Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
O I afseende å Krigs-kollegii öfvergång eller ombildning till det af Komitéen föreslagna Kriosförvaltningsverk, har Komitéen ansett det böra närmast tillkomma O O o 7 Kollegium att, efter erhållen del af Kongl. Maj:ts afsigt i omförmälda hänseende, uppgöra förslag till indragnings- eller öfvergångsstat, under iakttagande dervid att det i Kongl.
Cirkulärbrefvet den 23 Februari 1858 föreskrifna vilkor, att embets- eller tjensteman, som tillträdt den af Rikets Ständer beviljade löneför - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188.
15 höjning, är underkastad den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation varder stadgad.
Emot det sålunda framställda organisationsförslaget har en af Komitéens ledamöter, Öfversten m. m. E. af Klint, afgifvit reservation.
K rigs-kollegium har, i afseende å förslaget om Kollegii upplösning, Presidentsembetets indragning och Kollegii ersättande med en Krigsförvaltning, organiserad på särskilda af hvarandra oberoende afdelningar eller embeten, bland annat yttrat: att enmannavälde icke utgör något vilkor för befordrande af ärendenas skyndsamma gång, under de förhållanden Komitéen förutsatt, vid behandlingen af ärendena inom Arméförvaltningen.
— Kollegium kan nemligen icke inse, af hvad orsak ärendena skulle fortare kunna afgöras af en beslutande chef ' O med biträde af två rådgifvande ledamöter, än af en chef och två föredragande ledamöter, som alla äro beslutande.
— I allt hvad det vetenskapliga och tekniska området inom Krigs-administrationen angår, hafva redan General-fälttygmästaren och Chefen för
Ingeniör-korpsen all den myndighet att besluta och verkställa, som skulle dem genom Komitéens förslag tillkomma; och de kunna således redan tillse, att dithörande ärenden med skyndsamhet och kraft bedrifvas.
Det är egentligen i fråga om medlens disposition, förvaltning och redovisning, samt tillämpning af författningar, m. m., som desse embetsmän dela myndigheten med Kollegii President och vederbörande Civil-ledamot.
Dessa sednare förvaltningsärenden, likasom de, hvilka tillhöra Intendents- och Aflönings-afdelningarne, och som i allmänhet äro af civil natur, blifva, efter Kollegii åsi t, med större varsamhet och hänsyn till Statens säkerhet behandlade, om besluten deri fattas af flere, än af en.
Genom Krigs-kollegii ombildning till fristående afdelningar, hvilka sakna gemensam chef, komme den enhet i ärendenas behandling och den likhet i tillämpning af författningar, som åtföljer den kollegiala sammansättningen och utgör vilkor för en ordnad förvaltning, att till stor del gå förlorad.
Landtförsvars-komitéens påstående, att de flesta ärenden, som inom Krigs-kollegium förekomma, vore verkställighetsåtgärder, på grund af gifna föreskrifter, har Kollegium anfört, att om de anordningsåfgärder, som ålåge Kollegium att vidtaga, — oaktadt desamma esomoftast måste föregås af en utaf olika uppfattning om föreskrifternas innehåll och mening föranledd öfverläggning, — ändock blott skulle betraktas såsom verkställighetsåtgärder, så torde icke åtminstone såsom sådana kunna anses uppgörandet af förslag till författningar, instruktioner och reglementen samt underdåniga utlåtanden i ärenden, som angå landtförsvaret; tillämpningen i förekommande fall af dessa författningar, instruktioner och reglementen, på hvilkas rigtiga tydning såväl Kronans som enskildes rätt vöre beroende, samt underdåniga utlåtanden, dels öfver af Rikets Ständer, myndigheter eller särskilda Komitier väckta frågor, dels i besvärs- och ansökningsmål.
För handläggningen af dylika ärenden, synnerligast de förstnämnda, fordrades både samrådigheten eller flores deltagande i besluten och en genom stu - 16 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. dier och erfarenhet förvärfvad kännedom af lag och författningar.
Afven om största delen af de ärenden, som tillhöra Krigs-kollegii behandling, skulle utgöras af anordningar efter stater och gifna föreskrifter, så torde likväl meningarne vara delade, huruvida det vore med en nödig omtanka om Statens rätt och säkerhet förenligt, att dispositionen af millioner Riksdaler lemnades i en mans hand.
