Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos Kongl. Maj:t hafva Rikets Ständer, uti Skrifvelse den 11 sist]idne Augusti, i underdånighet anmält, att, då den under benämning ”Borgholms 4 Kongl, Maj:ts Nåd.
Skrifvelse IV:o 63.
Garnisons Service-medel,” af vissa hemman på Öland utgående afgift, hvilken, enligt i83a års räkenskaper, uppgått till sammanräknadt i5 R:dr 19 sk. 9 r., endast drabbade en mindre del jordbrukare, och till beloppet vara nog ringa, för att debiteras, uppbäras och redovisas, Rikets
Ständer ansett vederbörande hemmans-innehafvare böra derifrån befrias, och afgiften, i följd deraf, ur Kronans räkenskaper försvinna.
Vid öfvervägande häraf har Kongl. Maj:t, uppå de af Rikets Ständer anförde skäl, funnit godt i Nåder bifalla, att ofvannämnde under titel:
Extra Uppbörd, i Riks-Hufvud-Boken upptagne afgift må ifrån och med nästa Stats-Reglering upphöra och ur Räkenskaperna uteslutas; hvarom Kongl. Maj:t velat Rikets Ständer härmed underrätta.
Och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protocollet ofver Handels- och Finance~ Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i StatsJRådet å Stockholms Slott den 6 September 1834.
Hans Excellence Justitias Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad.
Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt.
Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner.
Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke.
Herr Grefve Adelsvärd.
Herr Stats-Rådet Poppius. Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Skogman.
Stats-Secreteraren uppläste i underdånighet till justering det, i Öfverensstämmelse med Kongl: Maj:ts Nådiga Beslut den 28 sistl.
Augusti, uppsatte förslag tili Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angå - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N'o 6f. ende upphörande af de på Öland utgående så kallade Borgholms Garnisons Service-medel.
Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i Nåder gilla detta förslag, sådant det finnes Protocollet bilagdt, och befallde, att Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer skulle, i öfverensstämmelse dermed, under denna dag expedieras.
, * Ex Protocollö S. G. Schjberg.
Ankom i afskr. till Exp.-Utsk. den uJOet.
TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående medel för undsättningar vid inträffande svårare missväxter.
Gifven Stockholms Slott den 23 September 1834.
På sätt Rikets Ständer af Kongl. Maj:ts den 12 sisth April aflåtne Nådiga Proposition inhemtat, har under de förflutna åren meddelande af understöd vid inträffad missväxt ofta utgjort föremål för Kongl. Majrts omsorger ; och det af Rikets Ständer vid sista Riksdagen till Kongl. Majrts disposition för sådant ändamål ställde creditiv på en million Riksdaler är ännu till största delen utestående, i följd af undsättningar, som ej kunnat undvikas.
Såsom grundsats kan visserligen yrkas, att afhjelnandet af de förluster och olyckor, som en missväxt förorsakar, bör öfverlemnas åt den enskilda omtankan, utan annan medverkan å Statens sida, än en beredd fullkomlig frihet i spanmålshandeln; men förhållanden kunna uppstå, serdeles innan nämnde grundsats blifvit allmänligare erkänd och under en längre tid tilllämpad, då, genom vägradt understöd af Staten, den behöfvande delen af folket blefve underkastad svåra lidanden, och äfven Staten tillskyndades förlust, medelst månge nyttige arbetares undergång.
Under missväxt-år, då dag- och forlöner vanligen nedsättas, härrör ofta nöden i en landsort mindre af brist på säd, än på tillgångar att den inköpa.
Den enskilda spanmålshandeln kan ej vara serdeles verksam, der köpare med förmåga att betala saknas, och Staten kommer i sådant'fall i samma belägenhet med en husbonde, sorn af välvilja och till sin egen fordel lemnar hjelp åt underhafvande till 6 Kongl.
Proposition N'.o 6/[. ulsäde och brödföda.
