Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Wt'ätande, i anledning "af väckt motion, om rättighet för vissa hemmansegare i Jemtland att fä till skatte inlösa Kronojord, sorn med sä kallad fyllnadsjord blifvit inblandad m. m, Ilos Hedervärda Bonde-Ståndet!?
Kafva R i k sd a g sfu il niä g t i ge Anders Mårtensson och Erik- Nilsson från- Jemtlands- Läni uti memorial, sora. lill Ståts-Utskottet blifvit remitteradt,. amlragit, hurusom genom afvittringen i nämnde province utrönts, alt vissa hemman innehaft för m ycke t, andra åter för litet jord, i: förhållande tili! sfcattetalefcj, hvarvid de förra fått behålla sin öfverloppsmark-, emot den skatt eller’ ränta, som deraf ansetts böra utgå, hvaremotde senare,.eller hemmanen^ hvilka haft för ringa jord,, icke njutit någon nedsättning i dea gamla skatten» Uti ,,Kongl. fVlaj:Ls den nj.
Junii* 1626 lill Dess Befallningshafvande i Jemtland aflåtne Nådiga Bref stadgades;, dels att, om hemman, sorn 'jemförelsevis mot skattefalet funnos brista i egor, icke kunde å lämpligt ställe erhålla anslag å dea bestämda ego-bristen, så skulle ett sådant hemman, efter jemförelse med ortens- sk attili ggni n gsm et h od och i motsvarig t förhållande lill egobristen, erhålla nedsättning i mantal och ränta, samt så beskaffade förmedlingar föreslås af Landtmätaren, sorn förrättade delningen,, granskas; utaf Afvittrings-Rätten, hufvudsakligen afgöras af Kongl,, Majrts Befallningshafvande samt underställas Kongl, Kammar-Collegii pröfning och; fastställelse; dels att hemman,, som på sådant sätt undfinge förmedling i den deraf dittils utgående ränta, borde, sådant oaktadt,.utgöra samma ränta, intilldess, något nyhemman, efter åtnjulne frihetsår, in gil) ge i skatt, och hvarå dell genom förmedlingen försvunna räntan kunde flyttas;, hvaremot åter Kronolionden, utan afseende på erhållen förmedling, bol de till förut bestämdt nelopp utgöras, men förmedling likväl tillgodonjuta» vid sådane allmänna utsk ylder, som inom Jemtland efter skattetalet erlades,. äfvensom vid en blifvande ny rotering.
Då nu hemmansegare, med mindre jord än skatt, icke sett sig kunna erhålla förmedling, på annat sätt än högstberörde Nådiga Skrifvelse stadgade, hade många af dem, för. alt ej uppskjuta ^ersättningens. 4 Stats- samt Allm, Besv, och Oecon.-ZJtsh.
Nto 33- • erhållande lil! en obestämd framtid, ansett förmonligare vara att få något än intet, samt derföre begärt och erhållit emot egobristen svarande fy lilia ds jord, hvilken ofta varit belägen i ett annat Pastorat, på 5 å 6 mils afstånd från 'bohl.byn, hvarföre den sålunda tillkomne egofyllnaden endast kunnat till mulbete begagnas.
Som likväl egobristen för vissa byar varit mindre, hade den i följd deraf ringa och aflägsne belägna fylfnadsjorden ensam blifvit otillräcklig för fäbodars anläggning, hvadan några hundrade tunnland utaf Kronans mark tillagts, emot serskild smör-ränta, och hvalinge noin egoblandning af skatte- och Kronojord, liggande inom gemensam ••råi inea, uppkommit.
