Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Delander, afyttra! sin egendom, så att hos honom annan tillgång ej funnits att för skulden i mät taga, än en af Delander å köpe - 4 Banko-Utskottets Utlåtande Ai 11. skillings-återstod, 1,500 R:dr, uthändigad skuldförbindelse, ställd att betalas efter nio år, utan ränta; att, efter verkställde utredningar af Westbergs och Odins konkursraassor, å lånet influtit från den förres massa, den 2 Augusti 1837, 63 R:dr 75 öre och från den sednares, den 14 December 1844, 517 R;dr; att genom försäljning å auktion af den hos Hägg utmätta skuldsedel, den 12 Oktober 1838, ingått 345 R:dr 75 öre; att vid sedermera hos Hägg anställde utmätningsförsök, han befunnits sakna ali tillgång; men att, genom försäljning af åtskillig hos Westberg utmätt lösegendom, erhållits, den 29 November 1858, en ytterligare afbetalning af 244 R:dr 33 öre; att sedan Odin aflidit och hans sterbhus-delegare afstått boet till borgenärernes förnöjande, sysslomannen i konkursen, den 18 Oktober 1861, aflemna! slutredovisning jemte den Lånekontoret tillkommande utdelning 26 R:dr 41 öre, samt att, efter det Westbergs hustru med döden afgått, och hans bo, i anledning deraf, blifvit i konkurs-tillstånd försatt, Lånekontoret den 14 Juni sistnämnde år från massans sysslomän erhållit den för Lånekontorets fordran belöpande utdelning med 107 R:dr 25 öre, så att Låne-kontorets återstående fordran utgör 1,695 R:dr 51 öre.
Enär de änuu lefvande gäldenärerne, Skepparne Westberg och Hägg, fortfarande skola sakna all tillgång, samt Utskottet, vid sådant förhållande, lika med Direktionen och Revisorerne öfver Låne-kontoret, anser det med Låne-kontorets fördel närmast öfverensstämma att antaga det för berörda osäkra fordran gjorda ackords-anbud, får Utskottet på det sätt till ansökningen tillstyrka bifall, att, såvida 500 R:dr af Handlanden C. A. Wahlberg till Lånekontoret inbetalas, inom en månad efter af beslutet erhållen del, lånets då blifvande återstod, 1,195 R:dr 51 öre må, jemte räntan, få afskrifvas.
Stockholm den 15 December 1862. Ranko-Utekottetf Utlåtande M 12. 5 N:o 12.
Ank. till Exp.-Utsk, den 15 T)ec. 1862, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i fråga om årligt understöd för e. o. Kontorsskri/varen vid l.ane-kontoret t Malmö C. G. Lohman„
Extra-ordinarie Kontorsskrifvare» vid Låne-kontoret i Malmö Carl Göran lahman har i en till Utskottet ställd skrift, under anförande, att lian, som vore född den 1
Fe bruari 1791 och år 1826 antagits till biträde åt Registratorn vid nämnde
Låne-kontor samt alltsedan oafbrutet egnat sina krafter åt göromål vid Låne-kontoret, vid hvilket han 1831 antagits till e. o.
Kontorsskrifvare och tre särskilda gånger innehaft förordnande att förestå Bokhållaretjenst, hvilken lian, i anseende till sin långt framskridna ålder, icke ansett sig böra söka, gått i mistning af honom ditintills tillagdt årligt arfvode af 300 R:dr, hos Utskottet anhållit att, i anseende tili hans höga ålder, sjuklighet och medel löshet, Utskottet måtte bereda honom något årligt understöd under hans återstående lifstid.
