Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med framställningen af föregående jemkningsförslag, få Utskotten förena den vördsamma anmälan, att Två Stånd stannat i deras beslut emot två, i följande frågor, nemligen : angående redaclionen af 6 Gap, a §. 10 Cap. 1 §. 10 Cap. 3 §. ra Cap. 1 §. 18 Cap. 9 §. och 18 Cap. i3 §. hvilka frågor, jemlikt 87 §."Regerings-Formen, således förfalla.
Tvänite
Ledamöters serskilda mening i ämnet bifogas.
Stockholm den 26 November 1829.] 12 Lag- s. Allm. Basv.- o. Oec.-TJtsh. Uti.
Herr Friherre Cederström, Jacobj reserverade sig i detta anine pä lika sätt, som vid nedanstående Betänkande, N:o 67; hvarmed Herr Grefve Oxenstjerna sig förenade.
Ankom till Exp. Utslt. d. 3 Dec. 1829.
Utlåtande, med förslag till jemkning uti respective Rihs-Ståndens beslut, rörande Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, med öfverlemnande af förslag till nj Prest vals-Förordning. öfver Lag- och Oeconomie-Ulskottens senare Betänkande uti detta ämne, N:o 60, som, med afstyrkande af det senare till Rikets Ständers granskning i Nåder öfverlemnade alternativet för Prestsysslors tillsättning, utan försarnlingarnes val, innehöll Utskottens förslag till vissa rnoditicaticner uti det förra alternativets serskilda stadganden, angående hittills ölliga Prestval, hafva de respective Riks-Stånden stannat uti skiljaktiga beslut. llöglojlige Riclderskapet och Adeln har med Högvördige Preste-Ståndet förenat sig Lag-y Allm. Betsv.- c. Oec.-Ulsk.Utl.
N:o 67. i3 uti bifall till Utskottens Betänkande, med följande af sistnämnde
Ständ föreslagne lör indringar eller t i 1 lä « « uti Författnings-fÖrsbiget:
Vid slutet af J*. 9 tillägges: ”Denna vallängd vare sedan för de rustande tillgänglig o •/ O J O alla dagar före frågodagen, såsom redan i i5 sägs.” 14 §■ (enligt nya redaction, förut j6.)
Efter ordet ”.Prestman” tillägges ”eller Lärare nid något af Stiftets allmänna Undervisningsverk.
” 15 (förut 17) I stället för oiden: ”Med den till Protocollets förande antagne PrestmannenJ’ införes:
Med den antagne ValNotarien” j efter orden: ”uppläsa och justera Vallängdentillägges: hvilken å det ställe inom Församlingen j som af Valf örrältarén utsattesj blf ver intill frågodagen för de röstande att tillgå.
Samtlige röstegare för ständigas att å bemälde frågodag tillstädeskomma och sin rätt bevaka.
1 annat fall etc.
(Se förra redactionen.} 16 (förut 243 erhåller sista punkten följande redaction: ”För Spikhamrar, Qvarnar, samt alla andra serskildt skal. lagda Inrättningar, bestämmes rösträttigheten efter deras grundränta, eller, der sådan ej åsatt är , efter Taxeringsvärdet, jern) or dt med medelvärdet på Hemman i orten.” no
Andra punkten föländras sålun da : ”Vid Capellansval tillkommer Kyrkoher - 14 Lag- s. Allm.
Besv. o. Oec-UteJt, TJtl.
N:o 66. den allena, utom förenämnde rösträtt efter Prestgilrdens storlek, äfven en röst för Ernbetet m. m.” 21 §. tiar, i öfverensstämmelse med hvad förut varit stadgadt genom Kongl. Resolution den i Mars 1791, erhållit följande lydelse:
"FrämmandeReligionsbekännare,som i Riket njuta medborgerliga rättigheter m. m.” 41 $. (förut 43) rättas citationen 3^ §. till 3/| §. 47
S- (förut 4,9) erhåller följande redaction: ”Besvär öfver fr ägo- och valdagsförrättningarne, öfver röstvärfning, olaga lönebeting , eller andra vid Prestval förelupna olagligheter, böra till Consistorium in denna föreskrift icke blifvit iakttagen.
