Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter Utskottens öfvertygelse tillhörer denna undervisning, både såsom rättighet och skyldighet, församlingens Prest i kraft af hans embete, och om lian i sin fulla lefvande betydelse uppfattat vigten deraf och i sin verksamhet söker uttrycka den, blifver lian verkligen, hvad han bör vara, en faderlig vän för både gammal och ung, allas faderligt sinnade lärare.
Han kommer genom det tidiga öfvertagandet af barnens religiösa undervisning i det lyckligaste tillfälle, att under hela barndomsåldern småningom till allt större värma, klarhet och omfattning i den innerligaste förening, utbilda den religiösa känslan och begreppet, och behöfver ej, såsom nu ofta är fallet, när han emotlager natlvards-ungdomen, begynna med alldeles okunniga och outbildade, hvilka det är omöjligt att på den korta förelagda tiden göra fullt beredda till inträde i verlden, såsom sjelfständigt handlande menniskor.
När tillika, såsom naturligt är, Presten bar sig i allmänhet ålagd den ständiga föi äldravården och vaksamma uppsigten öfver Skolan, fästas derigenom på det enklaste sätt det nära föreningsbandet emellan de bägge inrättningar, som närmast äro beräknade att befordra menniskoslägtets andliga utveckling, Kyrkan och Skolan.
I följe häraf få Utskotten tillstyrka , att, ehuru utanläsning i Skolorne af Cateches m. m. bör ega runi under Lärarens ledning, det likväl måtte åligga vederbörande Presterskap att meddela barnen undervisning i Religionen, serdeles så vidt den afser dess tillämpning på bjerta och lefverne, samt att för sådant ändamål infinna sig uti de Fasta Skolorne minst en gång i hvarje vecka och i de ambulatoriska lika ofta, derest icke locala förhåll inden och andra omständigheter lägga för svåra hinder i vägen.
Hvad den Läro-method beträffar, som för öfrigt vid så väl de Fasta som de ambulatoriska Skolorna må följas, anse Ulkotten Vexel-undervisnings-meLhoden vara under nu befintliga förhållanden, tjenligast och med Stats- samt Allni.
Besv. och Elon -Utskottens Betänkande, N:o 5.
a 3 Skol väsendets afsedda organisation mest förenlig; hvadan ock Utskotten tillstyrka , att meranämnde method, under iakttagande af de modificationer, hvartill läro-ämnenas beskaffenhet kan föranleda, deslo heldre måtte antagas, som tillfälle derigenom herodes för meddelandet af undervisning åt så många barn, Skolorna kunna inrymma. §• 13.
Utskotten hafva redan i 7 §. uttalat sin öfvertj^gelse om nödvändigheten, att hvart och ett barn inom skol-åldern bör af föräldrar eller målsmän tillhållas att flitigt Skolan begagna, och Utskotten hafva i sådant ändamål föreslagit det i samma §. upptagne minimum af kunskapsmått, såsom villkor för utgående från Skolan.
Men Utskotten befara, att denna fordran af kunskaper icke alltid skall leda till det afsedda målet, derest ej andra åtgärder dessutom vidtagas, när skolgångs-skyldigheten sättes å sido.
Bland de medel, som i främsta rummet torde verka till håg för läsning och täflan barnen emellan, räkna Utskotten uppmuntringar och belöningar; och Utskotten få derföre föreslå, alt tjenliga böcker, till anskaffande hvaraf församlingarne, titan serdeles svårigheter, torde kunna bereda tillgångar, måtte utdelas åt de barn, som genom flit, skicklighet och ett godt uppförande utmärka sig.
Hufvudsakligaste hindren för skolgångs-skyldighetens uppfyllande anse Utskotten vara fattigdom, eller tredskande.
