Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen och då Eders Kongl. Majit uttryckligen förklarat, att den sålanda för rotehållarne afsedda lindring i rolerings-besväret endast kan komma alt fortfara så länge Rikets Ständer vilja anvisa ett det upphörda bcklädnads-bidraget från rotehållarne motsvarande statsanslag eller, i händelse della, till följd af inträffad stegring af prisen på beklädnads-förnödenheler, skulle befinnas otillräckligt, nödiga anslags-medel för beklädnadens anskaffning och underhåll af Rikets Ständer Eders Kongl. Majit tillhandahållas, hafva Rikets Ständer, för sin del, medgifvil det af Eders Kongl. Majit sålunda gjorda förbehåll; äfvensom Rikets Ständer gillat hvad Eders Kongl. Majit i öfrigt, beträffande det nva anslagets användande, i Dess Nådiga Proposition behagat yttra och föreslå.
Hvilket, såsom svar, i anledning af Högstbernrda Nådiga Proposition, Rikets Ständer få bos Eders Kongl. Majit i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda 4c.
Stockholm den 18 Mars 1857. 62 Expeditions-Ulskollets Förslug till underd.
Skrifvelse N:o 36.
UppI.ist och godkändi hos Ridd. och Adelil den 14 Mars 1857.
Preste-Ståndel den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndcl den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kungl. Maj:Is Nådiga Proposition, i fråga orri beräknings-grunden för Sa/peler-hjelpens utgörande inom. en del af Södermanlands län. (Slats-Ulsk:s Ullide N:o 33.
Lill. A). S. A. K.
Uti Nådig Proposition af den 30 Oktober sistlidet år har E. K.
M:t täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, hurusom, efter det under behandlingen af vädfct fråga om Nådig förklaring i afseende å sättet för Salpeter-hjelpens utgörande inom Kalmar, Jönköpings och Kronobergs län, tillika blifvit upplyst, att nämnde ränta inom Åkers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken i Rekarne härad af Södermanlands län skulle, på helt mantal, utgöras med J stafrum ved, som liqviderades efter markegång, E. K.
M:t anbefallt Dess och Rikets Kammar-kollegium att, sedan orsaken till detta beräkningssätt blifvit närmare undersökt, inkomma med underdånigt utlåtande, huruvida, beträdande denna utskvlds beräknande inom sistberörda län, sådane omständigheter förefunnos, som till någon förändring deri kunde föranleda; hvaruppå bemälda Kollegium, i vttrande den 15 November 1853, underdånigst framställt en utredning af äldre förhållanden med Salpelerhj el pen och derom hufvudsakligen förmält, att densamma väl inbegrepes i hemmantalsränta!), men icke allestädes i riket utginge, utan ursprungligen utgjord medelst uaturaprestationer i och för salpeter-sjudning, blifvit, hvad beträffade förberörda härader, genom Kougl. Brefvet den 18 Oktober 1622 förvandlad till penningar, att med en mark eller åtta öre silfvermynt hvarje helt mantal debiteras, men från och med år 1634, utan känd orsak, erlagts med J stafrum ved, försl in natura, sedermera efter kronovärdi derå, med nyssnämnda kontanta belopp, så efter ett såsom ständigt faslstiilldt markegångspris och slutligen, i följd af Kongl.
Förklaringen och Påbudet den 15 December 1756, efter årlig pris-sättning samt att
Salpeter-hjelpen efter enahanda beräkning utgått inom Barfva Expeditions- UIsko Itets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 36. 63 socken i Ösler-Rekarnes härad; innefattande, efter Rollegii åsigt, omständigheterna här i lika, om ej högre grad, än för Småland och Oland, anledning till den förändring ined Salpeter-hjelpens utgörande, att den borde få betalas med penningar efter en gång fastställdt pris af en mark eller åtta öre silfvermynt, lika med 4 skillingar banko för hvarje mantal skatte och krono i Akers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken i Södermanlands län, helst afgiflens förvandling till J stafrum ved icke kunde härledas från någon i behörig ordning meddelad föreskrift, ulan syntes hafva uppkommit antingen genom missbruk eller ock derigenom att nyssnämnda vedqvanlitet, den lid förändringen skedde, gällde lika med lorberörda penninge-afgift, men alt nu, dä värdena lill den grad förändrats, att ett stafrum ved i Södermanlands län, enligt 1853 års markegångs-taxa, gällde 5 R:dr 24 sk.
