Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte upplysning, att 174 §. 3 mom. af nu gällande Banko-Reglemente, som föreskrifver hvilka egendomar så väl på landet som i rikets städer, med undantag af Stockholm, må hos Banken belånas, deribland icke upptager fastigheter i Köpingar, hvarå belåningsrätt väl för sjelfva jorden, så vida den är i mantal satt, men icke, såsom motionären synes åsyfta, jemväl för hus och byggnader, hittills varit i Banken medgifven, har Utskottet, vid det förhållande, att Rikets Ständer under innevarande Riksdag, genom bifall till Utskottets i 28 punkten af Betänkandet N:o 34 gjorda hemställan, redan beslutat, att föreskrifterna i Banko-Reglementets 174 §. skola i utfärdande Reglemente oförändrade bibehållas, ansett sig, utan att underkänna billigheten af motionärens förslag, nu icke kunna tillstyrka Rikets Ständer, att, i anledning af motionen, någon åtgärd vidtaga.
Stockholm den 13 Oktober 1854.
Reservation: af vice Talmannen Svartling, som, då fastighetsegare i Köpingar icke rättvisligen borde vara uteslutna från en förmån, hvilken andra fastighetsegare tillkomme, ansåg, till undanrödjande af detta förhållande, motionen böra hos Rikets Ständer till bifall tillstyrkas.
Banko -Utskottets Memorial, N:o 69. 27 %:o 69.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 47 Okt. 1834, kl. 2 e. m.
Memoria/, med förslag lill vissa förändrade föreskrifter i 7:de artikeln af gällande Banko- Reg lemen te.
Utskottet, som vid Riksdagens början från Banko-Fullmäktige fått emottaga uppgift å de från Banken utgående, i 7:de artikeln af Banko-Reglementet omförmälda anslag, äfvensom yttrande, om och hvilka så beskaffade anslag
Fullmäktige ansett böra under tiden till Rikets Ständers nästa sammanträde fortfara, får, efter öfvervägande deraf samt verkställd granskning af de i berörde artikel under §§. 216—220 intagna föreskrifter, härmed anföra följande:
Hvad först angår 216 §., enligt hvilken Fullmäktige ega att använda ett arfvode af 300 R:dr årligen, såsom ersättning till den person i Banken, som, uppå BankoSekreterarens hemställan, blifver af Fullmäktige förordnad att vid räkenskapsgöromålen inom Fullmäktiges expedition honom biträda; så har Utskottet i Betänkandet N:o 61, med förslag liil en i vissa delar förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af tjenstemannapersonalen och dess lönevilkor, uppå anförda skäl, redan tillstyrkt, att berörde §. mätte från blifvande Banko-Reglemente uteslutas.
Då i afseende å 217 §., upptagande åtskilliga till personer utom Banko-verket anvisade årliga gratifikationer, icke något förekommit att erinra, anser Utskottet, på sätt Fullmäktige jemväl hemställt, denna §. böra oförändrad bibehållas.
Likaledes har Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Fullmäktige föreslagit, funnit annan ändring i 218 §., hvaruti redogöres för de från Banken till vissa välgörenhets-anstalter utgående bidrag, icke erfordras, än att, enär dessa bidrag redan uppföras på särskildt konto i Bankens räkenskaper och den härom i §:n meddelade föreskrift i allt fall tillhör tjenstgörings-ordningen men icke Banko-Reglementet, den del af 218 §., som angår sättet för bokföring af ifrågavarande bidrag, må från blifvande Banko-Reglementet utgå. 219 §., uti hvilken till en början uppräknas de anslag, å en sammanräknad summa af 1,881 R:dr 32 sk., som, jemlikt Rikets Ständers tid efter annan fattade beslut, blifvit åtskilliga enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-Diskontverket i Stockholm samt Låne-kontoren i Götheborg och Malmö beviljade, att utgå från Fullmäktiges s. k. dispositions-räkning, innefattar vidare följande föreskrifter: »Till bestridande af dessa anslag jemte de utbetalningar som för enahanda ändamål kunna under innevarande år (1851) i enlighet med hittills gällande föreskrifter, af Fullmäktige beviljas, må en summa af 2,500 R:dr vid hvarje års utgång, på sätt hittills skett, från Bankens förvaltnings-kostnads räkning till ofvanberörde dispositions - 28 Banko-Vtskotlets Memorial, N:o 69. räkning öfverföras, under iakttagande likväl, att de tillfällen till besparing af det ena eller andra af nämnda anslag, som möjligen kunna sig yppa, icke försummas.» »Till pensions-anstalten för enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Låne-kontoren och Tumba bruk utbetalas, vid slutet af hvarje år, från och med 1852 och tills vidare samt intilldess samma anstalt vunnit full stadga och säkerhet, de besparingar å meranämnde räkning, som icke äro lill andra föremål afsedda, till belopp af högst 600 R:dr B:ko årligen.» »Och kommer, enligt Rikets Ständers vid 1828—1830 årens Riksdag fattade beslut, En af de Aderton i Svenska Akademien, L. K. W. A., R. N. O., Phil.
