Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
2 Ar 1851 erhöll lasarettet i Nyköping en tillbyggnad och utvidgning, som sållade nämnde ars höga utgifter.
Kurhusafgiften har under nämnde år utgått för Rekarne fögderi med 6 sk. och för öfriga delen af Länet med 5 sk. för hvarje mantalsskrifven person.
Någon förändring i afseende å provincial-läkare-distrikten har under ifrågava rande tidrymd icke ägt rum, men särskild läkare blifvit anställd för Eriksbergs säteri och dithörande egendomar med station vid Forssjö bruk, beläget nära Stensjö gästgifvaregård, hvarest, till följd deraf, jemväl blifvit inrättadt filial—apothek.
Inom Länet finnes en Läns-djurläkare, med lön af statsmedel och stationerad i Nyköping, samt 5 af kommunerne atlönade veterinärläkare.
I händelse af svårare smittosamma sjukdomar bland husdjuren, är det Läns-djurläkaren omöjligt alt ensam medhinna alla till hans befattning hörande åligganden.
Är 1850 uppgick antalet af taxerade krogar och andre näringsställen, oberäknadt gästgifverierne, till 52 stycken, men för det försäljningsår, som den 1 Oktober 1835 ingick, har, med undantag af Malmköping, der tvänne utskänkningsställen ansetts behöflige och tillåtits, samt 23 gästgifveriet som icke afsagt sig utskänkningsrättigheten, någon krogrörelse å landet icke varit tillåten.
Deremot har tillåtelse blifvit sökt och tillstånd beviljats till minuthandel med bränvin å 6 ställen, men då 25 gästgifvaregårdar afsagt sig utskänkningsrätten, understiga likväl de sålunda tillåtna försäljningsställena i antal de krogrörelser, som förut endast å gästgifvaregårdar utöfvats.
Sällan torde någon författning hafva visat så genomgripande och hastiga verkningar, som Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående tillverkning och försäljning af bränvin.
Auktioner och andre af allmogen hufvudsakligen besökte sammankomster försiggå nu utan att störas af de bullersamma uppträden, som, af superiet framkallade, förut voro så vanliga.
Det dagliga förtärandet af bränvin torde kunna antagas vara med få undanlag bland allmogen alldeles bortlagd t och hos 31 llerlalet lärer bränvin numera endast vid särskilde tillfällen vara att tillgå.
Väl liar det anmärkts, att allmogen, vid sine besök i städer ne, der bränvinssupandet i allmänhet mindre än pä landet aftagit, befunnits mera än förut af starka drycker berusade, men om orsaken härtill, såsom man förmodat, bör tillskrifvas den omständigheten, att bränvinssuparen, icke anande den verkan, som bränvinets ökade styrka medförer, förtärt det mått, han förut varit ian att. inlaga och derigenom försatts i ett tillstånd, som lian ofta sjelf icke önskat, har man anledning hoppas, att. detta missbruk af bränvinet skall vara snart öfvergående.
Dä det emellertid med temmelig visshet kan antagas, alt de sednare årens höga bränvinspriser utgjort den hufvudsakligast tvingande orsaken till det så hastigt minskade förtärandet af denna dryck, vöre det önskligt, att lagstiftningen i den började rigtningen fullföljde sitt verk, som, på ett nästan oförväntadt sätt, visat sig medföra så lyckliga följder.
Anstalter för rofdjur* ulödande.
På grund af den ännu gällande öfverenskommelse, som i föregående underdåniga berättelse är vorden omförmäld, hafva premier för dödade vargar och lodjur blifvit utbetalde. år 1851 380: — — » 1852 180: — — » 1853 *246: 32. — » 1854 ‘240: — — » 1855 53: 16.
— Summa 1,(00: — — Försäkringsanstalter.
Länets brandstods-bolag, för hvilket Eders Kongl.
Majit den 23 Februari 1844 i nåder fastställt reglemente, vinner med hvarje år större förtroende.
