Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
då verkligen varit till åker upptagen och ännu år 1839, då Rosell förrättade den sednare undersökningen, hvarpå Erasmi i väsendtlig mån grundat sin talan om nedsättning i arrende-afgiften, tili en del brukades som sådan, äfvensom hela egan tillförene under den tid, öfverste-löjtnanten Liljehöök emellan åren 1802 och 1824 innehade bostället, varit odlad, fastän åter lagd till äng; alltså och enär i följd häraf det ej kunde anses emot kontraktet stridande, alt af den till Erasmi öfverlemtiade åkerjord en del varit anslagen till egendomens torplägenheter, äfven om desse ingått i skattläggning, en annan del förut varit brukad till äng och af Erasmi åter blifvit till sådan utlagd och att jorden på åtskilliga ställen befunnits besvärad af sten och syra, funné Iiongl.
Maj:t det icke kunna antagas, att kronan uti desse anmärkte omständigheter brustit i fullgörande af kontraktet, hvilket, efter hvad ofvan vore anfördt, måste lända parterne till efterrättelse; och pröfvande alltså Kongl, Maj:t, med upphäfvande af domstolarnes beslut i dessa delar, rättvist förklara, det Erasmi icke vore lagligen berättigad att å utfästa arrendeafgiften njuta något afdrag på grund af nämnde omständigheter, hvadan hans käromål derom ogillades; hvaremot i frågan om den jord, som består af trädgårdar och kålgårdar vid ifrågavarande hemman och torplägenheter, fastställdes Kongl, Hof-rättens dom.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande, och ehuru, på grund af högstberörde Kongl, dom, Utskottet måste antaga, alt Erasmi icke egt laglig rätt att uti arrendet af indragna kornetlsbostället, krono-säteriet Boda med tillydande hemman och lägenheter njuta den nedsättning, hvarom lian med kronan tvistat, har likväl
Utskottet ansett sig böra egna en synnerlig uppmärksamhet åt de omständigheter, i stöd hvaraf Erasmi väckte anspråk på nedsättning i arrendet och återbekommande af hvad han såsom sådant till kronan för mycket erlagt, blifvit, ej mindre af vederbörande härads-rätt och Kongl. Götha Hof-rätt, till hufvudsaklig del, samt af Skaraborgs läns lagmansrätt helt och hållet bifallet, utan ock af trenne ledamöter i Kongl. Maj:ts Högsta domstol vid sakens afgörande godkändt, i öfverensstämmelse med Hofrättens ofvanomförmäldte domslut.
Utskottet omfattar visserligen den åsigt, att en person, som på auktion inropar arrende-rätten lill en kronans lägenhet, bör, likaväl som om han inginge ett dylikt aftal med en enskild, skaffa sig kännedom om lägenhetens beskaffenhet, Siats-Utskottets Utlåtande, N:0 7jf". 9 fenhet, eller ock, derest han sådant underlåter, skylla sig sjelf för de förluster, sorn en för högt erbjuden arrendeafgift medför; men Utskottet anser derjemte, att staten å sin sida bör vara serdeles angelägen derom, att, vid arrende-auktion å en kronans egendom, alla för egendomens bedömande erforderlige upplysningar, så vidt de kunna anskaffas, äro för spekulanter att tillgå, alldenstund det icke är med statens värdighet förenligt att af den enskildes okunnighet om vidden af de förmodade förmåner, hvarför han ikläder sig motsvarande skyldigheter, draga fördel.
Enligt Erasmis uti oftanämnde tvistemål gjorde och, så vidt handlingarne utvisa, icke motsagde påslående, fanns, före och vid den inför Konungens befallningshafvande i Skaraborgs län den 8
December 1837 förrattade arrendeauktion å kornettboslället Boda, någon annan för boställets bedömande erforderlig handling icke tillgänglig, än ett af Kongl.
Konungens befallningshafvande tillsändt projekt till blifvande arrende-konlrakt, hvilket, jemte uppgift på arrendatorns skyldigheter samt de grunder, hvarefter arrende-afgiften komrne att bestämmas, innehöll, att arealen af åkerjorden vid bostället samt underlydande hemman och lägenheter utgjorde 152 tunland ett kappland.
Att denna uppgift på åkerjordens rymd ej öfverensstämmer med verkliga förhållandet, utan att densamma betydligt understiger det uppgifna tunlandtalet, lur under oftabesa«de rättegång blifvit till fullo ådagalagdt.
