Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer något Förslag uti ämnet, sä förenade sig Herr Doctorn och Biskopen med Herr Doctor Wijkman uti dest afgifne utlåtande.
Riksdagsmannen Anders Jansson Hyckert yttrade:
"För min del inser jag ganska wäl de manga olägenheter, närvarande Representationssätt 646 Expeditioner till Riks-StLnden. medför, och således nyttan af en förändring deruti; men sä länge icke alla äga jenmade och lika interetzen, och således ej wid sina besluts tagande kunna endast hafwa afseende pä det allmänna bästa, det helas wäl, kan jag icke inse hwad nytta en Nepresentations-förändring för mitt Ständ skulle medföra, och wägar derföre icke för det närwarande nägon sadan tillstyrka."
Härmed förenade sig Riksdagsmännen NilS Häkansson frän Skäne och Jon Jonsson frän Blekinge.
I7t 8upra.
Dr krotooollo N:o 37.
Med yttrande öfwer twänne hos Ridderflapet och Adeln, i anledning af ExpcditionsUtskottetS förslag till underdånig flrifwclse angående Wargeringen, uppkomna frägor").
Wördsanit Memorial.
Dä wid Justeringen uti Högloft.
Ridderskapets och Adelns Plenum af Expeditions-Utskottets Förslag till underdänig skrifwelse, rörande Wargeringens upplösande, och efter yttrad anhällan, att Högloft.
Ridderskapets och Adelns särskilda mening i Expeditionen äswen mätte införas, sräga uppstätt, dels om tre Ständs beslut öfwer detta mäl borde anses gällande, dels huruwida, enär en Expedition efter tre Ständs beslut blifwit sör *) Expedieradt blott till Ridderflapet och Adel».
Memorial N:o 37. 647 fattad, i densamma det fjerde Ständets mening kunde inflyta, har Högloft.
Nidderskapet och Adeln, sedan Herr Grefwcn och Landtmarskalkcn, efter wägrad Proposition till förändring af ExpeditionsFörslaget, förklarat ärendet för hwilande, behagat anmoda Constitutions-Utskottct, att med sitt utlåtande öfwer desia bägge stridiga frågor inkomma.
Ester noggrannt öfwcrwägande häraf, och dä Utskottets ätgärd harwid, enligt Riksdags-Ordningens 55 §, endast sträcker sig till plöjningen af fraganS stridighet eller enlighet med Grundlagen, får Utskottet först wördsamt förklara sin öswertygelse, att, da sättet huru förekommande ämnen böra afgöras är tydligen utstakadt i Riksdags-Ordningens 75 §, hwaruti 73 och 80 M af RegeringsFormcn ej finnas undantagne, mäste fragan om Wargeringens upphörande, hwilken ej kan hänföras under andra än de bada sistnämnde 88, kunna i laglig ordning afgöras genom tre Stånds sammanstämmande beslut.
Beträffande äter intagandet uti Expeditionen af Högloft.
Ridderskapets och Adelns särskilda tanka, anser Utskottet sädant desto mindre lämpligt, som Riksens Ständer ej böra kunna framställa mera än Riksens Ständers werkliga beslut, och dä dcfiutom, genom den skiljaktiga meningens införande, twärt emot all wänlig formalitet, beslutet ej förändras eller förlorar sin werkan.
En Ledamots särskilda yttrande bifogas härjemte.
Stockholm den 28 Martil 1810.
> Pa Constitutions-Utskottets wägnar:
Olaos bllomiug.
Oarl v. Uossustoin.
Oaniol Morstoin. ft:son H/olrort O. 648 Expeditioner till RikS-StLndeu.
Bilaga till Mem. N:° 37.
Ständers Constitutions-UtskottS Protokoll den 28 Martti 1810.
