Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjö gå vidare än till Holland England och Frankrike:
Fyra famnar
Ved, Tre tunnor Tjära samt En och en half tunna Beck, Sex st.
År- och Tolf st.
Ett Fartyg öfver Femtio till och med Etthundrade Läster; Fem och en tredjedels famnar
Ved, Fyra tunnor Tjära och Två tunnor Beck, Nio st.
År- och Sexton st.
Ett fartyg öfver Etthundrade Läster:*
Sju famnar Ved, Fem tunnor Tjära och Tre tunnor Beck, Tolf st.
År- oc!i Tjugoen st.
Främmande Fartyg är tillåtet att lill Skeppsbehof intaga lika mycket ved som för inhemska Fartyg är utsatt, dock att tull derföre med 5o procent af värdet erlägges; äfvensom behöriga tullafgifter enligt Taxan beräknas för hvad främmande Fartyg af Beck och Tjära taga till Skeppsbehof. 25 §. (oförändrad) 26 §.
För gods, sorn under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill disponera varan.
Anser godsegare en förskämd vara icke kunna draga den i Taxan utsatta tull, bör han lagligen styrka varans förskämning inför vederbörande Tullkammare, sorn då eger, efter föregången kungörelse, låta 25 §. (lika med a5 §. i Tull-Taxan). 26 §.
Anser godsegaren en förskämd vara icke kunna draga den i Taxan utsatta tull, må han lagligen styrka dess förskämning inför vederbörande Tullkammare, som då eger, efter föregången kungörelse, lå - Hor till Bevilln.
N.-o 29. i5 i behörig ordning försälja varan på öppen auction, i hvilket fall tullen bestämmes för alla de varor, å hvilka tullvärde i Taxpn är utsatt, efter auclionspriset, jern Tordt med samma värde, och för andra varor, efter fastställd tullprocent å auctionspriset; kommande godsegaren att undfå skilnaden emellan behållna auctionssumman och det på auctionspriset grundade tullbeloppet.
Vid förtullning af varor, bergade från förolyckade Skepp och Farkoster, länder till efterrättelse hvad serskildt derom är eller framdeles blifver stadgadt. 27 §. (oförändrad). 28 §.
Den så kallade Förhöjnings-Licenten till Jern-Conloret kommer att i Jern och Metall-vågarne, såsom hittills, beräknas och uppbäras med Två Skillingar 8 runst. för hvarje Skepprd af följande Jerntill verkningar, enär de utföras i sudane främmande Fartyg, som ej i afseende på Tull- och Skeppsumgälder äro satte i lika förhållande med Svenska Fart}rg, nemligen: Ankare, Ankarflyn, Bandjern, Bomber, Bultjern, Canoner, Draggar, gjutet
Jern - la i behörig ordning försälja hvad forska indt är på öppen auction, i hvilket fall tullen bestämmes för alla de varor, å hvilka tullvärde i Taxan är utsatt, efter auctionspriset, jemfördt med samma värde, och för andra varor, efter fastställd tullprocent å auctionspriset; kommande godsegare att undfå skilnaden emellan behållna aucdons-summan och på auctionspriset grundade tullbeloppct.
Försummar godsegare detta, ansvare för tull— afgifternes fulla erläggande, derest lian icke vill, efter föregången skriftlig anmälan hos Tullkammaren, afstå sin rätt till den skadade varan, som då genom offentligt utrop för Kronans räkning af Tullkammaren försäljes.
Yid förtullning af varor, bergade ifrån förolyckade §kepp och Farkoster, länder till efterrättelse hvad serskildt derom är eller framdeles blifver stadgadt. 27 §. (lika med Taxans 37 §.) Motstående §. utgår af det skäl, att Förhöjnings-Licenten, hvarom serskildt är stadgadt, icke bar någon gemenskap med tullförvaltningen. i6
Bet. iV.-o ag. arbete finare och gröfre, Hällar, Kakelugnar, Knipjern, Kulor, gjutna Lod eller Lödjor till vigter, Plåtar af alla slag, Öregrunds och annat Stångjern, platt tre åttondels tum tjockt och deröfver, fyrkant öfver fem åttondedels turn. 29 §. (oförändrad). 30 §.
