Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid har Länets Hushållnings-Sällskap under en lång följd af år sökt att för dem väcka håg och intresse, och tvifvelsutan har åtminstone den senare, eller fruktträdsodlingen, något gått framåt.
Sedan den af Hushållnings-Sällskapet med understöd af allmänna medel anlagda trädskola nu hunnit fullt ordnas, har
Hushållningssällskapet för afsigt att årligen i länet gratis utdela ett större antal förädlade fruktträd; och är att hoppas, att detta i sin mån äfven skall medverka till befrämjande af en förändring till ett bättre i förevarande hänseende.
B) Boskapsskötsel.
Antalet 1860—1861 vinterfödda kreatur är uppgifvet på sätt i nedanstående Tab. N:o 3 tab. Litt D. finnes utfördt och i tab. N:o 3 sammandraget. och Litt D o Länsstyrelsen har här velat meddela en species facti af förhållandet inom de olika delarne af länet, för att dermed lätta öfversigten och bereda tillfälle till anställande af jemförelse dessa delar emellan.
Såsom bestämdt angifvande det verkliga antalet underhållna kreatur, torde väl de i tabellen upptagna summor icke vara fullt tillförlitliga; och sannolikt kunde de utan fara för misstag höjas åtminstone en eller annan procent.
Men emellertid kunna de gifva en ungefärlig föreställning om beloppen, och särdeles, i hvad angår proportionen emellan antalen af de olika slagen underhållna husdjur, torde de pä det hela kunna antagas såsom i det närmaste uttryckande verkliga förhållandet.
Under förutsättning häraf visa de ett särdeles lågt antal underhållna nötkreatur i förhållande såväl till den odlade jorden som i synnerhet till antalet underhållna hästar.
Jemför man nemligen antalet nötkreatur med tunnlandtalet odlad jord, så komma ett nötkreatur, ungboskapen inberäknad, på 3 tunnland odlad jord, ett storkreatur på 4 tunnland odlad jord, och en ko » 5 » » » Tab. Litt.
Boskapsskötsel, absoluta antalet.
Oxar och tjurar.
Svin. 1,295 1,517 2,923 1,076 2,700 1,619 1,646 2,144 3,376 1,718 3,977 2,396 982 1,254 2,085 1,001 2,829 1,214 2,269 1,488 4,134 1,912 5,084 2,409 1,000 280 1,650 530 2,130 940 1,954 455 3,232 773 3,127 1,772 2,684 454 3,115 1,214 5,230 1,810 2,315 306 3,619 826 4,882 1,558 1,886 294 3,892 1,525 6,450 1,182 2,391 333 3,832 1,992 6,398 2,160 1,160 256 2,372 1.065 4,810 625 19,582 8,781 34,230 13,632 47,617 17,685 Hushållnings-nämnds distrikter.
För Bro och Håbo distrikt » Trögds » » Asunda » » Lagunda och Hagunda » » Ulleråkers » » Waksala och Rasbo » » Bälinge och Norunda » » Olands södra » » Olands norra »> » Tierps » » Elfkarleby » Summa Landsh.-Emb. uti Upsala län und. ber. för åren 1856—1860. 10 Upsala län.
Boskapsskötsel. b. Litt. e.
De stora vexlingar i olika trakter af länet, som de ingångna uppgifterna i detta hänseende skulle antyda, för så vidt de öfverensstämma med verkliga förhållandet, angifvas af nedanstående specifikation, tab. Litt. E., utvisande såsom ytterligheter, att å ena sidan i Olands norra distrikt skulle komma ett nötkreatur på 1,7 tunnland odlad jord, ett storkreatur på 2,3 » » » en ko på 2,4 » » » samt å andra sidan att i Bälinge och Norunda distrikt skulle komma ett nötkreatur på 5,1 tunnland odlad jord, ett storkreatur på 6,9 » » » och en ko på 7,9 » » » hvilken senare summa dock är så hög, att den i ett eller annat hänseende synes häntyda på något misstag i uppgifter.