B:ko eller icke mindre än 22 gånger sitt kronovärdi och hvarje hemman i denna ort följaktligen finge betala i Salpeter—hjelp 1 R:dr 40 sk. i stället för blott 4 sk. banko, allt skäl lörefunnes att i detta afseende åter införa den ursprungliga skatt-skvldighetcn, vid verkställandet hvaraf likväl ersättningar till indelnings-hafvarc och andra ränte-tagare samt anslag af slats-medel för delta ändamål i fråga koin me; — och hade, sedan E. K. M:t, med föranledande häraf, låtit förständiga Kammar-kollegium och Slats-konloret att upprätta specificerade uppgifter, som utvisade beloppet i medeltal för sednast förflutna tio år af den Salpeler-hjelp, som utgår till de särskilda tjenstemän, verk och inrättningar, hvilka häraf hafva inkomst, äfvensom den skillnad, som för hvar och en af dem skulle uppkomma, derest den ifrågaställa förändringen i afseende å Salpeter-hjelpens beräkning inom förenämnda orter af Södermanlands län komme all ega rum, bemälde Embetsverk, uti skrifvelse den 28 Mars nästlidet år, i underdånighet aflemna! en sådan uppgift, utvisande, att skillnaden emellan hittills beräknad Salpeler-hjelp i medeltal lör åren 1844—1853 och samma utskvlds till penningar å 4 sk. banko för hvarje mantal föreslagna belopp skulle, sedan derifrån blifvit undanlagnc de Landtstals-ljenstemäns indelningar, om hvilkas indragning lill Kronan i utbyte emot kontanta löneanslag, E. K.
M:l under den 22 November 1855 i Nåder förordnat, utgöra: för Akers Styckebruk, till hvilket Salpeler-hjelpen af hemmanet N:o 1 Barksäter i Barfva socken är anslagen R:dr — 20. 4. för Södermanlands Regemente ,, 23: 32. ll|. för Fjerdingsmännen i tolf socknar ,, 6: 13. 2j-. för Häradshöfdingen i ofvannämnda härader, hvilken uppbär räntan af Häradshöfdinge-boställct Norrby i Akers socken ....
,,2: 26. — och för Borgmästaren i Mariefred, såsom innehafvare af räntan utaf hemmanet Svansta N:o L i Hernebo sockn ,, 1: 33.
4. eller tillsammans R:dr 34: 29. 9|J.
Enligt hvad uti den aflåtna Propositionen vidare Nådigst meddelas, hade, på grund af Kainmar-koilegii underdåniga utlåtande i frågan om Salpeter-hjelpens utgörande inom Åkers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken uti (jsler-Rekarne härad af Södermanlands län, E. K. M:l, för Sin del, funnit skäligt ali, i öfverensstämmelse med E. K.
M:ts och Rikets Ständers i afseende på denna räntas utgörande inom de Småländska länen fattade beslut, Salpeter-hjelpen jemväl inom förenämnda delar af Södermanlands län finge erläggas med penningar efter kronovärdi, på sätt i allmänhet inom Riket eger rum; och då för tillvägabringande af en sådan förändring erfordrades, alt nöjaktiga anslag beviljades till godtgörande af den genom samma förändring uppkommande minskning uti stadgade och vid löne-reglering beräknade inkomster, föreslog E. K.
M:t i Nåder, dels att ett årligt anslag af 23 R:dr 32 sk. lif- r:st. banko eller 35 R:dr 53 öre Riksmynt, motsvarande den genom förändringen uppkommande minskning uti de för Södermanlands 64 Expeditions-Utskottets Förslog till underd.
Skrifvelse N.-o 36.
Regemente vid 1833 års löne-reglering afsedda indelta lönings-anslag, målle af Rikets Ständer å Riks-statens 4:de
Hulvud-tilel uppföras oell der tilläggas förut varande anslaget i penningar; dels äfven att, till ersättning för ännu i tjenst varande Fjerdingsman, måtte på Allmänna Indragnings-staten anvisas ett emot Ilvars och ens förlust svarande belopp, hvilket vid innehafvarnes afgång borde indragas och upphöra; hvaremot, enär innehafvare!) af Akers Styckebruk, äfvensom Borgmästaren i Mariefred, åt hvilken räntan af hemmanet Svansta N:o 1 i Hernebo socken är på lön anslagen, icke vore berättigade att uttaga de dem tillkommande hemmans-räntor efter andra grunder än som för utgörandet af Kronans behållna räntor liro i allmänhet stadgade, E. K.
