missbruk och oordningar, nästan aldrig till verklig nytta skulle upphöra; att, under förutsättning af en Bank-Styrelse, sammansatt utaf Ständers Ombud och enskilde Aclie-egare, Lånerörelsen fortfarande skulle kunna bestridas enligt följande stadganden: a) att inga nya Fastighets- eller Odlings-lån beviljades, utan hvad som derå inbetaides, utlånades i Discontväg; hvaremot räntorne å förstnämnde lån kunde till lättnad för jordbruket nedsättas; b) att rättighet till omsättning för de Discont-lån, som beviljades efter börjad realisation, ej egde rum, utan alt vid förfallotiden, som kunde utsträckas till 6, högst g månader, hela lånet ovilkorligen borde inbetalas; beroende på serskild pröfning, huruvida det inbetaide beloppet kunde såsom lån å nyo utbekommas; hvaremot Discont-Styrelsen skulle ega att bevilja lån utan inskränkning till viss summa, blott Reversen ansågs ”vederhäftig”, äfvensom räntan å desse slags lån tilläfventyrs kunde nedsä,ttas; allt med iakttagande, att de före utvexligen beviljade
Discont-lån komme att inbetalas på de vilkor, som vid utgifvandet gällde; c) att lån från Handels-Disconten, hvars fond skulle ökas genom de inbetalande fastighetslånen och hvilken
Discont skulle förvandlas till en verklig Låne-Inrättning för handeln och den större rörelsen, skulle kunna erhållas på kort tid, utan omsättningsrätt, emot säkra Reverser och på metaller, men utan borgen af oftast fingerade Reverser samt till så stor summa Discont-Styrelsen å eget ansvar pröfvade hypotheket vara värdi; att, med förändring af Regerings-Formens 63 §., hvarken större eller mindre Creditivet må på Banken, eiksi^Riksgälds-Contoret anvisas samt äfven alla andra Creditiv på samma Contor ställas; att Banken måtte få ostördt behålla sin vinst, dels för att consolidera sig, dels för att i mon af Silfver-tillgång öka det nog inskränkta rörelse-capitalet, men någon ränteberäkning på Statens skuld till Banken eller den så kallade grundfonden icke ifrågakomma; samt att enskilde Actie-egare måtte i Banken vinna inträde och i Grundlag stadgas, att Banken för alltid skall vara skiljd från Statsverket. 4 Banco-Vtskottets Betänkande N:o 6.
Herr Eke:man: att, så vida Banken skall kunna börja och underhålla utvexlingen med dess egande Silfver-tillgångar, erfordrades dertill: att Banco-Styrelsen berättigas upptaga, i händelse af behof, ett lån stort 1,000,000 R:dr Silfver för att förstärka sin Silfverfond; att Banken tillerkännes rätt att i nödfall på lämpligaste sätt disponera de Banken tillkomne 4»400>00° B:dr i Riksgälds-Contorets Obligationer j alt inga nya anslag af hvad art som helst göras å Banken eller någre nya Disconteringar densamma åläggas, men att det af Stats- och BancoUtskotten sista Riksdag gifne löfte må förnyas, att icke Låne-rörelsen skall inskränkas mot hvad den nu är medgifven, under förutsättande tillika, att Directionerne vid Banco-Discontverket och Låne-Contoren erhålla sådane föreskrifter, hvarigenom utlåningarne bringas småningom dertill att komma endast jordbruket, handeln och näringarne till godo; att från och med årets början Riksgälds-Contoret till Banken betalar 4 procents ränta å Bankens fordra#
4»400»000
R;dr jemte den stadgade afbetalningen af i procent på Gapitalet; samt att likaledes från årets början Bankens revenuer få af densamma behållas.