De i förhållande till den odlade jordens areal i de norra delarne af länet förekommande större antalen kreatur äga tvifvelsutan i väsendtlig mån sin förklaring deri, att ängen och den naturliga betesmarken der äro större än i länets södra delar.
Beträffande förhållandet emellan antalet hästar och antalet nötkreatur, så visar sig, att det förra, i medeltal för hela länet, utgör 34,6 procent af det senare, samt 57,2 procent af antalet kor.
Detta förhållande, som med skäl må kallas ett missförhållande, vittnar i sin mån, att ladugårdsskötsel i länet ännu står temligen lågt, då hästarnes antal är mer än ^ af nötkreaturens och betydligt mer än hälften af antalet kor.
Högst utfaller procenten i begge dessa hänseenden i Bälinge och Norunda distrikt, der antalet hästar utgör o 56,1 procent af antalet nötkreatur tillsammans och 86,2 procent af antalet kor.
Lägst är den i Asunda, i förra fallet med 22,6 procent, i senare med 47,1 procent.
Anmärkas förtjena ock olikheterna i antalet underhållna oxar och tjurar i förhållande å ena sidan till antalet kor och å andra till antalet hästar.
I de sydligare delarne af länet är antalet oxar och tjurar jemförelsevis större samt aftager mot norr.
Störst är antalet i Trögds distrikt, der det utgör 63,5 procent af antalet kor och 130,3 procent af antalet hästar; minst är det i förhållande till antalet kor i Olands norra distrikt, der det utgör endast 7,6 procent af detta antal, och, i förhållande till antalet hästar, i Olands södra Tab. Litt. E. Boskapsskötsel, relativa antalet.
Hushållnings-nämnds distrikter.
Hästantalet Tunnland odlad jord på i procent af antalet tjurar, kor och ungnöt. i procent af koantalet. nöt. stornöt. ko. Bro och Håbo 23,5 44,3 3,3 4,1 6,2 Trögds 22,7 48,8 3,1 4 6,5 Asunda 22,6 47,i 3,5 4,6 7,3 Lagunda och Hagunda 30,1 54,9 3,3 4,4 5,9 Ulleråkers 40,8 60,6 3,6 4,6 5,4 "Waksala och Rasbo 44 60,5 3,9 4,2 5,4 Bälinge och Norunda 56,1 86,2 5,1 6,9 7,9 Olands södra 48,7 63,9 2,i 2,6 2,8 Olands norra 33 48,5 1,7 2,3 2,4 Tierps 38,8 62,4 2,3 3,4 3,7 Elfkarleby 31,4 48,8 2 2,8 3,1 Medeltal för länet 34,6 57,2 3 4 5 Upsala län.
11 distrikt, der det uppgår endast till 13,2 procent af detta senare antal.
Medeltalet för länet af antalet oxar och tjurar i dessa hänseenden utgör 44,8 procent af antalet hästar och 25,7 procent af antalet kor.
Slutligen må ock nämnas, att antalet ungnöt, får och svin, enligt senaste beräkningen, utfaller något lägre än enligt de till Finans-Komitén ingifna uppgifter, hvilket förhållande skulle kunna förklaras, i hvad angår de tvenne förstnämnda djurslagen, af missväxten å högrödan 1859, samt i afseende på det sistnämnda slaget af i vissa delar af länet förekommande svinsjuka.
Hvad sedan beträffar fodertillgängen och dess tillräcklighet eller otillräcklighet, så äga naturligtvis för olika trakter mer eller mindre framstående olikheter i afseende derpå rum.
På samma sätt kan en gynnsammare skörd göra förhållandet bättre det ena året än det andra.
Men oafsedt dessa tillfälliga vexlingar kan fodertillgången med afseende på länet i dess helhet icke anses motsvara behofvet ens för det nu befintliga kreaturantalets ändamålsenliga framfödande.
Jordbruket är ställdt företrädesvis på sädesproduktion.
