Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sålunda blifvit yrkad! pch föreslaget har Utskottet i öfvervägande tagit, Och phuru Utskottet visserligen, å ena sidan, funnit, ej mindre att billigheten krafyer, dff en borgenär, hvars fordran ar af gäldenarpn Tjoedgifvep pch på grand deraf genom Utslag faststaijd , utan onödigt uppehåll, bör komma j åtnjutande af sin rätt , än ock att dett^ skäl är lika gällande, ehvad Utslaget är gifvet af Konungens Befallningshafvande eiler af Domaren; sa har dock Utskottet, å den andra, ansett betänkligt att, till störande af den ephet opji öfverensstämmelse, som i Lag" stiftningen böra råda, serskildt för skuldfordringsmål tillstyrka undantag från de i 3 Cap. 5 §.
Utsöknings - Balken stadgade allmänna grunder för utmätning å Domar.
Ut» skottet har i sitt Betänkande N:o 89, om indragning af Lagmans- och Kämnersrättes jn. m., föreslagit det, efter Utskottets omdoms t enda tjenlig» medlet till ernående af £,agUtskotteti Betänkande N:o 147. 7 fjef ändamål motionairerne åsyftat; och skulle (letia medel: nämnde Domstolars af»kaffött de, jemte föreskrift om fullgörande af Jar sta Domstolens beslut, ej af Rikets Ständer gillas; gä får Utskottet, sorn, för detta lall, j 5;te punkten af beröide Betänkande, nå skäl, hvilka äfven i denna fraes aro t i 11 a m p Jige, afstyrkt bifall till deri ornförmnlde motioner otti förändring af rättegångsordningen i skuld ford ringsmSl
Och jordatvister , desto hellre nu afstyrka JVJntipnairernes förslag, som det beror af borgenären sjelf att , till gin fordrans utbekommande,' söka Konungens Befallningshafvande, för att erhålla den skyndsammare handräckning , som i executiv väg kan vinnas, eller göra sitt anspråk anhängig!: hos Domaren samt underkasta sig dtn rätte* gangsordning, sorn vid Domstolar ar gillande^ Utskottet hemställer derföre, om icke ifrågavarande motioner må utan ali seende lemnäs.
Stockholm den 98 Nov, 18a9» $ ZigUtskottets Betänkande N:o 148* N.o 14g, ijjiko-m till ExpecHtions-Uukottat den jo Novemb, 1815, Betänkande öfver Riksdagsfulk. mägtigen johannes Anderssons från Calmare Län motion om åtskilliga förändringar i uu gällande stadganden om rattegängssättet i skuld for», dringsmål samt om utmätning och hvad dermed eger gemen■* skap.
Då den tidsutdrägt en lagsökt gäldenär , under sjelfva rättegången eller lagsökningen ech innan utmätning å laga kraftvunnet uu slag följer, enligt nu gällande stadgar, kan sig bereda, ofta sätter gäldenären i tillfälle att förskingra eller undanhålla sin egendom »ill fordringsegarens förfång, har Riksdags-; fullmägtigen hos Hedervärda Bonde-Ståndet Johannes Andersson från Calmare Län, tilt förekommande af dylika rättsförnärmande åtgärder samt fordringsegares skyndsamma förhjelpande till sin rätt, föreslagit följande förändringar i föreskrifterne om rättegångssattet i skuldfordringarna!, samt om utmätning ©ehhvad dermed gemenskap eger, nemligen! tåg V 'nkcttets Bttiinkandt W*’o 148.'
