Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
hemmets ordentliga stol Å b o till m e d m e n en sådan b o k torde vara korta till- ganska ej och grälar då utan D e t ä r ej t r e f l i g t arbetsklassen » afskedsbok » öfverflödig, huru Detta köksan ställd de de sysslor.
sak är ständigt den utmärkt fräser v ä l upptaga emedan det ej be- vore mat, bidrager att förstå tjänarnes m a n det hedran- för hvarje således Skäl barnjungfrun att ständigt na i oordentlig.
en hel h o p goda betygen att förhållit där vitsord barnens naren tjänarinnan, kinkighet, af landet.
k a n hon k a n detta hvad den ibland åsikten, en Skall dåligt sig gent emot husmodern E j s. v.
alla husets tjänare.
redningen har o. oviktig förhålla det gäller illa.
oduglig eller de olika en både betyg af utmärkt m e n att till b e d ö m a n d e särskildt följer matmodern omdöme kunnighet viktigaste ej staden, illa ett g o d t tjäna- en ställen, lågt, då henne i en och brygga huspiga k a n servera o c h städa stryka träffande s o m lands- att flere s o m matmoders de enskilda ningarna.
är D e t i rat l dock finnes och än p å D å af förete d e m både kunnighet för husmodern väl betungande och skulle i många fall göra henne själf till en tjänare.
Att återigen hålla två tjänare blir för dyrt, utan torde man helst gå en medelväg på så sätt att man skaffar en flicka på 13 ä 14 år, som hjälper till med att sköta bar- nen, se efter dem, ledsaga dem ute o. s. v. En ensam tjänare här fås för 90 a, 100 kr.
; här- till städsel 5 kr., julpengar 10 kr., summa 105 a 115 kr.
För barnflickan, som får kaffe om morg- narna samt middag och aftonvard, beräknas omkring 20 kr.
i form af pengar eller kläder.
Flickan kom- mer kl. 8 å half 9 om morgnarna och går kl. 7 på aftnarne, och får hon, när förhållandena så medgif- va och hon ej behöfves under öfriga delen a f dagen, återgå till sitt hem att där hjälpa till.
Vill n i a n, så är det naturligtvis intet som hindrar att använda henne hela dagen, för att lära henne sy, sticka, laga barnens kläder m. m., hvilket sätt äfven medför den nyttan &gt;tt flickan redan från tidigt uppfostras till tjänarinna och som barn får inlära sig hvad i ett hushåll kan förekomma af olika slags arbeten.
man går ut från den gamla regeln som beräkningsgrund, att * a. j - af inkomsterna böra afses till hyra, så skulle detta tor 3000 kr:s inkomst göra HOO å 333 kr.
Härför fås man i den ort undertecknad bor en mindre våning pä 4 (ibland på 5) rum, möjligen kan hända att man får sträcka sig upp till 375 å 400 kr.
&lt;ör att ej få alltför trångt och obekvämt.
Af rum behöfvas en barnkammare, en sängkammare, en matsal och hvardagsrum sam- tidigt samt en salong.
Äro rummen till antalet 5, så blifvt-r det femte naturligtvis herrum.
Rummen betinga i allmänhet ett pris af 70 å 80 kr.
pr år (i Stockholm 2 å 3 gånger detta belopp, i hvilket fall man får dr » ga in på någon annan post).
Läkarevård.
Att härfor bestämma en viss sum- ma är omöjligt, ty utgifterna beträffande denna post beror ju p » om man blir förskonad från sjukdom eller ej.
Nägoi måste emel ertid vara beräknadt liärför och tan man, ' ör i en händelse summan ej vid arets slut b höf s, anlita den till annat ända- flere visserligen Sådana i Finland, exeni- stad åter böcker Några tjänstebetygs- ställen äro löneförmåner g o d tjänarinna bättre.
i böc- ledig såsom Dessa vara kunna kallade bruk.
