Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tre månader före inlösnings-tiden; Och kommer för nu föreskrifne 4,000 B:dr att godtgöras 4 procents årlig ränta, räknad ifrån och med början af detta år, intilldess betalning sker, å hvilken ränta, som erlägges vid hvarje års slut, couponer nu aflemnas för 10 år och sedermera hvarje io:de år för lika tid erhållas; dock kommer ränta icke att godtgöras längre än till den dag, denna obligation, efter utlottning eller uppsägning, bör infrias, i fall innehafvaren skulle underlåta att dess belopp då uttaga; hvilket allt härmed försäkras och reverseras.
Stockholm den Rikets Ständer» Fullmägtige i Riksgälds-Conloret för Ridderskapet och Adeln för Preste-Ståndet för Borgare-Ståndet för Bonde-Slåndett Litt. B.
Coupon å års ränta för Riksgälds-Contorets lill Rikets Ständers Bank den utfärdade obligation å 4>00° R:<4r Banco, utgörande 160 R:dr Banco, motsvarande 60 R:dr Silf verspecie, efter i83o års myntfot.
På Riksgälds-Contorets vägnar.
Bill. till R. S.
Prot. 1840 och 184 * • 4 Sami. 2 sifd. 3o IJäft STOCKHOL M , Elméus och Granbergs Tryckeri, i84i.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, L .0 184. ;> N:o i34, Ani;, till Exp.-Utsk, den 23 Jan. 1841, kl. 5 e, m.
Utlåtande, i anledning af vacht motion om nedsättning i hästvacance-ajgften, m. m.
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskotten remitteradt anförande, liar Riksdags-fullmägtigen Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs
Län framställt klagomål deröfver, att de Författningar, sorn ligga till grund för Rusthållares skyldigheter och rättigheter, skola vara till alla delar öfverträdda; och har motionären, för att styrka denna sin uppgift, anställt en jemförelse emellan nuvarande förhållanden med rustningen samt de föreskrifter, som i delta afseende äro meddelade uti Kongl. Instruclionen den 3 April 1690, Kongl. Placatet den 27 Nov. 167-, Reglementet den 5 Januari jGÖ/j, Kongl.
Brefven den 16 Januari i685, den 11 Mars 1686, den i5 Mars 1690 och den 22 September 1692, samt Kongl. Resolutionerne den 22 och den 24 November 1680, den 26 Nov. j683, den 7 Juli och den 18 Nov. 1693, den 1 Augusti 1690, den i5 September 1720 och den 28 Juni 1781, hvilka, enligt motionärens förmenande, utgöra enda och rätta grunden för Rusthåliarnes skyldigheter.
Motionären har äfven, i afsigt att bevisa, det en cavalleri-styrka är för Sverige helt och hållet öfverflödig samt utan ändamål, uppdragit en historisk teckning, som utvisar, att Svenska cavalleriet uti 1788 till 1790 samt uti 1807 och 1808 årens fälttåg icke till någon egentlig fält-tjenstgöring såsom cavallen användts.
Af allt detta har motionären hem tat anledning att förena sig till alla delar i de yrkanden, som vid innevarande
Riksdag blifvit gjorda om lindring i Rusthåliarnes skyldigheter, samt om fortfarande af contracten om häst-vacance-afgift för redan afsuttna cavalleri-Regementen; anseende likväl motionären både rättvist, billigt och nödvändigt, att denna vacance-afgift från sitt nuvarande belopp, 7 å 7I tunnor spanmål nedsättes till 4 e^er högst 5 tunnor på hvarje Rusthälls-numer.
Bih. till R. S. Brot, 1840 och 1841. 4 Sami. 2 Afd. 3x Haft, 1 a Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, iV:o i35.
