Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofriga stolar lik- som den stora soffan på venstra kortväggen vor0 klädda med krabbasnår och dukagång efter goda allmogemörmster.
En bänk och en kista, liksom de andra möblerna i renässansstil, fullbordade det rörliga möblemanget.
På kistan Iåg en tunn dyna med rikt mönster af mångfärgade blommor i lattsöm på mörkblå botten, ett litet mästerstycke af smak ullt och andamålsenligt använd allmogestil komponeradt af fr. Petrh.
Framför fönsteröppningen hängde en bred gardin med rika romanska bårder mot bl&amp; botten, ett dyrbart och präktigt exempel på fru 11 ' iw,yes erkända mästerskap i behandlingen af för-renässansens textilornamentik.
En i ljusa färger - hvitt, blått, rödt och grönt - hållen genombruten " skjutgar- din " framför samma fönster var med ledning af allmogeino- tiv ytterst smakfullt och på samma gång praktiskt anordnad af fr. Roht7ieb.
Annn några mindre mattor, kuddar - hvar- ibland en särdeles vacker " brasdyna ' 7 i Skånestil - samt häng- kläden o. d. fidlbordade jemte den breda " drätten " i duka- gång under takfrisen Handarbetets Vänners insats i det ståt- liga rummets dekorering.
Emellertid var det här gifna tillfället till utställning vis- serligen ingalunda tillräckligt för en allsidig belysning af Handarbetets Vänners verksamhet.
Dels lade j u rummets ganska bestkndt genomförda stil ett band på valet af de der exponerade föremålen, dels fordrade dess karakter af prakt- rum, att de skulle vara af dyrbar och präktig art, inen fram- för allt var det dess egenskap af något i och för sig helt ocli afslutadt, som icke tillät en iitställniiig af alla de a,rbeteii Bt hvilka Handarbetets Vänner egna sina krafter och intressen.
En rik profsamling af dessa arbeten var derför exponerad i montrer på sidorna on1 den stora interiören.
Framför dessa arbeten är dock att nämna Handarbetets Vänners chef d ' oeuvre, den stora altardixken i Tyska kyrkan i Stockholm, af hvilken en del kopierats särskildt för denna P
282 utställning.
De flesta af Dagnya liisarinnor känna redan detta mästerverk af konstbroderi, vid hvilkets komponering fru Winge anväudt all sin stora erfarenhet, sin fina smak och sin rika fantasi, och i hvilkets utförande föreningens brodöser nedlagt all sin skicklighet; a t t duken äfven här blef föremal för allmän beundran behöfver icke sägas.
Bland de textilalster, åt hvilka Handarbetets Vänner egna en särskild u pmärksamhet - och af hvilka flere prof äfven som vi sett Ip unnos i interiören - äro kanske att i främ- sta rummet sätta dess väfnader i de olika gamla skånska me- toderna: rödlakan, dukagång, krabbasnår o. s. v. Det är en föreningens stora förtjenst att hafva upptagit dessa gamla väfnader och åvisat deras dekorativa värde, och än större förtjenst har l e n inlagt i att genom noggrant urval bland de otaliga mönstren och färgsammanstiillningarne afskilj a det stundom nägot råa och otillfredsställande i båda samt taga fasta på det från skönhetssynpunkt verkligt goda och värde- rika.
De drätten, bonader och täcken, som här funiios ut- stälda vittnade äfven med sina klara niönster, sina rika eller däm ade färger till förmån för denna föreningens reforme- ran e verksamhet.
E n särskild art af dessa gamla väfnader, den s. k.
" flossan " lämpar sig som bekant med fördel till matt- väfnad, och de flossamattor som komma från Handarbetets Vänners väfstolar hafva redan länge vunnit det största er- kännande.
Vid utförandet af dessa mattor har Handarbetets Vänner gått ännu längre i sin reformering af de gamla all- mogemönstren än vid de släta väfnaderna och detta med full rätt.
Redan sjelfva tekniken lånar sig nämligen här till snart sagdt hvilken konststil som helst - de österländska mattväf- naderna äro t. ex. helt nära beslägtade med vår svenska flossa - och Handarbetets Vänner har vetat att liäraf draga för- del för åstadkommande af talrika vexlande mönster och färg- kombinationer.
