Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
11 att uppgå, till ungefär enahanda belopp, sorn under nästlidna tvänne år, eller måhända än ytterligare till vexa; men då Statsverkets tillgångar, helst under närvarande förhållanden, icke medgifva bestridandet af så betydliga utgifter för detta ändamål, som under de sednaste åren ifrågakommit, synes det vara nödigt, att dessa utgifter inom ett visst al Rikets Ständer faststäldt belopp begränsas, och Utskottet anser derföre, att do medel, som härtill anslås, ej vidare böra såsom förslagsanslag uppföras.
Utskottet ingalunda förnekar angelägenheten deraf, att arméen erhåller den för dess bibehållande i tjenst bart skick erforderliga öfning, och då det visat sig att de i detta hänseende vid förra riksdagen Rikets Ständer meddelade beräkningar, på grund hvaraf anslaget bestämdes till 596,000 R:dr, upptagit kostnaderna till lägre belopp än som varit erforderligt med hänseende till den utsträckta tiden för vapenöfningarne, hvilket torde kunna förklaras deraf, att nämnde beräkningar blifvit uppgjorda efter de föregående 15 årens medelpris, har Utskottet funnit skäligt nu föreslå en tillökning i anslaget, lämpad efter såväl Statens tillgångar, som det behof, hvars uppfyllande härmed åsyftas; och torde på båda dessa omständigheter tillbörligt afseende vara fästadt, om för ifrågavarande ändamål anvisas en summa af 650,000 R:dr, att utgå såsom reservations-anslag.
Sedan Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet uti förra punkten af sitt Utlåtande N:o 6 hemställt, att
Rotehållarne vid kavalleriet i Jemtland måtte befrias från hästarnes fouragering för marcherna mellan mötesplatsen och sqvadronernas samlingsplatser, och att kostnaden härför, beräknad till 300 R:dr, skulle öfvertagas af Statsverket att utgå af anslaget till arméens vapenöfningar, samt denna framställning, efter hvad Utskottet inhemtat, blifvit af 3:ne Riks-Stånd bifallen, kommer följaktligen berörde kostnad att hädanefter bestridas af ifrågavarande anslag, hvilket dock, med afseende å nu föreslagna betydliga tillökning hör, utan vidare förhöjning, lemna tillgång för nyssnämnda utgift, På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att för Indelta arméens vapenöfningar måtte anvisas ett reservations-anslag af 650,000 R:dr.
Värfvadc Arméen. 13:o.
Konungens värfvade Hussar-regemente. a) Kongl. Maj:t, som ansåge billigheten fordra, att Underbefäl och vederlikar vid detta regemente undfinge aflöning i likhet med förhållandet vid öfriga garnisons-regementen, har i anledning deraf föreslagit, att de för ifrågavarande personal i sådant afseende nödiga aflöningsförhöjningar måtte beviljas med tillsammans 6,603 Rall-; — varande, beträffande denna fråga, uti åberopade Statsråds-protokoll bland annat erinradt (pag.
I), hurusom, då Kongl. Majit vid sednaste riksmöte för befälet vid detta regemente, med undantag af Regements-oflicerarne, föreslog aflöningen till något mindre belopp än vid andra garnisons-regementen, Rikets sednast församlade Ständer, enär lefnadskostnäden i Skåne och särdeles i Malmö der största delen af regementet finnes förlagd, syntes vara i det närmaste jemförlig med den i bufvudstaden, samt officerarnes förflyttning emellan de olika garnisonsorterna otvifvelaktig! måste ådraga dem ökade utgifter, yttrat den åsigt, 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. att
Subaltern-officerarne och deras vederlikar hordo få tillgodonjuta enahanda löneförmåner som motsvarande grader vid öfriga garnisons-regementen; i öfverensstämmelse hvarmed ock aflöningen för dessa löntagare hlef af Rikets Ständer förhöjd, — Efter hvad Regements-chefen nu upplyst, vore likväl isynnerhet Underbefälets ställning, oaktadt den vid förra riksdagen beviljade löneförbättring, bekymmersam, och de skäl, Rikets Ständer anfört för sin åtgärd att bestämma regementets Subaltern-officorares m. fl:s aflöning lika med den vid andra garnisonsregementen, syntes äfven fullt tillämpliga på Underbefälet med vederlikar; hvadan följande tillökning i de sednares aflöningsförmåner vore af behofvet påkallad: för Regements-hästläkaren 175: — „
Regements-trumpetaren 200: — „ 6 Fanjunkare, å 200 R:dr 1,200: — „ 6 Förste Sergeanter, å 125 R:dr 750: — „ 18 Andro Sergeanter, å 125 R:dr 2,250: — „ 6 Sqvadrons-hästläkare, å 100 R:dr 600: — „ 0 Sqvadrons-trumpetarc, å 100 R:dr 600: — „ 6 Distinktions-korporaler å 48 R:dr 288: — „ 18 Korporaler, å 30 R:dr 540: — Summa R:dr Runt 6,603:
— I betraktande af hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, finner Utskottet skäligt tillstyrka, att ifrågavarande anslagstillökning måtte af Rikets Ständer beviljas. b) Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, har Grefve C. M.
