Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1,200 286 600 160 760 i Vaktmästare 600 600 205 50 400 160 560 1 Hofrätts-Post 400 ) ) 205 50 400 160 560 t d:o 400 400 397 50 Ersättning för rnistad lösen för handlingar i revisionssaker en- ligt Kongl. Brefvet d. 7 Nov. 1848.
Bil. N-.o I till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o /, om Statsverket 1856. 21 420 7,250 1,750 25 Ersättning till tjenstemän och vaktbetjeniog för mistade ljus- penningar.
Til! förbättring af tjenstemännens och vaktbetjeningens lönevilkor, vid sednaste riksdag beviljade.
Denna Hofrätts genom Kongl. Brefvet den 19
December 1855 bestämda andel i det vid sed- naste riksdag lemnade reser- vationsanslag. 00,400 27,600 8,200 35,800 Summa 78,100 Då de af mig föreslagna lönestater uppgå; för Svea Hofrätt till R:dr R:mt 163,000.
Götha Hofrätt „ 162,000.
Hofrätten öfver Skåne och Blekinge „ „ 78,100. tillsammans 403,100- men nu gällande staterna, inberäknade de särskilda anslag, sorn under nu varande statsregleringsperiod, på sätt tabellerna utvisa, endast utgöra: för Svea Hofrätt 132,700.
Götha Hofrätt 131,200. och Hofrätten öfver Skåne och Blekinge 60,400. 324,300. blefve den föreslagna tillökningen 78,SOO. deraf för Svea Hofrätt Runt R:dr 30,300.
Götha Hofrätt „ „ 30,800. och Hofrätten öfver Skåne och Blekinge „ „ 17,700.
Summa R:mt R:dr 78,800. hvaremot genom godkännande af detta förslag, för dem som i den nya staten ingingo, skulle upphöra all beräkning af spanmål under lönerna samt rätt till redan beviljad ersättning för ljuspenningar och förlorade sportler.
Då i Hofrätterna för närvarande finnas dels åtskilliga tjenstemän, hvilkas befattningar skulle komma att upphöra och dels andra tjenstemän, hvilkas göromål och sportelinkomster skulle i väsendtlig mån förändras, och enär uppförandet af de till indragning 22 Bil.
N:o 1 till Kongl. bestämda tjensterna på indragningsstat, med rättighet för inriehafvarne ait utan vidare tjenstgöringsskyidighet undfå ersättning för löner och sportler sannolikt skulle medföra en icke obetydlig utgift för Statsverket, hemställer jag slutligen i underdånighet, att ehuru till följd häraf löneregleringen icke torde genast kunna bringas till full verkställighet, Eders Majit i nåder föreslår, att Rikets Ständer ändock nråtte medgifva att intill dess sådant kan ske, de nu begärda anslagen må få utgå och af Kongl. Majit disponeras på sätt lämpligast finnes, för befordrande al göromålens obehindrade gång.
I öfrigt skulle, såsom vilkor för blifvande löneförbättring böra stadgas, att tjenstemännen skola ställa sig till efterrättelse den blifvande arbetsordningen och sportel-regleringen, samt de serskilda reglementariska föreskrifter i afseende på tjensteåligganden, som vederbörande Hofrätt kan komma att meddela.
6:o angående Krigs-IIofrätten i Uti skrifvelse den 3:dje
Maj innevarande år, har Ordföranden i Krigs-Hofrätten gjort underdånig framställning om behofvet af löneförbättring för denna Domstols civile embetsoch tjenstemän, hvilka ännu icke erhållit någon förhöjning i deras år 1825 bestämda och, med hänseende till den i sednaste tider betydligt förhöjda lefnadskostnaden, numera alldeles otillräckliga löneförmåner; och har i fråga huruvida någon inskränkning i embetsoch tjenstemännens antal kunde ega rum, i sammanhang härmed blifvit af Krigs Hofrättens Ordförande anmält, att han efter i ämnet hållen öfverläggning med Civile Ledamoten, kommit till den öfvertygelse, att med tillbörligt skötande af arbetena inom Hofrätten vore fullt förenligt, att de göromål, hvilka nu åligga Notarien och de tvenne Kanslisterna, blefve bestridda af endast två personer; i följd hvaraf hemställdes att begge Kanslist-tjensterna måtte indragas och på Krigs-Hofrättens stat uppföras i stället för en Notarie tvenne sådana tjenstemän, hvilka det skulle tillhöra icke allenast att bestrida protokoils-föringeo, utan äfven att besörja eller ansvara för utskrift af alla expeditioner och, på sätt närmare blefve bestämdt, vid Kansligöromålen biträda Sekreteraren.