Mag. A. M. Strinnholm, att af den på samma dispositions-räkning innestående behållning med 1,050 R:dr i ett för allt, enligt uppgjord öfverenskommelse, godtgöras för de återstående sex årgångarne af det register för åren 1800—1828, som Strinnholm åtagit sig att, efter så väl tids- och sak-ordning, som alfabetisk ordning, utur Bankens handlingar sammanfatta och i fullständigt skick renskrifvet aflemna.
»Af de öfverskott på försålda guld- och sillverpanter, hvilka, enligt 159 §., skola till ofvanberörde dispositions-räkning öfverföras, ega Fullmäktige att utgifva understöd åt sådana, i behöfvande omständigheter stadde enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banken och Diskonterne, som icke äro berättigade till erhållande af pension från dessa inrättningars pensions-kassor.» Fullmäktige hafva beträffande denna §. anfört: att som Bokhållaren vid BankoDiskont-verket, A. Montelii entya, Solia Wernander, Vaktmästaren vid Låne-kontoret i Götheborg Wedbergs enka, Rebecka Klefbäck samt Vaktmästaren vid Banko-Diskontverket Garléns enka, Catharina Margaretha Sjöberg med döden afgått, så komme den uppgifna summan 1,881 ll:dr 32 sk. alt med 290 R:dr förminskas till 1,591 R:dr 32 sk., hvilket belopp, enligt Fullmäktiges tanke, borde fortfarande afses till pensioner åt öfriga i §:n uppräknade personer; att, då under året 1851 någon ny pensionär icke tillkommit, samt från och med påföljda årets ingång pensions-anstalten för enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Lånokontoren och Tumba bruk besörjt och framdeles skulle besörja pensioneringen af de personer, hvilka tillförene undfått anslag från dispositions-räkningen, Fullmäktige ansågo sig böra fästa uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att 2:dra punkten i §:n till öfverensstämmelse härmed förändrades; att, enär nyssnämnda pensions-anstalt, till hvilken Fullmäktige vid 1852 och 1853 årens slut utbetalat första gången 500 R:dr, och vid sednare tillfället 600 R:dr, ännu icke kunnat vinna full stadga och säkerhet, Fullmäktige tillstyrkte, att den förmån, som uti 3 punkten blifvit pensions-anstalten förunnad, måtte varda bibehållen; att alldenstund Sekreteraren Strinnholm icke torde vara i tillfälle att upprätta återstående delen af det register, hvarför han likmätigt 4:de punkten skulle ega att uppbära 1,050 R.dr, men det syntes vara angeläget, att i Banken funnes tillgång å en sammanfattning af dess handlingar, uppställd i ungefärlig likhet med det register, bemälde Strinnholm för åren 1800—1822 af samma handlingar författat, Fullmäktige anhöllo om bemyndigande alt låta emot ersättning, som pröfvaij^s lämplig, genom Sekreteraren Strinnholm eller annan person utarbeta fortsättning intill närvarande tid af omförmälda register och i sådant afseende använda för annat ändamål icke anvisade besparingar å dispositions-räkningen, samt att Fullmäktige jemväl hemställde, att den genom sista punkten i 219 §:n dem tillagda rättighet måtte fortfarande få begagnas.
