Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid sinret af sistlidne är uppgick amalec af examinerade Varnmossor i Länen till 1084, hwilkec mot nästföregäende äret wisar en tillökning af 8; när härtill läggas Varnmofforna i Stockholm, utgör antalet för hela Riket 1218. — Wid härwarande Undrrwisinngswerk hafwa 44 och i Lund 23 eller tillsammans 67 Lärlingar blifwit examinerade och som Varnmoffor godkända, af hwilka förstnämnda 64 21 de utmärktaste tillika erhållit underwisning i den instrumentala förlossningskonsten.
Bacci,>a- Förestandarne för de i Räder inrättade Vaccindepots hafwa hwar i sin krets gatt Vaccinatörer och allmänheten till handa med ympämne, deraf flere Vaccinatörer äfwen meddelat ät grannförsamlingar, hwarförman vaccinäinne, efter inkomne regvisttioner, blifwit frän Kongl. Maj:ts Sundhets-Collegium till landsorterna afffiekadt.
Antalet af äldre och yngre personer, som med framgång bliswic ympade ar 1842, uppgick till 70,684, hvilket med 2,984 öfwerstiger antalet nästföregående ar, och är det högsta, som alltsedan 1888 egt rum.
Merina,-- Veterinär-inrättningens werksamhet har med framgång fortgått, imattmiige». de 81 elever, hwilka, Utom flere enskilde personer, under förra äret begagnat underwisningen, hafwa 5 med utmärkelse aflagt Djurläkare-examen.
Under loppet af är 1842 urbröto och spridde sig hastigt pä ätffilliga ställen i provinserna sjukdomar bland husdjuren, men mildrades eller afstannade merendels, sedan Djurläkare kommit i tillfälle act föreffrifwa och leda behandlingen.
Änven under sistlidet är hafwa sjukdomar wisat sig bland husdjuren, dock icke af sä sivär och kringgripande beskaffenhet som uästsöregäende äret.
Mast hyser det hopp att Rikets Ständer ined Kongl. Maj:t förena sina bemödanden att befordra Fäderneslandets gagn och bästa.
Datum ut Supra. h. Huiiiii.
O vuu Liv iiu. STOCKHOLM, 1844.
P. A. Norstedt K- Söner, Kongl. Boktr,-cknre. ^onZ/. -I 7l'.'o 2. 1 T. -l.nl. XO^OI.. <5rv,/v, / /,/ «/«/ /?//>e/.^ i-/l/ ,/?- ^>/c-e/>/l //,r>'
L/ott l! l/e/l /A Vällivine, Xlile oell Vrilbö, <Ii»e, XrevörcliAe, Vö,6i^e> Vällärlte, Xre5orne, 10l8läiilii-;e, Vrilrllitrllle, lleilei vrri lie 6olIe Ilerrrir oell 8velise IVIrin! 8eclnn 6ocIe
Ilerrrir oell 8ven8lrs
Nän, ^enom sliiisvelse sk cleo r^ i llennri niänull, lill viniirinlle r>s Wtl IlissII, i liillIer<Iäni,oIiel rinmäll äl8liillir>e llän 8i8lt'6rtlulii6 IVi!l8lI:>^ livilrincle, oell vill iilnevarrlncle Kilr8möle »t' laller gnlri^na toi8lr,« lill ÄNllrinZrir i Kili6l8 6, uiilllr>zrlr, tiar >sr>A till 8er8l<illl siicisnin^ loiel-.rilt lie clelrir ris killer omlormrillle 8liiisvel8e, livilllg ringä keZerin^x-I^oi Nleii8 56 §. oell Hl! 8llr,A8orclninZen8 ^l) §. s^uil vill, esler rltl liritvri i ämvel Iiörl l>Iill 8lr>l8-käcl, iiäi nleclel8l ^illo oell r>ntgA3 Lllerl uli tle88s llelur r>s<;isil3 söi8lr>^; lill töljci livrirss 56 H. ke^erin^g-kormen oell -sl) IliIi8lIoA8-Oilillinge» llommr, r>ll li86r»nester lirisvri lien lorrindrrllte I^clel8e, 80M lierärcle 8lli>svel86 u^ls^er. lri» sörlllisver killer, 6orle Herrsr oell 8ven8lre Mn, med ali XonZI. l^äcl oeli ^nne8l vrilbeväZLii o 8 e k. o// /!, 1844 oc/r 1845. 1 2 2 ^r/t. 1 2 /ro/?-/. « /l//>r?/r/e,i / ll7o 3. änf. l>II lexp.
