Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
~Q. nödiga åtgärders vidtagande, till utbekommande af de återstående köpeskillingsbeloppen för skeppet Täpperheten gooo R:dr Harn b, B:co och för fregatten af Chapman iooo, Pund Sterling, ieke blifvit i Skrifvelsen intaget eller anmäldt; har Utskottet endast ansett sig böra här upptaga det inträffade förhållandet, för att derå fästa Rikets Höglo.!!.'
Utskottet har vidare att yttra sig öfver de af Justitiee-Ombudsmannen såsom lagförklaringar omförmälde Kongl.
Circulaire och Rescript, hvilka , efter det Justitiae-Ombudsmannen senast afgaf sin allmänna Redogörelse, blifvit af Kongl. Maj:t med Dess Högste Domstol i Nåder utfärdade, nemligen: 1:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Circulaire den 11 September 182g till Öfver-Ståthållaren och Konungens samtlige Befallningshafvande , angående iakttagande deraf, att personer , dömde till allmänt arbete, böra försändas till de Corrections-Inrältningar j dit de med afseende å deras kön rätteligen Jiöra.
Om föremålet härföre synes icke erfordras någon närmare upplysning, än den rubriken innefattar.' 2:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Circulaire den 18 September 182g till HojRätterne och samtlige Kongl. Maj:ts Befallningshafvande,\, angående bötfälld persons inställande till enskildt arbete för bötefnes aftjenande.
I likhet med hvad i Kongl. Maj:ts Nådiga Circulaire-Bref till samtlige Kongl. Maj:ts Befallningshafvande af den 19 October 1824» blifvit stadgadt, om sättet att uti häktet inställa försvarslöse, men inom orten kände personer och sådane, hvilka, i brist af tillgång till vitén eller böter, ådömde för mindre förbrytelser, skola undergå fängelse, med eller utan vatten oell bröd, har Kongl.
Majit genom ifrågavarande Circulaire i Nåder förordnat, att äfven i de fall då, enligt gällande författningar, vitén eller böter böra nied arbete lios enskild person aftjenas, den pliktfä.llde må föreläggas, att sjelfmant, vid äfventjT af hemtning, inställa sig hos den person, stup hos vederbörande executor nedsatt fulla beloppet af de ådömde böterne, i ända mål att få desamma med arbete godtgjorda, och att först då, när den sakfällde icke inom den förelagde tiden till vederbörligt ställe ankommit, han bör på vanligt sätt dit afföras, utan någon Kongl. Majit och Kronan derföre tillkommande ersättning; dock bör, i afseende på omförmälde arbete, iakttagas, Lag-Utskottets Utlåtande N.‘o jg. g iakttagas, att detsamma icke kan påfordras utom det Län, i hvars häkte den pliktfällde, i händelse af böters förvandling till fängelse eller fängelse vid vatten och bred, bort sådant undergå. 3:o Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref den 8 October i83i till Ilof-Rätterne j angående stället, hvarest, i vissa fall, enskild skrift bör undergås.
Utom hvad angår enskild skrift, som blifvit ådömd för hor eller lägersmål, i afseende hvarå fullständiga föreskrifter förut äro meddelade, har Kongl. Majit för alla öfriga fall, der enskild skrift ådömes, ansett den förklaring af hvad 43 punkten 6 mom. i 1807 års Kongl. Förklaring, rörande uppenbar kyrkoplikt är stadgadt, böra, till förekommande af skiljaktighet i tillämpningen, varda meddelad: att äfven enskild skrift, när den ort är aflägsen, hvarest förseelsen blifvit b.egången, må verkställas i den församling, der förbrytaren utstår det honom ådömda straffet, eller i händelse det redan är undergånget, men enskilda skriften, af en eller annan orsak, ej är fullgjord i den församling, hvarest personen varder ertappad och sig uppehåller; dock att, enär vid enskild skrift något offentliggörande icke erfordras, det stadgande nämndfe Förklaring innefattar, om den verkställde kyrkopliktens kungörande för vedei’börande Församlingar, icke är lill of^annämnde fall lämpligt; och 4:o Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref till Hof-Rätterne den 1J November 1882, innefattande förklaring öfver Kongl.
Förordningen den ig Julii 1815 , om hvad som iakttagas bör vid underdåniga besvärs anförande hos Kongl. Maj.t i brottmål.
Majit har förklarat
Sig finna närmast öfverensstämmande med nämnde Förordnings mening och grund, att Öfver-Rätt, äfven i de fall, då Under-Rätts i brottmål meddelade Utslag icke kommit under hufvudsaklig pröfning, utan blifvit ansedt hafva, emot den klagande parten, vunnit laga kraft, bör, uti anvisningen till underdåniga besvärs anförande, meddela föreskrift om fullgörande af hvad ådömdt blifvit.) Enär Utskottet anser samtlige ofvanberörde Nådiga föreskrifter, hvilka tillkommit uppå förfrågningar af Domstolar och Embetsman, vara i öfverensstämmelse med hvad lag och författningar eljest stadga, och det förstnämnda Kongl. Circulairet angår iakttagande af en förut påbjuden nödig fördelning af arbetsfångar utaf olika kön, samt det senare Kongl. Cir Bihang till R.
Brot. 1834- —ti a rt„t ro Lag-Utskottets Utlåtande JV:o 80. culairet ock de tvenne Kongl. Brefven åter varit föranledda utaf saknadeu af bestämd lag för de fall desamma angå, och af angelägenheten att tillvägabringa säkerhet och enhet uti lagskipningen, tillstyrker Utskottet, att dessa Kongl. Circulairer och.
Krej måtte af Rikets Högloft, Ständer gillas, till vederbör andes fortfarande efterrättelse.„
Slutligen bör Utskottet förklara, det Utskottet anser Justiliae-Ombudsmannen hafva i allmänhet motsvarat Rikets Höglofl.
Ständers förtroende, ehuru Utskottet härvid tillika får uttrycka den önskan, att JuslitiasOmbudsmannen närmare, än som skett, hade lemnat upplysning, angående orsakerne, hvarföre flere af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag aflåtne underdåniga skrifvelser icke kunnat till afgörande förekomma.
Stockholm den 27 Maji i834- N:o 80.
Ankom till Exp—Utsk. den 3i Maji.
Memorial derom, att de lägst adganden, som vid innevarande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de tillhöra allmän Civil- och Criminal-Lag, måtte, så vidt ske kan, varda i en enda författning kungjorde.
Utskottet, som i allmänhet trott sig Lora följa den också vid föregående Riksdagar iakttagna grundsats, att uti serskilda Betänkanden besvara sådane motioner, hvilka, om än egande sins emellan sammanhang, likväl synts lämpligen kunna afgöras hvar iör sig, har genom denna behandling förnämligast åsyftat, dels att, ut'’ afgjord fråga, der expedition bör ega rum, densamma icke må onödigtvis uppehållas ulaf annan frågas återremitterande eller uppskjutande, såsom händelsen blefve, derest håda voro i ett gemensamt
Betänkande upptagne, dels ock att de meddelanden, som, genom Protocolls-Utdrag, från Riks-Stånden utgå om hvarje Stånds fattade beslut, ej må behöfva belastas med en alltför besvärlig vidlyftighet; men, på det den af Utskottet sålunda omfattade arbetsplan likväl icke må föranleda till ökande af antalet utaf spridda författningar, och då Utskottet föreställer »ig, att det skulle leda till en lättad kännedom och öfversigt af lagverket, om, för hvarje Riksdag, de då beslutade tillägg till, Lag-Utskottets Utlåtande JS:o 80. eller ändringar och förklaringar af allmän Civil- och Criminal-Lag, så vidt utan olägenhet ske kunde, blefve samlade uti en gemensam författning, får Utskottet härmedelst, till Rikets Höglofl.
Ständers närmare bepröfvande vördsamt föreslå: det Rikets Höglofl.
Ständer till Kongl. Maj:t i underdånighet frambära den önskan, att alla de lagstadganäen, som vid innevarande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de höra till allmän Civil- och Criminal-Lag, måtte, så vidt det finnes lämpligt, varda kungjorda uti en enda författning, den Kongl. Maj:t således vid Riksdagens slut täcktes utfärda.
Slockholm den 27 Maji 1834- STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-Boktryckeriet, i834* Lag-Utskottets Utlåtande N.o 8t.
X Nio 81.
Ankom till Exp.-Utsk. den 20 Junii.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga skrifvelse, med öfverlemnande af Lag-Comiteens förslag till Allmän Civil Lag, äfvensom öfver väckta motioner, hvilka härmed stå i sammanhang.
Jemte öfverlemnande af nyssnämnde Lagförslag, har Kongl. Majit, under den 12 nästlidne April, till Rikets Ständer aflåtitNådig Skrifvelse, hvaruti förmäles, hurusom Kongl. Maj;t vid sisllidne Riksdag underrättade Rikets Ständer om de hinder, som då mötte för slutlig granskning af förslaget och anförde: att förslag till ny Criminal-Lag vid den tiden, ännu icke hunnit af Comiteen utarbetas, hvarföre lagverket i allt fall icke kunnat i hela sitt sammanhang till Rikets Ständer afgifvas; att flere i den nu gällande Civil-Lagen utsatte straff eller ansvarsbestämmelser i den föreslagna vore uteslutna, för alt i strafflagen införas; att den Civila Lagen, om den ock då kunde komma under pröfning, likväl på det hela saknade den fullständighet, att den kunde till efterrättelse antagas, och att Kongl.
Maj:t derföre fann sig föranlåten, att än ytterligare uppskjuta med det nya lagverkets öfverlemnande till Rikets Ständer; att Kongl. Majit kände lifligt behofvet af en ny och förbättrad
Lag, äfven som den rätt Rikets Ständer och Svenska folket egde, att snart få hugna sig deraf, men att Kongl. Majit också kände lika lifligt, huru stor försigtighet en sådan förändring erfordrade, helst, oaktadt alla bemödanden, misstag dock aldrig uteblefvo, hvilka likväl kunde och borde rättas, genom allt ytterligare fortsatte granskningar; samt att Kongl. Majit hyste den öfvertygelse, att en nation är vida bättre belåten med ett långsamt och öfvérvägadt, än med ett förhastadt antagande af den Lag, som skall bestämma hennes framtida rättsförhållanden.
Sedan den tiden hade LagComitéens förslag till Civil-Lagen blifvit af Högsta Domstolen, icke utan hinder i ärendenas vanliga gång, i liela sin vidd granskadt, och Högsta
Domstolens yttrande deröfver afgifvit.
Lag-Comiteen hade fortsatt sitt arbete med Criminal-Lagen; och som Kongl. Majit ansett nyttigt, om likhet i grundsatser kunde vinnas i de förenade Rikenas brottmålslagar; så lmde Comiteen, enligt Kongl. Majlis Nådiga förordnande, i såBih. till R.
Prot. 183/f.. 7 Sami. 1 Afd. t if.de Häftet. s Lag-Utskottets Utlåtande No St. dant afseende härstädes haft sammanträden oell öfverläggningar med Ledamöter af Norrska Lag-Comiteen.
Svenska Lag-Comiteen hade derefter, är i83i, i underdånighet öfverlemuat förslag till allmän Criminal-Lag, indelad i två balkar, straffbalk och rättegångsbalk, samt år 1-832 inkommit med motiverne dertill.
I likhet mnl hvad som förordnades om förslaget till Civil Lag, hade Kongl. Majit i Nåder befallt att förslaget till Criminal-Lag, med dess motiver, skulle lill trycket befordras och allmängöras, med frihet för hvar och en, att inom >832 års slut med anmärkningar dervid inkomma, samt med skyldighet för begge Universitetens Juridiska faculteter och Philosophiac-Professorer att öfver förslaget sig yttra.
— De i anledning häraf inkomne anmärkningar hade blifvit Lag-Comiteen tillställde, med föreskrift, att inom sistlidet års slut deröfver afgifva utlåtande, hvilket ock den 28 sisll. Dec. lill Kongl. Maj:t inkommit; och hade Kongl. Majit, under den 25 sisth Januarii i Nåder tillåtit, att samma yttrande, innefattande några jemkningar i förra förslaget, finge tryckas och, såsom tillförene skett med sjelfva förslaget, utdelas.
— Nu, ehuru det nyss ankomna förslaget lill allmän CriminalLag icke möjligen kunnat i Högsta Domstolen undergå granskning, och lika hinder således för det närvarande sorn vid sista Riksdag, förekommer emot detta förslags öfverlemnande, jemte förslaget till Civil Lag, till Rikets Ständer, ville Kongl.
Majit dock, då Rikets Ständer nu äro församlade, samt äfven med anledning af Rikets Ständers skrifvelse af den 10 Sept. 1829, nyttja detta tillfälle att gifva Rikets Ständer del af förslaget till ny Civil Lag, och af Högsta Domstolens yttrande deröfver, i ändamål att förslaget matte, till större eller mindre del, i den mort tiden medgifver, af Rikets Ständer granskas, äfvensom till den ytterligare behandling å Rikets Ständers sida, den de sjelfva, i hänsigt till ett så vigtigt föremål, kunde lämpligt pröfva.
— Varande i öfrigt i Nåder tillkännagifvet, alt Kongl.
Majit beslutat öfver förslaget till Criminal-Lag infordra utlåtanden fiån Presidenlerne i IIof-Rätterne, hvardera l>iträdd af två Ledamöter inom Hol-Rältan, hvarefter samma förslag kom* me att lill Högste
Domstolens yttrande öfverlemnas.
Samtelige Riks-Stånden halva lill Lag-Utskottet hänvisat denna Nådiga skrifvelse, hvarvid åtföljt det uti Stals-Rådet i ämnet förda Protocoll; och har Utskottet jemväl fått emottaga åtskilliga, dels före den Nådiga skrifvelsens ankomst dels ock i anledning af densamma, inom Iiöglofl.
Ridderskapel och Adeln, VälloQ. Borgare-Ståndet samt Heder* Lae-Utskotlets Utlåtande N:o 81.
O 3 rårda Bonde-Ståndet afgifne motioner och yttranden, för hvilkas innehåll Utskottet bör i möjligaste korthet redogöra.
Ridderskapet och Adeln hufvaUerr Friherre C. TV. Ehrenborg, Herr Friherre L.
Boye, Herr Giefve O. A. Cronhjelm, Herr L. H. Gyllenhaal, Herr A. von Hartmansdorff och Herr A. L.
Strussenfelt, på anförde skäl, och deribland förnämligast, att alla straffbestämmelser äro uteslutne utur CivilLugen och i stället, enligt planen för arbetet, böra finnas i Criminal-Lagen, hvadan den förra icke kan antagas ulan i sammanhang med den senare, och att innan 1734 årslag kan fork laras hafva upphört alt vara gällande lill efterlefnad , man mäste tillse, det någon lucka icke uppkommer, geuom saknad af Lag för de oeconomiska frågor, hvilka upptagas i Byggninga-Balken och IJandels-Bulken af nuvarande Lag, men utur Lagförslaget blifvit*uteslutne, yttrat sig för den åsigt, att Rikets Ständer nu endast borde till prce/iniinairt afgörande företaga frågan om ärendets behandlingssätt, och Lag-Utskottet således med Betänkande härö) ver inkomma, men att deremot den definitiva granskningens företagande måste uppskjutas till nästa Riksdag.
Enär det skulle leda till mycken lättnad vid den blifvande slutliga granskningen, om, på sätt Rikets Ständer begärt uti deras vi<l sista Riksdag aflåtna underdåniga skrifvelse, Nio i/[5, en åskådlig uppställning utarbetades, innefattande jemförelse af de väsendtligaste skiljakligheterne emellan den gamla Lagens stad gand en, och de, hvilka lill antagande i stället nu föreslås, ‘hafva Herr Friherre Ehrenborg, Herr Frihere Boye, Herr Grefve Cronhjelm och Herr von Hartmansdorff yrkat förnyande af omförmälde underdåniga skrifvelse, för hvars uppfyllande numera icke mötte samma hinder och svårigheter som hittills; dock tillstyrkte Herr Friherre Boye härvid en sådan inskränkning, att jemförelsen blott måtte sträcka sig till sjelfva principfrågorna och deras hufvudsakliga tillämpning, emedan en utsträckning deraf till ulla detaljfrågor skulle göra verkställigheten nära nog omöjlig, och medtaga en oberäknelig tidsutdrägt.
Äfven om det antages, att lagförslaget skulle, till dess grunder, komma att gillas, egde redaclionen, efter Herr Fi iherre Boyes förmenande, mångfaldiga och stora behof af ett ytterligare öfverseende, hvadan Herr Friherren förmälde sig önska, alt ett sådant kunde egarum, innan förslaget lill afgörande förekommer, och föreslagit, alt samma personer, hvilka Kongl. Majit täckes förordna att utarbeta omförmälde jemförelse emellan gamla Lagens st.ulganden och lagförslagets, också kunde fä sig uppdraget att föreslå sädane redactionsförändringar, sorn af dem ansii - 4 Lag-ZJtskottels Utlåtande N;0 81. gos nödiga, med rättighet, att i det ena och andra af seendet, begagna biträde af de här i staden varande Ledamöter af Lag-Corniteen.
Beträffande den slutliga granskningen af Rikets Ständer har nyssbemälde Herr Friherre tillkännagifvit den åsigt, att Ständerna skulle, med mångfalldigt större både lättnad och säkerhet kunna deras dyrbara afgörande rätt utöfva, om de tilläto, att, — sedan nästinträff ande Riksdags L,ag-Utskott, som genast vid Riksdagens början borde få emottaga, ej mindre det serskildt begärda arbetet, de rförinnan frän trycket ut gifvet, än äfven det till redactionen öfver sedda lagförslaget, verkställt granskningen deraf, och urskiljt, hvad af samma förslag, efter Utskottets omdöme, borde antagas eller icke antagas, samt häröfver, så långt medhinnas kunnat, sitt Betänkande afgifvit, — en dertill förordnad Referent finge alltsamman munteligen inför Rikets Ständer, på Rikssalen församlade, föredraga, med iakttagande af den ordning, som iy34 drs Lagbok utvisar, och hvartill skulle höra, att, efter' Ständernes gemensamma öfverläggning, propositionen i hvarje fråga, i likstämmighet dermed af Referenten uppgjordes, för att sedermera inom hvarje
Stånd serskildt till af görande företagas.
Tilläggande Herr Frihem), alt ett sådant
Ständernes sammanträde på ett rum, endast för föredragningen, och hvarvid det naturligtvis ankom på hvarje Riksdagsmans eget godtfinnande, att sitt yttrande der afgifva, eller dermed innehålla, intilldess afgörandet inom Städet förekom, efter Herr Friherrens tanka, icke kunde innebära någonting stridande emot Riksdags-Ordningen; men om någon betänklighet deremot skulle förefinnas, så syntes den kunna lätteligen undanrödjas derigenom, att motionen härom ingifves till nuvarande Constitutions-Utskott, för att vid denna Riksdag discuteras och genast i början af nästa Riksdag antagas.
— Varande af Herr Grefve Cronhjelm hemstälidt, dels om icke den föredragning inför Rikets Ständer, som Herr Friherre Boye föreslagit, kunda lämpligast ske genom Rikets Ständers Justitice-Ombudsman, —> hvilken mening jemväl Herr Friherre Ehrenborg bi träd t, dels att Lag-Utskottet måtte föreslå en punkt i Justitiae-Ombudsmans-Lnstructionen derom, att Justitie ombudsmannen borde specielt använda sig för det nya Lagförslaget. —•
Uti nyssomförmälde ämne, elier i afseende å sättet, hvarpå ifrågavarande slutliga granskning borde verkställas, har Herr C. P. Törneblad, jemte erinran, att han ansåg principfrågorna ej lämpligen kunna företagas lill serskildt pröfning, utan böra behandlas i sammanhang med sina detailer, emedan priucipförändringens alla följder ligga i Lagfor - Lag-Utskottets Utlåtande N:o 8t. 5 slagen åskådlige, förmält sig hysa den mening, att sakens förberedande borde och kunde i vanlig ordning ske genom Lag-Utskottet, men att, då pröfningen i Riks-Ståndens serskilda plena skulle medtaga hela tiden för andra Riksdagsgöromål, det syntes mest lämpligt, att ett förstärkt Lag-Utskott, eller en stor Nämnd finge, med Rikets Ständers rätt, besluta.
Om denna mening vunne något afseende, ankomme det på LagUtskottet att föreslå Nämndens organisation och befattning, tillika med sältet, huru Rikets Ständers beslut derom skulle i grundlagsenlig ordning beredas och fattas.
Herr N. JE.
Stråle åter, under åberopande af den granskning utaf förslaget till Civil-Lag, hvari han, såsom Ledamot af Högsta Domstolen, deltagit, har afgifvit det omdöme, att han ansåg samma förslag icke lämpligen kunna läggas till grund för den nya Lagen.
Hans mening vore, att man skulle till en Codex sammandraga allt, som för närvarande är Lag, samt derefter företaga en omarbetning, med iakttagande af nödige ändringar och rättelser, dervid man ej borde borttaga något af det gamla, utan att, fullständigare än nu skett, anföra motiven härföre; och har Herr Stråle vidare hemställt, att Lag-Utskottet nu måtte fästa sig vid den fråga: om Lagförslaget behöfver omarbetas eller icke; för besvarande hvaraf likväl fordrades en noggrann undersökning, emedan förslaget innehölle många goda saker, som icke borde förkastas, samt alt
Utskottet måtte inkomma med en förteckning på hvad utaf Förslaget ansågs böra bibehållas eller icke.
Herr Strussenfelt, som instämt uti hvad Herr Stråle sålunda anfört, har i öfrigt gjort den framställning, att då de juridiska faculteterna i Upsala och Lund ännu icke afgifvit något yttrande öfver Förslaget till Civil-Lag, såsom skett i afseende å Criminal-Lagen, Rikets Ständer borde besluta, det ett sådant yttrande skulle infordras;— uti hvilken framställning jemväl
Herr von Hartmansdorff sig förenat.
Deremot har Herr P. G. Cederschiöld yttrat sig önska, att man utan dröjsmål måtte komma till granskning af det utarbetade förslaget, och i sådant afseende tillstyrkt, att början måtte göras med Handels- och Utsöknings-Balkarne; hvilka bägge kunde, utan rubbning af systemet, skiljas från det öfriga; varande af Herr Cederschiöld hemstäldt, örn icke LagUtskottet borde erhålla förstärkning af Ledamöter, hvilka han föreslagit till ett antal af f.8 utaf hvarje Stånd, för bildande af ett slags plenum, plenorum, i så nära likhet med hvad som skett för behandlingen af iy3f års
Lagy som våra former kunde medgifva.. 6 La*-Ulskot(els Utlåtande Dl.o 8 ti Herr W. F. Dalman liar yttrat sig väl icke anse Lag-Utskottet vid denna Riksdag medhinna, att genomgå hela Lagförslaget, men deremot tro, att Utskottet, åtminstone efter en ändamålsenlig förstärkning, kunde, innan Rikets Ständer. sannolikt åtskiljas, blifva i tillfälle att framlägga ett Betänkande öfver de väsendtligaste principfrågorna, hvarå de serskilda ' stadgandena sig grunda, såsom till exempel principerne för äktenskapslagarne, arfs-rätten, testamentsrätten, sakrätten, m. m.
Härvid kunde tillika fogas en tabellarisk uppställning, som innefattade jemförelserne emellan den gamla och den nya Lagens stadganden.
Detta Betänkande troddes kunna uppfattas så enkelt, att en hvar biefve i tillfälle att bestämma sitt omdöme i principfrågorna, deraf de väsendtligaste kunde vid denna Riksdag afgöras.
— Den visserligen högst svåra konsten att redigera kunde sedan uppdragas ät dertill af Kongl. Majit utsedde personer, hvarefter nästa Riksdags omsorg blejve allenast att granska dessa redaclioner.
Af Herr Friherre Jacob Cederström är framställd den förmodan, att nuvarande Lag-Utskott, med hänseende till hvad Rikets Ständer vid 1810 års Riksdag redan beslutat. icke borde underlåta att, så långt tiden medgåfve, göra sina anmärkningar vid Förslaget, sä väl i afseende på principerne, som redactionen, hvarefter det til/komme Riks-Stånden alt göra de ytterligare anmärkningar, hvartill de kunna finna sig befogade; och först derefter kunde det komma i fråga, att, om sä pröfvades nödigt, tillsätta en ny Comité’ för förslagets granskning och omarbetning, i enlighet med de grunder derföre, sorn af Rikets Ständer kunna beslutas.
De sålunda yttrade meningarne hafva i öfrigt varit åtföljde af åtskilliga anföranden, hvilka åsyftat alt understödja eller vederlägga desamma.
Inom Vällofl. Borgare-Ståndet hafva Herrar Thore Petre’ oell S. J. Wijkman, med åberopad anledning af Kongl Majlis, uti Bi rättelsen till Rikets nu församlade Ständer, angående hvad i Rikets Styrelse sig tilldra* git, gjorda lillkannagifvande, att Kongl. Majit ernade, i afseende å förslaget till Civil-Lag, göra en serskild, framställning (ill Rikets Ständer, uti serskilda motioner yrkat, att då det för Rikets Ständer äfven vore “f vigt att taga kännedom om Lag Comiteens förslag till Criminal-Lag, Rikets
Ständer måtte frambära den underdåniga anhållan till Kongl. Maj:t, att Kongl.
Maj.t täcktes låta till nuvarande Ständers granskning öfverlemna jemväl sistnämnde Lagförslag, med dervid gjorda anmärkningar, och hvad mera härtill hörer.
Lag-Utskottets Utlåtande N. o 8t.
De inora Hedervärda Bonde-Ståndet i detta ämne gjorda framställningar äro: af Riksdagsfullmägtigen från Östergöthland Olof Olofsson, som yrkat, att, i händelse den nya Lagen ej heller vid denna Riksdag blifver antagen, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det åt Lag-Comite’ens arbetande Ledamöter må varda uppdraget, att, emot bestämdt arfvode, och inom viss'tid, utarbeta tillförlitliga och både för domare och rättsökande tillräckligt upplysande sammandrag af alla slugs gällande Lagar och Författningar, både juridiska, cameralistiska och commercie/a, m. m. och af Riksdagsfullmägtigen från Calmar Län Peter Persson, hvilken hemställt, om icke det utarbetade Civil-Lag för slaget under denna Riksdag kunde vinna åtminstone den handläggning eller granskning, att Rikets
Ständer blifva i tillfälle att meddela deras åsigter öfver de allmänna grunderne för den nya lagstiftningen, samt tillika yttrat den önskan, alt, i händelse Lag-Utskottet, vid uppgörandet af planen för behandlingen af detta arbete, funné detsamma blifva af den vidlyftiga beskaffenhet, att Utskottet icke kunde medhinna Lagförslagets genomgående, Utskottet, i sådant fall, enligt 36 §.