Hvad Fullmäktige sålunda yttrat och föreslagit har Utskottet gillat, hvadan Utskottet, under iakttagande tillika derai att, enligt Rikets Ständers vid innevarande riksdag lättade beslut, dels Myntproberaren C. A. Brolings enka S. M. Willberg eger att, så Banko-Utskottets Memorial, N:o 69.
29 så länge hon lefver ogift, från Fullmäktiges dispositions-räkning undfå ett årligt understöd af 133 R:dr 16 sk., dels 159 § skall, jemte öfrige nu varande föreskrifter om belåning i banken af guld och silfver, från blifvande Banko-reglemente uteslutas, ansett 219 § böra erhålla denna förändrade uppställning: Mom. 4.
Af Fullmäktiges så kallade dispositions-räkning, till hvilken en summa af 2,500 R:dr vid hvarje års slut, på sätt hittills skett, från Bankens förvaltnings-kostnads-räkning öfverföres, skola tills vidare utgå. l:o följande af Rikets Ständer fastställda årliga anslag, under de vid hvartdera fästade vilkor, nemligen: a) till Bokhållaren vid Banko-Diskont-verket G. A.
Ou dars enka, Annette Rundqvist 200: — — b) till Vaktmästaren vid Bariko-Diskont-verket Forssboms enka, Sara Gustafva Hagberg 75: — — c) tijl Kanslisten vid Banko-Diskont-verket Assessoren Th.
Claessons enka, Vendela Margaretha Malmberg 150: — — d) lill Kamereraren vid Låne-kontoret i Malmö S. G. de Marés enka, H. C. Redewegh ....... 333: 16. — e) till Bokhållaren vid Låne-kontoret i Götheborg J. P. Anderssons enka, Charlotta Tronell 200: — — f) till Registratorn vid Låne-kontoret i Malmö H. Gul landers enka, Jakobina Christina Nobelius ....
200: — — g) till Vaktmästaren vid Banko-Diskont-verket Erik Sjöbergs enka, Catharina Christina Sundgren .... 50: — — h) till aflidne Bokhållaren vid Banko-Diskont-verket Hans Abraham Ollers dotter, Hendrika Fredrika .... 66: 32. — i) lill Banko-ombudet vid Låne-kontoret i Malmö Carl Adolf Nordströms enka, Clara Sofia Nordström . . 316: 32. — k) till Slereotyperings- och Tryckeri-förslåndaren i Ban ken, Myntproberaren C. A. Brolings enka, S. M. Willberg 133:16.— tillsammans B:ko R:dr 1,725: — — 2:o lill understöd åt pensions-anstalten för enka och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Låne-kontoren och Tumba Bruk ett belopp af högst 600 R:dr B:ko, som vid hvarje års slut utbetalas, intilldess ifrågavarande pensions-anstalt vunnit full stadga och säkerhet.
Och ega Fullmäktige derjemte att, af de på anslaget till ofvanberörde dispositions-räkning uppkommande besparingar, utgifva ersättning för utarbetande af fortsättning intill närvarande tid af det register öfver Bankens handlingar, som till och med år 1822 blifvit upprättadt. Mom. 2.
Af de å försålda guld- och silfver-panter uppkomna öfverskott, hvilka, sedan de hållits panlegaren tillhanda under 10 år, efter hvilken tid pantcgaren förlorat all lätt till desamma, skola till Fullmäktiges dispositions-räkning öfverföras, ega Fullmäktige att fortfarande utgifva understöd ål sådana i torftiga omBih. till B.
Prot. 1333 & iSSi. 6 Sami. i Afd. 30 Itält. 5 30 Banho-Utskoltels Memorial, N:o 60. ständighcter stadda enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banken och Diskont-verken, som icke äro berättigade till erhållande af pension från dessa inrättningars pensions-kassor.
