Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o om Statsverket 1856. 23 “När sistnämnde summa Riksdaler 18,700 minskas dels med sammanlagda beloppet af de begge första kolumnernas slutsummor 1 1,482,50 hvilket belopp, med afdrag af ljuspenningar 340 R:dr, motsvarar Mynt- och Kontrollverkens anslag i Riksstaten 11,142 R:dr 50 öre riksmynt eller 7,428 R:dr lö sk. b:ko dels ock med de till indragning föreslagna sport lerna 2,150 som komme Statsverket till godo 13,632,50 så visar sig, att Statsverkets utgift här skulle ökas med R:dr riksmynt . . 5,067,50“ “På enahanda sätt, som Kammar-kollegium, har jemväl Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rått, till ny löne-reglering för detta verk, afgifvit först, under den 30 Augusti 1853, ett förslag, hvilket, tillika med åtskilliga vid Kammar-rätten anställde tjenstemäns påminnelser vid ett i förslaget influtet stadgande mot två (jenste-befattningars förening, blifvit den 9 November samma år hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt, och sedermera, under den 2 nästlidne April, ett nytt, på de sista årens erfaren het af göromåleus mängd och lefnadskostnaden i hufvudstaden grundadt förslag, som den 2 1 påföljde Maj i underdånighet anmäldes; men, då Eders Kongl. Maj-.t icke i ämnet fattat nådigt beslut, torde det i nåder tillåtas mig alt ånyo i korthet framlägga Kammarrättens åsigter i ämnet, sådana de sednast utvecklat sig, och i anledning deraf göra de underdåniga hemställanden, hvartill förhållandena synas mig föranleda.® “Kammar-rätten, der jemväl ett Råds-embete, efter inträffad ledighet, varit, på grund af Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse i Bref den 28 December 1850, obesatt under den sedermera förflutna tid, har derunder, hufvudsakligen till följd af åliggandet, enligt Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, att pröfva besvär öfver Länsstyrelsernes beslut i fattigvårdsmål, funnit nödigt, att ledamölernes antal återställdes till sex, enligt hvad verkets instruktion af den 15 Oktober 1831 innehåller; och denna meniug anser jag mig böra desto hellre understödja, som en adjungerad ledamot måst under sednaste tiden anställas (ill Kammar-rättens biträde, för göromålens obehindrade gång; men, då Kammar-rätten, med afseende å föreslagen skillnad emellan äldre och yngre ledamöters löneförmåner, velat göra denna skillnad beroende icke af äldre ledamots afgång, utan af tjenstgöringstiden, hvilken skulle för högre löns tillträdande bestämmas exempelvis till 5 år,
kan jag icke biträda ett sådant, från hvad som i öfriga embetsverk är stadgadt eller föreslaget, afvikande förslag, hvarigenom äfven den olägenhet uppstode, att det blefve omöjligt att i stat på förhand bestämma ett visst antal löner af hvardera lönegraden.
® “Beträffande Kansli-personalen bar Kammar-rätten tillstyrkt, att, då sekreterarens tjenstebestyr med uppsättning af underdåniga utlåtanden plägade i frågor, som på - 24 Bil.
N:o 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.Prop. N:o \, om Statsverket 1856. kalla närmare eller vidlyftigare utredning, besörjas af ledamöterne, och större delen af det, sekreteraren för öfrigt ålagda, uppsättnings-arbete, såsom beträffande fullmakter, vittnesbörd m. m., kunde lämpligen anförtros den till hans biträde anställde kanslist, sekreteraren måtte göras delaktig i handläggningen af sådana inom kansliet förefallande göromål, som nu uteslutande tillhöra proto-notarierne; äfvensom alt någre af kanslisterne borde i enahanda göromål deltaga, men deremot ingen tjensteman anställas ensamt för renskrifning, utan proto-notarier och kanslister derför blott emot ersättning ansvara; genom hvilka anordningar och derest Kammar-rätten tillika erhölle tillstånd att på lämpligaste sätt fördela kansli-göromålen emellan sekreteraren och öfrige tjensteinännen i kansliet, en Proto-notaries och två kanslisters befattningar skulle enligt Kammarrättens mening blifva umbärliga och kunna, i mån af inträffande ledighet, indragas.