Björnstjerna fästat uppmärksamheten derpå, att, genom ofvanomförmälda vid sista riksdagen uppgjorda lönereglering för ifrågavarande regemente, såväl Regementsofficerarne som Subaltern-officerarne kommit i åtnjutande af enahanda löneförmåner, som deras vederlikar vid öfriga i garnison förlagda regementen, hvaremot Regements-qvartermästarens och Sqvadrons-chefernas äfvensom Underbefälets aflöning blifvit bestämd till icke obetydligt lägre belopp än vid andra regementen.
Detta oegentliga och med billigheten ej öfverensstämmande förhållande hade väl Kongl. Maj:t nu, hvad anginge Underbefälet och dess vederlikar, genom derom gjord (i nästföregående moment litt. a omförmäld) särskild framställning, sökt afhjelpa, — men då emellertid rättvisan syntes fordra, att enahanda förmån beviljades äfven de öfriga af befälet, hvilka hade lika trägen tjenstgöring, som tjenstemän af motsvarande grad vid andra garnisons-regementen, har af sådan anledning motionären hemställt, att hvar och en af de 6 Sqvadronschefs-löncrna vid regementet måtte förhöjas irån 1,600
R:dr till 2,400 R:dr, samt Regements-qvartermästarens lön från 1,350
R:dr till 1,800 R:dr.
Då Utskottet icke kan antaga annat, än att de af motionären anförda omständigheter vid ärendets pröfning bos Kongl. Maj:t kommit i nådigt öfvervägande, men, på sätt här ofvan är omförmäldt, Kongl. Maj:t endast för regementets
Underbefäl jemte vederlikar föreslagit tillökning i förut beviljade aflöningsförmåner, bar Utskottet, vid sådant förhållande, funnit sig sakna anledning att å motionen tillstyrka bifall. Stats-Utskottets Utlåtande i\:o 84. 13 14:o. Wermlands Fältjäg ar e-Regemente.
I likhet med hvad vid sednaste riksmöte egde ram, har äfven nu, — genom en af Herr Björck gjord framställning — fråga uppstått om indragning af detta regemente, såsom skäl hvartill hufvudsakligen blifvit anfördt, att regementet tillkommit under förhållanden, som nu ej mera förelinnas, och att det vore organiseradt enligt helt andra grunder än såväl öfriga värfvade regementen som den Indelta arméen; — men då detta förslag hos Rikets sednast församlade
Ständer ej lyckades vinna afseende, samt
Utskottet för sin del äfven anser betänkligt att tillstyrka en så betydlig förminskning af arméens styrka, som skulle föranledas af ett helt regementes indragning, hemställer Utskottet, att denna motion icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. 15:o. Artilleri-regementena.
Under erinran, hurusom af de vid Artilleriet anställda 59 Kapitener endast 25 hafva passevolans, och att således alla de öfriga ej få tillgodonjuta den inkomst, som värfvade arméens officerare i allmänhet häraf påräkna, hvilket förhållande ock föranledt dertill, att 12 särskilda arfvoden ä 600 R:dr R:mt blifvit anslagne åt de Artilleriets äldre Kapitener, som ej erhållit nämnda förmån, — har Herr C. F.
Skjöldebrand, uti en hos Riddcrskapet och Adeln väckt motion, hemställt, det Rikets Ständer, i anseende till det ringa belopp af omkring 2,000 Ridr, hvartill aflöningen för många af dessa tjenstemän inskränkte sig, måtto medgifva, att det anslag, hvarifrån ofvauberörda arfvoden utgå, finge erhålla egenskapen af förslagsanslag, på det sådana arfvoden måtto kunna tilldelas hvar och en vid Artilleriet tjenstgörande, som utan passevolans innehade äldre Kaptens lön.
