Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa äro de befästningar till lands, som Chefen för Ingenieur-Corpsen ansett sig böra i underdånighet föreslå.
För försvaret till sjös förekommer i första rummet:
Försvaret af Carlslcronas inre redd.
Af detta försvar finnes redan utfördt Kungsholms fästning, Tornet på Godnatt, äfvensom Tornet på Kurrholmen medhinnes i år till så stor del, att detsamma med nästa år kan blifva fullkomligt färdigt.
Uti underdånigt memorial af den 25 sistlidne Juni hade Chefen för In genieur-Corpsen framställt de grunder, i enlighet med hvilka han ansett detta torn endast böra uppföras till en vånings höjd, hvarigenom dessutom en besparing borde uppkomma af omkring 22,000 R:dr R:mt.
Sedan Kongl. Maj:t uti Nådigt bref af den 9 Juli detta år härtill lemnat Nådigt bifall, fortgår nu tornbyggnaden i enlighet med denna förändring, uppgående det nya kostnadsförslaget till 218,144 R:dr 86 öre och utvisande en kontant besparing af 22,005 R:dr 1 4 öre.
Det har varit meningen att till inre reddens försvar vid Carlskrona omgifva etablissementet med en kedja af 6 stycken sådana torn, men, sedan man börjat konstruera artilleripieser med flera gånger större skottvidd än tillförene, jemte en ökad träffsäkerhet, torde numera tornet å Godnatt och det å Kurrholmen anses kunna uppfylla det med denna tornbefästning åsyftade ändamål och ingenting vidare i befästningsväg vara af nöden för inre reddens försvar.
Deremot framstår med desto större nödvändighet behofvet af en befästning för försvaret af vestra inloppet emellan öarna Hästholmen och Almö, heldst detta inlopp är tillgängligt 62 Bil.
JV3 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. Jtl 1, om Statsverket 1862. för 1 8 fots djupgående fartyg.
En sådan befästning har också alltid ingått uti den allmänna försvarsplanen för Carlskrona mot sjösidan, ehuru för en tid åsidosatt för det inre reddförsvaret.
Det projekt till befästning på denna punkt, söm blifvit i underdånighet bifogadt, vore uppgjordt med hänseende till de förändringar, som artilleri- och sjövapnet sednast undergått, och att kunna motstå dess verkningar.
Men, såsom här redan förut vore yttradt, måste sådant försvar hufvudsakligen grundas på en stängningslinie i sjelfva inloppet, till underlättande hvaraf en inskränkning af detsamma föreslås medelst delvis anlagda försänkningar, på sätt uppgjord ritning utvisar.
De häröfver upprättade kostnadsförslag utvisa för fästningsanläggningen å Hästholmen en summa af 300,000: samt för försäkringar uti sundet 73,350: R:dr R:rat 373,350: hvilken summa Chefen för Ingeniör-corpsen i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes begära hos Rikets Ständer att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 med 124,450
Af samma skäl, som här nyss blifvit nämndt, måste för försvaret af stora inloppet, vid tillfälle af krig, äfvenledes en stängningslinea utläggas emellan fästningen Kungsholmen och Drottningskär.
Då emedlertid detta inlopp har en bredd af öfver 4000 fot och en stängningslinie af denna utsträckning skulle vara ytterst svår och kostsam att tillvägabringa, mäste detta afstånd med permanenta försänkningar inskränkas, så att detsamma minskas till åtminstone 1000 fot.
Enligt derför uppgjordt kostnadsförslag skulle en sådan stenförsänkning uppgå till en kosfnad af 545,985 R:dr, uti hvilken beräkning
Jettéens bas är antagen till 3 gånger höjden.
I tidernas längd bildar sig sannolikt denna docering så, att basen blir 5 gånger höjden, i hvilket fall Jettéen efter hand måste påfyllas.
