Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under anförande af de faror, som äro förknippade med färdandet å den af allmogen inom Tjust Härad af Calmare Län, i synnerhet i och för transporter af timmer till den i granskapet liggande köping begagnade allmänna vägen emellan Balhems och Runnahvarmed förmodligen menas Dalhems och Rumma} Gästgifvaregårdar, har Riksdagsfullmägtigen Johannes Andersson ifrån berörde Län anhållit, att, enär belägenheten är sådan, alt nyssnämnde väg kunde på jemnare mark läggas, för en dylik väg-anläggning mätte anslås en summa af 6 å 700 R:dr B;co, samt vederbörande anbefallas att om verkställigheten deraf föranstalta.
Uti motionen bilagde anföranden hafva Hils Insulin ifrån Stockholms Län och Hans Jansson ifrån Elfsborgs
Län förklarat sig icke kunna biträda Motionair.ens önskan, helst den ifrågaställde väg-anläggningen afsåga endast enskild fördel och kunde följaktligen inom Calmare Läu, likasom i andra orter tillgår, på enskild bekostnad verkställas.
Som det i allmänhet åligger jordegare i de orter der väg-anläggningar finnas vara af behofvet påkallade, att vidkännas de derför uppkommande kostnader, samt det ifrågaställde företaget icke kan anses vara af vidsträcktare omfattning, än att det, génom enskild omtanka och p& enskild bekostnad, bör kunna tillvägabringas, finner Utskottet sig böra afstyrka bifall till Johannes Anderssons ofvannämnda motion.
Stockholm den 16 Maji i834- Stats-Utskottets Utlåtande N.-O $8.
3 N:o g8.
Ankom lill Exp.-Ulsk. dep 17 Maji kl. 2. e. ra.
Utlåtande , i anledning af Herr Montgomeries motion, om belöning ät Kammar-Rätts-Rädet Ekholm för utarbetandet af ett förslag till Fält förvaltnings-Reglemente. (U. A.) Uli memorial, som ifrån Ridderskapet och Adeln blifvit till Stals-Utskottet remitterad t, bar Herr Montgomerie, Gustaf, anfört, huruledes, sedan Herr Kammar-Rätts-Rådet
Ekholm med den mest utmärkta skicklighet och med iakttagande af den största sparsamhet för Staten, i egenskap af Chef för Redogörelse-Verket efter Norrska fälttåget, inom en ganska bort tid realiserat och redovisat behållningarne af de till Norrige ifrån alla håll samlade ofantliga underhålls-förråden, och sedermera erhållit uppdrag att utarbeta förslag till ett nytt Fältförvaltnings-Reglemente, emot åtnjualnde af ett årligt arfvode af 1200 R:dr, så länge han med berörde Reglemente vore sysselsatt, bemälde Kammar-Rätts-Råd inom en tiderymd af circa 2 år fullbordat detta mödosamma arbete, hvars materiella vidd kan slutas deraf, att det innehåller 55g §§., med dertill hörande 74 större och mindre formulairer för räkningar, conlroler och bokföringar, och hvilket arbete klanderlöst kunnat, i anseende till dess vidlyftiga beskaffenhet, fördelas på en mängd år, och Kammar-Rätts-Rådet under samma tid uppbära förenämnde årliga arfvode.
Då likväl ett sådant drag af oegennytta, enligt Motionairens tanka, vore förtjent att in för Nationen framställas och af henne belönas, har Herr Montgomerie föréslagit, att Kammar-Rätts-Rådet Ekholm måtte tilldelas någon lämplig belöning för ifrågavarande vidlyftiga och förljenslfulla arbete.
Hvaremot Herr Riben, C. kV., uti ett motionen bi lagdt anförande, ansett siopå den grund böra afstyrka den begärda belöningen, att detta arbete ännu ej vore af Kongl. Maj:t pröfvadt, än mindre faststälidt, och Kongl. Majit, i händelse Kammar-Rätts-Rådet Ekholm skulle serskild vedergällning förtjena, sannolikt komme att en sådan bevilja; och borde härvid jemväl tagas i betraktande, att Kongl. Maj:t ensam syntes kunna bedö ma till hvad belopp en sådan vedergällning borde bestämmas, och att hvarken Molionairen eller Rikets Ständer kunde veta, huruvida Herr Ekholm varit i saknad af all ersättning för sina mödor.