I afseende på lönebeloppen har Krigs-Hofrättens Ordförande, hvilken i allmänhet uppfört desamma till enahanda belopp, som vid i sednare tider verkställda regleringar, inom andra embetsverk blifvit medgifna, särkildt anhållit att Krigs-Hofrättens civile embets- och tjenstemän, derest, vid en allmän lönereglering, deras vederlikar i öfriga verken blefve hugnade med högre löner, än de i förslaget upptagna, måtte med dem få tillgodonjuta lika förmån.
Hvad nu angår den ifrågaställa förändringen i tjenstemannapersonalen, finner jag förslaget derom, så vidt det afser, att de göromål, som nu tillhöra Notarien och de två Kanslisterna, framdeles skola emellan endast två tjenstemän af samma grad fördelas, desto mera vara förtjent af bifall, som såmedelst den för de öfriga Hofrätterna antagna grund - Bil.
Prof. N:o 1, om Statsverket 1856. 23 sats, att särskilda tjenstemän icke för verkställande af renskrifning böra anställas, blefve äfven i afseende på Krigs-Hofrätten tillämpad.
Då de löner, som må tjenstemännen tilldelas, enligt min åsigt icke böra bestämmas uteslutande efter tjenstegraden, utan dervid jemväl i betraktande måste tagas göromålens mer eller mindre trägna beskaffenhet; men i sistnämnde hänseende en stor olikhet eger rum emellan Sekreterare-befattningen i Krigs-Hofrätten och Krigsfiskals-tjensten å ena sidan samt Sekreterare, och Advokat-Fiskals-sysslorna i de öfriga Hofrätterna å den andra, har jag, fastän sportelinkomsterna inom Krigs-Hofrätten äro så obetydliga att de ej kunna tagas i någon beräkning, icke ansett mig böra tillstyrka högre löner för Sekreteraren och Fiskalen i denna Hofrätt än 2,500 R:dr för dem hvardera.
Delta skäl eger dock icke tillämpning på Krigs-Hofrätts-Rådet, enär, om än ärenderna i Krigs-Hofrätten icke äro i någon måtto til! antalet jemförliga med de mål, som till någondera af de öfriga Hofrätterna inkomma, Krigs-Hofrätts-Rådet dock icke eger förmånen alt med någon få dela skyldigheten att föredraga de inkommande målen, och honom derjemte tillhörer att vaka öfver arbetets gång inom Hofrätten.
Jag har derföre föreslagit denne embetsman till erhållande af en löneinkomst af 4,500 R:dr.
För de tvenne lägsta tjenstemännen har väl blifvit föreslagen benämning af Notarie, äfvensom lön af 1,800 R:dr för den ene och af 1,500 R:dr för den andre bland dem; men då mängden af göromålen vid dessa befattningar icke torde fullt rättvisa lönernas bestämmande till dessa belopp, anser jag mig icke böra tillstyrka, att desse tjenstemän, hvilka skulle benämnas Kanslister, förses med högre lön än 1,000
I händelse detta förslag vinner bifall skulle dels nuvarande
Notarien uppföras å allmänna indragningsstaten till åtnjutande af ett, Notarie-aflöningen med ljuspenningar motsvarande, belopp af 1,344 R:dr R:mt, men mot skyldighet att fortfarande förrätta de till befattningen nu hörande göromål, dels ock de begge Kanslisterne, erhålla hvardera i lön 1,000 R:dr, med förbindelse att när Notarien afgår, utan särskild ersättning jemväl öfvertaga tiil fördelning sig emellan de åligganden, som denna tjensteman nu tillhöra.