Enligt Utskottets i -Betänkande
N:o 61 redan afgifna förslag, skulle från blifvande Bäwko-neglémente uleskilas det uti 220 § morn. litt a) intagna stadgande, hvarigenom ett särskildt arfvode af 40
B:dr i månaden är vordet anvisadt åt Bankens Konduktör, då hans biträde vid större byggnadsarbeten och reparationer erfordras; och som, hvad beträffar de uti samma § under litt. c och d för ordningsnummers och serie-bokstäfvérs anbringande medelst machintryck omförmälda anslag af dels 40 sk. pr 1,000 stycken sedlar ä valörerne 500, 100, 33j- och 16|
R:dr, dels 20 sk. pr 1000 stycken sedlar å 10 R:drs valör och derunder, Utskottet, vid det förhållande, att annan betalning för Bankens sedeltryck blifvit den 13
Maj 1852 före nuvarande Tryckeri-föreståndarens tillsättning af Fullmäktige fastställd, ansett föreskrifternc om nyssberörde anslag jemväl böra från reglementet borttagas, destoheldre som, med afseende å den vid innevarande Riksdag beslutade förändring i Bankens sedel-system, Fullmäktige synas böra ega rätt att i fråga om betalningen för sedel-trycket och hvad dermed har gemenskap efter omständigheterne förfara; sä har Utskottet, med bibehållande i öfrigt af hvad 220 § innefattar, skolat tillstyrka, att denna § må lyda som foijer:
Följande tillfälliga, föränderliga anslag, hvilkas årliga belopp icke kan på förhand bestämmas, må än vidare utgå, nemligen; a) för hvarje 1000:de annullerade och förslitna sedlar å valörerne frän och med 10 R:dr till och med 8 sk., som blifvit af Kommis sarieiätie granskade, öfverkorsade, uppräknade och förseglade, 42 sk. 8 rst. b) för hvarje
I000:de nya sedlar af de högre valörerne å 500, 100, 33’ och 16|- R:dr.
Kommissarie-underskrifter 1 R:dr 26 sk. 8 rst. kontrasignation — 34 sk. 8 rst. c) för hvarje 1000:de nya sedlar af valörerne under 16| R:dr utöfver det antal, hvars expedierande kan medhinnas af vederbörande i Sedel-kontoret.
Kommissarie-underskriften 1 R:dr 16. sk. kbnträsignation — 32. sk.
STOCKHOLM, Tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854.
Banko- Utskottets Utlåtande, N:o 70. 1 N:o 70.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Okt. 1854, kl. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af ett utaf Kapitenen 0. ödelborg gjordt ackords-anbud.
Uti en till Utskottet inlemnad skrift, liar Kapitenen 0. ödelborg, så som af Kongl.
Götha Hof-rätt tillförordnad God Man för Löjtnant Michael Hammarskölds fru, Johanna Hammarsköld, född af Uhr, med föranledande af hennes högst bekymmersamma ekonomiska omständigheter, anhållit om antagande af ett ackord af 50 procent å den tredje-del af mannens återstående skuld till Banko-Diskont-verket, hvilken fru Hammarsköld, genom förbemälde Kongl.
Hof-rätts dom af den 18 Mars 1853, blifvit dömd att betala; till stöd för hvilken ansökning blifvit anförd*, att, sedan makarne Hammarskölds gäidbundna bo blifvit till borgenärernes förnöjande afträdt, återstode för fru Hammarsköld, som, sjelf sjuklig, med fyra oförsörjda barn, icke kunde påräkna ringaste bidrag till sitt uppehälle af sin, genom svag hälsa" och motgångar nedtryckte man, — endast fideikommiss-rätten till egendomen Wängsjöberg i Gottröra socken inom Upsala län, hvars årliga afkastning, efter afdrag af räntan å ett intecknadt lån, stort 15,000 r:dr banko, jemte andra bestämda utgifter, icke utgjorde mera än 2,000 r:dr nämnde mynt; att denna årliga inkomst, sedan nödigt underhåll, sorn, enligt lag, ej kunde fidei-kommissinnehafvaren förvägras, derifrån afgått, vore den enda tillgåpg, som till kreditorernes förnöjande funnes, så att, med afseende å sammanräknade skuld-beloppret, en tid af något öfver 40 år skulle åtgå, innan alla fordrings-egarne kunde på detta sätt utfå sin rätt, hvilket dock helt och hållet berodde på fru Hammarskölds lifstid, som efter all anledning icke skulle kunna blifva särdeles lång; samt att Kapiten Adelborg på egen risk erbjudit ifrågavarande af aila fru Hammarskölds öfrige kreditorer antagna ackord, för att få fria händer under arbetet för den fattiga familjens väl och för att, genom en framtida förändring
Bik till K St. Pral. 1853 £ 1854. 6 Sami. 1 Afd. 31 Haft 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o ?0. »t' fidei—korn missets tor vältning, kunna sätta nämndö familj i tHlfälk* att vinna någon ekonomisk trygghet.