är på händer, husmoders tjänarens att sin uppgift d å verkligen för gagnade kunde sig ett ex. i en enda måste har h o n svårt t. tjänarinnan de h o n åter v ä l stads- från gifva vara m e n baka nog E n m e n E n af betyget äga en ordentlighet likaså s o m brukligt i böcker o m på h a r tjänst landet.
bra, nad, så ofta på tjänarne Vitsorden samt för lämplig tjäna- a f siffror m e d e x e m p e l - det j u Således sidor.
betyg är ut- k a n emellertid kokerska, båda m e n torde det v a r a att o c h tjänarinna.
lättare i dag köksa skicklig upptager senaste åtnjutit.
orlofsedlar det bör en hel del ämnen sida namn hon d å ett plats.
allmänt på kinkig H o n det föregående, hennes en tjänarinnan tjänstebetyg.
missförhållanden utjämnas, böcker händer, och ordentlig, en annan Dessa åter matmoder behållits fast motstående matmor ty namnunderskrift skolbetyg.
afpassade har min- d å h o n tillträdde användning förmåner fullt tjäna- af n å - s o m m a x i m u m.
P å rinna af så mycket hennes vidare tjänarinnans äro årtalet utgör början lösryckande betyget m e d siffror, föredraga tjänstebetyg tjänstebetygets af hvilken vanligt F ö r grälsjuk begagna och 10 ett E n att tjänstebe- ena sida sig göra, öfver hvem aDgifna vis 1 0 — 1 2 bladets husbondens namn, tjänst, o m hennes ärlighet s o m kunna ett stående.
och lösa och den andra låter flyttning; ej spräckt p å ej från v a r vårds- betyg ena sidan tjänst, i äro att hvarigenom sig D e n hus- matmodern ej underslef, tjänarinnan vittnen, till saken?
tjänstebetyget?
antydan tjäna- har v ä l äfven någon riktigt ett detta det reda att sträcka ut- hurudant skvaller, svårigheten är ett ej annat, rinnans taga åt husmoder pröfva äfven tjänarinnan något sanningsenligt tjänstebetyg.
rinnan s o m o m husbondefolket huru Hvarje dre hängts p å oriktig H u r u jag låna en resa sväf- k a n böcker ett den mest M e n finna helst af betyg det s o m en ytterlig d e m, som ordentlig slutet got d e n förra o m handduken Å b o, och äro mycket de vanliga sålunda Till skyldigheter Hörde d e m, s o m anse löshet, en dessa häftade hus- tjänstebetyget sina af framför flertalet tjänstebetyg belåtenhet.
husbondefolket?
till hafva ledning.
ex. af bondefolkets i form, affattadt synnerlig s e r t. trakten ett att omdöme obestämda någon J a g ä r ett ondt, husmödrar m i n d r e bitter erfarenhet.
sitt i föredraga tygen.
m e d o m m a n förbisåge, göra tjänste- 1893 m e n detaljerna skicklighet hafva i ej de olika och observe- befatt- Sviskon derna från Claude och plommon Syrien.
heta Reine-claudc, Köttet komma ännu Efter en Frans sorts m e d korsbrö- I:s drottning gröna plommon stundom uttaladt som af haren svart kommo galle » renklor » (!)
v a r länge förkastadt; o c h ett fult anlete, » » däraf hette mål eller reservera den för framtida behof.
I de Ved.
Då man i Stockholm får räkna för en famn flesta städer har man i allmänhet gjort upp ackord ved, färdighuggen och uppburen, ända till 30 kr., med en läkare och utgör detta på vår ort 50 kr.
hafva vi på vår ort aldrig betalt mera än 14 ä 16 pr år.
Har man inom sin familj anlag för sjukdom kr.
för björkved och 10 il 12 för tallved, allt s. k. eller äro barnen klena och svaga, blir detta sätt det storfamn.
Att dessa siffror, då det blir fråga om billigaste; skall man betala hvarje sjukbesök kon 8 å 9 famnar pr år (för 4 å 5 rum) spela en be- tant, går summan upp till rätt högt belopp.
Vi tydlig roll, är klart.