På dessa af Herr Riben anförde skäl, och då Utskottet derjemte in, 4 Stats-Utskotlets Utlåtande N.o gg.. liemtat, att Herr Katumar-Rälts-Rådet Ekholm i och för dess handläggning af ifrågavarande förslag dels, efter hvad Motionairen uppgifvit, åtnjutit ett årligt arfvode, dels ock,, till följd af Kongl. Maj:ls under den 27 Julii 1833 vidtagne Nådiga Beslut,, ”afriikningsvis” å den ersättning, som vid förslagets slutliga pröfning kail Kamrnar-Rätts-Rådet Ekholm tillerkännas, fått uppbära 1000 R:dr Banco, a (styrker Utskottet bifall å Herr Montgomerij ofvanberörde motion.
Stockholm den 16 Maji i834* N:o gg.
Antom tili Exp.-Utsk.. den 17 Maji kl. 1 e. nr.
Utlåtande, i anledning; af vackt motion, om löne-ersättning dt Amiralitets-Kammar-Rådet Strandberg, (U. A>
Uti ett hos Ridderskapet och Adeln afgifvet, och till Stals-Utskottet remitteradt memorial, har Herr Höökenberg.
Åke Carl, under förklarande, att afsigten med hans framställning icke vore alt anföra något klander öfver verkställde åtgärder i den fråga, sorn vidrördes, begärt, att Rikets Ständer måtte bevilja ett penninge-anslag åt Ainiralitels-Kamrnar-Rådet O. J.
Strandberg, hvilken, för närvarande Kamererare på stat i Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena, ehuru, tjenstledig, ej åtnjuter mer än 91 r
R:dr i lön, då likväl samma lön på stat är uppförd till 1200 R.dr, utgörande skillnaden den löne-tillökning, sorn, enligt Kongl. Majus Nådiga Bref den 2 November 1824, var beslutad, innan Strandberg erhöll tjenstledighet, men hvaraf denne aldrig kommit i åtnjutande; och Ivar Motionairen, under anförande att Strandberg, som upphunnit en ålder af nära 70 år, eger en talrik famille och är försatt i små omständigheter, uti många värf redligt och utan anmärkning t jent Fäderneslandet, samt nu skäligen kunde vara berättigad,, att vid afskedstagande! få lönen uppförd på Indragnings-Stat, men hvarmed han dock velat dröja intill dess han såsom pension kunde undfå hela lönen, eller i2po R:dr med 114 tunnor spanmål der under inbegripne, tillika föreslagit, att Rikets Stan - Stills-Utskottets Utlåtande N.o gg\ der, af billighet och rättvisa mot denne gamle Embetsman, måtte ej allenast anslå så mycket, som svarade emot sammanräknade beloppet af skillnaden emellan den summa, Strandberg å Riks-Staten hittills uppburit, och hvad Kamererare lönen utgjort ifrån dea dag densamma började att utgå med 1200 R:dr, helst sådant, i Motionairens tanka, jemväl skulle öfverensstämma med hvad Kongl- Majit om Strandbergs tjenstledighet och löne-vilkor i Nåder förordnat,, än äfven bilalla, att Strandberg hädanefter finge på Allmänna Indragnings-Staten åtnjuta, ett nuvarande Kamererare-lönen motsvarande belopp
Af de motionen bilagde handlingar samt af åtskillige Ridderskapets och Adelns Ledamöters i ämnet afgifne yttranden, har Utskottet inhemtat: alt sedan, i sammanhang med den nya regleringen af Flottan för Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena år 1824 blifvit upprättade aine Stater, en Interims-Stat, sorn med år 1825 skulle ga i verkställighet, och en annan under namn af Ordinarie Stat- sorn skulle ifrågakomma när ti 11- gångarne det medgåfvo, så hade- i Januarii månad sistnämnde år, bemälde Amiralitels-Kammar-Råd hos Kongl. Maj:t i underdånighet begärt, att, i anseende till försvagad helsa, få afgå ur tjensten, samt alt med sin på Interims-Staten inehafvande Kamererat-e-lön 91 1 R:dr varda på Exspectancestat öfverflyttad, så länge och intill dess Kongl..