Förändras ej den vid valet utfallna pluralitet, genom det i Besvären gjorda påstående, förfar e Consistorium, så framt fråga om röstvärfning eller om olaga lönebeting icke derutinnan blifvit väckt, på sätt i 5a §. stadgadt är.” 49 §. (förut 5i ) redigeras sålunda: ”Mål, som angå röstvärfning, olaga lönebe'ing, eller andra lagbrott, skola till verldslig
Rätt förvisas, när de är o så bestämda, som i 47 S- sägs.
Men till Consistorii pröfning höra rn. m.” 5t ,$*. (dörut 53).
I stället för orden i slolet: ”eller att de ristande ej till Valbor - Lag-1.
Be tv.- o. Otc.- Vith.
N:o 67. iS det blifvit framkallade m. m." insattes:
"eller om genom underlåtenhet att de röstande till Valbordet framkalla, någon rost j som på valets utgång verkan haftj styrkes vara utaf orätt person af gifven” 56 §. (förut 58} erhåller följande förändring: ”Prestj sorn finnes så förgäten af sin heder och sin pligt > att han före valet ingår i aftal om blifvande löneförmåner och rättigheter j varde j när sådant inom ofivanskrifna fatalietid hos Consistorium anmäles och derefter inför verldslig
Rätt åtalas och i bevis ledeSj ifrån Prestembetet afsatt." 57 «$*• (förut 5g} får följande nya redaction: ”Den eller de af Församlingen> hvilka med någon af de föreslagne j eller dess ombudj före valet ingått slik öfverenskommelse j p/ikte Tio
Rdr hvardera och vare uteslutne från all rösträtt vid det nya val, sonij i följd af det åtalade och bestyrkta lönebetinget j kommer att ega rum.
Beträdes en hel Församling att i olaga aftal om
Presträttigheters utgörande hafva ingåtty bote hvar röstegande för sig och upphöre för den gången Församlingens valrätt.
Är fråga om ny Kyrkoherde-besättning , fylle Consistorium förslaget j jemlikt Författningarne, och insände detsamma i underdånighet till Kongl. Maj:t, som en af de f öreslagne i Nåder utnämner.
Innehafvare af Jus Patronatus j som förrbemälte olaglighet i6 Lag- s. Allm. Desv.- o. Oee.-Uttk.
Vtl. N:o 67. begår, vare Patronrätten för sin person förlustig ; och utnämne Konungen till det lediga Pastoratet, efter förslag j en af de af Consistorium derå uppförde.
Comministersbeställningar tillsättas i bägge dessa fall af Consistorium. ” Hällöf ige Borgare-Ständet har likaledes godkänt det af Utskotten uppgifna redactionsförslag till Prestvalsförfattning, endast med följande undanlag: Uti 4? <§• (förut 4l0 har Ståndet ansett fataliedagen för Besvärs anförande höra bestämmas till den 22:dra dagen efter valet, enär 2irsta dagen, då valen skola hållas på Söndag, alltid måste inträffa på helgedag. 56 $. (förut 58) har ansetts böra erhålla följande lydelse: ”Skulle Prest befinnas så förgäten af sin heder och sin pligt, att han före valet ingår i aftal om blifvande löneförmåner och rättigheter, varde han, ehvad brottet åtalas före valet eller inom 2:ne är derefter, straffad med embetets förlust.
Uti 61 §. (förut 63) har uti andra perioden efter orden: ”Privilegier och Reglementen”, ansetts böra tilläggas: ”eller genom häfdvunnet bruk vedertaget valsätt.” Hedervärda Bonde-Ståndet har åter helt och hållet af slagit Utskottens Belänkanden, N.‘s 35 och 60, samt remitterat Kongl.
Majrts Nådiga / Lag- e. Allm. Betv.- o. Oec. Utsk.Utl. N:o 67. iy Nådiga Proposition, i afseende på aldra alternativets innehåll, till Högloflige Constitutions-Utskottet.
Af denna framställning täckes Rikets Högloflige Ständer finna, att Utskottens förslag till ny Prestvals-Förordning blifvit i dess liufvudsakliga och flesta delar af 3:ne Riks-Slånd godkändt.