För att kunna bedöma, huruvida Presidents-einbetet i Krigs-kollegium och den nuvarande kollegiala formen, såsom Komitéen påstått, verka uppehållande och hindrande samt tillbakahålla General-fälttygmästaren, Fortifikationsgeneralen och General-intendenten, särdeles vid de årliga statsreqvisitionsförslagens upprättande, i deras bemödanden att befordra vapnens styrka och användbarhet, erfordras i främsta rummet kännedom angående beskaffenheten af de ärenden, hvilka utgöra föremål för Kollegii särskilda afdelningars behandling.
De mål, som å Aflönings-afdelningen behandlas, äro af så uteslutande civil natur, att för desammas pröfning och afgörande icke erfordras kännedom i någon gren af den egentliga militära bildningen.
Vidkommande åter Artilleri- och Fortifikations-afdelningarne, så hafva från dessa afdelningar långt före detta blifvit afskiljda nästan alla frågor och ärenden, som tillhöra rent militära ämnen, hvadan högst få mål numera å samma afdelningar förekomma, som påkalla rnilitäriska insigter eller kunskaper.
I öfverensstämmelse härmed har ock upprättandet af de årliga statsreqvisitionsförslagen blifvit öfverlemnadt, för Artilleri-afdelningen åt General-fälttygmästaren och, för Fortifikations-afdelningen, åt Chefen för Ingeniör-korpsen.
De till Intendents-afdelningens handläggning hörande många och olikartade ärenden äro, dels af rent militär-, dels af rent civil- och dels af blandad militär- och civil-natur.
I olikhet med förhållandet å Artilleri- och Fortifikations-afdelningarne, uppgöras på Intendents-afdelningen, och således efter kollegialt samråd och beslut, såväl förslag till den årliga fördelningen af sistnämnda afdelnings andel i anslaget för försvarsverket i allmänhet, för de särskilda behof, hvartill denna anslagsdel blifvit afsedd eller det s. k. statsreqvisitionsförslaget, som ock de före hvarje riksdag erforderliga förslag öfver ordinarie och extra anslagsbehofven för den kom o cl O O mande statsregleringsperioden.
Då Kollegium icke kan underlåta erkänna rigtigheten af den grundsats, att General-intendenten, — hvilken, lika med Kollegii öfriga 2:ne ordinarie Militär-ledamöter, har ett embete, som medför andra åligganden än de, som tillhöra honom såsom Kollegii ledamot, — äfven bör hafva en mera fristående ställning till Kollegium, än han nu innehar, så anser Kollegium för sin del, att Generalintendenten bör, så vidt de honom tillhörande ärenden det medgifva, ställas i samma förhållande till Intendents-afdelningen, som General-fälttygmästaren till Artilleri-afdelningen, och Chefen för Ingeniör-korpsen till Fortifikations-afdelningen ; Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. 17 gen; — hvilken förändring dock ingalunda påkallar Kollegii och dess Presidentembetes indragande.
På grund häraf och hvad Kollegium för öfrigt anfört, har Kollegium ansett sig icke kunna tillstyrka nådigt bifall till hvad Landtförsvars-komitéen, i fråga om Krigs-kollegii ombildning till en Krigsförvaltning, i underdånighet föreslagit.
För den händelse Kongl, Majit skulle finna Landtförsvars-komitéens ifrågavarande förslag i mer eller mindre mån till afseende föranleda, har Krigs-kollegium, beträffande förslagets öfriga delar, hufvudsakligen anfört följande:
Förslaget att begge föredraganderne i vederbörande Chefs frånvaro må föra styrelsen inom embetet i alla mål, som ej böra afgöras genom omröstning, samt att i sådana mål, om de begge ledamöterne äro af skiljaktiga meningar, föredragandens blifver embetets beslut, anser Kollegium icke vara tillämpligt inom en förvaltning, som näst under regeringen eger att pröfva frågor, hvilka af dels högre embetsman, än den pröfvande, såsom Landshöfdingar och Regements-chefer, dels kollektiva myndigheter, såsom beklädnads-, provianterings-, boställs-direktioner m. fl., blifvit först afgjorda.
Att ett sådant förslag, med hänseende till de vigtiga ärenden af nämnda art, som skulle tillhöra Krigsförvaltningen, äfven kunde vara för Statens rätt och säkerhet äfventyrligt, torde destomindre kunna bestridas, som här blott en rådgifvande ledamot skulle biträda den allena styrande föredraganden.
