Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Directiahen; genom denna procedure förekommer Revisorernes uppehåll längre tid än Revisions* förrättningen påfordrar och en högre arfvodesbexäkning för Revisorerne, ä'n den Utskottet föreslagit, undvikes, Jfyttan af improvisoriska Revisio, nsförrättningar torde icke böra förnekas, då ändamålet med dem är, alt hos I>irectionerne ali* tid bibehålla Omtanka att när som hälst kunna redovisa för sina åtgärder, utan att dertill behöfva särskild bereaelsetid, hvilket ändamål synes Utskottet bäst kunna vinnas om sådana Revisions* förrättniogar få verkställas, dels på BancoFullinäg. tiges föranstaltande när de så för godt firma, dels ock, utan föregående c°mmunicationer emellan flere personer, af, blott 2 Revisorer, hvilka böra vara obehindrad® attmar som helst efterse Cort’ toirens tillstånd och göromål.
Med antagande häraf synes första' delen af 35 §. kunna innehålla: !’Riket5 Ständer välja ibland sig, på lika sätt Banco'Utsiottefs Betänk anden. *51 forn för Banco Discqntens öfverseende sker. och enligt de ordningar som inom hvart
Stånd i af» seende på dylika val finnas och blifva stadgade, 4 Revisorer, en af hvart Stånd samt lika mångå Suppleanter, äfyen en af hvart Stånd, 1 händelse af Revisorernes bortgång eller förfall, hvilka alla höra' vara boende inom districtet för det RåneContoir, hvars förvaltning och räkenskaper de skola revidera.
Dessa Revisorer skola icke allenast årligen den 1 Marni, eller, om helgedag då infaller, den näst derpå följande söcknedag sammanträda, jemte ett särskildt från BancoFulImägtige förordnad t
Qmbud, för att granska och inventera Contoirens för det föregående året afslutade räkenskaper, generella förvaltning, Gassabe» hållning, Handlingar och Rånedocumenter, samt, efter befunnen riktighet, och, sedan de till RånCoFuUrpägtige ingått med Berättelse och Protocoller om Revisionens förlopp, hvilka Handlingar desse sednare böra till Revisorernes öfver Stats- Bapco- och RiksgäldsVerken närmare granskning öfverlemna, tiR
Direptionen afgifva decharge sorn till RancoFullmägtiges godkännande skall uppsändas och. af dem, så yida hinder | BancoStyrelsens sida dertill icke möter, till Directionen Sedermera Öfverlemna*; utan ock vara berättigade örn de så för godt finna att äfven under årets lopp, minst 3 tiU antalet, anställa improvisoriska Revisioner, i hvilket afseende tillgång på Verkets alla handlingar och räkenskaper ej får dem förvägras; dock att derigenom någon rubbning eller uppehåll i Contoirens varliga göromål icke må f inyrd sakas.
R?Yisovecue åtnjuta Scc. 8cc, Banco Utskottets Betänkanderta •§, 26.
Dervid har någon erinran ej blifvit gjorda ®eh torde, denna §. alltså förblifva oförändrad.
Detta allt underställes vördsamt Rikets.
Ständers upplysta bepröfvande t och varda de emot pluralitefens tanka af Rtskillige ledamöter anförde särskilda meningar och reservationer, enligt förbehåll, uti hosföljande ProtocoIlsUtdrag bifo-. gade.
Stockholm den 30 öctober 1-823..
ZJtdräg af Protocollet, hållet hos lilMils Högloft Ständers BancoUiskott den 30 October 1823. S. D. Vid justering af Höglol'1.
BancoU>. skottets förnyade Utlåtande till Rikets Ständer, 1 anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 4 9, samt det dervid bifogade generella förslag till Regleinen-tariska. stadganden för RåneContoiren i Vestra och Södra Provincerne, åberopade nedannämnde Herrar Ledamöter deras, vid ärendets afgörande, yttrade särskilda meningar, hvilka enligt förbehåll skulle bifogasUtskottets ofvanberörde förnyade Utlåtande, neni-; ligen:
I Jr åsa om fördelning af hela det för Dig sconlrörelsen i allmänhet beviljade anslag.
