Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 2 §• 1 Mom. har Herr Mannerstam erinrat, att Minimi-afgiften för Grosshandlare i Stockholm och Götheborg, hvilken blifvit bestämd endast till 30 B:dr, borde höjas till 100 B:dr och i lika förhållande i öfriga Städerna, lieldst den Grosshandlare, som icke kunde erlägga en större summa än den förstnämnde, icke borde såsom sådan kunna anses; och hvars summas ringhet i förhållande till sjelfva yrket Herr Mannerstam förment följa af jemförelsen, dels med en Acteur, Danseur eller Musikant, som i högsta graden är taxerad till 25 B:dr, ehuru de sällan erhålla högre lön och inkomst än för uppehälle erfordras, dels ock med en Artist, hvars afgift är utsatt till 50 B:dr, ehuru stora Artister skola vara sällsynte, och lika mycket som Herr Mannerstam funne skäl alt afgifterne höjas för en blass Närings-idkare, hvilka af Författningar och Den 17 Juli. 1439 oell Conjuncturen varit och äro gynnade , lika mycket har Herr
Mannerstam ansett billigheten fordra att konstsnillet icke högt beskattas i ett iand, sorn endast medelmåttigt kan det upp. muntra.
Utskottet får härvid erinra, att då den år 1812 faststälde Minimi-afgiften för Grosshandlare, nu äfven blifvit antagen, har uttryckeligen blifvit Taxeringsmännen föreskrifvet, att stadga afgiften i förhållande till den kända rörelsen, ritan att vara bundne till någon viss klass, hvaraf är uppenbart, att då Bevillnings-beloppet bestämmes af behållna inkomsten, utgör Minimiafgiften endast ett Correctiv, eller en viss gräns, hvarunder afgiften ej får antagas, om än, genom tillstötta olyckshändelser eller andra tillfälligheter, inkomsten varit mindre, än i förhållande till Minimi-summans belopp; och då föjaktligen Minimi-afgiften endast i sistnämnde fall äger tillämpning, samt någon ökad Bevillning icke föranledt till en förökad Minimi-summa, kan af den framställda jemnförelsen mellan Minimi-afgiften för Grosshandlare och Maximi afgiften för Acteurer med flera, jemte Konstnärer, destomindre hämtas skäl att i dessa delar klandra Utskottets förslag , sorn Minimi afgiften i förra fallet tydeligen förutsätter förhöjningar i afgiften, och Maximi-afgiften i det sednare är åtföljd af särskilta klasser inunder högsta beloppet, i de fall den högre afgiften ej äger rum; och bör Utskottet i öfrigt ej lemna obemäldt , att i afseende på Acteurers, Sångares med fleras ringa utväg till förtjenst, Maximi-afgiften, sora »435 Ben 17 Juli.
Sorn år j8>2 varit uppsatt till 50 R:dr, blifvit till hälften deremot, eller 25 li:dr nu nedsatt, med öppen rättighet för Taxeringsmännen , att ej mindre för Acteurer, än för Artister, tillämpa de mindre klasserna, så vida de större ej anses böra äga ram, 2 § 1 Mom.
Bland de omständigheter, sorn enligt Utskottets tanka böra lända Taxetingsmän till rättelse vid bedömrnande af Hand* landes med Heres behållna inkomst, är i redaqtionen upptaget de anledningar sorn kunna hämtas af en större lefnadsftostriad , och den anmärkning, sorn h«s Högvördiga Prest-Ståndet blifvit gjord, att en synbart yppigare lefnadskostnad, närmare uttrycker meningen och afsigten, medgifyer Utskottet till antagande. 2 §. 6 Moni- I Vällofl.
Borgare-Ståndst äV val yrkadt, att igi2 års redaction af detta moment , angående Borgare-Enka , sorn sitter t handel och rörelse, matte blifva antagen i stället för den redaction, sorn nu blifvit gjord; men emedan den i obetydlig del förändrade uppställningen i ordalydelsen icke på mindsta sätt förändrar meningen, att nemligen Borgare-Enka skall betala afgift lika med Borgare, så länge hon drifver Borgerlig Näring, oqh att hon skall vara fri från en sådan afgift då hon Burskap uppsagt, saiftt då endast betala hvad i öfrigt efter omständigheterna och författningar henne åligger, anser Utskottet icke något behof för handen att dess redaction förändra, Emot den i 2 §.