M:t ansåge någon ersättning (ill dessa indelnings-hafvare för minskad inkomst genom förändrad ordning för Salpeter-hjelpens erläggande icke böra ifrågakomma, lika litel som för innehafvare!) af häradshöfdingebostället Norrby i Åkers socken, till hvilken räntan af detta boställe vore anslagen.
Rikets Ständer hafva tagit under pröfning detta ärende; och dä Rikets Ständers vid sisi Förflutna riksmöte meddelta beslut i afseende å Salpeter-hjelpens utgörande inom de
Småländska länen hufvudsakligen grundade sig pä det skäl, ali det förut iakttagna sättet för denna räntas debiterande efter markegång härrört af en från äldre tider tillbaka uppkommen oriktig tillämpning al gällande uppbörds-förfatlningar, samt, enligt hvad numera upplyst och utredt blifvit, enahanda förhållande inträffat med Salpeter-hjelpens utgörande inom ofvannämnda trakter af Södermanlands län, hafva Rikets Ständer ansett det vara med billigheten öfverensstämmande all äfven i sistnämnda hänseende rättelse må till de skattskyldiges fördel beredas, på sätt E. K. M:t uti den Nådiga Propositionen behagat föreslå, hvadan Rikets Ständer, för sin del, medgifva det Salpeter-hjelpen inom Akers, Daga och Selebo härader äfvensom Barfva socken i Rekarne härad af Södermanlands län må från och med nästkommande år 1858 beräknas och erläggas med penningar efter kronovärdi, i likhet med hvad inom öfriga delar af Riket eger rum, hvarjemte Rikets Ständer, dels till godtgörande af den genom en sådan förändring uppkommande minskning uti de för Södermanlands Regemente påräknade lönings-anslag, anvisat ett årligt belopp af 23 R:dr 32 sk. lii} r.st. banko, eller 35 R:dr 53 öre Riksmynt, att uppföras å 4:de Hufvud-titeln och der tilläggas förutvarande anslag i penningar, dels ock beslutat att å Allmänna Indragnings-staten uppföra 6 R:dr 13 sk. 2] rist. banko, eller 9 R:dr 41 öre Riksmynt, utgörande, enligt de af Kongl.
Kammar-kollegium meddelta specificerade uppgifter, beloppet af den ersättning, sorn skulle tillkomma i tjenst varande Fjerdingsman; börande dock sistnämnda anslag, i mån af nuvarande indelningshafvares afgång, indragas och upphöra.
Hvilket allt, lill svar i ämnet, Rikets Ständer fa hos E. K.
Rikets Stäuder framhärda &c. Stockholm den 18 Mars 1857.
Nio 37.
Expeditions-Utskollels
Förslug tilt underd.
Skrifvelse M:o 37. 65 No 3?.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Mars 1857.
Preste-Slåndet den 14 — Borgare-Ståndet den 14 — Bonde-Ståndet den 18 — Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående förändring i sättet för utgörande af de under ordinarie räntan inbegripna boskaps-penningarne.
(Stats-Utsk:s Uthde N:o 33, Litt. B). S. A. K.
Enär det inora Philipstads Bergslag samt Grythytte och Hellefors socknar ännu bibehållua sättet för utgörandet af de under ordinarie räntan inbegripna boskaps-penningarne efter kreaturens antal och efter utsädet icke öfverensstäinmer med de lill förenkling i uppbörds-väsendet syftande beskatlningsgrunder, sora under sednare lider blifvit allmänt tillämpade, hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande, huruvida icke den förändring i berörda hänseende lämpligen kunde beredas, alt, då boskaps-penningarne, sora i öfriga delar af Riket alltsedan år 1642 utgjorts nied 2 daler silfvermynt för ett helt mantal, numera efter skatte-förenklingens verkställande ingå uli den för hvarje heraman bestämda penninge-räntan, samma afgift äfven inora förstnämnda ort blelve på enahanda sätt utgjord.