I ett till Utskottet afgifvet memorial, som tillika med omförmälda ansökning blifvit tili Utskottet insändt, har Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö vitsordat de af Lohman uppgifna förhållanden samt tillkännagifvit, att Lohman, hvilken städse med nit och ordentlighet fullgjort sina åligganden och alltifrån år 1831 till och med 1854 i och för tjenstebiträde uppburit ett af Fullmägtige årligen bestämdt arfvode, utgörande de sista åren 300 R:dr, samt således , varit i Låne-kontorets eller Bankens tjenst anställd, ehuru ej på ordinarie stat, och både förut och sedermera i Låne-kontoret biträd t, vid nu uppnådda 71 år och tilltagande sjuklighet saknade förmåga att sig försörja: hvadan
Di re k - 6 Itanko-Utskottets Utlåtande.
M 13. tionen ansett sig böra föreslå, att han under sin öfriga lifstid måtte erhålla ett årligt understöd af Trehundra Riksdaler Riksmynt, eller det belopp, han till och med 1854 årligen uppburit.
Då, efter hvad sålunda upplyst blifvit, Lohman under en tid af omkring 31årtjenstgjort vid Låne-kontoret i Malmö och vid nu uppnådda 71 lefnadsår saknar förmåga att sig försörja, får Utskottet, i öfvensstämmelse med Lånekontors-Direktionens, af Fullmägtige i afgifvet utlåtande jemväl förordade framställning, tillstyrka, att e. o. Kontorsskrifvaren C. G. Lohman må af Låne-kontorets i Malmö medel, under sin öfriga lifstid, få uppbära ett årligt understöd af 300 R:dr R:mt.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 15 Dec. 1862. kl. 1 e. m.
Ulla tande, t anledning oj förre Vaktmästaren vid Banko-diskontverket J. 1/ Eklunds ansökning om erhållande af pension.
Uti en till Banko-fullmägtige ingifven, till Utskottet ställd skrift, har förre Vaktmästaren vid Banko-diskontverket Johan Magnus Eklund — jemte förmälan att, sedan han efter tjenstgöring dels såsom e. o.
Vaktmästare i Kongl. Kommers-kollegium och dels under några och tretio år såsom ordinarie Vaktmästare vid Banko-diskontverket, till följd af godtrogenhet och olyckliga omständigheter gjort stora ekonomiska förluster och år 1860 nödgats till borgenärers förnöjande afträda sin egendom, samt icke kunnat sex månader efter det domen i hans konkurs vunnit laga kraft förnöja fordringsegarne, eller med dem uppgöra antagligt ackord, Direktionen föranlåtits att från verkets tjenst skilja honom vid den höga åldern af några och sextio år —r anhållit att, då Eklund i utblottadt tillstånd, genom sjuklighet vore oförmögen att kunna försörja sig sjelf, hustru och 2:ne barn, hvilka hittills icke kunnat förskaffa sig bergning, Eklund måtte beviljas pension i öfverensstämmelse Banko-Utskottets Utlåtande JM 13. 7 med hans inånga lefuads- och tjens te-år saint öfrige härvid förekommande omständigheter; varande denna ansökning åtföljd af ett af Andre Stadsläkaren, Med.
Doktor C. J. Blachet, den 27 nästlidne September, under föreskritven edsförpligtelse, utfärdadt betyg, af innehåll, att Eklund, 62 år gammal, har ett organiskt hjertlidande och dubbelsidigt ljumskbråck, hvilka sjukdomar äro obotliga oell göra honom oförmögen att kunna, sorn sig bör, sköta sin tjenst eller förrätta något tyngre arbete.
Direktionen (ifver Banko-diskontverket har, i anledning häraf, uti afgifvet utlåtande, meddelat, att Eklund, som är 1827 antogs till e. o.