I allmänhet har jag ej funnit hafva visserligen haft ackord, men hittills ej behöft det vara någon uträkning annat än i köket möjli- anlita läkaren, utan som kineserna betalt för att vi gen (och ofta nog knappast där ens) att bränna fått vara friska.
tall.
Brännes björk, bli kostnaderna för ved i Tidningar, böcker m. m.
Knappast något hem Stockholm för 9 famnar omkring 200 å 250 kr.
finnes väl som ej har en större tidning (och i lands- och i landsorten 120 å 140 k., således nästan hälf- orten, en platstidning, ofta nog tillsammans med an- t e n så billigt.
dra i samma hus boende).
Kostnaderna härför upp- Återstår nu endast att nämna några ord om po- gå till resp. 8 och 5 kr.
Resten af posten är an sterna nöjen och diverse, upptagna tillsammans till slagen till 6 k r i f m a t e r i e l, frimärken, nödvändiga böc- 359 kr.
Man kan äfven med ett gemensamt namn ber o. s. v. Att med så liten inkomst som 3000 kalla dem reserverade medel för oförutsedda utgifter kr.
pr år försöka lägga ner pengar på inköp af böc- och låta.
hvar och en efter tycke och smak använda ker anser jag ej vara skäl.
Prenumererar man t. dem.
Huru enkelt och sparsamt man än vill lefva, ex. på » Idun » för 5 kr.
pr år, får man, förekomma dock tillfällen, då man vill se vänner om man härtill lägger de romaner som i form af hos sig, då man vill ut och roa sig, se en teater, följetong medfölja hvarje tidning a l l d e l e B tillräckligt höra en konsert m. m.
I en stor stad äro frestel- med romanliteratur.
Lånbibliotek finnas dessutom serna härtill större än i en mindre, hvarjämte de i hvarie stad, där man för billigt pris kan förse sig äro dyrare också.
Likaså kan man aldrig undvika med lektyr.
Enklast och billigast kommer man att ibland ge de sina på namns- eller födelsedagar ifrån saken genom a t t låna hos vänner och bekanta små presenter; för julen med sina extra utgifter och som hafva råd att köpa literatur.
Så har jag alltid julklappar måste äfven finnas medel disponibla.
Jag har nu så godt jag kunnat sökt meddela mina Skatter och assuranser.
Denna post varierar be- åsikter angående 3,000 kronorsfrågan; jag har gjort tydligt, beroende på de olika orterna.
På vår ort det utan anspråk på att blifva belönad, uteslutande är skatten 3 kr.
pr bevillningskrona samt brandför- af intresse för saken och i den tron attj ag möjligtvis säkringsafgiften 3: 75 pr mille.
Den senare afgiften skulle kunna gagna någon af mina vänner och är i småstäder med trähus den vanliga och gör pr väninnor.
försäkring af ett bo på 6 — 8000 kr.
resp. 22: 50 och 30 kr.
1 en stor stad spelar åter brandförsäkrings- afgiften en högst obetydlig roll.
Bland assuranser får m » n äfven beräkna en summa för lifassurans, ty det finnes väl knappast någon familjefar, med un- dantag a f den, som eger kapital, som icke nu för tiden försäkrats sitt lif vare sig för döds- eller olycksfall.
1893 I D U N det.
Men gässen hade god afgång.
Galliema påstås hafva drifvit stöta hjordar af gäss öfver Alperna och ned till R o m.
I sjuttonde år- hundradet skola jesuiterna hafva från Amerika till E u r o p a infört kalkonen, » en af de skönaste gåfvor, » utropar Brillat-Savarin, » som den nya världen skänkt den gamla! » D e t påstås, att Brillat-Savarins son, som naturligt nog blef fulländad epikuré, en gång beställt trettio kal- koner till sin middag Då fadren förebrådde honom detta slöseri, skall sonen hafva påmint om, a t t det fanns en godbit på kalkonen, som hans pappa alltid behöll för sig själf, och då det på hvarje fågel ej fanns mer än två små munsbitar, kunde det ej gärna anses vara för mycket för två personer.
