Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
3,576 6 Lidköping 2,081 8 1,450 12 1,302 9 943 6 Kongelf ....... 749 12,724 1. 15 Falköping, valort . . . 586 6 Jönköping 4,742 3 1,638 7 Mariestad 1,609 5 Ulricehamn 7 Alingsås 1,267 3 652 5 Hjo 615 12,437 1. 16 Christinehamn, valort 1,721 7 4,227 4 3,108 6 Philipstad 1,106 10 960 10 776 9 756 12,654 1. 17 Enköping, valort . . . . • 1,309 4 5,203 3 3,414 4 3,385 13,311 1.
Summa 300,596 24.
Brot. 1850 § 1851, 3 Sami. 8 Höft, 7 50 Konstitutions-Ulskottels Memorial, N:o 7.
Af Herr Ekholm: ”Sedan det vid detta riksmötes början visade sig, att den sfi kallade konservativa fraktionen inom landet icke var till några eftergifter benägen, utan det af Kongl. M>j:t framlagda förslaget till ny Regeringsform och Vallag, hvilket onekligen innebar alla erforderliga garantier för de konservativa elementerna i staten, det oaktadt förkastades, har all utsigt till förmedling emellan de söndrade partierna nästan blifvit stängd.
Under sådana förhållanden skulle det å min sida innebära ett förräderi emot mina egna tänkesätt och den i landet rådande mycket öfverlägsna opinionen, att biträda ett förslag, som åsyftade att ännu mera förstärka den olideliga ståndsinstitutionen.
Då jag således måste neka mitt understöd till det af Höglofl.
Utskottets majoritet erbjudna förslaget, men tillika mäste beklaga, att de liberalt sinnade medlemmarne af Borgare- och Bo-nde-stånden inom Utskottet icke kunnat förena sig om en gemensam reservation, återstår för mig endast den förhoppning, att få r sinom tid ansluta mig till de gemensamma tankar, som efter den vigtiga frågans behandling i de respektive stånden torde blifva antagne i den syftning, sorn de serskilda reservationerna innehålla.” Uti Herr Ekholms reservation instämde Herr Sundler.
Herr Billström tillkännagaf, alt han, som af sjukdom varit hindrad att bevista Utskottets sammanträde vid det tillfälle, då det nu justerade förslaget af Utskottets pluralitet antogs, skulle, om han då varit närvarande, nu hafva instämt uti den reservation Herr Ekholm afgifvit, och ville han derjemte hafva anmärkt, att han för sin del ej i allo kunde gilla de allmänna satser och reflexioner, hvilka uti Utskottets memorial finnas uttryckta.
Förre vice Talmannen Nils Pehrsson yttrade: att han likaledes varit af sjukdom hindrad att Utskottets sammanträde bevista, då det nu justerade förslaget af Utskottet antogs, samt att, cm han då varit tillstädes, han nu skulle hafva uti Herr Ekholms reservation instämt.
Af Riksdagsfullmäktigen Petter Pettersson: ”Det af Herr Grefve^ Lagerbjelke till Höglofliga Konstilutions-utskottet inlemnade och af pluraliteten till grundlagsenlig behandling antagna Represenlalions-förslag, anser jag Konstitutions-Utskottets Memorial, K; o 7.
g 4 icke i allo kunna uppfylla nationens önskan 'och behof.
De reservationer som redan blifvit inlemnade från ledamöter af Borgaie- och Bonde-slånden hafva hvar för sig sina stora förljenster, torde hända ock brister; men då dessa blifva sammanjemkade är att förmoda, att något helt till nationens belåtenhet kan antagas.
Såsom kännare af de olika åsigter, som komma att göra sig gällande vid sakens behandling inom Riksstånden, och för att undvika att gå desamma i förväg, får jag på detta sätt för närvarande, fullfölja min redan förut muntligen anmälda reservation emot det nu antagna förslaget.” Stockholm den 15 April 1851.
Östlund <fc Bedling, 4 851.
Konstitutions-U t s ko tifts Memorial, N:o 8, 1 N:o 8.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Maj 1851, kl. 12 nödd.
Memorial lill Rikets Ständer, med förs1 a o till ändring af 68 § /?. 0., rörande liden för revisionerna af Sfafs-rerkefs, Bankens och Riksgälds-konlorels nilsland m. m.