Om bjelken kan meddelas genom beredd arbetsförtjenst, är det utan tvifvel å ömse sidor förmonligast, men, då det icke låter sig göra, måste undsättningen gifvas äfven utan visshet om återbetalning; och dylika tillfälliga understöd åt behöfvande innebära ej samma hinder för spanmålshandel, som härröra af en ständig magasins-anstalt för Statens räkning.
Svenska åkerbruket under de sistförflutna ao åren vunnit, i förening med en allmännare potatoes-odling, gör det otvifvelaktig!, att öfverskottet å sädes-afskastningen, äfven i medelmåttigt goda år, skulle, rigtigt bevaradt och fördeladt, vara tillräckligt att fylla bristen under ett missväxtår.
I anledning häraf väcktes fråga att förvandla en sådan omsorg för framtiden till ett lagligt åliggande för invånarne i hvarje Socken af Piiket, och derigenom befria Staten från all mellankomst i undsättningsvtig och från alla dermed förenade bekymmer och förluster.
Sedan ett på sådan grund uppgjordt förslag blifvit granskadt af en Comité, som Kongl.
Maj:t dertill förordnat, befallde Kongl.
Maj:t, att invånarne i samtlige Länen skulle, genom utsedde deputerade, i ämnet höras.
På sätt de handlingar utvisa, som serskildt skola till Stats-Utskottet öfverlemnas, hafva af Länens deputerade flerfaldigt olika meningar blifvit yttrade, så väl om behofvet af magasins-anstalter, som angående sättet att dem tillvägabringa: och Kongl. Maj:t har derjemte, af infordrade uppgifter om redan anlagda Socken-magasin i Riket, inhemtat, att i dem finnes eller borde finnas ett qvantum säd af omkring 164,000 tunnor, samt dessutom vid serskilde magasins-inrättningar en contant tillgång af något öfver 67,000 R:dr, så att desse inrättningar, rigtigt organiserade och handhafda, skulle i väsendtlig inon afhjelpa spanmålsbrist vid inträffad missväxt i de orter, der de finnas.
Vid detta förhållande och då i betraktande tages, att förbättringar i åkerbruket och införandet af större mångfald och omvexling i dess alster böra allt mer osh mer mildra följderna af Telslagpa sädesskördar, anser.
Maj:t för det närvarande frågan om ett allmänt åliggande att inrätta Socken- eller
District-magasin kunna förfalla, och en sådan anstalt, på sätt Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition af den 12 sisth April föreslagit, inskränkas till Westerbottens och Norrbottens Län, der Socknc-magasin nu helt och hållet saknas, och för hvilka i öfrigt alldeles serskilda omständigheter förekomma.
Till minskade bekymmer vid framtida missväxter kunde det likväl leda, om magasins-inrällniagar på lämpligt sätt befrämjades i de Län, hvilkas invånare förklarat sig benägne att på uppgifne vilkor derom sig förena.
Proposition N:o 6/p TTti underdånig skrifvelse af den 11 innevarande månad hafva Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anmält, att, som Rikets Ständer funnit det vara angeläget, att serskilda medel ställas till Kongl. Majrts disposition, för att vid inträffande svårare missväxter bispringa de mest behöfvande, Rikets Ständer beslutat, alt allt hvad som redan influtit eller ytterligare inflyter å det vid sista Riksdag på Riksgälds-Contoret anvisade och åren i83o och i83i lyftade Creditiv af 1 million Riksdaler, må, under de i afseende på nyss berörde Crediliv stadgade vilkor och förbehåll, af Kongl. Maj;t för ifrågavarande ändamål disponeras; börande likväl dessa medel, i den nion desamma till Siats-Contoret ingå, derifrån aflemnas till Riksgälds-Contoret, att derstädes innestå intilldess behofvet kan påkalla deras användande.
