Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Länets andra hufvudnäring Bergsrörelsen har, under den tidrymd, som denna berättelse omfattar, ehuru den i allmänhet varit för idkarne mindre fördelaktig, dock lemnat ett större tillverkningsvärde än under de näslförutgångna fem åren.
Uti Falu grufva bar malmuppfordringen forlgått så väl i de äldre rasen, så vidt malmtillgångar deruti funnits eller varit åtkomlige, som ock af malm ur fast klyft, och har uppfordringen så betydligt ökats samt malmens fyndighet jemväl visat sig så fördelaktig, att icke allenast koppartillverkningen af storgrufvemalm under de nu ifrågavarande fem åren i medeltal öfverstigit tillverkningen det föregående qvinqvennium med 880 skeppund årligen, och uppgått från 2,614 skeppund, som den år 1842 utgjorde, till 3,567 skeppund under år 1847, utan äfven behållningen af grufvan i så betydlig mån förhöjts, att densamma från 2 R:dr uppgått till 49 R:dr banko på fjerdepart emellan de nyssnämnde åren.
Deremot har koppartillverkningen så väl af malm utur några i storgrufvans granskap bearbetade mindre grufvor som ock af slagg, sofrad i äldre varp, mycket förminskats, så att tillverkningsbeloppet af sistnämnde slags koppar under ofvannämnde år nedsjunkit från 434 skeppund till 125, hvartill orsaken är att finna dels uti minskad tillgång på sådan äldre slagg, som med fördel kunnat omsmältas, och dels i lägre afsättningspris å kopparen än tillförene, under det kolprisen bibehållit sig mera lika. 12 Under nu ifrågavarande period har koppartillverkningen af malm från Tomtebo grufva varit något utöfver en tredjedel högre än föregående qvinqvennium, men vid Garpenberg deremot nedgått till mindre än hälften af hvad den då utgjorde.
Etthundranittiosju större och mindre jerngrufvor hafva blifvit bearbetade, och uppfordringen utur desamma har uppgått till 184,780 lass malm om två skeppunds vigt hvardera.
Några nya jernverk äro inom länet icke anlagde, men de äldres privilegier äro till någon, ehuru ringa del utvidgade.
För den minskade inkomst, som, genom
Stångjernets betydliga fallande i pris under några af de år denna berättelse omhandlar, tillverkningen deraf lemnat, synes ersättning hafva velat sökas i en större produktion, hvilken uppgått från 76,428 skeppund till 90,831 skeppund i medeltal för året och hvarvid jemväl uppmärksamheten mera än tillförene blifvit riktad derhän, att en så mycket som möjligt förbättrad vara måtte åstadkommas.
Haminarskatlen för år 1847 utgjorde 819 skeppund 11 lispund 11 U..
Med förenämnde tillökning i stångjernssmidet står ock i omedelbart sammanhang det inträffade förhållande, att tackjernstillverkningen icke allenast ökats, utan och afsättningen deraf utom länet blifvit inskränkt.
I följd af den från och med år 1845, med afseende å det under de föregående åren inträffade ogynsamma förhållande för tackjernstillverkningen, medgifne nedsättning i tionden derför, har dock tionde beloppet, som år 1842 utgjorde 4,232 SkM 19 LM 1 M., år 1847 bestigiL sig till endast 2,532 SkM. 2 LM 14 &.
Antalet af de i länet befintliga kopparverk, jernbruk, masugnar och manufakturier uppgifves i tabellerne.
Ehuru kolåtgången för bergsrörelsen fortfarande minskats genom ett mera allmänt begagnande af rostugnar, ändamålsenligare blåsmachiner och andra förbättringar, kunna dock, enär tillverkningen betydligen utvidgats, icke mindre än omkring 350,000 stigar anses hafva blifvit för besagde rörelse använde.
Den folkmängd, som vid bergshandteringen haft sin egentliga sysselsättning, kan antagas utgöra något öfver 7,000 personer.