Då föröfrigt
Embets-chefernes tid torde blifva upptagen af andra för deras vapen vigtiga och med dessa eller med deras embeten, utom Krigsförvaltningen, sammanhang egande omsorger och sysselsättningar, som stundom påkalla deras frånvaro från hufvudstaden på längre eller kortare tid, samt i följd häraf ärendena på de särskilda embetena ofta nog komme att behandlas och afgöras af de besse ledamöterne eller föredraganderne, kunde med skäl ifrågasät O OO O 7 o tas, om det verkligen vore ändamålsenligt och nyttigt, att en sådan magt och dermed förenadt ansvar anförtros en person, som väl kunde innehafva alla de egenskaper, hvilka fordras hos en duglig och insigtsfull ledamot, men deremot möjligen saknade den kraft och bestämdhet i handling, som af omständigheterna stundom påkallas.
Bref, sorn innefatta stadgande eller prejudikat i administrativa frågor, förekomma i nästan alla ärenden, som angå enskild persons rätt eller förmån, så anser Kollegium, att ovisshet kan uppstå, dels huruvida de förvaltningsärenden, uti hvilka tolkning eller tillämpning af allmän författning kan ifrågakomma, äfven skola genom omröstning afgöras, dels ock om hvem som skulle pröfva en emellan Embets-chef och ledamöter i detta afseende uppkommen meningsskiljaktighet.
Prot. 1862 $ 1863. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band.
5 Höft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188.
I afseende på Komitéens förslag att afskrifningsfrågor skulle af vederbörande embete afgöras efter omröstning, anmärker Kollegium, att detta icke öfverensstämmer med föreskrifterna i 2 och 7 §§ af Kongl.
Förordningen den 11 December 1830, angående sådana frågors behandling.
Bland de ärenden, som skulle tillhöra Embets-chefen att allena afgöra, förekomma uppgörandet af underdåniga förslag till besättande af lediga ledamots-, kamererare- och sekreterare-befattningar, samt tillsättning af öfriga tjenster inom embetet, äfvensom beviljandet af transport till och från dylika sysslor.
Denna förslags- och tillsättnings-rätt tillkommer dock i sjelfva verket endast Generalintendenten, emedan General-fälttygmästare- och General-ingeniörs-embetena skulle gemensamt ega en civil-ledamot, ett Kansli och ett Kammar-kontor; i följd hvaraf förslags uppgörande till sekreterare- och kamererare-tjensterna vid dessa embeten, likasom för öfriga dithörande tjensters återbesättande, embetena måste sammanträda, och frågans afgörande, enligt Komitéens eget förslag, blifva beroende på omröstning.
Samma förhållande kommer äfven att ega rum vid uppgörande af förslag till civil-ledamots-embetes till- eller återbesättande, så framt ej Generalfälttygmästaren och Chefen för Ingeniör-korpsen kunna om en person åsämjas, helst det icke synes lämpligt, att en adjungerad civil-ledamot skall föredraga eller deltaga i ett så beskaffadt ärende.
Frågor om befordran eller transport till tjenster inom Advokatfiskals-, Kassa- och Hufvudboks-kontoren, hvilka äro gemensamma för Krigsförvaltningens alla tre embeten, skulle naturligtvis in pleno behandlas och således bero af omröstning; — hvarigenom uppstår skiljaktighet i formen för befordringsmålens behandling.
Att frågor om ansvar för fel och försummelser i embetets tjenst skulle af Embets-chefen allena afgöras, synes icke heller kunna tillämpas på tjenstemän inom General-fälttygmästare- och General-ingeniörs-embetena eller de 3 gemensamma Kontoren.
I följd af hvad Krigs-kollegium ofvan anfört om de mål, som, enligt Komitéens förslag, borde af Embets-chef allena upptagas och afgöras, så anser Kollegium, för sin del, till beredande af mogen pröfning och likhet i behandlingssättet, alla frågor om tjenstetillsättningar, transporter och afsked, samt åtal rörande fel eller försummelser i tjensten, för såvidt Krigsförvaltningens egna tjenstemän angår, böra af embetena vid gemensamma sammanträden afgöras.
Jemte det Krigs-kollegium i allmänhet instämmer i Komitéens utlåtande i den del af förslaget, som rörer revision och räkenskapsföring samt förenkling i bokföringen, bar Kollegium, såsom tillägg till hvad Komitéen anfört mot åliggandet för revisionen inom
Krigsförvaltningen att fullständigt granska alla till O O O O denna förvaltning ingående räkenskaper, — ett åliggande, som dock fullgöres inom Krigs-kollegium för samtliga till Artilleri- och Fortifikations-afdelningarne inkommande årsredogörelser, med undantag af Salpeter-komitéens redogörelser, ■— Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188.
