Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då de af redan antydda orsaker tillfällige nedtryckta spanmålsprisema bestämmas genom markegångssättning, utan tillräckliga garantier emot räntegifvarens ensidiga inverkan, skola dessa indelningar, helst om Kammar-kollegii pröfningsrätt, hvilket är allt för sannolikt, förr eller sednare kommer att upphöra, betydligt nedsättas under sitt nuvarande effektiva belopp till förlust för de af dessa anslag beroende institutioner och redan i allmänhet ofördelaktigt lottade tjenstemän.
Utskottet har i de nu granskade förslagen i 3, 20 och 23 momenterna, med hvilka större delen af de öfriga hafva ett oskiljaktigt samband, icke iakttagit konseqvens, enär grundskatterna bestämmas i ett fixt och för alltid gällande penningebelopp, då deremot indelda anslagen skola lösas efter en vid serskilda tider uträknad medelmarkegång.
Det förra innebär,1 under alla vilkor, för statsverket och öfriga räntetagare en säker förlust: den sednare förvandlingen endast såvida markegångsprisen, i följd af bristande kontroller vid markegångssättniugen, komma att understiga verkliga priset å räntepersedlarna.
Genom denna skatteförvandling erhålla de nuvarande jordegarne en eftergift, till hvilken de så mycket mindre hafva någon rätt, som hemmanens grundskatter, hvilka till största delen hafva sin upprinnelse i den allägsnaste forntiden, vid köp, arf, byten och andra laga fång alltid, i likhet med öfriga onera, ingått i beräkningen af deras värde.
Denna eftergift innebär en verklig orättvisa emot andra samhälls-medlemmar, hvilka, då staten icke kan umbära sina inkomster, måste ersätta bristen genom ökad bevillning.
Den har endast ett konstladt samband med förenklingen i skatteväsendet och uppbörden, hvilken, utan denna för statsverket och institutionerna menliga fixering af räntelösen, kan verkställas.
Den lindring för jordbruket, man dermed säges åsyfta, är i sjelfva verket vida mindre, än den synes.
Genom dea minskade räntan kommer köpeskillingen för jorden att i framtiden stiga, v ilkoren för arrenden och liälften-bruk att försvåras, och den ojemförligt talrikaste klassen af mindre och obemedlade jordbrukare skall, under sådana förhållanden, mera sällan än nu, genom flit och sparsamhet lyckas att förvärfva en oberoende ställning. Stats-Vtskottels Utlåtande j 17.0 3l2. 39 Jag har redan uttalat min öfvertygelse, att den af Utskottet, i strid med Kongl. Maj:ts nådiga proposition och Dess dåvarande regerings åsigter, föreslagna förvandlingen af grundskatterna samt indragning till statsverket af indelda anslagen är orättvis och för staten och dess institutioners sjelfständighet skadlig.
Den är första steget till grundskatternas upphäfvande: den skall föranleda nya förslag om afkortningar, intilldess liela grundskatten, jemte indclda anslagen, slutligen blifvit öfverflyttad till bevillningen.
Allmänna bevillningen höjes i samma grad och när den blir otillräcklig för statens under cn fortsatt utveckling ökade behof, och dessa icke kunna fyllas genom tulltaxor, som främja importen af utländska varor samt undergräfva den inhemska industrien och folkets välstånd, eller andra indirekta beskattningar, såskall man slutligen tillgripa statens allmänna egendom, kyrkans, läroverkens, allmänna inrättningars och fromma stiftelsers jordegendom samt militäre-, ecklesiastika och civila staternas boställen.
Räkningen blir sedermera lättare att uppgöra med konungamakten och statens vårdande institutioner.
Jag är af den tanken, att
Utskottets förslag till förändring med jordböckerna, krono-utskyldernas debitering samt uppbörden och redogörelsen dels icke utan stora olägenheter kunna verkställas, dels icke medföra de åsyftade fördelarne.
Jag har för denna min öfvertygelse ett stöd i hvad af biskopen och f. d. Stats-rådet Heurlin, vid remissen af den Kongl, propositionen samt inom riddarhuset vid föredragningen af utlåtandet N:o 24-2, blifvit i dessa delar anmärkt.