Ansvarighetsbeloppet, som vid slutet af räkenskapsåret 1850 utgjorde 13,897,800 R:dr, har, enligt den berättelse, sorn revisorerne af 1855 års räkenskaper meddelat, vuxit till den betydliga summan af 19,012,540 R:dr.
Till följd af denna utvidgning, ej mindre än det lyckliga förhållande, att någre betydligare eldsvådor inom Länet icke inträffat, hafva de utskrifne beloppen endast utgjort: år 1851 1 sk. 6 rst. på 100 R:dr ansvarighetsbelopp.
» 1852 2 sk. 7 rst. » » » 1853 I sk. 8 rst. » » » 1854 3 sk. 1 rst. » » » 1855 1 sk. — rst. » » Summa 9 sk. 10 rst. eller i medeltal per år 1 sk 11% » 52 I förening med brandstods-bolaget har numera äfven blifvit bildadt ett annat bolag, som har för ändamål att försäkra hornboskap emot lungröta, och för hvilket Eders Kongl. Maj:t den 29 Mars 1849 i nåder fastställt reglemente.
Båda bolagen stå under förvaltning af gemensam direktion, som likväl utses af brandstods-bolaget, men äro i öfrigt från hvarandra skiljde.
Bolaget till försäkring af hornboskap hade enligt sednaste revisionsberättelsen en försäkringssumma af 708,610 R:dr Banko.
Någre ersättningar hafva likväl ännu icke behöft utbetalas.
Sockenmagasiner finnas i de liesta socknar och äga en ganska betydlig tillgång på spanmål, som är afsedd att under inträffande missväxtår eller för utomordentliga behof användas.
Sparbanker finnas 8 stycken inom Länet.
Af dem äro
Nyköpings den äldsta och var ifrån början afsedd för hela Länet.
Sedermera hafva dylika inrättningar uppstått inom särskilde delar af Länet, och Oppunda härads sparbark har äfven såsom hufvudsakligt ändamål sig ålagdt att emottaga och förvalta omyndige personers kontanta tillgångar inom en viss begränsning.
Insättarnes fonder i de särskilda bankerne utgjorde vid 1855 års slut:
Nyköpings 246,791: 25. — Trosa 19,856: 50.
— Strengnäs 96,762: 45. 11.
Eskilstuna 77,744: 6. — Oppunda härads 55,280: 24. — Willåttinge d:o 10,261: 15. — Vestra Wingåkers socken 22,629: 56.
— Forssjö bruks 51,574: 7. — Summa 558,700: 42. 11.
Stiiderne.
Nyköping är en bland medlersta Sveriges äldre städer, Länets residens- och enda stapelstad, belägen vid Nyköpingsåns utlopp i Byfjärdenj af Östersjön, 28 mil sjöväg, men endast 11 V\ mil landväg till Stockholm.
Ehuru staden, jemte vanliga stadsmanna-näringar, sedan äldre tider jemväl idkat fabriksrörelse, har dock industrien, sannolikt till följd af stadens i sådant afseende mindre gynnsamma läge emellan hufvudstaden och Norrköping, endast långsamt skridit framåt och ännu icke hunnit till någon högre grad af utveckling.
De sista årens lyckliga konjunkturer för rörelsen i allmänhet ha dock äfven på Nyköping visat öfverraskande verkningar.
Stadens 33 Stadens befolkning, som 1850 utgjorde 3,781 personer, har till 1855 ars slut vunnit en tillökning af endast 25 personer.
Nästlidne år, då koleran der skördade sina liesta offer, alledo deraf likväl blott 14 personer, och någre andre härjande sjukdomar hafva icke hämmat folkmängdens tillväxt.
Handel idkades 1855 af 31 personer, deraf 25 män och 6 qvinnor.
I anseende till det grunda inloppet, der endast 10 fot djupgående fartyg kunna inkomma, är sjöfarten jemförelsevis inskränkt och handeln hedrifves nästan uteslutande på inrikes orter och Norrige.
