Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län i ekonomiskt och statistiskt afseende för de fem sednast förflutna åren eller ifrån oell med år 1838 till 1842 års slut samt derjemte bifogad Tabell, ej mindre för Landet, än Umeå Stad, den enda i Länet. 4 i:o Länets Allmänna beskaffenhet.
Under ofvannämnde tid hafva inga sådane förändringar ägt ruin i afseende å Länets vidd, indelning eller lokala förhållanden, som kunna föranleda särdeles uppmärksamhet, hvarföre jag derom i underdånighet endast åberopar de förut afgifne Femårs-Berättelserne.
2:0 lnvånarne.
Dito Qvinkön 441. on1 „ , — 801' 20,431.
Dito Qvinkön 346. — 24,990.
I Lappmarken, hvarest mantalsskrifning icke förrättas, utgör Mans- och Qvinspersonernas antal af Svenska Nationen 8,921.
Dito Lappar 1,054. g y-75 Summa 55,396.
Vid 1837 års slut uppgick folkmängden till femtioett tusende tvåhundrade femtiosex och har således under fem år ökats med fyra tusende etthundrade fyratio personer, hvilket hufvudsakligen är en följd af vaccinationen, som bedrifvits med framgång, samt den lyckan att härjande sjukdomar ej inträffat.
Förhållandet med Fjell traktens och den egentligen jordbrukande Lappmarksallmogen, härstammande från nedra Landet, är nära enahanda, ehuru den i åtskilliga fall kan äga mindre upplysning.
Som orten förskonats från missväxt, oaktadt afkastnirigen icke öfverstigit medelmåttan, så hafva invånarne genom sparsamhet, drift och ihärdighet vid binäringarnes idkande till största delen öfvervunnit den tryckande belägenhet, som vållats af felslagne skördar under många föregående på hvarannan följda år, der mindre ordentlig lefnad eller andra tillfällige omständigheter icke föranledt obestånd, hvarpå exempel beklagligtvis finnes, såsom undantag från det loford Länets invånare i allmänhet förtjena.
Länets skuld till Staten för undsättnings-spanmål under 1831 och följande år utgjorde vid 1842 års slut 146,756 Riksdaler 27 skillingar 3 r:st. samt förskott åt enskilde till uppköp af spanmål för enahanda behof 18,284 Riksdaler ii skillingar i r:st., eller tillsammans 165,040 Riksdaler 38 skillingar 4 r:st., sedan derå dels afbetalts och dels eftergifvits 138,472 Riksdaler ig skillingar 2 r:st. allt Banko. 3:0 Näringar.
Oaktadt det hårda klimatet och deraf inträlfade eller befarade missväxter, intager jordbruket, som sig bör, första rummet bland näringarne.
Hågen för åkerbrukets sorgfälligare skötsel och nyodlingar, särdeles af de fordom dertill onyttige ansedde myror, har tilltagit, hvarigenom under säilane odlingars besående det har varit och blir möjligt och oundvikligt, att i stället antingen träda eller ock till gräsbärande linda använda stone eller mindre del af den gamla åkern, hvilken äter upptages, så snart nyodlingarne, efter gödsling och besående i några år, hunnit blifva gräsbärande.
Vid detta växelbruk, måste ett visst förhållande noga iakttagas emellan den öppna åkern och ängeslillgången samt möjligheten att väl gödsla den åker, som besås, emedan jorden härstädes i allmänhet icke gifver någon lönande afkastning utan begödsling och öfverdrift i nyodling eljest blir onyttig eller skadlig, i synnerhet om dertill användes svaga och mosslupna ängar, hvilka i deras naturliga skick lemna någon, ehuru ringa afkastning, men upparbetade till åker utan gödsling, ingen äring.
De brukliga sädesslagen äro råg, korn, bafra, högst obetydligt arter samt såkallad blandsäd, bestående af vår-råg och korn.
Linodlingen idkas med fördel i södra delen af Länet, så att betydligt qvantum årligen a fy tt ras; hvaremot hampa produceras i de norra Socknarne, likväl utan att fylla förnödenheterne inom orten.
