Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ser ingen olägenhet deruti, att denna skillnad fortfarande kommer att ega rum, i synnerhet som vi äro invande att' beräkna våta varors, äfven den största qvantitet, hufvudsakligen efter rymdemåttet kanna, om hvars bibehållande såsom mätande målkärl alla meningar instämma.
Någon större rymdemätare af våta varor erfordras ej; ty lika v äl som
Riksdalern för oss är tillräckligt stor enhet, vid beräkningen af många millioners värden, så bör kannan kunna vara, och är redan, nog stor enhet för att gifva klart begrepp om myckenheten af olja, vin, bränvin m. m., till hvad qvantitet sorn helst.
Hvar och en, äfven den minst bildade, har begrepp om en kannas rymd; men att en flytande vara skall beräknas efter kubikfot måste förekomma främmande för den stora mängd, som lägger hand vid saken. 04 Kongl.
Enär antagandet af större enhet för våta varors uppmätande, än kannan, visar sig vara obehöfligt, och sådant i min tanke ingalunda skulle för den mindre kunnige underlätta tillämpningen af de praktiska vetenskapernas resultater, anser jag mig höra underdånigst afstyrka förslaget, att bestämma något större rymdemått för våta varor, än den nuvarande kannan.
Inskränkningen till denna enhet, såsom den egentliga, hindrar ingalunda tillåtelsen att uppmäta våta varor med större målkärl, blott dessa målkärl äro stämplade till sitt vissa kannetal och delar deraf, i händelse målkärlets rymd ej noga instämmer med kannetalet.
Det hindrar ej heller våta varors, tjäras, ättikas, oljas, bränvins m. fl. försäljning uti kärl af hvad storlek som helst, utan att detta bör gifva anledning till missförstånd, blott det stadgas, att hvarje kärl, hvaruti sådan vara försäljes, bör vara märkt med det kannetal, detsamma innehåller.
Hvad åter angår torra varor, inser jag nogsamt olämpligheten af att bibehålla en laglig tunna för spanmål af 36 strukna kappar, en för malt af 38 och en för kalk af 34.
Men genom stadgandet att lagliga målet vid ali uppmålning af torra varor skall vara tunnan om 36 strukna eller 32 rågade kappar, kunna dessa oegentligheter afhjelpas, utan att den gamla enheten, tunnan, aflyses.
Bibehållandet af nuvarande tunnan, såsom hufvudsaklig måttstock för myckenheten af torra varor, har i min tanke icke någon olägenhet med sig, enär den utgör en jemn multipel af så väl kannan, som kubiktummet.
Då alla rymders storlek kan betecknas i kubiktum är deras reduktion till tunnetal ganska enkel utan någon vidlyftig räkning; hvar och en som förstår quatuor species, kan göra den när så erfordras; men den erfordras ganska sällan.
En förändring af nuvarande lagliga måtten för uppmätning af spanmål (hvars benämning sedan långliga tider är bildad af sjelfva målkärlets namn), till sådana, hvarvid kubikfoten blefve den regulativa enheten, och af hvilken enhet underafdelningarne blefve tusendedelar och milliondelar, kunde visserligen för vetenskapsmannen vara en hugnad, såsom förverkligandet af en idé; men att något vid den praktiska tillämpningen (sorn är varans uppmålning eller uppskrifvande till myckenhet) utgrundeligt eller märkbart gagn häraf skulle uppkomma, kan jag ej finna.
Deremot är jag af den förmening, att en sådan förändring, hvarvid intet af de rymdemått, tunna och kappe, som för närvarande begagnas i handeln med torra varor, jeinnt motsvarade den nya enhetens multipler eller kunde af denna enhet utgöra någon jemn andel, skulle medföra en ganska stor och allmän obelåtcnhet, utan att något gagn deraf i sjelfva verket hemtades.
Alla hittills uppfattade begrepp om spanmåls-qvantiteter ville icke passa tillsammans med de nya stadgandena; (ien vanliga tunnan blefve af den nya enheten endast en multipel med tillagdt bråktal, och den myckenhet som förstås med tunnan, skulle icke kunna uppmätas med mindre än tre mätningar s med Kongl. ilaj-.ts Nåd.
Proposition, N:o 6t.