Vidkommande de i serskilda inom Stånden beslutade förändringar, så, enär de alla, endast med undantag af 2:ne hufvudsakliga omständigheter, hvarom uti 47tde, oell 56 §. (nya redactionen) förmäles, dels endast innehålla förtydliganden af Utskottens framställda förslag, dels ock tillägg af mindre vigt, hvilka , dock vid tillämpningen kunna medföra verklig nytta, finna Utskotten sig hafva skäl att vördsamt tillstyrka, det Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet måtte instämma med Välloflige Borgare-Ståndet uti den yrkade bestämmelsen af' fat ali édag uti 47 §■ samt uti det i 61 §. före slagna tillägg; äfvensom att Välloflige Borgare-Ståndet mätte sig med Högloflige Bidderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet förena uti den ofvan intagna redactionen af följande §. §.9, 14» 16, 20, 21, 41» ^ 1 och 57.
Lik. till R.
Prat. 1828 och 182a, 7 Sami, 2 A/d. 2 Band. 5;te Rafi. 3 iS Lag- s. Allm. Besv.- o. Oec.-Utsli.Utl.
N:o 6».
Vid betraktandet ändtligen af de serskilda besluten, rörande förrberörde l\7, 49 och 56 §. §, sa befinnes, ali 3:ne Riks-Stånd antagit den af Herr Biskopen Doctor Tegnérj i dess Reservation mot Utskottens Betänkande, N:o 60, yrkade påföljd, Embetets förlustj för den Prestman, sorn med olaga Jönebeting beträdes; hvaremot tiden för åtals anställande mot berörde lagbrott af VällofligeBorgare-Ståndét ensamtblifvit bestämd, i enlighet med Utskottens förslag, till 2tne år efter valet, men af Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståntiet icke ansedd böra längre utsträckas, än pstescriptionstiden för åtal mot andra förbrytelser vid Prestval, röstvärfningar, m. m.
I följd häraf och enär blott ett enda Riksstånd bifallit Utskottens förslag i sistnämnde hänseende, hvarom ock tillförene intet varit stadgadt, lärer frågan derom förfalla, hvadan Utskotten tillstyrka, att den af Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Presle-Slåndet antagna redactionen af 47-‘1e» 49:'le och 5C:te §, §, hvilken endast åsyftar tillämpning af hittills gällande föreskrifter, rörande liden för beifran af röstvärfning i allmänhet, äfven på fråga om olaga lönebeling, måtte nti Författningsförslaget, som, till svar å den Nådiga Propositionen, kommer att afgifvas, varda iakttaget.
Besv.- o, Otc.-Utsh. Uti.
N:o 68. 13 Tvänne Ledamöters Reservation i ämnet bifogas.
Stockholm elen 2G November 1829.
Cederström reserverade sig, samt ansåg Utskotten hafva bordt bestämma påföljden deraf, om den föreslagna jemkningen ej godkännes, för hvilket ändamål Utskotten, efter Friherrens omdöme, bordt föreslå Lag-Utskottets förstärkande till Nämnd, enligt 73 §.
Riksdags-Ordningen, och tipp. gifva föislag lill Voteringsproposilioner för Nämndens afgörande.
Härmed förenade sig Herr Grefve Oxenstjerna.
Ankom till Exp, Utsk d. 5 Dec. igry.
Uti ätande j i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande t
N:o 3y j rörande väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 26 Februarii tSrg, angående Socknestämrnor och Kyrko-Råd.
Utskottens föreslående Betänkande, hvilket Högvördige Pr este-Ståndet samt Hedervärda 2» Lag- s.
Besv. e. Oec.-Utsk. Uti.
Bonde-Ståndet bifallit, liar deremot af Höglo/lige Ridderskapet och Adeln samt Vällojlige Borgare-Ståndet blifvit återremitteradt, på graad af dervid gjorda anmärkningar: x:o af Herr Grefve Cronhjelm till Hakunge, Otto August_, af hvilkens, uti ett vidlyftigt anförande, på ett mindre hofsamt sätt gjorda erinringar emot Utskottens behandling af frågan, Utskotten icke ansett erforderligt eller lämpligt att till besvarande upptaga andra anmärkningar, än deni, som till saken höra, nemligen: A) Angående Socknestämmor.
Att ändamålet med den väckta motionen just varit alt bereda efterlefnad af 6 §. i Kongl.
Förordningen den 26 Februarii 1817, som bestämmer, hvilka mål tillhöra Socknestämmas handläggning, och för att visa huru felaktigt Författningen varit tillämpad, så väl af Myndigheterne sjelfve, som af Allmänheten, ty i annat fall hade den icke behöfts; att, då de Autoriteter, allt uppifrån och nedåt, hos hvilka man skall klaga, just äro de, sorn sjelfve skola börjat med Författningens origtiga tillämpning, kunde deraf bäst bestämmas, hvad påföljd, som vore att förvänta af klagomål öfver dessa olagligheter, och om man ens kan vara hugad att anföra sådana klagomål; att Utskottens citation af stadgandet i 3 §, att Socknestämma skall från Predikstolen pålysas 14 eller minst 8 dagar förr, Lag- s. Allm. Besv.- o■ Oec.-Ucsft. Ucl.H-.o 68. a t än den hålles, vore ofullständig, emedan, enligt slutmeningen af §, Socknestämma jemväl kari företagas samma dag den pålyses, endast den Myndighet, som låtit sammankalla densamma, gifvit tillkänna, att saken icke tillåter uppskof; att det väl vore rigtigt, att de vid Socknestämma närvarandes beslut borde tjena till efterrättelse, äfven för de frånvarande i alla sådana mål, sorn tili Socknestämmas befallning höra, såsom rörande Socknens enskilda oeconomie, men att den i detta afseende åberopade praxis vöre ett missbruk i alla andra allmänna beskattningsfrågor, derom administrativa Myndigheterna på Socknestämmor kunde begära upplysningar, och hvarvid det borde åläggas Församlingarnes Pastorer, att låta tillfråga livar och en af Församlingens vederbörande Ledamöter, om de vilja uti de föreslagna utgifterne deltaga; alt, om man icke på denna väg ville komma till resultatet, vore det åtminstone ganska väl, att resultatet uteblefve af ett olagligt beslut; att Utskottens yttrande, det frånvaron från Socknestämma kunde anses såsom en tyst afsägelse af anspråk att vidare tala å de åtgärder, som af de närvä* rande beslutits, måtte till s:ne fall hänföras, nemligen, då ett Socknens enskilda oeconomie rörande mål, eller då ett beskaltningsmål, som egentligen icke borde tillhöra Socknestämman, vore öfverläggningsämneu; att 33 Lag-1.
Betv.-o. Oec.-Utsk.
N:o 68. man i förra fallet kunde tro, att Utskotten icke läst 9 §. af Författningen, emedan der tydligen stadgas, att, antingen man är frånvarande eller närvarande vid Socknestämman, egde man, i händelse af befogenhet, att inom 2 esta dygnet söka ändring i beslutet; i senare hänseendet deremot egde man alldeles enahanda utväg öppen,och derutöfver den, att icke behöfva betala en afgift, pålagd af en Socknestämma, hvilken dertill icke egde någon rättighet; och har Herr Grefven, genom anförde exempel af tilldragelser, hvilka skola egt rum inom Hufvudstadens en del Församlingar, dels sökt visa omöjligheten för Församlingarne, att, om än de någon gång afslå en begärd afgift, sedermera undgå densammas utgörande, dels derifrån velat hemta stöd för sin yttrade öfvertygelse om vådan af den princip, att en medborgares stillatigande eller frånvaro ansetts medföra förbindelse att erlägga bidrag, hvilkas beviljande endast tillhöra Ständerna, men hvilka på andra vägar blifvit samma medborgare affordrade, samt att det sålunda vore desto mera angeläget att åt Rikets Ständer oförryckt bibehålla beskattningsrätten, som uti de skattebidrag, hvilka vid den ena Riksdagen varda beviljade, jemkning eller nedsättning kan vid en påföljande tillvägabringas, då deremot de afgifter, hvilka vid Soeknestämmor beslutas, aldrig nedsätta*, och nästan aldrig upphöra.