Herr RevisionsSecreteraren Stråle, (Se Bilagan Litt.
Å) Härmed förenade sig Herr Prosten Has*■- selroth.
Emot Utskottets förslag om LaneVistricteniindelning.
Be tank an den. 15$ Herr Lagmannen Ullberg åberopade dess till “Valloll.
BorgareStåndets Protocoi! härom anförde mening, att då det hufvudsakligaste ändamålet med BaneoDisconfens 'utgrening vöre att bereda en lättare och säkrare kännedom om Lansokarrdes och Cautionisters vederhäftighet, och det vore medgifvet att Wermland hade sina flesta reia* tioner, och dref nära sin hela rörelse på Götheborg, nämnde Landskap äfven i följe häraf, bor» de tillhöra Götheborgs DiscontDistrict.
Häruti instämde Herr BruksPatron Bjuhr.
J anledning af Utskottets tillstyrkande om obegagnade medels vfverftyttande från ett
DiscontContoir till ett annat, sorn deraf kart vara i behof.
Herr IievisionsSecreteraren Stråle, Herr Majoren Reutersköld, Herr Kammarherren Friherre R ålamb, Herr Doctor Lundblad, Herr DornPro*. sten Wijkman, Herr Rådmannen Lundgren, Herr Grosshandlaren Göransson, Herr BruksPatron Bjuhr och Herr Lagmannen Ollberg, förenade sig i det yttrande, att stora olägenheter skulle uppkomma af ett särskildt anordnande om ett Contoir» behållning, hvilken, om det ock någon gång skulle inträffa, att antagliga lånehandlingac saknades för dess användande, likväl genast efter remitterandet deraf till ett annat Contoir, kunde blifva behöflig för det Contoirs egen rörelse sorn den utlemnat: att genom följderne af en dylik godtycklig förhöjning uti den för hvart och ett Contoir anslagne summa, ändamålet, roed ett visst bestämdt belopp, skulle förfelas, och enär mais kunde antaga att HufvudContoiret i Stockholm hltfve det sora allena, kornaag att förskjuta paedgK 154 Banco Utskottets Betånhanden. till de andra Contoiren, samt en längre tid skul*
Je erfordras, innan ett lemnadt förskott kunde återfås, misiningen deraf ofta skulle sätta DiseontVerket härstädes ur tillfälle att fylla Uånebehofyen hos de Rikets innevånare, som hos detsamma barde söka sina understöd, så att endast orteme under de mindre
DiscontContoiren da skulle draga fördel af den tillstyrkte öfyerlåtelsen, på bekostnad af liela den öfriga delen af Riket, hvars näringar, handel och rörelse uteslutande borde begagna den lånetillgång, sorn i Utskottets Utlåtande blifvit föreslagen, att bestämmas fö?
BancoDiscanten i Stockholm, Angående stället Jör det Södra Contoiret$ förläggande Riksdagsmannen Måns Maisson från Chri* stianstads Rän.
(Se Bil, Litt, B.) Herr CorntnerceRådet.
Cronius.■ Jag har förut yttrat min öfvertygelse, att Christianstad och ej Malmö vöre rätta stället, der den södra Diskonten borde stationeras, hvartill jag visserligen skulle kunna framlägga flere skäl än de af mig anförde, men vill endast förena mig med Riksdagsmannen Mårts.
Mattisson uti dess reservation mot Utskottets beslut örn DiscontCoqtoirets förläggande i Malmö.
Riksdagsmannen Johannes Andersson från Skaraborgs Län, instämde äfven mod Riksdags-’- mannen Måns Mattisson.
Vid 3 eije §.
Herr C.apitainen von Hohenhausen yttrade i Banco-Utskottets Petänkanden.
155 gtt då Hern Capitaine!} vöre öfvertygad att det föremål, sorn söktes genom BancoDiscontens utgrening i Provinserna allena måtte vara, att med bibehållande af'säkerhet, ordning och samband
Uti det hela, underlätta lånetillgången för innevåqarne i de aflägsnare proyincerne, hvilka haft men utaf
Discontens läge i Hnfvudstaden, så i afseende på svårigheten, att här. ega pålitliga Commissionairer, som äfven att till vederhäftigheten blifva kände af DiscontDir-ectionen.