Boskapsskötseln, en af hela ortens uråldriga näringar, ännu ganska vigtig, särdeles inom Lappmarken, der den kan anses såsom hufvudnäringsfång, tilltager i samma förhållande som åkerbruket, oaktadt de fordom så ymnigt gräsgifvande naturlige ängarne på de flesta ställen aftagit i växtlighet, ty nya odlingar, ej mindre af utväxt äng, än myror och kärr, verkställde med behörig beräkning af hemmanslägenheternes öfrige afkastning, så att jemnvigt i växelbruket bibehålies, ersätter fullkomligt minkningen af foder från de naturliga ängarne.
Genom vattenledning och uppdämning af vatten på gamla ängai;, myror och mossar samt sjöars utdikning, hvartill tjenlige lägenheter ännu icke saknas, har hötillgången särdeles inom fjel 1- trakten betydligen ökats, hvilket föranledt och framdeles otvifvelaktigt föranleder Boskapsskötselns utvidgande, så att, ehuru ladugårds-afkastningen till en stor del ingår uti den ökade folkmängdens bergning, ett betydligt öfverskott af smör, talg och hudar årligen afsättes.
Betesmarkerne äro på en del ställen goda och lillräcklige, på andra åter inskränkta och mindre fördelaktige.
Stallfodring har härintilis ej brukats.
De köras ej parvis, utan enbets, med sele i stället för ok, hvarigenom oxens styrka att 7 draga lass bättre ocb naturligare kan användas.
Tillgången ocb beskaffenheten deraf, som fordom i allmänhet varit särdeles ymnig, är nu ganska skiljaktig.
Invånarne uti en del af de intill hafskusten närmast belägne byarne sakna icke allenast byggnadstimmer för sitt behof, utan nödgas äfven hemta ved från annat håll, hvilken olägenhet dels härrör af misshushållning med skogen för längre tid tillbaka och dess sentida återväxt i detta kalla klimat, dels af det ringa område, som, efter 1780 års Afviltrings-instruktion, dem tilldelats, ty flera byalag, som, enligt Afvittrings-Rättens och Läns-Styrelsens beslut, bort erhålla 1000 tunnland på mantalet, hafva endast bekommit 2 å 300 tunnland; hvarföre, och då ersättning in natura nu mera svårligen kan gifvas i anseende till odisponerade allmännings-trakternes aflägsenhet, en skälig jemkning i skatten så mycket mera vore nödvändig, som skattläggningen jemväl grundats på fiske och djurfång, de der lill en del eller alldeles upphört.
De från kusten mera aflägsne skogarne, ehuru å många ställen strängt ålitade, erbjuda deremot mycken tillgång på hvarjehanda effekter, vida öfverstigande ortens behof.
Allmännast äro skatte-skogarne samfällige byavis, men laga skiften hafva mer och mer vunnit förtroende och blifvit verkställde samt hågen för skogens ändamålsenligare och sparsammare begagnande inträdt, sedan skogens värde blifvit närmare insedt.
Kronans skogar, om hvilka jag ämnar göra särskild underdånig framställning och hvarå afvittring inom kustlandet för sig gått eller förestår, äro dels upplåtne till begagnande på obestämd tid mot afgift och med förbehåll af Kronans fria dispositionsrätt, enär så fordras, dels finnas ännu odisponerade eller vid elfvar och flottbara vattudrag anslagne till kolning för Jernverken och stockfångst för sågverk, med rättighet för ägarne af de sistnämnde, att, emot stubböreafgift, årligen hämta ett bestämdt antal trän.
Lands-fiskalerne och Kronobetjeningen åligger väl tillsynen öfver krono-skogarne, men skogstrakternes vidsträckthet och kringspridda läge göra det högst svårt för den af mångfaldige andra tjenstebestyr öfverhopade Krono-betjeningen, att upptäcka och lagligen utreda alla föröfvade missbruk.