Direktionen öfver Banko-Diskont-verket har, 1 anledning häraf, uri infordradt Utlåtande, meddelat, att, då fru Johanna Hammarsköld, genom Kongl.
Götha Hof-rätts ofvan åberopade dom, blifvit befriad från skyldighet att med sitt fasta gods och sin lott i aftriidda gemensamma boet, ansvara för några bennes mans, Löjtnanten M. J.
Hammarskölds, i följd af ingången borgen, tillkomna skulder, hennes förbindelse till Banko-Diskont-verket inskränkte sig till ansvarigheten för en tredjedel af den brist, som kan uppkomma på det .af Löjtnanten M. J. Hammarsköld år 1850, mot borgen af Kapitenen P. Hammarsköld, i Banko-diskonten upptagna lån, stort 3,000 r:dr, hvarå, genom ut>- delningar från Iån-tagarens och löftes-mannens konkurs-massor, influtit tiflwunmans 151 r:dr 3 sk. 5 rst., så att samma låns kapital-återstod flir närvarande utgör 2,848 r:dr 44 sk. 7 rst., deraf fru
Hammarsköld är ålagd betalnings-skyldighet för ^:del eller 949 r:dr 30 sk 10 r:st., allt banko, samt att vid de förhållanden, som, i afseende å fru Hammarsköld förefunnos och nu blifvit framställde, Direktionen ansåge det med Diskont-verkets fördel förenligt, att tillstyrka antagandet af det utaf Kapiten Adelborg gjorda ackords-anbud.
Hvad sålunda förekommit, har Utskottet i öfvervägande tagit, „och enär frigan otn fullgörandet i större eller mindre mån af den fru Johanna Hamsmarsköld ådömde betalnings-skyldighet, är, på sätt ofvan blifvit anfördt, beroende af hennes lifstid, samt fru Hammarskölds öfrige kreditorer, enligt hvad för Utskottet företedde handlingar utvisa, vid sådant förhållande för sina fordringar antagit ackord, har Utskottet, såsom med
Diskont-verkets fördel öfverensstämmande, . velat hemställa, att, så vida hälften af det belopp, 949 r:dr 30 ak. 10 r:st. banko, för hvilket ansvarsskyldighet är fru Hammarsköld ådömd, till Banko-Diskont-verket inbetalas, med 474 rair 39 sk. 5 r:st. nämnde mynt, inom 2:ne månader från don dag, Kapitenen Adelborg erhåller del af Rikets Ständer härom fattande beslut, fru Hammarsköld fritages från vidare betalnings-skyldighet för sin ifrågavarande förbindelse till
Diskont-verket, dock med förbehåll af verkets oförminskade rätt att af Löjtnanten M. J.
Hammarsköld och hiurs afträddä tillgångar undfå den vidare betalning, som. enligt den i konkurs-målet gifna dom, Banko-Diskont-verket tillkommer.
Stockholm den 19 Oktober 1854. /lanio- Utskottets Utlåtande N:o 71. 3 N:0 7i.
Ånk. till Exp.-Utsk. d. 21 Okt. 1854, kL 1 e, nr. •'
Utlåtande, r' anledning af Daniels Olof Perssons och Enkan Brita Andersdotters ansökan om eftergift af återstående ogulden öfverränta ä Diskont-lån.