Genom memorial af den 20 Mars 1848, N:o 8, föreslog Konstitutions-nlskottet vid sednaste riksdag uti 68 § Riksdagsordningen en ändring, som afsåg bestämmande af annan lid för anställande af de uti denna § föreskrifna revisioner till öfverseende och granskning af Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-kontorots tillstånd, styrelse och förvaltning.
Detta förslag, som vid samma riksdag antogs att hvila till grundlagsenlig behandling, har väl vid dess slutliga pröfning under nu löpande riksmöte fallit i följd deraf, att detsamma af ett riksstånd afslogs; men den fråga, det berörde, har, med anledning af derom inkommen motion, likväl ånyo blifvit inom Utskottet till pröfning upptagen.
Då den i 68 § R.
O. fastställda tid för Rikets Ständers revisorers sammanträden mellan riksdagarne utgick från förutsättning af de sistnämndas periodiska inträffande hvarje femte år, såsom förhållandet var till och med år 1844; men detta sammanhang mellan tiden för riksdagarne och tiden för revisionerna numera blifvit förändradt i följd af det år 1845 af Konung och Ständer fattade beslut, enligt hvilket Rikets Ständer skola hvarje tredje år sammankomma; så hade, till förekommande af de olägenheter och förvecklingar, hvilka genom nämn - Bih. till R.
Prot. 1850 $ 1851. 3 Sami., 9 Haft. 2 Konstitulions-Utskottets Memorial, N:o 8. da förändring lättaie än förr kunde inträffa i de händelser, då riksdag under pågående revision infaller och revisorerne vid sådant fall böra med sin förrättning upphöra och öfverlemna sina arbeten ofulländade tiii Stats- och Banko-utskottcn, föregående riksdags Konstitutions-utskott, som derjemte tog i öfvervägande, att revisionerna kunde med så mycket större uppmärksamhet och noggrannhet verkställas, ju närmare den tids-period, de omfattade,.lage till sjelfva förrättningen, ansett nyttigt och ändamålsenligt vara, att ifrågavarande granskning af Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-koutorets tillstånd, Styrelse och förvaltning blefve, med inskränkning af tiden för revisorernes sammanvaro från tre till två månader, hvarje år anställd, och fördenskull till Rikets Ständer öfverlemnat ett i sådan syftning affaltadt förslag.
Vid denna frågas på ofvannämnda grund nu företagna ytterligare pröfning, har nuvarande
Konstitutions-utskott funnit anförda skal för den föreslagna förändringen af lide» för Rikets Ständers revisorers sammanträden vara af den beskaffenhet, ali de ånyo förtjente all, jemte det förslag, till hvilket de gifvit anledning, tagas under öfvervägande, helst härtill kommer, att förslaget, vid dess behandling under nu löpande riksdag, allaredan blifvit af trenne riksstånd gilladt och godkändt, och anledning alltså är alt förmoda, att det
Stånd, som då ogillade detsamma, torde låta sina betänkligheter dervid falla, sedan numera ådagalagdt blifvit, att den föreslagna ändringen understödjes af en så betydlig majoritet inom representationen.
På dessa grunder får Konstitutions-utskottet alltså till Rikets höglofliga Ständers grutnilagseiiliga behandling öfverlemna följande förslag till förändrad lydelse af Riksdags- Ordningens 68 Jf. Derjemte skola Riksens Ständer, i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, vid hvarje riksdag förordna om revisorer, att, enligt af Riksens Ständer utfärdad instruktion, öfverse och granska Stats-verkets, Bankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Stats-verket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar besluta.
Desse revisorer skola vara sex af hvarje riksstånd, och böra, på Konungens kallelse, hvarje år samman - lionstilHtions-Utskottets Memorial, N:o 8. 3 träda.
Revisions-förrältningen skall alltid taga sin början den 15 September och omfatta de för år afslutade räkenskaper, hvilka af föregående revisorer icke granskade blifvit.
Ej må någon revision öfverskrida en tid af två månader.
Med revisorernes röstberäkning förhålles enligt de uti 66 § utstakade grunder.
STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1851.
Konstitutions-Utskottets Memorial, il'o 9. 1 i\:o 0.
Aok. till Exp.-Utsk. den 3 Juli 1851, kl. 3 e. tn.
Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändringar och tillägg i 28 $ Regeringsformen. i.