19 åberopat sitt, i underdånigt utlåtande öfver 1858 års Komiterades förslag om alla till 4:de Hufvudtiteln hörande räkenskapers fullständiga granskning inom Arméförvaltningen, afgifna yttrande, hvaraf hufvudsakligen inhemtas: att ehuru
Kollegium ansett detta förslag vara till grundsatsen rigtigt, om en dubbel revision vore nödvändig, så, och då det, på andragna skäl, vore omöjligt för Krigskollegium att under nuvarande förhållanden öfvertaga den ökade revision, Komiterade ifrågaställa måste sådant vara än mer ogörligt för den nya Arméförvaltningen.
Huruvida den af Landtförsvars-komitéen föreslagna indragning af nuvarande Boksluts-kontor och detta kontors ersättande med en llufvud-bolchållare, må anses lämpligt eller med bibehållande af nödig kontroll öfver Krigskassören förenligt, vore svårt att på förhand afgöra, men synes i hög grad betänkligt, om Hufvudbokhållaren skulle sjukna eller få annat laga förfall; vid hvilka tillfällen någon utväg till platsens fyllande, såsom nu finnes uti den Presidenten i Krigs-kollegium medgifna rättighet att förflytta tjenstemän af l:sta och 2:dra graderna, icke är de nya embetena bevarad.
I allt fall kan förändringen icke vidtagas, om det för Kollegium föreslagna nya Ilufvudboksfor mulär varder af Kongl.
Majit gilladt; emedan detta formulärs begagnande ej medgifver någon förminskning i Kollegii kontorspersonal, utan deremot påkallar, om ej tillökning i densamma, åtminstone särskildt medelsanslag till arfvoden.
Äfven med bibehållande af nuvarande hufvudboksformulär, visa sig stora svårigheter, huru den nye Hufvudbokhållaren skulle kunna utöfva någon kontroll öfver Krigskassören, samt i öfrigt medhinna det egentliga bokslutet.
Om, mot förmodan, Komitéen afsett någon förändring i Ernbets- eller Afdelnings-kammar-kontorens förberedande arbeten i och för bokslutets uppgörande, i den syftning att hvarje Kontor borde sitt bokslut sjelf upprätta, så medgåfve icke den nuvarande eller blifvande kontorspersonalens tid en sådan opåräknad tillökning i dess vanliga, trägna göromål.
I följd af Komitéens förslag att Kamereraren i nuvarande Krigsmanshuskontoret skulle öfvertaga kontorshandläggningen af alla fondförvaltningsfrågor, skulle denne
Kamererare till vård och redovisning emottaga de under Krigskollegii förvaltning ställda fonders och kassors säkerhetshandlingar för utgifna lån.
Mot denna öfverflyttning anser Kollegium några större svåidgheter icke möta, enär Komitéen afsett, att fondernas och lånens räkenskapsföring fortfarande skulle tillhöra de Kontor, som hafva befattning med fondernas föremål; men Komitéen har icke yttrat, huruvida de låneärenden, uti hvilka Fondförvaltningskamereraren har att utlåta sig; eller de åtgärder, i afseende på bevakningar, intecknings förnyelser, inventeringar m. m., hvilka, till förvarande af kassornas rätt och säkerhet, erfordras, skola till afgörande förekomma på de särskilda embeten eller afdelningar, till hvilka kassorna höra, eller på Aflönings-afdelningen ensamt.
Sednare alternativet synes Kollegium otvifvelaktigt ega företräde, enär 20 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. samma skäl som legat till grund för Komitéens förslag om en gemensam
Krigs-kollegium medgifver, att dess Registrator och den honom biträdande Kanslisten kunna umbäras, om, såsom Komitéen föreslagit, Krigsförvaltningens plenum, General-fälttygmästare- och General-ingeniörs-embetena samt Generalintendents-embetets Intendents- och Aflönings-afdelningar hvardera erhålla sitt diarium, men då en sådan anteckningsbok, sorn, enligt sin vanliga bestämmelse, icke gerna kan innehålla annat än en kort rubrik öfver inkomna handlingar, uppgifter om dermed vidtagna förberedande åtgärder, samt dagarne då målen inkommit, de särkilda åtgärderna vidtagits och beslut i målen blifvit meddelade, skulle, enligt Komitéens förslag, i vissa fall ersätta protokollet, blefve det, såframt Kongl. Maj:t i nåder medgifver den inom ett högre förvaltningsverk ovanliga ordningen, att icke protokoll skall föras öfver alla mål, som till afgörande förekomma, nödigt tillse, att Kanslipersonalen inom de särskilda embetena så organiserades, att ej allenast de inkommande målen blifva fullständigt och ordentligt inregistrerade, samt deras behandling behörigen antecknad, utan ock expeditionen på ett noggrannt, skyndsamt och med Verkets värdighet öfverensstämmande sätt må försiggå.
