Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(lin tuktoiiiiistare liörig ocli lydig, s % befallte lian mig, att jag sl&lt;olle fikskiclca dig till.
godil Idiider, som diii liöfva iii: (dig- Iiöfves), och efter cln kiiise soii gör.
mig deii gladjen, sh sltall jag intet f ö r s m ~ n a p&amp; rriin sids!
» och 11 aii ' Unge h.ei: .i.
Peder for e,j illa af sparsa~~iheteii, lic2stacle ej lattsiii.iiigt bort de hoi1.01~1 g i f ~ i a f ~ ~ ~.
i i a ~ i i i ~.
g som.
' ariie~ tlöden hiilclrecle 1i.oiloni infria,.
Hsni ingaf goda löften, och.
det tinnes iiitet skil.
sott ' betvifla cle ord, som pi % Erik XIV: s hefa11.- niiig ristades pft 11.ans g ' ïaf~4rkcl: Nylitei: att strida var lians sed,: Da: striden var stai: .ltost var Iiaii med.
: De sve~islre fijrde liaii troligen aii.
Y&amp; Svaiieii varclt liaii en liijfvitsinaii .. - - - - - - - - - - Giicli liafver lim.
offrrit siii s; jal.
Pör Sverige fiil.1 lim.
Stoslbnho1.m som storstad.
Några tankar och funderingar.
Stockliolin börjar ögoiiskeiiligeii blifw en storstad.
dt?, som gbtt hiii.
flera år, i sleiitrinneii af ganila vaiiliga intressen ocil gamla anl liga viigar, och blott iippmiirl~saiiiinat ett och i~iinat ny- bygge, - när de liaiidelsevis känt arkitekten; t. o. iu.
dessa inark;?
det, nar de koniiiia iippfriskacle tillbaka efter soinmariitfiykteriia, till svenska skogar och kuster eller utlandsk botten.
Alltj iiiiit tillviixa vidsträckta nya kvarter och gator; regelbundna till aiiliiggniiigen, eklektiska till stilen, karakterslösa till griige1i-i för d m, som ej lir öfvad iakttagare af lokaltyper.
För en shlaii skola (lessa borgar f r h Siena, så Ironiiska i sitt inedeltidstrots; dessa inagnifika ren iissi~ns- palats - i puts; dess % trappgafvelshus i rohbau eller grafi.appni: ig genast skilja sig frbn alla liknande i .Daiimark, Preusseii, h t e r - rike eller den öfriga rärldeu genom ett ofelbart kiinnetecken.
Dettia ar för Stockholm de iri&amp;nga smkkaféeriirt och bodarna, soin tillika tillliandahålla in j ölk och grädde, Scliuniacliers bröd, karameller, korf och sniörgåsar samt i spegelglasfönstreii utstalla dessa varor i föga aptitlig blniidning.
D e förekonma så tiitt, a t t en i sömnen f r i n främmande ort omedvetet hitflyttad stockholniare sannerligen icke skiille beliöfva g&amp; iiiåiiga steg, innan liaii miirkte i hvilken stad liaii befiiiine sig.
Och jii grannare palatset ar, desto mera imponerar segheten hos denna kvarlefva från iildre kultnrtillstind.
Vara vackra öppna platser g i ~ eiiiellei-tid tiimligen fria för deil !.
- - - Och livad de and % gro vackra, dessa platser!
Fiir 111-arje gång inan återkommer till hufvudstaden, giir man 11 % nytt cleiinii upp- täckt och halsar med liflig förtjusning anblicken af den lummiga sakta sluttande Hun~legBrden, Iivars skarpt tecknade och fiirgharinonisks blomgrupper kunna besta profvet ur hvilken europeisk eller konstniirlig inattstock som helst.
Eller af det fordoin så bedröfliga sandliafret, 9 torget 9, diir sainme tradgårdskonstiiiir, som omskapat Hiiiiileg %rderi, vetat att med sina blomsteranliiggiiingnr förbinda det förutvarande -
skiilpturverkeii ocli foiirlperspektivet - till en koiistiiihlig skapelse, soni icke blir iniiidre nioiiiimeiital, (l. v. s. af bestieiide varcle, diirföre, a t t ' den icke lir liögtidlig, litan just tiicld leende graciös soin Stock- holni s) iilf.