Deremot anser Kammar-rätten, på grund af erfarenheten, att aktuarie- och registratorsbefattningarne, hvilka jemlikt instruktionen borde bestridas af samma person, vore, i anseende till göromålens väsendtligen olika beskaffenhet, ej lämplige att förena, och att derföre registrators-göromålen, hvilka alltifrån år 1837 varit öfverlemnade åt en af de nu till indragning föreslagne kanslisterne, fordrade en särskild på stat uppförd registrator, som i stället borde tillsättas.” “Då emellertid dessa båda Ijensters förening icke allenast varit i Kammar-rätten enligt instruktionen antagen, utan äfven, såsom nyss blifvit omförmäldl, är föreslagen att hädanefter ega rum i Kammar-kollegium, och då någon betydligare svårighet vid förrättandet af begge (jensternas göromål på samma sätt som hittills af en aktuarie och registrator med biträde af en kanslist icke torde möta, anser jag mig böra hemställa, att den ifrågavarande tillsättningen af en särskild registrator icke måtte i nåder bifallas, men deremot en af de kanslister, sorn Kammar-rätten ansett umbärliga, bibehållas till biträde i Aktuarie- och Registralors-kontoret och förses, utom lönen, med ett arfvode af 300 R:dr riksmynt, såsom godtgörelse för trägnare tjenstgöring på embetsrummet och på det denna befattning icke måtte blifva, i motsats till andra, sämre lönad hädanefter än hittills.
Med detta undantag och med den af Kammar-rättens
President föreslagna förändring af benämningen “Proto-notarie®, soffi är olämplig der inga andra notarier finnas, till blott “Notarie®, tillstyrker jag i underdånighet bifall lill Kammar-rättens förslag angående kansli-personalen.® “Den i Advokat-Fiskals-kontoret anställde vice Advokat-Fiskals göromål, som enligt instruktionen bestå i granskning af Revisions-kontorens aktorats-räkningar, deras sammanfattning, jemte
Advokat-fiskals-kontorets enahanda räkning uti så kallad general-räkning samt i öfrigt biträde åt Advokat-fiskalen, kunde, efter Kammar-rättens tanke, uppdragas åt den till tjenstgöring i Advokat-fiskals-kontoret anställde kanslist och vice advokat-fiskalstjensten sålunda, vid nuvarande innehafvarens afgång indragas, ett förslag, som jag i underdånighet biträder.® “Hvad Bil.
N:o 6 till Konni.
Maj.ls Nått.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 25 “Hvad Öfver-Revisions-Departemeritet angår, har Kammar-rätten, under erinran om angelägenheten alt genom tillräcklig aflöning försäkra sig om tjenlige personer för granskning af statsförvaltningen samt hålla dessa tjenstemän skadeslöse för deras trägna mödor och för den, till följd af deras göromåls natur, sällan påräknelige utsigten till vidare befordran, antagit, att, om nämnde tjenstemän icke finge dela sin tid på flera befattningar, i hvilket hänseende jag redan afgifvit underdånigt förslag, tre Revisorer af de nu anställde kunde, i mån af skeende afgång, indragas; hvarefter återstående 14 revisorer skulle benämnas Förste Revisorer, och 14 kammarskrifvare, jemväl hufvudsakligen sysselsatte med granskning af räkenskaper, heta Andre Revisorer, likväl utan rättighet alt till första revisors-graden uppflyttas efter (jensteålder eller annorlunda, än på grund af ansökning inom behörigen kungjord lid och efter förtjenst.
Med anledning af hvad sålunda, i fråga om gransknings-personalens förändring, blifvit anfördi af Kammar-rätten, som är i tillfälle att närmast förvissa sig om den föreslagna indragningens lämplighet och verkställbarhet, tillstyrker jag i underdånighet bifall (ill hvad i ämnet blifvit löreslaget; dock att såsom andre revisorer endast upptagas de af Kammarskrifvarne — 7 till antalet — hvilka blifvit föreslagna till en särskild lönegrad, men att de återstående 7 kammarskrifvarne bibehålla sin hittills varande benämning; och kommer Eders Kongl.