Vaktmästare i Kongl. Kommerskollegium, den 23 Juni 1831 erhöll förordnande att under 2 månader vid Banko-diskontverket förrätta Vaktmästaretjenst, hvartill han den 10
November sistnämnde år på ordinarie stat befordrades; att Eklund, så väl då som sedermera under en lång följd af år, städse utmärkt sig för ordning och pålitlighet vid fullgörande af sina åligganden, men omsider börjat visa försumlighet i tjensten, hvarför han den 30 December 1856 undfått varning och den 18 Mars 1859, för oordentlighet och oskickligt uppförande vid en inom Diskontverkets lokal förrättad brandsyn, blifvit från tjensten med åtföljande lön på 6 månader suspenderad; att Eklund derefter för sjukdom åtnjutit oafbruten tjenstledighet och, sedan han den 14 Maj 1860 blifvit i konkurs'tillstånd försatt, från tjenstgöring inom Verket afhållits, samt att, efter det Stockholms Rådstufvurätt den 28 Oktober 1861 i konkursen meddelat dom och Eklund den 9 Maj innevarande är hos Direktionen anhållit att, ehuru det ännu icke lyckats honom att träffa uppgörelse med 2:ne af hans borgenärer, hvilka förkastat alla i sådant afseende af honom gjorda anbud och förklarat sig ej vilja åtnöjas med mindre än att de för sina fastställda fordringar erhöllo full liqvid, dertill Eklund likväl saknade tillgång, honom måtte tillåtas att få i tjenstgöring åter inträda, eller att han kunde varda på pensionsstat förflyttad, eller ock att honom måtte beviljas tre månaders ytterligare rådrum för att, om möjligt, få sin konkurs uppgjord, Direktionen sistnämnde dag, enär Eklund genom åberopade dom, hvilken vunnit laga kraft, icke blifvit cessionsförmån tillerkänd och Eklund ej kunnat visa, att han under den derefter förflutna tid blifvit från sina borgenärers kraf befriad, utan fastheldre förklarat sig dertill icke ega någon utsigt, funnit skäligt, utan afseende ä Eklunds hos Direktionen gjorda ofvanberörda anhållan, att, med stöd af 77 §. 4 mom. i Banko-reglementet, entlediga Eklund från dess vid Diskont-verket innehafvande Vaktmästare-tjenst; och då Eklund således, efter föregången varning och suspension samt derefter iråkadt konkurs-tillstånd blifvit från Diskont-verkets tjenst skiljd, har
Direktionen, för sin del, ansett hans ansökning om erhållande af pension icke kunna till något afseende föranleda; men, i betraktande deraf att Eklund tjeuat Verket, omkring 30 är, att lian uuder denna långa tjenstetid utmärkt väl och till förmäns belåtenhet sig förhållit allt intill sednare tiden, då i hans uppförande en anmärkningsvärd förändring inträffat, som synes helt och hållet kunna tillskrifvas olyckliga enskilda förhållanden, samt att Eklund, nu vid 62 års ålder, är obotligt sjuk och derigenom oförmögen att i väsendtligare mån bidraga till sitt uppehälle, hos Utskottet hemställt, huruvida icke 8 Banko-Utskottets Utlåtande JYl 13.
Eklund må kunna för sin återstående lifstid från Banken beviljas något understöd, hvars belopp Direktionen förslagit till 200 R:dr om året.
Med fastadt afseende å hvad sålunda anfördt och hemstäldt blifvit, och enär Fullmäktige förklarat sig instämma i Direktionens yttrande och förslag, samt Eklund, enligt hvad Banko-diskont-direktionen tillika ypplyst, befinnes i den beklagansvärda belägenhet, att han, utan erhållande af något bidrag till sitt uppehälle, kan komma att råka i verklig nöd och falla allmänna välgörenheten till last, har Utskottet ansett sig i ofvan anför da ömmande omständigheter ega anledning hos Rikets Ständer tillstyrka, att förre Vaktmästaren J. M. Eklund må under sin öfriga lifstid från Banken undfå ett årligt understöd af 200 R:dr R:mt, att utbetalas till Eklund personligen, utan rätt för hans borgenärer att derå väcka anspråk.
STOCKHOLM, (ryckt hos E. Westrell, 1862.
Banko-Utskottets Utlåtande JYs. 14. 1 .M 14. ■Ani». till Exp...Ulsk. den 15 Jan. 1863, kl. 12 midd.
Utlåtande, i fråga om årligt anslag till inköp af böcker för läsebibliotheket vid Tumba.