Till undvikande af de mångå olägenheter, sorn i framtiden för den enskilde härigenom kunde uppkomma, föreslogo alisa Mutionairerne: stro att sådan med fyllnadsjorden inmängd Kronojord måtte fä till skatte inlösas; '2to afl, hemman mod egobri«t, hvilka ännu icke bekommit fyilnadsjord, mätte, så fVamt deras egare icke hellre önska ersättning i jord, genast blifva förmedlade, så till ränta sorn andre efter skatt utgående onera, utom hvad anginge sommarvägshållningen, hvilket .skulle komma att orsaka rubbning uti förut verkställde vägdelningar; .3:0.att denna förmedling äfven mat e sträcka sig fil! Kronotionde!!; samt 4:o att egäre af sådane hemman, hvilka redan fått sig fyilnadsjord tillerkänd, matte lemnäs öppet att, emot fyllnadsjordens afstående, erhålla förmedling.
Sedan Stats-Utskottet ansett ofvanberörde motion böra gemensamt med Allmänna Besvärs- och Oeconomk-Utskoltet behandlas; så hafva de förenade .Utskotten tagit ärendet i öfvervägande, samt dervid funnit, att de hemman, hvilka genom afvittringnrne utrönts brista i egor, jemförelsevis emot skattetalet, och ej fått emot egobrislen svarande fyilnadsjord, obestridligen äro berättigade att, i förhållande till egorne, erhålla nedsättning så väl i nrantal sorn ränta, oéh alt iförmedlingen i afseende å alla onera tillgodonjuta, utan afbidan på den tid, då nyhemman, efter tilländalupne ti ihetsår, ingå i skatt och kunna öfvertaga den genom förmedlingen försvunna räntan; Och då, vid det förhållande, att en del af räntorne a1*0 åt löntagare anslagne, nödigt är, alt ersättning, genom anslag af Statsmedlen, dem beredes; men beloppet af detta anslag, som kommer att minskas i den nion nyhemman i skatt ingå, för närvarande ej kan bestämmas, enär ännu icke är lagligen pröfvadt, i hvad nion förmedling är al nöden, eller Sinls- samt Allm Tinsy, och Occoa.- ZJuL htlåtande N;o 33. 4 eller ulredt till luiru slör del densamma drabbar på lön anslagne räntor; få Utskotten tillstyrka, att Rikets Ständer måtte dels bevilja ett förlags-anslag af duo Rdr årligen, att af 8:dé Hufvud*Titeh), under benämning In~ delningsbrisl i Jemtland, för nyssberörde ändamål utgå, dels ock uti underdånig skrifvelse till* Kongl. Maj:t, jemte anmälan bärom, anhålla, att, på sätt bär ofvan är anfördt, ifrågavarande hemman måtte af förmedling fullt komma i åtnjutande, samt uti, sedan densamma verkställts och utredt blifvit, till hvad belopp oell till hvilka löntagare det gifna anslaget behöfver användas, Rikets Ständer måtte å nästa Riksdag derom erhålla kännedom, på det medlen må kunna såsom ordinarie anslag under sina rätta Titlar å Stat uppföras.
I fråga om rättigheten, att till skatte lösa Kronojord, som i erhållen fyllnadsjord är inblandad, anse Utskotten sig endast böra hänvisa till de om skatteköp i allmänhet gällande Författningar, hvilka innehålla allt hvad härutinnan synes för Motionairernes syftemål behörigt; hvarföre ock all Rikets Högloflige Ständers åtgärd i delta afseende afstyrkes.
Stockholm den 20 October i83.j.
Rättelser, Käft, C, sid. 33 r, ri st icke 1 vida — — — 3/{ r. -ar — Rusthållare l- Rotehållare - STOCKHOLM, nos Ludv, Westkrbbäg i £34 \
Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Betänkande N:0 34• » N:o 34.
Ank. till Exp.-Utsk. den 28 October.
Betänkande, i anledning af väckta frågor om Folkskolors inrättande.
Uti det vigtiga ämne, som utgör föremålet för detta Betänkande, har Oeconomie-Utskottet fått emottaga motioner: frän Höglojl.
Ridderskapet och Adeln t af Herr Cederschjöldj P.j sorn, till upplysningens befrämjande bland allmogen, föreslår Folkskolor och allmänna Läroböcker.