Diigaiicle krafter bland (le yngre arkitekterna liafva ocks&amp; friskt och nied fraingrhg iignat sig i t uppgiften a t t ge Stockliolin ett ntse ' ende ' ined afseeiide p i byggiiaclskonst, som någorliinda iiiots~rarar dess iitoin- ordentligt tacksainma och intagande lage.
Med gliidje iniirker inaii Iiiirvicllag iifveii allt inera insikt 0114 att detta förtjusande läge - nied dess omvasliiig och lif, dess iijrliga vatteiimssor och pittoreskt olikartade terräng - stiiii~iiiei- biist med pittoresk och lifligt profilerad arkitektur, sHdaii so111 man ocksh filiner den i många af de bitar af det:) gi ' Il~ila Stockliolm », soni blif vit den kringströf vaiide klirast.
1; yckligtvis Iiafva afveii iiiicler de sista h e n gifvits anledning till 01-11 byggiiad eller iiy byggnad af flera a.f stadeiis kyrkor.
Höga spiror vlisa fritt och gladt iipp f r t i flera olika stadsde1.a~ och lia vä- seiitligt bichagit a t t %t Stockholms fysioiioiiii ge lif och lyftiiin&amp;.
.Frbli Lejoiibackeii ser niaii iiiimera eii stor stad, kransancle strail- ileiiia ocli strliclcaiide sig iippåt kiillariia oiiikïing ocli bakom det vackra Norrströinspartiet.
Ar ilet ocksi.
i socialt hiinseeiide en storkad 111~211 finner, niir det tar slut.
iiied soiiiiiiarens ströfthg; liiirliga frihet och slllskapliga oberoende, och niaii %ter iiöclgas taga p&amp; sig viiiterselen af arbete, iinigangeslif och livaqjeliaiidn enslrilda ocli allmiinna intressen?
Med detta ar det si ocli sa.
Stockholiii 1i; " lller pk a t t bl.ifva en storstad ined alliniiiit ' europeiska vaiior - och det ar; iiist olyckaii.
Ty denim börjaii ar s i alldeles oklar, a t t (leii blott istadkoiiiiner f örvirriiig.
RB t. ex. Iia nagra p % sina resor iiiliihtat snialreii för en sen iniddags- timiiie, sedaii alla dagens bestyr iiro iiiidanstökade, inedan andra $ter Iialla fast vid borgerliga vaiior från sitt föriildl.aliein och ata rnidt p&amp; dageii.
Hvar och eii kali tiiiika sig de trefliga följder, Iivilka ' liaraf lippst5 för dem, soin ibland iiiiilgas söka folk i eii eller aiiiiaii ahge- liigeiiliet, och soiii af göroiiiil a1.0 Iiindracle från a t t göra detta p i dagdrifvai~i~es » siikrm visittirniile mellan 2-3.
P i ett stiille)) sitter hei ' i ' sltapet vid bordet:), 1iii.r niaii koniiner dit strax efter tre; ineri iiiir friiii fkr hih-a, Iivem det &amp; r, lro&amp;er hon lit i tamburen iiiecl servetten j haiideii ocli eii iirsiikt fijr, a t t:) lieiiiies niaii hör till.
cleiii, som liålla
.fast viil dec g: xrrilu.
!,: LJ % ett aiiiirit stalle, dit niaii g h sedan inaii sjalf clriickit Iiafte, iiiötes maii af köksos i tainbiweii och alla faiiiiljelis riledleininar förviintansf nllt saiiilncle i förmaket.
Sainma absoluta brist pit, iiorin eller ordning, gaiiiiiial eller ny, iGiler i afseende på arbets- och skoltider i allniiiiihet.
För en Iiiisiiioclei: i Stockliolrii i v i r a dagar a r det er1 pröfniiig att passa p5 de olika inXtidernn.
E t t barn börjar skolaii .ltd.
8, ett milat kl. 10.