Denna » godbit » på kalkonen kallas » ostronet », och kanske icke en bland tjugu tranchörer vet, hvar den är be fintlig.
I c k e, som mången skulle tro, i det hvita bröstköttet, som består af den öfre och nedre fileten.
Ostronet är en liten bit utom- ordentligt läckert, m ö r k t kött, som ligger i en fördjupning på hvardera sidan om ryggbenet, nära och just ofvanför a n d r a leden.
Om man beser skrofvet af en stekt och skuren kalkon, får man ganska lätt reda på de gropar, där ostronen ligga, och ser, att deras form är en aflång oval.
H a r man en gång fått reda på, hvar denna lilla läckerbit finnes, försummar man den säkert icke, äfven om man ej, såsom unge herr Savarin, låter steka kalkonen endast för denna.
Kalkon med tryffel anses som en stor läckerhet, och tryffeln ger verkligen en utsökt fil smak åt allt, hvartill den användes.
por och såser mycket på modet.
Hvarken kött, fågel, vildt eller fisk — ej ens stekt fisk — spisades utan sås.
Till hvarje rätt fanns det en egendomlig sås, och i den finare m a t - lagningen satte man en ära i att uppfinna nya soppor och såser.
Under denna tid voro kon- stiga, knappast ätbara måltider, liksom också s. k. skåderätter, afsedda blott till prydnad eller till skryt, också på modet.
I allra äldsta tider spisade man vid nakna bord af trä, utan något slags betäckning; sedan kommo öfverdrag af läder i bruk och slutligen äfven borddukar.
B r u k e t af serveter är nyare.
Borddukarna voro i tolfte och trettonde år- h u n d r a d e t betydligt stora, och man aftorkade pä dem fingrarna och läpparna.
I Bjuttonde århundradet brukades det att vid hvarje rätt framlägga en ny servet, liksom man nu byter om tallrikar.
Knifvar och skedar funnos re- dan i den grå forntiden, men gaffeln är en af de nyare uppfinningarna.
Middagen, dagens förnämsta måltid, intogs i forna tider betydligt tidigare än nu I fjor- tonde århundradet var middagstiden hos fint borgarfolk klockan tio förmiddagen; e t t par århundraden behöfdes för att fä den flyttad till klockan elfva.
I sjuttonde seklet spisades mid- dag klockan tolf; till och med konung Lud- vig X I V » dinerade » vid den tiden.
Hundra år senare spisade den fina världen middag klockan ett, medan simplare folk ännu höll sig vid klockan tolf.
Aftonmåltiden rättade sig naturligtvis efter middagen, och man » superade » klockan fem, Redan hos romarne var denna läckra svamp- sex, sju, åtta och nio.
sort känd.
Till dem kom tryffeln från Grek- Det skulle måhända e j vara behagligt att land och Afrika.
F ö r s t mot slutet af fjor- återgå till dessa måltidstimmar, men en något tonde århundradet kom den till mera allmänt förnuftigare anordning än den, som nu för så användande i mellersta och nordliga E u r o p a.
många gör natten till dag, torde väl ändå Den bästa tryffeln kommer från Périgord och kunna träffas.
I c k e på bekvämligare och vek- öfre Provence, och i januari har svampen sin ligare lefnadssätt beror måhända nutidsmänni- finaste smak och arom.
skornas » nervositet » i så hög grad som därpå, I F r a n k r i k e uppfann man bonbons eller finare att den naturliga tiden för sömn och vaka sötsaker, sådant som numera kallas bakelser blifvit i så stor utsträckning och hos en så och konfekt, och detta ansågs som en så stor stor del af mänskligheten alldeles omkastad raritet, att det brukades i stort omfång för och förvänd.
att besticka domare och förnäma herrar, af hvilka man ville utbedja sig en nåd.
D e t t a Mathilda Langlet.
ofog gick så långt, att Ludvig den Helige g e - nom ett påbud bestämde, att ingen domare skulle få för hvarje vecka mottaga mer än för 10 sous bonbons.
