Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
H v a d här yttrades rörande lungsot, gäller också om många andra svåra, smärtsamma, obotliga sjukdomar.
Suggestionen inverkar symptomatiskt, d. v. s. den behärskar ett eller annat symptom, utan att sjukdomens gång därför vare sig hämmas eller påskyndas.
Så t. ex. kan ett så plågsamt symptom som törsten i sockersjuka betydligt reduceras, stun- dom fullkomligt försvinna.
V i d smärtsamma ryggmärgssjukdomar, vid reumatism o c h gikt kan suggestionen skänka betydlig lindring.
D e n bo är i stånd att gifva en lugn o c h smärtfri död, men den måste förut under en tid användas, så att den sjuke hunnit vänja sig därvid.
A t t vid tillfälle af svåra smärtor, ytterlig oro etc. gripa sig an m e d suggestionens användning är | icke rådligt, ty då misslyckas man vanligen.
Man måste därför välja en tid af jämförelse- 2 oo vis lugn, då det första försöket göres.
Det är omöjligt att uppräkna alla de kroniska sjuk- domar, där suggestionen visat sig kunna verk- samt lindra eller upphäfva ett eller annat svårt sjukdomssymptom.
Följande äro de sjukdomar, a » o a dem erfarenheten från en mängd läkare i alla £ a&gt; - o länder visat kunna behandlas med största fram- gång.
B * De tre stora nevroserna, epilepsi, hysteri o c h neurasteni, kunna gynsamt påverkas, o c h en hel del fall af dessa sjukdomar är botad.
H v a d epilepsien vidkommer, måste hypnosen vara särdeles djup, det somnambula tillståndet måste kunna framkallas, o m någon kur skall komma i fräga.
Sjukdomen får ej vara f ö r gammal o c h den får e j, o m något skall vinnas, ha orsakat rubbningar af själsförmögenheterna, som j u anfallen, när de k o m m a mycket ofta, ej så sällan göra.
Bäst lyckas man med yngre personer eller barn, där sjukdomen ej varat för länge, o c h ej så sällan äfven med äldre, där symptomer af s. k. aua föregå anfallen.
S q
M e n med tålamod måste man gå till verket å båda sidor, så väl patienten som läkaren, om något afsevärdt resultat skall uppnås.
Hysteri lämnar större utsikt att kunna full- ständigt botas, ehuru här mången gång fordras ett otroligt tålamod.
D e t är en sjukdom, snart sagdt omöjlig att definiera, vissa typer kunna nog uppställas, som dock öfvergå i hvarandra o c h som uppträda m e d ett antal symptomer, nästan lika stort som det finnes sjuka individer.
D e t gäller ej så m y c k e t att bortsuggerera det eller det symptomet, hvilket j u rätt ofta lyc- kas, som fastmer att stärka den psykiska mot- ståndsförmågan o c h återställa jämnvikten i själs- lifvet.
T y hysterien är en själssjukdom, o c h det är tydligt att psykiska medel framförallt måste användas, för att man skall kunna kom- ma till målet.
Psykoterapien är den enda me- tod, som här kan uträtta något, emedan den vänder sig m o t sjukdomen förmedels den sju- kes själ; suggestionen, öfningen o c h uppfostran äro dess medel.
E n väsentlig sak är alltid att vinna den sjukes förtroende, att med sympati komma h o n o m till mötes o c h att med delta- gande lyssna till hans berättelser.
Neurasteni, den nu så moderna sjukdomen, är också tacksam att behandla.
D å de sjuka, som lida häraf, stundom ha en dålig sömn, måste de först lära sig sofva.
Man får dock icke tro, att de fall, där sömnen m e d lätthet kan framkallas, därför äro lätta att bota.
I alla gäller det att stödja, att uppehålla det sviktande modet, att vara för den sjuke en ledare, en vän, till hvilken han kan trygga sig.
H o s flere neurasteniska o c h äfven hos hysteriska kunna en mängd symptomer före- k o m m a, som så träda i förgrunden, att de ut- göra nästan hela sjukdomen, ehuru de upp- träda isolerade o c h täcka så att säga de van- liga symptomerna.
D i t höra de olika formerna af tvångsföreställningar, hvad franska läkare kalla » folie du doute » och » délire du t o u c h e r », torgskräck, alla möjliga former af sjuklig fruk- tan, t. e x.
för gift, för åska, för eldsvåda, för att åka, för att färdas på ångbåtar, för in- stängda rum, fruktan för sjukdomar af ett visst slag, t. e x.
kräfta, fruktan att rodna eller darra inför människor, rädsla för att ej vid ett visst tillfälle kunna skrifva, rädsla för examen och andra pröfningar, t. e x.
vid sång, fruktan för att begå själfmord o c h en hel del andra bisarra former, hvilka alla med framgång be- handlats.
Sinnessjukdomar äro icke tillgängliga för denna behandling, detta beroende därpå, att de sinnessjukas autosuggestioner äro vida mäk- tigare än läkarens, de sitta nämligen så fast ingrodda, att de äro omöjliga att utrota.
V o r e sinnessjuka suggestibla, hade de ingen sinnes- sjukdom.
Danssjuka är tillgänglig för behandlingen, om den icke är alltför gammal.
A r oron myc- ket stor o c h muskelspelet synnerligen våldsamt, är det stundom omöjligt att framkalla hypnosen, ehuru suggestionen, efter hvad Bernheim visat, äfven i sådana fall visar sig välgörande.
Ar sjukdomen mindre häftig, ger den oftast rätt lätt o c h hastigt vika för suggestionsbehand- lingen.
Ryckningar i ansiktsmusklerna s. k. tir convulsif, o c h kramp inom området för enskilda nerver, o m dessa sjukdomar ej äro alltför gamla, försvinna vanligen för suggestionen.
Ä r o de så gamla, att de blifvit till en djupt inro- tad vana, äro de oftast omöjliga att bota.
Skrifvarekramp är den vanligast förekom- mande formen af dessa sjukdomar o c h erfaren- heten visar också, att den kan botas, ehuru ej så lätt, som man skulle tro.
Man har näm- ligen att kämpa m e d den sjukes djupt inrotade suggestioner, dem han ständigt skapar sig själf.
Se här ett fall, som varade f e m år o c h där ingen behandling visade den ringaste verkan, det talar mera än ord.
F i g.
1 är skriften före behandlingen o c h fig. 2 en månad efter behand- lingens början.
den är för riklig eller sparsam, likaså o m den är smärtsam.
Brist på aptit o c h besvär vid matsmältnin- gen, förstoppning o c h diarré, när den senare ej sammanhänger med katarr, kunna vanligen lätt häfvas m e d suggestionen.
Nervösa kräkningar under grossessen vanligen lätta att bota, likaså sjösjuka.
äro Nervös hjärtklappning kan också häfvas.
Reumatiska smärtor äro o c k tillgängliga samt alldeles särskildt hufvudvärk, som i suggestio- nen nästan tyckes ha funnit kan man säga sitt specifika botemedel.
Såsom pedagogiskt medel o c h vid mångahan- da ovanor hos barn är suggestionen oftast myc- ket verksam.
/ % Fig. 2.
Nervösa darrningar, t. e x.
i händerna, så att de däraf lidande frukta att tappa hvad de hålla, kunna lätt botas.
Neuralgier af alla slag äro tillgängliga för suggestionen.
Stundom kunna sådana försvinna för alltid efter en kort behandling, stundom k o m m a de tillbaka efter en kortare eller längre tid för att åter gifva vika vid en förnyad be- handling, stundom behöfva de en längre tids behandling för fullständig b o t.
Sympatiska rubbningar såsom obestämdt, ej närmare definierbart illamående, nedslagenhet, ängslan, oro, obestämda smärtor, kräkningar m. m.
, som åtfölja andra sjukdomar såsom un- derlifvets ooh tarmkanalens, äro ofta lätta att bota.
Ibland k o m m a de dock åter för att ändtligen ge vika för en ihärdig o c h tålmodig behandling.
U t o m de nervsjukdomar, som fått ett sär- skildt namn, ges det en hel del, m o t hvilka suggestionen med största fördel kan användas, såsom brännande smärtor i hudområdet, öf- verkänslighet i huden eller dess motsats, smärtor i de inre organerna m.
I många sjukdomar kunna nervösa symptomer förekom- ma, de där m e d lätthet ge vika för sugges- tionen.
Alkoholism o c h morfinism äro synnerligen tacksamma att behandla, liksom alla de till- stånd, där det finnes ett sjukligt begär efter t. ex. tobak, chloral, sulphonal m.
, m e d ett ord alla sådana tillstånd, där viljan o c h ener- gien behöfva sporras.
Sant är, att recidiv förekomma, synnerligast i fråga o m alkoholismen.
Man får ej begära för mycket, ty det finns j u människor med så slapp moral, att de vid minsta anledning återfalla.
Många sådana sjuka instängas j u i anstalter, där de vistas i åratal, men utsläppta därifrån genast åter- falla.
V i d sidan af dessa äro de lyckade ku- rerna dock vida talrikare.
J a g känner f. d. alkoholister, som sedan åtta år ej smakat sprit- drycker.
Morfinisterne recidivera mera sällan, när de en gång blifvit m e d suggestionen b o - tade.
A l l a sömnens rubbningar såsom sömnlöshet, gående i sömnen, oroliga drömmar, som verka störande, hastigt uppvaknande ur sömnen un- der skrik o c h fruktan, som ofta förekommer hos barn, alla dessa former äro tillgängliga för behandlingen.
Bleksot med alla denna sjukdom åtföljande symptomer såsom hufvudvärk, trötthet, trög af- föring, brist på aptit, menstruationsrubbningar m.
in., är en synnerligen tacksam sjukdom att behandla, o c h härom öfverensstämma alla, som ha någon egen erfarenhet.
Vanligen efter två, högst tre veckor inträder fullkomlig hälsa.
Menstruationen kan lätt påverkas, vare sig D e t är omöjligt att uppräkna alla de till- fällen, då suggestionen kan användas.
Man botar ofta, säger Bernheim, men man botar icke allt, man lindrar ofta, men man lindrar icke alltid.
Stundom misslyckas man, där man trodde sig kunna uträtta något, detta beror då antingen på sjukdomen, hvars natur i något afseende är oss obekant, eller oftast på den psykiska individualiteten, som också har sina hemligheter.
• Damernas velociped- åkning i London.
förra sensommaren, s o m velocipedåkning 3) et för var damer började taga de dimensioner den nu ernått här i England.
Dessförinnan hade man sett en o c h annan m o d i g d a m ila fram på de breda, träbelagda gatorna i L o n d o n s West-End, o c h äfven här o c h där på landsorten hade en o c h annan » lady bicyclist » visat sig.
M e n det var först förra sommaren, s o m några af den förnäma världens tongifvande damer började uppträda i den vackra Battersea Park, en annars af förnämi- teter föga besökt park på södra sidan af Themsen.
De stora illustrerade tidningarna intogo vackra illustrationer af » the lady cyclists in Battersea Park », o c h skaror af skådelystne skyndade dit att se den lifliga o c h glada synen.
Velocipeder hyrdes ut på stället af företagsamma firmor, o c h lektioner gåfvos i konsten, så att man kunde i en stillsammare del af parken se, hur de första stegen togos af unga — o c h kanske gamla — » no- viser ».
Battersea Park fortfor äfven under hösten o c h vintern att vara mötesplatsen för ett stort antal damer — o c h herrar — för hvilka detta nya säll- skapsnöje har en så stor dragningskraft, m e n m e d den tidiga vårens inträde började den fashionabla världen till stor del draga sig från det aflägsna Battersea till sitt gamla centrum, H y de Park, o c h dit var det jag nyligen begaf mig en solig vårdag att se » hur damerna åka velociped ».
Från den stora lifliga stråkvägen, Piccadilly, strömma velocipedåkande i skaror in g e n o m hvalf- bågarne v i d H y d e Park Corner.
K l o c k a n är strax 11 f. m. o c h man skyndar nu s o m bäst att ha sin timmes » r i d e »; kl. 12 måste alla velocipeder ut- r y m m a parken o c h gifva uteslutande rum åt dess häfdvunna innehafvare, de eleganta ekipagen, ryt- tare o c h ryttarinnor samt fotgängare.
Parken står i sin första vårskrud; plataner, almar, bokar o c h ekar ha de fina halfutslagna bladen, m e n kastanier, popplar m.
äro i det närmaste fullutslagna, o c h det dröjer n o g ej många dagar, förr än den blida vårsolen lockat syren o c h kastanier i full b l o m jämte den mängd af andra buskar o c h träd, som redan stå i sin fulla blomster skrud.
Mandelträden hafva till det mesta förlorat sin ljusröda blomdräkt, men persikoträdens mörk- röda b l o m m o r lysa ännu på långt håll o c h de här- liga japanska körsbärsträden börja täckas af sina snöhvita blommassor.
På de sammetsmjuka gräsmattorna stråla mång- färgade tulpaner, hyacinter, narcissor o c h de härliga » daffodils » (pingstliljor), Englands vår- blommor » par preference », hvilka här odlas till så- dan fullkonming o c h tidigt på våren v ä x a vildt på ängarne.
Den allé, s o m hufvudsakligen är upplåten åt velocipedåkningen, har på Omse sidor mångdubbla led af åskådare, som tyckas m e d intensivt intresse betrakta det lifliga skådespelet.
Här är naturligvis ej frågan o m » kappridt », man skulle snarare kunna kalla det sällskapsåkning!
En herre o c h en dam, en herre o c h två k tre damer åka sida vid sida, medan de ofta underhålla en konversation m e d hvarandra.
Herrar bjuda u p p damer till velocipedåkning, liksom de bjuda upp till dans.
Här ser man nästan alla åldrar repre- senterade, från skolflickan o c h skolgossen på 10 år till den åldriga matronan o c h herrar på sina fulla 60.
Damernas kostymer bestå i allmänhet af snäfva, » blytyngda » kjolar och jackor, både öppna o c h åt- sittande.
Bluslif af tunt siden eller bomullstyg äro äfven rätt vanliga, m e n taga sig i allmänhet ej så bra ut s o m välsittande klädesdräkter.
Välsit- tande måste de vara, m e n ej har dt åtsittande, ty därmed är j u det gagnande i motionen bestämdt motarbetadt.
Hattar variera äfven m y c k e t: än de storbrättade blomsterhöljda sommarhattarna, än enkla sjömans- hattar, än svarta, gråa eller hvita felbhattar, o c h detta senare slag är naturligvis det lämpligaste.
Blott en enda dam uppträder i knäbyxor, o c b en äldre, ful, mager » miss » är det, så man kan ej begära att hennes k o s t y m skall finna m y c k e t anklang.
Den m y c k e t omskrifna frågan: kjolar eller knäbyxor för velociped tyckes här m e d säker- het vara löst till förmån för de förra o c h ej som i Paris för de senare.
Säkert o c h obesväradt röra sig dessa många velocipedåkande herrar o c h damer mellan de rätt många ryttare o c h ryttarinnor, som afvikit från » the Rotten E o w » — H y d e Parks egentliga rid- bana — för att k o m m a o c h se på » the cyclists ».
Rätt många vagnar äro här äfven, tvåhjuliga eller fyrhjuliga » dogcarts », » phaetons » etc. m e d ut- sökta hästar o c h seldon, körda af eleganta damer, o c h man kan ej, tyckes mig, undgå att finna d e t vackrare att se en dam köra eller rida än » åka på velociped ».
Bland d e ridande är e n liten » baby » på ungefär två år, s o m m e d säkerhet och vana rider sin » p o n y », ledd af » the g r o o m », som samtidigt ger ett stöd åt den lilla ryttariiman.
M e n klockan är n u nära 12 o c h hvarje velo- ciped måste försvinna, för att ge rum åt de tu- sentals ridande, s o m på eftermiddagen efter in- tagen lunch efterträdas af lika många åkande o c h än fler promenerande.
» Parkåkning » (på velociped) är naturligtvis ett mode, ett den fashionabla världens tidsfördrif, som må ha kortare eller längre varaktighet, m e n det lider intet tvifvel att velocipeden som fort- skaffnings- eller motioneringsmedel skall stå sig för damer lika väl som för herrar; o c h läkare äro i allmänhet öfverensstämmande i åsikten att denna, använd med måtta och förstånd, är lika nyttig för de förra s o m för de senare.
Dess ofantliga spridning under detta år, e j blott i L o n d o n, utan öfverallt i England, är all- deles exempellös.
Fabrikerna kunna ej på långt när leverera alla beställningar till efterfrågan, nya modeller o c h förbättringar utarbetas ständigt och stora förmögenheter samlas inom kort både af firmor o c h agenter.
Anna Fleetioood-Derby.
Kronprinsessuns hälsotillstånd h a r be- klagligtvis efter ankomsten till Venedig varit mindre tillfredsställande.
H o n h a r d e senaste dagarne varit sängliggande o c h haft lindrig fe- ber, men är nu åter uppe.
Kronprinsessan äm- nar o m några dagar afresa till Baden för att in- träffa där samtidigt m e d prinsarne.
D:r Munthe, som varit kronprinsessan följaktig till Venedig, återvänder nu till R o m.
* Sveriges tredje kvinnliga läkare, fröken Maria Folkeson, hvilken innehar Fredrika Bremer- förbundets största stipendium, vistas sedan början af sistlidne mars i Dresden, där h o n idkar stu- dier o c h på samma gång tjänstgör s o m biträdande läkare hos den ryktbare prof. Leopold i hans stora klinik.
Grefve Tolstois och fröken Wes terlunds bröllop k o m m e r att firas någon dag i slutet af månaden, troligen den 27.
Först äger vigsel efter rysk ritual rum i ryska kyrkan o c h därefter å Hotel R y d b e r g vigsel efter svensk ritual, hvar- efter doktor Westerlund och fru gifva stor mid- dag å hotellet.
Frölien Hulda Lundins slöjdkurs för ut- bildande af handarbetslärarinnor afslutades för vårterminen sistlidne onsdag i Klara folkskola.
I kursen hafva deltagit 48 elever.
Nästa kurs börjar, enligt annons i dagens tidning, den 6 nästkommande september.
operan gaf i tisdags stor festföreställ- ning m e d anledning af Gustaf Vasa-jubileet.
Programmet upptog första aktens första tablå samt andra akten ur Naumaims opera » Gustaf Wasa », hvarefter följde en serie tablåer o c h sce- ner under titel » Ur Gustaf Vasas saga », hvartill hr Daniel Fallström skrifvit den poetiska texten och h r Andreas Hallen komponerat den beled- sagande musiken.
Som tidningen emellertid på grund af mellankommande helgdag måste press- läggas före festföreställningens början, måste v i uppskjuta ett närmare omnämnande af densamma — liksom af d e öfriga teatrarnes Gustaf-Vasa- föreställningar — till nästa nummer.
Sjögrenskonserten i fredags var af särdeles in- tressant natur o c h bekräftade ännu en gång, att hr Emil Sjögren utan gensägelse är vår mest framstående o c h nationelle tonsättare för närva- rande.
Några bättre tolkare af sina kompositio- ner än grefvinnan Taube, hrr Aulin o c h Sten- hammar torde h a n o c k näppeligen kunnat få.
Det entusiastiska jubel, s o m k o m såväl de upp- trädande s o m o c k till slut h r Sjögren själf till del från den fulltaliga publikens sida, är därför lätt förklarligt.
några dagar t o g d e n nedärfda apnatu- r e n tit s i n rätt, o c h n u b ö r j a d e d e t a n d r a h u f v u d e t — d e t t a v a r e n flickas — att n i c k a emot.
S å k u n d e d e b å d a b a r n e n l i g g a da- gar igenom, och veckor k o m m o och veckor g i n g o, m e n alltid v a r d e t t a s ä t t a t t m e d - dela sig m e d hvarandra d e m lika n y t t o c h lika kärt.
» S t å i n t e s å där, k ä r a b a r n!
D e ' ä ä n d a ängsligt, » utbrast emellertid e n dag Kalles mor.
» D u ser u t s o m e n sann d ä r postlinssnälle f, j a ' s å g e n g å n g inne i Kongelf, s o m inte k u n d e röra sig m e r ä n p å ett s ä t t.
K o m, s k a ' j a ' l ä r a d e j, » o c h så g r e p h o n m e d b å d a h ä n d e r n a o m g o s s e n, f ö r d e h o n o m f ö r s t å t h ö g e r o c h s t a c k där- på försiktigt fram hans hufvud, drog det därpå hastigt tillbaka för att i nästa ögon- blick åter sticka fram d e t; t r y c k t e h o n o m d ä r e f t e r n e r p å s o f f l o c k e t f ö r att d ä r p å l å t a h a n s h u f v u d titta fram från vänstra sidan.
K a l l e s k r e k i h i m m e l s h ö j d af p u r f ö r s k r ä c - kelse.
P å m o d r e n s: » t s — t s — m i n lille!
Ja ' v i l l b a r a l ä r a d e j å ' r o g a ' d e j, » t r o d d e h a n platt inte, u t a n skrek, bara skrek.
D e n n a var emellertid af den sortens kvin- nor, s o m e j släppa af e n u p p g j o r d plan, f ö r r ä n d e t v i s a t s i g, a t t d e n är b l a n k t o g ö r - lig, u t a n f o r t s a t t e h v a r j e d a g m e d sin d r e s - syr, under det sådana uttryck s o m: » tig, din r a c k a r u n g e; f ö r s t å r d u i n t e, att j a ' v i l l l ä r a dig å roa dej.
D u ä d u m m a r e ä n f a r din, dumsnut, » då och då undföllo henne.
— H e n n e s kraft skulle emellertid d e n n a g å n g k o m m i t till k o r t a, h a d e e j L i l l - A n n a i g r a n n s t u g a n k o m m i t h e n n e till h j ä l p, t y h o n började snart mekaniskt » ta efter », o c h n u tycktes ändtligen ett ljus u p p g å för den trögtänktare Kalle, o c h p å detta sätt h a d e d e b å d a b a r n e n till sist lärt s i g l e k a — » titt u t ».
N å g o t v i d a r e n ä r m a n d e d e m e m e l l a n före- k o m e m e l l e r t i d e j u n d e r d e n ä r m a s t e åren, deras m ö d r a r k u n d e ej riktigt m e d hvaran- 1. dra.
G u d i n g s k a n t y c k t e, att g r a n n h u s t r u n | e b å d a f i s k a r s t u g o r n a l å g o e j m e r ä n v i l l e flyta ö f v e r e t t g r a n d, d å T o r s k e n a n - sågs vara e n smula förmögen, o c h denna ' t^ss » n å g r a k a b e l l ä n g d e r ifrån h v a r a n d r a.
D e h a d e k o m m i t u p p p å s a m m a år, t y d å t y c k t e å s i n sida, att G u d i n g s m a d a m m e n Visst k u n d e e n tala G u d i n g e n * e n h ö s t k o m m i t h e m från D o - v a r väl s k v a l l e r a k t i g.
v e r n " m e d i c k e m i n d r e ä n t i o v å l o r m e r ä n .litet o m s i n n ä s t a, — d e t tillät h o n j u s i g själf — m e n a t t s å d ä r jämt sticka p å vanligt p å lott, t y c k t e han, a t t det var s å granna '.
nej d å å d ä r f ö r så g o d t att » g å a n » * * * o c h sätta u p p stugan: » Kajsa hade länge nock gått å väntat, » T i l l sist u p p g i c k e m e l l e r t i d d e n d a g, d å hette det.
de båda grannstugubarnen skulle f å göra (Författarens sista, efterlämnade arbete.)
v M e d Torsk-Olle, s o m v a r fiskhandlare, h a d e d e t v a r i t p å s a m m a sätt.
Han hade k o m m i t u n d e r f u n d m e d, att h a n h a d e m e r p å k i s t b o t t e n, ä n h a n själf v e t a t o m; h a n k u n - d e således g ö r a alldeles d e t s a m m a.
D e t v a r sålunda endast ett par månader emellan de båda stugornas uppförande.
Gift sig h a d e de båda grannarne äfven gjort samtidigt, o c h samtidigt, två år senare, syntes ett par hvitstripiga barnhufvuden i d e s m å stugu- fönstren m e d sina blyinfattade rutor.
G u - dingens Kalle v a r d e n s o m först tycktes fått e n d u n k e l f ö r n i m m e l s e af att d e t r u n d a föremålet, s o m låg tryckt m o t rutan m i d t e m o t h o n o m, v a r ett b e f r y n d a d t v ä s e n, h v i l - k e t h a n p å n å g o t s ä t t b o r d e n ä r m a sig.
H a n g j o r d e därför instinktmessigt e n lång- sam nickning m e d hufvudet.
Till e n bör- j a n h a d e d e t t a i n g e n v e r k a n, m e n efter hvarandras närmare bekantskap, och d e t s o m förmedlade denna, det var säfgässen.
* Ett sådant där tillnamn, s o m man så ofta får höra i västra skärgården.
D e u p p k o m m o van- ligen på grund af yrket eller någon tillfällig egen- skap.
H ä r: jägare efter gudingar (en fågelsort).
* * En fiskebank i Nordsjön.
* * * G o on.
h o n sig o m e t t par gånger o c h gaf h o n o m ett ruskande, m e n h a d e emellertid k n a p p t Madamen i Torsk-stugan hade nämligen m e d s i n s t r u m p s t i c k n i n g g å t t n e r till e n d a m, s o m efter e t t p a r d a g a r s r e g n a l l t i d b i l d a d e s i g i e n f ö r d j u p n i n g p å b e r g e t.
Lill- A n n a h a d e dittills n ö j t s i g m e d v a t t e n - ä m b a r e t f ö r sina g ä s s, m e n n u b ö r j a d e h o n finna detta v ä l trångt o c h hade e j gifvit sig tillfreds m e d m i n d r e ä n h o n skulle f å låta d e m » flyta i d e n store d a m m e n ».
D e n n a v a r e m e l l e r t i d f ö r d j u p, f ö r att m o d r e n v i l l e låta sexåringen, g å d i t ensam, h o n följde med henne.
Från d e t andra hållet k o m grannhustrun m e d Kalle i släptåg, t y denne v i l l e å t e r alls icke d i t, u t a n åt ett a n n a t håll, o c h därför h a d e h a n tagit ett g r a b b t a g i m o d - r e n s k j o r t e l f ö r att d r a g a h e n n e t i l l b a k a.
D e n - n a låtsade emellertid, s o m o m h o n ej m ä r k t n å g o t, u t a n fortsatte sin g å n g.
V i s s t v ä n d e återtagit sin g å n g, i n n a n Polichenelle.
det var lika när.
2 r *
(DUN 180 de ' kan j a inte b e g r i p a.
H a n b o r d e s e j e ' v ä r m a * å d e n d u k t i ' ä n d å.
» E t t p a r m i n u t e r därefter h a d e h o n e m e l l e r - t i d, ä f v e n h o n, h u n n i t f r a m till d a m m e n o c h s t o d n u p å sin s i d a o m d e n n a, m e d sin s t r u m p a i h ä n d e r n a.
A n n a r s ej n å g o t m ö n s t e r i l y d n a d, s t o d g o s s e n, n a r r a d af d e n b l i d a r ö s t e n, d o c k d e n - na gång i nästa ögonblick slokörad bred- vid modren.
D e n n a kastade n u strump- s t i c k n i n g e n ifrån sig, o c h i d e t s a m m a h ö r - des afmätta skvatt — skvatt — skvatt, un- d e r d e t att v a t t n e t y r d e o m k r i n g h e n n e.
» Huru så? » » Jo, nu har tösungen blodat tanna.
Näste g å n g vill h o ' ha en båt, s o m h o ' sett v å r K a l l e h a, å så b l i r d a m m e n f ö r t r å n g, å så v i l l o c k s å h o ' u t p å v i k e n.