E n koinmer lieni och ropar pb frnkost kl. 10, en nn- naii 1d.
11, en tredje kl .. 12.
E n fiillviixen.
dotter vill lin niat senast] / 24, ty strax efter 4 maste lion vara i sin veI; lisamhet.
Soiieii kan icke iita f ö ~ ~ % niiriliare n 6, t j r lian blir icke leclig f ö i ~ fri?
sill verksainhet - ocli sh g %r det liela dagen.
Kan iiiaii lindra pi5 att fixu-na lrlagx, och att sgiiipatiseraiicle morii~öclïaï beslriirina sig och tycka, a t t det var biittre i deras iiiigcloin, niii iiliddagstiden var lilocl~aii tre, och allt och alla riittade sig dar- efter.
Men livad vill inan göra?
Htergr till a t t göra middagen till ett m a l nzidt pb dagen?
Det g i r helt eizltelt ej, det iiiser eii livar.
Utlysa ett inassmöte af 1il; asiiiizade för att fatta besliit oiii iniclclags- tirniiiens alliiiiirina framflgttaiicle till kl. Ci 3: Hiirii ginge det d&amp; ined alls föreliisningar ocli sai~~inantriideii, sorl1 vii1 icke iitaii viclare] %ta sig göras till nattliga nöjen?
Och isiftcl teatrarne, soin ocksb 11 % att riikiia p f ~ en piiblik, II vilken sii1iei.t icke aiitoge iiiassinötets besliit ' r Och med (le siii % glacln supéerna 115 slaget nio?
- den sista » refor- iiieii &gt;.
inoiii.
\: ht sallskapslif.
- Och rned barnen, sorn komnia lieiii hiiiig.rign, f rbii skolm niiclt.
p5 chgen 3 Nej - ve~.ig@ion iir den enda tröst, man kan föres15 de wiim iiiatiizödrarna iiii.der ilenila ijfver- gkngsticl.
Hiii-, liliaom i andm fall, ar det fhfiiiigt a t t iiied vhltls-: ~tgarcler söka phkyncla ut-1-eckliiigen.
Det elida individen - ocli skolföi.estWiidare~i - Itaii göra sr a t t öppna ögonen för dat oiicl;: i, afveii o111 det ej obelircgligt berör iioi~om sjiilf, och göina sitt till a t t f2 slut .prPi, oredaii genoni att följa clen sti.
(im, som tyckes rara cleii starlaste.
8; filiiis c1ii.r.
t. ex. ett orniGie, dar.
ilet tyckes soiii vore, ströiiiii~ens ?~ skiille lriiiiiia best ii in in: .^ riktning redan s$ pass tpllig, att iiiaii s; ~lilö~t sig för a t t följa iiied den ocli t. u. iii.
pt " l~li~~il (lkl iitvecltlingen en smula - till stor.
b %tnad för alla.
clem, soin obeliagen af sakernas iiiiva.rnnde tillsthild dmbba.ia lih ?last.
h5 De arbetaiide eller sysselsatta lwirinolaa klaga med allt .fog öfver cleii tid, soiii i oiiödaii iniste offras p&amp; att soka eller iiiottaga .folk.
Att deii arbetaiide kviii !iarr liar samma rättighet soin inaiilieii att se sin tid respekterad, Iir eii föïe.stal.liiiiig, soin koiiimer ocli inbte koinina i släptig med förest~lliiiiigen om det kvinliga arbetets värde och lieclersainl~et.
Har i Svelbige!
lios cleiiiia wtriiga riatioii fiill af hetsig.lletei: », diii.
vissa stora reformer tyst ocli snabbt geiioniföras, iriedaii eii ocli annan » fraga » debatteras iiiecl liela liiiftiglieteii och .kretsg !iiigeii RP en storm i en insjiivik, och vissa stora id4ströiniiingar ' iilota en fast, seg lerilamm .af iiiclifteiientisiii och f 6rdoina.r; 1~iW liar tarikeii o111 kviniians -- jag menar iiii kiiltiirkviiiiians - ratt .till ar- bete pk en eiicla geiieratioii Iiiiiiiiit triinga igenoiii.
