Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
4 Sami, t Af cl, 41 Höft, t 2 Slats^Uiskoltets Utlåtande, ]V;o 120 samma; förekomma:, Lindberg, i underdådighet anhållit, att,, på grund af dessa skäl; oell i betragtande derjemte, atti sökanden i öfrigt,, utan åtal för tjenstefel; eller försummelse, i* 28» år oförvitligen förvaltat den ansvarsfulla Lands-Ramererare-befattningen i aine serskilda Län, Kongl..
Majit, täektes till Rikets Ständer aflåta, Kådig Proposition,, alt Lindberg, mätte frikallas- från betalningsskyldigheten, jemväl af. andra hälften af ifrågavarande balance och: i följd deraf förklaras berättigad återbekomma det belopp, hvartill de hos sökanden utmätte tillgångar i lös* och fasti egendom, för godtgörande af nämnde uppbörds-brist vid; utmälnings-auclionen blifvit försålde.
Stats-Uiskottet,. till hvars handläggning Kongl. Majit behagat, genom, Nådig remiss- af den 24 sistlidne Mars, öfverlemna Kammar-Rätts-Rådet Lindberg?:förrberörde-ansökning, för del afseende, förekomne serskilde omständigheter kunde finnas föranleda,, har tagit, detta, ärende i öfvervägande; men då sökanden, till, stöd för sin meranämnde anhållan, icke åberopat andra eller mera bevekande skäl ,, än: de, hvilka vid sistlidne Riksdag blifvit Rikets Ständers pröfning underställde-och då, föranledt deras omformälde beslut, angående Lindberg bevil jadi eftergift af ena häl lien, utaf den honom till ersättning ådömde summa, och härvid jemväl förekommer, att, enligt Ryad: i ansökningen om-förmäles-,., Lindberg,, i följd: af Kongl. Majits Nådiga.
Resolution, den 19 December iS35s förunnats två. års anstånd med fullgörandet af den- ålagdé betalningsskyldigheten., har Utskottet, oagtadt de af sökanden, anförde ömande- omständigheter,, ansett sig fÖrhindradt att tillstyrka. någon: förändring af hvad:
Rikets senast församlade
Ständer förord nät,, i fråga om Kammar-Rätts-Rådet Lindbergs ansvarsförbindelse i och för Kronofogden Hoflings balance.
Härigenom, anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat en af vice Talmannen Fl Ericsson-: väckt motion uti enahanda ämne, i hvad angår frågan 0111 fullkomlig eftergift af den Kammar-Rätts-Rådet Lindberg,, ådömde- ersättningsskyldighet.
Och hvad beträffar den i samma motion,, på grund af en dervid fogad skrift af Kammar-Rätts-Rådet Lindberg, gjorde framställning,, att, när han blifvit ådömd att af Höjlings balance ersätta 8,564-IRdr 5, sk., efter afdrag af dén andel utaf Hbjlings Uppbörds-Gautionisters betalningsskyldighet, , sorn på nämnde del af baläncen belöpte och uppgifves hafva utgjort 722 R:dr 11 sk. 9 r:st., samt Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag eftergifvit hälften, af hvad: Kammar-Rätts-Rådet Lindberg skolat godtgöra, den återstående ersättningsskyldigheten, bordt sålunda, bestämmas, att ifrån hälften af förstnämnde belopp- afdrogos; nyssberörde-af Cautionisterne -er - Stats-Utskottets UtlåtandeN'.o "120. 3 lagde 723 R:dr it sk. g r:st., i stället att den nu blifvit på det -sätt beräknad, att nämnde 722 R:dr 1 1 sk. g rist. aldragits ifrån liela ersältningssurnman 8,564 Ridr 5 sk. och hälften af derefter .'återstående belopp Lindberg alfordrad; så enär ostridigt är, att, enligt Kongl.
