Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som icke mera än ett år förflutit sedan, under lika beskaffad inskränk ning, artiklarne sockersyrup samt topp-, kandi- och kaksocker till införsel frigåfvos, och under denna tidrymd icke kunnat förvärfvas nog betryggande erfarenhet, för att nu åter vidtaga till större frihet och utveckling af handeln med dessa artiklar le dande förändringar, anser Utskottet sig icke böra understödja Herr Palanders omförmälda motion om upphäfvande af inskränkningarne i upplagsrätten för nyssnämnde artiklar.
Deremot, och i likhet med hvad sisth riksdags Bevillnings-utskott yttrade, i afseende å då för öfrigt föreslagna öfvergångsåtgärder, såsom att de från införselsförbud befriade artiklarne icke skulle få införas annat än till vissa uppgifna städer m. m., anser Utskottet äfven nu sådane restriktioner hvarken nödiga eller nyttiga.
Utom de förändringar i utförsels-tariffen, hvilka Utskottet här ofvan vid artikeln jern tillstyrkt, hafva vid följande i nämnde tariff förekommande artiklar rättelser ansetts vara erforderliga.
Malm, rå och osmält, i införselslariflfen eller den dervid fogade serskilda varuförleckning ej specificerad, är belagd med utförsels-förbud.
Likasom för tack- och barlastjern hade Kongl. Maj:t uti sitt vid sisth riksdag afgifna taxeförslag bibehållit utförselsförbudet för ej specificerad malm; men då va - Ilevillnings-Utskollels Betänkande, M 5. 69 rande Bevillnings-utskolt uteslöt äfven detta förbud och yttrade, i afseende å den utförselstull, som i stället borde antagas, att, ehuru Utskottet var öfvertygadt, att malm, endast till följd af den dryga transportkostnaden, svårligen kunde blifva föremål för betydligare export, Utskottet likväl, då malm utgjorde den råvara, som företrädesvis borde underkastas restriktion mot utförsel, ansåg densamma böra beläggas med utförselstull af 33% procent af värdet, för bestämmande hvaraf jemte öfriga kontroller Utskottet derjemte i tulltaxeunderrättelserne föreslog serskilda föreskrifter; och har Herr Murén i sin motion tillstyrkt antagande af hvad sålunda blifvit vid sisth riksdag utaf Bevillnings-utskottet föreslaget.
Utskottet delar den öfvertygelse om obehöfligheten af äfven delta förbud, som vid sisth riksdag af Bevillnings-utskottet uttalades, äfvensom Utskottet instämmer i den då yttrade mening om lämpligheten af en hög tullsats; men med Utskottets åsigt om vanskligheten af all värdeförtullning låter Herr Muréns omförmälda förslag icke förlika sig, utan tror Utskottet att äfven denna artikel bör förtullas efter vigt; och får Utskottet, till undanrödjande af all farhåga för äfventyrlig export, tillstyrka, att utförselstullen å malm, rå och osrnält, ej specificerad, må be stämmas till 2 B:dr 24 sk. skeppundet tackjernsvigt.
Före sisth riksdag voro sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än fem tum midtpå belagde med 3 sk. utförselstull per stycke; hvaremot gröfre sparrar fmgo tullfritt utföras.
Då emedlertid sparrar ända till 8 tums tjocklek ansågos vara af omogen skog, hvars utförsel icke borde tnedgifvas tullfrihet, beslöto Rikets Ständer, på Bevillnings-utskotlets förslag, att nämnde tullsats skulle utsträckas lill sparrar af dessa gröfre dimensioner.
Den mer och mer tilltagande förödelsen af landets skogar kan icke annat än påkalla ytterligare restriktioner mot en misshushållning, som, lockad af ögonblickets vinst, lemnar ur sigte fördelarne för den enskilde och hela landet af skogens återväxt till full mognad; och för alt motverka denna misshushållning, så vidt sådant genom tulltaxebestämmelser lämpligen kan uträttas, tillstyrker alltså Utskottet, att utförselstullen å sparrar af furu och gran under 8 turn midtpå må förhöjas från 3 till 8 sk. stycket.
I tariffen för kreditupplaget och transito-afgiften har Utskottet, utom den rättelse i rubriken, som af Utskottets taxeförslag angående artikeln canel föranledes, funnit sig endast angående artikeln hampa böra föreslå väsendtlig förändring.
Då, på sätt Utskottet vid artikeln hampa här ofvan anfört, den ohäcklade är tullfri till införsel och tullen å den häcklade blifvit nedsatt från 1 R:dr till 24 sk.
Trävaror, Sparrar.
Tariffen för kredit-upplaget och transitoafgiften. 70 Bevillnings-Ulskotlels Betänkande, JV? S. TulUa.re-un derrällel sema. 8 4. § 7. 8 9- 8 12. skeppundet, följer ock deraf att ohäcklad hampa bör från kreditupplags-tariffen uteslutas, och att transitoafgiften för den häcklade, nu bestämd till 28 sk. eller högre än hela tullafgiflen, måste betydligen nedsättas, och hemställer Utskottet, att transitoafgiften för häcklad hampa må bestämmas till 16 sk. skeppundet, samt att ifrågavarande tariff, sådan den finnes här bifogad, måtte i Öfrigt godkännas.
De §§ i underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör, hvilka Utskottet ansett böra underkastas förändring eller hvarvid Utskottet funnit sig böra till serskildt besvarande upptaga väckta motioner, äro följande: Herr Rosenblad har uti sin motion fästat uppmärksamhet vid den i 4:de § förekommande hänvisning till 16 § i Kongl, förordningen den 16
Maj 1827 angående lots- och båkinrättningen i riket, i fråga om hvad vid lastpeuningars beräkning må med lastadt eller barlastadt fartyg förstås.
I följd af denna hänvisning äro alla inhemska och med dem lika berättigade utländska fartyg, som under loppet af ett kalenderår göra flera resor emellan Sverige och utrikes ort, vid förnyädt inkommande befriade från lastpenningar, då fartygen icke innehafva gods öfver 4 läster; hvaremot innehafvandet af mera gods medför skyldighet att erlägga lastpenningar, beräknade efter fartygets hela lästetal.
Detta stadgande föranleder den orättvisa, att mindre fartyg, ehuru fullt lastade, undgå all afgift, men större fartyg deremot, ehuru gående med förlust eller ringa fraktvinst, ändock måste betala i förhållande, icke till fraktvinsten, utan till sin storlek.
För undanrödjande af denna orättvisa föreslår Utskottet, i enlighet med Herr Rosenblads motion, de förändrade bestämmelser 4 § i bilagde förslag lill tulltaxe-underrättelser innehåller. 1 följd af Utskottets förslag att grof ull må införas till alla stapelstäder, har sista mom. af 7 § ansetts böra erhålla den förändrade lydelse förslaget utvisar.
Enär Utskottet föreslagit upphäfvande af alla in- och utförselsförbud, har Utskottet ur 9 § uteslutit de deri förekommande bestämmelser angående serskilda iakttagelser i afseende å förbudet gods; och torde 9 § i bilagde förslag, sålunda rättad, godkännas.
Då den i 12 § medgifna kredit-upplagsrätt, äfvensom nederlagsrätlen, hittills utöfvat ett välgörande inflytande på handeln och annan rörelse i de stapelstäder, der Bevillnings-Utskottets Betänkande, JW 5. 71 dessa rättigheter varit förunnade, och det syntes öfverensstämma så väl med klok omtanka för industriens utveckling som rned rättvisa och billighet, alt samma förmåner utsträcktes till alla rikets stapelstäder, der tullbevakningen vore eller blefve ordnad så, att nödig kontroll mot missbruk af denna rättighet bereddes, har Herr Paul Berg uti motion inom Vällofl.
Borgareståndet föreslagit, att en sådan förändring i tull-lagstiftningen måtte vidtagas, och alt, derest oinskränkt bifall till denna framställning icke kunde lemnäs, åtminstone staden Uddevalla malte erhålla lueditoch nederlagsrätt; uti hvilken motion, så vidt den afsåg stapelstädernas rätt i allmänhet, flera af Borgareståndets ledamöter sig förenat; och har derjemte Herr C. W. Palander uti serskild motion äskat att alla rikets sjö- och stapelstäder måtte förunnas oinskränkt nederlagsrätt för alla varor, och att denna rätt specielt måtte medgifvas Carlskrona, med afseende å dess förträffliga hamn, befästning m. fl. fördelar, hvilka talade för ett sådant medgifvande, samt att, om äfven denna riksdag skulle, emot rättvisa och billighet, underkänna motionärens framställning, alia släder eller åtminstone Carlskrona mätte få nederlagsrätt för alla till införsel lofgifne varor, under förbehåll att hvarje stad, som ville begagna sig af dylik fördel, tillförbundes att, på egen bekostnad, anskaffa och underhålla tjenligt magasin för nederlagsgodsets behöriga förvarande, och för öfrigt iakttoge de vilkor, som för nederlagsrättens begagnande finnas i förfatlningarne föreskrifna.
Deremot hafva andra ledamöter af Borgareståndet yttrat betänkligheter i afseende å oinskränkt medgifvande af ifrågavarande förmåner, hvilka ansågos försvaga kontrollen öfver tulluppbörden och befarades, derest rättigheten att införa utländska varor utvidgades, förvandla nederlagsmagasinen till salubodar för ulländnipgens produkter; äfvensom det anmärkts, alt frågor af förevarande beskaffenhet bäst reglerades af Kongl. Majit, efter pröfning af serskilda ansökningar.
De till handelns underlättande i kreditupplags- och nederlagsrätten medgifna undantag från allmänt stadgade grunder för varors tullbehandling torde svårligen någonsin kunna öfvergå från undantag till regel och sålunda medgifvas äfven rikets obetydligaste sjö- och stapelstäder, enär tillbörligt handhafvande af dessa exceptionella föreskrifter kräfver tullbevakningens organiserande på ett sätt, som, utsträckt till alla dessa städer, otvifvelaktigl skulle medföra kostnader, öfverstigande, åtminstone för vissa platser, de fördelar, som både orten och det allmänna deraf kunde tillskyndas.
Då Utskottet således anser sig icke kunna tillstyrka bifall till den allmänna förändring omförmälda motioner afse, och det för så väl Utskottet som Rikets Ständer blefve vanskligt alt, äfven om närmare utredning af behofvet för en eller annan stad af dessa förmåner åtföljde derom väckta motioner, hvilket dock nu icke är fallet, i dylikt hänseende, utan vederbörande embetsrnyndigheters hörande, ingå i 72 Éevillnings-Utshotlets Betänkande, JVl 8. speciel pröfning, men en sådan pröfning deremot lämpligast lärer, på satt hittills ock egt rum, företagas af Kongl.
Maj:t, uppå serskilda underdåniga ansökningar från de stapelstäder, som åstunda ifrågavarande förmåner, hemställer Utskottet, att omförmälda motioner icke må från Rikets Ständers sida till någon åtgärd föranleda.
Stadan Landskrona, som i nyss antydda ordning sedan sista riksdagen undfått kredit—n pplagsrätt, bör följaktligen intagas i 12 §:s förteckning öTver de städer, som åtnjuta denna rättighet.
Som värdeförtullning numera icke eger runi för någon af de varor, hvilka äro till kredit-upplag berättigade, torde 4 mom. af 12 §, såsom saknande tillämplighet, böra utgå. g 13.
Med afseende å värdeförtullningens förkastlighet anser Utskottet den i 15 § 2 mom. till 5 procent af värdet rnedgifna nedsättning i tullen å redskap, machinerier och verktyg m. in., på sätt Herr Rosenblad alternativt föreslagit, böra bestämmas lill
Vs af den i taxan å dylika artiklar bestämda tull.
Då Utskottet deremot i 5 mom. af samma § bibehållit värdeförtullningsgrunden, bör Utskottet erinra, att denna skenbara inkonseqvens står i sammanhang med sjelfva tullsatserna ä ej specificerade slöjdevaror, hvilka, såsom sådane, icke kunna i vissa fall annorlunda än efter värde förtullas.
Nyssnämnde 3 mom. af ifrågavarande § tillåter egare af fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid svenskt skeppsvarf nybyggas, att, sedan fartyget kornmit i fuflfärdigt skick och sådant inför General-tullstyrelsen blifvit styrkt, återbekomma 50 procent af de tullumgälder, som blifvit erlagde för utifrån bemtade, till fartygets tackling och utredning använda skeppsförnödenheter; hvarjemte 4 mom. af samma <§ medgifver fullkomlig trall restitution för dylika skeppsförnödenheter, använda å härstädes för utländsk mans räkning byggda fartyg, med afdrag allenast af ett nederlags-rekognitionsafgiften motsvarande belopp.
Emot denna sednare till utländnings förmån rnedgifna högre och nästan oinskränkta lullrestilution hafva Herrar Murén och C. G. Gustafsson samt Riksdagsfullmäktigen Christen Andersson, de bägge sistnämnde uti serskilda motioner framställt anmärkningar, under yrkande alt 4 mom. måtte ur 13 § uteslutas; hvaremot Herrar Rosenblad och Wccrn föreslagit, att samma förmån nämnde mom. medgifver utländning äfven måtte, tillika med restitution af erlagde afgifter till handels- och sjö— fartsfonden, tillkomma en hvar, som härstädes bygger fartyg.
Vid Bevillnings-Ulshottels Betänkande, JVs 5. 73
Vid sistlidne riksdag, då lika beskaffade framställningar vid ifrågavarande stad-r gande gjordes, yttrade Bevillnings-utskottet, alt, då den till förmån för utländningar medgifna större lindring innebar orättvisa emot inhemska skeppsrpderierna och för skeppsvarfvet som egde full sysselsättning, icke var behöflig, ansågs stadgandet böra upphäfvas.
Dessa åsigter delar Utskottet äfven nu; hvadan och då Utskottet anser någon betydligare tullrestitution, än den i 3 mom. medgifna, tillika med de för tågvirke och segelduk här ofvan föreslagna tullnedsältningar, icke, utan alltför menlig inverkan på de flera inhemska handteringar, hvilka sysselsatta sig med tillverkning af skeppsförnödeubeter, kunna eller böra beviljas, Utskottet hemställer, att, med bibehållande af 3 mom. i 13 § oförändradt, 4 mom. af samma § må utgå.
Deremot och enär fartyg, hvilka för eget behof å utrikes ort blifvit försedde med skeppsinventarier, icke synas böra för desamma belastas med tull, så länge inventarierna förblifva i fartygets bruk, och en sådan åsigt, ehuru icke någonstädes i tull-lagstiftningen uttryckt, likväl redan i tillämpningen allmänneligen gjort sig gällande, har Utskottet, i enlighet med Herrar Rosenblads och Wasrns derom väckta motioner, funnit sig böra föreslå det serskilda stadgande härom, som i 4:de mom.
13 § af bilagde förslag förekommer.
Nyssbemälde motionärer hafva jemväl tillstyrkt, att berörde stadgande borde medgifva tullfrihet äfven för inventarier, utförda från Svenskt nederlag och sedermera af fartyg, hvarmed utförseln skett, tagna i bruk; men då ett sådant medgifvande innebure upphäfvandet af snart sagdt all tull å utländska skeppsinventarier, har Utskottet ansett sig icke kunna understödja hvad motionärerna i sådant hänseende föreslagit.
Jemlikt Kongl, kungörelsen den 18 Juli näsll. år, har den i 13 § tulltaxe- § underrättelserna medgifna tullrestitution för segelduk af hampa och lin, samt för packväf af hampa nu mera upphört; och som Utskottet för lin, äfven tiil andra behof än segeldukstillverkning, föreslagit nedsättning i nu gällande införselstull, lärer motsvarande nedsättning i tullrestilutionen för packväf af detta ämne böra föreskrifvas; tillstyrkande Utskottet att tullrestitutionen för 1 stycke packväf af lin till 30 alnars längd må bestämmas till 18 sk. samt att 13 § i öfrigt må med de af nämnde förhållanden påkallade rättelser i redaktionen, Som bilagdq förslag utvisar, varda godkänd.
Sl. Pro t. 1830 & 1831. 3 Sami., 1 Afd., 3 Häfl. 10 74 lie vUlnings-Ut skottets Betänkande, M 3. <§ 17.
De i 17 § vidtagne förändringar stå i oskiljaktigt sammanhang med Utskottets förslag om införselsförbudens upphäfvande; och torde alltså godkännas.
$ 18.
Då Utskottet föreslagit tullfri införsel af ved, alla slag, har föreskriften i 18 § om tullfrihet för ved, såsom skeppsbehof, blifvit utesluten. § VI.
Frågan om förändradt sätt för de i 19 ^ omförmälda föringsmedlens utgående och användande till pensionsinrattning för Svenska sjöfolket, hvarom Rikets Ständer vid sist!, riksdag till Kongl. Maj:t afläto underdånig skrifvelse, är ännu på Kongl.- Ma j:ts nådiga pröfning beroende; och torde alltså 19 § höra i taxfr-underrättelserna tilis vidare qvarstå; hvarföre Utskottet nu icke tillstyrker annan förändring, än att, till undanrödjande af den tvekan, sorn, enligt Kerr Rosenblads motion, må hafva egt rum, huruvida och lill hvad belopp besättning å fartyg, kommande från aflägsnare orter än Medelhafvet och Levanten, är till föring berättigad, efter ordet »Levanten» må tilläggas: och andra aflägsnare orter S 22.
Vid sistlidne riksdag antogo Rikets Ständer Kongl. Maj:ts förslag om tolagens utgående till viss procent af tullsatserna, i stället för tullvärdet, hvilket sistnämnde, sådant det i 1843 års taxa finnes bestämdt, skulle, till dess den beslutade förändringen hunne bringas till utförande, tjena till grund för tolagsberäkningen.
Den förändrade tolagsberäkningen är likväl ännu icke genomförd; och emellertid blefvo redan vid sista riksdagen liera artiklar, som dittills förtullats efter värde, underkastade annat förlullningssätt. hvarigenom behofvet af bestämda tullvärden för beräknande af tolag å samma artiklar uppkom, utan att Rikets Ständer, som ur taxan uteslöto tullvärdeskolumnen, om nämnde artiklars tullvärden fattat något beslut.
Följden häraf blef, att General-tullstyrelsen, på Kongl. Maj:ts befallning, genom cirkulär ilen 17 Januari 1849 bestämde dessa tullvärden.
— Utan att nu vilja ifrågasätta riktigheten af samma värden, anser Utskottet likväl, att bestämmandet deraf, såsom inverkande på tolagen, med flera allmänna afgifter, tillkommer Rikets Ständer, och att således ej allenast de artiklar, hvarå General-tullstyrelsen, på sätt nämndt är, stadgat tulivärden, utan äfven de än flera, som, i händelse Utskottets taxeförslag bifalles, måste för tolagsberäkningen tills vidare tulivärden åsättas, böra i detta hänseende underställas Rikets Ständers pröfning och sedermera i serskild förteckning, såsom supplement till 1845 års tulltaxevärden, biläggas den blifvande taxan.
Emellertid torde
Utskottet lämpligen böra afvakta Rikets Ständers beslut öfver lulltaxeförslaget, innan Utskottet företager sig upprättandet af nämnde förteckning; och får nu, under förutsättning att en sådan kommer att uppgöras, föreslå det tillägg i 22 § 1 mom. bilagde förslag innehåller. Bevitinings-Ulskotlets Betänkande, JV?
S. 75 Hvarjemte Utskottet, då all förhydningsmetall synes böra njuta enahanda lindring i tolagsafgifter, hemställer, att i 3 mom. af nämnde § näst efter orden »beck och spik af koppar», må införas orden: eller annan metall.
Denna har Utskottet bibehållit oförändrad, likväl under förutsättning att det § 23- må tillåtas Utskottet att, vid slutliga behandlingen af Herrar Arosenii och Lagergrens ofvanoinförmälde motioner, angående tullen å socker, få i § föreslå de förändringar, som må finnas af omständigheterna påkallade.
Angående upphörandet med 1853 års början af de i 24 § medgifna tull- g 2! lindringar har Utskottet här ofvan sig yttrat.
Det i 26 § gjorda tillägg om serskild förteckning öfver vissa artiklars tull värden är vid 22 §, i fråga om tolagen, redan motiveradt och torde, på grund af hvad sålunda är anfördt, godkännas.
Slutligen får Utskottet anmäla, att ett af Herr Rosenblad, i sammanhang med § 20 frågan om tulltaxe-underrättelserna, väckt förslag angående inrättande af transitupplag skall blifva i serskildt utlåtande behandladt.
Reservationer: l:o af Herr Grefve Gyldenstolpe, A. G. »Emot Utskottets beslut i nedanstående punkter får jag mig reservera, nemligen: l:o.
I afseende på upphörandet af värde-förtullning.
Utskottets grundsats, ätt i möjligaste mån afskaffa varors förtullning efter värdet, godkänner jag, men jag fruktar, att Utskottet vid tillämpningen deraf, i brist på fullständig sakkännedom, föreslagit de nya lullsatserna så låga, att ändamålet förfelas.
Afsigten med förändringen mäste nemligen vara att förekomma, det icke tullen genom oriktigt angifningsvärde må kunna utgå lill lägre belopp, än hvartill den genom procentberäkningen är bestämd.
Således att icke en vara, som skall draga en tull af 20 procent af värdet, må, derigenom att varans värde uppgifves till hälften af det verkliga, inkomma mot 10 i stället för 20 procents tull.
Men om nu, dä tullen skall utgå efter vigt, tullsatsen sättes så låg, att den blott utgör 10 procent af denna varuvigts värde, så blir ju följden, att det förra missbruket blir godkändt till lagligt bruk och nyttjande.
Sålunda har Utskottet, utan att dertill ega några beräkningsgrunder, endast på Herrar Rosenblads och Karströms föranledning föreslagit t. ex., att portföljer af läder, hvaraf, enligt hvad jag har mig bekant, ett skålp. 76 Bevillnings-Utskottets Betänkande, M o. skall oförtulladt vara värdt ända till 15 R:dr b:ko, skola draga en tilli af 24 sk. b:ko per skålp.
Den föreslagna tullen utgör alltså 3 V3 procent af varans värde, då den nu gällande är bestämd lill 25 procent af värdet.
Likaså bar Utskottet för fanérskifvor af mahogny, som nu erlägga tull efter 20 procent af värdet, förändrat densamma till 4 sk. 8 rst. per skålp., hvilket, då 1 skålp. sådant fanér lärer hafva ett medelvärde af minst 1 R:dr, kommer att nedsätta tullafgiften till icke fullt 10 procent af varuvärdet.
Jag anser mig derföre, till skyddande af de fabrikationer, som genom godkännande af Utskottets förslag kunde blifva styfmoderligt behandlade, böra vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte bibehålla nu varande taxas stadganden för alla de artiklar, å hvilka Utskottet föreslagit utbyte af värdeförtuli ningen emot vigt-förtullning, men att Rikets Ständer, erkännande fördelarne af ett sådant utbyte, ville i underdånighet hos Kongl. Majit anhålla, att General-tullstyrelsen måtte varda anbefalld att till nästkommande riksdags Bevillnings—utskott aflemna, så noggrannt sig göra låter, uppgift på värdet per skålpund af alla de artiklar, för hvilka förlullningen nu är bestämd i procent af varans värde. 2:o. Kaffe.
Majit bar föreslagit, att efter tull—lindringarnes upphörande eller från 1853 års början tullen å kaffe må utgå med 5 sk. per skålp., men Utskottet hemställer, att den må blifva endast 2 sk. 8 rst.
Då medelbeloppet af 1847, 48 och 49 årens import af kaffe utgör 8,164,997 skålp. (hvilket ändock något understiger 1849 års import) så utgör hvarje runstyckes tillökning i tullen per skålp. en årlig ökad tullintrad af 14,175 Ridr 16 sk» 5 rst., och således skulle ett godkännande af Kongl.
Majits förslag åstadkomma en tillökning i den årliga statsin komsten af 56,701 R:dr 17 sk. 8 rst. utan känbar tunga för den kaffeälskande allmänheten, enär konsumenten derigenom komme att erlägga endast en ökad afgift af högst 1 runstycke för 10 koppar kaffe, och likvisst erlägga blott en obetydlig afgift för denna dryck jemförelsevis med konsumenten i det fria England, der tullen å kaffe utgör något mer än 9 sk., och i det mindre fria Ryssland, der samma afgift utgör icke fullt 9 sk. sv, biko per svenskt skålp.
Genom antagande af Kongl. Majits förslag, som jag vördsamt tillstyrker, skulle alltså Rikets Ständer bereda sig en tillgång, öfverflödigt tillräcklig att dermed, »utan de skattdragandes betungande och med godt samvete», kunna betäcka de af Stats-utskottet vid innevarande riksdag föreslagna tillökningar på lista hufvudtiteln. 5: o. Garn, bomulls-.
Före sistlidne riksdag utgjorde tullen å det bomullsgarn, som i Sverige allmänt Bevillnings-Ulskoltets Betänkande, J)° 3. tillverkades, 6 sk, per skalp.
Denna lull blef dä nedsatt till 5 sk., hvarigenom spinnaren beröfvades 162/s procent af det skydd, hans näring hittills åtnjutit.
Alt nu, genom nedsättning af 1 sk., ytterligare med 20 procent minska det skydd, denna näring för närvarande åtnjuter, anser jag i högsta målto orättvist, enär det visat sig, att den finare garnspånaden under nu egande skydd betydligen ökat sig, hvilket säkerligen upphör, om skyddet förminskas.
För den inhemska konsumtionen, vare sig till fabriker eller husllit, är denna nedsättning så ringa, att den icke utgör mer än 1 rst. för hvarje aln bomullstyg, men deremot minskar statsinkomsten med minst 25,000 R:dr årligen, enär importen af bomullsgarn, som föregående åren varit ännu högre, uppgick år 1849 till 1,201,176 skålpund. 4:o.
Hudar och Skinn: oberedda, torra.
Importen häraf, sorn under de sednare åren varit i ständigt stigande, utgjorde är 1849 3,156,473 skalp.
En tillökning af 2 rst. i tull per skalp, häraf skulle alltså öka statens inkomst med 10,959 R:dr 46 sk. 10 rst., utan kännbar tillökning för konsumenten, hvars fotbeklädnad väger högst 4 skalp., men med beredande af ökadt skydd för svenska boskapsskötseln.
Jag får derföre vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att, med underkännande af Utskottets lägre tullsats, besluta, att, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, tullen på denna artikel skall, äfven efter 1853 års början, utgöra 2 sk. per skålp. 5:o.
Borttagande af förbudet mot utförsel af Tack- och Ballast-jern, Kanoner, oborrade, och Hällar.