Det iir visserligen saiiiit, att iitoinlaiids vain tanken ganiiiial ocli de bittraste striderila genoiiighgna af inocliga förkiirnpar, iniim clen hann att s15 rot liar; clet ar ocksa saiint?
att vi h i i ~ i icke förini bedöina fïi ' qaii i saliiinaii- liang iiied clet stora wbetsprobleinet i dess helhet.
Meii det liöia iclre hit - vi lin liar att göra niecl endast den individuella kiiltiirkviiiiiaii.
tack vare v&amp;rn föi.1; iimpai.s insikt och iliiir~liglie~ saiiit en lycklig 1; on-j uiilrtiir, beliöf ver hoii icke laiigre kliiiria bibelns ord: w deii diii.
icke arbetala, liaii skall icke Iieller iita * som det bittraste håri eller sina anlag och niö-jliglieter soiii en onyttig börda.
Nqi, lioii far arbeta oin hoii cliigei.
till clet, och hvaikeii kvinligliet el1e.r saiiiliiillsst~lliii~ig anses licla inen daraf.
Meii fix Iioii ocksh arbeta i fred?
Nej, d#rvicUsg befinner hoii sig al11111 siiaijcl i snAret af oiitrot- liga f ijrcloriiail.
Vi lia riog @ tt ett jättesteg fraiiikt sedaii B1: ine de Staëls t.id - lioii soiii fick Iiira sig att skrifva p&amp; livad soni Iielst, sthei~ile~ dRr- före att liennes far icke tklde att se en kvinna, soiii skref.
Men iiniiii I~ \ rarl.efver med otrolig seghet icldii, att det liör till Imhligheten att iiiecl, sin tid och sin iippnilirksainhet sttlndigt sta siiib- leeiide till aiiclïas clisposition.
: För en mans arbetsriiin liar inan en lielig vördnad.
Men dottern eller systern, soiii arbetar lienima, far visa sig inycket stram för att icke oiippliörligeii störas af visiter eller fb svara ' p5 de mest obetydliga frkgor.
Och till cleii eiisaiiima kvin- iiau, som sjalf öppii (zr sin clörr, nar det iingex, springa de sysslo-] .ösa utan försyn iiiiclt p i förniiddagen.
Man ar db saker p&amp; att traffa henne lieniina, och livad gör dett: att limii pratar .bort .en stiiiid?
Det $ii.
lieiiiie bara goclt - och hon kali iii återtaga arbetet sedan.
Ellei:.
snarare: inaii ar icke van ricl att reflektera alls öfrer, att man -.
56; bör tanka tv&amp; ginger, iiiiiaii niaii ger sig till a t t störa er1 kvinna i heiines arbete.
(Hiirvicllag begis en diibbel orittvisa; ty skiille det ges iiiidantag friii deii enkla psykologiska regeln, a t t clet fordras sain- h d nppmiirksainhet för a t t kunna arbeta med sainmaiiliang och fart, skiille detta iiiidaiitag val icke galla det svagare könet?)
Ibland kan det ena besöket afliisa det iindra och hela ens enda, dyrbara, obriitiia arbetsförmiddag plottras bort med att lyssiin.
till areiiden, som likn g2ir~n kzmnat cdriittas skr {ftligt.
1 Loiidon gör iiiaii j11 detta allmänt.
Det faller ingen in att dar söka hraraiidra för s W m t soni bref kan meddela.
Det finnes heller iiigeii eiigelska, soiii gloiniiier a t t i brefvet s8tta datiiin ocli bostadsadress som viira goda damer i Stockliolni, Iivilka till all annan möda bereda oss deii a t t först genoinsöka adresskalendern, och inan f i s vara glad, ifall de icke ocksh ~ g l ö n i t a ~ t t dar införa sitt iiaiiin.
Och vore nian optiiiiist skiille nia11 v&amp;gs se ett ~tideiis tecken, i de lios oss nyiiiförda pryd- liga kortbïefven, som Iia alla brefkortms fördelar iitaii iiågra af deras obehag.
