Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ändring Herr af Grubbens yrkat i tiden, efter hvars förlopp bysatt gäldenär må kunna försattas i cessions-tiilstånd, lärer finnas, i afseende på gäldenärens fördel, destomindre af nöden, som det är gäldenären obetaget att när som helst till borgenärer afträda sin egendom.
Punkten d, pag. la , anser Utskottet lika litet nu, som förut, förtjena afseende.— Något medlarekall emellan borgenärer och gäldenärer är Läkare icke ålagdr, och behöfver således ej afskaffas.
Läkaren medle emellan helsa och sjukdom , lif och död , efter konstens reglor och samvetets fordringar.
Om han , genom fullgörandet af denna sit) pligt, ådr.iger sig borgenärs eller gäldenär® rnissnöje och ovilja, — det måste han underkasta sig och fördraga, lika med hvar och en annan , som har en pligt att uppfylla.
LagUtskottets Betänkande Nia 161. i5 Utskottet öfverlemnar alltså sitt förslag, i oförändradt skick, å nyo till Höglofl.
Ritfderskapets och Adelns pröfning.
Stockholm den ig Januarii i85o.
N:o i<5[.
Utskottet den 27 Januari! 1830.
Betänkande öfver Herr Fr. L.
Rosenqvists motion om upphäfvancle af 6 §. i 9 Capitlet Handels-Balken.
Sedan Rikets Ständer, med ogillande af Lag-Utskottets Betänkande Nio 98, afslagit den af Herr Fr. L. Rosenqvist väckta, i nämnde Betänkande omförmälda motion om stadgande, att färskrifningar skola, får alt vara gällande, ställas till viss man rn. m., har Herr Rosenqvist hos Höglofl.
Ridder— skåpet och Adeln framställt det yrkande, att 6 §. i 9 Cap. Handels- Balken nia. alldeles upphöra, och en hvar ega rättighet att betinga sig sa stor ränta han behagar; emedan lagstiftare», då lian ansett sig icke böra träda emellan , i fråga om sjelfva Capitalet , i6 Lagutskottet!
Betänkande N:o 161. eller förbindelsen deri , syntes ej eller böra träda emellan i fräga om räntan.
Öfver detta till Lag-Utskottet remitter rade förslag finner Utskottet nlgot annat yttrande icke erforderligt, än att, då Rikets Ständer redan bifallit Siats-, Banco- oell Lag-Utskottens den 2g sistlidne September , •under N:o 17, afgifna Betänkande, hvari Herr M- af Christiernins motion om fri ränteberåkning blifvit afstyrkt, denna frlga Sr, i följd af 87 §. i Regeringsformen, att anse såsom afgjord och förfallen , samt derföre ej vidare kan , under innevarande Riksdag , komma under Rikets Ständers pröfning.
Stockholm den 19 Januarii i85o.
STOCKHOLM, Elmms och Granbergs Tryckeri, i83o« LagUtskottets Betänkande Nö i6s, \ N:o i6z.
Ankom till Expsd» Utskotlot den 3 Febr. 1830, Betänkande, i anledning afBancoUtskottets förslag om utfärdande af förklaring öfver Kongl. Brefven den 17: de Februarii 1742 och den 26:te April 1776, angående Bankens forum i Concursmäl.
Till Lag-Utskottets behandling hafva Stimfå lige Riks-Stånden, genom Serskilda remisser» öfverlemnat Råneo-Utskottets Memorial, N:o> 86, hvaruti är anfördt» att» sedan Banco— och Lag-Utskottens Betänkande, N;o 6g> angående upphörande af Bankens rättighet att med egna käromål draga sina vederparter från deras lagliga Domstolar, blifvit af Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet» men af Högvördige Preste-Siåndet och \räl« loflige Borgare-Ståndet afslaget , och den i« fragasatta förändringen således, likmätigt
Bylde §:n i Regerings-Formen , ej kornme att ega rum, utan Banken, såsom hitintills, förblifBih. till Riki-St.