S. D. Under öfwerläggningen om den frän Högloft.
Ridderskapet och Adeln remitterade stridiga fräga om utfärdandet, efter tre Ständs beslut, af en underdänig skrifwclse, rörande Wargeringens upplösande, yttrade sig Herr Lagmannen Silfversparre som följer:
"Orsaken till nu föreslagne tilläggning lärer wäl böra igenfinnas i den farhäga, att, sedan Beredningen af detta mäl blifwit handteradt af Oeconomie-Utskottet, och Riks-Ständen derefter fattat deras beslut, den slutsats skulle kunna dragas, att hela detta ärende more blott ett Beswärsmäl, hwarä det skulle ankomma pä Regeringen att göra afseende eller ej; men härwid förekommer: 1:o
Att behandlings-sättet wid sakers beredande inom Ständen, om också i afseende pä Remifier nägon gäng mifitag skulle förelöpa, aldrig kan förändra sjelfwa sakens natur af Beskattnings-, Bewillnings-, Oeconomie-, Lag- eller Grundla,gsfräga, sädan den i Regerings-Formen blifwit uttryckligen bestämd, och att följaktligen oswannämnde behandlingssätt wid sakers beredande ingalunda autoriserar Regeringen, att anse en sak annorlunda än Grundlagens ordalydelse föreskrifwer; ett medgifwande af Ständer och ett förhällande af Regeringen, som wore häremot stridande, skulle med detsamma wara att införa ett helt annat förän - Bilaga till Mern.
64» drings- eller förklarings-sätt af Regerings-Formen, än denna uttryckligen anbefallt. 2:o Wid tillämpning häraf pä förewarande fräga finnes tydligen, att den ena delen af Riksens Ständers beslut, med instämmande uti den af Konungen till Rotarnes rättwisa och billiga lättnad redan widtagne ätgärd, innefattar en underdänig önskan om defi snara »verkställande, och den andra delen ater ett utlåtande, som bestämdt förutsätter, att i framtiden ej något steg mätte widtagas, som strider emot 80 §:n af Regerings-Formen.
Dä nu syra Ständ beslutit allt detta, och trenne
Ständs beslut warit tillräckligt i frägan om upphäfwandet, som nu ensamt blifwit afgjord, hwaremot frägan om äterinförandet af en sädan inrättning nödwändigt skulle reducera sig till ett Vewillningsmäl, anser jag Expeditionen, sädan den är föreslagen, wara ganska behörig, äfwensom jag finner, att särskilde Ständs motiver ej kunna inflyta i Expeditioner, säsom börande uttrycka blott de meningar, hwilka deciderat beslutet, och att för den skull Herr Grefwen och Landtmarskalken warit fullkomligen berättigad, att icke pä motionen om en sädan särskild menings införande i Expeditionen göra nägon Proposition." 17t 8upra.
Lx krotooollo D. 650 Expeditioner till Riks-Ständen.
Med förslag till ändringar i 23 8 RiksdagsOrdningen samt 53 Z Regerings-Formen.
Ständers pröfning och antagande wid nästa Riksdag, får ConstitutionsUtskottet härmedelst wördsamligen öfwerlemna hosföljande af Herr Doctorn och Biskopen C. von Rosenstein uppgiftte och af Utskottet godkände Förslag till förändring och förklarande af twänne Grundlagens särskilda föreskrifter.
Dä 52 § uti Regerings-Formen stadgar, att Ärke-Biskopen alltid skall wara Taleman för Preste-Ständet, men 23 § af Niksdags-Ordningen innehäller, att när, i händelse af underläten kallelse af Stats-Nädet, de i wederbörande till Riksdag kalla, Ridderskapet och Adeln dä borde nämna Landt-Marskalk och de öfriga Ständen hwart för sig sine Talemän, böra orden och de öfrige Ständen utur denna § af Niksdags-Ordningen utgä, samt i det stället sättas: och Borgare- samt BondeStänden.
För att bringa 53 8 af Regerings-Formen till fullkomlig enlighet med 37 8 af RiksdagsOrdningen, anser Utskottet den förstnämnde böra erhälla följande tilläggning, att näst efter orden Ett Lag-Utskott, att utarbeta införes följande:
Bilaga till Mem. N:o 38. 651 de frän Riksens Ständers Plena remitterade förslag till Civil etc., samt efter orden Ett allmänt Beswärs-och Oeconomiskt Utskott, att insättes: i anledning af i Ständen wäckte frägor, anmärka etc.
Pä Constitutions-Utskottets wägnar:
Olaos DleininA.