* 1:0 att förfallen och erkänd fordran må kunna af ljuder executor, utan föregången dorn, ut mät as,’ gäldenären likväl öppet lemnadt, att öfver förmente fel vid utmatta agen , i redan stadgad ordning, klaga; a;a att orri, vid sådan utmätning, golde när en gor feif emot fordran, eller den förnekar, saken aldrig hör bero på underexeculors, utan på Konungens Befallningshafvandes eller
Domstolens pröfning; nied rättighet likväl för TJnder-executor att genast med qvarstad belägga gäldenärs egendom till så stort värde, som svarar mot det pä skuldsedel eller annan klar och tydlig förbindelse grundade fordringsbelopp, sorn synes honom utniätningsgildt; 3:o atti der vid utmätning tvist yppas om eganclerdtten till hvad i gäldenärs bo finnes, eller gäldenär en föreger, att egendom genom köp eller annat laga fäng kommit i annor mans ego, sådan tvist då. bör, enligt 7 Cap, 3 /, Ut söknings-Balken, af Domaren af göras; hvarvid sådana köpe-, gäfvo-, bytes eller andra af handlingar, genom hvilka gäldenär förklarat sig till annor man Öfverlåta eganderätten till lösören, sorn vid utmätnings-tillfället finnas under gäldenärs disposition, aldrig må gälla , helst erfarenheten visat, att dylika af-r *o JLiUgUtskott?i$ Betänkande N:o 148. handlingar ofta digtas till tredje mans förfång , hvarföre de icke bpra anses giltiga , Innan tradition eiler öfverlåtandet af r.yto? jatiderätten fö)jt; samt att gäldenär skall, cler Sa äskås, para skyldig att med ed fästa, det han icke vid utmätningen någon egendom undanhållit, eller, om han det ej gitter, edeligen uppgifva hvad han undanhållit ; för hvilket sistnämnde fall ett bestämdt stadgande) enligt Motionairens meli i,0g , ynre desto mera nödvändigt, sorn Domate skola härvid foljt alldeles motsätta principer, i thy att en del, med hemtad anledning af Cqncurs-Tragen , slagt gäldenärer» en sådan edgång, men andre åter ansett den jc.ke kunna åläggas annan gäldenär , än den, sorn är försatt i concura-tillstand, ehuru skäl jcke funnes, hvarföre ej denna edgång, sotn egentligen icke vore annat än en utsträckning af stadgandet i 5 Cap. 1 §.
UtsökningsBalken, att gäldenär skall, om det fordras, med ed Styrka, det han ipke eger penningar, silfver eller guld att vid utmätning utgifva, vöre lika lämplig, då gäldenären kräfves a£ en borgenär, som då han kräfves af flere; och 4:0 att ändring i förste Domstols eller Konungens Befallniugshaf vandes Utslag må, i hittills vanlig ordning, sökas ; men att det ddömda beloppet bor utgifvas eller i taka händer sättas, eller ock vederhäftig borgen faglhsiattets Betänkande N.o 14 8• 11 (Iprföre atalius och bevis deröfver, eller om oförmögenhet dertill, hos högre Rätt företes , sa vida afseende d ä n d ringss ökandet skall göras ,• genom hvilket stadgande den jifgäidenärer nu ofta begagnade utvägen, att, {medelst vad och ändringssökande , i längre lid, stundom i flera ar, uppehålla klara skuldfordringsmå!, skulle tillstängas och större säkerhet förtlringsegare beredas, än den, som nu kan vinnas genom qvarstad, hvilken oftast förfelar sitt ändäinåh
I anledning af detta till Lag-Utskottets behandling öfverlemnade förslag får Utskottet vördsamt tillkännagifva 5 1:0 att Utskottet anser den pröfnings-' pcb beslutanderätt, sorn Motionairen , enligt förslagets »ista pch 2:dra punkter vill hafva åt Under-^executorer uppdragen, hvarken öfverensstämma med gpd ordning samt gälilenärers och fordringsegares ömsesidiga säkerhet , eller vara förenlig med dessa Tjenstetnäns bestämmelse samt de egenskaper , sorn j allmänhet hos dem fordras pch förutsättasj 2:0 att Utskottet redan j sitt af samtliga Riks-Stånden bifallna Betänkande N:o 4 , i anledning af Riksdagsfulltnägtigen Nils Insulins motion om en Lag, hvarigenom mi förekomma* , att gäidenärer , genom digtad® j3 JjBgUtikoltets Bttänkande N:o l i8- afhandiingar, vid utmätningar undanhålla borgenärer sina tillgångar, afgifvit förslag till stadgandet i det ämne, hvarom 5;dje punkten handlar ; samt 3:o att Utslcotfet likaledes, dels i 5:te punkten af sitt Betänkande N:o 89 , angående upphäfvande af Lagmans- och Kämnersrätter m. rn.