Huru dessa Skolor böra inrättas, anser Herr Cederschjöld kunna öfverlemnas lill Kongl.
Majit att bestämma, äfvensom vederbörligt Utskott må uppgifva, huru medel dertill skola erhållas.
Om skatten på bränvin lemnar betydligt öfverskott, skulle den icke kunna till bättre ändamål användas.
Det borde åligga Staten att skaffa tillgång på tjenlige Lärare, der denna befattning icke kan uppdragas åt Comministrarne och Adjuncterne.
Till en början kunde läsningstiderne inrättas så, att lärare-platserne finge bestridas af lorftige Studenter, som härigenom skulle sammanspara bidrag till deras underhåll vid Universitetet.
Slutligen åberopar Herr Cederschjöld, till vidare utveckling af ämnet, sina, från trycket utgifna, underdåniga anmärkningar vid Läroverks-Comite'ns Betänkande af den 20
Frän Högv. Preste-Ståndet: af Herr Prosten Hallström; i hvars tanka behofvet af Folkskolor är omisskänneligt; samt att Statens mellankomst för deras stiftande erfordras.
— 600,000 R:dr af den vid denna Riksdag förökade bran vinsskatten borde årligen afsättas för detta ändamål.
Dessa medel, förvaltade af Riksgälds-Contoret, skulle, efter 5 år, uppgå till tre millioner Riksdaler, då de borde till församlingarne utdelas i mon af folkmängden, och under vilkor, alt de, inom förelagd tid, sjelfve besörjde inrättandet af Skolor.
Vid discussionen härom inom Ståndet, har Herr Biskop Faxe yrkat nödvändigheten af ett stadgande, som ålade hvarje Socken att draga föröd». till R.
Vrot. iS34> 4 Sami. 2 Afd. 1 ■S.de Häftet* 2 Stats- samt Allm Desvoch' Oecon.-Utik.
Betänkande N.o 34. sorg om sina barns undervisning; äfvensom både han och Herr Doctor Elfström anmärkt, att på många ställen församlingarne visat sig obenägna till någon uppoffring för ett sådant ändamål; af Prosten Hylander, hvilken, såsom bidrag till Folkskolor i Bohus Län, föreslår, att kyrkofonden, som der får lösas efter a4 sk- tunnan, borde, likasom i Halland och Skåne, erläggas antingen in natura eller efier markegång.
— Hällten af denna tillgång skulle användas till Sockenskolor; återstoden för kyrkornas räkning.
Derjemte borde några allmänna, lagligt bindande föreskrifter stadgas för organisationen af under visnings-anstal ter på landet.
Från Välloflige Borgare-Ståndet: af Herr Bååth: att, genom Lag, skulle stadgas ett åliggande för Landsförsamlingarne, att, antingen hvar för sig eller gemensamt för ett helt pastorat, inretta Yexel un der visnings-anstal ter för egna barn.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet: af Sven Heurlin: att Skola i hvarje församling borde inrättas och underhållas af allmänna medel.
Men, om detta icke skulle vara möjligt, så borde Staten lemna allt det bidrag den kan, samt Skolor af Regeringen anbefallas, och underhållas af församlingarne.
Lärarne, hvartill Prester skola användas, borde förses med bestämda instructioner och tillerkännas beräkning af tjensteår; af Nils Strindlund: att hvarje pastorat, vid Pastors afgång, borde serskildt för ifrågavarande ändamål stå ledigt ett år, och den derunder fallande inkomsten användas till Folkskolor; af Nils Månsson: att Helgon-skylden, som tillfaller klockarne för barna-undervisningen, borde, om denna undervisning af dem underlåtes, indragas och användas till Skoiorne; af Lars Jönsson: att en undersökning måtte företagas, huruvida, för bidrag till Folkskolorna, någon tillgång af kyrkornas fordna och nu innehafvande egendom kunde vara att påräkna; samt att en tredjedel eller hälften af de icke offentligen redo visade inkomster, sorn falla af ledige Pastors- och Corn ministers-beställningar, då tvister uppstå pra deras återbesättande, borde af Consistorierne uppbäras och anslås till ifrågavarande angelägenhet; af Olof Lindbäck: att anslag af Stats-Cassan till Skolinrättningar på landet icke med skäl kan begäras; hvadan han föreslår att; Stats- samt Allm.