Enär Utskottet, i afseende på de mångfaldiga anslagsbehofven under denna Hufvudtitel, iakttagit den grundsats, att, såvida ej synnerligen vigtiga skäl förekomma, tillökning i förut beviljade aflöningar icke bör medgifvas i andra fall än då framställning "derom meddelats af Kongl. Majit, som tillförlitligast kan bedöma giltigheten af de i sådant hänseende väckta anspråk, får i öfverensstämmelse härmed, Utskottet hemställa, att icke heller denna motion må hos Rikets Ständer vinna bifall. 16:o. Ingeniör-korpsen. a) Beträffande det till denna korps hörande Sappör-kompani, har Kongl. Majit, enär värdet af den å kompaniets stat uppförda brödspanmål 1,664 kubikfot, hvarför nu finnes beräknadt ett kontant anslag af 2,636
Ridr 67 öre, efter det förändrade statspriset å spanmål, rätteligen utgör 3,328 Ridr, föreslagit, att skilnaden mellan dessa belopp måtte med 691 Ridr 33 öre tilläggas Ingeniör-korpsens nuvarande anslag.
I anledning häraf får Utskottet upplysningsvis meddela, att, då Rikets Ständer vid 1853—1854 årens riksmöte beviljade de af Kongl. Majit äskade medel för bildande af ett Sappör-kompagni, blef härtill, enligt hvad Kongl. Majit föreslagit, endast ett kontant anslag anvisadt, utan att något belopp af spanmål deruti 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. inberäknades, på sätt eljest egt rum med anslagen till alla de korpser af arméen, som äro försedda med värfvadt manskap, enär det manskapet tillkommande brödkorn utgår af dessa spanmålsanslag.
Den uti den Kongl. Propositionen omförmälda spanmålsqvantitet, 1,604 kubikfot, är således icke af Rikets Ständer anvisad ; utan bär, sedan åtgången blifvit beräknad, ett denna qvantitet efter Riksstatens spanmålsvärde motsvarande belopp af de kontanta medlen blifvit af Kongl. Majit härtill anvisadt; — men då vid sednaste riksmöte statspriset å spanmål böjdes, uppkom derigenom ofvanberörde brist af 601 R:dr 33 öre uti Sappörkompaniets anslag.
Med afseende å dessa förhållanden har Utskottet ansett sig böra hemställa, att Kongl. Majits förevarande framställning måtte af Rikets Ständer bifallas, sålunda, att den för Sappör-kompaniet beräknade spanmålsqvantitet, 1,664 kubikfot i Riks-staten uppföres såsom oindelt spanmål med ett förslagsvärde af 2 Ridr kubikfoten till belopp af 3,328 Ridr, men att deremot
In geniör-korpsens penningeanslag minskas med ett belopp af 2,636 Ridr 67 öre. b) För uppsättning af ett nytt Sappör-kompani har Kongl. Majit äskat ett belopp af 17,319 Ridr 65 öre, i afseende å hvilken fråga uti Statsråds-protokollet meddelas, bland annat, hurusom Chefen för Ingeniör-korpsen redan år 1856 gjort underdånig framställning om uppsättning af de enligt den uppgjorda planen ännu återstående andra och tredje Sappör-kompanierna, men Kongl. Majit funnit de många vid förra riksdagen ifrågasatta andra angelägna föremål, som erfordrade anslag, lägga hinder i vägen att då föreslå Rikets Ständer beviljandet af de härtill nödiga medlen.
Då emellertid en armées företag i krig väsendtligen vore beroende af det skick, hvaruti Ingeniörväsendet sig befinner, och i första rummet den del deraf, som utgöres af krigsbryggor, men hvad i detta hänseende hittills kunnat här åstadkommas vöre så otillräckligt, att dermed föga kunde uträttas, hade Chefen för
Ingeniör-korpsen ånyo fästat uppmärksamheten på behofvet af den primitiva planens utförande om icke på en gång, åtminstone efter hand.
Med det nu befintliga enda Sappör-kompaniet, utgörande 120 man utom befäl, samt beräknadt såsom den minsta möjliga servis för ett krigsbrygge-eltipage, kunde nemligen slås en brygga af endast 150 fots längd, fullt begagnelig för alla vapen, samt af 198 fots längd under vissa vilkor; men otillräckligheten häraf vore icke svår att inse och hade tydligen visat sig derigenom, att denna inskränkta broträng knappt varit begagnelig vid vanliga fältmanövrer, såvida icke öfvergångsställena lämpats efter den ofvan angifna obetydliga bredden.