Maj:t har med Nådigt välbehag emotlagit detta prof af Rikets Ständers omtanka, men då förrberörde vid sista Riksdag beviljade Creditiv är nu för en längre tid till största delen fästadt i Westerbottens och Norrbottens Län, samt fråga blifvit af Kongl. Maj:t hos Rikets
Ständer väckt om eftergift och afskrifning af en del utaf dessa Läns skuldsummor för erila line undsättningar under flera på hvarandra följande missväxter, hvarefter återstoden endast successive skulle återgäldas, på sätt äfven är fallet med undsättningsmedel i andra Län; alltså finner Kongl. Maj:t omsorgen för behöfvandes väl ålägga Kongl. Maj:t den pligt, att af Rikets Ständer begära det, utöfver den af Rikets Ständer redan beviljade anvisning å det förra Creditivet i nion detsamma inflyter, ytterligare, med afseende å förenämnde tillgångars till en del mindre disponibla beskaffenhet, en summa af Fyra Hundra Tusen Riksdaler må af Rikets Ständer anvisas, för att, i händelse af behof, och sedan influtne Creditiv-medel blifvit i första rummet använda, vara för Kongl. Maj:t tillgänglig för undsättningars meddelande.
Maj:t anser erfarenheten under de förflutna missväxtåren hafva ådagalagt fördelarne af det satt för understöds meddelande, att penningebidrag, beviljade efter hvarje Sockens folkmängd och behof, lemnäs under invånarnes i hvarje
Socken gemensamma ansvarighet för det erhållna bidragets återbetalning på bestämda tider, utan ränta, med åliggande för Soeknarne sjelfve, att om anskaffande af säd och dess utdelning efter omständigheterna föranstalta, och Kongl.
Maj:f finnér denna utväg böra hädanefter företrädesvis begagnas.
Endast i nödfall och då densamma icke möjligen kart tillvägabringas, skulle vederbörande Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande taga befattning med uppköp af spanmål, till utsäde och brödföda, för de medel, 8 Kongl. Maj:tt Nåd.
Proposition N:o • som dertill af Credilivet blefve anvisade, samt med ulborgning deraf till enskilde personer emot säkerhet för återbetalningen på de tider, som serskildt af Kongl. Majit fastställdes; men derigenom uppslår ock någon gång en oundviklig nödvändighet att utborga säd i mindre qvantileter utan annan säkerhet, än de nödlidandes personliga ansvar för återbetalning.
CARL JOHAN. C. D. Skogv an.
Utdrag af Protocollet öfver Handels- och Financeärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i StatsRådet å Stockholms Slott den ‘23 Sept. 1834.
Hans Excellence Juslitiae Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad.
Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefva af Wetterstedt.
Hans Excellence Herr Grefve Lövenhjelm.
Herr Stats-Rådet Poppius; Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim och Stats-Secreteraren Skogman. Slats-Secreteraren Skogman föredrog i underdånighet:
En ifrån Rikets nu församlade
Ständer den 11 i denna månad allsten underdånig
Skrifvelse med tillkännagifvande, alt som Rikets Ständer funnit det vara angeläget, att serskilda medel ställas till Kongl. Majits
Nådiga disposition, för att, vid inträffande svårare missväxter, med spanmål bispringa de mest behöfvande, Rikets Ständer alltså beslutit, att allt hvad som redan influtit eller ytterligare inflyter i afräkning å det vid sistlidne Riks - Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition N-o 6j• 9 Riksdag på Riksgälds-Contoret anvisade och åren i83o och 183r lyftade Creditiv af en million R:dr Bico må, under de, i afseende på nyssnämnde Creditiv stadgade vilkor och förbehåll, af Kongl. Majit för ifrågavarande ändamål disponeras: börande likväl dessa medel, i den mon desamma tili Stats-Contoret ingå, derifrån aflemnas till Riksgälds-Contoret, att derstädes innestå intilldess behofvet påkallar deras användande.