Härvid lörekommer väl, i fråga om den beräknings-gruud, som för de så kallade hyttorna och bergstorpeu skulle i detta hänseende iakttagas, alt en år 1645 anlagen beräkning, enligt hvilken 1 hytta skulle utgöra lika mycket sora 4 hela hemman, befunnits för bergsmännen alltför betungande och derföre redan det följande året upphört; inett äfven andra jemlÖrelse-grunder hafva varit härutinnan antagna, så att, exempelvis, 64 lispund osmunds-jern i skatt ansetts motsvara eli helt hemman eller jordeboksmantal, och under den tid, eller åren 1800 lill och med 1830, sorn Salpeter-gärden utgjordes, en hytta i Philipstads bergslag beräknats lika med ett hemman, samt ett så kalladt bergstorp, med 4 lispund osmunds-jern i skatt, ansetts lika tued T16- mantal.
1 betraktande häraf och då det således icke bör mota svårighet alt för boskaps-penningarnes utgående af hyttor och bergstorp uppgöra en lämplig och billig beräkningsgrund, få Ri Bih. till R.
Brot. 1856 & 1857. 10 Samt. 1 Afd. 9 66 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 58. kels Ständer, jemte anmälan all de, för sin del, medgifva, det boskaps-penningarne inom Pliilipslads bergslag saini Grythytte och Hellefors socknar hädanefter må erläggas efter samma grunder, som inom öfriga delar af Riket, underdånigst anhålla, ali E. K.
M.t täcktes i Nåder vidtaga de åtgärder, som lill verkställandet af ifrågavarande förändring må finnas erforderliga.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 18 Mars 1857. lV:o 3§. tJpplSsl och godkändt bos Ridd. och Adeln den 14 Mars 1837.
Prestc-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående inskränkning i den lid, för hvilken manlals-peuningar erläggas.
(Stals-Utsk:s Uthde N:o 33, Litt. D.) S. A. K. Rikets
Ständer hafva fästat uppmärksamhet å den skiljaktighet, som förefinnes emellan grunderna för utgörandet af den med manlals-penningar benämnda afgift, hvilken erlägges af inantals-skrifna personer från fvllda 17 lill och med 63 år, och för beviIIningen efter första artikeln, som utgår från fyllda 18 och upphör med fyllda 60 år; och då undanrödjandet af denna skiljaktighet, medelst jemkning i förstberörda beräkningsgrund, skulle, utan alt medföra någon betydlig minskning i Statens inkomster, bereda väsentlig lättnad och större enkelhet vid mantals-längdernas uppgörande samt afgiflens debitering och redovisning, hvarjemte härvid förekommer den omständighet, att de fleste personer före 18 och efter 60 års ålder äro mindre arbetsföre, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat, alt mantals-penningarne hädanefter böra beräknas från fyllda 18 år och i de fall, då, enligt hittills gällande stadganden, befrielse derifrån efter 63 års ålder tillgodonjutes, upphöra med fyllda 60 år; viljande Rikets Ständer, vid beräkningen af Statsverkets inkomster, taga i betraktande den förlust, uppskattad lill omkring 30,000 R:dr R:mt årligen, som genom ifrågavarande förändring komine alt tillskyndas stals-verket.
M:l i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Slockholm deu 18 Mars 1857.
Skrifvelse N:0 39. 67 H:o 39.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Mars 1887.
Presle-Ståndet den 14 — —•
Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om rättighet för Svensk man alt i två eller flere inrikes städer samtidigt drifva handel.
(Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s Bet:de N:o 2.) S. A. K. Medelst Nådig Proposition af den 11 November sistlidet år har E. K.
M:t liickls gifva Rikets Ständer tillkänna, alt sedan E. K.
M:ls och Rikets Kommers-kollegium gjort underdånig framställning, alt för den, som i någon stad, efter derstädes vunnet burskap, idkar handel, tillfälle måtte beredas lill vinnande af rättighet att samtidigt utöfva enahanda näring i en eller flera af Rikets öfriga städer, i hvilket afseende Kollegium föreslagit förändrad lydelse af § 1 litt. b, § 15 mom. 1, § 24 mom. 1 och § 26 i HandelsOrdningen af den 22 December 1846; så och efter det Högsta
Domstolen, hvars utlåtande öfver delta förslag blifvit i Nåder infordrad!, förklarat detsamma, så vidt det kunde anses utgöra föremål för bemälde
Domstols granskning, ej till anmärkning föranleda, hade E. K. M:t, vid Nådig pröfning af detta ärende, väl funnit skäl förekomma lill förslagets godkännande, men sorn den ifrågaställa vidsträcktare handelsfriheten vore väsentligen afvikande från den grundsats, hvilken hittills varit i lagstiftningen om inrikes handeln antagen och tillämpad, ville E. K. M:l, innan ärendet lill slutlig handläggning företoges, öfver meranämnda förslag inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande.
