Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, blef, vid sistförflutna Riksmöte, stadga införd i landets penninge-förhållanden; men genom den ena Slatsmaglens försigtigt vishet, som ansåg icke för många och för stora förändringar på en gång böra företagas, blef till en kommande tid uppskjutet att i dessa förhållanden också införa reda.
Denna tid synes nu vara inne; ingen t villar mera på den lyckligt verkställda realisationens fortfarande bestånd; med säkerheten fullt vunnen, återstår blott att äfven se ordning herrska, såväl inom det hela som inom de serskildta delarne af den vid förra Riksdag på fast och säker grund uppförda, väl sammanfogade byggnaden.
Alt åstadkomma detta, tillhör närvarande Banco-Ulskott.
Genom flere från olika Riks-Stånd inkomne motioner, har det också blifvit påmindt om denna sin pligt, som olvilvelaktigt äfven den förutan icke hade blifvit lörsummad.
Främst har stått nödvändigheten alt bestämma en lämplig räkne-enhet, samt att underafdela denna, efter de rationellaste grunder.
Om nyttan af della förelag hafva tankarne inom Utskottet hvarken varit eller kunnat vara delade; först då man kom till sjelfva utförandet, blef jag af skiljaktig mening med de fleste öfriga.
Emellan 4 serskild* förslag var alt välja; det af föregående Ständer, likasom i testamente efterlemnade och derjemte de vid denna Riksdag af Herr von Troil, Herrar Rosenblad och Lefren gemensamt samt Friherre Wrede väckta.
Utskottet bestämde sig för det första af dessa förslag; grunderna till delta beslut må sökas i Utskottets Betänkande härofyan; meu jag bekänner mig ej hafva Bitnco-TJtskotlets Betänkande, N:o 2o. 13 funnit skälen bindande nog för alt antaga dem.
Jag bär deremot aldrig ett ögonblick kunnat tveka alt ibland de 4 förslagen förklara mig för det af Friherre fVrede framställda, hvilket jag funnit så enkelt och sä vackert, sä på en gång lätt fatlligt och lätt verkställbar^ att jag ej funnit någon orsak att ej slraxt tillämpa det, ty det af Friherre tVrede uppgjorda nya system innefattar i sig så helt och hållet på samma gång också både det gamla och öfver gången, alt nog aldrig vid någon förbättrande förändring flere fördelar ined mindre olägenheter kunnat vinnas.
Såsom bevis härpå hänvisar jag såväl till sjelfva förslaget, sorn lill de väl utvecklade motiven derföre; i början af Utskottets betänkande finnas båda delarne nära fullständigt upptagne.
Till alla dessa så goda skäl, skulle visserligen ännu många andra äfven så talande kunna läggas; men jag fruktar det skulle blott göra min reservation för lång, ulan ali medföra motsvarande nylla, emedan de ändå ovilkorligen af sig sjelfva skola tränga sig på hvar och en,, som blott lätt uppfattat de, som redan blifvit anförde.
Jag inskränker mig derföre endast att lill besvarande upptaga de af Utskottet emot förslaget gjorda anmäikningar; och hoppas jag lätt kunna visa svagheten af desamma.
Utskottet erkänner sjelf de obestridliga och väsendt/iga fördelarne af decimalsystemet, hvad lätthet och enkelhet i alla räkenskaper och liqvider beträffar; men Utskottet fäster synnerlig vigt vid den betänkligheten, att hela Svenska nationen, med högst få undantag, ännu skall vara helt och hållet obekant med detta system.
Detta påslående är likvist blott till en del rikligt, ty hvar och en inom Svenska allmänheten, som lärt sig qvatuor species, kan lika lätt räkna med tior, som med åttor, nior eller tolfvor; och det är visst icke svårare alt finna producten af t. ex. 10 gånger 45 än af rågånger samma tal; äfvensom t. ex. 143 lika fort på gammalt vanligt sätt låter dividera sig med 100, som med 48'.
