Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Men den 15 § i Riksdags-ordningen innehåller en verklig orättvisa, då den stadgar, alt den, som innehaft en beställning i Rikets tjenst, ej kan väljas till riksdagsman.
Hvad är då Rikets tjenst, om deu ej är medborgares, och huru skulle man förlora en rättighet, för att hafva tjenat dem?
Att de verkligen tjenande uteslutas, har afseende på det beroende af förmän, som publik tjenst medför, och den inflytelse på vilja och neslut, som detta beroende möjligen skulle kunna ega; men att en bondeson, som lått uppfostran och ingått i Rikets tjenst, som efter fadrens död älfver och tillträIIi/i. till It.
Prot. 1S56 & 1857. 3 Sami. 12 Haft. 2 10 Konntitutions-Utskottets Memorial N:o 32. der hemman, och nu går ur tjenst, skulle för alltid hafva förverkat sin riksdagsmannarätt, är så uppenbart stridande emot rät Ivisa, att intet tvifvel bör uppstå, det ju BondeStåndet sjelfl skulle önska en förändring i denna föreskrift, nu så mycket mer, som det årligen aOernnar söner för att uppfostras till publik tjenst.
Lika så obilligt är det, att man ej skall få representera sin besutua berättigade jord, för det man förut haft ett annat näringsfång, hvilket man öfvergifvit för att verkligen blifva jordbrukare, ulan att numera höra lill något annat stånd.
Det är ej förbjudet att ifrån Bonde blifva Borgare; hvarföre skulle man ej från Borgare kunna blifva Bonde?“ Förslaget, som vid 1817 och 1818 årens
Riksdag antogs att hvila till den följande blef då blott af ett Stånd bifallet.
Sedermera har uti de ifrågavarande orden uti 15 § Riksdagsordningen icke någon annan ändring varit föreslagen eller vidtagen, än att orden: ”eller fullmakt derå innehaft'’ blifvit tillagda.
Orden innehålla egentligen icke något nytt stadgande, utan endast ett förtydligande, som fanns nödigt, då Utskottet vid 1834 och 1835 årens Riksdag (Meni.
N:o 35) föreslog det tillägg uti 13 § Riksdags-ordningen, att ”sådane genom Konungens fullmakt utnämnde, ordinarie Domare och civile Embetsman, hvilka ej tillhöra något Riks-Stånd”, skulle inom sig välja Riksdags-fullmäktige i Preste-Ståndet.
Ehuru denna ändring vid följande Riksdag förföll, så kommo dock ifrågavarande ord i 15 § att der införas, emedan förslaget derom äfven innefattade förslag om en annan ändring i samma g, hvilken ändring blef antagen.
Nu anser sig
Utskottet böra föreslå, att orden åter skola utgå, dels emedan de äro öfverflödiga, dels emedan de möjligen kunde föranleda någon tveksamhet, huruvida afskedade tjenstemän skulle såsom jordegare erhålla representationsrätt.
Om orden skulle qvarstå, måste de ändras till likhet med de öfriga, sålunda: ”eller fullmakt derå innehafver.”
Men man skulle möjligen kunna påstå, att den som en gång erhållit fullmakt på en tjenst, äfven sedermera under hela lifvet innehafver samma fullmakt, enär han, äfven^sedanghaa lemnat tjensten, anses innehafva tjenstens rang och litel.
Det steg på representations-reformens bana Utskottet nu ansett sig böra föreslå, är ej blott fullt öfverensstämmande med de flera förbättringar uti Riks-Ståndens sammansättning, som genom de ofrälse
Ståndens utvidgning dels redan blifvit åvägabragte, dels äro under Stats-makternes behandling, utan det är äfven med en viss nödvändighet påkalladt af den utsträckning, representations-rätten inom Borgare-Ståndet skall erhålla, om Kongl.
Majit bifaller det derom af Rikets Ständer vid denna riksdag antagna och i underdånighet till Kongl.