Hetta ändamål syntes Herr Gapitainen lika vä! och bättre kunna vinnas, derigenom att Blullrnägtige i Ranquen tillsatte Pirectioner vid FilialDiscontetne och ansvarade i ett för allt för deras förvaltning, än genom särskildt val af ett slags F u Hmäg ti ge, anstäldt af Rikets Ständer och satte uti ett halft beroende utaf deras Fullmägtige vid Hufvudverket, utan möjlighet att bestämdt uppdraga gränsen för detta beroende, som måhända komme att rubba det nödiga sambandet uti det hela, Herr Capitainen kunde icke med Utgkottet instämma der. uti, att Rikets Ständer sjelfve skulle bättre än deras Fullmägtige i Ranquen kunna verkställa valet af Directeurer i Provincerne, ty, oberäknadt vanskligheten utaf de slutna valen, sorn ske i stora massör, der största delen icke känner de personer, på hvilka de skulle votera, och i och för1)vilka val ingen enskild ans.varade, torde ett mindre antal personer med denria ansvars skyldighet
Säkrare och vida lättare kunna urskilja; och utse de mest t jeni ige, helds.t då frågan icke möjligen kan afse en förmån för Rikets Ständer uti detta val eller ett behof af Ståndsrepresentation Så® iBanco-Utskottets Hetiinkandert. omnämnde LåneContoiren, hvilkas Direction Herr Capitaine^ ansåg vara lämpligt sammansatt, o ra ilen utgjordes, utom BancoOmbudet, af en Magistratsperson eller en annan lagfaren man, en Handlande och en landtbrukare, alla valde inom districtet.
Härmed förenade sig Ordföranden Herr Of•versteKammarjunkaren m. m. Friherre Adelsvärd, Herr BevisionsSecreteraren Stråle och Herr Qfj; yer HofPredikanten- Doctor Hedrén^ Vid 5.te §.
A. Rörande Dirscteurernes arfvode.
Herr BevisionsSecreteraren Stråle ansåg för sin del Utskottet icke böra göra någon ändring uti sitt redan afgifna förslag, som till summan utgjorde mer än hvad Directeurerne vid BancoDiscontVerket egde och vore grundad! på det förutsättande, att de personer, sorn valdes och emottag©
Directeursbefaltningen, icke skulle göra afseende på den större eller mindre belöning de derföre erhöllo, utan på det förtroende dem iemnades genom detta uppdrag och 'den nytta de under utöfningen deraf kunde bereda orterne, emedan dst icke kunde betviflas, att allt det goda man vän.* tade af dessa inrättningar skulle förekommas om penningevinsten blefve motivet för åtagandet af Directeursbefattningarne.
Häruti instämde Herr BruksPatron Bjuhr och Herr Lagmannen Ullberg med tillägg, att då Directeursbefattningen vid DiscontContoiren icke syntes böra upptaga mera än en högst tvenne, .dagar i veckan, någon tillökning \ det förut fö - Banco Utskottets Betänkan den. seslagna arfvodet af 333 R:dr 16 sk., destomin. dre borde ega rum, som Riksens Ständers Fullmäktige i Banquen och RiksgäldsContoiret, med hvilka Discont.Directeurerne i och för denria deras befattning på intet vis kunde jemfdras, icke ega högre aflöning än 666
R:dr 32 sk. hvardera, och de af BaricoFullmagtige, som deltaga L 'DiscontStyrelsen i Stockholm särskildt derföre ej mera än 250 R:dr, hvilken sistnämnde summa Herr Lagmannen trott lämpligast hade kunnat föreslås äfven för Hirecteurerne vid de nva Contoiren.