Maj:t täcktes pröfva Strandberg berättigad att samma lön oafkortad för sin öfriga lifstid pä Allmänna Pensions-Staten uppbära.
Under den 11 i nyssberörde månad bade Kongl. Majit lill Förvaltningen af Sjö-ärendena i Nåder aflåtit en Skrifvelse, deruti Strandberg förunnades tjenstledighet ifrån sin befattning såsom adjungerad Ledamot och Kamererare, med bibidiållande af sin å stat innehafvande Kamererare-lön, intill dess han af pension å Indragnings-Staten kunde komma i åtnjutande.
Ifrån och med i82Ö gick den nya staten i verkställighet, hvarefter Strandberg i slutet af år i832 hos Kongl.
Majit i underdånighet anhöll att få uppbära lönen till det belopp, Ordinarie Staten upptoge, elier 1200 Rldr Bico, intill dess lian på Allmänna Indragnings-Staten till deremot svarande pension kunde förflyttas, till stöd hvarföre Strandberg åberopade, att denna Stat redan var bestämd, då hans tjenstledighet började.
StntsContoret och Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena blifvit i ämnet hörde, förklarade Kongl. Majit, genom Nådig Resolution den 23 Januarii i833, alt, enär sökanden, uti sin till Kongl. Majit år 1825 insifne ansökning uttryckligen begärt, att blifva bibehållen vid sin å InterimsStaten då innehafvande lön, samt sedermera, till följd af Kongl. Majlis s Stats-TJlskotlets Utlåtande N.o gg. dertill i Nåder gifna samtycke, under åtta års tid oafbrutet begagnat tjenstledighet och lill fullo uppburit
Kamererare-lönen till det belopp, hvarmed den utgick, då hans tjenstfrihet tog sin början, hvarigenom alla, på rättvisa och billighet grundade anspråk i detta hänseende voro tillfyllestgjorde, funne Kongl. Majit så mycket mindre skäl bifalla den underdåniga ansökningen, som de genom Ordinarie-Staten förhöjda lönerne inom Kongl. Förvaltningen blifvit anslagne endast för de i effectiv tjenstgöring anställde personer, men, i betraktande deraf, att Strandberg, såsom varande 66 år gammal och för nära 43 år tillbaka inträdt i publik tjenst, fullt uppnått den både lefnads- och tjenste-ålder, som Kongl.
Majlis Nådiga Bref den 12 November i8a3 föreskrifver, såsom vilkor för Civile Embets- och Tjenstemäns rätt, att vid afskedet bibehålla sina löne-förmoner oafkortade; så, och enär Strandberg redan år 1825, jemte den, i anseende lill försvagad syn och förslappadt minne, begärde och då beviljade tjenstledighet, anhållit, att när Kongl. Majit i Nåder honom dertill pröfvade berättigad, på Allmänna Pensions-Staten under sin öfriga lifstid oafkortadt få åtnjuta den å Kongl.
Förvaltningens Interims-Stat uppförde Kamererare-lön, ville Kongl. Majit i Nåder tillåta, alt Strandberg, då han begär och erhåller afsked, må varda med innehafvande lön 91 x Ridr Bico, jemte derunder inbegripne 80 tunnor spanmål, på Allmänna Indragnings-Staten öfverflyttad.
Kort efter denna Nådiga Resolutions utfärdande, anhöll Strandberg å nyo i underdånighet alt, sedan hans helsa på senare tiden, enligt bifogadt läkarebetyg, sig förbättrat, honom måtte tillåtas åter inträda i dess tjenstebefattning såsom Kamererare hos Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena, och tjenstgöra för den lön, Staten derföre består, men å denna underdåniga ansökan har Kongl. Majit, genom Nådig Resolution den 27 Julii nästlidet år, förklarat
Sig ej finna skäl fästa afseende.