Prot. iS28 — 1830, 7 Sami. j Af i, t 3 :dje Bit. 9'de H:t. p LngTJiskoltets Betänkande N.o 163. va i åtnjutande af det serskilda domstolsprivilegiurn, som, genom 4lde punkten i 1663 års Riksdagsbeslut, blifvit Banken försäkradt, Banco-Utskottet funnit angeläget, att de i sammanhang dermed gifna stadganden, Kongl. Brefvet till Götha Hofrätt den i7:de Februarii 17 angående forum för Banken i Concurstnål, samt Svea Hofrätts, i följd af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse den a6 April 1776, under den i2:te Juni» samma år utfärdade Universal , sorn innehåller, huru förfaras bör, då Banken, innan Afträdesoch Förmonstvist hunnit blifva afgjord, korn* mit, medelst pantens försäljning genom offentligt anslag, utrop eller annars, till sin. betalning och sådant blifvit anmäldt, måtte erhålla ett tillägg eller en förklaring , hvari, genom de hinder och det uppehåll för Ban* kens medborgenärer i Concursmål , som , i följd af dessa Författningars ordalydelse, någon gång uppstått, så vidt ske kan, undanrödjas och förekommas.
Enligt en ordagrann tillämpning af berörde Författningar , hvilka dock, med anledning af stadgandet i lo da Cap. 1 »ue Rättegångs-Balken , att ej någon sak md upptagas, utan i rätt Domstol, ända att parterna sjelfve om annan Rätt åsämjas, utan Konungen finnér skäl att gifva der lof till, icke alltid blifvit af Domstoiatne lika tolkade och förstådde, syntes iagUtskottets Betänkande N:o 162, 5 det åligga vederbörande Domhafvande att, £ alla Concurser, der Banken någon fordran bevakat , öfverlemna till Svea Hofrätt att pröfva hvad rum Banken för sin fordran , i förhållande till öfrige borgenärer, ega bör, så vida icke Banken anmält sig vara forsin fordran godt gjord , innan concurst visten hunnit i öfrigt af göras vid deri Domstol, der saken är anhängig.
Men då en sådan åtgärd , nödvändigt ledande till hinder och uppskof för Concursmåls bringande till ändtligt slut, ingalunda kunde anses för Banken behöflig vid de oftast inträffande fall , då dess anspråk att, i följd af inteckningsoch förmonsrätt , njuta full betalning, icke af någon medborgenär blifvit bestridda, föresloge Banco-Utskottet , det måtte , på det sätt och i den ordning Regerings •
Formens 87:de p. stadgar, den närmare förklaring Öfver de förut nämnda Kongl. Brefven af den pril 1776 varda meddelad: att prof ningen af Bankens fordringar i Concursmål, som göras anhängige vid någon annan Domstol, än Svea Hofrätt, kommer att till bemälde Hofrätt öf ver lemnäs endast i de händelser, dd någon med Bankens fordringsanspråk gemenskap egande anmärkning eller invändning före - 4 ZiagUtskoitets Betänkande N.'o l62. hommer', men i annat fall målet i dess helhet behandlas af den Domstol, der bevakningen skett; för hvilken förklarings beredande Banco-Utskottet tillstyrkte , att Memorialet måtte till Lag •
Derjemte har Lag-Utskottet från Hög* loflige Ridderskapet oell Adeln fatt sig tillstäldt ett af Herr Friherre Jacob Cederström, vid ärendets föredragning inom Ståndet, afgifvet anförande, hvari Herr Friherren, med anmälan af sin reservation emot det fattade beslutet om ifrågavarande Memorials remitterande till Lag-Utskottet, yttrat sig ansa både motionens väckande och remissen deraf olaglige , på den grund, att, ehuru 07:d© §tn i Riksdags-Ordningen , som innehåller; ^Intet Utskott, Constitutions- och BancoUtskotten allena undantagne, vare berältigadt, att väcka frågor till afgörande i Rikets Ständers plena etc.'", tillåter Banco-Utskottet att , till afgörande inom Rikets Stan» ders plena, väcka frågor, deraf likväl icke kunde härledas rättighet tor samma Utskott att göra motioner, som till andra Utskotts handläggning höra, enär ett dylikt förfarande skulle kunna medföra fullkomligt eluderande af Grundlagens stadgande© om maj tionsrätten, iLoyUi&iotiets Bilinlandt N:o 16a'.; 5 Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet i öfvervägande tagit.