Hvad nu förstnämnde hinder beträffar, få Utskotten tillstyrka, att de barn, hvilkas föräldrar eller målsmän icke ega tillgång att bekosta deras kläder, underhåll vid Skolan och nattläger, varda af församlingens Fattig-cassa understödde, äfvensom att sådane barn må, sedan de inhemtat färdighet uti innanläsning, ega frihet att blott en eller tvänne gånger i veckan Skolan bevista, likväl endast under det förbehåll, att deras föräldrar eller målsmän gjort sig kända för sedlighet, för skicklighet att uppfostra barnen, och för nitisk vård om de - 24 Stals- samt Allm.
Bcsv. och Ekon.-Utsliottens Betänkande, N:o 5. ras undervisning.
Den här raedgifna inskränkningen af skyldigheten för föräldrar och målsmän alt hålla barnen till daglig skolgång, må äfven ega rum för barn, hvilka antingen genom för långt afstånd eller genom en oblid årstid hindras att Skolan alla dagar besöka; börandes, i Utskottens tanka, hvar och en husbonde vara ansvarig, att dess tjenstelijons och stat-torpares barn icke blifva i saknad af det underhåll, som utgör villkoret för möjligheten att af skol-öfningarne sig begagna.
Vidkommande åter det hinder för skolgångs-skyldighetens uppfyllande, som genom tredskande uppstår; så och ehuru Utskotten emotse att Folk-skolans ändamålsenliga organisation i allmänhet skall tillvinna den förtroende, likväl och som Utskotten måste antaga möjligheten af de fall, då icke fattigdom, utan endast tredskande, å föräldrars eller målsmäns sida, att uppfylla gifna föreskrifter, verkar till eftersättande afskolgångs-skyldigheten, hvarigenom både
Communernas hopp om barna-undervisningens framgång och deras uppoffr ingar för ändamålet skulle gifvas lill spillo, hafva Utskotten , i hvilkas tanka Communerna ega rätt att, när andra förfoganden frugtlöst utfallit, använda tvång, ansett sig böra hemställa: i;o att barnens föräldrar eller målsmän böra undergå varningar först af presterskapet och, der sådant ej hjelper, af Kyrko-Råd eller Communal-styrelse, i händelse en sådan framdeles blifver organiserad; 2:0 att, om dessa varningar blifva frugtlösa, barnen sko la från föräldrarne skiljas och till vårdande åt enskilde personer öfverlemnas; 3:o att barnens underhåll , jemte skol-penningarne, må hos föräldrarne eller målsmännen i laga ordning utmätas; och 4:o att en lista på föräldrarne till de barn, som icke skolgångs-skyldigbeten uppfylla, bör från predikstolen i församlingens kyrka uppläsas. Härjemte få Utskotten tillstjnka; i:o att en skol-längd å de inom hvarje församling befintlige barn, som i skol-åldern inträdt, bör upprättas; 2:0 Stals- samt Allm.
Besv. och Ekon.-LJtshottens Betänkande, JV'.o 5. 20 2:0 att dessa alla böra dagligen i Skolan sig inställa, med undanlag af de barn, hvilkas föräldrar eller målsmän anmält dem att blifva undervisade hemma; i hvilket fall de väl be» frias från skolgång, men mäste vid de allmänna skol-förhören sig inställa, för att pröfning undergå, huruvida denna hemläsning i noggranhet och omfattning skol-läsningen någorlunda motsvarar, då i vidrigt fall skolgång till följande läse-lerrnin dem åligger; 3:o att barnen böra bevista Skolan den tid på dagen, som Skol-stjnelsen kan för undervisningens meddelande bestämma, så framt icke barnens föräldrar eller målsmän gifva tillkänna förfall, hvilket af Skol-läraren antecknas på en lista, som vid hvarje veckas slut till församlingens Kyrkoherde inlemnas; samt 4:o att ofvannämnde Skol-längd bör från predikstolen, vid början af hvarje termin, uppläsas. §■ *4- I sammanhang med ofvan uppgifne förslag och controller, i afseende på skolgångs-skyldiglietens uppfyllande, anse Utskotten något förfogande nödigt, hvarigenom den undervisning, barnen inhemtat, må äfven, sedan de blifvit fria från skyldigheten att bevista Skolan, i minnet bibehållas; och Utskotten få, till vinnande af ett sådant ändamål, föreslå, att om Söndagarne, när så ske kan, undervisning må meddelas af vederbörande Presterskap och Lärare, icke allenast uti Religionen, utan också uti öfriga för Skolorna föreskrifna läro-ämnen, samt att, vid dessa tillfällen, förhör böra med ungdomen anställas; hvarjemte Utskotten anse sig böra uttrycka den önskan, att för skol-undervisningens fortgång och befrämjande, Socken-bibliotheks inrättande måtte uppmuntras.