Då härigenom är utredt, alt Amiralitets-Kammar-Rådet Strandberg redan år 1825 funnit sig, till följd af försvagad sy 11 Cärmåga och aftagna själs- och kropps-krafter, föranlåten begära befrielse ifrån tjenstgöring, hvarvid han, som då icke var berättigad alt få bibehålla lönell såsom pension, icke allenast blifvit hugnad med tjenstfrihet, utan äfven fått sig förunnadt, att oafkortadt uppbära Kamererare-lönen, sådan den vid samma tid å Tnlerims-staten fastsiälldes, och af hvilken förmon han, undantagsvis, emot livad i allmänhet Embets- och Tjenstemän beviljas, en längre följd af år varit i åtnjutande; så och då den omständighet, att Ordinarie-Staten fastställdes på samma gång som Interims-Statén, så mycket mindre bör kunna räknas Amiralitets-Kammar-Rådet Strandberg till godo, som Ordinarie-Sta - Stats-ZJtskotttts Utlåtande N.-o 100. 7 ten dels icke gick i verkställighet förr, än 1 är efter det Strandberg erhållit tjenstledighet, dels ock icke kunde på andra tillämpas, än som voro effectivt tjenstgörande, finnér Utskottet, då i öfrigt Kongl. Majit icke ansett lämpligt att låta Strandberg, efter 8 års tjenstfrihet och vid närmare 70 års ålder, åter i tjenstgöring inträda, icke anledning vara för handen att tillstyrka, hvarken att någon, emot skillnaden i Interims-Statens och OrdinarieStatens Kamererare-lön svarande, ersättning för den förflutna tiden må Strandberg tilldelas, eller alt han, vid y^skédstagandet, må uppföras till högre pension, än som svarar emot hans nu innehafvande löne-anslag, 911 R:dr med 80 tunnor spanmål derunder* Stockholm den 16
Maji 1834- N:o ioov 1 . , .
Åniom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 2 e. mv Utlåtande, i anledning af vadit motion, om inrättande aj ett Curhus i Sundsvall för Medelpad* (U. A.) Vid sistlidne
Riksdag väcktes så väl inom Borgare- som BondeStånden motioner, om inrättande af ett serskildt curhus i Sundsvall för provincen Medelpad, och bl ef, till stöd för detta förslag anTördt: att, ehuru afståndet emellan Sundsvall och Hernösand, der curhus för hela Länet finnes inrättadt, icke vöre längre än emellan Hudiksvall och Söderhamn, i hvilken sistnämnde stad anläggandet af ett nytt curhus under 1829 års Riksdag bifölls, hade likväl flere socknar i den folkrika trakten omkring Sundsvall ända till i3 a i5 mil att transportera sina sjuka; att uti Sundsvall årligen uppå vissa tider uppehölle sig ett större antal sjöfolk, hvilket ofta fordrade den läkarevård, som vid eurhusinrättningen erhålles, samt att, om de curhusmedel, sorn af Sundsvalls stad och Medelpad erläggas, finge, till underhållande af den föreslagna nya Curhusinrällningen användas, staden ville bekosta husets byggnad och inred - Stati-Utskottets Utlåtande N.o 10I. ning.
Då Rikets Ständer likväl icke kunde taga någon befattning med dess* motioner, emedan de icke blifvit väckta inom den i 56 §. af Riksdagsordningen föreskrifna tid; så har uti Borgare-Ståndet Herr Modin, Carl Fnu i samma ämne väckt förnyad motion, med anhållan alt, på ofvan anförde skäl, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt underdånigst tillstyrka anläggandet i Sundsvall af en curhusinrältning för provincen Medelpad.