Daniel Aberstein. ck:son ll^elrert.
Oa-'/ Bilaga till Mem. N:a 38.
Som jag, wid jemnförelse af följande W uti Regerings-Formen samt Niksdags-Ordningen, trott mig finna nägon motsägelse, ledande till osäkerhet wid tillämpningen samt möjligtwis uppkommande twister i en framtid, har jag ansett mig böra sädant hos Högloft.
Utskottet anmäla, till den ätgärd defia mina anmärkningar kunna anses förtjena.
Dä 52 § uti Regerings-Formen stadgar, att Ärke-Biskopen alltid skall wara Taleman 652 Expeditioner till Riks-Ständen. för Preste-Ständet, men 23 8 af RiksdagsOrdningen innehåller: att när, i händelse af underläten kallelse af Stats-Rädet, de i 10 § nämnde wederbörande till Riksdag kalla, Ridderskapet och Adeln dä borde nämna Landt-Marskalk, och de öfrige Standen hmart för fig sine Talemän, torde orden "och de öfrige Ständen" uti denna 8 af RiksdagsOrdningen böra utgå, samt i det stället sättas: och Borgare- samt Bonde-Ständen.
Stadgandet i 53 § af Negcrings-Formen: att Lag-Utskottet har att utarbeta Förslag till Civil-, Criminal- och Kyrko-Lagarnes förbättring; samt att Oeconomie-Utskottet borde anmärka brister i de Allmänna Hushällnings-anstalterne och förändringar deruti föreslå, synes i min tanka icke alldeles öfwerensstämmande med 37 § af Riksdags-Ordningen, forn förklarar: att intet Utskott, Constitutionsvch Banco-Utskotten undantagne, more berättigadt att mäcka frägor till afgörande i Riksens Ständers Plena, eller att upptaga andra ämnen, än de frän Plena remitterade.
I anledning häraf, och dä meningen afRegcrings-Formens 53 tz icke lärer kunna anses mara, att Lag- och Oeconomie-Utskotten borde äfwen utan remih frän något af Riks-Ständen fä wäcka frägor samt utarbeta Förslag till Lagarnes förbättring äfwensom anmärka brister i Hushallnings-anstalterne, fär jag i ödmjukhet hemställa, om icke uti 53 tz af Negcrings-Formen näst efter orden:
Ett Lag-Utskott, att utarbeta, mä införas: "de frän Riksens Ständers Plena remitterade Förslag till Civil" etc., samt efter orden:
Ett allmänt Besmärs- och Oeconomiskt Utskott, Memorial N:o 39.
6S3 att kunde insättas: "i anledning af erhällne remisser".
Stockholm den 28 Martil' 1810.
N:o 39. Z anledning af wäckt fräga om införande i Kyrkobönen af orden: Swensta Folket. Wördsamt Memorial.
Till Constitutions-Utskottet har Högloft.
Ridderskapet och Adeln under den 13 sistlidne Januarii behagat remittera ett af Herr Ryttmästare» Grefwe Axel Hamilton ingiswet och in Plcno uppläst Memorial, hwaruti, med erindran derwid, att Riksens Ständer är 1789 blifwit ur Kyrkobönen uteflutne, yrkas att hädanefter, såsom förut warit brukligt, ,natte i denna bön, näst ester det Kongl. Huset och framför trogne Embetsmän, Swensta Folket införas.
Constitutions-Utskottet, som anser sig öfwertygadt, att i hwarje redlig Swensk mans hjerta är Swensta Folkets wäl alltid inneslutet uti dest öfriga 654 Expeditioner till Riks-Ständen. förböner, har likwäl, i anledning af den nu wäckta fräga, trott sig böra erindra om den skilnad som är emellan Reglementariska författningar och sädana stadgande», som anga ett utwidgande eller en förklaring af Grundlagen, och hwilka sednare äro de enda som ligga inom gränsen af Utskottets befattning.
Dä ingenting för Riksens Ständers werkliga magt eller anseende genom upplifwande af en sädan formalitet skulle winnås, lärer den icke eller kunna anses annorlunda än som ett af föremålen för sädane Reglementariska stadganden, hwilka tillhöra den »verkställande Magtens åtgärd, och hwilka Riksens Ständer derföre torde göra bäst att till desi omsorg öswerlemna.