Maj:ts nådiga beslut härutinnan att jemväl innefatta afgörande af en år 1853 utaf de då varande kammarskrifvarne i underdånighet gjord framställning i detta ämne.
1 afseende på aflöningssättet, har Kammar-rätten i underdånighet tillstyrkt. l:o att för dess President och ledamöter, skulle vid inträde å ny stat upphöra rättigheten att åtnjuta nedsalta revisions-skilliugar, hvilka under de sislförflufna 10 åren utgjort i medeltal endast 13 R:dr 16 sk. b:ko årligen, och denna inkomst i stället tillfalla Statsverket; en förändring, desto lämpligare, som den öfverensstämmer med hvad Kongl. Förordningen den 27 November 1854 innehåller angående de hos Hofrätt insatte revisions-skilliugar; 2:o att, sedan, af kansli-tjensfemännens löneförmåner, kansli-gebuhr, kansli-afgift och lösen för Kammar-rättens utslag i anmärkningsmål blifvit genom Kongl.
Förordningen angående expeditions-lösen den 30 November 1855 och Kongl. Brefvet den 20 nästlidne Februari afskaffade, den återstående expeditionslösen, nemligen i fiskaliska åtal och fatligvårds-ärender samt i andra besvärsmål, der ändring uti öfverldagadt beslut ej vinnes, måtte, såsom ungefärligen motsvarande kostnaden för renskrifning, få, utan minskning i de bestämda lönerna, fortfarande uppbäras och emellan de vid Proto-notarie-expeditioneu tjenstgörande notarier och kanslister fördelas eller ock, derest sådant ej funnes antagligt, lösen uti motsvarande karta-sigillata förvandlas och expeditionerna dermed beläggas, men i sådant fall särskilda arfvoden för bestridande af renskrifnings-kostnaden anslås.
Prot. 1856 $ 1857. 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 4 26 Bil.
N:o 6 till Kongl. Majlis Nåd.
Enär, beträffande denna fråga, den redighet i aflöningssätl, hvilken med den tillämnade löneregleringen afses, blefve i väsendtlig mån förfelad, om Ijenstemännen för expeditioner, hvilkas utskrifning dem å tjenstens vägnar ålåge, skulle, utöfver den af Staten lemnade aflöning, fortfarande uppbära särskild godlgörelse, hvars årliga belopp komme alt bero icke af hvarje tjenstemans flit och arbete, enär sportel-inkomsten fördelas lika inom hvarje grad, utan af tillfälliga omständigheter, har Stals-Rådet, som i underdånighet föreslår för Ijenstemännen i Kammar-rättens kansli en aflöning, öfverstigande deras hittills varande ordinarie- och extra inkomsters sammanlagda belopp, äfvensom ett särskildt anslag för renskrifning, ansett den förut i underdånighet föreslagna allmänna regeln om sportlernas försvinnande såsom löne-inkomsl, äfven böra i förevarande fall tillämpas och desse således till Statsverket inflyta; hvarigenom också frågan om lösens förvandling till karta-sigillala skulle, utan hinder af undantagsbestämmelser i detta hänseende, desto lättare kunna afgöras.® “Kammar-rätten har vidare föreslagit: 3:o att det, enligt särskilda författningar, advokat-fiskalen, jemte ordinarie lön samt andelar af böter och vitén, tillkommande aktorats-arfvode, 12 procent af de medel, som genom hans embetsåtgärd inflyta i Kronans eller annan allmän kassa, måtte, då denna inkomst i medeltal öfverstigit 1300