Då således det nuvarande krigsbrygge-väsendet skulle vid krigstillfällen blifva af högst inskränkt användbarhet, hade Kongl. Majit ansett det ej längre böra fördröjas med åtminstone det ena nya kompaniets organiserande, saint, enär det nuvarande kompaniets stat härvid bordo läggas till grund, föreslagit, att samma belopp, hvartill denna stat uppginge, eller 17,319 Ridr 65 öre, måtte för detta ändamål af Rikets Ständer anvisas såsom tillökning i Ingcniör-korpscns nuvarande anslag, hvarförutan till den årliga underhållskostnaden för det nya kompaniets beklädnads-, remtygs-, utred nings- och sjukvårds-persedlar, enligt den för äldre kompaniet nu gällande passevolans, beräknats ett belopp af 8,993 Ridr 20 öre, hvilket belopp alltså borde tilläggas anslaget till ”Försvarsverket i allmänhet” för Krigs-kollegii Iutendentsafdelning, hvarifrån samma kostnad för nuvarande Sappör-kompaniet utgår; äfven - State-Utskottet#
Utlåtande N:o 84. 15 som Kongl. Maj:t, till undvikande af särskildt anslag för den första uppsättningskostnaden, ansett lämpligast, att första ärets underhill Isanslag, inalles utgörande 26,312 R:dr 85 öre, finge, säsom vid det nuvarande kompaniets uppsättning egde rum, härtill användas, hvarigenom den hufvudsakligaste delen af denna till 28,750
R:dr beräknade kostnad blefve betäckt.
Emot den sålunda ifrågaställda anslagstillöknihgen hafva anmärkningar förekommit, dels inom Borgare-Ståndet, der Herr Björck erinrat, huruledes Rikets
Ständer vid flere föregående tillfällen förklarat, att do, med afseende å don indelta arméens sammansättning, ansåge särskilda Sappörtrupper icke vara erforderlige, men slutligen vid 1853 års riksdag beviljat anslag till uppsättning af ett Sappörkompani; och då således härigenom en värfvad stam för Sappörtjensten funnes att tillgå, måste behofvet anses i så måtto uppfyldt, att vidare utgifter derför åtminstone under nuvarande förhållanden ej borde ifrågakomma; äfvensom Herr Ridderstad ansett det begärda anslaget obehöfligt, enär hvarje indelt soldat kunde till sappörtjenst användas; — dels inom Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Carl Anders Larsson m. fl., hvilka likaledes hestrid! all tillökning i nuvarande anslag.
Utskottet vill ingalunda förneka, att den af Kongl. Maj:t föreslagna utvidgning af hitintills inrättade Sappörtrupper skulle under ett fälttåg i väsendtlig mån underlätta arméens rörelser och sålunda bidraga till försvarsverkets ändamålsenliga utbildning; men äfven under antagande att vid inträffande krig eller befarad t fredsbrott, tillökning af dessa trupper icke kan undvikas, hyser emellertid Utskottet, i likhet med ofvannämnda motionärer, den åsigt, att under nuvarande förhållanden det angelägnaste behofvet bör anses vara uppfyldt, då en i sappörtjenst inöfvad stamtrupp redan finnes, hvarigenom den indelta soldaten, hvars lämplighet och fallenhet för dylika arbeten är allmänt erkänd, lättare kan bibringas den färdighet härutinnan, som i krigstjenst erfordras.
I betraktande häraf och då Statsverkets för mångfaldiga behof anlitade tillgångar ej medgifva beviljandet af nya anslag för annat än de mest oundgängliga ändamål, finner Utskottet ej skäl att till förevarande nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 17:o. Four agering af Artilleriets och värf vade Kavalleriets hästar.
Enär det härtill i Riks-staten upptagne förslagsanslag af 300,000 R:dr, oaktadt beloppet vid sistlidnc riksdag förhöjdes, likväl visat sig vara alltför lågt beräknadt, så att den verkliga utgiften för år 1858 med 88,628 R:dr 78 öre öfverskjuta förenämnde summa, har Kongl.
Maj:t föreslagit att berörde anslag måtto för nästkommande statsreglerings-period förslagsvis beräknas till 350,000 R.dr och således beloppet i Riks-staten förhöjas med 50,000 R:dr.