Den likasom paniska förskräckelse, man tyckes hysa för decimal-systemet, hvilket man synes anse innefatta idel trollformler, fattlige och användbare endast för de i högre mathematiskl vetande invigde, mätte sitta qvar ifrån skolan, der man sett serskilda capitel i de arithmetiska 1'äioböckerna egnade åt delta system, hvilka capitel just i anseende dertill, alt systemet lör det närvarande ej användes i några practiska beräkningar, vare sig af penninge- eller mått-, mål- och vigt-förhållanden, af den stora mängden öfverhoppa.? eller blott flygtigl genomläses, och derföre också icke af densamma kunna begripas; men använd systemet blott några få månader, och all skenbar obegriplighet äfven för den mindre bildades fatlningsgåfva skall försvinna; det behöfves för den större allmänhe - 14 Banco-Uiskottets Betänkande, JV.-o 20. ten alltid visas den practiska nyttan af en sak, innan den förmår sig att studera den torra theorien derom.
Det lior dock noga märkas, att det är blott genvägarne, sorn systemet innefattar, hvilka måste serskildt läras; för resten kommer man, såsom jag redan antydt på omväg, lika fort med tior, som rätt fram med tolfvor.
Utom dess kan ju, enligt det system, Friherre Wrede uppgjort, den Svenska allmogen, så länge den önskar, eller ända till dess ilen hunnit blifva väl förtrolig med alla det nyas obestridliga och väsendtliga fördelar, fortsättas med sina gamla räknesätt, R:dr specie, R:dr B:co, R:dr Rgs, ja till och med D:r S:mt kunna efter fritt vai användas, emedan de alla reducera sig så ganska lätt till kronor; hvilka senare blott i alla offentliga räkenskaper borde inom kort ovilkorligen användas.
Hvarföre det nya systemet för mått, mål och vigt icke blifvit infördt, ehuru för öfver tio år sedan fastställdt, bekänner jag, alt jag icke vet; förmodligen nr del derföre, alt många för ifrigt och för högljudt hafva satt sig emot äfven den nyttiga och önskliga förändringens genomdrifvande; dessutom anser jag det alltid för en olycka att skjuta upp ett godt beslut, genom en för långt utsträckt praescriplionslid före dess verkställande; denna gör mera skada än gagn; föregående både öfverläggningar och beslut kunna glömmas under liden; tankarne förändras, ifvern svalnar; striden måste på nytt börjas igen.
Äfven måste det medgifvas, att åtskillige temligen betydande svårigheter mola för förändringen i mått, mål och vigt, och den nu ifrågasatte för mynt och penningeväsendet medför väl också några olägenheter; men decimal-systemet är icke skulden hvarken lill det ena eller det andra; det är sjelfva ombytet af det kända gamla mot det obekanta nya, som någon tid åstadkommer någon villervalla.
Men då man nu vill göra en förändring, hvarföre ej låta den bli fullständig; de partiella tjena blott lill att flere gånger förnya oundviklig oreda och osäkerhet.
Det är emedlertid eget att lägga märke till, huru man vanligen behandlar alla förslag till reformer; när det begäres, alt decimal-systemet skall införas i förhållandena af mått, mål och vigt, svaras, att man bör börja med alt begagna det i penninge-väsendet; vill man åter börja med detta, då påstås deremot, att man i första hand bör sysselsätta sig med mått, mål och vigt, många andra färska dylika exempel att förtiga.
Sålunda en irrgång, hvarur man aldrig kan komma, emedan raan ej besinnar, all om man går in genom ena dörren och ut genom den andra, eller tvertom, kan vara fullkomligt likgiltigt.
Vidare stöder Utskottet sitt afslag på förslaget om decimal-systemets införande i myntet derpå, att Rikets Ständer ej vid förra Riksdag antogo delta system; men detta anser jag för det minst talande äf Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 20.