R;dr årligen, minskas till 10 procent, som ändock utgjorde lämplig uppmuntran till och vedergällning för Advokat-Fiskalens ansträngande arbeten; och får jag i underdånighet detta förslag tillstyrka; 4:o att, då hittills,- enligt 46 § i Kammar-Rättens instruktion, af alla icke till böter hänförlige medel, som till följd af gjorda anmärkningar vid de till årsrevisionen hörande räkenskaper inflyta i Kronans eller annan allmän kassa, 25 procent äro anslagna till sådan fördelning, att anmärknings-författaren uppbär 15, Revisions-kommissarien 5 och Kansliljenstemännen gemensamt 5 procent, hvaremot författare af så kallad efleranmärkning vid sådan räkning, som förut bort vara inom ett år behörigen granskad, erhåller, af derigenom inflytande medel, äfven Kommissariens andel och således 20 procent; men Kammar-Rätten ansåge, att endast anmärkningsförfatlarnes arfvode, hvars ändamålsenlighet att egga de granskande till nit och uppmärksamhet vore af en lång tids erfarenhet ådagalagd, borde bibehållas, utan att likväl denna inkomst, såsom underkastad mångå oför vållade förändringar och minskningar, borde såsom någon påräknad andel af lön upptagas; Eders Kongl. Maj:t måtte i nåder förordna, ej mindre det tillåtelsen för Revisions-kommissarierne att undfå en del af anmärkningsarfvodet skulle alldeles upphöra, till vinnande af en säkrare tillsyn öfver revisious-arbetet, så att de förklarings-skyldige icke blefve med oriktiga anmärkningar besvärade, än ock det Kansli-tjenstemännen, sorn icke befatta sig med räkenskaps-granskningen och hvilkas förtjenst det icke i någon mån är, att anmärkningar göras, skilldes från andel i aumärkningsarfvodet; äfvensom att de för efteranmärkning nu medgifna 20 procent nedsattes till 15 procent, som blefve det högsta afdraget på alla genom anmärkning inflytande medel.
På grund af den härigenom ökade behållningen för åtskilliga kassor och syn - Bil.
N:o 6 till Kongl. Maj-.ls Kåd. Prop. N:o om Statsverket 185?. 27 nerligast för kronans, samt af hvad i detta afseende för öfrigt blifvit an för dt, hemställer jag i underdånighet, att de i denna punkt föreslagna förändringar måtte i nåder bifallas.®
I sammanhang med frågan om anmärkningsprocent har Kammar-Rätten i underdånighet tillstyrkt meddelandet af de hittills saknade föreskrifterne: 5:o alt, då väckt anmärkningsfråga funnes af beskaffenhet alt böra remitteras antingen till utförande af Advokat-Fiskals-Embetet eller till handläggning och pröfning i första rummet af vederbörande Förvaltnings-myndighet, anmärknings-förfaltaren egde af de i anmärkningen afsedda medel, som sedermera inflöto, undfå 5 procent, och 6:o alt, då, i följd af anmärkning,- varor eller persedlar blelve till uppdebite ring fastställda, det skulle ankomma pä Kammar-Rätten att pröfva, huruvida förlust af samma varor eller persedlar antagligen varit att befara, derest anmärkningen uteblifvit, samt att i enlighet dermed afgöra antingen frågan om anmärknings-arfvode må förfalla eller det bör anmärknings-förfaltaren tilläggas, i hvilket senare fall Kammar-Rätten tillika egde efter förhållandet, bestämma arfvodets belopp frän och med 5 till och med 15 procent å varornas eller persediarnes värde.
Dessa stadgande!), hvilkas tillämpning, enligt Kammar-Rättens erfarenhet, sällan lärer ifrågakomma, torde dock någon gäng vara af behofvel påkallade, och då de synas vara med billighet öfverensstämmande, får jag derå i underdånighet tillstyrka Eders Kongl. Maj:ls nådiga stadfästelse.* “Hvad i afseende å sjelfva lönebeloppen, Kammar-Rätten i underdånighet föreslagit och jag i lika underdånighet hemställer, innefattas i följande tabell, beräknad, likasom de föregående, i Riksmynt:
Arfvoden, ljuspen- ningar och andra in- komster af allmänna medel.
Summa hittills varande inkomst.
Kammar- Rättens förslag.