Tillverkningarne vid bergsrörelsen inom länet under åren 1843 lill och med 1847 kunna ahses hafva i medeltal årligen uppgått till följande värden: 132| dukater å 5 R:dr 32 sk 749: e: s. 4,185 Silfver Specie Riksdaler å 2 R:dr 32 sk. ... 11,160. 3,066 SkM. 18 LM. 9| M koppar, garad samt till endel valsad eller smidd vid Avesta efter medium af priset i Stock - holm under ifrågavarande fem år, då transport och öfriga omkostnader ersältas af det högre manufaklurerings-värdet, å 129 R:dr 395,633: & 4. 311 SkU 16 LU 14f U frigrufve- och slaggsofringskoppar af lika skäl till 129 R:dr 40,226: 46: 8. 131 SkU 9 LU 9 U.
Bly, å 29 R:dr 3,812: 33: 9.
632 SkU 8 LU 14 U. grön vitriol N:o 1, å 15 R:dr 32 sk. 9,908: 7: 1 44 Sk'U 10 LU.
Salzburger vitriol, å 76 R:dr . . 3,382. 924 Tunnor rödfärg, å 5 R:dr 4,620. 938 d:o d:o ä 4: 24 4,221. 1,207 d:o d:o å 3: 16 4,023: ig. 394 d:o d:o å 2: 32 1,050: 32. 81 SkU svafvel, å 23 R:dr 1,863. 214 SkU. d:o vid Tomtebo, å 23 R:dr 4,922.
90,831 SkU stångjern och manufaktur- samt bergsmansjern, sammanslagne af samma orsak som kopparen, å 14 R:dr 1,271,634.
75,826 SkU tackjern, å 5 R:dr 36 sk 435,999: 24.
1,838 SkU gjutgods, å 16 R:dr 32 sk 30,633: 16. 401 SkU. il LU koppar vid Tomtebo, å 129 R:dr . 51,799: 45: 7. 60 SkU. 5 LU d:o vid Garpenberg, å 129 R:dr 7,772: 12. 82 SkU 15 LU d:o af andra grufve-försök, å 129 R:dr . 10,674: 36.
Summa Banko R:dr 2,294,085: 41: 10.
De till Bergsrörelsen icke hänförlige fabriker, bruk och näringar äro i tabellerne upptagna, och deras tillverkningar uppskattades för år 1847, likasom i sista berättelsen anmäldes för år 1842, till 144,000 R:dr, ehuru tobaksfabriken under liden blifvit nedlagd.
Binäringar utgöra, oberäknadt kolning, malmbrytning, hyggster af ved och virke, forsling af malm- och brnkseffekter äfvensom af andra varor till och från orten samt annan betjening vid bergverken, de flera slags arbeten, hvilka förrättas utom orten af dem bland Dalallmogen, som under vissa tider af året för sådant ändamål utvandra, egentligen från de socknar, der bergsrörelse icke idkas; spanntröskning inom och utom länet, hvarigenom vanligen betydliga förråder af spanmål anskaffas och hemföras; tillverkning af laggkärl, bålar, såll, askar, väfskedar, skåp, kistor och annat snickarearbete inom vissa socknar af Österdalarne, hvarifrån utförsel deraf under vin - 14 tern äger rum till andra orter, der dessa varor vanligen afsättas i utbyte mot spanmål; förfärdigandet af hjul, körredskap och spinnrockar inom några socknar; brytning af slip- och qvarnstenar, samt kalkbränning i andra socknar, likaså tillverkning af stål tråds-arbeten, väggur och åtskilligt svartsmide, beredning af fårskinn och tillverkning af skinnkläder, gröfre bårtäcken och mattor samt finare och gröfre linne-spånads oell väfnads-arbeten till afsalu, äfvensom i mindre man af tjära, pottaska oell salpeter.
Spånads- och väfnadsslöjden, äfvensom linodling, njuta fortfarande uppmuntran genom premier af dertill anvisade allmänna medel samt af årliga räntan å en af frunlimmersföreningen i Upsala år 1838 dertill gifven fond.