Men det fiiiiies tyviirr i var ihigii tid mycket, soin icke låter sig 1iträtta.s skriftligeii.
Jlaii vill fraiiiliigga ett eller aiiiiat förslag, öfvertala iiågoii a t t gå iii i nigoii af de liiindratals föreiiiiigarne, för eller mot, som iui för tiden existera.
Eller rent af a t t r a r a med om stif - hiidet af ett nytt sidlskap, att öfvertaga eii post, utagn sig a t t fiilla ett godt ord för deii och deii hos cleii och den o. s. v. i olndligliet - och vlrre än någoiisiii förut!
Ty iiiiiigfaldeii af:; iiitressenx, som ökats till antal och liflighet ined stadens tillraxt, visar aniiii icke Iios Stocklioltnslifvet den minsh storstaclsrniissiga beiiiigeiihet.
Indiviclens ratt a t t fa vara i fred odi a t t begriiiisa sig kan blott den riktigt stora staden skaffa.
Xed eller mot siii vilja iniiste maii iiii visa sig intres- serad af stadens utveckling och taga verksani del i m h g a aligeliigeii- heter, so111 ge lippliof till oiiiidliga olreiideiir, - för Iivilka inaii g h g p&amp; g5ng kan f&amp; söka folk förgiifves.
Nar maii s % frligar: Iivarfört.
inaii i all världen icke k m bestiiinina sig för fastslagna inottagiiiiigsdagap ' z - d&amp; iiiötes nian af eii sirikstadsfördoin lika outrotlig bland alla dessa moderna Eörct~g, soni smikafée~iia i de iiya kvarteren.
Deii iiiirnligeii, a t t det sknlle ligga ii5got ovanligt eller wispr ?tksfiillt i a t t hasa taga mot vissa dagas.
- Meii s&amp; behöfver inaii icke kalla det fös:; att maii tager emot&gt;, 0111 clet har eii sb friikta1isvai.d klang, iitaii helt enkelt, a t t siiian triiffas Iiemnia !~ Ty clet vore icke ineningeii a t t göra det till en niot- tagiiingsdag eller att Iiiima olaterna af de kara prat.lystiia syclliiiid- v -- o
skosiia - liksoiii deii fraiiska eller italieiiska fruii.
om hvilkeii jag liörde berättas, ait 11011 aiisag sig tviiiigeii att g % pk siii (intima) viiiiiiiiias mhclag, diiiföre att cleiiiia tv2 g h g e i rad visat lieiiiie den upp- niiisksandieten att visa sig p&amp; Iieiiiies fredag!
Meii vi iiro icke sysslolösa sycll~iiidskoï ntaii blgtt alltför ifïiga iio~diska Iiviiiiior.
Det # r ' icke fraga oiii att phllgga oss ett nytt 0.k iitaii eiiclast att vidtaga vissa ysaktiska Btgiirclei., soiii ' blifvit riödviiiidiga iiiecl liela det ni1 oiiiclaiiade lifvet.
Vi idiste diirhaii en gåiig, lat oss d&amp; göra det s&amp; godt först soin sist ocli hniiistoiie bespa~a oss sj dfva - .iltdi ?jiderxa, soin lef va iiiicler detta i3 vei; gbiigs- skede - en Iiel clel oiiödig slitiiiiig.
V h t vackra, glacla., viiiiliga Stockliolin!
Icke as det ineiiiizgeii att föreslg att iiiecl ett slag göiBa dig till en gsalitisk, kall, egoistisk storstad!
- Det Br tviirtom en bön om ömsesidigt tilliiiötesg5eiicle, ina11 staiier.
L %t oss föreiilila lifvet för livaraiiclra, nar vi det lciiiiiia, - skiira bort de vissiia kvistarna, soni %iiiiii ' sitta kvar frhi eii tid, db lifvet var helt aiiriorl~i~icla gestdtadt.
,, b
IJirilcr !i !i~llar o d ~ Piiiim.
Beriittelseï och iniiilieii af Alfliild Agrell.
Stockliolm, Gebers f örlag.