Som prisen å utfodringsartiklar under de sednare åren i allmänhet betydligt ökats, synes den äskade förhöjningen i detta anslag af verkligt behof påkallad; och enär liästarne utfodras med bestämda rationel’, hvadan do erforderliga kostnaderna ej kunna under ett visst belopp inskränkas, men åter vid möjligen inträffande prisfall de besparingar, som måste uppstå, komma Statsverket tillgodo, finner Utskottet ej heller hinder möta för anslagets uppförande såsom förslagsanslag, och tillstyrker således, att denna nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 16 Stats-Utskottets Utlåtande N:o tid. 18:o.
Propositionen meddelas, hurusom utgifterna å detta förslagsanslag under år 1858 uppgått till 244,879 R:dr 12 öre och under förra hälften af år 1859 till omkring 105,000 R:dr samt således för håda dessa år antagligen kornrne att öfverstiga det i Riks-staten beräknade belopp, 175,000 R:dr; men då emellertid mathållnings-kostnaderna för det sednare året något minskats, har Kongl, Majk ansett sig icke höra föreslå förändring uti detta anslag.
Inom Riks-Stånden eller Stats-Utskottet är icke heller sådan förändring, i hvad beloppet angår, ifrågaställd, hvaremot, beträffande medlens anvisande såsom förslagsanslag, blifvit af Herr Björck anmärkt, hurusom Krigs-styrelsen, äfven om prisen på lifsmedlen ofta omvexladc, icke saknade medel att betäcka af sådan anledning tillfälligtvis uppkommande brister, hvilket visade sig deraf, att matinrättningarne under flere år, utan särskildt anslag, underhållits af besparingarna och anslaget till Extra Utgifter, med något bidrag från anslaget för durchmarschkostnader.
Bibehållandet af detta förslagsanslag syntes derföre destomindre nödigt, som beloppets uppförande såsom reservations-anslag skulle tillräckligt underlätta hushållningen, då utgifterna det ena året vanligen klefve något större eller mindre än det andra; hvarförutan härvid äfven borde iakttagas, att detta anslag såsom förslagsanslag äfven kunde användas vid förstärkning af garnisonerna genom inkallande af indelta regementen, hvilket dock Rikets Ständer icke borde medgifva, enär deni tillkomine att i hvarje fall pröfva giltigheten af de anledningar, som förefunnes för en dylik åtgärd och i sammanhang dermed besluta om ersättning för deraf föranledda utgifter.
Till ifrågavarande ändamål, som förut bekostats på det sätt motionären omförmält, beviljade Rikets Ständer först vid 1853—1854 års riksdag ett särskildt extra anslag af 15,000 R:dr Runt årligen, att af Kongl.
Maj:t efter behof och i den mån dertill förut afsedda medel icke lemnade tillgång, användas såsom bidrag till underhållet af sådane i garnison förlagda trupper, som äro med matinrättningar försedde.
Vid sednaste riksmöte föreslog Kongl. Maj:t att å 4:dc Hufvudtiteln måtte för sagde ändamål uppföras ett förslagsanslag å 150,000 R:dr, till hvilket belopp den årliga bristen uti tillgångarne för dessa utgifter beräknats uppgå; men dåvarande Stats-Utskott, som ansåg lämpligare, att anslaget fastställdes till bestämdt belopp, äfven om någon tillökning deruti skulle blifva behöflig, hemställde af sådan anledning, att 175,000
R:dr årligen måtte härtill anvisas.
Enligt Rikets Ständers beslut, blef likväl anslaget till sistnämnde belopp uppfördt såsom förslagsanslag.
Enligt hvad bär ofvan uti 12:te punkten blifvit anfördt, hyser Utskottet den åsigt, att förslags-anslag, såsom i allmänhet mindre lämpliga, böra i möjligaste mån undvikas; och är det, enligt Utskottets tanke, för en väl ordnad förvaltning angeläget att utgifterna noga beräknas och anslagen uppföras till bestämda belopp, i närmaste öfverensstämmelse med de verkliga behofven.
Utskottet anser sålunda nu ifrågavarande auslag hädanefter icke böra förslagsvis uppföras.
Som likväl erfarenheten ådagalagt, att det belopp 175,000 R:dr, Rikets sednast församlade Ständer anvisade att, utom det å garnisous-regementernas stater inberäknade gage och brödkorn för manskapet, hvaraf den så kallade portions-skillingen jemväl utgår, användas såsom bidrag till dessa regementens matinrättningar, icke lemnat Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84.