Illslr. cl- 9 iXov. fl, '/ ?. »K XO_^d kl.^:^ /Vc?e//gcc Ä-a^ i att/ec/n/ttA cr/' ckt^/cr7/rAa «r<^ /l/?(e/v LitSttt/n", ?'«/ /,r??6l'c//'c??/c/e /'/vvc/ttg^ cr/r/ttAv/e 6/vc?/c//ccg v/o/-ö//c///>,gc/,-/ g//- ne/ ^,/oe/»/co//lc^ ^>7o/t cc /c//»wcc/cV7 c/e/? c) ^Vorvz-c^e/' /öl/ /.
Völllorne, Xclle oell Völ kore! ige, Xrevörclige, Vörcligs oel, Völlörele, ^reliorne, k"öi slänelige oell Völ-ikloele, lleelervörcle oell Ileellige 6o3e Herror oell 8venske Män! lili skrifvelse of elen sisllielne Oeloker lefven 3, Oocle Herror oek 8venske klon, jemle lionislöllning oin ele förslog lill öneliungor i Ilegeringsformen oell lliksöogsorelnillgen, livilko 3og reelon, erliigl iXäeligl 8vor ä llikssolen cleo i<) i sonlino mänoel, kifollil, viclrne i unclerelönigllel onniöll, oll, eller förelloicl ^rolniog of öfrige, viel nöslforutgöngiie Ilikselog, lros Lonslilutions-Olskollel vöeklo oell lill ofgöronels viel innevoronele
Iliksmöle logligen keieelelo förslog lill önelringor i Ilikels Orunellogor, 3 enkölligl goclkönl ele ikloncl omförmölelle förslog, livorigenoin fölzoncle Orunellogs-^orogroker skulle erköllo elen foröuelraele lvelelse, Ilerörele skrifvelse ujljlloger, nemligen:
Ilegerings-formens es, 17, 22, 3/>, 3g, /;3, /jc) oell 106, liikselogs-orelningens 2, >5, 1^ i 2:3ro momenlel, 22 oell 5c), soml Vrvekfrillets-I^örorelningens 1 i 5:le oell grete momenten, H, genom nteslnloncle of 8:ele momenlel oell cierof n^jlkommonele t'örön3ro3e nummorföljcl för c>:6e, io:ele> lille oe!» 12:ls momenten, somt §. 5 i 6:le momenlel; u livilkri 6run3Iogsförön3ringor 3 onllöllit om klin Idelig» srinelion.
Oell leor 3og, eker Nill 8lols-Röels llöron6e ilörölver, fnnnil Foell oll jemvöl ctesso
Lclro förslog i lklocler gillo oell onlogo. 3og förklitver Ileler, Oocle Ilerror oell 8venske Klon, meel oll XoiiFl.
Mä oell Vnnesl völkevögen.
O 8 L ^ k. -5rvr/' « , ^.o 4.
L. i^nl. lill Lxja.
Llsli. il. 21 Lluj, 1>. ls l. >,i. KOKLL. /Vi/d/Zvr A'-?/', r <r/r?Lv///MA a/ i/^/i,7//n>r ^5,// /lz/ne^ /ö/'ev/,/o »a /«Z-/6/vi!/?^/'r>?Aa/-,- d 11^§§cde„. de/r /<-.,/« Mi// Vällaorne, Xdle oell VällaöndiAe, XnevöndaAe, Vöndi^e vela Vällande, Xnelaonne, Kön8ländiAe vela Välalilade, Iledenvände oell Ledli"e, Lode Hennar oell 8ven8lie
I^län!
Lili uudendäniA 8liidsvel86 deia H Leeenilaen 8i8llidel än, lidvén .1, Lode Henr»!' oell 8ven8lie lVlän, jaä ansönde Ljiamilei' sons8laFil utsändande asein loa sållning, lavariZenom sönlilana8, cist 2 Laja 3 H Listenmäl8l)aIIien, om sönlaud sön 8y8lionelaann sid la^a lavarannaia lill äjjla, ulan all Konungen hilvor den lös lill, ujajalaönl all vana pallande, doeli ulan all nä^on sönändainA iaäniAenom 8lisll i la»6N8 8ladganden i ,3 Laja. i ^ LälleAänn8LaI!ii-n, om iäs cinol ilumane, oela i 17 Laja. 7H 8amma Lalli, oin iäs emot villnen, i lavillia lall <!el Lomme all ivnlalisva viil lavad laillilL söne8linitvel vanil.
Idler iul>enalan«le al 8lal8Ladel8 oola I!ö^8l6
Dom8loIen8 stranden liäiiisven, lian ,la§ lunnil godt all dolla Ldenl sön8laA i ljuden laisalta.
Lilia!ede8 lian 3a^> esler 8lal8-Ladel8 oela IIöF8le Dam8lo1en8 Lönande lemnal i^lill 8aml^clie till Ldenl uli 8linisve!8s don 3o 8i8llidne i^ovemLen aninulda fön8la-j, all, zenona ulfandande fönsallnin", vanlien, 8a8vm ell as Konzl.
Lnesvel den 28 8ejalemlaen >777 lönanledl undanlag snan allmänna la:;6U8 8lad^ande i 1 Laja. 2 H. 8lnaMaaIlien, sönondnadt, del ej na^on inka l,älila8 sön lanoll enaol 5 Laja. l I>li88^6nninF8laaIIien sunn, än ester del Konni.
Naj:l sönlilanal unden8uIininAen liona tönlgä.
Oenom undendäniF 8linisvel8e den l8 nä8llidne OeeeinLen iiasven 1, Lode llennan vela 8ven8lie
Mu, i anledning as väeLl lna^g om de i servil - 4 över/- -r /k/te?.?a/e/t, ^V.-c> 4- ela författningar ^jfna destämmelser, rörantle stralset lor indrott, af anföitla orsaker, föreslagit utlärelanelet af 6» förklaring, af innedall: att dongl. lil efven »leii I ,4piil 17^3 voll elen 25 Manual i 1^82 döra i öfvei-ensstummelse meel 8e,at i kongl.
Oieivet 8en 21 3nni 1820 gilda tolkning, 8°, förstas, att ciet i samma kongl. diet' destäm8a fästningsstralf so,- an,ira ollo, treelje res-in förolviielt indrott, i afsigt ritt stjäla, skall ä-löinas, tillika med det i öf> igt i lag lör derörele drott stadgade ansvar, antingen nägot vid ind,ottet tillgripits, eller oj. I afseentle ä derörde förslag, livaröfvei' 8tats-dadet oed Oögste Ooinstolen lrörde dlifvit, är vorclet anmärkt, ritt elen degärda lagloi klariiigen vöre stiidanele emot ordalydelsen os de i timnet utfärdade soi to! tuinAr»,-, ril vensom mot liera i kongl 5Iaj:ts namn meddelade l-eslut i tnllloljde mai; ned dä sälnnda yppat sig stridiga meningar om stadgandets rigtigliet såsom lagförk läring, samt dagan ej riv af den vigt eilen deskaldendet, att <!en synes päkalla någon serskild deliandling, afskild tran förslaget tili n)^ 8tralliag, livarom iVadig
Oroposition är viel innevarande ldiksdag tili levien alläten, dar lag lunnit skal att detta Odert förslag icke antaga.
