Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Götafors, Götaström och Hörle i Lagaådalen med 24500 centners tillverkning samt Elghammar, Marieholm och Åsafors till belopp af 6200 centner, hvartill inalles erfordras 53000 centner tackjern, deraf likväl en del är hämtad från Örebro läns bergslager öfver Askersund eller Mälarens hamnar till Jönköping.
Det återstående Tabergstackjernet konsumeras dels vid Ohs och Bruzaholm, dels vid bruk i Kronobergs län och Ryfors i Skaraborgs län.
Sjömalmstackjernet användes merändels till gjutgods på tillverkningsstället eller försändes till Motala, Stockholm och andra gjuterier öfver Jönköping eller till Halmstad och Skåne.
Det af Tabergsjern tillverkade stångjernet afyttras till största delen och till höga priser på tillverkningsställena, dels till bearbetning vid de många små verkstäderna för vattenoch handkraft inom orten, särdeles i Westbo härad, dels till vidare försäljning för samma ändamål i norra
Skånes skogsbygd samt äfven på slättbygden och i Helsingborg eller Landskrona.
Östbo, Sunnerbo och Westbo häraders allmoge uppköper vanligen jernet vid bruket och försäljer eller utbyter det på till och med 20 mils afstånd.
Endast en mindre del af stångjernsproduktionen vågföres i Halmstad eller i Göteborg öfver Jönköping.
Taberg i Månsarps socken innehåller ett outtömligt förråd af en välartad, men fattig och utan blandning med andra malmsorter, trögsmält jernmalm.
Till följd af dessa malmens egenskaper erfordras 3| å 4£ tunnor mätta kol för tillverkning af 1 centner tackjern, hvilket förhållande i förening med den såsom tillsats nödvändiga kalkstenens transportkostnad, oaktadt malmens låga brytningspris och jemförelsevis näi-a belägenhet till vidsträckta skogstrakter, både inskränker tillverkningens belopp och fördyrar densamma.
Detta ersättes dock genom det höga pris, hvartill Tabergsjernet såsom ämnesjern försäljes till ortens och den sydliga delens af Småland jemte de angränsande Skånska häradernes stnidesidkande allmoge, för hvars jerntrådstillverkning och mångfaldiga handsmiden detsamma äger särdeles passande egenskaper.
Emedlertid anser man inom Tabergs bergslag, att en lättad tillförsel af Nora bergslags rikare malmer skulle derstädes genom bränslebesparing bidraga till både jernproduktionens utvidgande och skogsvärdets höjande, så att en mera omtänksam skogshushållning deraf borde blifva en följd, på samma gång som Cn derjemte vunnen billigare frakt å kalksten skulle nedsätta tillverkningskostnaden.
Bruzaholms i östra delen af länet belägna bruk, hvarest äfven en mekanisk verkstad numera är inrättad, försäljer större delen af sin tillverkning i orten eller på Jönköping 57 samt en del äfven på Oskarshamn.
Cokes för gjuteriet samt Nora och Tabergs tackjern för det noggrannare smidet, äfvensom andra metaller för verkstadens behof, hämtas öfver Jönköping.
Skogstillgångarne inom denna del af länet anses medgifva en betydlig utvidg ning af jerntillverkningen, derest öfriga råämnen kunna anskaffas till billigare pris än hittills.
Klefva nickelverk i Alsheda socken af Östra härad, grundadt på nickelhaltig kopparmalm från grufvor i nämde socken, har tillverkat i medeltal årligen omkring 80 centner nickelkoppar.
Fredriksbergs kopparverk i Fröderyds socken af Westra härad är en ny anläggning, grundad på malmtillgångar i grannskapet, af hvilken dock ännu något resultat icke kan uppgifvas.
Brännvinstillverkning idkades 1858 till belopp af 226122 kannor i '15 större bränncrier och med 3 1 småpannor till omkring i 1000 kannor.
Af de större verken äro 5 belägna i Tveta, I i Norra Wedbo, 2 i Södra Wedbo, 2 i Östra, 3 i Westra och 2 i Östbo härad.