Pensions- belopp. 6,000 876 2,80 6.878.80 6,000 lön ) taffel- > 1 President 9,000 7,000 1,500 penn:gr ) 2.628 1,026 2-80 3,656,86 3.900 1 Kammar-rätts-råd 5,000 \ 5,256 2,052 5,72 7,313.72 7,800 © © 'Ö 10,000 j 2,070 1,536 2,80 3,608.80 3,900 i d:o d:o (yngre) 4,500 1 2,070 1,536 2,80 3,608,80 3,900 1 d:o d:o d:o 4,500 } 4,000 2,160 2,80 2,162,86 3,900 1 d:o d:o d:o (nu adjungerad le- 1 damot) 4,500 J Kansliet: , 1.971 50 350.26 2,371.20 3,300 1 Sekreterare ....
3,500 3.000 19,995 9,236 370,28 29,601,28 34,200 Transport 41,000 28"
Arfvoden, ljuspennin- gar och andra in- komster, af allmänna medel.
Kammar- rättens förslag.
Embeten och tj en st er.
Pensions- belopp. 19,995 9,236 370,28 29,601,28 34,200 Transport 41,000 677,45 761,05 564,34 2,002,84 2,400 1 Notarie ...... 2,200 \ 677,45 761,05 564,34 2,002,84 2,400 1 d:o 2,200 [ 2,200 648,75 636,75 564,34 1,849.84 2,400 1 d:o ...... 2,200 648,75 636,75 564,34 1,849,84 — 1 d:o (indrages) j 790,70 500,80 407,88 1,699,38 2,000 1 Aktuarie och Re- 1 gistrator 2,500 2,500 433,75 313,75 363,44 1,110,94 — 1 Kanslist, tjenstgö- rande på Registra- tors- och Aktuarie- Kontoret 1,000 1,000 Arfvode 300 2,000 1 Registator (ny) . . 433,75 298,75 144,44 876,94 1,200 1 Kanslist 1,000 | 1,000 867,50 597,50 288,88 1,753.88 2,400 2 Kanslister 2,000 433,75 298,75 144,44 876,94 — 1 Kanslist (indrages) Advokat-fiskals- kontoret. 1,971 50 2,305,28 4,326,28 2,600 1 Advokat-fiskal, med åtnjutande, jemte lönen af vites- och ensaksböter, lika- som hittills, samt 10 procent af medel, som genom hans embetsåtgärd infly- ta i Kronans eller an- nan allmän kassa 3,000 3,000 648,75 636,75 1,285,50 1 vice Advokat-fiskal (indrages). 1 Kanslist, 433,75 223,75 144,44 801,94 1,200 lön som jem- 300 arfvode väl skulle och er- öfvertaga sättning vice Advo- för ren- kat-fiska- skrifning lens ålig- ganden . . 1,000 1,000 arfvode 300 28,660,35 14,951,65 6,426,44 50,038,44 53,100 Transport 58,700 Bil.
N:o C till Kongl.
Vrop. N:o 1, om Statsverket 1856. 29 Nuvaran- de löner på stat.
Arfvoden, ljuspen- ningar och andra in- komster af allmänna medel. 28,660,35 14,951,65 1,971 170 1,971 365 1,971 575 816.25 4.897,50 816.25 648,75 484.25 2,905,50 484.25 336,75 3,892,50 2,020,50 648,75 .- 336,75 Sportler i medeltal.
Kammar Rättens förslag - Embeten och tjenst er Föredragandens förslag.
Pensions belopp. 433.75 2,602,50 433.75 2,168,75 930 223.75 1,342,50 223.75 1,118,75 620 51,932,10 1,027,51 432,42 213,44 171.31 1,027, 171.31 171.31 1.027.86 171.31 57,11 171.31 1.027.86 171.31 856,55 171.31 27,088,4 13,296,22 3,168,51 2,768,42 2,759,44 1.471.81 8.830.86 1.471.81 1.156.81 6.940.86 1.156.81 987,1] 828,81 4.972.86 828,81 4,144,05 791,31 92,316,72 3.500 m 3.500 3.500 2.500 15.000 2,000 12.000 1,600 9.600 1,200 6,000 1,200 114,700 Transport^ Öfver RevisionsD epartementet: 1 Revisions - Kommissarie (i Provins-Räkenskaps - Kon toret) 1 Revisions-Kommissarie (i Miiitie-Räkenskaps -Kontoret) 1 Revisions-Kommissarie (i Civil-Räkcnskaps-Kontoret). . , 1 Pörste Revisor . , . 6 Förste Revisorer » 1 Revisor (indrages) 1 Förste Revisor (yngre) . 6 Förste Revisorer (yngre) 1 Revisor (indrages) 1 t. f. Revisor (indrages. ) 1 Andre Revisor (nu Kammarskrifvare) 6 Audre Revisorer d:o 1 Kammarskrifvare . 5 D:o 1 D:o Utom de sålunda föreslagna löneinkomster skulle de som förrätta Revisionsarbete fortfarande åtnjuta andelar, på lika sätt som hittills, i böter, ådömda till följd af anmärkningar vid räkenskaper, samt 15 procent Transport 58,700 3.500 3.500 3.500 2.500 15,000 2,000 * 12,000 1,600 9,600 1,000 5.000 1.000 118,900 3.000 3.000 j 2, 500 2,000 1,600 1,000 30 Bil.