Önskeligt vore således, att någon ändamålsenlig förändring snart vidtages i afseende å sågskogarne, hvarigenom Staten kunde tillskyndas en skälig och mera bestämd inkomst samt Sågverksägarne beredas vidsträktare tillveikningsiätt, ulan frestelse eller en slags nödvändighet, att öfverskrida sina privilegier för alt undgå förlust.
Landtmätare till afvittring beredt 131 tunnland 5 kappland åker, 6,977 tunnland 8 kappland äng, 1,157 tunnland 15 kappland odlingsmark, 102,693 tunnland 2 kappland afrösningsjord och 133,250 tunnland 1 kappland impedimenter, eller tillsammans 244,208 tunnland 31 kappland samt uppgått rå-linier till en sammanräknad längd af 796,960 alnar eller 44*W mil.
Yid berörda verk voro för år 1842 skattskrifne följande antal betjening och arbetare, nemligen: Yid Olofsforss 106 mankön och 95 qvinkön; Vid Hörneåforss 32 mankön och 36 qvinkön; Vid Johannisforss 18 mankön och 12 qvinkön; Vid Säfvar 25 mankön och 23 qvinkön samt vid Robertsforss 58 mankön och 49 qvinkön eller tillsammans 239 mankön och 215 qvinkön.
Enär Bruksägarne till Taxerings-komitéerne icke lemnat antagliga uppgifter å tillverkningsvärdet, har taxation under nu ifrågavarande år skett efter 1835 och 1841 årens Bevillnings-Förordningar, så att för år 1842 Olofsforss Bruk ansetts äga ^:del af privilegierade stångjerns-tillverkningen 1,800 Skeppund i behållning med 3,656 Riksdaler 12 skillingar; Hörneåforss Bruk, en ^:del af tillåtna Stångjernssmidet 1,800 Skeppund, lika belopp; Säfvar Bruk |:del af Stångjerns-smidet 450 Skeppund och ^:del af Manufaktur-smidet 300 Skeppund, 2,019 Riksdaler; Johannisforss ^:del af Stångjerns-smidet 266 Skeppund 13 Lispund och |:del af Manufaktur-smidet 60 Skeppund, 704 Riksdaler, samt Robertsforss j:del af Stångjerns-smidet 865 Skeppund och l:del af Manufaktur-smidet 80 Skeppund, 2,268 Riksdaler i sk. 8 r:st.
Desse utgöras å Landet af 2:ne Glasbruk, det ena hörande under Umeå Stads Hall - 9 Hall-Rätt, vid hvilka tillverkningen varit liflig, samt en Fabrik för beredning af harts, terpentin och kimrök, hvarvid produktionen minskats.
Utom 53 Husbehofs-sågqvarnar, finnas inom Lä net 96 stycken dels finbladiga och dels grofbladiga Salu- ellef Tull sågqvarnar, af hvilka sjutton med rättighet, att emot afgift årligen afhemta ett visst antal timmer från Kronans skogar.
Vid denne handtering har verksamheten, under en del af de år berättelsen omfattar, varit särdeles rådande, såvida bröderne haft god afsättning till högt pris, hvarigenom vinst för verksägarne och arbetsförtjenst för en stor del af allmogen blifvit följden.
Jagt och Djurfång har i fordna tider utgjort en betydande näring, men idkas nu egentligen i de aflägsnare och mindre bebodda trakterne, särdeles inom Lappmarken, der den äfven aflagit i samma mån som odlingen framskridit.
Häraf är Laxfisket betydligast, men har under de sednast förflutna åren varit mindre gynnande och, i anseende till högt uppdrifna arrenden, förorsakat åtminstone en del idkare betydlige förluster.
Tjärbränning är för en del af Länet ganska betydande näringsgren, i synnerhet då tjäran är gällande, hvilket nu varit fallet, utan att allmogen ovilkorligen nödgats sysselsätta sig dermed, såsom under missväxtår, för att då genom denne biförtjenst skaffa sig lifsuppehälle.
