Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De satser, som finnas uttryckte uti dessa §§ hafva af pluraliteten förkastats i anseende till yttrad farhåga, att bela landstingsinrättningen lopp fara att sönderfalla, och att debiteringsbestyret skulle i hög grad invecklas, derest icke en och samma taxeringsgrund blefve för länets alla orter gällande.
Utan att bestrida vigten af detta inkast, fruktar jag likväl å andra sidan, att flertalet af nyttiga företag skall stranda just på denna taxeringsgrundens allmänlighet, hvilken skulle förhindra godvillig jemkning i bidragen, med hänsigt till skiljda orters större eller mindre gagn af ett företag.
I länet uppträda en mängd intressen af kommunal natur, men sällan äro de så allmänna, att de angå eller i lika mån angå hela den på en stor yta spridda befolkningen.
Af många företag, hvilka jag väntar IG
I blifva föremål för landstingets behandling, såsom upptagande af nya vägar, upprensning af far- och flottleder m. m. tillfaller nyttan så påtagligen vissa lokaliteter, att det icke utan obillighet kan begäras, att andra orters invånare skola till dessa företag i lika mån bidraga, och örn jemkning då ej är tillåten, blifver följden, att dessa orters ombud motsätta sig företaget.
Hållande den grundsatsen, att lagen bör underlätta och icke motverka lofliga aftal, har jag uti dessa §§ sökt gifva rcglor för behandlingen af dylika frågor.
Att besväret med debiteringen och räkenskapsföringen derigenom ökas, kan ej förnekas, men derpå har jag trott mindre afseende böra fästas. 47 §.
Då taxeringslängderne för länets samliga orter böra finnas på landskontoret den tid då landsting hålles, bar jag ansett föreskriften i Komiterades förslag, § 48, om skyldighet för Häradsskrifvare och Magistrater, att till landstingets ordförande insända utdrag af dessa längder, kunna bortfalla. 48 §.
Pluraliteten har föreslagit, att när, vid den uträkning som skall anställas för att utröna huru mångå ören i landstingsskatt böra läggas på hvarje bevillningsriksdaler, produkten slutar med ett bråk, detta bråk skall till fullt öre upphöjas.
Denna skillnad mellan det exakta beloppet och det fulla öret, huru liten den än må vara, kan likväl växa till tä meligen betydliga summor, då den multipliceras med riksdalertalet af bevillningen, om hvilket hvar och en kan vid en anställd uträkning förvissa sig.
Då det ej synts mig nödigt, att på detta sätt bilda större öfverskott, och debiteringen ej märkligen försvåras genom begagnandet af ett bråk till multiplikator, allenast bråket uttryckes i decimaler, sa har jag i stället föreslagit bråkets utjemnande till närmaste tiondedel af öre. 58 §.
Från förteckningen på mål, hvilkas afgörande ej erfordrar Konungens Befallningshafvandes sanktion, har jag uteslutit mom. f) i § 59 af Komiterades förslag, hvilket jag funnit mörkt och dessutom obehöfligt, då inga verkställighetsattributioner äro åt tinget förbehållna. 60 §.
Jeinförelsen mellan denna § och § 62 i Komiterades förslag visar, att tiden hvarifrån, i fråga om besvärs anförande, icke är uti nämnda förslag så tydligt utmärkt, att ju osäkerhet derom kan inträffa, enär det icke är föreskrifvet, att kungörelsen skall i alla länets kyrkor ske på samma dag, hvilket också icke skulle kunna fullgöras.
Då noggranhet i fatalieföreskrifter är högst angelägen, tyckes mig, som hade mitt förslag i denna del ej bort lemnäs utan uppmärksamhet. 62 och 63 §§.
När läge och skiljaktiga förhållanden af Komitén lagts tili grund för tillåtelsen att dela ett län i särskilda landstingsområden, synes det mig, som hade man ej bort bestämma antalet af dessa till två, enär motivet verkligen kan gifva anvisning på en annan sitfra.