St, Prot. 1840, 4 Sami. i Afd. 3 Haft. 4 *6 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens betänkande, N'.o 5. §. i5.
I sammanhang med hvad Utskotten i det föregående hemställt och tillstyrkt,, rörande folk-undervisningen i det hela, torde det tillåtas Utskotten yttra, att det väl icke må förvägras enskild man eller qvinna att inrätta Skola ; men Utskotten få tillstyrka; att anmälan derom bör göras hos församlingens Skol-styrelse; att den sökande bör vara välfrejdad och ega den skicklighet, som för undervisning erfordras, samt att en sådan Skola bör, hvad undervisningen angår, lyda under Skol-styrelsens inseende. §. 16.
Vidkommande disciplinen inom Skolorne, få Utskotten vördsamt föreslå följande allmänna bestämmelser: 1:0 att, som Gudsfruktan är grunden för all god ordning, bön och sång böra börja och sluta skolöfningarne hvarje dag ; 2:0 att Skol-läraren väl eger, när det så nödigt finnes, utdela aga, men alt han dervid skall iagttaga elen yttersta varsamhet, och låta sig angeläget vara att genom ordning och alfvar göra agan så umbärlig, som möjligt är; börandes dock oärlighet och lögn lämpligt bestraffas ; 3:o att Läraren aldrig må tillåta sig någon misshandling å barnen , och att, i händelse sådant inträffar, Läraren bör, derest barnets helsa ej lidit mehn, af Skol-Directionen alfvarligt tilltalas, men, om barnet blifvit skadadt till helsan, ansvara inför allmän
Domstol ; 4:0 att föräldrar eller målsmän, som förmena sig ega fog till klagomål öfver Skol-läraren, föranledde antingen af hans sätt att behandla barnen eller af andra förekomna anledningar, icke må med sina anmärkningar vända sig directe till Läraren, utan endast anmäla sina klagomål hos vederbörande Presterskap eller Skol-Direction, som det skall åligga att, efter inhemtad kännedom af förhållandet, i lindrigare fall Stats- samt Mim.
Bcju. och Ekon.-Utskottens "Betänkande, N:o 5. 27 göra Läraren tjenliga föreställningar, och i mål af svårare beskaffenhet låta emot honom åtal i Jaga väg anställa ; samt 5:o att Skol-Directionen för öfrigt bör tillse, att Lärarne uppfylla de dem, såsom sådane, åliggande skyldigheter. §• *7- I afseende på handhafvandet af anstallerne för folk-undervisningen och uppsigten derå, få Utskotten hemställa : 1:0 att i hvarje socken eller större Skol-district skall finnas en Skol-styrelse, bestående dels af Kyrkoherden, såsom.