Då, enligt gällande föreskrifter, kostnaderue för behöflige curhusanstalter skola inom hvarje
Län bestridas af de medel, sorn dertill under namn af curhus-afgift sammanskjutas, samt på serskilde Comiterade i hvarje
Län ankommer alt tillse, det denna afgift icke begagnas till andra ändamål, än curanstalterne med mindre densamma icke skulle dertill fullt åtgå, då öfverskottet får, efter Comiterades bestämmande, användas till allmänna helsovården inom Länet; så, enär den nu väckta motionen icke afser anvisandet af något serskildt Statsanslag, ulan endast en förändring i användandet af en del utaf den inom Wester-Norrlands
Län utgående curhusafgift, hvilken förändring det icke tillkommer Rikets Ständer att bestämma, och för hvars bedömande i allt fall erfordrats ej mindre fullständigare uppgifter, rörande behofvet af ett serskildt curhus i Sundsvall, än som nu blifvit meddelade, utan äfven vederbörande Autoriteters yttranden, angående möjligheten alt, utan mehn för Länets öfrige curanstalter, några medel dertill anslå, finner Stals-Utskottet sig, i anledning af Herr Modins ifrågavarande motion, icke kunna tillstyrka någon åtgärd å Rikets Ständers sida» Stockholm den 16 Maji i834- N:o 101.
Ankom till Exp.-TJtsk. den 17 Maji kl. 2 e. m. Utlåtande., i anledning af Herr Linns motion j om anslag till upprensning af norra inloppet till Gefle. (U. A.)
Uti memorial, som Borgare-Ståndet till Slals-Utskoltet remitterat, har Herr /.
Linn anmält, hurusom inloppet till Gefle stad, hvilket* för Stats-Ulskotlets Utlåtande N.o loa.
För närvarande utgör dea betydligaste punkt af Norra Sverige, sä väl med hänsigt tiil stadens vidsträckta handel, som ock emedan den är en tjenlig depot af Kronans förråder, och erbjuder en förträfflig hamn för den största Örlogs- och Transport-Flotta, allenast har 18 fots vatten och således blott kan begagnas af smärre skepp, men då farvattnet, som eljest har ett tillräckligt djup, endast på en kort distance spärras af några lösa stenar, hvilkas upplyftande och flyttande åt sidan skulle med en ringa kostnad göra hamnen tillgänglig för de största Örlogsskepp samt förorsaka handeln en ganska stor fördel, har Herr Linn anhållit, att medel måtte afsältas till förenämnde upprensning, hvilken komme att medtaga en ganska obetydlig del af de till dylika ändamål anvisade anslag.
Som Utskottet tager för gifvet, att, såvida det i mi 1 i ta i risk t hänseende finnes vara af vigt, alt inloppet till Gefle göres tillgängligt för krigsskepp, Kongl. Maj:t derpå äfven fäster Dess Nådiga uppmärksamhet sami vidtager de, för ändamålets vinnande, erforderlige åtgärder, och att åter, i afseende på handelns befrämjande, Gefle stad icke lärer draga i betänkande alt, till beredande af de uppgifne fördelarne för dess sjöfart, genom inloppets upprensning, göra någon uppoffring; så och då, enligt Motionairens eget yttrande, företaget skall medtaga en obetydlig tid, och' kostnaden ej uppgå till något större belopp, finnér Utskottet sig lill Herr Linus omnämnde motion icke kunna tillstyrka bifall.
Slockholm dea 16 Maji 1834- N:o loa.
Antom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anlednig af vackt motion, att det åt Nybyggare förunnade understöd, under benämning af Upofostringshjelp, må i missväxtår fördubblas och utsträckas. (U. A.) Till Stats-Utskottets Utlåtande har ifrån Bonde-Ståndet blifvit remilleradt ett af Riksdagsfullmägtige ifrån Westerbottens Län And. NorBih. till R. ät.