Tillverkningen af salpeter och tjära har äfven genom allmänna oell enskildt samlade medel njutit understöd, utan att den ändock blifvit höjd lill någon allmän folknäring.
De öfriga binäringarne, som ulan sådan uppmuntran tillkommit i följd af ortens läge och natur-tillgångar, bibehålla sig oförändrade i öfverensstämmelse med folkets vanor och behof.
Handel å landet idkas nu mera af bosatte köpmän lill större eller mindre antal i de liesta från städerne aflägset belägne socknar.
Om det å ena sidan måste erkännas, alt det för allmogen kan vara af fördel, att inom socknen kunna få köpa sina förnödenheter och alyllra sina alsättliga varor, utan alt förspilla tiden med färder till de aflägsnare städerne, oansedt laudthandlarens skäliga vinst på förmånligare priser å en del varor, än i städerne, allt i mån, som han derifrån är allägset boende, måste minska denna fördel; så förekommer det å andra sidan osLridigt, att tillhandahållandet inom en del socknar af en onödig större tillgång på bränvin samt andra al gammalt för allmogen okända, eller åtminstone sällsynta och Lill större delen obehötliga varor, skall hos mången obetänksam väcka onödiga och förstörande begär och behof, som menligt komma alt inverka på dess sedlighet och bergningsförmåga.
Sedan handeln vunnit den utvidgning å landet, som nu är tillåten, synes bibehållandet af tvänne, ännu årligen förekommande landtmarknader i länet vara lika öfverflödigt, som den, genom ofta oåtkomliga missbruk, lör befolkningen härstädes skadliga gårdfari handeln af personer från Borås och Ulricehamn samt trakten deromkring, hvilka, utom det att de sprida obehofliga varor inom orten, icke sällan äro i sina företag och förhållanden annorlunda än man hade skäl att önska samt, vid fråga om deras lagförande, merändels icke kunna träffas hvarken härstädes eller understundom,i uppgifne hemorten.
Under ifrågavarande fem år hafva af de i sista berättelsen ornförmälda väganläggningar följande blifvit fullbordade, nämligen: vägen från Nås genom 15 Säfsnäs till Gåsborns socken i Wermland med särskildt anslag af statsmedel för dertill erforderliga brobyggnader öfver Svartelfven i Wermland och Vesterdalselfven vid Nås kyrka, men den emellan nämnde landskap och
Dalarne dermed åsyftade lättare gemenskap har likväl ännu icke fullkomligen vunnits, i anseende till beskaffenheten af vägen från länegränsen genom Wermland till Philipstad med derå varande svåra backar, i synnerhet vid den så kallade Mägrefshöjden, hvilka dock kunna undvikas genom vägens omläggning.
Den stridighet, som uppstått om fördelaktigaste planen för en sådan omläggning, torde dock alltför länge beröfva denna landsort fördelarne af den lättade gemenskap, som vägomläggningen kommer att medföra, hvilkendera af de omtvistade sträckningarne än må blifva antagen, men hvilka sannolikt skola för
Dalorten mäst beredas genom begagnandet af den sträckning, som leder vägen genast till Philipstad utan omväg till Gåsborns kyrka.
Landsvägens omläggning delvis från Korsnäs vid Falun till Hedemora för undvikande af deremellan varande betydligare backar, med öfriga åtgärder lill förbättring inom detta län af vägen till Vesterås, hvartill 7,500
R;dr banko vid 1840 års riksdag anvisades; samt omläggning af vägen vid de i Gagnefs socken varande tvänne flottbroar, af hvilka den ena dervid jemväl flyttades, sedan visst slats-anslag blifvit för ändamålet an visad t.
