Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af denna framställning blefvo särskilda Konunittérade af Kongl. Majit, i nåder förordnade, med uppdrag att, efter tagen kännedom angående förhållandena inom läroverket, utreda huruvida, derest de gjorda anmärkningarne funnes grundade, det felaktiga kunde vara föranledt af hvad genom institutets stadgar blifvit föreskrifvet, samt i sådant läll föreslå de. förändringar, som kunde finnas nödiga och ändamålsenliga, hvarjemte.
Majit, under den 29 Oktober 1845, bestämde vissa hufvudgrunder för uppgörande af förslag till nya stadgar.
Härvid förklarade Kongl.
Majit, hvad angick föreståndarebefattningen vid institutet, det Kongl. Majit väl funne att lärarne derstädes, särdeles i hvad anginge deras läroämnen, lämpligen kunde och borde rädplägningsvis deltaga i behandlingen af de förslag och ärenden, som afsäge undervisningens ordnande, äfvensom att den närmaste värden af samlingarne och ansvarigheten derför borde fördelas på de särskilda lärarne efter de hvardera af dem tillhörande läroämnen, men att det för öfrigt skulle tillses, att då dädanefter, såsom dittills, den närmaste ledningen och förvaltningen af institutet borde anförtros ät en särskild dertill ut - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition JVs> 82. 7 sedd Föreståndare, dennes myndighet blefve så bestämd, att vilkoren af enhet och kraft i läroverkets förvaltning måtte vinnas; dock att denna föreståndare-befattning kunde uppdragas åt den af lärarne, som pröfvades dertill mest lämplig.
Genom de af Kommittérade sedermera föreslagna och den 8 Maj 1846 af Kongl. Majit fastställda stadgar, hvilka dock först med är 1848 trädde i verkställighet, bestämdes att den närmaste ledningen och tillsynen vid institutet tillkomme Föreståndaren, samt att denne skulle af Kongl. Majit bland institutets lärare utnämnas.
Någon förening af föreståndare- och lärare-befattningarne har likväl icke sedermera egt rum.
Redan vid första tillsättningen af de nya lärarne i slutet af år 1847 anmälde Styrelsen, att ingendera af de tre till professors-befattningarnes erhållande föreslagna personer vore lätt, tjenlig och passande att bekläda föreståndareplatsen, hvadan Styrelsen hemställde, att nämnde plats skulle tills vidare lemnäs obesatt, hvartill Kongl. Majit äfven samtyckte.
Uppå Styrelsens sedermera år 1848 äfgifna förslag konstituerades Notarien L.
Wallmark till Föreståndare, utan att honom dervid ålades skyldighet att i något läroämne meddela undervisning, hvarom fråga icke eller derefter förekom under den tid Wallmark intill sin är 1855 inträffade död innehade föreståndare-befattningen.
Rikets Ständer, som vid 1844 års riksdag ansågo sig icke böra uppföra anslaget till institutet för längre tid än till nästpåföljande riksdag, intilldess genom den äskade undersökningen sig visat, huruvida inrättningen motsvarade sitt ändamål, samt vid 1847- 1848 års rikdag likaledes medgåfvo anslagets utgående endast under (ien tid, för hvilken den vid samma riksdag fastställda statsreglering blefve gällande, funno dock omförmälda förhållande icke gifva anledning till någon betänklighet emot instituts-anslagets uppförande å ordinarie stat, hvilket skedde vid 1850—1851 års riksdag; och derifrån detsamma allt sedermera intill 1856—1858 års riksdag utgick.
I sammanhang med den vid sistnämnda riksdag af Kongl. Majit framlagda plan till Teknologiska institutets utvidgning och lärarepersonalens förökande, i än damål att åt undervisningen derstädes bereda den utsträckning, som af industriens fortgående utveckling och elevernas ständigt vexande antal påkallades, gaf Kongl. Majit, Rikets Ständer tillkänna att, äfven efter det den år 1848 förordnade
Före ståndaren med döden åtgått, föreståndare-befattningen blifvit ånyo tillsatt, utan att någon lärareverksamhet dermed förenats, samt att institutets Styrelse, pä grund af dess alltmera stadgade öfvertygelse om olämpligheten deraf att innehafvarne af föreståndareplatsen tillika bestridde någon lärarebefattning, uti sitt till grund för Kongl. Majits nådiga Proposition afgifna statsförslag, uppfört särskild aflöning till Föreståndaren med ett efter befattningens vigt, och ansvar lämpadt belopp af 6,000 Riksdaler, hvilken aflöning, likasom öfrige af Kongl. Majit för institutet äskade anslag, utan förändring eller förbehåll af Rikets Ständer beviljades.