, dels ock i sitt denna dag meddelade Betänkande N:o 147, i anledning af Riksdagsfullmäktige Herr M. E. Richerts samt jEric Svenssons från Bohus
Län motioner om verkställighet af Underrätts beslut i skuldfordringsmål , när gäldenär skulden erkänt, yttrat sitt omdöme öfver den fråga, som i 4;de punkten af förevarande förslag är framställd , hvilka Utlåtanden Utskottet alltså häst åberopar.
I följd häraf tillstyrker Utskottet, att de af Johannes Andersson yrkade förändringarne, i nu gällande sladganden otn rättegångssättet i skuldfordringsmål samt om utmät— ning , ej må af Rikets Ständer bi'» fallas.
Stockholm den 28 November 1829. haeUmkoittts Betänkande Nio lig» 1$ N:o 14,9.
Utskötle» den 4 Dec. iSSs*.
Betänkande öfver Riksdagsfullmägtigen Petter Anderssons från Halland motion om rättighet för for dr i n g senare att uppdraga verkställigheten af Jaga kraftvunne Domar och Utslag ät den tjensteman eller enskilde person, för hvilken de hajva förtroende, cch som vill sådant uppdrag omottaga. X skriftligt Memorial, ingifvet tili Hedervärda Bonde-Ståndet och derifrån till Lagutskottet remittefadt, har Eiksdagsfullmägtigen Petter Andersson från Hallands
Län anton, att executionsväsendet , sådant det genom I798 års Förordning blifvit Stadgadt, skall lemna inånga giltiga anledningar till önskan om förbättring i afseende på verkställighet sf laga kraftvunne domslut.
Bland dessa anledningar förtjente att nämnas: den tid af tre månader, under hvilka ett utmätningsärende kan ansvarafritt hvila utan åtgärd, den sedermera möjliga långsamheten i åtgärdernas fortsättning, de flera gånger förnyade uimäimngs»auctionerna, Executorns förmåga *4 IsagUrskotiéis Bti&nkande N:o *49. att, ! anseende till öfverhopande göromål vid upbörds- och redogörelse t ider ne, ge hörn uppehåll gynna gäldenären, samt Kronofogdens eller ärinti oftare Länsmannens och andra underordnade verkställares under tiden möjligen iråkade obestånd, hvarigenom fordringsegaren slutligen, efter ett eller (vå års väntan j förlorar liela sin fordran; Då detta icke kundö varä ändamålsenligt, föreslögé Patter Andersson, att det må std hvarje enskild fordringsägare öppet att tilt laga verkställande af dom $ sorn vunnit laga kraft, välja hvilken tjenstemän eller enskild person so/n helsi , till hvars redlighet han hyser förtroende, och som vill ett sådant uppdrag sig åtaga; dock nied vilkor , dels att denne person hös det Landshöfdinge-Embete eller den Domstol, sorti i saken domer, ttppgifves och i domslutet dertill JÖrordnas, och dels alt densamme icke får tagas utom Fögderiet eller Häradet, eller beräkna sig större eller annat arfvode, än Kronofogden tillkommit; så ock att hela ansvarigheten för executioiien skall åligga f örrättningsmcinnen, och fordringsegaren sjelf vidkännas den förlust han genom förrättningsmannens vållande kan komma att lida.
En sådan priVai executor kunde ock lämpligen inard hvarje Socken eller Pastorat vid hvarje års vinteriing för året utväljas, fordringsegaren likväl cbetageif att i ihy måtto vända sig LagUiskottets Betänkande N:o i4q> »5 antingen till den, för hvilken han har förtroende, eller till Kronofogden, som icke skulle fran sin skyldighet härutinnan frikallas i utan endast f årlord sin uteslutande futtighet.
