Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St handelsbok tillerkända vitsord må förklaras icke vara på landthandlande till»lämpligt»; — 5:o »att hvar och en landthandlande, som beträdes med försäljning af bränvin, »rom, vin eller, med ett ord, hvad slags spirituosa det vara mä, i mindre qvantitet, än en half »ankare (7*/2 kannor) skall, utom högsta böter för bränvins-minutering, äfven vara för all»tid förlustig sine handels-rättigheter, åtminstone då han två gånger för sådan förbrytelse »sakfälles»;' men som, bland de sålunda väckta förslagen, de två förstnämnde afse ändring af Civil-lag och således ej äro af den beskaffenhet, att de, jemlikt 54 § i Riksdags-Ordningen, tillhöra detta Utskotts befattning, samt det tredje förslaget, som angår försäljning af bränvin, synes, jemte den dithörande frågan om försäljning af andra spirituosa, böra af det för bränvinsfrågans beredning nedsatta särskilda Utskott handläggas, får Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, på grund af 5 mom. i 44 § af Riksdags-Ordningen vördsamt återlemna omförmälde motion, med hemställan, att Rikets Ständer måtte bestämma af hvilket eller hvilka Utskott densamma skall behandlas.
Stockholm den 27 December 1853. M 3.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Jan. 1834, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af väckt motion om vilkorlig inskränkning i rättigheten att försälja brände och destillerade drycker.
Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har den 4 innevarande månad blifvit aflemnad en, från Vällofliga Borgare-ståndet remitterad, af Herr L. W. Henschen vackt, motion, att Rikets Ständer måtte'»hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, i händelse »en eller annan kommun, vare sig socken, stad eller län hos Kongl. Majit tillkännagifver den »önskan, att brända och destillerade drycker ej få annorledes, än på apothek eller för ke»miska ändamål finnas inom kommqnen, Kongl.
Majit täcktes dertill lemna nådigt bifall, »och rörande samma kommun utfärda sådant förbud, som, i afseende på Lappmarken, längre »tid varit gällande»; men som Rikets Ständer nedsatt ett särskildt
Utskott för att upptaga och i hela deras vidd grundlagsenlig! behandla alla angående bränvins-tillverkning och försäljning uppkommande frågor, får Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, med stöd af 44 § 3 morn.
Riksdags-Ordningen, vördsamligen återlemna berörde motion, för den åtgärd Rikets Ständer finna med nämnde § öfverensstämmande.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Vtskoltels Memorial, 2V:ris 4 och 5. 3 JV2 4.
Memorial, t anledning af väckt motion om indragning af tio Biskopsembeten.
Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har den 4 innevarande månad blifvit från Hedervärda Bonde-ståndet öfverlemnad en af Riksdagsmannen Per Erik Andersson från Westmanlands län väckt motion om indragning af Biskops-embetena i Linköpings, Skara, Strengnäs, Westerås, Wexiö, Götheborgs, Calmar, Carlstads, Hernösands och Wisby stift; men då bifall till berörde förslag skulle föranleda ändring af Grundlagen, finner Utskottet detsamma icke, enligt 34 § i Riksdags-Ordningen, tillhöra sin befattning; hvadan Utskottet, jemlikt 44 § 5 mom.
Riksdags-Ordningen, vördsamligen återlemnar motionen, för den åtgärd Rikets Ständer finna med sistnämnde lagrum öfverensstämmande.
J\i S. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Jan. 1834, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af väckt motion om förändrad fördelning af stämmo— böterna.
Från Hedervärda Bonde-ståndet har den 4 innevarande månad blifvit till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet öfverlemnad en af Riksdagsmannen Petter Mårtensson från Jönköpings län väckt motion om förändrad fördelning af de böter, som erläggas för uraktlåtenhet att i föreskrifven tid och ordning inbetala krono-utskylder; men då den sålunda väckta frågan har gemenskap med frågan om sättet för bevillningens utgörande, anser Utskottet motionen ej tillhöra sin befattning; hvadan Utskottet, jemlikt 44.§ 3. mom.
Riksdags-Ordningen, vördsamligen återlemnar motionen, för den åtgärd Rikets Ständer finna med nämnde lagrum öfverensstämmande.
4 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Dlskotlels Memorial, Etris 6 och 7. 6.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 13 Jan. 1854, kl. 1 e. a>.