För uppmuddring af inloppet, som till följd af bottnens lösa beskaffenhet lätt igengrundar, uppbär staden fortfarande 400 R:dr Banko årligen af Statens medel, men betalar, jemlikt kontrakt, som 1871 tilländalöper, till ägaren af det i staden anlagda faktoriet årligen 1000 R:dr samma mynt, mot skyldighet för honom att till det bestämda djupet hålla segelleden öppen.
Handelsflottan utgjorde år 1840 8 fartyg af tillhopa 142 läster.
» 1850 10 » » 145 » » 1855 12 » » 372 » hvarförutan tvänne ångfartyg, om 26 lästers drägtighet, underhålla reguliera turer emellan Nyköping och hufvudstaden.
Förhållandet i afseende å stadens skeppsfart utvisar följande tabell:
Ankomne fartyg från Afgångne fartyg till Inrikes orter.
Andre utrikes orter.
Inrikes orter.
Antal. Läster. år 1831 lastade.
. . 33 } 1,770 13 384 36 } 1,440 1 25 8 413 n » olastade . . 18 — .— 1 92 28 14 384 — — » 1832 lastade . . 62 j 1,999 11 273 — 43 } 1,704 3 68 15 827 „ „ olastade . . 13 — — 4 289 29 8 187 3 116 » 1833 lastade, . . 43 ) 1,086 12 293 — — 59 } 976 3 96 22 1,547 » » olastade . , 7 — 8 644 4 9 224 1 29 n 1831 lastade.
. . 30 ] 1,941 20 488 — — 73 1 1,625 32 792 10 406 » » olaslade . . 38 — — 40 263 18 — 2 85 ö 1833 lastade.
. 91 } 2,224 20 310 4 146 78 } 1,996 25 708 23 886 » » olastade . 28 — — 49 664 49 2 32 — — Summa .387 9,020 78 1,950 46 2,098 421 7,741 99 2,416 84 4,309 Berättelse öfoer Nyköpings Län föi' åren 1851^55. 34
Vid meddelandet af förestående uppgifter har tillika lemnats den upplysning, att emedan oförpassade, lastade och olastade, fartygs antal och lästetal icke finnas upptagne i härvarande Tullkammares handlingar för år 1853, ankomne och afgångne fartygs antal nämnde år synes mindre, än som i verkligheten varit förhållandet.
Emedlertid visa berörde uppgifter en, särdeles de tvänne sista åren, tilltagande sjöfart såväl på inrikes orter som Norrige och äfven andra utrikes orter.
Då Nyköping är den naturliga debouchén för större delen af Länets rika tillgångar och stadens belägenhet erbjuder tillfällen till en utvidgad fabriksröreise, hvartill jemväl får räknas det nu åter upptagna betydliga faktoriet, förefinnas grundade anledningar till den förhoppning att, derest lättade kommunikationer kunna åstadkommas, en ganska liflig och vidsträckt rörelse i staden hastigt skall utveckla sig.
Afven tulluppbörden under ifrågavarande 5 år ådagalägger en ökad handelsrörelse.
Den utgjorde nemligen: år 1851 3,015: 18. 10. » 1852 2,550: 30. 3. » 1853 2,946: 46. 7. » 1854 5,096: 23. — » 1855 4,030: 34.
— Mera anmärkningsvärdt förekommer dock förhållandet i afseende å utförseln af spanmål, som utgjorde: år 1851 .... 160 Ms Tunnor. » 1852 .... 911 » » 1853 ....
4,269 » » 1854 ....
18,130 » » 1855 .... 23,216 »
Denna betydliga tillväxt i spanmålsutförseln kan icke ensamt härleda sig från en ökad tillgång på spanmål, utan måste företrädesvis tillskrifvas den omständighet, att ägare till större egendomar, som förut till andre orter afyttrat sine förråder, de sednare åren funnit en förmånligare afsättning i Nyköping.
I staden funnos nästlidne år 20 st. fabriker, deraf 3 för tillverkning af kläde och korderoy.
Dessa sednare sysselsatte tillsammans 158 personer och deras tillverkningsvärde utgjorde 182,263 R:dr, derför ägarne i bevillning erlagt 151 R:dr, allt Banko.