Men ofri nuvarande executionsSätt bibehölles, sä borde åtminstone den skärpning i contrailen å ufffiätnihgsätendenS behandling beslutas , att ExeCUtotn skall i de Vanliga u i milin i/tgs. di ari en/ e, dels vid hvarje Hytt qvartal öfverföra de Under det föregående inkomne handräckningsmål, dels ock vid hvarje sådant mål specifikt, fullständigt och bestämdt anteckna allt hvad dervid bilf vit tillgjordt jemte förekomne hinder och andra omständigheter , samt hvad Sorn återstår till vinnande af ett skyndsamt slul, vid påföljd att , i händelse af anmärkning mot hans åtgärder, någon annan bevisning till försvar , än berörde Didfier , icke anses gällande.
Varande denna motion, Vid dess föredragning till remiss, alldeles ogiliad af Riksdagsfulimägtigen Anders Ddnielsson frän Elfsborgs Län , sorn ansett dert föreslagna anstalten blott tillskapa en ny tjehstemannapersona!, desto mindre behöflig, som ett ordentligt exectitionsVerk , med ansvarige tjenstemän, redan finnes, uti hvilket yttrande Eils Insulin frän Stockholms Län, Olof Jeppsson frän Blekinge samt Casper Wijkman frän Upsala Län instämt, med tillägg 16 Z,agVts!iottcts'^Set'dnka;itli’ N:o lig, af Jen sistnämnde, att förslaget vöre otjetiligt både för fordringsegaro och gäldenater, Efter att hafva tagit denna motion i öfvervägande, får Utskottet vördsamt tillkännagifva , att, hvad beträffar yrkandet a i rättighet för fordringsegare att godtyckligt
Välja utmätningsman till verkställande af Domstols eller Konungens BefallnlngshafVandes
Dom eller Utslag , sorti vunnit laga kraft, Utskottet anser tillfyllest, att af de inånga skäl, hvilka erbjuda sig till ådagaläggande af förslagets olämplighet i denna del, framställa endast den anmärkning, att vid utmätning icke blott fordringsegarens, utan äfven gäldenärens rätt och säkerhet måste afses, hvaraf följer, att valet af utmätningsman ej må bero af fordringsegarens godtfinnande eller efter hans ensidiga åsigier be-' stämmasj helst det då kunde falla på en person, hvars vederhäftighet, urskillning, oväld och öfriga härvid erforderliga egenskaper gäldenären egde grundade anledningar att betvifla, samt att, hvad angår det föreslagna skärpandet af controllen å Under-Executorers verkställighetsåfgärder, de i 8 och la af 1798 års Executionsstadga gifna föreskrifter äro, oin de med omsorg handhafvas, tillräcklige för tillsynen derå, att de under Konungens Befallningshafvande i utsöknings - iiög Utskottets Betänkande
N;o 145. bjSI lydande tjenstemän och betjente med bit,' drift och redlighet sine tjenstepligtgr fullgöra.
Utskott et finnér sig derföre böra tillstyrka j ätt icke hågotderä af ifrågavarande alternativa Förslag må af Rikes* Ständer antagas.
Stockholm den 28 Nov. a829.
Bil. till RiUt-St.
Prat. Ig28 cd 1829, 7 Sami, x Af i, 3, ydje B\dttk aldra H t. stockholm, Elméns och Granbergs Tryckeri, 1819.
I,agZ7tskottets Uttänkande N:o i5o. 1 N:o 150.
Utskottet den 9 Dec* 1829, Betänkande, i anledning af Herr Friherre A.
Duvalls ochRiksdagsfullmägtigen Herr Carl Valleys motioner om] ändring i Författningar ne, angående tiden, inom hvilken utmätning å domar och utslag skall verkställas, m. m.