Memorial, i anledning af väckt motion angående kurhus-afgiftens bestämmande m. m.
Enligt Hedervärda Bonde-ståndets beslut den 19 nästlidne
December har den 4 innevarande månad lill Allmänna Besvärs- neli Ekonomi-Utskottet blifvit öfverlemnad en af Riksdagsmannen Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län vackt motion innefattande förslag, »alt, när frågan om kurhns-afgiftens ytterligare beviljande förekomma, Rikets »Ständer måtte antingen förordna alt bestämmandet af årliga afgiflen öfverlåtes åt hvarje »lans pröfnings-kommitlé, äfvensom alt denna kommitté skall, helst af de i närheten till »sjukhuset boende personer, utse 3 ä 4, hvilka under lika vilkor, sorn Lasaretts- och Kur»hus-direktionerne, förrätta deras uppdrac, granska sjukvårds-inrättningarnes förvaltning »och redogörelsen derför, eller, i fall nu gällande stadgande om kommitterades utväljande »bibehölles, föreskrifva, att det traktamente och den resekostnads-ersättning, som af kom»milterade kunna äskas, skola utgå ur de härader eller församlingar, för hvilka de blifvit »valde, utan att vålla någon minskning i de afgifter, som för sjukvården blifvit anslagne»;. men som frågan om beviljande af afgift till kurhusen icke tillhör nämnde Utskotts befattning och den i omförmälde motion väckta frågan om sättet för bestämmande af samma afgifts belopp ni. m. har så nära sammanhang med den förstnämnda, att dessa frågor synas böra gemensamt handläggas, anser sig Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom.
Riksdags-Ordningcn, böra ifrågavarande motion återlemna, för den åtgärd Rikets Ständer finna med sist åberopade § öfverensstämmande.
Stockholm den S Januari 1854.
JVå 7.
Ark. till Exp.-Ulsk. d. 13 Jan. 1831, kl. 1 c. m.
Memorial, i anledning af väckt motion angående bränvinsbränningens inställande under April månad år J854.
Enligt ett den 4 innevarande månad till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet öfverlemnadt utdrag aT Hedervärda Bonde-ståndets protokoll lör den 22 nästlidne December, har nämnde riksstånd till Utskottet remitterat en af Herr Doktor Sandberg inom Högvördiga Preste-ståndet väckt, med stånden kommunicerad, motion om inställande af hränvinsbränningen under nästkommande April månad; men som nämnde motion, hvilken ho» Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskotlels Betänkande, JU 8. 5 Höglofl.
Ridderskapet och Adeln lagts till handlingarne, blifvit utaf Högvördiga Presteståndet och Vällofl.
Borgare-ståndet remitterad till det särskilda Utskott, som blifvit nedsatt för att upptaga och i hela deras vidd grundlagsenlig! behandla alla, angående bränvin: tillverkning och försäljning, uppkommande frågor, anser Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet sig böra, med anledning af 44 § 3 mom.
Riksdags-Ordningen, nämnde förhållande för Rikets Ständer vördsamligen anmäla, för den åtgärd, hvartill detsamma, enligt nämnde §, må föranleda.
JV2 8.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 13 Jan. 1831, kl. 1 e. m.
Betänkande. t anledning af väckt motion om anläggande af nya sjömär ken i Bottniska viken.
Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har blifvit remitterad en inom VälloD.
Borgare-ståndet af Herr E.
Tjernberg väckt motion, hvari anföres, att, enligt vitsord af alla så väl svenska som utländska sjöfarande, Bottniska viken vore, i anseende till brist på nödiga fyrar, ett af de svåraste farvatten och att, om äfven på sednare tiden (lera nya fyrar derstädes blifvit anlagde, antalet deraf likväl icke vore för behofvet tillräckligt.
Såsom bevis derpå att denna motionärens åsigt delades af brödrafolket, Norrmännen, har han åberopat ett af åtskillige utaf Sjömansiöreningen i Arendal utsedde kommitterade i ämnet afgifvet yttrande, enligt hvilket, i fråga om nämnde farvatten, nya fyrar ansett* mest behöllige vid Finngrunden, Grundkallegrundet och Svenska Högarne, helst ensamt från Arendals distrikt ej mindre än sex skepp och fem briggar skola under åren 1851 och 1852 vid nämnde grund gått förlorade.