Herr Capitainen von Hohenhausen yttrade, att fullkomligt delande den tanken, att personer borde väljas, hvilka åtogo sig
Directeursbefatt-i ningen af nit för det allmännas gagn och icke för löneinkomsten, som endast borde beräkna3 svarande mot de kostnader sorn denna befattning kunde ådraga, Herr Capitainen likväl trodde denna beräkning felaktig, då Götheborg och i synnerhet
Malmö voro lika dyra orter att lefva uti, sorn Stockholm, hvarest arfvoden för Fullmägtige i Banquen och RiksgäldsContoiret voro 100 procent högre; och att Herr Capitainen derföre, och enär lika beräkningsgrund borde för alla Rikets Ständers Fullmägtige ega rum, icke kunde finna någon giltig orsak att bestämma en lägre summa än för nyssnämnde Fullmägtige vöre anslagen.
Herr Heffler var af lika mening med Herr Capitainen von Hohenhausen.
Riksdagsmannen Petter Andersson från Kallands
Län anförde: jag har alltid varit af dea unke, jtt jjcfyodet för dc blifvaode
Dixecteureinel 158 BancoTJtsiot.tets Betiinkariden. vid DiscontContöiren i Götheborg och Malmö botde vara lika med det som blifvit faststäldt för Fullmägtige i Bahcjuen, nemligen &66
Fhdr 3 2 sk.
Banco, och jag liar ännU icke Sett denna mening vederlagd genom några gällande skäl; i/ikväl har jag för att irigå uti en jemukning, sorn man tyckes bitska, jag vet icke af hvad orsak, inskränkt mitt egentliga yrkande till blött 600 lt:dr.
Men äfven detta har icke Vtinnii bi* fall.
Jag kan emellertid icke inse, hvarföre eh Kikets Ständers Fullmägtig vid ett BancoDiscontContoir i Götheborg eller Malmö icke skall égä lika löningsviikor nied sina likar i Stockholm t* En Fullmägtig i Banqiieri, som Väljes till .Dire. cteur vid
DiscoUten i Stockholm, erhåller särskild tillökning för denna befattning, och likväl
Vill mari bestrida en Fullmägtig vid FrovincialContoiren, hvilken tillika är Directetir, till och ined det belopp, söiri blifvit bestämdt för Fullmägtige i Stockholm, Uti deras blotta egenskap af sådana, utan att Utöfva Directeurs-functiönem jag tror mig häruti hnna nog mycken incönSetjuéns uti uppgörandet af deritia F/öheteglenng; hvad söm är billigt och rättvist för den erta, rnåste äfven vara det för den andira lindet: lika förhållanden, och att dessa i allmänhet här ärö desamina, derom lärer ingen strid kunna uppkomma.
Hvad sjelfva befattningarhe angar, kulina de icke anses vara af olika vigt, derföre att de Utöfvas i Götheborg eller i Stockholm; Det är samma Verks angelägenheter sora skötas, och ansvaret är detsamma för dem, som förvalta deon Hvad underhallskostnaderne .åter beträffar, så lärd Banco-lJtskottets Betiinkamlen.
159 de ej vara mindre i Götheborg och Malmö än i Stockholm, på hvilket sednare ställe hushyrart
Väl möjligtvis torde vära drygare, men hvaremot andra förmåner mäste saknas eller drygare betalas på de förra otterne, hvarigehöm jemvigt är fullkomligt återställd
Man torde invända att Fullrnäglige för Götheborg och Malmö komma att Väljas inom Districteriie och till och med inom Städerna sjelfva, Och ätt de Vaide således icke tillskyndas någon synnerlig ökad kostnad i och för deras nya befattning, emedan de i alla fall befinna sig på stallet.
Om detta än vöre fallet, hvilket det likväl aldrig kart blifva för BondeStåndets Ftillmägtige, hvilka måste öfvergifva sitt hem och öfverlemna vården biri sin egendoms skötsel åt andras liander, så är det döck alltid en tillfällighet och icke någbt stadgande Vilkor.
Men våra beslht böra icke grailda sig fia tillfälligheter, iitan på visshet.
Det bör emellertid härvid anmärka^, ait de flesta
Och snart sagdt alla BanfcoFullmägtige af Bidderskäpet och Adeln, Preste- och BörgareStåhdehj ärö böendé i Stockhblmj eller i anseende till andra befattningar uppehålla sig derstädes och likväl har ibgen yrkat, att mart af denna otsak skall minska dessa Fiillmägtigeä arfvode; mitt mening är icke eller att yrka något sådant, men jag vill, att lika prlnfcipet skola föras till lika resultat.