Sorn Executions-författningarne och sältet, hvarpå de verkställas, till icke ringa del inverka på credaen och penningerörelsen, samt den klagan, som ej sällan fores öfver långsamhet i executions-väsendet, merendels skall riglas emot den eller dem, åt hvilka Förfatlningarnes handhafvande är anförtrodt, i stället att vändas emot ofullständigheten eller ändamåls vidrigheten af den Lag, som skall tillämpas; så, enär det syntes desto mera magtpåliggande att undersöka och afhjelpa dessa brister, som det vore otvifvelaktig!, att i den mon credit-systemet vid en stigande upplysning utvecklas, i samma mon okas ock behofvet af fullständiga och bestämda lagbud Bih, till Riks-St.
Prot. r828 och IS*9.
St ml, 1 Xfd. 1 3'dje Bxle.t. y.dje Ht. % Lag-Utskottets Betänkande N:o 150. till motvigt mot advocalurens fintlighet och spetsfundighet, i försöken att fördröja uppr fyllandet af ingängna förbindelser, har, hos Höglofl.
Bidderskapet och Adeln, Herr Fri^ herre A.
Duvall, med afseende å följande vid utmätning vigtiga omständigheter, nemi. 1:0
Tiden, inom hvilken utmätning verkstäl-, las hör; aio Tiden för klagan öfver verkställd utmätning; och 0:0 om och i hvilka fall Kongl. Majis Befallningshafvandes Utslag eller heslut, må, fastän de icke vunnit laga kraft, till laga verkställighet befordras, hufvudsakligen anmärkt, såsom brister i de om utmätning nu gällande Lagar och Författningar : alt Fogde ä landet åligger inom 5 månader och Magistrat i stad, inom 1't dagar, efter emottagandet af Utmätnings-iitslaget, detsamma vid eget hetalnings-äfventyr verkställa; att någon
Lag icke finnes, som bestämmer tiden för klagan öfver verkställd utmätning, annorlunda än i sammanhang med sjelfva försäljningsförrättningen ; och att endast i vissa, genom serskilde undantagslagar utstakade fall, Konungens Befallningshaf vandes Utslag md, innan de vunnit laga kraft, sättas i verkställighet-, hvarföre, och dä saknaden af bestämd föreskrift af tid för klagan öfver verkställd utmätning samt den derifrån härledda rättigheten att dermed dröja till dess försäljning af det utmätta godset för sig gått7 LagUtskolieis Betänkande N:t> iöo. 3 och tiden för klagan deröfver infallit, utgjorde de största och mest obehöriga hindren för skyndsamhet i verkställighet af utmätning, enär ett begånget misstag eller en underlåten formalitet, som, genast öfverklagad, lika snart kunnat rättas, nu ofta föranleder återgång af en i öfrigt laglig försäljnings.åtgärd, samt förorsakar en tidsutdrägt af minst 4 a 6 månader, Herr Friherren föreslagit den ändring i nu gällande Författningar: att utmätning bär vara verkställd ä landet inom, 14 dagar och i stad inom 8 dagar efter det Executorn till verkställighet erhållit Utslaget; och att den, sorn med Utmätnings- förrättningen är missnöjd, må åligga att, vid talans förlust, inom 14 dagar efter af Utmätnings-Instrumentet erhållen del, deröfver anföra besvär hos Konungens Befallningshafvande; äfvensom Motionairen, af den anledning, att erfarenheten skall gifvit styrka åt den öfvertygelsen, att mån. get klagomål öfver Konungens Befallningshafvandes Utslag i utmätningsmål endast åsyftar uppehåll i verkställigheten , hvilket ändamål åtminstone till någon del i de Hesta fall vinnes, äfven om klagomålet befipnes obefogadt, yrkat, att Konungens Befallningshaf vandes Utslag, så väl i utmätningsmål, som i anledning af förd klagan öfver verkställd utmätning, må, sedan det, genom sökandens försorg blifvit vederpar - * DagUtskottets Betänkande N:o 1 terne communiceradt, genast, och ändå att det icke vunnit laga kraft, till verkställighet befordras , sä vida icke Öfver dornar en, i följd aj anförde besvär, finner nödigt att inställelse derå meddela ; dock att fordringsegaren icke, annorlunda än emot godkänd och vederhäftig borgen, må tillätas att lyfta hvad som, på grund af icke laga kraftvunnet Utslag, hos gäldenären uttages.
