Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Resolution de vigligasle bland de förläningar, af hvilka bergslaget varit i åtnjutande, blifvit indragne, dels oek åberopat grufvans under den sedermera framflutna tiden aftagande malmfyndighet jemte ökad grufvebrytningskostnad, så, enär vid den i orten hållna undersökning, rörande förhållandet med koppartillverkningen i äldre och sednare tider jemte dermed sammanhang egande omständigheter, blifvit tillförlitligen ulredt, alt den förlust af från ålder innehafde förläningar och förmåner, hvilken bergslaget fått vidkännas, dels genom den uti ofvannämnde Kongl. Resolution anbefallda indragning af cjen såkallade ordinarie grufvehjelpsräntan afOfvanSiljans fögderi 1,400 stafrum ved; extra ndinarie grufvebjelpen i dagsverken och stockar från Kopparbergs, Säthers, Ofvan Siljans och Nedan-Siljans fögderier samt kolräntan från lläradsfjerdingen i Leksand, 1,15o stigar till Konst-staten i Fahlun, dels genom den uti samma Kongl. Resolution stadgade förändring i grunden för lösen af de åt bergslaget öfverlåtna löningsoch mantalskolen, af hvilka de förra eller löningskolen förut fått af bergslaget uppbäras mot 20 sk. per stig, men nu mera mäste lösas efter gällande markegångspris och de sednare eller mantalskolen i stället fördel derå förut varande låga löningspris af 6 sk 8 rst. stigen, nu böra betalas med progressiv förhöjning i nämnda pris af 2 sk. stigen, intilldess markegångs priset blifvit uppnådt, endast i ringa nion motväges of den bergslaget beviljade förmån, förmedelst kopparräntans förmedling lill hvart tionde skeppund, samt den utaf de till förberörde undersöknings verkställande utsedde kommitterade meddelade uppgift angående berg- och malm-uppfordringen 40 Kongl. Maj:Is Råd.
Proposition, N:o 9. vid Slöra Kopparberget jemte brj^tnings- och uppfordringskostnaderne m. m. under åren 1801— i843 utvisar, att en successiv minskning i malmbrytning och tillverkning egt rum, så att den sednare, för åren i8ot —1810 uppgående i medeltal till 4**33 skepp, årligen, år 1843 icke utgjort mer än 2,5o3 skepp , under det att, i löjd af grufvornas tilltagande djup och svagare malmtillgångar, brytnings- och uppfordringskostnaden på dessa 43 år stigit till dubbelt emot hvad den för åren 1801-1810 pr medium utgjort, hvilket allt haft på inkomsten af fjerdeparlerna det menliga inflytande att, då utdelningen å hvarje fjerdepart under perioden från 1801 till 1810 bestigit sig till 37 Rdr 83/10 rst. årligen och de nästpåföljande åren varit ännu större, densamma för åren 1841 — 1843 per medium uppgått till endast 2 Rdr 3a sk. om året, eller till omkring iy1(j:del af hvad den tillförene minst utgjort; alltså och då uti detta genom i grufvan inträffade betydligare ras, i förening med andra missgynnande omständigheter, utan bergslagets förvållande uppkomna ofördelaktiga förhållande någon väsendtlig förbättring sannolikt icke kan påräknas, hvaremot all anledning är att befara, att, derrest den bergslaget nu åliggande dryga beskattning, som gjort det nära nog omöjligt att med någon utkomst bearbeta de i grufvan befintliga svagare malmtillgångar, konmie att än vidare fortfara, arbetet i grufvan kunde komma att hell och hållet afstanna, hvilket åter skulle hafva till följd, att en stor del af ortens behöfvande innevånare och allmoge, som nu vid verket ega utkomt och arbetsförtjenst, blefve försatta i den mest bekjmimersamma ställning, hvadan äfven i detta afseende rörelsens vidmakthållande derstädes, såsom i betydlig mån inverkande på ortens välstånd, är af högsta vigt, anser Kongl.