Majit öfverlemnade förslag.
Ganska många, som nu tillböra Bonde-Ståndet, hafva förut innehaft en sådan samhälls-ställning, att de, enligt förslaget, tillhört Borgare-Ståndet; de blifva nu från Bonde-ståndet uteslutne, beröfva» sin representations-rätt och öka alltså antalet af Orepresenterade; hvilket torde a! alla erkännas både såsom en orättvisa och en olägenhet.
Ännu en annan redan befintlig, visserligen endast vid formerna* iakttagande fästad, men derför af uppmärksamhet ej alldeles oförtjent olägenhet skall äfven af Borgare-Ståndets utvidgning i betydlig mån ökas, om bestämningarne rörande Bonde-ståndet skulle få qvarstå oförändrade.
Redan nu möter det svårighet för de tjenstemän, som upprätta vallängderne för Allmogens riksdagmannaval, att känna huruvida en för öfrigt till Bonde-Ståndet hörande jordegare icke tilllörene kan hafva varit valberättigad inom Borgare-Ståndet; men alldeles omöjligt skall det blifva att känna, om några och hvilka af häradets alla för öfrigt röstberättigade jordegare tillförene bott i stad och der egt hus eller innehaft annan sådan qvalifikation, som gjort honom i staden valberättigad.
En hvar skall på förhand veta, att vallängderne icke kunna vara tillförlitliga; och om rik»dagsmannavalen för Bonde-Ståndet •kola talrika rättegångar sannolikt icke uteblifva.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 32. 11 PS ännu eo, förslaget gynnande, omständighet anser sig Utskottet böra fästa uppmärksamheten, nämligen på den lindring i riksdags-kostnaden, som genom fleres deltagande deri skall för Allmogen uppkomma.
Då riksmötena ofta återkomma och utvexa till stor långvarighet, synes detta förhållande, ehuru visserligen af mycket underordnad betydelse, dock ej böra helt och hållet förbises.
Föranledt af alla dessa förhållanden får Konstitutions-Utskottet vördsamt hemställa, att Rikets Ständer, för att erhålla en mot svenska Allmogens nuvarande sjelfständighet, välstånd och bildning svarande, och af utvidgningen uti valrätten och valbarheten inom Borgare-Ståndet påkallad bestämning af valrätt och valbarhet inom Bonde-Ståndet, ville till grundlagsenlig behandling antaga följande förändrad* lydelse af Riksdag s-ordning en: § 15.
Härad välje inom sig efter hemmantalet, till Riksdagsman af Bonde-Ståndet, En, inom Häradet boende och besuten, Hemmansägare, hvilken icke hörer til! annat Riks-Stånd eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehafver.
Hvad nu om Hemmansägare — — — — — — — — — — — — — — sammanträda.
Reservationer: Af Riksdags-fullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län: ”Emot den förändring, Höglofliga Utskottet beslutat uti § 15 Riksdags-Ordningen, kan jag icke undgå att anmäla min reservation af följande skäl:
Utan att pä något sätt vilja motsätta mig valrätt för personer, som innehaft ordinarie beställning i Rikets tjenst, synnerligast sorn deribland äfven någon gång kunde ifrågakomma till och med f. d. Stats-Råder, som icke äro Adelsmän, synes mig dock »om desse, lika med flere andra afskedade tjenstemän, som nästan uteslutande äro pensionärer, borde lämpligast inmutas i något eller några af Rikets första stånd, såsom mera paisande för dera sjelfve, än att inträda uti Bonde-Ståndet.
Likväl är icke detta huf - 12 Konsiilutions-Utskottcts Memorial N:o 32. yudsakliga skälet för min reservation.
Det finnes en annan vigtigare omständighet, som jag vill anföra, hvilken består uti allmän och gemensam valrätt, utan afseende på stånd eller vilkor.