Rikets Ständer hafva, af sådan anledning, tagit berörde förslag i öfvervägande; men dervid hafva, hufvudsakligen med afseende å kommunal-förhållandenas ändamålsenliga ordnande, sådana betänkligheter mött, som förhindrat Rikets Ständer att detsamma godkänna; hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande &c.
Stockholm den 18 Mars 1857. 68 Expeditions-U(skottets Förslag till underd.
Upplåst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Mars 1857.
Presle-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Slåndet den 18 — — llikets Stunders underdåniga Skrifvelse, om lindring i 5 § och upp häfvande af 4 § i 3 Kap. Handels-Balken.
Besv:s o. Ekon.-Utsk:s Bet:de N:o 3). S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit, fästad derå, hurusom det i 3 Kap. 4 § Handels-Balken stadgade förbud alt på en gång idka köpenskap och handtverk i samma stad medförde olägenheter, som påkallade dess uppgifvande.
Detta stadgande lämpade sig för olika tolkning, enär det. ansages innebära, jemte förbud att ega burskap i samma stad både på handel och handtverk, tillika ett hinder för handtverkaren att hålla till salu någon annan vara, än den han sjelf tillverkat, och, äfven om denna sistnämnda föreskrift icke skulle kunna anses i stadgandet innefattad, så funnos andra, som ulan all tvetydighet hetogo handtverkaren en sådan rättighet, hvadan, då hall, i följd af ifrågavarande föreskrift, vore utesluten från rättighet att med handtverket förena burskap på handel, han icke kunde vinna tillstånd alt. försälja annat, än hvad han å sin verkstad åstadkommit, och således icke egde rätt alt från utrikes ort införskrifva varor af samma beskaffenhet, som hans egen tillverkning, för att såmedelst öka sitt lager och förse allmänhetens behof af den tillverkning, hvarmed lian sysselsatte sig.
I manga yrken vöre det också lämpligt, att idkarne sattes i tillfälle alt sjelfve utan kostnad eller uppoffring utbilda sin insigt och sin smak genom behandling af den utländska konst (litens alster.
En annan olägenhet af oinförmälda stadgande företedde sig deri, att meningarne voro delade om vissa yrken borde till handtverk hänföras eller icke, hvaraf äfven föranleddes olika tillämpning i fråga om deras utöfvande i förening med handelsyrket; och har ifrågavarande förbuds upphörande alltså blifvit hos Rikets Ständer föreslaget.
Med afseende å hvad sålunda förekommit och utgående från den åsigt, att de band, som hvila på näringarne, böra lossas i den män förhållandena sådant medgifva, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, dels att 3 § i 3 Kap.
Handels-Balken må erhålla följande förändrade lydelse: Expeditions-Ulskotlcls Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 4/. 69 ”Ej må någor vara Borgare i tvänne släder tillika.
Varder någor ther med funnen, böle femtio daler.
Vill någor bruka flere handtverk än ctl; eller idka både köpenskap och handtverk, söke ther lof till”, och dels att 4 § af nämnde Kapitel och Balk skall upphöra alt vara gällande.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 18 Mars 1857.
IV O 41.
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 14 Mars US*.
Prcste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga.
Skrifvelse, angående ytterligare anslag för Statens Agronomer.
(Stals-L'tsk:s Ulhde N:o 37). S. A. K.
Sedan, uti underdånigt Memorial af den 14 Juni sistlidet år, Landtbruks-Akademien fästat E. K. M:ls Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att de i Statens tjenst antagne Agronomer, genom stadigvarande anställning och aflöning med åtminstone lika belopp, sorn af enskilda föreningar dem erbjödes, kunde förmås att i dessa befattningar qvarstadna, och Akademien i sådant afseende dels hemställt, alt för alla i Statens tjenst nu varande Agronomer, af hvilka för närvarande endast tvänne åtnjuta ett arfvode af 1,500 R:dr R:mt om året, men de öfrige blott 900 R:dr samina mvnt, aflöningen mätte höjas till förstnämnda belopp, dels ock, då erfarenheten visat, att desse Agronomer, särdeles de, hvilkas sysselsättning omfattade odlings-, vattenlednings-, ängsvattnings- och grunddiknings-företag, oaktadt all ansträngning, icke kunnat medhinna att utföra alla uppdrag, hvarom de anlitats, i underdånighet gjort framställning om antagande af ytterligare tre Agronomer af nyssnämnde kathegori, äfvensom af ytterligare? tre Agronom-elever, har E. K. M:t, uti dess till Rikets Ständer aflålna Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, föreslagit ej mindre alt till arfvodes-förhöjuing åt tväunc 70 Expcditions-Utskotlcts Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 41.