Icke alla boktitlar Iii ' dlx livad de lofva eller saga oss livad vi Iiafva att viiiita.
dlirfijr ined ett visst beliagligt Iiigii iiiaii öppiiar en bok, soin sk tydligt som deiiiia förtiil-jer livad förf.
bjiider, allra helst om cleiii1.a förf.
icke ar en iiy bekaiitskap att göra-, iitaii.
eii vän att hälsa viilliomnieii åter.
Bokens bada afdeliiiiigar Hro till omfånget iingeffir lika stora, l ?eriittelseriia f i h.
iiordeil och södern 1.ikn i n h g a, ineii i deii karga jordiiiheii iiiider tallarna tyckes dock förf: s skörd blifva rikare iiii i pinieriias skugga.
: I: liemes bondl&gt;eïiittelser iii.
iihgot verkligt, nZi.got iipplefvsdt, som gör att man tror pk att detta iii: sant, iifveii oin 111aii sjalf icke sett cletta Iihrda lif p i iiiira.
1i31.
Flera af de tecl~iia~cle 11ei.soiieïiin frainsti fullt lefvaiide, sh t. ex. cleii kiiipslnge ICalle i w Affarer,, Iivilkeii efter att skiftesvis lm lurat och blif vit lurad, sliit- ligeii liainiiar p2 riksdagsbanken, dar haii Bkiinde sig som fisken i vattnet.
» - Eller den stitliga Maja pil HiiggviksgP~i ' den, soin efter lftiiga %i-s vliiitan ocltsa f f r p&amp; sitt siitt siriakrc lyckaii af a t t vara » en I ~ O F 2 %.
- Niistaii odelaclt piiisain bl.ifver clocli redismeii.
i B Kraf ».
Hiir före- ligger icke egeiitligeri iiP~~poii beriiitelse, blott en strininingsbit., soin borde i1liisti.er: i.t~ af nXillet, den rylttb: i.re fraiiske koiist.nar, livilkeii, Zskadligt sksom aldrig förr, liirde oss I&lt;#iiii; z jorda.ïbetets tryckaiide, iied- sltipaiicle tyngd.
B %an vet Iciiappt Iivillta ii~aii mest beklagar, cljiireii eller iniiiiiiiskoriia.
Och liiir ' trihiger icke ei.1 encla fiiïsoiiancle, lattaiide striinina af sol f r h i ileii 11l.ygrfts Iiiinleii.
SK vänder man bladet och lioininer inecl ens lied i södei.11~ ocli solens Iiela prakt.
För iikgzyïa h seclaii gaf frii Agrell oss iifveii » Bil.deil från Italien », livillrn clock äro dessa betydligt iiiiclerliigsiia.
3: Iaii tycker sig se liiir en begHfiii11.g iitvecklats, liiir studier blifrit friilrtbiirancle, och cletta gör jii i och for sig ett godt int~yck.
A f (le feiii berlttelser, livillia till1iör.a aiidra afcleliiingeii, ar det egeiitligeii den första, so111 till oinfhiget störst, iifveii till inneliå.1let är tiiest vari1 a t t iippin#rl; saii~iiias.
Af cle iifriga # r deii lilla komiska sitiiatioiien,
z Miss: Bellr, f ö i ~ i t tryckt.
» De f~ilaw sy~ies a t t vara iiiolgut * gjord&gt;; det ii.r inöjligt a t t iifven detta iir en verklig lifsbilcl, en 1efva.iide taflrt, iizeii cleii gör icke s&amp;claiit intryck p; 1iisa.i: eii .. ~Vj.cl Monte Carlo, iii.
crii af de otaliga skisseri~a f r h spellielvetet diiinere vid: Rivieran, livilka alla I~af \ ra samiiia griiiidton och diir ri&amp;gori origiiinlitel: iir vaiisk- 1.ig a t t iippiK.
I)) Eli sliitsceii » liar förf.
sainlat siils 1; i: after.
Allt iii.
liar, orii innii s % vill, ultra iiioderiit; delcoration.eii, deii f örtjiisan de atelierii, lioi~stiiiiren f i h iiordeii.
och liaiis iiliga fin?
allt iir mtida.
