Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen under den 6 Maj i83o, att den Assignant, som försummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin Räkning, för det tilländalupna året, med Bankens Bok behörigen collatior.erad, skall, i nion af den assignerade summans belopp, vara förfallen till lika böter och ansvar med den, hvilken, utan egande behållning, assignerat på sin Räkning i Banken; hvarvid Commissariatets fleste Ledamöter ansett, att något ansvar icke borde drabba Assignanlen för hvad han assignerat utaf de, under löpande året, på Räkningen insatta medel, utan endast för den, från förflutne året, på Räkningen qvarstående ocollationerade behållning; hvaremot Banco-Fuilmägtige, lika med Commissariatets minoritet, funnit, det Assignanlen gjort sig förfallen till böter af 3 procent utaf hela den assignerade summan_, utan afseende på beloppet af den från förflutne året inhalancerade behållning; hafva Rikets Ständers år i83t församlade Revisorer, enligt tryckta Revisions-Berättelsen pag. 19—-20, med anledning af de uti förevarande ämne yttrade olika åsigter, fästat Rikets
Ständers uppmärksamhet å nuvarande ansvarsbestämmelse för assigneringar å Banken, förr än Assignantens behållning å dess Räkning från det föregående året blifvit behörigen collalionerad, samt derjemte till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida ej billigheten kan anses påkalla vidtagandet af en sådan förändring härutinnan, att ansvaret för assigneringar å Banken, utan föregången collationering af Assignantens behållning å dess Räkning från det tilländalupna året, må; utan afseende å den assignerade summan, fastställas till något visst, alltid enahanda, bötesbelopp.
Med denna föreskrift, hvilken stödjer sig på stadgandena i 27 och 28 §§ uti Banco-Ordningen af den 22 September 1668, lärer förnämligast Bill. till R.
Prot. 18/fo. 6 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 3 18 Banco-Utskottets Utlåtande, N.-o i5. afses att vinna ordning och reda i Banco-Verkels räkenskaper och är, utur denna synpunkt betraktad, af högsta vigt till förekommande af de tvister, som, genom misskrifningar å ena eller andra sidan, kunna ega rum, och hvilka föranleda till fel i böckerne, de der, efter flere års förlopp, svårligen, om ens möjligen, stå att reda.
Men då Utskottet sålunda väl medgifver, det något ansvar hör drabba den Assignant, som uragtlåter att fullgöra den i ofvanhögstberörde Kongl. Kungörelse gifne föreskrift, inom der stadgad lid, har Utskottet deremot icke kunnat inse någon giltig grund, hvarför en sådan ansvarsbestämmelse hör vara olika för olika Assignanter, helst den följd, som genom föreskriftens åsidosättande kan inträffa, eller oreda i räkenskapen, är enahanda för den räkningshafvare, som drifver en större, med den, som har en mindre assigneringsrörelse, och Utskottet anser fördenskull, lika med Rikets Ständers Revisorer, det ansvaret hör fastställas till något visst, alltid lika, bötesbelopp, samt får, på grund häraf, hos Rikets
Ständer tillstyrka en så beskaffad förändring af stadgandet uti Kongl.
Kungörelsen af den 6 Maj i83o, att den Assignant, som försummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin Räkning för det tilländalupna året med Bankens Bok behörigen collationerad, skall böta Tjugufem Riksdaler Banco, hvilka fördelas på lika sätt, som i afseende på fördelningen af böter för öfverassignering är stadgadt; och lärer, i händelse af Rikets Ständers bifall härtill, underdånig skrifvelse böra till Kongl, Maj:t expedieras med anhållan, att Nådig
Kungörelse måtte utfärdas till allmänhetens underrättelse om den sålunda vidtagna förändring.
Stockholm den i5 April 1840. Banco-Ulskottets Betänkande, N.-o 16. 19 N:o 16.
Betänkandej angående afskrijning af ä:ne från Banken utgifne Odlings-Lån.
