Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kollegium hittills alltid fästat det villkor för godkännandet af nämnde säkerhet, att särskild borgen af en eller flera vederhäftiga personer borde ställas för möjligen, vid pantens realisering, uppkommande brist, af det skäl 53 — att machinerier, redskap och öfriga inventarier, som för en fabriks drifvande oafbrutet begagnas, icke blott under den längre tid, som förlagslån vanligen innehafvas, äro mer och mindre underkastade slitning och försämring , utan äfven efter flera år kunna befinnas mindre ändamålsenliga, i jemförelse med nyare i samma väg, i hvilka begge fall hypotheket förlorat af dess primitiva värde5 och antaganndet af förenämnde slags borgen instämmer med hvad Rikets Ständer sjelfve, uti deras vid sislförflutna Riksdag utfärdade Reglemente för BankoVerkets styrelse och förvaltning, föreskrifvit i afseende på beläning i Banko-Diskonten af vissa slags hypotheker, vid hvilkas användande brist i Verkets fordran möjligen kunde uppkomma.
Sålunda bar Kollegium , vid behandling af frågor om utbetalning af beviljade förlagslån utur Manufaktur-Diskontfonden , sökt tillse, att säkerheten för dessa låns återbetalning blifvit, så vidt efter antagliga grunder kunnat beräknas, betryggande mot förlust, utan att Kollegium ansett sig höra derutöfver fordra ytterligare garantier, eller fästa någon uteslutande vigt vid det ena eller andra slaget af hypotheker, och Kollegium har hittills ägt den tillfredsställelsen, att Kollegii åtgärder i berörde afseende icke föranledt till någon anmärkning.
Jemte anmälan, att, sedan Direktören N. E. Hofman Bang, Sr 1842, frånträdt den af honom här i Riket innehafda befattning, att tillhandagå med råd och upplysningar rörande fårskötsel och ullkultur, samma befattning blifvit, genom kontrakt af den 3i Maj sistlidet år, uppdragen åt Agronomen Louische Hofman Bang, emot enahanda, utaf gamla Ull-Diskontfonden utgående löneförmåner, som varit hans företrädare tillagda, hafva Revisorerne yttrat den åsigt, att, till beredandet af en nödig ansedd inskränkning uti de å nämnde Ull-Diskontfond anvisade utgifter, ifrågavarande särskilda befattning med schäferihandleringen
I Riket kunde, såsom numera mindre behöflig, vid utgången af det na gällande kontraktet, utan olägenhet indragas.
I anledning af Revisorernes förberörde anmälan , får Kollegium , för så vidt frågan må anses röra lämpligheten af den redan vidtagna åtgärden, att, genom afslutadt kontrakt, på ytterligare tre åis tid anställa en person i ofvannämnde befattning med schäferihandteringen i Riket, endast i underdånighet åberopa hvad Kollegium, i underdånigt Betänkande af den i5 September 1843, i detta ämne anfört, nemligen: — 54 - att, med afseende å den utomordentliga vigten af en förbättrad ullkultur inom landet, ej mindre för landtmannen, än lör fabriksidkare^ samt då, efter hvad hos Kollegium anmäldt och upplyst blifvit, schäferiägarrie ännu icke syntes kunna umbära det biträde i förenämnde afseende, de hittills haft att påräkna af Direktören N. E. Hofman B<ug, Kollegium ansåge ifrågavarande till ullkulturens förkofran ledande , fastän med någon uppoffring å Statens sida förenade, åtgärd böra, under en tid af högst fem år, fortsättas.
Huruvida skäl må förefiunas , att, vid utgången af den i kontraktet med Louische Hofman Bang bestämda tid, indraga förenämnde befattning, anser Kollegium först närmare denna tidpunkt lämpligen kunna blifva föremål för pröfning.
Med afseende derå, alt nya Ull-Diskontens hos Riksgälds-Kontoret ägande Kreditiv under loppet af åren 1841 och 1842 endast i ringa mån behöft anlitas, hafva Revisorerne funnit sig böra föreslå, huruvida icke någon del af berörde krediti vmedel , eller hvad som för ulldiskont! örelsen icke erfordras, lämpligen kunde varda till Kommer&eKollegii disposition öfverlemnad, för alt, i enlighet med de for vanliga diskontlåns meddelande utur Manufaktur- Diskontfonden stadgade gi under, användas till låneunderstöd åt vederbörande fabriksidkare, emot fyra procents årlig ränta och på högst nio månaders lid.
Då, i följd af en ökad tillverkning inom de näringar, hvilkas idkare åtnjuta låuerätt i Manufaktur-Diskonten , låneprocenten , som år 1841, då kreditivet på Rikets Ständers Bank, för lån i vanlig diskontväg, erhöll en tillökning af 200,000 R:dr, utgjorde, för idkare i första klassen, 18 i/2 procent, i andra i4 och i tredje klassen g i/4 procent, under de få år, som sedermera föiflutit, så nedgått, att densamma innevarande år utgör i första klassen i5 3/4, i andra ii Sfi och i tredje klassen 8 procent; skulle otvifvelaktigt en förstärkning af Manufäktur-Diskontfonden vara af behofvet påkallad; men som räntan å kreditivet för nya Ull-Diskontfonden är fastställd till 4 procent, eller enahanda belopp , som för lån i Manufaktur-Diskonten erlägges, och någon räntevinst, genom begagnande af dessa kreditivmedel , således icke kan för sistnämnde Fond påräknas, hvaremot Fonden skulle komma att vidkännas de förluster, som på utlåningen kunde uppstå, och hvilka i en diskontrörelse, som grundar sig på belåning emot hypothek af enskilda personers namn, icke alltid kunna , äfven med iakt - — 55 — tagande af den största omsorg och försigtighet, undvikas, anser sig Kollegium icke böra i underdånighet tillstyrka antagandet af Revisorernes ofvan omförmäida förslag, under annat villkor, än att räntan å de medel, som af Ull-Diskontkreditivet kunde komma att för ManufakturDiskontens utlåningar bpgagnas, blifver fastställd till 3 procent; hvarom, i händelse Eders Kongl. Muj:i dertill skulle ånna skäl, nådig Proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer torde böra aflåtas.
Revisorerne, som af räkenskaperna inhemtat, att på KommerseKollegii räkning N:o 2, med Rikets Ständers Bank funnits, vid 1842 års slut, innestående, ej mindre behållningen af de till understöd lör Ullsorterings-anstallerna i Götheborg och Malmö anvisade medel , äu ock ett belopp af 568 R:dr 34 sk. 6 rtst.
Banko, utgörande influtna försäljningsmedel för Kronan tillhöriga får, hafva å detta förhållande fästat uppmärksamhet, enär det icke syntes med god ordning förenligt, att nämnde, af skiljaktig beskaffenhet varande medel, af hvilka de sistberörde icke ens voro ställda ander Kommerse-Kollegii disposition, blifvit på en och samma räkning i Banken insatta.
Kollegium får i anledning häraf underdånigst anmäla , alt , sedan Eders Kongl. Maj.u, genom nådiga skrifvelser till Kollegium af den 6
Maj 183o och den 19 Mars 1836, förordnat, att de medel, sorn inflöto genom försäljning af airendefår från Kronans stamschäferier, skulle afsättas, för att af Herr f. d. Stats-Rådet m. m. G.
Poppius disponeras för inköp af finulliga electoralbaggar, då sådant blefve för stamschäferierna af nöden, eller för bildande småningom af nya schäferier; så hafva de medel, som i berörde ändamål till Kollegium ingått, varit insatta först å Bankoräkningen JNdo 7, jemte de gamla UllDiskontfonden tillhöriga medel, och sedan år l836 å en särskild räkning N:o 2 , å hvilken räkning sedermera jemväl blifvit insatta de medel, som uppburits af det utaf Rikets Ständer år 1841 beviljade anslag, till understöd för Ullsorteringsanstalter i Götheborg och Malmö, och hvilka medel ägde ett med de förstnämnde gemensamt ändamål derutinnan, att desamma jemväl blifvit anvisade i och för inhemska fårafvelns och ullkulturens befrämjande.
Äfven om , på sätt Revisorerne yttrat, ofvanberörde medel skulle kunna anses vara af skiljaktig beskaffenhet i så målto, att de förstnämnde icke äro ställda till Kollegii disposition, kan Kollegium likväl, enär någon sammanblandning af dessa medel i räkenskaperna icke ägt rum , utan desamma blifvit 56 under särskilda titlar bokförda och redovisade, icke för sin del finna, att det är med gol ordning oförenligt, att ifrågavarande medel blifvit å en ocb samma räkning i Banken insalta.
Kollegium hyser tvertom den på erfarenhet grundade tanka, att, om Kollegium för hvarje slags medel af olika beskaffenhet och ändamål, som utgör föremål för Kollegii redovisning, skulle öppna särskild räkning med Rikets Ständers Bank, sådant skulle, vid insättningar af enskilde personer, ofta föranleda misstag och oreda , och Kollegium har derföre, sedan längre tider tillbaka, för alla de olika slags medel, hvilka redovisas genom Kollegii Statistiska Kontor, och under icke mindre än tio särskilda titlar i räkenskaperna upptagas, endast begagnat tvenne räkningar med Rikets Ständers Bank, hvilket förhållande Revisorerne tvifvelsutan inhemtat vid granskning af redogörelsen för dessa medel, ehuru detsamma icke föranledt till någon anmärkning.
Kollegium får slutligen i underdånighet upplysa , att som, under sistlidet år, den för karantänsmedel begagnade räkningen med Banken, N:o 4, i följd af dessa medels öfverlemnande till Handels- och Sjöfartsfonden blifvit ledig, Kollegium låtit från räkningen N:o 2 utassignera och å räkningen N:o 4 insätta ofvannämnde, till Herr f. d. Stats-Rådet Poppii disposition afsalia, 568 R:dr 34 sk. 6 r:st., om hvilken omflyttning
Revisoreine under revisionsförrättningens fortgång ägt tillfälle taga kännedom.
Beträffande det årliga arfvode, stort 666 R:dr 3a sk.
Banko, hvilket, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 20 Januari 1842, blifvit af manufakturmedlen tillagdt Landtbruks-Akademiens Sekreterare J.
Nathhorst, emot skyldighet att biträda Akademiens
Direktör vid utöfningen af der* honom uppdragna tillsyn å Landtbruks-Institutet vid Degeberg och Agronomen Johnsons tillgöranden , äfvensom att i frågor rörande fårskötsel och ullkultur, de allmänna Ullkontorens organiserande, sortering och värdering af ull, samt förlullning af dylik från utrikes ort inkommande vara, med upplysningar och råd tillhandagå ej mindre Styresmannen för anstalterna till ullkulturens befrämjande, än ock Kommerse-Kollegium och Tullv&rket, hafva Revisorerne framställt den erinran , hurusom berörde arfvode dels blifvit meddeladt för ändamål, främmande för manufakturmedlens bestämmelse, dels under nuvarande förhållanden icke varit af verkligt behof för det allmänna påkalladt. _ 57 — I afseende på förenämnde fråga, får Kollegium endast i underdånighet åberopa innehållet af det Utlåtande Kollegium, efter erhållen nådig ..remiss å Direktörens för Landtbruks-Akademien, Herr f. d.
StatsRådet Poppii, underdåniga hemställan om ifrågavarande arfvodes beviljande, under den 24 November 1841 i underdånighet afgifvit, uti hvilket Utlåtande, deraf transumt underdånigst bifogas, de skäl finnas upptagna, hvilka föranledt Kollegium att tillstyrka nådigt bifall till förberörde underdåniga hemställan.
Revisorerne hafva slutligen anmält, hurusom, med afseende å de ökade tjenstegöromål, Borgmästaren i Eskilstuna fått vidkännas derigenom, att Carl Gustafs Stads Krono-Gevärsfaktori blifvit i polisärender och ordningsmål stäldt under Poliskammaren i Eskilstuna, Eders Kongl. Maj:t, enligt nådigt Bref af den 2c) September 1841 > bifallit, att den del af borgmästarelönen i Eskilstuna , sorn nu är anvisad å Extra Licentmedlen, eller, om dessa ej dertill lemna tillgång, å Manufakturmedlen, finge förhöjas från 25o till 583 R:dr 16 sk.
Banko årligen; och då, efter Revisorernes tanka, om förmälda tillökning i tjenstegöromål icke kunde anses vara af den betydenhet, att densamma bordt föranleda ifrågavarande, i förhållande till borgmästarelönens förra belopp, ansenliga löneförhöjning, hafva Revisorerne desto hellre ansett sig böra anmärka detta förhållande, som, i följd af Extra Licentmedlens otillräcklighet, det ökade lönebeloppet komme att utgå af anslaget till manufakturernas befrämjande, hvilket sistnämnda för utgifter af omförmälda beskaffenhet ingalunda syntes vara afsedt.
I anledning häraf får Kollegium i underdånighet anföra: att då Eders Kongl.
Maj:t år i84i infordrade Kollegii underdåniga Utlåtande öfver Borgmästaren S. A. Hallströms i underdånighet gjorda ansökning, att, i anseende till omöjligheten för honom att af sina innehafvande löneinkomster kunna påräkna bergning för sig, hustru och barn, Eders Kongl. Maj:t läcktes i nåder bevilja honom, att af Manufakturmedlen årligen uppbära, utom de redan å samma medel anvista 25o R:dr Banko , ytterligare 333 R:dr 16 sk., i hvilket fall borgmästarelönen i Eskilstuna komme att utgå med 1000 R:dr Banko^ Kollegium i underdånighet upplyste, att aflöningen till Eskilstuna Fristads tjenstemän, innan Fristaden och gamla Staden blefvo lagda under samma styrelse, var anvisad å så kallade Extra Licentmedlen, och att, om dessa ej 8 53 — dertill lemnade full tillgäng, återstoden utgick af Manufakturmedlen; att då Fristaden år i833 förenades med gamla Staden, Fristads-Direktören ägde sig tillagdt af nämnde medels i årlig lön * 600 R:dr årligt arfvode ...... 3oo „ samt Ordningsmannen, i årlig lön, ......
. ?So ,, eller tillsammans i,i5o R:dr Erko;, kvarforutan Läkaren i Fristaden af samma medel kade sig tillagdt, såsom årlig lön, ........ 34o: ro. - och Skol-läraren . 66: 82. — så att hela den summa, som före föreningen utgick af allmänna medel till aflöningen vid Fristaden, utgjorde ... .........
Banko R:dr i,556: 42* —- att vid nämnde förening
Direktörs- och Ordningsmannabefattningarne upphörde och tillsynen öfver Fristaden uppdrogs åt Borgmästaren, hvilken då undfick den åt Ordningsmannen anslagna lön af ^5o R:dr; att vid samma förening ansågs angeläget, alt, i anseende till Eskilstuna Stads ökade folkmängd och tilltagande rörelse, särskild Poliskammare derstädes inrättades; samt att, efter Hallströms förordnande till Borgmästare, Garl Gustafs Stads på landets grund belägna Gevärsfaktori blifvit lagdt under Poliskammaren i Eskilstuna, utan att Hallström för sin befattning såsom
Polismästare har sig tillagd någon särskild vedergällning.
I sammanhang dermed yttrade Kollegium , att då de befattningar, som förut tillhörde Eskilstuna Fristads
Direktör och Ordningsman, blifvit öfverflyttade på Borgmästaren, samt han derjemte fått sig ålagdt att särskildt handlägga Stadens polisärender, hans tjänsteåligganden voro särdeles trägna och maktpåliggande, och att angeläget vöre, att bereda honom en sådan aflöning, att han odeladt kunde egna sin tid åt tfensten och ej nödgades för sin utkomst sysselsätta sig med. andra befattningar; att då Borgmästaren, utom boställsrum, endast ägde i aflöning 666 R:dr 3a sk., samt hans extra inkomster i tjensten voro af mindre betydenhet, hans löneförmåner i Eskilstuna icke lemnade honom nödtorftig bergning; att de utvägar att bereda löneförbättringar åt Städernas tjenstemän, sorn vanligen vidtagits och bestått i användande af inflytande arrende af stadsjord eller af samma Städer tillagda inkomster af handel och sjöfarlsrörelse, ej kunde komma i fråga i Eskilstuna, enär Stad«n icke äger någon jord , utgifter å varu.- tillförseln icke eller derstädes äro medgifna eller skäligen kunna påläggas, samt sjöfart derifrån icke kan idkas; att Kollegium icke eller • i anseende till Borgerskapets i Eskilstuna mindre bemedlade ställning, ansåg sig kunna i underdånighet tillstyrka, att af Borgerskapet må uttaxeras hrad i löneförbättring för Borgmästaren erfordras, och att sådant icke eller kunde ske utan Borgerskapets eget medgifvande, som »vårligen kunde förväntas, då Borgerskapet, vidt föreningen af Eskilstuna Stad och Fristad, åtagit sig högre bidrag än förut till Stadens tjenstemän, och att, vid sådant förhållande, den enda utväg till förbittrande af Borgmästarens löneförmåner vore, om — med afseende derå, att, på sätt ofvanföre finnes uppgifvet, innan Eskilstuna tvenne Städer förenades till ett samhälle, hela aflöningen för tjenstemannapersonalea i Fristaden utgick af Extra Lieentmedlen, så långt de förslogo, och bristen af Manufakturmedlen; att en del af Borgmästarens lön, eller 25o R:dr Banko, redan derå är anvist; att
Borgmästaren i Eskilstuna har sig ålagdt det särskilda uppdrag alt vaka öfver smidesmanufakturens fortgång och tillse, att de Eskilstuna Stad tillhörande vattenverk behörigen vårdas och få af era och hvar manufakturist, sem deraf är i behof, anlitas emot skäliga afgifter, samt att billigheten kräfde, att Borgmästaren åtnjöt af Staten saågoa ersättning för det besvär honom tillskyndades genom polis- och ordningsmål, som rörde Carl Gustafs, utom Stadens område belägna, Krono-Gevärsfaktori;— Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder finna skäl förklara, att den del af borgmästare-lönen i Eskilstuna, sorn nu är anvisad å Extra Lieentmedlen eller, om dessa ej dertill förslå, af Manufakturmedlen, må, tills vidare och intilldess Eders Kongl. Maj:t annorlunda förordnar, från och med 1842 års början, förhöjas från 25o R:dr till 583 R:dr 16 sk,, i hvilket fall borgmästarelönen i Eskilstuna blefve 1000 R:dr Banko, Härtill täcktes Eders Kongl. Ma j:t den 29 September 1 84t lemna nådigt bi fa k!; och då det förut ansetts lämpligt, att åt tjenstemän, som hade sig ålagdt närmaste vården och inseendet öfver smidesmanufakturens fortgång i Eskilstuna, anvisa löner å Extra Licentfonden och , i händelse dessa ej dertill lemaade tillgång, å Manufakturmedlen, ville det synas , sora iben åt Borgmästaren Hallström anslagna löneförbättring å berörde medel, icke bör betraktas såsom för desamma främmande, helst bern ä I d e Borgmästare nu mera, i afseende på smidesmanu fak turen derstädes, har sig ålagda enahanda skyldigheter, som förut tillhörde
Direktören och Ordningsmannen i Fi istaden. — 60 —•
Ben till Kolleginm i nåder remitterade Revisions-Berättelsen återställes i underdånighet, och Kollegium framhärdar med djupaste •vördnad, % Stormäfctigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majrts iindferdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, C. 19.
BKOGHfAll. J. N.
Stockholm den 16 Februari 1844- t. &. A. Brändström; — 61 — Transumt aj Kommerse-Kollegii underdåniga Utlåtande af den November 1841> i anledning af Direktörens för Landtbruks- Akademien, f. d. Presidenten m. m. G. Poppii, underdåniga hemställan om ökade löneförmåner för Akademiens Sekreterare J.
I följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss på dessa Presidentens Poppii underdåniga framställningar, får Kollegium i underdånighet anföra: att Kollegium väl anser sig icke kunna i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Landlbruks-Akademiens Sekreterare må, i denna egenskap, af medel, ställda under Kollegii förvaltning och hvilka äro bestämda alt utgå till befrämjande af fabriks- och manufaktur-näringarne samt hvad dermed äger gemenskap, tilläggas den af Presidenten föreslagna löneförbättring.
Men då, hvad särskilt rörer bemälde Akademis nuvarande Sekreterare, Kongl. Sekreteraren Nathhorst, förekommer, att han äger en utmärkt kännedom om hvad tili en förbättrad fårskötsel och ullkultur hörer, samt ådagalagt nitiska bemödanden att deråt rigta allmänna uppmärksamheten genom tid efter annan utgifna upplysande skrifter, som äga förtjensten att af hvar och en kunna forstås och tillämpas; anser Kollegium det instämma med Statens fördel att söka draga nytta af hans kunskaper i berörde ämnen.
Sådant torde likväl, sedan Kongl. Sekreteraren Nathhorst emottagit Sekreterarebefattningen vid Kongl.
Landtbruks-Akademien med en knapp lön, ej kunna påräknas eller skäligen begäras, utan att honom derför tillförsäkras någon uppmuntran och belöning.
Och då ullkulturens och fårafvelns förbättring och framsteg äga närmaste samband med utvecklingen af en af Sveriges vigtigaste industrigrenar, nemligen tillverkningen af kläde och andra ylleväfnader, vore en utgift af förenämnde beskaffenhet, efter Kollegii tanke, ej främmande för det till manufakturernes befrämjande anvista och under Kommerse-Kollegiil förvaltning ställda årliga anslag.
Detta anslag lemnar ock dertill lilgång, och Kollegium finner sig derföre äga anledning i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Sekreteraren Nathhorst må tills vidare i nåder tilläggas af dessa medel, från och med nästa års början, ett oafkortadt arfvode af 666
.Banko, att qvartaliter utgå med 166
R:dr 32 sk. samma mynt, under förbindelse för Nathhorst att, så länge han af detta arfvode är i åtnjutande, fullgöra följande åligganden: 62 i:o
Att i afseende på ullkulturen och fårskötseln lemna det biträde samt de råd och upplysningar, sora kunna äskas af deri, som nu har eller framdeles kan få sig aaförtrodt öfverinseendet af denna näringsgren och de till dess befrämjande vidtagne anstalter och deribland Kronans stam-schäferier. 2:0
Att likaledes gå Kommerse-Kollegium tillhanda i hvad Kollegium kan finna nödigt honom anlita, i frågor om de allmänna Ullkontorens organisation, samt vård, sortering och värdering af ditförd »11, med hvad dermed äger sammanhang. ?ns 3:o
Att, på grund af de i Kollegium tillgängliga räkenskaper och de kontrakter, som äro uppgjorda om Kronans schäterier samt de underdåniga Berättelser Presidenten Poppius årligen afgifvit rörande ullkulturen och fårafveln, uppgöra och till förvarande i Kollegium aflemna en fullständig historisk Berättelse om Kronans nuvarande schäferier, de anstalter som till ullkulturens och fårafvelns befrämjande under sista decennier blifvit vidtagna, de kostnader och uppoffringar
Staten i detta afseende fått vidkännas, samt den verkan på ullkulturen i handel, sorn deraf visat sig, äfvensom att vid hvarje års slut till Kollegium afgifva förteckning på antalet af då befintliga får vid hvartdera af Kronans schäferier samt komplettera uppgifterna om schäferiernas tillstånd och ullproduktionens framgång eller aftagande i Riket, äfvensom utgifterna i och för ullkulturen och fårafveln; samt 4:o att, då sådant påfordras, meddela Tull-Verket yttrande och upplysningar angående beskaffenheten af sådan från utrikes ort inkommande ull, vid hvars förtullning tulltjenstemännen stadna i villrådighet, huruvida den bör betraktas såsom grof eller fin, samt olika meningar derom blifva framställda af bemälte tjenstemän och importörcrne af varan.
Rätteligen transumeradt, b«ty|ar, af Kongl.
Komraerse-Kollegii RegUtratorsArkivarie-Kontor, Ex o f f i e i o J, P, Nygren.
Herr StatsRådet G. Poppii till Kongl. Kora mer scKollegiote inlemnade Anförande, i anledning af några vid 1843 års Statsrevision framställda anmärkningar.
Till Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse Kollegium!
Kommerse-KoIIegium liar behagat lemna mig del af Rikets Höglofliga Ständers Revisorers Berättelser, rörande den år i843 förrättade granskning af förvaltningen åren 184 * 0Gh 1842 af de under K ongl.
Kollegii vård ställde allmänna fonder och medel, lör så ridt nämnde Berättelse angår: 1:0 anslag af ett årligt arfvode, stort 1,000 R:Jr B:ko, lill Direktören Hofman Bang, för det biträde han borde lemna i afseende på befrämjandet af en förbättrad ullkultur i Riket; 2:0 ett annat anslag af 666 R:dr 32 sk.
B:ko, som borde tillsvidare utgå af Manufakturmedlen, såsom årligt arfvode till Sekreteraren i Kongl. Landtbruks-Akademien och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden J.
Nathhorst; samt 3:o väckt fråga derom, att, dåde medel, hvilka voro bestämda att bilda en
Diskontfond för lån å ull, funnos hafva blifvit lill ringa belopp anlitade, den del af denna Fond, som ej utgick till sitt bestämda ändamål, borde användas såsom en •kad tillgång för Manufaktur-Diskonten och på den vägen utgå i allmaänna rörelsen.
I anseende att anledningen till detta meddelande ligger deri, att Kongl. Maj:t i nåder täckts anförtro mig att handhafva och ombesörja verkställigheten af de anstalter, Kongl.
Majit i nåder anbefallt, syftande att i Riket införa en förbättrad fårafvel och ullkultur, samt att vara Direktör i den af Kongl. Maj:t stiftade Landtbruks-Akademi, och att de åtgärder, hvilka utgöra föremål för Rikets Ständers Revisorers omförmälda anmärkningar 8ro att anse såsom mer eller mindre föranledda af de tillgöranden, till hvilka äfven jag må hafva medverkat; så begagnar jag det tillfälle, sorn Kongl.
Kollegium beredt mig, att i afseende på förenämnde ämnen aflemna det yttrande och dea — 64 — förklaring, hvartill jag af förekommande omständigheter, finner mig äga anledningar.
Hvad nu först angår de 1,000 R:dr B:ko, hvilka utgå såsom årligt arfvode till Direktören Hofman Bang, så är det angeläget, att denna fråga betraktas i sammanhang med de flera, hvilka omfatta åtgärderna i deras helhet, syftande alt åstadkomma en ny och förut förbisedd näringsgren, hvilken i åtskilliga andra länder visat sig hafva medfört inflytelserika följder på deras ekonomiska välstånd och synnerligen på åkerbruket.