Majrt, på dessa skäl samt i betraktande af hvad i öfrigt vid den hållna undersökningen är vordet utredt, äfvensom kommitterade för undersökningens förrättande uti deras i ämnet afgifna betänkande anfört och upplyst, en skälig nedsättning uti ifrågavarande ränta, hvilken genom i sednare tider inträffade förhållanden blifvit i hög grad betungande. vara af rättvisa och billighet påkallad; i följd hvaraf Kongl. Maj:t härmed vill föreslå Rikets Mander, att, i enlighet med den beskattningsgrund, som genom Kongl. Förordningen den 21 Juni 1831 är vorden bestämd för taxeringen af de bergverk i allmänhet, af hvilka viss procent af tillverkningen skall, såsom tionde, utgöras, den utaf Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta måtte bestämmas till hvart trettionde skeppund, under vilkor, dels att Bergslaget, enligt dess medgifvande, underkastar sig den förändring, Kongl. ]Uaj:ts Nud.
Proposition^ }V:o 9.
4i lindring i sättet för hemmansränte- samt qvarntulls- eller mantaiskolens utgörande, sorn, i anledning af derom väcl^t fråga, utaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer pröfvas böra ega ruin, dels ock att det anslag af 11/2 skeppund tiondekoppar, hvarmed kronan nu deltager uti det bidrag till presterskapets allönande, som bergslaget genom den såkallade prostekopparen skall lemna, äfvensom bergslagets uteslutande kol-upphandlingsrätt inom det genom Kongl.
Resolutionen den 2 Juli 1816 bestämda distrikt, för framtiden upphöra; hvaremot Kongl. Majit finner den utaf bergs-frälsejorden vid Fahlun utgående vedhyggslerränlan, 5 sk. \ rst. för h- arje durktågsspanneland, eller tillhopa 1 165 11 dr i5 sk. 2 rst., böra i qvittning emot den. enligt Kongl. Brefvet den 2g December 1820, afrads-kassan tills vidare ålagda, men egentligen för denna kassas ändamål främmande utgift, 1200 r:dr, till aflöning åt förste läraren vid bergsskolan i Fahlun, bergslaget fortfarande tillgodokomma, intilldess annan lämplig utväg för bemälde lärares allönande framdeles kan utfinnas: viljande, hvad beträffar bergslagets anhållan att icke några nya koltärande verk måtte inom ofvannämnde skogsdistrikt privilegieras, Kongl.
Majit framdeles, vid förekommande frågor örn dylika verks anläggning, i hvarje särskildt fall tillse, om eller I hvad nion å de utaf bergslaget till stöd för berörda anhållan uppgifna omständigheter afseende må kunna fästas.
Hvad dereft r angår Rikets år 184* församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 8 Maj nämnde år, gjorda framställning om upphörande af eller inskränkning i allmogens inom vissa socknar af Stora Kopparbergslän åliggande, att in natura lefverera de till Stora Kopparbergs Bergslag utgående hemmansränte- samt qvarntulls- eller mantals-kol; i anledning hvaraf undersökning, rörande tillkomsten af Bergslagets privilegium att berörde räntor på sådant sätt utfordra, jemte de omständigheter och förhållanden i öfrigt, som med denna fråga ega sammanhang, blifvit af ofvanbemälde kommittérade förrättad, hvarvid fullmäktige för Thorsångs och Stora Schedvi socknar i Kopparbergs fögderi, Rättviks och Leksands socknar med Gopa Tunlag i Neder-Siljans fögderi, Säthers och Gustafs socknar jemte Mockfjerds kapell under Gagnefs församling, samt dessutom, af Stora Tuna, uti Ofvanbron och Utombron indelade socken, Laxsjö bruk, med byar ne Långmyran, Hästberg, Smälla och Idkerberg af Brobygge fjerding inom Ofvanbron, Silfbergs och Skärsjö fjerdingar med Grängshammar bruk, Rämsbyg•den.
Holmtjern och Myggsjön af Hesse fjerding inom Utombron samt elek Bih. till R.
Pvot. 1847 & 1848, 1 Sami. 1 Afd. 2 Höft. 6 43.