Då Kongl. Majit sedermera under den 19 November 1858 till pröfning förehade de förslag till förändringar i de för institutet dittills gällande stadgar, som Styrelsen, med afseende å den beviljade förhöjningen i institutets ärliga anslag och den derigenom beredda möjligheten att tillöka lärarnes och läroämnenas antal, ansåg vara af behofvet påkallade och dervid Styrelsen fortfarande vidhöll sin åsigt om olämpligheten deraf, att, Föreståndaren skulle bland lärarne utses, fann Kongl.
Majit så mycket mindre betänklighet att härtill lemna bifall, sorn den ifrågavarande bestämmelsen icke vunnit tillämpning alltsedan stadgarne af är 1846 utfärdades, samt ej heller Rikets Ständer vid anslagsfrågans pröfning haft något att erinra emot ändamålsenligheten af den tillämnade förändringen i förevarande afseende.
Rikets sednast församlade Ständer uttalat sig emot ändamåls - 8 Kongl. Atajds Nåd.
Proposition j\s' 82. enligheten af berörda i stadgarna vidtagne förändring, och jemväl framställt åtskilliga betänkligheter rörande lämpligheten af vissa an ra i de nya stadgarne förekommande bestämmelser, hvilka dock till hufvudsaklig del äro hemtade från de äldre stadgarne, har Kongl. Majit nu tagit frågan härom i förnyadt öfvervägande, dervid jemväl en af två bland Teknologiska institutets Professorer till Kongl. Majit ytterligare ingifven skrift i ämnet till nådig pröfning förekommit; och ehuru Kongl.
Majit, i enlighet med hvad Kommers-kollegium yttrat, anser det icke kunna bestridas att, derest Föreståndaren åt institutets elever lemnade undervisning i något af de vid institutet antagna läroämnen, sådant skulle för läroverket i viss mån blifva af nytta, linner Kongl.
Majit dock, lika med bemälda Kollegium, öfvervägande skäl förekomma emot att stadga undervisnings meddelande såsom en Föreståndaren ovilkorligen tillhörande skyldighet.
Genom den omfattande utvidgning
Teknologiska institutet numera vunnit och än vidare kommer att erhålla sedan den för läroverkets inrymmande uppförda nybyggnad under innevarande år hunnit fullständigt inredas, blifva otvifvelaktig!
Föreståndarens tid och krafter alltmera tagna i anspråk för utöfvandet af den honom, såsom hufvudsakligt åliggande, tillkommande närmaste tillsynen å undervisningens ändamålsenliga fortgång i öfverensstämmelse med de af Styrelsen derför fastställda program, äfvensom för handhafvandet af värden om institutets ekonomiska angelägenheter; och då härtill kommer, dels att, hvad angår frågan om
Föreståndarens skyldighet att besvara de till institutet aflåtna remisser och af enskilde näringsidkare framställda förfrågningar, en slik skyldighet mäste, jendikt gällande stadgar, anses i främsta rummet tillhöra Föreståndaren, såvidt hans öfriga göromål det medgifva och icke för remissernas eller förfrågningarnes besvarande erfordras special-insigter af sådan art, att någon af lärarne företrädesvis bör anlitas, dels ock att med skäl af Föreståndaren fordras, det han, genom uppmärksamt aktgilvande på industriens framsteg och utvecklingen af de teknologiska läroanstalterna i främmande länder, söker att. i den män förhållandena det medgifva, tillegna undervisningen vid institutet alla de förbättringar, som från dessa länder stå att hemta, har Kongl.
Majit för närvarande funnit sig icke böra vidtaga någon ändring af stadgarne i den af Ifikets Ständer afgifna syftning.