Enär, jemlikt Komitéens förslag, Sekreteraren i General-fälttygmästare- och General-ingeniörs-embetena ej allenast skulle, i sådan egenskap, tjenstgöra vid Krigsförvaltningens gemensamma öfverläggningar, utan ock öfvertaga ansvaret för dess arkiv, hvilket sistnämnda åliggande torde föranleda många afbrott och uppehåll i hans vanliga göromål; samt, under sådana förhållanden, det syntes omöjligt att denne Sekreterare jemväl skulle kunna besörja diarii- och protokollsföringen vid begge dessa embeten och vid pleni-sammankomsterna, hvilken befattning åtminstone motsvarade en tjenst i första lönegraden, anser Kollegium att, då blott en Kanslist finnes för bemälda embeten och pleni-sammanträdena föreslagen, hvilken tjensteman hade tillräcklig sysselsättning med registrering af expeditioner samt dessas utskrifning och afskickande, en ytterligare Kanslist borde anställas.
Som den genom 1849 års organisation antagna princip, att göromålens utförande sattes i beroende af tillräckligt antal extra ordinarie tjenstemän, redan visat olägenheter, hvilka gjort sig allt mera kännbara, i den mån fordringarne stegrats vid universiteten på kunskaper och hos individerna på godtgörelse, åtminstone något motsvarande den tid, de använde i förbidan på en osäker och aflägsen befordran, anser Kollegium äfventyrligt att, för vinnande af någon obetydlig nedsättning i aflöningsstatens belopp, allt för mycket påräkna biträde af extraordinarie tjenstemän, helst desse nu mera än förr kunna vinna tidigare utkomst vid åtskilliga industriela inrättningar.
O O Emot Komitéens förslag att de mål, som genast kunde afgöras utan föregående beredning, alltid skulle oftare, än vid ordinarie sammanträde, föredragas Stats-Utskottets Utlåtande J\:o 188. 21 och afgöras, har Kollegium anmärkt, att bifall härtill skulle leda till dagliga sammanträden för afgörande af en mängd obetydliga eller ej brådskande ärenden, och derigenom till ständiga hinder och afbrott i föredragandernes trägna göromål, samt till oreda och förvecklingar vid expeditioner af bref, anordningar och assignationer å Banken.
Mål, som fordra skyndsam expedition, kunna i allt fall, såsom nu tillgår, vid extra sammanträde till afgörande genast förekomma.
Komitéens yttrade mening, i fråga om förslag till indragnings- eller öfvergångsstat, har Krigs-kollegium anmält sig icke kunna medgifva rättmätigheten af det utaf Komitéen åsyftade iakttagande dervid, enär dels Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse af den 3 Februari 1858, hvilken grundlagt Kongl. Cirkulärbrefvet den 23 i samma månad, uttryckligen förklarat, att löneförhöjningarne för embets- och tjenstemän blott för den ingångna statsregleringsperioden blifvit beviljade, samt att de af Rikets Ständer för rättigheten att af löneförhöjning komma i åtnjutande bestämda och af Komitéen anförda vilkor endast “under ifrågavarande tid blifva gällande"', dels Kongl. Maj:t, enligt Rikets Ständers beslut vid 1859 och 1860 års riksdag, genom nådigt Bref den 9 November 1860 förklarat, att de i Kongl.
Cirkulärbrefvet den 23 Februari 1858 stadgade vilkor för tillgodonjutande af de vid föregående riksdag beviljade löneförhöjningar skola i tillämpliga delar fortfarande förblifva gällande för de civile embets- och tjenstemän, för hvilka blifvit beviljade löneförhöjningar under statsregleringsperioden 1861 —1863 utöfver den före år 1858 bestämda aflöning, utan att på ordinarie stat uppföras; af hvilka stadganden, sins emellan jemförda, otvifvelaktig! följde, att embets- och tjenstemän för tiden efter 1863 års utgång icke vore, utan eget medgifvande, underkastade den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation kunde varda stadgad.