Bankens Fiscals-Embete har, uti den till Utskoltet afgifne Berättelse, angående de af bennilde Embete handlagda mål och ärenden, hemställt, att af de 16 stycken Skiftes- och Odlings-Lån, som vid sistlidne Riksdag, tili följd af Utskottets fattade beslut, skulle föras inom linien, nedannämnde måtte afskrifvas, nemligen: a) det af numera aflidne Fänriken H. F. Ek, emot borgen af jemväl aflidne Öfver-Auditeuren E. Wennerholm, och Kyrkoherden H. W. Malmsten, i lifstiden upptagne lån å 2,000 R:dr, hvaraf nuvarande capitalåterstoden utgör 1,976
R:dr 18 sk. 9 rist., och b) det af Nybyggarne F, Lustig, Eric Carlsson och Pehr Johansson, emot borgen af Bergsmännen Eman.
Nilsson och Jon Olofsson_, hvars belopp, R:dr 80, numera aflidne Kronofogden P. J.
Långström förskingrat, och hvaraf capital-återstoden uppgår till 63 R:dr 29 sk. 4 rist.
Som af liandlingarne rörande dessa lån inhemtas, i afseende å det förra, att begge
Iöftesmännen redan långt för detta gjort concurs och redovisning för deras concurs-massor erhållits samt de jemväl aflidit och deras arfvingar vunnit afträdes- och urarfva-förmon, hvarförutan låntagaren äfven numera aflidit i ett alldeles utblottadt tillstånd; och beträffande det senare lånet, att återstoden af detsamma blifvit uppburen och förskingrad af Expeditions-Kronofogden P. J.
Långström samt i dennes concurs bevakad och till betalning fastställd, hvarefter Långström aflidit och redovisning för concurs-massan inkommit, utvisande, att icke någon utdelning för Bankens ifrågavarande fordran kan ur massan erhållas, emedan tillgångarne icke varit tillräcklige till gäldande af sådane fordringar, hvilka blifvit dömde att utgå med förmonsrätt framför Bankens; så och enär följagteligen alla de personer, hos hvilka Banken i och för berörde lån eger fordringsanspråk, aflidit och, jemlikt de till Fiscals-Embetet inkomne redovisningar förderas concurs-massor, icke någon tillgång, hvarken till större eller mindre belopp, funnits, att för gäldandet af Bankens på besagde lån grundade återstående fordringar, tillgå; får Utskottet hos Rikets Höglofl.
Ständer tillstyrka, 20
Banco- Utskottets Betänkande, N.-o 16. att ofvanomförmälde af Fänriken Ek under N:o 172 samt af Nybyggarne F. Lustig, Eric Carlsson och Pehr Johansson under N:o 924 upptagne odlings-lån må lill återstående belopp i capital, ränta och låns-påkostnader uti Bankens räkenskaper afskrifvas.
Reservation af Herr Borgmästaren Helleday: ”Jag har icke ansett mig kunna biträda Höglofl.
Banco-Utskottets tillstyrkan, att odlingslånet N:e 924 till F. Lustig m. fl. varder i Bankens räkenskaper afskrifvet, enär icke är upplyst, att aflidne Kronofogden Långströms arfvingar sökt och vunnit Afträdes- och TJrarfva-förmon.” STOCKHOLM, HOS L. J. HJERTA, 1840. Banco-Utskottcts Utlåtande, N;0 1"]. 1 N:o 17.
Ank. lill Exp. Utsk. den ig Aprilj kl. 1 e. m.