Om å ena sidan Erasmi brustit i omtänksamhet, då han, utan att ega fullständig kännedom om den å arrende utbjudne egendomen, derföre ulfäst en arrende-afgift vida högre, än'med arrendatorns utkomst låtit sig förena, så förekommer likväl, å andra sidan, kronan till last, att, vid ifrågavarande auktion, dels erforderlige uppgifter angående bostället till en del saknades, dels ock att bland dem, som meddelades, den väsendtliga, rörande åkerjordens areal, varit oriktig, hvarigenom Erasmi, som icke med skäl bort misstänka sannfärdigheten uti en officiel uppgift, blifvit missledd och med beräkning af åkerns rymd, i enlighet med det uppgifna tunlandtalet, erbjudit del af kronan jemväl antagne arrende-beloppet.
Enär nu således detta belopp, högre än som vederbör, tillkommit, i följd en missledande uppgift, samt Erasmi icke kommit i fullt åtnjutande af de rättigheter, honom blifvit i arrende-kontraktet tillförsäkrade, men för hvilka han åtagit sig motsvarande skyldigheter, finnér Utskottet, med afseende härå och å hvad i öfrigt är vordet au förd t, sig icke sakna skäl att tillstyrka Rikets Ständer ali till Kong1.
Majit aflåta underdånig skrifBih. till R.
Prot. 1847 oe/t 1848 j 4 'Sami. 1 /fd. 1 Band. 6 liaft 2 lö Slats-U tskotlets Utlåtande, IS-o ijh veise, med förklarande, det Rikets Ständer för sin del medgifva, att det genom afslutadt kontrakt emellan Kongl. Maj:t och kronan samt regementskrifvare!!
Erasmi bestämda årliga arrende för indragna kornetts-bostället Boda må, från och med midfastan nästkommande år 1849, nedsättas fiån 184 tunnor 16 kappar till 150 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn; hvaremot
Utskottet ansett sig icke kunna understödja motionärens framställning om återbäring af någon del utaf det belopp, Erasmi i arrende för berörda egendom hittills erlagt.
Stockholm den 11 Maj 1848.
Reservationer.' af herr von Troil, S. G., Friherre von Kraemer, herr von Rosen, G. och herr af Harmens ; af herr Norin: ”På sätt Utskottets inkomslafdelning hade föreslagit, anser jag Stals-utskottet hafva bordt tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl.
Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, med förklarande, att Rikets Ständer för sin del medgifva, alt det emellan regementsskrifvaren Erasmi samt Kongl.
Majit och kronan ingång! a kontrakt om arrende af indragna kornetts-bostället Boda, må, såframt arrendatorn sådant åstundar, upphöra att vara gällande vid midfastan 1849, samt med bostä 1 lets utarrendering under de återstående arrendeåren förfaras, i enlighet med beslämmelserne uti Kongl, kungörelsen, angående åtskilliga förändrade föreskrifter till iaktagande vid utarrendering af kungs- och kungsladugårdar samt andra kronolägenheter, hvaraf arrenden till statsverket ingå, af den 17 Juli 1847, hvaruti stadgas, bland arnat, att ett minimum, hvarunder och ett maximum, hvaröfver arrendet ej får gå, skall bestämmas, äfvensom att lägenhetens förre innehafvare, så vidt han densamma väl brukat, eger att, emot erläggande af af den fastställda maximisumman och öfriga vilkor, enligt författningarne, arrenderätten bibehålla; finnande deremot Utskottet sig icke kunna understödja motionärens framställning om nedsättning i arrendet eller återbäring af hvad Erasmi, enligt motionärens förmenande, till kronan för mycket erlagt.”
Häruti instämde herrar Schartau, E. G. Lindström, Wallej och P. H.
Af Johannes Andersson från Skaraborgs län: ’’Sedan Höglofl.
Utskotta ändteligen tillstyrkt en nedsättning af årliga arrendet för indragna kornetts-bostället Boda med 34 tunnor spanmål, i det sä - Ståls-Utskottets Utlåtande, iV.o 172. 11 desslag arrendet utgår, egentligen på den grund, att Erasmi vid auktionstillfä 1 let blifvit missledd af en från Kongl. Kammar-kollegium lemnad uppgift, deri öppna åkerjorden till egendomen uppgifvits vara 151 tunne- 1 kappland, men sedan behörig undersökning af landtmätare blifvit verkställd, det är utröndt att ibland öppna åkerjorden blifvit inberäknade ej mindre 2 tunneoch några kappland stenrösen och oduglig mark, än äfven de på gårdens skog befintliga torp och backstugor, som ock trädgård, humlegårdar &c. &c., sammanräknadt till ej mindre än öfver 38 luntdand, hvilka ej bland egendomens öppua åkerjord kunnat ansetts; af dessa skäl anser1 jag billighet och rättvisa fordra, att den olycklige och bedragna arrendatorn af ifrågavarande egendom bort blifva berättigad i restitutionsväg återfå, hvad han utöfver nu beviljade nedsättning redan utbetalt, enär densamma likväl ingalunda kan anses svara mot den förlust, som Erasmi ändock får vidkännas, hvadan jag i denna del af UtskoLtets beslut mig reserverar.” N:o 172.
Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e. m.
Utlåtande_, dels i Jråga om äskadt anslag för gevär s-tillverkning, dels rörande förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori. (U. och I. A.)
Uti den vid innevarande riksdag aflåtne nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, jemte andra för försvarsverket till lands ifrågaställda , tillständiga behof icke hänförliga stats-anslag, serskildt för anskaffning af nya gevär äskat ett belopp af 100,000 r:dr, att, under tre års tid, med en tredjedel årligen utgå.
I sammanhang med förevarande ärende, har Stats-ulskottet ansett sig böra till behandling företaga ej mindre de af Rikets Ständers sistlidet år församlade revisorer i afseende på förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori framställde anmärkningar och deraf föranledda förslag om faktoriets utarrendering till enskild person, än ock det af Kongl. Krigs-kollegium, i anledning af revisorernes förrberörda anmärkningar, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtande.
Enligt den af revisorerne uppgjorde, dels på räkenskaperne, dels på Krigskollegii uppgifter grundade beräkning, bestego sig de kostnader, statsverket intill 1845 års slut lått vidkännas i och för inköpet af den till lokal för ifrå - 12 Ståts-Utskottets Utlåtande, iF.o 172. gavarande faktori använde Carl Gustafs stads bruksegendom, äfvensom för uppförandet af nybyggnader vid faktoriet och anskaffandet af tnachinerier och inventarier till ett sammanräknadt netto-belopp af 132,276 r:dr 25 sk. 7 r:st.
Under de tio åren 1836—1845, hvarunder faktoriet varit stäldt under Krigs-kollegii förvaltning, hade kostnaderne i oell för gevärs-til!verkningen utgjort tillsammans 180,415 r:dr 37 sk. 11 r:st, oberäknadt förvaltnings- och underhålls-kostnaderue för åren 1836—1842, hvarom uppgift saknats, samt räntan å faktoriets ofvananförde kapitalkostnad.
Vid faktoriet hade under nämnde tio år väl tillverkats inalles 403 st.
Gernandtska gevär, 1,493 st. infanterigevär, 685 st. studsare och 1,610 par pistoler, utom ett mindre antal modeller, kammar-laddningspistoler, m. m., samt en större mängd gevärsdelar och mindre persedlar, såsom bajonetter, kulformar, o. s. v.; men antalet af de under samma tid från faktoriet aflemnade och i Stockholms gevärsförräd inreverserade nya, till krigsbruk approberade, gevär hade deremot ej uppgått till mera än 400 st.
Gernandtska gevär, 476 st. infanteri-gevär, 593 st. studsare och 1,380 par pistoler samt åtskilliga andra mindre persedlar såsom bajonetter, kratsar, ro. m.; varande revisorerne, i anseende till räkenskapernas ofullständighet, icke i tillfälle alt inhemta, huruvida faktoriet vid 1845 års utgång egde någon behållning af obesigtigade eller approberade gevär.