E n af Prof. Kronberg komponerad matta med assyriskt motiv, bekant från hans stora tafla David och Saul på Nationalmuseum är Handarbetets Vänners hittills förnäm- sta arbete af denna art och är ett verkligt mästerverk; men äfven de här utstälda större och mindre flossaväfnaderiia väckte förtjent uppmärksamhet för smakfulla mönster och färger samt gediget utförande.
Flere af ' dessa väfnader ha på senare tid med fördel imiterats i broderi och sålunda blifvit möjliga att åstadkomma äfven af i väfkonsten icke förfarna; åtskilliga kuddar, läng- der och dylikt utgjorde vackra prof på denna teknik.
Konst sömnaden eller handarbetet i egentlig mening med nålen såsom verktyg i motsats mot den mera mekaniska konst- väfnaden med väfstolen såsom medel är den andra stora af- delning af .. textilkonst som tillhör Handarbetets Vänners verk- samhet.
Afven här har föreningen utgått från nationela för- utsättningar, upptagit gammalsvenska arbetssätt och begag- cp
283 nat svenska mönster - jag påminner särskildt om den forii- nordiska ornamentik som i början af H. V-s verksamhet var så godt som allena herrskande i dess sydda arbeten - men här ha de befintliga arbetssättens stora mångfald så väl som aktgifvandet på alla de historiska konststilarnes oändligt vex- lalide formverld fört till en frihet, som ej längre synes följa andra lagar än skönhetens och ändamålsenli hetens.
I de ut- stälda konstbroderierna hade man äfven tillglle att iakttaga, hurusom mångfaldiga skilda motiv från olika länder och ti- der blifvit tillämpade för moderna behof, och alla vittnade de om ett öppet öga för stilarnes egendomligheter och för deras möjlighet till användning i hvarje särskildt fall.
Så- lunda såg man t. ex. en vacker lampmatta i Egyptisk stil med ett förträffligt arrangement af lotusblommor och knop- par, åtskilliga väskor, dukar o. d. i turkisk, arabisk, rumänisk m. fl.
stilar.
Af ytterst praktfull verkan var den stora bord- duken i romansk stil med foglar och rankor i chattersöm på rikt röd botten, kom onerad af fru Winge, och ej mindre be- aktansvärd var fr. Jrantings stora duk i korssöm med mör- kare färger och orientaliskt mönster.
Utom af de redan nämnda damerna hade mönster till dessa konstbroderier an- ordnats eller komponerats af fru Petrelli, fru Fleetwood Berbg, fr. Boklund m. fl.
Med detta framhållande af den allsidighet i val af före- bilder, som numera utmärker Handarbetets Vänners konst- sömnad vill jag visserligen ej hafva sagt, att de svenska motiveii försummas, tvärtom är det j u bekant och blef det ännu mera på denna exposition, att genom föreningens för- sorg en mängd af dessa allmogesömnader alltj emt uppsökas och komma till heders.
Sålunda sågos i en montre ett antal smakfulla serveringsdukar med bårder af blommor i rödt el- ler blått på hvit botten - det var de gamla Delsbomönstren som här användts och blifvit sjelfständigt tillämpade af sock- nens egna qvinnor; andra af dessa dukar visade en elegant bård i korsst gn - det var en förstorad användning af de band hvarme kullorna i vissa dalsocknar sira sina, ärmlinnin- gar.
Från Dalarne hemtar Handarbetets Vänner öfver huf- vud en mångfald af motiv för sina sydda arbeten och man igenkände lätt dess enkla rena mönster i smakfull tillämp- å ktskilliga af de kuddar, dukar m. m. som här vor0 ning utstäl a.
E n för Dalarne högst säregen handslöjd är dess spets- knyp ling; huru länge den öfvats der är ej med visshet af- å j orif; den rör sig med ganska enkla grundformer, hvilka ock sammansatta å talrika sätt bilda en mångfald af mön- ster.
