Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter frukosten läses ankom- mande post af bref och tidningar och arbetas till lunchen.
Efter denna går konungen of- tast i land, då Drott ligger för ankar vid nå- gon badort, spelar ett parti lawn tennis och badar.
Efter middagen följer en stunds angenäm sammanvaro på Drotts halfdäck.
Vid åttatiden far konungen ofta i land för att deltaga i nå- gon fest eller företaga en promenad.
Under vistelsen i Marstrand göres en och annan gång utflykter med Drott på en dag, till hvilka medlemmar af badsocieteten inbju- das.
Härvid, äfvensom vid de middagsbjud- ningar konungen har ombord, uppträder han alltid på det mest älskvärda och hjärtliga sätt.
Han äger alltid en förunderlig förmåga och älskvärd vilja att försätta sina gäster i en glad och angenäm sinnesstämning, men denna förmåga tyckes, om möjligt, vara förhöjd på Drott.
En middag ombord där torde höra till de allra angenämaste.
Därvid går alltid, då inbjudna finnas, det nyss omtalade hornet la- get rundt.
En skål är därvid, liksom vid alla middagar ombord, stående, skålen för frånva- rande vänner, hvari konungen älskvärdt inne- sluter närvarande gästers närmaste.
Men ej blott på Drott, utan ock då han stiger i land, uppträder hans majestät lika älskvärdt och hjärtligt.
Västkustens badorter täfla också om äran att få mottaga konun- gen.
Är Marstrand hufvudstationen, plägar konungen dock om möjligt besöka åtminstone Särö och Lysekil.
Och få saker torde så mycket vittna om den stora popularitet, hans majestät äger, som dessa besök.
Man kan utan öfverdrift säga, att konungen öfverallt mottages såsom vän.
Fiskare, barn, medlem- mar af de högre klasserna — alla lägga det otvetydigt i dagen.
En liten yttring häraf är den blomsterskörd, alltid ny och frisk, sänd af olika personer, som ständigt pryder Drotts halfdäck.
En annan: de väderbitna sjömän, som, när konungen reser, samla sig för att bringa honom sin särskilda, kraftiga hyllning.
Och denna popularitet är ej underlig, när man ser konung Oscars alltid enkla, vänliga och tillgängliga uppträdande.
Det berättas från konungens besök med Drott i en stad på ost- kusten för några år sedan, att en därvarande fransman ej nog kunde förundra sig öfver konungens enkla uppträdande.
Att tänka sig en annan europeisk konung eller ens en re-
IDUN 414 1895 och en på sina rum.
På Drott- ningholm där- emot plägar lunchen intagas gemensamt med de uppvaktande och detta som- martiden vid gynnsam väder- lek i det fria, antingen å slot- tets åt sjösidan vettande peri- styl eller i ett af de åt samma sida i den re- noverade träd- gården belägna öppna tälten.
Om deras ma- jestäters mid- dag ha vi re- dan talat.
Här vilja vi nu till- lägga, att, när publikansk statschef upp- träda på samma enkla sätt, van- dra omkring utan ståt och prakt, civil- klädd och bor- gerlig, till fots bland det vim- lande folket på en småstads ga- tor — det för- klarade han omöjligt.
Vän- lig och hjärt- lig mot alla på ett sätt, som drager hjärtan till sig, är ko- nungen det ej minst mot bar- nen, som kom- ma i hans väg.
De hänga också därför fast vid honom, ochman kan godt ge kung Oscar det hedrande nam- net: » barnens konung », ty den som drar barna- hjärtat till sig, han visar, ju IDrottiiirigens skrif- högre han står, att han äger ett sant, enkelt sätt att uppträda och ett, i dess vackraste me- ning, barnafromt sinne.
Dräkten på Drott utgöres af » drottdräkten » (Svenska segelsällskapets uniform), bestående af mörkblå benkläder, tvåknäppt kavaj af samma färg samt hvit mössa med mörkblå strimmel, försedd med kokard med trenne S.
Hvad lefnadssättet ombord angår, så iakt- tages här samma enkelhet som i land.
Såsom förut blifvit nämndt, är hans maje- stät road af fisketurer.
Sådana företagas också då och då under Drotts färder.
Älskare af musik såsom konungen är, ut- föres ombord på Drott mycken sådan.
Hans majestät spelar och fantiserar själf utmärkt på orgel.
Drotts musikkår utför musik vid lunchen samt under och efter middagen.
Märkliga händelser i » drottarnes » sommar- lif besjungas af konungen, som i detta hän- seende har en van, skarp och rolig penna.