Maj:ts Nådiga Dom, oftaberörde 722 i-R:dr 11 sk. g rist. skolat afräknas ifrån totalbeloppet af de Lindberg ådömde 8,564 Ridr 5 sk., hvarefter återstoden utgjorde den honom enligt
Domen ålagda ersättningsskyldighet, hvaraf hälften blifvit af Rikets Ständer eftergifne, samt att således af iHoflings
Cuutionister erlagde miedel icke kunna , på sätt
Lindberg förmenat,'endast tillgodoräknas å ena diälften af primitiva ersättningssumman, anser Utskottet något afseende å denna del
;af framställningen icke kunna fästas.
Stockholm den 14 Maj i84o» Reserva tion af Herr Biskopen Doctor iHedren: ”Rikets ‘Ständer 'hafva lväl sisflidneRiksdag bevisat mot Kammar-Rätts-Rådet Lindberg den godhet, att hälften af den Hojtingsha balancen blifvit anskrifven.
Men då lian till gäldande af den återstående hälften, omkring 4>3»o Ridr, icke egt annan tillgång, än ett ganska torftigt lödbo och sin -in ne håfvan de lön, så har han 'blifvit försatt i den för en åldrig och redlig tjensteman mest ömande 'belägenhet.
Det hus, han nyligen hade köpt, räckte vid försäljningen troed moda till att belacka inteckningarna.
Det ringa lösboet mäste gå under klubban, och om icke några ädla vänner inropat deraf för hans räkning att begagnas, så hade han knappast egt för sig., hustru och barn., en stol och en säng.
Huru balancen först tillkommit, är en hemlighet, 24 år -gammel.
I laglig rättsväg har den blifvit lagd Lindberg till last , aldrig -såsom brott, derom ingen minsta misstänka varit spord, men såsom bristande eftersyn.
Rätta upphofvet hvilar fördoldt under en hemlighetsslöja.., måhända i redan länge tillslutna grafvars mörker.
Flera ännu lefvande trovärdige personer veta derom berätta., med förklarande af Lindbergs och ILulldins oskuld.
Lagen har dock utkräft och erhållit sin rätt: och de beklagansvärda offren synas vara tillräckligen straffade.
Jag har i flere år haft tillfälle på nära håll se Kammar-Rätts-Rådet Lindbergs förhållande, såsom en flitig, oförtruten och skicklig tjensteman, såsom stilla, ytterst hushållsagtig och sparsam i sin lefnad, såsom efterdömlig make, fader och husbonde, och ehvad mitt ringa ord må kunna verka till hans förmon, har jag dock icke kunnat ‘återhålla 4 Stats-Utskottets Utlåtande, if:o 121. det» Skulle domen öfver honom i all dess stränghet hringas till fullbordan, är ändock högst osäkert, om något eller huru mycket kan till staten åter inflyta; men säkert är, att en i öfrigt agtningsvärd medborgare kominer att för en redan ett fjerdedels sekel gammal förseelse, under sin återstående ålderdomstid ännu ytterligare plikta med fattigdom och grämelse.
Han. synes mig hafva lidit nog och hans ket, hvarföre jag för min del velat, med bifall till hans ansökning, bereda åt hans ålderdom lugnare dagar, och vågar vördsamligen tillstyrka Rikets Ständer till samma beslut,, sam säkerligen skall belönas af de hulpnas tacksamhet och välsignelse»”"
Ank. till Exp Ufsfe. den 16
Maj, lil. 1 e. nr.
Utlåtande, rörande vacht fråga om anvisande af ett boställe åt Provincial-Läkaren i Lif-Gedinget af Södermanland.. (£ A.)