Vid 1850 och 1851 års riksdag väckte jag motion om en genomgripande förändring af vårt represen ta tion s-satt, hvilken för den gången af Högloft.
Konstitutions-Utskottet afslogs, men äfven nu vid denna riksdag äro flere vidtomfattande förslag i ungefär samma syfte framlagde, hvilka jag hade önskat blifvit vederbörligen pröfvade och afgjorde, innan den nu ifrågavarande lappningen af Bonde-Ståndets enskilda representation bordt utgöra föremål för Utskottets och Ständernas samverkan.
Att vår nu varande stånds-representation icke i längden kan hålla streck, är en lätt sak att inse, och ingen önskar högre än jag att den tid snart vöre inne, då lösningen af denna för hvarje Svensk innebyggare så vigtiga iifsfråga, måtte med fridens lugna vapen först lösas och sedan befästas.” Af Riksdags-fullmäktigen Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län : ”Jag kan för min del icke finna annat än att den utsträckning af representations-rätlen inom Bonde-Ståndet, som man vill åstadkomma genom den nu föreslagna ändringen af 15 § Riksdags-Ordningen, är alltför stor.
Det har blifvit sagdt, att BondeStåndet väl behöfver inom sig civiliserade män, såsom upplysande ledamöter, och detta vill jag visst icke bestrida; men sådane eger Ståndet redan; ty i alla landsändar finna* nu män med bildning, hvilka, efter slutade studier, icke ingått i allmän tjenst, utan blifvit jordbrukare, samt tili riksdagsmän i Bonde-Ståndet äro valbare, och det har redan visat sig, alt, om sådane män göra sig förtjente af förtroende, de äfven blifva till riksdagsmän valde.
Deremot tror jag icke, att Bonde-Ståndet skall vilja med sig förena afskedade tjenstemän, hvilka till en del äro pensionärer, likasom jag å andra sidan förmodar, alt det för dessa bör vara likgiltigt om de hafva representations-rätt eller ej.
Jag anser, på grund häraf, den af Utskottet i förevarande fråga föreslagna grundlagsändring vara hvarken nödig eller nyttig, och att Utskottet bordt afslå den i ämnet väckta motionen.”
Häruti hafva instämt f. vice Talmannen Per Ericsson och Riksdags-fullmäktigen Johun Persson från Upsala län.
Riksdags-fullmäktigen J. G. Wassmuth från Stockholms län har velat tillkänna . . . gifva, att han icke varit i Utskottet tjenstgörande den tid, då beslutet om förestående grundlagsändrings-förslag fattades. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33- 13 IV: o 355.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 2 Sept. 18S7, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med grundlags-ändrings-förslag, rörande vissa riksilags-ärendens behandlande af Riks-Slånden gemensamt uti sä kallad Riks-Nämnd.
Man torde nu mera temligen allmänt vara benägen att erkänna, att den uti Ständernas arbets-ordning iakttagna fyrdelning är en af denna arbets-ordnings väsentligaste brister.
Det synes derföre böra utgöra föremål för Konstilutions-Utskottets synnerliga omtanke, att söka utfinna något antagligt sätt, huru Stånden, mera än hittills, mätte sammanföras.
Sedan Konung och Rikets Ständer nu hafva antagit en grundlagsändring, hvarigenom tillfälle lemnats
Stånden att sammanträda för gemensam öfverläggning, har Konstitutions-Utskottet, med anledning af en inom Utskottet väckt motion, ansett sig höra tillse, huru den beträdda banan af förbättring vidare skulle kunna fullföljas.
Detta bar Utskottet trott kunna ske genom föreskrift dels att gemensamma sammaulräden ovilkorligen skola hållas, då vissa riksdagsfrågor förekomma, dels att ej blott öfverläggningarne, utan äfven besluten i dessa frågor skola vara gemensamma.