7 Mom, Arbetskarlar i Stockholm, Götheborg och större Städerna ålag - de Den 17 Juli. *43® de afgift, bär Herr Grefve Henning Gyllen* borg anmärkt, att densamma borde fördubblas, derföre att en större förtjenst derstädes är att påräkna, än annorstädes; men som den allmänna åsigten, att icke öfver bäfvan betunga den arbetande klassen, icke kan med berörde anmärkning stå i förening, och en förmodad större inkomst i större Städerna otvifvelaktig! står i sammanhang med förökad kostnad till föda oell husrum , så har Utskottet, då Stats-behofvet ej fordrat tillökning i Bevillningea , icke eller ansett sig böra den arbetande klassens vilkor på det yrkade sättet försvåra.
Vid samma 7 Mom. förekomma vidare följande anmärkningar:
Ifrån Hogy-öfdiga 3?restStåndet, att för Chirurger och Badare samt de som hålla Rakstuga, äfven en lägre- dass än den. som i 4:de Classen upptager 5 R:dv borde bebestämmas, hvilken kunde i de mindre Städerna blifva tillämplig..
Utskottet , som för SockneLäkare med practik, hvilka enligt anmälan äre i en del af Rikets norra landskap antagne , bebestämt för dem en afgift af 3 R:dr , anser sig äga fog att med dem jemföra lika beskaffade Chirurger i de mindre Städer, och med bifall till anmärkningen projecterar en -"5.'te Class med 3 R:drs afgift.
Från Vällofl. Borgare-Ståndet, hvad Doctorer, Licentiater och Språkmästare angår, att i stället för ordet utom tjensten bör tecknas utan tjenst; men sorn den lön' i tjenst varande
Do* ctorer och Läkare med de flere njuta , hänföres *nder den för andra Embets- och Tjenstemän stad - 3432 Den 17 Juli. stadgade beskattning , och den särskilta inkomst de erhålla af practik, är af särskild egenskap och icke annorlunda kan anses, än lika med inkomst af annan näring eller rörelse, hvilken följakteligen vid tillämpning bör med densamma vidkännas enahanda afgift; så förmodar Utskottet anmärkningen i denna del vara besvarad och förfallen.
Samma Stånds anmärkning, att vid den elassificerade afgiften för Handels expediter och Commissionairer bör tilläggas följande ord: som icke äro Borgare, godkännes så mycket heldre, som derest dessa personer äro Borgare, de ostridigt böra i slik egenskap betraktas.
Borgare - Ståndets enahanda anmärkning vid 4 §.
I Mom., rörande qvinspersoner som följa med Glas- och Postlins förare , emedan de ej skola äga rätt att dylika personer åtfölja, finner Utskottet lämpligt att i redactionen utesluta, ej mindre qvinspersoner, än den stadgade afgiften för dem, och att orden i stället böra lyda:
För hvarje medföljande person 10 R:dr.; men intilldess Hästhandlares och Glasförares frihet att resa omkring i landet varder genom Författningar dem betagen, kan Utskottet ej medgifva hvad Herr Grefve H. Gyllenborg yrkat, att afgiften för dessa personer bör försvinna och uteslutas. 3 §•
Den 17 Juli. 1433 3 §.
Anmärkningen fran Vällofl.
Borgare•
Ståndet rörande åboer på Kronohem», man, att orden: med dem jemförliga med lifstidsstädja etc., bör förändras till; dem som innehafva lifstids-städja, godkännas såsom bidragande till mera tydlighet, och blifver redactionen alltså följande:
Aboer å KronO-hemman med åbo-rätt samt på jlnnexe- Mensal• och Stom-hemman, jemte alla andra som innehafva lifstids-städja, erlägga enahanda Heviltning såsom vöre de jord-ägare etc. 3 Mom.