Skulle »nan äter under en mera bestämd synpunkt wilja betragta ämnet som ett föremäl för Kyrkolagen, sä hör det likwäl icke till Utskottets ätgärd, utan skulle dä i wänlig ordning af Riksens Ständer beslutas och till sanktion öfwerlcmnas.
— Dä Riksens Ständer utan twifwel sjelfwe bäst lära inse, huruwida det med deras »värdighet instämmer att göra detta ämne till ett föremäl för deras öfwerläggningar och beslut, äterstär för Utskottet endast, att till deras pröfning hemställa äfwen detta sitt »vördsamma yttrande.
Pä Constitutions-Utskottets »vägnar:
Linos blloininA. 6arl von Uosonstoin.
Daniel blborstoin.
Dson D^olrort. tiar'/ Döo^ii. -» 655 N:o 40.
Med hemställan om ändringar och tillägg i 34, 36 och 75 ZZ Niksdagö-Ordningen.
Mi ingifwet Memorial till Constitutions-Utstottet har Herr Lagmannen Grefwe Iohan Henning Gyllenborg anfört att, dä Oeconomie- och Beswärs-Utskottets arbetskrets nu mera finnes sträckt utöfwer de gränsor, Niksdags-Ordningen i 34 Z för samma Utstött förestristver, och till ämnen som icke kunde hänföras till slutmeningen af samma Z, att blott önskningar till Konungen derwid ägde rum, förmodade Herr Grefwen wara lämpligt göra en sädan förändring i nyssnämnde F, hwilken sträckte Oeconomie- och Beswärs-Utskottets Åtgärder äfwen till mäl, deri Ständer äga rätt att besluta, hwarigcnom twekan om Ärendernes behandlingssätt och ett om deras förhållande till Ständernes beslutande rättighet ofta origtigt bedömande undanrödfes.
Constitutions-Utfkottet har under öfwerläggningen härom wäl ä ena sidan funnit det, utan en uppenbar förtydning af Grundlagens ordalydelse och bestämdt uttryckta mening, den slutsats aldrig bör kunna dragas, att ett mäl, deruti beslutande rätt Riksens Högloft.
Ständer tillkommer, kunde förlora en sädan detsamma tillhörande egenskap, blott derigenom att malet blefwe till Beswärs- och Oeconomie-Utflottets utarbetande remitteradt, men deremot ä andra sidan icke trott sig böra lemna utan afseende den werkliga farhäga och det misstroende, som, ehuru 656 Expeditioner till Riks-StLnden. orätt, ett uppfattadt begrepp om ett motsatt förhällande nog allmänt utbredt.
En tilläggning, som särskildt uttrycker oftvannämnde grundsats, torde Riksens Högloft.
Ständer fördenskull icke anse alldeles öfwcrflödig, i synnerhet som deri kunde tillika innefattas ett allmänneligt stadgande i afseende pä Riksens Högloft.
Ständers obestridliga rättighet, att wid remitterande af mål, som icke egentligen höra till nägot witzt Utskott, en sädan Nemitz ma äga rum, antingen till nägot af de förut existerande eller ock för tillfället särskildt förordnade Utskott, i bäda fallen med oförkränkt bibehållande af den beslutanderätt, som i stöd af sjelfwa sakens natur, enligt Grundlagen, Riksens Högloft.
Ständer tillkommer.
Ett sädant tillägg eller rättare förtydligande, att tillsättas wid slutet af 34 § Riksdagsordningen, fär Utskottet föreslä i följande ordalag: "Wilja Riksens Ständer, heldre än att tillsätta flere "Utskott, remittera sädane nial, som till wihl Utskott icke höra, antingen till Beswärs- och Oeco"nomie-Utskottet eller till nägot af de öfrige förut "tillsatte Utstött; ware samma Utstött pligtigt att "med dctz utlätande i enlighet med erhällcn remift "inkomma; och bestämme sjelfwa ämnets beskaffenhet "efter Grundlagen, men icke den hwarje särskildt "Utskott i allmänhet uppdragne befattning, huruledes "ett mäl i enlighet med Riksens Ständers deröswer "tillhörige beslutanderätt bör afgöras."