US eö till
Direktionen öfver Bamro-Diskont-verket frigifven ansökning, sot» af berntilda Direktion blifvit, jemte eget Utlåtande, till Utskottet öfverlemn;wl, hafva Daniels Olof Persson, såsom löftesman för ett af Hård Lars Larsson i Månstad år 1839 uti Banko-diskonten upptaget lån, stort 120r:dr, grant andre löftesmannens för samma lån, nu mera aflidne Klockar Per Larssons- enka .Brila Andersdotter, begge i Carlsarfvet inom Elfdalen, anhållit att, sedan berörde lån numera blifvit till kapitalet och en del af öfverräntan betaScii. återstående öfverränte-beloppet måtte varda eftergifvet och afskrifvet, enltr- gäIdonärerne> såsom numera utblottade på allt, voro oförmögne att något vidare godtgöra.
Af ofvanberörde Utlåtande har Utskottet inhemtat, att, sedan, till följd af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Stora Kopparbergs län utslag den 13 Ajvril 1840, gäldenäreme blifvit betalningsskyldighet ålagde, samt deras egande fa&tighetslotter utmätta, så hade genom försäljning deraf till
Diskont-verket influtit 81 r:dr 31 sk. 2 r:st banko; att, då år 1848, efter verkställde förnyade utmätnings-försök, bevis öfver bristande tillgång hos samtlige gäldenärerne erhållits, Iåne-återstoden. jemlikt Rikets Ständers Revisorers öfver Banko-Diskontvesdvet år 1850 fattade beslut, blifvit såsom osäker fordran inom linien förd; samt att, vid ytterligare, år 1853 äskad och anställd, utmätning, låntagaren vM fortfarande befunnits i saknad af all tillgång, men att hos löftesmannen Daniel#
Olof Persson och enkan efter den andre, under tiden aflidne, löftes - 4 Banko-Utskottets Utlåtandey N:o 71. mannen Klockar Per Larsson, blifvit utmätte deras enda återstående tillgångar, bestående af några egolotter och del i hus, som, enligt ansökningen bilagdt Auktions-protokoll, blifvit tillsammans försålde för 79 r:dr 47 sk., deraf tili Diskont-verket influtit r:dr 78: 37. 4. banko, hvarigenom lånets kapital-återstod är vorden godtgjord och i afräkning a den till 87 r:dr 10 sk. 6 rist banko upplupna öfverräntan kunnat afföras 40 r:dr 20 sk. 6 r:st nämnde mynt.
Enligt det af Kyrkoherden Strandell och Krono-länsinannen A, £>■ Sandberg å ansökningen meddelade intyg, äro sökanderne i saknad af vidar» tillgångar, hvilket förhållande äfven blifvit vitsordadt och bestyrkt af Diskontverkets ombud i Stora Kopparbergs län; och enär någon utsigt således icke förefinnes, att ifrågavarande ränte-återstod, eller ens någon del deraf skulle kunna indrifvas, utan iörsöken dertill endast åbringa
Diskont-verket ytterligare kostnader, anser Utskottet sig hafva fullt skäl att, i öfverensstämmelse med hvad Banko-Diskont-direktionen jemväl tillstyrkt, hos Iiikets Ständer, hemställa. att den å ifrågavarande lån återstående öfverränta.
46 r:dr 38 sk. banko, måtte eftergifva» och få i räkenskaperne afskrifvas.
Stockholm den 19 Oktober 1854, Bimko-Utskotlets Utlåtande, If:o 72. 9 N:o 72.
Alik. till Hlp.-Utsk. dt» tt Okt 1854, Id. U a Utlåtande, i anledning af Rådmannen A. M.
Bolins ansökan om efterg-ift af räntan ä Grosshandlaren J.
IVenner ströms skuld till Banko-Diskont-verket.
I egenskap af utredningsman i aflidne Grosshandlaren J. fVennerströms sterbhus, har Rådmannen A. M.