Foderväxtodlingen är, synnerligen hos allmogen, i hög grad försummad, och utfodringen afser mera att lifnära ett större antal kreatur, än att rikligt förse ett mindre.
Visserligen har i senare tider en rigtning till ett bättre i detta hänseende börjat visa sig, men ännu återstår derutinnan mycket att önska.
Fördelen af produktionsfoder i egentlig mening är ännu icke af mängden, åtminstone bland allmogen, insedd, hvadan ett förknappningssystem vid utfodringen af nötkreaturen temligen allmänt gör sig gällande.
Dertill kommer ock, att särdeles i de trakter af länet, i hvilka körslor utgöra en hufvudsaklig binäring, det bästa och kraftigaste fodret användes åt hästarne, af hvilka, såsom redan blifvit antydt, flerestädes hålles ett öfverdrifvet stort antal.
Skulle sålunda fodertillgången än kunna uppskattas till det belopp, att den i vanliga år ej direkt föranledde till kreatursantalets minskning och möjligen äfven i en och annan trakt medgåfve någon ökning i detta antal, med det stillningssätt som allmännast tillämpas, så kan den dock, på anförda grunder, icke anses mot behofvet svarande, för så vidt som detta behof uppskattas, mindre efter huru stort antal, som kan framfödas, än efter huru det framfödes.
Det ungefärliga beloppet af spanmäl, som i medeltal användes till kreaturens utfodring, uppgifves till omkring 70,000 å 72,000 tunnor, jemte potatis och andra rotfrukter, efter omständigheterna.
Afkastningen af ladugården är, såsom synes af hvad förut antydts, icke hvad den borde och kunde vara, samt förhåller sig naturligtvis något olika för olika trakter; men i allmänhet och med afseende på länet i dess helhet kan den dock anses motsvara behofvet för egen förbrukning och jemväl lemna något öfverskott till afsalu.
Äfven i detta hänseende stå länets sydligare och mellersta delar framför de nordligare.
I synnerhet gäller detta för de trakter, som äro närbelägna till städer och ångbåtsleder samt sålunda på dessa hafva en lättare afsättning af sina produkter.
Emellertid förmäles öfverskott i ifrågavarande hänseende förefinnas i alla distrikt, utom i Olands norra samt en del af Tierps och Elfkarleby.
Den afsättning, som äger rum, omfattar hufvudsakligen dels lefvande kreatur och kött, dels mjölk, smör och ost, de sistnämnde slagen mest från herregårdarna.
Handelspriserne 1860—1861 hafva, enligt från de olika delarne af länet ingångna uppgifter, i medeltal utgjort: för en häst 170 R:dr R:mt, » » oxe eller tjur 122 » » » » ko 60 » » » ett ungnöt 27 » » » » får 8 » » » » svin 31 » »
Djurracernas beskaffenhet är ännu allmännast sådan den af ålder varit, ehuru under de senare åren onekligen ett framåtskridande i detta hänseende åtminstone i de sydligare och mellersta trakterna af länet 12 Upsala län.
Holländerier. Epizootier.
Stängselväsende. delvis ägt rum.
På herregårdarna förekomma ej sällan afvelsdjur af ädlare race, till följd hvaraf en bättre stam der så småningom uppstår.
Afven allmogen börjar flerestädes söka förskaffa sig djur af en sådan stam.
Till förbättrande af hästafveln är inom länet bildad en förening, som håller hingstar, dels af Ottenby, dels af Norsk race, och hvilka äro stationerade å åtskilliga ställen i länet, för att användas såsom beskällare.
Föreningen, som nu redan en längre följd af år ägt bestånd, har på detta sätt i ej ringa mån verkat för hästkulturens höjande inom provinsen och har sålunda en väsendtlig förtjenst af det framåtgående, som i detta hänseende ägt rum.
För befrämjande af boskapsafvelns förädling äro inom länet tvenne stamholländerier af fullblods-Ayrshire-race upprättade, det ena vid Ultuna, på Statens bekostnad, det andra på Ekolsund, grundadt af enskilda aktieägare; från hvilka holländerier årligen säljas dels tjurar, dels betäckta qvigor, till följd hvaraf djur af den der underhållna stam mer och mer spridt och sprider sig i länet.
