Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, utom hvad sorn kunde inflyta genom de nya delegarnes afgifter, dock alt om, såsom Rikets år 1834 församlade Ständer föreslagit, vid hvarje delegande Borgmästares afsked, en löne-besparing, svarande emot två tredjedelar af blifvande pensionen och vid hvarje
Borgmä»lare-vacance tre månaders löne-besparing skulle cassan tillflyta, behofvet af serskildt anslag koinme att inskränka sig till 2,500 R:dr, hvarjemte Fullmägtige, beträffande de föreslagne Pensions-villkoren, anfört, dels att, då hvarje annan pensionair; vid månaden näst efter den, då lian från innehafd tjenst tagit afsked, finge komma i åtnjutande af pension och likafullt vid hans frånfälle ett halft års pension såsom begrafningshjelp till hans sterbhus utbetaldes, denna förmån äfven syntes böra Borgmästare medgifvas; så att de ej, såsom följd af Rikets Ständers förslag härutinnan, må vid afgång ur tjenst under ett halft år sakna all inkomst, helst utbetalningen af begrafningshjelp här kunde anses för en fortsalt pensionering, hvilken derefter upphörde, dels ock alt, enär numera från Pensions-inrällningens stiftelse en längre lid förflutit och ytterligare komme att förflyta, innan regleringen med Borgmästarnes pensionering möjligen kunde komma till slånd, Fullmägtige ansågo hvad Rikets Ständer föreslagit i afseende å retroactiva afgifter af deni, som före år 1826 varit i tjenst, icke ega full tillämp - 12 Slals-Utsliottets Utlåtande, N:o 112. lighet, utan att härvid borde iagllagas hvad Pensions Reglementet i allmänhet föreskrefve, så alt ingen, för att komma i åtnjutande af pension, behöfde lill cassan hafva erlagt årsafgifter för mera än trettio år.
Hvad åter angick Commisions-landlmälarne, hade Fullmägtige förkla rat sig icke kunna medgifva desse tjenstemäns upptagande i pensions-inrättningen, med pensionsrält i 6:te classen, dit de i Fullmägliges tanka borde hänföras, med mindre inrättningen från början af detta upptagande erhölle ett årligt anslag af 4,800 R:dr, hvarjemte Fullmägtige slutligen anfört, att, derest Rikets Ständer skulle finna lämpligt att, i stället för ofvanberörde, såsom villkor för Borgmästares och Commissions-lancltmätares delaktighet i civila pensions-inrättningen, äskade årliga anslag, genom tilldelande af capital-summor för en gång, sälta pensions-inrättningen i stånd att nämnde tjenstemäns samt deras enkors och barns pensionering bestrida, Fullmäglige ansåge desse capital-summor ej kunna antagas lill mindre belopp, än sorn svarade emot de begärda anslagen, beräknade såsom ränta ä fyra procent.
På grund al hvad sålunda förekommit, har Kongl. Majit, som uti Dess vid innevarande Riksdag aflålne Nådiga Proposition om Stals-Verkets tillstånd och behof, föreslagit beviljande af serskildta anslag till civil-statens jpensions-inräIlning, såsom oundgängligen erforderliga för pensioneringens fullföljande till nuvarande delegares enkor och barn, ansett, att, under sådana förhållanden, all ytterligare gravation för inrättningen borde med sorgfällighet undvikas, och alltså till Rikets Ständer öfverlemna! att, derest de vidblefvo deras framställning om Borgmästares och Commissions-Landtmätares upptagande till delaktighet i förenämnde Inrättning, äfven anvisa de för sådant ändamål af civil-statens Fullmägtige äskade anslag, hvarjemte Kongl. Majit låtit meddela Ståts-Utskottet ej mindre civil-statens Fullmägtiges ofvanomförmälde yttrande, med dertill hörande bilagor, än ock
Pensions-cassae-directionens i ämnet afgifne underdåniga utlåtande.
1 anledning af denna Nådiga Skrifvelse, har Herr J.