Ordförande och ansvarig för det Protocoll, som vid Styrelsens sammanträden föres, och dels af ledamöter, hvilka af församlingen väljas; hörandes denna Skol-Styrelse icke allenast vaka deröfver, att undervisningen inom socknen samvetsgrant besörjes, utan också hafva inseendet öfver alla de angelägenheter, som med Skolan stå i beröring; 2:0 att åt Biskopen och Dom-Capitfet inom hyarje Stift upp.* drages att, i förening med den dem i allmänhet anförtrodde vården om undervisningsverken, sorgfälligt tillse verkställigheten af anstalterna för folk-undervisningen, samt vaka öfver deras ledning och utveckling till den vigtiga bestämmelse, sorn dermed åsyftas; 3:o att
Berättelse om förhållandet med folk-undervisningsanstalterna af Kyrkoherdarne, livar för sin församling, årligen ingifvas till Biskopen i Stiftet, som dem insänder till Chefen för Ecclesiaslik-Departementet, jemte eget .utlåtande i ämnet, med föranledande af dessa Berättelser och den kännedom, Biskopen för öfrigt inhemtat.
Slutligen få Utskotten erinra att, ehuru sorgfälligt Utskotten bemödat sig att föreslå stadganden, som öfverallt måga finnas tillämpliga, måste Utskotten föreställa sig, att, å en och annan ort, serskilda hinder för tilllämpningen skola möta, som det icke varit möjligt att nu taga i beräkning, men som måste föranleda till undantag, der de af vederbörande embetsmyndigheter bekräftas, 26 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5, Och anse sig Utskotten hafva härigenom besvarat, så väl de i det föregående upptagna motionerne, sorn de utlåtanden och yttranden, hvilka, vid moiionernes föredragning i Riks-Stånden, af åtskillige Stånds-Ledamöler blifvit i ämnet afgifne.
Stockholm den 29 Juni i84o. STOCKHOLM, Elmcns och Granbergs Tryckeri. 1840.
Betänkande, N:o 5.
x Emot Betänkandet anmältes följande Reserv a t ion er: 1:0 Af Herr Friherre Hamilton, H.:
”Emot de sammansatta
Ut skottens beslut, hvarigenom det i 4- §•
3. mom. stadgade minimum af Skollärare-lön nedsattes från 20 till 16 t:r spanmål, reserverar jag mig på den grund, alt jag anser det orätt, sedan de fordringar å kunskap, som af en Skollärare måste uppfyllas, innan han kan såsom sådan antagas, blifvit af Utskotten så mycket förstorade, som det nu blifvit beslutadt att ej fastställa ett deremot någorlunda svarande minimum af lön, så att det ej må stå sockne-menigheterne fritt att till den person, åt hvilken vården om deras barns bildning är anförtrodd, anslå en lön, sora knappt motsvarar de lönevillkor, som i de fleste af Rikets provinser äro af nöden för erhållande af en vanlig arbetsdräng.” Härmed förenade sig Herr Contracts-Prosten Sylvan och Herr Prosten Ahlqvist. 2:0 Af Herr Tersmeden, G. B.: ”Jag reserverar mig emot nedsätt ning af den af Utskotten föreslagna minimi-lön af 20 till 16 t:r eller dess värde, för Läraren i Folkskolan.
Jag skulle hafva yrkat votering härom, om jag ej trott, att det nära nog är indifferent, till hvad belopp detta minimum bestämmes, så snart det understiger det, hvarunder jag tror Communerne rimligen och möjligen ej kunna få en Skollärare, med nu föreslagne fordringar i afseende å kunskapsmått.
Jag vill ej, såsom skett, jemnföra en Skollärare, och således ej eller de lönevillkor, af hvilka han hufvudsakligast kommer att hafva sitt uppehälle, med en eller annan ur arbetsklassen, utan hemställer blott, huruvida någon, med uppfostan lika med den för en Skollärare nu föreslagna och utan tillfälle att kunna med sina händer något förtjena, rimligen, äfven under de mest tarfliga lefnadsförhållanden, skall kunna subsistera af den föreslagna lönen, som under vanliga pris motsvarar 160 och sällan öfverstiger 200 lhdr R:gs.
Kan, såsom jag tror, en ogift person ej af denna lön lefva, huru mycket mindre skall icke en gift person och som eger barn kunna göra det?
Och medgifvas måste, att det är fördel för Skolan, om den förestås och vårdas af en person, som sjelf eger barn och derigenom en ökad erfarenhet i behandlingen af barn.” Bih. till R- St.