Vidare är si Oder, 6ode Iderrar oell 8venske
Nän, i underdånig skrilvelse den >> lanuari, detla är, föreslaget följande stadgande: "livar, som ettergör eiler förfalska,' sedel, som inom Riket, meci delrörigt tillstänrl, af enskild dank ulgilven är» lör ritt säsom penningar gä oed Hälls; strsises mert »idele ä kristning fran oell med kitt till oed med llre är elter omständ igdeterna. samt vare ärelös.
Oen, som utprångla,- ei> säcdm sedel, lien dun vet vara falsk,samtderlnre tillnarrar sig penningar elter vriror, vr»re jälnväl ärelös o> d rlömmes tili sästninHssi dete frän oed me8 8ex mänseler till oed meri lytt är, som HernrnHen är lill; men vrrrrier de8r»Heriet y^rrxlt, innan nä»o>> rlerlHenom litlen simelo, dote ulnränHlsren gratio 8oler oed miste elei till äran, om drottet etet förtjena,-."
Oetla korsisH lian 7aH, efter koreHänHen HiansliiiinH i elen orelninH, Hrnnell.iHen anvisar, uneler öfverväHanele taZit; oel, el,»n u omle, mädle al Hilen föreslaHna stralfdeslämmelser äro IiirelriHare, än 8e lräremot svar a ntle i Zen nya 8trakflaH, dvarom .!»H viel innevarande di!is8aH allatit l^ruliH Orosrositio», lileväl, enäi- tillämpningen »f 8tralliagens sla8gantlen i 8etla äinne deror pa samma lags antagancle oed träelanele i verlisamdet, samt dale, t törslag, dvildet i allt lali skärper ansvaret utöfver dvael elter dittills gällanele lag >5v«r a ^V/c> 4. 5 oeb föi fullninstur kun ä»Iömg8, 8^1168 ulstöru en beliöklist lustförbällrinst oell varu ljenlistl ull Ullavi' liden lillum^U8, vilt just tilt berörde förlust lemna IVlill bifall. 8edun frist, miller den 2k) ^nstU8li i8.s/s, lill lider aklälil Nudist ?rosl08ilion, unstäende undrinst uf 2/j Oris,., -§,5 vol, 6 §§.
L vststniliZa-bulken, ä8^flrinde, ull den, 80m inställ i 01 leii8 rit Xonunsten 8ludlä8lade bra>id8lOil8-bolust, ej 8kulle varu ak^Idist ull dellusta i brund8lod8 nlstörande ldärud8- eller 8oeknevi8, rir al lider, Oode Ileirui neli 8veii8ke lVIrin, uli underdunist akritvet86 den 22 8i8llidne l^ebruuri unniäldt, ull I lill ulla delur iii8lumden uli de uf lVlist ullulade ä8istler, men likväl, uf anförda 0,8aker» un8usten en be^ lunkelid uf 5ex munuder ilöra Iemnu8 ullmrinlielen ull bereda 8ist den inli ulfunde förundi insten, 8uml törden8kull västrul 8uml^eke lill terörde ?roji»8iliun, 80m ieke kunde med undrinst eller modiliealion unlustu8, oell i 8lällel, för lider del, be8lulul, ull, i frästa om 8k vldistbelen ull stilva 8aml rullistlielen ull eiliällu b>und8lod, en lörundrinst uli billill8 i della ämne, i 2H Oun. tt^ststninstu-Lulken, stifna föi e8kiäfler, borde stenoin gerhild förlullninst vuialu ^u bjuden, 8udan 8vin !
VIin ?,o^o8ilion nlvi8a>-, enda8l med följande lillästst, vid 8lulel: "doek
Idlfver denna föidullninst ieke ställande förr, än 8ex mänuder eller den8ammu8 kunstöiunde."