Utskotten hafva väl tagit detta i öfvervägande; men, då motionären förenat sig till alla delar i de yrkanden, angående lindring i rustningen, som vid denna Riksdag blifvit framställda, så finna Utskotten det otjenligt att här upprepa dessa alla samt de svar, som i hvarje serskildt fall derå blifvit lemnade och nödgas af sådan anledning att inskränka sig' till ett Mott åberopande deraf i allmänhet; anseende Utskotten någon vidare åtgärd, i anledning af motionen, i denna del icke vara af nöden.
Hvad sedermera beträffar den yrkade nedsättningen af häsl-vacanceafgiften, så och då Stats-Utskoltet i Utlåtandena N:is 227 och 33o redan afgifvit svar å denna fråga, som derefter varit Rikets Ständers pröfning underställd, anse Utskotten sig nu icke kunna dermed taga någon befattning.
Stockholm den 21 Januari 1S4 * * N:o 135.
Ank. till Esp, Utsk. den 23 Jan. 1841, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 3o* Uti Betänkandet N:o 3o, i anledning af väckt fråga om understöd af Statsmedel till uppbjelpande af fisket i Bohus Läns skärgård, som blifvit af Preste-Ståndet bifallet, men deremot återremitteradt ai Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden, till följd af dervid gjorda erinringar, hade Utskotten hemställt, att Rikets Ständer måtte, för afhjelpandet af den nöd, som trycker fiskrarne i Bohus Läns skärgård, bevilja ett årligt anslag af i,5oo R:dr, att ställas till disposition af Konungens Befallningshafvande och Hushålls-Säilskapet i Länet, hvilka sauile ega att, Stats- samt Allm.
Be sv.- celi Ekon.-Utskottens Utlåtande> N:o i35. 3 i samråd och på det sätt, som kunde synas dem snarast till ändamålet ledande, fördela detsamma emellan de behöfvande, till förbättring af deras fiskredskap, fiskeri-melhod eller af deras fiskare-fartyg; varande af Utskotten deremot, i afseende å förslaget, att strandvraks-medel skulle äfvenväl till understödjande för fiskrarne i berörde skärgård användas, uppå anförda skäl, tillstyrkt, att det samma ej måtte af Bdkets Ständer bifallas.
De anmärkningar emot Betänkandet, hvilka inom förrbemälde Irenne Riks-Stånd föranledt återremiss deraf, innehålla hufvudsakligen: att, i enlighet med hvad en vid Betänkandet fogad reservation af Herr Friherre Sprengtporterij innefattade, det vore ändamålsenligast, att å 9:de HufvudTiteln uppfördes ett årligt anslag gf i,5oo R:d? och slällde3 till Kongl. Majjts
Nådiga disposition, för att derigenom befordra fiskeri-näringen i allmänhet, då, hvad som, genom den af Utskotten föreslagna åtgärden, skulle kommit alt ega rum, undvekes, eller att gifva detta anslag egenskapen af en från Siats-Verket utgående fortfarande fattighjelp för en viss del af Riket; varande härvid likväl af flere ledamöter bland Riks-Stånden ansedt, tit anslags-summan borde höjas ända till 5,000
R:dr, enär ett belopp af i,5oo R:dr alt till besagde ändamål användas och beräknas för hela Riket, ej kunde,, i anseende till dess obetydlighet, komma alt medföra åsyftad nytta; att Utskotten hade bordt fästa mera afseende å det väckta förslaget, att strandvraks-medel skulle få till understödjande af fiskrarne i Bohus Läns skärgård användas, samt äfven med mera grundlighet besvara denna fråga; och slutligen, att Utskotten hade bordt tillstyrka upphörande af det anslag, som, till upphjelpande af storfisket i berörde skärgård, från år 1834 utgått med Ett Tusen R:dr om året, enär detta blifvit lemnadt til! en person, hvilken ej användt detsamma på ett ändamålsenligt sätt.