Ehuru Constitutions-Utskottet icke kan erkänna, att det skulle tillkomma ett Ständ af skiljaktiga tankar emot de öfrige, att en sädan sin särskilda mening, jemte Expeditionen, innehällande ett Riksens Ständers beslut, i underdänighet läta bifoga och mälet likasom till Konungens godtfinnande framställa, och ännu mindre att dylika särskilde meningar i sjelfwa beslutet skulle inflyta, emedan ett Memorial N:o 40.
657 sädant handlingssätt icke allenast kunde möjligtwis medföra tidsutdrägt, utan wara menligt för Riksens Ständers beslutanderätt, och förblanda sädane mål, der denna äger rum, med blotta önskningsniäl; sä har dock Constitutions-Utskottet, som anser det lika litet kunna betagas ett Riks-Ständ, som en Privat man, att inför Thronen frambära dest angelägenheter i hwad ämne som helst af Oekonomisk beskaffenhet, trott att sjelfwa sättet af sädane Ständens särskilde meningars ingifwande till Konungen icke olämpligen skulle kunna, sedan nägon owitzhet i detta afseende försports, införas uti 36 § Riksdags-Ordningen efter de orden beswär och angelägenheter, genom följande tillägg: "samt "sädane särskilde meningar, öfwer wid Riksdagen "förefallande Oeconomiska Ärender, hwilka afStän"dernes pluralitet ej blifwit gillade, men nägot "Ständ ändock för sin egen del önskade hos Konungen fä anmäla."
Pä detta sätt förmodar Utskottet, att det i ofwanberörde mätto af Herr Grefwe Gyllenborg äsyftade ändamäl, det Konungen om sädane frän pluraliteten afwikande meningar ej mä wara i okunnighet, skall utan olägenhet kunna winnås.
Slutligen har Herr Grefwe Gyllenborg anfört, att, som 73 § Regerings-Formen omförmäler att inga nya palagor, utskrifningar af manskap eller af penningar och waror mä utan Riksens Ständers samtycke i den ordning förut nämndt är fordras, ock deraf likasom af mälets egenskap otwungct skulle sölja, att utskrifning as manskap är lika säwäl Bewillning, som nya pälagor, och borde jemnlikt den i de föregäende 88 stadgadt ordning behandlas, sä hemställer Herr Grefwen, om icke berörde 73 8 äfwen borde nämnas i 75 tz Riksdags-Ordningen jemte de öfrige der upptagne 88, hwarwid efter 42 6ö8 Expeditioner lill Riks-Ständen, Herr Grefwens förmodan alla Fyra Riks-Ständens sammanstämmande beslut fordrades för att blifwa gällande, äfwensom att 80 § Regerings-Formen af samma stal der borde intagas, helft Herr Greswen anfag en ny eller tillökad rotering otwifwelaktigt innefatta den drygaste beskattning och Bewillning.
Deste anmärkningar, hwilka wittna om Herr Grefwe Gyllenborgs sorgfällighet och nit för ett noga samt bestämdt utstakande af Konungs och Ständers ömfesides skyldigheter och rättigheter, hafwa hos Constimtions-Utstottet warit ett föremal för den noggrannaste pröfning, och ehuru Utskottet för sin del hyser den fasta öfwertygelse, att den 73 äfwensom den 80 §:ns klara och bestämda ordalydelse sätter utom allt twifwclsmäl, huruledes de mäl, som med deste äga gemenskap, böra behandlas, anser likwäl Utskottet för en pligt att söka undanrödja all möjlig osäkerhet i ett fä grannlaga ämne, samt att till Riksens Högloft.
Ständers ompröfwande wördfamligen hemställa de skäl, hwaruppä Utskottet i denna del grundar fin öfwertygelse.
Regerings-Formens 73 § innefattar tydligen under enahanda willor och behandlingssätt alla frägor om nya pälagor, utskrifningar af manskap eller penningar och waror.
Den förefkrifwer lika owilkorligcn att intetdera mä päbjudas, uppbäras och fordras, utan i den ordning förut nämndt är.