Majit hemtar härför ett ytterligare skäl af den omständighet, att, derest Rikets Ständer bifalla Kongl. Majits denne dag aflåtna förnyade, nådiga framställning om Fahlu bergsskolas förflyttning till Stockholm och förening med Teknologiska institutet, dessa båda läroverks sainmanföring i allt fall torde göra en omarbetning af institutets stadgar nödvändig.
Vid denna revision af stadgarne vill Kongl. Majit tillse, dels det sådana bestämmelser varda meddelade, hvarigenom lärarne må vinna ökad trygghet att icke, utan eget begifvande, erhålla annan eller vidsträcktare undervisningsskyldighet, än som af de särskilda läroämnenas beskaffenhet och omfattning betingas; dels huruvida icke åt lärarne lämpligen må inrymmas rättighet att, genom den de sjelfve bland sig utse, deltaga i Styrelsens anordningar i det som alser undervisningen samt anskaffandet af den derför erforderliga materiel, dels ock att det uttryckligen må medgifvas läroanstaltens Föreståndare, att. såvidt hans öfriga åligganden dertill lemna honom tid öfrig, deltaga i undervisningen och i sådant afseende, efter eget bepröfvande, välja läroämne.
Jemte tillkännagifvande häraf vill Kongl. Majit, under åberopande af de utaf Styrelsen anförda skäl för inrättande af en särskild profession i tillämpad mekanik eller så kallad machinlära samt för behofvet af ökade anslag till extra lärare och repetitörer m. m.. härmed föreslå Rikets Ständer att, jemte det institutets nuvarande - Kongl.
Proposition Jtyif 82. 9 de årsanslag, 49,500 Riksdaler, varder å ordinarie stat uppfördt, en tillökning af 6,000 Riksdaler måtte derutöfver för ofvanberörda ändamål af Rikets Ständer beviljas, på sätt Kongl. Maj:t uti sin om Statsverkets tillstånd och behof aflåtna nådiga Proposition redan äskat.
De till ärendet hörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-Är enden, hållet inför 11.
M Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 20 Februari 1863.
Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Statsmini tern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve v. Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle föredrog i underdånighet: 1:0. a) Den af Rikets sednast församlade Ständer, uti skrifvelse den 24 Oktober 1860, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvudtitel, på anförda skäl gjorda underdåniga framställning, i fråga om ändringar uti de för Teknologiska Institutet under den 19 November 1858 utfärdade förnyade nådiga stadgar, Jemte de af Styrelsen för nämnda Institut samt
Kommers-kollegium häröfver på nådig befallning afgifna utlåtanden, äfvensom särskilda utaf ätskillige bland Institutets lärare till Kongl. Majit inlemnade underdåniga anföranden i ämnet: för hvilka handlingars innehåll nu af Departements-chefen redogjordes; b) Styrelsens för Teknologiska Institutet underdåniga memorial den 16 September 1862, innefattande framställning om den tillökning i Institutets årliga anslag, som erfordrades sedan Institutets nya byggnad numera hunnit så nära full Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 A/d. 2 Band. 16 Hä/t. 2 10 Kongl. MajUs Nåd.
Proposition JYi. 83. bordras, att läroverket kunde under år 1863 i densamma inflytta; i hvilket afseende Styrelsen anfört: — — — — — — — — — — — — — — — Föredragande
Departements-chefen anförde härefter i underdånighet: ”Uti de i sammandrag med Teknologiska Institutets inrättande: — —■ — Statsrådets öfriga ledamöter instämde i hvad Föredragande
Departementschefen sålunda i underdånighet hemställt och tillstyrkt; och befallde Kongl. Majd, med gillande deraf, att nådig Proposition"! ämnet, sä lydande, som bilagan till detta Protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer aflåtas, Ex protocollo W. Th.
JSM »a.
Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Mars 1863, kl. 10 f. m.
Maj:ls nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förnyad framställning i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet: Gifven Stockholms Slott den £0 Februari 1865.