C5 med tre särskilda målkärl.
Kappen blefve nära omätbar, enär dess rymd ej kunde uttryckas genom ett mindre tal än 196^ kubiktum, eller 196,875 kubiklinier.
Alla nu brukliga räkenskaper rörande spanmål, så väl som skattläggningar, konventioner, arrendekontrakter och andra öfverenskommelser måste undergå förändringar, till en del troligen ganska svårfattliga för dem, hvilkas intressen det egentligen rörer.
En reform af det genomgripande slag, som den ifrågavarande, hvaraf alla »ennhällsmedlemmar, som något ega eller köpa, få sin omedelbara känning och dagliga erinran, bör, i min tanke, vara motiverad af ett allmänt erkändt behof, påkallad af allmänna tänkesättet och gillad af praktiske män.
Jag anser att förhållandet nu icke är sådant i fråga om tunnans och kappens utbytande mot kubikfoten, kubiktummet och kubiklinien; och får derföre underdånigst afstyrka förslaget i detta hänseende.
Om nationen framdeles, efter införande af decimal-systemet uti Rikets mynt, uti tyngd- och längd-Qiåtten, skulle vinna en allmän öfvertygelse derom, att tördclarne af ett sådant systems tillämpning äfven på rymde-måtten för torra varor böra uppväga olägenheterne vid öfvergången från det gamla till det nya; om den då lefvande och verkande generationen, efter denna erfarenhet, skulle vilja underkasta sig olägenheterne för att bereda den uppvexande en förväntad och i andra hänseenden pröfvad fördel; så är intet hinder för ett sådant besluts fattande och verkställande.
Måhända kunde erfarenhet och eftertanke då lyckas att utfinna en utväg, att äfven härutinnan tillämpa decimal-systemet, som vora mera tillfredsställande, än det nu uppgjorda förslaget.» Stats-Rådet, Grefve Mörner anförde: »1 fråga om den föreslagna förändrade indelningen af längd- och yt-inått samt vigter, instämmer jag med
Departements-chefen; men beträffande rymdmåttet kan jag ej dela hans åsigt.
Det hufvudsakligaste skäl, som till stöd för det uppgjorda förslaget i denna del blifvit anfördt, synes mig vara, att derigenom det nya systemet i det hela skulle blifva mera systematiskt och fullständigt; men denna formella fördel är, enligt min uppfattning, ej af den betydenhet att den kan anses i någon mån uppväga alla de olögenheter, som kunna förutses blifva en följd af förslagets antagande, eller att man för dess ernående bör så helt och hållet bryta sekelgamla vanor, att ingen af allmänheten känd enhet kommer att för det nya systemet för rymdmåttet ligga till grund, eller ens någon för samma allmänhet bekant storhet deruti upptagas.
I flere af de länder, der decimal-systemets införande blifvit i mer eller mindre vidsträckt omfattning försökt, har man ej heller gått så till väga, utan har man dels blott gjort förändringen partiel, med iakttagande af de jemkningar och inskränkningar, som af redan bestående förhållanden påkallats, dels ock infört föriiih. lill IL St.
1 Sami. 1 ÅfJ. 17 Haft 9 6G Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o <51. ändringen successivt, allt efter sora man .antagit, att det nya räknesättet hunnit blifva kändt och gilladt; men dervid synes rymdmåttet hafva varit det, hvar* förändring mött största svårigheten och hvilken derföre dels alldeles uppskjutits, dels fördröjts, dels ock med minsta välbehag af allmänheten emottagits.
I sjelfva Frankrike, der systemet först och mest fnllständigt genomförts, har man ej heller såsom enhet för rymdmåttet antagit en så obeqväm och för många fall alldeles oanvändbar storhet, som kubikfoten, motsvarande tio kannor eller tvåtredjedels ankare, utan utgöres derstädes enheten för spanmåls och flytande varors mått af le Litre, hvilken innehåller 12^2j juinfrur, med fyra öfver- och tre under-afdelningar.
Genom antagande af det utaf Yetenskaps-Akademien nu uppgjorda förslaget skulle olägenhetcrne af den alltför stora enhet, som ligger till grund för systemet, äfven blifva i den dagliga rörelsen så mycket mera känbara, som samma förslag, fastän det medgifver förfärdigandet af ett mått utaf enahanda storlek med den nuvarande kannan, likväl icke åt densamma inrymmer någon plats i systemet, utan såsom underafdelning till kubikfoten endast upptager tusendedelen deraf, eller tummingen, rymmande blott ungefär en tredjedels jumfru.
Uti de äldre förslag, sorn blifvit uppgjorda för ordnandet af måtten och vigterne här i landet, har man ej heller sträckt förändringen ända derhän, som i det nu sednast afgifna, utan har, på sätt redan blifvit af Departeinents-chefen anmäldt, man i dessa förslag antagit kannan såsom enhet, samt det dessutom i det äldsta förslaget blifvit ifrågasatt, att jemväl tunnan skulle bibehållas för mätning af spanmål och dylika varor, men fördelad i 100-delar, hvilka således hvardera komme att blifva något drygare än i kanna, om man räknar efter struken tunna, samt ungefär lika med 4 kanna, om man har afseende på den rågade tunnan.
För min del är jag af den underdåniga tanke, att för våra förhållanden lämpligast är, att kannan fortfarande förblifver enheten för rymdmåttet, och att tunnan bibehålies för mätning af spanmål och andra mera skrymmande varor, och anser jag mig desto hellre kunna i underdånighet tillstyrka denna modifikation i Vetenskaps-Akademiens sednast afgifna förslag, som derigenom all väsendtlig rubbning i redan för handen varande förhållanden undvikes, utan att, så vidt jag kan fatta, någon annan olägenhet uppstår, än att de, som sysselsätta sig med förfärdigande af målkärl, måste hädanefter, såsom hittills, hafva särskild kännedom om målkärlens konstruktion och sidornas dimensioner på de fyrkantiga kärlen.»
Uti Grefve Mörners yttrande instämde Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld och Stats-Rådet Grefve Gyldenstolpe. Stats-Rådet IVallensteen biträdde föredragande
Departements-chefens underdåniga tillstyrkande, utom i hvad angick rymdmåttet, i afseende hvarå han Kongl. Majas Nåd.
Proposition, N:o OS. 67 yttrade: »I det förslag till författning angående mått, mål och vigt, som af Rikets åren 1828—1830 församlade Ständer pröfvades, var tiotals- eller decimalfördclningen iakttagen, utom i afseende på vigten, hvars grader voro beräknade i hundratal.
Rikets Ständer ogillade denna centesimal-fördelning, och begärde, att äfven å vigten decimal-fördelningen skulle iakttagas.
Det skäl, som anfördes, nemligen att för den i räkning mindre öfvade, som dervid behöfver flere hvilopunkter för sin tankegång, är svårare att i minnet behålla och tillämpa de siffertal, som förekomma emellan 10 och 100, än talen emellan 1 och 10, synes mig förtjena synnerlig uppmärksamhet i afseende å nu förekommande förslag, att bestämma rymdmåttets grader ännu mera afskiljda från hvarannan, nemligen efter tusentals- eller millesimalfördelningen.
De svårigheter, som vid tillämpningen häraf uppkomma, såsom t. ex. derigenom, att hvad som i rymd utgör från 1 till 10 kannor, eller från något mindre än 1 till något mera än 5 kappar, måste betecknas med siffertal från 100 till 1,000 i kubiktum, äro utan tvifvel långt större än de, som skulle blifva en följd af rymdmåttets fördelning i tiotalsgrader, sålunda att 1 foting skulle utgöra 10 kannor, 1 kanna
Detta förslag anser jag derföre böra får våta varor hellre antagas, än det af Akademien nu afgifna, hvilket, om det blefve antaget, säkerligen i allt fall ej kunde leda dertill, att hvad som understege kubikfot-måttet, eller 10 bannor, komme att i allmänhet beräknas i kubiktum, synnerligast som kannan, ehuru ick* ingående i rymdmåttets fördelning, likväl skulle fortfarande få utgöra föremål för justering och kröning.