Med modeller, hvilkas tullfria införsel är tillåten, förstås redskap, som förut i Riket ej finnas och, efter föregången anmälan hos Oss, eller, hvad redskap för Fabrikerne beträffar, hos Commerce-Collegium, med dertill lemnadt tillstånd, blifvit införskrifne, för att tjena till eftersyn vid dylik redskaps förfärdigande. 31 §.
De undanta" ifrån allmänna föreskrifter om Tull-afgifters eller Skeppsumgälders erläggande, som i serskilda fall, enligt derom meddelade Nådiga förordnanden, för vissa Städer och Orter, Verk och Inrättningar hittills egt rum, skola äfven hädanefter tills vidare tjena till efterrättelse. 32 §. (oförändrad). 33 §.
De Svenska sjöfarten på aflägsnare orter tills vidare i Nåder beviljade förmoner af lindring i tull- och convoy-afgifter nemligen:'' af 15 procent för producter och tillverkningar af Länder belägna på 28 §. (lika med 29 §, i Taxan).
Denna §. utgår, enär definilionen af modeller äfvensom vilkoren för deras införsel i sjelfva Taxan utvisas. 29 §.
De undantag ifrån allmänna föreskrifter om Fartygs och varors tullbehandling, som i serskilda fall, — — — —» efterrättelse. 30 §. (lika med Taxans 3a §.) 31 §.
Svenska sjöfarten på aflägsnare orter åtnjuter tills vidare följande förmoner af lindring i tull- och convoyafgifter, nemligen: fasta Hor till Bevilln.
>7 fasta landet af America, norr om — — — — — — 2 5 graden nordlig latitud, eller af någon ibland Westindiska Öarne, vid direct införsel derifrån med Svenska skepp ^samt, för Svenska producter och tillverkningar, vid direct utförsel till Westindiska öarne; af 25 procent för Svenska producter och tillverkningar, utförda i Svenska skepp directe till orter å fasta — — — till orter å östra landet af America söder om 25 gra- kusten af Americas fasta land, söder den nordlig latitud eller lill (loda om 25 graden — — — Hopps Udden, och för dessa Länders producter och tillverkningar, derifrån directe införda till Sverige i Svenska skepp; samt 33| .procent för Svenska producter och tillverkningar, som i Svenska skepp utföras directe till orter på andra sidan Goda Hopps- — — — — Goda Hopps
Udden och för dessa orters produc- Udden, äfvensom till hamnar å andra ter och tillverkningar, som directe sidan Cap Horn, samt för dessa orderifrån i Svenska skepp inkomma, ters producter — — inkomma skola fortfarande åtnjutas intill i83i års slut, då lindringen nedsättes till hälften af ofvannämnde procentbelopp, och, då sålunda minskad, beräknas till slutet afår 1833, hvarefter den alldeles upphör.
Sedan nu Utskottet, så noggrant som Utskottet ansett sig kunna, sökt för R.
St. redogöra för detta angelägna ärende och tillstyrkt antagandet af det, som enligt Utskottets förmodan vore ländande till fördel så i allmänt som enskildt hänseende, får Utskottet slutligen förslagsvis uppgifva det belopp, hvartill tullinkomsten, enligt det af Utskottet uppgifna förslag, kan anses att årligen uppgå.
Utskottet har i detta fall ej kunnat ega annat till grund för att stödja dess beräkningar, än de slutsatser, som kunnat dragas Bill. till R.
S.-te Sami. 1,-sta Afd. 3 Häft. 12* i8 Hör till Bevilln.
IV.-o 29.' från de förhållanden, som har bifogade Tabeller utvisa.
Af Tabellen Litt.
B inhemtas, att tullinkomsten År 183 r utgjort R:dr 2,641,687: 26. 8. *— i832 — — 2,796,344: 5. 9. — 1833 provisionel ... — 2,965,540: -10. 3. tillsammans för 3:ne år under hvilka samma Tull-Taxa varit gällande R:dr 8,393,571: f\ 1. 8. som fördelade på 3 år utgöra ett medelbelopp för hvarje år af R:dr 2,797,857: r3. 1 1.