Och hvad först angår Herr Friherre CederstrÖms invändning, att hvarken Banco-Utskottet skall egt framställa omförmälde förslag, eller remiss af Memorialet derom lagligen kunnat beviljas; så, enär det icke tillkommer Lag - Utskottet att undersöka och pröfva , huruvida berörde åtgärder äro grundlagsenlige eller ej , finner Uiskotiet sig lika litet pligtigt att öfver samma invändning sig utlåta , sorn förhindradt att upptaga och i vanlig ordning handlägga ifrågavarande af samtlige Riks-Stånden till Utskottet hänskjutna förslag.
Vidkommande fördenskull sjelfva saken ; så , ehuru Utskottet , som förut , enligt hvad ofvan berördt är , samfäldt med Banco-Utskottet, på anförda grunder, tillstyrkt ett fullkomligt upphörande af Bankens rättighet att meri egna käromål draga sina vederparter från de Domstolar, hvarunder de, enligt allmänna Lagens föreskrifter , eljest äro lydande, anser den af Eanco-Utskottet nu föreslagna förklaring öfver Kongl. Brefven den 17:de Februarii 1742 och den 26:1a April 1776 skola endast i ganska ringa moa bidraga till afhjelpande af de många olägenheter , hvilka af Bankens, efter Utskottets tan^a, lika olämpliga, som för Banken i sjelf - g Lagutskottet* Betänkande Nto 16a. v» verbet onyttiga serskilda domstolsprivilegitim härflyta, finner dock Lag-Utsfcottet sig böra desto hellre understödja Banco Utskottets förslag, sora de få fördelar, hvilka deraf äro att vanta, skola komma Banken lika mycket som dess medborgenärer i Concursen till godo; och hemställer derföre Utskottet, om icke den föreslagna förklaringen må erhålla denna lydelse; Kongl. Brefvet den 17 -de Februarii 1742, angående Bankens forum i Concursmdl, samt usta momentet af Kongl.
Brefvet den 2b:te April »776, rörande förklaring öfver vissa delar af Concurs - Stadgan den 26\te Augusti 1773, skola hädanefter sålunda tillämpas, att prÖfningen af Bankens fordringar i Concurser, de der vid någon annan Domstol, än Svea Hofrätt, göras anhängige , icke skall till bemälde Hofrätt Öfverlemnas i annat fall, än då någon med Bankens fordringsanspråk gemenskap egande anmärkning förekommit; ulan bor, då detta fall ej inträffar, hvarje Concursmdl, äfven i hvad det förer Bankens rätt, LagVlskottets Betänkande N:o 16a. y behandlas och af göras af den Domstol, der bevakningen skett.
Stockholm den 1 Febr. i85o.
STOCKHOLM, Elmin» och Granbergs Tryckeri, i83o.
LagUtskottets Memorial N:o i65.
N.o 163.
Utskottet 4en it Februarii 1830.
Memorial, i anledning af RiksStåndens serskilda beslut, angående Utskottets Betänkande N:o 95 och Utlåtande N:o 155, om ändringar i K, Förordningen den 24 Augusti 1813 emot fylleri och dryckenskap.
P^ällofl.
Borgare-Standet har till alla delar bifallit Utskottets ofvanberörde Betänkande och Utlåtande samt icke antagit den af Hedervärda Bonde-Ståndet till öfriga Stånden aflåina inbjudning, som här nedan omförmär les.