Trenne slag af frågor torde, framför andra, härtill vara lämpliga, nämligen först: föredragning al' Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, väckande af enskilda motioner, samt Propositiouernes och iuotionernes remitterande till vederbörande Utskott; vidare behandlingen och afgörandet utaf Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkanden och förslag ; samt slutligen justeringen af Riksens Ständers skrifvelse!- och riksdags-beslutet.
Alla dessa frågor skulle utan våda eller olägenhet kunna af Stånden, samlade på ett rum, diskuteras och afgöras gemensamt, men genom omröstning Ståndsvis, ungefärligen på samma sätt, som det tillgick i Utskotten före den vid 1823 års riksdag derom antagna grundlags-ändringen.
Rikets Ständers beslut skola då, likasom nu, blifva beroende af tre Stånds mening; stadna två Stånd mot två, förfaller frågan; vore frågan åter af beskaffenhet att icke kunna förfalla, öfverlemnas den till en Nämnd af lika många ledamöter från hvarje Stånd, samt lika talrik, som de nuvarande förstärkta Ut - 14 K o ns tit lilio ns - UIs k otte ts Memorial N:o 33. skotten, och hvilken Nämnd, såsom inbegripen uti Stånden, alltid vore församlad på samma gång som Stånden vid deras gemensamma sammanträden.
För att förenkla redaktionen af de nja grundlags-stadgandena, kunde eli särskildt namn gifvas åt dessa Ståndens gemensamma sammanträden; och föreslår Utskottet dertill benämningen Riks-Nämnd.
Genom de diskussioner, som rörande väckta motioner, komma att föras, skola Utskotten, mera än hittills, komma att erfara tänkesätten inom samteliga Stånden.
Vid de frågor, som i Riks-Nämnden slutligen afgöras, skola sammanjemknings-betänkanden, med deraf föranledda diskussioner, undvikas.
Den närmare personliga bekantskapen emelian de särskilda Ståndens ledamöter, som genom de gemensamma sammanträdena uppkomme, skulle ofelbart medföra välgörande verkan af större förtroende och sammanhållning inom hela representationen.
Af dessa skäl får Utskpttet till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling framställa följande ändrings-förslag uti Riksdags-Ordningen, §§ 1. 23, 24, 27, 28, 29. 30, 31, 33, 34, 36, 37, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 52, 53, 55, 56, 57, 58, 72, 73, 75 och 78, samt Regerings-Formen, §§ 52, 53, 56, 70, 81, 87, 89 och 110.
Riks dags - 0 r åning en: §. 1. 1:o Riksens Ständer — — — — — — — — Rikets Grundlagar. 2:0 Riksens
Ständer sammanträda till öfverläggning och be. slut, dels gemensamt såsom Riks-Nämnd, dels särskildt, såsom Riks-Stånd, hvarje.
Stånd för sig. §. 23. 1:o Samma — — — — — — — — — — sina Talmän. 2:o 1 Riks-Nämnden och vid Ståndens gemensamma sammanträden enligt 46 § 2 mom. fores ordet af Landtmarskalken, eller, dä han iir hindrad, af den Talman, som icke har laga förfall ock enligt den i 21 § mellan Stånden iakttagna ordning närmast är. 5:0 Landtmarskalk och Talmän aflägge inför Konungen följande ed: ”Jag N. N. — — — — — — — — — — — — — — och själ.” 4:o
De i denna ed upptagna föreskrifter — — — — — — — — ställen företräda.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o-33. 15 % 24. l:o Uti hvart
Stånd skall vara en Sekreterare, som der före Protokollen — — — — — •— — — •— •— 1—• — — —• — 2:o Bonde-Ståndets Sekreterare — — — — — — — — lif och själ.” 3:o Uti Itiks- Nätti n il en skola oek vara Sekreterare ock Canzlih el) eniny; de tillsättas ock deras antal bestämmes af' Landtmarshalken och Talmannen med biträde af de i 47 § nämnda Slåndsledamiiter. /trun.