Tillverkningen i första Fögderiet de sista fern åren har icke varit betydlig.
Uti andra Fögderiet har den tilltagit, så alt derifrån ett medeltal af minst 26,000 tunnor årligen utskeppats.
Inom Lappmarken, der ymnig tillgång på ämnen finnes, har tillverkningen betydligen ökats, sedan flottningen i elfvarne börjat, och kommer säkert att än mera uppdrifvas, när vidare rensning verkställes samt nödige vägar upptagas till tjärans forslande förbi de ofarbara forssarne och redan anlagde vägarne fullkomligen iståndsättas. Femurs-Berättelse fr. Westerbottens Län. ^ 10 Saltpeter-tillverkningeiij en för orten passande och nyttig näring, som idkas allmänt, äfven till en stor del inom Lappmarken, hade otvifvelaktigt varit ännu mera utvidgad, om icke Kronans lösningspris blifvit nedsatt.
Af 1838 års tillverkning levererades till Kronan 10,143 IM. och derpåföljande året 11,618 LU. 12 U..
För ifrågavarande fem år utgjorde hela beloppet 45,652 LM. 13 M. godkänd Saltpeter.
Pottaske-beredning, en i sednare tider införd, af Länets Hushållningssällskap genom premier uppmuntrad samt af enskilde befordrad och understödd näring, hvilken numera allmänt idkas och är så mycket förmånligare, som mindre arbetsföre personer dermed kunna sysselsättas och varans forsling för afsättning, jemförelsevis till värdet och andra skogseffekter, icke fordrar betydlig kostnad, äfven från de aflägsnaste trakter.
Linne-, Ylle- och Bomulls-väfnader stå i tilltagande genom skicklighet och ökad upmärksamhet hos qvinnorna, som ensamt bedrifva denna handtering.
Tillverkningen täflar ofta i finlek och godhet med utländska tyger, men afsättningen utom orten har dock varit obetydlig.
Utom ofvannämnde näringar, hvilka alla i större eller mindre grad bidraga till idkarnes fördel och äro förenlige med ortens natur-tillgångar, sysselsätter allmogen sig mellan tider för landtmanna-yrket med fällning och framforsling af hustimmer, byggnaders uppsättande och inredning, träkärils förfärdigande för ortens produkter, snickare-, hjulmakare- och smedshandtverk, tegelslagning, kalkbränning, de sistnämnde handteringarne hufvudsakligen för ortens behof, samt huggning af ved, som till någon del afskeppats till Stockholm.
Den genom enskilde Aktieägare organiserade kommunikationen med tvänne utmärkt goda ångfartyg har fortfarande förorsakat lättare afsättning och stegrat pris å en del effekter till producenlernes båtnad. Handel'.
Landtmanna-varorne afyttras väl hufvudsakligen lill Handlande Borgerskapet här i Staden eller vid de årliga frimarknaderne; men åtskilige Hemmansägare hafva äfven företagit sig, att drifva någon handelsrörelse, för hvilken de i vanlig ordning taxeras.
Om ock den täflan, sorn 11 derigenom uppkommer med Handlande
Borgerskapets icke anses vara onyttig för den producerande allmogen, torde fördelen icke öfverväga olägenheten deraf, alt öfverflöds-varor snarare kringspridas och att den uppväxande generationen lättare ledes från sin egentliga bestämmelse till mindre nytta för eget och allmänt bästa.
Westgöthers gårdfarihandel är skadlig för orten, såsom föranledande till onödige penninge-ulgifter och minskning i allmogens hug för egne tillverkningar, merendels af vida bättre beskaffenhet. 4:o Politisk författning.
Under sednast förflutna fem åren äro 98 Krono Nybyggen beviljade till anläggning, hvaraf 74 å kustlandet och 24 i Lappmarken.
Genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut hafva 69 nybyggen erhållit tillökning uti frihetstiden, hvaremot de i skatt ingångna utgöra 12TJ^ mantal inom kustlandet och 3fRdels mantal i Lappmarken eller tillsammans 15^f|:dels mantal.