Denna ordning igenstnnes i föregående 57, 59, 61, 62, 64, 65, 69, 70 och 71 FZ, ej annorstädes.
Ehwad således den 73 8 är uti RiksdagsOrdningens 75 H uppräknad eller icke, förändrar det i ingen mätto det i sistnämnde 8 uttryckligen anbefallde förhållande, och det fä mycket mindre som dä de i denna § nämnde Articlar owedersägligen innefatta i wista delar egenskap af Bewillning, äro Le nödwändigtwis, i och med detsamma 70 och 71 Memorial N:o 40. 65!) silin as i Riksdags-Ordningen äberopade, deruti hwad deste delar anga inbegripne.
Ett annat förhållande later knappast tänka sig.
Häraf följer likwäl icke att allt hwad 73 § innehaller skall i hela dep omfattning handteras som Bewillningsmäl.
Anwisningen till det föregående wägleder en äfwen här.
Sjelfwa tillwarelfen af en wist gifwen skyldighet nti Staten är, sä midt den innefattas i sjelfwa samfundsbegreppet och deraf sig härledande allmänna pligter, såsom grunderne för skyldigheten att upprätthålla Samhällsförfattningen och att hwar i sin mon bidraga till LandetS förfwar m. m., förenräl för sadanc öfwerläggningar, hwarwid trennc Ständs beslut och Konungens bifall äro afgörande i alla fall, der icke
Grundlagens uttryckliga föreskrift bokstafligen fordrar samtlige Riks-Ständens och Konungens gemensamma beslut.
Sedan tillwarclscn och nödwändigheten af en inrättning salunda är gifwen, kommer det andra öfwerläggningssättet, som angär de dertill crforderlige behofwens generella bestämmande, hwarwid behandlingssättet är föreskrifwet i 69 § af Regerings-Formen.
Derefter förekommer slutligen applicationcn eller fördelningen af de bewiljade behofwen, dä 71 ^:ns föreskrift tvid alla tillfällen bör tjena lill efterrättelse.
Under enahanda synpunkt kan 80 § i Regerings-Formen berragtas.
Bör indelning och rotering äga ruin eller ej, är onekligen ett allmänt mäl, till hwars afgörande fordras endast trenne Ständs pluralitet och Konungens sanktion.
Bör den förändras eller ökas, är ett Befkattningsmäl, som mäste handteras efter Regerings-Formens 69 8- Huru detta stall werkställas, är en Bewillningsfräga, hwars behandlingssätt 71 Z förestriswer.
Jemte underställande af det föregäende till Riksens Högloft.
Ständers ompröfwandc, fär Con - 660 Expeditioner till Riks-StLnden. stitutions-Utskottet tillika wördsamlkgen föreslå, att till mera tydlighets tvinnande kunde uti 75 K af Niksdags-Ordningen införas näst efter 72 § "samt 73 och 80 88/ ' htvad detze twänne M röra Beskattnings- och Bewillningsfrägor, hwilka efter nyhnämnde 69 och 71 88 handtcras böra."
Pä Constitutions-Utstottets wägnar: 61a68 lfiominA.
Oarl von Ro8«Q8t6in. ch. (1.
Oalln. /t.
.Isson U^olrert.
O»»'/ Oso^rr.
Med förslag till ätstilliga ändringar i Tryckfrihets-Förordningen. Wördsamt Memorial.
Till Constitutions-Utfkottet har Herr N. W.
Stråle uti ingifwet
Memorial framställt ätstillige anmärkningar tvid flere stadganden uti den af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer sednast antagne Tryckfrihets-Förordning. Hwad Herr Sträte i dessa anmärkningar föreslagit har Constitutions-Utfkottet tagit i öfwerwägande och deribland funnit följande böra Riksens Högloft.
Ständer »vördsammeligen un - Memorial N:o 4l. 661 derställas, för att wid nästa Riksdag komma under pröfning och afgörande.
t Z 4 Momentet.
I afseende pä detta Moment yttrar sig anmärkaren:
"Utan att skrifwa en "särskild förordning, blifrver det smärt att bestämma "de fall, Lä Stadens Jurisdiktion mä utsträckas till "ett utom dest Omräde anlagdt tryckeri.