Agronomer, sorn biträda vid odlings-företag, valtcn-afledningar, grund-dikning ocb ängsvallningar samt för närvarande i arfvode endast åtnjuta 000
R:dr, måtte beviljas 600
R:dr för hvardera eller tillhopa 1,*200 R:dr R:mt, än äfven följande belopp anvisas, nemligen: till arfvode åt Irenne Agronomer, å 1,500 R:dr 4,500: — » stipendier åt Irenne clever, å 450 R:dr 1,350: — samt till rese-stipendier och traktamenten 3,600: — eller tillsammans R:ml R;dr 9,450:
— Vid pröfning af delta ärende hafva Rikets Ständer inhemta!, att de i Riket för landtbruket i allmänhet anställde Agronomer varit i hög grad anlitade, så att, ehuru de ådagalagt mycken verksamhet samt arbets-tiden varit utsträckt så långt som möjligt, det likväl inträffat, icke allenast alt flere enskilde reqvirenter, ulan jemväl några län helt och hållet kommit att sakna deras biträde, hvadan Rikets Ständer funnit verksamma åtgärder böra vidtagas, hvarigenom det kan blifva möjligt äfven för allmogen och den mindre jordbrukaren att erhålla de råd och upplysningar samt den ledning, som så väl behöfvas vid en mängd till jordbruket hörande nyare förbättringar och vigtiga anordningar.
Rikets Ständer hafva således ansett flera Agronomer böra anställas och dervid tillses, det ej mindre desse, än de här förut befintlige, erhålla stadigvarande anställning och en emot lefnadsbehofven någorlunda svarande aflöning, hvarförutan Staten icke skäligen kan begära, alt bemäldc personer, hvilka, för att kunna motsvara anspråken på duglighet och skicklighet i sitt yrke, måste ega en både mångsidig och grundlig bildning, skola qvarsladna vid en så ansträngande tjenstgöring.
Isynnerhet mäste della blifva af vigt, sedan erfarenheten visat, alt skicklige, härstädes bildade Agronomer och elever mottagit anställning å andra orter, der en säkrare utkomst och framtida bergning kunnat påräknas.
Af dessa skäl hafva Rikets Ständer bifallit, att årliga aflöningen för de, tili biträde vid odlings-företag, vattcn-afledningar, grund-dikning och ängs-vattning m. m., i Statens tjenst anställde Agronomer må fastställas lill 1,500 R:dr R:mt för hvardera, och att för detta ändamål å Riks-slalens sjette Hufvud-titels under-afdelning Jordbruket, Hattdeln och Näringarna uppföres dels de nuvarande, dels de af E. K. M:t föreslagna Irenne nya aOöningarne, med tillsammans 9,000 R:dr R:mt, dock med vilkor att en af desse
Agronomer företrädesvis användes till biträde åt jordbrukare inom Wester- och Norrbottens län.
Vidkommande dernäst E. K.
M:ts Nådiga framställning om antagande af ytterligare Irenne elever, så ock på det mindre svårighet må uppslå att, vid inträffande ledighet, erhålla skicklige och lämplige personer för öfvertagande af Statens Agronom-befattningar, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att till stipendier åt 3:ne elever anvisa ett belopp af 1,350 R:dr R:ml, alt ined 450 R:dr för deni hvardera årligen utgå. äfvensom Rikets
Ständer beviljat den summa af 3,600 R:dr samma mynt, hvilken E. K.
M:t till resepenningar och traktamenten äskat.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Mars 1857.
Expeditions-Utskottcts Förslag till anderd.
Skri/velse N:o 4'£. 71 1:0 13 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Mars 18S7.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga dels om undersökning, angående Biskopurnes löne-inkomster och dels om Biskops-prebendenas förseende med särskilda Kyrkoherdar, m. m.
(Allm, Besv:s o. Ekon.-Ulsk:s S. A. K.