Om det at Rikets Ständer antagna förslag till ändring uti denna § varder af Kongl. Maj:t godkändt, blifver detta moment del 2:dra. §. 27. l:o Propositionen angående Stats-Verkels tillstånd och behof, hvaraf Riks-Nämnden etl exemplar tillstädes, — -— — — — å Rikssalen hållas. 2:o Propositioner rörande Grundlagars eller öfriga Lagars och Ekonomiska Författningars stiftande eller förändring, jemte andra mål, dem Konungen, under Riksdagens lopp, vill Ständerna meddela, tillstädes genom en Stats-Rådels Ledamot Riks-Nämnden t dess Plenum.
Jemte alla — till- eder afstjrkande.
Om do af Konstitutions-Utskoltet föreslagna ändringar uti denna § varda slutligen autagne och godkände, komina de delar af §:ri hvarom nu icke är fråga, att rättas derefter. §• 28. 7:o Ridderskapet och Adeln —• — — — — — —- —• — — — •—|äskar. 2:o Inom ofvan isarjde lid utvälja) hvartdera Ståndet i dess särskilda Plenum genom allmän omröstning 30 Ledamöter i den Nämnd, sorn enligt 75 § 2 mom. tiger att med Riksens Ständers rätt besluta. §■ 29. l:o Konstitutions-Utskoltet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter, tillkommer att, i den ordning Regerings-Formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och tilt Ståndens Plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens Ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men hvilka förslag Riksens Ständer ej förr, än å den nästföljande Riksdagen ntå slutligen antaga.
Konungen åt Riksens Ständer någon Proposition rörande Grund - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. lagar, uppdrage Riks-Nämnden genast, utan att förut derom öfverlägga, åt Konstitutions-Utskottet, all dess utlåtande afgifva; och förhålles dermed, som i Regerings-Formens 81 § stadgadt är.
Då Utskottet — — — —- — — — Tryckfrihetslagen ansvara. 2:o Konstitutions-Utskottet åligge, att äska de uti Stats-Rådet förda Protokoll, — — — — — — — — — — — — — — — — — skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilka, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att han ville utur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord.
Frågor i delta ämne kunna i RiksStåndens Viana. väckas och af andra Riksens Ständers Utskott, än Ko nstilutions-Utskottet, hos Stånden andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnda Utskott deröfver blifvit bordt.
När frågor uti Riks-Ståndens Plena, eller andra Utskott, än Konstitutions-Utskottet, väckas, huruvida Stats-Rådet, eller någon dess Ledamot, eiler någon Föredragande, sitt Embete på ett obehörigt sätt utöfvat, böra dervid — — — — — . — ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas. 3:o
Då hos
Riks -Nämnden olika meningar uppstå, angående nya Utskotts tillsättande, eller till hvilket Utskott uppkomna frågor och ämnen höra remitteras, och Riks-Nämnden ej genom bestämd pluralitet bland Stånden kan skiljaktigheten afgöra, äge då Konstitutions-Utskottet att, med Riksens Ständers rätt och i deras ställe, derom besluta. §■ 30. l:o Stats-Utskottet, — — — — — — böra fyllas. 2:o Delta Utskott — — — — — — •— — — emottagit.
Skulle, emot Riksens Ständers beslut, de till hvarje
Hufvud-tilel anslagna summor befinnas dragna till andra ändamål, än dem som under samma Hufvud-titel höra eller något af Riksens Ständer faststäldt anslag vara öfverskridet, skall Utskottet genast anmärkning och i Riks-Ståndens Plena anmälan göra emot den Embetsman,? sorn — — — •— — — — — — — bör utgöras.
3:o 1 händelse hos Riks-Ståndens Plena gemensamt, eller uti något af Riks-Stånden, betänkligheter uppstå — — ■— — — — kunna förrättas. §• 31. l.o Bevillnings-Utskottet skall bestå af Fvratioåtla Ledamöter, valde från särskilda och, så vidt möjligt är, från alla Rikets provinser.