Hedervärda Bonde-Ständet har äfven bifallit Utskottets Betänkande, likväl med de förändringar, dels att, i stället för det föreslagna stadgandet, att den för fjerde resan fylleri pliktfäilde skall , örn han är myndig, ställas under förmyndare och stå under förmynderskap, till dess han gitter visa, att han Bih, till Rikt-St, Prat. 18*3—1830, 7 Saml.lAfd. t. 3 i dje B,t i o de H:t. 2 PagTätskottets Memorial N;o lGf>, från sin vanart så återkommen är, att han sig och sitt gods sjelf råda kan, samt derjemte förklaras oberättigad att deltaga i val eller väljas till sådana förrättningar, som innefatta medborgerligt förtroende, hvilket stadgande ogillades, må förordnas, att den för jaerde resan fylleri pliktfallde skall förklaras oberättigad att väljas till allmänna uppdrag eller förrättningar, och dels att i föreskriften, att öfvermage, som af starka drycker öfverlastar sig , bör agas af föräldrar elier husbonde i närvaro af Krono-, Stads-eller Policé-betjent, må uttryckas, att detta bor ske endast i närvaro af Krono-, Stadseller Police-betjent; och har Bonde-Ståndet inbjudit sina Med-Ständer att i detta beslut sig förena.
Höglo fl, Ridderskapet och Adeln har instämt i Bonde-Ståndets nyssberörde beslut’; hvaremot ITögvördige Preste.Ståndet, sorn gillat endast den del af Utskottets förslag, hvilken 3ngår bestraffning för första, andra och tre-» dje resan fylleri, samt stadgat, att fylleribrott böra kunna efter omständigheterna åtalas både vid allmän Domstol, hos Konungens Befallningshafvande och vid Police-inrättniDg, i allt öfrigt afslagit Utskottets ifrågavarande Betänkande och Utlåtande; i följd hvaraf och XjdgUtsiottets Memorial N:o 163. enär Siandet således ansett den I 1813 ari Förordning stadgade straffbestämmelse för fjerde resan fylleri böra bibehållas, Ståndet icke eller funnit för godt att Bonde-Ståndets of* vanberörde inbjudning antaga.
Således är Utskottets förslag dels af alla fyra Riks-Stånden och dels af tre
Stånd gil— ladt, utom i hvad detsamma angar 1:0 1Straff bestämmelsen för fjerde resan fylleri, och 2:0 Verkstalligheten af Straffet för öfvermage, som af starka drycker sig öfverlasta!'.
Hvad den förra af dessa tvanne frågor beträffar; så finnes, att Utskottets tillstyrkande, att stockstraff för fjerde resan fylleri mS upphäfvas, blifvit af tre Riks-Stånd bifallet; ■— att deremot Utskottets förslag, att den för fjerde resan fylleri pliktfällde skall ställas un^ der förftiyndare-vård och under sådan vård förblifva intill dess han gitter visa sig vara ifrån sin vanart så återkommen, att han sig och gods sitt sjelf vårda kan, är af tre Stånd förkastadt; — att, enär Vällofl. Borgare-Ståndet i allo gillat Utskottets förslag och sale - 4 LagXhskoiiets Memorial N:o 163, des äfven godkänt det utur 1815 ars Föri ordning bibehållna stadgandet, att den, som pliktfälles för fjerde resan fylleri, tillika skall förklaras oberättigad att deltaga i Val eller väljas till sådana förrättningar, som innefatta medborgerligt förtroende, samt Högvördige Preste-Ståndet funnit nämnde Förordnings straffbestämmelse för fjerde resan fylleri böra bibehållas, dessa två Stånds beslut sammanstämma deruti, att berörde stadgande skall fortfara att vara gällande; — att deremot Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet ansett den pliktfällde endast böra förklaras oberättigad att väljas till allmänna uppdrag och förrätt, rättningar; — och att således i denna omständighet två Stånd stannat emot två, hvaraf följer att, jemlikt 87
Af detta förhållande anser Utskottet det blifva en följd, att i:sta Momentet i i;sta§:n af förslaget skall ändras till denna lydelse :
"Den, so/n af starka drycker synbarligen öfverlastad är och i sådant tillstånd träffas ä väg, gata eller annat allmänt ställe, bote f örsta gången Tre Riksdaler Sex - LagVtskottets Memorial N:o i65. 5 ton skill ingar, andra gången Sex Riksdaler Trettiatvå skillingar, tredje gången Tretton Riksdaler Sexton skillingar, samt fjerde gången likaledes Tretton Riksdaler Sex ton skillingar; hvarförutan, i sistnämnde fall, den pliktfallde skall förklaras oberättigad att deltaga i val eller väljas till sådana förrättningar, som innefatta medborgerligt förtroende.