Med expeditions-chefen Gyllenskjöld instämmer jag i de grunder för 011 underdånig skrifvelse till Kongl. Majt, han i sin reservation föreslagit, endast med undantag af lOxte morn., .rörande ersättning för forsellönen tili löntagarne af statsverket.
Jag är slutligen skyldig sanningen den förklaring, att, efter min öfvertygelse, jordbruket har ett rättvist anspråk på befrielse från de titlar af hemmantals-räntan, hvilka under 1000-talet genom frivilligt medgifvande blifvit hemmanen påförda och endast i följd af magtspråk öfvergått från bevillning tili ständiga räntor.
Af herr prosten Schram: ”Emot synnerligast följande beslut af Höglofl.
Stats-utskottet i dess närvarande betänkande nödgas jag mig vördsamt reser ver.i: l:o Jag anser Utskottet, sorn vid flera punkter icke bevärdigat de hos tvenne
Riks stånd emot betänkandet N:o 242 gjorda »nrnärkningarne med någon uppmärksamhet eller försök till vederläggning, hafva, enligt gällande grundlag och all billig fordran, varit förpligtadt, att, emot anför - 40 Stats-UtskoHets Utlåtande , N.o 3/2, da skäl för andra åsigter, än den knappa pluraliletens inom Utskottet, genmäla motskäl, hvaruppå Utskottet bort stödja vidhållandet af sina förslag i det återremitterade betänkandet. 2:o I afseende på 2:dra punkten, hvaremot bland annat vid återremissen rätteligen blifvit anmärkt, att Kongl. Maj.t och kronan, enligt Utskottets förslag, ej hade någon säkerhet for utbekommandet af den eller de delar i lösen för ett skatteköpt kronohemman, med hvilka delar, till lika belopp årligen, köparen skulle kunna beviljas anstånd, enär nemligen skattemannen derå genast efter köpet vore oförhindrad, att, för andra dess enskilda skulder, i samma hemman bevilja och få fastställd inteckning, håller jag före, att efter den pag. 7 i betänkandet
Nio 242 förekommande meningen, att till betalning sålunda årligen förfallen lösen skulle ”debiteras } uppbäras och redovisas i sammanhang med lägenhetens grundskatter/ jemväl borde till kronans *-ge., sa kaliel i Utskottets förslag tilläggas följande föreskrift: ‘'för hvilken, årligen ännu resterande i krono-räkenskaperna uppdebiterade, skatteköpeskilling kronan, framför andra fordringsägarej härmed förbehålles enahanda förmånsrätt till betalning af lägenheten, som hon i densamma redan eger för grundskatterna” 3:o Körande hufvudprinciperna, sorn i allmänhet genomgå det återremitterade betänkandet och äfven i det närvarande äro af Utskottet obevekligen vidhållna, har jag för min del trott, att Höglofl.
Utskottet, med mera hopp om framgång, fastheldre bort söka att sålunda förmedla sitt förslag, att a) de i 3:dje punkten ifrågavarande mångfaldiga räntepersedlarna — nära i likhet med det sednare af kommitterade uppgifna, af Kongl.
Maj:t godkända och pag. 9 i återremitterade betänkandet af Utskotta omförmälda förslag till ränteförenkling —- måtte i ett mindre antal persedlar, helst spanmål, smör och dagsverken, för hvarje hemman utbytas, och att den sålunda uträknade och förvandlade grundräntan årligen skulle med penningar, efter gällande myntfot, losas till ett medelprisj som bestämmes for 5 år i sender, på grund af den under de 10 nästförutgående åren stadgade markegång, på sätt ock om kroootionden i 28:de punkten är föreslaget, så att b) enahanda grund för lösen ej mindre af kronan behållna grundräntor och tionde_, än af indelta räntor och kronotionde blefve antagen och likhet för prisbestämningarne i alla dessa afseenden således vunnen Slals-Utikotlets Utlåtande, N.o 3n. 41 vunnen.