Den af Herr Grefve Henning
Gyllenborg gjerde erinran, att särskilta Bevillningen för Rust-tjenst ■ marker borde förfalla, i betraktande deraf, att Bevillning för sjelfva jorden särskildt utgöres efter dess värde, äger oskiljaktig gemenskap med det i Bevillnings-Utskottet väckta påstående, att den tillika stadgade afgiften för insockne hemman i vissa Provinser borde försvinna; men som,för att förekomma det en dubbel Bevillning ej måtte falla på ett och samma föremål, Utskottet föreslagit att vid all egendoms-taxering, bland annat äfven afseende bör göras å jordens onera, samt rusttjenst
Bevillningen utgör ett onus, hvilket, då det städse varit ansett såsom af grundskatts natur, lika litet hädanefter som tillförene kan från jorden skiljas, och följaktligen måste vid värderingen såsom sådant afses, så har Utskottet ock varit angeläget, att medelst berörde föreskrift vid värderingen förekomma allt lidande genom bibehållande af Rust-tjenst-Bevillningen; hvaremot anmärkningen från Vällofl. BorgaréSlåndet, emot sjelfva ord-termerna, att afgiften upp - 1434 Dm 17 Juli. upphnr till hälften, då RustningenI uppsättande af Konungen anbefalles, inedgifves förtydliga meningen , sä att i stället bör inflyta:
Denna afgijt upphör lill hälften då Rustningen uppsattes. 4 § 4 Mom.
Under åberopande af Högloft.
Oeconornie Utskottets Betänkande af den I sistl.
Juni, som , angående Skål-Vestgöthar, bland annat innehåller, attén dryg Bevillning försätter deni i nödvändighet, att för densamma med oloflig handel taga sig ersättning, har Hederv.
Bonde Ståndet ansett den emot år 1812 nu föreslagna tillökningen i deras Bevillning obillig och yrkat densamma böra nedsättas, om ej helt och hållet upphöra för dem, då de endast handla med egna producter.
Bevillnings-Utskottet har deremot funnit, att om endast egna produeter utgjorde Skål-Vestgötbens föremål, för dess kringresor i Landet, blefve tiden bättre och mera lönande använd vid jordbruket i deras ort, och att följaktligen i 1812 års Bevillning nu gjorde förhöjning möjligen torde bidraga till inskränkning a£ deras resor, hvilka genom handeln ej litet orsaka yp pighet, i synnerhet bland tjenstefolk; men som Hederv.
Bonde-Ståndet sådant oaktadt påyrkat nedsättning i den upphöjde Bevillningen; så har Utskottet, endast i afseende härpå, velat tillstyrka, att upphöjningen må förfalla och att den Bevillning skall fortfara, hvilken 1812 blifvit af Riksens Höglofl.
Ständer godkänd, hvarunder Utskottet likväl icke ansett sig böra densamma nedsätta och än mindre Bevillningen alldeles borttaga. X följd häraf och derest denna nedsättning - Den 17 Juli. 3435 sättning af Riksens Högloft.
Ständer godkännes , kommer Revillningen för Skål-Véstgöthar, sorn idka Gårdfari-handel , att indelas i 4 classer, nemligenr Första Classen - - » 15 R:dr, And ra Classen - » * jo — Tredje Classen * - 5 Fjerde Classen - 3 Vid 5 Morn, har Herr Grefve Henning Gyllenborg anmärkt , att som Röterings skyldigheten, der den utgöres,'ärligen skall vida öfverstiga beloppet af n JR dr, Sorn blifvit bestämdt förde hemman, hvilka frän Rote-afgift njuta frihet, sa borde ock berörde afgift i mån deraf höjas.
Detta belopp är likväl enahanda med hvad år 1813 blifvit stadgadt, och något ökadt behof har ej föranledt till afgiftens förökande.
I öfrigt och som Röterings skyldigheten är i särskilta orter olika tryckande, i anseende till ett mera eller mindre inskränkt antal hemman , som i hvarje Rote deltager; så saknar
Utskottet ali förnyad ledning för ett annat omdöme, än som år 18X2 i denna del bestämt Riksens Högloft.