Utlåtandej öfver en af Rikets Ständers år i83y församlade
Re visorer gjord hemställanj att förre Banco-Commissarien
Toran må erhålla eftergift af ett honom ådömdt ersättningsbelopp
Sedan, vid pröfning af den uti Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorers Berättelse, pag. 22—26, omförmälde fråga angående ersättnings-skyldigliet för försummad bevakning å inställelsedagen i låntagarens concurs af ett utaf numera aflidne Grosshandlaren Anders Broberg And:son, i lifstiden, emot pant af jern-effecter, hos Banken upptaget lån, slort 500 R:dr Banco, Utskottet icke kunnat finna, det Rikets Ständer, hvarken genom äldre Reglementen och serskilda föreskrifter, ej eller genom Banco-Reglementet under den 26
Maj 1835, medgifvit Banco-fullmägtige domsrätt öfver Banco-Verkets Embets- och Tjenstemän uti ersättningsfrågor af omförmälde beskaffenhet, Utskottet, som icke godkänt Banco-fullmägtiges den 25 Augusti 1836 i of vanberörde mål meddelade och å det åberopade stället uti 1837 års Revisions-Berättelse upptagne beslut, öfverlemnat åt Banco-fullmägtige att låta, i laga ordning, inför vederbörlig
Domstol tilltala den eller de Bankens Embels- eller Tjenstemän, hvilka anses skyldige ansvara Banken för den förlust, som, till följd af den uragtlåtna bevakningen utaf förenämnda lån, blifvit Banken tillskyndad; så får Utskottet, med tillkännagifvande häraf, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, emedan det sålunda kommer att på vederbörlig
Domstols afgörande bero, hvilken eller hvilka af Bankens Embets- eller Tjenstemän dömes skyldig att ifrågavarande förlust Banken ersätta, Utskottet för närvarande icke kan meddela något yttrande öfver den af Rikets Ständers Revisorer gjorde samt af Banco-fullmägtige, uti deras till Utskottet afgifne Berättelse, pag. 47—48, biträdda hemsällan, att förre BancoCommissarien G. A. Toran må erhålla eftergift af det ersättnings-belopp till Banken, som det, till följd af Banco-fulimägtiges uti ofta berörde mål meddelade beslut, skulle åligga honom att, till större eller mindre del, godtgöra; hvadan Utskottet ser sig föranlåtet tillstyrka, att samma hemställan måtte få förfalla; men af anledning, att bemälde Revisorer, i sammanhang med berörde hemställan, tillkännagifvit, det Banco-fullmägtige, den 10 November 1836, beBih. till R.
Sl. Prot. 1840. 6 Sami. t Afd. 7:de Häftet. 1 2 Banco-Ulskottets Utlåtande , N:0 17. slutat hos Rikets nästkommande Ständers Banco-Utskott anhålla, det BancoCommissarien Toran måtte få af Banken sig till godo beräkna 418 R:dr 41 sk. 4 rst., utgörande den honom tillkommande andel uti de böter, hvartill Götha Canal-Bolags samt Malmö f. d.
Discont-Verk, för öfverassignering, under October månad år 1817, äro vordne fällde, har Toran, uti en till Utskottet ingifven skrift, begärt att berörde bötes-andel utbekomma.
Utskottet har, i afseende på denna fråga, af Banco-fullmägtiges protocoll inhemtat, att, sedan Toran hos Banco-Fullmägtige gjort ansökning, bland annat, derom att, till godtgörande af den honom af Banco-Fullmägtige ådömda ersätlnings-skyldighet till Banken för försummad bevakning uti Grosshandlaren Anders Broberg dnd:sons concurs af ett till honom utgifvet lån, emot pant af jern-elfecter, utbekomma de böter, utgörande 418 R:dr 41 sk. 4 rst., hvilka Commissarien Toran från år 1817 egt innestående för casserade Canai-Bolags-Discont-assignationer på Banken, Banco-fullmägtige hos Fullmägtige i Riksgälds-Contoret begärt underrättelse om den åtgärd, sorn blifvit vidtagen, i anledning af en från Banco-fullmägtige den 20 Augusti 1818 aflåten skrifvelse, med anmälan af de böter, hvartill Götha Canai-Bolags- samt Malmö f. d. Discont för öfverassignering under loppet af October månad 1817 blifvit fällde; så hade Fullmägtige i Riksgälds-Contoret Lill svar härå förmält, alt, då böter egde minsta rätt till betalning ur gäldbundet bos tillgångar, någon annan åtgärd i anledning af ofvanberörde skrifvelse icke kommit i fråga, än att de bötessuminor, hvartill Götha Canal-Bolags- samt Malmö f. d.