Proposition, iS:o 9. egarne i c!en såkallade Westroten N:o 145 1 Svärdsjö socken, beslående al Öfre och Ytter Tenger, Lnmborns och Björnåsens byar, enstämmigt förklarat, det de skattskyldige i dessa socknar, socknedelar och serskilda b}^ar önskade att för all framtid blifva befriade från såväl ränte- som mantalskolens utgörande in natura; Åhls socknemän anmält sin, åstundan att endast utgöra räntekolen in natura, men befrias från mantals-kolens erläggande, ernoL skyldighet för dem att afbörda sig ortens mantals-afg.ift med penningar; samt Wika, Sundborns, Svärdsjö, Bjursås, Gagnefs utom Mockfjerds kapell, Tuna med undantag af ofnanuppräknade delar och byar deraf, jemte
Husby socknemän tillkännagifva sig vilja hädanefter såsom hittills vid Stora Kopparberget in natura lefverera deras såväl ränte-s rn mantaLskol; så finnér Kongl. Maj:t, med afseende å hvad utaf vederbörande yttradt och upplyst blifvit, de skattskyldige, hvilka yrkat nalurapraostationens upphörande hvad både mantals- och räntekolen beträffar, hafva för denna sin önskan anfört grundade skäl, dels i följd af mindre skogstil Igång, dels ock, hvad andra vidkommer, i anseende till skogarnas aflägsenhet från Sto a Kopparberget; hvadan Kongl. Maj:t härmed föreslår Rikets Ständer, det bemälde skatlskyldige malle från åliggandet att utgöra ränte- och mantals,- kolen in natura varda befriade, samt i stället förpligtas, dels att, utan uppsägningsrält, framgent erlägga lösen efter blifvande, i behörig ordning fastställde mnrkegångspris, med penningar för räntekolen, dels ock att, istället för mantals- eller qvarntullskolen, betala mantalspenningar till det för orten stadgade belopja af 8 sk banko, äfvensom att Åhls socknemän, enligt deras yttrade önskan, måtte, med fortfarande skyldighet att lefverera räntekolen in natura, ander vilkor af mantalspenningars utgörande på ofvannämnda sätt från natura prestation af qvarntulls- eller mantalskolen vinna befrielse; hvaremot, beträffande de skattskyldige, hvilka förklarat sig vilja, hädanefter såsom hittills, vid Stora Kopparberget lefverera deras såväl rän-. te- som mantals kol, Kongl. Muj:t anser frågan om berörda natura prasstations upphörande för det närvarande böra förfalla; dock att, derest, med anledning; af derom framstäldt förslag, förändring i nu gällande grund för utgörande af persedelskatter i allmänhet framdeles af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer pröfvas böra ega rum, det beslut, som härom, kommer att fattas, bör äfven i afseende å nu ifrågavarande kolskatter vinna tillämpning; och finnér Kongl Maj:t, i betraktande ej mindre af den befintliga mindre skogstillgången inom de närmast Stora Kopparberget belägna socknar, än äfven af den med en stor del af jorden derstädes förenade, icke ränteskyl - Kungl. MajUs Aud.
Proposition,, Aio 9.
43 diga bergsfiälse-naturén, samt enär för öfrigt bergslaget afsagt sig rättigheten till kolens utfordrande in natura, Rikets Ständers underdåniga hemställan i afseende å lefvereringsskyldighetens öfverflyltande på sistnämnda socknar icke lill någon åtgärd föranleda; viljande Kongl. Maj:t, med anledning af bergslagets anmälda önskan, att tiden för räntekolens lefvererande, hvilken genom Kongl Resolutionen den 28 October 1761 blifvit utsträckt öfver laga afradsdag, eller till Februari månads utgång, måtte, i afseende å de så beskaffade kol, hvilka framgent komma att in natura utgöras, varda inskränkt till medlet af samma månad, i nåder anbefalla dess befallningshafvande i länet, att, på sätt kommitterade för bergsundersökningen i underdånighet föreslagit, i iletta ämne höra vederbörande socknar, samt att, i händelse de allesamman eller vissa af dem finnas hugade att, under de af bemälte kommitterade uppgifna vilkor, inom medlet af Februari månad lefverera sina skattekol, då vidtaga nödiga åtgärder, att koldispositionen må i behörig tid, genom kungörelse, komma till vederbörandes kännedom.
