Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Påhlman påräknat, utan ock till de årliga 250 å 300,000 R:d I-åns lemnande åt Götila Canal Bolag, sorn detsamma för Canalens fullbordande oumbärligen behöfver; allt utan ökande af Sedelstocken eliedr Mynt-representativerna i Landet, Riks* Den 20 Juni. Riksgälds-Sedlarnas Realiserande åf Banke» på sätt jag föreslagit, vållar ock ingen ökning af Landets totala Sedelmynt, enar en 2 R:d Banco Sedel hvarken är eller blir mer eller min-; dre än en 3 R:d Riksgälds-Sedel.
Den Finance-Plan, jag i öfverensstämmelse härmed föreslår, är att: 1:0
Eevillnings-beloppet kommer att utgöra* af de till Bankens årliga afbetalning i Capita® och Renta en gång lofvade - - 7 5°>00° vidare: af Riksgälds-Contoipets igenom Riksgälds-Sedels-tillverkningskostnadens besparande mindskade Rönings etc. kostnader, nödigt anslag för Rentor och afbetalning»!' på.
Contoirets hittills ägande in- och Utrikes skulder, utöfver hvad Contoirets inkomster medgifva och änteligen, efter Siats-regleringens uppgörande erforderliga Statsbrist-anslag 2:0 Att Banken fortsätter RikslDiscontert för dess enskifta räkning, med sådan ökning af dess Fond utan upptagande privata Lån, och med de lindrigare Lane vilJcor, för vissa Näringars behöfliga understödjande, som jag uti särskildt tryckt Memorial af d. 17 April, hvilket remitterats lili Stats- och Banco-Utskotten, tagit mig friheten föreslå, och att Banken deremot åtager sig Beah - Den 20 Juni. sationen af Riksgälds-Sedlarna, nödigt ökande a£ Magazins-inrättriingens fond, och den successiva försträckning till Götha Ctfnal-arbete, som Riksens Ständer finna för godt densamma tillerkänna, jemte utsträckning af dess jan för sin Discont ägande Discont-Creditiv. 3:0 Att Filial-Discorit,rättigheten och upptagande af 3 procents
Lån för deras räkning förblifver under Götheborgs och Malmö
Liscont-octrojstid sorn den för närvarande är, pch för framtiden till Götha Canal Bolag upplåtes, såsom den verkeligen bästa utväg, att ej blott uti Stockholm Utan eck 'Landsorterna, utur Capitalistens gömma framdraga och i circulation för näringarnas gagn bringa ofruktbart liggande Capitaler; __ En föreskrift, till förekommande att ej 3 proc.
Reverserna leda till för stark ökning af Sedelstocken, och hvilken Gotha CanaldDirection i Götheborg sjelfmant uti ett års tid i detta ändamål vidtagit, att ej utgifva dem tii{ mindre valörer än 1000 £f:d, torde häfva ali farhåga i denna del.
Jag vågar tro, att på detta sätt lika väl och, bättre än på sätt Tit.
Påhlman föreslagit, både Planens execution skall kunna åtfölja tidens sig utvecklande skick, och Näripgarne kunna understödjas i den man, som de uti olika omständigheter hafva olika, behof, uti Landets aila orter.
Slute» Den 20 Juni. 1031 Sluteligen må det tillåtas mig yttra, i afse«nde på den liufvudåsigt för Tit, Pählmans Firmnce-Plari, hvarmed han slutar dess anförande af d. 3 dennes:
Att, nemligen Banken bör betraktas egentligen såsom ett
Depositions-verk, hvars föremål tnåste vara att bringa sina Sedlar i ett fullständigt förhållande till en reel fond: att Stats-Ver~ ket ensamt bör bestrida Stats-Utgifterna med de bestämda Summor Nationell dertill anvisar, och aldrig kunna skuldsättas: ate imellan dessa bagge stå Ständernas Riksgälds.Cnntoir för att förvalta In och Utländska Riksgälden, hålla Credjtmyntet och Allmänna Fonderna uti värde, samt observera och befordra én formonlig verkan deraf på Näringarna, nain mening vara, att med en sådan förändring af Bankens och Riksgälds* Contoirens verkning-,kretsar nr tid nog, när vi komma i ti!lstån‘d, att kunna och böra söka bringa Sedelmyntet till förhållande emot reela Fonden, hvilket tillstånd och hvilken tidepunkt ingalunda, efter min öfvertygelse, ännu är inne, B. N. Santesson.
Tvifvelsutan göra Bankens Ordinarie behållne Inkomster något mera än 150,000
R:d årligen; jag har dock ansett mig uti fia 11:ulen ej böra upp, taga dem högre, Eika - J03S Den so Juni.
Likaledes-forde Discont, Revenuerna kunna beräknas 50 a 100,000 ilid högre än här upptagits, isynnerhet uti de sista åren, när-Discont-Fonden bl ii vit större.
Här upptagna Summor för Stats-Verkets nr* liga afbetalningar, Riks-Discontens Fonds ökande ända till 9 Millioner, och Magazins-lnrättningens •ytterligare understödjande är alldeles i öfverens* Ktämrnelse med hvad i dessa delar Tit.
Påhlman föreslagit, utan att jag, hvad det sistnämda angår, annu Ilar nog kännedom om det Aranet, för att derom hafva kunnat stadga någon egen öfver-; 'tygelse.
Om bdhofven, efter hvad tycks vara den allmännaste tanka, för närvarande eller i de första åren, fordra anticipation af ökningen utaf Ifiksdiscont-Fonden och Allmänna Magagins-Inlättningens Låne-Rättighet, så uppkommer- deraf en ökning i samma mån under den forsta, och. en indragning under den sednare, tiden af här upptagna 6 Sr, inberäknade det, då nästa iiagti; jna Riksdag bör inträffa.
Cjalcuj Calcul ö-fver Svenska Sedel-Massans eller Mynt-Representativers belopps förestående Plan. årliga förändrande efter Sedéhiiäss*åns*miirdskaiido igenom } Deråt föreslagit att utsläppas ater !■ Bankens ; Ordinär, . „ j behållnc !
Inkomst jafBaiico- ILåii etc. 1 Discont- rcvcauer.
State ns Afbclsl- nin^nti Capital oell Rentor, Sn 111 ma Ar 1815 1816 1817 1818 1819 1-820 Igenom RiksDis- eontens Fonds ö- kairde öf- ver des 1111 hafvande 5;,200,000 Igenom ökande ai Götha CanalDis- eontens Gred i ti v. r igenom Götila Canalabi- trädnnde med Lån. .
Allmänna M,agazi 11* Inrätt- ningens Biträdes ökande. * dföfv i Summa 18 r 5 f 15o,ooo j 81G} 15a,ooo 1817I 15n,ooo 18181 i5o,öoo 1819! i5o,oöo 18201 1501,000 300.000 300.000 3oo,oeo 300.000 t 050.000 350.000 1,000,000 700.000 700.000 760.000 750.000 760.000 1.500.000 1.200.000 I ,200,000 1.200.000 1 ,250,000 1.250.000 .800,000 300.000 500.000 1,000,000 1,000,000 800,000 300,000, 000,000 300.000 300.000 300.000 300.000 1 i, 800,000 400.000 100.000 400.000 300.000 1.500.000 :i ,200^000 1.200.000 1.100.000 1.300.000 1.300.000 [ goo-jOoq, 1,900,000) 4,8-oo/ooo 7,600.000' 3,800,0.00 8oov,ooo 1,-200,000 7,000,000 *°34 Den 20 Juni.
C. Major Våhlmans Svar pä förestående, Anmärkningar.
De af Herr Commeree-Rådet Sanlesson vid mitt den 3 dennes till Högloft.
Ulskottet afgifna Betänkande örn Einance-Regleringeu, gjorda ani märkningar, har jag ansett föranleda till det svar jag nu. har äran Högloft.
Beredningen under-.