I 90 § af revisions-berättelsen hafva Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorer omförmält, att i skolsalen vid Tumba bruk förvaras ett lånbibliothek för arbetarne, hvilket tillkommit hufvudsakligen genom gåfvor af tjenstemän vid bruket, och att det begagnades af brukspersonalen mot en årsafgift af 1 R:dr för äldre personer och 50 öre för barn; att dylik afgift, enligt räkenskaperna, blifvit af omkring 30 personer erlagd; att det innehölle åtskilliga goda böcker, men äfven några, sorn för ändamålet syntes vara mera skad-' liga, än gagneliga; att, derest från Brukskassan ett årligt bidrag af omkring 50 R:dr Runt lemnades till ifrågavarande bibliothek för inköp af godkända religiösa och historiska skrifter samt af populära arbeten i naturkunnighet o. d., årsafgiften kunde blifva mindre behöflig oell boksamlingen, i följd deraf, ännu mera allmänt begagnad, dock att inköpet af de nya böckerna borde ställas under vederbörlig kontroll.
Förvaltaren vid Tumba, hvars utlåtande häröfver Banko-fullmäetie-e in o o fordrat har, — med öfverlemnande i afskrift af en öfver bruksarbetarnes läsebibliothek upprättad katalog, deri anmärkt är antingen böckerna blifvit skänkta eiler för de af bruksarbetarne lemnade årliga bidrag inköpta, — i anledning af Revisorernas förordande af ett årligt bidrag från Brukskassan af omkring 50 R:dr till inköp af böcker, yttrat betänklighet att, under nuvarande mindre gynnsamma konjunktur för Bruket, öka förutvarande ständiga och ofruktbara utgifter, men förmenat det af Revisorerna afsedda ändamål kunna sålunda vinnas, att, enär det vid 1840 års riksdag beviljade anslaget 50 R:dr årligen för den ä Bruket varande sparbank icke til! hela beloppet erfordrats för att Bill. till R.
Prot. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 5 Häft. 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande J\@ 14. betacka den ränteförlust, som uppstått under det att insatte medel afbidat placering, hos sparbanken uppkommit en behållning af något öfver 500 R:dr, hvars ränteafkomst vore i det närmaste tillräcklig för ersättande af dylik ränteförlust, den del af berörda anslag,"sorn icke vore behöflig för behållningens bibehållande vid ett belopp af 500 R:dr, kunde användas till inköp af böcker för brukspersonalens läsebibliothek, med dervid fästadt förbehåll att inköpet af böcker ställes under kontroll af inspekterande Fullmägtigen öfver Bruket.
I anledning häraf och då anslag från Brukskassan till inköp af böcker för ett läsebibliothek vid Tumba bruk skulle fullt berättiga till utöfvande af tillsyn öfver valet af de böcker, som för läsebibliotheket inköpas, hafva Fullinägtige, i ett till Utskottet ailåtet memorial, tillstyrkt, att den del af det för sparbanken vid Bruket anvisade årliga anslag af 50 R:dr, som icke erfordras för bibehållande af den uppkomna besparingsfonden vid en summa af 500 R:dr R:mt, måtte få användas till inköp af böcker för läsebibliotheket vid Tumbay men att, då förhöjning i berörda fond utöfver 500 R.:dr R:mt måste anses vara obehöflig, årsräntan ä besparingsfonden, så vidt den icke erfordras till ersättning af ifrågakommande ränteförlust, må, efter hvarje års bokslut, till Brukets kassa inbetalås.