Genom denna hvart 5:te år återkommande nya beräkning af lösningspriset å räntor och liouden under nya 5 följande år, till hvars uppgörande så föga håde tid och möda erfordras, vore ock, efter min öfvertygelse, ali fara förebyggd för ett i tidernas längd fallande silfvervärde emot sedelvärdet, eller ett försämradt sedelmynt, hvilket allt, enligt erfarenhetens vitnesbörd, eljest blefve den sannolika följden af ett nu, en gång lör alla, ehuru mindre väl betänkt, fixeradt räutepris for all framtid.
Men som jag, i afseende på ränte- och tionde-gifvarnes framtida bästa äfven i detta af mig uppgifna fall, måste fortfarande hysa den farhåga, att icke obetydliga svårigheter och förluster skola inträffa, vid för dem numera så mycket förökad spanmålsförsäljning och realisering i kontanta penningar, då dem hädanefter skulle åligga, att sjelfva afyttra äfven all den spanmål, sorn de dock hittills fått till kronan och indelningshafvare, efter egen önskan, in natura aflemna, hvarigenom de ock hädanefter kom me att mer än förr helt och hållet bero af köpmäns och spanmålshandlares godtyckliga prisbestämmelser, i synnerhet vid tider af ökad konkurrens, de skattdragande åtminstone icke till förmån; så, och i hvad beslut om denna vigtiga fråga Rikets Höglofl.
Ständer för närvarande än må stadna — Utskottets förslag må godkännas, elier, om möjligt, ett annat i dess ställe — har jag ansett nöd vändigt, att Uiskottet i alla händelser bort tillstyrka, dt t Rikets HögloS.
Ständer, äfven denna riksdag, såsom den föregående, hos Kongl. Maj:t må i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Maj:t öfver skatteförenklingsoch förändringsförslaget, så fort ske kunde, låta inhemta de vederbörandes yttranden, hvilkas rätt frågan så nära rörer, på hvilket sätt allena vunnes det goda och af sista Ständer säkerligen åsyftade ändamål, att, i sakens ännu outredda skick, i hvad den rörer pluralitetens i riket önskan för eller emot hvad härom nu kan varda beslutadt, ett någorlunda allmänt och stadgadt omdöme härom med säkerhet kunde utrönas, hvarefter ock vore att hoppas och förvänta, det Kongl. Maj:t i nåder behagade sin proposition å ett, efter en sålunda bäst inhemta*! allmän opinion, mera modifieradt och lämpadt förslag i förevarande ämne, hvaröfver i sin helhet vederbörande embetsverk först blefve i tillfälle alt, enligt grundlagens föreskrift, sina utlåtanden fullständigt afgifva, lill Rikets näst församlade Ständer aflåta.
Frågan, som är af så hög vigt och så genomgripande, att den icke bör bero blott på nåDih. tili R- St.
1847 och 1848, 4 Sami. 1 Afd.
Dand 58 fl q/i. 6 42 Stets-UtskoUets Utlåtande, Pf.o 3ti. gra få delegerades subjektiva tycke och förkärlek för ena eller andra åsigten, ej heller förhastadt må afgöras vid det så allmänt önskade slutet af närvarande riksdag, komme genom en sådan åtgärd visst icke alt något förlora, eller att dö bort; men den finge, till siu vinst, en serdeles väl behöflig tid på sig, för att öfver allt i riket kunna tagas under påkallad noggrann kännedom och pröfning, samt sålunda snart återvända till Rikets Ständer, tvifvelsutan bättre och allmännare förberedd till afgörande än nu, då hon ”1 elfte timman’* omsider framkommit till Ståndens handläggning, i landsorterna föga eller intet med tillförlitlighet känd af ändra, än de respektive riksdags-ombudena. 4:o
Vid 20:de, 23:dje och 26:te punkterna förekommer det mig lika obeböjligt sorn for framtiden möjligen äfventyrligt, att
Utskottet föreslagit de i dessa punkter omförmälda indelningars, anslags och räntors indragning till statsverket, enär, sedan grunden för dessa indelningars m. m. utgörande med penningar en gång blifvit bestämd, statsverket lika litet härefter som hitintills med uppbörden deraf och utbetalningen sedan bör betungas, varande det, i min tanke lämpligast att dessa anslag i ränte- och spanmåls-lösen äfven för framtiden direkte uppbäras af de indelningshafvare, allmänna verk och stiftelser, m. fl., åt hvilka de redan äro indelda och anordnade.