Då nu sjöfarten lill de nordliga hainnarne i Östersjön under de sednare åren betydligen ökats och då sjöolyckor, hvarigenom fartyg, lif och gods förspillas, sfi vidt möjligt är, böra förebyggas, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer matte, jemte meddelande af upplysning om förhållandet, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att, till sjöfartens betryggande, anstalt må fogas om anläggande af följande sjömärken, nemligen: på Finngrunden ett fyrskepp eller en fyr, eller ock ett godt dagmärke, på Grundkallegrundet ett fyrskepp och på Svenska -Högarne en fyr eller ock ett bättre landmärke.
Af upplysningar i ämnet, hvilka från Lotsdirektörs-embetet blifvit benäget meddelade, har Utskottet inhemtat, att Sjömansföreningen i Arendal vid början af nästlidne år genom Norrska Marin-departemenlet‘till Kongl. Maj:t ingått med underdånig framställning om åtgärders vidtagande för fyjdständigare ordnande af fyrar och dagmärken på den nordliga delen af svenska Östersjökusten och dervid, bland annat, anhållit att, på de af motionären uppgifna ställen, sådane sjömärken, sorn han ifrågaställt, måtte varda uppförda; men att, sedan Förvaltningen af Sjöärendena blifvit i ämnet hörd och uti afgifvet underdånigt yttrande fästat uppmärksamhet derpå, bland annat, att det icke vore möjligt alt öfverallt förse en sådan kust, som den svenska, med fyrar och sjömärken, samt att, enligt appro - 6 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskollels Betänkande, J\s 9.
ximativ beräkning, fyrfartygs utläggande på Finn- och Grundkallegrunden skulle medföra en anläggningskostnad af 80,000 R:dr samt dessutom årligen föranleda en utgift af omkring 10,300 Ridr, Kongl. Majit, genom nådigt bref till nyssnämnde embetsverk af den 23 Mars nästlidna år, förklarat sig icke finna skäl att för närvarande förordna om vidtagande af annan åtgärd i afseende på de ifrågasatte ytterligare säkerhets-anstalterne i de norra farvattnen, än att Förvaltningen skulle ega att, såsom af densamma blifvit föreslaget, gå i författning om anskaffande och utsättande å Finn- och Grundkallegrunden af stora flaggprickar, samt inkomma med underdånigt förslag till den förändring af känningsbåken på Svenska Högarne, som kunde anses vara af behofvet påkallad.
Då, enligt hvad sålunda blifvit upplyst, Kongl.
Majit redan i nåder pröfva! och afgjort den i förevarande motion väckta fråga samt dervid beslutat anbringande af lämpliga sjömärken vid de uppgifna grunden, anser Utskottet någon framställning i sådant afseende från Rikets Ständer ej vidare vara behöflig, hvadan Utskottet vördsamligen tillstyrker att någon åtgärd icke må, i anledning af motionen, vidtagas.
Stockholm den 13 Januari 1834. M 9.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Jan. 1854, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om behofvet af närmare stadgauden i afseende på de genom Kongl. Förordningen den 20 Februari 4764 påbjudna årliga strömrensningar.
Uti en inom Högvördiga Preste-ståndet vackt, till Allmanna Besvärs- och EkonomiUtskottets handläggning remitterad motion, har Herr Prosten Em.
Schram förmält, dels att, genom ofvan åberopade Kongl. Förordning stadgadt vore, att aila rikets undersåter skulle sommartiden årligen, så väl å kronans, sorn å enskildes egor upprensa och vid deras naturliaa aflopp vidmakthålla alla större och mindre strömfall, bäckar och åar, hvilken allmänna skyldighet dock, lika med åliggandet att utgöra skallgång, på de flesta ställen ansetts tillkomma blott de matlag, sorn hafva ko; dels att Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref den 17 Februari 1786, ej mindre förordnat, att soldater ej kunde befrias från deltagande i strömrensningar annorledes, än det året, dä de blefvo eller hade varit^ antingen på kronoarbete eller eljest kommenderade, än äfven ålagt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i hvarje län, att så>jemka detta onus emellan dem af länets invånare, som hade matlag, att soldaterna endast Hvart tredje eller högst hvartannat år kornmo att dervid utgöra ett dagsverke, hvartill de alltid, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes föranstaltande, borde af vederbörande officerare uppbådas; dels ock att, efter det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Upsala län, i anseende till uppkommen tvekan, huruvida nyssnämnde Kongl. Bref kunde vara på manskap vid Lif-regementets dragon-corps tillämpligt, hos Kongl!