Beträdes någon femte gången, eller oftare, med fylleri „• varde försänd till någon Kronans Arbets-inrättning eller Corrections-hus, att derstädes ett halft år till arbete hållas Vidkommande åter den andra frågan • eller verkställigheten af öfvermages bestraffning; så, enär Utskottets af Vallöf].
BorgareStåndet gillade förslag icke innehåller någon ändring, af hvad i detta afseende är stadgadt, i i8i3 års Förordning, den Högvördige Preste-Ståndet äfven härutinnan bibehållit, anser Utskottet Höglofl.
Ridderskapets och Adelns samt Hedervärda Bonde-Ståndets beslut om tillägg af ordet endast icke kunna, emot ofvan åberopade $. i Regeringsformen, föranleda till ändring af hvad Utskottet , i enlighet med nämnde Förordning, föreslagit. € Bil- till LagUtskottett Memorial N;ö 163. «tne Ledamöters serskilda meningar bifogas.
Stockholm den 9 Febraarii i85o.
Reservationer 1:0 af Herr Landegren'. ”Sedan Rikets Ständers Utskott till Riks-Stånden afgifvit Betänkanden ofver de till Utskotten remitterade motioner, samt, i händelse af återremiss, besvaråt anmärkningarne, stadgar Grundlagen ej någon ytterligare rättighet för Utskotten, att, utan serskildt förständigande a£ ett eller flere Riks-Stånd, till Rikets Ständer inkomma med förslag eller yttranden i redan behandlade mål , utom vid det förhållande, 73 §:n Riksdags-Ordningen omforma^ ler, eller att Riks-Stånden i sina beslut stannat i så skiljaktiga meningar, att jemkningsförslag och voterings-propositioner böra af Utskotten Riks-Stånden underställas.
( 79 ) Undcrdånigste Memoriali IVIed öfverlemnande af elt bestyrkt Transumt af Rikets Ständers år 1830 församlade Revisorers Berättelse, angående SfatsYerkets granskning i hvad densamma rörer gjorda anmälanden i anledning af Redogörelserne från Skaraborgs
Län för de till Spanmåls-undsättningar elller 1826 ars missväxt lyftade Crcditiv-medel, anmodades jag af Eders Majlis oell Rikets Statskontor, uti Skrifvelse den 9 sistlidne Februarii, att inkomma med det Utlåtande, öfver berörde delar af RevisionsBcrättelsen, som jag kunde finna mig böra till Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet afgifva, hvarpå jag, under den 26 i samma månad, uti då aflåten skrifvelse till StatsContoret tillkännagaf, att då Rikets Ständers Revisorer endast gjort anmärkningar mot sättet, hvarpå Redogörelserne blifvit upprättade, och jag i detta fall, som jag trodde, helt och hållet ställdt mig till efterrättelse Statskontorets föreskrifter och de om SpanmålsRedogörelsen uti CirculairBref den 31 Oclober 1828 mcddeldle Formulairer, så ansåg jag mig icke tillhöra, att ingå i besvarande af de ifrågavarande anmärkningarne; men då Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Statskontor, i följd af den ordning, som i expeditionssättet antagits, att alla Utlatanden öfver ämnen, som af Rikets Ständers Revisorer anmälas, slällas till Eder Kongl. Majit i underdånighet, nu infordrat detta Utlåtande af mig, så får jag äfven sådant i underdånighet härmed fullgöra: ”RevisionsBcrättelsen innehåller, alt uti Landskontorets afgifne
Spanmålsräkning upptages utborgningen till elt efter stadgade Spanmålspris beräknadt, sammanlagt värde af 518,612 R:dr 36 sk. 5 r:st., hvaraf dock uti l ndsälfningsmedels-Räkningen allenast 298,569 R:dr 20 sk. 5 rist. blifvit lill redovisning debiterade, och att skillnaden 23,045 R:dr 16 sk. utgöres af det i förstnämnde, eller Spanncmåks-Räkningen beräknade Värde å sådan Spannemål, som utlånats emot rättighet att in Piatura återgäldas, i följd hvaraf Revisorerne ansett det hafva varit ledande lill mera redighet och ordning i Räl enskapen, om först nämnde hela Utboi gnings-belopp 318,612 R:dr 36 sk. 5 r:st, uti en oell samma Räkning till redovisande upptagits, samt sålunda på ett ställe blifvit synligt; äfvensom alt särskild redogörelse a l‘g i (Vits för återbetalningen* af ifrågavarande Spanncmal.”