Utskottets förslag i dessa delar synes åtminstone mig icke vara serdeles väl egnadt, att underlätta och förenkla kronouppbörden samt minska uppbördsmäunens antal: det torde härigenom fastmera komma att förökas/’
För öfrigt hafva sig reserverat: herrar biskop Hedren, doktor Norström, prosten Nibelius, doktor Wallin, prosten Lundblad, prosten Ljungdahl samt professor Agardh. STOCKHOLM, Ecksteikskk Boktryckeriet, 1848.
Hör till Herr Rosenblads, B., reservation emot Stats-utskottets utlåtande N:o 512.
S a m 111 a n d i* a g öfve r Ordinarie Räntan år 1844. s P a n m å 1 m e d m j ö 1.
Öke- dagsverken.
Dränge- dagsverken.
Öfrige persed- Utgåen- Summa ordinarie ränta.
Rä Korn- Malt Hafre Mjöl af Summa.
Belonn.
Efter marke- gång i r:dr b:o. 'Belopp.
Efter marke- gång i r:dr b:o.
Efter marke- gång lar, di- verse uppbörd beräk- nade de i pen- ningar till be- stämdt belopp i r:dr b:o. hvaraf i ungefär procent nedan- detta år till- mö. flere slag.
Efter kom R:dr b:o.
Tun- nor.
Kap- par.
Tun- nor. kap- par.
Kap- par. marke- gång i r:dr b:o.
L® Antal.
Antal. i r:dr b:o. i r:dr b:o.
Dags- ver- ken.
Öfriga persed- lar.
Län 8 21 9,775 8 9,754 1 19,507 50 104,165 915 15 5,494 11,579 15,646 58,170 22,265 20,619 10,952 58% 5% 21 11%% 6%% 179,619 Stockholms d:o . . . . 6,540 16 6,540 16 2 20 . 2 — 12,685 20 78,229 957 ii 5,625 10,644 16,857 51,855 17,255 48,409 9,059 44% 5% 19% 87% 4% 175,505 Södermanlands d:o . . 84 51 5,875 25% 8,226 13% 4 8 556 22 14,528 6% 84,902 1,569 5 8,891 8,721 10,174 27,558 6,941 50,188 8,451 56% 6 H% 20 5% 149,547 Vestmanlands d:o . . 151 28 9,684 io V. 9,675 22% 5 50 72 14 19,568 9 98,519 1,065 — 5,591 12,408 10,696 45,599 19,288 55,265 10,351 33% 5% 17 18% 6 177,688 Ostergötlands d:o. . . 4,216 25 1,119 9 28,547 5 195 16 565 — 54,241 21 164,275 5,199 17 16,004 19,117 21,506 79,940 29,977 24,452 16,950 60% 5 Vg 19 9 6 275,124 Gottlands d:o 4 27 1,596 25 1,275 2 ■ 457 4 — 5,155 24 15,502 1,205 7 6,177 5,265 4,625 6,550 2,720 27,056 4,004 25 10% 12% 18% 7 38,064 Kalmare d:o 28 2,992 24 5,127 299 15 516 4 222 28 6,959 5 57,072 4,618 18 25,095 15,578 16,659 46,155 25,077 62,878 15,544 21 11 22% 57% 7% 176,525 Jönköpings d:o . . . . — 2,540 24 2,559 9 95 5 590 29 6 — 5,172 1 27,182 5,580 18 24,881 15,704 17,150 45,804 19,085 42,881 15,855 18% 17 25 50 9% 145,014 Kronobergs d:o. . . . — — 2,555 155 150 9 1 2,275 57 175 1 25 4 — 8 555 5 24 27 5,006 192 511 16 26 52,502 1,659 1,542 4,727 17 25,559 16,778 22,510 31,572 23,786 55,455 627 15,461 10,802 52,457 18% 15% 28 51% 8 175,055 15,068 54,448 Christianstads d:o . . 4 17 - 4 — 21 11 10 57 — — — 412 Malmö d:o 6 4 507 15 296 16 — — — 610 1 5,078 — — — — — — — 1,556 40,658 — — — 43,472 Hallands d:o — — 511 25 1,752 8 24 1,457 18 118 19 5,664 4 14,590 7.529 1 52,575 — — 5,860 2,604 18,511 14,115 17% 59% 5% 22 Vi 17% 82,195 Götheborgs d:o .... — — 254 22 555 11 587 22 41 21 109 18 1,526 50 6,965 1,210 — 6,455 2,525 5,420 4,104 2,280 — 25,911 — — 43,094 Elfsborgs d:o — 26 2,409 15 4,801 14 518 15 41 21 — — 7,571 25 58,446 9,087 4 45,457 16,110 21,480 41,780 15,667 4,775 17,609 26% 51 26 5% 12% 143,414 Skaraborgs d:o .