Ehuruväl det genom sednaste riksdags Konstitufions-utskott, uti memorial af den 10 Juli 1848, N:o 27, till Rikets Ständers pröfning framlagda förslag till sådan ändring af 28 § Regeringsformen, hvarigenom befordran af utländska män till åtskilliga embeten och tjenster skulle blifva medgifven, vid dess slutliga behandling under nu pågående riksmöte förföll, visar likväl den inom Riks-stånden derom förehafda diskussion, att anledningen till afslaget hos pluraliteten egentligen icke var ett underkännande af förslagets piincip, utan fastmer den tvetydighet, som ansågs ligga uti den af förslagets mellanperioder, hvilken hade afseende på inkallad utländsk mans trosbekännelse och, uppå serskild framställning af en bland Utskottets ledamöter, uti förslaget, i följd af beslut vid dess justering, hade blifvit tillagd.
Då nu inom Konstilutions-utskottet fråga ånyo blifvit väckt om behöfligheten af någon modifikation af den uti nämnda § fastställda grundsats, enligt hvilken till civila embeten och tjenster i allmänhet endast infödda svenska män kunna befordras, har Utskottet ansett sig ega så mycket större anledning att upptaga ämnet till ny pröfning, som nämnda diskussion gifver grund för den förmodan, att öfvertyga, lill R.
Prat. IS50 * ISSI. 3 Samt., 10 Häft. 1 2 Konalilutions-Ulskollets Memorial, N:o 9. gelsen om gagneligheten utaf, att äfven till börden utländska män uti en del civila embeten må kunna anställas, numera inom representationen vunnit större utrymme, än resultatet af de derom vid flera föregående riksdagar framställda förslag visat densamma förut hafva egt.
Ifrågavarande politiska grundsats, först positivt uttalad genom de akter, hvilka hade till ändamål att noggrannare reglera de ömsesidiga politiska förhållandena under den union, som mellan de tre Nordiska rikena i slutet af 14:de seklet hade blifvit stiftad, och derifrån intagen i 15:de seklets allmänna landslag, har väl sedermera alltid ansetts utgöra ett vigtigt moment uti Sveriges statsrätt och äfven derföre ingått såsom regel uti de lagar, genom hvilka regeringsmagtens befogenhet och medborgarnes politiska qualifikationer under olika tider bestämdes; men derjemte visar sig härvid, dels att sjelfva regeln stundom beledsagades af väsendtligt modifieerande tillägg, dels att under vissa, för Sveriges inre utveckling betydelsefulla tidsperioder, dess tillämpning fillbakasattes för högre statsintressens kraf.
Sålunda, då exempelvis denna regel upptogs uti 1772 års regeringsform och utländska män från anställande i rikets tjenst derigenom i allmänhet uteslötos. tillädes likväl: „om de icke kunna genom lysande och stora egenskaper göra riket stor heder och märkligt gagn“, och utgjorde äfven denna åsigt grunden för regeringsmagtens handlingssätt under sjuttonde seklet, då det, vida mer än sedermera, var brukligt att i statens tjenst anställa utländska män, hvilka dels vid högskolorna, dels inom administrationen, dels såsom krigare och statsmän deltogo uti det aibete för landets inre utveckling, som i många hänseenden utmärkte detta tidehvarf.
Då de män, som år 1809 utarbetade den regeringsform, som nu är grundlag, åter i densamma för behörigheten att kunna i statens tjenst användas uppställde såsom vilkor egenskapen att vara i landet född och deruti ej gjorde annan modifikation, än i afseende å militära embeten, kommendantsplatserna i fästningarne dock undantagne, bör likväl detta mera tillskrifvas ett af de trängande omständigheter, under hvilka samma grundlag uppsattes, vålladt förbiseende, än en bestämd åsigt om principens politiska oeftergiflighet i alla afseenden; hvilket äfven deraf kan inhemtas
Och anses såsom bevisadt att, icke fullt Irenne månader efter regeringsformens antagande, det enligt densamma först tillsatta Konstitutions-utskott, i hvilket flera af dessa män såsom ledamöter då sutto, genom memorial af den 23 Augusti, KonslHulion ?- Viskattets Memorial, N:o 9. 3 till Rikets
Stander öfverlemuade ett förslag till ytterligare modifikationer af merananinde regel sålunda, att Konungen skulle vaia obetaget att “till sysslor vid akademierna befordra utländska män af utmärkta kunskaper och fortjenster och att af utlänningar likaledes i tjenst antaga språk- och exercilie-mäslare samt idkare af de fria konsterna11; ett förslag, som likväl vid dess slutliga pröfning under riksdagen år 1812 lika litet, sorn något af de sedermera vid flera sednare riksdagar framlagda modifikationsförslag i samma rigtning, lyckades tillvinna sig Rikets Ständers bifall.