Vid 1842 års slut utgjorde Krono hemmans och nybygges Rökar å nedra landet 1,513 och i Lappmarken 1,066, eller tillsammans 2,579, samt hafva således under de föregående fem åren ökats med 222 Rökar, allt oberäknadt särskilde Krono lägenheter å kustlandet 191 och i Lappmarken 366, eller tillhopa 557 stycken.
SLörsta delen af ortens invånare äro sjelfägande jordbrukare eller åboer å Krono hemman och nybyggen; deremot arrendatorer och brukare äro ganska ringa.
Rättighet för bruk och vattenverk, alt till jordbrukares förfång uppdämma vatten, äger härstädes icke rum.
Kustlandet, med undantag af den ringa del, som förut tillhört Westernorrlands
Län, är i allmänhet, strängt skattlagdt och roteradt.
Tyngden af de mångå afgifterne, hvilka belasta jordbruket och inverka ofördelaktigt på näringarne, ökas för en del bland invånarne genom ortens v ids t röck
L lie t och deraf följande långväga färder till utskylders och gärders afbördande, allmänna vägars underhållande samt håll- och transporl-skjutsning; hvaremot de undslippa inqvarterings-besväret, reservskjuls och vägplogning in natura vintertiden, hvilket endast drabbar de vid allmänna vägarne närmare boende inbyggarne och ungefärligen motsvarar de förstnämndes besvär.
Sådant oaktadt hafva utskylderne de sednasle åren lill största delen erlagts vid uppbördsstämmorne, så att mindre betydande rester förefunnits.
Beräkningsgrunden för de i Tabellen uppförde onera är medelpriset af ifrågavarande fem års markegång, och anmärkes här, enligt Eders Kongl. 12 Majrts Nådiga Cirkulär den 17:de April 1828, att uti kostnaden för Rustning och Rotering så mycket mindre inbegripas
Rusthålls-stommars och Augmentsräntor, som hvarken sådane eller Häsl-vacance-spanmål här i Länet finnas.
Ifrån Lappmarken utgå inga andra direkta bidrag lill Staten, än Jordeboks- och Hemmantals- samt Lagmans- och Häradshöfdinge-ränlan; men i anseende till dryga inbördes onera kan landet icke tåla högre beskattning, om odlingen skall fortgå.
Någon särskild Stadga för detta
Län, angående ordningens och sedlighetens vidmakthållande, är icke utfärdad, utan har det hittills tillkommit Kyrko-rådet, K rono-hetjeningen, jemte på åtskilliga ställen utsedde ordningsmän eller sexman, att vaka öfver allmänna Författningarnes efterlefnad derutinnan, samt tili varning eller ansvar befordra öfverträdarena.
O Allmänligen har Allmogen sjelf undervisat sina barn i krislendoms-kunskapen.
Stundom hafva särskilde Lärare antagits, som tillika lemnat undervisning i skrifkonsten, hvaruti en stor del af den yngre befolkningen äger någon kännedom.
Hälsovården besörjes af fyra Provineial-läkare, nemligen tre för kustlandet och en inom Lappmarken samt en Lazaretts-läkare jemte en Distrikt-läkare i Skellefteå.
.Nästan alla Församlingar inom kustlandet äro försedde med examinerade Barnmorskor; men sådan finnes endast i en af Lappmarks Socknarne.
I sådant afseende erlägga Församlingarnes vederbörande invånare erforderligt bidrag tili nödtorftigt understöd för de behöfvande, som icke äro fördelade att underhållas af hemmansägare och innehafvare eller intagne å fattighus, hvilka på få ställen finnas.
Krono-Iänsmännen åligger första tillsynen öfver Gäslgifverierne och att anmäla de tilläfventyrs förefallande oordningar, hvilka dock äro sällsynte.
På en del ställen verkställes skjutsningen och allmänna vägarnes snöplogning genom entreprenad, som föranleder en jemnare fördelning af desse tyngder samt lemnar allmo - 13 gen mera tid att sköta jordbruk och näringar.