Fröt. 1840. 4 Sami. 2 Afd. 4 Ilåft. 1 2 Stats- samt yJllm. Bcsv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 5. 3:o Af Herr Tersmedens C. B.: ”Jag förenar mig med Professor Thomander i dess reservation,! hvad som angår Skolmästare-seminarierne, jemte Föreslåndarnes tjensteåligganden och löneförmoner; samt reserverar mig emot Sammansatte Utskottens i 13. §. yttrade stränga föreskrift, i afseende å husbönders ansvarighet för tjenstehjons och stat-torpares barns underhåll, emedan jag tror, att denna kommer alt skada just dem, man velat hjelpa, ty följden torde blifva, att den med mångå barn begåfvade och i följd deraf fattiga arbetaren, genom ett sådant stadgande, kommer att sakna tjenst och på sådan grund med hela sitt hushåll falla fattigförsörjningen till last.” 4:o Af Herr Friherre Leijonhufvud, yl.; dels att han icke kan instämma i den af Utskotten uttalade åsigten, alt Communerne hufvudsakligen tillkommer att bekosta folkundervisnings-anstalterne, utan anser detta åliggande omedelbart tillhöra Staten, dels att lian, i frågan 0111 den kunskapsgrad, som må fordras af hvarje samhällsmedlem, åberopar Herr Prosten Åstrands reservation vid det Betänkande om fattigvården, som ser skilde Committerade sistlidet år afgifvit. 5:o Af Herr Ribbing_, Arvid: ”Betänkandet, förträffligt till sin syftning, innefattar dock åtskillige förslag, sorn möta hinder i verkställigheten.
För att undanrödja dessa, hafva andra förslag blifvit framlagde; men nitet eller ömtåligheten att bibehålla Betänkandet oförändradt, sådant som det, från början färdigt, af Ordföranden blifvit föredraget för Utskotten och der på få timmar genomgånget, har icke lemnat dessa motförslag något inrymme. iN i tet för saken folkundervisningen, framställer dem nu för Rikets Folk-ombud, samt begär för dem en mildare behandling och deras behjertande. 1. §.
4- morn.
Utskollen vilja hafva åtta månaders oafbruten lärotid; jag blott sex, och hvarannan dag deraf för gossar, hvarannan för flickor.
Mina skäl äro: 1:0.
Under en tid af året, December och Januari, är antingen mörka dagar, kallt väder, slaskigt väglag; under en annan, såsom Maj, Juli, Augusti och September, planterings- och skördetid, då barnen, såsom vid potales sättning och upptagning m. m., behöfvas hemina. 2:0.
Barnen orka icke att gå hvarje dag till skolan, då vägen är lång. 3:o.
Då tle hvarannan dag få torka sina kläder och skodon, bevara de bättre hälsa och bibehålla munterhet.
Man må icke förgäta, att gångstigarne ofta, äfven under torka, leda genom sumpiga trakter och vad.
Betänkande} N:o 5. 3 4:o.
Barnen skiljas icke alldeles fran hemmet, då de under fyra dagar i veckan äro bland föräldrar och syskon, och få blanda uppläsning med husliga göromål. 5:o.
Det är mindre våda för osedlighet, då ungdom af olika kön ej sammanföras vid skolan, under vandringarne dit och på hviloställen. 6:o.
Skol-barnens antal blir troligen större och de flyttbara Skolornes behöflighet mindre, när barnen icke så ofta behöfva att gå en lång skolväg.
Samma Skolhus och Skolmaterialier blifva ock ti 1 lräck 1 ige för ett dubbelt antal barn, när könen åtskiljas. 7:0.
Erfarenheten har ådagalagt användbarheten af hvarannan dags läsning i den förträffliga Folkskolan å Grefve Hamiltons egendom Lyckås i Jönköpings Län.