Thorn inom Borgare-Ståndet väckt en till Utskottet remitterad motion, deruti blifvit yrkadt, att Rikets Ständer mätte för Civil-statens pensions-inrättning anslå det belopp af 4,000 R:dr ärligen, som erfordrades för att bereda delaktighet i samma inrättning för Borgmästarne i Rikets Städer utom Stockholm.
Ståti-UlsUoltds Utlåtande, N:o 112. 13
Vid öfvervägande häraf har Utskottet, med afseende ä Rikets Ständers vid föregående Riksdagar uttryckte åsigt, att delagtighet i Civil-statens pensions-inrättning borde för Borgmästare och Commissions-landtmätare beredas, ansett, att de såsom villkor för ett sådant ändamåls vinnande erforderliga stats-anslag jemväl böra af Rikets Ständer beviljas.
I afseende å Borgmästarnes pensionsrätt linnes utredt, ali, del belopp af 4,000
R:dr årligen, som af Civil-statens Fullmägtige ansetts blifva erforderligt för att, elter desse tjenstemäns upptagande till delegare i peusions-inrättningen, betrygga denna sednares bestånd, skulle kunna nedsättas till 2,500 R:dr, så framt, i enlighet med hvad vid 1834 och 1835 årens Riksdag föreslogs, begrafningshjelp kom me att innehållas för pensions-cassans räkning, och vid Borgmästares afgång nådårs-besparing egde rum till |:delar af det årliga pensionsbeloppet; men enär, på sätt Civil-statens Fullmägtige äfven erinrat, samma förmoner, som inrättningens nuvarande delegare åtnjuta, jemväl torde böra tillfalla Borgmästarne, och desse således ej, i följd af ofvanberörde afdrags verkställande, vid afskedstagande! komma att under ett halft år, eliev måhända på flere ställen derutöfver, sakna all inkomst, så och emedan ovisst är, om städerna i Riket finnas hågade att medgifva en sådan disposition af de till Borgmästarne anslagne löner, bar Utskottet icke ansett den föreslagna inskränkningen i Stals-Verkets tillskott kunna lämpligen ega rum, i följd hvaraf och då för beredandet af enahanda rätt tili delaktighet i pensions-cassan åt Commissions-landtmätare blifvit beräknadt ett årligt statsbidrag af 4,800 R:dr, Utskottet tillstyrker, alt Rikets Ständer, på det alt Borgmätare i Rikets Städer, utom Stockholm, samt Commissionslandtmätare må, mot de för Civil-statens pensions-inrältnings nuvarande delegare stadgade bidrags erläggande, kunna beredas delaktighet uti berörde inrättning i de elasser, som af Rikets Ständer för de förre och af Civil-statens Fullmägtige för de sednare blifvit föreslagne, måtte å Riksgälds-Contoret anvisa ett årligt anslag af 8,800 R:dr, att till Civil-statens pensionsinrättning utbetalas, från och med det år, då en sådan delaktighet blifver för bemälde tjenstemän medgifven och träder i verkställighet.
Stockholm den l(j December 1844.
Bih. till il St, Vrot. 1844. 4 .Sami. 1 Afd. 80 ila [t. 3 M Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 115.
Af Herr Berg von Linde: ”Med tillkännagifvande att jag, såsom delegare i Civil-Statens Pensions-inrätlning, ansett grannlagenheten fordra att afhålla mig från deltagande uti voteringen, reserverar jag mig mot det beslut, som blifvit resultatet deraf.
Om Rikets Höglofl.
Ständer behagat bifalla det bidrag till Pensions-inrältningen, som af Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition om Siats-Verkets tillstånd och behof ansetts för den samma erforderligt, hade mera sannolikhet funnits för Pensions-inrättningens möjliga förmåga att uppfylla de nya förbindelser till nya delegare, man vill pålägga inrättningen.
Nu synes mig denna sannolikhet allt för tvifvelaktig att jag med min röst kan understödja beslutet.” Häruti instämde Herr af Ekströmer.