Dessa sånger nedskrifvas i » Drottkrönikan », fortsatt år efter år.
1 framtiden skall den- na bära vittne om dessa nöjen, som voro utan tvång, men utan själfsvåld, och på ett alldeles säreget sätt afspegla en af de älsk- värdaste sidorna i en historisk personlighets karaktär.
Man må dock ej tro, att konungens lif på Drott är » til lyst » blott.
Denne monark, hvilkens dags motto i likhet med en romersk kejsares är: » nulla dies sine linea » (ingen dag utan en rad), försum- mar visst icke på Drott sina lärda studier.
För- utom med läsnin- gen af Drotthomet.
ocli arbetsrum.
drottningens hälsa ej till- låter henne att deltaga i den gemensamma middagen, hon dinerar alldeles ensam i sin en- skilda våning.
I större kungl.
middagsbjudningar deltager drott- ningen af hälsoskäl endast alldeles undantags- vis; af samma orsak bevistar hon aldrig teat- rar, konserter eller större aftonsamkväm.
tidningar, såväl svenska och norska som ut- ländska, sysselsätter han sig med studium af det icke ringa urval af böcker han för med sig från sitt bibliotek.
Regeringsbekymren lämna honom emellertid blott ringa ledighet.
På Drott Efter kaffefrukosten mottager drottningen van- håller han statsråd, har mottagningar, mottager ligen besök af medlemmarne af sin familj samt och besvarar bref, depescher, telegram m. m. därefter af sin tjänstgörande statsfru och sina Innan vi lämna Drott, så ännu några ord.
hoffröknar, äfvensom hofvets tjänstgörande her- Låtom oss tänka oss såsom gäster därpå.
Det rar, hvilka därvid, hvar och en inom sitt verk- lider mot aftonen, då flaggan skall sänkas.
samhetsområde, föredraga inkomna ansöknin- Konungen anmodar eder att vara närvarande gar om understöd, ärenden rörande välgörenhets- vid » honnör för flaggan ».
Det är en vacker, anstalter e t c, äfvensom frågor rörande uppköp högtidlig sed med gamla anor inom svenska på bazarer, bok- och toalettinköp m. m. Där- flottan.
På bestämdt klockslag se vi konung efter ägnar drottningen en ganska lång tid åt Oscar, hög och ståtlig, med militärisk hållning läsningen af de nu anlända morgontidningarna, på akterdäck görande honnör för flaggan och likasom på eftermiddagen åt de då ingående bakom honom hans officerare, likaledes med aftontidningarna.
Härvid genomgås ej blott händerna lyftade mot mössorna — allt under de större dagliga svenska och norska h u v u d - det flaggan sakta sänkes.
— stadstidningarna af skilda politiska färger, utan Konungens vänlighet och hjärtlighet på Drott ock världsbladet Times och någon tysk tidning.
äro ej inskränkta till dem han inbjudit och till Före lunchen mottagas och besvaras från officerare, den sträcker sig ock till underoffice- in- och utlandet ankommande bref.
Då hen- rare och manskap.
Såsom bevis härpå må nes majestät på grund af sitt långvariga nerv- nämnas, att, innan konungen lämnar Drott, lidande endast med stor svårighet själf kan underofficerarne inbjudas till den kungliga taf- för någon längre stund sysselsätta sig med feln och manskapet erhåller extra förplägning.
skrifning, skötes den största delen af drottnin- Minnet af en färd med konungen på Drott gens vidlyftiga korrespondens af någon bland hof- torde för dem, som haft förmånen deltaga däri, fröknarna, dels efter hennes majestäts dikta- vara oförgätligt.
För att hugfästa detta minne men, dels på egen hand enligt hennes maje- finnes ett s. k. Drottalbum, som, innehållande stäts uppdrag.
vanligen af medlemmarne i sällskapet tagna På f. m. gifver drottningen vanligen, när fotografier, af konungen till jul utdelas ät årets sådant påfordras, företräde åt en del förnäm- deltagare i Drottfärden.
ligare besökande.
Efter lunchen företager hennes majestät, då väderlek och krafter sådant medgifva, pro- En dag i drottningens lif, menader i det fria, dels i vagn, dels — och Drottningens lif förflyter, när hennes maje- detta med förkärlek — enligt läkares tillrådan Härvid begagnar sig drottningen stät jämte konungen befinner sig å Stock- till häst.
holms eller på eftersommaren och hösten å af små norska fjordhästar på så sätt, att hästen, Drottningholms slott, i regel på ungefär föl- försedd med en särdeles bekväm sadel med jande sätt.
Såsom redan är omnämndt, in- ryggstöd, föres vid tygeln af en gående rid- taga deras majestäter kaffefrukost och lunch knekt.
Härigenom blifva dessa ridturer eller tillsammans.
Hofvets tjänstgörande damer och rättare promenader till häst föga ansträngande, herrar spisa i Stockholm dessa måltider hvar utan att dock förlora karaktären af en god
IDUN 1895 och, efter måttet af drottningens krafter, af- passad motion i fria luften.
Särskildt under eftersomrarna, då drottningen vanligen vistas i någon skogsbygd — de närmaste föregående åren vanligen i Norge, detta år på Hok i Småland — där drottningen då lefver ett alldeles ostördt, enkelt friluftslif, endast omgifven af ett par uppvaktande, pläga dessa färder till häst ut- sträckas rätt långt.
De hafva äfven, säges det, visat ett lyckligt, stärkande inflytande på upp- rätthållandet af drottningens ännu alltid svaga krafter.
För dessas bevarande plägar drott- ningen så väl under vårarna som på senhösten efter Drottningholmssejourens slut allt emellanåt på längre eller kortare tid draga sig tillbaka från hufvudstadslifvets mera ansträngande lef- nadssätt till Ulriksdal, som erbjuder på en gång största möjliga lugn och lätt tillfälle till utfärder i vagn och till häst.
Efter middagstaffeln stanna deras majestä- ter i, såsom redan blifvit nämndt, östra delen af galleriet under otvunget och gladt samspråk med de uppvaktande samt dem, som till mid- dagen hedrats med inbjudning.
— Aftnarna tillbringar drottningen i sina enskilda rum, hvarvid hon, då ej konungen eller någon an- nan af den kungliga familjens medlemmar till- bringar tiden hos henne, sysselsätter sig dels med läsning, dels äfven med en del handar- beten, såväl till presenter åt anhöriga som till förmån för någon af de tidt och ofta påkom- mande välgörenhetsbasarerna.
Hvardagslifvet afbrytes i hvarje familj stun- dom af fester inom densamma Sådana fa- miljefester, såsom vid namns- och födelsedagar, firas naturligtvis ock inom hemmet i konunga- borgen.
Vi förbigå dock dessa för att i stället nämna något om en högtid, som i alla hem är den gladaste och så äfven inom konunga- familjen, nämligen julhögtiden.
415 En julafton uid hofuet.
Tillredelserna för densamma m å- ste i mycket god tid påbörjas oeh kräfva mycken omtanke, allden- stund de rikliga gåfvor, som af de kungliga perso- nerna på julafto- nen utdelas, ut- göras af föremål, som långt förut måste beställas.
Men äfven de direkta inköpen i butiker och ut- ställningslokaler sättas ej på sista stunden, ty redan i november fåi Drottningens toalettrum.
man af tidnings- notiser se, att medlemmar af den kungliga fa rymme.
Också kunna numera ej alla dessa miljen hos den eller den firman gjort sina grupper få plats i den gemensamma matsalen, juluppköp.
där do förut varit ordnade, utan äfven näst- Ordnandet af alla dessa tusentals gåfvor är gränsande rum måste för en del af dem tagas hvarken lätt eller snart gjordt — och dock i anspråk.
Men innan detta ordnande sker, uppställas kan naturligtvis ej här, såsom det ju vanligen sker i enskilda familjer, komma i fråga att och klädas julgranarna.
Detta sker därför ett » slå in » de särskilda föremålen, lacka dem par dagar före julaftonen och verkställes helt och förse dem med utanskrifter.
Detta skulle och hållet af den kungliga familjens medlem- både för in- och uppackandet kräfva en allt mar samt de uppvaktande.
Äfven härvid så- för lång tid.
Nej, de för hvarje särskild per- som vid så många andra tillfällen måste man son bestämda gåfvorna uppställas eller utläggas beundra vår konungs ungdomliga liflighet och på bord, så att de bilda lika många grupper raskhet, såsom t. ex. då han från en hög, gäng- som de närvarande.
Och då dessa utgöra ett lig stege fäster den silfverglänsande stora stjär- antal af nära trettio personer — dessutom be- nan samt de svenska oeh norska flaggorna i komma alla, som på något sätt tjänstgöra vid toppen på den högsta, till taket nående granen.
de kungliga och furstliga hofven, ända ned Utom denna jätte julgran finnas två något lägre till vedbärare och städerskor, mer eller mindre samt ytterligare en ännu något mindre, afsedd dyrbara gåfvor eller kontanta gratifikationer — för de allra yngsta barnen.