Af fabriker på landet intaga 2 glasbruk, Gyllenfors vid Nissaån i Westbo härad och Haga i Östra härad, främsta rummet med 70000 Rdr tillverkningsvärde.
Dessutom finnas i Westbo härad 4 pappersbruk, i Östbo I pappersbruk, 4 kakel- och stenkärlsfabrikör, 1 oljeslageri, 'I snusfabrik och 1 pottaskefabrik, äfvensom 1 större garfveri i Wernamo; i Westra härad 2 pappersbruk och I oljeslageri; i Östra härad 2 pappersbruk och o oljeslageriet i Wedbo härader 1 större pappersbruk, 2 oljeslageriet 4 pottaskefabriker och 2 kakelfabriker, samt i Tveta, Wista och Mo härader 2 pappersbruk, 6 pottaskebruk och 2 oljeslageriet'.
Hela tillverkningsvärdet vid samtlige fabriker, inberäknade färgerier och garfveriet utgjorde 1857 i: Westbo härad R:dr 98676.
Östbo » » 59888.
Westra » » 22027.
Östra » » 77418. Wedbo » » 38031.
Tveta Mo och Wista härader » 3457 1.
Städerna äga följande fabriker, nämligen:
I tändsticks-, 6 tobaks-, 4 läder-, 2 spegel-, 1 linneväfnads-, 4 vagn-, 2 mössfabriker och 1 metallfabrik jemte 2 färgerier och 2 oljeslageriet' med ett sarnmanräknadt tillverkningsvärde af nära 1 million R:dr.
Ekesjö: 10 färgerier, 2 garfveriet', 2 urfabriker och 1 vaxljusfabrik, producerande till ett värde af I9000 R:dr.
Grenna: 2 färgerier och 2 vagnfabriker, som åstadkommit varor för 32000 R:dr.
Bland ofvanstående fabriker föranleder tändsticksfabriken i Jönköping, som årligen producerar 20 millioner elddon, en ej obetydlig trafik med dess råämnen, som bestå af 40 ä 50000 kubikfot aspvirke, sorn numera måste hämtas på stora distanser och äfven frän Wetterns och Wenerns hamnar, 5 ä 600 centner svafvel, 1800 ris papper, 3000 kannor svart sand från Skåne samt 1500 tolftea bräder till emballage.
Såsom allmogens binäringar uppgifvas inom Westbo härad:
Tillverkning af jerntråd och messingstråd, diverse handsmiden, ylle— och linneväfnader samt laggkärl, äfvensom biskötsel, hvaraf produkterne afsättas inom orten, utom jerntrådsarbeten och smiden, som till betydligt belopp försäljas i Göteborg, Stockholm och andra städer.
Ostbo härad:
Förfärdigande till stort antal af alla slags vinter- och sommaråkdon i Tofteryds, Byarums, Hagshults, Fryeleds, Akers och Käfsjö socknar, med afsättning både Bihang. 8 58 åt norra och södra orterne, i synnerhet Skåne; samt T häktor, kardor, siktduk och andra jerntrådsarbeten i Asenhöga socken.
Westra och Ostra härader:
Linodling och väfnader af flere slag i de flesta socknar, O O 7 till försäljning på ortens marknader och i städerna.
Omkring 200000 alnar anses från dessa härader årligen afyttras.
Tillverkning af åkerbruksredskap, åkdon, möbler, laggkärl, korgarbeten, ylle- och linneväfnader, liar och andra handsmiden; jagt och fiske, samt betydlig biskötsel.
J o Wista, Tveta och Mo härader:
I synnerhet i vestra delen tillverkning af jerntråd och andra smiden, samt åkdon och väfnader.
I bruksdistrikterne. särdeles i Mo härad, är kolning till bruken en hufvudnäring.
Detta län äger ingen bergverksrörelse.
Behöflige jerneffekter erhållas från Jönköpings och Kronobergs län samt Göteborg.