N:o 6 till Kongl. Maj:(s Nåd. Prop.'N:o 1, om Statsverket 1856.
Arfvoden, juspennin- gar och an- dra inkom- Sportler i Summa hittills- ICammar- Rättens Embeten och tj ensten.
Föredragandens förslag. ster af all- männa me- del. medeltal. varande inkomst. förslag.
Pensions- belopp. 51,932,10 27,088,40 13,296,22 92,316,72 114,700 Transport af andra medel, som till följd af gjorda anmärk- ningar inflyta i Kro- nans eller annan allmän kassa, med de här ofvan föreslagna nedsättnin- gar för vissa fall. 118,900 409.50 198,75 596,25 80 197,75 593,25 49 49 147 538.50 445.50 1,336,50 600 500 1,500 Fahtbelj eningen: 1 Förste Vaktmästare 1 Vaktmästare . . . . 3 D:o • . . .
De för Vaktbetje- ningen utförda sport- ler utgöras af sigillpen- ningar, hvilka för an- märkningsmål numera upphört, men annars äro ämnade att fortfa- rande uppbäras på lika sätt som hittills. 600 450 1,350 600 | 450 53,136,60 27,959,40 13,541,22 94,637.22 1,350 117,300 1,350 Summa R:dr riksmynt hvartill komma:
Gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vakt- betjente Arfvoden för renskrif- ning1 121,300 1,350 1,000 1 95,987,22 118.650 Summa Summarum 123,650 “Sammanlagda beloppet af nuvarande löner riksmynt R:dr .
. 53,136,60 och de i andra kolumnen upptagna inkomster 27,959,40 med afdrag af ljuspenningarne som af särskildt anslag '•'gä med 1,920 jemte 900 som af förra Öfver-Kommissarie-lönen äro Statsverket besparade, och de 1,350 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 31 som äro anvisade tili gratificationer åt extra ordinarie tjenstemän och vakt beljenle, utgör riksmynt
Ridr 81,426 eller 54,284 Ridr banco, den å nuvarande Riks-Stat upptagna summa för KammarHällen.
Kär från den blifvande lönestaten, sorn, enligt mitt nu i underdånighet framställda förslag, skulle upptaga tillsammans riksmynt
R:dr 123,650 afdragas: den nuvarande atlöningsstalen 8 1,426 ljuspenuingarne . 1,920 sportler, som skulle antingen till Statskassan ingå eller upphöra alt af henne ersättas 6,16 1 ^ så blefve den egentliga tillökningen i Statsverkets utgifter till Kam- ” mar-Hälten riksmynt R:dr 34.143.“ Kammar-Rättens i sammanhang med löneregleringsfrågan framställda förslag till ändringar i samma Rätts Instruktion torde, likasom för Kammar-kollegium är hemstäldf, för så vidt de ej äro en omedelbar följd af den nu framlagda atlöningsstalen, få till Eders Kongl. Majus nådiga pröfning anmälas, när Rikets Ständer fattat sitt beslut angående lönanslaget.
“ “Beträffande deremot den af ålskillige Ivammar-Rältens tjenstemän i underdånighet gjorda och hos Eders Kongl. Majit redan den 9 November 1853 i underdånighet föredragna anhållan, atl det tillämnade förbudet för embets- eller tjensteman, sorn tillträder lön efter nya slaten, alt derjemte innehafva annan allmän tjenstebefattning, icke måtte sträckas lill “nuvarande personalen, så länge den i nu å stat innehafde tjenstegrad qvarstår,“ lärer Eders Kongl. Majit, i händelse af nådigt bifall till det allmänna stadgande som jag här ofvan i underdånighet föreslagit och som skulle göra berörda förbud tillämpligt endast för löntagare på den nya staten, linna berörde anhållan icke böra i vidsträcktare mån bifallas, än som med detta stadgande öfverensstämmer. “Öfvcr-Intendents-Embetet, hvars personal och aflöning icke, efter regleringen af dess stat den 11 December 1830, vunnit någon annan tillökning, än at-t de då förenade lönerna för Sekreterare och Kamererare blifvit förhöjda med 89 Ridr Biko och åtskilda, har, i underdånigt memorial af den 27 nästlidne December, anhållit, alt, då Embetels åligganden under tiden vuxit högst betydligt i vigt och omfattning, synnerligast genom det åren 1849 och 1850 erhållna nådiga uppdraget atl öfvertaga KamrnarKollegii och Siats-Kontorets befattning med vård och underhåll af åtskilliga Kronans byggnader i landsorterna, Öfver-lnlendents-Embetets personal måtte förstärkas med tillägg, utöfver nuvarande stat, af en Konduktör vid Byggnads-Kontoret, en eller två personer alt, i egeuskap af Kanslist och Kammarskrifvare, biträda i Embetels Kansli och 32 Bil.
Prop. N:o om Statsverket 1856. Räkenskaps-Kontor samt eu Vaktmästare; äfvensom att aflöningen måtte bestämmas i öfverensstämmelse med nedanstående tabell® “Vid det upplysta förhållande, att antalet af ritningar och kostnadsförslag, som böra hos Öfver-Intendents-Embelet granskas eller utarbetas, äfvensom af expeditioner från Embetets Kansli, blifvit under de sedriaste 25 åren nära fördubbladt, att årsbeloppet af de i Räkenskaps-Kontoret handhafda och redovisade medel är under samma tid nära tredubblad! och att på Embetets stat för närvarande finnes blott en Vaktmästare, så alt nödiga budskickningar icke kunna af honom besörjas utan att biträdet af en ordinarie
Vaktbetjent under tiden måste i embetslokalen undvaras, tillstyrker jag i underdånighet den af Öfver-Inlendents-Embetet ifrågasatta tillökning i dess personal.® “Med afseende å denna, så vidt den är anställd vid Embetets så kallade Ritnings- och Byggnads-Kontor, förekommer för öfrigt, att dervarande Intendent, Architekter och Konduktörer, hvilka egnat sina studier och sin verksamhet åt byggnadskonsten och de dermed sammanhängande vetenskaper, härigenom inträdt på en lefnadsbana, helt och hållet olik den, som öppnar sig i Statens öfriga embetsverk.
Deremot är Ritnings- och Byggnads-Kontoret, genom sin hufvudsakligen artistiska sysselsättning, nära förbundet med Akademien för de fria Konsterna, i hvars skolor Kontorets tjenstemän vunnit sin utbildning och hittills, såsom lärare, haft tillfälle att genom sin förvärfvade skicklighet och erfarenhet bidraga till byggnadskonsteus ytterligare förkofran och utveckling, äfven för framtiden.
Då nu tillämpningen på Öfver-Intendents-Embetet af det föreslagna förbudet emot förening af två tjenster, som icke begge tillhöra lägsta lönegraden, skulle leda derhän, att tjenstemän, som hos Embetet uppnått Architekt-graden, icke kunde antaga kallelsen till en Professors- eller Lärare-plats vid Akademien utan att afstå från förhoppningen om framtida befordran och tillika uppoffra en större inkomst för en mindre, skulle följden blifva, att Akademien, som hittills egt fritt val vid anställningen af sin lärare-personal, skulle hädanefter nödgas dervid umbära just de skickligaste och mest erfarne