— Förra året del- så är klart att härtill fordras ett betydligt ut- togo kronprinsparets två äldsta söner för för- sta gången i klädandet af julgra- nen, och att detta skedde med lif och lust behöfver ej tilläggas.
De med allehanda prydnader, frukter, glitter och ljus fullkom- ligt öfverlastade granarna få några dagar efter jul » plundras » af be- tjäningens barn.
Sedan på julaftonen vid 5 — Väö-tiden de uppvaktande jämte några få under en lång följd af år vid detta tillfälle inbjudna gä- ster samlats, inträda deras maje- stäter, åtföljda af barn och barn- barn samt hertiginnan af Da- larne.
Efter utbyte af de hjärtli- gaste julönskningar sätta sig alla, med konungen och drottningen i spetsen, i rörelse till julklapps- rummen, som nu stråla i sin fulla glans, och där de alltid med myc- ken smak ordnade julklappsgrup- perna åstadkomma en storartad effekt.
Drottningens sängkammare Efter en kort öfverblick af det hela föra deras, majestäter hvar och en af de närvarande fram till hennes eller hans bord eller grupp, då man på samma gång har tillfälle att framföra sina tack- sägelser för de vackra och dyrbara gåfvorna.
Sedan hvar och en tagit sin anpart af desamma | i skär- skådande, ägnar man sin upp-
IDUN 416 1895 nu till sin granne till höger, kronprinsen, med ett nytt: » Per Mattsson! » — och så går hornet bordet rundt med upprepande för livar och en af samma tilltal, frågor och svar.
Härvid gifvas många anledningar till mun- terhet, då en eller annan af verklig eller låtsad glöm- ska bryter mot det bestäm- da formuläret eller vänder hornet så, att en svallvåg öf ver ansiktet blir den ound- vikliga följden.
Men ännu större munter- het följer nu.
Midt för ko- nungen placeras tvänne ko- lossala brickor, å hvilka äro upplagda attrapper, som äro fyllda med konfekt.
Vid livar och en är fäst ett papper med den blifvande ägarens namn och en till- ägnan i bunden form af ko- nungen själf.
Att denna är spirituell, rolig och träffan- de, behöfver ej sägas.
Den häntyder ofta på tilldragelser under året, i hvilka adressa- ten spelat någon roll, samt ger anledning till den upp- sluppnaste munterhet.
— Attrapperna äro en mindre än deltagarne i middagen, så att ingen annan blir lott- K o n u n g - e n v i d sitt skrjftoord.
lös än den höge värden själf.
Detta har under de senare af de äldre prinsarne före- åren några gånger att de anskaffat och, sedan märksarnhet åt alla de öfrigas.
Om deras kommits därigenom alla öfriga attrapper utdelats, öfverraskat sin art och beskaffenhet får allmänheten en — fader med en för honom bestämd och med verser ehuru i alla hänseenden mycket svag — före- försedd sådan, hvilken hänsyftat på någon af ställning genom de allmänna tidningarnas na- dagens brännande frågor.
Sålunda öfverläm- turligen mycket ofullständiga redogörelser strax nades ett år en af papier-maché förfärdigad efter jul.
Och hvad tidningarna helt visst icke afbildning af den delvis afröjda och i fågel- kunna skildra, men som man i en familj kan perspektiv från slottets fönster sig förfärligt ana, är den glädje och hänryckning, som nu ruskig teende Helgeandsholmen.
strålar ur de yngre deltagarnes ögon och hög- En kort stund efter middagens slut hem- ljudt ger sig till känna i de mest entusiasti- ska utrop, hvilka finna genklang i farföräldrars förlofvas de af uppvaktningen, som sådant ön- och föräldrars hjärtan, hvarå äfven deras oför- ska, för att sålunda hafva tillfälle att i egna ställda glädjeyttringar och lifliga deltagande i familjer njuta en fortsatt julglädje.
Af hvad nu blifvit sagdt framgår, att en barnens lekar lämna otvetydiga bevis.
Efter en ytterst tilltalande och angenäm julafton vid hofvet hör till en af de angenä- timme serveras middagen, i hvilken likväl ej maste och intressantaste stunder, samt att där barnen deltaga.
Under senare åren har jul- otvungen och sant familjelik julglädje råder.
bordet varit rikt smyckadt af blommor och grönt — en vacker yttring af prins Eugens artistiska smak.
Midt på bordet tronar julgrisen med äpple i munnen, och de traditionella julrätterna lut- fisk och julgröt saknas ej heller.
Mot slutet af middagen fattar konungen det horn, om hvilket vi förut talat vid beskrifnin- gen af Drott, riktar några allvarets ord i bun- den form med hjärtligt tack för det gångna året och varma lyckönskningar för det kom- mande, i främsta rummet till drottningen, där- efter till sina barn och slutligen äfven till de öfriga närvarande.
Därefter vänder han sig åter till drottningen och utropar med skalken i ögat: » Per Matts- son! » Drottningen: » Hvad vill du? » Konun- gen: » Jag vill dricka. » Drottningen: » Nå så drick då. » Konungen dricker.
Sedan han druckit, säger han: » Per Mattsson! » Drottnin- gen: » Hvad vill du? » Konungen: » Jag har druckit. » Drottningen: » Hur smakar det? » Konungen: » Känn pål » Drottningen vänder sig Med kännedom om konungens stränga plikt- trohet, hans i högsta grad varma och lands- faderliga omsorger, hans lifliga åstundan att sätta sig in i och verksamt befordra allt, som rör landets väl, äfvensom i hvad angår de mång- skiftande regeringsgöromålen — inses lätt, att hans mesta tid upptages af hans konungsliga plik- ters utöfvande.
Det kunde tyckas, som blefve ingen tid öfrig för sysselsättningar af annan art.
Så är dock ej förhållandet med konung- Oscar.
Ty förunderligt är, hvad han kan hinna med, och för huru mycket hans tid räc- ker till.
Skälet skola vi sedan anföra.
Naturligen kan ej här bli fråga om att skil- dra hans arbete såsom konung, såsom härens och flottans högste befälhafvare, ty det hör väl ett annat område till.
Men hvad sysselsätter dessutom hans ma- jestät?
Det är en oomtvistad sanning, att konung Oscar är den mest och mångsidigast bildade nu lefvande monark.
För att förvärfva den titeln, har han naturligtvis utfört stora, djupa och omfångsrika studier.
Studier äro ock hans förnämsta älsklings- sysselsättning.
I ordets egentligaste mening läser konungen oerhördt mycket.
Och hans starka minne, snabba uppfattning, klara och genomträngande förstånd göra, att han också sant tillägnar sig hvad han läser.
Hvad läser konungen helst?
Arbeten af religiöst, religions-filosofiskt och historiskt in- nehåll.
Och om någon, som man säger, » föl- jer med » företeelserna på det vetenskapliga och litterära området, så kan det förvisso sä- gas om honom.
Det ville mycket till att i något hänseende härutinnan kunna beslå honom med icke grundlig sakkännedom.
— Själf intresserad matematiker, studerar han fortfarande mate- matiska arbeten och understödjer frikostigt ut- gifvandet af sådana.
Arbeten af teosofiskt in- nehåll studerar han — ehuru han ej gillar de teosofiska åsikterna — af intresse.
Konungens stora språkkännedom — han behärskar som bekant de vanligast förekommande moderna och äfven de klassiska språken — gör att hans studier kunna taga det stora omfång de hafva.
Läser konung Oscar ovanligt mycket, så skrifver han icke mindre.
Hans korrespon- dens är ofantligt stor.
— Hans samlade Efter uppdragandet af dessa kon turer af deras majestäters hvar- dagslif med de » utflykter » där- ifrån, som vi tillåtit oss att göra, skola vi nu, enligt löfte, söka i några allmänna drag skildra Deras majestäters sysselsättningar, de där utgöra hufvudinne- hållet af deras lif.
» I allmänna drag » är här- vid ingen fras, utan bör tagas i bokstaflig mening.
Ty lätt inses, att i en uppsats af denna art det ej är möjligt ingå i några detaljerade be- skrifningar.
Drottningen vid sitt h a n d a r b e t e.
Efter m i d d a g e n i galleriet
IDUN 418 1895 alla bröst och binder nya kransar af minnets och hoppets skönaste blommor i hvarje bygd?
På hans skuldra hänger purpur- manteln.
Det är konun- gen- själf. » Innebörden af detta omdöme står icke allenast fast ännu, utan den har blifvit om möj- ligt än rikare.
Ty visst är, att i talekonsten är konung Oscar en mästare, som i vår litteratur in- tager ett af de mest fram- stående rummen.