Uti en hos Högvördig;! Preste-Slåndet vackt och till Stats-Utskottet remitterad motion, har Herr Contracts-Prosten Nibelius, med hvilken Herr Biskopen Doctor Holmström förklarat sig instämma, anfört, hurusom den i Lif-Gedinget af Södermanland anställde och i Eskilstuna stationerade Provincial-Läkarens befattning vore bland de mindre förmonliga tjenster af detta slag, enär, i anseende till medeliösheten hos de flesta af stadens invånare, ringa förtjenst kunde derstädes för bemälde Läkare påräknas, hvartill kornme, att i närheten af Eskilstuna flere andre Läkare vore bosatte, som med honom delade practiken på landsbygden ; hvilka förhållanden jemväl skola foran led t svårighet att för denna cemligen vidsträckta del af Södermanland erhålla en skicklig Provmcial-Läkare; och har motionären, på det nämnde Provincial-Läkares lönevilkor måtte, utan serdeles tunga för Stats-Verket, i någon moa förbättras och såmedelst ett för orten menligt förhållande afhjelpas, föreslagit, att till boställe åt Provincial-Läkaren i LifGedinget måtlejanslås en emot |-dels mantal svarande lott af de vid Eskilstuna belägne, Kronan tillhöriga hemmanen Svedby, att tillträdas, den i4 Mars i844, då nuyarande arrendet af dessa hemman löper till ända» Stat s-Utskottets Utlåtande, N\o 122'.
Enär Provincial-Läkarne i Riket i allmänhet icke äro med boställen fÖrserlde och någon anledning icke förekommer att betvifla, det ju Provincial-Läkaren uti ifrågavarande distriet, derest han eger erforderlig skicklighet, bör, åtminstone lika väl som öfrige i orten varande Läkare, genom practik kunna bereda sigen förtjenst, hvilken, i förening med den honom tillkommande på stat, är för dess utkomst tillräcklig, har Utskottet funnit sig sakna skäl att tillstyrka Rikets Ständers bifall till det af ContraclsProsten Nibelius i ofvanberörde afseende framställda förslag.
Stockholm den Maj 1840.
Alik. till Exj>.
Utåls, den 16 Maj, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proportion angående öfverlåtandet till Malmö Fal tig-arbetsinrättning af Kronans rätt till ett derstädes fallet
Dana arf. Cl. A,) Med anledning af en utaf
Malmö stads Äldste i underdånighet gjord samt af Magistraten i nämnde stad och Kongl. Majrts Befallningshafvande i Malmöhus
Län förordad ansökning, att antingen undfå ett ständigt statsanslag till understöd för stadens fattigvård, eller ock att, i händelse sådant icke kunde medgifvas, rättighet måtte åt staden öfverlåtas att, till bildande af fond för dess fatlig-arbetsinrältning, uppbära de dana-arf, som derstädes kunde falla, samt att, em bifall härtill icke kunde i allmänhet lemnäs, förenämnde arbetsinrättning åtminstone måtte erhålla Kongl. Maj:ts och Kronans rätt lill ett dana-arf af t)4° R-dr Banco efter aflidne arbetskarlen Tufve Perssons efterlemnade enka, Anna Sophia Andersdotter, som i Malmö den 12 Oclober 1835 med döden afgått, utan att efter sig lemna några kända lagliga arfvingar; har Kongl. Majit, som icke funnit skäl i Nåder bifalla den af Malmö stads
Äldste gjorde underdåniga anhållan om årligt understöd af allmänna medel för stadens fattigvård eller om rättighet att för densamma använda de inom staden fallande dana-arf, uti en till Stats-Utskottet allåten Nådig Proposition af den i3 sistlidne Januari ^införd under N:o i3 i 6 »Stafs-Uts.hcttcts 'Utlåtande, N:o '123 ' ' \ i Sami. i Afd. af Bihanget lill Riks-Slåndens Protocoll) föreslagit 'Rikets Ständer att till Malmö stads .fattig-arbetsinrättning öfverlåta Kongl.
Majifcs och Kronans rätt till det derstädes efter aflidne arbetskarlen Tujve Petisons jemväl aflidna enka fallne dana-arf af g4° R^r Banco.
I afseende på förhållandet med omföismäldte dana-arf, inhemtas af de vid den Nådiga Propositionen bilagde handlingar, att .enkan Anna Sophia Andersdotter, i följd .af det emellan henne och mannen i lifstiden upprättade, lagligen bevakade och oklandradt lemnade testamente af den 28 November 1 Sid, efter mannens död erhållit full äganderätt till hela boet, och att, sedan bemälda enka ulan känd arfvinge aflidit, anspråk på dess qvarlåtenskap blifvit k Tufve Perssons arfvingars sida i daga ordning framstäldt; men hvilket anspråk, ej mindre af Rådhus-Rätten i Malmö, än Kongl. HofRätten öfver Skåne och Blekinge, emot hvars dom missnöje icke anmälts, blifvit till alla delar ogilladt.