Stalla. ”Herr CommerceRådet Santesson tror sig ”annu hafva fått alltför liten kännedom om
Startens inkomsters och utgifters verkeligen påräk”neliga belopp, for att nu i förväg våga, på blott ”förmodan derom, grunda uppgifter till Riksens ”Ständer af erfordeliga Bevillnings - behofvet.’’ H arvid får jag erinra, att för de preliminaira afgöJranden jag redan i denna del tillstyrkt, är taget till grund, icke allenast frågan om hvad sorn G.undgängeligen erfordras, utan äfven, den, om hvad sorn möjligen kan åstadkommas.
Jag är ■ytterligare styrkt i min tanka, att detta Maximum af Bevillning bör stanna vid 2! millioner R:d.; men å andra sidan har jag svårt att inse på hvilka sannolika anledningar man vill underhålla den förhoppning Herr Commerce-Rådet Santesson framställer såsom möjligt Resultat af Högloft. Stats-Utskottets Inkomst- och Utgifts-, Afdelningars oafbrutna arbete, att nemligen ge« nota nedsättning till ej obetydlig del af Statsbrist - lien so Juni: 1035 brist anslaget, vi skulle vinna tillfälle, att verke* ligen nedsätta 20 procent uti Bevillnings-Summan, ej mot hvad den år 1813 utgjort, utan mot dess hittills varande Anslags-belopp 2,650,000 R:d^, eller än mer mot den af mig föreslagna Summa 2^ million, Med den kännedom yi äro. i tillfälle att hvar dag inhämta om Resultatet af förenämde bägge Afdelningars arbeten; med de underrättelser sorn blifvit oss leipnade om utgifter som foresta, så yäl i kraft af Riksens Iföglofl, Standers tärnmeligen allmännå beredvillighet och ön' skan att förbättra penoinge-löntagande Embersmäns vilkor, som för de tillökningar, hvilka vid värfvade Arméens underhåll, beklädnad m. m,, likmätigt Kongl. Majas Nådiga Proposition erfordras; huru är det möjligt för en så upplyst man som Herr Cornmerce-Rådet Santesson, att förena den verkliga inre öfvertygelse, att Bevillningen, skulle kunna nedsättas ännu 20 procent under millioner?
Må man ej heldre i förhand kunna vara öfverlygad, att det sednare alternativet af min premiss, nemligen frågan om, hvad vi möjligen kunna åstadkomma, men icke hvad för en alldeles fullständig reglering kräfves, kommer att blifva efterrättelsen för Bevilinings-Summans uppgifvande?
Herr Commerce-Rådet Santesson, som påräknar betydliga biträden af Staten för särskildta extra ordinaire föremål, börtie min dst nära ett falskt fJct?
So JuriZ falskt hopp om möjligheten af en sadan ytterli* gare lindring i utskylderna.
Mången kunde e« medlertid deraf missledas, och det så mycket snarare, sorn Herr Commerce-Rådets erkända kunskap i arnnet, så väl hos mig som andra, bo* ingifva aktning för hans öfvertygelse.
Jag önskar således och anhåller att Herr Commerce-Radet ju förr dess heldre hos Inkomstoch Urgifts-Afdelningarne af Stats-Utskottet ville göra sig så vida underrättad om ställningen, att dessa fåfänga förmodanden icke mätte uppehålla våra arbeten, För samma ändamåls vinnande instämmer jag med Herr Commerce Rådet, att
Riksgäldsafdelningen må ju förr dess heldre utlåta sig öfver min beräkning af Riksgälds-Contorets andel i Bevillningén, hvilken åtgärd å Afdelnirtgens sida dessutom ar en oundvikelig följd af dessa frågors behandling, inan lietänkandet deretn kan, från Stats-Utskottets Plenum, Riksens Högloft.
Ständer underställas.
Jag trodde mig icke en gang behöfva erinra, att min jemförelse imellan den Summa som nu gällande Bevillnings-Förordning producerat, nemligen 3,200,000 och den af 2J million jag föreslagit, hade ingen annan afsigt, än att tydeligen visa, det nedsätfningen af lievillnings-afgiften på det hela skulle blifva såsom 32 till 25, i»lellan hvilka båda Summor är ungefärligen 2® pro. t 'Dtn 20 Juni - procents difference.