Jag hade dessutom vid denna punkt önskat ett stadgande, som bestämde vissa skoltimmar på dygnet, afseende, att barnet före afgåendet till Skolan och efter hemkomsten kunde laga sina egentliga måltider för dagen och således slippa att medtaga annat, än ett stycke bröd till Skolan.
Förödmjukelsen eljest för det i detta afseende mindre väl utrustade barnet, kif, täflan och osämja hör nemligen undanrödjas, ej mindre bland barnen än deras föräldrar.
Den oordning och osnygghet, som matsäckarne skola åstadkomma i Skolan, der icke ett serskildt matrum i skolhuset är anbragdt, böra äfven undvikas.
Om skoltimmarne icke utsättas så, att matsäckar kunna undvikas, så är till befarandes, det svårigheten att dermed förse de fattigare barnen eller att förskaffa dem matredning på stället, skall vålla, att skolundervisningen förfelas just för dem, som bäst behöfva henne eller de torftige. 3. §. 1:0.
Jag har trott, att de, som skulle blifva Folklärare borde såsom här i Stockholm och andre Stifts-städer, undervisas i sjelfva Folk skolan af hennes Föreståndare, under SLifts-styrelsens uppsigt, och att, då denne Föreståndare, som borde få ett lämpligt arfvode, hade en Underlärare till sitt biträde jemte sjelfve Skollärare-eleverne, Utskottens förslag att tillsätta en serskild tjensteman med 5oo R:drs lön i hvarje Stifts-stad, för att, alldeles skiljd från folkskolan, i serskildt Seminarium undervisa Folklärare, vore onyttigt och onödigt, emedan det just är i Folkskolan, som denna undervisning bör meddelas. 4. §. 3:o.
Då lön är bestämd i säd, har jag trott, att de församlingar, der ortens sed är att äfven med andra varor aflöna Lärare och Kyrko betjening, dervid borde få bibehållas, blott, att ett, mot den utsatte spanmålen svarande värde erlades.
Besv.-ocli Ekon.-Utsk. Betänkande, JY:o 5. 4. §. 7:0.
Jag har trott, att för en rättare fördelning af Statsanslaget lill Skolorne och bedömmandet af hvilka bland dem, sorn vore mest behöfvande eller förljente af understöd, allas anspråk först måste varagifne, för att komma under samlidig pröfning, och således en viss lid föreslås, hvarinom de borde underdånigst hos Kongl.
Majit framställas, emedan någon rättvisa, som sagdt är, eljest blir omöjlig. 6. §.
Jag har trott, att, i stället för den föreslagne pensionen åt Skol-lärare, denne, gammal och till Skollärare-kallet oförmögen vorden, kunde utgöra det eljest serskildt i Utskottens Betänkande föreslagne Klockare-biträdet, och att i alla fall pensions-anstalter, om de skulle komma i fråga, borde Stiftsvis upprättas. 8 §.
Mig har synts, det rättigheten att hålla barn till skolgång ej bordt, som Utskotten föreslagit, bestämmas från 7 till 9 år, utan först från g till 12 års ålder, ty man bör ej genom förtidig skolgång hindra kroppens utveckling hos den , hvars näringsfång oftast skall blifva kroppsligt arbete, och barnen äro dessutom sen växte och små, när födan är klen. 10. §.
Utsatte minsta kunskapsmåttet ansåg jag böra vara lika för stad och land. j3. §.
Belöningar, som omnämnas för flitige barn, borde just icke företrädesvis utsättas i böcker.
Andre mot läsning omvexlande uppmuntringar, innefattade en större lockelse för barnasinnet, såsom skor och klädespersedlar, hvilka vanligen äro dem behöfligast och kärkomnast. 16. §. 2.
Stadgarne om stryk eller aga i Skolan, aldraminst för läsning, och laga åtal mot Skol-lärare, om han är för sträng, hade jag trott böra ur förslaget utgå, men att, om något ändtligen derom skulle stadgas, det borde heta: ”Aga må i allmänhet inom Skolan icke ega rum.” Först då kan den komma i fråga, när varningar föregått och den, som sig derefter ej rättat, blifvit satt i serskild klass, gemenligen straffklassen kallad.