Af samma å d e r som dalknypplingen torde den skån- ska spetstillverkningen vara, båda äro ehuru till sin karakter ganska olika, fullkomligt nationela, och ett antal olika mön- ster, som Handarbetets Vänner utstälde, väckte hos främlingar Dagny.
19 c9!
en ganska stor uppmärksamhet.
E n profsainling af dessa svenska spetsar rönte erkännandet att blifva inköpt af konst- industriskolaii i Stuttgart.
Härnied torde j a g hafva berört det som vid ett besök i Handarbetets Vänners afdelning af ‘ årets stora Köpenhamns- utställning tilldrog sig mesta u pmärksamhet.
Från många 1iå11 har man hört klagomål öfPver denna afdelnings undan- gömda belägenhet, och visst är, att om genom ett lyckligare arrangement af de framför interiören placerade stora mon- trerna, denna presenterat sig så som afslutning af ett perspek- tiv, skulle hela svenska afdelning en vunnit ofantligt; men för den lilla utställningen sj elf syntes det afskilda läget inga- lunda hafva någon menlig inverkan.
Hade man väl kommit förbi de stora kanonerna och allt det öfriga svenska jernet, så öfverraskades man angenämt att derbakom finna en vrå der ett st eke svensk hemtrefnad tycktes ha slagit upp sina bopålar, cer man omgafs af idel rika och harmoniska färger och former, alster af en fint bildad qviiilig konstfärdighet och der det qvinliga elementet på ett än angenämare sätt gjorde sig gällande i de damers personer, hvilka med den största alskvärdhet och aldrig tröttadt intresse gjorde les honneurs i det vackra rummet, besvarade alla frågor och gåfvo alla be- gärda upplysningar om utställningens enskildheter.
Också blef det “ Svenska rummet ” snart ett slags centralpunkt för umgänget mellan konstintresserade af olika nationer.
Den vackra interiören och de rikt fylda montrerna tilldrog sig så väl landsmännens som främlingars uppmärksamhet, och det sägs att Handarbetets Vänner ha alla skäl att, vara tillfreds- stälda med dat ekonomiska resultatet af sin utställning.
Af långt större vigt torde emellertid det konstnärliga resultat vara, till hvilket föreningen genom denna utställning kommit.
Dess sträfvan att förädla det qvinliga handarbetet har blifvit känd och erkänd i ett land der detsamma hittills qvardröjt påI ståndpunkten af en falsk och smaklös qvasina- turalism.
E n eller annan onivändelse ” berättades också af de damer, hvilka förestodo föreningens utställning och hvilka haft tillfälle att vid offentliga och enskilda sam väm utbyta tankar angående föreningens syften med Danmar?
s förnämsta i auktoriteter på konstslöjdens område.
Samma erkännande har kommit föreningen till del från de utländska fackmän, som togo kännedom om dess utställning och sedermera i sina resp. länders press med stort beröm yttrat sig om dess arbeten.
Måtte den seger Handarbetets Vänner härigenom vunnit mana till ett fortsatt arbete i den goda smakens tjenst, sin väg har föreningen redan utstakat, men den skall alltjemt ha att kämpa mot smaklöshetens, oförståndets och modets för- tlerfliga inflytelser.
Erik G. Folcker.
; Y ”
Årgången 1888, Innehåll.
S-d.
Nyårs väll.
Bref f d n Frelrika Bremer.
Seved Ribbing.
L. Eskilsotr.
Interiörer från våra hem.
Huns Hildebrand.
Qvinnans ställning under den romerska kejsaretiden Fredrika Bremer- Förbundets meddelanden: Ellen Fries.
Om Iiemstudier III.
FITI S. Whitlocks stipendium.
Meddelande från utskottet för granskning af barn- och ungdomsliteratur Notiser ...
Bsselde.
Jenny Linds debut i Stockholms aristokratiska sällskapslif Esselde.
Qvinnofrågan inför kongl.
m: ts befallningshafvande.
SeZmu Lagetlof.
Den lyckliga.
Sed eller osed.
En sominarvandring.
Fredrika Bremer-Förbundets meddelanden: Från stipendiekomiten.
Korrespondens: I.