Att Eevillnings - Summ ärv med säkerhet utgår, det är JBevillnings-UtskottetS &ak, icke vår, och hörer ej tili mitt yttrande här.
Uti den andra delen af Finance-Ttegleiingen, nemligen om Myntväsendets tillstånd och utvägarne som kunna vidtagas, att gifva det ea nödig rigtning till den nyttigaste verkan på Statshushållningens särskilta grenar, föranleda de af Herr Commerce-Radet gjorda anmärkningar, t i II•sammanstagne uti en allmännare åsigt af ämnet, till följande erinringar:
Grunden fdr den plane jag vågat framställa hvilar på de särskilta åligganden, jag ansett tillhöra Statens $:ne penninge"Verk, nemligen Banken, Riksgälds-Centoret och Stats-Verket.
Anmärkningarne åsyfta en rubbning af denna grund; en rubbning, som, om den gillas, i väsentelig del verkar på planens utförande i det hela, och hvarigenom jag befarat att den deraf påräknade goda verkan till det mesta skulle förfelas.
Herr Commerce-Rådet vill nemligen realisera Riksgälds Sedlarna, så att vi måtte få blott ett representativt mynt, och fortsätta Riks-Discont-rörelsen uti ett utvidgadt förhållande , genom Bankens omedelbara administration.
Då blir Banken det Verk sorn förvaltar Rikets Credit-vä&ende.
— Da bör ock af samma skäl det öfriga af Riksgälds-Contoreis åligganden öfverdragas åt Banken, i hvilket fall Riksens Ständer hafva blott ett Verk att underhålla - 1033 Den <jo Junii halla 1 stället för 2tne, och hvarigenom åtmindstorte vinnes enhet i denna forändrade plan, jemte en annan ytterligare hushållning medelst mindskade löner och arfvoden.
Men är detta förslag
Verkligen nyttigt?
böre vi ej en gång blifva ense, åtmindstone, att jag så må uttrycka mig, om localen der vi vilje anlägga våra byggnader?
Vi icke redan nog dyrt lärt oss inhämta Vådan Utaf att sammanblanda Statens Credit-Väsende med Bankens RörelseCapital?
Att Rikets Ständers Bank varit ett medel till Statens uppehållande i flera vådliga och 'critiska ställningar, det erkännes säkert af hvarje medborgare; men det var just då man för ögonblickets förlägenhet för mycket ä 1 i tade dess kraft, som ett af dess hufvudsakligaste, dess egentligaste föremål blef förnärmadt, och följden blef den, att det fria utbytet mellan Silfret och Sedeln måste inskränkas.
Jag, erinrar ännu en gång, att jag icke klandrar hvad sorn då skedde, ty momentet var kritiskt; men jag lemnar aldrig den öfvertygelsen, att man bör söka återkomma till det rätta.
Ilerr Commerce-Rådet Santesson säger, att med en sådan förändring af Bankens och Riksgälds-Contorets verknings-kretsar, är lid nog, när vi komma i tillstånd att kunna och böra söka bringa Sedelmyntet till förhållande mot réela fonden, hvilket tillstånd och hvilken tidepunkt ingalunda, efter hans öfvertygelse, ännu är inne.
Men detta mål vinnes ej i detsamma det Wtsiutas; för att blifva nyttigt bör det utgöra en ver - Den so Juni. »039 verkan, tillvägabragt efter en plan som går till fullbordan under en lång tiderymd; och då ingen lärer finnas, sorn ej erkänner nödvändigheten af att söka vinna detta mål, för att erhålla den medborgerliga säkerhet för ägande rätte», söm dermed är oskiljaktigt förbunden, så frågar jag örn uppskof i företagandet kan vara annat än skadligt?
Ett arbete måste nödvändigt företagas, For att en gång kunna blifva fullbordade, de! kan ej färdigt af sig sjelft uppstå.