Lag- 3.
Allm. Besv. o. Otc. B) Angående Kyrko-Räd.
Utskottens yttrande, alt första grunden till Kyrko-Rådsinrättningen igenfinues i åtskilliga bland Rikets uråldriga bruk och institutioner, bar Herr Grefven först velat vederlägga genom åberopande af vårt lands Historia, hvars äldre häfder ingenstädes omtala en sådan inrättning, utan tvärtom skola antyda, att någon dylik institution, som, lika med de nu varande Ivyrko-Råden, haft sig uppdraget att vårda de mindre samhällenas enskilda angelägenheter, icke fanns hos våra förfäder.
Sedan Herr Grefven derefter undersökt och utredt förhållandet med KyrkoRådens organisation, hvilken ansetts mindre ändamålsenlig, har Herr Grefven, i afseende på Utskottens yltrade omdöme, “att måu“gen felande kan genom varning och iriil“dare rättelse återföras, då deremot
Lagens “näpst stämplar med föraktet och förvar!ar “oftare än den förbättrar", anmärkt, att en varning, meddelad inför hela den samling, hvaraf Kyrko-Rådet utgöres, nästan alltid, genom sin egenskap att vara kunnig för hvarje Församlingsbo, vore värre än de böter och den näpst, man vid en Domstol karr ådömas, ty då vanliga bruket är, att umnet och personen, som böra blifva föremål för Kyrko-Rådets sammanträde, i Kungörelsen derom utsattes, hvarigenom det Jjegångna felet vinner all möjlig publicitet, 24 Lag- s- Allm.
Besv. o. Oee.-Utsk. Uti.
N:o 68. så vore Kyrko-Rådets varning åtföljd af lika om ej högre förakt, än Domstolens utslag; att, om Presten är en nitisk och menniskoäiskande, verkligen andlig man, skall han af egen drift fullgöra hvarje sann själasörjares pligt att varna och återföra på dygdens väg, och en sådan varning, gifven i tysthet af en älskad Religionslärare, skall verka vida mer fördelaktigt, än den, som inför Kyrko-Rådet, snart sagdt, offentligen meddelas; hvaremot, om Prestmannen är mindre aktad eller står i mindre godt förhållande till siri Församling, skola hans varningar och råd, enskildt gifna, icke emottagas med den välvilja och det förtroende, som Jemnar hopp om bättring, eller, inför Kyrko-Rådet meddelade, röna ännu mindre framgång; famt att rättigheten att varna således i hägge fallen vore mera ändamålsenlig, då den är lemnad i själasörjarens händer, än då den är uppdragen åt ett talrikt och illa sammansatt Kyrko-Råd.
Vidare har Herr Grefven, såsom motbevisniog af Utskottens förklarande, det Kyrko-Rådets befattning icke torde kunna hänföras under rubrik af inblandningar i husliga lifvets förhållanden, trott sig endast böra upprepa de serskilda åligganden och rättigheter, som, enligt 12 och i3 §. §. i Kongl.
Förordningen den 26 Febr. 1817 samt 3 mom. af Kongl. Kungörelsen - Lag- i.
Allm. -B t sv.- o. Orc.-Utsk.
N:o 68. i5 sen den 27 Februarii 1828 om åtskilliga ändringar och tillägg i sistnämnde Förordning, tillkomma Kyrko-Råd, för alt ådaga* lägga, det Kyrko-Rådets inblandning i husliga lifvets innersta förhållanden vore så skarp som möjligt, samt att stadgandena i denna del, hvilka Utskotten ansett böra 0- förändrade bibehållas, alhså påtagligen tarfvadc rättelse.