Sig med Nådigt välbehag emottaga det prof af Rikets Ständers omtanka, hvarom förevarande underdåniga skrifvelse bär vittnesbörd; men då deri omförmälda, vid sista Riksdagen beviljade Creditiv är nu för en längre tid till största delen fästadt i Westerbottens och Norrbottens Län, samt fråga blifvit af Kongl. Majit hos Rikets Ständer väckt om eftergift och afskrifning af en del utaf dessa Läns skuldsummor för erhållna undsättningar under flere på hvarandra följde missväxtår, hvarefter återstoden endast successive skulle återgäldas, på sätt äfven år fallet med undsättningsmedel i andra Län; alltså fann Kongl. Majit, lika med Stats-Secreteraren och Stats-Rådet, omsorgen för behöfvandes väl ålägga Kongl.
Majit den pligt, att af Rikets Ständer begära, alt utöfver den af Rikets Ständer redan beviljade anvisning å det förra Greditivet, i mon detsamma inflyter, ytterligare, med afseende å förenämnde tillgångars lill en del mindre disponibla beskaffenhet, en summa af Fyrahundra Tusen (400,000) Ridr Banco må af Rikets Ständer anvisas för att, i händelse af behof och sedan Credilivmedel blifvit i första rummet använda, vara för Kongl. Majit tillgänglig för undsättningars meddelande; och ville Kongl. Majit i sådant afseende, enligt Stats-Secreterarens och Stats-Rådets till Protocollet förden 28 sistlidne AugusLi afgifne och nu förnyade underdåniga tillstyrkande, i ämnet aflåta Nådig Proposition till Rikets Ständer, affatlad i de ordalag, det vid ofvanberörde Protocoll bifogade förslag innehåller, med den förändring, hvartill Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse föranleder, kommande denna Proposition, att så lydande, som det vid denna dagens Protocoll bilagda förslag utvisar, till Rikets Ständer afgå.
Hesta Sami. lista Äjd. 1 2Q-.de i o Kongl.
Proposition IV:o 65.
Ankom i afskr. till Exp—Utsk. den i/} Oct, KONGL.
MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 5 Cap. 1 §.
Missgernings-Balken ; Gifven Stockholms Slott den 23 September 1834.
Genom Nådig Skrifvelse, under den 5 Mars i8a3, uppmanade Kongl. Maj:t Rikets då församlade Ständer, att till Kongl. Majrt inkomma med underdånigt förslag till en förändring af i §.
5 Capitlet i MissgerningsBalken, hvarigenom det nu stadgade dödsstraffet i detta fall skulle alldeles upphäfvas; och KongL Maj:t förklarade dervid, att Kongl.
Maj:t hade, i kraft af 87 §.
Regeringsformen, kunnat till Rikets Ständer låta öfverlemna en formlig Proposition rörande detta ämne; men då frågan angick belgdert af Dess Konunga värdighet och Majestät, hade Konungen hellre velat yttra den önskan, att Rikets Ständer sjelfva afgåfvo det i sådant afseende nödiga förslag.
Rikets Ständers underdåniga svar härå af den 12 Julii samma år innehöll, jemte anförde skäl, att Rikets Ständer icke trodde sig böra föreslå en lindrigare bestraffning af de mindre förbrytelser, sorn, enligt 5 Capitlet 1 §.
Missgernings-Balken, kunde åtalas, helst, i anseende till dessa, det correctiv egde rum, att Kongl. Maj:t dels hade öppet att anbefalla åtalets inställande, dels också vore i tillfälle att, genom mildring, af Nåd ersätta Lagens ofullständighet.
Om Kongl. Maj:t, uti det ämne, hvarom ofvanberörde lagrum handlar, alltid kunde följa sitt hjertås röst, så skulle, vid anmälan af så beskaffad fråga, Konungen icke någonsin tillåta åtal för förbrytelser emot Dess Egen person.