Utskottet, detta allt oaktadt, icke trott sig kuntia medgifva de af mig föreslagne 600 fhdr Banco tili arfvode för Ftillmägtige vid PrövihcialCöntoiren, blif*
Ver mitt oeftergifliga påstående, att arfvodet må bestämmas till 500 R:dr jemte 6 6 Brdr 3? sk. iGo Banco- Utskottets lielän t anderi; resepenningar årligen för den Fullrri agtig, som bor utöfver 2 mil ifrån elen stad, der han såsom Directeur vid
DisconiContoiret hommer att ega befattning.
Riksdagsmannen Johannes Andersson från Skaraborgs Lån : (Se Bil.
Litt. C.) Härmed förenade sig Riksdagsmännen Gustaf Ln rsson från Stockholms Län och Anders Nilsson i Tottarp af Malmohus Län. B.
Rörande BancoOiniudets och Betjeningens cfiöning.
Herr Capitainen von Hohenhausen reserverade sin mening, att då, såsom redan vöre an» fördt, lifsmedel och hushyra vore dyrare i Malmö än i Götheborg, och enär en ökad Lånefond på det sednare stället gåfve tillfälle till större spordar, Herr Capitainen icke funné anledning' alt fastställa lägre löne vilkor för DiscontContoirets betjening i Malmö än Götheborg, helst görornålen, i synnerhet hvad tiden beträffade att uppehålla sig på arbetsrummet, icke behöfdes mindre på det förra an sednare stället, och att den olika norm eller proportion i aflöningsbeloppet emellan Tjenstemännen, som nu funnes föreslagen, i alla fall icke syntes på något skäl kunna grundas.
BancoOmbudets lön syntes Herr Capitainen böra förhöjas, eller ock hnn få behålla hela lönen i Banquen.
Denne Ämbetsman, på hvars oförtrutna omtanka viri målens utredande och föredragning hufvudsakligen berodde säkerheten uti Administrationen, boule vara så lönt, att han fulle Banco Uttkottots Betänkanden.
161 fullkomligt ersattes olägenheten äf sin. placering på fremmande .ort, och göres mån om att bibehålla en befattning, vid hvilken inga sportlar, af hvad namn och beskaffenhet de än må vara, borde honom tillåtas, och hvilket vöre alldeles nödvändigt, om han som ojäfvig
Domare skulle hafva rösträtt- i 'Directionen.” Pierr Biskopen Doctor Almquist och Herr BruksPatronen Bjuhr instämde med Herr Capita inen von Hohenhausen.
Riksdagsmannen Anders Nilsson, från Malmöhus Jjän, anförde:
' Underden nu slutade öf. verläggningen inom Höglofl.
Utskottet, rörande Reglementet för de blifvande DiscontContoiren , har jag, ehuru förgäfves, sökt fästa uppmärksamhetero på den brist af ali princip, som visat sig vid regleringen af RöningsSialerne för nämnde Contoirs Tjenstemän, hvarföre jag nu får anhålla att mm derom yttrade särskilda -tanka må få till Respective RiksStånden åtfölja det afgående Betänkandet Rör RiksStåndens Fullmägtige samt Ban. hens Ombud, har Höglofl, Utskottet ansett det årliga arfvodet böra blifva lika, så vid DiscontContoiret i Götheborg, Som vid det i södra otterne ■; men deremot anslagit ett vida mindre lönebelopp för Tjensternänneti å det sednare stället, emöt dem å dét förra, hvartill såsom skäl blifvit anfördt, att göromålen å bägge ställena. komma att blifva olika besvärande.
Jag lemnar derhän, huruvida detta skäl eger något värde och om icke, såsom fallet är inom andra Arn.
Bihakg till Riks, Sit Brot» .1833, 6 te Sami, N:0 u 3.6* BancoTJ t slottet* Betänlanden. betsverk, lika-ijenstegrad bör berättiga till Iliea löneförmåner, titan afseende på olikheten i göromål å särskildta ställen; men faster mig endast dervid, att Höglofl.