XPorslirxsrximmet.
skrifter, som nu ha utkommit i icke mindre än sju stora band, vittna därom.
liar han ock lämnat den poetiska diktningen — utom i förut antydda hänseenden — har han där- för icke lämnat författarskapet på prosans om- råde, hvilket författarskap ju, det är allom bekant, ytterst nära tangerar poesiens, präg- ladt som allt, hvilket talas och skrifves af hans majestät, af skönhet och formfulländ- ning.
Vi sade, att konungens skriftställareverk- samhet är stor.
På tal härom torde få näm- nas, att det med visshet förljudes, att ko- nung Oscar nedskrifvit och fortfarande ned- skrifver memoarer af enskildt och politiskt in- nehåll, memoarer, som, livad det politiska be- träffar, ej äro af subjektiv karaktär, utan stöd- jande sig på och åtföljda af akter och fakta.
Dessa memoarer, som lära vara särdeles omfångsrika, skola i cn framtid helt visst lämna de mest intressanta upplysningar.
Och kan- ske finnas för kommande forskare också andra rika, ännu okända i skrift nedlagda skatter, i hvilka man får ytterligare tillfälle att beundra tänkaren, skalden, talaren och skriftställaren på tronen.
Näst studier och författarskap eller kanske rättare jämte detta odlar konungen konsten, eller, där han det ej gör, intresserar han sig för henne.
Konung Oscar är skald, och hos honom finnes en djup skaldeådra, ur hvilken kvällt fram diktskapelser, som bringa känslo- strängarne i andras bröst att vibrera.
Bland hans poetiska arbeten må i främsta rummet nämnas: Ur svenska flottans minnen, hvilken inlämnades såsom täflingsskrift till Svenska akademien och af densamma tilldelades andra priset.
På ett annat ställe i detta julnummer är infördt ett hittills otryckt poem, » Nordan- storm », från hans majestäts tidigare diktning.
Stor är den förtjänst konungen inlagt om musi- ken.
Såsom hertig var han i en följd af år preses i Musikaliska akademien.
Med skäl har denna tid blifvit kallad » Musikaliska aka- demiens gyllene ålder », ty under denna tid tog anstalten genom preses ' varma intresse och lifliga deltagande och verksamhet ett snabbt uppsving.
Och hans intresse, deltagande och verksamhet kunde blifva af så mycket mer in- gripande betydelse, som hans majestät själf är en genom musikalisk person.
När han sätter sig vid pianot, erfar man snart, hur konstnärligt han förstår att framlocka dess toner.
Såsom redan blifvit nämndt, spelar han utmärkt or- gel.
Sedan sin ungdom har han öfvat sång- konsten; och ännu har han tvänne gånger i veckan sångöfningar.
Man får stundom det höga nöjet höra honom sjunga, äfvensom se ho- nom ställa sig i sångares led och såsom stödje- pelare upprätthålla tenorstämman, ty hans te- norröst är fortfarande mycket väl bibehållen.
De grenar af konsten, hvilka konung Oscar ej personligen odlar, intresserar han sig varmt för.
Målare- och bildhuggarekonsten har sålunda i honom en varm beundrare och uppmuntrare.
Hans majestäts tafvelsamling, som 1887 räk- nade 800 nummer, har sedan ökats med bortåt 200.
De plastiska konstverken utgjorde sam- ma år 150 nummer; de hafva sedermera ökats med närmare 100.
På tal om målarekonsten må vi här erinra om de konstverk, som ut- göra plafondmålningar i slottets västra trapp- uppgång, emedan ju dessa målningar utgöra en af de sevärdheter, hvilka pläga väcka intresse — något som de ock i sanning förtjäna — • hos dem, som besöka hufvudstaden.
Dessa takmålningar äro efter en af konungen per- sonligen utkastad plan och på hans bekostnad utförda af professor Kronberg.
Beträffande de- ras innehåll torde vara öfverflödigt att utför- ligare orda, då detta genom förut offentlig- gjorda beskrifningar är allmänt kändt.
Hvad den arkitektoniska konsten angår, se vi konungens intresse därför, redan då vi in- träda i de norra och södra slottshvalfven, hvil- ka genom konungens tillskyndelse blifvit restau- rerade.
Synneiiigast framstår nu det södra hvalfvet på det praktfullaste sätt, sedan det blifvit fullbordadt, såsom den store Tessin tänkt sig det.
— Eikliga årliga summor ur egen kassa har konungen lämnat till restaurering af Drottningholms, men isynnerhet Gripsholms slott.