Ständers eget Beslut.
Genom bifall till den anmärkning, som vid. gamma Morn. blifvit gjord hos Vallofl BorgareStåndet , om redactionens föreslagna förändring, angående RegementsOfficerare-boställens skyldighet att i krigstid vidkännas enahanda Rotefrihets-afgift, skulle den orättvisa komma att äga rum, att afgift stadgades, äfven af CompagnieChefs-boställe j som af Regements-Officerare in»ehafvas, då likväl enligt gällande Författningar til!
Den 17 Juli till och med Capitains boställen äro från extra roterings-skyldighet fritagne; hvarföre ock nödigt är, ätt genom benämningen af Regementsofficers Stabsboställen utmärka, hvilka de boställen äro som böra afgiften erlägga, hvadan redaetionen kommer att blifva följande:
Äfvensom Regements Ojficers-Stabs-boställen , intilldess att extra rotering af dem utgöres etc Vid 6 Mom. i denna §., angående den Arrendatorer ålagda afgift för brukningen af andras hemman, har Herr Grefve Henning Gyllenborg anmärkt, att då Bevillning utgöres af ägaren till hemmanet, borde i en tid, då Landtbruket lider och tarfvar hjelp, detsamma icke betungas genom särskild afgift af Arrendatorn, hvarföre ock Herr Grefven yrkat att arrendators afgiften borde försvinna.
Ständer sjelfve år 18X2, kunnat fritaga Arrendatorer från den pligt, att till Staten contribuera af den förtjenst de under Statens skydd sig förvärfva; och då, enligt 1813 års General-Sammandrag af berörde års Bevillning, afgiften af Arrendatorer och Hemmansbrukare uppgått till 68,878 R:dr 36 sk. 2 r;st, och af Utskottet ingen lämplig utväg är känd, att sätta annan afgift - Den 17 Juli. 1437 gift i vederlag; nödgas Utskottet förblifva vid dess redan härom gjorda Förslag; hvarvid dock det billiga afseende å Jordbrukarens behof blifvit fästadt, att Arrendatorer minimi afgift blifvit frän Bjettedelen nedsatt till åttondedelen af ägarnes egna Bevillning; äfvensom Utskottet ned. satt Bevillningen för dem som bruka arrenderad jord frän till en af ägarens Bevillning.
Hvad åter ängar den från Vällofl.
Ståndet gjorda erinran, att den föreskrift måtte bibehållas, som i afseende på beräkningen af Arrendators-afgiften Ur 181 i blifvit antagen, hemb, ätt vid värderingen af hus och åbyggnader, för att bestämma Arrendatorns afgift, inga ändra hus skulle komma i betraktande, än de byggnader Arrendatorn för egen räkning och egendomens skötsel begagnar; säfar Utskottet förklara anledningen tilt Uteslutandet af beörde föreskrift bestå deruti, att då, vid värdering af Åbyggnader på Landet, hvarken Värdet af deras byggnads-kostnad eller BrandAssecurance-beloppet får i annan måtto ingå i beräkning, än så vidt de i jemnförelse till ett lika godt hemman, med en sämre Åbyggnad, kunna till värdets förhöjande bidraga , så skulle genom ett särskildt afdrag å värdet för vissa hus, berörde princip försvinna och värdet ä byggnaden, särskilldt Uppskattad, möjeligen kunna anses till högre belopp, än hvad det verkat å sjelfva hemmans-värdet, samt, i enahanda följd, föreskriften om Arrendatorns afgift illuderas; vid hvilket förevetande Utskottet ansett ledan, de till irring» att den anmärkte, men uteslutne föreskriften bibehålla.
Den, 17 Juli.
Vid 7 Mom. är af Herr Grefve Henning
Gyllenborg anmärkt, sorn skulle afgiften af Inspectorer, Fogdar och Rättare vara bestämd efter hemmantalets belopp, hvilket enligt förmenande borde rättas sa, att afgiften ej måtte äga rum, då eri sådan Tjensteman ej vöre antagen; och af Herr Doctor Stenhammar, att berörde Bevillning borde bestämmas till vissa Procent af den egendoms värde han förvaltar; men då Utskottet föreskrifvit att de föreslagne åtta Glassérne horde tillämpas efter betydenheten af den egendom nämnde Betjente förestå , samt den befattning och lön de njuta, så förmodar Utskottet att Taxeringsmännen lika litet i detta, sorn i andra fall * der tillämpning af ClaSser äger rum, skola finna någon villrådighet för deras fattande resultat.
Den af Hedervärda Bondé-Ståndef yrkade förändring i början af 7 Mom. hvarest orden lyda: 1 öfrigt betala efter denna Artikel arbetsfolk , som vunnit tillstånd att utan ständig års tjenst och lön arbeta för dagspenning, till följande redaktion: 1 öfrigt betala efter denna Artikel arbetsfolk som ej innehuft torp, men vunnit tillstånd, att utan ständig ärs-tjenst och lön, arbeta för dagspenning <b*c. finner Utskottet skäligt antaga, såsom ledande till mera tydlighet och uttryck af sjelfva meningen; äfvensom alt, rörande Bevillningen för Utjordar, tillika hör införas XJrfjellar, och atf då utrönt är, att särskillta Utjordar, i synnerhet tillhörande Kyrkor, finnas , hvilka ej till Kyrkorna kunna tåla en afgift af 16 sk., bör äfven den stadgade Minimi afgiften 16 sk. uteslutas, och Den 17 Juli. *439 och afgiften följaktligen bestammas efter egendomsvärdet) lika med hvad rörande annan jord stadgadt är. 4 §.
Borgare-Ståndets anmärkning vid 4 Mom.
Alunatt orden oberaknadt särskild
Sjö tull för hvarje utgående tunna, borde utgå; kan Utskottet intet billiga, heldst samma, från 1812 års Bevillnings Stadga bibehållna, ords uteslutande skulle kunna gifva anledning till villrådigt omdöme om Sjö-tullens fortfarande tillvarelse å denna Artikel.
Af Hedervärda Bonde-Ståndet är yrkadt, att Grufvor måtte från Bevillning uteslutas, derföre att andelar uti dem anses såsom lösören och att de tillförene icke någonsin varit med sarskilld Bevillning belagde; i anledning af hvilket yrkande Utsokttet funnit skäligt sitt stadgande angående Grufvor i så måtto förändra att För Grufvor skall betalas fem procent af den inkomst de igenom Malmens afyttring anses inbringa åt sina ägare.
Sedan Utskottet från de i 1812 års Stadga fastställde 16 sk. i Bevillning, för hvarje tillverkadt centner krut, nedsatt afgiften till 12 sk., hafva Friherre Stael von Hollstein och Herr Marks von Wurtemberg samt i Vällofl. BorgareStåndet Herr I.agman Rönnqvist yrkat en ytterligare nedsättning å hvarje centner till f> sk., på det
Krutbrukens innehafvare måge undgå, att för det öfverskjutande beloppet söka sin ersättning af Kongl Maj:t och Kronan, som, i de upprättade contracter om krut-tillverkningen, beräknat Bevillhinge» endast till i sk. af hvarje centner.
Bevill - 141®
Den 17 Juli. Bevillnings-Utskottet, som i anledning a £ berörde anmärkningar närmare granskat denna fråga, finner, efter det deruti nu utredde förhållande, vara vida bättre att nedsätta afgiften till de vid cöntracternas upprättande afsedde 6 sk., än att genom beloppets upphöjande gifva anledning till tvist med Kronan om skade-ersättning; och antager alltså i denna omständighet hvad af nämnde Krutbruks innehafvare är yrkadt samt af Vällofl.
Borgare-Ståndet i dess anmärkningar linderstedt. 6 §.