Maj:t har ock vanligen, då sådane fall blifvit anmälde, der brottet tillkommit af okunnighet eller obetänksamhet, förordnat, att saken borde nedläggas, men Konungens enskilda känslor äro underordnade
Dess pligter såsom Statens Öfverhufvud, och när i betraktande tages, att ett brott, föröfvadt emot hvarje medborgare, utgör en förgripelse emot hela Samhällets rättigheter, hvilkas bevarande fordrar den brottsliges bestraffning, och att detta kraf varder ännu mera bjudande, när det är Konungen, Drottningen eller Thronföljaren, som blifvit föremål för en brottslig djerfhet, så är det uppenbart, att begagnandet af den oinskränkta rätten att gifva nåd, utan noggrannt afvägande af Stals- och Samhällsordningens alla fordringar, skulle med skäl blifva ansedt såsom en svaghet å Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposidon N:o 65. 11 Regeringens sida, och att Samhällets bestånd skulle dymedelst finnas hotadt genom undergräfvande af dess grundvalar: ordning och vördnad för Lagarne.
Rikets Ständer hafva väl medgifvit, att ifrågavarande brott har serskilde gradationer och att derföre tillämpningen af dödsstraffet kunde i mångå fall komma att stå i strid nied andra gällande Lagstadganden; men Rikets Ständer hafva icke dessmindre velat bibehålla alla dessa brotts hänförande under ett straff, — förlusten af lifvet, förmenande alt correctivet låge i Kongl. Maj:ts rätt att göra nåd.
Det synes likväl hafva undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, att det beror af den brottslige att såsom nåd emottaga ådömde straffets förvandling, så alt det följaktligen icke fordras mera, än att den anklagade eger kunskap om Konungens synnerliga obenägenhet att tillämpa nu gällande
Lag emot politiska brott, för att sätta Kongl. Maj:t i nödvändighet, att antingen icke låta åtala brottet, eller ock att icke låta verkställa den Dom, som i målet faller.
Maj:t värderar, å ena sidan, Rikets Ständers omtanka, att upp• rätlliålla helgden af Konungens Majestät, uttryckt i deras vägran till ofvanberörde framställning, men, å andra sidan, föreställer Kongl. Maj:t
Sig äfven, att Rikets Ständer skola erkänna de skäl, som föranleda Kongl. Maj:t att önska en förmildring i Lagens stadgande uti 5 Cap. 1 §.
Missgernings-Balken; och är det i sådan öfvertygelse, som Kongl. Maj:t anser Sig, af Konungslig pligt, böra åter fästa Rikets
Ständers uppmärksamhet på vigten af hvad här förut blifvit anförd t; hvarföre Kongl.
Maj:t, efter att i ämnet hafva hört Dess Högsta Domstol och Stats-Råd, förnyar sin Proposition och föreslår Rikets Ständer, att i Grundlagsenlig ordning antaga följande redaclion af 1 §. uti 5 Capitlet Missgernings-Balken: ”Hvar som lasteliga talar eller skrifver något emot Konungen, Drottningen, eller Den, som lill Efterträdare på thronen förklarad är, straffes ”med fängelse å fästning från två till tio år, med eller utan förlust af äran, ”allt efter brottet och omständigheterna dervid.”
De uti Siats-Rådet och hos Högsta Domstolen i frågan hällne Prolocoll finnas härhos bilagde; förblifvande Kongl. Maj:t Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. CARL JOHAN. it. Martin.
Maj.ts Nach Proposition N:o 65.
Note ur Protocollet öfver Justitia;-Ärenden, hållet uti Kongl.
Maj:ts Mogsta Domstol Tisdagen den 16 September 1834.
Justitia Stats-Ministern, Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad.
Justitise-Råden: Themptander j Grefve Hårdj Bredberg , von Lindecreutz, Nybloms , Engelhart.