Beträffande derefter bergslagets anhållan att fortfarande få sig till godo beräkna det progressiva, markegången ännu understigande, lösningspriset å kronans behållna räntekol, så att årliga skilnaden, intilldess markegångspriset upphinnes, må komma hylteegarne, såsom en dem tillfallande och försäkrad arrendeinkomst eller såkallad hytterevenue till godo, så anser Kongl. Maj:t denna anhållan vara på billighet grundad; hvadan Kongl. Maj:t härmed till Rikets Ständer öfverlemna!’, huruvida icke densamma må på det sätt bifallas att kronan, som kommer att för ifrågavarande kol af af de skattskyldige uppbära lösen efter markegång, godtgör bergslaget skilnaden deremellan och det progressiva lösningspriset, hvarvid Kongl.
Majit likväl, på det att tillförlitlig beräkning i detta afseende å ömse sidor må kunna göras anser markegångspriset på sista året före indragningen böra för beräkningen tagas till grund samt således för hvarje år, så länge det erfordras till bergslaget utbetalas det belopp, hvarmed sistnämnda markegångspris öfverstiger hvad progressiva lösningspriset för året bort utgöra;.
I afseende å bergslagets framställda önskan, alt alla domstolsärenden mätte få behandlas, efter allmänna lagens föreskrifter, at de ordinarie domstolarne, bergverkets ekonomi öfverlemnas åt dess innehafvare, samt Kongl.
Majit endast för Sig och kronan behålla tillsynen öfver grufvebrytningens, ändamålsenliga bedrifvande och grundskattens eller tiondens ordentliga utgörande, så. finner Kongl. Majit dessa ämnen, böra behaudlas i sammanhang 44 Kungl. Maj:l Nåd.
Proposition, N:o 9. med elen på Kongl. Maj:ls pröfning beroende frågan om fcergs-domslolarnas upphörande i allmänhet; och, hvad samlade Ständer, uti skrifvelse den i5 Maj 184b, gjor a framställningar i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Resolutionen den i3 November 1747» angående inskränkning i en del socknars i Dalarne rättighet alt använda sin skog, så anser Kongl. Maj:t all verkan af berörda Resolution böra, i följd af den nu föreslagna nedsätlningen i kopparräntan, desto heldre förfalla, som, enligt handlingarnes föranledande, det kan antagas, alt vidare tillämpning af samma Resolution icke är af något bergslagets behof påkallad.
I öfrigt vill Kongl. Maj:t hafva fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, alt i den mån de af allmogen inom Stora Kopparbergs län, som för närvarande afbörda sig mantalspenningarne med kol, vinna befrielse från denna skyldighet, förfaller jemväl grunden för den eftergift till hälften af bevillningen efter 1 :sta artikeln i'Bevillningsförordningen, som de i anledning af berörda skyldighet hittills åtnjutit, hvarvid dock bör iakttagas, att de personer, som utgöra Fahlu kungsgårdshjelp. enligt nu gällande Bevillningsförordning, ega att tillgodonjuta lidels lindring i bevillningen efter irsta artikeln, såvida de icke af förutnämnda skäl erhålla nedsättning till hälften, och att således, derest ifrågakomne förändring med mantalsränlan eger rum, utan alt Fahlu kungsgårdshjelp på samma gång upphör, nyssnämnde Rdels lindring bör ega rum i åtskilliga fall, då densamma hittills, i följd af annorledes åtnjuten högre nedsättning, förfallit.
De ofvanomförmälde frågor rörande handlingar skola till vederbörande Utskott aflemnas; och Kongl.
Majt t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra OSCAR. S. A. Munthe.
Utdrag af protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Ilans Majit Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den ta November 1647.
Flans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse.
Moj:ts KS ilig a Proposition N:o 9. 45 Statsråden:
Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Werrn, Friherre Gj/lengranat, Faxe, Fåhreeus.