Då det med ifrågavarande framställning åsyftade ändamål, att förskaffa Bruketsarbetare en nyttig och bildande sysselsättning på deras fristunder, kan vinnas utan något ytterligare anslag från Brukskassan, har Utskottet, i betraktande jemväl af de icke obetydliga uppoffringar, som vid enskilda bruk och inrättningar i enahanda ändamål förekomma, funnit sig böra hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka: att den del af det för Tumba bruks sparbank anvisade årliga anslag af 50
R:dr, som, jemte årsräntan å besparingsfonden, icke erfordras för sitt ursprungliga ändamål eller ock för bibehållande af den uppkomna besparingsfonden vid en summa af 500 R:dr Ruut, må, från och med nästa är och tills vidare, få användas till inköp af böcker för det redan bildade läsebibliotheket vid Tumba bruk; dock under vilkor, att ifrågakommande inköp af böcker för det från bruket utgående anslag
Underställas inspekterande Fullmägtigens bepröfvande.
Stockholm den 19 December 1862. Banko-Utskottets Memorial %\s 15. 3 .JW Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Jan. 1863, kl 12 midd Memorial om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning aj
Diskont-verkens räkenskaper och förvaltning.
I första § af den för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-diskontverket i Stockholm samt Lånekontoren i orterna gällande instruktion är stadgadt, att Revisorerna sammanträda i hvartdera Verket den 1 Mars hvarje år, eller, om helgedag då infaller, nästföljande söknedag, med undantag af hvad angår Lånekontoret i Wisby, hvarest revisionen börjar den 1 Juni hvarje år, eller, om helgedag då infaller, nästkommande söknedag.
Vid sådant förhållande och jemte anmälan, att Utskottet, i likhet med hvad tillförene egt rum, kommer att granska de Banko-diskontverkets räkenskaper, hvilka under Utskottets. sammanvaro afslutas, eller räkenskaperna för nästlidet år. får Utskottet, som icke erfarit att Revisorer för granskning af ifrågavarande Verks räkenskaper blifvit utsedde, härigenom hos Rikets Ständer vördsamt hemställa: dels att grunderna för val af Revisorer och Suppleanter till granskning af Banko-diskontverkets i Stockholm räkenskaper och förvaltning för innevarande och följande år intill nästa lagtima riksdag måtte bestämmas och för Kongl.
Maj:t i underdånighet uppgifvas, på det att två Revisorer lör hvartdera Riks-Ståndet må blifva till omförmälda förrättning utsedde och kallade, och dels att, i och för granskningen af Lånekontorens räkenskaper och förvaltning för nästlidet och följande är intill nästa lagtima riksdag, en Revisor och én Suppleant af de särskilda Riks-Stånden mätte för hvartdera Lånekontoret, för hvarje år utses.
j 4 Banko-Utskottets Utlåtande ,j\i' 16. .M 16.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Jan. 1863, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af förre Notarien B. ,/.
Bergers ansökning om förhöjd'l årligt understöd.
Hos Utskottet har förre Notarien i Banken B. J. Berger, med omförmälande hurusom han är 1835 blifvit förflytta»! pä Bankens pensions-stat mc-d en årlig pension af 600 R:dr Banko och sedermera vid 1853—1854 ärs riksdag hugnats med ett ärligt understöd af 120 R:dr samma myntslag, anhållit att,- då han, i anseende till de högt uppdrifna prisen pä alla ljfsförnödenheter samt, såsom sjuklig och redan 76 år gammal, saknande förmåga att förvärfva någon biförtjenst, dagligen måste vidkännas bekymren af bristande utvägar att förskaffa sig och sin familj nödtorftigt uppehälle, någon förhöjning i omlormälda ärliga understöd mätte honom meddelas.
I häröfver afgifvet yttrande, har Bankens Under-styrelse anfört: att Berger den 17 December 1835, utan eget förvållande och endast till följd af ohjelpligt sjukdomstillstånd blifvit, före uppnåendet af de för pensions erhållande föreskrifna lefnads- och tjensteår, förflyttad pä Bankens pensions-stat med åtnjutande under sin öfriga lifstid af 600 R:dr Banko såsom pension ; att han sedermera, med afseende på den tryckande fattigdom, deri han jemte en ålderstigen hustru och ett sjukligt barn sig befunne, fått sig af Rikets Ständer vid 1853— 1854 ärs riksdag beviljadt ett årligt understöd af 120 R:dr Banko, motsvarande skilnaden emelian den honom förut tillerkända löneinkomst och den pension, han pä Bankens stat innehade; att. sedan sökanden jemte åtskilliga andra på Bankens pensions-stat förflyttade tjenstemän, deribland förre Kamereraren A. W. Wäsström och förre Bokhållaren A. Köhler, hos Banko-Utskottet vid sistförflutne riksdag begärt att, i likhet med Bankens i tjenst varande embets- och tjenstemän, hugnas med 33 £ procents förhöjning i egande pensionsbelopp, Utskottet förklarat, att ehuru, enligt hvad de inkomna handlingarne utvisade, ömmande omständigheter syntes Banko-Utskottets Utlåtande.
