Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I donna nådiga Proposition (intagen under Nio 83 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), hvaruti meddelades fullständig redogörelse för vederbörandes framställningar och förslag i afseende å den ifrågaställa förändringen, öfverlemnade Kongl. Maj:t" ånyo till Rikets Ständers öfvervägande sitt förut gjorda förslag om skolans förening med Teknologiska Institutet, och begärde derjemte att, till uppförande af en för bergsskolan erforderlig, för emottagande af 20 elever årligen beräknad, nybyggnad å Teknologiska Institutets tomt, i öfverensstämmelse med det af institutets föreståndare inlemnade, af Professoren, numera Intendenten vid Öfverintendents-embetet, F. W. Scholander uppgjorda och af nämnda embete utan anmärkning lemnade förslaget, Rikets
Ständer måtte anvisa ett jemnadt anslag af 100,000 Ridr, och till laboratoriernas förseende med nödiga inventarier, utom dem, som det kunde finnas ändamålsenligt att flytta från bergsskolan i Falun, ett särskildt belopp af 6,000 Ridr, samt dessutom att, derest bergsskolans flyttning till hufvudstaden blefve af Rikets Ständer beslutad, ett anslag af 12,000 Ridr måtte för år 1866 till Kongl. Majits disposition å Riksgälds-kontoret anvisas, att för bergsskolans behof användas.
För den händelse åter, att Rikets Ständer ansåge sig icke böra bifalla förslaget om bergs - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60.
55 skolans flyttning, äskade Kongl. Maj:t af Rikets Ständer anvisandet af de anslag till bergsskolans ombyggnad i Falun, samt lör undervisningens ändamålsenliga ordnande derstädes, som i de uppgjorda förslagen beräknats vara i sådant hänseende erforderliga.
Rikets Ständer meddelade till svar härå, uti underdånig skrifvelse den 11 November 1863, angående regleringen af utgifterna under Riks-stateus sjette Hufvudtitel, att vid frågans algörande det synts Rikets Ständer i främsta rummet böra tagas i betraktande, huruvida beholvet af skolans flyttning vore oafvisligt och, i sådant fall, om Statens tillgångar medgåfve den utgift, som härtill ansetts behöflig; — att den i följd deraf verkställda undersökning emellertid föranledt till den åsigt, att skolans förflyttning, om den ock i framtiden kunde befinnas nödvändig och böra företagas, för närvarande ej vore af särdeles behof påkallad och följaktligen kunde utan olägenhet uppskjutas; — att visserligen i den nådiga Propositionen förmäldes, att, om skolan ej flyttades, en del byggnader i Falun måste dels förändras, dels nybyggas, hvilket dock endast vore behöfligt för den händelse att en förändrad organisation af skolan måste i den ort, der den nu är förlagd, vidtagas, men hvarom något bestämdt yrkande icke blifvit framstäldt, likasom någon egentlig klagan öfver skolans verksamhet äfven i dess nuvarande skick ej heller försports, om ock af en eller annan orsak man haft anledning önska, att undervisningen vid berörda läroverk måtte i något hänseende kunna utvidgas eller på annat sätt ordnas; samt att vid sådant förhållande och då, hvad den financiela delen af frågan beträffade, de vid riksdagen beviljade anslag redan uppgingo till ganska betydliga belopp, samt nödigt vore att Statens medel sparades och endast toges i anspråk der verkligt behof förefunnes, hvilket icke syntes vara förhållandet i förevarande fall, och enär Rikets Ständer dels antagit att Bruks-societeten, hvilken dittills genom betydliga anslag frikostigt bidragit till skolans utveckling och dessutom sjelf måhända hade den största direkta nyttan af de derifrån utgående elevers och tjenstemäns verksamhet, icke skulle undandraga sig att fortfarande lemna behöfligt understöd åt denna undervisningsanstalt, äfven om Rikets
Ständer skulle finna skälen för skolans bibehållande på dess nuvarande plats vara öfvervägande, dels föreställt sig att skolans byggnader icke befunnes mera förfallna, än att dessa lokaler, genom ändamålsenlig anordning, utan att särskildt statsanslag derför behöfde anvisas, kunde hållas i brukbart ständ, Rikets Ständer funno sig förhindrade att Kongl. Maj:ts framställning för det dåvarande bifalla.