Ehuru det är af största vigt att denna försänkning så fort som möjligt kommer till stånd, torde dock ofvannämnda summa hos Rikets Ständer begäras under 5 års tid att utgå med 109,197 R:dr årligen, således för nästa statsreglerings-period under åren 1864, 1865 och 1866 med sammanlagdt R:dr 327,591.
Så väl ritningar som förslag öfver denna försänkning öfverlemnades.
Försvaret af inloppet till Södertelje kanal vid Brandalssund.
Efter befästningarnas utförande vid Waxholm är detta vigtiga hufvudinlopp, som direkte leder in till hufvudstaden, visserligen i försvarsskick och blir det fullständigt, sedan den här föreslagna befästningen vid Oxdjupet äfvenledes blifvit fullbordad.
Men det gifves äfven en annan segelled af den farliga beskaffenhet att göra ofvannämnda försvarsmedel nära nog fruktlösa, om den icke likaledes genom befästningar försäkras emot ett fiendtligt angrepp, nemligen den farled, som Bil. Jt? 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. .t" 1, om Statsverket 1862. 63 från skärgården genom Södertelje kanal leder in till sjön Mälaren.
Skulle det lyckas en fiendtlig flotta att här intränga, så vore med detsamma alla befästningar så till lands som sjös till hufvudstadens säkerhet med ens turnerade.
Majit år '1856 nådigst tillförordnade Komité för Stockholms och MäJaredalens befästande fästade derföre den yttersta vigt vid dessa för hufvudstaden hotande omständigheter, hvarföre ock uti den af denna Komité föreslagna plan det ingick att medelst befästningen vid Brandalsund, der segelleden sammandrager sig till ett ganska trångt sund, sätta densamma i säkerhet.
De sednast inträffade förändrade förhållanden inom krigskonsfén hafva emedlertid äfven haft till följd en omarbetning af det af Komitén uppgifna befästningsprojekt, på sätt närmare utvisas af uppgjord ritning och kostnads-förslag, hvilka Chefen för Ingenieur-corpsen således i underdånighet föreslagit måtte af Kongl. Majit gillas, hvarigenom det vigtiga ändamål vinnes, att hafva tryggat hufvudstaden mot hvarje anfall från sjösidan, enär dessa befästningar äfo äfven så konstruerade, att de kunna uthärda ett anfall från landsidan.
Kostnaden derför uppgår till en sammanlagd summa af 1,081,500 Ridr Rimt.
Då emedlertid ett dylikt arbete behöfver i dess första begynnelse väl förberedas, under hvilken tid endast jemförelsevis en mindre summa kan användas, har Chefen för Ingenieur-Corpsen i underdånighet föreslagit, att härtill för instundande Statsreglerings-period skulle hos Rikets Ständer endast äskas 510,000 Ridr, att utgå med 170,000 Ridr årligen under åren 1864, 1865 och 4866.
För befästningen af Stäke är redan år 1859 uti underdånig skrifvelse af den 11 Augusti ett generelt kostnadsförslag inlemnadt öfver de derför beräknade kostnader, dock under förutsättning, att sundet icke komme att upprensas till större djup än 10 å 12 fot, således med uteslutande af större krigsfartyg.
Uti denna frågas närvarande skick hade Chefen för Ingenieur-corpsen dervid för närvarande icke något att tillägga.
Han anhåller endast få i underdånighet til— lägga, att, öm upprensning af denna farled kommer att ega rum, blir ett försvar deraf medelst befästningar vid Stäket, alldeles oundgängligt, enär i aunat fall försvaret vid Waxholm skulle blifva turneradt.
Under de 43 år, som Rikets fästningsbyggnader fortgått för utförandet af det försvarssystem, som för Riket då blef gilladt och antaget, grundadt på Carlsborgs fästning såsom basis derför, uppgår de härtill anslagna medel till följande belopp! till Carlsborgs fästning med 1861 års slut 3,501,335 » Carlskrona med Kungsholmen 1,907,535 » Waxholm med Rindön 1,679,1 51 » ,Carlstén 1,18 0,6 00 » .Enholmen 281,425 » Stockholms befästande 200,000 Rtdr 8,750,046: 04 Bil.