I stället för denna ordning uti Financéiegleringen, åynes Herr Commerce-Rådet Sanlessoti', ehuru med mig ense om föremålet som sökes, icke nöja sig nied att uppskjuta företaget till en lägligare tid, utan ock att ännu mer aflägsna det, då hån vill ytterligare utsträcka Bankens förbindelse genom ett illirniferadt utbyte af Riksgälds-Sedtama, och tillika fästande Discont-operationerna, ytterligare utvidgade, viri Banken, Utan att vilja genom
Lån upptaga någon del af de redan circulerande Sedelmassorna.
Jag medgifver gerna alt i den ställning myntväsendet nu kommit, skulle det kunna synas temmeligen likgiltigt om Credit-Sedlarne alldeles utbyttes mot Bankens, eller om bägge myntslagen fortforo i sin nuvarande circulation.
— Men så snart planen skall hafva för afsigt att långsamt verka till Myntväsendets återställande i en mera stadgad ordning, upphör denna skiljaktighet att vara likgiltig.
Sannolikt kan icke bestridas, att vid ett sådant ombyte af papper, varupris, arkets - I ■1040 Ben 20 Junit arbetslöner m. in. hastigare än eljest höja sig till samma numerär i det enda qvarblifvande pappersriiyntet, sorn förut uti Riksgälds - Sedlarna.
Och dessutom frågar jag hvad verkan sora i opinionen skulle följa på beslutet om en sådan Banko-Sedlarnas ökning utan motsvarande fond?
Om Batiken icke, genom sin stora D iscontrörelse med hya Sedlar, hade till betydlig del medverkat till den förlägenhet som nu är - för handen, skulle min öfvertygelse visserligen' icke tillstyrka fortfarandet af sådana operationer.
Men då, till förekommande af ännu större sva» Jrigheter, detta icke genast kan ändras, liar jag atmindstone ansett angeläget, att Jjiscont-Operationerna blifva flyttade från Banken.
Skälen derföre har jag redan förut anfort; men dessutom blir Banken derigenom en Controll på Discont-rörelsen, sorn icke existerar da Disconten hörer derunder, och detta är redan en stor nytta håde i sjelfva verket och för Crediten.
Jag anser dessutom i statistiskt hänseende af stort värde, att fä Statens Credit-väsende concentreradt på ett stalie, och det synes mig, att naturen af saken, äfvensom opinionen och en aldrig vana, sorn hör respecteras, gemensamt instämma deruti att detta ställe ej bör blifva Banken.
Med den enhet i Credit-väsendets förvaltning sorn jag således åsyftar, låter sig ej helier förena, att öfverflytta Malmö och Götheborgs Disc.onter, när deras Octroj tilländagå!-, tili Gotha Canal-Discont.
Och örn ej denna sedare genom privilegier och för Den 20 Juni. 104.1 för ett vigtigt andarna! redan existerade, sa skulle jag anse dori plan jag vägat framställa af mera värde än den nu kan lia; ty den särskilda Canal- Disconten, förvaltad för ett föremål, sota är skildt frän Credil-väsendets eget, skall möjligtvis i mer eller mindre män blifva menlig för den allmänna planen.
Deremot är ej min mening att Riks-Distont-rörelsens operationer skulle blott här i Stock* holm äga ruin; utan tvertotn ma i verkställigheten alla lättnader göras för ändamålet, och grenar deraf verka i orterna; men som sådant hö rer till det reglemeniariska, har jag ej velat upptaga Höglofl.
Afdelningens tid dermed, innan preliminaire frågan först blifvit afgjord.
Den som uppmärksamt granskär mitt förut afgifna yttrande, finner att jag heldst önskar en af conjuncturerrfa medgifven och gynnad måttlig indragning; men att jag deremot, med beräkning af möjligen inträffande vådor, reserverar utvägen att förekomma tillfälligt skadliga verkningar af en sådan indragning.
Det är en följd af den ställning hvaruti vi oss befinna, att rättelserna måste göras med den aldra yttersta varsamhet.
En försvagad kropp uthärdar ej samma läkemedel, hvarmed man hastigt curerar en stark.