Då Rikets Ständer tillförne vid serskilda tillfällen medgifvit, att så beskaffade arfsmedel finge inom de orter., hvarest desamma utfallit, användas till understöd för allmänt nyttiga företag, bär Utskottet, i enlighet med hvad Kongl. Majit i Nåder föreslagit, funnit sig ega anledning hemställa., att den Kongl. Majit och Kronan tillkommande rätt till ifrågavarande .efter 'Tufve .'Perssons .enka fallne dana-arf af g4o Bidr Banco, må åt Malmö stads fattig-arbetsinrättning öfveriåtas.
Stockholm den 14 Maj jS^o.
Ant. till :Exp. Etsk. .3. 16 Maj, ‘kl. 1 «. iu.
Utlåtande, angående vacht fråga om Krono-Säteriet Ollestads 1 0 anslående till boställe ät Domhafvanden i Åhs, Gäseneds och Kullings Häraders -Domsaga. (I. A.) Hos Hedervärda Bonde-Ståndet bär, uti memorial, sorn till Stats-Utskottets handläggning blifvit remitteradt, Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs Län, Ephraim Earsson, jemte förmälan, att de åt Häradshöfdingen i Åhs, Gäseneds och Kullings Häraders Domsaga., äfvensom dervarande Kro - Stkts-UisJiOtfets Utlåtandej N',o 123! nofogde oell Häradsskrifvare upplåtne boställen i så måtto icke motsvarade* det dermed afsedde ändamål,, sorn det förstnämnde af dessa boställen vore* beläget ytterst i östra ändan af Domsagan, dfet andra i den sydvestra delen deraf och det tredje* icke ens inom Fögderiet, hvarföre äfven sedan längre tid tillbaka ingendera af bemälde tjenstemän kunnat bebo de dem anslagne Hemman, fästat uppmärksamhet å angelägenheten deraf, att andra lill läget mera passande och närmare
Domsagans medelpunkt belägne krono-egendomar blefve, i stället för de nuvarande, ät förenämnde tjenstemän till boställen anvisade; i afseende hvarå motionären föreslagit, att Krono-säteriet Ollestad i Hofs Socken af Gäseneds Härad, hvilken egendom år 1^56 blifvit upplåten och förlänad åt Öfver-Jägmästaren Jäders'- Gyllensvard och dfess efterkommande samt för närvarande innehades af en Fru Ar rhenius, född Gyllensvärd, sorn vöre den sista af förläningstagarens efterkommande och vid hvars död säteriet komme att åter hemfalla till Kronan, måtte, så snart detsamma blefve ledigt att för Kronans räkning disponeras, varda, i* stallet för nuvarande Häradshöfdingebostället
Degerstorp i Tärby socken af Åhs Harad , anslaget till boställe åt Dörnliafvanden i Älfs*, Gäseneds och Ku 111 ngs-Härader, samt att de under Ollestad lydande hemman kunde blifva använde till boställen åt Kronofogden oclv Härad sskri fvaren.
Då, efter hvad motionären sålunda sjelf uppgifvit, en1 ättling af Öfver-Jägmästaren Gyllensvärd, som för sig och sina efterkommande erhållit förläning af Krono-säteriet Ollestad, ännu lefver, liar Utskottet destomindre ansett fråga nu böra uppstå om egendomens disposition till det af motionären föreslagne ändamål, sorn, enligt Utskottet tillliandakommen upplysning, den nuvarande innehafvaren af säteriet är gift och eger barn, hvadan den tidpunkt möjligen är ganska aflägsen, då egendomen åter tillfaller Kronan; och kan Utskottet af dessa skäl icke tillstyrka,, att det af lii k sdags full mäg ligen Ephraim Larsson i förrberörde afseende väckte förslag må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda:
Stockhol m den 14 Ma j 184o. 8 Stals-Utskottets Ullätandea N\o 124.