Hvarförutan Herr Grefven, med hufvudsakligt instämmande i Herr Prosten Dedekindx derom väckta, uti förra Betänkandet upptagna och besvarade motioner, ytterligare erinrat om behofvet af gränsernas bestämmande emellan mål af criminel beskaffenhet, de der tillhöra Kyrko-Råds handläggning, och sådana mål, i hvilka Domaren anlitas bör; samt att, då, efter Herr Grefvens omdöme, det låge en uppenbar motsägelse i 1817 åis Författning, hvilken på ett ställe tillåter Kyrko-Råd att ådöma böter, arbete och stockstraff, och i 12 stadgar, alt Kyrko-Råd ej må befatta sig med egentliga lagbrott eller sådana mål, som tillhöra Domstols behandling, men alla lagbrott syntes kunna hänföras till benämning af criminela mål, bade Utskotten, till Författningens förtydligande i denna del, bordt uppgifva, hvilka criminela mål icke vore såsom lagbrott att anse; att det syn Bih. tillRiks-St.Prot. 1828 celi 1829, 7 Sami. 1 AJd. 3 Band. 5:tc Höft. 4 iG Lag- s. Allm. Btsv.- o. Otc.-JJtsh Uti.
N:o 66. tes Grefven stridande emot vår Rätlegångs-Ordning, att Dom kan fällas, böter och kroppstraff åläggas, på grund af anklagelser, till hvilkas bestyrkande vittnen icke höras på ed; att en sådan, åt KyrkoRåden lemnad latilud, att, blott på den moraliska vissheten om förbrytelsens verklighet, fälla en anklagad, vore i högsta måtto vådlig, i det den lemnade rum åt personliga förföljelser; att, i anledning af den derom gjorda framställning, maximum af de böter, som Kyrko-Råd, enligt i4 §• i Författningen, eger ålägga, bordt bestämmas, emedan, då i Författningen derom saknas bestämdt stadgande, öppet rum är lernnadt för godtycket, och något hinder icke möter för den möjliga händelse, att öfverdrifvet höga böter, lill och med utgörande den sakfälldes hela förmögenhet, någon gång varda afKyrko-Rådet ådömda.
Vid Utskottens afstyrkande af RiksdagsFullmägtigenifotÄerg. ? motion, att ordförandebefattningen i Socknestämma måtte genom Församlingens val bestämmas, är slutligen af Herr Grefve Cronhjelm anmärkt, att antagandet af detta förslag vore nödvändigt, så vida man önskade, att
Municipalstyrelsen inom vårt land skulle ernå någon utbildning; att skickligheten, att inom Socknestämma och Kyrko-Råd leda ÖfverläggDingarne, ej torde kunna förutsättas mera hos Fastor, än hos Lag-s.
Allm. Besv.- ». Oee-Wtsk.
N:o 66. iy någon annan upplyst Ledamot af Församlingen, saint att det ingalunda vore med Pastors värdighet oförenligt att föra Protocollet vid en sammankomst, der någon af hans åhörare förde ordet, emar alla vöre lika inför Själasörjaren, och värdighet vid ulöfningen af ett sådant Embete, som en Kyrkoherdes, icke borde anses kunna komma i fråga. 2:0 Af Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf , som ansett frågan, huruvida en Socknestämma må ega besluta, äfven tor de frånvarande, böra skiljas äfven i 2:ue delar, nemi.:
1:0 då de frånvarande icke blifvit intagne i kallelsen till Socknestämma, och denna kallelse blifvit i behörig ordning, enligt gällande föreskrifter, utfärdad; och 2:0 då i Sockenstämma beslutet fattas, äfven för sådana personer, som dertill icke erhållit kallelse eller ens ega rättighet att sig på Socknestämma infinna.
I förra fallet borde de frånvarande vara underkastade de närvarandes beslut, men i senare händelsen vore sådant olagligt; hvarföre Herr Cederschjöld ansett det böra genom bestämd
Lag stadgas, att Sockneslämmo-beslut ej gälla för andra ari dem, som erhållit behörig kallelse att å Socknestämma sig inställa.
Uti denna åsigt har 3:o Herr Hjerta, Gustaf, förklarat sig instämma, samt derjemte yttrat sig finna de af Moliorairerna härutinnan öfverklagade 28 Lag-t.
Allm. Bet*.-o. O e c.-Ut sk. lisl.
N:o 68. missbruk dels vara sådana, att rättelse genom ändringssökande på behörigt sätt skulle deruti vinnas, dels hufvudsakligen härröra derifråu, att
Socknestämmor vanligen icke hållas på de dertill bestämda dagar, utan på irreguliera tider, så korrt förut kungjorde, att vederbörande, helst i de norra otterne, icke hinna underrättas om sammankomsten.