Hvad åter rymdmåttet får torra varor angår, så, enär hvarken den nya enheten eller någon dess öfver- eller under-afdelning jemnt motsvarar den vanliga tunnan eller någon dess underafdelning, synes detta, i förening dermed att kostnaden för nya målkärls anskaffande blefve kännbar för de mindre bemedlade, hafva till följd, att ett påbud om ett så beskaffadt mätningssätts antagande innan en längre tids erfarenhet vunnits angående fördelarne af decimal-systemets användande i andra hänseenden, skulle af mängden emottagas med en hög grad af obelåtenhet, samt under den längre följd af år, som åtginge, för att, om sådant vore möjligt, fullständigt genomföra förändringen, förorsaka alltför stora svårigheter och oredor; hvadan, och med afseende å de betänkligheter, som i öfrigt i fråga om mätningssättet för torra varor blifvit af andra Stats-Råds-ledamöter till protokollet anmälde, jag, utan att likväl förneka fördelen af decimal-systemets användande äfven för mätningen af torra varor, anser mig böra i und. hemställa, att med antagande af detta system, i hvad det rörer torra varor, tills vidare må anstå, eller åtminstone, att, derest det, antages, beslutet derom må förklaras icke vara förbindande att tillämpas lika snar som systemet i öfrigt, utan att med beslutets påbjudande till allmän efterrättelse 68 Kongl. Maj-.ti Nåd.
Proposition, N.o 63. må kunna fördröjas, intilldess genom vana vid decimal-systemets tillämpning å mynt, vigt, längdmått och rymdmått för våta varor, samt medelst undervisning i folkskolorna, en allmännare kännedom om det nya rymdmåttets förhållande till det förra tunne- och kapp-måttet hunnit beredas, och Kongl. Maj:t sålunda kan finna tiden vara inne, att, med något hopp om framgång, förordna om förändringens fullständiga utförande; varande ock redan vid sistförllutne Riksdag af tvänne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, den önskan uttryckt, att de delar af decimal-systemet, som röra mynt och vigt, såsom bäst passande att inöfva allmänheten' i det nya systemets begagnande, må allmänt påbjudas ett eller annat år förr än de nya indelningarne för mått och mål.» Stats-Rådet Reuter daid yttrade i underdån.: * Jag anser mig skyldig att till protokollet uttrycka min farhåga, att de ifrågakomna förslagen, att, i stället^ för de hittills i handel och vandel använda räknesätten, införa decimal-system, skola föranleda osäkerhet, oreda och måhända äfven förluster.
Hade Rikets Ständer begärt förslag i omnämnde hänseende, grundade på beqvämlighet och bestående, väl bekant och utan synnerlig olägenhet följd ordning, hade jag icke ansett mig kunna i underdånighet tillstyrka Nådigt godkännande af nu föredragna förslag.
Då dock Rikets Ständer endast velat hafva afseende fästadt på »konseqvent vetenskaplighet», och således ansett vidtagandet af en i väsendtliga delar ny ordning icke hafva några betänkligheter, anser jag mig oförhindrad att med föredraganden instämma.»
Detta yttrande biträdde Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Grefve Sparre.
Maj:t behagade till alla delar i Nåder gilla och godkänna hvad Föredragande
Departements-chefen i underdånighet anfört, och befallde, att, i enlighet med Departementschefens förslag, Nådig Proposition i ämnet skulle till Rikets Ständer afgå, på sätt bilagan vid protokollet utvisar.
Ex Protocollo C. A.
Schalén.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, *034.
Skrifvelse, N:o 63. 1 i\:o 63.
Ank. till Exp.-Utsk. den G April 1854, kl, 3 e m.
Skrifvelse till Rikets Ständer, angående hegardt anstånd med föreskrifna kapital- och ränte-inbetalhingar å de till hamnbyggnaden vid Cimbritshamn beviljade lån af allmänna medel; Gifven Stockholms Slott den 47 Mars 185å.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 6 Augusti 1851, pröfvat skäligt att medgifva anstånd intill 1852 års slut med beräkningen och vidtagandet af de årliga kapital- och ränte-iubelalningarne å de för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn beviljade samt under åren 1843 och 1845 från Riksgäldskontoret utbekomna tvänne lån, det ena å 25,000 R.-dr och det andra å 5,000
R:dr, under vilkor att Cimbritshamns Magistrat och Borgerskaps Äldste i stadens namn och å dess vägnar före 1851 års slut till Riksgälds-kontoret afgåfve en ny, för begge lånen gemensam ansvarighets-förbindelse i afseende på de efter anstånds-tidens förlopp förestående inbetalningarnes behöriga fullgörande, hafva Borgerskapets Äldste i Cimbritshamn, jemte anförande, hurusom genom flera oförutsedde omständigheter och jemväl af brist på erforderliga medel, nämnde hamnbyggnads-arbete, hvilket, enligt afslutadt kontrakt, bort före 1852 års utgång vara verkställdt, ännu vore till en icke obetydlig del ofulländadt, hos Kongl.