I öfrigt hafva med beviljade statsbidrag företagits omläggning af landsvägen dels emellan Falun och Korsnäs af icke fullt en half mil, dels emellan Falun och Lumsheden i Svärdsjö socken å vägen till Gefle af uppbrulne nära mil, hvarigenom denna väg något förkortas och befrias från derå förut varande svåra och många backar, dels emellan Säters stad och Backa by i Gustafs socken till något mera än J mil till undvikande af några svåra backar, samt för vägens förkortande och ledandet af trafiken till och från öfre
Dalorten genom nämnde stad, dels emellan Åsmansbo och Getbo byar i Norrbärkes socken af vid pass en half mil, dels inom Jerna och Malungs socknar, allt till undvikande af svåra och för trafiken hinderliga backar, dels ock inom Venjans socken i förening med ombyggnad af bron öfver Wanån på omförmälde, från Mora socken i Österdalarne till Jerna socken i Westerdalarne ledande, landsväg, hvarigenom både för vägen och bron vunnits tjenligare läge.
Af dessa nu mera fullbordade arbeten blefvo endast de uti Jerna, Malung och Venjan till 1847 års slut fulländade.
Af vidare ifrågaställde vägarbeten, hvilka utan betydligare statsbidrag icke kunna till vägabringas, förtjena bär alt omnämnas icke allenast den Omläggning af allmänna landsvägen inom
Husby socken för undvikande af flera svåra backar, hvarom kontrakt emellan väg- och vattenbyggnads-sty - 16 reisen och socknemenigheten är afslutadt, samt omläggning af vägarne dels från Falun vester-ut genom Aspeboda och Thorsång till Stora Tuna socken, dels ock i Rättviks socken till Ore socken och Helsingland; utan äfven den väganläggning till Särna, hvartill plan är faststäld, och hvarigenom omförmälde aflägsna fjellbygd, som ofta är hemsökt af missväxt, kunde sältas i närmare förbindelse med öfriga delar af länet samt angränsande trakter af Norrige, och befolkningen såmedelst få lättare tillfälle att förskaffa sig nödiga lefnadsmedel och upplysning om ctl ändamålsenligare begagnande af de näringstillgångar, som ortens beskaffenhet kan erbjuda, samt den kommunikationsväg vester om sjön öfver Sofie Magdalene och Leksands socknars mark, hvarom den förstnämnde socknens jordägare väckt fråga och till större delen vill underhålla om den af Staten blir anlagd, enär samma väg, såsom genomlöpande för det mesta odlingsbara fäbodemarker, ostridigt skulle leda till desammas tidigare och bättre odling samt bebyggande än eljest kan komma att äga rum.
Då dessa bägge sistnämnda företag icke kunna utföras af de fattiga menigheterna uti ornförmälde
Dalsocknar, utan att den dertill erforderliga kostnad helt och hållet af Staten bestås, är bearbetandet af desamma icke vid närvarande förhållanden att påräkna annorledes än såsom undsättningsanstalter, om och när Slaten föranlåtes lemna det af missväxt hemsökte behöfvande folket nödiga arbetsförtjenster vid dessa vägars anläggning. §• 4.
Politisk Förjaltning.
Sedan sista berättelsen aflemnades har i länets Kammarverk endast den förändring inträffat, att rekognitionsskogshemman tillkommit, äfven som 12 nya qvarnar.
De med olika bidrag af Staten socknevis företagne allmänna storskiften hafva under ifrågavarande fem år fortfarande fått sprida sina för orten välgörande verkningar, då de blifvit fortsatta såsom ett oumbärligt, men äfven det mest verksamma medei till jordbrukets upphjelpande i de trakter af länet, hvarest en obegränsad hemmansklyfning och deraf uppkommen ägoblandning för jordägaren gjort en ändamålsenlig häfd af de många små och från hvarandra aflägset spridda jordlotterna lika omöjlig, som äganderätten lill desamma oviss och obevislig.