Sedan Bruks-societeten vid 1859 års allmänna sammankomst för sin del be slutat att. derest på Statens bekostnad en fullständig och efter tidens fordringar i afseende på undervisningens omfång och nödigt utrymme för elever lämpad bergsskola blefve i Stockholm inrättad, med upphörande af den i Fahlun nu varande, Bruks-societeten förbunde sig att besörja den praktiska undervisningen för bergsskolans elever med hvad dertill hörde, och att i sådant ändamål af Jernkontorets medel bestrida alla de kostnader, som icke allenast med anskaffande af erforderliga lokaler och verkstäder för elevernas praktiska öfningar i jernhandtering och grufbrytning. utan ock med undervisningen» meddelande i dessa delar genom Jernkontorets tjenstemän blefve förenade, äfven om dessa kostnader skulle öfverstiga det anslag af Femton tusen Riksdaler ärligen, som för närvarande vore från Jernkon - Kongl. M.ajUs Nåd.
Proposition ,]\s 83. 11 toret till Fahlu Bergsskola anvisadt, samt Fullmäktige i Jernkontoret hos Kongl. Majit anmält detta Bruks-societetens beslut, sä och efter det Kommersekollegium, på nådig befallning, till Kongl. Majit, inkommit med Teknologiska Institutets styrelses samt eget underdånigt utlåtande i ämnet, uti hvilket utlåtande Kollegium, med åberopande af de utaf Bruks-societeten samt bemälda Styrelse anförda skäl. äfvensom af hvad Bergsskolans Föreståndare uti afgifvet betänkande rörande den föreslagna flyttningen af skolan andrngit, i underdånighet tillstyrkt, det bergsskolan mätte, sä snart omständigheterna det inedgälve, varda med Teknologiska Institutet förenad, förekom detta ärende till nådig pröfning, dervid Kongl. Majit fann sig, för sin del, böra godkänna det väckta fförslaget om bergsskolans flyttning från Fahlun och förening med Teknologiska Institutet, under vilkor att
Bruks-societeten behörigen uppfyllde sitt genom Jernkontorets Fullmägtige anmälda erbjudande att bekosta elevernas praktiska öfningar och undervisning, samt under förutsättning derjemte, att nämnda öfningar och undervisning komme att stå under ledning och tillsyn af Teknologiska Institutets styrelse.
Dä emellertid föreningen af nämnda läroverk icke kunde verkställas utan att tillräcklig lokal för ändamålet bereddes, och, enligt hvad upplyst blifvit, i sådant hänseende erfordrades att, jemte det att någon till ökad kostnad icke ledande förändring vidtoges i inredningen af den nya byggnad för Teknologiska Institutet, till hvilken anslag blifvit af Rikets Ständer anvisadt, en särskild byggnad för bergsskolans behof samt till bostad för en iaboratorii-vaktmästarc och en laboratoriidräng blefve å Institutets nya tomt uppförd, äskade Kongl. Maj,t, uti nådig Proposition den 9 Mars 1860, det Rikets Ständer måtte, för uppförande af en dylik byggnad, sä inredd, att professorn i metallurgi äfven kunde der erhålla bostad, bevilja ett anslag af 58,000 Riksdaler, samt derjemte till laboratoriernas förseende med nödiga inventarier, utom dem, som det kunde finnas ändamålsenligt att flytta fran bergsskolan i Fahlun, ett särskildt belopp af Fem Tusen Riksdaler.
Under detta ärendes handläggning hos Rikets Ständer erinrades hufvudsakligen, att bergsskolans syfte vore helt och hållet praktiskt, såsom afseende att i sista hand bibringa sina lärjungar all den praktiska erfarenhet uti en eller annan rigtning, som vid deras inträde på bergshandteringens olikartade vägar kunde blifva både dem och det allmänna till nytta, och att de således före inträdet i skolan borde hafva inhemtat det mesta af de förberedande kunskaper, som erfordrades för att kunna uppfatta och tillgodogöra sig de tillämpningar, som der framställdes.
Det. vore ock svårt att inse, hvar en sådan praktisk bildning i bergshandteringen lättare kunde inhemtas, än i en bergsstad, sådan sorn Fahlun, i hvars närmaste omgifning så många tillfällen erbjöde sig för lärjungarne att uppmärksamma de mest olika delar af bergsinannayrket.