Jag har derföre låtit detta motif taga ut sin rätt och begagnat ordet: flera.'
Äfven har jag trott, att reglor för behandlingen af dylika klyfningsfrågor ej böra i lagen saknas, hvarföre jag uppställt förslag till sådana. 64 §.
Ehuru ett län är deladt i mer än ett landsting, föreställer jag mig dock, att för hela länet gemensamma ärenden kunna förekomma, såsom t. ex. om ett gemensamt la - 162 sarett, en gemensam landtbruksskola eller något dylikt.
Ett sätt för behandling af dylika är här föreslaget. 65 §.
Fastän jag biträdt Komiténs beslut, att icke utarbeta förslag till häradsstämma, har jag dock icke förbisett behofvet af reglor för möten med särskilda delar af ett län, för behandling af gemensamma angelägenheter, och har i sådant afseende tillfogat det särskilda lagförslaget denna och följande §§. 66 §.
Att den förstärkta representation, som jag tillagt mindre städer, ej skulle tillkomma de större, har sin grund deri, att jag velat förekomma stadsrepresentanternes alltför stora öfvervigt öfver landsbygdens.
Fördubblingen af ombudens antal, då detta ej uppgår till 15, åsyftar att åstadkomma en mångsidigare behandling af ett ämne, än som i en fåtalig församling är att vänta. 163 Bilaga Litt. A.
Särskildt Förslag * ' ^ till Lag om menighetsstyrelse på landet.
I KAPITLET.
Om Sockenstämma. 'i § (§ Hvarje socken på landet utgör för sig ett särskildt kommunalsamhälle för vårdande af sina gemensamma ordnings- och hushållningsangelägenheter, efter hvad derom i denna lag närmare stadgas. 2 § (§ 2).
Två eller flera socknar, socken och stad eller delar af socken och stad, hvilka tillsammans bilda en kyrkoförsamling eller hafva skola, fattigvård eller annan kom munal inrättning gemensamma, utgöra likaledes ett kommunalsamhälle i afseende på vården af gemensam egendom och handhafvande af de kommunala angelägenheter, som af nämnde samhällighet härflyta.
Om förfaringssättet härvid skils i 3 kapitlet. 3 § (§ 3).
Vilja socknar med särskild kommunalförvaltning till ett kommunalsamhälle sig förena, då skall öfverenskommelse derom upprättas i enlighet med de i denna lag stadgade grunder.
År sådan förening förut tillvägabragt, må dervid förblifva till dess annorlunda varder derom öfverenskommet och förordnadt.
164 4 § I afseende på kommunalstyrelse och förvaltning i köping, galle hvad genom reglemente eller annorledes kan särskildt vara i laga ordning stadgadt.
I öfriga delar utgöre köping dt kommunalsamhälle med den socken, inom hvilken densamma är belägen. 5 § (§ 5).
Räcker ej socknens ständiga inkomst af fastighet, kapitaler, anslag eller annat dylikt, till bestridande af de utgifter, sorn för socknens gemensamma gagn, eller fullgörande af någon socknen åliggande skyldighet, anses nödige, ege socknemännen, till bristens fyllande, att om upptagande af bidrag i penningar, persedlar eller tjenstbarheter besluta på sätt och enligt de grunder denna lag stadgar. 6 § (§§ 4, 58).
Pligtig, att, till socknens i 6 § omförmälda gemensamma utgifter bidraga, är en hvar, som inom socknen, ehvad han derstädes bosatt är eller ej, eger eller brukar hemman, hemmansdel eller från hemman under full eganderätt eller på viss tid afsöndrad lägenhet, qvarn, bruk, fiske, eller annan dylik egendom, deraf, enligt gällande bevillningsförordning, särskild fastighetsbevillning utgå bör, eller derstädes idkar bergsbruk, handel, fabriksrörelse, handtverk eller annan lill bevillning taxerad näring, äfvensom en hvar inom socknen bosatt, som innehar embete eller tjenst med lön, njuter pension eller annan dylik inkomst, deraf lönebevillning erlägges. 7 § (§ 62).