Discont-Verk blifvit af Banken fällde, äro vordne inom linien upptagne och balancerade, för att utgå utur blifvande öfverskottet, sedan ej mindre Rikets Ständers Bank, än samtlige Discont-Verkens öfrige Borgenärer, ur Discont-Verkens egne tillgångar erhållit full betalning för deras fordringar, så lill capital, som derå beräknad ränta; hvarefter Banco-fullmägtige, i betraktande deraf, att, enär det på Commissarien Toran berott att vid öfvcrassigneringen godtgöra sig sin andel uti det derför ådömda bötesbeloppet, och endast genom hans uragtlåtenhet att genast förskaffa sig sådan godtgörelse, han gått i mistning af sin obestridliga rätt, samt med afseende derjemte på Commissarien Torans knappa vilkor, beslutat den hemställan, som uti ofvan åberopade Revisions-Berättelse blifvit om förmäld.
Hvad sålunda förekommit, har Utskottet i öfvervägande tagit, och ehuru Torans rätt till berörde bötesbelopp svårligen lärer kunna bestridas; likväl och som Banken icke har sig ålagd någon ansvarsskyldighet för böter, hvilka i och för öfverassignering varda vederbörande räkningshafvande ålagde, och Banco-Utshollcls Utlåtande, N.o 18. 5 hvilka, i saknad af tillgång hos dea försumlige, ej blifva godtgjorde, har Utskottet funnit sig icke kunna hos Rikets Ständer tillstyrka bifall till Banco-Commissarien
Tovans ifrågavarande ansökning; hvilket Utskottet ansett sig böra för Rikets Ilögloflige Ständer anmäla.
Ank. lill Exp Utsk. den ig April, kl. 1 e, m.
Utlåtande , i anledning af väckt fråga angåiende löneförhöjning, så väl för åtskillige Tjenstemän vid Rikets Ständers LåineConior i Götheborg, som för en vid samina Contor anställd Vaktbetjent.
Uti en till Utskottet ingifven skrift, hafva nedannämnde vid Rikets Ständers Låne-Contor i Götheborg anställde Tjenstemän, nemligen Kamererare» E. S. Winberg, Förste B Thal laren JV. Winberg, Andre Bokhållaren TV.
Holmgren, Förste Registratorn A. Lindqvist och Andre Registrator» JV.
Engblad, anhållit, att de, i anseende till Låne-Contorets årligen tilltagande rörelse och deraf följande tillökning i arbete för Contorets inskränkta bokförings- och räkenskaps-personal, måtte blifva hugnade med någon förbättring i deras lönevilkor, å hvilken ansökning Låne-Contorets Direction, under vitsordande af samtlige ofvanberörde
Tjenstemäns utmärkta ordning och drift i utöfningen af deras befattningar, tillstyrkt bifall, äfvensom Directionen anmält LåneContorets ende Vaktbetjent till vinnande af tillökning i hans nuvarande arvode, hvilket utgör 200 R:dr Banco.