Utskottet för att vara consequent, då bordt låta samma skäl gälla vid bestämmande af StåndsFullmägtiges. och B an oa O mbudens arfvoden, emedan äfven för dessa, sysslosattningen måste blifva olika trägen.
Såsom vidare bevis på huru litet någon viss grandsats 'fått råda vid löneregleringen, får jag anmärka, ätt ehuru vid DiscontContoiret i Götheborg Bokhållaren och Regist ra torn blifvit tillagÖe ,|:delar hvardera, samt Ombudsmannen delat af det lönebelopp Kamereraren derstädes/kemmer att tillgodonjuta, hafva deremot, vid
DiscontContoiret för södra orterne, Bokhållaren och Registrätorn måst åtnöja sig med blott ^delar hvardera, samt
Ombudsmannen med hälften af den lön, sora blifvit föreslagen för samma Contoirs Kamererare.
De nu gjorde erinringar torde ådagalägga nödvändigheten ätt, med förkastande af Högloft.
Utskottets förslag till DbningsStat, uppgöra en ny, efter ordentliga och vissa grunder inrättad, Reglering af Tjenstemännens löner; emedan det annars måste hända, att man för att afhjelpa den orättvisa, som blifvit emot vissa Tjenstemän begången och införa något principen ligt i pla nen för det hela, efteråt skall nödgas lappa på det ofullkomliga arbetet och bevilja Tillökning i en del af lönerne.’’
Vid 7 de Herr Capitainen von Hohenhausen yttrade: Banco-Utskottett Betånkanden, att ela erfarenheten, t afseende på hvad som fordrades till säkerhet för Assignationer i Bartquen, längesedan torde vara vunnen, det syr>*s Herr Capitainen lämpligast att, på det Utskottet kunnat (ill Rikets Ständer inkomma ined ett fullständigt förslag infordra Herrar BanCoFullmägtiges tanka derom, heidst Commissariatet, -uti Utlåtande angående belåningen på jern vid DiscontContoiret i Götheborg, ti11- kännagifvit, att, i fall Assignationer fastställdes, Commissariatet tlå ville afgifva särskildt yttrande i ämnet, samt under öfverläggningen om de med Assignationerne nödige ansedde försigtighetsmått inom Utskottet, uppstått fråga om egenteligen trenne tillägg i föreskrifterne, nemligen att valeuren skulle med. hvitstämpel vara tryckt på Blanquetterne: att desse Blanquetter skulle numererade afsändas från Banquen, derigenom en större controll ansågs vinnas i det nummerordningen redan på förhand vöre gifven på dem sorn aflemnades till Contoiren, och att Assignationerne vid utgifvandet skulle i likhet med större Bancosedlar transporteras på viss person.
Häruti instämde Herr Bruks-Patronen Bjuhr.
Vid 10 :de §.
Herr Leffler ansåg, att om några advislistor skulle finnas nödige, borde desamma meddelas så väl ifrån BaneoDisconten i Stockholm till
DistrictContoiren, sorn ifrån dessa till HufvudContoiret, emedan den åsyftade 'i64 SancoZJtsiöttits
Betänkanden *contro’len i annat fall icke skulle blifva full* ständig Härmed förenade sig Herr Kammafher» •börrén Friherre Rålamb. Vid ii §.
Herr -Capitainen von Hohenhausen: ”Sedan Riksens Ständer beslutat att den fond,' som uti Discontväg får utlånas, skal! utgöra ••8f millioner, hvarutaf 500,000 R'dr Banco på. publika papper, syntes mig någon beläning på sådane documenter icke kunna sträckas utöfver denna summa af 50o-000 R:dr; hvarutaf åter följer, -att antingen skall denna fond för* delas pä de irenne HisconfContoiren eller ock bibehållas uteslutande vid ■ MufvudCont-oiret 1 Stockholm, der beläning på dessa papper borde meddelas utan afseende på orten, der den lånsökande vöre mantalsskrifven.