Innan beslut fattas om åtagande af sockncbidrag, skall först urskiljas och bestämmas efter hvad grund det bidrag utgöras må. 8 §(§§ 58, 59 och 61).
Taxeringsgrund vare i allmänhet och der ej, med afseende på bidragets föremål, annorlunda stadgadt är, den hvar och en skattande påförda bevillning för de i 6 § omförmälta näringsfång; dock att don särskilda afgift, som utgår för tillverkning eller försäljning af bränvin och andra brända eller destillerade drycker, äfvensom bevillning, sorn pålagts utan hänsigt till motsvarig inkomst, dervid ej må i beräkning tagas.
Skola, i följd af särskildt stadgande, socknebidrag efter mantal utgå, varde, för vinnande af enkelhet och lättnad i debitering och redovisning, bråkdelar af mantal till närmaste jemna etthundradelar utjemnade och afgifterne derefter beräknade.
I fråga om afgifters beräknande efter förmedladt eller oförmedladt mantal, galle hvad derom särskildt föreskrifvet är.
Saknas sådan föreskrift, vare det förvandlade mantalet lagdt till grund för beräkningen. 10 § (§ 59).
Skola socknebidrag utgöras af så väl hemmansegare som andra skattskyldige, och är särskildt stadgadt, att afgifterne af jorden böra efter mantalet utgå, då skall grunden för sistnämnda bidrag bestämmas sålunda, att sammanlagda bevillningen å all i socknen befintlig i mantal salt jord fördelas på samtlige egare deraf i förhållande till hvarderas egande mantal, så uträknadt, som i 9 § sagdt är. 11 § (§ 61).
Der lag och författning bjuder att socknebidrag skola endast af en viss klass eller vissa klasser af skattskyldige utgöras, eller att socknemedlemmar, hvilka icke enligt denna lag, äro till socknebidrag förpligtade, skola, till fyllande af särskilda kommunalbehof bidraga, galle hvad sålunda förordnadt är till efterrättelse. 12 § (§ 6).
Socknemenighets makt, att fatta för alla socknens medlemmar förbindande beslut utöfvas i allmän sockenstämma, på sätt och i den ordning här nedan sägs. 13 § (§ 7).
För rättighet att å sockenstämma föra talan erfordras: a) alt vara svensk undersåte; b) att råda öfver sig och sitt gods; c) att ej stå under annans husbondevälde; d) alt, enligt de i 6 § stadgade grunder, vara lill socknen skattskyldig; e) att, såvida skattskyldigheten grundar sig på innehafvande af jord, som ej i mantal satt är, på näring eller lön, vara i sednast upprättade bevillningstaxeringslängd påförd en bevillning af minst en riksdaler riksmynt; samt f) att icke vara å restlängd öfver oguldne sockneutskylder uppförd. 166
Är den som står under annans lmsbondevälde egare af faslighet, må han dock för densamma talan föra.
I behandling af frågor, som angå den offentliga gudstjensten, religionsvården och kristendomsundervisningen, må ej andra deltaga, än de som till den rena evangeliska läran sig bekänna. 14 § (§ 9).
Vid öfverläggning och beslut om uttaxering af utskylder, hvilka, enligt lag och författning eller sockenstämmas beslut, böra gäldas af endast en eller två af de i 7 § omförmälda särskilda klasser af skattskyldige, skola de ledamöter i sockenstämma, som i den utskyld ej deltaga, från ärendet sig afhålla. 15 § (§ 7).