Bref från Spe i frågan om bildade flickors lämplighet s h o m barna- vårderskor.
Bref från &amp; a Vigström rörande frågan: " Är dryckenskapen i t il1 tagande bl and qvinnorna P " (Oin s 1 age t).
Sid. 1.
En svensk storman i hans förhållande till sitt land och till.
.65. sin hustru.
(Baltzar von Platen M.
Goldschniidt.
(Ur efterlemnade skrifter.)
Olöst.
En friarescen.
Deltogare.
Ett samqväm och en hvardagskomedi.
Literaturöfversigt.
.91.
Fredrika, Bremer-Förbundets meddelanden: Pristäflan.
Hedvig Haglund.
En tidsenlig uppfostran af husmödrar.
Skrift, pris- belönt af Fredrika Bremer-Förbundet.
Stadsfullmiiktigevalen.
Björnstjerne Björnsons föreläsning.
112..
e, " Kan ej! "
Onumd.
Upprättelse.
En samvetshistoria.
Red: n.
Om Samskolan.
.14.
Literatur: Anna Maria Lenngren af Karl Warburg.
Anm. af Xdzu.
Lidforss.
TvA paralelldramer af A. Ch.
Edgren-Leffler.
Anm. af EsseZde.
Nonn y v. S-ni.
Vårvisor: April.
Vårfloden.
Den internationela, qvinnokongressen i Washington och några.
151. af dess ledare Qvinnofrågan och äktenskapsUdern.
Föredrag af E. Svensen.
Xsselde.
E ' rån arbetsstugorna.
Forts. frtn föreg.
häfte,.
160..
Sigurd Loven.
Fredrika Bremer-Förbundets meddelandend Ellen Fries.
161..
, 163.
Svensk konstslöjdutställning.
Fredrika-Bremer-Förbundets årsmöte.
Fredrika-Bremer-Förbundets årsberättelse för år 188 ’ 7.
Sigrid Le.ijonhufvud.
Abb6 Roux.
Sed eller osed inom hemmen.
Röda korset.
Nils Erdniann Moderna diktares qvinnotyper.
George Eliot h ’ sselde.
Victoria Benedictson.
A-g Bref från Köpenhamn.
H S A.
Meddelanden från landsbyuden.
Oscar Stackelberg.
Samlade karaktärsdrag.
Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden: Årsberättelser från qvinnoföreningar.
Evajehanda i qvinnofrhgan.
Anmälda arbetsgifvare och arbetssökande.
Moderstankar.
Poemet ” Babys hand ” Täflings förslag Laura E.
Richurds Babys Hand (förslag till priutäflan för öfver- sättare).
220 Esselde.
Stockholm, N:r 12 (483) Idun ensam I d u n s JModet., f j o r t o n d a g s u p p l.
Barnjarderoben Redaktör och utgifvare: B y r å: kr.
» » » 5: 5: 3: 8: — — — — Klara södra kyrkog.
16, 1 tr. FRITH 10F A l l m.
IG 46.
L r S l a n d d e m å n g a v e r k s a m h e t s g r e n a r, åt h v i l k a d e n k r i s t n a k v i n - n a n i vår tid m e d uppoffrande själfförsakelse ä g n a t sig, icke för att likt d e n katolska b a r m h ä r t i g h e t s s y s t e r n r a d i s e t, u t a n af t a c k s a m k ä r l e k till Honom, redan är ä f v e n länge bildade kvinnor därför vinna pa- som redan vunnit det arbetet på missionsfältet.
Helena henne, Tryckeri Fredagen den 26 mars 1897.
Prenumerationspris pr å r: åt Xduns I England hafva Nordling.
Utgifningstid: Annonspris: 85 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d.
F ö r » P l a t s s ö k a n d e » o. » L e d i g a i l a l s e r » 25 Öre f ö r h v a r j e p ä b ö r j a d t t i o t a l s t a f v.
L ö s n u m m e r p r i s 15 ö r e (l ö s n: r e n d a s t för k o m p l e t t e r i n g a r.)
R e n s a a. t allt m a n k u n n a t s ä g a.
Men m å n n e dessa invändningar verkligen hålla s t å n d vid en n ä r m a r e u n d e r s ö k n i n g Af Indiens cirka 2 5 0 millioner hustrur giftas redan af förhållandena?
millioner invånare äro m e d säkerhet 1 0 0 o c h m ö d r a r, e m e d a n i detta l a n d flickor i späd ålder.
» barnäktenskapen », de små flickorna bort- hvarvid såsom helt ur a n s e d d a familjer och m e d s p ä d a säljas åt d e n h ö g s t b j u - den bästa uppfostran begifvit dande, s i g u t till a f l ä g s n a l ä n d e r f ö r och a t t m e d f ö r k u n n e l s e n af K r i s t i l i d a n d e n, i d e t d e f ö r all f r a m - evangelium tid instänga den uppväxande sprida ljus och c i v i l i s a t i o n till n a t i o n e r, som försmäkta i hedendom vidskepelse.
om den Vi äfven och flickan i blott trycker vårt land utan på redan från Tucker — som femtio års ålder Indien för att undervisa stackars vid okunniga i senanorna.
mer for än u t till de senana.
hedendomens gensägelse A.
— Charlotte bekanta lifstidslånga mannens m y c k e t bekanta författarinnan miss allmänt B l a n d Indiens olika folkklasser erinra i äro grundlägga dessa börda allra kvinnor.
tyngst De sin födelse äro förak- tade och föremål för hård be- handling.
D e l ä m n a s b o r t till någon obekant man och dömas kvinnorna att i afskildhet från d e n yttre U n d e r de senare v ä r l d e n t i l l b r i n g a h e l a s i t t lif å r e n h a o c k flere b i l d a d e s v e n - i ska k v i n n o r ä g n a t sig åt detta glädja människovänliga och fägring och betraktas och kall.
Vi n ä m n a b l a n d d e m f r ö k e n Stina dotter Sahlin, till professor okunnighet; de få aldrig sig åt naturens behandlas slafvar.
helt Icke prakt enkelt ens som en på två Sahlin i Upsala och lärarinna hundra vid Bli de sjuka, lämnas de att dö af bli de den uppsvenska universitetsstadens kvinnliga gamla förnämsta läroverk.
Många invändningar ha emellertid från skilda håll för- fältet.
Så h a r m a n t. e x.
t a - lat naturfolkens okunnighet, kvinnokraft » om och vanvård, änkor, sports m o t arbetet på missions- om k a n l ä s a eller s k r i f v a.
lyckliga » förspilld förspillda des måste ännu och de den mångenstä- dag bestiga d e n aflidne bål.
Månne tillvaro icke nogsamt som är mannens en sådan ådagalägger b e h o f v e t af e n s e n a n a m i s s i o n?
D e t är till d e s s a medsystrar i den olyckliga stora folk- penningar för att indraga d e m världen, som en och annan tän- i kulturens offerväsen, o m de kande, många sig våra hedningarne egna dörrar utanför och hvad högsint kvinna kallad att utgå m e d frigörande ordet o m en känt det Gud,
IDUN 90 1897 L å t v a r e n s s t y r k a ditt hjärta nå, Gjut stål i själen o c h kraft i b l o d e t, O c h u n g i l i f v e t du j ä m t s k a l l Och ställ m o t frestelsen stå!
mannamodet!
Daniel som älskar o c h vårdar sig ä f v e n o m dem.
O c h a t t h e d n a v ä r l d e n s e v a n g e l i s e r i n g är d e n och vistades sedan någon tid i England för att bättre tillägna sig dess mäktigaste häfstång för civilisation och kultur Sålunda bland de olika människoraserna, därom hafva 1890 sådana till vetenskapens h e r o e r, s o m t. e x.
en P a s c h a, m.
a f l a g t t u n g t v ä g a n d e missionär.
modet till hos m ä n, s o m för stora mänsklighetens väl upptäckter blottställa sig för l i f s f a r o r af alla s l a g, m å v i o c k g i f v a s a m - ma erkännande hos kvinnor, åt det kristna trosmodet som lämna fosterland och an- h ö r i g a, u t s ä t t a s i g f ö r u m b ä r a n d e n af m å n g - faldig art o c h därtill m ö r d a n d e att gå som banbryterskor klimat, för en n y för och l j u s a r e t i d u t till I n d i e n s f ö r t r y c k t a k v i n n o r.