Prop. JY1 1, om Statsverket 1862.
Denna summa, fördelad på 43 år, gör något öfver 200,000 R:dr Kunt, som öfver hufvud till Rikets fästningsbyggnader varit årligen anslagna.
Summans obetydlighet och tidens längd, hvarunder den utgått, är den bästa vederläggning mot hvarje framställning, att denna del af vårt försvarsverk i någon mån varit för landet tryckande, ehuru dermed Rikets sjöbefästningar till sin hufvudsakligaste del blifvit fullbordade och nära hälften af Carlsborgs fästningsbyggnad fulländad.
I anledning af denna Chefens för Ingenieur-corpsen utförliga framställning i ämnet, får jag i underdånighet anföra: att ett skyndsammare utförande af Carlsborgs sedan lång tid tillbaka påbörjade fästningsbyggnad vore önskligt, derest statens tillgångar sådant medgåfve; att vigten af Stockholms befästande, i öfverensstämmelse med den af Eders Kongl.
Maj:t fastställda plan, blifvit så mångsidigt framhållen och bevisad, att för mig icke återstår att något derför mer bindande tillägga: börande jag dock härvid erinra, att det framför infarten till Skanstull påbörjade verk har räknats som ett bland de vigtigaste i denna befästningsplan, såsom å denna sida om staden skyddande den enda af vatten icke afbrutna väg, som sammanbinder södra förstaden med landskapet söder om hufvudstaden, jemte det att det afstänger en staden dominerande höjd; att, till kompletterande af försvaret för inloppet till Stockholm och för att förebygga faran af Waxholms fästnings kringgående, den af Chefen för Ingenieurcorpsen föreslagna befästning på Rindön för försvaret af Oxdjupet vore af stor vigt; att de ytterligare befästningsarbeten, hvilka Chefen för Ingenieur-corpsen uppgifvit såsom nödvändiga för Carlskronas yttre redd, hvilken efter sjöartilleriets ökade skottvidd bör företrädesvis försvaras för att betrygga flottans i Carlskrona befintliga dyrbara anläggningar och förråd, skulle, fullbordade, vid ett fredsbrott lemna en säkerhet för detta etablissement, som nu till stor del saknas; och att stor uppmärksamhet måste fästas vid inloppet till Mälaren genom Södertelje kanal och å nödvändigheten af att betrygga oss emot en fiendes försök att på denna väg intränga i midten af vårt land; men, äfven med fara att, om fredsbrott skulle inträffa, kostnaderna för ernående af ett fast försvar kunna blifva alltför kännbara, mäste jag nu, i anseende till andra anspråk på tillgängliga medel, inskränka mitt underdåniga yrkande på anslag för Rikets fästningsbyggnader till följande, nemligen: till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad, ett anslag, lika med det som för innevarande statsregleringsperiod är beviljadt, eller R:dr 300,000 att utgå med V3:del årligen, eller 100,000 R:dr under hvartdera af åren 4864, 4 865 och 4 866; samt till befästningsarbeten på Hästholmen vid Carlskrona, hvilka äro beräknade till Bil.
65 till en kostnad af 300,000 R:dr, men med antagande att utförandet deraf kan ske på 6 i stället för 3 år, ett anslag af \ 50,000lR:dr, att med V3:del eller 50,000
R:dr årligen utgå under hvartdera af nyssnämnda år.
. Enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga beslut den 9 Juli innevarande år, skall, såsom Chefen för Ingenieur-Corpsen jemväl anfört, en förändring af det under byggnad varande tornet å Kurrhoimen vid Carlskrona vidtagas, som påräknas medföra en besparing, å de derför anvisade medel, af 22,003 Rdr 14 öre, hvilken efter arbetets slut, och derest den blifvande verkliga kostnaden kommer att motsvara kostnads-beräkningen, blifver tillgäuglig för annan disposition.