Af Riksdags-fullmäglige Jonas Johansson, Anders Nilsson, Petter Pehrsson och Anders Johan Sandstedt. STOCKHOLM, & geas serus tryckeri, 1844. Stats-Utskotlets Utlåtande, N‘.o It3.
I N:o i 15.
Ant. (ill Exp,-Utsk d. 20 Dcc., k|.
,0 f. ra Utlåtande, i anledning af vacht fi nga oni nedsättning af afgiften titt Handels• och Sj6farts-fonden, herorde fonds ingående till Riksgälds-Contoret samt Convoy-Commissarialets upplösning.
Cl. A.) U!i e't lios Borgare-Ståndet afgifvet memorial, som lill Stats-Utskottet blifvit remitteradt, har Herr F.
Schartau föreslagit, att, sedan Kongl. Majit vid öppnandet af innevarande Riksdag läckts gifva Rikets Ständer tillkänna Sin N;kl i ga afsigt ali upphöra med den, Sveriges handel betungande och Rikets värdighet förnärmande, årliga afgift, hvilken hittills utgått lill det Nordliga Afrikas kust-stater, samt följaktligen säker anledning tore för handen, icke allenast alt de för delta ändamål hitintills afsedde medel skulle blifva öfverflödiga, utan äfven att göromålen hos det Embetsverk, som dermed haft bestyr, samtidigt komme att i det närmaste upphöra, Rikets Ständer alltså måtte besluta: 1:0. att den afgift till Handels- och Sjöfarts-fonden, som för närvarande utgår med 10 procent af tullen på inkommande varor, skall, sedan Kongl.
Majlis högstberörde
Nådiga afsigt hunnit gå i fullbordan och h varem Rikets Ständer förmodades under Riksdagens lopp få emottaga underrättelse, nedsättas till 6? procent; genom hvilken nedsättning fondens årliga inkomster blefve minskade med ett belopp, ungefärligen motsvarande hvad sorn i och för fredsverket med Barbaresk-staterne åtgått, eller omkring $0,000 R:dr årligen; börande de, efter denna förändring, inflytande medel directe ftån Tull-verket afleverera» Lill Riksgäids-Contoret och der reserveras till Kongl. Majlis
Nådiga disposition, mot iagttagande af hittills stadgade vilkor; 2:0. att hos Kgl. Majit i underdånighet begära, det Convoy-Commissariatet roåtte indragas och dess återstående göromål anförtros åt Kongl. CotnmerceCollegium, biträdt, om så nödigt pröfvas, af Commissarialets betjening, hvilken i allt fall borde af fondens tillgångar få åtnjuta sina, genom full Bih. till R.
Prat. i844' 4 Sami, 1 Afd. 3i Haft. 1 2 Stats-Utslioltets Utlåtande, N.-o 113. magter tillförsäkrade löner oafkorlade, intilldess densamma kunde vard® till annan Statens tjenst befordrad; och 3:o att Handels- och Sjöfarts-fondens behållning, hvilken vid lSzfo. års slut, enligt uppgift till dåvarande Stats-Utskott, utgjorde mera än 600,00» Skdr Banco, dels inneslående i Rikets Ständers Bank, dels i säkra fordringar, och hvilken summa förmodades hafva sedermera ansenligt ökats, — hör till Riksgäids-Contoret öfverlemnas, för att, under dess vård och förvaltning, hållas Kongl. Maj:t tillhanda, i likhet med de till samma fond årligen ingående afgifter.
Rörande inleverering till Biksgäids-Contoret af bidragen till Handelsoch Sjöfarts-fonden, är förslag jemväl framstäldt, så väl uti Rikets Ständers år i843 församlade Revisorers Berättelse om Stats-verkets och andra allmänna fonders förvaltning (jjag. i4o), sorn ock af Herr J. A. Kjellberg, uti dess hos Borgare-Ståndet väckte och af Stats-Ulskottet i öfriga delar ledan besvarade motion, i fråga orri samtliga bevillnings-medels ingående till nämnde Conior.