Det sålunda för handen varande stora missförhållande emellan gevärstillverkningen vid Carl Gustafs stads faktori och dertill åtgångna kostnader kunde, efter revisorernas tanka, icke till fullo förklaras genom vissa af revisorerne vid förvaltningen anmärkta omständigheter, såsom, t. ex. alt aflöningen utginge efter ackord per stycke, utan afseende, huruvida arbetet vid besigtning blefve godkändt eller kasseradt, samt att arbetet bedrifvits efter en olämplig plan, enär, oaktadt faktoriet egt betydliga behållningar af vissa slags gevärsdelar, fabrikationen icke hufvndsakligen inskränkts till föi färdigande af de felande delarna, o. s. v.; utan måste grunden till berörda missförhållande sökas uti den felaktiga grundprincipen, att staten sjelf uppträder såsom induslri-idkare; och hafva af sådan anledning revisorerne, som icke bestridde nyttan deraf, att slaten eger en större vapenverkstad, för att möjligen en gång i behofvets stund kunna med större frihet begagnas, men deremot ansåge statens befattning med fabrikationen under vanliga förhållanden olämplig, •—. helst ett industrielt företag, endast under ledning af enskild omtanka och under inflytelse af enskildt intresse, kunde med största fördel bedrifvas, ■— såsom en utväg att förena nämnde serskilda afsigter, föreslagit, alt faktoriet, med alla dess tillhörigbeter, måtte öfverlemnas till någon enskild på sådana vilkor och under sådana garantier, att det dermed afsedda ändamålet blefve uppfyldt. Stats-Viskottets Utlåtande , N.-o iy2. 13 Til! besvarande af revisorernes förrberörda framställningar bar Krigskollegium hufvudsakligen anfört: att vid den tid, eller medlet af år 1836‘, då befattningen med Carl Gustafs stads gevärsfaktori till Kollegium öfverlemnades från den serskilda kommitté, hvilken dessförinnan haft inseendet öfver denna inrättning, faktoriet befunnits i det skick, att tillverkningen dervid icke med fördel kunde fortsättas, dels emedan erforderliga verkstäder icke blifvit uppförde under den längre tid från egendomens inköp, frågan om anläggning af en vspen-central-verkstad i Stockholm ännu var oafgjord, dels emedan under tiden arbetspersonalen var fåtalig samt gammal och orkelös; att under de många år, som förflutit, innan nödiga kostsamma byggnader, vattenverk, machinerier m. ro. hunnit uppföras och anskaffas, vapentill verkningen måst drifvas uti inskränkt skala, i brist af tjeniiga verkstäder, deruti ej eller nya arbetare kunde med fördel lilldanas, omständigheter, som, efter Kol leg i i tanka, utgjorde tillräcklig förklaringsgrund för det mindre fördelaktiga resultatet af faktoriets verksamhet;
att de af revisorerne till 63,769 r:dr 42 sk. 5 r:st. beräknade underhålls-och aflöningskostnaderrie för åren 1843—1845 rätteligen utgjort allenast 44,257 r:dr 16 sk. 8 r:st; att, då under första perioden af fakloi i-nybyggnadstiden till 1842 års utgång eller under nära sex år förfärdigats 729 gevär, 52 studsare och 1,600 par pistoler, men deremot under påföljde 3:ne år erhållits 1,160 gevär och 633 studsare, utom ett betydligt antal gevärsdelar och modeller, syntes följaktligen, att under slutperioden af byggnadsLiden fabrikationen varit i betydligt stigande, hvilket äfven sedermera fortfarit, så att år 1846 åstadkommits 1,084 gevär och 48 studsare samt förlidet år 1,195 infanterigevär och 9 studsare, alla med slagkrutsantändning, utom åtskilliga modeller samt 4,000 satser gevärs söndertagningsverklyg och 24,000 slagkrutstappar till reserv; att, då den speciella styrelsen öfver ifrågavarande fabriks-inrättning, såsom med kollegiaiformerne mindre förenlig, funnits böra öfverlemnas åt en enda person med tillräcklig myndighet, detta bestyr blifvit, enligt Kongl, brefvet af dsn 23 Maji 1846, åt general fälttygmästare!! anförlrodt; att tillvaron af en för statens räkning inrättad gevärsfabrik ansetts nödvändig, på det att tillgången å delta oumbärliga vapen icke må bero af den möjligen otillräckliga fabrikationen vid enskilda faktorier, hvarvid priserna, serdeles i behofvets stund, kunna oskäligt stegras; att det ifrågsslällda ombytet i sättet för faktoriets handbafvande vore för det närvarande, då allt kommit i ordning och goda utsigten sig företedde för anläggningens framgång, högst betänkligt, samt att för öfrigt en omtänksam person, som egde tillräckligt förlag
Lill faktoriets bedrifvande ocix kunde ställa de af revisorerne omförmälde garantier för uppfyllandet af de 14 Stats-Utskotlels Utlåtande, N.o 1J1. med öfverlåtelse!! äfsedda ändamål, sannolikt icke vore hugad att faktoriet öfvertaga, åtminstone icke utan full visshet om betydlig vinst genom gevärsprisets höjande vida utöfver det, hvartill gevär nu kunna vid faktoriet bekommas.