Besv. och Occon.-TJtsk.
N;o 34- 3 i:o anstalt till skolefond må inrättas i hvarje Socken; 2:0 för hvarje inom Socknen mantalskrifven person bör till fonden erläggas sex (6) skillingar Banco årligen; 3:o denna fond bör ställas under Kyrko-Rådets förvaltning; och för Skolhus och Lärares aflöning må |:dels tunna råg af hvarje helt hem man anslås; 4:o i samråd med Stiftets Styresman bör beslut å allmän Socknestämma fattas så väl om undervisnings-anstalternas inrättning, efter hvarje Sockens locala förhållanden, sorn äfven angående examinerade Skollärares tillsättande, så att fonden må på ändamålsenligaste sätt användas, och hindren för den allmänna folkbildningen undanröjas.
Derjemte har till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens gemensamma behandling blifvit remitterad en motion af Anders Danielsson, sorn, med stöd af 56 §.
Riksdags-Ordningen, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 221, och under yttrande af den öfvertygelse, att hvar och en allt mer och mer inser behofvet af upplysningens spridande lill alla medlemmar af samhället, föreslagit; 1:0 att
Folkskolor borde districtvis efterhand öfverallt i Riket inrättas; hvarje district bestående af ett eller flere Pastorat, der sådant låter sig göra, utan alltför aflägsen skolgång; 2:0 att medlen dertill borde på följande sätt sökas: a~) medelst frivilliga gåfvor, hvartill subscription skulle i hvarje Län genom Landshöfdinge-Embetets försorg öppnas; b') genom 2:ne collecter inom församlingarne hvarje år; c) genom inkomster af ett serskildt nådår utaf alla lediga Kyrkoherde- och Comminister-löner; d3) genom Biskops-tjensternes indragning, i händelse sådant skulle äf Rikets Ständer beslutas; samt e) genom ett för hvarje Län rnedgifvet creditiv på Riksgälds-Contoret af högst 5ooo R:dr; 0:0 att förvaltningen af de Folkskolorna inom hvarje Län tillfallande medel skulle öfverlemnas till en Direction, som hade sitt säte i Länets Residencestad, samt för 3:ne år utvaldes sålunda, att District-Directionerna ulsågo 3 till 5, Landshöfdinge-Embetet 1, samt Stadens Borgerskap 1 Ledamot; 4:° att öfverinseendet öfver hvarje Districtskola samt förvaltningen af dess medel borde uppdragas åt en af församlingarne vald Direction, bestående af 3 eller 5 personer; 4 Stats- samt Allni. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N.-o 34» 5:o att så väl Läns- som District-Skol-Directionerne sjelfve ibland sig utsågo en Ordförande, hvilken åter ensam valde den person, som emot en årlig ersättning borde föra Directionens protocoli jemte räkenskaperna; och skulle
Cassan förvaras under gemensam ansvarighet af hela Directionen; 6:0 att Läns-Directionerne borde mottaga och förvalta subscriptionsmedlen, nådårsmedlen, de indragne Biskops-lönerne samt alla till Länets Folkskolor gemensamt gifne gåfvor och testaments-medel m. m., men Districls-Directionerna mottaga och förvalta collectmedlen samt alla serskildt åt Skolan lemnade gåfvor, testamentsmedel m. m.; 7:0 alt Districls-Directionerna skulle tillsätta och afskeda Skollärare, besluta om alla Skolan rörande angelägenheter samt vaka öfver god ordning och undervisning; och borde de till Läns-Directionerna anmäla namnetå den Lärare, de ämna till- eller afsätta, beloppet af den lön de vilja anslå, alla tilltänkta uppköp af nya skolböcker samt förändringar i läromethoder eller läroämnen; hvarom allt Läns-Directionerne skulle vara skyldige alt, inom en månad efter erhållen del, meddela Districts»
Directionerne deras råd och upplysningar.
