Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ls, på Rikets Ständers begäran, utfärdade Kungörelse af den 3 Februari 1855 stadgar, eller genom upplåning mot lifgifvande af fonderade stats obligationer, Fullmäktige i Riksgälds-konloret borde erhålla föreskrift, nemligen: l:o för innevarande är 1857 eli belopp af 7,755,000 R:dr Riksmynt, alt utgå med 1,500,000 R:dr under Usta, med 2.300.000 R:dr under 2:dra, med 3.000,000 R.dr under 3:dje och med återstoden, eller 955,000 R:dr, under 4:de qvartalet af delta år; 14 Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 62.
2:o. (ör nästa statsreglerings-period, oller åren 1858—1860, tillsammans 23,500,000 R:dr Riksmynt, med rättighet lör Kongl. Majit all bestämma huru stort belopp deraf, inom ett maximum af 9.000,000 R;dr, borde under hvartdera af ifrågavarande 3 år utgå; 3:o. för samma statsreglerings-period ett särskildt kreditiv af 5,000,000 R:dr, för att, i händelse omständigheterna del medgåfve, kunna påskynda de återstående arbetenas utförande i sådana delar af landel, der stambanornas hufvudriklning blifvit genom Kongl. Majlis och Rikets Ständers beslut afgjord, hvarigenom det kunde blifva möjligt att, löre 1860 års utgång, bland annat fortsätta arbetet å södra stambanan från Finja-sjön eli stycke in uti Småland, samt å nordvestra stambanan mellan Arvika och Norska gränsen.
Dock som, enligt den sålunda för Rikets Ständer framlagda arbetsplan, vissa bestämda penniuge-beiopp vore afsedda att under åren 1857—1860 användas för byggandet al särskdda bandelin’, men förhållandena kunde göta afvikelse!’ frän samma plan nödvändiga, hvarigenom ett arbete kunde komma att kosta mindre och ett annat deremot iner än påräknadt blifvit; så har Kongl. Majit funnit nödigt förbehålla
Sig rättighet alt, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med nu framlagda plan, efter behof bestämma medlens fördelande å de särskilda stainbane-arbelena, helst högst betydliga utgifter, såsom för administrationen, anskaffandet af den rörliga materielen och de dervid nödiga anordningar m. m., vöre för byggnadsföretaget i dess helhet gemensamma.
I fråga om bestämmandet och anvisandet af hvad årligen komtne att erfordras för ränte- och amortissement-ulgifler, i anledning a( de till Statens jernvägs-byggnader upplänia medel, har Kongl. Majit yttrat, att, enär del anslag, som för hvarje år skulle till dessa arbetens utförande användas, endast efter hand skulle under årets lopp utgå, syntes i allmänhet kunna antagas, att under första året, då upplåningen skedde, räntan icke. behöfde beräknas för mer än 6 månader.
Följaktligen skulle — om räntan, tillika med amortissements-beloppet, fastställdes till 6 procent af det upplånta kapitalet, och om hela anslaget för åren 1858 —1860 sålunda fördelades, att på hvart och eit af de 2:ne lörsta åren belöpte i rund summa 7,800,000 R:dr och på det sista året 7,900,000 R:dr — ränte- och amortissements-utgiflerna för nu ifrågavarande anslags-summor under nästa statsreglerings-period blifva: å 1857 års anslag 7,755,000 R:dr under 3J år R:dr Runt 1,528.550, å 1858 års anslag 7,800,000 R:dr under 2^ år ......
„ ,, 1,170,000, å 1859 års anslag 7.800.000 R:dr under 1] år „ „ 702,000,. ä 1860 års anslag 7,900,000 R:dr under | år - „ 237,000 Summa 3,637,550; Och hade, såsom tillgång för dessa utgifters bestridande, vid uppgörande af den Rikets nu lörsamlade Ständer utaf Kongl. Majit underställda statsreglering, afsetts de årliga öfverskotlsinedlen, uppgående till 1,210,500 Hulr sagde mynt, och således lör 3:ne är till en sammanlagd summa af 3,631,500 R:dr, hvilken summa, med den obetydliga skilnaden af endast 6,050 Ralr, motsvarade det nu beräknade behofvet; varande likväl, i ovisshet huruvida omständigheterna komme alt göra ofvan omförmälda särskilda k re* dilivs anlitande möjligt eller lämpligt, någon ränte- och amorlissements-ulgift för samma kreditiv härvid icke beräknad.
Beträffande den för utförande af jernvägs-bypgnaderne erforderliga arbetskraft, hai- Kongl. Majit förklarat
Sig anse nödvändigt ali, på sätt både Jernvägs-kommitléen och Chefen för Statens jernvägs-byggnader tillstyrkt samt hittills vid större arbetsföretags verkställande skett, koinmenderingar ur arméen jemväl begagnades för dessa arbeten, hvilka så myckel mindre kunde anses för arméens ändamål fremmande, som de - Stals-Ulskottets Ulla tande IS: o 62. 15
Samma i väsentlig män åsyftade alt lind ('flät la landels försvar; hvarjemte Kongl.
Majit i Nåder yttrat, all om, såsom Chefen för jernvägsbyggnaderne antagit, hälften af den för oltanämnde byggnader årligen behöfliga arbetsstyrka, utgörande omkring 10,000 man, kunde påräknas komma att bestå utaf private arbetare, hvilka skulle erhållas fiån Slockholms-lrakten, Uppland, Södermanland, Westergötland, Småland och Skäne, borde härigenom någon anmärkningsvärd minskning i den för de särskilda orterna nödiga arbetare-personal icke förorsakas, och en sådan olägenhet syntes äfven, med hänsigt till kommendeiingar ur arméen, kunna i sin män förekommas derigenom, all icke ett alltför stort antal trupper kommenderades frän någon särskild provins och minst frän den, hvars private arbetare i större mängd låtit anställa sig vid jernvägsföretagen inom orten; hvaremot, i närheten af städerna, soldater syntes uteslutande böra begagnas, emedan erfarenheten visat, att ordning och arbetsamhet bland en större, i städernas grauskap förlagd, privat arbetsstyrka endast med svårighet kunde vidmakthållas.
1 afseende pä inkomsterna och utgifterna för trafiken pä de delar af stambanorna, som redan vore eiler före 1860 års slut blefve lill allmänt begagnande öppnade, har Kongl.
Majit tillkännagifva!, att särskild redovisning för dessa medel kotnme att ega runi; hvarjemte Kongl. Majit förordat lämpligheten deraf, att, ifall någon nellobehållning af passagerare- och gods-trafiken å Statens jernbanor skulle under sagde tiderymd uppslå, densamma finge ingå till byggnads-fonden, samt att deremot, i händelse någon brist härvid skulle uppkomma, den blefve af samma fond bestridd.
Slutligen och enär, i anseende lill den större utsträckning de genom Jernvägskomniitléens försorg, till fullgörande af dess uppdrag, anställda undersökningar erhållit, den lör delta ändamål af Rikets sednast församlade Ständer anslagna summa, 60,000 Ridr B:ko, icke befunnits tillräcklig, ulan Kongl.
Stats-konlorel mäst för nämnde undersökningars fortsättande, enligt Kongl Majlis Nådiga befallning, utaf under händer hafvande medel förskjuta 17,000 l»:dr samma mvnl, hvilket förskott dock ej skulle komma att till fidio åtgå, har Kongl. Majit föreslagit, att, sedan Kommittén) algilVit redovisning för de lill dess disposition ställda medel och lill Kongl.
Slals-kontoret ålerlevererat den då befintliga behållningen, Kongl.
Stals-kontoret mätte för sin fordran hos Kommitléen utbekomma ersättning af Riksgälds-kontoret.
Sedan Utskottet nu anfort hufvudsakliga innehållet af den Proposition, Kongl. Majit under innevarande Riksdag till Rikets Ständer allålit rörande det för alla samhällsklasser maktpåliggande ämne, hvilket utgör föremålet för detta utlåtande, anser sig Utskottet böra uppgifva de särskilda förslag och framställningar angående samma ämne och dermed gemenskap egande frågor, som de inom Riks-stånden väckta och tili Utskottets förberedande behandling jemväl remitterade motioner innefatta.
I stället för det uti högstberörde Kongl. Proposition förordade förslag i afseende på den från Slockholm till vestra och södra orterna utgående stambanans ledning invid och öfver Mälaren samt bangårdens anläggning i närheten af denna sjö, har, genom en hos Borgare-ståndet framställd motion, Herr yl. O. IValletilierg föreslagit: att Rikets Ständer, vid beviljande af anslaget till utförande af denna stambana, mätte stadga det vilkor, alt densamma bör från söder lill norr anläggas öfver något af Mälarens trängre pass på minst en half mils afstånd från hufvudsladen, samt att en jernväg med samma dimensioner, som denna stambana, mätte ledas till bangård på tjenlig! ställe vid saltsjön.
Hos samina Riks-slånd har Herr L. V. Henschen väckt den motion, att Rikets nu församlade Ständer mätte anslå erforderliga medel 1 för byggande af en stambana mellan Slockholm och Upsala, öster om Sigtuna-fjärden och Ekoln, i öfverensstämmelse med det af Löjtnanten vid väg- och vattenbyggnads-korpsen S. F. Westrell, till följd 16 Stuts-Utskottets Utlåtande N:o 62. af erhållet förordnande, uppgjorda, samt, jemte plan- och profil-ritningar, lill Kongl.
Civil-departemenlel inlemnade förslag; och har bemälde motionär tillika hemställt, att ersättning mätte af Rikets Ständer beviljas och anvisas för det belopp, 4,000 R:dr Banko, som, till bestridande af kostnaderna för detta förslags uppgörande, blifvit utaf Upsala stad förskjutet.
Under åberopande af Kongl. Maj:ls vid sednaste Riksdag aflåtna Nådiga Proposition samt Rikets dä församlade Ständers underdåniga skrifvelse, angående jernvägsanläggningars utförande för Statens räkning och på dess bekostnad, har Herr G. F. Ekholm, uti en inom Borgare-ståndet jemväl väckt motion, föreslagit: att nödiga medel måtte af Rikets Ständer varda anvisade, för att företaga byggandet af den stam-bana, som bör förbinda Göteborg med hufvudstadon, sä alt denna, från sistnämnde stad utgående, jernvägs-linie mätte, enligt Jernvägs-kommittéens förslag, sammanlöpa med den under anläggning varande jernvägen mellan Köping och Orebro; innefattande samina motion äfven framställning derom, att Rikets Ständer mätte taga i betraktande, huruvida, sedan den grundsats antagits, att Staten bör uteslutande bekosta stambanors anläggning, det \ore instämmande med det allmännas fördel, ali den hittills af enskildt aktie-bolag bekostade jernvägs-anläggningen mellan Örebro och Köping blefve, efter en pä ömsesidig billighet grumlad öfverenskommelse, lör stals-verkets räkning inlöst.
Inom Bonde-ståndet hafva Riksdags-fullmäklige frän [Vesterås län Pehr Erik ' Andersson och Erik Mallmin väckt särskilda motioner, ej allenast om inlösande för Statens räkning af nyssnämnda jernvägs-anläggning samt denna jernvägs intagande bland de stambanor, som genom Statens försorg skola utföras, utan äfven om densammas fortsättande öfver Westerås ecb Örsundsbro till Stockholm, med utgrening deraf till Upsala från Örsundsbro; varande, för den händelse att jernvägen mellan Örebro och Köping skulle anses icke böra bland stambanorna upptagas, utaf sistbenrälde motionär, med hvilken Riksdags-fullmäklige Anders Jonsson, Olof Olsson och Lurs Jonsson från samma län sig förenat, föreslaget, att ett statsanslag af 9,300,000 R:dr Runt mätte beviljas för en bibanas anläggning från Stockholm till Köping.
Till fullgörande af äberopadt uppdrag utaf hemmaits-egarne inom Östbo och Westbo härader i Jönköpings lån, har deras nuvarande Riksdaes-ombud Nils Seensson, medelst en hos Bonde-ståndel vackt motion, hemställt, att — för beredande af full visshet derom, alt sådana hinder emot den af sistnämnde Härads Hushällnings-kommitté föreslagna sträckning för den södra, genom Småland och Skäne gående, stambanan, eller densammas ledande genom Finnvedens tre härader, icke förekomma, att de företräden i kommersiell, industriell och finansiell hänseende, som denna sträcknings iakttagande uppenbarligen skulle medföra, mäste för tekniska skäf uppoffras, — ett särskddl, efter beholVet lämpadt, anslag mätte af besparade allmänna medel anvisas, för alt sätta Chefen för Statens jernvägs-hyggnader i tillfälle att låta anställa en fullständig undersökning med hänsigt lill ifrågavarande stambanas riktning, vester om Laga-ån och Widöstern, frän lämplig punkt i granskapol af Gölaslröms bruk samt ledning utmed sjön Bolmens strand lill öi\ergången al nämnde å, lör att, i trakten af löthult, möta den från Skåne kommande jernvägs-linien.
Beträffande samma stambanas ledning genom norra delen af Skåne, har Riksdagsfullmäktige!) från Ckristianstads län Nils Seensson, uti en inom Bonde-ståndet afgifven motion, föreslagit alt denna bana, i sin ledning mot norr, måtte från östra sidan af Finja-sjön dragas till Helge-äns dalgång, hvilken jernvägen komme att uppnå något söder om Wisseltofta kyrkoby och derefter följa i rak riktning mot köpingen Ljungby, hvarest densamma skulle ingå i Laga-å-dalen.
Genom en sådan förändring i den af Jern - Sta ts~ Uts ho t tets Utlåtande IS’: o 62. il Jernvägs-kommitléen lillstyikla linie, skulle denna stambana icke behöfva gå i en bugt öfver VVitlsjö till Agghult vid Traheryd, utan i stället få en rak eller i det närmaste midt i landet gående sträckning.
Efter anställande af jemförelse mellan Malmös och Helsingborgs företräde, såsom den lämpligaste slutpunkten för rikets södra stambana samt öfverlärlsort lill Danska kusten eller Tysklands hamnplatser vid Östersjön, och efter omförmälande af ej mindre de svårigheter och hinder, som under vinter-månaderna förekomma mot kommunikationen mellan Malmö och utrikes orter, än den Idliga personal- och varu-trafik, hvilken oafbrutet under hela året egde ruin öfver öresund från och till Helsingborg, har, med erinran derjemte om den betydelse staden Landskrona egde i anseende till denna stads utmärkta hamn, Herr F.
Rooth, enligt derom hos Borgare-ståndet väckt motion, hvaruti Herr Öd/natlssnn instämt, framställt det förslag: att llikets Ständer, med afseende å den stora vigten af en jernvägs-anläggning mellan Helsingborg öfver Landskrona till södra stambanan vid Remmarlöf, mätte jemväl betrakta och antaga denna jernväg såsom stambana samt alltså anvisa det för utförande deraf erforderliga belopp: eller att, om sagde jernväg icke skulle kunna bänlöras till stambanorna, utan endast anses såsom bibana, det låne-understöd, som för densammas anläggning beböfdes, mätte al Rikets Ständer varda beviljadt under enahanda vilkor, hvarunder sådana understöd för andra iernvägs-företag erhållits; i hvilket afseende motionären anmält, att Helsingborgs stad beslutat att, för, sin del, bidraga lill nu ifrågavarande jernvägs-anläggning med en summa af 100,000 R dr Banko: och har motionären tillika upplyst, alt uti eli af Engelska Ingeniörerne Gisborne och Coghlan, efter skedd undersökning, upprätladt kostnadsförslag för anläggande af jernväg mellan Helsingborg, Landskrona och Remmarlöf, hvarest denna väg skulle sammanträffa med södra stambanan, kostnaderna beräknats till, följande belopp, nemligen: för jernvägs-arbetels utförande, jemte nödig materiel, från Helsingborg till Tågarp, der sagde jernväg skulle förena sig med Landskrona-banan R:dr B:ko 1,405,407: — — och för anläggningen af sistnämnde bana, med materiel och elektrisk telegraf, dels mellan Landskrona och Tågarp och dels fiån Tågarp till Remmarlöf . „ „ 1,333,490? 30. 6. eller tillsammans R:dr B:ko 2,738,807: 30. 0. Inom Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet hafva Herr Hallenborg, Carl Johon, och Herr 8.
Trägårdh, uti hufvudsakligen sammanstämmande motioner, yrkat, att, vid fastställande af Sveriges jernvägs-syslern, en till Ystad ledande utgrening af södra stambanan måtte upplagas bland de jernvägar, hvilka genom Statens försorg böra anläggas, samt alt det stats-ansbig, sorn erfordrades för åstadkommande af denna jernväg, hvilken, enligt Herr Trägårdhs förslag, borde å tjenlig punkt mellan Getinge och Remmarlöf förena sig med nämnde stambana, mätte varda af Rikets nu församlade Ständer beviljadt och anvisad!.
Jemte förordande af den jernvägs-anläggning, som nyssbemälde 2:ne motionärer föreslagit, har Herr von Seth, Johan Angust, medelst särskild, inom förstnämnde Riksstånd väckt, motion hemställt, alt denna, från Ystad utgående, jernbana måtte, efter dess förening med södra stambanan vid någon punkt norr om Lund, från densamma, såsom stats- eller stambana, fortsättas till de norr om Helsingborg belägna s. k.
Hallarne, eller helst ända till Engelholm.
Prat. i856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 28 Haft. 3 18 Slals-tJtskotlets Ut/ålande N:o 62.
I sammanhang med nu meddelad uppgift å det hufvudsakliga innehållet eller syftningen af de motioner, Slals-Ulskottet fält ernollaga rörande Stålens jernvägsanläggningar, har Utskottet ansett sig jemväl böra omförmäla 3:ne lill Utskottet remitterade motioner i fråga om sältet för beredandet eller anskaffningen af de för dessa kostsamma anläggningars utförande erforderliga tillgångar.
För sådant ändamål har nemligen Bonde-ståndets vice Talman, Anders Andersson från Skaraborgs län, föreslagit, alt hela den skatt, som för ej mindre tillverkningen än försäljningen af bränvin kommer att utgå, mätte anvisas till bestridande af de kostnader, som Staten för jernvägsanläggningarne mäste vidkännas; hvaremot, uti en inom Bidderskapet och Adeln väckt motion.
Friherre Sprengtporten, Jacob tVilhelm, under åberopande af det förfaringssätt, som nyligen vid den inom Frankrike för Statens räkning skedda upplåning med oväntad framgång iakttagits, framställt det förslag, alt ett lämpligt antal, pä smärre summor, dock ej under 20 R:dr R:mt, lydande och med -i eller högst 5 procents ränta löpande obligationer mätte af Riksgälds-kontoret, i den mån de finnas begärliga varda frän detta verk, jemte andra obligationer å högre valörer, ullemnade, för ali göra den stora allmänheten delaktig i de statslån, som för jernvägs-anläggningarne behöfva upptagas och för att sålunda kunna inom riket uppsamla saint för både den enskilde egaren och det allmänna göra de små kapilaler fruktbara, hvilka nu ligga onyttiga.
Derjemte har samme motionär, såsom en härmed sammanhang inde åtgärd, tillika föreslagit, alt Riksgälds-kontoret. lill beredande af gångbarhet lör sina små obligationer, mätte varda försatt i tillfälle alt, då sådant af innehafvarne önskades, kunna å vista inlösa dessa obligationer, oaktadt de visserligen borde vara antingen å innehafvarnes sida ouppsägbara eller icke förr än efter längre lids förlopp förfalla till betalning: hemställande motionären, alt Rikets Ständer för detta ändamål mätte åt Riksgälds-kontoret, emot deponerad säkerhet i klingande mynt. anvisa ett behofvet motsvarande kreditiv å Rikets Ständers Bank.
— En annan medlem af sistnämnde Riks-ständ, Herr af bVallerstedt, Ludvig, har efter några erinringar emot de af Rikets Ständer under sednaste
Riksdag fastställda vilkor för den da beslutade upplåningen samt det säll, hvarpå denna upplåning sedermera företagits, genom härom allemnad motion föreslagit följande hufvudgrunder för ett inhemskt stalsskulds-sjslem, hvars förmenta välgörande följder blifvit af motionären antydda, nemligen:
Riksgälds-kontoret skulle ega utgifva obligationer å 100, 200, 500 och 1,000 R:dr Reinf, löpande med 5 procents årlig ränta; dessa obligationer, hvilka kunde dateras den 2 Januari, skulle tillhandahållas allmänheten dels genom Riksgälds-kontoret och dels genom samtliga Landl-ränterierna under vissa tider af året, l. ex. under Januari, April, Juli och Oktober månader, då obligationernas köpare borde erlägga icke allenast deras nominella belopp ulan äfven (leii upplupna räntan; innehafvare af dylika obligationer skulle ega alt den 2 Januari hvarje är, såväl uti Riksgälds-kontoret sorn i Lands-kontoren, lyfta den för föregående året upplupna räntan; för fa
Ina ränle-kuponer borde få etnollagas vid liqvider af krono-utskylderna och i sammanhang med den öfriga krono-uppbörden levereras samt i vanlig ordning redovisas; eller förloppet af 10 år borde utlotlning för obligationernas inlösning verkställas till belopp af minst en procent och derutöfver i den män Statens tillgångar sådant medgåfve.
Bland de, under innevarande Riksdag, inom Riks-slånden afgifna och till StatsUtskollels behandling hänvisade motioner angående jernvågs-anläggningar och dertill erforderliga slals-bidrag, anser sig Utskottet också böra i detta utlåtande intaga en hos Borgare-ståndet af Herr J.
Hodell väckt motion, ehuru densamma eger en syftning motsatt alla öfriga, med hänsigt till ifrågavarande allmänt efterlängtade kommunikationsmedel, nu gjorda yrkanden.
Herr Bodell har nemligen i sin motion hemställt, ej alle - Stafs-U/skottets Utlåtande, N:o 62.
19 nast alt nila frågor om anslag oller lån för jert bibanors anläggande måtte åtminstone vid nu pågående Riksdag förfalla, ulan oek alt verkställigheten af de arbeten ä stambanorna, som genom Statens försorg behöfva utföras, måtte tillsvidare uppskjutas: varande såsom skäl för denna hemställan, utom den uppstådda stridigheten i åsigterna och den deraf föranledda ovissheten om sistnämnde hånors lämpligaste riktning, följande omständigheter och förhållanden af motionären anförda, nemligen: den inträffade allmänna penninge-bristen, i anseende hvartill nödiga rörelse-medel lör närvarande icke ens emot de säkraste låne-handlingar skulle kunna anskaffas; den jtterliga stegring i arbetslöner och den stagnation i alla landels gamla näringsgrenar, sorn skulle uppkomma genom användandet till jernvägs-bvggnader af den för jordbruket, sjöfarten, bruksrörelsen och andra näringar behölliga och otillräckliga arbetskraften; den minskning i stats-inkomsterna, sorn härigenom vore att befara; de särskilda provinsernas behof af understöd af allmänna medel för andra arbels-löretag, såsom ström-rensningar väg-anlägguingar och hamn-byggnader in. m., af hvilka understöd rikets alla och således icke blott sydliga eller medlersta delar kunde komma i åtnjutande; den förstörande inverkan jernvägarna, efter hvad erfarenheten inom andra länder skall hafva visat, tidtals i åtskilliga hänseenden medlört för der förut rådande närings-förhåilanden: samt den uppgifna svårigheten all, under nuvarande tidsomständighet^', ulan alltför stor uppoffring, kunna i låne-väg' frän utrikes ort anskaffa för jernvägs-anläggningarne erforderliga kapilaler.
Utskottet torde icke behöfva ingå i någon utredning af de utaf sistbemält» motionär antydda förhållanden och deras förmodade inverkan på nu förestående jernvägsanläggningars ofördröjlig» påbörjande samt oafbrutna fortsättande; men dä den fråga, hvarom förevarande motion handlar, blifvit i grundlagsenlig ordning Rikets nu församlade Ständers afgörande underställd, och Utskottets utlåtande deröfver infordrats, får Utskottet, sorn icke underlåtit att taga i noggrant betraktande alla lili omförmälda hänseenden förekommande omständigheter, åberopa de af Rikets Ständer redan vid sednast» Riksdag yttrade åsigter och fattade beslut angående Statens medverkan för ändamålsenliga jernvägs-anläggningars åstadkommande, samt derjemte förklara, att Utskottet anser den af Rikets Ständer då uttryckligen erkända vigten och angelägenheten för' hela landel af sådana anläggningars skyndsamma företagande och utförande ingalunda hafva minskats under den derefter förflutna tiden, ulan tvertom allt mer och mer af erfarenheten vitsordats; hvadan Utskottet, instämmande uti den inom Rikets flesta delar yttrade önskan och förhoppning att jemväl detta land så snart som möjligt mätte komma i åtnjutande af de mångfaldiga fördelar, hvilka af sagde anläggningar allmänt förväntas, alltså hemställer, l:o att Herr Bodidis ifrågavarande motion må af Rikets Ständer lemnäs utan allt afseende.
Angående Jas/ställandet af ett system för Statens Jernväysbyygnuder.
Uti den, angående Statens medverkan för jernvägsanläggningars åstadkommande, under sednast»
Riksdag aflätna underdåniga skrifvelse, uttalade Rikets Ständer sin åsigt om den stora och obestridliga viglen deraf, att hufvudbanorna i Sveriges blifvande jernvägs-system anlades i den riktning och ordning samt på del sätt, hvarigenom de 20 Stols-Utskottets Utlåtande N:o 62. med dessa banor åsyftade ändamål närmast vunnes samt anläggnings-koslnaderna, så vidt utan samina ändamåls åsidosättande sig göra lät, kunde minskas.
I öfverensstämmelse med denna åsigt, förklarade Rikets Ständer, att de ansågo all möjlig omsorg oell noggranhel böra egnas åt den företrädesvis maktpåliggande undersökningen och utredningen hvarest och i hvilka riktningar slam- eller hulvtid-banorna böra anläggas.
Med hänsigt lill verkställigheten af de sålunda utaf Rikets Ständer önskade och genom dertill anvisadt särskildt statsanslag befrämjade undersökniugnrne och utredningarna, har den för detta ändamål tillsatta Kommitté antagit, att eli visst svstem, omfattande alla de jernvägsanläggningar, som uteslutande pä Statens bekostnad skola utföras, borde till framtida ledning härvid vara på förhand nppgjordt och lästslälldt.
Det af bemälde Kommitté afgilha underdåniga betänkande innefattar också förslag lill eli sådant svstem, för hvars uppgörande vissa bestämda, allmänna hul\udgi under blifvit antagna.