Majit i underdånighet hemställt om den förklaring eller utsträckning af samma nådiga Bref, att krigsmanskap utan undantag, eller åtminstone det som tillhör de indelta kavalleri- och infanteri-regementerna, kunde anses skyldigt att i strömrensnings-arbetenä Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskoltets Betänkande, J\° 9. 7 deltaga, Kongl. Majit, genom nådigt Bref den 6 April 1832, meddelat, att, som de åberopade författningarne icke kunde annorlunda förstås, än att allt indeldt krigsmanskap både till häst och fot, vore i stadgad ordning förbundet till deltagande i strömrensningsarbetena, Kongl.
Majit ansåge någon annan nådig förklaring i detta afseende icke vara erforderlig, än att manskapets biträde vid ifrågavarande strömrensningar i intet fall kunde påfordras under den tid, då de årliga vapenöfningarne pågingo eller i allmänhet när tjensten lade hinder i vägen för dylikt biträde.
Genom hvad sålunda sednast blifvit i ämnet stadgadt, har motionären väl ansett det vara afgjordt, att allt indeldt krigsmanskap till häst och fot vore skyldigt deltaga uti ifråga varande årliga strömrensningar å de orter, der sådane kunde förekomma, och att samma manskap derifrån vore befriadt endast under dep tid, då det vore borta från roten, så länge årlig vapenöfning påginge eller tjensten för dylikt deltagande lade hinder i vägen; men man hade, detta oaktadt, för soldaternas vidsträcktare befrielse uti ifrågavarande afseende velat fortfarande åberopa och tillämpa 1786 års Kongl. Bref, så att manskapet ännu icke skulle vara pligtigt att mer än hvart tredje, högst hvart annat år deltaga i strömrensningarne, i stället för den genom 1832 års nådiga
Bref i detta fall vilkorligen stadgade årliga skyldighet, från hvilken manskapet, såsom försedt med särskilda torp och löner, icke, enligt någon giltig rättsgrund, borde undantagas, då detta kommunalbesvär årligen drabbade den till matlag indelte. ofta med mindre jordrymd försedde torparen och arbetskarlen.
Dessutom förekomme att, om äfven tillförene, då krono-arbetskommenderingar, hvilka nu af särskild krono-arbelskorps verkställas, ofta och under längre tid hvarje gång för manskapet inträffade, det kunnat vara nödvändigt att iakttaga det för manskapets kallande till strömrensningsarbete föreskrilna sätt, nemligen att, efter-det anmälan om arbetets behöflighet samt om tid och ställe för dess verkställande hos Kongl. Majits Befallningshafvande blifvit gjord, manskapet skulle genom nämnde myndighets försorg af officerare uppbådas, så kunde likväl denna långa, besvärliga och under ett flera dagar pågående strömrensningsarbete ej alltid verkställbara omväg numera skäligen anses obehöflig och antiqverad, helst derigenom en för många vigtigare expeditioner behöflig, dyrbar tid för Kongl. Majits Befallningshafvande och vederbörande befäl ginge förlorad, samt lörsamlingarne sjelfve nu borde kunna genom krono-betjeningen föra tillräckligt noggranna anteckningar öfver alla såväl påkallade som fullgjorda eller resterande strömrensnings-dagsverken inom nämnde kommuner.
Någon olägenhet deraf, att krigsmanskapef, i likhet med öfrige ledamöter inom kommunen, uppbådades till dessa arbeten genom länsmän, sexman och fjerdingsman vore, efter motionärens tanke, så mycket mindre att befara, som vid de genom vapenöfningar eller annan tillfällig tjenstgöring för krigsmanskap uppkommande förfall, något biträde vid de under tiden skeende strömrensningarne af sålunda hindradt manskap icke kunde eller finge påfordras.