Underdånigst får jag förklara, att orsaken, hvarför 23,045 R:dr 16 sk. finnas mindre debiterade i UndsiUtningsmedels-Räkningen af den 3 Junii 1829 än i Span måls-Räkningen af den 7 October 1828, härleder sig derifrån, att, enligt det Fonnulair Statskontoret uti kirculair - ( 80 ) Bref den 31 October 1828, meddelt till den förstnämnde Hälsningen, skulle deruti till debitering blott upptag-as, hvad KronoFog-darne bade fått till Uppbörd, som utgjorde 295,569 II:dr 20 sk. 5 r:st, men icke hvad till de fattige utlemuats, förmodeiigen på den grund, att, enligt Kongl. Majrts Nådiga Bref den 20 December 1826, Församlingen agde återgälda Undsättnings - Spanmålen till de Fattige in Natura.
— Om, för öfrigt den Method fått följas, som LandtContoret hade vidtagit vid uppgörelsen af den redovisning som, med anledning af StatsContorets skrifvelse den 28 April 1828, i fråga om liqvid emellan StatsVerkets Fond oell CreditivFonden under den 21 derpå följde Maji afgafs, hvarigenom på ett ställe framvisades Undsättningsbeloppen, så i Spanmål som penningar, med hvad derå influtit, så vågar jag tro, att anmärkningen i fråga icke blifvit gjord; underdånigst bilagde Transumt af sistsagde Redovisning, lärer fulltyga att redogörelsen icke der varit styckad.
— Den särskildta Redovisningen å 25,043 R:dr 16 sk. har dock sedermera blifvit afgifven och till StatsContoret insänd den 26 November sistlidet år till följd af StatsContorets
Skrifvelse den 10 förutgångne September och orsaken, att den icke förr blef afgifven, var dels, att den icke förut hade blifvit föreskrifven och dels att Magazins-Räkenskapen innehöll i hvad skick denna Redogörelse qvartaliter sig förhöll.
Marieholm i LandsContoret den 17 Maji 1851. ARV. ARV:son POSSE. jF. TV.
Funch. ( 82 ) Utdrag af Liqvidcn emellan StatsVerkcts Fond och Creditiv1826 års missväxt från Kronans förråder utlemnade skrifvelse den 23 Råg.
Ilata. 19 t fi t t.
Banco. 5534 27 22 4889 o 5 Under förlidct år äro lill Undsättnings- tagarc i Länet utlenuiadt: af Statsverkets förråd. 91,975 251.858 31 2 8275 95 6 12393 7 af CreditifFonden. 22(5,(356:43.— Landt
Ränt eriRäkningcn påföres Fattig-undcrhåll, att på 2:ne års tid återbeta- las .... 5,735: 3. — Inneståen- de Ofver- skottsinc- del. . . .1,4(58: fo.io. H22l. ,•*. m t-1 ♦ 8 IO Summa 525,854 2 II ( 83 ) Fonden om den år lo27 till Undsättningstagame i Länet efter Spanmålnpprättadt till följd af Ixongl.
StatsContorets sistlidne April.
C v t 0 i t.
Utaf den till Undsätt ning sta garn c är 1827 utborgade Spanmål kommer likmätigt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 20 Dcc. 1820 att in natura al StatsVerket ätcrlcfvercras 25,043: 16. — Afskrifning.