Med antagande, att det sednare alternativet vöre det tjenlig?.ate, torde bäst vara att föreskrifva, det HistrictContoirens Tjenstemän, i likhet med dessa ContoirsFuH magt ige, endast uti HufvudContoiret i Stockholm få begagna denna låne•rätt "på publika papper.” Vid 12 §.
Herr RevisionsSecreieraren Stråhle yttrade: ”att då det måste rnedgi-fvas, att de -Lane* behöfvandes
Relationer och närmare förhållanden icke alltid kunna vara inskränkte inom de för Contoirens rörelse ahviste
Districter, det vere ett alltför strängt tvång, att nödgas anskaffa Cautionister inom samma Bistrict, och ansåg Herr RevisionsSecreteraren derföre det MancoUtskotrels Betänfcanden.
165’ a3ei billigheten fordi ade, att det tilläts
Dire» ctionerne, att såsom Cautionister. antaga personer utom .LåneContoireis DLstricf, beldst säkerheten. derigenom icke blefve tubbad om det stadgades, att en utom Uistrictet boende Cautionist skulle, för att antagas, med betyg fran, det Contoir' hvarunder han lyder, styrka oki och till hvad belopp han derstädes såsom Låntagare och Gäutionist ingått, samt om det förbehåll tillika utfästades att han sedermera vid det Contoir, som ett sådant betyg utglfvit icke såsom Gäutionist godkännes förr än hapt med vederbörligt intyg visat sig vara fri från den borgen lian vid annat Contoir ingått.” Herr Kammarjunkaren Pereswetoff Morath, Herr Kammarherren Hampa ar hjelm, Herr Prosten Hasselroth, Herr Leffler och Herr Nilsson förklarade sig vara af enahanda mening ined Herr RevisionsS.ecreteraren Stråhle., Vid 19 §.
Herr Prosten Hallström reserverada si» mening, att beläning på Jern och Éxportafai.e Effécter, så Sorn en åtgärd'af alldeles skiljaktig beskaffenhet fran Discontröreisen, leka borde tillhöra DisoontGontoiret i Götheborg, emedan dels detta Contoir derigenom skulle förvandlas till en särskild Lånebank-; hvarifrån Fastighets- och Odlingslån med samma skäl kunde utgå, och dels den vidlyftiga .Bokföring och de Räkenskaper, sorn, i och för först berörde beläning, särskildt blefvo nödvändig», .tilläfventyrs, genom b.eliofvet af ees okad t jeta* l6ö BaecoVtskottets Betänicndert. stemanna personal, skulle föranleda till
Dya kostnader utan något ändamål, enär belåningen så väl hädanefter, som hittills kunde hos Banken i Stockholm verkställas.
Häruti instämde Herr Bagmannen Ullberg och Herr Borgmästaren Hambrasus, Vid a 5 §.- Herr Bagmannen Ullberg anmärkte ate det icke vore stadgadt huruvida Bevlsorerne få vara Gäldenärer eller icke uti det Contoir, hvars Styrelse och förvaltning de skola granska; för sin del Önskade Herr Bagrnannen att det måste utfästas, att ingen annan än den, som icke häftade för skuld i DiscontContoiret, kunde blifva vald till Revisor dervid; äfvenledes ansåg Herr Bagrnannen, att då Direeteuxerne öfver DiscontContoiren blefvo Rikets Ständers valde Fullmägtige, borde, i enlighet med hvad för Rikets Ständers Fullmägtige t Stockholm eger rum, deras förvaltning endast prasliminariter granskas af Revisarerne, och pröfningen deraf i sista instancen samt dechargens meddelande tillhöra Rikets Ständer sjelfve.
Uti hvad Herr Bagmannen Ullberg yttrat om dechargens- meddelande instämde Pierr jDomprosten Doctor Wijkman, Ut supra.
In fidem Protocolli, G. Heltingius.
Bänto-'Utskottets Betänk anden- 16/7 Bil.
A Andamålet med BanceDiscontens fördelning uti 3tne Contoir, hvarutaf 2tne skulle Vara uti Westra och Södra Provincerne, har jag föreställt mig vara, dels att de