Hvad nu först Beträffar förslaget, att det understöd af i,5oo R:dr, som Utskotten tillstyrkt att beviljas i och för upphjelpandefc af fiskerien i Bolms Län, måtte i stället anvisas å g:de Hufvud-Titeln såsom ett fortfarande Slats-anslag, till understöd för fiskeri-näringen i allmänhet, så medgifva Utskotten visserligen lämpligheten häraf, men anse likväl, alt, i anledning af motionärernes framställningar samt dervid fogade upplysningar, Rikets Ständer icke böra undandraga sig alt, vid beviljandet af detta anslag, serskildt fästa Kongl, Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på den nödställda belägenhet, hvari fiskrarne i Bohus Läns skärgård sig befinna, samt deras behof af snar hjelp; hvarjemte, och då olika yrkanden blifvit 4 Stats- cam?
Besv.- och Ekön.-Utskottens Utlåtande, N:o »35. gjorda, i afseende på beloppet af det ifrågavarande anslaget, dervid någre begärt, att det måtte bestämmas till i,5oo R:dr, då häremot andre velat böja det anda till 5,ooo il:dr, Utskotten anse, att detsamma, sorn till det först föreslagna beloppet af i,5oo R:dr skulle blifva otillräckligt, efter den sm afsedda utsträckningen för dess användande, bör ökas, då ett medelbelopp af det äskade, eller 3,ooo R:dr, torde blifva det lämpligaste.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, få Utskotten, med frångående af hvad förut blifvit tillstyrkt, hemställa, att Rikets Ständer måtte uppföra å tpde Hufvud-Titeln ett anslag af S^ooo R:dr, att ställas till "Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att derigenom befordra fiskeri-näringen inom Riket, samt att Rikets Ständer, jemte anvisandet af berörde anslag, malte i underdånighet cnhålla, sitt Kongl. Majrt, vid användandet af dessa medel, och under nuvarande förhållanden, må täckas serskildt fästa Nådigt afseende på fiskrarnes i Bohus
Läns skärgård nödställda be lägenhet samt deras behof ulaf snar hjelp.
Härefter har blifvit yrkadt, att Utskotten hade bordt fästa mera afseende å samt grundligare besvara den väckta frågan, att de genom strandvrak uppkommande tillgångar måtte användas lill understödjande af fiskra?ae i Bohus Läns skärgård; i sammanhang hvarmed blifvit anfördt, att, genom verkställande af berörde förslag, bereddes icke allenast större säkerhet för egare till strandvraksgodset att detsamma återfå., utan upp komma äfven förnämligast mycket godt för den moraliska förbättringen utaf en klass af menniskor, som af okunnighet och till följd af olämpfria Författningar för närvarande tro sig icke handla origtigt, då de tillgripa csn söka fördölja skeppsbrutet gods; hvilket förhållande förmodades böra upphöra, i händelse bifall lemnacles till det framställdaförslaget, då försataUe£3riie komme att uppbära och till bestämda ändamål använda det belopp, sota för b®rgadt strandvrak inflöte, hvarigenom conlrollen deröfver, ett lega underslef eller otillåtna tillgrepp vid bergningea korome att ega rum, kunde påräknas säker och tillförlitlig, eaär aila församlingens medleaunar vöre, för befrämjande af din egen fördel, lika nödsakade att dori deltaga.
Härjemte hafva flere olägenheter blifvit uppräknade, hvilka skola härflyta af nuvarande föreskrifter, i afseende på bergning och behandling af strandvrak samt användande ut den deraf uppkommande behåll» Stats- samt Allm. Besv.- och Ékon-Utskctt ns Utlåtandej 2V:o i35. 5 ning, samt dessutom bifogad en uppgift å Kronan behållna strand-vraksmedel, enligt Tullverkets Hufvudböcker, för åren 1834—1838.
Utskotten hafva allt detta i noga öfvervägande tagit; men få, med åberopande af sina i del återremitterade Betänkandet anförda utförliga skäl, förklara, att Utskotten af hvad i berörde ämne blifvit ytterligare upplyst, likväl ej hemta anledning att samma Betänkande i denna punkt frångå.