17 full tillgång för bekostandet af de förbättrade underhålls-portioner, hvaraf Rikets Ständer ansett manskapet böra komma i åtnjutande, har Utskottet funnit någon tillökning i detta anslag vara af behofvet påkallad; och då ifrågavarande utgifter, hvilka, på sätt Kongl. Majk meddelat, för år 1858 utgjorde 244,879 R:dr, deremot under nästlidne år icke obetydligt minskats, så att de, enligt från Krigs-kollegium erhållen uppgift, för sistnämnde år ej öfverstigit 190,000 R:dr, torde en förhöjning af 25,000 R:dr i nuvarande anslagsbelopp blifva för ändamålet tillräcklig, helst Kongl. Majk, om under något år anslaget skulle öfverskridas, är oförhindrad att med andra tillgängliga medel ersätta det bristande beloppet.
Utskottet får alltså hemställa att för ifrågavarande ändamål må uppföras ett till 200,000 R:dr bestämdt anslag.
19:o) Beträffande de till värfvade arméen hörande regementen och korpser, har Herr Björck, utom ofvan oinförmälda framställning om indragning af Wermlands Fältjägare-korps, under åberopande af de skäl, som blifvit anförde till stöd för dén af honom föreslagna allmänna nedsättning af embets- och tjenstemännens löner, föreslagit, att
Officerslö norna vid dessa regementen äfven måtte i samma förhållanden minskas, dock med undantag dels för Artilleri-regementena, enär för Officerare vid detta vapen fordrades en större krigsvetenskaplig bildning, som medförde ökade kostnader och hvilken det vore af synnerlig vigt att uppmuntra och befordra, dels äfven för samtlige Regements-officerare, emedan dessa vid sista riksdagen i allmänhet erhållit en mindre betydlig lön-förhöjning, hvadan deras löner nu borde blifva föremål för särskild reglering; — men då Utskottet, som i sitt särskilda Betänkande N:o 48 utförligt yttrat sig öfver de väckta frågorna om en allmän lönenedsättning, funnit de förhållanden, hvilka blifvit anförda till stöd för i denna syftning framställda förslag icke innefatta giltig anledning för Utskottet att tillstyrka en sådan nedsättning, samt, hvad särskildt angår nu ifrågavarande regementen och korpser, det icke torde kunna betviflas, att dervid anställde Officerare, i allmänhet upptagne af en trägen garnisons-tjenstgöring, hvilken icke medgifver dem tillfälle att genom annan sysselsättning bereda sig särskilda inkomster, fortfarande äro, ej mindre än andra embets- och tjenstemän, i behof af de förhöjda löner, sorn vid sednaste riksmöte beviljades, har Utskottet följaktligen ansett den härom gjorda framställning icke böra till vidare åtgärd föranleda.
Beväringen. 20:o. Sedan Rikets sist församlade Ständer, som funnit mindre lämpligt, att, för den ringa tjenstgöringen under årliga excercisen med Stockholms stads och läns beväringsmanskap, Staten skulle vidkännas kostnader för aflönande af en särskild Officers-ltorps, samt ansett att denna exercis kunde verkställas af dertill kommenderadt befäl, antingen från Uplands eller Södermanlands regemente eller från Garnisons-regementena i hufvudstaden, af sådan anledning hos Kongl. Maj:t framställt sin tanke derom, att Lifbevärings-regementets Officers-korps borde, i mån af inträffande afgång, indragas, eller åtminstone på ett för Statsverket Jl, St.
Prat. 1809 & 1860.
4 Sami 1 Afd. 29 Höft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. mindre kostsamt; sätt organiseras; liar, enligt hvad åberopade Statsråds-protokoll innehåller (pag. 6), Kongl. Maj:t i nåder förklarat, att tills vidare hvarken den lcdigvarande Chefs-platsen vid regementet skulle tillsättas eller nya Officerare der antagas, hvarjemte enär hvarken Uplands eller Södermanlands regementen eller öfriga indelta regementen kunde aflåta befäl för ifrågavarande bevärings-exercis, Kongl.
Majit beslutit, att det bevärings-område, som förut varit anslaget till Lifbevärings-regementet, skulle fördelas på Lifgardes-regementerna till fot.
I anledning af dessa förhållanden, och då den vid sistnämnda regementen nu befintliga befälspersonal, som icke kunde befrias från sin tjenstgöring i öfrigt, vore otillräcklig, för att kunna äfveu besörja vapenöfningen mod det regementena sålunda tillslagna beväringsmanskap, hade Kongl.