En af dessa kvinna, banbryterskor hvars allvarliga oss p å I d u n s första Sara Helena var den unga drag i dag möta blad.
1864 i Ibestads församling i Norge.
af T r o m s ö stift I ett allvarligt h e m och u n d e r på- v e r k a n af den storslagna, allvarliga naturen utpräglades redan tidigt hos henne varliga sinne och oftast män och kvinnor.
flickan året Hennes förut första ett b a r n h e m.
Redan som brödrafolkets den upp- r ö r d e sig t a n k e n p å, huru direktorn modin, som vid hos voro hopad hon flere år tillbaka lefvande missionsintresse gjort och nitiska arbetare ordinerad att arbeta i hängif- » Vi våga gaf docenten sig ut för d e af hon Öfver- arbete, var det nästan, s o m h o n s t ä n d i g t såg efter m e r.
om D e stora kraf ställde p å sig själf vållade h e n n e hårda inre ofta strider, då h o n icke k ä n d e k u n n a fullt m o t s v a r a d e m.
frid och kraft.
sig Men h o n visste o c h u p p m u n t r a n d e att m e r än en haft ha sig u t g å t t till ett gällande flere olika tillfälle denna redligt k ä m p a n d e att blicka in i ande. » Uppgiften i b a r n h e m m e t skulle emellertid icke fortfarande skan b l i f v a hennes.
Hennes vid u t s ä n d a n d e t var att få sin ön- verk- samhet där hennes käre broder Marian var stationerad.
Hon i bland skulle där u p p t a g a kvinnorna barnhemmet, först De fem år, h o n h a d e likväl m e d och arbetat så starka b a n d b u n d i t h e n n e v i d detta, att det des för henne s o m ett s m ä r t s a m t kän- offer att till n u lämna det.
Emellertid förflyttades S a n t a l i s t a n, l ä k a r e m i s s i o n ä r e u Borggevink till till N i m p a n i, m e n h a d e i c k e l ä n g e v a r i t d ä r, M a d a g a s k a r, j ä m t e a n d r a till d e a r k t i s k a t r a k - innan hon t e r n a s å s o m L a b r a d o r o c h G r ö n l a n d, alla u p p - hvaraf hon angreps b u r n a af d e t n o r s k a f o l k e t s v a r m a s y m p a t i e r.
måste söka Icke hälsosammare således att H e l e n a Eensaas svårt insjuknade i hon luftombyte trakt.
hon för någon tid i en Gud gaf sin välsig- t a n k a r t i d i g t v ä n d e s i g åt e t t a r b e t e af d e t t a slag, synnerligast då h e n n e s broder, Marian, t i d e t år k u n d e å t f ö l j a s i n b r o d e r till C h i c h o l i, upptänd där missionen, en n y så att h o n m o t stationsbyggnad Här slutet af for- stod färdig insjuknade mottaga missionsinstitut vid Johannelund.
kort före jul och febern steg i n o m få dagar de ej heller länge, innan en innerlig åstun- ganska högt.
En infödd dan att gjorde att s ä t t a n e d som han vaknade i systerns hjärta.
få tjäna i samma anspråkslös tankar o m som hon var sig själf alltjämt voro ansåg hon för heliga kallelse Men och m e d de ringa o c h sin förmåga, hvilka så k ä n n e t e c k n a n d e för h e n n e, d e n n a k a l l e l s e b l o t t allt f ö r s t o r sig, h v a r f ö r h o n u n d e r t v ä n n e f ä l l i g t g ö m d e f ö r alla d e n ö n s k a n år sorg- s o m blef allt m ä k t i g a r e i n o m h e n n e, e n d a s t f r a m l ä g - allt f ö r bemödanden dan den sista visade 28 suck ståndelse.
re- sin d ä r u t e, u t a n o c k s å af unga fridsbudbärarinnan hvilade.