Och a.f \ reii ii~iinniskorn~xs lynnen och kiiiislor och iittyckssiitt iiro s i; meii cliirföi.
verkar ock det liela s i gripande.
Har iii.
riii icke den fria kiirlekeii stallcl iiiidei.
debatt, riieii Iiar visas liiii:.
ett osedligt iikteiiskap ledei: till alldeles sainiim koiisekvenser, till saiiiiila sjalfiiiorclets förtviflade besliit.
: Den sl.ii tsceii, soin iitaspelas iiiellaii (le bhch iniilrarna ar i sj alf va vei.l; et blott t.11 iippgöi ' else af clei: .as förflntiia lif, diii.
njiitiiiiig och li- delse och deil rent iiiatei; iella sinliga 1ifsgliid; jeil varit bestiirniliaiid (+.
ICaii, iiiaiii: eii, liacle dock sin I; oiistiiiiïsii~~] ~gift a t t radila sig p&amp;, Iioii, lii~st~: ~iii, lii~dp.
intet ocl!
gick till botteii,- och icke eiis inodei~slcapet kiiiide 1iLll.a Iieiiiie uppe Dialogeii med siiin starka uttryck, siria iit- slnngarle repliker, livilka ti %ffn 1.ikt piskslag, ar fiil1.t clraina.tislr.
3 ' Iriii s w och liöi.
scen eii iitspelas sorii inf öl: shia ögoii.
FÖ1.t # ia tydligen eii vlin a.f starka fiirger, och Iion liar i c h sparat pb clem förm a t t f&amp; finin koi.iti: aster.
8oin lairi or1ikrii.g liela iieniia iiioi: .al.iska banlii: iitt, iii %lar lioii iiatiirbildei.
af eii fiigriiig, soni iii is ta ii iiï b6d8raiide.
~Rrlaii shg inte] .iiiifire iiattnreiis liiirligliet, iileii iiiaii 1; iinrle ilen, iriari anade cleii, cliack cleii - lefde cl.en!
Söderiis hela l~einliglietst ' nlla, lifssta.iulz.a, tO-jiisniiig (1ai.rnde omlxiiig en., - Meii sliitackordet blif \ ler.
a iiiitida B iit ' \; c ?ii det.
' I %oii.stiiiireii Iiacle rnFdat eii tafla, geiiialislc, inecl cyniska detaljer, föi: estiillaiide - en kviiilig varnpyi8 iiled iiiidei ' skrifteii: » la feinnie)).
Y&amp; Iiaiis niista tafla, soiii vacliei.
&gt;ett 1~olossa.lt iippsee.i ' d~ B&amp; saloiigeii », ar vampyren, soni tittar fram » öf vei.
ett af kiisteiis lilippbloclc~ linii sjalf, och deii p; P i.; O~gor.n~ giiiignndr.
kyskt liöljda, dödix kvinnaii &gt;nia fenimes.
T7hba kviriliga föi: fattare Imf va., i4.f veii ile, atit af liiir~skapeiis tiiid 1-4 godt och ondt.
- De inelilösa dygdernas tid lir förbi, dessa liaf \ ra iinincra Iios oss icke rniiiga skilclrare, ineii det lir a t t öiislia att, virl te.cliiinnclet af de cl; jiipa, clnrikla Icari.sloi~i ' ia, saiiiiiiigslrraf \ .et ieke skjnte.r skönlietslxaf \ - et i t sidaii.
H ä r liar sil ej skett och 1.iiirtill al:, s: ~v: il fijrf.
soni IHsai~ ?~i att lyclcönslia.
o .L.
, A7.
Dikt OGIL vcrklig ' l1et af Helelm Nj@lonz.
A., Norsteclts förlag.
Eliiirii .ileii lasaiide illiiliiiilieteii ïeclai ' i torde Imft tillfalle att i tidskrifter och kalendrar f2 göra.
br4caiitska.p iiied i~tskilliga af iiovel- lerna i deii iiiicler iianin at ' » Dikt och verkliglietw vid jiiltideii iitkoiiiim nya sarnliiigeii af frii Nybloms pros: i.styckeii, iiro de likviil ilaf det slag,. '
a t t iiiaii alltid iiied nöje liiser derii iter.