De till det gamla messingsbruket hörande betydliga inrätt ningar, hufvudsakligen afsedda till jernproduktion och machin-byggnad, hvilka af den anledning, förra berättelsen omförmäler, öfver 10 år stått obegagnade, hafva nu, sedan de öfvergått till enskild person, mot slutet af 1855 åter blifvit upptagne.
Arbetet inskränker sig väl ännu till valsning af plåtar, men de tillfällen till jern - 35 förädling och mekaniska arbeten af hvarjehanda slag, som dessa betydliga verk erbjuda, lära till stort gagn jemväl för staden och orten icke länge lemnäs onyttige.
Handtverkericr.
Icke mindre än 66 män och 9 qvinnor sysselsätta sig och hafva sin näring af handtverksarbeten.
De anlitas dock i allmänhet föga utom staden och den närmaste landsbygden, och en mängd handtverksarbeten heintas från andre orter, särdeles Stockholm.
En del af den till staden upplåtna jorden, utgörande tillsammans 694 tunnland och uppskattad till 8Va mantal, är anslagen på lön åt någre af stadens tjenstemän, af en annan del tillfaller inkomsten stadskassa!!, men den betydli gaste delen har öfvergått till enskild egendom; och ehuru derå produceras ganska mycket spanmål, erfordras dock deraf för stadens behof ganska mycken tillförsel från landet.
Handel och Fabriker utgöra således stadens värdefullaste näringar, och ehuru månge omständigheter förena sig att gynna en större och hastigare utveckling af dessa industrigrenar, saknas dock det verksammaste befordringsmedlet, lätta och gynnsamma kommunikations-anstalter.
Uppmuddring af det långa inloppet till ett sådant djup, att äfven större fartyg der kunde inlöpa, ar förenadt med så betydliga kostnader, att ett sådant företag för närvarande anses outförbart.
Deremot förestår en ombyggnad af hamnen och kostnaden härför uppgår, enligt ett af Herr Majoren Olivecrona nästlid ne år uppgjordt förslag, till 103,342 R:dr Rgs. Utan anslag af allmänna medel lärer dock detta arbete, ehuru nödvändigt det än är, icke kunna af staden företagas.
En ganska betydlig lättnad för kommunikationen skulle äfven utan tvifvel beredas, om den föreslagna väganläggningen emellan staden och lotsplatsen Oxelösund kunde komma till verkställighet.
Fördelarne deraf har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förut framställt i sammanhang med underdånig anhållan om nådigt beviljande af statsanslag för arbetets utförande.
Undervisningsverk.
Deribland intager elementar-skolan främsta rummet.
Det med hvarje år ökade antalet lärjungar ådagalägger det förtroende, skolan åtnjuter, och gör behofvet af en utvidgad lokal snart oundgängligt.
Lankaster-skolan, gemensam för stadens båda församlingar, har särskilda afdelningar för hvartdera könet, och härförutan äger staden en genom enskilda bidrag bildad småbarnsskola.
Ilelsovärden ombesörjes fortfarande af trenne läkare, af hvilka endast en är aflönad utaf staden.
Fattigförsörjningen, hvars kapitalbehållning vid 1855 års slut uppgick till endast 7,094 R:dr 21 sk. 4 rst.
Banko, har äfven här tagit högre kostnader i anspråk.
Dessa utgjorde, enligt de vid förra berättelsen fogade tabeller, 1,726
R:dr 38 sk. 8 rst., men hafva nu uppgått till 2,350 R:dr 37 sk. 5 rst.
Öfrige i nyssnämnde 56 berättelse omförmälde, för välgörande ändamål donerade och samlade fonders kapitalbehållning vid 1855 års slut utgjorde tillhopa 21,404 R:dr Banko.
Mälare-provinsernas enskilda bank har fortfarande här en afdelning för bedrifvande af kreditiv- och diskontrörelse, till stort gagn för orten.
Strengnäs, en af Rikets äldsta städer och belägen vid Mälaren 8VS mil från Nyköping samt 8% mil landväg, men 7 mil sjöväg från Stockholm, hade, enligt 1855 års mantalslängder, 1,349 invånare.