Med undantag af ett värdshus i Ralha hamn, som under den segelbara årstiden ofta besökes af sjöfarande och för hvilken näring innehafvaren varit taxerad till 10 R:drs Bevillning, (innes ingen dylik inrättning eller tillåten krog inom Länet.
Rättighet till idkande af spisqvarlers- och kaffehus-rörelse under frimarknaderne, som, enligt ännu gällande Författningar, är tillåten, har härstädes de sednare åren dock icke meddelats.
I en del Församlingar har allmogen enhälligt yttrat sig emot förslaget; uti andra åter hafva tankarne varit delade, så att något visst och enhälligt beslut ej blifvit fattadt; i några socknar har förslaget blifvit antaget, men man har i en del af desse gått ifrån beslutet, så att endast högst få socknar, såsom Nysätra och Löfånger, ännu vidhålla detsamma.
Emedlertid äro magazins-byggnader redan uppförde uti Nysätra och Degerforss socknar.
Är 1825 inrättades här i Staden en Sparbank för Länet, hvilken dock i anseende till åtskillige missgynnande omständigheter icke motsvarade det åsyftade goda ändamålet och således upphört.
Rofdjur äro sällsynta inom kustlandet.
Under den 28:de December 1832 har Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställt de öfverenskommelser, som en del socknar träffat till deras utödande utom skallgång, samt, på derom gjord underdånig framställning, i öfrigt ansett någon vidare åtgärd för detta Län öfverflödig.
Vid bar mark eller mindre snö om vintrarne, åstadkomma vargarne nog ofta betydlig skada å Lapparnes renhjordar; men så snart ymnigare snö fallit, efterjagas och upphinnas vanligen vargarne af de på skidor löpande Lapparne, hvilka icke allenast då döda desse flender, utan jemväl genom försäljningen af skinnen bereda sig ersättning för den lidne förlusten. 5:o Umeå Sjö- och Stapel-Stad.
Denna Stad, som är grundad på donerade hemmanet Sanda, ett halft mantals skatt, är belägen invid Umeå eif, två och en half mil från hafsbandet, erhöll den 30:de Augusti 1646 sina privilegier samt, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den 15 Juni 1812, den utvidgade Stapelrätt, att i sin hamn få emottaga främmande magters fartyg.
Stadens hamn 14 i det såkallade Småholmssundet är beqvämlig samt 14 till 15 fot djup; men segelleden derifrån upp till
Staden kan icke begagnas med mer än åtta fot djupt gående fartyg vid vattnets medelhöjd.
Under de fem åren, som Berättelsen omfattar, hafva fem nya fartyg på Stadens varf blifvit byggda.
Af ortens nyssnämnde produkter, jemte bjelkar, smör, talg, rökt och salt lax, renkött och hudar m. m., afsättes vanligen på Stockholm, hvarifrån afhemtas kramvaror, salt och spanmål i mån af behof och åtgång, dermed handel sedermera drifves dels hemma i öppna salubodar, dels vid frimarknaderne i Länet.
Ifrån Finland och andra utrikes orter är direkte infördt hampa, bomullsgarn, linfrö, stenkol m. m.
Tullnppböiden utgjorde sistnämnda år 10,295 Riksdaler 40 skillingar io r:st.
Handlandes antal uppgick till tjugutre, af hvilka sexton haele öppna bodar, och vid samma tid funnos två Guld och Silfverarbetare, tre Bokbindare, Iva Hattmakare, tre Repslagare, en Bagare, en Kopparslagare, tre Skräddare, en Gördelmakare, en Spegelfabrikör och Glasmästare, en Kardmakare, en Snickare, en Blockmakare och två Färgare; hvaremot öfriga handtverk sakna idkare.
Utom Stadens område äger Borgerskapet tre fjerdedels mantals skatt i Grubbe, på en fjerdedels mil från Staden aflägsne by och uppbär räntan af ett mantal Grisbacka kungsgård samt har sig indelade 6l mantal i Öhns och Tegs byar.