1 förra berättelsen såsom behöfligt ansedde ökade anslag 17 till- storskiftes förrältningarnes fortskyndande hafva blifvit af Kongl. Maj:t i nåder anvisade, men för det såsom Önskvärdt då jemväl uppgifne amorteringslån till begagnande för obesutne lägenheters sammanlöpande, hafva några allmänna medel efter skedd framställning icke ansetts kunna af Rikets Ständer anvisas, äfvensom icke heller Kongl. Maj:t hitintills i nåder funnit godt bifalla de för samma ändamål och angående storskiftesförrättningarnes utförande i öfrigt föreslagna förändrade och mera fullständiga stadganden, än de i ämnet förut meddelle och hitintills gällande föreskrifter.
De ^ålunda anmälda behofven uti dessa delar fortfara att gifva sig tillkänna samt blifva med hvarje år allt mer och mer märkbara.
Af de i sista berättelsen omförmälde storskiftesförrättningar är uti de tvänne socknarne nedanom Dallaget skogsdelningen genom Kongl. Maj:ts nådiga utslag förklarad i den ena socknen icke vara föremål för storskifte, ulan för laga skifte på jordägarnes enskilda bekostnad, och i den andra socknen, der storskiftet jemväl skall öfvergå skogen, böra ankomma på särskildt utförande vid laga domstol om huru mycket af den i socknen varande skog skall vid skiftet antagas till allmän delning eller till vissa bruk och lägenheter särskildt bibehållas.
Skattläggningen af den uti en af socknarne i Österdaiarne afvittrade öfverloppsmarken beror på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning af de dertill med afseende å lokala förhållanden uppgjorda grunder; den då förberedda skogsdelningen i en annan socken af Österdaiarne har blifvit verkställd, utan att någon öfverloppsmark derstädes uppkommit att afvittra, och det i den dertill gränsande större socknen förelagna inägoskiftet innevarande år blifvit afslutadt.
Derförutan har den redan 1816 företagne fäbode- och skogsdelningen, efter fullbordad afvittring i en af socknarne i Vesterdalarne, jemväl innevarande år blifvit bragt till ända, samt vid det i en af de öfre socknarne i nämnde del af länet år 1847 började skiftet inägorna blifvit byavis fördelta och jemväl i vissa byar skiftade emellan åboerne, samt äfven en betydlig del af den mycket vidsträckta skogen affattad.
Utaf de i tabellen upptagna hemman och lägenheter tillhöra Kongl, Maj:t och kronan mantal jemte en mjölqvarn och ett fiske, samt åfc? hemman fromma stiftelser.
Antalet af de i förra tabellen upptagna oskattlagda bebyggda torp och lägenheter har i den nu afgifna blifvit nedsatt derigenom, att några sådane lägenheter, efter att af den jordägare, å hvilkens ägor de varit belägna, hafva blifvit å andra personer öfverlåtne, till jordägaren återgått och i följd deraf sedermera inbegripits uti det för hela egendomen angifna uppskattningsvärde, Berättelse öfver Stora Kopparbergs
Län för åren 1843—1847. 3 18 I länet finnas 14 posthemman samt 32 gästgifvaregårdar oell 18 skjutsombytesställen.
Likasom vid förra berättelsen, är, med afseende å innebafvande hemmantal, förhållandet emellan sjelfägande jordbrukare och arrendatorer såsom femton till ett, och har den tillförene uppgifne beskaffenheten af vanligast förekommande arrenden äfvensom landtböndernes utkomst icke förändrats.
Ehuru utaf dessa Roteringen är öfver länet ojemnt fördelad, har detta missförhållande städse blifvit i möjligaste mån afhjelpt derigenom, att hemmansränta och faslighets-bevillning, i förhållande dertill, blifvit åsatte.
För jernverkens taxation till bevillning torde dock ett lägre minimum vid vinstberäkningen, än det nu gällande, böra stadgas, enär vdd de mindre förmånliga bruken understundom inträffar, att dessa såmedelst blifvit skattade till ett fastighetsvärde, öfverstigande det pris, hvartill de kunnat försäljas.
Yärdet af de i tabellen upptagna onera är grundadt på vederbörandes med krono-räkenskaperna och tillgängliga handlingar jemförde uppgifter.