Folkmängden har sedan 1850, då den utgjorde 1,248 personer, således tillväxt med 2,2 procent årligen.
Att staden i äldre tider varit af större betydenhet, är utan allt tvifvel, men utsatt för de olyckor, som åtfölja inre fejder och härjningar samt svåra eldsvådor, har den sedermera icke förmått att i någon väsendtlig män skrida framåt i industri och välmåga.
De egentliga stadsmannanäringarne, handel och handtverk, äro af en jemförelsevis underordnad beskaffenhet, men jordbruket deremot af större värde.
Staden äger nämligen 671 tunnland åker, 374 tunnland äng samt 1,617 tunnland skogs- och betesmark, och årliga utsädet är, utom potates, uppgifvet till 268 '/•> tunnor spanmåh
Sin egentliga betydenhet hemtar staden derifrån, att den är säte för stiftets Biskop och äger ett större läroverk, der den fordna elementar-skolan och gymnasium blifvit förenade, llärförutan finnes en för staden och Strengnäs landtförsamling gemensam folkskola.
Fattigvården bestrides dels med räntor af donerade medel, dels genom försäljning af fattighjonens arbeten, till hvilka materialier af fattigvården anskaffas, samt hvad ytterligare erfordras genom bidrag af stadens invånare.
Här synes det ovanliga förhållande hafva inträffat, att kostnaderne för fattigvården minskats, då fattig— vårdsbidragen, som, enligt den vid förra berättelsen fogade tabell, uppgått lill 1,188 R:dr 25 sk. 2 rst., nu uppgifvits till endast 909 R:dr 12 sk. 5 rst.
Sjukvården ombesörjes af en utaf staden aflönad läkare.
Eskilstuna fristad, belägen på ömse sidor om den efter staden uppkallade ån % mil från dess utlopp i Mälaren, 814 mil från Nyköping och 11'A mil från Stockholm, är den folkrikaste staden i Länet och hade, enligt 1855 års mantalslängder, 4,099 invånare, af hvilka 713 mankön och 626 qvinkön såsom underårige äro befriade från mantalspenningar samt 79 mankön och 280 qvinkön för ålderdom åtnjuta mantalsfrihet, hvarförutan, enligt stadens privilegier, alla de stadens invånare, som idka tillverkning af smides-manufakturarbeten eller handel dermed, äro från erläggande af mantalspenningar samt bevillning efter 1 Art. uti Bevillningsförordningen befriade, till följd hvaraf 1,802 åtnjuta den förra och 1,800 den sednare skattelindringen.
Jern- och stålförädling utgör fristadens förnämsta näringsgren och dermed sysselsattes företrädesvis handeln, som dock äfven i öfrigt idkas med fördel, och till - 37 forselli af landtmannavaror är, särdeles under höstmånaderne, ganska betydlig.
Afsättningen af smides-manufakturarbeten har de sednaste ären äfven till stegrade priser varit ytterst liflig, hvilket lyckliga förhållande, oaktadt prisen på lefnadsförnödenheter varit högre än någonsin tillförene, beredt manufaktur-arbetarne en bättre utkomst och bergning.
Fattigdomen synes äfven hafva varit mindre betungande, dock har till fattigförsörjningen årligen uttaxerats omkring 3,815 R:dr Banko, och således 813
R:dr mer än hvad sednaste femårsberättelsen i sådant afseende uppgifver.
Af statsmedel åtnjuter staden årligen 583 R:dr 16 sk.
Banko till löneförbättring åt Borgmästaren och 566
R:dr 32 sk. samma mynt till en stadsläkares åflo O ö J nande, men de utgifter staden, på sätt tabellen närmare utvisar, dessutom har att bestrida, äro dock tillräckligt dryga för att af stadens i allmänhet fattiga befolkning kännas tryckande.
Skolan förestås af trenne lärare, af hvilka en uti särskild klass undervisar efter lankasterska methoden och tvänne andra uti tvänne särskilda klasser meddela undervisning i åtskillige andre läroämnen.