Jemte öfverlemnande af omförmälde ansökning med det af Låne-Contorets
Direction dervid afgifne yttrande, hafva Banco-fullmägtige, uti deröfver afgifvet utlåtande, förklarat, att, då, under tiden från sistlidne Riksdag, enligt Banco-fullmägtiges beslut den 20 Augusti 1835, Contorets tjenstemannapersonal erhållit den tillökning med E11 Bokhållare, utöfver dittills fastställd stat, hvilken, uti 104 §. af B.mco-Reglementet under den 26
Maj 1835, är vorden medgifven, Fullmägtige desto mindre funnit skäl att tillstyrka någon löneförhöjning för ofyanbemäide tjenstemän, som genom en af Fullmägtige 4 Banco-Utskoltets Utlåtande, 7VT.o 19. under den 18 October 1838 beslutad förenkling af räkenskaperna vid LåneGontoret i Götheborg, göromålen för tjenstemännen vid samina Contor verkligen blifvit förminskade; hvaremot Fullmägtige, enär, på sätt
Directionen af Låne-Contoret jemväl upplyst, de göromål, hvilka åligga den vid Contoret anställde vaktbetjent, äro så trägna, att de icke lemna honom tillfälle till någon annan inkomst än lönen, hvilken för hans och bans familjs underhåll vore otillräcklig, ansett sig ega skäl hos Utskottet tillstyrka, att honom må förunnas enahanda löne-förmoner, som Banco-Discont-Verkets vaklbetjenter åtnjuta, eller 300 R:dr Banco årligen.
På grund af de upplysningar, Banco-fullmägtige sålunda meddelat, anser Utskottet sig sakna anledning att hos Rikets llögioflige
Ständer tillstyrka någon löneförhöjning för ofvanbemälde, vid Götheborgs Låne-Contor anställde, tjenstemän, men finnér deremot den föreslagna tillökningen för Contorets Vaktmästare vara så af billighet påkallad, att Utskottet icke kan undgå hos Rikets Ständer härmedelst tillstyrka, att Vaktmästaren vid nämnde Låne-Contor må erhålla en förhöjning med 100 R.dr uti de löneförmoner, han hitintills åtnjutit, och att hans lön sålunda bestämmes till 300 R:dr, allt Banco, årligen.
Ank. till Exp. Etsk. den 1Q April, kl 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af gjord hemställan, om nedsättandet utaf den såsom Tumba bruks fastighetsvärde i räkenskaperne nit balancerade summa.
Uti räkenskaperne för Bankens pappers-bruk, Tumba, äro följande poster, såsom tillsammans utgörande brukets fastighetsvärde, bland tillgångarne balancerade, nemligen: l:o Tumba hemman, upptaget till inköpspriset . . .
R:dr 5,227: 3. 7. 2:o Nybyggnads- och reparations-conto 160,150: 18. 4. 3:o Gapellans-boställs-tomten 73,075: 2. 8. Banco-Utskoltels Utlåtande > N.O ig. 5 4:o Slöra boningshus-byggnaden 52,687: 16. 10. 5:o Ofia verkhuset . ... 10,292:28. 2.
R:dr 3017432:21. 7.
Då emedlertid härvid förekommer: att nybyggnads-och reparations-conto intill år 1835 blifvit påfördt det belopp, hvarmed aila vid bruket verkställde reparationer årligen öfverstigit ett bestämdt anslag af 600 R:dr, som af vinsten å pappers-tillverkningen utgått; att uti det för Capellans-boställstomten upptagne fastighetsvärde är inberäknad kostnaden för uppförandet af nedre verkhuset, med dess machinerier; att den, såsom öfra verkhusets fastighetsvärde, uppförda summa endast utgör värdet å de af bruket vid husets uppbyggande tillsläppta malerialier, och att således de under] N:ris 2, 3 och 5 balancerade summor icke utvisa, hvad de byggnader och fasta inventarier, som derunder inbegripas, verkligen kostat, än mindre det värde, de flir närvarande kunna anses ega, hafva Banco-fullmägtige, under åberopande af Rikets Ständers senast församlade Revisorers (se 1839 års Rev.
Ber. pag. 55—56) gjorde hemställan i ämnet, förnyat deras till Rikets Ständers BancoUtskotl vid sislförflutne
Riksdag afgifne tillstyrkan, att samtlige här ofvan, under N:ris i—5, upptagne poster måtte få afFöras, samt hela brukets värde deremot upptagas till en nedsatt, på hemmanet och samtlige byggnaderne fördelad summa af 200,000 R:dr.