Chelen för Finans-Departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts den 22 nästlidne Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt för lag till Kongl. Mapts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta från hvart tionde till hvart trettionde skeppund af tillverkningen samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera deras hemmansränte- och mantals- eller qvarntulls-kol; och behagade Kongl.
Maj:t berörde förslag, sådant det finnes delta protokoll bilagdt, i nåder gilla saint förordna, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Sik. lill R.
Trot. 1847 & 1848, 1 Sam', i J/d. 2 Hd/t. 7 STOCKHOLM, Lundberg &
Comp. 1847.
1 ]!:« SO. Ankom till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. lif. m. KONGL.
MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande, emot vissa vilkor, af Rotehållarnes vid Båtsmanshållet i Bohus
Län »kyldighet att förse sine Båtsmän med en månads uppfordringskost; gifven Stockholms Slott den 8 Oktober 1847.
Då, enligt det för båtsmanshållet i Bohus Län år 1 G8ö upprättade och under den 16 Januari 1739 i Nåder stadfästade kontrakt, rotehållarne äro skyldige att gifva sine båtsmän, vid deras uppfordring, En månads kost, bestående af 2 lispund bröd, 1 lispund kött och fläsk, 6 skålpund smör, 4 skålpund ost och 10 skålpund torr fisk, eller annat i stället, jemte något förskott på lönen, om båtsmannen deraf är i behof, utan någon förbindelse att i öfrigt bestå honom vägkost, penningar eller skjuts; men rotehållarne vid rikets öfrige roterade båtsmanshåll, genom Kongl, förordningen den 23 Maj 1690, blifvit befriade från åliggandet att lemna båtsmännen någon utredningskost, så vida de förse dem antingen med nöjaktigt underhåll i matsäcken, eller med penningar för så många dagar båtsmännen efter tågordningen böra vara på vägen till samlingsplatsen, med åliggande för rotehållarne derjemte att förhjelpa båtsmännens tross till samma plats, så hafva dels Götheborgs och Bohus Läns Riksdags-fullmäktige af Bonde-ståndet vid Rikets Ständers sednaste sammanträde, dels förre kyrko-inspektoren IL ./.
Nordvall, å egne, samt enligt fullmakt på rotehållares af Stångenäs härad i nämnde län vagnar, uti till Kongl. Maj:t ingifna särskilda skrifter, i underdånighet anhållit om befrielse från eller lindring i rotehållarnes vid länets 2:ne båtsmans-kompa - nier skyldighet att förse sine båtsmän, vid deras uppfordringar, med
Prof. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 3 Häft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10.
Sedan Kongl. Maj:ts Förvaltning af Sjöärendena samt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium häröfver under den 5:te Juli 1 845 afgifvit underdånigt utlåtande, samt dervid ansett med billighet och rättvisa förenligt, att Bohus Läns båtsmans-rothållare frikallas från skyldigheten att lemna sine båtsmän, vid uppfordring, En månads kostpenningar, har Kongl. Maj:t den 6:te påföljande November i nåder anbefallt bemälda embetsverk att låta höra samtlige rotehållare vid förenämnde båtsmans-kompanier, dels huruvida de alla instämma uti den i ofvanberörde måtto framställda ansökning, och dels äfven huruvida de, i händelse af bifall till densamma, vilja åtaga sig att, i likhet med hvad som bestås rote-båtsmän i allmänhet, förse sina båtsmän med nöjaktigt underhåll i matsäcken eller i kontant till samlingsplatsen, äfvensom med skjuts dit för deras tross; och har Landshöfdinge-embetet i länet den 3:dje Juni 1846, jemte eget underdånigt yttrande i ämnet, insändt de, vid sammanträden i anledning häraf med rotehållarne, hållna protokoll, af hvilka hufvudsakligen inhemtades: att samtlige vid sammanträdena närvarande rotehållarne instämt i den underdåniga ansökningen om befrielse från