Följande tabell, hvaruti af samma skäl, som förut angifvits för höjande af gratifikationsmedien till e. o. tjenstemän och vaktbetjening, i andra verk, dessa mede! för KrigsHofrätten ökats från 150 R:dr till 300 R:dr, redovisar både för de nu varande och de föreslagna lönebeloppen, jemte pensionerna å indragningsstaten för embefs- och fjenstemännen jemte betjeningen. 24 Bil.
Prop. N:o /, om Statsverket 1856.
Nuvarande lönebelopp.
Föredragandens förslag till löner. pensions- belopp. 2,628 60 2,688 i. Krigs-Hofrätts-Råd ....
4,500 4,000 1,971 50 2,021 1 Sekreterare 2,500 i° O* O O 1,97 L 50 2,021 1 Krigs-Fiskal 2,500 1,314 30 1,344 1 Notarie, indrages vid nuvaran- de innehafvarens afgång . . — 487 50 20 507 50 1 Kanslist . 1,000 \ 487 50 20 507 50 1 dito 1,000 V 1,000 328 50 20 318 50 1 Vaktmästare eller Väbel . . 600 600 218 20 238 1 Hofrätts-Posl 450 450 150 Till gratifikationer åt e. o. tjen- stemän och betjente . . . 300 9,555 50 270 9,825 50
Summa 12,850 Om från nuvarande anslaget .
R:dr 9,825: 50. afdrag sker för de deruti inbegripna, men af särskilt anslag utgående ljuspenningarne „ 270: — utgör återstoden 9,555: 50. eller det belopp Banko R:dr 6,370: 16., som i riksstaten ar för denna Hofrätt upptaget, och genom antagande af den af mig nu framlagda lönestat, uppgående till 12,850 R:dr, skulle således erfordras ett tillskott af 3,294 R:dr 50 öre, jemte det 1,344 R:dr borde för nuvarande Notarien å indragningsstat uppföras, men deremot komme det särskilta anslag, hvarifrån ljuspenningar utgå, alt minskas med 270
R:dr och spannemålsberäkning under lönerne ej vidare ega rum.
7:o angående anslaget till Fångars vård oell underhåll.
Det för fångars vård och underhåll anvisade anslag är i nu gällande riksstat beräknadt till 770,000 R:dr Banko, hvarjemte af de på sjunde hufvudtiteln uppförde anslag till byggnader och reparationer i landsorterna 4,000 R:dr årligen uibetalas till Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i Riket för underhåll af de utom Stockholm varande iänsoch kronohäkten.
Enligt hvad Styrelsens hufvudböcker utvisa, uppgingo statens utgifter för fångvården, hvilka ännu år 1852 något understego de för ändamålet beräknade ofvan upptagne belopp, år 1853 till 808,821 R:dr 5 sk. 5 rst. och år 1854 till 880,317 R:dr 33 sk. 6 rst.
För året 1855 äro räkenskaperna väl icke ännu fullt afslutade, men efter hvad inhemtade upplysningar gifva anledning antaga, hafva utgifterne under detta år åtminstone icke betydligt understigit hvad i den på Styrelsens förslag för året fastställda utgiftsstat blifvit beräknadt eller 1,010,000 R:dr, allt Banko.
Hufvudsakliga anledningen till utgifternas så stora till - Bil.
N:o 1, om Statsverket 1856. 25 vext dessa tre år, hvarunder fångantalet dock icke obetydligt minskats, är att söka uti de under nämnde år gällande höga varupriser, och enär dessa priser svårligen torde åter nedgå till hvad de utgjorde vid den tid anslaget bestämdes, till det belopp
Riksstaten nu upptager samt framställning dessutom snarligen torde vara att emotse om förbättring i den vid Fångvårds-Inrättningarne anställda, i allmänhet svagt aflönade tjenstemannapersonalens vilkor, hvilken framställning ej eller torde kunna lemnäs utan afseende, så vill det synas, som skulle den summa, hvartill anslaget för fångars vård och underhåll nu är beräknadt, icke vidare vara för ändamålet tillräcklig.
Då detta anslag har egenskap af förslags-anslag och till följd deraf möjligen uppkommande brist deri skall af andra statsmedel ersättas, inverkar visserligen anslagets beräknande under behofvet icke någon egentlig svårighet vid denna gren af administrationen; men då icke allenast ordningen fordrar, att förslags-anslagen utföras till de belopp, hvartill de utgifter, som med dem skola bestridas, kunna efter sannolik beräkning antagas komma att uppgå, utan ock en afvikelse från ett sådant förfaringssätt kan föranleda till flera olägenheter vid uppgörande af statsregleringen, finnér jag mig böra i underdånighet iöreslå, att Eders Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska att ifrågavarande förslags-anslag varder från dess nuvarande belopp 770,000 R:dr förhöjdt till 900,000 R:dr banko eller 1,350,000 R:dr R:mt, hvartill fångvårds-ulgifterne, enligt ett ungefärligt medeltal, kunna anses hafva under de tre sednast förflutna åren uppgått.
Beträffande åter det särskilda anslag 4,000 R:dr banko af 7:de hufvudtitelns anslag till reparationer å Kronans hus i landsorterne, som Fångvårds-Styrelsen hittills fått använda till underhåll af läns- och kronohäkten, så förekommer, att sedan Rikets Ständers sednast församlade Revisorer framställt anmärkning emot sättet för redovisningen af detta anslag, och Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar, i anledning deraf hörd, underdånigst upplyst att nämnde anslag, hvilket från och med år 1843 af Styrelsen disponerats, icke något år funnits för ändamålet tillräckligt, utan att kostnaden för ifrågavarande fängelsers underhåll från och med nyssnämnde år till och med år 1854 i medeltal uppgått till 6,062 R:dr 27 sk. banko årligen, samt det öfverskjutande beloppet hvarje år måst påföras fångvårds-anslaget, har Eders Maj:t i nådigt bref den 15 sistlidne Mars anbefallt
Styrelsen att i underdånighet inkomma med uppgift på det belopp, som, utöfver berörde 4,000 R:dr årligen vore, enligt Styrelsens tanke, för ändamålet erforderligt; och har Styrelsen, till åtlydnad häraf, i underdånig skrifvelse den 2 påföljde Juli, efter att hafva i ämnet inhemtat yttrande af dess Byggnads-Kontor, anfört, att ofvannämnde medeltal af kostnaden frän och med år 1843 till och med år 1854, enligt Styrelsens förmenande, icke för framtiden blefve tillräckligt, af anledning dels att under nämnde tid flere länscelllängelser blifvit uppförda, för hvilka endast obetydligare underhållskostnader hittills i allmänhet kunnat ifrågakomma, hvaremot numera några af dessa fängelser, som varit begagnade omkring tio år, redan voro, och de öfriga, allt efter tiden för deras användande, blefve i behof af kostsammare reparationer, dels att cellfängelsernas konstruktion och bern lill II.
Prot. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Haft. 4 26 Bil.
N.o 1 till Kongl.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. skaffenhet i öfrigt föranledde högre underhållskostnader, än de gamla länsfängelserna, i hvilket afseende särskildt blifvit anmärkt, att de för värmnings-apparaten i hvarje cellfängelse använda pannor, hvilkas anskaffningskostnad uppginge till minst 1,500 R:dr banko, icke kunde beräknas såsom brukbara längre tid än 10 å 12 år, dels ock att arbetslönerna och prisen å byggnads-materialier under sednare åren betydligt stigit; i betraktande af hvilket allt Styrelsen, med ledning jemväl af den utaf Styrelsens Byggnads-Kontor uppgjorda kalkyl ansett kostnadenj för underhåll af läns- och krono-fängelserna för det närvarande och för den närmaste framtiden icke kunna beräknas till lägre belopp än 9,000 R:dr banko årligen, hvilken summa likväl, då alla länen blefve försedda med cellfängelser, framdeles torde behöfva förökas.