Ofvan anförda förhållanden ådagalägga visserligen, att Carl Gustafs stads gevärs-faktori hittills icke uppfyllt det med denna anläggning afsedda vigtiga ändamål, samt att vapentillverkningen dervid ingalunda motsvarat förväntan och de å anläggningen nedlagde betydliga kostnader.
Af revisions-berättelsen och Krigs-kollegii utlåtande visar sig emedlertid, att gevärstillverkningen vid berörda faktori alltsedan år 1843 befunnit sig, med hänsigt till qvantiteten, i en successiv årlig tillväxt, och anledning saknas ej eller till den förmodan, att, i följd af arbetspersonalens numera vunna öfning och färdighet i sitt yrke, ett mera gynsamt resultat, så till fabrikaternes mängd, som godhet, torde vara att förvänta.
Hvad angår revisorernes anmärkning, att af de vid Carl Gustafs stads faktori åstadkomne vapen en betydlig del befunnits vara af beskaffenhet, att icke kunna till krigsbruk approberas, hvilken kassation vida öfverstigit den, som vid Husqvarna faktori vanligen egt rum, så lärer orsaken dertill tvifvelsutan vara alt söka i en vid förstnämnda faktori iakttagen större noggranhet vid tillämpningen af de rörande gevärsbesigtningar gällande föreskrifter.
Såsom anledning att emotse en förbättning i förhållandet med Carl Gustafs stads faktori förekommer jemväl, att, på sätt nämndt är, den speciella tillsynen derå numera blifvit från Krigs-kollegium på general-fälttygmäslaren öfverflyttad, en förändring, som, efter all sannolikhet, bör medföra ökad kraft och skyndsamhet, i afseende på anordnandet af faktoriets angelägenheter.
Vidtagandet af den utaf revisorerne föreslagna åtgärd , faktoriets upplåtande åt enskild person, synes Utskottet, under nuvarande omständigheter, desto mindre lämpligt, som dessutom serskilda betänkligheter sig förete i följd hvaraf en dylik åtgärds ändamålsenlighet kan ifrågasättas.
I saknad af eget faktori skulle nemligen slaten ej vidare vara i tillfälle att kontrollera eller förekomma en oskälig stegring i priserne å de vid enskilda vapen-vet kstäder åstadkomne tillverkningar.
Faktoriets utarrendering kunde jemväl hafva till följd förskingring af den dervid nu anställde, vid arbetet inöfvade personal, hvilken, i händelse kronan af en eller annan anledning skulle nödgas återtaga förvaltningen af faktoriet, sannolikt endast med svårighet kunde ersättas.
I händelse af arrendatorns obestånd skulle, lill mehn för det allmänna, faktoriets verksamhet, inställas; hvarjemte ej bitr förbises äfventyret af de vid faktoriet befintliga dyrbara machineriers vanvårdande, förslitning eller förstöring.
Stats-Utskottets Utlåtandej IV:o iji. 15
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa, det Rikets Ständer måtte, jemte tillkännagifvande af sin åsigt, att Carl Gustafs stads gevärsfaktori tills vidare' må för statens räkning fortfarande bedrifvas, tillika hos Kongl. :Maj:t i underdånighet begära, att, så vida icke före utgången af nästkommande år 1849 en sådan förändring i afseende på nämnde faktori kunnat tillvägabringas, att gevärs-tillverkningen derstädes bedrifves på ett för staten i väsendtlig mån fördelaktigare sätt, än för närvarande är förhållandet, Kongl.
Majtt täcktes i nåder låta föranstalta om faktoriets utarrendering för kronans räkning på sätt och under de vilkor, som af Kongl. Mj:t pröfvas lämpligast, eller ock dermed vidtaga andra åtgärder, som må anses tjenliga för uppnående af det med inrättningen åsyftade ändamål.
Härigenom anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat en hos Bonde-s'åndet af Pehr Mattsson från "YVester-norrlands län väckt och till Utskottet remitterad motion, rörande utarrendering af Carl Gustafs stads gevärs-faktori.
Vid sistlidne riksdag beviljades a f Rikets Ständer för anskaffande af 4,000 nya infanteri-gevär årligen, under tre års tid, ett samrnanräknadt belopp af 240.000 r:dr.
Enligt de upplysningar, Utskottet i detta ämne sig förskaffat, hafva utaf nämnde antal gevär, under åren 1846 och 1847 vid Husqvarna faktori, i öfverensstämmelse med afslutade kontrakter, förfärdigats tillsammans 5,000 stycken, för hvilka inköps-kostnaden, efter betingadt pris af 21 r:dr 20 sk, för hvarje gevär med tillbehör, utgjort 107,083 r:dr 16 sk.