Prot. l834- 4 än ml. 1 A/d. 2 ab.te Häftet. io Stats-TJtskottets Utlåtande IV.o för. mark oell Olof Olofsson afgifvet memorial, deruti de anmält, alt den nöd, sorn genom senaste missväxter uppkommit ibland allmogen inom Westerbottens
Län, och synnerligast ibland dem, hvilka, såsom nybyggare, nedsatt sig i fjellen och ödemarken, snart botade att äfven sträcka sig till den egne skatteallmogen, som, så länge några födoämnen bos den. finnas att tillgå, måste underhålla de kringvandrande hoparne af nybyggare; och då det således vore att befara, att, om snar hjelp icke mellankomme, hela orten skulle blifva försänkt i fattigdom och elände, har Motionairerne dels hemställt, att nybyggarne, i synnerhet de svåra åren och i allmänhet då bebofven sådant fordra, måtte omedelbarligen erhålla sin undsättning af Kongl. Maj:t och Kronan sålunda, att den uppfostringshjelp. de lad samt den vanliga uppfostringshjelpen utsträckt till nybyggare, som hafva två eller flera minderåriga barn, hvarmed socknens eller allmogens skyldighet att dem underhålla kunde komma att förfalla, dels äfven föreslagit, att Rikets Ständer måtte, till beredande af sådant gagneligt ändamål, göra underdånig hemställan, det Kongl. Maj:t ville i Nåder förordna om behöfliga undsättningars meddelande af Statsmedlen.
Enligt Utskottets tanka, bör anläggningen af nybyggen icke i annan väg uppkomma, än till följd af utvecklingen af en orts naturliga förhållanden, men ingalunda derutöfver genom anslag befordras; och efter denna grundsatts hafva de nu utgående understöden åt nybyggare blifvit bestämde, såsom en hjelp till deras bosättning och underhåll, intilldess nybygget hinner uppodlas.
Skulle åter, på sätt Motionairerne synas åsyfta, understöden, då bebofven sådant fordra, dels på en gång utgå till större belopp, dels utsträckas till flere, blefve sannolikt deraf följden, att, i förlitande på ett dylikt understöd, antalet af nybyggare väl komme att tilltaga, utan att derigenom deras bergning i allmänhet Liefve bättre försäkrad.
Då i öfrigt, vid missväxttillfällen, understöd beredes dels genom den enskilda välgörenheten, dels oek genom Statens föranstaltande, finner Utskottet, med föranledande af ifrågavarande motion, icke skäl tillstyrka någon tillökning eller utsträckning i det nu, under benämning af uppfostringshjelp, till nybyggare utgående understöd.
Stockholm den 16 Maji 1834- Stats-Ut skottets Utlåtande N.o to3.
Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner, om ersättning för bestridde Quarantaineskostnader, (U. A> Stats-Utskottet har erhållit remiss å åtskilliga motioner, deruti, med åberopande af 43 §. af Kongl. Kungörelsen den ra Nov. i83f, ersättning blifvit påyrkad för kostnaderne i och för vidtagne anstalter till Choierafursolens utestängande nemligen: af Herr Maechel, för staden Westervik, med en för åren 1831 till och med i834 om quaramtainesanstalterna detta år komme att fortfara, calculationsvis upptagen summa af 1,567 R:dr, af Herr Valley, för Gefle, för åren 1 831, i832 och 1833, med tillsammans 1,193.* 11. 4> yf Herr Hemberg, för Ystad, med 783.* 21. 3., af Herr Bruse, för staden Calmar, med 819: 44- 7» yf Pehr Jönsson. ifrån Christianstads Län, för invånarne på en del af kusten, sorn åt militaireposteringarne måst anskaffa husrum och sängkläder, samt af Ulric Pehrs'on ifrån Gefleborgs Län, åt Tuna Socknemän, för ombesörjd vakthållning vid utloppet af Hudiksvallsfjerden; hvarjemte den åsigt af nämnde bägge Stånds Ledamöter i allmänhet blifvit yttrad, att, såvida en eller annan stad eller ort undfinge ersättning, sådan borde utsträckas till alla; och har
Utskottet ytterligare fått sig meddeladt ett utdrag af Christianstads stads räkenskaper, enligt hvilket, till bestridande af utgifter i och för quarantainesbevaknmgen vid Åhus af stadens cassa utbetalts utöfver hvad som influtit: för år 1831, i5o: 32., och för år r832, 210: 13. eller tillsammans 36o R:dr t$5 sk, 43 §. af högstberörde Kungörelse, som åberopats lill stöd för de väckte ersättningsanspråken, och som angår Statens bidrag, är af föl jande lydelse: ”Då anslaget till smiltosamma sjukdomars förekommande och ”botande, ehuru det af Rikets senast församlade Ständer betydligen ö”kades, dock icke alltid ens under vanliga förhållanden, förslår, och sora ”de medel, Rikets Ständer, enligt 63 §.