Majit i underdånighet anhållit, att, med afseende härå och då hamnbyggnaden i sitt ofulländade skick endast lemnat obetydliga hamn-inkomster såsom bidrag till byggnads-kostnaderna, samt staden för berörde arbete, hvarvid kostnaden primitivt beräknad till endast 50,000 R:dr, redan uppgått till öfver 100,000 R:dr, användt alla sina disponibla tillgångar och jemväl nödgats upptaga större låne-belopp, Kongl.
Majit täcktes Bih. till R.
Prof. 1853 cfc 1854. 1 Sami. 1 Afd. 18 Haft. 1 2 Kongl. Maj.ts Nåd.
SkrifvelseN:o 63. föreslå Rikets Ständer att förunna staden ytterligare anstånd intill nästa Riksdags slut med kapital- och ränte-inbetalningarne å nämnde tvänne från Riksgälds-kontoret utbekomna lån.
I betraktande deraf, att ifrågavarande föga bemedlade samhälle, som i afseende å hamn-arbetet lidit stora och oförutsedda motgångar, likväl uppbjudit all sin förmåga att öfvervinna dessa och att, utan hänsigt å kostnaden, slutligen tillvägabringa en för framtiden varaktig anläggning, hvilket sistnämnda förhållande blifvit af Styrelsen för Allmänna Väg- och Vatten-byggnader, på grund af de noggranna besigtningar, som § arbetet vid särskilda tillfällen verkställts, i underdånighet vitsordadt, vill Kongl. Maj:t härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer att bevilja staden Cimbritshamn anstånd intill 1S56 års utgång med beräkningen och vidtagandet af de årliga kapital- och ränte-iubetalningarne å meranämnde tvänne lån.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Stals-rådet på Stockholms Slott den 1?
Herr Justitiae-Stats-Ministern, Grefve Sparre, Hans Exc. Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Finer, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Stats-Rådet Gripenstedt anmäldes vara af sjukdom hindrad att tillstädeskomma.
Proposition, JV:o 64.
3 Slutligen uppläste Departements-Chefen till justering ett, till följd af förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer, angående hegardt anstånd med föreskrifne kapital- och ränte-inbetalningar å de till hamn-byggnaden vid Cimbritshamn beviljade lån af allmänna medel.
Majit behagade, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, godkänna samma förslag, sådant det finnes Protokollet bilagdt, samt befallde, att skrifvelse, i öfverensstämmelse dermed, skulle till Rikets Ständer expedieras.
Nso 64.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 April 1854, kl. 3 e. m. Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag för Hospitalernas förbättrande; Gifven Stockholms Slolt den -/7 Mars 1856.
Skrifvelse den 14 Augusti 1848 anmälde Rikets då församlade Ständer, att, vid pröfning af åtskilliga framställningar angående förbättring af Hospitalsanstalterne i fäderneslandet, Rikets Ständer vunnit den öfvertygelse, alt nämuda inrättningar i sitt närvarande skick voro behäftade med flerfaldige brister, samt att dessa brister skulle i väsendtlig mån kunna afhjelpas, om, i stället för de förut mera partielt tillvägabragte, af inskräukta tillgångar beroende förbättringar, sådane komme att efter en för hela riket gemensamt uppgjord plan verkställas.
