Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De till ärendet hörande handlingar skola hållas det Rikets Ständers Utskott tillhanda, till hvars behandling ärendet varder hänskjutet.
OSCAR G. A. Sparre.
Proposition, M 41, 3 Utdrag af Protokollet öfver Justitice-Departements-ärender, hållet inför Hans Majit Konungen, uti Siats-Rådet å Stockholms Slott den 17 Januari 1854, i närvaro af H. K. H. Kronprinsen.
Närvarande Stats-Råds-ledamöter: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Hans Excellens Herr Justitiae-Statsministern uppläste till justering följande, i enlighet med Kongl.
Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga propositioner, till Rikets Ständer, angående: b) utbyte af ett Häradshöfdingen i Öfre Fryksdals, samt Öfre och Nedre
Elfvedal tingslagers domsaga på lön anslaget qvarnställe: Kongl. Maj:t behagade, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande i nåder gilla berörde förslag samt befalla att nådiga propositioner i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo E. Helling, JV2 41.
A.nk. till Exp.-Utsk. d. 9 Febr. 1834, kl. 12 m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af indragna Pukslagarebostället Hvetlanda Thomas- och Kullagårdarna emot Häradshöfdingebostället Repperda Drakegården i Jönköpings Län; Gifven Stockholms Slott den -17 Januari 18.74.
Uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift har Häradshöfdingen i Östra Härad, Friherre Malte von Liewen, i underdånighet anhållit, att, då det honom på lön anslagna bostället 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, M 41.
Repperda
Drakegården, ett oförmedladt mantal, är beläget på ett afstånd af 1 l/2 mil ifrån Hvetlanda, der den endast af ett härad bestående domsagan har sin tingsstad, men Kongl. Maj:t och Kronan numera eger dispositionsrätt öfver indragna Pukslagarebostället Hvetlanda, Thomas- och Kullagårdarna, förmedlade, från ett mantal hvardera, det förra till 3/4:dels och det sednare til! % mantal, det kunde varda medgifvet, att Repperda Drakegården finge utbytas emot nämnde gårdar i Hvetlanda, helst vid det förhållande att Repperda
Drakegården vore taxeradt till 2,200 R:dr samt Hvetlanda Thomas- och Kullagårdarna endast till 1,890 R:dr, någon förlust, genom bifall till ansökningen icke syntes kunna för Kronan uppstå, men domhafvanden, hvilken uti häradets tingshus hade tillräcklig bostad, medelst bytet uti flera hänseenden skulle beredas förde).
Af den värdering, som till följd af Kongl. Maj-.ts
Nådiga föreskrift blifvit verkställd å ifrågavarande hemman, inhemtas, att Repperda Drakegården, som enligt skattläggningsmethoden af den 30 Januari 1688, samt ortens undervisning är taxeradt till 17 R:dr 30 sk. 3 rst. efter i byn förrättadt laga skifte, innehafver 31 Tunnland 26 kappland åker, 71 tunnland 12,8 kappland äng samt 318 tunnland 23 kappland hagmark; att hemmanets åbyggnad ansetts i värde till 1,040 R:flr samt dess inkomster eller jordafkastning till 808 R:dr, hvarifrån afgå brukningskostnad, utgifter och onera, deribland ordinarie rotering med tillsammans 417 R:dr 1 sk.; så att behållna inkomsten deraf skulle utgöra 390 R:dr 47 sk:r; samt att till Hvetlanda Thomas- och Kullagårdarna, skattlagda till 17 R:dr 22 sk:r 6 rst. och med åbyggnad värderad till 1,024 R:dr 52 sk:r lyda 28 tunnland 25,4 kappland åker, 44 tunnland 23 kappland äng och 569 tunnland 13 kappland hagmark, samt att inkomsten eller jordafkastningen deraf ansetts uppgå till 817 R:dr 16 sk:r, som, efter afdrag för onera, brukningskostnad och öfriga utgifter med 598 lt:dr 41 sk:r 4 rst., lemnar en behållning af 418 R:dr 22 sk:r 8 rst, hvilken uppskattning sålunda upptager värdet af åbyggnaden vid Repperda 15 R:dr 16 sk:r högre än vid Hvetlanda, men att sistnämnde hemman deremot gifver 27 R:dr 23 sk:r 8 rst. mera i afkastning, än Repperda; varande Hvetlanda för det närvarande utarrenderadt till midfastan år 1871, under förbehåll likväl att arrendet, efter laga uppsägning, upphör i fall det ifrågaställa bytet medgifves.
Då egaren af det hemman, som gemensamt med Repperda bildar en rote, bestridt roteringsskyldighetens öfverflyttande från Repperda till Hvetlanda eller annat i sådant hänseende föreslaget hemman såsom mera aflägset belägna, har Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium, i ärendet hördt, funnit hinder möta för Hvetlandas inträde i ordinarie rotering i stället för Repperda Drakegården; Och emedan den rotering Repperda drager, efter tio års medelpris, utgör 30 R:dr 6 sk:r samt således endast 2 R:dr 29 skir 10 rst. mera än det belopp 27 R:dr 24 sk:r 2 rst, hvarmed behållna afkastningen af Hvetlanda, rätteligen beräknad, öfverstiger den som af Repperda erhålles, har Kammar-Kollegium ansett bytet lämpligast böra ske på det sätt, att hvardera hemmanet bibehåller sina nuvarande onera och att innehafvare!) af Hvetlanda till innehafvaren af Repperda årligen efter markegångspris utgifver roteringsbördan motsvarande ersättning samt att den sednare godtgör den förre då extra rotering utgöres för Hvetlanda Thomas- och Kullagårdarna, hvilka nu till sådan rotering äro indelade för % mantal uti hvardera af rotarna N:ris 18 och 43 af soldathållet i Jönköpings län.
Enär ofvanberörde til! utbyte mot hvarandra föreslagna hemman, å ena sidan Repperda Drakegården och å den andra Hvetlanda Thomasgården och Kullagården, finnas i afseende pä åbyggnad i det närmaste jemngoda samt, enligt hvad de å samma hemman i vederbörlig ordning verkställda värderingar, efter rättelse af en förelupen mindre missräkning utvisa, den behållna afkastning, som Hvetlanda hemmanen kunna anses gifva, endast med 27 R:dr 24 skir 2 rst. öfverstiger hvad Repperda är beräknadt att lemna, och denna föga betydliga skillnad i hemmanens afkastning derjemte förminskas om i beräkning tagas de vid värderingen förbigångna omständigheter, att Hvetlanda hemmanen dels äro underka - Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, Jtä 41.
S stade extra ordinarie rotering och dels såsom, innan förmedling derå medgafs, utgörande två mantal, härdare drabbas af de utskvlder, som efter oförmedlade hemmantalet utgå, men de ifrågavarande hemmanen i Hvetlanda, genom sin belägenhet, äro af särskildt värde för domhafvanden i Östra härad, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, att det för närvarande till boställe för bemälde domhafvande anslagna hemmanet Repperda Drakegården må, på sätt Häradshöfdingen Friherre von Liewen sökt, få emot det till Statsverket indragna Pukslagarebostället
Hvetlanda utbytas, med bibehållande dervid af deras förut bestämda onera; och under vilkor i öfrigt, att hemmanen å ömse sidor afträdas efter skeende laga af- och lillträdessyn, med åbyggnader och stängsel i laga skick, samt behörigen verkställdt trädesbruk och höstutsäde, hvarefter Repperda Drakegården bör genom Kammar-Kollegii försorg i vanlig ordning för Kronans räkning utarrenderas.
De till detta mål hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; Och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. OSCAR. G. A. Sparre.
Utdrag af Protokollet öfver Justilice-Departements Ärender, hållet inför Bans Maj:t Konungen u'i Stats-Rädet å Stockholms Slolt den 17 Januari 1854, i närvaro af Hans Kongl.
Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärenderna, Herr Friherre Stjerneld, Stats-råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Hans Excellens Herr Justitiae-Stats-Ministern uppläste till justering följande, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade Nådiga beslut, uppsatta förslag till Kongl.
Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, angående: a) Utbyte af indragna Pukslagare-bostället Hvetlanda Thomas- och Kullagårdarne emot Häradshöfdingebostället Repperda Drakegården i Jönköpings län; Kongl.
Proposition, JM 42.
Maj:t behagade, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag samt befalla att Nådiga propositioner i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Febr. 1884, kl. 12 m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående tilldelande af pension från Allmänna Indragningsstaten åt läkaren vid Straffoch Arbets-Fängelset i Malmö, Christian Henrik Andersson; Gifven Stockholms Slott den J7 Januari 185 4.
Hos Kongl. Majit har läkaren vid ofvannämnde fängelse, t. f.
Bataljons-Läkaren C. H.
Andersson i underdånighet anhållit, att som han, vid uppnådd ålder af nära sjuttiotvå år och såsom besvärad af en ofta återkommande sjuklighet, snart torde blifva nödsakad att från tjensten vid fängelset afgå, sökanden, hvilken icke vore delegare i pensionsinrättning, men hade en ålderstigen och sjuklig hustru, jemte en värnlös dotter att försörja, kunde vid afskedstagandet från samma tjenst, varda i Nåder hugnad med förmånen att under sin återstående lifstid få, såsom pension, uppbära den aflöning, sökanden å fångvårdens stat åtnjuter.
Af vid ansökningen fogade handlingar inhemtas, att Andersson, hvilken är född d. 2 Februari 1782, icke allenast sedan år 1807 i egenskap af läkare tjenstgjort vid arméen och bivistat flera fälttåg, derunder han jämväl blifvit sårad, utan ock i Maj månad år 1830 erhållit förordnande att vara läkare dels vid ofvan omförmälda fängelse och dels för den i Malmö förlagda garnison, i hvilka befattningar Andersson med det nit tjenstgjort, att, uppå vederbörandes hemställan, Andersson år 1850 fått sig tillagd den mindre guldmedaljen för medborgerlig förtjenst; och innehåller ett af förre Regementsläkaren U.
Miillern utgifvet betyg, att Andersson under sin oafbrutna långvariga verksamhet, så väl i fredstid som under de fälttåg, hvaruti han deltagit, ofta ådragit sig sjukdomar, hvilkas följder, bestående förnämligast uti periodiskt påkommande kramp, rheumatisk ryggvärk och paralytiska affektioner, blifvit alltmer kännbara, synnerligast sedan år 1850, då, under choieralarsotens härjande i Malmö, Andersson dels vid vårdandet af en stor sjukpersonal, nödsakades underkasta sig stora ansträngningar, dels slutligen sjelf blef af farsoten angripen.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, har Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i riket, med afseende derå, att Andersson, förutan annan långvarig och ansträngande tjenstgöring, sedan medlet af år 1830 till
Maj månad nästlidne år med särdeles nit bestridt Jäkarebefattningen vid fängelset i Malmö och under sin tjenstgöring ådragit sig svåra sjukdomar, hvarföre han ock då mera åtnjöt tjenstledighet, hvartill kom, Kongl. Maj.ls Nåd.
Proposition, JV> 42. 7 att, enligt hvad Styrelsen egde sig bekant, Andersson befinner sig i torftiga omständigheter, i underdånighet hemställt, att Kongl. Majit måtte täckas hos Rikets Ständer föreslå Andersson till erhållande af rättighet att efter afskedstagande! från läkaretjensten vid Straff- och Arbets-fängelset i Malmö, få under sin återstående lifstid å allmänna Indragningsstaten uppbära det belopp, han i aflöning för samma tjenst nu åtnjuter, nemligen dels i stat bestämdt arfvode, Fyra hundra Riksdaler, och dels ett Andersson för lemnad läkarevård åt garnisonen personell beviljadt arfvode, till belopp af Sextiosex Riksdaler 32 sk., eller tillsammans Fyrahundra Sextiosex Riksdaler 52 sk. biko; uti hvilken hemställan Kongl.
Majlis och Rikets Stats-Kontor, fastän, vid .frågor om pension, personela arfvoden i allmänhet icke tagas i beräkning, likväl, med hänseende till de beträffande Andersson förekomna, bevekande omständigheter, ansett sig böra hufvudsakligen instämma.
Då Rikets Ständer, enligt hvad deras underdåniga skrifvelse d. 2 Juni 1848 innehåller, ehuru de icke funnit godt lemna bifall till gjord framställning derom, att vid fångvården anställde läkare skulle få bestämd pensionsrätt sig tillagd, likväl i sammanhang dermed förklarat sig benägne, att, i händelse en eller annan bland desse läkare skulle finnas särdeles förtjent att af en sådan förmon undantagsvis komma i åtnjutande, taga frågan derom i särskildt betraktande, samt beträffande Andersson vitsordadt är, att han, hvilken närmare
Fyratiosju år varit vid arméen såsom läkare anställd, derjemte allt från Maj månad år 1830 till samma månad nästlidne år, då Andersson, till följd af sjuklighet, som han under sin långvariga tjenstgöring sig ådragit, erhöll ledighet, oafbrutet med särdeles nit bestridt läkarebefattningen vid Straff- och Arbets-fängelset i Malmö, äfvensom för den der förlagda garnison, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att Andersson, hvilken är omkring 72 år gammal, och med åldrig hustru, jemte oförsörjd dotter, befinner sig i torftiga omständigheter, utan att för sitt uppehälle hafva att påräkna bidrag ifrån någon pensionsinrättning, måtte, vid dessa särskildt förekomna ömmande omständigheter, få vid afskedstagande uppföras å Rikets Allmänna Indragningsstat till åtnjutande under sin återstående lifstid af en oafkortad pension af Fyrahundra Sextiosex Riksdaler 52 sk. biko årligen.
De till detta ärende hörande handlingar skola hållas tillhanda det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af protokollet öfver Justitice-Departemenls ärender, hållet inför Hans Majit Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slott, Tisdagen den 17 Januari 1854, i närvaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen.
Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld) 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, M 43.
Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe. l:o Hans Excellens Herr Justitiee-Stats-Ministern uppläste till justering följande, i enlighet roed Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatta förslag till Kongl.
Maj:ts nådiga propositioner till Rikets Ständer, angående: a) _______ _ _ _ _ b) — — — — — — — — — — — C) _ _ _ _ _______ d) Tilldelande af pension från Allmänna Indragningsstaten åt Läkaren vid Straff och Arbetsfängelset i Malmö G. H. Andersson.
Maj:t behagade, uppå Stafs-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, samt befalla att nådiga propositioner, i enlighet dermed, skulle lill Rikets Ständer afgå.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Febr.
ISSi, kl. 12 m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension åt Regements-Kommissarien J. L.
Aberg vid afskedstagandet; Gifven Stockholms Slott den 2 Februari i85i.
Hos Kongl. Maj:t har, uti en af Generalbefälhafvaren i Första Militärdistriktet insänd och förordad skrift, Regements-Kommissarien vid Skånska Husar- och Dragonregementena Johan Ludvig Åberg, i underdånighet anhållit, att, då han, numera 74 år gammal, tjenat Staten i 47 är, deraf 17 vid f. d.
Passevolanskommissariatet och 23 i ännu innehafvande, med en särdeles både betydlig och besvärlig uppbörd förknippade Regementskommissariebefattning, till hvars längre utöfvande han kände sig genom ålderdomsbräckligheter vara Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, JV? 43. 9 öfÖrhäögeh, men hvilken han, enär pensionsrätt icke vore
Regements-kommissarier i författningarne tillförsäkrad, ändock af skyldig omtanke för eget och de sinas uppehälle nödgades söka än vidare bibehålla, Kongl. Maj:t täcktes, med afseende ej mindre på omförmälda, med vederbörliga betyg styrkte omständigheter, än å de sökanden af såväl fordna som nuvarande förmän lemnade fördelaktiga vitsord om hans förhållande under den långa tjenstetiden, nådigst förunna honom rättigheten att efter afskedstagande! få för sin återstående lifstid oafkortadt tillgodonjuta nu innehafvande löneförmoner, bestående af 400 R:dr, i aflöning för Regements-kommissarie-befattningen vid ofvannämnda 2:ne regementer och 100 R:dr såsom arfvode för vården af Skånska
Dragonregementets tross-effekter, eller inalles 500 Riksdaler b:ko årligen; hvartill sökanden trott att bevekande skäl äfven skola finnas deruti, att ehuru, efter Passevolans-kommissarialets år 1830 nädigst anbefallda indragning, den der anställde personal i allmänhet, genom Nådiga Brefvet den 27 Augusti 1831, fått sig tillerkänd förmånen att egande löneinkomster på indragningsstat bibehålla, sökanden likväl, ehuru han redan längre tid vid Kommissariatet tjenstgjort, icke blott då från en sådan förmån undantagits, utan äfven genom sitt ofrivilliga förflyttande till Regements-kommissarie-befattning gått i mistning af rättigheten dertill för framtiden.
Vid öfvervägande häraf, äfvensom af hvad Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium
Uti afgifvet underdånigt utlåtande den 2 sistlidne
December i ämnet anfört, har Kongl. Majit väl funnit, att sökanden icke eger lagligen grundad rätt till nu sökte förmån; men då för Regements-kommissarien Aberg, utom hans höga ålder och med läkarebetyg styrkta bräcklighet, förekommer, att han, enligt förmäns honom lemnade enhälliga vitsord, under 40 års tid, först såsom anställd vid f. d. Passevolans-kommissariatet och derefter i egenskap af Regements-kommissarie, med städse oförminskadt nit samt synnerlig ordning och redbarhet oafbrutet om händer haft och redovisat ofvanberörda ganska betydliga uppbörd, finnér Kongl. Majit sig likväl vid dessa och i öfrigt anförda förhållanden, samt med afseende på den äfven anmälda omständigheten, att sökanden med hustru och fyra oförsörjda döttrar befinnes i behof af bidrag till sin och deras bergning, ega skälig anledning att härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva, det må Regements-kommissarien Åberg, efter vederbörligen erhållet afsked från samma befattning, få tilläggas rättigheten, att, under sin återstående lifstid, från Allmänna lndragningsstaten såsom pension uppbära ett belopp af Fyra hundra Riksdaler biko årligen, motsvarande den med Regements-kommissariebelättningen förenade ordinarie aflöning, hvaremot det serskilda arfvode Åberg nu åtnjuter för vården af Skånska Dragonregementets tross-effekter icke är af beskaffenhet, att nu föreslagna pensionssumma skäligen bör äfven till detsamma utsträckas.
De ärendet rörande handlingar skola varda tillställda det Rikets Ständers Utskott, åt hvilket handläggningen deraf blifver uppdragen.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse väibe* vågen.
Gyldenstolpe* Éih. lill R» St.
Prot. 1853 & 1854, 1 Sami. 1 Afd. 13 Baft. 10 kongl.
Utdrag af protokollet öfver Landtförsvars-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i Hans Kongl. Höghet Kronprinsens öfvervaro, uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 2 Februari 1854.
« Närvarande: Hans Excellens, Justitia;-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Räden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Departements-Chefen, Stats-Rådet Grefve Gyldenstolpe uppläste derefter till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts här förut sålunda fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Sländer, angående pension åt Regements-kommissarien J. L.
Aberg vid afskedstagande!; Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga hemställan, berörde förslag i Nåder gilla samt förordna att, i enlighet dermed, Nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll vidfogad, skulle till Rikets Ständer afgå.
Torenstedl.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Febr. 18S4, kl. 2 e. ra.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om understöd af allmänna medel åt Tidl-statens Enskilda Pensions-inrättning; Gifven Stockholms Slott den 13 Januari 1854.
Då Kongl. Maj:t uti Nådig Proposition af den 2 December 1847 hos Rikets vid 1847—1848 årens Riksdag församlade Ständer föreslog, att såsom årligt Statsbidrag för Tull-statens Enskilda Pensions-inrättning måtte anvisas en summa af Tio Tusen Riksdaler, att utgå af Kronans andel i de vid Tullverket inflytande konfiskations- och bötes-medel» Kongl. hl<ij:ls Nåd.
Proposition, M 44.
11 hvilken andel i medeltal under de nästförflutna tio åren utgjort omkring 32,000 Riksdaler ärligen, fästade Kongl. Majit Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att förenämnde välgörande Inrättning, som. stiftad redan år 1805, då den utgjorde en förening af endast frivillige delegare, sedan år 1826 fortgått med förbindelse för hvar och en i Tullverkets tjenst på ordinarie stat anställd person att deruti inträda, vid den tidpunkt, då Kongl. Maj:ts Proposition afläts, kommit, i följd af pensionärernes ökade antal, uti den betänkliga ställning, att inkomsterna ej vidare försloge till utgifternas bestridande, och att
Inrättningens snara upplösning vore att emotse, derest icke dittills saknadt bidrag al allmänna medel blefve densamma förunnadt: — att Tulltjenstemäns enkor och barn väl vöre vid bevislig fattigdom berättigade, att till visst belopp af Tullmedlen undfå pension, men att de pensioner, hvilka för nämnda fall enligt författningarne anslås, i alltför ringa mån uppfyllde det dermed åsyftade ändamål; samt att behofvet för Tull-staten af ofvanberörde, genom enskilda omtankan, bildade pensions-inrättning alltså svårligen kunde bestridas, likasom nyttan deraf jemväl för det allmänna visade sig uppenbar, då i betraktande toges, att de från nämnda pensions-inrättning utgående bidrag i väsendtlig roan beredde möjlighet för enkor och barn efter den talrika och för det mesta i knappa vilkor stadda Tulltjenstemanna-personalen att sig sjelfva försörja.
Till svar å denna Nådiga framställning anmälde likväl Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 20:de Oktober 1848, att enär under nästförflutna året af Tullmedlen utgått pensions-nnderstöd till ett sammanräknadt belopp af 10,785 Riksdaler 3 skillingar 10 runstycken, enligt trenne särskilda pensions-stater för Tulltjenstemäns i fattigdom efterlemnade enkor och barn, samt Statsverkets dåvarande tillgångar icke medgåfve ytterligare understöd al allmänna medel för ifrågavarande ändamål, Rikets Ständer funnit sig förhindrade, att tili hvad af Kongl.
Majit blifvit i omförmiilda hänseende föreslaget, lemna bifall.
Under tiden fortfor dock det oroande missförhållandet emellan Pensionskassans inkomster och utgifter, härledande sig från på samma gång. ökad pensionering och minskade intrader, att. oafbrutet tillväxa, samt hotade alt bringa Inrättningen ur förmåga att fullgöra sina förbindelser derest hjelp icke snart mellankom; och Kongl.
Sig af dessa omständigheter och uppå Direktionens för Tull-statens Enskilda Pensions-inrättning underdåniga ansökning föranlåten genom Nådigt beslut den 11 April 1851 tillåta, att, till betäckande af skillnaden emellan Pensions-inrällningens inkomster och utgifter, en emot den för år 1850 uppkomna brist svarande summa finge utaf den till Kongl. General-Tull-Styrelsens disposition ställda, så kallade Extramedels-fond, utbetalas; äfvensom Kongl. Majit sedermera, uppå underdånig anmälan, i Nåder bifallit, att Pensionskassans brist för åren 1851 och 1852 finge på enahanda sätt kassan godtgöras.
Enär emellertid ett sådant tillskott, hvilket ovilkorligen skulle komma att hvarje år betydligen ökas, och efter ej många år sannolikt skulle uppgå till högre belopp än hela nuvarande Extramedels-fonden, sålunda icke fortfarande kunde påräknas af medel som äro för andra angelägna ändamål afsedda, fann Pensions-inrättningens
Direktion sig uppfordrad att, till denna Inrättnings vidmakthållande, efter delegarnes hörande, afgifva förslag till åtskilliga ändringar uti Inrättningens 20-åriga reglemente, hufvudsakligast åsyftande förhöjning uti Inrättningens inkomster, hvilket förslag till nytt Pensions-reglemente jemväl af Kongl. Majit den 25 Augusti 1852 i Nåder fastställdes, att från och med 1855 års början tjena till efterrättelse.
Genom detta förnyade reglemente har inträdes-afgiflen blifvit höjd från 4 till 6 procent å lön eller arfvode, hvarförutan, vid delegares första befordran,' tillerkänts kassan en så kallad retroaktiv-afgift af En procent å lön eller arfvodes-beloppet för hvarje fullt år af den tid utaf den befordrades ålder, som öfverstiger 30 år.