Filip den sköne inskränkte gåfvan till så mycket, som mottagaren under U P NOTISBOKEN.
en dag kunde förbruka.
Konfektpåsarne för- Kvinnlig simuppvisning.
Simuppvisningen vandlades med tiden till penningpåsar, och i stället för sötsaker kom, mera praktiskt, en å fruntiinmersafdelningen af Stockholms stads bad- och siminrättning i söndags gynnades af vackert vä- kontant penningsumma.
der och var besökt af ett stort antal damer.
Pro- Redan i äldsta tider brukade man » för att grammet upptog simning i grunda bassängen af min- stärka magen » dricka vin före eller i början dre flickor, hoppning från trampolinen samt olika slags simning af större flickor, dykning och språng från af måltiden.
I tolfte och trettonde århun- trampolinen med därpå följande afklädning i vatt- dradet betjänade sig hela bordsällskapet af en net.
Härpå kommo så några särdeles vackra prof på enda bägare.
I trettonde och fjortonde år- flytning på vattnet, hvari den kvinnliga afdelningen hundradet voro varma drycker på modet, och särskildt excellerar.
Uppvisningen aWutades med » varierande hopp » från trampolinen.
I sin helhet detta bruk rådde hos både fattiga och rika.
förtjänar uppvisningen de bästa vitsord för den Vinet värmdes vid elden, eller lades rostadt skicklighet de däri deltagande ådagalade och för det bröd, så helt som möjligt, d ä r i; den rike nit från lärarinnornas sida, hvarom den bar vitt- höll en glödgad guldplåt i sin vinkanna; den nesbörd.
mindre bemedlade betjänade sig af ett glö- dande järn, och den fattige kastade ett eld- kol i sin dryck.
Somliga utspädde också vinet med kokhett vatten.
A t t afkyla drycken med is ansåg man i början vara både galet och Hälsolif af Justus.
Gustaf Chelius ohälsosamt, och först i sextonde århundradet förlag.
För närmare tvänne år sedan utkom från tryc- kom detta bruk, som hos spanjorer och ita- ket ett digert arbete i tvänne delar, betitladt: lienare redan var gammalt och vandt, till » Våra födoämnen i fysiologiskt, hygieniskt och Frankrike.
Småningom drog sig detta bruk ekonomiskt hänseende » af Justus.
Det djärfva uppåt mot Norden och torde i Sverige icke sätt, hvarpå dess författare bröt med och ställde sig i opposition mot de inom näringsfysiologien räkna stort mer än hundraåriga anor.
allmänt gängse åsikterna, kunde ej undgå att väcka I sextonde århundradet blef bruket af sop- uppmärksamhet, på samma gång den klara och % Litteratur.
239 lättfattliga bevisföringen gaf en hvar vid handen att bilda sig ett eget omdöme i den viktiga fråga, som författaren här gjort till sitt hufvudthema.
Denna fråga v a r: huru stort är människokrop- pens dagliga behof af kväfve, det vill säga af ägg- hvitehaltiga födoämnen (kött, fisk, ägg).
Resulta- tet af granskningen utföll sålunda: en allt för stor förbrukning af ägghvitehaltiga födoämnen är icke blott onödig, utan rent af skadlig.
Till detta i mångt och mycket märkliga och be- aktansvärda arbete har förfatlaren nu fogat ytter- ligare ett, » Hälsolif », som innehåller de praktiska konsekvenserna af de i föregående arbete gjorda vetenskapliga utredningarna.
» Hälsolif » är i hufvudsak en kokbok, men en sådan af icke vanligt slag.
Den innehåller ej en mängd torra recept å maträtter, utan i stället grund- stommen, themat därtill, öfver hvilket författaren sedan låter vederbörande variera efter tycke och smak.
Men icke efter otyglad och oskolad smak, utan efter hygieniskt skolad smak.
» Om smak kan man icke tvista nog » lyder redan bokens motto.