Om emellertid skolan med sin fåtaliga lärarepersonal icke ansäges kunna uppfylla alla fordringar af en bildningsanstalt för bergshandteringen, borde detta förhållande icke tillskrifvas skolans nuvarande läge, och ej eller föranleda ett åsidosättande af de naturliga fördelar, som detta läge erbjöde för en ändamålsenlig utveckling af lärjungarnes bildning, helst berörda olägenhet syntes kunna afhjeipas derigenom, att tillgångar anskaffades för skolans utvidgning såväl medelst en ökad lärarepersonal, som genom erforderliga byggnaders uppförande.
Den åberopade svårigheten för blifvande elever att förskaffa sig nödiga förkunskaper kunde äfven undanrödjas derigenom, att eleverna ålades att före inträdet i bergsskolan genomgå ett års förberedande kurs vid Institutet, hvilket syntes desto mera lämpligt, som den föreslagna anordningen just afsägc att första årets undervisning vid Institutet skulle kunna begagnas äfven af blifvande bcrgselever. 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition JV
Bruks-societeten hade väl oinförmält de .svårigheter, sorn mött för ett lämpligt ordnande af bergselevernas praktiska utbildning medelst besök vid bruksegendomar, men på samma gång förklarat, att Societeten icke ämnade att för berörda ändamål anskaffa någon särskild bruksegendom, hvilket emellertid vore den enda utväg, hvarigenom berörde svårigheter skulle med visshet kunna undanrödjas; och det vore icke eller bekant på hvad sätt
Bruks-societeten ämnade att ombesörja de praktiska öfningame, hvarom dock visshet borde erhållas, innan på societetens erbjudande grundades ett beslut, sorn i andra hänseenden vore förenadt med så många olägenheter.
Uti sin till svar å Kongl.
Maj:ts nådiga framställning aflätna underdåniga skrifvelse af den 24 Oktober 1860 anmälde ock Rikets Ständer, att, ehuru Rikets Ständer ansåge det svårligen kunna bestridas, att bergsskolans flyttning från Fahlun till Stockholn) och förening med Teknologiska Institutet skulle i vissa hänseenden medföra väsendtliga fördelar för så väl undervisningen, som det allmänna, Rikets Ständer å andra sidan ej kunnat förbise vigten af de emot förslaget framställda anmärkningarne, bland hvilka den erinran, att bergsskolans uppgift och ändamål egentligen vore praktiskt, hvaremot Teknologiska Institutet utgjorde en hufvudsakligen thcorctisk undervisningsanstalt, syntes i främsta rummet förtjena afseende.
Det vore nemligen tydligt, att en förening af två-i sä väsendtlig måtto skiljaktiga läroanstalter mäste vara åtföljd af ej ringa svårigheter, och om äfven en sådan förening skulle kunna på ett ändamålsenligt sätt åstadkommas, hade likväl i detta afseende så många farhågor blifvit uttalade om de olägenheter, som deraf skulle härflyta, att, innan en fullständig plan för det nya läroverkets organisation blifvit uppgjord, det svårligen kunde utrönas, i hvad män de gjorda anmärkningarne borde anses befogade.