Vid pröfning af denna hemställan, har Utskottet, på de af Fullmägtige anförde skäl, samt med afseende jemväl derå, att, enligt hvad Rikets Ständers år 1839 församlade Revisorer anmärkt, åtskilliga byggnader, hvaribland det såkallade klaekhuset och gula stenhuset (tillsammans brandförsäkrade till 18,530
R:dr 5 sk. 4 r;st) icke uti förstnämnde summa till något värde ingått, funnit den, såsom brukets fastighetsvärde, nu balancerade summa 301,432 R:dr 21 sk. 7 r:st, icke lemna ledning för bedömandet al verkliga värdet å fastigheterne vid Tumba, och alltså ansett nämnde summa, såsom förvillande, böra utur räkenskaperne alföras.
Hvad dernäst angår bestämmandet af brukets fastighetsvärde, har Utskottet desto mindre kunnat tillstyrka dess upptagande till den föreslagna nedsatta summan af 200,000 R:dr, som något skäl tor en sådan nedsättning icke blifvit af Banco-fullmägtige anfördt, och brandlörsäkrings-summan i allmänhet lemnar tillförlitlig ledning för bedömandet af fastigheters värde, samt det byggnaderne vid Tumba bruk åsatte brand försäkrings-värde, enligt utdrag af det brukets liufvud-buk bifogade inventarii-instrument, uppgår till ett sammanlagd L belopp af 250,044 R:dr 4 sk. 4 r:st.
Bilt. till B. S. Vrot, 1840. 0 Saini. 1 Afd. 7.cle Häftet. 2 6 Banco-Utskottets Utlåtande > N:0 IQ.
På grund af hvad salunda anfördt blifvit och enär serskild värdering af brukets fastigheter skulle förorsaka en onödig kostnad, får Utskottet hos Rikets Högloflige Ständer hemställa, att de, såsom Tumba Bruks fastighetsvärde, nu balancerade poster, tillsammans utgörande 301,432 R:dr 21 sk. 7 rst., må få afföras samt Brukets hela värde deremot upptagas till en summa af 250,000 R:dr, fördelad på de serskilde byggnaderne, enligt det hvardera af dem åsatte brandförsäkringsvärde, efter afdrag af 44 R:dr 4 sk. 4 rst., allt Banco, å brandförsäkringsvärdet af de, såsom serskild post, försäkrade staqueter och inhägnader kring tomten.
Utskottet har dock härvid icke bordt lemna obemäldt, att värdet af Tumba hemman icke är uti den, såsom Brukets fastighetsvärde, nu föreslagna summa uppförd t, af anledning, att värdet af frukträd, staqueter och inhägnader m. fl. poster, hvilka Utskottet icke ansett böra tagas i beräkning vid fastighetsvärdets bestämmande, såsom serskildt brandförsäkrade, uti försäkringssumman ingått, till så betydligt belopp, att Utskottet ansett derunder väl kunna inbegripas värdet af det genom anläggning af verkstäder och boningsbus åt brukets tjenstemän och arbetare, till en stor del upptagne Tumba hemman, hvilket dessutom, såsom jordegendom betraktadt, iemnar ringa afkastning.
Reservation af Herr Borgmästaren Helleday: ”Då jag ansett nedsättandet af Tumba bruks fastighetsvärde icke vara af något behof påkalladt och möjligen föranleda till irring framdeles, samt derjemte funnit det vara upplysande, att pä ett ställe kunna se hvad Bruket kostat, har jag trott det vara lämpligast, att brukets fastighetsvärde oförändradt bibehålles, och på grund häraf icke kunnat biträda Utskottets nu gjorda hemställan.” Häruti instämde Herr Häradshöfdingen Bogeman och Herr f. d. StatsRådet m. m.
Poppius. — ■— STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet 1840.
Banco-ZJlsholtcls Betänkande, N:o 29. 4.
Ank. till Exp. Utsk. den 24 April, kl. it f. rw.
Betänkande, innefattande förslag till ett förändradt Mynt-System.