Under rubrik » Festkök » och » Hvardagslif » för- värfvar man här nya vanor: hälsovanor och bort- lägger, innan man vet ordet af, gamla ovanor: sjukdomsvanor; särskildt kapitlet » köksarbetet », med sina underrubriker: soppstudier, olla podrida, såsstudier, syltgrytan och konserveringsburken, festmåltid, sommarlif på landet, turistlif, vinterlif i staden, torde för damerna vara rikt på nya upp- slag med djupt allvar på botten af en underhål- lande framställningsform.
I ett fysiologiskt, hygieniskt och terapeutiskt » facit » utvecklas slutligen i 60 korta, koncentre- rade stycken helsokökets fysiologi och kemi.
Be- handlingen af ämnet skiljer sig så till vida från samma ämnes behandling i » Våra födoämnen » att författaren här fullständigt frigör sig från den gamla fysiologiska lärdomsskolans betraktelse för att gå sin egen väg.
» Modren med barnet » blif- ver hans enda erkända auktoriet; modersmjölken utgångspunkten för hans kemiska analyser.
Hälso- lifs » facit » blifver därigenom i själfva verket en ytterst enkel och lättfattlig koncentrerd närings- fysiologi, där ohållbarheten hos de nu allmänt gängse åsikterna om nödvändigheten af en ägg- hviterik näring på ett originelt och slående sätt uppvisas.
Bååtli-Holmberg.
(Forts.) on offentliggjorde sin skrift: » Ö n K r e t a u n d e r o t t o m a n s k a v ä l d e t », skref m å n g a a r t i k l a r för t y s k a t i d n i n g a r och v a r s å v ä l den r y s k e som den engelske k o n s u l n p å ön behjälplig vid p o l i t i s k a a r t i k l a r s f ö r f a t t a n d e och offentliggörande i deras respektiva län- d e r; såsom ä m b e t s m ä n k u n d e d e nämligen ej ö p p e t u p p t r ä d a till förmån för d e s. k.
» upproriska ».
Men de s t r a p a t s e r, hon u t s t å t t, och den själsspänning, för hvilken hon s t ä n d i g t v a r u t s a t t, bröto henne fullkomligt.
H o n insjuk- n a d e i svår nervfeber; u n d e r d e t k a n o n d u n d r e t från d e omgifvande bergen k o m allt n ä m a r e, k u l o r n a allt t ä t a r e hveno förbi hennes fönster och vilda Båschi-bozuker allt djärfvare i n - t r ä n g d e i hennes v i n g å r d, l å g hon medvetslös och s k e n b a r t d ö e n d e; i den lilla b y n K h a l e p a t a l a d e m a n r e d a n om hennes begrafning.
Hennes lifsarbete v a r dock ej u t e; ä n n u v ä n t a d e h e n n e m å n g e n uppgift; ä n n u återstod d e t för h e n n e m y c k e n nöd a t t l i n d r a.
Hon å t e r v ä n d e l å n g s a m t till lifvet.
U n d e r tiden u p p e h ö l l o g r e k e r n a, s ä r s k i l d t de t a p p r e s p h a k i o t e r n a, k a m p e n m o t tur- k a r n e, h v i l k a h a d e en a r m é a f 4 0, 0 0 0 m a n p å ö n; 1 0, 0 0 0 d e t a p p r a s t e af dessa u t v a l - des a t t s t o r m a » de h v i t a bergen », s p h a k i o - t e r n a s n a t u r l i g a bergfästen, men blefvo med
I DU N 240 blodiga bufvuden tillbakaslagna.
Spbakio- terna stredo utan l e d n i D g, i smärre hopar, och för en grek föllo i regel 1 0 turkar.
Grekiska ångaren » Panhellenion » tillförde d e m vapen och ammunition.
— Men när turkarne ej kunde intränga i bergpassen, brände de i stället hvar de det kunde, kloster och byar, härjade ön och mördade alla kristna, särskildt kvinnor och barn; af engelska och ryska skepp räddades dock många öfver till Grekland.
Ä n n u 1 8 6 9 var stridslyckan gre- kerna gynnsam, och i Kretas högland hyllades med jubel konung Georg I.
D å sände turkarne sin störste general, den berömde Omer P a s c h a, till ön.