Enligt hvad Utskottet af 1841 och 1343 årens Stats-Revisorers Berättelser inhemlat, hafva kostnaderne för underhållande af fredsverket med Marocco under åren 1838 — 1841 ' medeltal utgjort 60,<724 Rtdr årligen samt utgifter för aflöning och Iractamenten m. m. för de i Bärbaresk.
Staterne anställde Svenske och Norrske Consuler, efter samma rnedelberuk ning, bestigit sig till 30,91 r R:dr för året.
Om, såsom anledning synes vara att förvänta, de emellan Sver ige och Marocco inledde underhandlin gar skulle medföra en sådan öfverenskommelse de begge Rikena emellan, hvarigenom den från Svenska sidan utgående årliga afgift komrae att för framtiden upphöra, synes en sådan förändring visserligen böra föranleda en väsendtlig minskning i de utgifter, Handels- och Sjöfarts-fonden hittills haft att bestrida.
Men det tolde härvid ej eller böra förbises, att för vidmagt hållande af den i frågast ä!
I d e traktaten, äfvensom för Svenska handelns skyddande å Medelhafvet, skulle, åtminstone till en början, sannolikt finnas behöfligt att å nämnde lurf underhålla ett ökadi antal Svenska örlogsfartyg, hvarjemte bör i betraktande tagas, att, Oaktadt en dylik tractats afslutande, förändrade politiska omständigheter möjligen kunna i någon nion bereda en återgång till nuvarande förhållande med nämnde Barbaresk-Stat.
Med afseende härå och ehuru Utskottet nogsamt inser och ®i’kän,ner angelägenheten deraf,, att, till lättnad, för den Svenska handels - Stats-Utskotlets Utlåtande, N:0 1l3. 3 rörelsen, de umgälder, hvarmed densamma nu betungas, varda i möjligaste måtto inskränkte, anser, sig Utskottet likväl under närvarande förhållanden icke kunna obetingadt understödja motionärens förslag, angående afgiftens till Handels- oell Sjöfarts-fonden nedsättning lil! två tredjedelar af dess föreskri Ine belopp.
Det syne s oek Utskottet, sorn borde det från Norrska sidan nu ingående, ärliga tillskott till den för bestridande af Sveriges och Nori iges gemensamma utgifter afsatle andel af Handels- och Sjöfarts-fonden undergå en af billighet påkallad förhöjning.
Efter hvad 1843 års Revisions-berättelse utvisar, har nemligen Svenska bidraget lill de förenade Rikenas gemensamma fond uppgått år i84o lili 162,713 R:dr 3o sk. och år 1 §41 tili ig3,4gf) Rtd.r 5 sk. 5 rsl.; hvaremot det från Norrige inflytande enahanda bidrag, hvilket före år 1333 utgjort 25,000 ä 3o,ooo Norrska Specier årligen, sedermera nedgått till och ännu erlägges med allenast i5,ooo Specier, motsvarande omkring 4°>°00
R;dr Svenskt Banco eiler mindre än en fjerdedel af hvad, på sätt berörd t är, från Sveriges sida utgått.
Jern föras åter de förenade Rikenas sjöfarts-förhållanden , visar sig t. ex., att, enligt officiella uppgifter, under loppet af åren 1838—1842 till hamnar vid Medelhafvet och Svarta Hafvet ankommit i medeltal årligen 251 Svenska fartyg om 26,3o4 lästers drägtighet samt 141 Norrska fartyg af 11,601 läster.