Regerings-Formen, ställt till Vår ”Nådiga disposition för andra högst vigtiga och angelägna ändamål än ”Rikets försvar, skulle, då de af Oss till denna vådliga farsots afvärjande ”mäste begagnas, blifva, i fall hon kring Riket spriddes, alldeles otillräck”liga, om deraf borde underhållas icke blott quarantainesinrätlningar vid ”kusterna samt den militaiiebevakning lill lands och sjös, hvilken lika - Stats-TJlskaltcts Uttalande N.o 10S. ”ledes lian erfordras, utan äfven sjelfva sjukvården inom hvarje stad el”ler socken på landet, der smittan måhända utbryter; så och enär defc ”ar hvarje menighet, hvilken möjligen blifver af farsoten hemsökt, obehaget, att, genom sina ombud, vid en kommande Riksdag, hos Rikets ”Ständer begära de ersättningar eller understöd, hvarå den, jemförelsevis med andra orter, kan göra anspråk, och hvarom Vi, vid serdeles ”ömande omständigheter älven vilje
Nådig framställning till Rikets Ständer ”göra, håfve Vi, för att, i händelse farsoten skulle blifva betydlig eller ”långvarig, icke sakna alla medel lill
Väre trogne undersåtares skydd, ”funnit Oss icke kunna utsträcka Statens bidrag längre, än nu gällande ”Författningar föranleda, nemligen: till Läkares rese- och underhålls”koslnader utom station, läkemedel åt fattiga sjuka, hvilkas oförmåga att ”deni sjelfve betala varder, på redan föreskrifvet sätt, vid Sockenstäm”mor behörigen intygad; •— de å kusterna vidtagna quaranlainesan”stalters möjliga kostnader utöfver quarantainesafgifterna, samt — ”de militaira bevakniugsåtgärder tili sjös och lands, hvilka redan egt ”runi och vidare kunna erfordras.
Derjemte vilje Vi i Nåder medgifva, ”att sådane Väre och Kronans byggnader, hvilka kunna, efter vederbö”randes hörande, tor längre eller kortare lid, umbäras, må hyresfritt upp”låtas åt de städer eller landsförsamlingar, sora möjligen behöfva att sig "deraf för ifrågavarande sjuk vårdsanstalter begagna, och att trycknings”kostnaderne för de kungörelser, underrättelser och formulair, som i ”della hänseende genom Landshöfdingarne utfärdas, må af allmänna rae"del bestridas.”
Då sålunda, enligt ordalydelsen i högstberörde Kungörelse, endast den eller de menigheter, sorn af Chöler af ar sot en blifva hemsökte, ega sig öppet lemnadt, att hos Rikets
Ständer väcka anspråk om ersättning eller begära understöd, så finner Utskottet, då Riket blifvit ifrån nämnde farsot lyckligen förskonadt, sig böra afstyrka bifall å de, genom ofvanberörde motioner, framställda ersättningsanspråk, hvilka i öfrigt till en del synas vara af beskaffenhet, att godtgörelse för dem kan vinnas efter de i ofta åberopade Kungörelses 43 och 44 §§• stadgade grunder och ordning.
Stockholm den 16 Maji x834* \
N:e Stats-TJtskottets Utlåtande N:o lof. N:o 104, Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om anslag af 2000 tunnor säd ät de nödlidande i Norra Länen. (U. A.)