15 alla slcäl; vore det gällande, så skulle utsigterne för fäderneslandets framlid sannerligen vara ganska litet förhoppningsfulle, emedan då också alla andra nyttiga och goda ideer, som i sin uppkomst genom majoritetens dom blifvit förqväfde, icke någonsin mera skulle kunna vakna tipp till nytt lif igen.
Del som vid ett tillfälle icke funnits lämpligt, kan blifva del så mycket mera en annan gång; och att Utskottet delar öfvertygeisen om rigtighelen af den satsen, bevisas bäst deraf, att Utskottet just i närvarande betänkande föreslår Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:l anhålla om Dess Nådiga bifall till ett förslag, som Kongl. Maj:t vid sista Riksmöte förklarade
Sig då ej vilja antaga.
Dessutom anser jag eli Utskott i dess första utlåtande ofver en vigtig fråga, aldrig böra dagtinga med principerne för det rätta, utan bestämdt vara skyldig framställa dessa; om allmänna andan inom Riks-Slånden ännu icke är mogen för deras antagande, det, kommer först erfarenheten att lära; och om considerationer och betänkligheter då finnas råda, icke är faran af en återremiss så stor, att den serdeles på förhand behöfver frukt.s. Utskottet säger också, alt genom antagande af Friherre Wredes förslag en ny mynlbestämning blefve oundviklig; det är tvertom just genom Utskottets eget och ej genom Friherre Wredes project, jorn ny mynlbestämning blir nödvändig; ty Utskottet förändrar ju myntenheten från 1 R:dr Specie till i R:dr kurant 1 Rgs, då Friherre Wrede deremot låter denna slags enhet blifva densamma, som förr och blott vill hafva 24 ski/lingar eller Kronan till räkne-enhet.
Friherre Wrede önskar dock, alt Kronan också blefve mjnt-enhet; och det vore visserligen det rationellaste ; hade jag haft något hopp om framgång, skulle jag visst icke lindel låtit att yrka derpå.
För låg hade denna enhet ingalunda blifvit; den hade nemligen blifvit tre gånger större, än den af en stor del af Svenska allmänheten såsom räkne-enhet använda dalem silfvermynt, samt dessutom icke serdeles mycket mindre än de i Frankrike, Schweitz, Österrike och Norra Italien begagnade Francs, Gulden, Schein eller Zwatizig, samt något större än de också utan men i medlersta och södra Italien gångbara Paoli eller Carliner; alt ej utsträcka jemförelsen ännu längte.
Och när ändå alla Rankens nya sedlar, om Utskottets förslag anlages, måste få värdet uttryckt på annat sätt, så kunde kronor lika viii |>å dem komma att skrifvas, som Riksdaler kurant.
Att man hade fått ännu en ny benämning, troi' jag bade varit en bestämd fördel: emedan den i sig lättare hadekunnat uppfatta alla de mångå serskilda förvillande Riksdaler-sorterne, än hvad ännu ett nytt Riksdaler-namn skall kunna göra.
Slutligen hade denna nya enhet del företrädet att enkelt och bestämdt uttrycka förhållandet emellan silfiets var v - 16 Banco-Ulskollels B.-tdakn atle, N.-o ao. tle och silfi ets vigt, emedan kionans silfve.halt skuKe utgöra just jemt i/too .if fii mait silfver.
Jag h n varit vidlyftig i den vederläggning, hvari jag ingått.
Jag skulle icke varit det, om Utskottet Idoli icke alltför strängt behandlat den motion, fö- hvilken jag if i ar.
Ty icke ing, aLt Utskottet ej velat tillstyrka Frihet re JVredes förslag för det närvarande, det har icke eller velat göra något för all lätta dess införande i en framlid; utan snarare Ivertom genom ett och annat af sina beslut i amuel, motarbetat detta införande; derigenom har det visat sig hafva föga allvar med det vackra berömmet om decimal-syslemels väsendtliga och obesltidliga fördelar.