Om äfven på vissa andra bland de utrikes platser, hvarest Svenske oeh Norrske, af Handels- och Sjöfarts-fonden aflönie, Consuler äro anställde, Svenska sjöfarten i något större mon öf versk.juter den Norrska, iin som i afseende på Medel hafs-far len eger rum, torde dock med full säkerhet kunna antagas, att ett betydligt missförhållande förefinnes emellan de begge
Rikenas tillskott för bestridande af ifrågavarande utgifter, hvilkas ändamål likväl är skyddande och befrämjande af ej mindre det ena än det andra Rikets handel och sjöfart.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet trott sig böra hemställa, . 1:0 att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt, sedan fredsverket med Barbaresk-Staterne å Afrikas norra kust erhållit en sådan definitiv reglering, att någon afgift från Sveriges sida i och för Svenska handelns och sjöfartens betryggande emot nämnde Stater icke vidare anses erforderlig, Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, angående den nedsättning i nu stadgade afgift till meranänrnde fond, som i Nåder finnas lämplig, på det att Rikets Ständer 4 Stals-Utskollels Ullålande, N.o 1*3. t må blifva i tillfälle atl detta ärende då till slutlig pröfning företaga; äfvensom att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid sista Riksdag egde rum, hos Kongl. Majrt förnya deras underdåniga anhållan, det nödiga åtgärder måtte vidtagas för tillvägabringande af en sådan reglering af Norrska Statens andel i de samfäldta kostnaderne för Svenska oell Norrska handelns skyddande, som med rättvisa och billighet öfverensstämma.
— I följd af de, i hänseende till förhållandena med Barbaresk-Slaterne, ander sednare tider och serdeles efter Algiers eröfring af Fransmännen, inträffade förändringar, hafva de åligganden, hvilkas bestridande egentligen påkallat Convoy-Commissariatets inrättande, numera i högst betydlig nion förminskats och torde, i händelse en tillförlitlig fredstractat med Marocco kan till vägabringas, i det närmaste helt och hållet upphöra.
Och då de ärenden, hvilka för närvarande tillhöra Convoy-Commissariatets befattning, hufvudsakligen bestående i frågor angående Svenske och Norrske Consulers tillsättande å Barbaresk kusterne, besörjandet af aflöningen för desse och åtskillige andre Consuler och Handelsagenter, jemte öfriga med Handels- och Sjöfarts-fondens förvaltning gemenskap egande ämnen, efter Utskottets tanke, icke äro af den vigt eller omfattning, att deras handläggning skäligen kan anses erfordra tillvaron af ett serskildt Embetsverk, an ser Utskottet, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers så väl vid sistförflutne som vid 1834 — f B35 årens Riksdag uttryckte åsigt, detta förvaltningsbestyr lämpeligen kunna åt Kongl. Commerce-Collegium uppdragas, helst sistnämnde Embetsverk, i följd af sin instruction, har sig ålagdt att följa och iagttaga Sveriges handels-förhållanden, så utom som inom Riket, samt i öfrigt eger öfverinseendet öfver och således står i ständig beröring med Svenske och Norrske Consulerne.
Genom indragning af Convoy-Commissariatet torde ock, åtminstone i framtiden, en hufvudsaklig besparing kunna beredas i afseende på de för detta Verk nu erforderliga förvaltnings-kostaader, uppgående till följande belopp:
Arfvoden till tre Svenske Ledamöter å 3oo R:dr poo.
D:o till en Norrsk Ledamot ----- 3oo.
Aflöning till Secreteraren ------- - 1000.
Kamereraren ------- 800.
Canzlisten - -- -- ___ ^oo. Kammarskrifvaren ------ 25o.
Transport 3,65o» Stats-Utskoltets V(låtande, N\o i>3.
Rdr 3,65o En Vaktmästare ------ 200:
En Dito - -- -- -- 160:
Summa R:dr 4!°lo: hvartill komma hushyra och andra omkostnader, a5oo R:dr.
— Emot den föreslagna åtgärden förekommer väl, å andra sidan, att Rikets Handlande Borgerskap, vid deras år 1723 skedde frivilliga åtagande af den då noder benämning af Extra Licent utgående afgift, hvilken utgjort grunden för den nuvarande Handels- och Sjöfarts-fonden, förbehållit sig att genom deputerade ega delaktighet i dispositionen af samma fond, i följd hvaraf tvänne Ledamöter af Borgerskapet städse deltagit och ännu deltaga i Handels- och Sjöfartsfondens förvaltning; men Utskottet förmodar, att sedan numera, i olikhet med hvad tillförene egt rum, fondens räkenskaper och förvaltning äro underkastade Rikets Sländers och (ieras Revisorers granskning, denna Borgerskapet förbehållne delaktighet i fondens administration icke vidare torde finnas af behöfvet påkallad.