månadskosten; att allenast en delegare i 2 rotar, utan att hafva styrkt, det sådant skett å öfrige rote-intressenters vägnar, bestridt hvarje slags vederlag för den ifrågaställda befrielsen samt yrkat, att båtmannen borde i detta fall ställas på samma fot som soldaten; att, hvad skjutsen beträffar, intressenterne i 45 rotar vid 2alra Bohus kompani, äfvensom rotehållarne inom Inlands Södra härad och för 6 nummer inom Sunnervikens fögderi förklarat sig villige att till samlingsplatsen skjutsa så väl båtsmannen som hans tross, men alla öfriga endast trossen med förbehåll: af förstnämnde rote-intressenter, att samlingsplatsen ej bestämmes på längre afstånd än Nya Varfvet vid Kongl. Maj:ts Flottas station i Götheborg; af intressenterne i 60 rotar vid 2ulra Bohus-kompanie, att samlingsplatsen alltid b lifver Nya Varfvet; och af rotehållarne i Inlands Södra härad, att samlingsplatserne icke måtte fä vara längre aflägsna från båtsmansroten än högst 3 mil; med förklarande af intressenterne i 4 rotar inom Sunnervikens fögderi, att de, om ej annorlunda kunde ske, ville förskaffa båtsmännens tross till samlingsplatsen, så länge beklädnaden af rotehållarne skall utgöras; äfvensom af intressenterne i en rote inom samma fögderi, att med samlingsplatsen förstodes Qvistrum, — samt, vidkommande åter båtsmännens underhåll till samlingsplatsen,
att intressenterne i 60 rotar vid 2:dra Bohus kompani åtagit sig att förse sina båtsmän med nöjaktigt underhåll, under förbehåll att, såsom hittills, få kontrahera med båtsmännen till ömsesidig belåtenhet; intressenterne i 45 rotar vid samma komp anie, äfvensom rotehållarne inom Inlands Nordre Södre härader, samt för 5 nummer inom Sunner - Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, N:o 10. 3 vikens Fögderi, att förse båtsmannen med underhåll i matsäcken eller aflöning i kontant; rotehållarne inom Inlands Torpe-IIärad, att gå i förskott med någon mindre summa af båtsmannens lön till hans behof vid uppfordringar; rotehållarne inom Inlands Fräkne härad, att förse sina båtsmän vid uppfordringar med nöjaktig kost, den de helst önskade få utgöra i kontant med 2 riksdaler banko af hvarje rote; intressenterne i 4 rotar inom Sunnervikens fögderi, att bestå båtsmännen kost till samlingsplatsen; delägarne i en rote inom samma fögderi, att bestå båtsmännen dagtraktamente till samlingsplatsen, och intressenterne i en annan rote af fögderiet, att lemna nödigt underhåll i matsäcken eller helst kontant; rotehållarne för 3G nummer inom samma fögderi, att lill underhåll under färder till samlingsplatsen gifva båtsmännen 24 skil lingar banko af hvarje rote; rotehållarne inom Orousts och Tjörns fögderi, att i underhåll till samlingsplatsen lemna I Riksdaler af hvarje hel rote; samt rotehållarne inom Norrvikens fögderi, att förse sine båtsmän med underhålll till samlingsstället, hvilket underhåll de anhållit att Kongl. Maj:t måtte i Nåder bestämma helst i kontant.
Landshöfdinge-embetet i länet har, för egen del, i underdånighet yttrat, att det vore högst billigt, att rotehållarne befrias från skyldigheten att utgöra' månadskosten, helst stadgandet derom tillkommit på en tid, då Carlskrona ännu var tjenstgöringsort för länets båtsmän, samt båtsmannen nu mera vid inställelsen på samlingsplatsen är berättigad till aflöning af staten, hvaremot rotehållarne i stället borde, jemte åliggandet att till samlingsplatsen skjutsa båtsmännen och deras tross, till dessa sednare vid deras uppfordring utgifva något underhåll, helst i kontant, med En Riksdaler 16 skiilingar banko å hel rote; börande dock, enär detta innebär en minskning i båtsmannens aflöning, ett stadgande härom icke inverka på för närvarande antagna båtsmäns lönevilkor, så vidt derom ingångna kontrakt lägga derför hinder.