Då härtill lägges den summa, hvartill, på sätt Utskottets förslag till Tull-Taxa upptager och Tab.
F. utvisar, ökningen i tullbeloppet uppgår emot hvad i83o års Taxa innehåller eller 388,38o: 2. 7. Uppstår en summa af ...
R:dr 3,186,287: 16. 6. hvarifrån afgår, i följd af stämpel-avgiftens upphörande för inrikes tillverkadt Socker och Tobak . . . 14,000:
Och återstår R:dr 3,172,237: 16. 6. hvartill Bruttoinkomsten af tullen för ut- och ingående varor skulle kunna beräknas ; men då Utskottet icke vill tillstyrka R. ld.
St. att förslagsvis upptaga inkomsterne af tull-bevillningen till högre belopp, än det hvartill de med all sannolikhet kumla beräknas komma att uppgå, har Utskottet trott sig böra äfven framställa en annan beräkning, stödd, icke på det penningebelopp, som tullinkomsten i medeltal utgjort,- utan i det stället å medeltalet af det så väl importerade som exporterade varubeloppet, och med jemförelse af de summor, som efter dessa bägge beräkningar erhållas, torde måhända det sannolikaste och med blifvande förhållanden eldigaste resultat igenfinnas.
Enligt de serskilde beräkningar, som Utskottet uppgjort, med afseende å de årligen förtullade varubeloppens medeltal, evalverade efter det förslag till Tull-Taxa, sorn Utskottet till R.
St:s antagande framställt, utgör:
Tullbevillningen af exporten R:dr 361,013: 3o. — af importen 2,876,461: 4°- 6. eller tillsammans R:dr 22. 6. ehuru å importen 149 varu-artiklar, hvaribland spanmål, åtskilliga viner och väfnader, bränvin samt i öfrigt alla med förbud i nuvarande Tull-Taxa
Hör till Bevilln. Utsi;.
N:o 2g. r9 belagde varu-artiklar, ej äro upptagne, och i exporten i\o varuartiklar ej ärö intagne i beräkningen.
Likväl torde från denna ofvanstående summa 3,237,475; 22. 6. afgå:
Tull-lindring för Socker . . . 86,943: 33. 2. — — — Caffe .... 54,080: i3. 10. — — — Tobak . . . 35,777: 38. 9. 176,801: 37. 9.
Återstå R:dr 3,060,673: 32.
9. hvarifrån ytterligare afgår: den i Underrättelserne till Tull-Taxan §.
18 stadgade Drawback för Tobak och Socker . . . 20,182: 2.
4* samt med hänseende till den, enligt Kongl.
Kungörelsen af den 19 Juli 1834, stadgade lindrigare tullafgift för från Finland inkommande varor, hvilka här ofvan äro beräknade enligt Utskottets förslag, men, i anseende till den i ofvannämnde Kungörelse stadgade lindrigare afgift, bär upptages ingå till ett med hälften förminskadt belopp eller circa i3o,ooo: — 150,182: 2. 4.
Då således R:dr 2,910,491: 3o. 5. kunna anses utgöra minimum af den brutto-inkomst, som af tull-bevillningen torde kunna påräknas.
I följd hvaraf då här först anförde summa 3,172,237: 16. 6 torde kunna anses som maximibeloppet och den här senast anförde såsom minimi-beloppet, torde medelsumman emellan dem båda vara den, hvartill tullinkomsten skulle kunna upptagas, eller Banco R:dr 3,o41,364: 23. 5., hvadan Utskottet vördsammast tillstyrker, att, vid Statsregleringen, Tull-Bevillningsmedlen i rund summa måtte upptagas till B:co R:dr 3,000,000.