Vid sådant förhållande och då, 1 händelse, efter öfverflyttningen till Commerce-Collegium af de Convoy-Commissarialet nu tillhörande göromål, Kongl. Maj:t skulle i anse nödigt, alt Kongl. Norrska Regeringen genom ombud bör deltaga Förvaltningen af Handels- och Sjöfarts-fondens medel, Kongl.
Majit är oförhindrad att derom i Nåder förordna, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, 2:o att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära, ej mindre att Convoy-Commissariatet mätte, så snart sig göra låter, indragas och dess befattning i allo öfverflyttas på Kongl.
Commerce-Collegium, eller det verk, som i Commerce-Collegii ställe kan varda inrättadt, än ock att de hos Convoy-Commissariatet nu anställde tjenstemän må, der så i Nåder pröfvas behöfligt, användas till biträde vid bestridande af de åt Collegium sålunda uppdragne ärenden, emot åtnjutande af sina nuvarande löne-förmoner.
I sammanhang härmed får Utskottet jemväl föreslå, 3:o det Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, i händelse af Nådigt bifall till förenämnde underdåniga hemställan, Kongl. Majit täcktes anbefalla Commerce-Collegium 6 Siats-Utskottets Utlåtande jV:o li3. dels att öfver förvaltningen af Handels- och Sjöfart s-fonden låta föra serskild hufvudbok, samt, efter dess årliga afslutande, till Kongl.
Maj:t afgifva underdånig berättelse om fondens ställning, dels att, på sätt af Convoy-Commissariutet hittills iagttagits, tillhandahålla Rikets Ständers Revisorer och Statsutskott de öfver Fonden upprättade räkenskaper.
Enär, på sätt ofvanberördt är, afgiften till Handels- och Sjöfarts-fonden , fastän under annan benämning, ursprungligen tillkommit i följd af Handlande Borgerskapets i Riket frivilliga åtagande, samt sedermera vid flere tillfällen och sednast vid 1834—1835 årens Riksmöte blifvit af Rikets Ständer till beloppet fastställd, så och enär denna afgift, såsom ut gående med visst för hundrade af tuil-umgälderne å inkommande varor, i hufvudsaklig mon är beroende af den tull-bevillning, Rikets Ständer vid hvarje Riksdag sig åtaga, anser Utskottet häraf vara en följd, att meranämnde afgift är af enahanda beskaffenhet, som Extra-ordinarie Bevilinings-medlen i allmänhet; hvadan ock, i öfverensstämmelse med Utskottets, i Utlåtandet N:o 66, gjorda hemställan angående samtliga Bevillning*- medels ingående till Riksgälds-Contoret, Utskottet funnit sig böra tillstyrka, |:o det Rikets Ständer mätte, för sin del, besluta, ej mindre alt Handels- och Sjöfarts-fondens behållningar skola af ConvoyCommissariatet aflemnas till Riksgälds-Contoret, dit räntor och capital-afbelalningar å de af Fonden meddeldte lån, jemväl bö ra ingå, än ock att hädanefter inflytande afgifter lill Handels- och Sjöfartsfonden skola af Kongl.