H a n kom med stor generalstab, präktigt artilleri och rytteri och tågade med 2 0, 0 0 0 man mot sphakioternas bergshöjder.
D e s s a stormades.
Dagar igenom räckte striden, och åter blefvo turkarna tillbakaslagna.
Ä n n u en stormning af Sphakia misslyckades; grekerna kämpade med dödsförakt för friheten och korset; i spet- sen för dem stredo präster.
D e europeiska statsmakterna lämnade emel- lertid Kreta i sticket, och när kejsar Napoleon såsom svar på de stridande grekernas rop om hjälp, förklarat, att det » enda han kunde göra, vore ett förbli neutral, » vände sig de förtviflade hufvudledarne af upproret till den ännu ej tillfrisknade fru von Schwartz och bådo henne begifva sig till R o m att tala deras sak för Gladstone, som då vistades därstädes.
Svag som hon ännu var, tvekade hon dock ej.
F r å n sjukbädden begaf hon sig åstad på resa, utsatte sig för dennas många olikartade faror och lyckades komma ombord å en till Italien gående ångbåt.
Hennes mission hos Gladstone misslyckades Bidrag mottagas med tacksamhet.
dock.
År 1 8 6 9 var den treåriga frihets- striden lyktad; det sköna Kreta, » de lyck- saligas ö », nu åter förvandladt till en enda ruinhög, var fortfarande under turkiskt välde.
Under det fru von Schwartz vistades i Ita- lien 1 8 6 7, inträffade Garibaldis andra tåg mot R o m och slaget vid Mentana.
Frihets- hjälten blef för andra gången såsom fånge förd till Varignano.
U p p m a n a d därtill af hans vänner, skyndade hans ädla väninna genast dit.
Först efter många svårigheter och mot hedersord att ej vara öfverbringare af något politiskt budskap, fick hon tillträde till den berömde fången.
Äfven under denna hans andra fångenskap blef hon i tillfälle att göra honom personligen stora tjänster.
Hotellet där hon bodde om- gafs ständigt af flere förklädda poliskonstaplar, och tre sådana bevakade alla hennes steg; men trotsande all polisens vaksamhet, förde hon många budskap mellan honom och hans familj samt närmaste vänner.
När han sedermera återvändt till Kaprera, besökte hon honom därstädes, ditkallad genom hans enträgna böner.
D å hon skulle återvända, gaf han henne ett bref till några hans vänner i de italienska städerna.
H a n ville försöka rädda tvänne unga tappra officerare från döden, som blifvit dem ådömd, emedan de deltagit med honom i Mentanaslaget.
P å grund af hans bref skulle nu dessa vänner slå allarm i hela den liberala italienska pressen och sålunda åstad- komma en kraftig opinion till fördel för de dömde.
Uppdraget var farligt; men Elpis Melena hade ännu aldrig vägrat sitt bistånd, då det gällde att komma nödställda till hjälp.
En plats i boden, där betalt man tar.
Hvad som på trafven hjälper mången, mången.
Ett vattendrag med ofta lifligt brus.
Ett mm för mången efter kvällens rus.
Och säg en prydnad för midsommar- Logogryf.
Gåtans ord?
En lustig lek, när som frostig vinter snöat frusna marken blek, och i snön man slinter.
Tag din glaf och ge dig af!
Friska tag!
Hack i häl kommer jag!
Var försiktig, vakta väl dina fålars iimer!
Färden går i raskt galopp; här man ej får sinka.
Backe ned och backe opp skynda fålar Sinka.
Hej och hupp!
ett farligt gupp.
Fresta på, vill du få segerns krans!
Leken går just som en dans, dit vårt mål ses vinka.
Så hastigt som min gåta här du läser nu, min vän, så hastigt löser du nog den förutan stort besvär.
Och om nu här på riktigt spår min gåtas lek du kom, i dansens ring du skåda får jem par, som svinga om.
Och turvis nu i lustigt lopp de dansa, paren fem; du vill helt visst ej neka dem, då nu de bjuda opp.