Yid innevarande riksdag har Kongl. Majit gjort ytterligare framställning, angående bergsskolans flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet.
Af den i detta ämne under den 2 nästlidna Januari aflåtna särskilda nådiga Proposition (Nio 68), hvaruti nu omnämnda förhållanden jemväl omförmälas, inhemtas, hurusom, i anledning af Rikets Ständers sednaste skrifvelse i ämnet, Kongl. Majit anbefallde Kongl. Kommers-kollegium, att, efter det föreståndaren för bergsskolan ånyo sig yttrat, samt Bruks-societeten jemväl blifvit hörd i afseende på fortfarande bidrag till skolan, till Kongl.
Majit inkomma med alternativa förslag å de åtgärder, som kuude vara lämpliga att vidtaga, för att åt ifrågavarande undervisningsanstalt, ehvad densamma ansåges böra qvarblifva i Falun eller derifrån till annan ort förflyttas, bereda den utveckling, som, med afseende å undervisningens tidsenliga ordnande och behofvet af ökadt utrymme för elever, funnes vara af omständigheterna påkallad; och, sedan bergsskolans föreståndare, Professoren Eggertz infordradt yttrande afgifvit och andre läraren vid 56 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. skolan, Professoren J. S. Bagge, till Kollegium jemväl insändt en skrift i ämnet samt Bruks-societeten sitt utlåtande aflemnat, hade Kominors-kollegium med samtliga handlingarne och egot underdånigt utlåtande under den 19 sistlidne Oktober till Kongl. Maj:t inkommit.
Bruks-societeten, som vid sin föregående allmänna sammankomst 1862 förklarat sitt år 1859 framställda erbjudande att till bergsskole-clovcrnas praktiska undervisning och öfningar af Jernkontorets medel anvisa ett årligt anslag af 15,000 R:dr icke vara för Societeten bindande, derest bergsskolan skulle komma att qvarblifva i Falun eller förläggas å annan ort än liufvudstaden, hade förmält sig, af hvad Rikets Ständer uti deras sednaste skrifvelse anfört, icke ega anledning att frånträda sin åsigt om nyttan och lämpligheten af skolans flyttning till Stockholm.
På de för en sådan förändring förut framhållna och nu åter åberopade skäl, hade Bruks-societeten funnit sig böra vidblifva en mening, att för inrättande af en med tidens fordringar och Svenska bergshandteringens behof öfverensstämmmande bergsskola någon dertill lämpligare lokal, än den i förening med Teknologiska Institutet ej erbjöde sig, och hvilken lokal, mera oberoende af tidsförhållanden än hvarje annan, tillika borde komma att erfordra minsta kostnaden såväl för skolans byggnad, som för dess ändamålsenligt fortgående verksamhet.
Då denna åsigt äfven af Kongl. Majit omfattats uti do till Rikets Ständer aflåtna framställningar, samt Rikets Ständer ej kunnat bestrida fördelarne af föreslagna flyttningen, utan hufvudsakligen anfört bristande medel såsom skäl för sin vägran, hade Bruks-societeten, med anhållan om förnyad Proposition till Rikets Ständer i ämnet, i underdånighet anmält, att Societeten, som ausåge bergsskolans qvarblifvande i Falun under en obestämd framtid icke vara förenligt med Societet,ens och Svenska jernhandteringens bästa och som, i händelse omförmälda flyttning icke heller nu skulle af Rikets Ständer bifallas, måste vara betänkt på att annorledes bereda dc i bergsvetenskapen studerande personer tjenlig undervisning vare sig inom eller utom landet, gåfve en ytterligare bekräftelse å sitt förut gjorda förslag och åtagande derigenom att Bruks-societeten nu förklarade sig, endast under vilkor af bergsskolans förflyttning till Stockholm och sammåuställning med Teknologiska Institutet samt en i enlighet med tidens fordringar skeende ändamålsenlig anordning af densamma, vilja lemna det årliga bidraget af 15,000 R:dr för den praktiska undervisningens befrämjande.