Protocollet för elen 5 innevarande månad hade emellan Högsta Domstolens Ledamöter circulerat det till dess Utlåtande från Kongl. Maj:t remitterade förslag till ändring af 5 Cap. i §.
Missgernings-Balken, borttagande af 2 §. i samma Capitei och, i följd deraf, förändring uti öfverskriften på ..Capitlet; och blef nu detta ärende, sedan Juslitias-Rådet Lagerheim aflidit, af Högsta Domstolens öfriga Ledamöter, som målet öfvervarit, till pröfning företaget; Dervid Högsta Domstolens flesta Ledamöter, hvad i §. i 5 Cap. Missgernings-Balken angick, förklarade sig i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Majit täcktes låta Proposition tili Rikets Ständer afgå om ändring af detta lagrum, i öfverensstämmelse med hvad förslaget derom innehåller.
Beträffande åter stadgandet uti 2 §. af berörde Capilel, så, enär detsamma stod i sammanhang med andra Lagens rum såsom 8 Cap. 2 §. 6 mom. samt 3o Cap. i3 och i\ §§. Rättegångs-Balken, deruti förekomma stadganden om laga domstol för åtal af förbrytelser emot Riksens Råd, om föredragning af mål i Konungens
Råd samt om ansvar för obehörigt jäfvande af Riksens Råd, och dessa lagrum, sorn rörde ämnen, deruti föreskrifter icke kunde undvaras, borde, vid förändring eller upphäfvande af 2 §.
5 Cap. Missgernings-Balken, undergå jemkning och ändring, men ifrågavarande förslag någon framställning härom ej innehåller; ansågo dessa Ledamöter sig icke böra tillstyrka, det Proposition rörande nyssnämnde 2 §. må, i enlighet med förslaget, till Riksens Ständer öfverlemuas; i följd hvaraf Kongl. Nöjds Nåd.
Proposition N:o 65. någon ändring af den öfverskrift, Capitlet för närvarande eger, nu icke skulle erfordras.
Härifrån var Justitire-Rådet Grefve Hård skiljaktig och yttrade: ”Ehuru det må medgifvas, att den förbrytelse, som i 1 §. af 5 Cap.
Missgernings-Balken omförmäles, borde lindrigare bestraffas, der den af öfverilning eller lättsinnighet tillkommer, anser jag likväl den högsta bestraffning, Lagen antager, böra tillämpas, der förbrytelsen sker med öfverläggning och uppsåt, enär densamma, under sådant förhållande, efter min tanka, innefattar icke blott ett förnärmande af Konungens person utan ett förringande af Konunga värdighetens
Majestät och således elt bemödande att undergräfva en af de väsendtligaste grundvalarne för vårt samhällsskick' hvarföre och då dödsstraff finnes i nu gällande
Lag för flerehanda missgerningar bestämdt och ännu icke fråga blifvit väckt om dess afskaffande i allmänhet, jag anser detsamma äfven för ifrågavarande brott, med uppsåt begånget, böra bibehållas.
Hvad vidare angår borttagandet af ofvannämnde Capitels 2 §.; så, ehuru benämningen af Konungens och Riksens Råd upphört, qvarstår sjelfva Embetet i flera dess väsendtliga delar, hvilket Embetes innehafvare torde böra påräkna skydd af nu ifrågavarande Lagstadgande.
Genom borttagande deraf skulle det missförhållande uppkomma, att då, enligt 3o Cap. 20 §.
Rättegångs-Balken, den, som hos Kongl. Majit anklagar HofRält att hafva vrångvisliga dömt, skall dömas till det straff, som är närmast till dödsstraff, en lika beskyllning emot Konungens Högsta Domstol eller, af jemförlig beskaffenhet, emot Ledamot af Konungens Stats-Råd endast skulle beläggas med ansvar efter 18 Cap. 8 §.