. . . 5 27V? 4,652 27 4,602 29 51 1 17 17 42 14 9,550 19% 59,048 9,484 9 47,422 16,819 18,220 45,554 17,007 7,525 19,582 26 52% 85% 5 12% 148,402 Orebro d:o S 12 1,749 18 1,064 27 409 26 1,199 12 201 5 4,650 2 19,705 952 5 4,760 7,517 10,649 25,086 10,452 52,542 6,219 19 4% 8«% 30% 6 104,127 Vermlands d:o . . . . — — 1,570 1 645 5 — — 415 22 209 10 2,658 4 12,858 1,005 15 5,018 7,552 8,487 22,715 8,465 53,065 4,952 17% 7 25 45% 7 74,805 Stora Kopparbergs d:o 1 5% 124 21 101 21 — — 7 4 — — 254 19% 1,608 — — — — — 25,795 11,942 95,254 2,450 1% — 12 84 2% 109,234 Gefleborgs d:o . . . . — 1,154 2 2,508 5 — — 5 10 — — 5,767 15 25,148 1,282 8 6,442 6,225 10,575 17,925 9,937 44,975 6,979 22% 6% 20 44% 6% 101,874 Vester-Norrlands d:o . — — 10 19 2,661 18 2,672 5 26,721 1,215 1 5,670 4,850 6,007 9,660 6,007 21,159 4,885 58 8 17 50 7 70,447 Jemtlands d:o — — — 28 10 12 11 8 56 105 5 412 — — 1,545 9,629 % 1 — 15% 85 11,042 Vesterbottens d:o . . — — 2 20 1,504 5 1,506 25 10,175 1,890 18 7,265 174 188 548 252 5,129 2,255 44 51% 1% 15% 9% 2.3,240 Norrbottens d:o . . . — — 1 8 1,111 14 1,112 22 7,156 1,447 21 6,294 — — — — 5,417 1,886 58 55% ~ 18% 10 18,735 Summa 4,469 J12 54,455150 % 95,178124 %| 1,568 14 j 4,9101 27 1,710 271 160,2941 6 Va 846,659 j 58,8561181287,9141172,9141216,709 j 567,5841251,005 655,051 500,867 55 Vs 11% 118% 125 12 2,335,318 Bi/i. till R.
Prot. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 A[d. 2 Band. 58 Haft.
De här för hvarje län uppförda belopp af de upptagna hufvudpersedlarne, äfvensom af hvad i penningar till bestämdt belopp utgöres, äro sammandragna af de uppgifter, hvilka för de serskildta titlar, hvarunder de utgå, äro intagna i Bilagan Lit.
E. till skatteförenklingskommittéens underdåniga Utlåtande.
Persedlarnes förvandling till penningar har skett efter 1844 års markegång.
Ordinarie räntans totalsumma, för hvarje län serskildt och för hela riket tillsammans, är införd efter kommittéens uppgift, (hvarvid förutnämnda års markegång liggat till grund).
Skillnaden emellan dessa totalsummor och sammanräknade beloppet af de specificerade persedelräntornes markegångsvärde har ansetts utgöra markegångsvärdet af alla öfriga persedlar med tillägg af tilteln diverse uppbörd, hvilken, ehuru den synes utgå till dels i penningar efter kronovärde, till dels i de här serskildt uppförda persedlar, dock i saknad af tillgång på specificerande uppgifter, måst intagas på detta sätt.