Sedan år 1855 har äfven länets Hushållnings-Sällskap sökt i större skala verka för det ifrågavarande ändamålet genom anordnande af årliga utställningar af såväl hästar som hornboskap, till hvilka utställningar för närvarande 2,400 R:dr
R:mt äro anslagna att såsom premier för uppvisande af prisförtjenta djur utdelas.
För att desto kraftigare sporra allmogen att deltaga i dessa utställningar, hafva de blifvit ordnade på tvenne afdelningar, nemligen å ena sidan i en allmän utställning för hela länet, dervid en hvar inom länet bosatt person äger att honom tillhörigt djur till täflan uppvisa, å andra sidan särskilda för hushållningsdistrikterna afsedda utställningar, dervid endast allmogen tillhöriga djur få till täflan mottagas.
Af farsoter bland husdjuren hafva under den ifrågavarande tiden i de fleste delar af länet sjukdomar bland svinkreaturen härjat och bland dessa förnämligast »mjeltbrand» och »backbränna», hvilka flerestädes för o orsakat stora förluster, bland annat och i synnerhet i Asunda samt Lagunda och Hagunda härader, der årligen en stor del af svinkreaturen i någon af dessa sjukdomar bortdött.
Bland hästarne och hornboskapen hafva förekommit tungröta, samt bland hornboskapen jemväl spridda fall af benskörhet.
Beträffande jordbrukets utvidgning och förbättring genom nyodlingar, vattenaftappning, grunddikning, m. m., så kunna derom icke några fullt tillförlitliga sifferuppgifter för närvarande meddelas.
Emellertid fortgå åtgörandena i detta afseende årligen till mer eller mindre vidsträckt omfattning.
I synnerhet förtjenar anmärkas, att åt jordens bättre afdikning egnas mera uppmärksamhet än förr.
Länets Hushållnings-Sällskap har ock till befrämjande af denna vigtiga angelägenhet anställt en undervisande och biträdande dikare för länet, hvilken har att reqvirenter i dylikt hänseende tillhandagå; och har denna under de senare åren börjat mer och mer anlitas.
Enligt Kongl. Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-Komités berättelse i ämnet till Chefen för CivilDepartementet, har af i Statens tjenst anställde Landtbruks-ingeniörer jord inom länet blifvit för förbättring i ett eller annat hänseende behandlad till en areal för tiden 1850—1858 af tillsammans 12,900 tunnland, samt under året 1860 af 1,504 tunnland.
För 1859 saknas uppgifter i detta hänseende.
De egentliga nyodlingar, om hvilka meddelanden ingått, utgöra för tiden 1856—1860: 4,442 tunnland, ehuru nämnas bör, att uppgifterna i detta hänseende ej äro fullständiga.
Stängselväsendet är dels oförändradt sådant det af ålder varit, dels ock i vissa hänseenden modifieradt och förändradt.
I allmänhet kan angifvas såsom regel, att, der laga skifte ägt rum, stängseln snarare ökats än minskats, enär den åbo, hvars jord blifvit skiftad, söker inhägna hvad hägnas kan.
Den nya stängselförfattningen har ännu under för kort tid varit gällande, för att någon märkbarare inflytelse af densamma skulle kunnat visa sig.
Emellertid börjar den mer och mer tillämpas i åtskilliga delar af länet, utan att dock i stort hafva medfört någon inskränkning i stängselns mängd.
På herregårdarne är detta visserligen fallet, i det vallning och tjudring derstädes på flere ställen kommit i bruk, men hos allmogen fortfar gemenligen det gamla hägnadssättet att vidhållas, ehuru fördelningen de hägnadsskyldige emellan flerestädes sker efter den nya delningsgrunden.
Temligen öfverensstämmande äro uppgifterna deri, att denna delningsgrund anses Upsala län. Hushållnings-Sällskapet.