Till sockenstämmas handläggning, i den ordning här nedan sägs, höra sålunda inom socknen förekommande frågor, som angå hushållning med socknens offentliga egendom, vårdande af socknen tillkommande rättigheter och fullgörande af densammas åliggande skyldigheter samt upprätthållande af ordning och säkerhet, såsom: a) Byggnad och underhåll af kyrka med hvad dertill hörer samt socknens öfriga hus och lägenheter, såsom prestgård, skolhus, skollärares bostad, socknestuga fattigstuga m. fl. b) Hushållning med kyrkans eller annan till socknen lydande offentlig inrättnings fasta eller lösa egendom och öfriga tillgångar. c) upplåtelse af bänkrum i kyrka och lägerstad ä kyrkogård samt bestämmande af afgift derför och för begagnande af kyrkoklockor och annan kyrkans egendom. d) Fattigförsörjning och hvad dermed gemenskap eger. e) Folkundervisning och dertill hörande anstalter. f) Öfverenskommelser till befrämjande af den offentliga gudstjenstens helgd, sedlighet, förbättrad helsovärd, allmän ordning och säkerhet m. m. samt uppsigten öfver dessa öfverenskommelsers handhafvande. g) Föreningar om väghållning, snöplogning, brobyggnad och andra allmänna besvär. h) Socknemagasiners anläggande och vård. i)
Föreningar om brandstod eller ersättning för annan, genom naturolycka åstadkommen skada. k) Val till prest, klockare, orgelnist och skollärare, antagande af kyrkobetjening, barnmorska eller utöfvare af annan dylik med lön af socknen försedd befattning, utväljande af elektorer för riksdagsmannaval, nämndemän, gode män vid skiftesförrättningar, kyrkovärdar, ledamöter i kyrkoråd, sockennämnd och skolstyrelse, ordförande - 1(57 rande och vice ordföradne i sockenstämma för borgerliga mål, ledamöter i sockenstämmonämnd, der sådan är inrältad, samt i öfrigt af de ombud och befallningsmän, som, för bevakande af socknens rätt, eller utförande af vissa, utaf sockenstämman dem lemnade uppdrag, kunna erfordras; dock att hvad som angående vissa af nu uppräknade val är genom allmän författning särskildt stadgadt, börf ortlarande lända till efterrättelse. 1) Bestämmande af socknens utgifts- och inkomst-stat samt beviljande af de för utgifternas bestridande erforderliga medel, äfvensom m) Andra mål och ärenden, hvilka uti lag och författning kunna vara till socken stämmas handläggning hänvisade.
Angående vården och förvaltningen af kyrkornas fastigheter, medel och öfriga tillhörigheter i Malmöhus, Kristianstads, Blekinge, Hallands samt Götheborgs och Bohus län förhålles efter hvad derom är särskildt stadgadt. 16 § (§ 13).
Ordförande i sockenstämma vid handläggning af mål, som angå den offentliga gudstjensten och religions vården, kyrkan och dess tillhörigheter, folkskolan och kristendomsundervisningen i öfrigt, utväljande af kyrkovärdar och öfrige ledamöter i kyrkorådet, antagande, förordnande och afskednnde af folkskolelärare och kyrkobetjening samt bestämmande éaf presterskapets, skollärares och kyrkobetjenles lönevilkor, är kyrkoherden eller den hans embete förestår, eller, i händelse af laga förfall för honom, den af församlingens prester, som kyrkoherden dertill förordnar, eller, i annat fall, den som kyrkoherden i embetet närmast är.
1 de annex- eller kapellsocknar, som hafva egen ständig prest, vare han eller den hans tjenst förestår, i tjenst förrättande kyrkoherdens frånvaro, ordförande i sockenstämma af omförmälta beskaffenhet och fullgöre äfven, då kyrkoherden ej tillstädes är, allt hvad kyrkoherden, i afseende på sockenstämmor, enligt denna förordning, i öfrigt tillkommer.