Frii S ~ b l o i n s diktart, vare sig 11011 diktar i biiiideii eller obiindeii form, verkar orilkorligeri upp- fiiska.nc1e.
Hennes stil,.
om iiiaii fråiiriikiiar en och alinaii ojiiniiiliet, soni iiiaii kanske far tillskrifva hennes nationalitet (frii Xybloni ils, soin bekant, född danska) eger ett behag, en liflighet, en iirspriiiig- Iigliet, soin ej kali iindgk att fängsla;.
Sjiilf a r Iion dessiitoin alltid i stamning, Iivarföre hon gama lyckas a t t draga 1asa; ren nied sig.
D i förf.
niålar iiaturen gör hon det, con amore,.
Hennes natiir- skildringar bära en staiiipel af saliiiing ocli poesi, soiii af få är öfver- träffad.
Ocks % iir det rent af förtjiisande bilder f r h viha nordiska soinimm lioii fraintrollat i skisserila: w lIidsoiiiiiiarbref 3, Eii somnar - iiatt s, ~Relysiiiiigar&gt; iii.
I novellerna, Ett i n ö t e ~, » Tid ljus och Iniiipors skens, ol-uder claiiseii~ visar sig förf.
so111 en fiii iakttagare afveii af den inanskliga iiatiiren.
Xhiirii i flyktiga koiitiirer, liar hon i Iivar och en af dessa skisser förstitt a t t för oss iippriilla ett par iiiiiniiiskors hela lifshistoria .. Med odelaclt, i !je Iiiser inan ock verklighetsbilderna::) Rakoiii en sol- fjiiders och; eAngb&amp;tspassagerare~ dar fiirf.
lifligt.
och triifiande iiiecl- delar siii3 intryck f r h i en h g b å t s r e s i ~ och cn bal, ile sanital till 11rill; n lioii lyssnat, de personer nied hvilka Iion saiiiniantriiffat o. s. v. Kanske niest äkta i känsla ocli iiiiierligliet Ir dock » Ilen tappre lsiiclsoldat * i skissen &gt;Toner,, däri förf.
skänkt oss en lika inålaiide soiii stiiiiiningsfiill bild f r h de danske soldaternas intåg i Köpenhaiiiii efter 1848 %rs segeri: ika krig och deii fosterlandska gliid, som da eldade sinnena.
JIiiidre lyckade skulle vi vilja kalla (le noveller, dar förf.
alltfiir iiigcket vagar sig iii pk det roniaiitiska oinradet, exempel \ - is i berat- telsen ~Kiirlekeiis sagan.
Hon soni tecknar verkliglieteii s i vii1 Blir dar ej fullt originell, berattelseii fal., s&amp; till sägandes, en alltför stark bisiilak af Yaiil Heyse för a t t blifva fullt njiitbar för aiidm itii fiir beiiiidrare af ' deii ultra iiytysk-roinautiska genren.
JIeii i sin Iielliet verka, vi upprepa det, fru Sybloins bildeis, vare sig de äro hanitade fråii dikten eller verkligheten, soni nigoii- ting i liög niead friskt och behagligt, en poetisk fläkt ströininar eii till mötes fïbn dessa blad.
Kaiiske deras ratta tjusiiing ligger diii.- uti, a t t man kaiiner sig geiioiii ilein Iia gjort bekantskap ined eii synipatisk och ovanligt rikt iitriistad pei.soiiligliet, en ~iessonliglict, soni i det Iioii slzrifvei * ger sig sjalf, och soin, ehiirii begkfvad ined klain, praktiska iiiitidsögoii, likväl liar en saniit poetisk iippfattiiiiig nf lifret.
Il-?).
: j F s h 3Kedellicifvets skömiste ö. Sirtilia~islia r.eseslciEi ?r.iizgnr.
sttidier -, l U. A~lzholm.
Meil H Ijiistrycksylaiischer.
Carl- sons förlag.