Detta Utskott åligge, att bereda alla från Riks-Niimnden remit - Konstilulions-Utskoltels Memorial N.o 33. 17 remitterade frågor, sorn angå förändring nli föreskrifterna om Bevillnings utgörande, — — — — — — — — — — — — — — — — billigt och nyttigt. 2:o Yppar sig — — — — — — — §. 33. 1:0 Lag-Utskottet, beslående af Sexton Ledamöter, äger att, jemlikt »3 och 87 §§ af Regerings-Formen, utarbeta de fråp Rihs-Nämndens Plena remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af Allmän Civil-, Criminal- och Kyrko-Lag, samt upptaga de i sådane ämnen Riksens Ständer meddelade Konungens Propositioner, eller i Riks-Nämndens Plena väckta frågor.
Under — — — — — — — — — •— Krigs-Staten. 2:o Lag-Utskottet — — — — — — — — — — — — — — — till Riksens Ständer inkomma. §• 34. l:o Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, sammansatt af Fyratioåtta Medlemmar, skall, enligt 53 och 89 §§ RegeringsFormen, samt i anledning af i Riks-Numnden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna Hushållnings-anslalterna och förändringar deruti föreslå, samt upplaga alla hos Riksens Ständer uppkomna frågor om förändring — •— — — — — — — — — är stadgadt. 2:o Vilja Riksens Ständer — — — — — — — — §. 36. t:o Utom (örenäinnda i Regerings-Formens 53 § omförmälda och föreskrifna Utskott, äge Rikssens Ständer alt välja och förordna ett Expeditions-Ulskott, bestående af Tolf Ledamöter, för att uppsätta ej mindre de expeditioner, som under Riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas,, än äfven Riksdags-Reslutet, och alla sålundaj§fÖrfatlnde Handlingar till alt der 7af Riksens Ständer justeras; och äge den Siats-Rådets Ledamot, Konungen dertill förordnar, rättighet alt i Utskottet öfvervara Riksdags-Beslutets justering, i de delar deraf, som röra Konungens yttranden. 2:o Stånden kunna — — — — — •— — — — — — — och angelägenheter. 3:o Skulle Riks-Nämnden finna flera Utskott vara af nöden, må de af Riks-Stånden obehindradt tillsättas.
Sådana Utskott Bih. till R.
Prot. '1856 & 1857. 3 Sami. 12 Haft. 3 finns li tu tion s- Utskotta (s Memorial N:o 33. må dock ej befatta sig med andra ärenden, än dem, hvilka, enligt B ege ri ngs-Fo r m e n, på Riksens Ständers åtgärd ankomma.
Skulle i fråga om deras tillsättande två Stånd inom Riks-Nämnden stadna emot två, öfverlemne Riks-Niimnden härutinnan sin afgörande-rätt till Konstitutions-Utskollet. 4:o
Blifva göromålen inom något Utskott så ökade, alt de ej med del vanliga antalet af Deputerade kunna bestridas, stånde Utskottet fritt ali anhålla om förstärkning; Dock ankomme beviljandet deraf på Riks-Numndens pröfning. §• 37. 1 :o Alla Ril tsens Ständers Utskott, med undantag af Hemliga Utskottet, hvars göromål och arbetstid af Konungen bestämmas skola sist inom åtta dagar från den, då de utsedda blifvit, sam, manträda och sältas i verksamhet.
Börande Utskotten, i den män ärendena binna utarbetas, så fort sig göra låter, med sina yttranden till Riks-Nämndens eller Ståndens Plena inkomma. 2:o Intet Utskott, Konstitutions- och Banco-Utskotten allena undantagna, vare berättigadt att väcka frågor till afgörande i Riks-Nämndens eller Ståndens Plena, eller att upplaga andra ämnen, än de från Plena remitterade; så vida ej, — — — — — öfverlemnas. § 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Justitie-Canzlern och Juslitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i Riks-Nämndens elter i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets — — — — — öfvervara. §. 43.
Varder ärende af Riks-Nämnden till flera Utskott remilteradt, eller anser ett Utskott nödigt att, till öfverläggning om något ärende af vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda; då skola från hvartdera af de Utskott, som till sådan gemensam öfverläggning sammankomma böra, Två Ledamöter af hvarje
Stånd dertill utses.
Finnes förstärkning nödig; vardén från hvarje af de uti det sammansatta ingående Utskotten ytterligare tvänne Ledamöter af hvart Stånd dertill utsedde.
Utskott — — — ej sammanträde rum.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. 19 §. 44. l:o Konungens Propositioner, äfvensom allmänna frågor, hvarmed förslås sådana, som kunna eller böra komma under samtlige Riks-Slåndens öfverläggning och pröfning, må ej i Riksens Ständers Plena lill oinedelbarligt afgörande upptagas, utan skola öfverlemnas till utredande af behöriga Utskott, hvilkas yttranden böra, enligt hvad här ofvanföre samt vidare i RegeringsFormens 56 § stadgas, föregå Riksens Ständers beslut; och kunna Riksens Ständer, när sä nödigt pröfvas, förelägga Utskotten tid till deras Betänkandens afgifvande. 2:o Vill Utskott återlemna något dit remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligge Utskottet att, sist inom åtta dagar, afgifva sitt utlåtande, med deruti anförde skäl, till Riks-Nämnden, hvilken derefter bär skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott målet skall böra. 3:o Yppas i Riks-Nämnden olika meningar, till hvilket Utskott en fråga bör öfverlemnas, och Riks-Nämnden icke genom tvenne Stånds sammanstämmande beslat kan skil/aktigheten afgöra, bestämme Konstilulions-Utskottet, hvarthän frågan bör förvisas. §. 45.
Landtmarskalk och Talmän vare berättigade alt, hvar för sitt Stånd, utfärda kallelse lill Plena; deltaga i beredningen till målens föredragning; dem i Stånden föredraga; upptaga, framställa och reda de yttrade meningar; göra propositioner och vidmakthålla ordning vid sammankomsterna: alltsammans efter de föreskrifter, som här nedanföre stadgas; men åge ej sjelfve någon röst i deliberationen eller voteringen, och kunna ej något annat föreslå, än hvad som fordras till verkställighet af det Grundlagarne, Riddarhus-Ordningen eller andra särskilda Ordningar och Beslut föreskrifva.
Föreskri./terne i denna § gulle äfven i afseende på Riks- - Nämnden för den, som enligt 23 § i samma Nämnd förer ordet. §• 46. l:o Ståndens
Plena böra, då de angå allmänna Riksdagsmål, så ofta sig göra låter, hos alla Stånden pä samma tid hållas. Skulle ett Slånd tarfva flere Plena, än de öfriga, vare det Ståndet obetaget att, innan slutet af ett Plenum utsätta dag till det nästföljande; börande Ståndets Landtmarskalk eller Talman de andra Talmannen i tid derom underrätta, samt med dem om timman öfverenskomma, hvilken så bestämmas bör, att Riks-Nämndens och Utskottens vanliga sammanträden icke derigenom hindras.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33.
Ej må Plenum i Stånd hållas samma tid, som för sammanträde i Riks-Nämnden utsatt är; oj heller må annan Nämnd edler naij o t Utskott liktidigt med Plenum i Riks-Nämnden eller i Stånd sammanträda.
Till Plenum i Stånd eller i Riks-Nämnden för påföljande dag må anslag sednare ej ske, än kl. G e. m. och lill sammankomst i annan Nämnd eller Utskott sednare, än kl. 8 e. m. den föregående dagen.
Landtmarskalk eller Talman håfve ej makt att, utan Riks-Nämndens eller Ståndets samtycke, åtskilja ett Plenum.