Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Godkändt af Ridd. och Ad. samt Preste- och Bonde-Stånden, för grundlagsenlig behandling nästa Riksdag, har Constitutions-Utskotlets, i Memorial N:o 3g, afgifna förslag lill ett tillägg vid 28 $. Regerings-Formen, i afseende på Utlännings naturalisation, blifvit från Borgare-Ståndet, under den 7 näst).
Oct., återremilteradt, med Ståndets förklarande, såsom dess gemensamma tanka, att omförmälda förslag bör ogillas.
Enär likväl detta förklarande icke innefattar någon anmärkning, ledande lill ändring eller jemkning i förslagets delar, ulan tydligen åsyftar hela förslagets omedelbara förkastande, hvilken åtgärd, såsom förbehållen nästkommande Ständer, skulle vid nu påslående Riksdag förtidigt inträffa, kan ej, emot 56 och 8r Regerings-Formen, Constilulions-Utskoltet ingå i pröfning af ålerremissens föremål.
Stockholm den i5 Nov. 1834.
Ankom till Exp.-Utsk. den 24 Nov.
Memorial, i anledning af åtcrremisserna på Mern.
N:o 4o, med förslag, som åsyfta Trydfriket s-Förordningens återbringande till dess ursprungliga släck.
Vid föredragningen af Conslilutions-Utskoltets Mern.
N:o4o,med förslag, som åsyfta Tryckfrihets-Förordningens återbringande, i vissa delar, lill -dess ursprungliga skick, bafvä, jemlikt aflåtna Protocolls-Utdrag för den 2, g, i8 och a3 nasti. Oct., samtlige Riks-Stånden hänvisat till Utskottet följande, såsom Ståndens serskilda och gemensamma tankar förklarade anmärkningar.
Ridd. och Adeln — att Indragningsmagten må upphöra och Juryinrättningen bibehållas; hvadan ytterligare åtgärd vid Utskottets under Litteris A och B afgifna förslag icke ansågs erforderlig.
Brot. i83f 3.dje Sami. 20.-de Häftet. 1 2 Constitations- Utskottets Memorial N:o jX Preste-Ståndet: 1:0 ntt frågorna om Indragnings-magten och om Juryn böra skiljas, så alt de hvar för sig kunna afgöras; 2:0 alt Tryckfrihetsmål icke skola öfverlemnas åt Kämners- eller Rådstufvu-Rälter, för afdömande i vanlig ordning, nian Constilntions-Utsköltet anmodas att till Riks-Slånden inkomma med förslag lill en förbättrad organisation af Jury-inrättningen.
Borgare-Ståndet: 1:0 att ordalydelsen af förslagets usta Moment angående citation af 86 $. Regerings-Formen, sådant detta Moment nu blifvit uppställdl, ogillas och bör förtydligas; 2:0 att, hvad förslagets 3:dje Mom. vidkommer, Ståndet val anser Jury skola fortfara att vara laga Domstol i Tryckfrihetsmål, men anmodar Conslilulions-Utskottet att uppgöra förslag till en annan organisation deraf; 3:o att, i följd af nästföregående beslut, de under Lilteris A och B föreslagna Tryckli ihets-Lagens 5 $. tillhörande stadgauden förfalla.
Bonde-Ståndet: 1:0 alt Jury-inrättningen må bibehållas, med sådan förändring, alt den organiseras efter hemtade grunder från det förslag Lag-Com. afgifvit rörande inrättandet af Jury i brottmål; 2:0 alt, så vida della förslag icke blifver R.
Ständers gemensamma utlåtande, 1111 varande Jury-inrättning kommer att qvarblifva, med endast den ändring i 4 Morn. af 5 Tryckfi ihels-Lagen, att den deri stadgade fråga, sorn af Jury bör besvaras, erhåller sådan lydelse: ”Är skriften brottslig efter TryckfrihetsLagen?”
Äfvensom att, i följd häraf, Domstolen tillkommer straffbestämmelsens utsättande efter Lag, i fall Jury ansett skriften brottslig; 3:o att, om Jury-inrättningen afskaffas eller bibehålies med eller ulan förändring, Indragningsmaglen ovilkorligen måtte upphöra.
Hvad nu härvid lill en böljan angår Borgare-Ståndets serskilda anmärkning mot ordställningen i förslagets första Moment, så, ehuru i Constilulions-Utskollels återremitterade Mern., hvilket just begynner med en trogen citation af i:sta perioden i 86 §.
Regerings-Formen, uttryckligen auföres, att ingressen lill Tryckfrihets-Förordningen innefattar en origlig och vanställd citation af förenämnde 86 så väl genom den tillkomna mellanmeningen ”af Tryck frihet s-La^en ej föreskri/na/’ som genom uteslutandet af ordet ”endast” hvilken oriktighet ock uppenbart utgör föremålet för den, under förslagets i:ta Mom. tillstyrkta rättelse, bör dock.
Utskottet ej underlåta att bokstafligen upprepa den härifrån föranledda jemkade redaction af ingressens ordalydelse, nemligen: ”VJ efterskrif - Constitutions- Utskottets Memorial N:o /£. - 3 ne — — i berörda Grundlags 86 §. alt” ”med Tryck frihet förstås hvarje Svensk mans rättighet att, ulan några af den offentliga magien i förväg lagda hinder, utgifva skrifter, att sedermera endast inför laglig
Domstol kunna tilltalas lör deras innehåll, och att icke i annat fall kunna derför straffas, än om detta innehåll strider emot tydlig
Lag, gifven att bevara allmänt lugn, utan alt återhålla allmän upplysning-”” "”alltså ock med hänsigt 8Cc.” Beträffande sedan sjelfva hufvudsaken, utbeder sig vördsamligen Constitulions-Ulskoftet Riks-Slåndens noggranna uppmärksamhet på några vigtiga omständigheter.
Regerings-Formen eger Constilulions-Utskcllet, hvars pligt det är alt Grundlagarna granska, äfven, med undantag af hvad Konungens Propositioner vidkommer, ensamt rätt att hos R.
Ständer föreslå de Grundlagsändringar, sorn det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa.
Som sådant, under alla synpunkter, har nu varande Constitulions-Utskott betraktat och tillstyrkt föislaget, angående Tryckfrihels-Förordningens återbringande till hennes ursprungliga skick.
Detta förslag är framställdt helt och odelbart; det måste då i oskiljaktigt sammanhang behandlas, helst det, under annat vilkor, aldrig hade blifvit framställdt.
Del kan följaktligen ej af Riks-Slånden godtyckligt sönderstyckas.
Ändlligen är detta förslag vid påslående Riksdag, ett ämne blott för beredning till utlåtande; beslutet deröfver tillhör ostridigt nästa Ständer.
Emedlertid hafva samtlige Riks-Stånden icke bedömt förslaget i ett helt, ulan, under form af anmärkningar, dels söndrat det samma till tvänne, dels framlagt egna och nya, i Ståndens Plena väckta förslag, dels utsträckt rättigheten att utlåta sig lill den alt på samma gång besluta,— ett behandlingssätt, hvarigenom, å ena sidan, Conslitutions-Utskottets grundlagliga åtgärd skulle npphäfvas, eller dess befattning på Riks-Slånden öfverflyttas, och, å andra sidan, det nästkommande
Ständer förbehållna definitiva bifall eller afslag i förväg omintetgöras; ty försl sedan förslaget till Tryckfrihetsmålens hänskjutande under Domstol blifvit vid nästa Riksdag, i sammanhang med det lill Indragningsmagtens upphörande, gilladt elier ogilladl, — först då kan, i grundlagsenlig ordning, fråga Väckas om Jury-inrättningens återupptagande eller reorganisation.
Constilutions-Utskottet får alltså vördsamligen hemställa, att RiksStånden måtte, i delta grannlaga ärende foga sig, icke efter Utskottet, 4 Constitutionr- Utskottets Memorial N:o men efter den både Ständerne och Utskottet öfverordnade Grundlagen, som vill enligt ordalydelsen i hvarje serskildt fall tillämpas, och med hvars bokstaf i 56 och 8r §§.
Regerings-Formen samt 29 $.
Riksdagsordningen Ståndens yttrade meningar ej slå att sammanjemka.
Huru helst Riks-Stånden må härmed vidare förfara, anser likväl Constitutious-Utskottet dess förslag, såsom lemnadt utan egentlig anmärkning och icke nu medgifvande definitivt beslut, hvila lill afgörande med
Ja och Nej vid nästa Riksdag.
Enär för öfrigt Preste- och Bonde-Stånden icke anmärkt något vid de speciela förslagen under Litteris A och B samt Ridd. och Adelns och Borgare-Ståndets i detta hänseende gjorda anmärkningar icke rigtats mot innehållet eller redactionen af dessa förslag, utan blott grundas på förutsättningen af Juryns fortfarande, finner Constitutions-Utskottet något dess serskilda yttrande icke vara af återremisserna i denna del påkalladt.
Stockholm d. i5 Nov. i834.
Reservationer: af Domprosten Holmström: ”1 den form-fråga, som utgjort första föremålet för Constitutions-Ulskottets öfverläggningar, i anledning af resp. Riks-Slåndens återremisser af Betänkandet N:o 4o, nemligen huruvida ConstitutionsUtskottet egde grundlagsenlig rätt att till jemkning upptaga sådana för Ståndens gemensamma tankar förklarade anmärkningar, hvilka yrkat ett söndrande, eller blott partielt antagande af ett, såsom ett odelbart helt, af Utskottet framlagdt förslag, har jag varit af en från majoriteten skiljaktig mening.
Enligt densamma skulle Utskottet, utan att ingå i strid med sina principaler om en, på olika tolkning af Grundlagen beroende princip-fråga, kunnat och bort vid detta tillfälle följa enahanda åsigt, som vid åtskilliga andra återrremisser af Utskottets förslag, t. ex. det om Stals-Rådels organisation, förut gjort sig gällande, nemligen att icke allt för strängt nagelfara i urskiljande och afvisande af de, i Ståndens gemensamma meningar innefattade, nya frågor, hvilka, enligt den strängare åsigten, endast bort inom Utskottet väckas, — så framt de legat inom det framställda vidsträcktare total-förslaget, eller deraf allenast utgjort någon del.
Till följd af denna antagna grundsats hade de resp.
RiksStåndens nu ifrågavarande anmärkningar, hvilka alla åsyfta endast en partiel ändring af Utskottets förslag eller borttagande af det för Indragnings-magtens afskaffande föreslagne vilkor j kunnat blifva föremål för en sådan jemkning, hvilken, utan att rubba förslagets hufvudgrunder, åtminstone försökt förmedla de stridiga opinionerne.
En sådan Cons tit utions- Utskottets Memorial N:o j'8. 5 förmedling skulle, enligt min tanka, hafva innefattat den förklaring, att Utskottets förslag väl måste i det afseeudet behandlas såsom ett sammanhängande heltj att frågan om ovilkorligt antagande eller förkastande af hvardera delen för sig vore ett helt annat förslag, än det, som Utskottet framlagt, men att likväl, sedan alla Riks-Stånden ogillat den delen deraf, som innefattade vilkoret för Utskottets tillstyrkande i afseende på 8:de Mom. i 4;de §.
Tryckfrihels-Lagen eller det dermed samtidiga upphäfvandet af de vid i8i5 års Riksdag undantagna nya Momenten i 5 $. af samma Grundlag, och sedan R.iks-Ståndens pluralitet yrkat en annan förändring af sistnämnda Moment, eller en förbättrad organisation af Jury-nämnden, Utskottet hade funnit sig i så målto böra modifiera sitt förra för slag, att just sistnämnda, af 3:ne Riks-Stånd önskade förändring i 5:le $. Tryckfrihels-Lagen framställdes såsom 'vilkor för den föreslagna inskränkningen i den 4 $■ — Af en vördsam hemställan till det Riks-Stånd, som ensamt synes hafva gillat Jury-inrättningen i sitt nu varande bristfälliga skick, att sig efter Medslånden foga, och af samtliga Riks-Slåndens ömsesidigt billiga begifvanden för alt vinna ett af alla önskadt godt syfte mål, dristar jag förmoda, att ett sådant jemknings-förslag icke skulle hafva rönt så mycken motsägelse, som troligtvis väntar Utskottets nu afgifna Utlåtande, åt hvars motiv, aktning för ett, olika tydning underkasladt, Grund lagsbud, jag dock åtminstone för min del aldrig skall underlåta att göra full rättvisa.
Det visserligen giltiga inkast, att ett förslag lill en förbättrad Jury-organisation, sammanfogadt med Indragnings-magtens uppbäfvande, sannolikt äfven skulle föranleda lill en i visst hänseende oformlig återremiss, är, enligt milt omdöme, af mindre vigt, än den genom mitt förslag åsyftade möjligheten att genom tänkesättens förening bereda en i alla afseenden önsklig förbättring af vår Tryckfrihels-Lag.
Sådan halmin åsigt varit af denna formfråga, hvarutinnan en enstämmig opinion svårligen lärer, ulan en i grundlagsenlig ordning föregången tydligare bestämmelse af Conslitutions-Utskottels åligganden, kunna tillvägabringas.
” — Häruti instämde Herr Biörck.
Af Professor Agardh: ”Såsom jag under discussionen inom Utskottet rörande denna fråga hufvudsakligen yrkat upplagandet af det af Domprosten Holmström gjorda jemknings-förslag, anhåller jag, alt till den af Hr Domprosten lemnade reservation för egen del få göra följande tillägg rörande sjelfva beslutets form.
Det egna och oväntade skick, hvaruti denna fråga genom förkastandet af delta jemknings-förslag slutligen kommit, härleder sig i min tanka deli. 6 Constitutions-Utskottets Memorial N:o y£. från, ali Utskottet icke noga bestämt, orri det förra Betänkandet är blott eli princip-betänkande'eller ett definitivt förslag till Gruridlags-förändring.
Derpå beror i min tanka behandlingssättet inom Utskottet af de anmärkningar, som i Stånden deremot blifvit gjorda.
Är det blott ett principbetänkande, och utgöra således de deruti upptagna Grundlags förändringar blott en1 construclion af den i betänkandet utvecklade principen, så kati Utskottet behandla de deremot gjorda anmärkningarna på samma sätt, som andra Utskott; och till följd deraf i detta fall uraktlåta en sammanjemkning af dessa anmärkningar, vidblifva sin första gången yttrade mening, och för andra gången i svaret på ålerremissen framställa den till Stånden, korteligen: behandla saken såsom Utskottet nu gjort.
Men betänkandet kommer ej då att hvila till nästa Riksdag, utan måste Utskottet, i fall betänkandet af Stånden afslås, derefter i vanlig ordning upptaga till grundlagsenlig behandling inom ULskottet de gjorda molionerne,- rörande Indragnings-magtens upphäfvande och Jury-inrättningens förändring.
Anser man åter betänkandet innehålla ett definitivt förslag till Grundlägs-förändringar, så uppstår nödvändigt
Utskottets ovilkorliga och i Grundlagen bestämda skyldighet, alt upptaga Ståndens meningar till sammqnjemkning, samt, i fall denna jemkning icke vinner Ståndens bifall, att framställa de deraf följande voterings-propositionerne.
Af sjelfva det upplästa betänkandet äfvensom af det beslut, som hittills i denna fråga blifvit faltadt, kan Utskottets mening härom icke utrönas, emedan Utskottet, i visst afseende, betraktat det ur den ena, i annat afseende, ur den andra synpunkten.
Det anses nemligen såsom princip-betänkande, då Utskottet förklarar sig icke upplaga Ståndens olika meningar till sammanjemkning.
Förslaget anses deremot såsom definitiv Grundlags-förändi ing, när Utskottet yrkar, att det skall hvila till nästa Riksdag.
Antager jag det förra, måste jag reservera mig mot det senare; antager jag det senare, måste jag ogilla det förra.
Orsaken således, hvarföre jag på Domprosten Holmströms jemkningsförslag lade så mycken vigt, att jag, vid den deröfver uppkomna omröstning inom Utskottet, först yrkade dess upplagande såsom ^/-Proposition, och sedan såsom en följd af sjelfva Jn-Proposilionen, hvaraf intetdera vann bifall, — var den, att jag under de stridiga meningnrne inom
Utskottet deruti såg det enda sättet alt förlika dessa ej blott sins emel - \
Constitutions■ Utskottets Memorial N:o j‘8. 7 lan, men äfven med Ståndens meningar, och med Grundlagens föreskrifter; samt tillika bibehålla regelbundenhet i form, hvilken för Constilutions-ULskoltet företrädesvis är lika så vigtig som vigtighet i sak.” Af Doctor Nibelius: ”Emot Högh Utskottets beslut att, i motsats af hvad hvarje Riks-Stånd, vid ålerremiss af Memorialet N:o 4°> såsom dess gemensamma tankar yttrat, vidhålla sin mening, att Indragnings-magten till Jury-inrättningen står i så nära förhållande, alt upphäfvandet af den senare vore ett nödvändigt vilkor för den förres upphörande, nödgas jag reservera mig.
Ett sådant samband ligger hvarken i sakens natur, icke heller antages det af Grundlagen, icke ens är något skäl för dess verklighet i de det ofvannämnde utlåtandet vidfogade motiven anfördt.
Det ligger icke i sakeus natur; ty frågan, om det godtyckliga välde, som genom Indragnings-magten ulöfvas, bör upphöra eller icke, är helt och hållet oberoende af den frågan, om, efter lagligt åtal i Tryckfrihetsmål, rättvisa med mera sannolikhet kan vänlas genom dessa måls hänskjutande till Domstol, än genom deras afgörande af en edsvuren Nämnd.
Det är icke uttryckt i Grundlagen; ty denna bestämmer i serskilda $:r beskaffenheten af dessa båda inrättningar, utan att i någon måtto göra den enas tillvaro afhängig af den andra.
Någon bevisning för ett sådant samband är icke heller i Utskottets afgifne betänkande försökt.
Indragnings-magten och Juryn kallas der visserligen båda undantag från den ursprungliga Tryekfi ihels-Förordningen; men deraf följer icke, att den ena är lill innehållet ett correlat lill den andra: att den ena med den andra måste slå eller falla.
Utskottet har således, enligt min tanka, saknat anledning att framställa förslaget om bådas upphörande ”såsom ett af inbördes oskiljaktiga delar beslående helt, hvilket i samband måste antagas eller förkastas; helst då en motion serskildt rörande Indragnings-magten blifvit väckt.
Frågan är nu, om, i afseende på formen, Utskottet, lill följd af Ståndens uttryckta gemensamma tankar, kan och bör så vida ändra sitt förra utlåtande, alt det framlägger ett af Juryns afskaffande oberoende förslag om Indragnings-maglens upphörande alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag?
Det är ett sådant förfarande jag, med afvikande från den af pluralitelen inom Utskottet fattade mening, anser vara det rälla.
Enligt Sx §.
Regerings-Formen, tillkommer det visserligen Conslilulions-Utskollel alt föreslå de ändringar i Grundlagar ne, som det anser högst nödige eller nyllige och möjlige alt verkställa.
Men icke hindrar detta Stånden all ifrån de föreslagna äntlringarne bor ttaga onödiga vilkor, eller all dervid göra sådane modificationer, hvarigenom nyttan 8 Constitutionr- Utskottets Memorial N:o $8- och verkställigheten deraf befrämjas och lättas.
Hvartill skulle väl annars den i 56 $. Regerings-Formen Stånden medgifna rättighet att vid Conslitutions-Utskottets Utlåtanden göra anmärkningar tjena?
Till följd af nyssnämnde 8i $. må icke Rikets Ständer å den Riksdag, då Utskottet någon sådan ändring föreslår, utan först å den nästföljande derom besluta.
Men Stånden hafva icke här skridit till något definitivt beslut; de hafva endast yttrat sina tankar om den beredning frågan borde få, för alt lill slutligt afgörande vid nästa Riksdag förekomma.
Deremot åligger det, enligt 56 $. Regerings-Formen, Constitulions-Utskottet, att, då i Riks-Ståndens Plena, emot ett dess yttrande, anmärkningar göras, och de, hvilka hvarje
Riksstånd serskildt förklarar vara dess gemensamma tankar, blifvit till Utskottet hänvisade, samtlige Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande sammanjemka.
Det är detta åliggande, som här blifvit uraktlåtet, och hvilket jag, med stöd af 83 Regerings-Formen, anser Utskottet hafva varit förpligtadt att efter Grundlagens ordalydelse uppfylla.” Af Conlractsprosten Hallström: ”Nitet för Grundlagens helgd föi tjenar aktning— likväl under vilkor, alt det bestyrker sig såsom det sanna och upplysta.
Denna fordran uppslegras ännu mer, ooh öfvergår lill natur af den heligaste förbindelse, enär, såsom här förmenas, ett stort missförstånd skall undanröjas, en dermed naturligen förknippad obehaglig spänning afböjas, och då det vidriga, det besynnerliga, det sorgliga i ett förhållande, som ej kan annat än påkalla en allmännare uppmärksamhet, endast later sig mildra genom bevisningens kraft och klarhet.
Utskottets majoritet har icke tvekat alt, på grund afen egen tydning af Grundlagen, ej mindre undandraga sig den skyldighet, som, enligt samma Grundlagsord, Representationens samfälda omdöme och äldre sed, Utskottet ålegat, än ock att frånkänna de fullkomligen sammanstämmande anmärkningar, hvilka Riks-Slånden, hvart och ett oförhindradt af sin Talman, lill Utskottet remitterat såsom sin gemensamma tanka, all kraft och betydenhet.
Det hade, vid en sådan ovanlig act af tillrättavisning, icke bort undfalla att, efter som Grundlagarne böra i hvarje serskildt fall efter deras ordalydelse tillämpas (83 §. 11. F.), så vore äfven i delta grannlaga mål framför allt af nöden, alt låta Grundlagen sjelf, så vidt möjligt vore, med egna ord fälla utslaget, att åtminstone den grundsats, hvaruppå Utskottets serskilda åsigt ytterst sig fotar, borde der förefinnas gifven och klart uttryckt, för alt vara öfver allt tvifvel upphöjd; att bevisningen, för alt blifva bindande och fullständig, måste upptaga och bemöta de svåraste inkast, Constitutions- Utskottets Memorial N:o g inkast, men deremot löpte mycken fara, att såsom skef och ensidig förfela sitt syftemål, om den allenast häftade fast vid ett enda ords bemärkelse uppfattad ulan hänsigt till den lydelse och bestämning, som andra Grundlagens ord oell stadganden deråt gifva: i korthet, att Utskottet svårligen, utan äfventyr att synas brista i skyldig aktning för Rikets Ständer, kunde låta sig nöja med ett blott lösligt åberopande af tvänne eller trenne Grundlags §§., utannärmare framställning af deras verkliga innehåll och inbördes sammanhang.
För min del får jag så väl emot saken i sig sjelf, som den nog knapphändiga utveckling den erhållit, nedlägga min vördsamma reservation.
Grundlagen bjuder, i de af Utskottet åberopade §§., att när någon Grundlags-förändring af Constitutions-Utskottet tillstyrkes, må icke Rikets Ständer vid samma Riksdag derom besluta.
Men att med detta stadgande icke afsigten varit att inskränka Rikets Ständers rätt, att pröfva det tillstyrkta förslaget, faller sig desto mera klart, som Statsförfattningen onekligen betryggas emot förändringar just derigenom, att ingen reform medgifves, med mindre den tillförlitligen omfattas och förordas af allmänna tänkesättet, uttaladt, derföre icke blott vid eiij, utan vid tvänne serskilda Riksdagar af Nationens Representanter.
I sådan anda berättigar ock 56 §.
Regerings-Formen uttryckligen Rikets Ständer, att emot Constitutions-Utskottets yttrande göra anmärkningar, ulan undantag eller inskränkning: sg §.
Riksdags-Ordningen lemnar dem obetaget att deröfver yttra sina tankar: 56 §.
Regerings-Formen bjuder vidare, att dessa, redan inom hvarje Stånd till en gemensam opinion sammanfattade tankar skola af Utskottet i möjligaste måtto sammanjemkaSj och denna sammanjemkning förutsätter ovilkorligen, att Ulskottets förslag skall kunna ändras, rättas, fördelaSj och på hvad vis som helst modifieras.
Det skulle oek vara en påfallande besynnerlighet, om i ett constitutionelt samhälle, der alla Regeringens åtgärder äro underkastade granskning, Rikets Ständer icke skulle ega alt fritt bedöma det förslag j som af ett fåtaligt dem underordnadt Utskott förelägges, och tillstyrkes till ändring i sjelfva Grundlagarne samt om, oaktadt Rikets Ständer, jemlikt 81 §. Regerings-Formen, kunna genast å den Riksdag, då Konungen föreslagit någon Grundlags-förändring, den Uonstitutions-Utskottet afstyrker, afslå den Kongl. Propositionen, ett lika behandlingssätt skulle vara Ständerna förvägradt, derest förslaget utgått från Constitutions Bihang till R•
Prot. i834• 3:dje Sami. 20-cle Häftet. 2 tO Constituiions- Utskottets Memorial N:o $E. ■Utskottet.
Riitta betydelsen af ordet besluta., igenfinnes i 81 §.
RegeringsFormen, der alldeles" samma sak betecknas genom ordalydelsen: till bifall upptaga.
För Lagstiftaren åter, om han skulle synas mindre lycklig i urvalet af uttryck, torde en ursägt böra härledas från de dagars oskuld, då man icke ens kunde förmoda, att omskapnuigs-begäret skulle draga i strid med allmänna tänkesättet, och Constitutions-Utskottet föreslå en för Nationen så vidrig ändring i Grundlagarna, att densamma genast å Riksdagen, då den blifvit framlagd, förkastades af samtelig®, eller de fleste Riks-Stånden.
Vill man likväl, allt delta oaktadt, på det strängaste binda sig vid nämnde ords bokstafsmening, så kan den dock mke innebära mer, eller annat, än att Rikets
Ständer äro oberättigade att genast så väl förkasta som antaga den bestyrkta ändringen.
Men icke förmår någon utläggningskonst, Som i sanningen allena söker sin seger, att omintetgöra eller inskränka Rikets Ständers fulla och obestridliga befogenhet att förändra och rätta det framlagda förslaget, emedan i sådant fall hela innehållet af senare momentet i 56 §.
Regerings-Formen skulle blifva utan betydelse, och ordaförslåndet deraf helt och hållet våldföras emot tydliga föreskriften i 83 §:. Regerings-Formen.
Nämnde moni., som uttryckligen bestämmer, huru frågor om förändringar i Grundlagen skola behandlas, och således egentligen utvecklar hvad 81 §.: Regerings-Formen och 2'g'§.