Utskottet vågar destomera förmoda denna summa icke vara för högt tilltagen, som uti ingen af de ofvanstående calculerne de i nu gällande TullTaxa med förbud belagde, men af Utskottet till införsel föreslagne varuartiklar deruti äro upptagne, och således vid hvarje lossadt förbud en förökad tullinkomst städse är att påräkna, 20 lior till Bevilln.
TJtsh Bet.
IV-o 2g.
Bevillnings-Utskottets sålunda efter bästa öfvertygelse framställda förslag och gjorda tillstyrkanden varda, jemte åtskillige Ledamöters serskilde reservationer, vördsammast R.
St:s upplysta bepröfvande underställde.
Slutligen får Utskottet bos R. H. St. vördsammast anmäla, att Protocolls-Utdrag från ldögvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet af den 8 sistlidne Augusti till Utskottet ankommit, hvarigenom Utskottet blifvit ålagd t att så skyndsamt möjligt till R.
St. inkomma med förslag om Tull-Bevillningen.
Utskottet, som, å sin sida, icke kan vidkännas att i någon mon gjort sig skyldigt till förebråelsen att hafva fördröjt behandlingen af de ärenden, sorn till Utskottets befattning varit hörande, anser sig likväl pligtig t, att, i följd af berörde Protocolls-utdrag, för R. II.
St. anmäla den orsak, scm vållat fördröjandet af dess utlåtande i förr -omförmälde ämne.
Efter motionstidens slut, då egentligen möjlighet till målens utarbetande kunde ega rum, inhemtade Utskottet, att Kongl. Maj:t, genom serskild
Nådig skrifvelse behagat sammankalla en Comité', hvars föremål vore att genomse och granska den hittills gällande Tull-Taxan, samt föreslå de förändringar, som, med hänseende till näringarnes skydd och industriens förkofran, kunde pröfvas nödige.
Yid detta förhållande och då UtskoLtet, genom nämnde af Kongl. Maj:t förordnade Comites arbete, trodde sig kunna hemta ett säkert och upplysande bedömande om hvad i förenämnde hänseende borde iakttagas, ansåg sig Utskotlet ej böra lemna åsido den ledning, som derigenom kunde vinnas, utan fastmer, till målets mera noggranna utredande, böra invänta de beslut, sorn den Kongl. Comitéen komme att fatta och hvilka, genom Nådig remiss, Kongl. Maj:t har täckts R. 11.
St. meddela.
Ifrån den tidpunkt således som nämnde Nådiga remiss blef Utskottet meddelad, kan egentligen frågans behandling inom Utskottet beräknas; och vågar Utskottet på grund häraf förmoda, alt derigenom tydligast må skönjas, att, för frågans, med noggrannhets iakttagande, skyndsamma behandling, Utskottets arbetstid icke biilvit åsidosatt eller försummad, helst härtill kommer, att, liktidigt med början af detta ämnes handläggande inom Utskottet, Utskottets tid till icke obetydlig del upptogs med utarbetandet af Bevillningsoch Qeconomie-U(sköttens Betänkande, angående gru liderne för Bränvinsbränningen; och ehuru åtskillige andra mål äfven under och efter denna tid af Utskottet måst handläggas, samt sjukdomsförfall inom Utskottets Cancelliepersonal under senare tiden vållat Betänkandets mindre skyndsamma uppsättning, har likväl Utskottet till dess utlåtande i frågan om Sjö-Tulls Bevill - Hör till Bevilln.
N:o ig. 21 ningen icke användt mera tid, än Bevillnings-Utskotten vid föregående Riksdagar derpå användt.
Till stöd hvarför
Utskottet vördsammast får äran anföra, att, vid 1817 års Riksdag, hvarvid motionstiden slutade den 5 Januarii 1818, Bevillnings-Utskottels Betänkande, angående grunderne för de blifvande tullafgifterna, afgafs den 3o Maji 1818, vid i8a3 års Piiksdag, då motionstiden upphörde den 1 Mars, Utskottets Betänkande afgick från Utskottet den 10 Junii samt vid 1S28 års Riksdag, då motionstiden upphörde den i5 December, Betänkandet angående Stora Sjö-Tulls Bevillningen ankom till Expeditions-Utskottet den 25 Maji 1829.