Slutligen och beträffande den gjorda anmärkningen öfver Utskottens uragllåtenhet alt tillstyrka upphörande af det anslag Ett Tusen R:dr, som nu utgår till upphjelpande af stor-fisket i Bohus Läns skärgård, så fa Utskotten upplysa, alt Kongl. Maj:t, under den 3o Juni i835, för att upphjelpa berörde fiske, och efter vederfaörandes afgifna yttranden och tillstyrkanden, anbefallt, att contract skulle upprättas emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, samt Consulen Mollén, å andra sidan, hvarigenom denne senare åtoge sig att, emot tillgodonjutaode af i,coo R:dr om året, under tio år, anskaffa och till stor-fiske å utsatta crter utrusta 2:ne fartyg, med iagllagande dervid af de i senare tider utaf Engelsmän och Holländare införda förbättringar, m. m.
Detta contract, sorn blifvit, under iagttagande af behöriga former, afslutadt, och kommer att löpa till ända med år 1844» lärer, enligt Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegii om fullgörandet deraf, år efter annat, lemnade berättelser, vara af Mollén ordentligen efterföljdt och iagttaget; vid hvilket förhållande och då hvarken uti motionen eller de vid återremissen gjorda anmärkningarne några skäl eller bevis blifvit, för ådagaläggande af motsatsen, anförda, Utskotten anse sig sakna all anledning att tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad i berörde hänseende är vordet yrkadt och föreslaget.
Slockholm den 21 Januari 184 *•
6 Stats- samt Allm.
Besv- ock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N'.o i35.
Ank, till Exp. Utsk. d. 23 Jan. kl, 5 e. re. / Utlåtande, i anledning rjf erhållen återremiss af Betänkandet N:o 58.
Uti Betänkandet N:o 58, hvilket af Ridderskapet och Adeln sami Freste-Ståndet blifvit bifallet, men af Borgare- och Bonde-Stånden, till följd af deremot framställda anmärkningar, återremitteradt, hade Utskotten hemställt, att.fortskaffning af Trupper, tillhörande Landt-armeen, mätte komma att ske sjöledes, då Kongl. Majrt finner sådant tjenligt och med för handen varande omständigheter öfverensstämmande, samt att transport af båtsmän skulle ske företrädesvis sjöledes och, der sådant är omöjligt eller möter alltför stora svårigheter, medelst marche force', samt att, så vida de nu fastställda uppfordringstider för båtsmän skulle till någon del lägga hinder i vägen för användandet af ifrågavarande transportsätt, Kongl.
Maj:t i sådant fall täcktes vidtaga de för det åsyftade ändamålets ernående nödiga förändringar; och hade Utskotten äfven uppgifvit, att skälet till dessa hemställanden vore, alt Utskotten saknat föreskrifter om användande af sjötransporter i det af Krigs- och Kammar-Collegierne, Förvaltningen af Sjö-Ärendena samt Stats-Conloret utarbetade förslag lill ny Tåg-Ordning.
Utskotten hade för öfrigt ansett sig sakna skäl att tillstyrka underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:!, angående samlingsplatsers inrättande i Blekinge samt föreskrift för båtsmän att, vid commenderings-tillfällen, derifrån tåga till fots till Carlskrona, enär Utskotten trodde det vara rättast, att intet partiellt undantag från de allmänna föreskrifterne härutinnan af Rikets Ständer föresloges, såsom beroende af Kongl. Maj:ts JNådiga godtfinnande att efter omständigheterne bestämma, m. m.