För att nu rädda ett vackert förslag från en förtidig glömska, och för alt försöka förekomma att ej för mångå förbinder emot dess antagande framdeles må uppstaplas, har jag velat fästa uppmärksamheten på detsamma i Riks-Slånden, att man möjligen der må döma annorlunda, än Utskottet och finna, huru många fördelar och huru få olägenheter dervid äro fästade; och kunde det lyckas alt få en förrnonlig tanke åtminstone inom något al Riks-Slånden för detta förslag uttryckt, så skulle ändå något vara vunnet för en sak, som jag ansett för god att för hastigt lemna utan afseende, och derföre så ifrigt förfäktat.
Jag bar ännu att anföra ålskillige anmärkningar vid några serskilda punkter af Utskottets förslag.
Så anser jag namnet
Riksdaler kurant icke vara så mycket bättre än Riksdaler Riksgälds, all någon förändring deraf varit behöflig.
Jag skulle äfven önskat, alt man ännu fortsatt med runstyckesberäkningen så länge man ännu fortfar med sk i 111 ilga r och Riksdaler; förändringen tjenar lill föga båtnad nu; så länge det gamla fortfar i hufvudsak, hvarföre göra ombyte blott i småsak.
Både runstycken och styfrar äro nu blott ideella myntsorter; och om \J6 skilling banco kallas i styfver eller 3 runstycken, kan göra just detsamma.
Jag skulle visserligen vilja hafva kopparmyntets valörer uttryckta i styfver; men det skulle vara sådana styfver, som Friherre Wrede föreslagit, hvaraf i oo gå på 24 skilling; jag öfvergel1 aldrig hoppet, att ju icke en sådan decimal-indelning i en framtid skall blifva antagen, men just derföre ville jag nu icke hafva styfvernamnet i förtid missbrukadt; ty i min tanke, om man nu ojficielt, om jag så må säga, bestämmer t)G styfver på skilling, så blir det sedan vida svårare att antaga en fördelning, som ger 100 dylika på samma värde.
— Jag tror äfven, alt Utskottet fastställt för många olika sorter af kopparmynt; för mycket är lika skadligt sorn för litet; och det är visserligen för myckel - Btaico-Vlskotlets Betänkande, N.o 20.
17 ket alt hafva 7 å 8 olika slag i allmänna rörelsen gångbara; hvilket lär ganska länge blifva händelsen.
Jag hade likaså velat, alt man på ena sidan af nuvarande 1^8 R:dr specie, eller Utskottets 24 skilling kurant* hade låtit pregla en krona, för att derigenom likasom af sig sjelf låta motsvarande benämning fästa sig vid detta myntstycke.
Hvad jag ej kunnat vinna för ögonblicket, hade jag sålunda kunnat få se beredt för framliden, utan någon slags olägenhet.” Herr General-Adjutanten Akrell: ”Emot Utskottels Betänkande, i hvad det rörer mynt-indelningen, får jag mig reservera.
Jag hade ansett, att förslaget om liodelnings-räkningens införande hade bordt af Utskottet antagas.
Fördelen af detta räknesätt är alltför väl känd, för att af mig nu behöfva omständligare utvecklas.
Man har, sorn skäl emot decimal-systemets införande för närvarande anfört större delen af Svenska nationens obekantskap dermed.
Jag åberopar i detta hänseende Finlands exempel.
Finska allmogen bade säkerligen icke mera kännedom af systemet, än vår nu har,, då detsamma der infördes, likvisst är den nu allmänt belåten med detsamma!.
Man antyder vidare, såsom skäl, att decimal-systemet för mått, mål och vigt icke ännu blifvit in förd t- Jag får likväl fästa uppmär k samheten derpå, att vid 1828 års Riksdag ingick Bonde-Slåndet på deci mal-räkningens införande i mått, mål och vigt, som af Rikets Ständer antogs, med den ändring blott vid 1828 — r83o årens Riksdag, att beslutets verkställighet uppsköts i ro år..