13 lättande för brukare af större, men betungande för brukare af mindre jordegendom; hvaremot såsom en för dem begge gemensam fördel af densamma angifves, att sjelfva delningen kan verkställas och äfven mer och mer verkställes utan Landtmätares biträde, äfvensom att dymedelst tvister i detta hänseende förebyggas eller inskränkas.
Såsom bestyrkande uppgifterna om denna gemensamma fördel kan anföras, att då af Landtmätare verkställda stängseldelningar år 1857 uppgingo till 1,199,593 fot, dessa delningar 1858, det första året då den nya författningen i detta hänseende trädde i gällande kraft, upptogo en längd af endast 211,251 fot, samt derefter än ytterligare minskats, 1859 till 130,369 fot, och 1860 till 41,206 fot.
Beträffande Hushållnings-Sällskapets verksamhet, så ingifves årligen detaljerad berättelse derom till Kongl. Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-Komité, såsom synes af redogörelsen derför i samma Akademies handlingar.
Då här icke kan vara stället att omständligt afgifva en sådan berättelse, må endast i korthet anföras, ätt Hushållnings-Sällskapet under den ifrågavarande perioden liksom förut, och i större skala i den mån dess tillgångar ökats, rigtat sina åtgöranden på höjandet af åkerbruket genom förbättrande af dess begge hufvudgrenar, jordberedningen och ladugårdsskötseln.
I förra hänseendet har i främsta rummet plogens allmänna införande i stället för trädstocken utgjort ett hufvudsyfte, som ock till stor del blifvit genoinfördt.
Bland andra mått och steg, som Hushållnings-Sällskapet, för detta ändamåls vinnande, vidtagit, har det årligen under en längre tid låtit inom de särskilda hushållnings-distrikterne anställa täflmgsplöjningar, dervid af Hushållnings-Sällskapet anslagna plogar af ändamålsenlig modell såsom pris utdelats, hvarjemte på de senare åren äfven penningepremier för dessa täflingar till ej ringa belopp blifvit anvisade.
För förbättrandet af afdikningen har, såsom här ofvan är nämndt, en undervisande och biträdande dikare blifvit anställd, hvilken det åligger, att, på reqvisition och efter Förvaltnings-Utskottets föreskrift, sig hos vederbörande reqvirenter infinna, för att mot ringa ersättning, och hos mindre bemedlade endast mot kosthåll, ordna och leda dithörande arbeten.
Derjemte hafva från och med 1859 varit anslagna premier af 20 till och med 50 R:dr R:mt per tunnland för dem af länets mindre jordbrukare, som på föreskrifvet sätt underdikade sin åkerjord; och har till underlättande af dylika företag blifvit bestämdt, att den, som fått behörigen ingifven plan öfver tillernadt dikningsarbete godkänd, ägde att i förskott på de blifvande premierna kostnadsfritt erhålla behöfligt belopp tegelrör å ställe, som af Hushållnings-Sällskapet anvisades.
För befrämjandet af en bättre och mera lönande ladugårdsskötsel hafva utställningar dels, såsom jemväl ofvan nämnts, af hornboskap, dels ock af smör och ost blifvit anordnade.
Vidare hafva ock till befordrande af hemflit och slöjdskicklighet utställningar af husslöjds-alster såväl för länet i dess helhet, som för Hushållnings-nämnderna varit hållna, hvilka utställningar nästan allestädes med lifligt intresse omfattats.
Slutligen har Hushållnings-Sällskapet för befrämjande af folkbildningen årligen under flere år genom Hushållnings-nämnderna gratis utdelat till läsning för folket passande skrifter och arbeten, hvarjemte Hushållnings-Sällskapet för samma ändamål utfäst belöningar, att årligen utgå för folkskolelärare, som på ett förtjenstfullt sätt undervisa skolbarnen i trädplantering och husslöjd.
Tillgången på arbetare för jordbrukets behof förmäles nästan från alla delar af länet hafva på senare tider minskats.