Den företagna redactionen torde dock wara bestämdare än "den att Tryckeriet ställes under Stadens "Jurisdiction, efter hwilken Stads-Domstolen skulle "kunna döma öfwer andra brott än dem, som hafwa "gemenskap med Tryckning, öfwer flagsmäl, mord "m. fl., hwilka begingos inom Tryckeriet och pä dest "grund, om äganderätten till fastigheter, om arfs"och giftorätt dertill o. s. w.
Men huru helst "stadgandet säsom en allmän regel uttryckes, kommer "det säkert att gifwa anledning till otaliga twister, "förfrägningar, förklaringar och mitztydningar.
Skall "den pä landet boende men säsom Boktryckare under "Stadens Jurisdiction lydande Personen ärswas "efter Lands- eller Stadsrätt? hwilket blifwer hans "personliga sorum i twister, som ej angä hans "handtering? hwilken stall exeqvera Utslag emot "honom.
Magistraten eller Fogden?
Dä han stall personligen inställas för Stads-Domstolen, stola "Stads-Tjenarne eller Fjerdingsmannen hämta ho"nom? o. s. w.
"En Boktryckare, som ej behörigen legitimerat "sig, bör ej strafflöst fä trycka, och, om han trycker "en brottslig skrift, bör han ej wara skyddad under "den laglige handtwerkarens Privilegium att wara "ansedd blott som Machin.
Det är ej troligt, att "någon Tryckeri-anläggare af okunnighet eller glömma underläter att iakttaga en sä enkel formalitet, "som den att anmäla sin anläggning.
Men det "kunde i sädane tider som wära hända att en rik Expeditioner till Riks-StLnden.
"och »väldig intrigant, hwilken icke wille anförtro "en wänlig
Boktryckare tryckningen af en upprors"skrift eller pasquille, eller knnde förmå honom der"till, inrättade sjelf ett tryckeri blott för detta tillfälliga ändamål, köpte sig namnet as en författare, "som genast sedan han aflemnat fin namnsedel rymde, "och ställde sig sjelf eller någon till Tryckeriets "synbare ägare antagen hyrlakej under handtwerka"cens inviolabilitct.
För en sadan möjlig händelse synes mig, att man utan att kränka den ordentligen anmälde Boktryckarens heliga rätk att "wara dum kan stadga hwad jag föreslagit."
Ehuru detta moment af Trycksrihets-Förordningcn tydligen utmärker, att pa Landet anlagdt tryckeri endast i det svin rörer förbrytelser emot denna lag lyder under Stadens Jurisdiktion, anser likwäl Constitutions-Utskottct denna mening mera bestämdt innefattas uti den redaktion as detta moment som anmärkare» föreslagit, hwaruti Utskottet ej gjort någon annan förändring, än att i stället för det anmärkaren ansett den som försummar behörigen tillkäunagifwa anläggandet as något tryckeri böra wara för alltid förlustig rättighet att Boktryckeri anlägga, hwilket straff lätteligen kan Underäs, får Utskottet föreslå att en sadan förbrytelse bör i allmänna Tidningarne kungöras, och hemställes alitsa till Riksens Högloft.
Ständers ompröswande följande redaktion af detta moment:
Privilegier
a Boktryckeri skola ej erfordras, utan staude hwar och en fritt att, utan hinder af »agon särskild författning eller något Boktryckeri-Reglemente samt utan att wara underkastad någon skråordning, anlägga sadana Tryckerier as hwad beskaffenhet eller widd honom tjenligt synes uti Stad eller inom ett asständ derifrån af högst en hals Memorial N:o 41. 663 mil.
Dä ett Boktryckeri salunda utom Stad anläggcs, skola, i alla mål, som Boktryckningen röra, Boktryckare, arbetare i Tryckeriet samt der tryckte skrifters författare och utgifware lyda under Stadens rätt.
Den ett nytt Boktryckeri inrättar äligger att, sist 30 dagar innan nägon skrift derifrån utgifwes, sä tvål hos den Stads Magistrat, hwaruti Boktryckeriet anläggcs eller under hwars