Deremot har Riksdagsfullmägtigen Herr Carl Ualleij hos Välloflige Borgare-Ståndet andragit, att som af Stadgandet i Kongl. Brefvet den 13 Julii 1775, att, derest Magistrat icke, inom i4 dagar efter det laga kraftvunna Domar eller Utslag blifvit till verkställighet inlemnade, fullgör utmätning hos gäldenären, Magistraten sjelf stannar i ansvar f ör den summa, som bordt uttagas , i händelse tillgäng hos gäldenären skulle bristaden följd uppstår, att Magistraten, för att undgå eget ansvar, inåste så skynda med utmatningars verkställande, att en gäldenär, sorn, med en eller annan veckas rådrum, skulle kunnat utan svårighet bereda tillgång till skuldens betalande, nu måste se sin egendoin utpantas, och ej sällan till underpris försäljas; så, enär Kronofogde på landet, enligt Kongl.
Förordningen den H December 1766, eger 3 ne månaders tid för utmätnings förrättande, hemställdes, om icke, för att i ni - LagUtskottets Betänkande No 150.'
.5 gon mon minska den olikhet i vilkor, som nu eger rum för gäldenär i stad och gäldenär på landet, nyssberörde Kongl. Bref må i så måtto ändras, att tiden, inom hvilken Magistrat bör verkställa utmätning för laga krattvunne Domar och Utslag, må bestämmas till en månad efter deras inlemnande.
Utskottet har tagit dessa till Utskottets behandling öfverlemnade motioner i öfvervägande.
Och som, å ena sidan, omsorgen ej mindre för allmänna crediten, än för enskilde fordringsegares rätt och säkerhet kräfver, att Domares och Konungens Befallningshafvandes laga kraftvunne beslut, hvarigenom fordran blifvit fastställd , skyndsamt bringas till verkställighet, men, å andra sidan åter, ett billigt afseende på gäldenärens belägenhet bjuder , att hans lidande ej må genom alltför hastiga verkställighets-åtgärder onödigt ökas ; så, enär den nu föreskrifna tid af tre månader , hvarinom utmätning å landet bör vara fullbordad , synes längre än behofvet fordrar, då deremot tiden för utmätnings verkställande i stad är så knapp, att gäldenären derigenom ofta lider större skada och olägenhet, än fordringsegarens skäliga anspråk på snar handräckning göra oundgänglige , tror Utskottet, för sin del , inskränkning af den förra , utan skada för gäldenären , och Utsträckning af den senare, utan minskning 6 LagUlskottels Betänkande N:o i5o,- af fordringsegarens säkerhet, både kunna och' böra i visst hänseende ega rum; i öfverensstämmelse med hvilken åsigt, och då bestämd föreskrift saknas, angående tiden, inom hvilken felagtige åtgärder vid utmätnings förrättande skola öfverklagas, Utskottet funnit sig böra, med afstyrkande af bifall till Herr Friherre
Duvalls förslag om verkställighet af icke laga kraftvunne beslut, i andra fall, än de, som i 9 Cap. 1 §.
UtsökningsBalken oell Kongl.
Förordningen den 18 Dec. i823, angående verkställighet af Konungens Befallningshafvande® Utslag i utmätningsmål, äro bestämde, till Rikets Ständers pröfning framställa följande förslag till en Författning i dessa ämnen :
Med ändring af Kongl. Förordningen den 11 December 1766 och Kongl. Brefvet af den 13 Julii 1755 varder härigenom stadgadt'.
1 :o. I Städerne, med undantag af Stochholm, åligger det Magistraterne att, då verkställighet sokes å Dom eller Utslag, hvarå utmätning följa bor , inom fjorton dagar frän den dag, dd Domen eller Utslaget till Magistraten aflemnas, hvaröfver skriftligt bevis ovägerligen bör sökanden meddelas, i laga ordning utmätning hos gäldenären förrätta.