Utsi», den 16 Maj, lil. 1 e. m„ Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition angående 2:ne Kronohemmans i Stochholms Län anslående till boställen för Land t stats-Tjenstemän.
(I. A.) Till Stats-Utskoltet liar från samtlige Riks-Stånden blifvit remitterad en af Kongl.
Majit under den i5 sistlidne Februari till Rikets Ständer aflåten Nådig Proposition (införd under N:o 26 å 1 Sami. 1 Afd. af Bill. till Riks-Ståndens Protocoll), deruti Kongl. Majit, som, genom Nådigt Bref af den 14 December i833, förordnat, att Färentuna Härads Fögderi i Stocklioinis Län skulle, efter dåvarande Kronofogdes och Häradsskrifvares derstädes afgång, sammanläggas med Sollentuna och Wallentuna Häraders samt Danderyds Skeppslags Fögderi; dock att, i anseende till angelägenheten, att nära Drottningholms Lustslott en Kronobetjent funnes till nödigt biträde åt den för hela det nya Fögderiet blifvande Kronofogden, en ExpeditionsKronofogde, med lön på stat, borde för Färentuna Härad antagas, jemte tillkännagifvande, det Kongl.
Majit redan meddelat föreskrift, angående lämpliga boställens anvisande åt Häradsskrifvare!! i det sammansatte Fögderiet och åt Länsmannen i Sollentuna Härad, föreslagit Rikets Ständer, att det förr under Ulriksdals Kungsgård lydande kronohemmanet Neder-Järfva Nio 1, ~ mantal, i Solna socken, må tid 1842 års midfasta, då detora samma hemman nu gällande arrende-contract tilländagå!’, upplåtas till boställe för Kronofogden i det Fögderi, hvartill Färentuna Härad skulle förläggas, äfvensom att det i Lofö socken nära Drottningholm belägne kronohemmanet Berga, ’ mantal, måtte, i utbyte mot Kronofogdens i Färentuna Härad nu varande boställe, Troxhammar, | mantal, hvilket i stället borde för Kronans räkning utarrenderas, till boställe för den blifvande ExpeditionsKronofogden i Färentuna Härad anslås, så snart tiden för en sådan disposition deraf skulle inträlfa, eller vid midfastan år 1846; dock att dervid borde serskildt bestämmas, om och i hvad mön någon contant lön, utöfver boställsafkastningen, må bemälde Expeditions-Kronofogde bestås.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; och då Kronofogdebostället Troxhammar, såsom beläget på Svartsjölandet och följagtligen aflägset från medelpunkten af det sammansatte nya Fögderiet samt dessutom sak - Stats-Utskottels Utlåtande> N-o 124. 9 saknande fördelen af en ordentlig postgång lill och ifrån Stockholm, ingalunda är lämpligt att anvisas till boställe åt Kronofogden i detta Fögderi, helst mängden och beskaffenheten af de honom åliggande tjenstegöromål påkalla en obehindrad och skyndsam communicalion med Länets Styrelse, men deremot det ifrågaställda Kronohemmanet Järfva N:o i genom sitt läge på endast en half mils afstånd från Slockholm är i detta hänseende serdeles passande, har Utskottet, i belragtande jemväl deraf, att bemälde
Kronofogde innehar en af de mest besvärliga tjenster af detta slag och således synes förtjena att med ett fördelaktigt boställe varda försedd, funnit sig böra hemställa, att, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, kronohemmanet NederJärfva, N:o i, må, sedan nuvarande arrende deraf tilländagått, upplåtas lill boställe för Kronofogden i det Fögderi, som blifvit sammansatt af Sollentuna och Wallentuna Härader med Danderyds Skeppslag samt Färentuna Härad.