Med afseende derå, att vården och underhållet af alla både äldre och nyare länsoch kronohäkten blifvit, likasom al! annan befattning med fängelserna i riket, redan år 1842 öfverlemnad till Fångvårds-Styrelsen, så att något bestyr dermed icke vidare tillkommer det under 7:de hufvudtiteln lydande embetsverk, åt hvilket vården om Kronans hus och byggnader i allmänhet är uppdragen, föreslog Eders Maj:t vid 1850—-51 årens Riksdag, att ornförmälde 4,000 R:dr måtte från det bestämda anslaget å 7:de hufvudtiteln öfverflyttas på den 2:dra och ingå i det för Fångvården anvisade förslags-anslaget.
Men denna framställning blef icke af Rikets Ständer bifallen, hvadan och då anledningen härtill måste antagas endast hafva varit den, att Rikets Ständer velat bibehålla anslaget bland de tili visst belopp bestämda, jag nu anser mig böra på det sätt förnya det förr framställda förslaget, att med minskning af 6,000 R:dr R:mt å 7:de hufvudtäteins anslag till byggnader och reparationer i landsorterne, ett särskildt reservations-anslag till underhåll af läns- och krono-häkten måtte å 2:dra hufvudtiteln uppföras till ett belopp, som jag, med afseende å hvad Fångvårds-Styrelsen anfört, finner icke kunna, så vida det skall motsvara sitt ändamål, bestämmas lägre än till 13,000 R:dr R:mt; och skulle detta anslag, utan all inblandning med förslags-anslaget till fångars vård och underhåll, af Fångvårdsstyrelsen handhafvas och redovisas. 8:o Beträffande anslaget för lifgifvande af Sveriges gamla lagar, hemställer jag i underdånighet, att Eders Majit täcktes i nåder besluta framställning till Rikets Ständer att för berörde ändamål ett årligt belopp af 1,800 R:dr R:mt, deraf hälften såsom arfvode och återstoden till ersättning för biträde och andra kostnader, måtte, i likhet med hvad vid de fem sednast förflutna Riksdagar blifvit beviljad!, få för Professoren Doktor G. J.
Schlyter å allmänna Indragningsstaten uppföras, att från och med år 1858 till dess nästföljande statsreglering vidtager, utgå under enahanda vilkor af arbetets oafbrutna fortsättande och redogörelse för dess fortskridande, som nu är vid detta anslag fästadt.
Nio 1 till Kongl. Majits Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 27 9:o angående Cellfängelser.
Med de extra statsanslag, som Rikets Ständer vid föregående Riksmöten till uppförande af nya länsfängelser efter cellsystemet beviljat, hafva tillgångar blifvit beredda att inom sjutton af rikets län uppföra dylika fängelser, af hvilka de flesta redan blifvit fullbordade och de öfriga för närvarande äro under arbete; hvarförutan af samma anslag medel blifvit anvisade för påbörjande af sådane fängelser i ytterligare två län, nemligen Örebro och Gottlands.