Borgare-Ståndets väckte påstående att 181a års Redactiori af detta Moment borde heldre bibehållas, än den, sorn nu blifvit föreslagen, anser Utskottet icke några gällande skäl vara anförda , heldst meningen ulan all tvetydighet är densamma , att då af fastigheter efter deras värde, samt af handel, näring och rörelse efter inkomst, Bevillning utgår, utan allt afdrag för gäld, så kunna intecknade eller.! rörelse instuckne capitaler icke till Bevillning särskilldt upptagas, såsom enligt ofvanberörde grund redan till Bevillning beskattade, hvaremot afsigten med samma Stånds erinran , att
Beviilnings-afdraget bör finnas antecknadt å hvarje skuldsedel, som inför Domare eller Executor uppvises, anses derigenom kunna främjas, att vid stadgandet, det låntagare, som ej njutit afdraget till godo, är berättigad till Taga renta för beloppet af hvarje års afdrag, från den tid , då det lätteligen bordt honom tillgodo räknas, {Viljande tillägg göres:
Domare och Executor åligger att, dä tvist eiler Lagsökning uppstår, Den 17 Juli. 1441 star, stalla sig stadgandet derom till noga efterrättelse.
Vid det i samma Moment fortsatta stadgande om förhållandet då fordran i Concours utsökes, har väl Biskoppen Herr
Doctor Faxe förment att en Borgenär under Concours Eden. icke borde bestyrka Bevillnings-afdtagets verklighet, på den grund att beskaffenheten deraf lätteligen kunde hans minne undfalla, men då ett slikt stadgande icke kan äga någon retroactiv verkan a den nu förflutna tiden, utan blott ■äger tillämpning för den kommande; och Gäldenärens rätt att njuta afdraget till godo, bör göras gällande genom alla tillgängeliga utvägar, i synnerhet i anseende till den Borgenär sorn. skulle kunna tilltvinga sig ett qvitto för afgiften, utan att likväl Gäldenären njutit den till godo, så anser Utskottet sig icke kunna förändra dess härom redan • författade Förslag, och. härigenom tror Utskottet sig äfven hafva besvarat de af Herr Prosten Blomdahl och Herr Biskoppen Doctor Almqvist gjorda erinringar emot liqviden imellan Låntagare och Långifvare, äfven sorn hvad, jemte dem, både Herr Grefve Henning Gyllenborg och Herr Munck af Rosenschöld framställt, angående Låntagares pligt, att sjelfve erlägga Bevillning af deras inkomst, icke kan i Utskottets Beslut till ändring föranleda i synnerhet, sorn sådant skulle strida enrot den för Bevillningens utgörande i allmänhet laggde grund, hvaruti lika litet i anseende till Långifvare som alla andra något undantag kan aga rum. 5:te Bandet181.
182- Om 1442 Den 17 Juli.
Om icke det föranledde till ett större onus för Gäldenärer, som häfta för gäld till fromma Stiftelser, än för Gäldenärer till enskilta personer, att fritaga lån af fromma Stiftelser från ersättning till Gäldenären för den afgift sorn å deras utlänirigar belöper, så hade Utskottet icke dragit i betänkande, att enligt hvad Herr Riskoppen Doctor Kaxe yrkat, befria fromma Stiftelser från en slik ersättning, men vid ett sådant förevetande kan något undantag fran den allmänna,regien icke äga rum; likväl och i anseende till Herr Biskoppen Friherre Mörners väckte, och af Högvördiga Prest-Ståndet understödde erinran, finner Utskottet med bibehållande af Gäldenärers Lagliga rätt kunna förenas den förändring och jemkning i Utskottets förra Förslag, att nemligen rente-afdraget för Bevillningen å Låntagna Capitaler icke må äga rum ,. så vida rentan blifvit utfäst till mindre belopp än. 6 procent; samt att, i anseende till de Lån Riksgälds- Contoiret upptager, ehvad rentan är högre eller lägre, icke något Bevillnings-afdrag derå må äga rum.
BIHANG TILL PROTOKOLL VII) Laetima Rikidagen i ^torkholm Åren 1850 och 1851.