Beträffande deremot frågan om kronohemmanet Bergås anslående till boställe åt den blifvande Expeditions-Kronofogden i Färentuna Härad, så enär Expeditions-Kronofogdar i allmänhet icke äro med boställen eller lön på stat försedde och, efter Utskottets tanka, något giltigt skäl icke förefinnes alt till fördel för Expeditions-Kronofogden i Färentuna Härad härutinnan medgifva undantag, samt då dertill kommer, att den minskning i Kronans inkomster, hvilken skulle förorsakas genom upphörandet af det för hemmanet Berga nu utgående arrende, i icke obetydlig nion, komme att nedsätta den besparing i kostnader, som vid den förändrade organisationen af ifrågavarande Fögderier torde varit afsedd och påräknad, anser sig Utskottet icke kunna till hvad Kongl. Maj:t i detta hänseende föreslagit, tillstyrka Rikets Ständers bifall.
För den händelse, att förenämnde af Utskottet yttrade åsigter skulle af Rikets Ständer godkännas, har Utskottet tillika trott sig böra föreslå, att uti den underdåniga skrifvelse, som rörande desse ämnen torde komma att från Rikets Ständer lill Kongl.
Maj:t i underdånighet aflåtas, Rikets
Ständer ville derjemte framställa den underdåniga anhållan, att, så framt Kongl.
Majit skulle i Nåder finna anvisandet af serskildt boställe för Expeditions-Kronofogden i Färentuna Härad utgöra ett oeftergifligt vilkor för tillvägabringandet af den beslutade nya organisationen af ifrågavarande arne FögdeBih. till R, St, Prot, l8fo, 4 Sami, 1 Afd, 4/ Haft, 2 10 Stats-TJlskottets Utlåtande, N'.o 125. rier, Kongl. Maj:t i sådant Hill täcktes tillåta, att Färentuna Härad må, såsom förhållandet varit före i833 års reglering, fortfarande utgöra ett eget Fögderi med ordinarie Kronofogde, samt att således all fråga om de, i följd af detta Fögderis tillämnade förening med Sollentuna och Wallentuna Häraders samt Danderyds Skeppslags Fögderi, i Nåder föreslagne dispositioner af boställen må förfalla.
Stockholm den i4 Maj iS/jo. N: o 125.
Anis. till Exp.-Utsk. den 16
Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för åtskilliga Rotehållare vid Westerbottens Kongl.
Fält-JägareRegemente att återbekomma dem origtigt påförd vacance afgift för åren 1830 och 1831.
J (U. Ai) Riksdagsfullmägtigen Johan Jacob Rutberg från Norrbottens
Län har uti en lill Siats-Utskottet remitterad motion, hvaruti Anders Normark från Westerbottens
Län instämt, hos Rikets Ständer gjort anhållan om restitution af vacance-afgift, hvilken, till belopp af 43 R:dr 5 sk. 4 r:sl;- Råneo, blifvit åtskillige Rotehållare inom Calix Compagnie af Westerbottens Kongl.
Fält-Jägare-Regeraente, för åren i83o och 1831 affordrad; en anhållan, den motionären framställt på grund deraf, att Rotehållarne, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Norrbottens Län samt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätts Utslag, blifvit förklarade berättigade att ifrågavarande afgift, såsom orätt debiterad, återbekomma; hvaremot Kongl. Maj:ts och Rikets StatsContor, der frågan om medlens utfående blifvit anhängiggjord, förklarat, att, enär Rotehållarne om den beviljade restitutionens tillgodonjutande icke anmält sig inom den för fordringars utbekommande hos Stats-Verket genom Kongl. Kungörelsen den 8 September 1824 bestämde tid, restitulionen icke kunde beviljas.
Som, enligt hvad upplyst blifvit, Kongl.
Kammar-Rätten, genom Utslag den 12 Juli 1834> förklarat bemälde Rotehållare berättigade att af Stats-Verket återbekomma ifrågavarande orätt debiterade 43 R:dr 5 sk. 4 Stats-TJtskottets Utlåtande, N\o 126, II r:st. och Utskottet icke anser skäligt vara, alt Stats-Verket begagnar sig af elen genom praescriptions-författningarne tillkomne rättighet tili en sådan olagligen uppburen inkomst, tillstyrker Utskottet, alt, lill fördelning emellan desse Rotehållare, ett belopp af \3
R:dr 5 sk. 4 r:st Banco må från Riksgälds-Contoret hållas Konungens Befallningshafvande i Norrbottens Län, på reqvisition, tillhanda.