Stockholm den 24 September [834.
Reservationer: 1:0 af Herr Friherre Kantzow: ”Att uppgöra ett Tullsystem för Sverige, på en gång beredande Statsverket en behöflig, något betydligare inkomst, och tillika innefattande ett billigt skydd för näringarne, är ett ingalunda lättlöst problem.
Svårigheterne häraf öka sig, i följd af vår representativa sammansättning och de korsande interessen, som derinom arbeta på att vinna det ena på det andras bekostnad, slutande med att mer eller mindre undergräfva hvarandra.
Att något verkligt
System skall kunna utgå utur denna förbistring, blifver troligen alltid en from önskan.
Ett försök att närma sig målet torde dock vara representantens pligt, och jag har derföre sökt göra mig reda för de principer, efter hvilka jag skulle önska en Tull-lagstiRning i vårt land.
Jag börjar med att tillstå, det jag lika litet i denna som i andra politiska frågor tillhör någon af ytterligheterna.
Ett prohibitiv-system har, i min tanka, visat sig lika skadligt för våra näringar, som ett alltför långt utsträckt liberalt system sannolikt skulle blifva det.
De af våra näringar, som varit skyddade genom absoluta förbud, hafva antingen stannat på en lägre punkt, eller ock hafva de, i trots af förbuden, nödgats upparbeta sig, i följd af nödvändigheten, till täflan med de olofligen införda varorna af sådane slag, såsom kläden, väfnader &c.
Med alltför låga tullafgifter deremot blefve det troligen svårt att, med den brist på capital, den dryga ränta, den jemförelsevis ringa och osäkra afsättning, hvarmed våra näringar här hafva att kämpa, upprätthålla desamma, än mindre bringa dem till någon förkofran. 22 Hör till Bevilln.
Ar.-o 2g.
Under dessa synpunkter och under förutsättning af att nödiga controler, genom en väpnad kustbevakning till sjös och skärpta lagar i allmänhet, stadgas mot tullförsnillning, har jag 1:0 i allmänhet ansett alla förbud emot införsel af varor böra försvinna, i enlighet hvarmed jag reserverat mig emot de af Utskottet föreslagna införsels-förbud af Rödfärg, Kläder, Väfnader &c. Dervid har jag likväl trott mig, utan att våldföra sanningen, kunna göra ett undantag för art.
Bränvin, emedan jag anser en minskad, tillgång och, i följd deraf, ett högre pris på denna vara, vara en välgerning för landet och den uppväxande generationen, som hotas att complett förstöras af denna olyckliga dryck; — hvarföre jag äfven önskar, alt Svenska Landtmannen måtte upphöra att anse bränvinsproduetionen såsom en af sina hufvudnäringar. 2:0 Sådane öfverflöds-artiklar, hvilka hufvudsakligen consumeras af de förmögnare folkclasserna, har jag trott böra med en förhöjd tull beläggas.
Ur sådan grund har jag trott Socker, The', Caffe, Sirap, Arrac, Rumin, Chocolade, utländska frukter m. 11. böra åtminstone beläggas med en tull af 331 procent af värdet; ett tull-belopp, som jag äfven anser böra, till skydd för egna fabrikanter, stadgas för alla granlåtsvaror såsom Coeffurer, Portfeuiller, Taskböcker , Sidentyger, finare golf mattor &c. Efter förstnämnde grundsats har jag föreslagit en tull af 2 sk. 6 r:st. p. U. för Mascovade eller brunt terres samt hvitt puder socker, men 5 sk. 4 r:st för krossadt lump och Havannah. 3:o Alla nödvändighets-varor , hvilka consumeras mest af det fattigare folket, böra beläggas med så låg tull som möjligt.
Sålunda har jag ansett tullen å Sill, Salt, Torrfisk m. fl. kunna sänkas å Sill till 32 sk, Tunnan, Salt till 24 sk.