Jag hade derföre ansett, alt decimal-systemet i afseende på myntet, nu äfven och i samband med dess införande i mått, mål och vigt, bordt antagas; helst det torde blifva ett hinder för t ill väga bringa ndet af denna nyttiga förändring i afseende på mått, mål och vigt; alt den icke äfven kan inföias i afseende på myntet.” Herr Biskopen m. m.
Doctor Tegnér: ’\fag réserverar mig mot Utskottets förslag, i afseende på silfrets utmyntning.
Utom de föreslagna 5 myntsorterne, motsvarande 4 fbdr, 2 R:dr, 1 R:dr, 24 sk., 12 sk.
Kurant eller Riksgälds, tior jag att det äfven borde finnas ett mynt, motsvarande 16 sk. kurant.
Deremot har blifvit a 11 för dl, att antagandet af en sådan valör skulle försvåra införandet af decimal-systemet, som man hoppas framdeles kunde bli möjligt.
Det är också sannt, alt, i fall decimalräkningen antages, det vöre omöjligt att få r/3 af enheten; men just häri ligger också en af systemets väsendtligaste ofullkomligheten
Dess införande möter älven många andra hinder i folkets vanor, sorn böjt sig efter ett helt annat räkensystem.
Dess antagande lär ej eller kunna länkas utan i sammanBih. till R.
Prot. 1840■ 8 Sami. 1 Afd. 8;de Ildftet. 3 18 Banco-Utskoltels Betänkande, N;o 20.
Iiang med enahanda system för mått, mål och vigt, hvilket sistnämnde, ehuru för 12 år sedan af Sländerne föreslaget och godkändt, icke ännu kunnat verkställas och troligtvis ännu länge möter oöfvervinnerliga svårigheter.
Icke eller nu har Utskottet föreslagit antagandet af detta räknesystem, och den invändning, som härifrån hemtas, synes mig derföre böra förfalla.
Ett annat och i min tanke vigtigare inkast är, att det ifrågavarande myntet, 16 sk., eller plåten, icke passar in med det nu föreslagna systemets delningsgrund.
I anledning häraf bör jag anmärka, att hela systemet icke är ett naturligt, utan ett artilicielt.
Erfarenheten lär, att alla nationer helst fästa sig vid den lägre räkne-enheten och ogerna lemna den, när den en gäng är införd.
Den egentliga räkne-enheten hos folket är ingalunda Riksdaler», utan Dalem, i södra Sverige silfverdalen» i några al de norra provinserne koppardalen»
Efter det 1111 föreslagna systemet finns ingen expression, hvarken för 1 Daler (8 sk.) eller för 2 Daler (16 sk.).
Från 3 Daler (^24 sk.) hoppar man ner i ett bråk 1 1/2 Daler (12 sk.).
Den föreslagna under-afdelningen l/3 R:dr eller 16 sk. må ej passa in i systemet; men den passar så mycket bättre för behofvet och beqvämligheten vid smärre liqvider man och man emellan, hvarföre jag tror att den exceptionsvis kunde och borde antagas.
Afsigten med ett myntsystem kan icke ensamt vara den att paradera med en sträng logisk riktighet i indelningen, utan äfven att befordra lätthet i rörelsen och beräkningen de trafikerande emellan.
Den förvexling, man befarar mellan plåten (16 sk.) och 1 2-skilling-styckel, försvinner i fall Utskottets förslag anlages, att på dylikt småmynt ena sidan endast betecknas med valören.
De förenade Svenska och Norrska vapnen tyckas der kunna umbäras.
Vi ha annat, sorn påminner oss om föreningen".
Uti denna reservation instämde Herr Prosten Berlin och Herr Prosten Lyth. TRYCKT MOS J. A. WALLDE!», 1840.
Banco-Utskoltets Utlåtande, iV;o 21. i N:o 3i.
Ank. till Exp. Utsi. den 2 Maj, kl. 8 e ra.