Under titeln diverse onera inbegripas folkskoleafgift, kurhusmedel, riksdagsmans arfvode, brandstodsmedel, allmänna byggnaders underhåll, skottpenningar och premier för rofdjurs fällande utom skallgång m. m.
Så vidt möjligt varit, har uppskattningsvärdet och bevillningen af jord, egendom, bergverk och särskilda lägenheter blifvit, i enlighet med formulärets föreskrift, i tabellerne utfördt; hvaremot öfriga skatter måst i ett sammanhang upptagas, såsom i de flesta socknar inom länet utgående på rote.
Den personela bevillningen har dock, för så vidt det låtit sig göra, blifvit specifikt upptagen, och äro 1847 års räkenskaper dervid följde.
Vid Falu högre lärdoms-skola har länets ungdom fortfarande ägt att njuta undervisning.
Antalet af lärjungar har i medeltal under hvarje läse-år af ifrågavarande tid uppgått till 124.
Lärarestaten har under samma tid åtnjutit i löne-anslag 266 tunnor 22|l kappar kronotionde spanmål å 6 R:dr tunnan, räntor af donerade medel och enskilda anslag, tillsammans 108 R:dr 16, samt ett fyllande anslag af statsmedel, som år 1847 utgick med 1,039 R:dr 41 sk. 5 r:st banko, inberäknadt såväl 100 R:dr såsom ersättning för indragne djeknepenningar, som ock 240
R:dr berörde mynt som blifvit anvisade till aflöning för en andre lärare i apologistklassen, hvars anställande i anseende lill lärjungarnes ökade antal funnits i nämnde klass oundvikligt.
Med afseende å vidsträcktheten af detta län och detsammas folkmängd vore det önskligt, att, genom utvidgning af denna bildningsanstalt till ett fullständigt eiementar-läroverk, länet i sådant afseende kunde beredas enahanda fördelar, som lillgränsande, mindre folkrika och vidsträckta län redan åtnjuta. 19 Inom socknarne meddelas undervisning i öfverensstämmelse med föreskrifterna i Kongl, stadgan om folkundervisningen af den 18 Juni 1842 samt de reglementen, som, lämpade efter förhållanderna inom hvarje särskildt distrikt blifvit af stiftets konsistorium gillade och godkända, derest icke på ett och annat ställe uppkomne stridigheter eller andra hinder fortfarande fördröja en fullkomlig tillämpning af högstberörde nådiga stadga.
De i vissa socknar förut anställde skol-lärare med aflöning dels i anslag af kronotionde, dels i bidrag af socknemännen samt skyldighet till någon bestämd presterlig tjenstgöring, bibehålla antingen sina förut innehafde befattningar oförändrade, eller hafva öfvertagit folkskolelärarnes kall enligt den åberopade stadgan.
Ungdomens öfning i slöjder äger fortfarande endast rum på förut uppgifvet sätt genom anhöriges och grannars undervisning och biträde.
Den praktiska bergs-skolan i Falun åtnjuter fortfarande, dels af staten, dels af bruks-socieleten, ett sammanräknadt belopp af 10,500 R:dr banko årligen till lärarnes aflöning, stipendier och understöd för elever samt inköp af böcker, materialier, modeller och redskap m, m.
Tvänne lärokurser, hvardera om 2 år, fulländades under den tidrymd, som är föremål for denna berättelse, och den tredje kursen börjades med år 1847; under tiden hafva tillsammans 8 stipendiater och elever samt 37 extra elever vid denna läroanstalt njutit undervisning, deribland 3 finnar samt 2:ne af Kongl. Majit till läroverkets begagnande kommenderade Artilleri-officerare.
Öfver ordning och sedlighet hafva uppsyningsmännen i byarna och kyrkoråden fortfarande vakat; och, tillika med desse, enligt derom gällande föreskrifter, presterskapet och kronobetjeningen, hvad helsovården beträffar.