Skulle något af Districts-Direclionen lillämnadt mått och steg synas Läns-Directionen vara af den beskaffenhet, att det måste bestämdt afrådas, utnämne den 4» > Districtet boende personer att förstärka Districts-Directionen i och för beslutet om denna angelägenhet, hvarpå detsamma må definitift afgöras; 8:0 att, derest en Districts-Direction skulle, genom tillfällig minskning i de för Skolan påräknade inkomster, behöfva medel för Skolans nödige utgifter, Läns-Directionen må, uppå anmälan derom, meddela den sådane af det åt Läns-Directionerne lemnade creditiv på Riksgälds-Contoret; men att anmälan derom genast borde göras hos församlingarne* sora då egde besluta, huru återbetalning inom ett års tid må till vägabringas, samt förordna om den förändring i Skolans organisation, som, till följd af förhållandena, komme alt ega rum; g:o att räkenskaperne borde granskas af Revisorer, som vid allmän sockenstämma för hvarje år utvaldes; 10:0 att en berättelse om Skolans tillstånd och förvaltning borde årligen efter föregången revision af Districts-Directionen genom Läns-Directionerne insändas till Stats-Secreteraren för Undervisnings-ärendena, samt tryckas, jemte Revisions-Berättelsen, i någon Länets eller närmaste Läns Tidning; Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 34• 5 ii:o att Folkskolorna i Öfrigt icke skulle slå under någon Embetsmanna- eller Ecclesiastikmyndighet; 12:0 att, så vida någon Läns-Skole-Direction icke behörigen till Riksgälds-Contoret återbetalade hvad som å Creditivet blifvit Jyftadt, Riksgälds-Conlorels Fullmägtige egde att derom göra påminnelse, samt, i händelse beloppet icke inom sex månader derefter funnes inbetaldt, låta det hos Direclionen utsöka.
Läns-Directionerne egde i sådant fall samma pligt och enahanda rättighet mot Districts-Directionerne; och borde Konungens Befallningshafvande dem härutinnan med deras Embetsåtgärd tillhandagå.
Uti denna motion hade en stor del af Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter instämt.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, som ansett motionerne i denna fråga böra i ett sammanhang gemensamt behandlas, hafva, vid pröfningen af detta ärende, framförallt funnit angeläget vara, att söka utreda de allmänna grunder, som dervid böra tagas i betraktande, för att tjena till vägledning för ett ändamålsenligt beslut.
I sådant afseende företer sig först frågan om nyttan och behojvet af Folkskolor.
Utskotten få härvid vördsamt anföra, att Utskotten visserligen instämma med Läroverks-Comitéen, om upprätthållandet af den grundsats, att
Religionsundervisningen börj genomföriildr a-omsorgen, serdeles den moderliga, bibringas barnen, på det att denna undervisning må gifva de intryck af lefvande Gudsfruktan, hvilka ingenstädes kunna för barnen blifva så verksamma, som inom det christliga hushållet; men då erfarenheten torde hafva visat, alt föräldrar eller målsmän antingen försumma alt förskaffa barnen denna undervisning eller ock befinnas ©- skickliga, ovilliga eller oförmögna dertill, och då således densamma icke lärer kunna på alla ställen och för alla barn med erforderlig säkerhet påräknas, utan torde af förefallande hinder och omständigheter mer eller mindre åsidosättas, eller ock, om den icke uteblifver, åtminstone icke verkställas med den nödiga omsorg, som vederbör, så förmena Utskotten nyttan af Folkskolor vara ostridig, ej för att uttränga den husliga undervisningen af föräldrarna, som icke bör åsidosättas, utan för att, jemte densamma, der den finnes, på ett fullständigare sätt leda till ändamålet.