Likasom i allmänhet lagar af rent politisk syftning till sitt innehåll närmast bestämmas af de under tiden för deras tillkomst öfvervägande statsintressen, hvilkas upprätthållande eller befordrande man genom dem önskar befrämja, så är det ock utom tvifvel, att de allt undantag uteslutande ordalag, i hvilka ifrågavarande lag först affattades, närmast böra tillskrifvas den vigt, man under den fordna unionstiden fann sig ega skäl att fästa dervid, att ledningen af rikets inre förvaltning och angelägenheter icke måtte blifva öfverlemnad åt främmande män antingen från de öfriga unionsstaterna eller andra länder.
Men ganska naturligt framställer sig härvid den fråga, huruvida numera, sedan alla dessa förhållanden längesedan upphört, och sedan civilisationen uti sitt evigt fortgående arbete skridit mer än fyra sekler framåt, tillintetgjort så många nationela fördomar, ställt så många förut oklara förhållanden uti sannare dager, utvecklat så många nya anledningar till vänlig beröring och samverkan mellan nationerna, och förbundit dem genom 'vetenskapernas för dem alla gemensamma intressen, det ännu i allo må kunna antagas öfverensstämma med statens sanna och välförstådda bästa, att oförändradt bibehålla en lag, som, då den hindrar staten att i sin tjenst använda kunskapsrika män af utländsk börd, äfven hindrar denna att för sina behof och ändamål disponera öfver eljest tillgängliga, utmärkta krafter, endast derföre, att deras innehafvare vid sin födelsetirama icke knnde räknas till svenske män.
Söker man efter någon allmän grund för denna lag, kan en sådan väl icke antagas vara annan än angelägenheten deraf, att embetsmannen, för att på ett frukbringande sätt kunna uppfylla sitt kall, bör vid landets seder och nationela lif vara fullt förtrogen; och ostridigt är, att, om han inom landet växt upp och erhållit hela sin uppfostran, han ock, under vanliga förhållanden, måste hafva vunnit denna dju - 4 KonsHlutions-Ulskollets Memorial', N:o 9. pare kännedom, sorn gör honom skicklig att bättre än främlingen klart fatla och riktigt bedöma en mängd företeelser inom det allmänna och enskilda lifvet.
Men då lagen, såsom hufvudvilkor för en persons behörighet att kunna till statens embeten befordras, endast föreskri iver, att han skall vara infödd svensk man, och således fäster hufvudvigten vid födelselimman, är det uppenbart, att det ändamål, lagen måste antagas åsyfta, derigenom visserligen ännu icke är garanterad!, åtminstone ej i de fall, der infödd svensk marn tillbragt hela liden för sin uppfostran utrikes. leks mindre klart är, att en person, som, ehuru född utrikes af utländska föräldrar, från sina spädare år lefvat och åtnjutit hela sin uppfostran här i landet, enligt fegen» egen förutsättning måste antagas hafva vunnit om landets seder och nationela lif en vida mognare kännedom, än den förre.