Utskotten synas derföre hafva bordt föreslå det stadgande, “att Socknestämmor “böra, så vidt möjligt är, hållas på ordinarie tider, äfvensom att åtminstone alla ex“tra Socknestämmor böra kungöras, ej allenast i god tid från Predikstolen, utan “äfven genom budkaflar.“ — I afseende på Kyrko-Rådens domsrätt åter, har Herr Hjerta yrkat, dels att Stockstraffet måtte, såsom olämpligt och oförenligt med vårt nuvarande samhällsskick, försvinna bland de straffbestämmelser Kyrko-Råd eger ådöma, och dels att, då det vore oförenligt med allmänna säkerheten att vara blottställd för påföljden af ett alldeles obegränsadt bötesbelopp, Stadgas måtte, det högre böter än Tio Riksdaler Banco ej må af denna Myndighet åläggas. 4:o Herr Friherre Wrangel, Henning, som, för alt visa olämpligheten deraf, att eu från Socknestämma frånvarande Församlingsbo måste åtnöjas med de närvarandes beslut, erinrat, att, då en person, hvars e - Lag- t. Allm, Desv.- o. Oec.-Utsk, Uti. N:o 68.
29 gendomar äro belägne inom flera serskilda Socknar, omöjligen kan vara tillstädes vid samtidiga Socknestämmor, måste lian antingen från någotdera sammanträdet vara frånvarande eller ställa ett Ombud, hvilket i tvätydiga fall lätt skall göra medgifvanden, hvartill Hufvudmannen, om han kunnat vara närvarande, ej lemnat sitt samtycke.
Under medgifvande af lämpligheten och rigtigheten derutaf, att uti sådana på Socknestämma afgjorda frågor, hvilka angå Socknarnes enskilda Oeconomie, de frånvarande ovilkorligen böra åtnöjas med de närvarandes åtgärder, har Herr Friherren, såsom correctiv emot befarade missbruk i afseende på de afgifter, som derutöfver vid Socknestämmor må beslutas, föreslagit, att sådana afgifters erläggande borde inskränkas till viss tid, t. ex, 3:ne år, hvarefter vid ny Socknestämma afgöres, om de skola fortfara eller icke; samt att Författningen borde bestämdt uttrycka, att i Socknestämma icke må beslutas öfver sådana ämnen, som kunna blifva föremål för Rikets Ständers åtgärder.
Hvarjemte Herr Friherren, som instämt i Herr Hjertås förslag, det Socknestämmor helst böra hållas på bestämda tider, yrkat, att, i motsatt fall, Kungörelse om en blifvande Socknestämma alltid må å de 3:ne nästföregående Söndagar från Predikstolen uppläsas; och har liärförutan Herr Grefve Cronhjelm muntligen 3c Lag-s.
Besv,- o. Oe».*UtsA.
TJtl. N:o 68. gifvit tillkänna sitt instämmande, dels uti Herr Friherre hFr angels nyss anförda förslag om bestämmande af viss tid, efter hvars förlopp en åtagen skatt bör å nyo underställas Församlingens ompröfvande, dels i Herr Hjertås yrkande om
Socknestämmors kungörande medelst budkafle samt stockstraffs upphörande. 5:o Herr Ståhle, som ansettKyrko-Råds befattning med beskattningsfrågor i Städerne vara stridande emot god ordning, och att det vore olämpligt, att en vid Socknestämma frånvarande är betagen rättigheten alt besvära sig öfver beslutet, då hvar och en i Bevillningsfrågor har sådan rättighet öppen.
Efter Herr Ståliles förmenande, hade ock Utskotten bordt yttra sig, huruvida de funne lämpligt, att, vid Socknestämma eller Kyrko-Råd, beslut fattas om afgifter för Städerne, helst genom dessa Myndigheters befattning med dylika frågor skulle kunna inträffa, att olika beskattning beredes af Pastor och Kyrko-Råd, emot den, som afStädernes Äldste kan bestämmas.