Såsom grund för återremissen, har inom Välloflige Borgare-Ståndet hufvudsakligen emot Betänkandet blifvit erinradt: att Utskotten ej i nog bestämda ordalag uttryckt tillstyrkandet, alt trupp-transporter måtte ske Stats- samt Allm. Besv.- ock Ekon,-Utskottens Utlåtande, N:o i36. 7 sjöledes^ enär senare delen af de gjorda hemslällandena skall i ljumma termer upphäfva den första perioden, men att, då redan tillförne erinringar utan åsyftad följd blifvit gjorda mot detta sätt alt uttrycka sig i Rikets Ständers skrifvelse!’, hvilka borde vara tydliga och bestämda, så att ej de förslag, önskningar och beslut, som Rikets Ständer framställa, blifva paralyserade genom eftersatser, som lemna den andra Statsmagten åtminstone skenskäl att handla efter godtfinnande, det ej eller nu vore anledning att hoppas rättelse i det anmärkta misstaget eller begagnande af andra termer.
I anledning cf den gjorda anmärkningen, har det likväl blifvit föreslaget, att Utskotten borde tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, ”det fortskaffning af trupper, tillhörande Landt-armeen, måtte komma att ske sjöledes,” samt att uti den nya Tåg-Ordningen måtte anbefallas, 5,det transport af båtsmän skall ske företrädesvis sjöledes,” och fcljagtligen de af Utskotten uti ifrågavarande Betänkandet föreslagna tillägg, i afseende på möjligheten alt begagna detta transportsätt, m. m., helt och hållet derur utgå.
För öfrigt har det blifvit anmärkt, att Utskotten ej serskildt fästat behörig uppmärksamhet på transporter med ångfartyg, hvilka ansetts böra begagnas, så ofta det sig göra låter, och emot hvilket fortskafiningssätt endast det conservativa nitet för det gamla synts utgöra något hinder; samt att ovilkorlig hemställan från Rikets Ständer till Kongl. Maj:t äfvenledes bordt göras derom, att båtsmän må i allmänhet vandra till fots, och endast trossen transporteras med skjuts, och att uppfordrings-terxniuerne för båtsmännen måtte förändras till den tid af året, då öppet vatten är.
Slutligen har den förebråelse träffat Utskotten, att de med större uppmärksamhet, än som skett, hade bordt omfatta Riksdags-Fullmägtigen Gustaf Bernhard Appelqvists motion, angående rendes-vous-platser inom Blekinge Län, m. m.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva till en del samma anmärkningar som inom Borgare-Ståndet blifvit gjorda, hufvudsakligen innefattande, att en skrifvelse borde till Kongl. Maj:t aflåtas i bestämdare ordalag, än den af Utskotten tillstyrkta, och med uttrycklig begäran om den snaraste handläggning af ämnet, på det do missbruk, olägenheter och betydliga kostnader, som Förvaltningens af Sjö-Ärendena sätt att ordna det indeldta sjöfolkets transporterande nu ådrager landet, matie utan flerårig tidsutdrägt upphöra.
Efter att hafva tagit kännedom om dessa anmärkningar, hafva Utskotten stannat i villrådighet., huruvida hvardera af dem borde serskildt 8 Stats• samt Allm..
Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, iVo 136. upptagas och hesvaras, enär de hufvudsakligen endast innefatta klander af Utskottens tillstyrkanden, samt då för öfrigt yrkanden om förändringar härutinnan väl blifvit framställda, men icke understödts af några skäl.
Likväl och då Utskotten, af sådan orsak, hysa den förmodan, att berörde anmärkningar till större delen härrört af bristande uppmärksamhet å ämnet, eller ock från en mindre noggrann kännedom deraf, så anse Utskotten äfven, med afseende å detta ämnes stora vigt, att ingen möda bör sparas för att deråt söka gifva den utveckling, som, för dess rigtiga bedömande, kan synas erforderlig, lill följd hvaraf Utskotten ock nu gå att de framställda erinringarne besvara.
Hvad först beträffar det gjorda yrkandet derom, att Utskotten hade bordt tillstyrka Rjkets Ständer att hos Kongl.
Maj.t i underdånighet anhålla, ”det fortskaffning af trupper, tillhörande Landt-Arméen, måtte kom”ma att ske sjöledes,’’ så vilja Utskotten till en början erinra, att trupper kunna commenderas å tider, då transport sjöledes är omöjlig, och till ställen, dit sjöväg ej kan uppsökas, samt att det begärda stadgandets utfärdande endast härföre vore olämpligt, enär en Författning framför allt måste hafva egenskapen att kunna efterlefvas.
Men det torde dessutom här böra anmärkas, att det alltid ansetts för en stor fördel och många gånger till besparing ledande, att, när trupper beordrats till ändemål, som ej fordrat alltför stor skyndsamhet, då marches forcees i flere fall äro oundgängliga, låta desamma marchera till fots, hvarigenom vunnits den öfning i fält-tjenst, som oftast utgjort föremålet för sjelfva commenderingen, och hvilken i denna del ej kunnat inhemtas å exercise-platserne.
Vidkommande derefter förslaget, att uti den nya Tåg-ordningen måtte anbefallas, ”det transport af båtsmän skall ske företrädesvis sjöledes,” samt att Utskottens tillägg härvid, ’’och der sådant är omöjligt eller möter alltför stora svårigheter medelst marche forcéeskulle uteslutas ur Rikets Ständers Skrifvelse i ämnet, så få Utskotten anmärka, stt Utskotten, genom detta tillägg, åsyftat att få den nya Tåg-ordningen i denna punkt bestämd, så att den icke lomme att leda till olika tolkningssätt, hvilka lättligen kunde uppstå, om endast de orden ”företrädesvis sjöledes” lomme att i Författningen inflyta, då, i anseende till dennas ofullständighet, bålsmsnscommenderingar kunde, när sjötransporter ej an så ges tjenliga, ena gången fortskaffas medelst marches forcees, och den andra till fots, hvilket senare Utskotten ansett vara olämpligt, och just genom tillägget velat förekom - ma - Stats- samt Allm.
Bes v. och Ekon.- TJ t skottens Utlåtande. 4f:o l36. g ma, enär lindring härigenom val
Iian uppstå för de skjutsande i deras IJigganden, men ökade besvär deremot drabba de inqvarterings-skyldige» samt då dessutom tågande lill fots för båtsmans-commenderingär lärer ksmia anses såsom ett mindre Ijenligt transportsält, vid belragtande deraf, alt deras tross och utredning, som, i likhet med soldatens rensel, ej kan medföras, buren å ryggen, måste i alla fall fortskallas med skjuts, samt sf den ytterligare tunga, sorn härvid komme att drabba Rotehållarne genom den under mai eberne ökade slitningen af en del persedlar; hvarjemte det torde ej böra förbises, att det är förknippadt med icke pinga svårigheter att, utan ett, i jemförelse med hvad hittills vid dylika tillfällen brukligt varit, betydligt ökadt antal befäl och deraf följande ökade marche-kostnfcder, underhålla en beständigt god ordning, under en längre marche, hos en trupp, som vid tågande lill fots är hell och hållet ovan.
Utskotten anse det nu anförda äfven vara tillräckligt för besvarande af def framställda påståendet, att båtsmän må i allmänhet, vid commenderings-tillfällen, tåga lill fots, oell vidhålla sin förra hemställan, att transport af båtsman må ske företrädevis sjöledes och, der sådant är omöjligt eller möter alltför stora svårigheter, medelst rnarehes forcees.
