Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten, som, på sätt af det återremitterade betänkandet inhemtas, antagit, att den af motionären föreslagna betjulliga nedsättning uti postporto-afgiften möjligen uti en aflägsen framtid kunde komma att lemna ersättning genom ökad brefvexling, har dervid icke kunnat förbise, att denna nedsättning icke för närvarande kan medgifvas, så framt de för postinrättningens fullkomligare utveckling och för Statsverkets öfriga behof beräknade intrader af postmedlen skola inbringas, och hvilka uti det af StatsUtskottet afgifna och af Rikets Ständer godkända betänkandet N:o 33 äro uppförde; hvadan Utskotten anse sig böra vidblifva deras i förenämnde afseende förut afgifna och utaf trenne Riks-Stånd godkända yttrande, nemligen, att motionen må förfalla.
Stockholm den a3 Januari 1845.
STOCKHOLM, tryckt hos P. G.
Stais- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande j N:o 1 N:o 45.
Ant. till Exp.-Utsk. d. 3i Jan. kl. 5 e. ro.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner om förändrad organisation af Lif-Gardes-Iiegerncntena.
Bonde-Ståndet har, uti ingifne memorial, yrkats: af Riksdagsfullmägtigen Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län, att Lif-Gardet till Häst, Svea Lif-Garde och Andra Lif-Gardet måtte sammanslås i en Corps under en gemensam Chef; och af Riksdagsfullmägtigen Henric Andersson från Örebro Län, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, så snart ske kan, Lif-Gardes-Regementenas styrka måtte minskas, så framt sådant må kunna lämpligen verkställas, men att åtminstone befälets antal måtte inskränkas till hvad som egentligen kunde ”för tjenslgöringen” behöfvas; förmodande motionären att, i sådant fall, de begge Gardes-Infanteri-Regementena kunde förenas till ett Regemente och Lif-Gardets till Häst Befäl minskas till i Majorer och 4 Ryttmästare.
Till stöd för berörde yrkanden är hufvudsakligen anfördt: att den närvarande organisationen af Gardes-Regementena medförde en öfverdrifven kostnad för Statsverket, hvadan en icke obetydlig besparing skulle vinnas genom de föreslagna indragningarne; alt, då begge Fotgardes-Regementena tillsammans ej utgjorde mer än omkring 1600 man, denna styrka syntes kunna indelas i två bataljoner med dertill erforderligt befäl, helst indelda Infanteri-Regementena vore beräknade att, under krigstid, ega en styrka af 1800 man livartdera, äfvensom att en Bataljons-Chef borde vara tilräcklig för en cavalleri-styrka af 35o till 4°o man, hvaraf LifGardet till Häst bestode.
Efter erhållen remiss å dessa motioner, jemte hvad i anledning af desamme hos Henerv.
Bonde-Ståndet anfördt blifvit, hafva Utskotten detta ärende till öfvervägande förehaft; och då Kongl. Maj:t, som, vid Riksdagens öppnande, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t, inseende vigten och behofvet af försvarsverkets fullkomligare ordnande, Bih. till R.
St, Fröt. 184S> 4 Sami, 2 A/d, 12 Haft, 1 2 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-TJiskottens Betänkande, N.-o ^.6. skulle egna Sina oafbrutna omsorger åt denna väsentliga angelägenhet* samt Utskotten äro öfvertygade derom, att Kongl.
Majit i detta hänseende lärer vidtaga sådana åtgärder, som, jemte försäkrande af fäderneslandets sjelfbestånd, bereda all möjlig besparing i utgifterne för dess vidmakthålla nde, linna Utskotten det icke vara lämpligt att Rikets Ständer för närvarande och titan närmare kännedom om Kongl. Majlis
Nådiga afsigt här utinnan, skulle, medelst framställningar af det syfte, molionerne innehålla* gå Kongl.
Majlis Nådiga beslut, angående försvarsverkets ändamålsenligare organisation, i förväg.
Pä grund häraf och då Rikets Ständer, enligt Siats-Utskottets tillstyrkande i 3:dje punkten af utlåtandet N:o 3^, icke funnit skäl besluta någon förändring i anslaget för Lif-Gardes-Regem en tena, hemställa Utskotten att ofvanberörde motioner måtte förfalla.
Stockholm den 3o Januari i Sjo* Nio 46, Ant. till E*.j).-IUsk. (1. 31 Jan , kl. 5 e. m.