Detta har varit det hufvudsakligaste under ärendets handläggning, hvaruti jag varit skil jag tig, oberäknade mindre frågor, deribland, att främmande ord och talesätt icke bordt användas, såsom Commun, då allmänhet, likasom för ambulatorisk, flyttbar, motsvarat uttrycket och kunnat sättas i stället.” 6:0.
Af Herr Biskop Agardh: ”Det är egentligen i en enda punkt, som jag skiljer mig från Utskottens förslag; men denna punkt är så väsendtlig, att jag nödsakas blifva i min reservation vidlyftigare än vanligt.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, JV:o 5.
5 Utskotten hafva i en allmän sats i inledningen af Betänkandet förklarat sig erkänna föräldra-undervisningens vigt.
Det oagtadt, synes det mig ovedersägligt, alt, så framt det förslag, Utskotten framlagt, antages af Konung och Ständer, måste just genom dess verkställande och utförande all föräldra-undervisning komma att upphöra i Sverige, likasom den icke finnes i de länder, der Skolor af det slag, sorn Utskotten åsyfta, äro allmänt införde.
Det var ganska naturligt, att den stora fullkomlighet, hvartill folkundervisningen synes hafva hunnit i närliggande länder, synnerligen i Sachsen och Preussen, skulle, då fråga blef om en organisation i stort af folkundervisningen i Sverige, företrädesvis ådraga sig Utskottens uppmärksamhet, samt äfven betragtas såsom ett slags mönster, hvartill vår egen, med vissa af local-förhållanden påkallade förändringar, borde närma sig, så mycket som möjligt.
Men folkundervisningen i Sachsen och Preussen om den ej alldeles förbjuder föräldra-undervisningen, tager den densamma åtminstone icke i beräkning, och den gör densamma nära omöjlig genom det stadgande, att föräldrarne skola bevisa, att barnen erhålla samma slags undervisning, sorn i skolan, så framt barnen skola vara fria från skol-gång; och i Sachsen är genom lag stadgadt, att föräldrarne, icke utan serskild tillåtelse, få befatta sig med sina barns undervisning.
Barnens skol-pligtighet, som alla af allmogen äro skyldiga att underkasta sig, tager i dessa länder sin begynnelse redan vid 6:te eller ^:de året och slutar vid dess fyllda \\ år.
Öfver barnens dagliga närvaro i Skolan hålles sträng hand, så att Police-betjenter föra de tredskande lill Skolan, och, der ej förmaningar hjelpa, ålägges böter, och, der de ej kunna åstadkommas, straffas försummelsen med allmänt. arbete eller fängelse-straff.
— När föräldrarne behöfva hafva barnen hemma i deras arbete, skola barnen på hvilotimmarne mellan arbetet i stället emottaga undervisning.
Endast åt fattiga föräldrars barn lemnäs häruti någon eftergift.
I Sverige har i everdliga lider utvecklat sig ett helt och hållet olika folk-undervisnings-system, som har sin fasta grund uti en allmän öfvertygelse hos folket, att det är föräldrarnes ovillkorliga pligt och äfven rätt att sjelfva besörja sina barns undervisning, antingen genom egen handläggning deraf, der det låter sig göra, eller genom personer, hvilka man tilltrodde förmåga dertill, under föräldrarnes uppsigt, samt i barnens hem, eller i granskapet deraf.
Denna pligt uppfylldes från urminnes tider af Svenska allmogen med sådan trohet och framgång, att, när man för 4<> år tillbaka 6 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 5. började allmännare arbeta på Folk-skolors införande i Sverige, stod Svenska folkets upplysning på den punkt, att fa personer ftin nos bland allmogen, som icke kunde läsa och kände sina Chrislendoms-stycken, samt dessutom funnos många, som kunde tillika skrifva och räkna.