Härförutan har, på försök, till en början endast på tre år, inrättats en teknisk Söndags- och Aftonskola, och de personer, hvilka såsom lärare der meddela undervisning, aflönas genom ett af Eders Kongl.
Majit i nåder meddeladt anslag af manufakturmedlen.
Sjukvården besörjes af en stadsläkare, som tillika handhafver läkarevården vid det här inrättade lasarett och kurhus.
Thorshälla, äfven belägen vid Eskilstuna å, \ mil från dess utlopp, 9l/g mil från Nyköping samt 11'A mil landväg och 12 mil sjöväg från Stockholm, är en bland öfra Sveriges äldsta orter, först såsom hedniskt offerställe och sedermera såsom köpstad, hvars äldsta privilegier äro utfärdade af Konung Birger Magnusson år 1317.
I början af 1600:detalet lärer staden i viss mån ägt stapelstadsrätt, men denna upphörde dock snart.
Vid samma tid räknades de näringsidkare, som voro bosatte i Eskilstuna, såsom lydande under Thorshälla, och till slutet af 1700-talet hade dessa båda städer gemensam Borgmästare.
Genom Eskilstuna stads och Carl Gustafs stads uppkomst såsom mera sjelfsländiga inrättningar, drogs rörelsen från Thorshälla, hvars borgerliga rörelse numera torde inskränkas till den, som ställets egenskap af sjöhamn lör nämnde inrättningar medför.
Befolkningen, som 1850 utgjorde 607 personer, uppgick 1855 till 683 invånare af alla åldrar.
Afven för denna stad, som har en ägovidd af 555 tunnland åker och äng, åsatte 9 Va mantal, utgör jordbruket en väsendtlig näring, hvaremot handeln och handtverkerierna äro fortfarande obetydliga.
Kostnaderne för fattigvården finnas nu, liksom 1850, upptagne till 800 R:dr Banko.
Ortens provincialläkare, som här är stationerad, ombesörjer äfven stadens sjukvård. 38 Mariefred, belägen vid Gripsholmsfjärden af Mälaren, 7% mil från Nyköping, 7 mil landväg och 5 mil sjöväg från Stockholm, hade år 1850 en folkmängd af 643 personer, men 1833 endast 621 invånare.
Till staden höra 2,4217/;j2 tunnland jord, uppskattad till 4'/2 mantal.
Jordbruk jemte handeln utgöra äfven stadens hufvudnäringar.
Hvad handeln beträffar, kan den anses hafva, under de sednare åren, något tilltagit, hvilket förhållande dock måste tillskrifvas tillfälliga omständigheter, synnerligast de personers drift, redbarhet och omtanka, i hvilkas händer den hufvudsakligast befinner sig.
Föremålet för handeln har förnämligast varit spanmål, som den kringliggande ortens jordbrukande invånare, på sednare tid, haft tillfälle att här afyttra.
Inom de obetydliga handtverkerierna deremot har ej förmärkts någon större liflighet än förut.
Stadens belägenhet utom den stora segelleden med andre städer och 2:ne landet tillhörande lastplatser i sitt grannskap utgöra svåra hinder för en större rörelse inom staden, Fattigförsörjningen, som 1850 erfordrade ett bidrag af 330 R:dr 17 sk. 5 rst Banko, påkallar nu, enligt bilagde tabell, ett tillskott af 392 R:dr 55 sk. 10 rst. samma mynt.
Fortfarande aflönar staden egen läkare.
Trosa ligger vid Trosa åns utlopp i hafvet, % mil från stora landsvägen emellan Stockholm och Nyköping, 7% mil landväg från förra stället och 6 mil från det sednare.
Staden, som i äldre tider skall varit belägen
V-i mil längre i norr i närheten af nuvarande Trosa landsförsamlings kyrka vid ån, der ännu spår lärer finnas efter hamubrvgga, räknade 492 invånare 1850, men endast 478 år 1855.
Handeln, som nästan uteslutande tinnes i en persons hand, kan således icke sägas utgöra för staden någon väsendtlig näring, men är likväl icke obetydlig.
