Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med ledning häraf föreslogs, att ett, eller i stift, der domprost ej finnes, två, nära stiftsstaden belägna, pastorat mätte af Konungen bestämmas till, hvad som kunde benämnas, kapitelpastorat, hvilka borde sökas och tillsättas enligt deras beskaffenhet såsom regala eller konsistoriela, dock med några särskilda vilkor för kompetens, t. ex. desamma som för första klassens pastoral med tillägg af fordran på pastoral-erfarenhel, och med skyldighet för dess innehafvare att tjenstgör såsom Domkapitels-ledamöter, för hvilken tjenstgöring de borde hugnas med särskildt arfvode.
Detta förslag kom emellertid icke all vid sistlidna riksdag undergå fullständig granskning och utredning, dels emedan inom Preste-Ståndet och särskildt af ordförande i åtskilliga
Domkapitel den åsigt yttrades, att en förändring i ifrågavarande hänseende vore mindre behöflig, dels ock i anseende dertill att, då väsendtligen skiljaktiga åsigter i fråga om hufvudgrunden för densamma, nyligen försports hos Kongl.
Majit, å ena, och Rikets Ständer å den andra sidan, tiden syntes böra jemna meningarne, innan en tillfredsställande reform på detta fält kunde vinnas.
Någon lagstiftningsåtgärd i ämnet blef följaktligen ej heller vid nvssnämnda riksdag af Rikets Ständer vidtagen.
St. Prat. 1862—1863, 40 Sami. 1 Afl. 4i Haft. 3 18 Expeditions- Vink ottp Is Förslag lill underd.
Nu hafva vid innevarande riksdag ånyo blifvit hos Rikets Ständer framställda 3:ne olika förslag i detta ämne.
Särskilda anledningar lill missnöje med den bestående ordningen hafva sedan sednasle riksdagen tillkommit, nu såsom förut beroende af förhållandet emellan kyrkan och skolan.
Kyrkans män hafva klagat öfver det inflytande inom Domkapitlen, som är inrymdt åt de verldslige Lektorerne, och desse å sin sida hafva beklagat sig väl icke olver något förtryck från kyrkans sida, men så mycket mer öfver tungan af de konsistoriela göromålen och det hinder dessa utgöra för deras egentliga kall såsom lärare.
Uti den framställning, som ligger till grund för det första af omlörmälda förslag, anmärkes, alt den allmänna grundsatsen al' kyrkans berättigande till större säkerhet, än hon nu eger, all icke besväras af okyrkliga- eller krislendomsfiendtliga elementer inom sjelfva kyrkostyrelsen, genom sednare liders sorgliga erfarenhet vunnit förökade anspråk på uppmärksamhet.
Ehuru det medgifvits, att den närvarande tiden, särdeles i fråga om nya organisationer inom det kyrkliga området, erbjöde allt för mänga outvecklade och i jäsning sladda förhållanden för alt på detta fält någon varaktig byggnad skulle kunna åstadkommas, så har det dock ansetts, atti en sådan upprörd och i många hänseenden mot kyrkan fiendtlig tid, vår evangeliska kyrka eger rättmätiga kraf på alla möjliga bemödanden från dem, som åtagit sig vara hennes målsmän, att afvärja och, så vidt ske kan, för framliden förekomma inflytelsen inom sjelfva kyrkans sköte, af för kyrkan upplösande tendenser.
Med erkännande af vigten och lämpligheten deraf, att bland ledamöterna inom Domkapitlen finnas män med dokumenterad allmän lärdom och med skicklighet ali biträda vid examina, dispulationer, m. m., hvilka inför
Domkapitlen anställas, hade derför röster höjt sig, som icke funnit det vara rådligt, att Lektorer vid stiftsstadens elementarläroverk skola i kraft af sin lärarebeställning ovilkorligen berättigas till ledamotskap i konsistorierna.
Från läroverkens sida åter har blifvit anmärkt, att Lektorernas tid och krafter i allmänhet äro sä strängt tagna i anspråk af undervisningen, att man icke ulan obillighet kan ytterligare ålägga dem göromål så främmande för deras egentliga kall, som de konsistoriela, hvilket äfven syntes så mycket obilligare, som två Lektorer vid de i stiftsstäderna belägna läroverk och samtlige Lektorerne vid de öfriga läroverken, under det de åtnjuta lika inkomster med de i domkapitels-göromålen deltagande Lektorerne, äro från sådana göromål helt och hållet frie, ett missförhållande, hvilket desto mindre afhjelpes af stadgandet derom, att de Lektorer, sorn äro ledamöter af
Domkapitel få räkna sig till godo två timmars minskning i hvarje veckas undervisnings-skyldighet, som de konsistoriela göromålen vanligen för hvarje ledamot upplaga vida större tid under hvarje vecka, och dessutom fortfara äfven under ferierna, då alla andra lärare njuta ledighet och nödig vederqvickelse.
Ofvananmärkta förhållanden hade synts påkalla dels den förändring i Domkapitlens organisation, hvarom så många gånger varit fråga, dels, med uteslutande afseende å läroverkens bästa, en reform allenast i Domkapitlens arbetssätt.
Det första och andra af ofvannämnda förslag afse den mera omfattande reformen, det tredje den jnskränktare.
Det loi sta förslaget innehåller den hemställan: ”ali Rikets
Ständer måtte för sin del besluta de ändringar i Kongl. Förordningen ef den 11 Februari 1687, angående rättegång i Domkapitlen, som följa af el! antagande af en förändrad organisation al kapitlen i följande syftning:
Lo hvad angår Stockholms stads Konsistorium äfvensom Hofkonsistorium samt konsistorierna i Upsala och Lund, borde deras sammansättning förblifva hädanefter densamma som hittills; hvilket ock gäller om det så kallade Fältkonsistorium; Expeditions-Utskottets Förslag till lindard.
Skri/valsa, N:a 155 19 2:o i de öfriga Konsistorierna i riket skalle, utom Biskopen, Domprost, der så dan finnes, äfvensom Lektorn i Theologie vid det högre elementarläroverket i dea stad, som är biskopssäte, vara sjelfskrifne ledamöter af Domkapitlet, med särskildt tillägg, hvad Konsistorium i Götheborg angår, att de vid dervarande Christinae församling anställde pastorer äfven för framtiden bibehållas vid det ledamotskap i Domkapitlet, som blifvit dem uti nämnda församlings privilegier af Kongl Majit lillerkändt.
3:o beträffande öfrige ledamöter uti alla andra rikets Konsistorier än de i lista mom. nämnda, skulle dessa ledamöter af Kongl. Maj:t bland kyrkans eller skolans tjenstemän hädanefter utses och tillsättas, sedan vederbörande Konsistorium, första gängen genast efter Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse af den nya anordningen af Domkapitlen, och sedan vid hvarje inträffande ledighet, till Kongl. Majit inkommit med un derdånigt förslag pä den eller dem, som Konsistorium anser tjenliga lill ledamotskap i Domkapitlen; och borde dervid Lektorer vid stiftsstadens högre elementarläroverk vara, i kraft af sitt lärareembete, förpligta de alt åtaga sig Konsistorialkallet, när de af Kongl. Majit blefve dertill i nåder kallade. 4:o
För alla de i nästföregående mom. afsedda Konsistorier skulle gälla såsom regel, att utom Biskopen samtlige ledamöternas antal i Domkapitlet icke borde under stiga sex, hvaremot, i afseende på Domkapitels fulltalighet vid der förekommande måls handläggning, hädanefter som hittills, skulle gälla hvad i Kongl. Brefvet af den 15 Juli 1752 och andra hithörande författningar stadgadt är. 5:o Hvar och en, som, sedan ny författning om Domkapitlens organisation vunnit fastställelse, komme alt såsom ledamot i något Domkapitel inträda eller dertill af Kongl. Majit i nåder utnämnas skulle, före utöfning af Konsistorialkallet med ed förpligta sig till vår Evangeiiskl-lutherska kyrkas i dess symboliska böcker uttalade bekännelse.
Det andra af ifrågavarande förslag är grundad! på den vid sistförflutna riksdag lörsta gången framställda planen om inrättande af så kallade kapitelpastorat, och är i sådan syftning hemsläldt: ”det måtte Rikets Ständer besluta en förordning, hvarigenom med ändring afl, 3 och 13:de §§ i Kongl. Förordningen den 11 Februari 1687, angående rättegången i Domkapitlen, samt med uppbäfvande af Kongl. Brefvet den 15:de Juli 1752 om domlört antal ledamöter och af Kongl. Brefvet den 13 Juli 1799, som berättigar samtlige Lektorer vid gymnasium till säle och stämma i Domkapitel, varder förordnad! som foijer: § I Domkapitel skall bestå af Biskop, som förer ordet, samt af lyra ledamöter.
Dessa ledamöter äro i Domkapitlen uti Upsala och Lund Domprosten samt de tre öfrige ordinarie Theologia?
Professorerna vid del i stiftsstaden varande universitet, i öfriga stiften Domprosten, Theologiae Lektorn vid läroverket i stiftsstaden, Rektorn vid samma läroverk samt Kyrkoherden i det i eller nära stiftsstaden belägna pastorat, hvilket af Konungen vid denna författnings utfärdande dertill bestämmes.
I de stift, der Domprost icke finnes, vare ännu en Kyrkoherde i sådant pastoral, som nu sagdt är, ledamot af Domkapitlet, och der Theologie Lektorn tillika är Rektor vid läroverket i stiftsstaden, vare ännu en Lektor vid samma läroverk af Konungen förordnad att tillsvidare såsom ledamot i Domkapitlet tjenstgöra.
Lekman, som ar ledamot af Domkapitel, vare i afseende på lära och lefverne underkastad samma förpligtelse och ansvar som för kyrkans presterskap öro stadgade. 20 Expeditions-U(skottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, l\:o i55. § 3.
Domkapitel må beslut fatta, der tre när äro, utom i frågor om upprättande af förslag till embeten eller Ijenster eller om tillsättande deraf, eller i mål, der Kapitlet utöfvar domsrätt.
I dessa lall må dock beslutas af fyra, der tre af dem om beslutet ense äro. § 4.
Inträffar jäf, som i Rättegångs-Balken för domare sägs, för så många ledamöter att det förthy ej domlördt är eller beslut fatta kan, eller finnes det nödigt att förordna annan ledamot i stället för den, som laga förfall fått, må Kapitlets ojäfvige eller förfai lolöse ledamöter, som när äro bland stiftets Kyrkoherdar eller Lektorer vid läroverket i stiftsstaden tillkalla så många, som erfordras alt föreskrifvet antal fylla. § 5.
Domkapitel sammanträde så ofta ärendena det fordra och minst en gång hvarannan vecka. § 6.
Alla från Domkapitlet utgående expeditioner skola underskrifvas af Ordföranden och kontrasigneras af Notarien. § 7. Hvad i 3, 5 och 6 §§ stadgas, gälle ock, i hvad lämpligt är, för Konsistorierna i Stockholm, i afseende på hvilka i öfrigt förblifver vid hvad redan föreskrifvet finnes. § 8.
Denna författning skall lända till efterrättelse från den — — — —, dock så alt stadgandet i 1 § angående der omförmäide Kyrkoherdar endast må tillämpas i mån af de lektorers afgång, som för närvarande innehafva prebende-pastorat”.
För den händelse Rikets Ständer komme att godkänna detta författningsförslag, förmenades E. K.
Majit komma att, innan beslut i ämnet fattades, i nåder anbefalla Domkapitlen att, hvart för sitt stift, inkomma med förslag såväl till lämpligaste s. k. kapitelpaslorat som ock lill de arfvoden, som för tjenslgöringen i Domkapitlen möjligen kunde anses böra innehafvare af sådant pastorat tilldelas, äfvensom de befordringsgrunder, hvilka vid upprättande af förslag till sådant pastorat borde gälla.
I detta förslag har för öfrigt blifvit hos Rikets Ständer påyrkadt ett förtydligande af dess 3 § i den syftning att, vid frågor om disciplinära straff för tjenstefel och särskildt om afsättning, samtlige ledamöters närvaro erfordras, för att utgöra domfört antal.
Båda ofvanomförmälda förslag hafva den gemensamma afvikelsen från de föregående, att de, utom Biskopen, antaga allenast fyra ledamöter, hvilket, under förhandenvarande svårigheter att finna lämplig grund för ledamotsplatsernas besättande, synes åtminstone i någon mån underlätta frågans lösning, och, derest lämpliga stadganden Expedition*-Utskottet Förslug lill millvid.
21 om ledamöters adjungerande i händelse al förfall lör de ordinarie ledamöterna kunna uppställas, sä mycket mindre bör möta några betänkligheter, som, Biskopen inbcriiknad, ledamöternas antal i alla fall blir lika stort, sorn på hvar och en af Hof-rätiernas divisioner.
Från hvad tillförene blifvit föreslaget bibehåller det andra i ordningen af omförmälda förslag Domprost och Theologie Lektor såsom sjelfskrifna ledamöter; och, ehuru de föregående förslagens bestämmelser i detta hänseende ingalunda höra anses bindande, om annat bättre sätt för platsernas fyllande kan finnas, så ligger dock obestridligen en stor förtjenst hos förslaget deruti, alt del i denna del upptager, hvad som enligt de föregående förhandlingarnes vittnesbörd varit Kongl.
Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma lanke.
Mot lörslage, att Rektor vid stiftsstadens läroverk skall blifva den tredje ledamoten i kapitlet, kunna väl, å ena sidan, betänkligheter uppstå deraf, att denna embelsmans dyrbara tid skulle derigenom blifva för mycket upptagen, och att, enligt gällande läroverksstadga, Reklorerne endast för viss tid tillförordnas; men, å andra sidan, synes det vara ovilkorligen nödvändigt, att, sä länge läroverken lyda under Domkapitlens uppsigt och disciplinära domsrätt, deras rättigheter inom
Domkapitlet bevakas af en skolans man, hvilket förhållande dock naturligtvis kommer att undergå en väsendtlig förändring, om, genom inrättandet af en gemensam öfverstyrelse för läroverken, handel emellan dem och Domkapitlen skulle kunna upplösas; och hafva äfven, med afseende på de stridigheter, som understundom kunna uppslå emellan presterskapel och församlingarna samt tillhöra
Domkapitlens afgörande, röster försports, hvilka uttalat sig för Reklorernes inrymmande i Domkapitlen på den grund att de, åtminstone oftast, äro lekmän och derigenom kunna bilda en behöflig motvigt mot det uteslutande klerikala elementet hos ifrågavarande, till en del äfven administrativa myndigheter.
Beträffande åter förslaget om inrättande af kapitelpastorat, så äro, med afseende ä vigten alt vid införande af en dylik institution tillgodose ej mindre
Domkapitlens behof af duglige ledamöter, än äfven församlingarnas rätt lill kyrkoherdar, som äro i sitt kall såsom sådane verksamme, så många särskilda omständigheter att laga i betraktande för vinnande af utredning, om, med förenande af dessa begge uppgifter, detta förslag är verkställbar!, alt Rikets
Ständer i frågans närvarande skick icke tilltrott sig alt derom uttala något bestämdt omdöme.
1 3 och 6 §§ af sist omförmälda författningsförslag innehållas bestämmelser till förenklande af Domkapitlens arbetssätt, hvilka genomgått de flesta hittills framställda förslag i ämnet.
Det är otvifvelaktig!, att mycket äfven på denna väg står att vinna, och att genom hithörande reformer de klagomål till väsendtlig del skulle kunna afhjelpas, hvilka frän skolans sida försports.
Denna del af ämnet utgör hufvudsakliga föremålet för det tredje i ordningen af de väckta förslagen, i hvilket tillika anmärkes, hurusom tjenstemännen vid Domkapitlens expedition äro alltför illa aflönade i förhållande till deras särdeles trägna göromål, hvilka genom Statens fortgående utveckling och särskildt genom folkskolans utbildning och elementarläroverkens reformerande blifvit under de sednaste årtiondena sannolikt fördubblade.
De förändrade stadganden och öfriga förfoganden, som i dessa hänseenden föreslagits, äro: “l:o.
Konsistorium sammanträde in pleno blott en gäng i månaden, derest ej angelägna ärenden föranleda ordföranden att detsamma till en kortare öfverläggning någon gång deremellan sammankalla, och der lörekomme endast förslags upprättande till lediga presttjenster, skolsysslors bortgifvande, jemte föregående prof och dessas bedömmande, tvistemål, som höra under Konsistorii dom och andra vigtiga mål.
Vid pleni-sammanträde löres protokoll såsom vanligt och dess expeditioner torde äfven såsom hittills böra af hela Konsistorium underskrifvas.
Öfriga konsistorii-ärenden, såsom ombuds förordnanden, missivers utfärdande, handlingars remitterande till kommu - 22 Expeditions-Utskottets Förslag till unden!'
N:o 155. nikation, kyrkokassa revisioners och ekonomiska besigtningars granskning, arfvodens och löners uträkning och reqvisitioner m. m., handlägges en, två eller tre gånger hvarje vecka ensamt af Ordföranden och vederbörande Notarie, med biträde af en eller högst 2:ne ledamöter, efter tur och öfverenskommelse.
Vid dessa sednare sammanträden föres intet protokoll, endast en kopiebok öfver utgående skrifvelse!', hvilka sednare underskrifvas ensamt af Ordföranden och Sekreteraren eller Kamereraren.® “2:o.
Konsistorii-expeditionen utgöres af 2:ne medlemmar, af hvilka den ene, kallad Konsistorii-sekreterare, företrädesvis före diariet och protokollet samt uppsätte alla utlåtanden och ansvare för alla expeditioner, hvilka ej tillhöra Kamererare!).
Den andre, kallad Konsistorii-kamererare, biträde för ekonomimålen vid uppsättningen af protokollet samt uppsätte alla utlåtanden, rörande sistnämnda mål jemte dithörande expeditioner.
Såsom ekonomimål må anses granskning af lönereqvisitioner åt elementar-läroverken och pedagogierna, uträkning af vikarie- och andra arfvoden för desamma, all befattning med aflöning och arfvoden af statsmedel åt folkskolorna, folkskole-inspektörerne och seminarierna, granskning af Prostarnes revisioner öfver kyrko- och vinkassorna samt af ekonomiska besigtningar o. s. v. Dessutom åligge Kamereraren alt föra de räkenskaper, som åligga Konsistorium, vidare att besörja reparationer å stiftsstadens elementar-läroverksbyggnader samt slutligen alt, der icke, såsom i Lund och kanske äfven i Upsala, betydliga hinder möta, förvalta domkyrkans inkomster och å densamma besörja mindre reparationer; större domkyrko-reparationer och nybyggnader läte Konsistorium verkställa genom särskildt dertill utsedd lämplig person.
De genom sistnämnda anordning öfverflödiga blifna domkyrkosysslomanna-tjensterna tillslagne löner skulle, efter vederbörande innehafvares afgång, jemte de till Konsistoni-amanuenserne nu af Statsverket årligen utgående 400 R:dr, användas till löneförbättring för Konsistoriiexpeditionerne. “ “3:o.
Konsistorie-sekreterare och Kamererare skola hvardera bekomma 2,000 R:dr årlig lön, hvilken, åtminstone i de större stiften, bör, i samma ordning som Lektorernes, efter hvarje femte års väl vitsordad tjenstgöring förhöjas med 500 R:dr, lills den uppgått lill 3,500 R:dr, med rättighet tillika för desse tjenstemän, att. efter 30 års väl vitsordad tjenstgöring, samt uppnådd 65 års ålder, erhålla afsked med pension, motsvarande lönen vid afskedstagande!.
Likväl skulle till Kongl. Maj:ls disposition ställas medel att vid den nya löne-ordningens första inträde, tillägga dem, med afseende på deras föregående arbete i Statens tjenst, högre än den lägsta lönegraden.
Dessutom må vid hvarje års slut efter förekommande behof lämplig ersättning tilldelas åt af expeditionen begagnad renskrifvare.® —1 sammanhang hvarmed är jemväl föreslaget: “att Rikets
Ständer ville till de föreslagna förbättrade lönerna, äfvensom till pensioner åt gamla Domkyrko-sysslomän, som kunde vilja taga afsked, för nästa stats— reglerings 3:ne är ställa till Kongl.
Maj:ts disposition tillsammans 25,000 R:dr, alt efter behof användas.“
Då förhållandena alltmera påkalla en förändring i Domkapitlens sammansättning och arbetssätt, och, derest i förra hänseendet en reform kan åvägabringas, arbetsordningen och den möjligen behöfliga förbättringen af Konsistorii-tjenstemännens lönevilkor torde höra endast i sammanhang med samma reform bestämmas; men erfarenheten visat, att Rikets Ständer icke, annan vederbörande myndigheter blifvit i ämnet hörda, kunna med hopp om framgång besluta en sä genomgripande förändring af ifrågavarande kyrkliga institution, som åsyftats genom de vid innevarande riksdag fram - Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o. 156.
23 ställda förslag, hvilka för öfrigt synas nog beaklansvärda att kunna gifva anledning till utredande af deras verkställbarhet, och, enär större sannolikhet för frågans slutliga lösning förefinnes, örn framställning i ämnet varder efter vederbörandes börande af E. K.
Majit afgifven, hafva Rikets Ständer alltså funnit sig böra, jemte anmälan om del alltmer til/lagande b eko frat af
Domkapitlens omgestaltning lill deras sammansättning och arbetssätt, och med o mform alan de af de nu framställda särskilda förslagen i ämnet, hos E. K.
Maj:t i underdånighet anhålla, att E. K.
Majit täcktes, efter ärendets utredning, låta utarbeta och för näst sammanträdande Rikets Ständer framlägga nådigt förslag till en sådan förändring af Domkapitlen i ofranberörda hänseenden, sam af de närvarande omständigheterna kräfves.
Slockholm den 10 November 1863. 156.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den ll Nov. isfis.
Preste-Slåridel den 12 — — Borgare Ståndet deri 12 — — Bonde-Ståndet den 12 Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående vilkoren för briinvinstillverkning.
Bevillms-, Lag- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 2, Utlåtande N:o 5, Mern.
N:ris 3 och 12, samt Be vi 11 n.-Utsk: ts Mern.
N:o 12.) S. A. K. Sedan hos Rikets Ständer vid innevarande riksdag åtskilliga framställningar blifvit gjorda om förändring i vissa delar af nu gällande förordning angående vilkoren för bränvinslillverkning, hafva Rikets Ständer, med anledning såväl häraf som af hvad i öfrigt vid granskning af nämnda författning förekommit, funnit sig böra hos E. K.
Majit anhålla örn utfärdande af ny förordning i ämnet, i öfverensstämmelse med det förslag, hvilket härjemte i underdånighet öfverlämnäs, och dervid Rikets Ständer, utan att särskildt redogöra för en del redaktiorisförändringar af mindre betydenhet, ansett sig höra fästa E. K.
Majlis nådiga uppmärksamhet på nedanstående delar af berörde författning, deri förändringar funnits af nöden. 24 Expe.ditions-Utskottets Förslag lil/ anderd.
Skrifvelse, i\:o 156. § 1.
Då i 1 mom. af denna § dels några öfverflödiga ord förekomma, dels ordet “berättigad" blifvit användt i stället för "behörig", hafva Rikets Ständer ansett nämnda moment böra erhålla den förändrade. lydelse förslaget utvisar.
Enär det synes obilligt att förbjuda praktiserande läkare, hvilka icke äro i Statens tjenst, alt utöfva bränvinsliliverkning, hafva Rikets Ständer vidare ansett detta förbud böra ur författningen utgå. § 2.
Med anledning af hos Rikets Ständer gjorda framställningar om förändring i den nu medgifna tiden för bränvinsbränningens utöfvande, till gagn för dem, som skulle vilja börja handteringen å andra lider, än de nu löreskrifna, eller fortsätta den under sex eller tio veckor, har i 2 §:n blifvit infördt ett nytt inoment, innehållande, att bränvinstillverkare må ega att under en, en och en half, två, två och en half eller tre af de stadgade terminerna handteringen utöfva, äfvensom alt bränvinsliliverkning jemväl må börjas den 1 November samt fortsättas till den 1 eller 15 December; Och hafva såsom följd häraf, äfven §§:ne 8, 9, 20, 22 och 23 erhållit den förändrade redaktion, förslaget i sådant afseende utvisar. § 6.
Sedan E. K. Maj:l genom kungörelse den 12 Juli 1861 förklarat, det flere till bränvinstillverkning berättigade egare eller innehafvare af i mantal satt eller särskildt skattlagd jord må förena sig i bolag om bränvinstillverkning, har detta stadgande blifvit bär intaget, hvarjemte i 8 § föreskrift lemnals, huru af sådant bolag tillämnad tillverkning skall anmälas. § 7.
I fråga om besvärs anförande öfver beslut angående sökt rättighet att utöfva bränvinstillverkning hänvisar denna § till nu gällande Fabriks- och Handtverks-ordning; men dä det i allmänhet icke är lämpligt att i en författning meddela hänvisning till bestämmelser i en annan, med hvilken hon för öfrigt icke står i något sammanhang har här nu blifvit utsatt, hvarest och inom hvilken tid dylika besvär må anföras. § «• 1 afseende pä denna §, har hos Rikets Ständer, blifvit yrkadt, att liden, inom hvilken bränvinstillverkning skall anmälas, måtte bestämmas till en månad förr än tillverkningen skall börjas; och som det stundom kan vara svårt för en bränvinstillverkare att sex veckor på förhand bestämma tillverkningens myckenhet samt det numera utan svårighet torde låta sig göra att på en månads tid anskaffa erforderligt antal kontrollörer, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad hemsläldt blifvit, ansett tiden, inom hvilken tillämnad tillverkning skall anmälas, kunna bestämmas till trettio dagar före de terminer, under hvilka tillverkaren vill handteringen företaga. § 15.
Expediti ons-Vtsko Hets Förslag till underd.
Skrifvelse, A':o 156. 25 § 15.
1 denna § är stadgad!, att den minsta tid, hvarför någon må sig till bränvinsdistillering anmäla, skall vara en half månad; men då någon olägenhet icke kan uppslå derigenom, att distillering under kortare tid sker, hafva Rikets Stander ansett berörda stadgande lämpligen kunna ur författningen utgå. § 22.
Uti t mom. al denna § har hos Rikets