Icke som skulle antalet arbetare blifvit mindre, men behofvet af sådane liar med jordbrukets utvidgande och så småningom inträdande omsorgsfullare behandling ökats, till följd hvaraf ock arbetslönerna betydligt stigit.
Behofvet i förevarande hänseende fylles hos allmogen nästan uteslutande genom tjenare i husbondens bröd samt till någon ringa del genom daglönare; på herregårdarne hufvudsakligen genom tjenare i husbondens bröd och statfolk samt till någon del genom daglönare, och i vissa trakter äfven, ehuru i ringare grad, genom jordtorpare.
Öfver dagsverkspriserne under de särskilda årstiderna äro uppgifter visserligen infordrade, men hafva, Tab.
Litt. med få undantag, ingått endast för sommaren och hösten, hvadan bemälde priser blott för dessa tider af året 14 Upsala län.
Skogshushållning. här kunna angifvas.
Då uppgifterna derjemte icke heller i detta hänseende äro så fullständiga, att medelbeloppen för länet kunna med full tillförlitlighet derur beräknas, upptagas här endast de uppgifna lägsta och högsta beloppen, hvilka för de ifrågavarande åren förhållit sig på sätt nedanstående tab.
F. utvisar. f:o 4. C) Skogshushållning.
De allmänna skogarne i länet utgöras af sex kronoparker och tio häradsallmänningar med en arealvidd, som tabellen N:o 4 upplyser.
Till förvaltning och bevakning af dessa skogar äro inom länet anställde 1 Öfverjägmästare, 3 ordinarie och 2 extra Öfverjägare, 4 Underjägare och 19 Skogvaktare.
Utom dessa finnas 6 extra Underjägare, hvilka i allmänhet ej hafva andra skyldigheter, än att i händelse af behof biträda vid de vargskall, som nästan årligen inom länet anställas.
I förhållande till den tjensteverksamhet, som af Skogs- och Jägeristatens tjenstemän och betjente påkallas, är deras aflöning ganska ringa.
För den förvaltande personalen, hvilken i och för tjenstegöromålens ändamålsenliga gång måste företaga långa och kostsamma resor utan särskild ersättning, utgöras löneförmånerna af 2,000 R:dr för Öfverjägmästaren och 1,000 R:dr för hvarje af de ordinarie Öfverjägarne, hvaremot de extra Öfverjägarne hvarken äga lön eller arfvoden.
Löner till nyssnämnde belopp hafva dock ej uppburits längre än från början af 1857, derförinnan lönen utgjorde för Öfverjägmästaren 1,500 R:dr och för hvarje af Öfverjägarne 750 R:dr R:mt.
Underjägarne, hvilka bevaka kronoparken^ och äga lön af Staten, uppbära från början af år 1857 så mycket i kontanta penningar, att löneförmånerne för hvarje af dem, boställsafkastningen inberäknad, uppgå till 250 R:dr R:mt.
Skogvaktarne innehafva i allmänhet såsom lön endast boställstorp å de allmänningar, hvilkas bevakning är dem anförtrodd; dock hafva 10 af dem dessutom små kontanta bidrag från Allmänningskassorna, hvilka bidrag tillsammans dock ej uppgå till högre belopp än 450 R:dr Runt för år.
Ingen af dem kan anses äga större löneinkomst än 150 R:dr Runt.
De 6 extra Underjägarne, hvilka skola biträda vid vargskall och handhafva bevakning å jagtplatser, deruti deras hufvudsakligaste tjenstegöromål äfven bestå, hafva boställen, 3 å försålda kronoparker och 3 å en till delning upplåten häradsallmänning.
Samtlige allmänna skogar inom länet, hvilka stå under Skogs- och Jägeristatens uppsigt, äro uppmätte och till trakthuggning indelade.