Bergsskolans föreståndare, hvilken upplyst, att antalet, af inträdessökande elever i skolan, sorn var 19 till lärokursen 1853 — 1854, 24 till kursen 1855 — 1856, 21 till kurserna 1857—1858 samt 1859—1860, 23 till kurson 1861—1862, uppgått till 36 till kursen 1863—1864 samt till 31 till kursen 1865—1866, af hvilka, enär inom nuvarande lokalen endast 20 platser fuunos på ritsalen och 21 på laboratorium, öfverskjutande antalet måst förvägras inträde, ansåge, vid sådant förhållande, en utvidgning och förändrad organisation af' skolan af behofvot oundgängligen påkallad och tillstyrkte fortfarande, för sådant ändamål, skolans förening med Teknologiska Institutet; hvaremot andre läraren, Professoren Bagge yttrat sig, äfven under förutsättning af en förändrad organisation af läroverket enligt af honom gifvet förslag, för skolans qvarblifvande i Falun; och har Bergshauptmanncn vid Stora Kopparberget E.
Bergman förklarat sig instämma uti de af Bagge uttalade åsigter.
Rörande frågan, huruvida det må vara lämpligare att bergsskolan förenas med Teknologiska Institutet eller att, den finge sitt läge i en bergslagsort, såsom för Stats- Utskottets Utlåtande N;o 60. 57 för närvarande i Falun, hade Kommers-kollegium, under åberopande af sin i föregående utlåtanden derom uttalade mening, nu ytterligare anfört, att med inrättandet af bergsskolan i Falun visserligen, såsom till stöd för dess qvarblifvande derstädes åberopats, åsyftades praktisk undervisning, och enligt Kongl. Brefvet derom den 31 December 1819 var ändamålet mod skolan endast “att lemna dem, hvilka vid universiteten redan inhemtat fullständig underbyggnad i de tbeoretiska de larne af bergsvetenskapen, tillfälle att tillämpa dessa deras redan vunna theoretiska kunskaper under en praktisk undervisning af de vid bergsskolan tillsatte lärare11, hvilka skulle blifva tre bland bergsstatens tjenstemän i Falun, der nödiga byggnader för ändamålet redan då funnos och kunde af Staten inköpas.
De, sorn vid universiteten undergått bergsexamen och för hvilka bergsskolan egentligen var ämnad att utgöra en tillämpningsskola, bade likväl allt ifrån skolans tillkomst utgjort ett ringa antal, sällan öfver två eller tre årligen, men ofta derunder; och den ursprungliga planen för bergsskolan blef snart på mer än ett sätt rubbad.
Bergstjenstemånnen i Falun förklarade, det de icke kunde åtaga sig att bestrida några lärarebefattningar vid skolan och i stället att blott vara en tillämpningsskola, såsom nyss nämndt är, blef den i följd af tidens kraf och, i Kommerskollegii tanke, till ej ringa båtnad för bergshandteringen, lika mycket, om ej mera, en skola, der personer, ofta nog med ganska ringa förstudier, fingo tillfälle att i de tbeoretiska delarne af bergsvetenskapen förvärfva någon kännedom till ledning i det praktiska.
Ifrågavarande läroverk borde nemligen, i Kommers-kollegii tanke, vara så organiseradt, att derifrån kunde utgå personer med den underbyggnad i bergsvetenskaperna, som en bergsingeniör borde ega, och den öfning i deras praktiska tillämpning, som under lärokursen kunde vinnas; hvilken fordran syntes vara desto mera berättigad, som någon annan undervisningsanstalt för en fullkomligare praktisk bergsmannabildning i landet icke funnes.
Med denna fordran läte dock äfven förena sig den, att personer, som icke åsyftade ernående af en grundligare och mera omfattande bildning, finge såsom extra ordinarie elever af undervisningen vid läroverket sig begagna i den mån do, med afseende å deras tillernade lefnadsyrke, sjelfvc åstundade samt förhållandena i öfrigt medgåfve.
Läroverkets sålunda angifna syftemål vore ej annat än det, som man ansett böra utgöra den nuvarande bergsskolans, alltifrån det hon kom i verksamhet, och, såvidt omständigheterna tillåtit, äfven sökt uppnå.
Hade vid skolans bildande fråga varit om inrättande af ett läroverk för omkring 20 elever, med särskild lärarepersonal och för hvilket nya dyrbara byggnader behöft uppföras, torde, enligt Kommers-kollegii tanke, Falun icke ansetts hafva varit det derför lämpligaste stället.
Vid ett läroverk för bergsmannabildningen bordo väl undervisningen alltid hafva en praktisk rigtning, men deraf följde, enligt Kollcgii åsigt, icke att det behöfde vara beläget i en bergslagsort.