JVs' 16. 5 tala för beviljandet af åtminstone något * understöd åt en eller annan af de sökande, Utskottet likväl ansåge sig icke kunna å den ingifna ansökningen fästa afseende; men att ofvanbemälde Wäsström och Köhler sedermera, på förnyade ansökningar, af Rikets Ständer tillerkänts tillfälliga årliga understöd utöfver deras pensioner, den förre till ett belopp af 500 R:dr och den sednare 300 R:dr, allt R:mt; och har Under-styrelsen, då Berger, hvilken under sin tjenstgöring i.
Banken städse med skicklighet och ordning fullgjort sina åligganden, endast genom ohjelpligt sjukdomstillstånd blifvit oförmögen till tjenstgöring och dymedelst försatt i den mest tryckande fattigdom; då han alltsedan 1835, när han på pensions-stat förflyttades, icke kunnat i ringaste mån genom arbete bidraga till sin bergning, samt då hans sammanräknade inkomst af pension och det tillfälliga understödet, 720 R:dr Banko eller 1,080 R:dr R:mt, icke kunde, särdeles vid de under sednare åren högt stegrade prisen å alla lefnadsförnödenheter, för honom och hans familj vara tillräcklig och hans ställning, jemförd med Wäsströms och Köhlers, icke syntes mindre behjertansvärd, ansett det vara med billighet öfverensstämmande att Berger, som redan uppnått den höga åldern af 76 år, sattes i tillfälle att, utan allt för stora ekonomiskabekymmer, gå till mötes sina sannolikt få återstående dagar, och fördenskull tillstyrkt, att de tillfälliga understöd, han redan innehar, mätte förhöjas med 120 R:dr Runt, eller till 300
R:dr för år räknadt; i hvilken tillstyrkan Fullmägtige sig förenat.
Utskottet, som funnit de i afseende på sökanden anförda omständigheter förtjena behjertande, anser sig, på grund af desamma, böra til!
Rikets Ständer hemställa, att det tillfälliga understöd af 180 R:dr, förre Notarien B. J.
Berger nu uppbär, må förhöjas med 120 R:dr till 300 R:dr för år räknadt.
Stockholm den 15 Januari 1863. 6 Banko-Utskottets Utlåtande JW 17 JW 1?
Auk till Exp-Utsk den 15 Jan- 1863, kl 12 midd.