För Carl Gustafs stads gevärs-faktori hafva utaf omtörauälde extra anslag till nya gevärs anskaffande blifvit intill förlidet års slut utanordnade 30,000 r:dr.
Den disponibla behållningen af samma anslag uppgick, vid innevarande års början, efter afdrag af ett Husqvarna faktori-intressenter tillkommande, ännu ej liqvideradt belopp af 28,895 r:dr 40 sk., till 103,209 rtdr 29 sk. 2 r:st.
Då, efter hvad af ofvan uppgifna förhållande kan slutas, från Husqvarna faktori är att påräkna eu årlig gevä-rs-leverans af 2,500 stycken eller för tre år 7,500 gevär, hvartill, efter förut betingadt pris af 21 rtdr 20 sk. per stycke, skulle erfordras en sammanräknad kostnad af 160,625 rtdr eller nära 60.000 rtdr utöfver reservationerne å det vid 1844—1845 årens riksdag för gevärs-anskaffling beviljade anslag, samt återstoden, 40,000 rtdr, i det af Kongl.
Majit för enahanda ändamål nu äskade belopp otvifvelaktig! kommer att för gevärs-fabrikationen vid Carl Gustafs stads faktori medtagas, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att, med bifall till Kongl.
Majtts nådiga framställning, Rikets Stan - 16 Slats-Vtskottets Utlåtande, N.O fj3. der malte, för anskaffning af nya gevär, till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 100,000 r:dr, att under åren 1848, 1849 och 1850 med en tredjedel årligen utgå.
Slockholm den 11 Maj 1848.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående rättighet till pension för åtskillige vid fångvården antagne tjenstemän. (U. A.)
Under åberopande af Rikets Ständers vid 1840—1841 årens riksdag fattade och af Kongl. Maj:t gillade beslut, enligt hvilket de vid fångvården anställde, uti 1840 års stater fcr korrektions-inrättningarne upptagne, tjensteslemän och vaktbetjent, med undantag af kommendanter, predikanter, läkare, orgelnisler och klockare, fått sig tillerkänd rättighet att, sedan de minst tio år tjenstgjort vid nämnde inrättningar och i öfrigt under samma vilkor, som för civile embets- och tjenstemän voro stadgade, uppföras till pensioner å allmänna indragningsstaten, beräknade efter de uti omförinälda aflöningsstater bestämda arfvodes-belopp, har Kongl. Maj:t, uti en till Rikets Ständep den 9 November sistlidet år aflåten och från samtlige Riks-stånden till Statsutskottet remitterad nådig skrifvelse (intagen under N:o 14 i 1 sami. 1 afd. af hillänget lill Riks-slåndens protokoll) af anförde skäl, föreslagit, att de vid slraffängelser och allmänna arbets-inrättningar anställde läkare samt kommendanten vid Malmö arbets- och fästnings-fängelse, öfversten och liddaren Carl Johan Ström, måtte få sig tillerkänd enahanda pensions-rätl, som, på sätt ofvanberördt är, blifvit åtskillige andre tjenstemän vid samma inrättningar tilldelad.
Hvad först angår den vid Malmö arbets- och fästnings-fängelse anställde kommendant, öfverste Ström, så enär, enligt hvad dels Kongl. Maj:ts förevarande nådiga skrifvelse upplyser, dels Utskottet serskildt inhemtat, bemälde öfverste, som numera uppnått en ålder af mera än 70 år och utöfver tio år innehaft nämnde kommendants-beställning, genom sin långvariga och nitiska tjenste - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 173. 17 tjensteutöfning gjort sig förtjent att, när ålder och helsotillstånd icke vidare medgifva tjenstens fortsatta bestridande, af staten tillgodonjuta bidrag för silt underhåll, samt härvid jemväl förekommer det förhållande, att denna kommendant är den ende bland de å fångvårds-staterne uppförde dulike tjenstemän, hvilken icke med samma befattning förenar den af föreståndare vid korrektions- eller arbels-inrättuing, och i sistnämnde egenskap är berättigad till pension, har Ulskottet funnit sig ega skäl hemställa, det Rikets Sänder måtte medgifva, att öfverste Ström må, efter afskedstagande från nämnde kommendants-beställning, under sin återstående lifstid å allmänna indragningsstaten uppbära det för samma tjenst i gällande stat bestämda årliga arfvode af 333 r:dr 16 sk.