Uti en hos Högloflige Ridderskapet och Adeln väckt och, enligt protocolls-utdrag af den i5 nästlidne Februari, till Utskottet remitterad motion, har Herr von Troil, Emil, föreslagit, att Rikets Ständer, för deras del, måtte besluta och derefter anhålla om Kongl. Maj:ts
Nådiga sanction å en allmän författning, så lydande: 1:0
Svenska myntets enhet är Riksdalern Silfver-specie, sådan densamma blifvit fastställd genom Kongl. Förordningen om myntfoten af år i83o. 2:0 En Riksdaler Silfver-specie indelas uti Fyra Riksdaler kurant; En Riksdaler kurant indelas uti 48 skill ingar; En skilling indelas uti 4 styfver; En Riksdaler Silfver-Specie utgör sålunda 192 skillingar eller 768 styfver; En Riksdaler kurant utgör sålunda 192 styfver; 0:0 1 öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag, kan begagnas den korta benämningen Species, hvarmed alltid förstås Riksdaler Si/fver-species; 4:o f öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag, kan begagnas den korta benämningen Riksdaler, hvarmed alltid förstås Riksdaler kurant; ,5:o Öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag kunna, lill huru stort belopp som helst, ställas i Riksdaler, utan dessas förvandlande lill Species; 6:0 Denna Förordning blifver gällande från och med 1842, och bör dessförinnan livar tredje månad från predikstolarne uppläsas samt i de små almanackorne för så väl år i84i> sorn 1842 införas, hvarjemte motionären ansett, det Rikets Ständer böra i sammanhang härmed hos Kongl. Maj:t anhålla om den förändring i kopparmyntningen för framtiden, att densamma måtte inskränkas till allenast trenne slag, nemligen: ”1:0
En styf Bih. till R.
Prot. 184°- 6 Sami. 1 Afd.
Sale Häftet, 1 2 Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 20. ver, lika stor med den nu föreskrifha r fG skilling banco; 2:0
En skilling, lika stor med nu föreskrifne sf3 skilling banco och 3:o 4 skillingar, lika stor med det nu föreskrifna 2 skillingar bancostyckel.”
Vid denna motion voro följaktige de i anledning af densamme inom Högloflige Ridderskapet och Adeln afgifne yttranden, nemligen a) af Herr Rosenblad j Bernhard} som anfört: alt lian oföra nd ra dt vore af den öfvertygelse, det en förändring i de myntförhållanden, hvarvid ett folks alla vanor blifvit fästade, icke kunde ske ulan de största olägenheter; alt, ehvad roan i dagliga bruket helst räknade i Banco eller i Riksgäld, i Riksdaler eller i Daler, vare sig silfver eller koppaimynt, hvar och en kände, hvad den sedel betydde, han fick i handen; att den enfaldigaste, som emoltoge en tolfskilling Banco, visste, hvad den vore, ehvad denne företrädesvis kallade den en tolfskilling, en adertonskiiling eller en niomarkare; att 0111 vid silfvermyntets bestämmande i i83oårs myntordning, på sätt Rikets Sländer då önskat, den nya Silfver-iiiksdalern blifvit lika med Banco-Riksdalern, efter realisations-grunden, hade det otvifvelaktigt varit bättre, men alt, då sådant icke skett, och allmänheten sedermera lärt sig blifva förtrolig med silfvermyntets reduclion till Banco eller Riksgäld, som förut med dessas till hvarandra, hvarje förändring skulle verka förvillelser, i början ofta medförande den enfaldiges förluster; att den, som vore van att på Bankens sedlar en tvåa betydde det begrepp, han fästat vid ordet 2 R:dr B:co eller vid 3 R:dr Riksgälds, skulle få svårt att fatta, att det hädanefter skulle endast betyda 1 i^B R:dr Banco eller 2 R:dr Riksgälds; att likaledes mången skattskyldig skulle, när han fick se