Herr Santesson: att ett tillräckligt Crediliv på utländsk vexelort,, tills vidare åtminstone för 5 å 6 år, måtte anskafFas, att af Banco-Styrelsen få användas i oförutsedda fall och till vexelcursens kloka hållande i möjligaste måtto emellan de båda culminations-punkterne, nemligen den ena, då utvexling syntes forceras och således holle sig öfver i32 å 133 sk.; den andra, då cursen svårligen kunde hålla sig så hög som 123 å 124 sk., i hvilket fall Banken åter borde kunna lätta de vexeldragande i sine behof; att för den med Realisationen afsedda fria Silfver in- och utvexlingens lättande och befrämjande, lör hvilken från första början erfarenheten mera än allt annat skulle stärka förtroendet, äfvensom densammas bestånd, borde beredas tillfälle att i Götheborg, likaväl som i Stockholm, få directe ej mindre invexla än utvexla Silfver; att tillräcklige utvägar måtte beredas till näringarnes hjelp i låne väg, ej allenast fullt ut hvad de hittills haft, utan ock hvad för den förestående öfvergångsperioden, äfvensom näringarnes stigande erfordrades i ökadt förhållande; dock detta på ett sätt, som icke förnärmade eller verkade äfventyr för Myntbestämningens bestånd; i hvilket hänseende Herr Santesson ansett klokt inrättade Hypotheks-föreningar i Provincerne skola verka ganska kraftigt» på en gång till jordbrukets och näringarnes hjelp» samt Banco- Utskottets Betänkande N:o 6. 5 till Bunkens hittills förda Lånerörelses spridande på ett nyttigt och äfven för dess deri egande fordrings-belopp ganska mycket tryggande sätt; att jordbruket skulle lättas medelst öppnande af tillfälle för riad eller torf
Säds belånande i Rikets vestra hamnar, att vara tillgänglig för skeppning på utrikes ort, till uppmuntran af denna vigtiga export, samt den större handeln i Stapelsläderne jemväl, helst i nederlagsorter, underlättas med belåningsrätt för varor af redbart värde; att Bankens Låne-Contor i Götheborg kunde få upplåtas åt Bolag af * enskilde personer, hvilka, med tillskjutande af egen fond, motsvarig minst den, som Banken nu der använder, skulle erhålla tillåtelse alt emot stadgande octroy- och control-vilkor fortsätta rörelsen, med den utsträckning för näringarnes tryggande, lättnad och hjelp, som kunde finnas skälig att bevilja, i anledning af så väl de förändrade förhållanden, hvilka med realisationen inträda, som de flera inom Riks-Stånden väckta motioner om belåning af varor och redbara effecter, äfvensom ritorr spanmål; att en så mycket sorn möjligt förenklad förvaltning skulle vidtaga inom Banken under några få ständiga Styresmän, väl aflönade, men ock alldeles hufvudsakligen eller ensamt dermed sysselsatte, med full ansvarighet för deras befattning, dock under control och öfverinseende af Rikets; Ständers Fullmägtige i Banken; alt båda Statsmagterne skola gemensamt deltaga i de Lagar och Stadganden, som uppgöras för Banken och dess rörelse, utan förminskning 1 Rikets Ständers rätt att allena vårda och genom sina Ombud den förvalta; äfvensom att använda Bankens årliga vinstmedel, så framt dessa ej af Konungen pröfvas erforderlige för bibehållande af Bankens grundfond eller till dess förstärkning; samt att genom Grundlags-beslut måtte afskäras Rikets Sländers rätt att på Banken anvisa några extra behof och Banken för alltid skiljas ifrån all inblandning med Rikets Statsverk.
Herr 'von Vicken: att 2.*ne slags sedlar måtte af Banken utställas, det ena slaget alt inlösas vid anfordran, och det andra slaget löpande med 2 procents ränta, att inlösas framdeles efter blifvande tillgångar, samt nu varande Sedelstock infrias med hälften af hvartdera slaget; att, enär all sedel-tillverkning för framtiden komme att bestridas af Banken, RiksgäldsGontoret, om det skulle bibehållas, borde blifva endast enLåne-Bank,. som förvaltade Bankens fordringar och i sådant afseende vöre ett Banken underordnadt Verk. 6 Banco-Ut slottets Betänkande N:o 6.