Missgernings-Balken eller böter och afbön; och jag anser mig, vid sådant förhållande, icke böra tillstyrka borttagandet af 2 §.
i 5 Cap. Missgernings-Balken.”
In fidem protocolli Axel Larsson.
Utdrag af Protocollet öfver Justitice-År enden, hållet på Stockholms Slott Tisdagen den 23 September 1834 inför Hans Majit Konungen uti Ståts-Rådet, i närvaro af Justitia Stats-Ministern Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad.
Proposition JV:o 65.
Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt.
Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner?
Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke 3 Hans Excellence Herr Grefve Lövenhjelm j Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Åkerhjelm. Justitiae-Råden: * Themptander , von Lindecreutz , Justiliae-Cancelleren Bergenschöld_, Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim.
Tillförordnade Föredraganden Hof-Rätts-Rådet Martin anmälde i underdånighet, att— sedan Kongl. Maj:t till Högsta Domstolens Utlåtande remitterat ett på Kongl. Maj:ts
Nådiga befallning upprättadt förslag till ändring af 5:te Cap. Missgernings-Balken, borttagande af 2 §. i samma Capitel och, i följd deraf, förändring uti ölverskriften på Capitlet, — så hade Högsta Domstolens fleste Ledamöter, hvad i §. i 5 Cap. Missgernings-Balken anginge, förklarat sig i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Maj:t täcktes låta Proposition till Rikets Ständer afgå om ändring af detta lagrum, i öfverensstämmelse med hvad förslaget derom innehåller.
Beträffande åter stadgandet uti 2 §. af berörde Capitel, så enär detsamma stod i sammanhang med andra Lagens rum, såsom 8 Cap. 2 §. 6 morn., samt 3o Cap. i3 och i4 §§.
Rättegångs-Balken, deruti förekomma stadganden om laga domstol för åtal af förbrytelser emot Riksens Råd, om föredragning af mål i Konungens
Råd, samt om ansvar för obehörigt jäfvande af Riksens Råd, och desse lagrum, som rörde ämnen, deruti föreskrifter icke kunde undvaras, borde vid förändring eller uppliäfvande af 2 §.
5 Cap. Missgernings-Balken, undergå jemkning och ändring, men ifrågavarande förslag någon framställning härom ej innehölle; hafva desse Ledamöter ansett sig icke böra tillstyrka, det Proposition rörande nyssnämnde 2 §. må, i enlighet med förslaget, till Rikets Ständer öfverlemnas, i följd Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition iVlo 65. l5 hvaraf någon ändring af den öfverskrift, Capitlet för närvarande eger, nu icke skulle erfordras.
Härifrån har Justitiae-Rådet Grefve Hård varit skiljaktig och yttrat: ”Ehuru det må medgifvas, att den förbrytelse, som i i §. af 5 Cap. Missgernings-Balken omförmäles, borde lindrigare bestraffas, der den af öfverilning eller lättsinnighet tillkommer, anser jag likväl den högsta bestraffning, Lagen antager, böra tillämpas, der förbrytelsen sker med öfverläggning och uppsåt, enär densamma, under sådant förhållande, efter min tanka innefattar icke blott ett förnärmande af Konungens person, utan ett förringande af Konunga-värdighetens Majestät, och således ett bemödande att undergräfva en af de väsendtligaste grundvalarne för vårt samhällsskick; hvarföre och då dödsstraff finnes i nu gällande
Lag för flerehanda missgerningar bestämdt, och ännu icke fråga blifvit väckt om dess afskaffande i allmänhet, jag anser detsamma äfven för ifrågavarande brott, med uppsåt begånget, böra bibehållas.
Hvad vidare angår borttagandet af ofvannämnde Capitels 2 §., så ehuru benämningen af Konungens och Riksens Råd upphört, qvarstår sjelfva Embetet i flere dess väsendtliga delar, hvilket Embetes innehafvare torde böra påräkna skydd af nu ifrågavarande Lagstadgande.