Rcmisslagc-crsättning 109: 46. 8.
Lefuerering.
Räntekammaren påföres . . 21,891: 45. 6. 22,001: ^ 2.
Brist som af Creditif Fonden kommer att fgitas.
Rcmisslagc-crsättning 254: 27.11. Lefuerering.
Räntekammaren påföres . . . 40,090: 1. 2. 4g 930:29. 1.
o 1—ii ■— 1 ■ ■ ■ ■' A Creditif Fonden ajjöres: Anordning.
Resekostnads-crsättning Afskrifning.
Rcmisslagc-crsättning 77: 9.11.
Räntekammaren 15,509: 19. 1. 4^44(3. 2g, Balance i Landet utestående som bär upptages såsom tillhörande CreditifFonden, nemligen: af StatsVcrkets Spanmål 40,950: 29. g. „ CrcditifFondcn . . 105,059: 7. 3-211,969: 37. ,, Fattig-underhållet 2,975: 28.
— I LandtRäntcrict 1,457: 26.
IO-21Q.58Q: 43.10. 30: 32. — Banco. 91,975 231,858 4i Skaraborgs Läns LandsContor den 21 Maji 1828.
Summa 1523,8541 2| F. G. L.
Rätteligen utdragit styrker i Skaraborgs Läns LandsContor d. io Maji iS3i. F. G. L.
Funch. 11* ( 84 ) Underdånigsle Memorial! 1W den 9 nästlldne Februarii bar Eders Kongl. Majlis och Rikets Statskontor leinnat mig del af Rikets Ständers år 1830 församlade Revisorers Berättelse, angående StatsYerkets granskning, i hvad densamma rörer gjorda anmälanden, i anledning af Redogörelserna från Wermelands
Län för de till Spanmåls-undsäftningar efter 1826 års missväxt lyftade Creditif-medel, samt föreskrifvit, det jag ägde inkomma med det utlåtande, som jag kunde finna mig böra till Eder Kongl. Majit i underdånighet afgifva öfver berörde delar af Revisions-Berättelsen.
Det är af sådan anledning jag utber mig
Nåden få i detta ämne underdånigst anföra följande:
Första anmärkningen består deruti, ”att emot innehållet af det Contract, som blifvit upprättadt emellan Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och dem, sorn åtagit sig lefveransen af Undsättnings-spanmålen, desse sistnämnde icke med upphandlings-räkningar styrkt spanmålspriserne.
” Härutinnan har jag under den 23 November 1829 hos Eder Kongl.
Majits och Rikets Statskontor gjort en sådan förklaring, att de enskildta köpeslut, certificater och bevis, med hvilka Entrepreneurerne, enligt Contracterncs innehåll, här borde styrka att de fullgjort sine åtaganden af spanmåls anskaffning, hafva blifvit dem efter företeendet och godkännandet genast återställde såsom varande deras enskihlta tillhörighet och derjemte för dem af vigt att äga i handom i hänseende till säkerheten mot deras Agenter och de personer i öfrigt, nied hvilka de contralierat, och att af nämnde handlingar bär icke tagits någon skriftlig del, såsom förmodad icke erforderlig, enär Eder Kongl.
Majit vid Fndsättningssystemets reglerande, hvad detta Län angår, i Nåder ieke föreskrifvit, att en så beskaffad redogörelse, som den Kongl. Statskontoret infordrat, (nemligen som vore med dylika handlingar verificerad) eller annan, än för sjelfva de till undsättningen af Staten förskjutne medlen, borde afgifvas.
För det andra hafva Revisorerne f ästat sig vid den omständigheten, att sedan Entrepreneurerne, enligt ofvannämnde kontracter, äfven förbundit sig att erlägga ränta på den del af betalningsbeloppet, som de af Creditiv-medlen förskottsvis uppburit, samt efter det Entrepreneurerne i underdånighet sökt förskoning från denna räntebetalning, Eder Kongl. Majit uppå derom gjord tillstyrkan af Dess Befallningshafvande, dertill i Nåder bifallit.”