Hvad beträffar dernäst del gjorda yrkandet, att Utskottens hemställan derom, ”att Rikets Ständer ville hos Kongl. Ma:jt anhålla, att, så ”vida de nu fastställda uppfordiingstider för båtsmän skulle tili någon 'kiel lägga hinder i vägen lör anränandet af transporter sjöledes, Kongl, ”Majit i sådant fall täcktes vidtaga de för det åsyftade ändamålets er"nående nödiga förändringar,” måtte i stället erhålla den lydelse: 'att 'hrppfordrings-lerminerne för båtsmännen må förändras till den tid af äVjel, då öppet vatten är,” så få Utskotten förklara, att Utskotten ans* sitt framställda förslag innefatta ej allenast hvad uti den gjorda anmärkningen åsyftats, utan äfven framför detta hafva den fördelen sstt icke föreslå Rikets Ständer att härutinnan äska en ovilkorlig föreskrift, sorn vid verkställigheten kunde möta hinder, och i hvilket fall afslag å den gjorda framställningen ofelbart komme att meddelas; hvarförutan och då den i iilla afseende?! noga kännedom af ämnet, sorn för vidtagande af ifrågavarande förändring vöre nödvändig, icke kan förutsättas mers omfattande och tillförlitlig, än ho3 den verkställande magien, det äfven, efter Utskottens öfvertygelse, vere lämpligast, att Rikets Ständer åt Kongl. Maj:ts
Nådigo omsorg öfvericmnade det närmare bestämmandet af sättet, hvarpå den begärda förändringen må kunna med största förmon verkställas.
St, Prot. i§4o och 4 Sami. 2 A/d. 3/ Häft. a io Stats samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, IV.o ;36.
Härnäst liar blifvit hegardt, alt Utskotten skulle föreslå Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om den snaraste handläggning af ifrågavarande ämne; men då Utskotten haft tillfälle att se förslaget till ny Tåg-Ordning fullständigt utarbeta lt, samt inhemtat, det den underdåniga föredragningen deraf vore uppskjuten endast i afvagtan på förväntad skrifvelse i ämnet från Rikets Ständer, så anse Utskotten, alt den i nyssberörde afseende begärda framställning till Kongl.
Maj:t ej torde vara af behofvet påkallad.
Vidare har yrkats, att Utskotten bordt tillstyrka Rikets Ständer att fästa Kongl.
Nådiga uppmärksamhet på fördelen af truppers fortskaffa ing med ångfartyg; men då transporter sjöledes blifvit, i anseende till dermed förenade besparing samt öfriga fördelar, af Utskotten i allmänhet tillstyrkta, samt Utskotten ej eller i detta fall ansett sig böra föreslå Rikets Ständer någon serskild framställning, angående sältet att verkställa den begärda förändringen, och då dessutom Kongl. Maj:t säkert, lika med Rikets Ständer, inser de större förmoner, som ångfartyg erbjuda ■vid transporter sjöledes, hvilket vinner desto större visshet, när man i minnet återför,, att snart sagd t alla sjötransporter af trupper under senare åren skett förmedelst ångfartyg; så få Utskotten hemställa, alt det i förr» berörde afseende afgifna förslag icke må till någon åtgärd föranleda; åberepände härvid Utskotten i öfrigt till en del de skäl., sorn blifvit anförda i Utskottens af samtliga Riks-Ståuden bifallna Betänkande N:o 5 r, i t ti hed ning af vackt fråga om skyldighet för em bets- och tjenstemän m, fl. £ .t, dä de företaga resor i Kongl. Majrts och Kronans ärenden och på dsM bekostnad, färdas på ångfartyg der sådant sig göra låter.
Tå grund af hvad sålunda i ena och andra hänseendet blifvit a lafö rd t somt då tv&nne Rsfcs-Stånd lem nät bifall till Utskottens Betänkande K:ö 53, ansa Utskotten sig nu ej böra detsamma frångå i samtlige bärof» VUt 'Upptagne punkter.
Hvad deremot särskildt beträffar Riksdags-Fullmägtlgen Gusti/ Sermhard Appelqvists yrkande att» vid co-mmendcringar af Blekinge Läns Båtsmans-cotnpagnier, samlingsplatser måtta för båtsmännen utsättas vid hvsvjc gästgifvaregård på dea väg, der de framtåga, sä tro visserligen Utskotten, i enlighet med hvad i det återremitterade Betänkandet kärar» redan blifvit anförd t, att, på sätt förut egt runi, nödiga och nyttiga förändringar af de uti detta fall j Maude föreskrifter torde lämpligast både kunna S ats- samt Allm.