O För 4:rfe B. N:U 131, 132.
Deri 5 o Jifrii* För att sa mycket möjligt är förekomma, att elen allmänna - klagan öfver pentiinge-nöd icke skulle gifva anledning tili beslut att ytterligare öka Sedelmassan; beslut, • hvilkas skadliga följder äro bevista genom inträffandet af samma den förlägenhet, hvaröfver nu klagas, har jag föreslagit att komma Näringarna till hjelp derigenom, att Statens Credit-förvaltning gjorde sig till Gotnmissionär imellan läntagande och längifvande medborgare.
— Om en rubbning i Crediten genom Särskilta omständigheter, dem jag förut i förbigående vidrört, icke hade ägt rum, skulle jag ansett denna intermediaira åtgärd mindre7 väsendtlig; meri då det ej kan nekas att Credir1) risten ar betänklig och att Credit-bristens orsak egentligast är de vacklande besluten, sorn i Finance-frågör ägt rum, så har jag trott göra ett af omständigheterna påkalladt afseende' på särskilta medborgares belägenhet, då med föremålet af Fanco-myntéts återbringande i varde, förenades möjligheten ätt i den större rörelsen bringa Credit-representativer, som skulle intaga dea rnindskade Sedelmassans rum; eller äter, om conjuncturerne icke tillnto Sedelmassans mindskning, utan tvertom påkallade en ökning, åstadkomma enahanda verkan för allmänna röielsen, utan att likväl rnindska Ijäncö-Sedlarnas värde., På dessa skäl liar jag föreslagit de särskildta Fanen, utan att bygga planen på deras ofelbara verkställighet.
Mari- bur-ej påstå att icke några suiranor erhållas i lån, och i samma män är ock • något Hen 20 Juni 2043 något vunnet.
Erhalles inga, sä är deremot ingenting förloradt.
Jag förundrar mig att det inkast kunnat göras:
;’att om inga Län erhällas b.lir ”<ien derå grundade Calculen öfver Discont-vin”sten förgäfves, och möjligheten i följd deraf, att ■”bispringa Näringarna med Län till lindrig ren-' ”ta, blir i samma män reducerad”-.
Jäg bardock tydligen sagt motsatsen af detta inkast- Jag har -nemligen sagt, att om ej privata Lån ingå, så blir val operations-summ an mindre, trien vinsten deremot i proportion större, ty det äro de af ‘■privata upptagne Låtie-biträden sorn bära elen högsta rentan.
Jag upprepar detta å nyo' och det ar én sanning, ty i stället att en del af differencen imellan den låga renta jag beräknat åt Banken och Discont-rentan, skulle åtgå till deh högre rente betalning, sorn jag föreslagit att erläggas för Ännuitets-Lånen , biel ve denna difference, då man ej vili beräkna hagön Discörtt-ViäsT, hufvudsakligen eller i c-tt större förhållande verkande till lindrig renta å de Lån, hvarmed Näringarne bispringas,, och således alldeles motsatsen af hvad anffiärkniasarne i denna del innehålla.
Genom den aldra enklaste Calcul kan hvar och en dessutom lätt förvissa sig om denna mening.
Skäligare synes den erinran vara, .att af de föreslagna särskilta utvägarna för Capitalisterna, att med förmon kunna placera sina penningar hos Staten, skulle blifva en följd, att ytterligare ■ uppsägningar skedde af de hos privata hittills stående Capitaler.
Jag 1044 Den 20 Juni'.
Jag liar förut sjelf gjort detta Inkast, och till en tiel det besvarat, hvilket jag nu ånyo åberopar, nemligen att man klagar det penningarne nu aro dragne fran jordbruket och naringarna; och min plan är således att återföra dem dit; -Meri jag tillägger, att om Riksens Ständer genom sin Finance-Reglering gifva säkerhet åt myntväsendet, så skall hufvudorsaken till penninge-förlägenheten försvinna och inga inteckningar vidare uppsägas; hvilket deremot hittills och alltid måste inträffa vid en befarad skakning t Mynt-väsendet; emedan hvar och en då heldre söker hafva sina Capitaler mera disponibla än som med intecknings-lån är förenligt, för att kunna dermed efter omständigheterna förfara, olika, derest Riksens Ständers pluralitet skulle synas falla på ett indragnings eller på ett ökningssysteme, der således icke ar fråga om mindre än att dubblera eller till hälften nedsätta en del medborgares ägande förmögenhet.