Under den två-åriga lärolcursen vid nuvarande bergsskolan skedde all undervisning vid sjelfva läroverket, utom under några få månader, och, enligt do af vederbörande nu föreslagna undervisningsplaner, skulle likaledes undervisningen under största delen af året ske vid läroverket; och detsammas belägenhet i en bergslagsort kunde alltså under denna tid och på denna undervisning icke medföra någon särskild nytta.
För elevernes praktiska undervisning och öfningar vid bruk och bergverk kunde sådant ej heller vara af något afsevärdt gagn, om icke läroverket vore beläget vid ett så betydligt jernverk, att detta omfattade alla de vigtigaste grenarne af jernhandteringen, och till hvars fortfarande begagnande för Bih. till B.
Prot. 1865 $ 1866. 4 Sami. 1 A/d. 27 Haft 8 58 Stata-Utskottets Utlåtande N:o HO. undervisningen rättighet vore förvärfvad.
Erfarenheten hade äfven visat, att, oaktadt bergsskolans belägenhet i en bergslagsort, bruk och bergverk för elevernes undervisning likväl måst, stundom på icke obetydliga afstånd, uppsökas, och hvar bergsskolan än vore belägen, blefve resor till andra ställen för elevernes praktiska bildning behöfliga.
I anledning häraf och då bergsskolans förening med Teknologiska Institutet medförde, jemte besparing i kostnader och andra i denna fråga åberopade fördelar, den af fullständigare lokniskt läroverk, der undervisningens ändamålsenliga och behöriga gång vore bättre betryggad, än den kunde vara vid bergsskolan i en aflägsen landsort, hvarest, blott i händelse af en lärares sjukdom, ej ringa binder i undervisningen kunde uppkomma, samt någon olägenhet af denna förening deremot icke syntes vara att befara, ansåge Kollegium att, af förutnämnda alternativ, det, som afsåge berörda förening, egde företrädet.
Då läroverkets läge på landsbygden skulle, på sätt föreståndaren anfört, fordra betydliga, annars ej erforderliga utgifter, såsom för bostäder åt eleverne, m. m., samt dessutom vara förenadt med flera olägenheter, hade
Kollegium ansett detta alternativ icke böra ifrågakomma.
På sätt i Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag aflåtna Proposition meddelades, skulle, för den händelse att bergsskolan blefve förenad med Teknologiska Institutet, kostnaderna, enligt då aflemnade och af Ofverintendents-embetet godkända förslag, för en för bergsskolan behöflig nybyggnad å Institutets tomt utgöra 95,019 R:dr och, med tillägg af 5,000 R:dr för värmeapparat, gas- och vattenledning, 100,019 R:dr, hvarförutan för laboratoriernas aptering och förseende med nödiga inventarier skulle erfordras minst 6,000 R:dr.
Kommers-kollegium vitsordade det, åtminstone numera, temligen allmänt kända förhållandet, att bergsskolans i Falun varande åldriga byggnader icke vidare vore hvarken för undervisningen lämpliga och tillräckliga eller såsom bostäder för lärarne passande, och ansåge Kollegium att, om bergseleverues undervisning fortfarande skulle ske i Falun, det vore nödigt att nya hus derför snart uppfördes och sådant på ny plats, dels emedan den nuvarande dertill vore mindre tjenlig, sedan jernväg blifvit anlagd nära derintill, dels på det undervisningen under byggnadstiden icke måtte hindras eller behöfva afbrytas.
Enligt det förslag, som i nämnda hänseende blifvit af bergsskolans föreståndare år 1862 upprättadt, skulle sjelfva läroverksbyggnaden uppföras af tegel, men öfriga byggnader af trä, med utrymme i laboratorium, och ritsal för 22 elever, och var kostnaden för samtliga byggnaderna beräknad till 200,000 R:dr, under förutsättning att för trähusen gamla materialior till någon del komme att begagnas, men är Ö o O O 1 numera upptagen till 205,300 R:dr, med antagande att endast nya materialier blifva använda.
Ett särskildt kostnadsförslag för den händelse att äfven läroverkshuset skulle uppföras af trä, har föreståndaren bifogat sitt sednast afgifna utlåtande, enligt hvilket byggnadskostnaden skulle uppgå till endast 133,000 R:dr.