Stora svårigheter syntes sig i vägen föräldrarne hennes I för d e n m e d e l l ö s a flickan, icke voro utbildning vid barnslig trostillit sak honom sin hans åt svar Genom i tillfälle att missionsinstitut.
Gud lämnade o c h b i d a d e stilla på bönen.
bemedling ett till med glädje sina summan och studier vid des.
hon Efter en afslutade läroår där kurs i sjukvård vid Sven började samma sionsinstitut, där brodern fortfarande ej.
Helena Eensaa från den gamle hvalfiskfångaren den erforderliga hon efter Och det uteblef af e n v ä n e r h ö l l Foyn då bekosta mis- vista- genomgick Sofiahemmet Törhända sjunger cl et åter en hjältesång, mer skön än den det fordom sjungit en gång, en sång, som målar i stora, i stolta drag, hur,natten vändes till strålfoll, skimran- de dag.
många från höga norden En sång, som täljer, hur ännu en hjäl- teätt drog ut till ädel kamp för de svages rätt, en sång, som diktats på kärlekens tungo- mål inunder korsets ljusa, helga symbol.
Vi hälsa dig, Hellas, du frihets urgamla jord, n i n g icke sakna sin lön på d e n d a g, s o m vi, svenska kvinnor i fjärran, furvuxen skall g ö r a allt u p p e n b a r t.
S. nord, vi sända som gärd några blommor, bleka Våra kvartalsprenumeranter och små, de enda vi hafva — vi bedja för dig erinras om att nu i god lid förnya prenume- också!
rationen, på det intet afbrott i tidningarnas Hon e m e l l e r t i d ställa jorden och upp- i n f ö d d a fälldes vid den graf, där d e n blida ett hemmet.
upp- d e t å r a r, s o m i c k e b l o t t af m i s - an- af h a n s t i l l f ä l l i g a b e s ö k i fruktlösa, tro på en glad Slutligen Gud.
platsen Redan dagen därpå g ö m d e s hen- sionssyskonen Den gamla stolta, härliga sagan kan törhända för Hellas åter en gång bli sann, törhända åter en gång i häfdernas blad i gyllene skrift det skrifver sin iliad.
d e n, m e n alla och i frimodig sig dock december utandades hon f ö r t r o d d e h o n d e n d o c k åt b r o d e r n v i d g a n d e den i bön inför läkare p å nes stoft i den f r ä m m a n d e riktiga voro hon att sökte o c h erhöll inträde i fosterlandsstiftelsens Det dröj- dem.
En doft af lager mänges med vårfrisk fläkt i sekelslutets tynande aftonväkt, en sakta susning drager där fjärran från och hviskar om Salamis och om Marathon.
malariafeber, så allvarsamt, att nelse härtill, af g l ö d a n d e k ä r l e k till Det är som åter Dexipposrösten där ljöd med obetvingelig känsla och kraft och glöd, som då den fordom manade, ljus och skär, den unga, härliga, blomstrande gossehär.
arbe- i Nimpani m i s s i o n s f ä l t, t. ex. d e n b e k a n t e Skrefsrud underligt et gamla Hellas ' ande då lefver kvar, där dröjer ett skimmer från hug- stora forntidsda ' r, det är liksom förnummes där än en gång en klangfull, lifvande, eldig Tyrteussång.
D e t har varit för oss b å d e uppfordrande gång 1 H E L L Å S.
Kol- barn, lämnade i hennes vård.
sedan i Chicholi.
lyst ».
sedan blef Johannelund, » att lifvet I Norge hade uppgift som gifva henne det vitsordet, » skrifver missions- tet b l o t til utsäudts hennes Och m e d trohet och h o n s k u l l e b l i till g a g n i v ä r l d e n o c h l e f v a » ej tjänst i Indien, dit venhet fyllde h o n denna uppgift.
d e t all- den fasta karaktär, ä r o så u t m ä r k a n d e f ö r växande hösten u n d e r allt, h o s h v e m h o n h a d e att s ö k a l j u s, föddes den 1 februari Bensaa språk.
utsändes hon missionsfält broder b ö r d.