FÖRSTA SAMIiIMCJEA. lss Afdelningen: Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelsert jemte Utdragen af de inför Kongl. Maj:t uti Stats-Rådet i ämnet förde Protokoll. S ii Lil hiiV ■ 1 % i i n iJ ; 't ■ i f ' ^ •;'3S^ J * i H £ t* ■ ' »< t ■ - ,:'i KONGL.
MAJtTS Nådiga F»®FÖS1S*#» till RIKETS STÄNDER angående Statsverkets tillstånd och behof, Gifven Stockholms Slott den 15 November 1850.
STOCKHOLM. TRYCKT HOS H. HARCUS, 1850.
N:o_ 1.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående Stats-Verkets tillstånd och behof; Gifven Stockholms Slott den 15 November 1850.
I öfverensstämmelse med gällande Grundlagsstadgande, afgifver Kongl. Maj:t härmed Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof.
Vid pröfningen af dithörande frågor har Kongl.
Maj:t omsorgsfullt sökt att, i afseende å föreslagna utgifter, iakttaga all den inskränkning, som omständigheterna ansetts medgifva.
Det liar ock derigenom och i följd af den tillväxt de för Statsregleringen afsedda inkomster vunnit, blifvit för Kongl. Maj:t möjligt att, ehuru flera nya behof förekommit, likväl finna utväg för fyllandet af de angelägnaste inom de sålunda befintliga ökade tillgångarne.
Sedan Rikets Ständer redan år 1830 förnyat deras förut gjorda framställning derom, att, till vinnande af enhet och större ordning vid uppbörden af skattebidragen samt lättnad och bättre kontroll vid deras redovisande, all kronouppbörd, skatt eller afgift, som vore till serskilda förvaltningsverk anvisad, med undantag endast af Riksgäldsmedlen, måtte till Statsverket ingå, emot det att erforderliga anslag för bestridande af de utgifter, hvartill dylika medel voro afsedde, blefve berörde förvaltningsverk tilldelade, hvarigenom äfven vunnes, att flerfaldiga serskilda redogörelser, som det ålegat uppbördsmännen att aflemna, kunde undvikas; så har, efter det nödig utredning af detta vidlyftiga ärende föregått, berörde framställning numera kunnat blifva föremål för Kongl. Maj:ts pröfning:
Och som Kongl.
Maj:t dervid funnit
Sig böra till Rikets Ständer aflåta serskild Nådig Proposition om de åtgärder, som för ändamålets vinnande ansetts erforderlige och lämplige, hänvisar Kongl. Maj:t till berörde Proposition, i afseende å sådane förändringar uti statsregleringen, som af bifall till de uti densamma gjorda framställningar skulle blifva en följd.
Prot. 1850 & 1851. 1 Sami. 1 Afd. 1 Haft. 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. om Statsv. 1850.
Stats-verkets så väl ordinarie, som extraordinarie inkomster; så har Kongl.
Maj:t funnit
Sig böra antaga följande beräkning:
Ständiga inkomster: l:o.
Den del deraf, som är indeld, att utgå till vissa personer, stater och inrättningar, och hvars värde således icke inverkar på beräkningen af de disponibla tillgångarne, upptogs vid sednaste riksdagen till 1,762,000 r:dr.
Genom deD reglering af utgiftsstaterne, som Kongl. Maj:t nu föreslår, skulle väl några indelta anslag komma att upphöra: men då de äro af mindre betydenhet, och dylika anslag å allmänna Indragnings-staten med fullt motsvarande belopp öfverstiga hvad å samma stat vid förra riksdagen upptogs, bibehålies förstnämnde beräkning eller Rdr 1,762,000: — — Den till statsverket inflytande andelen af räntan, som vid sednaste statsregleringen beräknades till 575,000 rdr, har uppgått: för år 1844 till Rdr 572,113: „ 1845 „ „ 570,311: „ 1846 „ 593,131: „ 1847 607,701: „ 1848 „ 610,S27: hvaraf medium utgör 590,816; men, i anseende till markegångens föränderlighet, bibehålies äfven här förra beräkningen med ....
Rdr 575,000: — — 2:o.