Att deremot manga capitaler, sorn nu från inteckning blifvit uppsagde och insatte i Köpmanna rörelsen eller på 3 procent, till en del väl småningom skola återgå till sitt förra, så snart säkerhet blifvit gifven åt Myntet; Men som våra Utsöknings-Författningar lägga hinder för en hastig disposition af intecknade Rån, hvilka dessutom äro förknippade med flera kostnader, skall utvägen af öppnade lån för Statens räkning hastigare draga de Capitaler tillhaka till Näringarna, som nu, för att vara mera disponibla, blif - Den a o Juni. 1045 blifvit Iemnade på andra händer.
Jag medger att 7 procents
Lån egentligen skulle blifva upptagne af publika Siiftningar oell Cassör, men äfven detta anser jag nyttigt, både i Financielt och Statistiskt afseende, allenast igenom Reglernenta-v riska föreskrifter stadgas, att detta sker småningom och utan rubbning af de hittills inot inteckningar redan från publika fonder Iemnade Lån.
Den större årliga kostnaden af en högre renta på Annuitets-Lånen skall verka nyttigt för Stiftningarne, som hafva Riksgagneliga föremål, men Staten har deremot alltid uti dessa Capitaler vid påträngande behof en tillgångs-summa, hvars återbetalninv man icke behöfde fondera i samma O stund den begagnades, och hvarigenom mari undginge tillgripa ilen yanliga utvägen att fabricera mera Sedlar, emedan ett vid sådant tillfälle successivt infordrande af de utgifna Lånen, som L alla fall ej kunde ske utan genom Riksens Ständer, vore den enda Operation som då blefve nödig, och penningarne snart utgåfvos för de föremål, som påkallat behofvet deraf, samt således, efter mer eller mindre circulation återgingo till de Lånbehöfvande.
Det är emot sakens Natur att någon låter sina penningar ligga ofruktbara, när man får säkerhet för Capitalet af Låntagaren, och liar säkerhet af Riksens Ständer, att icke deras beslut hastigt förändra penningeni relativa värde.
Af denna naturliga gång i penriinge-circuljtionen skall nödvändigt följa att de Capitaler, som i a ruud le ter, skulle, upptagas, .ingalunda, ,, .oaktadt den hoga rejreänblifva för Nä rii>- - lt>4 6, JJen ao Juni. ringarna förlorade.'
För <?n 'Stats-
Förvaltninga öfversigt af penninge ställningen pä det hela, af de allmänna inrättningarnas mer elier mindre nyttiga verkan; af Näringarnas till eller aftagande; af vissa Industrie grénars förkofran eller rigtning till skadligt inflytande pä andra m. rn. är det dessutom i min tanka oändligt vigfigt, att hafva Statens Credit Administration concentrerad, och att öppna alla utvägar stim kunna gifva liflighet åt ciroulation, alltid förbehållande sig, att i verkställigheten kunna innehålla med de operationer sorn skulle gifva en annan verkan än den man päräknat.
Det är allenast dä Riksens ötander äro tillsammans, som sätlant kan grundläggas, . men deras Fullmäktige kunna dess imellan rätta verkställigheten efter omständigheternas kraf.
Örn Annuitets-Länen skulle blifva för mycket nyckande, sä kunna de ju återbetalas enligt det förbehåll i denna del, sorn i planen för dessa Lån agde rum; och huru än denna sak må betraktas; kan den efter min fulla öfvertygelse aldrig blifva skadlig, om jag också gerna ville medgifva att eonjuncturerne kunde inskränka dess verkan betydligen mot hvad jag trott mig deraf kunna påräkna.'