För läkarevården å landet äro anställde tre provincialläkare, boende en i Falun, en i Hedemora och en vid Nås kyrka i Vesterdalarne, samt en extra provincialläkare i Österdalarne, som bor i Rättviks socken, hvarförutan en i Vestra bergslagen boende af enskilde lönad dislrikts-läkare tillika ansvarar för provincial-läkare göromålen derstädes.
I Falun är länets lazarett och kurhus och der bor äfven den af slaten med 50 R:dr Banko aflönade djurläkaren.
I vestro Bergslagen O O af några fä socknars invånare.
Fattigförsörjningen har blifvit besLridd på förut öfligt sätt, då fattigvårdens ordnande, i öfverensstämmelse med Kongl.
Förordningen den 25 Maj 1847, intill nämnde års slut i allmänhet icke kunnat hinna att derutinnan verka någon väsendtlig förändring, helst flerehanda stridigheter i afseende på författningens tillämpning sig yppat och blifvit här afgjorde, men ankomma på ytterligare pröfning.
, är särskild djurläkare anställd med lönebidrag 20
Då missväxter och menliga konjunktur-förhållanden, hvaraf länet icke sällan hemsökes, öka de behöfvandes antal och svårigheten att afhjelpa deras nöd, måste det äfven hädanefter inträffa, att flera bland länets faltigvårdssamhällen sakna förmåga alt lemna sina fattiga det understöd, som deras belägenhet påkallar, äfvensom att ställa säkerhet för återgäldandet af den undsättning, hvarmed staten då anses böra biträda.
I sådana fall torde allmänt gagneliga arbetsföretag inom orten böra af staten tillhandahållas och bekostas samt för. länets nordliga socknar, hvilka oftast äro för sådana olyckor genom missväxt blottställde, ständigt linnas förberedda, så att fattig vårds-styrelsens omsorg och ansvar kunde få inskränkas lill medlens användande och arbetets utförande i öfverensstämmelse med den derför upgjordeoch fastställde plan.
Den nödhjelps-kassa, som för 22 af länets socknar, i Ofvan och Nedan Siljans, Säters läns och Vesterdals fögderier, med undantag af en socken i sistnämnde fögderi men med tillägg deremot af en socken i Kopparbergs fögderi, bildades af behållningen utaf de gåfvor, som tillföljd af framlidne Erkebiskopen m. m.
Doktor J. O. Wallins uppmaningar år 1838 insamlades till den då nödställde
Dalallmogens understöd, utgjorde vid 1847 ars slut en behållning af 29,897 R:dr 4 sk., oberäknadi de medel, som särskildt blifvit ställda under nödhjelps-kassa-direklionens förvaltning, hvaribland, vid nyssnämnde tid, behållningen af de år 1813 i Skåne samlade medel till understöd för nödlidande i Dalarne uppgick till 6,295 R:dr n sk, och af de medel, som till följd af enkefru M. L.
Svenssons i Jönköping teslamenlariska förordnande äro bestämda till understöd för vissa fattige i Mora, Rättviks och Leksands socknar medelst en årlig utdelning af 1 tunna råg och i tunna sill till hvarje sådan fattig, utgjorde 13,077 R:dr 37 sk. allt Banko.
I öfrigt har direktionen användt de inflytande ränlemedlen till utdelning af mjöl genom fattigvårds-styrelserna till sådana fattiga i socknarna, hvilka af sjukdom eller eljest sakna förmåga att sig sjelfva försörja och äro utan vård af anhöriga; till understöd för binäringar och uppmuntran åt nitiske barnalärare, samt skickliga, men fattiga skolbarn bland allmogen, äfvensom till nedsättning i priset å utsädes råg och foderväxtfrö åt allmogen, samt lill inköp och utdelning till socknarnas boksamlingar af skriften Läsning för folket, genom begagnandet hvaraf några socknars invånare tillegna sig åtskilliga nyttiga kunskaper samt ett gagneligt och bildande tidsfördrif på lediga stunder.