Det synes nemi. blifva en gifven följd, alt då barnen på dietta sätt kunna erhålla en större och säkrare kunskap och färdighet i de stycken, som 6 Stats- samt Allm■ Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Betänkande N.o 34. för deras bildning äro nödige, sä bör delia återverka fördelaktigt äfven i afseende på den husliga undervisningen i framtiden, emedan det måste antagas, att, då föräldrarna sjelfve inliemtat en fullständigare kunskap, så skall äfven den kunskap, sorn genom den enskilda undervisningen af dem fortplantas på barnen, blifva mer tillförlitlig och ändamålsenlig.
Långt ifrån således att
Skolan skulle menligt verka i afseende på föräldrarnas omsorg för deras barns christliga och sedliga bildning, tro Utskotten fast hellre, att Skolan skall blifva det rätta och måhända enda medlet att återbringa denna omsorg till mera verksamhet, der hon förlä 11 i t.
Härtill kommer ett annat skäl, som talar för Skolornas nödvändighet; det nemi. alt derigenom kunna inhemtas de allmänna medborgerliga kunskaper, som, näst Religionen, för allmogen äro behöflige.
I ett land, sådant som Sverige, hvarest Jordbrukaren, Bergsmannen och Handtverkaren hafva en närmare andel i Statens offentliga värf, der få de, till allmänna folkundervisningen utöfver
Religionen hörande ämnen en större vigt genom sjelfva samhällsförfattningen, hvadan det ock för den, sorn skall deltaga i Lagstiftning, Lagskipning och Beskattning är ovedersägligcn behöfligt alt kunna skrifva och räkna, samt att någorlunda vara bekant med ■Fäderneslandets och brödrafolkets läge och alster, historia och samhällsförfattning.
^ Dessa kunskaper anse
Utskotten icke främmande för en sann religion s-uncl er visni ng , utan med densamma stå i närmaste förening, och böra derföre i Folkskolan, jemte den egentliga Christendomskunskapen, eller rättare i sammanhang dermed, meddelas.
Ty all folkbildning måste lill sin grund vara religieus; d. v. s. stödja sig på en sann Christendomskunskap, emedan denna innefattar ej allenast den egentliga salighetsläran, utan äfven den osvikliga sedolära och de moraliska begrepp, sorn äro rättesnöret för menniskans handlingar, såsom enskild och medborgare.
Religionsundervisningen är således Folkskolans främsta och angelägnaste föremål; uien Utskotten finna nödigt, att förenämnde elementarkunskaper derjemte, och på denna grund bibringas, såsom medel, hvarigenom Christendornskunskapen må blifva mera fruktbärande och verksam i det medborgerliga 1 i f vet.
Utskotten, som på dessa skäl icke draga i betänkande att förklara anläggandet af Folkskolor, såsom icke blott nyttigt utan äfven af behofvet påkalladt, hafva derjemte trott sig böra fästa Rikets Högloft.
Stärt' ders uppmärksamhet derpå, att, då Staten ostridigt eger rätt att af hvar - Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N.-o 3$.
T je medborgare fordra nödig kunskap, såsom vilkor för tillståndet att utöfva de rättigheter, hvarpå samhällets bestånd och 'förkofran bero, så bör det äfven vara Statens pligt, att, såsom en vigtig National-angelägénhet, yrka och bevaka det uppväxande slägtets sak, och med vaksam omsorg tillse, det ändamålsenliga undervisnings-anstalter för inhemlande af en sådan kunskap inrältas på alla dé ställen, der detta behöfves och ännu ej skett.
Dernäst har hos Utskotten i öfvervägande kommit, huru sådana anstalter böra ti liv äga bringas, och af'hvilken de skola bekostas.