Vårder lös egendom utmätt; dd skall LagUtskottetS Betänkande N:o 150. 7 de/t, med iakttagande af hvad i Kongl. Förordningen den 18 December 18a.l, angående vissa omständigheter i afseende pd verkställigheten af Au- c tioner ä utmätt egendom, är föreskri/vet, genom Magistratens försorg f örsäljas sd tidigt, att borgenären kan, inom sex veckor från ofvannämnde dag, af f örsäljningssumman, sä långt den förslår, erhålla betalning för sin fordran.
Utmcites fast egendom; dä skola anstalter till dess försäljande t i enlighet med första och andra punkterna i berörde Förordning, så skyndsamt vidtagas, alt, der mer än en auction blifver af nöden , äfven andra auctionen md kunna inom tre månader frän sagde dag försiggå; och besårje sedan Magistraten , alt hvad af köpeskillingen borgenären tillkommer hålles honom tillhanda sist fjorton dagar efter köpeskillingens förfallotid. a:u.
A landet skall Kronofogde, inom en månad från den dag, dd Dom eller Utslag, hvarå utmätning följa bör, till honom aflemnas, hvaröfver jemväl han bör ovcigerligen meddela skriftligt bevis, utmätning hos gäldenären förrätta; och vare Kronofogden skyldig alf derest lös egertz LagUtskoiiels
Betänkande iS:o i5o. dorn i mät tages, inom tre månader fran nyssnämnde dag, egendomen, i vederbörlig ordning , f örsälja och af försäljningssumman, sd vidt den förslår, borgenärens fordran gälda.
Utmates fast egendom ; gälle för Kro. nofogde hvad här ofvan angående Magistrat, i thy fall, är stadgadt. 5:o. Försummar Magistrat eller Kronofogde något af hvad nu är foreskrifvet; svare dd för det, som utmätas och försäljas borde, der ej visas kan, att borgenär lemnat gäldenär anstånd med betalningen, eller att egendomen ej kunnat säljas d tid, som derföre rätteligen utsatt och kungjord varit, eller att, oaktadt vidtagne lagliga åtgärder till köpeskillingens indrif vande , sådane hinder dervid mott, som af Magistraten eller Kronofogden ej forekommas kunnat; börande, i sislberörde tvänne fall, skriftligt besked, med uppgift af hindrens beskaffenhet, på borgenärens begäran honom genast meddelas. 4:0.
Vill gäldenär klaga öfver utmätning, som hos honom verkställd är; åligga honom att inom fjorton dagar ifrån den dag, då utmätningen skedde , till Konungens Befallningshafvande sin klagoskrift ingifva JLagUtskottets XJildlandt N:o i5i. 9 vid äfventyr att hans klagan eljest icke till pröfning upptages.
Dock skall dylik klagan ej hindra utrnätningsåtgärdens fullbordan eller egendomens försäljning, derest ej Konungens Befallningshafvande förordnar, att den inställas ma.
Stockholm den 3 December 182g, N:o I $1.
Utskottet den 9 Dec. 1819* Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N;o 67, öfver Riksdagsfullmägtigen från Kronobergs
Län Pehr Ericssons motion om inskränkning af den i 15 Cap. 5 $.
Ärfdatt alfen stadgade prceseriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd m. m.
Vid ifrågavarande Betänkande, hvilket Hög. loflige Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. BorgareStåndet lill Utskottet återremitterat, har blifvit anmärkt: 10 LagUtslottets Utlåtande N:o lili hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln .• af Herr Arvid Ribbing', dels atf, då Utskottet i sitt förslag till förändrad redaction af ofvanberörde
Lagrum ej allenast inskränkt pratscriptionsiiden från 20 år till to, utan ock borttagit den frånvarande arfvingens rättighet att, om han, efter piaescriptionstidens slut återkommen , visar laga förfall, arfvet tillgodonjuta , Utskottet endast fästat sig vid den materiela beräkningen af capitalets ofrugtbarhet under arfvingens frånvaro , och förbisett den grundsatts, att Lagen bör skydda den frånvarandes rätt; dels ock att, i stället för det ansvar, som hittills ålegat