Utlåtande öfver förre Notarien i Banken G. E. Tranas ansökning om förhöjd pension. 1 en till Utskottet inkominen skrift, har förre Notarien i Banken G. E. Trana anhållit, att honom måtte beviljas någon förhöjning i den pension af 1.200 R:dr R:mt, han frän Banken uppbär; till stöd för hvilken anhållan sökanden andragit, hurusom under den tid, hvilken förflutit sedan år 1849, då han i anseende till förlust af synförmågan, efter 22 års tjenstgöring, förflyttades pä pensions-stat med åtnjutande såsom pension af nyssnämnda, hans lön motsvarande belopp, men, synnerligast under de 10 sistförflutna åren, prisen ä. lifsförnödenheter af alla slag stigit i oerhörd grad, sä att inkomster, som förut med sparsamhet använda, gifvit knapp bergning för en familj, numera blifvit alldeles otillräckliga, samt att i följd häraf och dä sökanden, såsom gammal, sjuklig och beröfvad synen, icke kunde något förtjena, men ändock måste uppehålla sig jemte hustru och 4 barn, han med oro trfore. att han med sitt nuvarande pensionsbelopp icke förmådde försörja de sina, utan med hvarje dag skulle försättas i nöd och bekymmer för egen och deras utkomst, sä framt hans pension fortfarande koinme att inskränka sig till ett belopp, som bestämts under lyckligare förhållanden i afseende på Jefnadskostnader. öfver d enna ansökning hörd, har Bankens Under-styrelse erinrat, att dä Banko-Utskottet vid sistlidne riksdag ansett något afseende icke kunna fästas ä en af sökanden jemte åtskilliga andra Bankens på pensions-stat förflyttade tjenstemän då framställd anhållan om enahanda förhöjniag af 33 ^ procent i innehafvande pensioner, som blifvit tillagd i tjenst va* ande embets- och tjenstemän i deras löner, någon dylik pensionsförhöjning, nu lika litet som vid förra tillfallet, då Trana derom gjorde ansökning, torde ifrågakomma; men derjemte anfört, att då Utskottet, i anledning af nyssberörda framställning, tillika Banko-Utskottets Utlåtande JVs 18. 7 förklarat, att, enligt hvad handlingarne gåfve vid handen, ömmande omständigheter tycktes tala lör beviljandet af åtminstone tillfälligt understöd ät en eller annan af de sökande, och sedermera 2:ne bland dem., nemligen förre Kamereraren Wäsström och förre Bokhållaren Köhler, på gjorda ansökningar, af Rikets Ständer tilldelats tillfälliga understöd, den förre af 500 och den sednare af 300 R:dr, saint då i afseende på Trana lörekomme,
att han, som städse med nit och skicklighet fullgjort sina tjenste åligganden i Banken, hvarest han i början af år 1849 såsom alldeles beröfvad synförmågan på pensions-stat förflyttades, med åtnjutande såsom pension under sin öfriga lifstid af dä egande lön, 800 R:dr Banko ärligen, icke i ringaste män kunde, såsom blind, genorrt arbete bidraga till sitt eget och sin af hustru samt 4 minderåriga barn bestående familjs utkomst, sä ansåge Under-styrelsen sig böra förorda, att sökanden måtte under sin återstående lifstid få uppbära ett tillfälligt årligt understöd af 300 R:dr R:mt; och hafva Fullmägtige likaledes, under åberopande af hvad Under-styrelsen anfört, tillstyrkt beviljande af det föreslagna understödet.
Som, enligt hvad Utskottet inhemtat, sökanden, förre Notarien Trana, nu uppnått en ålder af 58 år, anser Utskottet sig, på de af Under-styrelsen anförda skäl, böra i så måtto förorda hans nu framställda anhållan, att Trana må, under sin återstående lifstid, komma i åtnjutande af ett tillfälligt årligt understöd utaf 300 R;dr R:mt.
Stockholm den 15 Januari 1863. JW I».
Utlåtande, i fråga om utsträckning till jemväl de före sednasle riksdag oktrojerade filialbanker af tillåtelsen att å kreditiv i Riksbanken utfärda icke allenast assignationer, utan äfven vexlar.
I anledning deraf .att, på sätt i 1861 års Berättelse angående revision af Bankoverket, § 69, omförmäles, den i sednäste Bankoreglementes § 172, mom. 1 litt. d., filialbank medgifna rättighet att å dess kreditiv i Riksbanken 8 Banko-Utskottets Utlåtande Jlfs 18. utfärda såväl till viss man eller ordres ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver jemväl i brutna tal, som assignationer, ansetts icke afse de redan före sist hållna riksdag oktrojerade filialbanker, för hvilka deremot borde tillämpas det i Bankoreglementet af den 10 Mars 1858, § 17 8, mom. 1 litt. f, intagna stadgande, enligt hvilket endast assignationer å 100,500 eller och 1,000