Utskotten, sorn anse detta böra vara menigheternas åliggande, tror sig härvid endast behöfva fästa uppmärksamheten derpå, att undervisningen i Folkskolan egentligen icke kan betraktas annorlunda1, än såsom en ersättning för den undervisning, som föräldrarne antingen sjelf ve eller genom andre böra meddela, enär det är deras {digt att sörja för barnens uppfostran, hvartill hörer ej allenast deras födande och klädande utan äfven deras christeliga och medborgerliga bildning.
En sådan åsigt af denna fråga har också hittills alltid gjort sig gällande inom Representationen, och Utskotten åberopa i detta afseende hvad Rikets Ständer vid flere föregående Riksdagar förklarat, att nemi.
Statens förbindelse är att anvisa, men menigheternes att bekosta barna-undervisningen i Folkskolorna.
Åtskilliga Motionairer hafva visserligen yrkat, alt Folkskolor skulle inrättas på bekostnad af allmänna medel; men, utom det att detta förslag svårligen tolde kunna verkställas, i anseende till de dryga kostnader, sorn dertill måste användas, och härtill kommer, att frågan derom redan vid denna Riksdag blifvit af Rikets Högloft.
Ständer afslagen, genom bifall lill Stats-Utskottets Betänkande N:o 221 i denna del, så våga Utskotten uttala den öfvertygelse, alt detsamma, äfven om det vore verkställbar!, hvarken torde vara det rätta eller det lämpligaste för ändamålet.
— Då Utskotten å ena sidan erkänna den goda mening, sorn ostridigt ligger lill grund och föran led t ett sådant förslag, kunna Utskotten å den andra icke instämma i den åsigt, hvarigenom Föräldrarne skulle liksom frånkännas en skyldighet i afseende på deras barns uppfostran och bildning, som både natur och Christendom föreskrifva, och hvars uppfyllande utan tvifvel i allmänhet måste betraktas såsom en samvetssak.
Väl medgifva och inse Utskotten , att menigheterue på flere ställen kunna vara så medellösa, att svårighet för Skolors inrättande bos dem kan möta, äfvensom alt omsländigheterne kunna mångenstädes vara sådana, att Staten, sorn sorgfälligt bör vaka öfver verkställigheten, äfven 3 Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
Betankande
N:o 34- bör mellankomma med bidrag, rid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke kan på annat sätt vinnas; men att, med antagande af en motsatt grundsats, fritaga inenigheterne från skyldigheten att sjelfve besörja Skolornas inrättning och deremot lägga densamma på Staten, för att genom anslag eller allmän beskattning utgöras, skulle, i Utskottens tanka, icke en gång till alla delar gillas af Sveriges upplysta allmoge, som e<4r en tillräcklig känsla af sitt moraliska värde, för alt ej vilja undandraga si" ett åliggande af sådan beskaffenhet.
° Härtill kommer ett annat skäl, att nemi. kostnaden för Folkskolorna, bestridd af allmänna medel, skall blifva ojemförligt större och drygare, än om detta sker genom menigheternes egen omtanka och bidrag, samt med begagnande af alla de locala omständigheter, som i sådant fall på hvarje serskildt ställe kunna erbjuda sig.
Utskotten tro sig äfven ega kännedom derom, att en Skol-inrättning, på sistnämnde sätt verkställd, icke är så kostsam, som man vanligen föreställer sig.
Erfarenheten synes redan hafva bestyrkt detta.
Folkskolor hafva på åtskilliga ställen blifvit inrättade, i hvilket afseende Skaraborgs
Län må anföras der undervisnings-anstalter redan finnas inom ganska många församlingar, af menigheterne sjelfve besörjde med en val beräknad omtanka och utan stora kostnader.
Sådant är äfven förhållandet på andra ställen, så att det med temlig säkerhet torde kunna antagas, att för närvarande redan finnas öfver 3oo Folkskolor, der omkring 18,000 barn njuta undervisning.
Dessa anstalter hafva uppstått, oberoende af allmänna anslag.