Tunnan, Torrfisk till 10 sk. 0. s..v. 4:o
Den inhemska Landtmanna-produetionen har jag ansett kunna skyddas med en måttlig tull, enär det synes mig billigt, att, der tillförsel från inrikes orter af Landtmannavaror icke är tillräcklig, tillgång på dessa nödvändighets-artiklar beredes, utan alltför dryg höjning i priset.
Jag har derföre ansett tullen å Spanmål kunna nedsättas till 1 R:dr 16 sk. tunnan för Råg och, i förhållande derefter, för öfrige sädesslag, i likhet med Tull-Gomiteens förslag *— Talg kunna åtuöjas med 32 sk. LM och Talgljus med s R:dr 24 sk. LM..
Färsk fisk, införd af utländsk roan från utländsk ort, har jag trott kun- < na vara tullfri, Hor till Sevillu.
IV.-o zg. 23 5:o Exporten af inhemska varor, sorn icke äro oundgängliga för vår egen industri, har jag ansett böra uppmuntras.
Jag hade således helst önskat borttagande af all utförsel-tull för dylika varor; men då Statens stigande behof icke torde tillåta sådant vid innevarande Riksdag, har jag åtminstone trott en nedsättning i utförsel-afgif , terna för vissa producter böra ega rum.
I denna syftning har jag ansett draggar och armbultar m. m. böra beläggas med endast 16 sk. tull; Stångjern 16 sk.
Band och Platt jern, Bult &c. 5 sk. allt per skeppund.
Plåtar | procent.
Deremot har jag ansett tillverkningen af spik (då denna tillverkning med så mycken lätthet åstadkommes i Norra America) erfordra en skyddstull af i oo proc. samt
Tackjern icke böra tillåtas till utförsel mot lägretull än 5o proc.” Af Herr Brukspatronen Tham: ”Sedan erfarenheten fullkomligt bevisat, att det på i73o:taiet införda och i 90 år med stora uppoffringar af Staten understödda förbuds-systemet, långt ifrån att bidraga till Fabrikernas uppkomst i Sverige, motverkat detta ändamål, enär Fabrikanten fri för täflan icke ansåg sig behöfva förbättra sin vara och moderera dess pris, samt lurendrejeriet, samsyskon med förbudet, verkade menligt på fabricationen, på samma gång, som detsamma demoraliserade en del af Nationen och beröfvade Staten den inkomst, som en loflig handel hade kunnat inbringa, föreslog Bevillnings-XJtskottet vid 1823 års Riksdag en öfvergång från förbudstill skydds-tulls-systemet; detta förslag, förnyadt vid sista Riksdag, blef båda Riksdagarna gilladt af Ständernas pluralitet och efter hand mer och mer af.Konungen tillämpadt, hvarunder Fabricationen i förbättring och mängd mera tilltagit på g år, än 90 års förbud förut mägtat åstadkomma, hvarjemte StatsCassan på lurendrejarens bekostnad under dessa senare år vunnit ganska betydliga summor; enskilda inleresset, i förening med oanvändbara bränvinshrännings-theorier, har nu åter så inverkat på Bevillnings-Utskottets pluralitet, att den i dag hyllat det odugliga fö r b u d s - sy s t e m e t, för att försöka tillvägabringa skadliga önskningars frambärande till Thronell, att få de band åter tillknutna, utan hvilkas fullkomliga upplösande Svenska Fabrikerna aldrig skola vinna framgång; öfvertygelsen derom, att detta Utskottets beslut skall verka lika ändalösa som ändamålslösa discussioner, får jag deremot reservera mig, med önskan och hopp, att Regeringen, upplyst, så väl om förbudssystemets skadlighet, som angående den välgörande verkan, hvilken åtföljt lossandet af de på handeln lagde fjettrar, hvarken skall lyssna till eller lern - Jior till Bevilln.-Utsk.
N.-o 29. na bifall åt de skadliga , beslut, sora kunde blifva följder af det i dag fattade, så vida Rikets Ständer dertill skulle lemna ett olyckligt bifall.” Af Herr Landshöfdingen von Hohenhausen: ”Uti Bevillnings-Utskottet liar jag proponerat, utan att vinna röstpluralitet, följande förslag att underställa Riks-Ståndens afgörande: ”Att Rikets Ständer måtte samtycka, att Kongl.