27 Vidkommande derefter, hvilka medel, som dertill skulle kunna disponeras, hade kollegium ansett sig underdånigst böra gifva vid handen, att, till följd af föreskriften i Kongl. Brefvet den 14 September 1814 till f. d. Allmänna Magasins-direktionen, hvarigenom förklarats att, i anseende till slottsbyggnadens begagnande till spanmålsupplag för kronans räkning, de å slottet såsom behöfliga då uppgifna reparationer skulle till två tredjedelar bekostas af magasinsinrättningen, ej mer än en tredjedel af kostnaden för de sedermera å slottet verkställda reparationerna utgått af det för reparationerna å under kollcgii inseende ställda kronans hus och byggnader i landsorterna afsatla årliga statsanslag, hvaremot de öfriga två tredjedelarna bestridts af andra statsmedel, och efter hvilken beräkning, om densamma jemväl nu komme att följas, endast tredjedelen af ofvanomförmälda summa 16,765 R:dr 28 sk. 2 r:st., skulle komma att drabba meranämnda årliga statsanslag med 5,588 R:dr 25 sk. 5 rist.; men då Kongl. Majit, i Dess till kollegium aflåtna nådiga bref den 26 nästlidna Januari, angående verkställandet af de detta år nödiga reparationer å förberörd da kronans hus och byggnader, förordnat, att af nästa års statsanslag borde bestridas hvad som ännu behöfdes för uppförandet af den nya landshöfdingeresidens-byggnaden i Östersund, nemligen, sedan Kongl. Majit den 20
Maj nästlidet år beviljat 15.000
Ridr och enligt högstberörda
Dess nådiga bref den 26 Januari detta år 10.000
Ridr, en summa af 6,936 Ridr 24 sk., utgörande tillsammans 31,936 Ridr 24 sk. banko, eller det belopp, hvartill hela kostnaden, jemlikt kollcgii underdåniga utlåtande den 14 Maj 1845, blifvit af Öfver-Intendents-embetet beräknad, och genom anlitande af detta statsanslag jemväl för nu ifrågavarande betydliga reparation å Wadstena slott, återstoden deraf tilläfventyrs skulle blifva alltför otillräcklig för de öfriga å kronans hus och byggnader behölliga reparationerna, hade kollegium till Kongl.
Majits nådigste bepröfvande underdånigst öfverlemnat, huruvida kostnaden borde bestridas af merberörda statsanslag eller nådig proposition till Rikets nästsammanträdande
Ständer göras om ett särskildt anslag till besagda ändamål.
Departements-chefen ansåg sig ega så mycket mera skäl att i underdånighet tillstyrka verkställandet af de nu föreslagna reparationerna å Wadstena slott, med dertill hörande vallar och torn, som det syntes vara af ej ringa intresse, att detta sköna och i sitt slag egna minnesmärke af den äldre byggnadskonsten, så vidt möjligt vöre, i sitt ursprungliga skick bibehölles och från tidens åverkan bevarades; hvadan, och då, på sätt af Kongl. Majits befallningshafvande i Östergöthlands län blifvit i underdånighet uppgifvet och af Kammar-kollegium, efter behörigen anställda undersökningar, bekräftadt, en i nyssnämnde läns Landtränteri innestående kontant be - 28 hållning af 528 Ridr 9 sk. 10 rist., vore såsom bidrag till kostnaden för ifrågavarande reparationer disponibel, men, enligt det från Öfver-Intendents-embetet insända kostnadsförslag, en summa derutöfver erfordrades af 16,765 Ridr 28 sk. 2 r:st., Departements-chefen i underdånighet hemställde att, enär sistnämnda summa, i anseende till det för den nya residensbyggnaden i Östersund å nästkommande års statsanslag för kronans hus och byggnader i landsorterna redan anvisade betydliga belopp, syntes, enligt hvad Kammar-kollegium jemväl anmärkt, ej kunna af nämnda byggnadsanslag bestridas, utan äfventyr af bristande tillgångar för andra nödvändiga reparationer, Kongl. Maj:t alltså måtte i nåder föreslå Rikets nu sammanträdande Ständer, att för det ifrågavarande ändamålet anvisa ett särskildt anslag med en rund summa af 16,800 Ridr; •— — — — — •—• — — — — — — — Uppå tillstyrkan af Statsrådets öfriga ledamöter, fann Kongl. Majit i nåder godt gilla och bifalla hvad
Dcpartements-chefen sålunda i underdånighet yttrat och hemställt. 3:o.
Handlingarna i frågan, rörande utvidgad embetslokal för länsstyrelsen i Calmar.
Sedan, uti förnyad underdånig framställning af de olägenheter, som uppkommo derigenom, att de till Landskansli, Landskontor och Landtränteri begagnade rum uti länsresidenset i Calmar voro för få och otillräckliga ; att derstädes saknades utrymme för arkiv, hvartill i stället måste begagnas ett par alltför trånga och i öfrigt otjenliga rum uti det i en aflägsen del af staden belägna s. k. materialhuset, samt att den derstädes till Provins-landtmäterikontor upplåtna lokal äfvenledes vore för ändamålet olämplig, Kongl.