Enligt i Fångvårds-Styrelsens Ryggnads-Kontor uppgjord approximativ beräkning och Kammar-Kontorets derpå grundade kalkyl, erfordras dock för cellfängelsers fullständiga uppförande i sistnämnde två län, äfvensom i de återstående fem, nemligen Upsala, Nyköpings, Wester-Norrlands, Westerbottens och Jemtlands, ett ytterligare anslag af omkring 653,000 R:dr R:mt, och med anledning häraf har Fångvårds-Styrelsen, som af anförde skäl ansett det vara af stor vigt, att jemväl de ifrågavarande länen blefve så fort ske kunde, försedde med cellfängelser, uti underdånig skrifvelse den 8 sistlidne September, deruti blifvit erinradt, att i anseende til! ej mindre möjligen förestående prisförhöjning å materialier och dagsverken än äfven det förhållande, att medel för de återstående byggnads-åren borde vara att tillgå för* den af ifrågavarande anslag utgående aflöning till tjenstemännen i Styrelsens byggnads-kontor samt till rese- och traktaments-ersättningar m. m., någon förhöjning i den af bygguads-kontoret upptagna kostnads-summan vore erforderlig, hos Eders Maj:t hemställt, att nu måtte af Rikets Ständer äskas ett anslag af 700,000 R:dr R:mt för älla de ännu återstående cellfängelsernas uppförande.
Enär cellsystemets välgörande inflytande på de fångar, till hvilkas förvarande länshäktena äro afsedda, blifvit af en allt mera mognad erfarenhet fulltygadt, samt de län, der nya fängelsebyggnader ännu saknas, tvifvelsutan ega grundade anspråk att, i likhet med de öfriga, förses med förbättrade fängelse-anstalter, men sådant likväl icke för dem alla lärer kunna medhinnas under de tre år, som nästa Statsreglering kommer att omfatta, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Maj:t i nåder täcktes af Rikets Ständer begära, att för detta ändamål nu måtte beviljas ett särskildt anslag till enahanda belopp, som vid de två sista Riksdagarne, eller 450,000 R:dr R:mt, att under åren 1858, 1859 och 1860 med en tredjedel eller 150,000 R:dr hvartdera året utgå.
Slutligen och då Eders Maj:t förklarat
Dess afsigt vara att, i sammanhang med nådig framställning till Rikets Ständer om nödvändigheten af förbättrade lönevilkor för Rikets embets- och tjenstemän i allmänhet, föreslå, att den förhöjning i lönebeloppen, som kan varda beviljad, må utgå redan från och med år 1857, men den vid sistlidne Riksdag fastställde, för nämnde år ännu gällande, Riksstat icke lemnar tillgång till en så beskaffad utbetalning, hemställer jag i underdånighet att Eders Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska att de särskildt anvisa de härtill för en gång erforderliga medel, hvilka dock, enär den frågavarande förmånen icke skulle tillkomma de embets- och tjenstemän, som ej blifvit berättigade till någon löneförhöjning innan de uppfyllt dermed fästade vilkor, nu endast för - 28 Bil.
N:o 1 till kongl.
N:o 1, om Statsverket 1866. slagsvis kunna beräknas och derföre torde böra för 2:dra hufvudtiteln upptagas till det belopp, hvartill, efter afdrag för ljuspenningar, anslaget högst skulle kunna uppgå eller i rundt tal 140,000 R:dr R:mt.
Hvad Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern sålunda hemställt och hvaruti Stats-Rådets öfriga ledamöter instämde, täcktes Kongl.
I afseende på öfriga utgifter för nästa Statsreglerings-period, så vidt de äro till Justitie-Departemenlet hänförliga, ansåg Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern det böra förblifva vid de redan beviljade anslagen; hemställande Hans Excellens det Kongl.
Maj:t täcktes tillåta att utdrag af detta protokoll, i hvad det rörer ordnandet af anslagen på 2:dra hufvudtiteln och indragnings-staten, finge till Finans-Departementet expedieras, för att i dessa delar läggas till grund för Kongl.
Maj:ts nådiga proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, hvilket, uppå tillstyrkan af Stats-Rådets öfrige Ledamöter, i nåder bifölls.
Bil. N:o 2 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 29 Utdrag af Protokollet öfver Utrikes-Departementets Ärenden, hållet inför H. Maj.t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 14-:de October 1856.
Statsministern för Utrikes-Ärendena föredrog i underdånighet: l:o Frågorna om regleringen af utgifterna under Riks-Statens 3:dje hufvudtitel för nästa Slatsreglerings-period, i afseende hvarå han författat de underdåniga memorial, som linnas detta protokoll bilagde.