Majit må kunna, såsom en reciprocite eller represaille-åtgärd mot det Rike, som förhöjer sin införseltull å Svenska exporter, förhöja införsel-tullen i Sverige å detta Rikes exporter, intill dess nedsättning i tullen för våra exporter vinnes.”
Det ligger för öppen dag att, denna magt förutan, vår Regering icke är i tillfälle att med några kraftiga, fast fredliga medel beskydda vårt export-interesse, eller, med andra ord, vår varu-prcduction för export; äfvensom att förbud till införsel, som väl ligger i Regeringens magt, för en mängd artiklar icke äro lämplige och för en del artiklar oanvändbare.
Jag har äfven föreslagit, att, i det olyckliga fall (synnerligen att befara om några års fortsatt missväxt inom hela landet skulle uppstå, såsom händelsen under sistförflutne 4 år parlielt varit för de norra provincerna) en längre fortfarande ofördelaktig handels-conjunctur för Riket uppkomme, obestridligen deraf ådagalagd, att Banco-Fullmägtige nödgats tillgripa, med undantag af det sista, alla de palliativ-medel, sorn äro lemnade i deras våld för att upprätthålla Bankens reel a valuta, till föreskrifne belopp, — Kongl.
Majit må ega rätt innan det sista palliativet, eller indragning af Bankens lånerörelse vidtages, att förhöja tullen å sockel', caffe, andre specerier, viner och spirituosa samt tobak.
Den förhöjda tullen å dessa icke nödvändighetsvaror, skall stegra deras pris, derigenom minska deras förbrukning och i följd deraf nedsätta beloppet af utländningens fordringar och dymedelst minska behofvet af utländska vexlar eller utförandet af vårt silfvermynt.
Alla de åtgärder, som äro lemnade i Banco-Fullmägtiges händer, till upprätthållande af siifverfondens nödiga styrka, äro i det hela icke annat än låne-utvägar eller afyttrande af redbarheter för att under en tillfällig ofördelaktig handels-conjunctur icke nödga någon att göra inskränkning uti förbrukningen af utländska producter.
De äro således jemförlige med de palliativ-medel genom lån, en enskild person i dylikt fall och i hopp om bättre tider kan vidtaga, men en minskning uti mindre angelägna lefnadskostnader är deremot säkrare och nödvändig, om missförhållandet uti inkomster och utgifter längre tid skulle fortfara.
Jag lior lill Bevilln.-Utsk. Bet.
N.o 29. 25 Jag känner mer än väl dessa theoder af Franska och Engelska Förfaltare i Stats-oeconomien, hvilka endast behandla importen af silfver såsom en annan vara, utan allt afseende på behofvet af densamma i erforderlig mängd för rörelse-capitalet, och på hvilka theoder mångå hos oss blindt tro, ehuru ingen Statsman i England eller Frankrike, vare sig i Ministéren eller Representationen, följer läror, hvilka icke allenast strida emot erfarenhetens intyg, utan jemväl emot’ en grundlig och det hela omfattande theone.” Herr Öfverste-Lieutenanten af Ekenstam förenade sig' med Herr von Hohenhausen.
Af Herr Prosten Astrand: ”Jag önskar, att R. H. S., med förbigående af allt yttrande öfver vissa varuartiklars beläggande med förbud, öfverlemna åtgärderna derutinnan åt Kongl.
Maj:ts visa ompröfvande, hvarigenom alla interessen blifva bäst vårdade.” Af Herr Professor, Doctor Grenander: ”1 afseende på grunderna till bestämmande så väl af ett Tull-system, som af de afgifter, som i närvarande förhållanden måste utgöras, instämmer jag ganska nära i den reservation, som blifvit af Baron Kantzow lemnad vid Tull-betänkandet.
Således förenar jag mig med nämnde Reservant: t:o Yid frågan om införsel-förbuds upphörande och i hvad dermed har sammanhang. 2:0