Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Folklynnet företer, såsom uti nästföregående underdåniga berättelse blifvit omförmäldt, icke någon provinsial egenhet, dock utmärker sig ännu befolkningen i Ostra och Westra Wingåkers samt österåkers socknar för särskilda seder och bruk, hvilka likväl så småningom lyckats komma i förgätenhet, äfvensom genom egna klädedrägter, hvilka äfven hufvudsakligen af ekonomiska skäl alltmera afläggas.
Den förmedlande karakter, som utmärker Södermanlands allmoge, gör honom till lynnet godmodig och förklarar hans obenägenhet för rättegångar.
Af Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministerns Embetsberättelse för åren 1857 och 1858 visar sig, att antalet civila tvistemål, som vid domstolarne gjorts anhängige, fortfarande varit i detta län, i förhållande till folkmängden, lägre än i något annat.
Af antalet tvistemål, som vid domstolarne inom länet varit anhängige, belöpte sig år 1857 ett på 291 personer och är 1858 ett på 290 personer, då deremot för hela riket förhållandet visade sig vara år 1857 ett på 86 personer och år 1858 ett på 77.
Vid jemförelse med de län, som med Södermanlands äga ungefärligen lika stor folkmängd, visar sig, att af alla instämda tvistemål kom år 1857: år 1858: i Södermanlands län ett på 291 personer, ett på 290 personer, » Stockholms » » » 90 » » » 99 » *) Denna uppgift är hemtad ur Statistiska Central-Byråns underdåniga berättelse, Andra afdelningen sid. 9.
4 Södermanlands län.
Folkbildning.
Sockenbibliothek.
Brottmål. år 1857: år 1858: i örebro län ett på 82 personer, ett på 65 personer, » Gefleborgs » » » 65 » » » 48 » » Kronobergs » » » 167 » » » 157 » » Hallands » » » 107 » » » 92 » » Blekinge » » » 68 » » » 53 ».
Hvad folkbildningen beträffar, är det utan tvifvel svårt att under en så kort tidrymd, som fem år, bemärka något väsentligt framåtskridande, men att densamma är stadd i ständig utveckling och går i jemnbredd med bildningen inom andra orter i riket, lider intet tvifvel.
Om de i hvarje socken sedan flera år tillbaka inrättade folkskolor till en början icke förmådde utöfva det gagn, som med dem åsyftats, fordrar dock rättvisan det erkännande, att dessa skolor i allmänhet med allt mera nit och värme omfattas, och att de således, i den mån insigten om behofvet och nyttan af dessa undervisningsanstalter blir hos folket allmän, skola allt bättre lyckas att uppnå sin bestämmelse.
Att inom åtskilliga församlingar inrättats sockenbibliothek, som äfven af allmogen anlitas, må här anföras såsom bevis på ett äfven hos denna folkklass vaknadt större kunskapsbegär.
Då bildning och sedlighet utan tvifvel stå i ett nära kausalförhållande till hvarandra, följer af det föregående, att sedligheten hos folket äfven befinner sig i framåtskridande.
Men så vidt sedligheten uppenbarar sig i menniskornas yttre handlingar, kan det i vår tid med skäl sägas, att icke blott bildningen, utan äfven en annan, af folkbildningen oberoende eller åtminstone icke direkt föranledd omständighet i det hänseendet verkat särdeles fördeles fördelaktigt, om ock endast på ett negativt sätt.
Det omåttliga bruket af rusgifvande d7'ycker, som ännu för ett tiotal af år tillbaka var så allmänt och som icke blott underhöll en grof råhet i allmänna lifvet, utan äfven var en orsak till grof brottslighet, har lyckligtvis på senare tider betydligen aftagit.
De lyckliga följderna deraf på samhällslefnaden visa sig äfven ständigt vid alla folksammankomster, som i allmänhet numera, i motsats till förhållandet i förra tider, aflöpa i stillhet och lugn utan alla, den allmänna ordningen störande, uppträden.
Det lyckliga förhållande, som förut är vordet omförmäldt i afseende å tvistemålens relativa antal, företer sig äfven vid jemförelse emellan de för brott och förseelser anklagade och dömde personer, å ena, samt folkmängden å andra sidan.
Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministerns Embetsberättelser innehålla nemligen, att O — O ’ 1854: 1855: 1856: 1857: 1858: i hela länet kom en sakfälld på 171 165 163 216 199 personer, i hela riket » » » » 86 88 88 88 91 » i Södermanlands län å landet » 362 395 433 426 674 » i » »i städerna 28 24 22 36 25 »
Under det således brottsligheten bland befolkningen å landet under omförmälde fem år betydligen minskats, synes den deremot i städerna vara i tilltagande.
Då emellertid, enligt hvad nedanstående tabell utvisar, de gröfre brottens antal så väl å landet som i städerna icke obetydligen nedgått, afser omförmälde tillökning af sakfällde personers antal i städerna hufvudsakligen mindre förseelser och öfverträdelser af polisförfattningar.
För svårare, i allmänhet urbota brott, sakfällde personer utgjorde på landet: _ i hela länet: 1854 57 95, 1855 37 92, 1856 47 81, 1857 : 20 46, 1858 21 45.
Skytteföreningar.
Boningshus.
5 Dessa siffror, hvilka äro betydligt lägre, än de sorn i senast afgifna underdåniga berättelse uppgifvas för föregående år, häntyda på ett fortgående aftagande af brottsligheten.
Härmed öfverensstämma äfven uppgifterna om häktade personer, hvilkas antal betydligen nedgått emot förhållandet under nästförutgående femårsperiod.
De utgjorde nemligen år 1851: 416, 1852: 426, 1853: 371, 1854: 323, 1855: 272, 1856: 212, 1857: 179: 1858]: 173: 1859: 213, 1860: 177.
Utom tvenne inom länet, bildade jäyaregillen, hvilka några gånger hvarje år anställa målskjutningar, finnas å landet inga föreningar till öfning i vapnens bruk; men deremot hafva här i staden och Eskilstuna bildat sig skarpskyttekorpser, för hvilka Eders Kongl. Maj:t i nåder förordnat Öfverbefälhafvare.
A flera af de större egendomarne finnas sedan äldre tider tillbaka icke blott boningshusen utan äfven ladugårdsbyggnaderna uppförda af sten och äfven under de senare åren hafva på några ställen, företrädesvis i Rekarnebygden, der skogstillgången är ringare, prydliga ladugårdshus blifvit byggde af gråsten.
.1 öfrigt begagnas till boningshus timrade byggnader, flertalet täckta med tegel, och äfven ladugårdarne äro vanligen timrade; dock har på senaste tider någon större sparsamhet i timrets användande börjat göra sig gällande, så att åtskilliga uthusbyggnader numera uppföras af korsvirke och bräder.
Till taktäckningsämne å ladugårdshusen begagnas allmännast halm. 3. Näringar.
o A) och B) Jordbruk och Boskapsskötsel.
Åkerbruket är fortfarande den af länets näringar, som frambringar -de värderikaste alstren, lemnar sysselsättning och uppehälle åt det, största antalet personer och utgör följaktligen den egentliga källan för länets fortgående förkofran.
Det gamla tvåskiftesbruk et får alltmera gifva vika för ett mer eller mindre genomfördt cirkulations- eller vexelbruk, hvilket å de större egendomarne numera kan anses utgöra det rådande brukningssättet.
Fodertillgången har härigenom utan tvifvel icke obetvd o O o Ö Ö *' ligen ökats, och jordbrukaren söker alltmera att genom en ökad odling af artificiela foderväxter komma till en bättre proportion emellan höafkastning och sädesproduktion. än under föregående tider varit förhållandet.
Ehuru till följd af cirkulations- och vexelhruket, som med hvarje år vinner i omfattning, samt betydliga uppodlingar af mindre fruktbar jord, produktionen af vårsäd och företrädesvis hafre väsentligen ökats, utgör dock ännu höstsädet icke blott den värdefullaste afkastningen af jorden, utan äfven till mängden den betydligaste sädesskörden.
Af höstsäd odlas hvete med mycken fördel och produktionen deraf kan med säkerhet beräknas till 60,000 tunnor.
Medelafkastningen af råg kan godt antagas till 250,000 tunnor, men af vårsäd af alla slag knappast högre än till 150,000 tunnor.
Af rotfrukter odlas företrädesvis potatis, deraf skörden i medeltal torde kunna uppskattas till 200,000 tunnor, men äfven morötter och rofvor till icke obetydligt belopp.
Utsädet på ett tunnland beräknas i medeltal till 20 kappar af hvete, 24 kappar af råg, 1 tunna korn, 1 tunna blandsäd, 11 tunna hafre, 28 kappar ärter och 7 tunnor potatis.
Om man beräknar medelafkastningen på tunnlandet till 8 tunnor af höstsäd, 6 tunnor af vårsäd, 30 tunnor af potatis, skulle efter ofvanantagna sädesproduktion den jord, som användes till odling af spanmål och potatis, utgöra 70,416 tunnland, hvartill ytterligare torde kunna läggas 1,000 tunnland för odling af andra rotfrukter, så att den odlade jorden sålunda skulle uppgå till 71,416 tunnland, ungefärligen motsvarande 25 tunnland med säd och rotfrukter besådd åker på hvarje af länets 3,324 mantal.
De bättre och ändamålsenligare redskap och maskiner, hvarmed omtanken och uppfinningsförmågan ständigt riktar jordbruksnäringen, tillegna sig de förmögnare landtbrukarne inom länet hastigt och på flera af de större egendomarne arbeta redan lokomobiler vid trösk-, qvarn- och sågverk.
Tröskning med slagor torde näppeligen numera hos någon verklig jordbrukare förekomma vid andra tillfällen, än då man vill använda halmen till taktäckning.
6 Södermanlands län.
Hushållningssällskap.
Detta län är nog lyckligt, att sällan träffas af några svårare missväxter.
Att en i allmänhet förmånlig jordmån härtill i icke ringa mån bidrager, är otvifvelaktig^ men medgifvas måste äfven, att jordbruket inom detta län redan uppnått en ståndpunkt, som gör det mindre beroende af missgynnande väderleksförhållanden.
Under den femårsperiod, som denna berättelse omfattar, har väl skörden ett år, 1859, utfallit under medelmåttan, men lemnade dock äfven nyssnämnde år öfverskott utöfver provinsens eget behof.
Det i senast afgifna underdåniga berättelse oinförmälde företag, sorn åsyftade att genom sänkning af Långhalsens, Hallbosjöns och Yngarens vattenytor vinna omkring 5,859 tunnland och 16 kappland till odling tjenlig jord, har redan år 1857 blifvit fulländadt.
Detta omfattande och till sina följder vigtiga arbete har likväl medfört oberäknade kostnader till ganska betydligt belopp, härledande sig dels deraf, att arbetslönerna och priset på materialier under tiden hastigt ökades med 50 procent, dels ock derifrån, att på flera ställen förekommit arbeten, särdeles bergsprängningar, uppgående i kostnad till dubbla beloppet af det, som i den fastställda arbetsplanen varit beräknadt.
Den verkliga kostnaden kan likväl ännu icke uppgifvas, emedan åtskilliga liqvider äro beroende på rättegång, och utbrytningen af jord från de hemman, som vunnit jord, men hvilkas ägare eller innehafvare icke velat deltaga i sänkningskostnaden, ännu icke hunnit verkställas.
Emellertid anses vinsten af företaget lyckligtvis så betydlig, att den fullt uppväger alla kostnaderna.
Boskapsskötseln fortfar att af landtmannen omfattas med stigande omtanka och intresse.
Saknaden af statistiska uppgifter rörande beloppet af de ladugårdsprodukter, som från länet afsättas, gör det omöjligt att ens approximativt beräkna ladugårdens afkastning, men om man besinnar, hvilken rikedom af viktualier landvägen tillströmmar hufvudstaden från Södermanlandssidan, och derjemte tager i betraktande, huru de vidsträckta kuster, som beröra Mälaren och Östersjön, större delen af året sjöledes utföra sina produkter, samt slutligen, hvilken betydlig del häraf användes inom provinsen för en talrik och i allmänhet välmående befolknings eget uppehälle, sä måste man finna grundadt skäl till den slutsats, att
Södermanlands län utmärker sig på ett ganska fördelaktigt sätt genom en högre drifven afkastning äfven af ladugårdens alster.
På sätt i föregående underdåniga berättelse är vordet omförmäldt, finnas kreatur af ren eller blandad utländsk race endast på större egendomar till något större antal.
Endast i den mån tillfälle kan beredas allmogen att få sina afvelsdjur utan större kostnad korsade med racedjur, kan man ..vänta en förbättring af racen hos allmogens husdjur.
De flera beskällare af bättre beskaffenhet, som finnas å de större egendoinarne, torde för sådant ändamål dertill sällan upplåtas.
Inom Öster- och Vester-Rekarne härader har emellertid år 1859 bildat sig en förening, som har till syfte, att åstadkomma en förbättring af allmogens kreatur, och för enahanda ändamål hafva, efter kontrakt emellan Kongl.
Stamholländeri-Styrelsen och länets Hushållnings-Sällskap, tvenne, kronan tillhörige, tjurar af Ayrshire-race blifvit stationerade inom Oppunda härad.
För befrämjandet af en förbättrad race af arbetshästar har sedan år 1850 en inom länet bildad Förening verkat sålunda, att den inköpt hingstar af dels oblandad Norsk och dels s. k.
Ottenby-race, och öfverlåta dem åt enskilde personer emot en fixerad köpeskilling, som under vissa år amorteras, och förbindelse att hålla dem tillgänglige till betäckning för ett bestämdt pris.
Föreningens bemödande har ock krönts med den framgång, att flera unghästar, fallne efter föreningens hingstar, blifvit vid Hushållnings-Sällskapets landtbruksmöten prisbelönade.
Afven från Strömsholms stuteri utskickas fortfarande några hingstar, som, stationerade i olika trakter af länet, mycket begagnas äfven tili betäckning af allmogens stokreatur.
För landtbrukets och dit hörande näringars utveckling och förkofran verka i öfrigt länets Hushållningssällskap och de i häraderna bildade 8 särskilda Hushållnings-gillena med lika mycket nit som framgång.
Ge nom tillvågabringandet af nyttiga inrättningar, meddelandet af för jordbrukaren värderika upplysningar samt utdelandet af belöningar för ådagalagd skicklighet i husslöjd ochj jordbruksarbeten samt för utmärktare husdjur, hafva så väl sällskapet som gillena, hvar inom sin ort, förmått att ej blott framkalla ett lifligare intresse Södermanlands län.
Skogvaktareskola. 7 för landtmannanäringar i allmänhet, utan äfven rigta uppmärksamheten på de förbättrade methoder, som vetenskapen och erfarenheten uppdagat.
Under Hushållnings-Sällskapets inseende står Landtbruksskolan vid Wäderbrunn, hvilken läroanstalt underhålles dels af dertill anslagne statsmedel, dels ock af räntan utaf, under Sällskapets förvaltning ställde, donationsmedel.
Denna inrättning har numera blifvit så till vida utvidgad, att 16 lärlingar af allmogens barn der erhålla fri undervisning, som fortgår i tvenne år och är så inrättad, att 8 lärlingar årligen derifrån utgå.
Tillverkningen af redskap är numera obetydlig, sedan dylika tillverkningar kunna erhållas lika goda och äfven billigare från de bruk och verkstäder, der åkerbruksredskap i större mängd förfärdigas.
Då de årligen upprättade markegångstaxorna kunna anses upptaga medelpriset å dagsverken och landtmannaprodukter, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett obehöflig! att bär intaga dessa pris. C) Skogshushållning, jemte D) Rofdjurs utödande.
Skogshushållningen har, så vidt den afser enskilda hemmans skogar, efter afgifvandet af senaste femårsberättelse icke väsentligen förändrats.
Väl egnas deråt fortfarande mera uppmärksamhet, och vid användandet af skogsprodukter iakttages större sparsamhet, i den mån det stegrade priset å desamma ger åt skogarna ett ökadt värde; men om ock insigten om behofvet och nyttan af en förbättrad och på beräkning af framtida återväxt grundad skogsvård blifvit något mera allmän, har den dock hittills föga förmått visa sig verksam för införandet af en på sådane grunder fotad hushållningsmethod.
Deremot fortgår indelning till trakthuggning af sådane boställsskogar, som dertill lämpa sig, och Eders Kongl. Majrts
Befallningshafvande tilltror sig fortfarande kunna vitsorda det förhållande, att boställsskogarne i allmänhet vårdas bättre än de enskilda.
Inom länet finnas 3:ne kronoparker *) och 8 häradsalhnänningar, hvilka, med undantag af
Daga härads allmänning, hvilken är på häradets socknar fördelad, stå under jägeribetjeningens tillsyn och vård samt äro dels indelade till trakthuggning, dels under arbete dertill, utom de trakter, som, beväxte med endast ungskog, blifvit från all annan afverkning, än hjelpgallring, tills vidare eller på bestämd tid fridlyste.
Kronoparkerna stå naturligtvis under kronans omedelbara disposition, och den årliga afverkningen Tab. n:o å dem under femårsperioden finnes angifven å bifogade tabell N:o 4, hvilken äfven utvisar det årliga afverkningsbeloppet från häradsallmänningarne.
Orsaken dertill, att afverkningen å de senare år 1860 så betydligt öfverstiger de föregående årens, härleder sig derifrån, att huggning å Yester-Rekarne härads allmänning, som förut varit ställd under förbud, nyssnämnde år ånyo börjats.
I det föregående har blifvit omförmäldt, att länets Hushållnings-Sällskap utöfvat en gagnande verksamhet äfven genom tillvägabringandet af nyttiga inrättningar.
En sådan anstalt är Skogvaktare-skolan vid Skogshall i Arila socken, hvilken den 1 Oktober 1860 började sin verksamhet.
Den underhålles dels med statsbidrag, dels ock hufvudsakligast af årliga anslag från Hushållnings-Sällskapet.
Skolans ändamål, enligt reglementet, är att genom meddelande af nödiga kunskaper och erforderlig öfning, samt genom invänjande till lydnad, ordning och redbarhet bilda praktiskt duglige skogvaktare.
Med skolan är derjemte förenad en plantskola för uppdragande af skogsträd och alla andra trädslag, som i orten kunna trifvas och med fördel odlas.
För hvarje lärokurs, som börjar hvarje år den 1 November och fortgår ett år, antagas, efter styrelsens pröfning, minst 4 och högst 6 frilärlingar, tillhörande länet.
Betalande lärlingar från detta och andra län emottagas äfven, så långt lokalens utrymme medgifver, emot en afgift af 300 R:dr Runt för hvarje årskurs.
De hittills utgångna lär lingarne hafva utan svårighet erhållit anställningar, och det finnes tillräcklig anledning att hoppas, att i den mån skolans verksamhet hinner att fullständigare utvecklas, densamma skall på ett tillfredsställande sätt motsvara sitt goda ändamål.
Sedan längre tid tillbaka har, till följd af derom länets innevånare emellan träffad öfverenskommelse, utbetalts premier för dödandet, utom skallgång, af vargar och lodjur med 30 R:dr för varg och 20 R:dr för *) liåbyheds kronopark har under femårsperioden tillkommit, jemlikt Kongl.
Brefvet den 1 Maj 1858. 8 Södermanlands län.
Bergverk, bruk, fabriker och handtverk. lodjur.
Vid nytt sammanträde med länets innevånare den 26 Juli 1857, upplifvades den äldre öfverenskommelsen, hvarjemte beslöts, att belöningar jemväl skulle utdelas med 3 R:dr för hvarje räf, som utom skallgång fälldes under tiden från den 15 April till den 1 Oktober, samt med 50 öre för sådane roffoglar, som i Jagtstadgan omförmälas.- Premierna förskjutas af jagtkassan som sedermera ersättes genom utdebitering på hvarje socken, som i föreningen deltager.
Beloppet af utbetalde sådane premier har utgjort: år 1856: 62 R:dr 13 öre, 1857: 263 R:dr n öre, 1858: 244 R:dr 50 öre, 1859: 756 R:dr, 1860: 954 R:dr, summa 2,280 R:dr 57 öre.
Sådane uppgifter, som enligt tabellerna N:o 5 och 6 i förslaget skulle lemnäs, är Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för närvarande icke i tillfälle att meddela.
E) Bergs- och brukshandtering samt F) Fabriker, manufakturer och handtverk.
Bergsrörelsen, hvilken för länet ingalunda saknar betydenhet och vigt, har idkats med ungefärligen samma framgång, som under nästförutgående femårsperiod.
Förhållandet i afseende å malmuppfordring och jernförädling åren 1855 och 1860 utvisar följande jemförelse: 1855: 1860:
Malmuppfordring 50,801 Sk®, 46,806 Sk® T.v., Tackjernsblåsning 21,347 », 25,000 » », Gjutgodstill verkning 14,368 », 4,595 » B. v., Stångjernssmide 12,014 », 18,180 » », Jernman ufaktursmide 3,870 », 8,265 » ».
Under ifrågavarande tidrymd hafva följande anläggningar af större betydenhet ägt rum, nemligen:
Tunafors valsverk i Klosters socken åren 1858 och 1859 anlagdt i stället för derstädes förut varande stångjernsbruk, samt det af Herr Direktör Munktell år 1860 med betydlig utsträckning anlagda jerngjuteriet Klosters ström.
Vid Tunabergs koppargrufva tillgodogöres fortfarande något garkoppar, som 1860 utgjorde endast 13 Sk® 7 L® 15 ®; hvarjemte samma år derstädes åstadkommits 18 Sk® kopparsmide.
Bruken, med undantag af de mindre, mot gränsen af Östergötland belägna, hvilka erhålla en del af sitt bränmaterial derifrån, drifvas i öfrigt hufvudsakligen med egna skogstillgångar, och endast för tillverkning af spik förekommer användning af stenkol.
Den egentliga fabriksrörelsen är icke utaf någon synnerlig betydenhet.
Utom tre stycken pappersbruk och ett krutbruk förekommer endast en inrättning, som sysselsätter ett större antal arbetare, nemligen det nära härintill staden belägna Hargs bomullsspinneri med dertill hörande kemiska blekeri, hvars tillverkningsvärde år 1860 uppgick till 543,520 R:dr, eller 85,163 R:dr 50 öre högre än år 1855.
Under förra femårsperioden minskades antalet handtverkerier, men deremot hade gerningsmännen och deras arbetare vunnit en icke ringa tillökning.
Förhållandet under förevarande femårsperiod är alldeles motsatt.
Om deremot handtverkare med verkstäder och gerningsmän med deras arbetare sammanräknas, visar det sig vid jemförelse med uppgifterna för år 1855, att hela antalet af dem, som sysselsätta sig med handt.- verksarbeten på landet, utgjorde år 1855: 953 personer och år 1860: 994 personer, så att handtverkspersonalen under fern år således vunnit en tillökning af endast 41 personer.
Den närbelägna hufvudstaden är naturligen den hufvudsakligaste afsättningsorten för alla slag af tillverkningar, men äfven till Norrköping, Örebro och Westerås afsättes deraf icke obetydligt.
Då emellertid rigtningen af transporten är i så väsentlig mån beroende af kommunikationsmedlens beskaffenhet, blir derutaf en gifven följd, att rigtningen af redan under anläggning varande och framdeles ytterligare blifvande jernvägar i det hänseendet kommer att utöfva ett afgörande inflytande.
Utom en på senare tid i Eskilstuna anlagd teknisk skola, linnas inom länet inga särskilda humanitetsoch bildningsanstalter för arbetare.
Väl åro vid de större bruken inrättade skolor, der bruksarbetares barn Södermanlands län.
Kommunikationsanstalter. 9 erhålla undervisning, men denna sträcker sig vanligen icke utöfver det kunskapsmått, sorn i de allmänna folkskolorna inhemtas.
Endast en ringa del af befolkningen sysselsätter sig med binäringar.
Dit kunna hufvudsakligen hänföras: a) Fiske.
Så väl för Trosa stad som befolkningen i skärgården utgör saltsjöfisket ett hufvudsakligt näringsfång.
De många vattendragen i länets inre delar erbjuda äfven rika tillfällen att idka fiske såsom binäring, och i den mån intresset derför hinner framkalla en mera vårdande omtanka med hänseende till fiskets utöfvande, skall deraf utan tvifvel kunna hemtas ganska stora fördelar; b) Jagt, som icke skulle förtjena att bland binäringar upptagas, derest icke innevånarne i skärgården af skäl- och sjöfogelsjagten hemtade någon biförtjenst.
I öfrigt idkas jagten mindre med hänseende till den nytta, villebrådet lemnar, än för det nöje. jägaren derigenom bereder sig; c) Biskötsel, som på senare tider börjat ådraga sig större uppmärksamhet, men likväl ännu ganska obetydligt idkas; samt d) Handaslöjd, hvilken hufvudsakligen inskränker sig till förfärdigandet för eget behof af åkerbruksredskap samt väfnader.
Inom Westra Wingåkers och Österåkers socknar tillverkas ännu väfnader, företrädes vis vadmal, till afsalu.
N:o 7 innehåller närmare redogörelse för de till förevarande titel hörande näringar.
Tab. n: 4.
Komiiiiimkationsaiistalter oell varubyten. A) Landskommunikationer.
N:o 8 redogör för längden och beskaffenheten af de all- Tai>.
N: männa vägarne inom länet.
Det gäller i allmänhet om vägarne inom detta län, att de äro fasta och väl un derhållna, men flerstädes besvärade af svåra backar.
Sedan 1858 hafva dock vidsträckta undersökningar, som ännu till en del fortgå, företagits för uppgörande af plan och kostnadsförslag till utjemnande af sådane vägar, som, med hänseende till den snart fullständigt färdiga jernvägen genom länet, kunna anses för den allmänna rörelsen företrädesvis vara af vigt.
De vägarbeten, som under perioden blifvit fulländade, äro: omläggning af allmänna landsvägen emellan Krokeks och Gefle gästgifvaregård, uppgående sammanlagdt till något öfver en mil och hvarför kostnaden uppgått till 39,926
R:dr io öre; anläggning af en ny väg emellan hamnplatsen Oxelösund och Stjernholms säteri samt omläggning af vägen deremellan och Nyköping, utgörande 1J mil, och hvilket arbete kostat 31,717 R:dr so öre; omläggning af landsväg för undvikande af de s. k. Watnmelbackarne emellan Ramsta och Flens gästgifvaregårdar, derför kostnaden uppgått till 6,192 R:dr, samt omläggning af ett stycke sockenväg för en kostnad af 1,146 R:dr, jemte några andra förbättringar af mindre beskaffenhet. o