Professoren Bagge hade för sin del framställt fyra särskilda förslag till nya byggnader för bergsskolan, af hvilka förslag två afsåge ett större och två ett mindre utrymme; och såväl de två förra som de sednare skiljde sig från hvarandra deruti, att hufvudbyggnaden enligt det ena skulle uppföras af tegel och enligt det S tafs-Utskottets Utlåtande N:o 60.
59 andra af trä, dervid kostnaden beräknats, i förra fallet, efter den större planen till 244,000 R:dr och efter den mindre till 208,650 R:dr samt, i sednare fallet, efter större planen till 172,980
R:dr och efter den mindre till 148,740 R:dr.
Lika med iöreståndaron ansåge Kollegium det icke vara skäl att läroverksbyggnaden uppfördes af trä, äfvensom att utrymme borde beräknas för ungefärligen tjugu elever, och under antagande att dessa förslag vore, hvart och ett för sig, med erforderlig sakkännedom uppgjorda, trodde Kollegium, att kostnaden för uppförande af ett nytt tidsenligt läroverkshus i Falun för bergselevers undervisning, med öfriga dervid nödiga byggnader, ej kunde upptagas till mindre än 200,000 R:dr, utom en summa af omkring 6,000 R:dr för byggnadsplats.
Öfverintendents-embetet, som sedermera sig utlåtit öfver ofvanomförmälda år 1862 afgifna ritningar och kostnadsförslag till nybyggnad för bergsskolan i Falun, hade föreslagit vissa förändringar i afseende å sjelfva läroverksbyggnaden, hvarigenom en ytterligare tillökning i beräknade kostnaden ansetts uppkomma af 3,050 R:dr.
Kostnaderna för behöfliga byggnader för läroverket syntes äfven hufvudsakligen böra blifva desamma, om läroverket erhölle sin plats i Falun eller någon annan landsortsstad.
I afseende å bergsläroverkets blifvande organisation, som till en del och särdeles hvad beträffade lärarepersonal samt årliga kostnaderna för aflöning m. m., komme att bero derpå, huruvida nämnda läroverk finge sin plats i en landsort eller förflyttades till hufvudstaden, såsom en afdelning af Teknologiska Institutet, förekomme hufvudsakligen: att bergsskolans föreståndare antagit att den egentliga lärokursen vid skolan eller bergsafdelningen, som borde vara ettårig, skulle börja i medlet af Januari och sluta i medlet af December månad samma år, men att, till underlättande af öfvergången till bergsskolan för elever från såväl Teknologiska Institutets allmänna afdelning som de tekniska elementarskolorna, en förberedande undervisning i mineralogi och vissa andra uppgifna ämnen skulle åt dem, som deraf vore i behof och i Juni månad afslutat sina studier vid Teknologiska Institutet eller tekniska elementarskolorna, för att påföljande året inträda i bergsskolan, meddelas af bergsskolans lärare under September och Oktober månader; och borde de praktiska öfningarne, elevernes resor m. m. ega rum under sommarmånaderna Maj—Augusti; att Professoren Bagge åter föreslagit, att lärokursen skulle fortgå under två år, hvartdera under två terminer, af hvilka vårterminen skulle börja den 1 Februari och sluta, första året den 15, men andra året den 30 Juni, samt höstterminen börja den 1 September och sluta första året den 15 December, men andra året den 15 Oktober, och de praktiska öfningarne ega rum under sista månaderne af andra årets vårtermin, lärokursen vara dubbel och nya elever antagas hvarje år; samt att
Kommers-kollegium mot dessa begge förslag anmärkt, hurusom elever, hvilka genomgått de två lägre afdelningarne af Teknologiska Institutet, skulle, efter lärokursens slut derstädes i början af Juni månad, under hela återstående delen af året och till medlet af Januari oller början af Februari månad afbida den tid, då de kunde få inträda i bergsskolan, en olägenhet, som, i och 60 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. för sig väsendtlig, blofve än mer i ögonen fallande, i händelse bergsskolan förenades med Teknologiska Institutet; att betviflas kunde att den af föreståndaren ifrågasatta preliminär-undervisningen, för hvilken biträde skulle erfordras af en amanuens, som i annat fall vore obehöflig, och hvilken undervisning ingalunda syntes kunna ersätta andra årets lärokurs vid Teknologiska Institutet, läte verkställa sig utan att den undervisning, som borde utgöra hufvudsaken, dervid komme att lida; att, åtminstone tills vidare, ett års lärokurs vid bergsläroverket kunde antagas vara tillräcklig, såvida eleverne vid inträdet deri egde sådana kunskaper, som dels vid rikets universiteter i bergexamen och dels vid Teknologiska Institutets två lägre afdelningar kunde inhemtas; och att lärokursen lämpligast syntes böra, i likhet med hvad nu eger rum vid Teknologiska Institutet, börja tidigt i September månad och fortsättas, utan annat afbrott, än med två veckors ledighet vid jultiden, till början eller medlet af Maj månad påföljande år, hvarefter elevernes resor och praktiska öfningar vid bruk och bergverk kunde vidtaga och fortgå till början af September månad, då afgångsexamen borde anställas.