Uti dessa memorial hade blifvit föreslaget, bland annat, att de Förenade Rikenas olika folkmängd skulle läggas till grund för bestämmandet af det bidrag till förvaltningen af deras Utrikes-Ärenden, som från hvartdera riket borde äskas, och att, i följd häraf, bidraget till dessa utgifter, beräknade till 680,000 R:dr, måtte komma att utgå från Svenska Statsverket med jf, och från det Norrska med fV, så att, i öfverensstämmelse härmed, Svenska Statsverkets bidrag skulle utgöra 480,000 R:dr R:mt; hvadan, efter afdrag af hvad för närvarande på Rikets Stat finnes uppförda den tillökning, som nu vore i fråga, uppginge till 141,525 R:dr R:mt.
Då likväl något i behörig ordning fattadt beslut angående omförmälde fördelning emellan de Förenade
Rikena af ifrågavarande utgifter med deraf följande reglering af tjenstbefattningarne icke vore till efterrättelse gällande, fann föredragande Departements-Chefen sig vid detta tillfälle böra tillstyrka, att den hittills gällande Staten för Utrikes-Departementets Expedition måtte tillsvidare och äfven för nästa Statsreglerings-period fortfara, endast med de förhöjningar i tjenstemännens löner, som närvarande förhållanden måste föranleda.
— I sådant afseende hemställde nu Departements-Chefen, att för tjenstemännen och vaktbetjente inom nämnde Expedition måtte föreslås följande lönebelopp, nemligen:
För Kabinetts-Sekreteraren R:dr R:mt 5,500.
” 1 Uste Sekreterare ” ” 3,500.
n I n ” 1 2:dre Sekreterare " ” 3,500. ” ” 2,000.
Transport 14,500. 50 Bil.
N:o 2 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o i, om Statsverket 1856.
Transport R:dr R:mt 14,500.
För 5 2:dre Sekreterare ” ” 6,000.
” 1 Registrator ” ” 2,000.
” 1 Ölver-Ceremoni-Mästare ” 11 2,000.
” 1 Skönskrifvare • ” ” 600.
” 1 Vaktmästare ” ” 600. ”1 » ” ” 600.
Summa R:dr R:mt 26,300. hvaremot de i förra Staten uppförda löner för 5 Kabinets-Kurirer och 1 Translator för finska språket borde å allmänna Indragnings-Staten uppföras, för att vid nuvarande innehafvarnes afgång försvinna.
Hvad åter angick öfriga å 5:dje Hufvud-Titeln förekommande Utgiftsposter, ansåg Departements-Chefen sig destoheldre böra tillstyrka, att ofvanberörde fördelningsgrund måtte tillämpas vid bestämmande af Sveriges anpart i dessa utgifter, som det skäligen kunde antagas, att äfven Norrige för sin del skulle tinna denna grund öfverensstämmande med rättvisa och billighet, och att densamma sålunda komme att för framtiden och i andra fall tjena till efterrättelse i frågor om för begge Rikena gemensamma utgifter; i följd hvaraf Departements-Chefen föreslog att å förevarande Hufvudtitel uppföras:
För Minister-Staten 359,700.
” Skrifmaterialier och Expenser samt extra utgifter, i stället för förra förslags-anslaget 70,000. hvadan, om till dessa summor lades det belopp, hvartill Kongl. Maj:t till Finanee-Protokollet denna dag förklarat Stats-Ministerns för Utrikes-Ärendena lön böra föreslås 24,000. uppkommer det sammanlagda belopp 480,000. som enligt nyssnämnde grund Sverige borde i förhållande till Norrige vidkännas af de för liandhafvandet af begge Rikenas UtrikesAngelägenheter erforderliga utgifter; hemställande vidare Departements-Chefen, att omförmälde anslag må, utan hinder af fördelningen i särskilda Utgifts—titlar eller inskränkning till något visst år få användas till att fylla möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel.