Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer hemställdt, är utaf de öfriga gme resp.
Stånden gilladt och bifallet; i följd hvaraf, enligt 69 §• i Regerings-Formen af den 6 Juni 1S09, der-.; vid kommer att bero. Hvilket
Utskottet jemväl får vördsamt gifva sistnämnda 3:ne Stånd vid handen.
Ridderskap, och Adelns Ledarn, vägnar Carl de Géer. på , På Högvörd.
Prest* Ståndets Ledarn, vägnar Gust.
Deri 11 Maj.
673 På Hederv BondeStandets Ledamöters vägnar Jon Jonsso’’1. C. T un el hist Utdrag af Protokollet, hållet uti ilag• loft. Lag-Utskott t vid Urtima Riks* dagen i Stockholm den 5) Maj 18 j 5, S. D.
Upplästes ett från Vallöf!. Borgare-Stån» det ankommet Protocolls-Utdrag för den i 9 och 27 sistl.
April, innehållande'dels åtskilliga gjoK da anmärkningar vid det Betänkande Utskottet den 30 förutgående Mars» afgifvit, i anledning af Herr Ofverste Lieutenanten Carl Reuterskjölds förslag, angående stadgande af en lag* som satte alla förbindelser så väl ut! penninge» transactioner som annan handel i likhet med vexlar, dels af flera bland Ståndets Ledamöter väckt motion om ändring uti åtskilliga omstän» digheter af nu gällande Executions.författningar 5 i anledning hvaraf icke allenast berörde Betan» kande blifvit till Utskottets ytterligare handlägg» ning remitteradt, utan ock till Utskottet är vordet öfverlemnadt att öfver emförmäldta nya frågor utlåtande aflemna.
Herr Kammar-Junkaren ocb Protocolls-Segfeteraren Lagerheim yttrade härvid: ”Då Utsälje Del.
N:0 85» 86. skot» På Vällofl.
Utskottets Eetiinkanden, 901 na underlydande Dopartetnent?Chefer, hvilka dä (ör tillfället utgjorde ett Collegium.
Erhålla dessa Chefer Troma ovärdighet, så upphojes derigenom detta sålunda organiserade Collegium till nära jemlikhet med de nuvarande, ehuru några särskilta RådplägningsEmbeten och någon dem åtföljande öfverrpstningsrätt icke komma att bestås.
I det skick äter, hvaruti CoIIegierne nu befinnas, kan föga något olämpligare och med Svenska Statsförfattningens rätta anda mindre öfverensstämmande förhållande tässkas, än det sorn uppkommer genom deras aå kallade rådgifvande, hvilket är den tredje *f deras i allmänhet åliggande funktioner.
Så snart Collegierne inrättades, såsom Inspactioner öfver vissa administrationens afdelningar, blef af denna inrättning en naturlig följd, att de upplysningar o:h data, som för vissa måls utredande innan afgörandet nödvändigt erfordrades, skulle af dem lemnäs, emedan de uteslutande voro af dessa data i kännedom.
Men, som Konungen i sittråd icke saknade män, hvilka, om det behöfdes, kunde, med full kunskap om Lagar och författningar, upplysa om deras rätta tillämpning i förekommande fall, så behöfdes icke att rörande denna tillämpning rådfråga några Col* legiér, hvadan ock, der egentliga upplysningar för målens fullständighet icke erfordrades, dessa directe hos Konungen afgjordes titan några Collegiers hörande.
Genom 1720 års Regeringsform, som, under sken, att förefeygga enväldet, införds i Regeringen på en Serskildta Utskottets Betcinkanden, t gång både Fåvälde och Mnngvälde, stadgades ett så i oändlighet fortsatt
Vederbör andes hörande, att föga något mål kunde hos Konungen, eller rättare Rådet, tili afgörande före omma, som icke genomgått alla tänkbara granskningar och blifvit af hvarje höra autoxitet försedt med tillämpnings- och sccommodations- grunder och mångfalldiga på en mängd stadganden grundade af. eller tiiRstyrJjanden, Fröst till den Collegiala oredan befordrades härigenom tili snar växtlighet, och cfet onda grep 1 stillhet omkring sig, under hela den så kallade frihetstiden, för att längre fram göra sig för kommande generationer tätt känbar t.
Att under den tid, sora förflöt efter 1789, det sålunda införda behandlingssättet af Ärendena fortfor, var en naturlig följd deraf, att, sedan Rådet var af»kaffadt och Konungen icke fattade sina beslut i någon constitutionel Rådkammare, utan i för tillfället sammankallade Conseiller, någorstädes råd och tillstyrkanden af ansvariga Embetsman skulle hämtas.
Men, sedan, nuvarande Constilution blifvit införd, som åter försett Konungen med ständigt tillstädesvarande ansvarige Rådgifvare, synas Collegiernas råd nu mera ej vara af nöden.
Också föranleder icke Grundlagen till deras inhämtande, Konungen, heter det i 4 §» skall ensam styra riket, men hämta, på sätt som närmare blifvit stadgadt, underrättelser och råd af sitt StatsRåd.
Allt hvad grundlagen innehåller, som kan lämpas till Collegiarnas hörande, förekommer i xo som bjuder, att Serskildta Utskottets Betdnkandm. nödiga upplysningar skola af vederbörande
Co 1 legiér och Embetsman inhämtas.
Med dessa nådiga upplysningar kan för ingen del förstås uppgift på de till det förevarande
Målet lämpliga författningar, emedan det ovillkorligen mäste förutsättas, att Konungens föredragande, framför andra Embetsman, derom äga kännedom, Icke heller kan dermed menas upplysning om huru ett eller flera Gollegier tänka om dessa författningars slutliga tillämpning i frågan, eller hvilka considerationer dervid kunna förekomma, hvilket vöre att gå Stat^Rådet i förväg, Återstår således §ndast den tydning, att föredraganden, genom vederbörande Gollegiers och Embetsmäns hörande, äger att skaffa sig sådana felande uppgifter eller handlingar, sorn foidras för att sätta målets historia i full dag, och honom sjelf i tillfälle att på grund deraf föreslå användning af gällande författningar, hvaröfver StatsRådets Ledamöter åter äro, enligt 9 §.
RegeringaFormen, ovillkorligen förbundne att sitt yttrande afgifva.
År denna tydning, som det vill synas, rigtig, så kunna de nådiga upplysniogarne från Verken yinnas, utan att desse styras af ett stort antal Ledamöter.
Skallåter det vanliga rådgifyandet från Collegierna fortfara, så vöre det mindre underligt, om i en framtid derigenom bildades tröge och oduglige föredragande, hvilka, *i förlitande på d«n utveckling af hvarje inål, sorn kan vara att förvänta genom Remiss till ett Collegkim, knappast bevärdigade Acten med ett ögonkast, utan körtel*- ■9°4 Serskildta Utskottets Betdnkanderu gen återsägandé Collegiérnas yttranden, gåf. ve sin så kallade tanke, genom denna förutvunna auctoritet, en vigt, sorn tilläfventyrs oförtjent kunde verka till bestämmanda, både af StatsRådets tillstyrkande och Konungens beslut.
Huruvida, om ett slik* förhållande en gång hunne inträffa, det verkeiigen vore Konungen, sorn styrde Riket, eller icke fastmer några få personer, sorn inom de ansvarslösa Coliegierna hunnit uppkasta sig till ledare af Medbröders öfvertygelse, det torde kanhända vara en fråga värdig att eftersinna.
Om det är vigtig*, hvad Grefve Spens säger, att det ligger i Svenskens- lynne att tåla allt af sin Konung, mea endast rättvisa afsina likar, så vore det minsta som kunde befaras, att fölk»t verkligen trodda allt böra tillskrifva Konungen, som af honom blifvit undarsimfvit, och således, då det för Konungens skull trodde sig böra tåla något, sorn ansågs för mindre rättvist, undandrog*
Honom med suckan en del af den kärlek, som
Han fört,ant att odelad åtnjuta.
Utskottet tror sig nu hafva visat, ett de fördelar, som skulle uf ColI«gialstyr*Isen och allmänna Bersdningan vara att förvänta, antingen alldeles icke finnas, eller, om de finnas, blifva tner än tillräckligen, ersatta genom den administrationsform, som Utskottet föreslagit.
Det egentliga af de meddelade anmärkningarne kan således anses vara härmed besvaradt, och Utskottet fritaga sig från vidare förtydligande af ett ämne, som, genom sin natur Serskildta.
Utskottets BetänJtanden.
905 att vara allmänt fattligt, och tillika på det närmasje intressera hvar medborgare, försäkrar sig sjelft om att finna ett grundelig!; bedömande, då tiden medgifver den lugna granskning, som nödvändigt förutsätter ett mer än flyktigt genomögnande.
Att det förvånat
Utskottet att finna de till indragning föreslagna Collegier och Verk beskrifva* såsomdyrbara värn emot despotisrnoch förtryck, torde ej finnas underligt, när man erinrar sig, att Sverige, lid efter eiman, fått vidkännas flere brådstörtade ombvälfningar i sitt Regeringssätt, ifrån souveraine monarki till så godt som anarki, och derifrån till ett nästan lika tillstånd tillbaka, utan att Collegierna, såsom med allt detta icke ägande något rakt sammanhang, försport deraf någon skakning inom sig, eller förlorat någon del af den lugna fattning, hvarmed de varit vane att uträtta gina dagliga sysslor, utan att de ens haft någon aning om dessa hastiga öfvergångar, mycket mindre fått tid att öfverlägga om fleremot vidtagande medel; ja utan att de hvarken tyckts ingjuta hos de souveraina Regeringarne någon synnerlig betänklighet, eller hos de så kallade fria någon utmärkt tillgifvenhet, hvadan de ock af bägge delarne, med kallsinnighet, blifvit lemnade i ro på sina gamla ställen, utan att man ansett flem hafva något med tidens händelseratt skaffa.
Både Collegierna och Beredningen äro dessutom inrättade af Regenterne sjelfva, och det i tider då dessas makt var temligen oinskränkt, således föraödeligen icke i än - 90Ö Serskildta Utskottets Betänkanden. danill att skapa motvigter mot maktens ina flytelse.
Att man annars på vida hafvet griper me.d begärlighet deri minsta spilta, till räddningens försök» ar naturligt; och af «å* dan anledning kan Utskottet väl fatta» hurti man i tider, Utan constitutionel rätt att fartdra ansvar af Regeringens första organer och utan egentlig publicitet, kunnat hysa de begrepp, dem Utskottet nu beitridt; men hitrU man ännu kan af isolerade Coiporationet hoppas något till frihetens värn» i fall de nyssnämnde ojemförligt vigtiga nationalrättigheter icke skulle dertill förslå, eller icke begagnas, det lär alltid blifva svårt att fötklara.
Ds slutsatser, deni 1 synnerhet Friherre* Boye dragit af Utskottets anställda jemförelse mellan 1634 års Regeringsform och den föreslagna Administrationsmethoden, äfvensom flere af de omdömen Friherren fällt öfver förstnämnde Regeringsform, äro redan vid discussionerna besvarade af Herrar Rothlieb och Munck af Rosenschöld.
Utskottet vill härtill lägga, att det aldrig förklarat sitt förslag för ett och samma med meranämnde Regeringsform, utan blott att det dermed instämmer, och har Utskottets afsigt dermed icke varit någon annan än den, att förebygga tanken, det förslaget vore en blott eftar* härmning af utländska mönster, som kunde för detta land vara ajldelea främmande.
Att för öfrigt 1634 års Regeringsform, den må vara författad af hvem som heldit, icke varit annat än »n Instruction för Regeringen, kai* iSerskildta UtskottttS Bttänkandtri. i så måtto medgifvas, som ett lika omdöme kan fiillas om Kvar och sn Regeringsform» hvilket sjelfva benämningen utvisar.
Men att Svea Rifees Ständer densamma antogo och besvuro, icke blottsom en regulatif stadgafor
Drottningens förmyndare, utan som en Rikets grundlag, bindande sch giltig för dem. och deras efterkommande, det läses i sjelfva den deröfver utfärdade akten.
Allt detta har dessutom på UUkottetg förslag och dess användbarhet intet inflytande.
Friherre Boye har äfv#a uppehållit sig vid da Exempel på MinisterialStyrelse i andra fria länder, dem Utskottet i förbigående anfört.
Friherren har under
Discussionerm invändt, att England och Amerika ick# hafva Ministrar, utan blott StatsSecreterare.
Utskottet ville gerna tro, att namnet icke gör till saken, allenast Embetet innefattar ett Chefskap för något Regeringens hufvuddepartement.
Friherren är också sjelf af samma tanka vid ett annat tillfälle, och anför att, ehuru vi till namnet hafva en Justitie- StatsMinister, är dock denna Embetsmans makt icke svarande mot en Ministers, och anser det icke löna mödan att i frågan härom tvista om ord.
Emedlertid yttrar sig dock Friherren, att det vore roligt att veta, hvad Krigsministern i England heter, eller hvad Financeministern i Norra America.
Utan att behöfva elior kunna besvara dessa frågor, hemställer Utskottet, om det icke är en bekant sak, att i England Rnnes ett krigsdepartement med sin Chef, samt att Serskildta Utskottets Betdnkanden. vid den Congress, som i America sammanträd* de första gången(d. 4 Mars 1789) sedan constitutionen blaf införd, inrättades genast ett Utrikes, ett Krigs- och ett Gassa- elier Finan eDepartement, hvilka sannolikt ännu fortfara.
Beträffande EordCanzleren i England, upplyser Friherren, «tt han icke är Minister, och att den Embetsman åter, som egentligen utöfvar högsta Contrellen öfver Domarexnagten, och således kan anses äga en befattning, svarande emot vårt JustitieCanzlersEtnbete, är icke tillika Ordförande i någon Domstol.
Häremot får Utskottet, äfven upplysningsvis, anföra hvad en godkänd Engalsk publicist (Blackstone) med egna ord härom yttrar; ”Englands LordCanzler, eller St or sigillb ev a"rare, har bland Embetsman den största betydenhet oell myndighet, som för närvarande ”äger rum i Riket.
Han hör, i kraft af sitt ”Embete, till Konungens hemliga råd (pri* ”vy council) och är, genom häfd, Taleman ”för ÖfverhuSet.
Honom till kommer att för'’ordna alla Fredsdomare i hela riket ; han är ”å Konungens vägnar uppsyningsman öfver ”alla af Kronan _stiftads Hospitaler och ”linderhållsinrättningar• han har rätt att bortgifva alla prestlägenheter, sorn stå under ”Kronans disposition och ej öfverstiga 20 L. ”årlig inkomst; han har
Allmänna vården öf”ver minderåriga eller vansinniga, och högsta ”inseendet öfver alla fromma Stiftelser i Ri”ket; — och detta allt jemte och förutan den ,,stora och vidsträckta Jurisdiction, han utöfvar. i kraft af sitt DomareEmbete i den hör Serskildta Utskottets Bettimkanden. ga CanzliRätten (ett slags, lustitieRe vision) hvaruti äro tvenne afdelningar, nemligen elen allmänna, eller den som anses för egentlig laga domstol (Court of Co rumon Lcw) och den särskilda, sorn kallas Billighets domstol (Court of Ecjyity).
Det hufvudsakligaste inkastet, som a£ friherre Boye blifvit gjordt, ej mindre mot dessa jemförelser, än mot Utskottets förhoppning, att den bästa, ja den enda rätta contr >11 måtte ligga, jemte publiciteten, uti nationens rätt att pröfva Ministrarnes åtgärder, innefattas i följande: ”Der (i England och America) samlas lagstiftande magten en gång hvarje år, och utöfvar sjelf ®n sträng granskniugsrätt; då vi åter kunna hafva fem år imellan hvar Riksdag, och hafva i dessa dagar hört, att vår granskningsratt icke ens tillhör oss sjelfva, utan personer, som våra JSlectorer äga att utnämna”
Med förbigående af hvad sista hälften af inkastet innehåller och åberopande hvad Utskottet längre ofvan derom yttrat, får Utskottet rörande förra hälften deraf anföra, alt den författning, som gäller om tiden för Engelska Parlamentets sammankomst, stadgar eodaat, att ett nytt parlament skall kallas inom tre är efter det förras upplösning.
Det är sant, vanligen ställes Bevillningen så, att regeringen nödsakas. kalla nytt parlament hvarje år; men lika sant är äfven, att vi, sedan vår Constitution infördes, icke sett den fastställda Terminen af fem år förflyta efter den ena Riks. Bihans till RiksSt.
IS*7">8‘8 8-de Sami.
N;ro 115, ufe 910 Serskildta Utskottets Betanhanden.
Sagen, innan,en ny varit i verksamhet 5 och skulls täta Riksdagar i en framtid komma att a: ses för välgörande, så är det att förmoda, att de äfven lära inträffa.
Då Särskilta Utskottet i de gjorda anmärkningarne således hvarken funnit uppgifr ter, som kunnat vederlägga dess egna, eller trott sig der varseblifva Deductioner eller Skäl ledande till en annan öfvertygelse, än den Utskottet redan, såsom tillhörig dess pluralitet, i Betänkandet framställt, är det för Utskottet angenämt att nu få förklara, hurusom Utskottet, utan ändring, förblifver vid dess ofvannämnda, med berådt mod och i bästa afsigt gifna Betänkande.
I sådan sinnesförfattning blir det äfven möjligt för Utskottet att bestå den af någon bland de anmärkande gifna vinken tili jemförelse med ett Utskott vid någon föregående Rikedag, sorn varit nog Svenskt att afslå förslag af förment lika beskaffenhet med det sonaN Särskilta Utskottet nu haft äran uppgifva.
Afven Särskilta Utskottet är nog
Svenskt för att i Fädernerlandets sak fatta omdömen ogh tillstyrkanden efter dess ledamöters bästa förstånd och öfvertygelse; och, då, såsom en lätt förklarlig följd af olika förmögenheter eller tänkesätt, det, som Utskottet tror leda till Svenska friheten* bibehållande och Nationalkraftens utveckling, af andra blifvit ansedt som farliga försök deremot, och en framställning i sådana ämnen funnits oväntad och egentligen förtjent af ett kort afslag, så •Unner sig Utskottet i dessa hårda be^öm* Serskildta Utskottets Eetiinkandetti 911 mandén icke så mycket böra se ett oförtjent misskännande, som tittryck af den ifver för Sverige och allt Svenskt, sorn kan lifva en Talare äfven till misstag i sjelfva den Sak som diseuteras.
Utskottet, som förnummit huru förra Ständer önskat att den begärta Gommitcr, för att så mycket säkrare vinna ändamålet, måtta arbeta utan hinder af gällande lagar och författningar, har af sådan anledning trott sig, med bibehållande af all tillbörlig aktning för lagarne, likväl kunna föreslå utvägar, de der möjligen medföra nödvändigheten att ändra några ord i Regeringsformen, då ändamålet är att med rent Svenskt intressse befordra afskalFandet af en ruängd tjer.ster, utan synnerlig nytta, dem Natiocen ej har råd eller ens utväg att underhålla.
Utskottet af denna c» ledning hafva gjort sig förtjent att icke anses för nog'
Svenskt, så star det Riksens Ständer öppet, att förkasta desa Betänkande, och Ledamöterne skola då åtnöjas med den egna tillfredsställelsen att hafva med redligt sinne börjat och fulländat sitt arbete.
Ständer varder detta vördsamma utlåtande härmed öfverlemnadt, under tillkännagifvande, att Herr nort Rosen och Biskopen Doctor Ahnqvist, äfven vid detta tillfälle, hvar för sig, åberopa dera* vid sjelfva Betänkandet fogade Reservationer.
Stockholm den 17 Juni 1818. giz Serskildta Utskottets Betänkanden.
Då Serskildta Utskottet den 9 Mars innevarande år första gången sammanträdde, beslöt Utskottet, på grund af Riksdagsordningens 24 §•, att endast antaga en Cantzlist» till bestridande af de vid Utskottets Cantzli förefallande renskrifnings-göromål.
Imellertid, och då, under Riksdagens lopp, svårigheter yppades, att ifrån Boktryckeriet, som äfven sysselsattes med tryckningen af Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottets Expeditioner, erhålla, utan allt för stor tidsutdrägt, färdiga de från Utskottet efgående Betänkanden, och dessas vidd gjorde det omöjligt för en enda Cantzlist att utskrifva alla Sex exemplaren deraf, nödsakades Utskottet att den 7 derpåföljande Aprill antaga till biträde härvid en Extra Cantzlist} och,som denne Tjensteman till Utskottets nöje och med ospard flit i Cantzliet tillhandagätt, föranlåtes Utskottet att härmed hos Riksens Höglofliga Ständer vördsammeligen anhålla, att arfvode måtte honom beviljas ifrån antagningsdagen, efter den grund, som blifvit följd vid andra Utskotts Cantzlier, der ett lika förhållande inträffat.
Stockholm den 17 Juni 1818.
Serskildta Utskottets Eetdnkanden. 91g Riksens Högloft.
Ständers Serskildta Utskotts Betänkande, angående föreslagen förändrad reglering nied nflöningen för Krono uppbärdsmännen i Rikets Städer.
BorgareStåndet den 30 sistl.
Aprill till Särskilta Utskottet remitteradt Memorial liar Herr M. L.
Eklund, i sammanhang med de under detta Riksmöte väckta motioner om biträde af Statens medel tili aflöning för KronoUppbördsmännen i Rikets Städer, och sedan £IöglofL Stats- och Bevillnings-Utskolten, uti deras öfver detta ämne afgifna Betänkanden, icke funnit skäl tillstyrka antagandet af det uti dessa Motioner för bemälte Uppbördsman föreslagna aftöningssätt, med anledning af 56 §.
Riksdagsordningen, uti ytterligare motion på anförde skäl föreslagit, att, der så ske kan, Kronans Uppbördsman måtte komma att verkställa både Stads- och Lands-uppbörden, eller ock att, der, i anseende till Städernas större betydlighet och folkmängd, sådant icke låter sig verkställa, hvarje person, som är med KronoUppbördsverket i desamma sysselsatt, måtte, såsom varande i Statens allmänna tjenst, utan åtskilnad på Stad och Land, a£ Staten aflönas.
Särskilta Utskottet, sorn endast fått sig af Riksens Högloft.
Ständer uppdraget att föreslå grunder för en förändrad reglering af den inre Administrationen i allmänhet, och som, enligt dess i öfverensstämmelse med detta uppdrag antagna grundsats för dess åt - 914 Serskildta Utskottets Betiinkanden, gärder, icke ansett sig böra föreslå förändringar eller tillökningar å några vissa Tjenstemanna Stater, hvilkas bestämmande torde böra tillhöra en för detta ändamål blifvande Comité, har så mycket mindre funnit sig böra ingå i pröfning om det uti ofvanberörde remiss gjorda förslag i afseende på aflöningssättet för Kronouppbördsman nen i Städerna, som Riksens Höglofl.
Ständers Stats- och Bevillnings-Utskott, till hvilkas utlåtande de af åtskilliga Städernas Fullmäktige vid detta Riksmöte i samma ämne tillförene gjorda motioner blifvit remitterade, uti deröfver afgifna Betänkande!!, hvar för sig, redan anfört de skäl, Utskotten ansett leda till afslag å yrkadt biträde af Statens medel för bemälte Uppbördsmän.
Det förra, eller StatsUtskottet, har uti Utlåtande af den 12 Februari innevarande år förklarat, att, som Rikets Städer i allmänhet, vid deras pri viligierande, fått sig tillagde vissa inkomster och förmoner, som blifvit upptagne och beräknade att utgöra tillgång för deras Tjenstemän» aflönande, StatsUtskottet funnit sig på »adan grund icke kunna tillstyrka, att någon aflöning på Rikets Stat för Städernas Uppbördsbetjening bestå»; äfvensom Bevillningsutskottet, i hvad särskilt angar föreslagen förhöjning å Procenten af Bevil
In inga med len för deras uppbörd och redovisning m. m., uti Betänkande af den 11 sisth Mars förklara t sig hvarken kunna föranleda till minskning i den påräknade Bevil!ningsSumman, eller tillstyrka särskilta afgifter för Uppbördens bestridande.
S erskildta.
Utskottets Betiinkanden.
Vid sådant förhållande, och då dessa Utskott ■bäst varit i tillfälle att ifrågavarande ämne till alla dess delar pröfva, har Särskilta Utskottet, med åberopande, afven för dess del, af de uti förbemälde
Utskotts öfver detta ämne afgilna Betänbanden anförde skäl till afslag för närvarande å det gjorda förslaget om UppbördsBetjeningens i Städerna aflönande af Staten, ansett sin åtgärd i denna del böra inskränkas inom Vördsam Hemställan till Riksens HögloH.
Ständer, att detta ämne måtte till den Comité, hvilken Kongl. Majit och Riksens
Ständer kunna komma att uppdraga utarbetandet af en detaljerad reglering af Embeten och Tjenster m. m., öfverleinnas, till bedömmande, huruvida, vid skeende reglering äfven med Uppbördsverket, det föreslagna biträdet af Statsmedlen för merbemäldte
Uppbördsmän kan finnas vara af nöden, äfvensom huru, i sådan händelse, tillgångar dertill kunna utfinnas och beredas.
Ständers egen pröfning vördsammeligen underställes.
Ständers Serskildta Utskotts Betänkande angående föreslaget antagande af ett ökadt antal Betjening vid LandsCantzlierne och LandsContoiren.
U"ti ett från Höglofl.
Riddcrskapet och Adeln den 24 sistlidne Februari till Särskil - gi6 Serskildta Utskottets Betänkanden. ta Utskottet remitteradt Memorial, har Friherre Fock, Berndt Wilhelm, på skäl, som det förut, den 5te Januari, rörande samma ämne uppläste och till StatsUtskottet remitterade Memorial innehåller, förnyat sin af sistnämnde Utskott afslagna begäran, att utvägar måtte sökas till aflöning för ett öfcadt antal betjening vid LandsGantzlierne och LandsContoiren; anseende Friherren, genom de i senare årets, af flerahanda anledningar» mer än dubbelt ökade göromåleti vid dessa Verk, hafva blifvit nödigt, att tvenne LandsContoirsskrifvare och en LänsNotarie med Löner på Stat och befordringsrätt antagasj hvarförutan det förmodas blifva omöjligt att, med den drift och ordning, som vede.rbör, sköta de ärenden af mångfalldig art och angelägenhet, som på Landshöfdingarnes afgörande ankomma.
Särskilta Utskottet, som ansett sig böra med besvarandet af denna Remiss uppskjuta, till dess det allmänna Betänkande, hvilket tillhört Utskottet att afgifva, rörande grunderna för en ny reglering af Statens Embeten och Tienster, blifvit öfverenskommet och affattadt, får, sedan nyssnämnde Betänkande numera blifvit till Riksens Höglofl.
Ständer vördsamligen öfverlemnadt, härmedelst äran att öfver Friherre Focks förslag yttra följande: