Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
* * » Dies kann ich nicht brauchen, » s a d e a p o - s t e l n o c h l ä m n a d e t i l l b a k a e n af s l a n t a r n a.
» Ä r d e n f a l s k?
» f r å g a d e A d a m o c h fick till s v a r: » Dies kann ich nicht brauchen, » i n t e ett ord vidare.
M a n resonerar hvarken m e d t y s k a eller f r a n s k a tjänstemän.
V i d närmare påseende befanns slanten vara en engelsk skilling.
Då tog A d a m t i l l b a k a s i n a p e n g a r o c h g a f i stället e n tiomarkssedel, o c h den apostlalike konduk- tören l ä m n a d e några m a r k tillbaka o c h äm- n a d e aflägsna sig.
M e n då sade A d a m, s o m också kan taga på sig en öfverlägsen m i n: » Dies kann ich nicht brauchen. » A p o s t e l n s å g a r g u t: » Warum nichtf » » Därför, » sade A d a m m e d det mest l u g n t retfulla u t t r y c k i t o n f a l l e t, » a t t d e t är e n m a r k f ö r l i t e t!
» D e t ser u t s o m o m ä f v e n d y l i k a i m p o - n e r a n d e apostlatyper i kejserlig t y s k uni- f o r m hade sina mänskliga svagheter.
Man- n e n s a d e e j ett o r d m e r a, m e n s å g alls i n t e s t u k a d ut, h a n f ö r s v a n n m e d b i b e h å l - l e n v ä r d i g h e t l i k a s t å t l i g s o m h a n t r ä d t in i vår kupé.
Jag hör ännu i d r ö m m e n hans » Dies kann ich nicht brauchen. » * D e t t a var i går.
I kväll sitta A d a m o c h j a g utanför d A n g l e t e r r e i K ö p e n h a m n o c h se p å K o n g e n s N y t o r v m e d » h ä s t e n » o c h operan.
När våra blickar mötas, kunna vi ej afhålla o s s från att s k r a t t a, så l ö j l i g s y n e s oss dekorationsförändringen.
V i tycka båda d e t är s o m s u t t e v i p å e n t e a t e r o c h h a d e s e t t d e n e n a s c e n e n u p p r u l l a s f ö r o s s efter den andra.
Första akten: boulevard des Italiens — andra akten: K o n g e n s N y t o r v.
U n d e r mellanakterna h a d e vi sofvit oss fram genom Tyskland.
T o r g e t f ö r e f a l l e r ö d s l i g t, d e få p r o m e n e - rande gå i begrafningstakt, spårvagnarna k n o g a f r a m m ö d o s a m t, allt f ö r e f a l l e r s ö m - nigt.
O c h d e t är d e t t a, v i finna så k o n t i - n e n t a l t o c h u p p l i f v a n d e, när vi k o m m a hit från S t o c k h o l m.
J a g h a r b l i f v i t b o r t s k ä m d af r e s e l i f v e t.
Jag går och lägger m i g — o c h d r ö m m e r.
J a g d r ö m m e r att j a g f o r t f a r a n d e r a s s l a r fram på järnvägen.
J a g återser m i n ge- m y t l i g e danske konduktör, s o m aldrig hade b r å d t o c h alltid v a r h å g a d att » s l å e n lille p a s s i a r » i f ö r b i g å e n d e.
J a g ser d e n ä m - betsstrame franske k o n d u k t ö r e n — en fransk tjänsteman a n s e s v i s s t ej t a g a sin v ä r d i g - h e t i akt, o m h a n ej s e r s t r a m u t o c h u p p t r ä d e r e n s m u l a k i t s l i g t — j a g ser d e n ordknappe svartmuskige belgiske konduktö- r e n i sin s v a r t a u n i f o r m, s o m ser u t att v a r a s v ä r t a d af f a b r i k s r ö k e n, s o m h ö l j e r h e l a l a n d e t i s v a r t, o c h s l u t l i g e n ser j a g v å r t y s k e k o n d u k t ö r från i g å r.
D e n n e var en bred, imponerande m a n m e d ett g r a n t a p o s t l a s k ä g g ö f v e r sitt b r e d a bröst.
H a n infann sig, d å vi satt oss i vagnen, och frågade: » Wohin » Kiel, » » V i ha j u betalt våra biljetter, » i n v ä n d e Adam.
» Vier Mark! » upprepade aposteln, s o m t y d l i g e n ej t y c k t e o m att h ö r a i n v ä n d n i n - gar.
A d a m fann s i g i att f ö l j a l a n d e t s sed och lämnade 4 markstycken.
Ä n n u e n d a g s r e s a o c h v i sitta i G ö t e - borg, under lagerträden utanför Göta Käl- lare.
V i ä r o å t e r k o m n a till f o s t e r l a n d e t.
P å ångbåten d r o g A d a m m i g ner i mat- s a l o n g e n f ö r att j a g s k u l l e få se ett s v e n s k t s m ö r g å s b o r d m e d alla d e s s t i l l b e h ö r.
Up- passerskan hette Lovisa och svarade på n ä b b i g t s t o c k h o l m s m å l, n ä r n å g o n af ska- p e l s e n s h e r r a r t i l l t a l a d e h e n n e m e d ett skämtsamt ord.
Vi ha återsett västkustens klipp- t e n s l u k t e n m e d n j u t n i n g, m e n d e t är i n t e u t a n att ej e n s m u l a v e m o d b l a n d a r s i g in i återvändandets glädje.
N u sitta v i o c h se u t ö f v e r h o t e l l p l a t s e n.
M a n skall v a r a a f g j o r d t p a t r i o t f ö r att p å s t å att trafiken är s y n n e r l i g e n liflig.
hotellens ägare p r o m e n e r a från De båda den ena v e s t i b u l e n till d e n a n d r a f ö r att ö k a liflig- heten.
V i g å till t r ä d g å r d s f ö r e n i n g e n.
E f t e r tre m i n u t e r ä r o v i f r a m m e.
D ä r är l i k a p r y d - l i g t o c h s t ä d a d t s o m alltid.
P u b l i k e n ut- g ö r e s af A d a m o c h m i g o c h ett p a r h e r r a r, som dricka punsch.
Så k o m m a musikan- ter o c h ändtligen infinner sig allmänheten, de resignerade, s o m ha hvarken Mar- s t r a n d eller S t y r s ö att fly till.
J a g är s ö m n i g o c h f ö g a f o s t e r l ä n d s k i dag.
Uppassarn t y c k e s taga sig en lur h v a r g å n g i n n a n h a n infinner s i g m e d d e t m a n beställt.
O c h när h a n s k r i f v e r räk- ning, minst.
skrifver han hvar sak två gånger S o m m a r v ä r m e n är f ö r s l ö a n d e.
* reisen Sief » sa ' A d a m.
» Vier Mark! » sade aposteln.
» Hvarför d e t?
» frågade A d a m.
» För platserna. » karga natur.
Båten har glidit s o m i triumf fram p å s p e g e l b l a n k a fjärdar i s t å l b l å t t u n d e r e n klar, h ö g h i m m e l.
J a g a n d a s i n saltvat- Och efter ännu en dags skramlande på järnväg befinna vi oss n u i a f t o n på G r a n d i Kristiania o c h h a framför oss Karl Jo-
hans gade, där hela staden passerar r e v y för våra ö g o n.
I b s e n i n f a n n s i g ö g o n b l i c k l i g e n, så s n a r t v i satt oss p å vår utkiksplats, o c h passe- rade förbi tre gånger, svartklädd, i s t o r m o c h p a r a p l y s o m alltid.
I kaféet sutto broderlandets store män, tego, drucko öl, läste t i d n i n g a r o c h t y c k t e s v a r a m e d v e t n a o m sin världshistoriska betydelse.
Där sutto po- litiserande herrar, oklippta o c h o b o r s t a d e, o c h k o m m o ö f v e r e n s o m att d e t v a r e n s k a m f ö r N o r g e, att d e t lät s i g f ö r t r y c k a s o c h d a g l i g e n s k y m f a s i n f ö r E u r o p a af S v e - rige.
S m å p o j k a r b j ö d o u t » fire a v i s e r f o r ti ö r e » o c h s m å flickor b j ö d o u t b l o m m o r.
H v a r e n d a h e r r e n ä s t a n h a d e e n r o s eller nejlika i knapphålet.
Löjtnanter såg m a n i n g a — K r i s t i a n i a är ö f v e r h u f v u d d e n m e s t » civila » stad, j a g sett.
Militären g ö r sig föga gällande — o c h ändå afstod j u S t o c k h o l m h ä r o m året s i n a n o r s k a skarp- s k y t t a r till K r i s t i a n i a.
D e u n g a d a m e r n a d ä r m o t g ö r a sig m y c - ket gällande.
D e g å m e d k ä c k o c h » frej- d i g » h å l l n i n g f ö r b i G r a n d f ö r att b l i b e - skådade.
D e äro — n u p å s o m m a r e n — klädda m e d en viss landtlig s c h w u n g o c h h a e j s p å r af d e t m o d e d o c k a k t i g a, s o m m a n kan konstatera hos en och annan stock- h o l m s d a m — s o m f ö r s t å s u t g ö r ett u n d a n - t a g från regeln.
E n h e l d e l flickor rulla f ö r b i p å b i c y c l e — d ä r i b l a n d flere k l ä d d a i v i d b y x o r, h v i l k e t m a n så g o d t s o m a l d r i g ser i S t o c k h o l m.
M e n n å g o n ultramodernt klädd herre såg j a g h v a r k e n i K r i s t i a n i a, G ö t e b o r g eller K ö - penhamn.
D e n fotsida redingoten, den h ö g a h a l s d u k e n e t c.
t y c k s e j h a h u n n i t till n o r - d e n ännu.
V i få k a n s k e h ä l s a d e m v ä l - k o m n a h i t i v i n t e r, så v i d a v i e j b e s l u t a o s s att v a r a d e m f ö r u t a n.
F ö r r e s t e n är d e t n u p å sommaren lika m y c k e t främlingar s o m Kristianiabor, som befolka Karl Johans gade.
D ä r van- d r a r h r r S c h u l t z e u n d M u l l e r från H a m - b u r g o c h J o h n B u l l k o m m e r från fisk- redskapsmagasinet här invid, m e n onkel S a m m e d f a m i l j från N e w - Y o r k å k e r förbi i N y k v i s t s m e s t eleganta l a n d a u för att sedan fortsätta åkturen landet rundt o c h därpå återvända till n y a världen efter att h a » g j o r t » N o r g e f r å n K r i s t i a n i a till Nordkap.
S å l å n g t s t r ä c k a s i g ej v å r a p l a n e r, m e n m e r a af N o r g e ä n H o l m e n k o l l e n s k o l a v i d o c k se.
V i s k o l a u p p till fjällen f ö r att h v i l a o s s o c h a n d a s u t efter v å r storar- t a d e e u r o p e i s k a resa, v i s k o l a s a m l a så m y c k e n luft i l u n g o r n a, att d e n f ö r s l å r f ö r den långa vintern i Stockholm.
endast 5 0 öre, om prenumeration efter den 1 oktober verkstäl- les på posten.
Det ' skall alltid blifva Kam- ratens läsekrets främsta väcka bemödande att bland sin unga och bibehålla en sedlig och fo- sterländsk anda, på samma gång den vill vara verkligt underhållande och lärorik.
Utom allt annat, som Kamraten under årets sista kvar- tal kommer han dem att bjuda sina unga läsare, sänder som julklapp ett trettiotvåsidigt, rikt illustreradt julnummer med bidrag af de bästa författare, ensamt till fullo värdt det lilla prenumerationspriset.
Kamraten vill bli de ungas vän i alla sven- ska hem.
Har Ni en dotter eller son, så uerk- ställ därför med det snaraste prenumera- tionen!
* Genom fyra slältflecL Några små kulturbilder från Småland, för Idun tecknade af L.
(Forts.) I Ich åter igen en a n n a n stund d u k a d e hon smakfullt o c h vackert det långa m i d d a g s b o r d e t f ö r v ä n t a d e g ä s t e r, eller o r d - n a d e h o n g ä s t r u m m e n f ö r d e m, s o m stan- n a d e ö f v e r n a t t e n, o c h allt m e d s a m m a hur- tiga sinne utan tanke på egen trötthet.
Att M ä r t a k u n d e b l i t r ö t t eller b e h ö f v a n å g r a ö g o n b l i c k s h v i l a, t y c k t e s e j h e l l e r falla nå- g o n a n n a n i n, o c h a l d r i g h ä n d e d e t v ä l att h o n s l ä c k t e sitt l j u s e n a f t o n, f ö r r ä n alla i h u s e t s o f v o o c h alla n y c k l a r n a h ä n g d e p å h v a r s i n k r o k i n y c k e l s k å p e t i h e n n e s lilla kammare.
D å b i s k o p T e g n é r efter n å g r a dagars vistelse i den landtliga prästgården t o g a f s k e d af s i n g a m l e v ä n, p r o s t e n, y t t - r a d e h a n m e d sitt g o d m o d i g a s m å l e e n d e till d e n n e: » D i n M ä r t a är e n p r ä k t i g flicka, h e n - n e s k u l l e j a g v i l j a f ö r f l y t t a till b i s k o p s g å r - den i Vexjö. » » J a g har d o c k icke hört, att v ä x t e r s o m f o s t r a t s i s k u g g a n, p a s s a lika bra för solskenet, » svarade prosten, och därvid blef det.
illustrerad tidning för H a d e Märta storbak i sikte, företog h o n det helst på natten.
» D å är m a n m e s t ostörd, » sade hon, » o c h ingen springer i v ä g e n eller r o p a r: M ä r t a, s e efter d e t, eller g ö r d e t d ä r o c h d e t d ä r.
» E t t af d e s s a stor- b a k gällde det årligen å t e r k o m m a n d e yst- kalaset, d å s m ö r o c h m j ö l k s å s o m t i o n d e aflämnades i prästgården.
Efter p å l y s n i n g i k y r k a n k o m m o p å u t s a t t d a g i d e n ti- diga morgonstunden bygdens unga flickor m e d stora, gula s m ö r s t y c k e n o c h krukor m e d nysilad, gräddstark mjölk, hvaraf den be- r ö m d a o s t t i l l v e r k a d e s, s o m u n d e r n a m n af » S m å l a n d s prästost » p å sin tid stod h ö g t i marknaden.
De unga flickorna undfäg- nades rikligen, o c h när själfva m o t t a g n i n g e n var öfver, k o m m o d e äldre b o n d k v i n n o r n a f ö r att t i l l r e d a o s t e n, h v a r e f t e r f ö l j d e s t o r m i d d a g s b j u d n i n g för d e m o c h deras hus- folk.
Sueriges ungdom, känd och skattad i ännu vidare kretsar bland, den publik, för hvilken den är afsedd, har redaktionen anordnat detta års sista kvartal till ett profkvartal, som er- hålles för det nedsatta, oerhördt låga priset af E t t a n n a t tillfälle, s o m o c k s å f o r d r a d e stor- b a k, v a r » s l å t t e r k a l a s e t ».
T i l l p a s t o r s rättig- h e t e r h ö r d e n ä m l i g e n e t t m a n l i g t o c h ett k v i n n l i g t » d a g s v e r k e » af h v a r j e h e m m a n s - ä g a r e, t o r p a r e eller b a c k s t u g u s i t t a r e i för- Har d u orkat läsa m i n a b r e f?
N u äro d e i alla h ä n d e l s e r slut.
M e r s k a l l d u få höra muntligt, när du söker upp din Eva.
K o m snart!
* Har ni en dotter eller son, så erbjud.es eder i dag, ärade läsarinna, ett att för en mycket ringa dem en stor glädje.
För att enastående tillfälle uppoffring göra göra Kamraten, samlingen.
Dessa kallades g e n o m pålysning i k y r k a n att p å e n b e s t ä m d d a g m e d l i e o c h r ä f s a i n f i n n a s i g i p r ä s t g å r d e n till s. k.
» slätterhjälp », omväxlande emellan 60, 70, å 8 0 personer.
Arbetet började klockan 3 på m o r g o n e n, sedan m a n först samfäldt af s j u n g i t d e n g a m l a p s a l m v e r s e n: » M i n gär- ning nådigt s k å d a », hvarefter skaran, m e d rättaren i spetsen, b e g a f sig ut på de vid- sträckta ängarne, där gräs o c h b l o m m o r sko- n i n g s l ö s t f ä l l d e s af d e n h ö j d a l i e n.
I s k u g g a n af d e s t o r a t r ä d e n p å g å r d e n u p p d u k a d e s tre g å n g e r under d a g e n s l o p p de väldiga m a t b o r d e n o c h arbetet fortgick m e d u n d a n t a g af d e k o r t a r a s t e r n a till k l.
8 p å k v ä l l e n, d å d e t af s l ö t s m e d af s j u n g - a n d e af p s a l m e n: » S å g å r e n d a g ä n från vår tid o c h k o m m e r icke m e r », samt helgs- m å l s r i n g n i n g från k y r k k l o c k a n.
Ä n flere » f o l k m ö t e n » i s t o r s k a l a före- k o m m o i d e n g a m l a p r ä s t g å r d e n m e d an- l e d n i n g af g ä l l a n d e p r a x i s att p a s t o r s l ö n erlades » in n a t u r a », s o m det hette, h v a r m e d alltid v a r f ö r e n a d e n r i k l i g u n d f ä g n a d från mottagarens sida.
Dessutom stod dörren alla t i d e r ö p p e n f ö r d e e n s k i l d a f ö r s a m l i n g s - b o r, s o m af e n eller a n n a n o r s a k f ö r a n - leddes att träda in g e n o m densamma.
M a n l e f d e i ett p a t r i a r k a l i s k t förhållande till h v a r a n d r a, o c h v ö r d n a d e n f ö r p r o s t e n o c h k ä r l e k e n till h a n s p e r s o n v o r o så u t p r ä g - l a d e, att h a n, s n a r t s a g d t, v a r a l l e n a s t y r a n d e i n o m församlingen, o c h det, hvilket var ä n m ä r k v ä r d i g a r e, till allas b e l å t e n h e t.
F ö r h u s e t s u n g a d ö t t r a r v a r M ä r t a allt- j ä m t s a m m a v ä n s o m i de tidiga barnaåren, o c h g ä l l d e d e t ett f ö r t r o e n d e, v a r h o n alltid d e n f ö r s t a att f å d e l d ä r a f; o c h träffade d e m n å g o t litet m i s s ö d e, h a d e de g j o r t sig s k y l d i g a till n å g o n f ö r s u m m e l s e, till n å g o t misstag, n o g var det Märta s o m skulle råda b o t.
T i l l l ö n f ö r allt ä g n a d e s h e n n e v i s s e r - ligen en uppriktig kärlek, m e d upprepade f ö r s ä k r i n g a r att e n b ä t t r e v ä n ä n M ä r t a i c k e f a n n s till, m e n m e d u n g d o m e n s s j ä l f v i s k a s o r g l ö s h e t t ä n k t e d e ej p å att d e l a h e n n e s a r b e t s b ö r d a, u t a n h ä n g å f v o s i g fritt åt d e sysselsättningar, s o m mera öfverensstämde m e d deras smak.
M e n så k o m e n t i d f ö r M ä r t a, d å ä f v e n h o n s k u l l e få erfara h v a d d e t v i l l e s ä g a att sörja.
Till orten k o m en u n g disponent f ö r ett n y b i l d a d t g r u f b o l a g.
U n d e r sina upprepade besök i prästgården lärde han känna Märta och hennes ovanliga förmåga att s t y r a o c h ställa i ett h u s.
O c h d å h a n jämförde denna m e d den otrefnad hans egen hushållerska b e r e d d e h o n o m, utföll jämförel- s e n n a t u r l i g t v i s i h ö g g r a d till M ä r t a s för- del.
M e d tanken härpå förklarade han henne e n d a g s i n k ä r l e k o c h b a d h e n n e b l i f v a sin hustru.
D e n oerfarna Märtas hjärta klap- p a d e h ä r v i d af f r ö j d, t y o m e d v e t e t f ö r h e n n e själf h a d e e n v a r m k ä n s l a f ö r d e n u n g e m a n n e n uppspirat i n o m henne.
Han be- s v o r h e n n e e m e l l e r t i d att t i g a m e d d e r a s inbördes förhållande, » ty, » sade han, » jag h a r ä n n u i n g e n t i n g att b j u d a d i g p å o c h p r o s t e n s k u l l e a l d r i g u n d e r s å d a n a förhåll- a n d e n tillåta e n f ö r l o f n i n g.
» D e s k u l l e allt- så v ä n t a o c h s e t i d e n a n.
O c h Märta väntade o c h var lycklig, lyck- lig i s i n a i l l u s i o n e r.
R e d a n efter d e b å d a första räkenskapsåren v i s a d e d e t sig d o c k, att g r u f b o l a g e t g i c k m e d allt f ö r s t o r för- l u s t f ö r att k u n n a f o r t s ä t t a s i s a m m a ut- sträckning, hvarför åtskilliga indragningar m å s t e f ö r e t a g a s.
D e n f ö r s t a b l e f d e n, att dis-
p o n e n t e n f ö r l o r a d e sin p l a t s o c h m å s t e se s i g o m efter n å g o n n y.
H a n f l y t t a d e från orten, o c h i n o m kort blefvo hans meddelan- d e n m e d M ä r t a allt o b e s t ä m d a r e, tills h a n s n a r t n o g f ö r o r d n a n d e af s i n a affärer an- s å g s i g b e h ö f v a e n flicka m e d s a m m a för- m ö g e n h e t o c h s k r e f till M ä r t a, att h a n i c k e l ä n g r e v i l l e b i n d a h e n n e v i d sig, då utsik- t e n att k u n n a f ö r v e r k l i g a d e r a s f ö r b i n d e l s e b l i f v i t f ö r h o n o m allt m i n d r e o.
Märta läste m e l l a n raderna hela s a n n i n g e n: d e n g a m l a h i s t o r i e n o m o s t a d i g h e t i karak- tären o c h förhastade löften, o c h hennes ärliga hjärta k r y m p t e tillsammans.
D e t var en läxa i m ä n n i s k o k ä n n e d o m, s o m h o n sent glömde.
(Forts.) N a m n s d a g s l i s t a för 1 896.
T. Natalia.
F. Ludvig.
L. Evald.
T. F. L.
Tomas, T o m.
Bruno.
Birgitta Brita.
Holger.
T. Sverker.
Valfrid.
Götilda.
Elof.
Hedvig, Hedda.
U r 16.
F. 17.
L. Hilda.
T. O. T. F. L. Marcia.
Artur.
Ursula.
Severin, Sören.
Lennart.
T. O. T. F. L. Lilian, Lilly.
Fäste.
Hädar.
Stefanie.
Våra kvinnliga läkare.
Medicine licen- tiaten fröken Maria Folkeson är nu återkommen till Stockholm efter något mer än ett hälft års vistelse i utlandet, där hon i Dresden o c h Zu- rich m e d Fredrika Bremer-förbundets stipendium idkat studier i kvinno- o c h barnsjukdomar.
H o n ämnar under den närmaste framtiden öppna prak- tik i hufvudstaden.
&gt;Kvinnornas hus ».
På årsdagen af den kvinnliga Köbenhavnsutställningens stängning var i förra veckan ett stort antal damer samlade i industriföreningens stora sal, där fru E m m a Gad framlade planen till uppförande af ett » kvinnor- nas hus » m e d lokaler för sammankomster o c h föredrag, för utställning af handarbeten, till läse- stugor för arbeterskor o c h m e d gästrum för re sande damer, m e d restaurant o c h » tearoms » efter engelskt mönster o c h bostadslägenheter för en- samma kvinnor, som ha anställning på kontor o c h i modemagasin.
De nödvändiga medlen tän- ker man att, sedan de 10,000 kr.
i öfverskotts- medel från utställningen tagits i anspråk, vinna genom privata insamlingar.
Man tänker sig, att femtedelen af Danmarks vuxna 500,000 kvinnor skulle vilja offra 25 öre i månaden under ett år.
Och på det sättet finge man en summa af 300,000 kr.
att börja med.
Subskriptionen har redan ta- git sin början.
Friskgymnastik för arbetande unga kvinnor anordnas fortfarande af Kvinnliga gym- nastiksällskapet i hufvudstaden.
Samma per- soner, s o m redan länge så framgångsrikt arbe- tat för det vackra ändamålet, stå äfven i år i spetsen för företaget.
Gymnastiköfningarna äro, som bekant, särskildt afsedda för sömmerskor o c h andra, s o m ha ett mera enformigt arbete.
I h ö g grad önskligt vore att arbetsgifvarne visade större intresse för saken än hittills varit förhål- landet.
Arbeterskor borde allmännare än nu sker deltaga i den nyttiga och uppfriskande kropps- rörelse, s o m erbjudes d e m under de skickliga gymnasterna fröknarna S. Högströms o c h M. Bel- frages intresserade o c h nitiska ledning.
Öfnin- garna, s o m taga sin början kl. 8,15 e. m., in- kräkta ingalunda på den vanliga arbetstiden.
Den billiga terminsafgiften af 1 kr.
b ö r icke hel- ler kunna hindra ens de mest obemedlade att taga del i öfningarna.
med erkännande nämnas för sina insatser i de förnämligare fyllnadsrollerna.
Bifallet har allt från premieren varit lifligt från flere utsålda hus.
(Först.)
» Hur kunde jag skratta o c h prata o c h ha ro- ligt, hur kunde jag, när jag är så olycklig, så grufiigt olycklig?
Hvart skall jag taga vägen? » — Den lilla svarta bollen skakades af snyftningar.
Herr Birger satt stum o c h såg på henne.
Den hastiga öfvergån- gen från skratt till gråt bragte åter fram hela hans blyga tafatthet.
Men tårarna stannade af lika hastigt, s o m de sprungit fram.
Tatjana reste sig o c h samma allvarliga, långa, smala flicka, hvilken för en tim- m e sen trädde in i rummet, stod nu åter där fram- för h o n o m o c h såg på h o n o m m e d förgråtna, matta ögon.
» Adjö » — sade hon — » tack för allt, — allt! » H o n höll hans hand ett ögonblick i sin, så gick h o n m o t dörren, stilla, allvarlig s o m hon kom- mit, m e d den nötta fiollådan i ena handen, det blå knytet i den andra.
» Tatjana! » H o n stannade o c h vände hufvudet m o t h o n o m m e d handen på dörrlåset.
» Hvart skall ni gå? » » Jag vet icke! » » Det är mörkt där ute, Tatjana!
Farligt att gå ensam nattetid på Österlånggatans gränder.
H v a d skulle morfar säga, o m han visste.
Dramatiska teatern, Den hederlige skollä- » Morfar! » Det klang så vekt från hennes läppar, raren W i e d e m a n n har gift sig — i sitt andra flämtande som i en hviskning.
gifte — m e d en fattig adelsfröken, som en tid » Tatjana!
stanna här i natt!
Stanna här! » bortåt bott i unge baron v o n Röchnitz ' hus.
Den Han gick fram o c h tog ur hennes viljelösa varmblodige baronen har, fastän själf nygift, vi- händer, liksom han gjort en gång förut, den lilla sat sig betänkligt efterhängsen m o t den unga nötta fiollådan och det blå knytet.
Och åter satte fröken Elisabet, o c h då AViedemann erbjuder h o n sig stelt, ytterst på soffkanten.
M e n herr henne sin hand, anse både hon o c h han i sina Birger grep hastigt sin hatt o c h blankslitna rock.
tysta tankar detta vara en räddning för henne » G o d natt, Tatjana! » sade han.
» Sof godt! » undan denne landtlige o c h i ovanlig grad hän- » Hvarför går ni, herr Birger? » frågade h o n o c h synslöse don Juans förförelsekonster.
Elisabet reste sig hastigt.
blir emellertid Wiedemanns hustru o c h styfmor » Hvarför, » — upprepade han o c h öfver hans till hans tre barn samt lefver relativt belåten i tärda ansikte flög en hastig rodnad.
— » Jag måste den anspråkslösa vrå af världen, han kan erbjuda sitta uppe på en tidningsredaktion i natt.
Jag henne.
har göromål där.
Jag har göromål, jag måste, » tillade han nästan häftigt.
Men ej ens här lämnar baronen henne i fred.
En vacker dag dyker han upp i Wiedemanns » Om ni måste, så.
» sade h o n sakta o c h hus o c h erbjuder h o n o m en förmånlig plats på såg fullt på h o n o m m e d sina stora, oskyldiga det friherrliga godset.
Orsaken till detta tillbud ögon.
erkänner baronen utan tvekan inför Elisabet vara, » G o d natt, Tatjana!
Sof godt! » sade han ännu att han vill ha henne i sin närhet, han har all- en gång, o c h han öppnade långsamt dörren till tid älskat henne, han älskar henne ännu o c h det farstun.
Då stod hon plötsligt tätt invid honom, är hans fasta beslut att vinna henne.
Elisabet slog båda armarna o m hans hals o c h hviskade förlorar för ett ögonblick den själfbehärskning, m e d munnen tätt intill hans öra.
h o n lärt sig bevara, o c h tillstår, att baronen är » Du är god.
g o d.
Jesus o c h jung- o c h varit hennes stora kärlek.