Utlåtande ofver en vackt motion, att Bankens Sedlar d i G, 12 och 8 skilling s- valeur en fortfarande matte fä förfärdigas och utgifvas.
Till Utskottet har Högvärdige Preste-Ståndet remitterat en af ContractsProsten Hallbäck väckt, så lydande motion::
''Uti Reglementet för Bankens förvaltning, förekommer i 14o §. följande stadgande: ”Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillingar få fortfarande ''intill nästkommande Riksdag förfärdigas och utgifvas på samma sätt som ■'hittills.
Likaledes må Bankens äldre förråd af färdiga sedlar å 14 och ’’ 1 o skillingar koppar skiljemynt, gällande lika med Bancosedlar, i nion af ”behof och efterfrågan, användas vid alla vexlingar och Liqvider.*’
Af detta stadgande tyckes följa, alt från innevarande Riksdag dessa skillingssedlar efter liand skulle komma att indragas, hvilket skulle medföra en stor missbelåtenhet i den dagliga rörelsen, der de mera värderas, än det i valeur dem motsvarande silfvermyntet, emedan de med mera beqvämlighet kunna förvaras.
De medföra ock den fördel, att, då i liqvider remisser skola göras, som sluta sig på 8, 12, 16, 24, 36 skillingar o. s. v-, dessa ej kunna verkställas med Bankens nya sedlar, utan med tillhjelp af ovanberörde skillingssedlar, såvida man ej vill begagna silfvermyntet, hvilket skulle gifva åt porto en icke billig tillökning.
Jag vågar derföre vördsammast föreslå, att dessa sedlar, sorn, enligt Banco-Reglementets 14© tyckas vara ämnade att från denna Riksdag indragas, mätte fortfarande få förfärdigas och utgifvas.7’ Vid sistlidne
Riksdag hemställde Banco-Utskottet, att indragningen af Bankens småsedlar måtte successivt ske, så att sedlar måtte tillverkas af 8 sk. valeur ej längre än till och med år 1835, af 12 sk. valeur lill och med i836, samt af 16 sk. valeur till och med 1837, dock ej lill större belopp fcr hvarje år, än tillverkningen d i Lin lills af hvartdera slaget under de senast före samma Riksdag förflutne åren varit ; till stöd för hvilken hemslällan Bih. till R.
Prot. 1840. 6 Samt. 1 Afd. 9 Häftet. l 2 Banco-Utskotlets Utlåtande, N:o 2r.
Utskottet hufvudsakligen anförde, att tillverkningen af dessa sedlar vore förenad med ganska dryga kostnader, och hvilka, efter hvad Banco-Ulskottets Betänkande N:o 16 innehåller, uppgått till 5o,ooo R:dr Banco årligen, samt att silfvermyntets användande i de dagliga smärre liqvrderne skulle, genom en sådan åtgärd, befrämjas, men Rikets Ständer beslöto, att ifrågavarande sedlar skulle intill nästblifvande Riksdag bibehållas.