Betänkande, i anledning af dels Kongl. Maj: ts Nådig a Proposition angående anslag till boskapsskötselns befrämjande i Iliket, medelst anläggande af Slam-Holländericr, dels en i ämnet väckt motion.
Uti Högstberörde Nådiga Proposition,, som är daterad den a5 Juli förlidet år, har Kongl. Majit i Nåder behagat gifva Rikets Siänder tillkänna, att, sedan landtbruket numera vunnit den förkofran, att, med undantag af svårare, missväxtår, Riket inom sina gränsor frambringade spanmål ej allenast för eget behof, men äfven derutöfver tili afsättning å utrikes orter, Kongl. Majit atisåge, att om lankan för denna vigtiga näringsgrens vidare utveckling i främsta rummet borde läktas åt boskapsskötseln.
De åtgärder, som, lid efter annan, vidtagits till uliculturens befrämjande, hade Stats- samt Allm, Besv.- oeh Ekon,-UIskottens Betänkande, N.o /f.6. 3 verkat icke blott en förökad production af sjelfva varan, utan ock en bättre behandling deraf, hvilket haft till följd dess stone användbarhet och högre värde.
En lika vigtig del af landtbruksnäringen vore hornboskapsskötseln, sorn icke finge tillbakasättas, om landtbruket på det hela skulle kunna göra de ytterligare framsteg, som den allmänt vaknade andan för dess förbättring gåfve en tillfredsställande anledning att hoppas.
Erfarenheten hade redan bekräftat, alt olika boskapsracer, oaktadt de njöto samma underhåll, dock merendels lemnade en olika afkastning af de producter, sorn med deras underhållande afsåges, och derföre hade jemväl enskild jordegare allt mer och mer riktat sina bemödanden derhän, att utfinna och tillegna sig de racer, som, med behörigt afseende på climat och andra localförhållanden , kunde anses vara de mest lämplige.
Men i ett land, der brist på capital i allmänhet holle industrien tillbaka från de hastigare framsteg, hvaraf han eljest vore mägtig, kunde ej förväntas att landtbrukaren, öfverlemnad åt sina egna krafter, skulle utsätta sig för vådan af den möjliga förlust, som uppköpet af dyrbara racedjur och deras långväga transport från aflägsna länder medförde, äfven om han kunde tillvägabringa de medel, som dertill fordrades; och om än sådant vore händelsen, så skulle det likväl icke kunna påräknas att de sålunda uppköpta racedjuren skulle införas till så stort antal och så jemnt i Riket fördelas, att tillgång derpå kunde anses vara beredd åt alla dem, som skulle vilja sig deraf begagna.
Sådane enskilda företag, ehuru berömliga och nyttiga, saknade jemväl den säkerhet för sitt framtida bestånd, som framför allt erfordrades, om den derigenom åsyftade förädling af inhemska boskapen icke skulle blifva ofullständig och osäker i afseende å dess framtida utveckling.
Vid dessa förhållanden hade behofvet af bättre boskapsracers införskaffande genom Statens försorg blifvit mera allmänt insedt, och Kongl. Maj:t hade i sådan syftning fått emottaga underdåniga ansökningar af Hushållnings-Sällskapen i Upsala, Södermanlands, Wester-Norrlands, Jönköpings och Calmare Län, hvarjemte Landtbruks-Academien, hvars underdåniga utlåtande i ämnet blifvit infordradt, afgifvit en framställning om föremålets stora vigt och om de åtgärder, som ansågos för ändamålet böra vidtagas.
Dessa skulle, enligt Academiens tanke, bestå uti inrättandet af s. k.
Stamholländerier, hvilka på vissa vilkor, och deribland erläggande af ett, i förhållande till stamhjordens storlek, bestämdt antal goda racedjur skulle öfverlåtas till enskilde, för saken nitiske och skicklige, jordbrukare, mot förbindelse att fullgöra de föreskrifter, som kunde finnas 4 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande3 N:o 46• tjenlige för att befordra det afsedda ändamålet oell gifva Kronan säkerhet för Inrättningens ändamålsenliga vård och framgena bestånd; i hvilket afseende Aeademien föreslagit, att, till en början, Åtta Stam-holländerier, af omkring 20 djur hvartdera, på lämpliga, någorlunda jemnt öfver hela Riket fördelade, ställen måtte inrättas, och att sedermera af de från dem lefvererade djuren ytterligare Stam-holländerier malte bildas, så att småningom alla Länen dermed kunde hlifva försedde.
Lika med Landtbruks-Academien ansåge Kongl. Maj:t det vara af stor vigt, att
Stam-holländerier af utmärkt hornboskap och af sådane racer, som för olika orters localförhållanden kunde anses vara bäst passande, blefve på allmän bekostnad anskaffade, äfvensom att dessa Holländerier, som till en början kunde inskränkas lill ett antal af Åtta, lämpligast inrättades på det sätt och med de vilkor, som Landtbruks-Academien föreslagit, för att sedan, i mon af stammarnes tillväxt, utsprida racerne genom organiserandet af dylika Stam-holländerier i Rikets alla Län.
Enär prisen på god race-boskap vore omvexlande, och äfven de olika racerne stöde i ganska olika värden — högre för de stora, eller så kallade sidlands-racerne, lägre för de mindre, eller bergs-racerne —kunde svårligen kostnaden för omförmälde inköp i förväg bestämdt uppskattas; men med afseende derå, att Sveriges omvexlande localförhållanden fordrade tillgång på begge dessa samt måhända en eller annan så kallad mellanrace, bade, enligt de sannolika beräkningar, som kunnat uppgöras med ledning af hvad om dylika uppköp för andra länder under de sednare åren blifvit bekant, kostnaden för anläggandet af Åtta Stam-holländerier, om 20 djur hvartdera, ansetts uppgå till minst 55,000 R:dr och högst 70,000 R:dr B:co.
På grund häraf har Kongl. Majit i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer, för ofvanomförmälda ändamål, måtte anvisa behöflige medel, till ett belopp af minst 55,000 och högst 70,000 R:dr, med öfverlemnande! åt KonglMajit att, efter pröfning af förhållandena vid blifvande uppköp, och med vilkor af behörig redovisning, såsom för andre Statsmedel, närmare bestämma den erforderliga summan, att anordnas inom sistberörde belopp, då Kongl. Majit jemväl ville meddela de reglementariska stadganden, som, till controllerande af medlens rätta användande samt försäkrande af anstaltens framgena bestånd och förkofran, blefve af nöden.
I sammanhang med högstberörde till Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnade Kongl.
Proposition, samt de yttranden, hvilka vid Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskotlcns Betänkande, N',o 4$, 5 densammas föredragning hos Riks-Stånden af åtskillige Ståndsledamöter afgifvits, hafva Utskotten till öfvervägande förehalt en af Herr J. A. Kjellberg inom Vällofl.
Borgare-Ståndet väckt och till SlatsUtskottet remitterad motion, deruti föreslaget blifvit, att, för boskapsskötselns upphjelpande,. genom de inhemska kreatursracernes förbättrande, Staten mätte för livarjLän, hvarest Hushållnings-Sällskap redan finnes eller framdeles inrättas, anslå 2000 R:dr Banco till praemier för uppvisandet af de utmärktaste inhemska kreatur; och få Utskotten, som tillika tagit kännedom af de i den Kongl. Propositionen omförmälde Hushållnings-Sällskapers, äfvensom Kongl.
Landtbruks-Academiens framställningar och utlåtanden, sitt yttrande i förevarande vigtiga ämne nu vördsamt afgifva.
Om det bör antagas, att åkerbruket utgör Sveriges, så väl som en stor del af andra länders förnämsta eller modernäring, och sålunda den vigtigaste delen af allmänna hushållningen, så lärer det ej kunna nekas, att denna näring, åtminstone hos oss, ej skulle hafva egt bestånd, än mindre hunnit sin nuvarande utveckling, om icke dermed varit förenad en annan, nemligen boskapsskötseln.
Dessa hegge, af hvarandra beroende, näringar hafva likväl icke rönt lika uppmuntran eller gått hand i hand framåt, utan har den sednare i mera än ett århundrade fått på ett i Ögonen fallande sätt stå tillbaka.
Under det åkerbruket numera hunnit den höjd, alt det ej allenast fyller landels behof af spanmål, utan ock i gjmsamma år lemnar öfverskott till utförsel, mäste ladugårdsproducter införskrifvas för öfver Tre millioner Riksdaler årligen.
Alt likväl landtmannen i Sverige i fordna dagar, under Gustaf I:s och ännu under Gustaf II Adolfs regeringstid, använde jordens productionsförmåga åt detta håll med sådan framgång att smör, talg och kreatur utgjorde export-artiklar; derom vittnar historien.
Andra länder hafva egnat tillbörlig uppmärksamhet åt denna näringsgren och uti åtskilliga är den uppdrifven ganska högt, t. ex. uti vårt grannrike Danmark.
Sverige i detta hänseende för handeln varande ofördelaktiga förhållande äro flerahanda.
Härtill kunna väsendtligen räknas: alt kreaturens mängd icke blifvit afpassad efter fodertillgången; att mera afseende fästats å djurens antal, än å deras beskaffenhet; att fodertillgången icke genom betesmarkens och ängarnes bättre skötsel och, der så ske kunnat, genom en utvidgad odling af gräs, skidväxter och rotfrukter blifvit ökad i förhållande till kreaturens mängd; att tillräcklig omsorg icke blifvit fästad å valet af afvelsdjur; och att kreaturens skötsel 6 Stats- samt Allm. Betv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande j N:o 46• blifvit vanvårdad.
Dessa omständigheter, synnerligast den sista, torde äfven vara orsak dertill att någon inhemsk constant boskapsrace, om än försök till bildandet deraf varit gjordt, egentligen ej finnes.
Då det icke lärer kunna bestridas, att boskapsskötselns bedrifvande på ett mera ändamålsenligt sätt både bör och kan verkställas, så uppstår fråga, huru härmed skall tillgå.
Utskotten anse den inhemska boskapens förbättrande och utbildande till god race böra utgöra början, och hufvudsakligaste medlet för en sådan förädling vara utländska afvelsdjurs införskrifvande; men, på det att denna åtgärd må blifva så verksam som beliofvet påkallar, bör den icke vidtagas i alltför liten scala eller för ensidigt.
Öfverlemnas den uteslutande åt den enskilda omtankan, så måste den, enligt privat-företags natur, och, i följd af de ringare medel, som hos en enskild kunna påräknas, vara alltför inskränkt i sina verkningar,osäker till varaktigheten och således icke utöfva något stort eller allmänt inflytande på boskapsafvelns förbättrande.
Försök, som lemna hopp om fördelaktigare resultat, hafva visserligen i detta hänseende af enskilde egendomsegare blifvit gjorde, medelst införskrifning af hornboskap utaf
Durhamns-racen i England,—hvilken race tillika med Pernbroke-shire-racen från samma land, Ayre-shire-racen från Skottland samt Holländsk-Frisishe- och Schweitzishe Haeli-racerne af Landtbruks-Aeademien anses vara de för Sveriges förhållanden tjenligaste boskapsracer, med afseende dels å den olika afkastning, sorn af djurens underhåll beräknas, och dels å tillgången och arten af foderämnen i serskilda orter —, men dessa försök, till hvilkas anställande endast få enskilde ega förmögenhet, kunna hvarken nog hastigt eller mera omfattande komma landet tillgodo.
Det är derföre Utskotten anse, att Staten bör mellankomma med understöd för boskapsskötselns upphjelpande, och att detta understöd icke må vara så otillräckligt, att ändamålet dermed förfelas; till hvilken åsigt Utskotten hemta ytterligare stöd af de förmonliga verkningar, Statens biträde åt andra dylika näringar, såsom fårafveln, medfört.
Enligt Utskottens tanke, innefattar Kongl. Maj:ts förevarande Nådiga Proposition ett ganska ändamålsenligt förslag, så val för bildandet af de tjenligaste boskapsracer, som för afvelsdjurens spridande till serskilda delar af riket; men Utskotten anse derjemte, det Kongl. Maj:t bör vara oförhindrad att af det anslag, som Rikets Ständer kunna till Stam-holländeriers inrättande bevilja, äfven i annan väg bereda uppmuntran och förkofring åt boskapsskötseln, såsom genom utdelning af praemier för framvisandet af vackra in - Stals- samt Allm, Besv.- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, N:o 4^- 7 hemska djur, hvilket medels användande uti England varit af så väsendtligt inflytande på boskapsafvelns förbättring inom detta land.
Det anslag, som för anläggandet af Atta Stam-liolländerier, med 20 djur i hvartdera, ansetts erforderligt, utgörande, enligt den Kongl. Propositionen, minst Femtiofem Tusende och högst Sjuttio Tusende Riksdaler, synes icke vara för Staten af den betydenhet, att dessa anstalters understödjande dermed bör af Rikets Ständer förvägras, om man vill söka ett så vigtigt mål, sorn boskapsskötselns bringande derhän, att produclerne deraf icke må behöfva från utrikes ort till riket införskrifvas.
Dessutom skulle, på sätt i den Kongl.
Propositionen jemväl omförmäles, den fond, hvilken blefve till Stam-holländeriers inrättande använd, komma att, så snart Rikets alla Län, efter den för Holländerierne uppgjorde plan, hunnit blifva med stamhjordar försedde, lemna en ränta, disponibel för de ytterligare åtgärder till landtbrukets befrämjande, som, på den ståndpunkt, der det då be-t funné sig, kunde anses nödiga,, och hvaraf äfven följer, att nämnde fond hvarken till capital eller ränta vore att anse såsom förlorad.
På grund af dessa och öfriga i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition anförde skäl, samt i betraktande jemväl deraf, att
Stam-holländerierne skulle upplåtas åt enskilde personer, och således ej förStaten medföra någon underhållskostnad, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte å Riksgälds-Contoret anvisa en summa for en gång af Sjuttio Tusende Riksdaler Banco till Kongl. IVIajrts disposition för uppmuntran och befrämjande af boskapsskötseln i Riket, så väl genom Stam-holländeriers bildande, hvartill äfven kor af inhemska racer må användas, samt ädla racedjurs införskrifning och framdeles utdelning af prarmier, sorn genom hvad åtgärder i öfrigt Kongl. Maj:t kan finna lämplige för befordrandet af denna fäderneslandets vigtiga angelägenhet.
I följd af detta tillstyrkande och den till grund derföre af Utskotten uttryckta åsigt, finna Utskotten något serskildt svar å den af Herr Kjellberg väckta ofvanomförinälda motion icke erfordras.
Slockholm den 3o Januari 184.5»- 8 Stais- samt Allm.
Besv,- och Ekon.-VIskottens Utlåtande, N:o ^7.
Reservation af Herr Doctor Björkman, som, med gillande af Utskottens tillstyrkande af ett anslag till det af Kongl. Maj:t äskade högsta belopp, eller 70,000 R:dr, ansåg att Utskottens Betänkande icke bordt innefatta förslag till medlens användande för annat, än det i den Kongl. Propositionen uppgifna ändamål, eller Stam-holländeriers inrättande, på sätt Afdelningen i hänseende dertill föreslagit, och att således Rikets Ständer borde tili Kongl. Majrts disposition, för inrättande af Stam-holländerier, å Riksgälds-Contoret anvisa det af Kongl. Majit för nämnde behof äskade största belopp, eller 70,000 R:dr Banco, samt åt Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att, så väl i afseende å dessa inrättningars anläggande och förvaltande i enlighet med de uli den Nådiga Propositionen uppgifna grunder, som ock för controllerande af de anslagne medlens rätta användande, äfvensom, till försäkrande af anstaltens framtida bestånd och förkofran, meddela de föreskrifter, som för ändamålet kunde finnas tjenlige.
Uti denna reservation har Herr Bergsten instämt.
Ank. lill Exp.-XJtsk. d. 3i Jan., kl. 5 c. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande för vissa inhemska kreaturs-racers förbättrande.
Genom remiss från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, har Stats-Utskottet fått till handläggning emottaga en af Herr Paykull, C. S , väckt motion, deruti anföres, hurusom, i synnerhet de sednare åren, både Staten och den enskilde uppoffrat betydliga kostnader, för att, medelst utländska afvelsdjurs införskrifvande, söka upphjelpa inom landet befintliga kreatursracer, under det man försummat alla försök till dessa racers förbättrande genom god vård och urval vid parningen inom stammarne.
Med anledning häraf och då, till hästafvelns förbättrande, Engelska fullblodshästar, som genom sin ömtålighet för kyla och en sämre fodring vore odug - iStats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-IJt skott em Utlåtande, N:o 47- 9 odugliga för åkerbruket och bergsbruket samt för Cavalleriet, i ett så nordligt land som Sverige, blifvit vid Statens Stuterier hufvudsakligen använde, i stället för den Norrska liästracen, som, i anseende till motsatta egenskaper, öfverträffade öfrige utländska hästracer; då vidare man hade Svenska kor, som, på naturliga betesmarker i de vidsträckta skogstrakterne af norra, medlersta och till en del äfven södra Sverige, och med vinterfoder till omkring hälften af hvad de lättföddare bland utländska kreatur påkallade, gåfve en mjölkafkastning, som, i förhållande till foderqvantiteten, icke öfverträffades hos någon utländsk race; och då slutligen på Gottland funnes en får-race, hvilken för sitt kött och sin ull väckt uppseende i Tyskland, ehuru den i Sverige vore okänd, har motionären ansett, ”att öfverenskommelse borde trälfas med för nit och kunskap i saken ”kända enskilda personer, som, under Kongl.
Landtbruks-Academiens och ”vederbörande Hushållnings-Sällskaps öfverinseende, på för ändamålet passande egendomar, anskaffade utvalda afvelsdjur af Norrska hästar, kor af ”ren inländsk race och Gottlands får, samt, genom ändamålsenlig vård och ”urval vid parningen inom stammarne, sökte uppdrifva dessa till högsta ”godhet;” hvarjemte motionären, för vinnandet af delta ändamål, föreslagit, ”att en erforderlig summa” måtte anvisas, så framt ej härtill någon del af det till Stam-holländeriers bildande utaf Kongl.
Maj:t äskade anslag skulle kunna användas.
Stats-Utskottet, som ansett detta ärende jemväl tillhöra Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, har, för frågans behandling, med sistnämnde Utskott sammanträdt; och få Utskotten vördsamt tillkännagifva, att de, med erkännande deraf, alt de inhemska hästracer, som egentligen äro afsedde för landtbruket och andra näringar, i allmänhet behöfva förbättras, likväl äro af den tanken, att de åtgärder, motionären uppgifvit så väl för ett sådant ändamål, som för fårafvelns upphjelpande, äro af den beskaffenhet, att deras vidtagande lämpligen bör ankomma på den enskildes omtanka, helst kostnaderne för dylika åtgärder ej torde öfverstiga den enskildes tillgångar, samt att således all inblandning af Staten, i den väg motionären antydt, bör undvikas, destohellre, som
Staten redan i väsendtlig nion uppmuntrat och understödt den inhemska häst- och får-culturen.
I anseende härtill och då, hvad serskildt beträffar det af motionären antydda behofvet och nyttan af spridandet inom landet af bättre racer mjölkkor, Utskotten i sitt denna dag afgifna betänkande, i fråga om Stam-hol - Bih. till R.
Prot. 184$ , 4 Sami, t AJd, 12 Haj t. 2 10 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-UIskottens
Utlåtandej N\o 4$- länderiers inrättande, föreslagit de åtgärder, som för den inhemska hornboskapens förbättrande, i Utskottens tanke, äro de mest ändamålsenliga, få Utskotten, under åberopande af samma betänkande, vördsamt tillstyrka, att Herr Paykulls förevarande motion icke må till någon serskild åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 3o Januari 1845.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Jan . kl. 5 c. r» Utlåtande, i anledning af vackt motion, alt Directionen öfver Danviks Hospital måtte upplösas, Hospitalet ställas under SerafimerOrdcns-Gillets förvaltning och Hospitalets säkerhets-handlingar få af Rikets Ständers Revisorer granskas.
Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen Fr. von Zweigbergk ingifvet memorial, deruti han anfört, att Rikets Ständers så väl år 1841 sorn io43 församlade Revisorer gjort anmälan derom, att, vid granskning af Danviks Hospitals räkenskaper, Hospitalets säkerhets-handlingar icke hållits Revisorerne tillhanda eller blifvit för dem tillgängliga, af uppgifvet skäl, att Statens bidrag till Inrättningen icke utgjorde mer än 241 tunnor 24 kappar Kronotionde.
Motionären ansåge detta skäl destomindre antagligt, som alla Danviks Hospitals hemman voro af framfarne Konungar till Hospitalet anslagne, och, om äfven Hospitalets egendom till en del utgjordes af enskilde donationer, borde sådant icke hafva utgjort hinder för vederbörande att säkerhets-handlingarne Revisorerne tillhandahålla.
I anseende härtill och då Directionen för Hospitals-Inrättningen icke afgifvit någon förklaring öfver Revisorernes anmärkningar vid Hospitalets räkenskaper, har motionären, under åberopande af de, i serskild motion om
Directionens öfver Serafimer-Lazarettet upphörande, af honom anförde grunder, yrkat, att äfven Directionen öfver Danviks Hospital måtte upplösas, och detta, Stats- samt Allm, Besv.- och Ehon.-Utskottens Utlåtande, N:o /j.8. 11 lika med öfriga Hospitaler och Lazaretter i Riket, ställas under SerafimerOrdens-Gillets förvaltning, samt att Hospitalets säkerhets-handlingar måtte hädanefter af Rikets Ständers Revisorer granskas.