Stockholm den i4 Maj i84o.
Anti. till Exp. Utsk. den 16 Maj, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Eric Norbergs från Westmanlands
Län motion, att afl.
Alms efterlemnade enl;a måtte utbekommat begrafningshjelp efter bern ädde sin man. (U. A.) Uti en från Hedervärda Bonde-Ståndet lill Stals-Ulskollet remitterad motion, har Eric Norberg från Westmanlands
Län begärt, att, som arfvingarne efter Landt-Räntmästaren i Westmanlands Län, Kongl. Räntmästaren Johan Fredric Alm, hvilken, efter alt hafva den i3 December 18a5 erhållit Nådigt afsked, med rättighet att uppföras å Allmänna IndragningsStaten till åtnjutande af pension, den 4 Dec. i832 allidit, försummat att, inom den i Kongl. Kungörelsen den q
December 1812 stadgade lid för anmälande af fordringar hos Stats-Verket, göra gällande deras anspråk att efter bemälde
Alm utbekomma begrafningshjelp, men deras rätt dertill syntes ostridig, då den så kallade begrafningsbjelpen utgjorde ett af embetseller tjenstemannens lön innehållet belopp, Landt-Räntmästaren Alms enka, Maria Christina Alm, som vore stadd i torftiga vilkor, måtte förklaras berättigad att, enligt hvad hon uti en motionen bilagd skrift äfven anhållit, utbekomma den efter bemälde hennes man belöpande begrafningshjelp.
Då rättighet till begrafningshjelps åtnjutande grundlägges derigenom, att motsvarande besparing af tjenstemannen, vid tjenstens tillträde, aftjenas och således beloppet af den begrafningshjelp, hvartill Ränlmästaren Alms sterbhusdelegare varit berättigade, i händelse de derom i behörig tid sig 12 Stats-Utskottets Utlåtande> N\o 126. anmält, blifvit af Alms lön innehållet, samt det således icke synes vara billigt, att staten begagnar sig af sterbhusdelegarnes försummelse, att, inom den tid, som serskildt, i afseende å anmälandet af fordringar hos Statsverket, är stadgad, göra sina anspråk på medlens utbekommande gällande, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer måtte bifalla, att sterbhusdelegarne efter aflidne Räntmästaren Alm} utan afseende derå, att fordringsanspråket icke blifvit i laga tid anmäldt, undfå den begrafningshjelp, hvartill de i öfrigt kunna finnas berättigade, samt att dessa medel må af Riksgälds-Contoret utbetalas; Börande Utskottet dervid upplysa, att Alms pension, hvaraf begrafningshjelpen, derest sådan blifvit till fullo aftjenad, skulle med sex månaders belopp utgå, utgjort 3g5 R:dr 24 sk., med derunder beräknade 37 tunnor spanmål.
Reservation af Gustaf Apelqvist från Blekinge Län: ”Emot Utskottets beslut, hvarigenom blifvit tillstyrkt, att enkan
Alm må få uppbära den begrafningshjelp, för hvars uttagande hon försummat den i proescriptions-författningarne stadgade tid, får jag anmäla min reservation, med förklarande, att jag alldeles icke kan instämma uti den åsigt, som inom Utskoltet legat till grund för nämnde beslut, eller att, i afseende på enkan Alms anspråk, skulle inträffa samma förhållande, som med de Roteringsskyldige vid Westerbottens Kongl. Fält-Jägare-Regemente, hvilka blifvit affordrade högre utskylder, än de, enligt Kongl. Kammar-Rättens sedermera meddelade Utslag, funnits vara skyldige att utgöra.
I afseende på dessa inträffar nemligen, att staten på obehörigt sätt tillvunnit sig en inkomst, som jag aldrig- kan finna det Allmänna värdigt att på grund af åkommen praescriplion behålla, då deremot den begrafningshjelp, hvarpå enkan