— I slutsummorna hafva några mindre olikheter visat sig med kommittéens, dock ingen af den betydenhet, att i ringaste mån inverka på föremålet för denna tabell, — nemligen att göra åskådligt förhållandet emellan hufvudpersedlarne, samt de öfriga sammanräknade persedlar, och penningeräntan, så väl för hvarje län serskildt som för hela riket.
Den betydligaste är, att specialsummornas sammanräknade belopp för Götheborgs län öfverstiger totalsumman för hela länet, (hvarigenom samma förhållande måste uppkomma för hela riket), hvartill orsaken måste vara någon miss-skrifning eller något tryckfel i kommittéens uppgifter, då de här införda, för detta län, blifvit flerfalldiga gånger på det noggrannaste kontrollerade, så väl till persedelbeloppens och penningeräntans summor, som till förvandlingen efter markegång.
Någon procentfördelniugs upprättande för detta län har ansetts ändamålslös, då hvad som i persedlar derstädes utgår i natura eller efter markegång, nästan uteslutande tillhör den Vestgötska delen af länet.
Att i Vesterbottens och Norrbottens län så betydliga belopp tillhöra titeln öfriga persedlar, ehuru derstädes (med undantag af Nordmalings socken) hemmansräntan endast utgöres af korn, smör och penningar, härleder sig derifrån, att i dessa liin betydliga räntor utgå af skattlagda sågqvarnar (i bräder) och fisken, (fiskvaror, hufvudsakligen lax.) 5ä* STOCKHOLM, TRVCKT HOS JOH. BECKMAN, 1848.
Föritärkla Stats-Uiikoltets Memorial, N:o 313. 1 N:o 313.
Ank. till Exp. Utsk. den 2 Sept., kl. 9 f. m.
Förstärkta Stats-utskottels memorial, avgående, verkställd omröstning, i anledning af lliks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om befrielse för förre Departements-cheferne i General-tullstyrelsen, Presidenten af Billbergh och Kansli-rådet Valerius saint Kamereraren, Kammarrätts-rådet Winroth och Kontrollören Middendorff från ådömdt ansvar i målet, rörande den efter afl.
Tullförvaltaren Finér yppade balans.
Förstärkta Stals-utskottct liar denna dag anställt omröstning öfver nedannämnde i Ståts-utskottets memorial N:o 299 föreslagna och af samtlige Riks-stånden gillade proposition.
Den, som, lika med Borgare- och Bonde-stånden, bifaller Stats-utskottets hemställan, att någon eftergift af den Presidenten af Billbergh, Kanslirådet Valerius, numera aflidne förre Kamreraren, Kammarrätts-rådet Winroth och förre Kontrollören Middendorff ådöinde ersättnings-skyldighet för den efter Tullförvaltaren Finér yppade balans icke måtte beviljas, utan Presidenten af Billberghs och Kansli-rådet Valerii med qvarstad belagda så väl fasta som lösa egendom i laga ordning försäljas och de derför inflytande köpeskillings-beloppen, så långt de förslå, användas till balansens betäckande, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer den till statens säkerhet å Presidenten af Billberghs och Kansli-rådet Valerii fasta och lösa egendom lagda qvarstad att fortfara.
Ja och 66 Nej* Enär följaktligen Nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med kontrapropositionens innehåll.
Hvilket Förstärkta Stafs-utskottet får hos Rikets Ständer anmäla.
Stockholm den 1 Sept. 1848.
4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 59 Håff. 1 o Försidrkta Slalt-UtskoHets Memorial, N:o 314.
Ankom till Exp. Utsk. den 2 Sept., kl. 9 f. m.
Förstärkta Stats-utskottets memorial, angående verkställd omröstning öfver 2:ne i Bevillning s-utskottets utlåtande N:o 27 upptagne voteringspropositioner.
Öfver nedannämnde, i Bevillnings-utskottets utlåtande N:o 27 föreslagna och af samtlige Riks-Stånden godkände, voteringspropositioner har Förstärkta Stats-utskottet, vid sammanträde denna dag, anställt omröstning i stadgad ordning. l:a Voteringen.
Den, som till kontraproposition i den hufvudsakliga voteringen antager Ridderskapets och Adelns beslut, att bibehålla nu stadgade serskilda tullbestämelser för siden-, halfsiden- och bomullsväfnader, inkommande direkte från Ostindien och öfrige orter på andra sidan Goda Hopps-udden, utan annan förändring än att ordet „orter“ skall i anmärkningen pag.