På ofvan anförda skäl och under åberopande deraf, att omförmälda, år 1832 utfärdade Kongl. Bref endast uti ett af rikets län blifvit offentligen kungjorrit, har motionären, dels för vinnande af enhet vid utgörandet af ifrågavarande kommunal-besvär. hvilket, enligt hans förmenande, borde, på samma grund enligt hvilken det åligger indeldta krigsmanskapet till häst och fot, jemväl till de med torp och rotelöner försedde båtsmännen utsträckas, dels ock på det att stadganderne om samma besvär måtte vinna större tydlighet och bestämdhet, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla »om det allmänna stadgande i en förnyad nådig kungörelse, med upphäfvande af de ofvan åberopade i ämnet, att, så länge 1764 års föreskrifter om alla rikets undersåters delta-, gande i strömrensningar efter matlag, hvartill blott de böra räknas, som hafva ko, fortfara att vara gällande, samma skyldighet också må, med ett dagsverke för hvardera, aliaga allt indeldt krigsmanskap till häst och fot, samt det på rotar indeldta sjöfolket, med befrielse likväl för manskapet under de tider på året, då vapenöfningar pågå eller i allmänhet nar tjensten lägger hinder i vägen för dylikt biträde af manskapet, äfvensom att kallelserna 8 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, JYs 9. härtill ma inom församlingarne, enligt i sockenstämmor uppgjorda längder öfver de arbetsskyldige, utfärdas af vederbörande kronolänsmän, med biträde af fjerdings- och sexman, som skola vara förbundo att behöriga förteckningar öfver de under deras tillsyn verkställde årliga strömrensningsarbetena föra, samt i sockenstämmor till godkännande och justering likaledes förete.»
Utskottet bar tagit motionen i öfvervägande; och hvad först angår motionärens framställning om behöfligheten deraf, alt den i Kongl.
Majlis mådiga Bref den 6 April 1852 meddelade förklaring måtte vidsträcktare, än som skett, offentliggöras, så får Utskottet upplysa, att samma nådiga bref blifvit i Svensk Författnings-samling infördt; och då det sålunda är för embets-myndigheter och församlingarne tillgängliga, anser Utskottet vidare kungörande deraf icke erfordras.
Vidkommande dernäst den af motionären väckta fråga, att det genom 178G års Kongl.
Bref meddeiade stadgande, enligt hvilket krigsmanskapet blott hvart annat eller hvart tredje år skulle uti ifrågavarande arbeten deltaga, måtte anses vara genom 1852 års nådiga Bref undanröjdt, så att sådan skyldighet borde af nämnde manskap årligen utgöras; så enär 1352 års Kongl.
Bref, — meddeladt endast till svar på gjord förfrågan om rätta förståndet af det i 1786 års Kongl.
Bref förekommande uttrycket »Soldater», — icke innehåller att sistnämnde Kongl. Bref skulle vara upphäfdt, eller i öfrigt något som är stridande emot ofvannämnde stadgande, måste detta antagas ännu vara gällande; och som ifrågavarande, för krigsmanskapet stadgade undantag från årligt biträde vid strömrensningsarbetena sannolikt tillkommit med afseende på manskapets ännu fortfarande, om ock ej så ofta som tillförene ifrågakommande, skyldighet alt verkställa arbeten för statens behof, samt något giltigt skäl för upphäfvande af nämnda stadgande, efter Utskottets mening, icke blifvit anfördt, rinnér Utskottet sig ej böra tillstyrka någon framställning i sådant afseende.
Beträdande vidare frågan huruvida de indeldta båtsmännen må vara skyldige att utgöra ifrågavarande besvär, så förekommer härvid, att ej allenast Kongl. Förordningen den 20 Februari 1761 stadgar, att »alla rikets undersåter» skola biträda vid strömrensningar, utan ock att Kongl.
Brefvet af år 1786, i afseende på soldaters deltagande deruti, jemförelsevis åberopar deras skyldighet att biträda vid skogseldars dämpande, hvarom åter 15 kap. 4 § Byggninga-Balken innehåller, att hvarje ryttare, soldat och båtsman skall dertill bidraga, hvarförutan genom 1852 års nådiga Bref förklarats, att »allt indeldl krigsmanskap» är till deltagande i strömrensnings-arbelena förbundet; och anser Utskottet derföre åliggandet för båtsmän i detta fall vara så tydligt, att någon tvekan derom ej kan ega rum.