Bolin hos Utskottet anhållit, att då Wennerström, som vid sin år 1842 inträffade konkurs, hos Banko-Diskont-verket häftade för tillhopa 7,900 r:dr, deraf endast 1,600 r:dr utgjorde eget lån, sedermera beredt sig utväg att göra successiva afbetalningar å skulden, samt, efter Wennerströms död, Bolin, enligt den förres i lifstiden tillkännagifna önskan, inbetalt återstoden af Diskont-verkets kapital-fordran med 2,479 r:dr 44 sk. banko, Utskottet måtte tillåta, att den upplupna efverränta, uppgående till icke mindre ärr 3,295 r:dr 24 sk. 5 r:st finge eftergifvas, så att sterbhuset kunde få bibehållas vid sina till 2,617 r:dr 23 sk. 1 r:st banko beräknade tillgångar, de der voro väl behöflige för den efterlemnade enkan och barnen.
Uti häröfver infordradt Utlåtande, har Banko-Diskont-direktionen upplyst, att Grosshandlaren Wennerström till
Diskont-verket häftat för efterföljande år 1842 utfärdade kapital-förbindelser, nemligen: till Handels- och Närings-diskonten lör 2:ne emot hypothek af Wennerströms reverser upptagna lån, det ena af Boktryckaren A. G. Hellsten å 2.500 r:dr och det andra af Tobaks-fabrikören J. U. Zimmerman å 1,000 r:dr, samt till Allmänna
Diskonten för dels •ett eget, med borgen af bemälde Zimmerman försedt lån å 1,600 r:dr och dels ett till ofvannämnde Hellsten, mot borgen af Wennerström, jemte Boktryckaren L..
Öberg, utgifvet lån å 2,800 r:dr; att, sedan samtlige gäldenärerne, vid lånens förfallotid, till borgenärers förnöjande afträdt sina tillgångar, Diskont-verket, såsom utdelningar utur Hedstens, Zimmermans och Öbergs konkurs-massor erhållit sammanräknadt 526 r:dr 26 sk., nemligen af Hedstens 224 r:dr 24 sk., Zimmermans 160 r:dr och Öbergs 142 r:dr 2 sk., utan att något vidare kunnat i exekutiv väg utlagas hos desse gäldenärer, af hvilka Öberg numera i utfattigt tillstånd aflidit; att, efter det Wennerströms konkurs den 4 Maj 1847 blifvit slutligen utredd och Diskont-verket sin utdelning derifrån bekommit, Wennerström, som saknat tillgång att på en gång fullgöra det för verkställighet af konkurs-domen mot. honom utverkade utslag, medelst åtagna successiva 6 Banko- XI t »Undals Utlålatnki, So o ?t inbetalningar, sokt uppfylla sina förbindelser, hvilka, genom US dm an Bolin blifvit till kapitalen slutbetalde den 25 Februari innevarande år, hvadan alltså af Wennerströms konkurs-massa, honom sjelf och hans sterbhus uppå ofvanbsrörde kapital-fordringar äro inbetalda tillhopa 7,373 r:dr 22 sk., samt att cfc oliqviderade öfver-räntorue, hvarför afskrifning söktes, beräknade efter 8 procent intill den 30 Juni 1845 och sedermera efter 5 procent, utgjorde å Ilandel^- Dkkont-lånen r:dr 1,711: 46.
2. och å Banko-Diskont-lineo rcdr 1,583: $8. t., eller tillsammans r:dr 3,295: 24. 5.
I fråga om den sökta afskrifningen, har Banko-Diskont-direktionen, jemte, erinran att räntornas betydliga belopp härrörde deraf, att Wennerström i lifstiden icke annorledes, än genom tid efter annan verkställde afbetalningar. kunnat bereda
Diskont-verket godfgörelse för dess fordringar, anfört att Wäiner ströms ekonomiska ställning under sednare åren förbättrats i följd af ingånget äktenskap; att sterbhuset sålunda, på bekostnad af hvad hustrun i bo-»» medfört, nödgats fylla den kapital-fordran Diskont-verket, vid.
Wennerström,» död, hos honom egde med r:dr 2,479: 44 sk. banko; att boet» beräknade b»- hånning ej motsvarade räntorna å ifrågavarande lån, ibland hvilka endast ert verre af Wennerström sjelf upptaget, samt att, di sannolikt vore att, derest donna behållning skulle