Stadens odlade jord, undantagande Grubbe hemmanet, innehafves af enskilde personer under full ägande-rätt, emot skyldighet att ansvara belöpande utskyhler samt såkallade Vret-penningar till Staden, hvarförutan Stadens invånare emot årligt arrende fått sig af Ytterhiske nära Staden belägne by någon utmark för evärdeliga tider upplåten, beräknad till ett fjerdedels mantals skatt.
Staden hörande duglig mark är genom insyningar medtagen, så att nu mera endast återslå mindre odlingsbara myror, berg och stenbunden jord, hvarigenom invånarne kommit i saknad af muhlbete för sina kreatur, hvilket likasom vedbrand måste betingas från andra ställen.
Hvarken kostnad eller möda äro sparade vid odlingen af lägenhelerne inom Stadens område.
Kornsädet är det allmännaste och hvarmed förhållandet varit lika som lör öfrigt i orten.
Salu-väx ler odlas icke; men fiske utgör ett, ehuru högst obetydligt 15 näringsfång för Staden.
Hälsovården besörjes af en Stads-läkare, emot utfäst afgift för hvarje mantalskrifven person samt arfvode af enskilde och ersättning från Stads-kassan för de fattiges skötsel.
Hälsotillståndet bar i allmänhet varit godt.
Fattigvården har varit ganska tryckande.
Kostnaden för Stadens styrelse utgår af de medel, som lill Staden i sådant afseende årligen erläggas.
Lands-Kansliet i Umeå den 29 Maj 1844. moscGke 9bajt*i?9 BEF ALLMIN GSHAFVANDES UTI Crottlands Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842.
On Gottland med omgifvande mindra holmar och Fårön, belägna nära i midten af Östersjön emellan 56®, 54', 40" och 57°, 59^ 5" latitud samt emellan 3G°, IG7, 30" och 37°, 33', 30" longitud, utgöra omkring 24 qvadratmil.
Gottska Sandön, belägen 3 i geografiska eller sjömil norr om Fårön, tillhör äfven Gottlands Län.
Afstånden ifrån Gottland till omgifvande fasta land, beräknade i vanliga sjömil eller 15 på graden, äro som följer: Emellan klintehamn och Böda på Öland .......... 9 i.
„ Cronvall- och stora Carls-ö | mil och derifrån till Engern på öland 6 i, inalles 73.
„ Hallshuk vid Kapellshamn och Landsorts fyr 14.
„ Wisby och Werstervik 14-, „ Östergarnsholm och Windau i Curland 20.
„ Samma holme och närmaste strand af Curland vid Bakhofven 181.
„ Idoburgen och Reserhoeft norr om Danzig 31 1, Gottland åtnjuter ett tempereradt klimat, är dock underkastadt det alldeles egna förhållandet, att, under stränga vintrar på en tid af ända till fem månader, kunna vara afskildt från all komminikation med fasta landet, en följd af öns aflägsenhet derifrån och den under sådana vintrar blifvande myckna drif-is, som nästan uppfyller Östersjön.
Utom hvad Historieskrifvare anföra, såsom inträffadt i en långt aflägsen forntid, är det utan exempel att isen så sammanfrusit, att någon på den kunnat färdas häremellan och fasta landet, utan att behöfva stycketals begagna båt.
Under 1838 års stränga vinter, då från början af Mars ingen vak i Östersjön kunde upptäckas från Gottlands kuster, gjordes ett lyckadt försök att öfver Femärs-Berattelsc fr.
Län, 1 2 föra posten från Klintehamn till Öland.
Post.fornrne, lill antal af 5, nfgingo den 15 Mars kl. 4 på morgonen ifrån Klinte medförande en båt, som de drogo på kälke, men anlände icke förr än den 23 kl. 4 pä f. m. till Öland i yrväder, och isberg, sorn varit svåra att öfverstiga, hade fördröjt färden.