De årliga utgifter, som för bergsläroverket, efter dess reorganisation, skulle erfordras, vore, för den händelse detsamma komme att utgöra en afdelning af Teknologiska Institutet, af Kommers-kollegium, i likhet med hvad i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition vid sistlidna riksdag uppgafs, upptagna till 19,500 R:dr, då lärarepersonalen kunde inskränkas till: en professor i metallurgi och metallurgisk kemi, en adjunkt i samma ämnen, två eller möjligen tre lärare, mellan hvilka skulle fördelas undervisningen i mineralogi, geognosi, geologi, grufbrytnings- och grufbyggnadskonst, markscheideri och praktisk mekanik; hvaremot om läroverket komme att hafva sin plats i en landsort, i hvilket fall blefve behöfliga: en professor i metallurgi och metallurgisk kemi, en adjunkt i samma ämnen, en professor i praktisk mekanik, en professor i mineralogi, geognosi, geologi och grufbrytning (jemte en amanuens vid bibliotheket), årsutgifterna till aflöning åt desse och arfvoden för audre uppgifne tjenstemän och betjente, samt till bibliothek, samlingar, laboratorier m. m. beräknades till 26,100
R:dr; hvarjemte och då bruks-societeten förklarat sig, endast såvida bergsskolan blefve förenad med Teknologiska Institutet, vilja bekosta praktiska undervisningen, kostnaden härför, som i det fall, hvarom nu vore fråga, komme att af Staten bestridas, upptoges till 10,000 R:dr, då sammanräknade årliga kostnaderna i detta fall skulle uppgå till 36,100 R:dr.
Innan Kongl. Majit öfvergick till framställningen af sitt förslag i förevarande ämne ville Kongl.
Majit fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å den jemförelsevis vanlottade ställning i afseende å statsbidrag till undervisningsverk, hvari den för landet vigtiga bergshandteringen sig befunne.
Sålunda vore till “undervisningsanstalter för bergsbruket11 å Riks-staten uppförde allenast 7,500 Ridr, hvarjemte Kongl. Majit af tillgängliga medel tills vidare anslagit 1,600 R:dr till förhöjning i föreståndarens och andre lärarens vid bergsskolan lönevilkor; hvaremot landets öfriga näringar i dotta hänseende blifvit mera gynnsamt behandlade.
De årliga statsanslagen, oberäknade deri vid innevarande riksdag äskade förhöjningar, utgjorde nemligen: för Landtbruks-iustitutet vid Ultuna 12,000 Ridr, för Landtbruksinstitutet vid Alnarp 18,000
Ridr, för 25 lägre landtbruksskolor i länen tillsammans 96,000 Ridr, för Teknologiska Institutet 55,500 Ridr, för Chalmerska slöjd - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. 61 skolan i Göteborg 13,500 R:dr, för de tekniska elementarskolorna samt söndagsoch attonskolorna i Eskilstuna och Stockholm tillsammans 68,000 Ridr, samt för de nio navigationsskolorna i riket tillhopa 43,100
R:dr; hvarförutan under de sedrare riksdagarne blifvit till byggnader för sådana undervisningsverk anvisade betydliga belopp, såsom vid (hvartill komma vid innevarande riksdag begärda ytterligare 100,000 R:dr), för Teknologiska Institutet 480,000 R:dr och för Svenska slöjdföreningens i Stockholm varande söndags- och aftonskola 300,000 R:dr.
Majit ansåge det derföre lika litet med ett rättvist afseende å bergsbrukets billiga anspråk, som med Statens värdighet förenligt, att frågan om bergsundervisningens ordnande än vidare undanskjötes.