Ehuru det således skulle kunna synas, som hade Rikets senast församlade Ständer delat den af Banco-Utskottet yttrade åsigt, att tillverkningen af Bankens omförmälde sedlar borde upphöra, då de, på sätt nyss är förmäld t, beslutat, att Bankens sedlar å 16, 13 och 8 sk. borde till en kommande Riksdag bibehållas, likväl, enär den med tillverkningen af dessa sedlar förenade kostnad, enligt hvad Utskottet inhemtat, blifvit under senare tider betydligen, eller till nära halfva beloppet nedsatt, och sistlidet år i83t), med inberäkning, utom aila öfriga utgifter, jemväl af kostnaden för nämnde sedlars invexling i landsorterne, äfvensom deras slutliga granskning och korssning uppgått till endast 28,466 R;dr 27 sk. 4 rst- eller, med tillägg af de löneanslag 8,410 R:dr, hvilka i och för utgifvandet af ifrågavarande sedlar utgått till 36,876 R:dr 27 sk. 4 rst. allt Banco, hvilket belopp, genom fortsatt vidtagande af lämpligare åtgärder till erhållande af ett bättre, mera uthålligt papper, bör ytterligare kunna förminskas, så att den kostnad, desse sedlars lifgifvande skulle medföra, vid jemförelse till den, som med en ökad utmyntning utaf smärre silfvermynt och detta mjmts spridande i landsorterne måste vara förenad, icke kan blifva betydlig, helst icke bör förbises, att någon förlust måste för Banken uppstå, i följd af silfvermyntets nötning, om äfven icke i betraktande tages den omständighet, att
Banken otvifvelagtigt tillskyndas en icke obetydlig vinst genom sedlarnes tillfälliga förstöring, då deremot allt det silfvermynt, som går förloradt, utgör en förlust för densamma; och vid sådant förhållande, det för ifrågavarande sedlars indragning anförde hufvudsakliga skäl synes Utskottet numera hafva förfallit; samt härtill kommer, alt med den glesare befolkning och de mindre utbildade communications-anslaller, landet eger, sedlar å ifrågavarande smärre valeurer ännu svårligen skulle kunna i rörelsen umbäras; att större delen af allmänheten bitinlilis icke med begärlighet emottagit silfvermyntet, hvartill orsaken torde återfinnas deruti, att detta mynt är utprägladt till underafdelningar af Specie
Riksdalern och sålunda icke instämmer med det allmänna räknesättet; och alt äfven, derest Rikets Ständer skulle gilla Utskottets, uti dess betänkande 3N:o 20, afgifna förslag till ett förändrad t myntsystem och silfvermyntet Banco-LhÅottels Utlåtandej IV:o 11. 3 iblefve ut präglad t, på salt Utskottet föreslagit, detta icke lät sig verkställa på en längre tid, derunder allmänna rörelsen fordrade de nuvarande skillingssedlarnes fortfarande, i och för lit/vidcr man och man emellan, har Utskottet, sorn skulle finna betänkligt att i en tidpunkt, då åtgärder måste vidtagas för att genom köp från utrikes ort af silfver förstärka Bankens metalliska cassa, genom ifrågavarande sedlars indragning uttvinga silfvermynlet i allmänna rörelsen, hvaraf följden jemväl skulle blifva vigtiga förändringar i de föreskrifter, Rikets Ständer meddelat, i afseende å Bankens rörelse och förvaltning, funnit sig föranlåtet hos Rikets Höglofl.
Ständer föreslå, alt sedlar å 16, 12 och 8 sk.
Banco, eller motsvarande valeurer, enligt den mynt-enhet, som i grundlagsenlig väg kan varda bestämd, böra intill nästa Riksdag förfärdigas och från Banken utgifvas.
Och får Utskottet, derest Rikets Ständer skulle denna hemställan bifalla, under afbidande af Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets under N;o 20 afgifna betänkande med förslag tilt ett förändradt myntsystem, förbehålla sig att framdeles få till Rikets Ständer inkomma med utlålande, i afseende på ifrågavarande sedlars form och utseende.
Hvad deremot angår Bankens redan för längre tid tillbaka förfärdigade sedlar å i4 och 10 sk. kopparmynt af åren i8o3 och i8o4, så enär begärligheten efter dessa sedlar synes vara i aftagande, och beloppet af utelöpande dylika sedlar, som vid i836 års utgång uppgick till 6i,33'7_R;dr 44 sk., sedermera så nedgått, att detsamma vid sistlidet års slut utgjorde endast 33,3a7 R:dr 24 sk., samt således förenämnde, med det af Utskottet föreslagna myntsystem icke öfverensstämmande, sedlar troligen efter någon tid skola komma alt utur allmänna rörelsen alldeles försvinna, anser Utskottet sig ega allt skäl till den hemställan, att Bankens nyssberörde sedlar å i4 och 10 sk. kopparmynt må utgifvas endast till och med år 1841.