Från de inom länet befintlige 6 kronopark erne, af hvilka en eller lilla Djurgården blifvit emot vissa vilkor tills vidare upplåten åt Ultuna Landtbruks-Institut, och hvilka tillsammans utgöra en areal af 6,666 tunnland eller, med afräkning af åtskillige å dem skattlagda lägenheter, 5,177 tunnland, deraf omkring 4,560 tunnland äro skogbärande, försäljes skogen på rot till förmån för Skogsplanteringskassan.
Från de 10 häradsallmänningarne, tillsammans upptagande en areal inom yttre gränserna af 53,092 tunnland eller, med afräkning af åtskillige derå befintlige skattlagda lägenheter, 37,529 tunnland, hvaraf 27,908 tunnland äro skogbärande, lemnäs i utsyning årligen i tabellen upptagna belopp virke till timmer, gärdsel och vedbrand, hvarförutom häradsboerne erhålla omkring 800 lass vindfällen, stubbar och ris.
Då missväxt inträffat å ängsmarken, har äfven för kreaturens utfodring från allmänningarne utdelats löf af björk, al och asp.
För de skogseffekter, som från allmänningarne utlemnas, erläggas vissa afgifter till Allmänningskassorna, hvilka, afsedda att användas till allmänningarnes nytta, vid slutet af år 1860 uppgingo till ett sammanlagdt belopp af 15,186 R:dr R:mt, hvilka medel förvaltas af en eller två personer, af häradsboerne utsedde för hvarje allmänning.
Dagsverkspriser. 1 8 5 6. 1 8 5 7. 1 8 5 8. 1 8 5 9. 1 8 6 0.
För man.
För qvinna.
F’ör man.
För qvinna. j Från 1 R:dr i till 1: 25.
Från 50 öre till 75 öre.
Från 63 öre till 2: 50.
Från 33 öre till 1 R:dr.
Från 63 öre till 2 R:dr.
Från 33 öre till 75 öre.
Från 60 öre till 1: 50.
Från 38 öre till 75 öre.
Från 75 öre till 1: 75.
Från 33 öre till 1 Etdr.
Ek- och Mullbärsplantering.
Rofdjur. 15 Betydligare delen af de enskilde tillhörige skogarne lyder under bergverken och större egendomar, hvarest äfven uppsigten och vården af skogen är god.
Förhållandet är deremot helt annorlunda å allmogen tillhöriga skogar, å hvilka afverkning äger rum medelst blädning, ett sätt att tillgodogöra skogens alster, som med dess framtida bestånd icke är förenligt; dock hafva de år från år uppjagade priserne på skogseffekter lärt den enskilde skogsägaren att inse, det skogen, ändamålsenligt skött och vårdad, kan vara en rikt flödande inkomstkälla i all framtid.
För den enskilde skogsägaren, som å sina skogar önskar införa ett ordnadt skogsbruk, är äfven numera tillfälle att erhålla dugliga skogvaktare från den på Statens bekostnad inom länet anlagda skogsskola.
Denna skola, för hvars bebyggande plats blifvit utsedd å Tierps kronopark, trädde i verksamhet den 1 Oktober 1860, sedan lämplig lokal för ändamålet till en början blifvit förhyrd i Ambricka by, Elfkarleby socken.
Undervisningen i skolan, afsedd att i främsta rummet bereda tillgång på duglig och kunnig bevakande personal för Statens räkning, bestrides af tvenne lärare, hvilka i årlig lön såsom sådana uppbära, förste läraren, hvilken tillika är skolans föreståndare, 1,000 R:dr, samt andre läraren, hvilken benämnes skogsrättare, 800 R:dr, allt Runt,.
Skolans föreståndare är tillika Öfverjägare å Tierps kronopark och åtnjuter i sådan egenskap enahanda aflöning.
Stipendier å 150 R:dr Runt äro äfven anslagne för hvardera af de tio lärlingar, som vid skolan efter dess öppnande årligen njutit undervisning.
Plantering af endast ek har icke till någon anmärkningsvärd omfattning under tiden för denna berättelse inom länet blifvit verkställd; men deremot hafva betydliga planteringar af andra löfträd dels med dels utan blandning af ek företagits.