Majits befallningshafvande i Calmar län, som ansett berörda olägenhet kunna afhjelpas, antingen genom uppförande af en tillbyggnad vid landshöfdinge-residenshusets norra gafvel, så att huset åt den sidan förlängdes så långt tomten medgåfve, eller omkring 20 alnar, eller ock genom inköp och inredande för det afsedda behofvet af ett midt emot residenshuset beläget, Magistrats-sekreteraren, Häradshöfdingen P. F.
Lundgren tillhörigt, stort och rymligt stenhus, som bemälde egare då förklarat sig villig att till Kongl. Majit och kronan afyttra, under den 11 April nästlidet år underdånigst hemställt, huruvida det finge nådigst tillåtas Kongl. Majits befallningshafvande att, på statens bekostnad, låta genom någon skicklig arkitekt dels författa ritningar och kostnadsförslag i afseende på den ifrågavarande tillbyggnaden af residenshuset med möjligen behöfliga förändringar af nuvarande embetsrummen, åsyftande att af dessa rum, jemte dem, som komme att finnas i tillbyggnaden, bereda tillräckliga och beqväma lokaler för landskansli, kontor, ränteri, landtmäterikontor och arkiv, dels äfven upprätta ritning och beskrifning öfver Hä - 29 radshöfdingen Lundgrens lius, jemte förslag och kostnadsberäkning öfver de förändringar i detta hus, som skulle erfordras, i händelse detsamma blefve för ofvanberörda ändamål inköpt, och Kongl.
Majit, uti aflåtet nådigt bref af den 22 i samma månad till bemälde
Dess befallningshafvande, nådigst bifallit förenämnda underdåniga hemställan, med föreskrift att om ritningens och kostnadsförslagens uppgörande gå i författning och dermed, jemte särskildt utlåtande i ämnet, till Kongl. Majit inkomma; så hade Kongl. Majits befallningshafvande, uti underdånig skrifvelse den 20 nästlidne Augusti, till Kongl. Majit inkommit med genom Länsarkitekten i Wexiö Th.
Ankarsvärd upprättade, dels ritningar och kostnadsförslag i afseende på tillbyggnaden af landshöfdingeresidens-huset, dels ock planritning och beskrifning på det här ofvan omförmälda, residensbyggnaden närbelägna, häradshöfdingen Lundgren tillhöriga hus, som för hesagda ändamål kunde få inköpas, jemte förslag öfver kostnaden för de förändringar, som i sådant fall blefve nödiga att vidtaga med inredningen deruti, samt slutligen en promemoria rörande förstomförmälda tillbyggnad, utvisande förslagen, att kostnaden för tillbyggnaden blifvit beräknad till 8,584 Ridr 24 sk., och den nödiga nya inredningen i Häradshöfdingen Lundgrens hus, som af Kongl. Majits befallningshafvande uppgifvits kunna få inköpas för omkring 8,000 Ridr banko, upptagen till en kostnad af 1,950 Ridr samma mynt; och hade, i betraktande deraf att, genom residenshusets tillbyggnad, den stora fördelen kunde ernås, att vackra, passande och rymliga lokaler för både kansli, kontor, ränteri, landtmäterikontor och arkiver komme att finnas uti en och samma byggnad med landshöfdingens boning och att residenshuset derigenom erhölle ett nu saknadt symmetriskt yttre, äfvensom att, enligt hvad faoadritningen utvisade, en sådan tillbyggnad, som den nu föreslagna, o tvifvelaktigt ingått i beräkningen att framdeles anbringa, samt då Häradshöfdingen Lundgrens hus, om än något afdrag å köpesumman derför kunde medgifvas, hvartill egaren skulle hafva förklarat sig benägen, ändock, med tillägg af inredningskostnaden, komme att kosta mer än tillbyggnaden, och det dessutom alltid skulle blifva obeqvämt att hafva en del af embetsrummen uti en särskild lokal, Kongl.
Majits befallningshafvande underdånigst tillstyrkt antagandet af tillbyggnadsförslaget samt derjemte anfört, att den för tillbyggnaden beräknade kostnad skulle blifva mindre kännbar, om Kongl. Majit och kronan sedermera afyttrade det så kallade materialhuset, som nu begagnades till landtmäterikontor och arkiv, och hvilket hus, med tillhörande rymlig gårdsplan, Kongl.
Majits befallningshafvande ansåge i enskild persons hand böra vara värdt omkring 1,500 Ridr banko.