Hvad slutligen angår motionärens förslag om ändring i sättet för krigsmanskaps uppbådning till slrömrensnings-arbete, så synes föreskriften, att manskapet skall af sine officerare dertill beordras, icke kunna medföra någon olägenhet, så vida anmälan om hehofvet af strömrensning i behörig tid hos Kongl. Majrts Befallningshafvande göres; och då från Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes sida icke försports någon klagan öfver den för uppbådningen salunda föreskrifna omgång, sorn torde vara behöflig på det manskapet icke må utan befälets vetskap för ifrågavarande ändamål från rotarne aflägsnas, anser Utskottet sig ej' heller i denna del böra motionärens framställning understödja.
På grund af hvad sålunda af Utskottet blifvit anförrft, hemställer Utskottet vördsamligen, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Jfl 10.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, .1? fO 9 jys io.
Ank. lill Eip.-Ulsk. d. 13 Jan. 1ES4, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af vciclct motion, om åtgärders vidtagande flir att bilägga de stridigheter, som kunna uppkomma emellan Europeiska makterna.
En framställning i detta ämne bar af Riksdagsfullmäktigcn Anders Pehrsson ifrån Orebro län hos Hedervärda Bonde-ståndet blifvit gjord och derifrån lill Ekonomi Utskottets behandling öfverlernnad.
Motionären, sorn fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på »krigens och de deraf följande ständiga försvars-organisaiionernas icke blott tillfälliga utan ständigt skadliga verkningar, äfvensom på viglen af fredstillslåndcts befästande, såväl för regenlerna som för staterna», tiar dervid hufvudsakligen anfört, a<t oberäkneliga krafter för stater och folk gå förlorade genom det olyckliga hehofvet alt ständigt vara färdiga, att för de oftast mest ogrundade anledningar, de onyttigaste ändamål, sktida tili anfall eller utan sjelfvållade orsaker nödgas försvara sina härdar och sin frihet mot erollingslvstnadens öfvervåld; alt ingenting så mycket återhåller utvecklingen af folkens ädlare och nyttigare krafter, samt af ländernas naturliga tillgångar för efterkommandes trefnad och välstånd, som de öfverdrifvet kostsamma militär-organisalionerna, hvilka lör öfrigt inom samhällena bilda intressen, lika oförenliga med nationernas intellektuela, moraliska och politiska utveckling, som med deras ekonomiska behof; samt slutligen att de stående krigarskarorna, hvilka i Europa bernias utur den arbetande klassen, göra millioner af d»n kraftigaste befolkningen icke endast overksamme inom näringslilvet, utan äfven tärande på de öfriga medborgarnes arbete och tillgångar.
Allt detta har, enligt motionärens förmenande, framkallat icke blott en allmän afsky för krigen, ulan äfven hos mänga nf samtidens, i sta Issa ker, insigtsfullaste män tanken på att siika förmå Europas, så läll och olla i Ivisler invecklade regeringar alt genom så kallade fredskongresser afgöra stridigheterna.
Medgifvande att stora svårigheter mola vid utrinnandet af en lämplig, med monarkernas och de särskilda statsmakternas rättigheter föienlig form, för alt genom sådana kongresser bereda de naiionela stridigheternas fredliga lösning, har motionären dock trott dessa svårigheter kunna, om Jeke genast, likväl framdeles ur vägen rödjas och detta bäst af monarkerne sjelfve, medelst en, genom förbund dem emellan slutad öfverenskommelse, att alltid låta de emellan staterna uppslående tvistefrågor utredas och förslau till en på folkrättens, statsrättens, eller på gemensamma fördelars vilkor hvilanda förlikning, afgifvas, utaf en af samtlige förbundne staters monarker och national-representalioner gemensamt utvald, bemedlande men icke beslutande kongress, hvars förhandlingar skulle hållas offentligt, i en lili frågan ointresserad stats hufvudstad.
Under förutsättning, alt en sådan form för behandlingen af staternas inbördes politiska eller ekonomiska förhållanden kunde både lätt och med säker framgång anlagas af Europas konstitutionel! styrda stater, har motionären, med fästadt afseende på de gemensamma intressen och känslor, som förena oss med Danmark; på våra lifliga handelsför Bih. lill R.
Prot. 1853 & 1854. 8 Sami. 1 Eäfl. 2 to Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskotlels Betänkande, J\s ii. bindelser och i flera afseenden likartade poli'iska intressen nied England, samt på det släktskapsband, sorn vår konungaätt knutit med Nederländerna; äfvensom på den hos Bebdens siyrelse och folk rådande andan, troll