General-Tull-Styrelsen aflevereras directe till Riksgälds-Contoret; börande Fondens nuvarande och blifvande tillgångar af Fullmägtige i nämnde Contor sedermera hållas Kongl. Maj.t tillhanda för fullgörande af de dispositioner, som redan äro eller framdeles kunna varda i Nåder anvisade för Svenska Handelns och Sjöfartens utvidgande och befrämjande, så väl utom som inom Riket; och torde, i händelse detta Utskottets förslag skulle godkännas, Rikets Ständer tillika hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla sitt beslut i detta ämne, med underdånig begäran, det täcktes Kongl. Majrt dertill lemna Nådigt bifall och derjemte till vederbörändes iagttagan - Stats-Ut skottets Utlåtandej /V:o 113. 7 de i Nåder meddela de föreskrifter, hvilka För verkställighet af samina beslut kunna pröfvas nödige och lämplige* Stockholm den 16 December 1844- Reservationer.
Af Friherre von Kreutner: ”Jag reserverar mig mot Utskottets beslut i följande hänseenden: i:o
Det torde vara äfventyrligl, äfven i händelse af ett fredligt uppgörande med Marocco om Tributens upphörande, att förminska Handelsoch Sjöfart s-fondens tillgångar, genom nedsättning i de io procent å tull på inkommande varor, hvilka nu erläggas, emedan behofvet af Handelsflottans skyddande mot sjöröfverier troligen ändå alltid kommer att fortfara, äfvensom tillfällen att yppas till befordrande af vigtiga företag för vår handels och sjöfarts upphjelpande, så inom, som utom Riket; i sednare fallet synes Chinas tillgänglighet för veildshandeln med skäl påkalla kanhända kostsamma, men i en framtid lönande, åtgärder till afsättning af svenska producler.
Fara är, om Handels- och Sjöfarts-fonden åter sjunken lill den obetydlighet, som för ett halft århundrade var händelsen, att de utgifter, sorn å densamma nu anvisas, hvaribland /p.ooo R:dr årligen för Svenska flottans behof, mäste genom allmän Bevillning fyllas. 3:0
Att upplösa Convoy-Commissariatet och öfverflytta förvaltningen af Handels- och Sjöfarts-fonden på Gommerce-Collegium, medför äfven, efter min åsigt, olägenheter.
Med de handlandes interesse synes vara förenligt, att sakkunnige personer, af deras eget stånd, närmare följa de åtgärder, som för handelns befordrande äro tjenliga.
Ett sådant tillfälle är beredt inom Con voy-Commissariatet, der arne af Mandels-ståndet deltaga i styrelsen.
Ätt inlåta en Norrsk undersåte såsom Ledamot i ett Svenskt Collegium, torde ej heller vara rätt formenlig!.
Den besparing, som genom den föreslagna örverflyttningen anses uppkomma, synes mig tvifvelaktig, ty Commerce-Collegii personal mäste nödvändigt ökas i förhållande till utvidgade göromål.
Utom det att hela ålgården kunnat uppskjutas, till dess en allmän omreglering af Embets- verken kan till vägabringas, anser jag Utskottet hafva orätt förfarit, som ej antagit Afdelningens förslag, att de Embetsman af Convoy-Commissai iatet (häruti icke inbegripna s Stats-Utskott ets Utlåtande_, N'.o ii3.
Handelsståndets tvänne ledamöter), hvilkas befattningar kanna komma att härigenom upphöra, böra på Indragnings-staten uppföras, efter enahanda grunder, som Rikets Ständer antogo för Allmänna Beredningens och Numer-Lotteriets embets- och tjenstemän.
En anmärkning mot Konungens rådgifvare, hvarå exempel icke saknas, loide framdeles kunna framkallas genom denna uragtlåtenhet. 3:o Förslaget att inrymma denna Fond och dess blifvande tillgångar i Riksgälds-Contorets cassa-kisla strider mot föreskriften, alt Handels- och Sjöfarts-fonden är ställd lill Kongl. Majlis disposition.
Då Rikets Ständer ensamme uppgöra Instructionen för Riksgälds-Contorels Fullmägtige, är det tänkbart, att deri kunna inflyta, örn ej bestämdt motverkande föreskrifter, åtminstone tvetydigheter, såsom förr varil händelsen, hvilka, beroende på Fullmägtiges tolkning, kunna lägga hinder i vägen för Kongl. Majlis fria dispositions-rätt af dessa medel.