Handtverken äro fortfarande af ringa värde.
Deremot äro fisket i skärgården samt jordbruk att anse såsom stadens hufvudnäringar.
Den äger 635 tunnland jord, uppskattad till 5 V'2 mantal och hvaraf 160 tunnland utgöras af åker och 100 tunnland ängsmark.
Trosa, ehuru den minsta af Länets många småstäder, är likväl den enda, som för sig utgör särskild församling.
Den aflönar egen läkare och har fortfarande en pedagogi.
Malmköping.
Denna köping, som privilegierades 1785 såsom en frihandels plats, utan band af handelsreglementen och skråordningar, är anlagd pä det till Södermanlands regemente hörande 1 mantal rusthåll, Malma, i Lilla Malma socken, och äger endast så stort jordområde, som erfordras till byggnadstomter och någre mindre kåltäppor.
Belägen 5:i/8 mil från Nyköping och 3 A mil från Eskilstuna, ungefärligen i midten af Länet, drifver köpingen en icke obetydlig handel med den kringliggande landsbygden, och handtverksrörelse!) är der fullt jemförlig med den i Länets mindre städer.
En icke obetydlig fördel hemtar köpingen äfven deraf, att 39 nämnde regemente har derinvid å Malma hed sin mötesplats.
Ehuru utgörande en del af Lilla Malma socken har likväl köpingen särskild fattigvård.
I ekonomi och polismål lyder köpingen under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, men i judicielt hänseende under Willåttinge Häradsrätt.
En af köpingen sjelf aflönad Ordningsman ombesörjer köpingens ekonomi, men öfver ordningens iakttagande i öfrigt vakar kronobetjeningen.
Nyköping i Landskansliet den 30 September 1856. G. E. FRÖLICH. JOHAN. LAGERBJELKE. C. E. VARENIUS. ■ •; »v ' \ »Jofi iii>.
I ,ti i mif.i S h v»b ;.J • • . ctn 'jbd. ,i ’iÖ: t ■.!, .• rit .• :*• i:*uj;i;. .l”<:o4HsIkp! .i! r':w?
I..: ' irc; ic i;.'- .i ;i:. -' «•, ;i;; • ■b.'?' ■ i - TABELL ^ Ii (i i »i d d g till t g in si s ■ B g r ä 11 g
I s g ii föi* IV y k ö p i ii s L ä ii för å i* e n 1 8 51 — 1 8 5 5. för dess räkning skatteköpte, derå åboerne hafva Lustslott med dertill hörande Hemman Kungs- och Kungs-Ladugårdar . .
Derunder lydande eller eljest Kronan särskildt förbehållne och utarrenderade eller disponerade Hemman Dito andra Lägenheter, såsom Stallängar .
Qvarnar med flere Krono-Säterier Fräise-Säterier Skatte-Säterier Säteri-Rusthåll Rå- och Rörs-Hemman Frälse-Hemman Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Krono-Hemman, under Krutbruk anslaget Krono-Rusthåll Krono-Augments-Hemman Krono-Skatte-Hemman Krono-Skatte-Hemmari, särskildt under Bru besittningsrätt Till Skogs-planterings-Kassan indraget Hemmar Krono-Skatte-Rusthåll Augments-Hemman .......
Militie-boställen Civila boställen Ecklesiastika boställen Domkyrko-Hemman, Frälse Dito Krono Gymnasie- och Skole-Hemman, Krono . Hospitals- och Barnhus-Hemman, Frälse Dito dito Krono Rekognitions-Skogs-Hemman ....
Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar, m. fl.
Lägenheter utan mantal som ej under något hemmans ränta äro inbegripna:
Frälse
Dito dito dito Skatte Dito dito dito Krono Obebyggde, Skattlagde Lägenheter Oskattlagde, bebyggde dito, deribland Ryttare-, Soldat- och Båtsmans-Torp . Backstugor t ' Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig äganderätt
Dito dito på viss tid eller lifstid Skatti.
Fisken och Fiskeläg., som ej äro und. något hemm. ränta inbegr.: