Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Vill man sedermera, i consideratiensvag, afse, att i en del provincer innehafvare af små pannor bränna sämre och mera sällan, —• det blir en helt annan sak;— och om denna consideration blir rimlig, har jag deremot intet att påminna. ■— Man säger väl, att desse innehafvare af små pannor icke begagna sin bränvins-brännings-rättighet såsom de kunde; men derpå svarar jag, att i vissa orter, såsom t. ex. Blekinge, delar af Skåne, Öster- och Westergöthland, samt Småland och delar af Södermanland och Upland, jag precis känner, 32 Bevilln.~ och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N.o 3. att Allmogen drifver en stark bränvins-bränning med pannor emellan 20 och 4° kannors rymd, och erhålla af lispundet säd och tunnan potatoes lika mycket som någon stor brännare.
Skulle detta, af Utskotten föreslagne, beskattnings-projekt antagas, så är ju alldeles uppenbart, att ingen menniska kan begagna de större pannorne, äfvensom att hela den mindre jordegande klassen skall animeras till bränvins-brännare.—.
Huruvida ett sådant system är att önska och för nationen nyttigt, det underställes vördsamt hvarje tänkande medborgare.
— Jag tror att följd erne äro så gifna, alt jag hafvar vid blotta tanken derpå.—
Jag afstyrker således helt och hållet detta ensidiga och, efter min fullkomliga öfvertygelse, högst orimliga beskattningssält, och vidhåller den medelväg, som jag förut föreslagit, nemligen att bibehålla 1830 års beskattningstabell, med de förändringar, att afgiften för alla pannor, om till och med 25 kannor, ökas med 100 procent, derifrån till och med 5o kannor med ^5 procent, och derutöfver till och med 90 kannor med 66f procent; — hvilken beskattning lätt justerar det missförhållande, som förut uti j83o års beskattningstabell egt rum, och har till påföljd, alt alla jordbrukare kunna måttligt begagna bränvins-bränningen, och då först blir bränvins-tillverkningsrättigheten funderad på billiga grunder, icke förnärmande någons interesse.
— Denna beskattning skulle äfven inbringa en säker Kronans inkomst af nära 800,000 R:dr B:co, hvilken summa kunde med mera tillförlit påräknas, än hvad som koinme alt inflyta, om den af Utskotten föreslagne, så orimligt höga, beskattningen antages, ty mängden af pannor begagnas då ej.” ”Den af Utskotten föreslagne ännu orimligare tillökning af skatten för begagnandet af mäskvärmaren måste jag alldeles afstyrka.
Orsakerna härtill äro redan här förut motiverade.” ”Det behöfves visserligen ingen tid alt behålla de pistoriska eller konstbrännerierna såsom ersättning för den förlust de skola lida derigenom, alt deras redskap icke finge begagnas, ty jag har förut bevisat, att redskapen kan, utan serdeles kostnad, och troligast för ingen kostnad, lätt omgöra* lill denna nu föreslagna ändamålsenliga redskap, och dessutom kommer med detta brännings-sätt icke konstbrännaren att förlora i penninge-inkomsler, utan tvertom vinna och hafva den tillfredsställelsen, att bidraga till allmän förkofran, så i moraliskt som oeconomiskl afseende, hvilket var det som skulle åstadkommas.” ”Slutligen tillstyrker jag Utskottens förslag, att öfverlåta bränvinsbrännings-rättighetén på annor person, och slutligast får jag vördsammast fästa Bevilla.- och Occon.-Utsk. Betänkande N.-o 3. ii fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, alt brännvins-bränningen i fabriksväg omöjligen kan, efter mina åsigter, betraktas under samma synpunkter som andra fabriker; ty då de senare frambringa för samhällena nyttiga alster, tillskapa de förra en förstör myckenhet afen vara, som just genom myckenheten är skadlig för nationen.
Således bör undantagen appliceras här, emot de annars Stals-oeconomiska stränga theoricrne, och som inskränkning i tillverkningar i förening med fördelen för jordbruket icke kan ske genom minskning af bränningstid utöfver 6 m.; så finnes ingen annan utväg, än att förenkla redskapen.
Billigheten talar äfven för denna lära, ty den medförer båtnad för den behöfvande Jordbrukaren.
— Skulle deremot deras principer blifva rådande, att bränvinsbränningen blefve fri och obegränsad, så är ju uppenbart af skäl jag förut åberopat, att tillverkningen skulle mångfalldigt förstoras omkring Stockholm, — och ali bränning i de aflägsne Provincerne upphöra.
Högh Utskottens uti Betänkandet framställde satser skulle visserligen som jag förut sagt kunna lända till en öfverflödig tillverkning med småpannorlie, men jag får upplysa, att så icke sker, ty allmogen göra ej om sin redskap.
— Den söm lite eller inte begagnat den förut, fortfarer på samma sätt — men ganska många, som förut bränt, komma att hädanefter upphöra, derföre att skatten är högre.” Af Hr Peyron.; emot de af Utskotten antagne principer för bränvius-bränningen. 7:0 Af Herr von Hohenhausen, M. S.: ”Det sammansatta Be vi 11 - nings- och Oeconoinie-utskottet har förändrat beredningens förslag uti några vigtiga delar, som medfört väsendtlig rubbning i tillämpningen af de hufvud-principer för bran vins-bränningens ulöfvande, hvilka beredningen föreslagit och Utskotten jemväl antagit; detta störande af sammanhanget emellan princip och tillämpning omintetgör till en del uppnåendet af det ändamål, som de 2:ne fastställde principerna uttrycka.
Jag reserverar mig häremot och får vördsamt till Rikets Ständers bedömande underställa detta förhållande.” ”Beredningen bade föreslagit bestämmandet af ett minimi värde å jord till 3oo R:dr för rättigheten till bränvins-bränniug, emedan en jordlott måste gifva något utöfver den nödtorftiga födan för att kunna å densamma med någon nytta för hushållet bränna bränvin; allt minimi-värde Bihang lill R.
Prof. 1834• 5 Sami. 2 j4fd. 5 3:dje Häftet. *é 3.4 Besvilln.- och öecon.Utskotlets Betänkande N.o 3. liar blifvit afslagit, hvilket endast gynnar en större bränvins-bränning hos andra, genom begagnad öfverlåtelse af rättigheten.” ”Beredningen hade äfven föreslagit fördubbling i tariffen af jordvärden för pannor öfverstigande 3o kannor, för att utan rubbning i den mindre, med afseende å knappa tillgångar, egentligen endast lill husbehof drifna bränningen, rättare och billigare fördela den större bränvinsbrännings-rälten till olika jordvärden, och dermed följande olika behof deraf; Utskotten hafva deremot antagit tariffen uti iS3oårs Förordning, som medgifver att för ett jord värde af i5,ooo R:dr den högsta pannerymd får begagnas, hvilket stadgande erfarenheten redan visat gifvit anledning till tacita försäljningar af andelar i samma egendom samt dylika arrende-contract, utan att någon förändring blifvit spord uti egendomens förvaltning, rnen vållat en fördubblad bran vins-rätt och stora invid hvarandra belägna brännerier.
Utskottens beslut i denna del är i strid emot de båda grund-principerna, sorn Utskotten antagit och till Rikets Ständers gillande föreslagit.” ”Beredningen hade icke allenast bibehållit 5:te §. uti nu gällande förordning för brån vins-bränningen, utan äfven mera bestämt uttryckt dess stadgande.
Utskotten hafva förkastat densamma —skulle detta gillas af Rikets Ständer, blifvcr en speculant i tillfälle att inrätta en mängd brännerier genom arrendering, verklig eller fingerad, afen hop jordlotter i hvarandras granskap, så väl af stadsjord, som äfven på landet i samma byalag, emedan Utskotten icke ens antagit det föreslagna vilkoret, att sådan lägenhet å landet skulle i jordboken vara serskildt införd.
Föreskrifterne uti i83o års förordning äro lätt uppfyllde, ty bebyggd blifver en sådan lägenhet, då en koja för bran vins-pannan der uppföres och serskild åbo erhåller densamma uti bränkarlen eller qvinnan.” ”Slutligen får jag äfven reservera mig emot Utskottens beslut, att emot hvad hitintills öfligt varit, ingå lill Rikets Ständer med förslag till grunder för bran vins-bränningen, utan att på samma gång insända ett förslag till författningen; olägenheten deraf är icke allenast saknaden af den lätthet att bedöma grundernas användbarhet genomett bifogadt förslag till deras tillämpning med åtföljande controler, utan äfven den stora tidsutdrägt detta förfarande kommer att orsaka, genom de vidlyftiga discussioner inom Riks-stånden, sorn i detta ämne alldrig uteblifva, de» må endast röra grunderne eller författningen, och hvilka discussioner förorsaka en tidsutdrägt of3:ne veckor, ja kanske af en månad, innan Protocollet ifrån Cancellierne kunna blifva expedierade till Utskotten.” Bevilln.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N'.o 3. 33 ”Skall det sammansatta Bevillning- och Oeconomie-utskottet afvagta tiden för uppgörande af Förslag till Författningen, ända till dess Rikets Ständer, efter skedd återremiss, ånyo till sig fått remitterade grunderne, dessa blifvit beslutade af hvarje Stånd, jemkningspropedur föregått och de oförenliga skiljaktigheterne i förstärkt Stats-Utskott slutligen afgjorde; — så torde, när samma vidlyftiga förfaringssätt sedermera förestode, förslaget till sjelfva författningen, dess slutliga afgörande af Rikets Ständer icke kunna emotses förr, än i November, om Riksdagen så länge skulle komma att fortfara.” 8:0 Af Hr Ekenstam, Israel: ”Förslag till grunder för bränvins-bränningens utöfning jemte de närmast med den gemenskap egande bestämmelser. 1:0
Bran vins-bränningen fördelas i 2:ne slag, nemligen i Husbehofsecli i jFb&rfÅs-bränning. 2:0
Ilusbehofs-bränning sker med högst 25 kannors panna.
Det höga kannetal som man gifvit åt största husbehofspannan, afser de angifna, ehuru missförstådda, behof, både för folk och kreatur.
Man anser denna bestämmelse såsom en tvungen gärd åt vanor och opinioner, hvilka endast småningom kunna förändras och upplysas.
Tabellen Litt. A, härjemte fogad, specificerar närmare bränvins- och dranktillgången, som liusbebofspannorne kunna lemna. 3:o
Vid husbehofsbränning begagnas såkallad enkel redskap, som i i4 punkten närmare bestämmes. 4:o
Denna husbehofs-rättighet må tillsvidare endast tillhöra jordegendom, stor eller liten, som är i jordebok upptagen och vederbörligen skattlagd, antingen den är belägen på landet eller vid städerne. 5:o
Till förekommande af mycken enskild förlust bibehålies i83o års tariff för bestämmande af husbehofs-pannans storlek, relatift till egendoms-värdet inom förenämde 25 kannors pannerymd. 6:0
Beskattningen för husbehofbränning torde skäligast kunna bestämmas till endast hälften af hvad i83o års bränvins-förordning upptager för tillverkad kanna, eller \ sk. kannan, medelst afverkningsförmågans öfverflyltande för de tillåtne bränningsterminerne till en motsvarande bestämmelse, häftad vid pannerymden.
Lyftpannor äro serskildt tagne i beräkning, äfvensom vederbörlig skilnad är gjord emellan inmurade husbchofs-pannor af större och mindre böjd vid olika rymd, medelst förhöjning af 5o till 100 procent, på sätt tabellen Litt.
A. närmare upplyser.
Dervid erinras alt man uppslält den billiga beräkning, att husbehof*. 36 B c villn.- och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N.o 3. brännaren skall ega rält alt endast betala halfva skatten eller för 3:ne månader, då bränning endast idkas halfva maximi tiden (B månader). 7:0 Bränvins-brännings-tidens längd föreslås alldeles i enlighet med de förenade Utskottens bestämmelser, så väl för hel sorn half tid. 8:0
I afseende på tjenligaste årstiden för husbehofs-bränvins-bränning, äro dess skiften så skil jäktige ' emellan Haparanda och Ystad att man för hvarje län torde böra rätta sig efter den bestämmelse, som af. länens representanter nu hvar för sig kunna uppgöras.
Största bevisen för behofvet af sådade local-bestämmelser äro de ständigt olika åsigter som framställas då fråga är om tjenligaste årstiden för bränvinsbrärining. 9:0 Fabriks-bränvins-bränningen sker ifrån och med a5 lill oeh med högst 90 kaunors panna, uti ett kärl, eller fördelad i flera. toto Vid Fabriks-bränning begagnas såkallad sammansatt redskap.
Hvad dermed förstås uppgifves närmare uti i5 punkten. 11:0 Denna Fabriks-rättighet tillhör hvarje såsom Svensk medborgare qvalificerad person, som sig dertill vederbörligen anmäler, och derföre vederbörligen skattar. 12:0 Beskattningen af Fabrikshränningen bör beräknas efter skälig afverkning, som, till undvikande af underslef i uppgifter, bör häftas vid apparaten.
Tabellerne Litt. B. C. och D. jemte i5, 16, 19, 20 och 2i:sta punkterne upplysa närmare huru delta skall ske, och huru misstag eller missbruk kunna vederbörligen rättas då de sig yppa.
Innan dessa hufvudprinciper vunnit vederbörlig granskning hos Rikets Ständer, anser man öfverflödigt att framställa flera detailer än Tabellerna upptaga, för de serskilda slagen apparater, tillhörande Fabriks-Bränvins-bränningen. i3:o
Bestämmelserna i afseende på tiden och årstiden för FabriksBränningen skulle vara desamma som för husbehofs-bränningen äro före* slagne i 7 och 8 punkterna. i'\:o
Med enkel bränvins-bränningsredskap menas sådan, som Utskottet föreslagit, dock med undanlag af mäskvärraare, och med hattens nedsättning till endast hälften af pannans rymd. 15:o
Med sammansatt redskap, deremot, menas alla slag hittills inom landet kända och brukade iuvenlioner tillhörande bränvins-bränning, äfvensom de hvilka framdeles kunna blifva upptäckte och brukade.
De nu brukliga sammansatta brän vinsredskap äro endast att anse ör 4 slag, då man classificerar dem med hänseende lill beskattningen Bevilln. och Oecon.-ZJtsk.
Betänkande N:o 3. 37 nemligen a) enkla pannor med ti 1 Isa t
Le mäskvärmare en lill hvarje panna; endast för tillmäskningens uppvärmande utan att vidröras af eld.
Hatten med dess rör, räknadt ända fram till mäsk värmaren, får i denna beskattnings-class endast innehålla hälften af pannans rymd.
Denna dass beskattas efter 6 sk. af tillverkad kanna; skatten häftad vid apparaten. b) Pannor med så kallad enkel rectijications-apparat.
Denna beskattas efter beräkning af jemväl 6 sk. på tillverkad kanna, häftad vid redskapen.
Den dubblä rectifications-apparaten med endast en panna eller den så kallade Elglundska inrättningen eller den enkla Pisloriska, med flere mäskvärmare, anser man här såsom hörande till samma dass, ehuru den gifver genast ett starkare bränvin eller sprit, hvaremot den genom sin mycket sammansatta egenskap och deraf följande kinkighet att sköta icke lemnar de fördelar som den vid första påseendet lofvar.
Också har denna senare invention mångslädes blifvit aflagd och lemnat rurn åt den härefter i ordningen följande, nemligen: c) Den dubbla eller egentligen Pistoriska inrättningen, med arne pannor, af tillsammans högst go kannors rymd.
Denna dass beskattas k 6- sk. på tillverkad kanna fästad vid redskapen. d) Förändrade dimensioner af de såkallade
Hatt arne:
Desse' inta** ga sitt rum uti beskattnings-serien, på det sätt, att kannetalet af hattens rymd, som öfverskjuter det vid husbehofs-bränningen bestämda behofvet (hälften af pannan), förökar beräkningen af pannans rymd till beskattning med like många kannor, som delta öfverskott; alltid iakttagandes att pannerymden, tillsammans med sådant öfverskott, aldrig får öfverstiga go kannor.
A N G TILL )UmW<W vid Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184? och 1848.
FEMTE SAMLINGEN.
IS Afdelningen; B e villn i ags- TJ t skol tets Memorial, Utlåtanden och Bet lin ka aden.
Bevillnings-Utskottels Memorial, N:o 1. 1 & • © JL Alik. till Exp.-Utsk. d. 8 Dec. 1847, kl. 1 e. m.
Memorial, om anlagande af en Kanslist utöfver den i Riksdagsordningens 24 § bestämda Kansli-personal.
Bevillnings-Utskottet, som, med stöd af 24 § Riksdagsordningen, antagit 3 kanslister, hvilka, i egenskap af notarier, äro på Utskottets 3 afdelningar till tjenstgöring anställde, liar, för •göromålens behöriga och skyndsamma gång, funnit ytterligare biträde af En kanslist vara af bchofvet påkalladt; med anmälan hvaraf Utskottet alltså hos Rikets Höglofl.
Ständer vördsamt anhåller, att det må tillåtas Utskottet att utöfver den, jemlikt Riksdagsordningen, redan tillsatta kanslibctjening antaga
En kanslist, med åtnjutande af arfvode från och med den 3 i denna månad, då hans tjenstgöring börjat.
Stockholm den 7 December i 847.
Tå Högh Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar:
PåHögv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: Henning Hamilton.
' A. Bruhn.
På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar:
På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Jacob Weslin.
Erik Ljungstedt.
Prot. 1847 oeh 1848. 5 Sami. 1 Afd. 1 Haft. \ 2 Bevillnings- Utskottets Memorial, N:o 2. X:o 2.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Jan. 1848, kl. 2 e. m.
Memorial, angående återlemnande af en utaf Riksdagsfullmäktig en Johan Jacob Rutberg med flere väckt motion, i afseende å föreskrifterna om produktions-bevis för lax och smör, som frän Norr- och Westerbottens
Län till annan inrikes ort a/lastas.
Genom protokolls-utdrag af den 29 nästlidne
December, hvilket denne dag till Bevillnings-Utskottet ankommit, har Hederv.
Bonde-ståndet till Utskottet remitterat en af ledamot erne i nämnde Stånd Johan Jacob Rutberg och Herman Öbom från Norrbottens län samt Gustaf Glad och Johan Westermark från Westerbottens län väckt motion, innefattande framställning, att Rikets Ständer måtte, i öfverensstämmelse med den åtgärd, de redan förut vid 1840—1841 årens Riksdag vidtagit, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om upphäfvande af gällande föreskrifter, angående produktionsbevis vid afsändning från Norr- och Westerbottens län sjöledes till annan inrikes ort af saltad lax och smör.
Som likväl detta ärende icke synes ega oskiljaktigt sammanhang med något af de ämnen, som, enligt G0 och 70 §§.
Regeringsformen samt 31 §.
Riksdags-ordningen, tillhöra Bevillnings-utskottets handläggning, och en vid 18 40 och 1841 årens Riksdag väckt enahanda fråga då jemväl blef af annat Utskott, nemligen Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, behandlad; så anser Bevillnings-Utskottet sig icke tillkomma att med förevarande motion taga befattning, hvilket för fullgörande af föreskriften i 44 §. 3 mom.
Riksdags-ordningen härigenom vördsamt anmäles.
Betillnings- Utskottets Memorial, N:is 3, 4. 3 H:o 3.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Jan., kl. 2 e. m.
Memorial, om antagande af två Kanslister.
Sedan Bevillnings-utskottet, enligt Rikets Ständers beslut, redan antagit en Kanslist utöfver det i Riksdagsordningen bestämda antal, men göromålen inom Utskottet numera vunnit den utsträckning, att de icke utan ytterligare tillökning i kanslipersonalen kunna behörigen handläggas; så får Utskottet, med anmälan härom, vördsamt anhålla, att Utskottet må tillåtas antaga ytterligare två Kanslister, med åtnjutande af arfvode från och med den 11 i denna månad.
Stockholm den 10 Januari 1848. 3¥:o 4.
Jill Exp.-Utsk. d. 14 Jan., kl. 2 e. m.
Memorial, angående återlemnande af ledamöternes inom Hedervärda Bondeståndet Magnus Månssons från Östergöthlands och Ola Pehr ssons från Blekinge län motioner, om ändring i nu gällande föreskrifter, angående stämmoböternas fördelning.
Under den 10 i denna månad har Hederv.
Bondeståndet till Bevillnings-utskottet remitterat två serskilda motioner, den ena af Magnus Månsson från Östergöthlands län, hvari hemställes, att de s. k. stämmoböterna hädanefter borde helt och hållet tillfalla fattigvården inom hvarje församling, och 4 Bevillnings-Utskoltets Memorial, N:o 5. den andra af Ola Pehrsson från Blekinge län, innefattande framställning, att den andel af ifrågavarande böter, som nu tillkommer nppbördsmannen, matte tillfalla fjerdingsmännen.
Bevillnings-utskoltet, som inhemtat, att motioner af enahanda syftning med de nu förevarande väl blifvit vid 1840 och 1841 årens Riksdag till Utskottet remitterade och af detsamma handlagde, men att deremot vid sistförflutne 1844 och 1845 årens Riksmöte så beskaffade frågor behandlats af Stals- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten, har, enär samma frågor, enligt den åsigt, Bevillnings--utskottet för dess del hyser, icke ega gemenskap med de ämnen, som, jemlikt 60 och 70 §§.
Regeringsformen och 31 §.
Riksdagsordningen, höra till dess befattning, ansett sig icke kunna ofvanberörde motioner till hufvudsaklig pröfning upptaga, hvilket härigenom vördsamligen anmäles till den åtgärd, sorn 44 § 3 mom.
Riksdags-ord ningen föreskrifver, Stockholm den 11 Januari 1848.
\:o 5.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 14 Jan., kl. 2 e. m.
Memorial, angående återlemnande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , rörande befrielse för de vid Kongl. Maj-.ts Beskickningar A utrikes orter anställde Embets- och Tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, som utaf Norrska Statens medel bestås.
Genom serskildta protokolls-utdrag af den 8:de nästlidne
December, hvilka den 13 i samma månad till Bevillnings-utskottet ankommit, hafva Högvördiga Preste- och Hedervärda Bonde-Stånden till Utskottet remitterat en af Kongl. Maj:t till Rikets Ständer aflåten Nådig Proposition, som, enligt dess rubrik, skulle afse befrielse lör de vid Kongl.
Maj:ts Beskickningar å utrikes ort anatällde embets- och tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, sorn af Norrska statens medel bestås, men hvilken Proposition dervid likväl icke varit följaktig, så att Utskottet kunnat af densamma taga närmare kännedom; och Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 5. och som Utskottet, sedan nämnde proposition numera blifvit till trycket befordrad och derigenom för Utskottet tillgänglig, inhemtat, att densamma icke afser, såsom i rubriken antydes, fråga om "befrielse från bevillning” för de omförmälde embets- och tjenstemännen, utan restitution till dem eller deras rättsiunehafvare af den bevillning, som från och med år 183G till och med år 1 846 blifvit för de å Minister-staten uppburna traktamenten, aflöningar och pensioner m. m. erlagd, utöfver hvad som, enligt författningarna, belöper för Svenska stats-verkets andel i samma traktamenten och aflöningar, m. m., men denna fråga icke lärer kunna hänföras till något af de ämnen, hvilka, jemnlikt 60 och 70 §§ Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordningen, utgöra föremål för handläggning af Beviltnings-utskottet, som icke heller ännu från de två öfriga Riks-stånden fått emottaga remisser å denna Nådiga Proposition; så har Utskottet ansett sig icke kunna detta ärende till pröfning upptaga, hvilket för den åtgärd, hvartill 44 § 3 mom.
Riksdags-ord ningen föranleder, härigenom vördsamt anmäles.
Bih. lill B. SI.
Brot. 1847 och 1848. 5 Sami. 1 A/d. 1 Han. 2 STOCKHOLM.
Östlind &
Berling, 184-8. Betillnings-Utskottets Memorial, iV.o 6.
\ >:o 6.
Auli. (ill Gxp Disk. den 15 Jan., kl. 3 e. m. Till Rikets Högloft.
Ständers Expeditions-utskott.
Sedan Rikets Ständer, i följd af gjord framställning, beslutat, att det betänkande, som af den utaf Kongl.
Maj:t i frågan rörande bränvinsbränningen och dess beskattning nedsatte kommitté blifvit afgifvet och till Bevillnings-utskottet öfverlemnadt, skall, med dertill hörande bilagor, bland öfrige Riksdagshandlingar till trycket befordras, sa får Bevillnings-utskottet barbos till*Expeditions-utskottet öfverlemna berörda betänkande och bilagor, med anhållan, att Utskottet behagade om den sålunda beslutade tryckningen af desamma gå i författning Stockholm den 13 Januari 184-8.
Stormäktigste, Allernådigste Konung! i Uti underdånig skrifvelse af den 26 Mars 184-5, hafva Rikets sednast församlade Ständer förmält, hurusom Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet på den ekonomiska lagstiftningens utveckling inom vårt land, funnit den vigtiga gren af denna lagstiftning, som rörer bränvinstillverkningen och dess beskattning, ehuru alltsedan äldre tider och vid hvarje återkommande Riksdag utgörande föremål för allvarsamma strider mellan olika intressen, dock just genom den omväxling i lagstiftningen, som uppkommit derigenom, att än den ena och än den andra åsigten vid omröstningarné gjort sig gällande, aldrig förmått vinna den stadga, som endast kan byggas derpå, att princip, ej enskildt intresse, förestafva!- lagen.
Således hade man än förbjudit tillverk ningen, än ytterligt frigifvit den, samt derefter lika ytterligt inskränkt densamma, hvaraf de naturliga följderna blifvit, att denna näring, sorn dock', i anseende till massan af de produkter, hvilka dervid användas, troligen vore för landets välstånd en af de vigtigaste, befunne sig på en ytterst låg ståndpunkt, till oberäknelig skada för så väl det allmänna, som den enskilde; att vårt Rik. till R.