Krigs-kollegium sålunda anfört, har Kollegium i underdånighet tillstyrkt: att Landtförsvars-komitéens förevarande förslag om Krigskollegii ombildning till en Krigsförvaltning ej må till annat nådigt afseende föranleda, än att Kongl. Maj:t täcktes i nåder stadga och förordna, att Arméens General-intendent, med rang af General-major, må innehafva samma fristående ställning inom Krigs-kollegium, sorn Kollegii öfrige 2:ne ordinarie Militärledamöter, och att således General-intendenten ställes i samma förhållande till Krigskollegii Intendents-afdelning, som General-fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet till Artilleri-afdelningen samt Chefen för Ingeniör-korpsen till Fortifikations-afdelningen; — att, i följd häraf, General-intendenten må ega att, utan föregången kollegial öfverläggning, omedelbart hos Kongl. Maj:t föreslå de åtgärder, han finner nödiga och nyttiga till vidmagthållande och förbättrande af den del utaf arméens materiel, som står under Intendents-afdelningens inseende, äfvensom afgifva underdånigt förslag, ej mindre öfver Afdelningens medelsbehof under samtliga de i Riks-staten upptagna anslag, som tillhöra Afdelningens 22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. förvaltning, än ock till medlens användande; samt — att det må vara General-intendenten öppet lemnadt att, utom i det fall sådant genom 52 § 2 mom. i 1858 års underhållsreglemente redan är medgifvet, hos Intendents-afdelningen reqvirera förskottsmedel inom viss af Kongl. Maj:t bestämd summa, emot redovisningsskyldighet och egen ansvarighet för behörigheten af de utgifter, hvartill medlen afses.
Vid Krigs-kollegii utlåtande öfver Landtförsvars-komitéens förslag voro fogade särskilda yttranden af Kollegii t. f.
President samt åtskilliga ledamöter; och uti afgifna påminnelser mot de af Kollegium gjorda anmärkningar vid berörda förslag, har den afdelning af Komitéen, som haft förslagets utarbetande sig uppdraget, sökt visa, att de af Kollegium framställda betänkligheter, olägenheter, svårigheter och faror dels äro skenbara, dels lätteligen kunna undanrödjas.
Uti berörda Statsråds-protokoll är vidare anfördt, att den hufvudsakliga skilnaden emellan dessa olika förslag till reorganisation af Krigs-kollegium vore den, att, då 1858 års Komité föreslagit
Krigs-kollegii förändring till en Arméförvaltning på 4 Afdelningar (Artilleri-, Fortifikations-, Intendents- och Ajlöningsafdelning en), hvardera under sin chef med 2:ne föredragande ledamöter i styrelsen och derunder lydande Militär-kontor, Kansli- och K ammar-kontor; med undantag af Aflönings-afdelningen, som, under General-krigskommissariens chefskap med ett Krigsråd och en Kamererare till ledamöter, skulle hafva ett Kansli, ett Aflöning s-kontor, ett Pensions- och Fondförvaltning s-kontor, ett Boksluts- och Kontroll-kontor, ett Kassa-kontor och ett AdvokatfiskaU-kontor, de 3:ne sednare kontoren gemensamma för Armé-förvaltningen, men Boksluts- och Kontroll-kontoret likväl stäldt under General-krigskommissariens tillsyn och kontroll; — så hade Landtförsvars-komitéen föreslagit samma Kollegii förändring till en Krig sförvaltning under 3:ne embetsverk, hvartdera med en, chef och 2:ne föredragande ledamöter i styrelsen, nemligen General-fålttygmåstare-embetet, Generaling enior s-emb etet och Gener al-intendents-emb etet.
— De 2:ne förstnämnda skola hafva hvar sitt Militär-kontor, men gemensamt Kansli- och Kammar-kontor; — General-intendents-embetet deremot delas i 2:ne Afdelningar, nemligen:
Intendents-afdelningen och Aflönings-afdelningen, den förra med ett Militär-kontor, ett Kammar-kontor och ett Kansli, den sednare afdelningen med 2:ne Kammar-kontor och ett Kansli-, hvarjemte
Komitéen föresloge gemensamt för alla tre embetena ett Advokätfskals-kontor, ett Kassa-kontor och ett Hufvudboks-kontor.