I sockenstämma som, enligt lag eller högre myndighetsföreskrift, bör. för behandling af vissa mål, hållas af dertill särskildt förordnad prestman, före denne ordet.
I alla andra till sockenstämmas handläggning hörande mål, hvartill ock räknas sådane sorn angå granskning af socknens räkenskaper, af hvad beskaffenhet de vara må, före den ordet, som af socknemännen dertill vald är. 17 § (§ 13).
Kör ledning af sockenstämmas öfverläggningar uti de i 16 § 3 mom. omförmälta mål väljas, för fyra år, en ordförande och en vice ordförande.
Dock vare ej den förbunden att uppdraget emottaga, som uppnått sextio års ålder, eller förmår visa annat laga förfall, ej heller den, som näst förut ordförande varit förr än så lång tid förflutit, som den hvarunder han uppdraget innehaft.
° 22 1G8 18 § (§ U).
Till ordförande eller vice ordförande kan ej den väljas, som icke uppnått 25 års ålder; ej den som icke råder öfver sig och sitt gods; ej den, som sin egendom till borgenärer afträdt och icke förmår visa, att han från deras kraf lagligen fri är; ej den, som är för nesligt brott tilltalad, dömd eller under framtiden ställd; ej heller den, som genom domstols beslut förklarats medborgerligt förtroende förlustig eller ovärdig alt inför rätta föra annans talan. 19 § (§ 15).
Sockenstämma skall hållas i sockenstuga eller annat dertill bestämdt rum. 20 § (§ 16).
Kungörelse om sockenstämma utfärdas af kyrkoherden eller den valde ordföranden, eller af begge tillika.
Inträffar hinder för någondera, varde kungörelsen utfärdad af den eller de personer, som, enligt hvad i 15 och 16 §§ derom sägs, ega att, i sådant fall, i sockenstämma ordet föra.
Kungörelsen skall innehålla uppgift om tid och ställe för stämman, så ock om de mål, som dervid skola till handläggning förekomma; och varde kungörelsen fjorton dagar eller minst en vecka derförut från predikstolen uppläsen.
Är sockenstämma utsatt till dag, då gudstjenst hålles, skall kungörelsen den dagen ånyo uppläsas.
För ärende, som fordrar så skyndsam handläggning, att kallelse icke medhinnes så tidigt, som nu är föreskrifvet, må sockenstämma kunna hållas efter kortare kallelsetid, dock må beslut om utgift eller uttaxering af nya bidrag då ej fattas.
Varder å sockenstämma handlagdt ärende till bestämd tid uppskjutet, då erfordras ej ny kungörelse. 21 § (§ 18).
Konungens befallningshafvande, domkapitel, kyrkovisitationsförrättare, sockennämnd och kyrkoråd ege makt att förordna om sockenstämmas hållande för handläggning af ärende, som inom hvarderas befogenhet ligger.
Vederbörande ordförande i sockenstämma ege ock att sådan stämma sammankalla, när han det nödigt finner, rådföre sig dock dessförinnan med sockennämnd eller kyrkoråd, på det ärendet förut må erhålla erforderlig beredning.
Äskar annan myndighet, embetsman eller enskild person, som i stämman talan eger, sockenstämmas utlysande för uppgifvet ändamål, vände sig till den ordförande i sockenstämma, till hvars handläggning ärendet hörer, och hvilken eger att pröfva 169 om det bifallas må.
Finner ordföranden den begäran ej laglig, eller ärendet ej så dant, att sockenstämma förty nödig är, meddele, der så äskas, skriftligen sitt afslag med skälen dertill; och ege sökanden att deröfver klaga, på sätt för besvär öfver sockenstämmobeslut stadgadt är, dervid besvärstiden räknas från den dag afslaget gafs;' och varde anteckning härom i sockenstämmoprotokollet gjord. ' 22 § (§ 20) Ordföranden åligger, att ärendena till öfverläggning framställa samt att tillse, det andra saker ej företagas, än de som uti kungörelsen äro upptagna.
Vid stämman kan ny fråga väckas, men icke förr än vid annan stämma och efter vederbörlig pålysning handläggas. 23 § (§ 21).
Sedan öfverläggningen förklarats slutad, framställe ordföranden proposition, så affattad, att den må kunna med ja eller nej besvaras.
Ordföranden tillkännagifve derefter, huru, enligt hans uppfattning, beslutet ut fallit, hvarefter detsamma, der omröstning ej begäres, med klubbslag befästes.
Äskas omröstning, verkställes den öppet och efter upprop. 24 § (§ 10).
Röstvärdet beräknas, der ej annorlunda föreskrifvet är, efter den hvar och en röstande påförde bevillning till kronan, som vid sednast förrättade taxering till socken-utskylder lagts till grund för sagde utskylders utgörande, sålunda att, med uteslutande af ören, hvarje riksdalers bevillning gäller för en röst, och att bevillning under en riksdaler ej medför rösträtt, så vida den icke är lagd å i mantal satt jord, i hvilket fall röstvärdet höjes till fullt en röst.
Uppstår fråga om uttaxering af bidrag, hvilka skola efter mantal eller annan i lag stadgad eller af sockenstämman antagen grund utgå, då beräknas rösterna efter den grund, som för bidragets uttaxering gällande är. 25 § (§ 10).
Röstlängd, så upprättad, som i 62 och 65 §§ sägs, skall alltid vara tillgänglig i det rum, der sockenstämma hålles.
Skulle, under den tid röstlängden är till efterrättelse gällande, ändring i röstvärdet eller grunden för dess beräknande i laga ordning ske, varde röstlängden i öfverensstämmelse dermed rättad, dock utan att sådan rättelse må på giltigheten af redan verkställda omröstningar inflyta. 170 26 § (§ 22).
Till beslut erfordras, der ej annorlunda stadgadt ar, mer än hälften af de af gifna rösterna, enligt den vid omröstningen följda röstlängd.
Falla rösterna lika för olika meningar, galle den mening, hvilken de fleste röstande efter hufvudtalet bifallit.
Äro, äfven efter sådan beräkning, rösterna lika de lade, vare den mening beslut, som ordföranden biträder. 27 § (§11).
Enka, frånskiljd hustru eller ogift qvinna, som myndig är, ege talan och rösträtt i sockenstämma utöfva.
Sådan rättighet utöfvas eljest: för omyndig af förmyndare, för aktiebolag af dess styrelse, för annat bolag af närvarande bolagsman, för oskiftadt bo af delegarne eller den som i boet sitter samt för fastighet, som till brukande upplåten är, af arrendator eller landtbo.
Ej må för samfäld egendom mer än en person vid samma tillfälle talan föra, eller egare af utarrenderad fastighet talan och rösträtt för densamma sig förbehålla.
För egendom eller näring och rörelse, som under borgenärers förvaltning står, må ej röstas. 28 § (§ 12).
Röstegande vare berättigad, att sin talan och rösträtt i sockenstämma genom fullmakt på annan man öfverlåta.
Fullmakten skall vara antingen skrifven och underskrifven af utställaren och med dennes sigill försedd, eller ock af utställaren underskrifven och med vittnens underskrift bestyrkt.
Vid val galle ock skriftlig valsedel, så bestyrkt, som om fullmakt nu sagdt är. 29 § (§ 23).
Ordföranden skall, öfver de ärenden, han i sådan egenskap handlägger, föra ordentligt och redigt protokoll, afdeladt i särskilda nummer eller paragrafer för hvart och ett ärende samt upptagande ämnet för öfverläggningen och beslutet med skälen dertill.
Ar, för sockenstämmoprotokolls förande, särskild person antagen, då må samtliga ärenden i oafbruten nummer- eller paragraf-följd upptagas, dock med anteckning om den ordförande, som öfverläggningen i hvardera ledt. 30 § (§ 23).
Sedan förhandlingarne i sockenstämma afslutade äro, varde protokollet, der så ske kan, genast justeradt, eller, i annat fall, å sockenstämma sednast fjorton dagar 171 derefter, hvarom vid tillfallet underrättelse meddelas.
Erfordrar ärendet större skyndsamhet, och kan ej protokollet genast uppsättas och justeras, då må sockenstämman kunna uppdraga åt dertill för hvarje gång utsedde ledamöter att, jemte ordföranden och den som protokollet fört, om särskild person är dertill antagen, justering af protokollet eller vissa delar deraf verkställa.
Protokollet undertecknas af ordföranden, minst två vid stämman närvarande församlingsledamöter eller utsedde justeringsmän samt protollsföranden, om särskild sådan finnes.
Aro ej, vid justering i sockenstämma, två ledamöter tillstädes, eller vägras underskrift, tage då ordföranden intyg om förhållandet af närvarande krono- eller kyrkobetjent, och ege protokollet sedan vitsord.
Sedan protokollet blifvit justeradt, skall det å nästa sön- eller helgedag derefter, då gudstjenst hålles, från predikstolen uppläsas.
Reservation mot sockenstämmobeslut må genast eller sist vid protokollets justerina; kunna anmälas.
O 31 § (§ 25).
Utskrift af sockenstämmoprotokoll utfärdas och underskrifves af den sorn protokollet fört, och hvilken för riktigheten deraf ansvarar.
Honom tillhör, att till så väl sockennämnd eller annan, hvilken verkställighet af sockenstämmobeslut åligger, som de personer, hvilka till syssla eller kommunal-uppdrag valde blifvit, kostnadsfritt utfärda utdrag af protokollet i hvad det verkställighetsåtgärden eller valet rörer; och är det i öfrigt hvar och en, som det åstundar, tillåtet, att af sockenstämmoprotokoll taga afskrift, och att utan lösen få afskriftens riktighet af protokollsföranden bestyrkt. 32 § (§ 25).
Der ej angående vården om socknens handlingar är af sockenstämma annorlunda förordnadt, åligge det ordföranderne, att de till hvarderas expedition hörande sockenstämmoprotokoll med tillhörande bilagor och handlingar samla, ordna och, å dertill anvisadt rum, förvara. 33 § (§ 7).
Sockenstämma tillkommer att i sista handen tillse, att socknens allmänna tillhörigheter och tillgångar varda på föreskrifvet och i öfrigt ändamålsenligt sätt förvaltade och till socknens nytta använde: att ordentlig räkenskap deröfver föres samt att de myndigheter och befattningsmän, som med sockenförvaltningen och utförandet af socknestämmans beslut hafva att skaffa, sina åligganden behörigen fullgöra eller, om sådant af dem åsidosättes, varda dertill lagligen tillhållna och till ansvar befordrade; egande socknestämman förty att, med iakttagande af hvad för särskilda fall finnes, genom denna författning eller annat gällande lagbud, stadgadt, till vederbörandes efter - rättelse utfärda och meddela de instruktioner och föreskrifter, som kunna anses af behofvet påkallade.
Uti sådane instruktioner och föreskrifter samt andra för socknen öfverenskomna ordningsstadgar kunna böter och vitén till högst tio riksdaler riksmynt utsattas. 34 § (§ 75).
Sockenstämman eger att besörja om granskning af Sockennämnds och andra af stämman beroende förvaltningsmyndigheters räkenskaper, genom revisorer, som till erforderligt antal af stämman utses.
Så snart räkenskaperna för året afslutade äro och, jemte tillhörande verifikationer, ordföranden i den borgerliga sockenstämman tillställde, aflemne ordföranden handlingarne till revisorerne, hvilka det åligger, att med all skyndsamhet granskningen företaga och deröfver till ordföranden berättelse aflemna.