Rikets Ständer hade för sin del ej eller kunnat inse något hinder derför, att för dem, som icke vid universitetet undergått bergsexamen, en förberedande kurs vid Teknologiska Institutet kunde föreskrifvas såsom vilkor för inträde i bergsskolan, hvilket utan tvifvel skulle lända denna till synnerlig fördel, enär lärarne såmedelst blefve oförhindrade att egna sig åt sina hufvudämnen och läroverket på detta sätt bättre kornine i tillfälle att uppfylla sin egentliga bestämmelse, hvilken Rikets Ständer desto mindre kunde antaga vara någon annan, än att utgöra en tillämpningsskola för bergshandteringen, som skolans föreståndare uti sitt i frågan afgifna betänkande ansett elevernas praktiska öfningar, eller den del af undervisningen, som icke kunde bibringas i sjelfva skolan, vara företrädesvis angelägen och magtpåliggande för deras utbildning, samt att bergsskolan, antingen den förblefve i Fahlun eller förflyttades till Stockholm, icke syntes någonsin kunna nöjaktigt. uppfylla sin bestämmelse med mindre än att för densamma bereddes tillträde till ett passande och välbeläget jernbruk, der eleverna såväl under bergsskolekursen, som efter densamma kunde fä uppehålla sig, för att praktiskt studera grufbrytning, masmästeri, stångjernssmide, ståltillverkning, bergsmekanik, skogshushållning, m.m. Då emellertid Bruks-societetens gjorda erbjudande att bestrida alla kostnaderna för bergsskole-elevernas praktiska undervisning varit åtföljdt af det förklarande, att
Societeten funnit sig icke böra antaga det väckta förslaget om inköpande af en för berörda ändamål särskildt afsedd bruksegendom, men bergsskolans föreståndare, som ansett sagda ändamål endast genom en sådan åtgärd kunna på ett fullt tillfredsställande sätt uppnäs, icke haft tillfälle att, sedan detta förklarande afgafs, sig härom yttra, saknade följaktligen Rikets Ständer kännedom, huruvida bemäide föreståndare, oaktadt, de sålunda förändrade förhållandena, fortfarande hyste den åsigt, att Bruks-societetens erbjudande, med ofvanberörda inskränkning, kunde Kongl.
Proposition ,J\s' 83.
13 åt undervisningen beseda sii väsendtliga fördelar, att detsamma borde gälla såsom ett hufvudsaklig! skäl för skolans flyttning till Stockholm.
Rikets Ständer ansåge således angeläget att före frågans afgörande, Föreståndaren mätte ånyo blifva häröfver hörd; men som det likväl svårligen för honom, eller sedermera för Rikets Ständer, kunde blifva möjligt att tillförlitligen bedomina fördelarne af det utaf Bruks-societeten gjorda anbud, innan något bestämdt och mera detaljerad! förslag af Societeten meddelats, angående sättet för de praktiska öfningarnes ordnande för framtiden, syntes det äfven vara af vigt, att Bruks-societetens Fullmägtige anmodades att i detta hänseende inkomma med yttrande.
Derjemte och då Rikets Ständer icke funnit sig öfvertygade att hufvudstaden skulle i alla hänseenden vara den lämpligaste orten för en bergsskola, samt det icke syntes oantagligt, att samma fördelar för undervisningen, som Bruks-societeten genom den föreslagna flyttningen velat bereda, skulle till väsendtlig del kunna vinnas derigenom, att Rikets Ständer beviljade ökade anslag för utvidgning och förbättring af bergsskolan i Fahlun, ansåge Rikets
Ständer det för en fullständig utredning af detta ärende lämpligt, dels att Bruks-societeten anmodades afgifva förklaring, huruvida det af Societeten i förenäinnda afseende gjorda erbjudande icke skulle vidhållas, i händelse Rikets Ständer funne skäl att föredraga sistnämnda utväg, dels ock att fullständig plan och kostnadsförslag upprättades för Fahlu bergsskolas utvidgning och undervisningens ändamålsenliga ordnande derstädes, på det Rikets Ständer mätte komma i tillfälle att jemföra fördelarne och kostnaderne af så väl det ena, som det andra förslaget; och anhöllo Rikets Ständer, på grund häraf, att Kongl. Majit, efter det utredning i omiörmälda afseenden egt rum, täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta den nådiga framställning i ämnet, hvartill Kongl. Majit kunde finna omständigheterna föranleda.
Sedan, med anledning af hvad Rikets Ständer sålunda begärt, Kommers-kollegium under den 29 December 1860 ei håll it nådig befallning att, gemensamt med de för Fahlu bergsskolas angelägenheter af Bruks-societeten utsedde Fullmägtige, efter vederbörandes hörande, till Kongl. Majit afgifva underdånigt utlåtande, har bemälda Kollegium, under den 4 December nästlidet år, inkommit med berörda utlåtande samt dervid jemväl öfverlemnat särskilda af Bergsskolans Föreståndare och Bruks-societeten till Kollegium afgifna yttranden i ämnet.