56 af gällande tulltaxa utbytas mot ordet produktionsorter, löstalja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages till kontraproposition Preste- och Borgare-ståndens beslut, att dessa serskilda tullbestämmelser för nämnde slag väfnader skola helt och hållet upphöra.
Vid voteringssedlarnes öppnande hafva befunnits 30 Ja och 89 Nej; hvadan, och då Nej således vunnit, följande proposition blifvit antagen för den 2:a Voteringen.
Den, som, lika med Bonde-ståndet, anser gällande serskilda tullbestämmelser för siden- half-siden- och bomulls-väfnader, inkommande direkte Förstärkta Stats-UtskoUels Memorial, A*'o 314. ' 3 från Ostindien och öfriga orter på andra sidan Goda Hopps-udden , höra bibehållas oförändrade, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages Preste- och Borgare-ståndens beslut.
Denna votering har utfallit med 35 Ja och 84 Nej; vid hvilket förhållande, och dåiV^; vunnit, ifrågavarande serskilda tullbestämmelser komma att helt och hållet upphöra.
Hvilket Förstärkta Slats-utskottet får hos Rikets Ständer anmäla.
STOCKHOLM, w * DAIMAK, 1848. Siats-Utskottets Memorialt N:o 3/5. t N:o 315.
Ank. till Exp. Utsk. den 9 Sept., kl. 11 f. m.
Memorial, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande eftergift i arrendet för Mörrums kronolaxfiske i Blekinge län. ^edan Stils-utskottet i sitt under N:o 95 afgifna utlåtande tillstyrkt Rikets Ständers bifall till Kongl. jYhj:ts, uti aflåten nådig skrifvelse, framställda förslag, att arrende-afgiften af Mörrums kronolaxfiske i Blekinge län för nästlidetår 1847, äfvensom för det nu löpande sista arrende-året, måtte blifva till hälften nedsatt, under förbindelse for arrendatorn att fullgöra hvad arrendekontraktet i öfrigt stadgar, hade Utskottet, med anledning af de inom trenne Riks-stånd häremot gjorda anmärkningar, uti förnyadt utlåtande N:o 170, i så måtto förändrat sitt förra tillstyrkande, att Utskottet hemställt, det Rikets Stander ville för sin del medgifva, a!t arrende-afgiften af berörde kronolaxfiske måtte varda till sitt hela belopp så väl för år 1847, som för nu löpande sista arrende-året, eftergifven, under förbindelse likväl för arrendatorn att fullgöra hvad arrende-kontraktet i öfrigt stadgar.
Vid föredragning hos Riks-stånden af sistnämnde utlåtande N:o 170 har detsamma blifvit af Preste- och Bonde-stånden bifallet, hvaremot Ridderskapet och Adeln, med afslag derå, bifallit hvad Utskottet i utlåtandet N:o 95 tillstyrkt; äfvensom Borgare-ståndet, med ogillande af utlåtandet N:o 170, vidblifvit sitt förut beslutade bifall til! utlåtandet N:o 95.
Då sålunda, i afseende på beskaffenheten af eftergiften i förenämnde arrende, två Riks-stånd slädnät emot två, samt denna fråga, såsom rörande statsverkets inkomster, följaktligen, jemlikt 69 § regeringsformen, lärer böra genom votering i förstärkt Stats-utskott afgöras, får Utskottet för detta ändamål föreslå följande proposition:
Den, som, lika med Preste- och Bonde-stånden, vill, att Rikets Stander för sin del medgifva, det arrende-afgiften för Mörrums kronolaxfiske må varda till sitt hela belopp så väl för år 1847, som för nu löpande sista arrendtåi el, eftergifven, under förbindelse likväl för arrendatorn att fullgöra hvad arrende-koutraktet i öfrigt stadgar, voterar Ja 1 den, det ej vill, voterar Nej; Dth till R.
Prot. 1847 och 1848, 4 Svid. 1 A/d. 2 Rand. 60 Hafi. 2 Siats-Utskottets Memorial, IVcris 3>6 och 3ij.
Vinner nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad af Kongl.