Af sådan anledning och då för tefrämjande af omförmälde ändamål Rikets Ständer funnit Statens mellankomst blifva vid din första förändringen nödvändig, hufvudsakligen i anseende till de flera nya byggnader hvilka för ett efter vetenskapliga grunder ordnadt system för de vansinnigas behand - 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition} N:o 64. ling komme att erfordras, anhöllo Rikets Ständer, det Kongl. Maj:f, måtte genom skicklige, i ämnets särskilda delar sakkunniga män låta upprätta förslag till de förbättringar af liospitals-väsendet i Sverige, så i medicinskt som administrativt hänseende, hvilka utan Statsverkets stora betungande kunde utföras och befinnas vara nödiga, samt sedermera till Rikets Ständer härom aflåta Nådig Proposition. % Sedan, med anledning häraf, Kongl. Maj:t utsett särskilde kommitterade alt förslag och betänkande i ämnet utarbeta, samt desse kommitterade inkommit med dylikt betänkande, innefattande plan till hospitals-väsendets ordnande inom hela riket och åtföljdt af erforderliga byggnads-planer och kostnads-beräkningar, lemnade Kongl. Majit
Rikets vid sistlidne riksdag församlade Ständer häraf del, hvarjemte Kongl. Majit i Nådig Proposition den 22 April 1851 föreslog Rikets Ständer de åtgärder, som då ausågos kunna vidtagas.
Enär Hospitals-fondens tillgångar icke medgåfve någon uppoffring för Hospitalernas utvidgande och förbättring, fann Kongl.
Majit den summa af icke mindre än 1,175,856
Ridr 17 sk. 2 rsf., som för den af kommitterade i detta afseende uppgjorda plans fullständiga genomförande blifvit förslagsvis beräknad, vara mera betydlig, än att Kongl. Majit ville sätta i fråga alt Rikets Ständer, med godkännande af samma plan, då skulle bevilja hela eller ens någon betydligare del af densamma.
Med afseende emellertid å vigten och angelägenheten deraf, att den af behofvel högt påkallade förbättringen af hospitalerna ju förr desto hellre, måtte kunna företagas, äskade Kongl. Majit, att Rikets Ständer till en början måtte bevilja, hvad som enligt kommitterades plau erfordrades för nybyggnad af Wexiö hospital, eller 127,500 Ridr.
I sammanhang med den sålunda gjorda framställning om förbättring af Hospitalerna i allmänhet, lemnade Kongl.
Majit jemväl Rikets Ständer del af ett från ÖfverStåthållare-Embetet inkommet förslag till uppförande af nytt Hospital för hufvudstaden och dess närmaste omgifning.
Med afseende ä det erkända förhållande, att Hospitalet, vid Danviken icke uppfyllde ändamålet med en kurativ-inrättniug för sinnessjuka och icke heller kunde å sin nuvarande lokal erhålla dertill erforderlig utvidgning och förbättring, hade Kongl.
Majit redan under den 6 Maj 1843 anbefallt Öfver-Ståthållare-Embetet att, då tillfälle yppade sig att inköpa någon för anläggande af en fullständig inrättning för sinnessjukas kurativa behandling, tjenlig lokal med nödiga hus och byggnader, Öfver-Ståthållare-Embetet egde derom samt om köpevilkoren inkomma med underdånig anmälan.
Sedan en till följd häraf den 29 Maj 1S47 af Öfver-Ståthållare-Embetet gjord framställning om inköp för ändamålet af lägenheten Ramängen icke till någon påföljd föranledt, hade bemälde Embete den 7
December 1850 i underdånighet anmält, att en för Hospitals-anläggning tjenlig plats å Kongl.
Djurgården skulle vara att för en summa af 34,000 Ridr tillgå samt insändl ritning till uppförande derstädes af nödiga byggnader; beräknade för ett antal af 200 sinnessjuka, äfvensom koslnads-förslag, upptagande, ii- - beräknadt inköps-summan för egendomen samt 15,000 Ridr till inventarier och sjukvånsinrättningens första anordning, en summa af 379,000 Ridr hvarjemte Öfver-Ståtbåikre - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition\} N:o 04.
5 Embete*, enär någon tillgång till denna kostnad icke vore att påräkna af Danviks Hospitals fonder och medel, utan äfventyrande af denna inrättnings bestånd, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer äska beviljande af berörde summa.
Majit sålunda äskat för uppförande af nytt Hospital i Wexiö blef af Rikets Ständer pä det sätt bifallet, att en lill 127,000 Ridr jenmad summa för ändamålet anvisades.