Hvad slutligen angår de befästningar, som kunna blifva nödiga vid Baggens Stäket, i anledning af fråga om öppnande derstädes af en segelled till Stockholm, torde sådant, i sammanhang med hufvudfrågan eller den om segelledens upprensning, få komma under Eders Kongl.
Maj:t Nådiga pröfning. 5:o Topografiska Corpsen.
Chefen för Topografiska Corpsen har, sedan Rikets Ständer vid förra Riks- Aflöning &i . . •
Ökad arbets dagen, i stället för det begärda ordinarie anslaget, för innevarande Statsreglerings- personal. period anvisat ett belopp af 3,200 Rdr årligen, såsom extra anslag, att användas till aflöning åt den ökade arbetspersonal, sora erfordras för det militära karteverkets skyndsamma utförande, i underdånighet anmält behofvet af detta anslags fortfarande, alldenstund Corpsens egen personal vore ringa, samt Armdens officerare, i anseende till det nuvarande större behofvet af deras tjenstgöring vid vapenöfningarne och de större fördelar, som i anställning vid andra arbeten funnes för dem att vinna, icke alltid kunde nu som förr påräknas.
— För detta behofs fyllande erfordrades således ett extra anslag af 9,600 Rdr under nästa statsregleringsperiod, alt med 3,200 Rdr årligen utgå för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866.
Anslaget till fortsättande af Topografiska Corpsens arbeten samt till karte-gra- Arbelsanslag. veringen blef af Rikets Ständer vid förra Riksdagen bestämdt till 50,000 Rdr åi ligen under åren 1861, 1862 och 1863, i ändamål att kunna påskynda utgifvan det af Corpsens karta öfver Sverige.
— Detta ändamål har, enligt hvad Corpsens Chef nu tillkännagifvit, med den framgång vunnits, att sedan Rikets Ständers senaste sammanträde icke mindre än fjorton blad af denna karta blifvit utgifna i skalan -i55l555:del, innefattande en yta af 540 qvadrat-mil.
— För att kunna fortsätta det i så många hänseenden nyttiga arbetet, hvars vigt ej torde behöfva ådagaläggas, har Corps-Chefen ansett nödigt, det enahanda anslag fortfarande komme att utgå, hvadan han föreslagit, det 150,000 Rdr måtte anvisas för ifrågavarande ändamål, att under åren 1864, 1865 och 1866 årligen utbetalas med 50,000 Rdr.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt och hemställdt, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer äska:
1 Sami. 1 Åfd. 4 Häft. 9 66 Bil.
Arméen» Pensio nering. till aflöning ät den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära karteverkets skyndsamma utförande, 3,200 Rdr årligen under nästa statsregleringsperiod, eller tillhopa Rdr 9,600; och till lortsättande af Corpsens arbeten samt till kartgraveringen, 30,000 Rdr ärligen under samma tid, eller tillhopa » 130,000. 4:o Arméens pensionering.
Rörande de af Rikets Ständer beviljade anslag, dels för upprätthållande af Arméens Pensions-kassas egen pensionering och dels till fyllnadspensioner, enligt Kongl. Brefvet den 9 Februari 1838, har Direktionen öfver Arméens Pensionskassa, uti underdånig skrifvelse den 23 sistlidne Juli, framställt förhållandet under de tre sista år, för hvilka räkenskaperna kunnat afslutas, nemligen för åren 1838, 1859 och 1860, i afseende å anslaget lill Pensionskassan, samt för åren 1859, 1860 och 1861 i afseende å de till fyllnadspensioner anslagna statsmedel. p?
Af det för pensioneringens upprätthållande beviljade anslag, hvilket, efter afdrag af det deruti ingående, Pensionskassan tillkommande förhöjda vederlag för de till Statsverket indragna ruslhållsafgifterna, för hvarje af ofvannämnda tre år 1858 —1860 utgjort 76,680 Rdr, hade, enligt hvad
Direktionen på grund af afslutade räkenskaper medde at, åtgått: år 1858 Rdr 50,565: 14: » 1859 » 61,205: 43. > 1860 » 75,130: 72. utgörande alltså do till Riksgälds-Kontoret återlevererade öfverskottcn: för år 1858 Rdr 26,114: 86.
» 1859 » 15,474: 57. » 1860 » 1,559: 28.
Att dessa öfverskott under de två första åren varit så betydliga, härledde sig deraf, att under tiden före år 1858, då den högre pensioneringen from på året började, pensionsutgiften betydligt minskats, enär, under inväntan af den ifrågakomna pensionsförhöjningen, antalet af afskedssökande var ringa; hvaremot detsamma blef så mycket större från och med sednare hälften af år 1858 och derpå följande år.
Som pensionskassans inkomster från Arméen för år 1861 ännu icke blifvit redovisade, och 1861 års räkenskap således icke kunnat afslutas, vore förhållandet emellan inkomster och utgifter för nämnda år ännu icke kandi; men då under den sednare tiden afgång och tillkomst bland pensionärerna i det närmaste motsvarat hvarandra, antoges af Direktionen, att utöfver nu beviljade anslagssumman icke någon betydligare brist bör kunna uppkomma: hvadan
Direktionen i underdånighet hem - « Bil.
Prop. N:o 1, örn Statsverket 1862. 67 ställt, det Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer föreslå, alt ifrågavarande anslag måtte få utgå till oförändradt belopp, på sätt hitintills egt rum.
Hvad derefter beträffade det till fyllnadspensioner för åren 1859 och 1860 med 150,000 Rdr årligen och från och med år 1861 med 100,000 Rdr om året anvisade anslag, så hade utgiftssumman utgjort: år 1859 .
. Rdr 43,864: 94.
» 1860 » 66,205: 17. »1861 » 83,307: 59; och hade pensionssumman vid slutet af 1862 års andra qvartal stigit till 110,045 Rdr.
Till följd häraf, och med antagande af ungefär enahanda tillökning under de följande tre åren, som under de här ofvan omförmälda, har Direktionen i underdånighet hemställt, alt anslagssumman måtte höjas till det belopp, hvartill den vid 1856—1858 års Riksdag bestämdes, eller till 150,000 Rdr, att utgå från och med år 1863: kommande
Direktionen efter innevarande års utgång i tillfälle att uppgifva den brist, som för året kan uppslå, för alt, i enlighet med Rikets Ständers medgifvande, till ersättning anmälas.
Direktionen äfven anhållit, det Kongl.
Maj:t läcktes, i likhet med hvad vid förra Riksdagen egde rum, föreslå, alt sislberörda anslag, af hvilket, jemlikt Rikets Ständers beslut vid senaste Riksdag, hälften utbetalas vid perisionsutdelningen i April månad, jemväl måtte till halfårs-utbetalningen i Oktober månad komma
Direktionen tillhanda efter reqvisition af behöfliga beloppet, enär de olägenheter, som uppkomma deraT, att de till denna sednare utbetalning afsedda medel utbekommas först efter räkenskapens afslutande påföljande året, numera ytterligare ökats derigenom att denna utbetalning, som inträffar samtidigt med pensionskassans egen betydliga pensionsutdelning, uppgått till ett större, ytterligare med hvarje år stigande belopp; hvaremot det för statsverket syntes böra vara af mindre vigt, om utbetalningen verkställes några månader förr eller sednare, helst någon reqvisition af medel för första balfiftsutbetalningen icke kommer i fråga förr än föregående årets utgift blifvit inför Fullmäktige i Riksgäldskontoret med afslutade räkenskaper behörigen redovisad.
I anledning af denna
Direktionens framställning torde först böra i underdånighet erinras, hurusom Rikets Ständer, vid behandling af enahanda anslagsfrågor vid förra Riksdagen, fastat uppmärksamhet å det redan förut anmärkta förhållande, att pensionsväsendet för Arméen, sådant det för närvarande befinnes, är förenadt med väsendtliga olägenheter, som dels göra förvaltningen mera invecklad, än nödigt är, och föranleda lill ökade kostnader, dels ock motverka det för Staten vigtiga ändamål, som med denna pensionering hufvudsakligen åsyftas.
— Rikets Ständer ansågo flera anförda omständigheter tillräckligt ådagalägga olämpligheten af pensionsväsen - 68 Bil. M 3 lill Kongl.
Prop. JVs 1, örn Statsverket 1862. dets nuvarande inrättning samt behofvet af en annorlunda beskaffad organisation, äfvensom föranleda till den slutsats, att Arméens pensionsväsende icke kan blifva ändamålsenligt ordnadt, med mindre än att hela pensionsväsendet öfverlemnas åt Staten, som sålunda borde öfvertaga Arméens pensionskassa, men deremot ock ensam besörja pensioneringen.
För verkställandet på en gång af en så omfattande reglering af pensionsväsendet, att den i allo tillfredsställer fordringarna fråu det allmännas sida, funno Rikets Ständer visserligen kunna möta åtskilliga hinder, hvilkas undanrödjande tilläfventyrs vore förenadt med stora svårigheter; men genom vidtagande af tjenliga förberedande åtgärder förmodade Rikets Ständer dessa svårigheter kunna aflägsnas och så mycket snarare beredas möjlighet att fullständigt vinna det åsyftade ändamålet.
— I betraktande häraf anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:t täcktes vidtaga de åtgärder, som funnes lämpliga till förberedande af en sådan reglering af pensionsväsendet för Arméen, att hela pensioneringen må kunna af Staten öfvertagas, samt till åstadkommande af mera enhet i grunderna och villkoren för pensioneringen jemte nödig förenkling i förvaltningen; äfvensom att Kongl. Majit måtte till Rikets näst sammanträdande
Ständer afgifva förslag till en dylik reglerings verkställande.
Majit har häröfver inhemtat
Direktionens öfver Arméens pensionskassa betänkande; och har
Direktionen i underdånighet meddelat, att för en så beskaffad förändring, som med Rikets Ständers ifrågavarande framställning afses, i första rummet erfordras Krigs-befälets hörande, i afseende å öfverlåtandet af pensionsinrättningens fonder, hvadan Direktionen, som saknade behörighet att i denna hufvudsakliga omständighet något yttrande afgifva, inskränkt sig till att fästa Kongl. Majits höga uppmärksamhet å några med frågan sammanhängande och, särdeles hvad beträffade den af Rikets Ständer åsyftade besparing i förvaltningskostnaden, på densamma inverkande förhållanden.
Härvid förekomme sålunda, att, '■utom Arméens Pensionskassa, under Direktionens förvaltning befinna sig flera andra mer och mindre betydliga fonder, hvilka för närvarande drabbas af dels inga, dels högst obetydliga förvaltningskostnader, nemligen i \ io. Arméens enskilda Enke- och Pupill-kassa, som stiftades år '1817 och hvars fond, utan något understöd från statens sida, blifvit samlad och uppehållen dels genom årliga afgifter af alla delegare i Arméens Pensionskassa och dels genom inträdesafgifter af dem, hvilka frivilligt i Enke-kassan ingått: utgörande kassans utlånade kapital för närvarande 630,000
Ridr, samt den till 370 pensionärer utgående årliga pensionssumman 53,000 Ridr. 2:o. Kongl.
May.ts fond i Arméens Enke- och Pupill-kassa, 7,500 Ridr, eller årliga räntan å det gåfvo-kapital, som i Nåder blifvit anslaget till pensioner för Militär-enkor och barn, att enligt Kongl.
Majits Nådiga förordnande an - Bil.
JV3 3 (ill Kongl. Majds Nåd.
Prop. JVS 1, orri Statsverket 1862.
69 vändas och särskildt redovisas, på sätt Kongl. Brefvet den 9 Februari 1819 föreskrifver, från hvilken fond för närvarande utgå årliga pensioner till 132 enkor och barn. 3:o.
Statsanslaget på 9:de Hufvud-Titeln å 37,500 R:dr årligen till aflidna Militärers i fattigdom efterlemnade enkors och barns pensionerande; hvilket anslag, intill år 1828 förvaltadt af Stats-Kontoret, genom Kongl. Brefvet den 3
Ja nuari nämnde år öfverflyttades till
Direktionen öfver Arméens Pensionskassa för vinnande af enhet i förvaltningen och har sedermera af Direktionen förvaltats i enlighet med Kongl. Reglementet den 21 September 1833: åtnjutande för närvarande 970 enkor och barn årligt understöd från detta anslag. 4:o.
Den af aflidna Grefvinnan Sophie Horn, född Blomstedt, gjorda stif telse för fattiga Militär-enkors och barns pensionerande, hvars årliga inkomster, nu uppgående till 8,700 R:dr, utdelas i årliga pensioner a 150 R:dr, enligt de i stiftelse-urkunden föreskrifna grunder. 5:o. Arméens Accordsamorteringsfond, bildad i ändamål att inlösa och amortera officers-accorderna inom Arméen, på sätt Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1833 föreskrifver, samt förvaltad enligt Kongl. Reglementet den 3 Juli 1840: varande fondens återstående skuld i utelöpande 4-procents obligationer för närvarande 2,757,600 R:dr, hvilken skuld är beräknad att enligt fastställd , amorteringsplan vara inbetald år 1886.
Alla dessa fonder, hvilka så till inkomster som till utgifter äro af skiljaktig beskaffenhet och till en del för olika ändamål afsedda, förvaltas afskilda från hvarandra och redovisas uti särskilda räkenskaper, som granskas dels af KammarRätten och dels af Arméens egna revisorer.
Arméens enskilda Enke- och Pupill-kassa, skulle densammas förvaltning, till följd af dess organisation i samband med Pensionskassan, blifva särdeles betungande, om, vid den ifrågasatta öfverflyttningen af Pensions-kassan till Statsverket, Enke- och Pupill-kassan skulle förlora förmånen af den kostnadsfria förvaltning, gemensamt med Arméens Pensions-kassa, under förutsättning hvaraf den stiftades och till följd hvaraf den hittills kunnat, ehuru de sednare åren med endast ett ringa årligt öfverskott, fullgöra sina förbindelser mot delegarne utan deras betungande med alltför höga afgifter.
Direktionen har för öfrigt förmodat, det Rikets Ständer väl icke kunna hafva åsyftat, att ensamt pensioneringen af Arméens befäl skulle från dess nuvarande Styrelse till Statsverket öfverflyttas, utan att sådant borde ske i sammanhang med ordnandet af pensionsväsendet i sin helhet för statens samtlige embets- och tjenstemän, hvilka nu efter olika grunder pensioneras från särskilda inrättningar och fonder af olika natur; och då för sådant ändamål redan en komité blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder förordnad, har Direktionen i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t täcktes, sedan nämnda komité fullgjort sitt uppdrag, 70 Bil. JM 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. JM 1. om Statsverket 1862. hänskjuta ärendet, i hvad det rörer Arméens pensions-kassa såsom enskild stiftelse, till Krigs-befälets utlåtande, antingen vid dess år 1867 inträffande nästa ordinarie sammanträde, eller dessförinnan, i händelse Kongl. Maj:t skulle anse omständigheterna påkalla extra sammanträde.
Direktionens betänkande har, enligt Kongl.