Brännvinstillverkning idkades 1858 vid 17 större brännerier, till belopp af 274100 kannor, samt vid 12 mindre, som producerade omkring 15000 kannor.
Af större fabriker förekommer på landet endast Anderstorps bomullsspinneri i Lindome socken af Fjäre härad, i mil från Göteborg, med mer än 600000 II:dr produktionsvärde.
För öfrigt finnas i Laholms fögderi 2 mindre pappersbruk, i detta och Halmstads fögderier 7 pottaskefabriker, som tillverka 200 centner raffinerad pottaska till afsättning på Göteborg.
Med undantag af bomullsspinneriets tillverkning uppgår det uppgifna värdet af samtlige fabrikater för länet blott till 16114 Rdr.
Städernas fabriksrörelse är högst obetydlig.
Endast den invid Halmstad belägna Slottsmöllans klädesfabrik, med ett tillverkningsvärde af 300000 R:dr, utgör härifrån ett undantag.
Vid Warberg tillverka fästningsfångarne diverse arbeten, hvarjemte ett stenhuggeri invid staden sysselsätter 100 arbetare.
Fabrikaternes värde uppgifves år 1 857 i Warberg till 40000 R:dr, i Laholm till 5000, i Falkenberg till 7000 och i Kongsbacka till 6000 R:dr.
Såsom binäringar uppgifves inom Laholms fögderi och de östra socknarne tillverkning af yllevaror, såsom strumpor, tröjor, täcken, vadmal af dels egen, dels af förläggare i Laholm, Woxtorp och Borås utlemnad Jutsk eller Isländsk ull.
Dessa varor afsättas äfven i Stockholm och Karlskrona för flottans manskap.
Uti Hishults socken tillverkas nöthåi’Stäcken samt laggkärl, stegar och andra mindre träarbeten, äfvensom väfnader i Knäreds socken vid gränsen mot Småland.
Halmstads fögderis östra socknar sysselsätter sig allmogen mest med tillverkning af vadmal, nöthårstäcken och golfmattor, till afsättning åt förläggare i Borås samt genom gårdfarihandel.
Socknarne vid kusten drifva saltsjöfiske till afsättning i Halmstad och Falkenberg.
Inom Warbergs fögderi uppgifvas enahanda förhållanden och uppskattas afsättningen till 50000 alnar vadmal, 60000 alnar bättre linneväfnad, 120000 alnar golfmattor utom hårtäcken, foderväf, säckar m. m.
Från kustsocknarne afyttras betydliga qvantiteter färsk och saltad fisk; hvarjemte biskötseln lemnar ej obetydlig afkastning.
I Fjäre fögderi, Lindome socken, utgör förfärdigande af möbler en betydande näring.
Försäljningsvärdet uppskattas till 100000 Rdr.
Ylle- och linneväfnader äro en hufvudartikel i de öfre socknarne och vkl kusten fiske och sjöfart.
I Elfsåkers socken idkas ej obetydligt handsmide. 59 Göteborgs och Bohus Lån.
Bruksrörelsen är inskränkt till Munkedals mindre stångjerns- och manufakturverk med en årlig produktion af 1000 centner.
Dessutom finnes i Göteborg ett större gjuteri med mekanisk verkstad, äfvensom vid Jonsered i Partilleds socken.
Tackjern till omgjutning eller puddling inköpes dels från England, dels från Småland och Wermland.
Brännvin har år 1858 tillverkats vid (i större brännerier till belopp af 73832 kannor samt vid 1 mindre bränneri 900 kannor.
Fabriksrörelsen på landet är högst inskränkt i hela länet utom i Göteborgs fögderi, hvarest det uppgifna värdet å fabriksalster år 1857 uppgick till 11901935 R:dr.
Största andelarne i denna summa tillkomma 2 sockerbruk med omkring 6 millioner, 1 pappersbruk med 2 million, 10 spinnerier och väfverier med 3 millioner, 3 skeppsvarf med ^ million, 2 porterbryggerier med 750000, garfverier, färgeriet' och oljeslageriet' med <300000 K:dr.
Vid fabrikerne inom Göteborgs stad utgjorde tillverkningsvärdet 4401744 R:dr, deraf största delen belöper sig på ett bomullsspinneri samt 8 bomulls- och ylleväfverier med 1400000, 1 mekanisk verkstad med 368000 och 24 tobaksfabrikör med 748000 R:dr, samt repslageriet', segelduksfabriker och strumpväfverier.
Af de öfriga städerne äger endast Uddevalla någon fabriksrörelse, nämligen: 1 sockerbruk med 160000 R:dr tillverkningsvärde, 1 lackerings- och 1 borstfabrik, jemte färgeriet- och garfveriet-, som tillsammans producerat varor för 110000 R:dr.
Fiske, sjöfart och båtbygget! äro hufvudnäringar i skärgården och för kustbefolkningen.
Det öfre landets invånare äga ej några väsendtligare binäringar, men allmogen förfärdigar dock för eget behof alla slags redskap, husgeråd och väfnader.
Utom några spridda mindre jernmanufakturverk och kopparhamrar med obetydlig tillverkning af spik och redskap samt ett gjuteri vid Trollhättan, finnes i den södra eller Westgöta-delen af länet ingen egentlig bruksrörelse, hvaremot vid 1 masugn och 13 stångjernsverk på Dalsland under åren 1855 — 57 åstadkommits årligen 4000 centner tackjern och 103600 centner stångjern.
Länet äger ej egna bearbetade malmtillgångar, hvarföre Billingsfors masugn hämtat malmen från Lerbäcks bergslag öfver Askersund, Ostergötlands skärgård och Taberg i Småland för den obetydliga och hittills sannolikt föga lönande tackjernstillverkningen.
För hela stångjernssmidet köpes tackjernet från Kristinehamn och till någon del från Mälarehamnar.
Efter brukens olika läge och beqvämlighet lossas tackjernet i olika hamnar emellan Wenersborg och Amål, största delen dock vid Upperuds lastageplats, hvarifrån det på vexlande land- och vattenvägar sedermera föres till de flesta bruken.
Af stångjernet transporteras största delen samma vägar till Wenern, för att sedan afgå till Göteborg, hvarjemte någon afsättning äger rum på Nor^e, särdeles från Loviseholm och Gustafsfors.
Tillverkning af tackjern i större skala vid
Dalslandsbruken för eget smide har länge varit ifrågasatt, men icke kommit till utförande, af uppgifven orsak, att malmen blifvit för dyr genom brist på billiga transportmedel såväl från Wermlands och Nerikes malmfält till Wenern, som från samma sjös strand till skogsbygden.
BO Brännvinsbränning idkades 1858 vid 13 större bränneriet', samtliga spridda1 i hela Westgötadelen af länet, med undantag af 1 i Amål till belopp af 205633 kannor, hvarförutan vid 253 småpannor tillverkades omkring 180,000 kannor.
Rörande fabriksrörelsen på landet i Elfsborgs län har uppgifvits, att tillverkningsvärdet vid samtlige fabriker år 1857 utgjort i Kinds och Redvägs härader R:dr 125691.
Marks, Bollebygds och Wedens härader . . . . » 1530174.
Kullings, Åhs och Gäseneds härader » 3325. ■ Wäne, Bjärke, Flundre, Ale och Wädtle härader . » 1571607.
Sundals, Nordals och Wahlbo härader » 9565.
Wedbo och Tossbo härader » 3108.
Mest betydande bland dessa fabriker äro:
Limmareds glasbruk i Åsarps socken af Redvägs härad, Rydboholms, Rydals, Asletorps och Bastorås spinneri, väfverier och färgeri i Marks fögderi, Sjuntorps och Nääs spinnerier, samt Trollhätte gjuteri, mekaniska verkstad, spinneri och oljeslageri i Wäne fögderi.
Rörande fabriksrörelsen i städerna har uppgifvits, att i Wenersborg finnes ett skeppsvarf, 1 tändsticksfabrik samt färgerier och garfveriet1 med sammanräknadt produktionsvärde af 140000 R:dr, hvaraf på varfvet belöper sig 80000 R:dr; i Alingsås klädes- och andra fabriker, som tillverkat varor för 35000 R:dr; i Borås kattuntryckeri, färgerier, betydliga garfverier med tillsammans 430000
R:dr produktionsvärde; Ulricehamn diverse fabriker med 29000
R:dr samt i Amål dito med 12000 R:dr tillverkningsvärde.
Såsom hufvudsakliga binäringar för befolkningen uppgifvas: i Redvägs härad endast körslor, väfnader och gårdfarihandel i de södra socknarne; i Kinds härad: bomulls-, linneoch vadmalsväfnader i de flesta socknar samt gårdfarihandel i Svenljunga och omgifvande trakt; i Marks härad: bomulls-, ylle- och linneväfnader i samtlige socknar; i Bollebygds härad: bomulls-och mattväfnader, skogsafverkning, förfärdigande af laggkärl och korgarbeten samt varuforsling; i Wedens härad: husbehofsbränning, varuforsling och i en del socknar förfärdigande af jern- och träarbeten samt skogsafverkning; Åhs härad: varuforsling, gårdfarihandel, bomullsväfnad samt i Toarp något smides- och träarbete; Gäseneds härad: endast spannmåls- och annan varuforsling i en del socknar; Wädtle, Ale, Flundre och Bjärke härader: timmerarbeten och körslor; Wäne härad: endast kalkbränning omkring Hunneberg; i Nordals härad samt Gunnarsnäs, Dalskogs och Skålleruds socknar, skifferhuggning och andra stenarbeten vid Hällan och Kjellviken, äfvensom kolning och körslor åt bruken, det senare äfven i en del andra socknar; i Wedbo och Tossbo härader : tillverkning af vadmal, ylle- och linneväfnader äfvensom laggkärl, skogsarbeten samt forsling af jern och trävaror i de flesta socknar.
Den betydligaste folknäringen i länet är väfnadsindustrien i Marks och Kinds härader, hvilken, enligt uppgifter från tullkamrarne i Borås och Ulricehamn på afstämplade och till andra orter förpassade husväfnader, åstadkommit åren 1855, 1856 och 1857.
Bomullstyger: alnar 13571259. 13536368. 11 635060.
Linneväfnader: » 388991. 414162. 420277.
Ylleväfnader: » 588637. 598911. 465476.
Bomullsdukar: st. 1568556. 1626648. 1338324.
Detta län saknar egna malmtillgångar för jern tillverkningen, hvarföre dess nuvarande fil tackjernsproduktion inskränker sig till vid pass 3000 centner årligen vid Granviks invid Wetterns strand belägna masugn, dit malm numera föres från Wermlands, Lerbäcks eller Nora bergslager öfver Kristinehamn, Askersund eller Arboga.
Af de åtta stångjerns- och manufakturverken äro Forsvik, Fredriksfors och Lagersfors belägna invid eller nära Göta kanal, på hvilken segelled och dermed sammanhängande sjöar deras tackjernsbehof hämtas från Askersund, Mälaren eller Kristinehamn.
Åboholm, tillhörande Aspaverken i Orebro län, är beläget på Tiveden och erhåller sitt tackjern gemensamt med dessa.
Skagersholm i Finnerödja och Ribbingsfors i Amnehärads socken, det förra vid östra och det senare vid vestra stranden af Skagern, hämta sitt tackjern landvägen ungefär 5 ä 6 mil från Lekebergs bergslag eller från Kristinehamn till närmaste lastplats vid Wenern.
Tidaholm och Ryfors, belägna i Wartofta härad vid Tidan och sjön Stråken, drifva egentligen redskapssrnide till mindre betydligt belopp.
Hela stång- och manufakturjern-tillverkningen utgör omkring 35000 centner, hvaraf ungefär halfva beloppet afsättes inom orten och i städerna såsom redskap och ämnesjern.
Endast Åboholm, Skagersholm och Fredriksfors vågföra största delen af sin tillverkning på Göteborg öfver närmaste lastageplatser vid segelleden.
En lättad tillförsel af tackjern och äfven malin från Orebro läns bergslager anses böra bidraga till fördelaktigare resultater och utvidgande af den del af länets jerntillverkning, som grundar sig på Tivedens skogar.
Brännvinstillverkning drifves ännu inom Skaraborgs län i stor skala och uppgick 1858 vid 52 större brännerier till 1081967 kannor samt vid 84 mindre till omkring' 93000 kannor.
Af de större brännerierne äro 7 belägna i Wadsbo, 9 i Kåkinds, 3 i Walle, 2 i Gudhems, 20 i Wartofta, 5 i Skånings, 1 i Kinne, 1 i Wiste, 2 i Barne ech 2 i Kållands härader.
Af fabriker med betydligare rörelse uppgifvas endast 2:ne glasbruk, Bromö i Norra Wadsbo och Årnäs i Kinne härad, med tillverkningsvärden 1857, det förra af 113749 R:dr och det senare 92 750 R:dr.
Dessa inberäknade uppgick värdet af samtlige fabriksprodukter nyssnämde år i: Wartofta fögderi till R:dr 24325.
Höjentorps « » » 13669.
Skara » » « 98431.
Södra Wadsbo » » » 24490.
Norra Wadsbo » » » 131097.
Leckö » » » 880.
Fabrikerna i städerna, till större delen färgerier, garfverier och snusfabriker, hafva samma år åtstadkommit varor, nämligen i:
Mariestad till värde af ungefär R:dr 36000.
Skara » » 300.
Lidköping » » 15000.
Falköping » » 20000.
Hjo » » 37000.
Såsom binäringar utom brännvinsbränning förekomma simplare snickarearbeten och förfärdigande af åkerbruksredskap i skogsbygden af Wartofta och Kåkinds härader, stenhuggning och kalkbränning omkring Mösseberg, Billingen och till större qvantiteter på Kinnekulle, qvarnstenshuggning vid Lugnås, äfvensom i Timmersdala socken vid Billingens norra fot; odling och beredning af lin i Undenäs och Ransbergs församlingar samt linne- och ylleväfnader i Fredsbergs, Hofva och Amnehärads socknar.
Qvarnstenar, kalkstensarbeten och bränd kalk försändas till flere delar af riket, och produktionen är endast beroende på afsättningen. 62 Karlstads
Län. W ermlands betydliga jerntillverkning grundar sig hufvudsakligen på dess egna malmtillgångar inom Barnens, Nordmarks, Fernebo och Kroppa socknar, hvilka tillsamman under åren 1855 — 57 lemnat 1778000 centner malm om året, hvaraf ungefär belöper sig på:
Rämsberget i Rämens socken Centner 15000.
Nordmarks- oell Tabergs-fälten med flere mindre grufvor i Nordmarks socken » 393000.
Pehrsbergs, Långbans, Getö, Finshytte, Age med flere fält i Fernebo socken » 1 173000.
Kroppa grufvefält i Kroppa socken » 62000.
Omkostnaderne för malmens brytning och uppfordring uppgifvas för år 1857: per centner vid Pehrsbergs-fältet till R:dr 0,70. » Högbergs- d:o » 0,40.
» Getö grufvor » 0,7:;. » Kroppa d:o » 0,63.
» Långbans-fältet » 0,40 ä 1,14. » Nordmarks- d:o » 0,00. » Finmosse- d:o » 0,6?. » Härdfalls- d:o » 0,40. » Enggrufvorna » 0,64.
Co Genom en omsorgsfullare grufveskötsel under senare år har malmbrytningen betydligt ökats och malmtillgångarne blifvit öppnade, så att de lemna grundade utsigter att i framtiden kunna motsvara möjiiga anspråk på en utvidgad rörelse.
Malmernes jernlnilt varierar från 45 till 60 procent.
Den erhållna malmen förbrukas till större delen vid hyttor inom och invid Filipstads bergslag, belägna på högst 3 mils afstånd från grufvefälten såsom kartan närmare visar, med begagnande dels af vinterforsling, dels af de flere vexlande jern- och vattenvägarne inom bergslagen.
På dessa transporteras ock någon del af malmen till de vestligare hyttorna i Karlskoga bergslag af Orebro län.
Med skogarnes aftagande inom bergslagen och en ökad efterfrågan på tackjern jemte större anspråk på en jemn och likartad tillverkning visar sig en tilltagande benägenhet hos tackjernskonsumenterne för egna masugnsanläggningar utom bergslagens vestra gräns, jemte ökad produktion vid der varande äldre brukshyttor, hvaraf följer behofvet att äfven i denna rigtning för billigare pris kunna transportera malmen från grufvefälten.
Af de inom Wermland under senaste år i verksamhet varande 29 masugnar, med en medelproduktion af tillsamman 636000 centner tackjern, begagnar endast Björneborg i Wisnums härad jemte Pehrsbergs malmer äfven malm från Nora bergslag på 5 5 6 mils afstånd.
Ungefär f af hela tackjernstillverkningen uppsmides till stångjern vid tillverkarnes egna bruk, men återstoden afyttras årligen till dem, sorn ej hafva egna masugnar, och försändes till största delen öfver Kristinehamn.
Endast Nyeds-bruken och i mindre mån de längre i vester belägna verken hämta i allmänhet tackjern direkte från bergslagen.
Wermlands stång- och ämnesjerns-tillverkning har under åren 1855 — 57 i medeltal utgjort 613600 centner, hvartill kan anses hafva åtgått 767000 centner tackjern.
Om härtill lägges brukens på Dalsland konsumtion 125000 centner, och 18000 centner som 63 användts till gjutgods, så skulle det vanliga stångjernssmidet i Wermland och Dalsland årligen erfordra omkring 274000 centner tackjern utöfver hvad masugnarne inom Wermland producera, hvilket belopp erhålles från Karlskoga, Lekebergs, Nora, Grythytte och Hellefors bergslager inom Orebro län, utom de mindre partier, som stundom hämtas från Mälarens hamnar till Dalsland.
Hela denna handel går för närvarande öfver Kristinehamn, med undantag af det sistnämda, samt det tackjern, som från en del hyttor i Örebro län sändes direkte till bruken.
Stångjernsverkens läge i Wermland utom bergslagen bestämmes i icke rino-a mån af de vattendrag, som från norr till söder genomlöpa provinsen och medelbart eller omedelbart sätta dess inre delar i kommunikation med Wenern, hvarföre de också tjena industrien deromkring till transportmedel för så väl tillförsel af förnödenheter som utförsel af produkter.
Wermland äger 5 sådana naturliga transportvägar, nämligen: sjöarne Lelången och Foxen samt V. Sillen, som genom
Dalsland sträcka sig upp uti Nordmarks härad; Byelfven och Glafsfjorden genom Näs, Gillbergs och Jösse härader till Arvika och Sulvik; sjön Wermelen från Borgvik till Brunskog genom Grums, Gillbergs och Jösse härader; sjön Fryken genom Grums, Kihls och Fryksdals härader till Fryksände; samt Klarelfven från Karlstad genom Kihls och Elfdals härader.
Efter dessa vattendrag fördelar sio- ock den större bruksrörelsen i vestra delen af länet från och med Klarelfven, så att dess distrikter, med ledning deraf och med afseende på öfriga vanligen begagnade transportvägar, kunna åskådligast uppfattas på följande sätt:
Medeltillverk-
Af tillverk- Af tillverk- ning af stång- och mann- faktur-jern. ningen vågtores på Göteborg. ningen afyttrns på platsen eller i Norge. i :o Tvänne bruk i Nordmarks härad, hvilka begagna Centner.