Oell bar lust, eller 8lul8-Iaadel8 oell Itöst8le I)oin8loIeu8 liörande, funnil stodl ull liderl 8ä be8kutfude för8tast unllista. linlistl lider nnderrlunista 8krifvel86 uf den 22 8i8llidne l^ebruuri Iiatven f, Oode l^errur oeb 8ven8ke IVilä», för lider del, be^Iulul, ull, med uf86- ende j)u vjl^ude 8kiljustlista meninstur om lulla lsdninsten af I^onsti. Xnnstörel8en den 1 Oelober 1812, rörande ell no»u iustllustande uk livad lust oell förfullninstur ^ubjuda vid be8väi88k> ifler8 oell un8ökninstar8 inleinnude, varder förklarudt, ull onr 8akesturen estenbundistl nndei leeknul be8Vär88krifl ellei' un8ökninst, 80m lill l^oiistl. !^laj:l 8aml vederbörande Oollestier eller limbel8- niun in»ifve8, ulstör den om8ländistbet, all fullmustl för instifvandel ej blifvit bifogad, ieke liinder för 8krillen8 eller uii8ökninsten8 usi^lustande lill ^rofin, ist; — Iivilkel för8lust .1 lill
Mll ompröfvunde öfverlemnal.
Oeb vill iuz delaammu, efler ull deröfver balvu boil IVlill 8lal8-laud oell llöst8le.
Dom8lolen, i Räder bifalla. ö ^o/r»/.
Ttto 4.
I den ordning, grundlagen dextämmor, liar lag under öfvervägande tagit Ddert, genom 8brifvel8e den 26 8i8tlidne AIar8, anmälda underdåniga lörslag, om utfärdande ok en författning, dvarigenom 8tadgas: 7 ^ 6a^.
.torda-llalben erdäller följande förändracle lidelse: "kummel- landdo dort inom stämmotid, liko jordegaren llefallningsdafvanden till, att donom ocl, »lik det lian med sig so, k, ätcrdemta.
Danddo 8ball ocb lör olaga alll^ttning döka dio claier, jorclegareus ensab, eiler den8, 80m jordegarens rött lefver; neli »lia de, 80m med voro att kjella landbo alilvtta, lröte lrvardera
Dem daler;" 8amt att 8 §. i 8amma La^itel ocd
Bevillnings-Utslcottcis Utlåtande N:o 10.
1 N:o 10.
Ank. till JExp.-Utsk. den 20 Maj 18G3, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående vissa förändringar i Kongl. Förordningen den 20 Juli 1861 om mantals- oell skattskrifningarnes förrättande.
I en inom Högvördiga Preste-Ståndet väckt motion (N:o ff), hvilken blifvit lill Bevillnitigs— Utskottets behandling öfverlenmad, har Herr Kontraktsprosten Tegnér erinrat, hurusom Kongl. Förordningen den 20 Juli 18GI, angående mantals- och gkallskrifningarnes förrättande, i § 5 mom. 1, uppställde den fordran på husförhörslängden, att i densamma skulle, till ledning vid mantalsskrifningen, vara införda alla efter sednaste mantalsskrifning inom församlingen inträffade förändringar i afseende å församlingens personal, såsom födda, döda, inflyttade, bortflyttade rn. m.
Ej mindre i Förordningens följande §§:r, än ock i Legostadgan förekomme hvarjehanda närmare föreskrifter om hvad som för sådant ändamål borde iakttagas i afseende å inflyttningen från andra församlingar och kontrollen öfver uppvisandet af derifrån medförda prestbetyg, hvarförutom, beträffande anteckningarne i husförhörslängden angående lödda, döda och bortflyttade bestämda sladganden funnes i lag och författningar gifna.
I fråga deremot om alla andra förändringar i afseende på församlingens i den förra mantalslängden upptagna personal, funnes särskilda föreskrifter huru de härför nödiga upplysningar skulle komma husförhörslängden till godo i den nu ifrågavarande Förordningen hvarken meddelade eller åberopade.
Saknaden af närmare bestämmelser derutinnan vore emellertid en brist, som borde afhjelpas, då behöriga anteckningar i husförhörslängden angående de förändringar, som genom de vid höstliden särdeles bland den tjenande klassen skeende flyttningarne inom församlingen inträffat, i motionärens tanke ansåges af ej mindre vigt, än anteckningarne af in- och utflyttade, och sammanfölle i viss mån äfven dermed, då-en församling vore delad på två eller flera län.
Det syntes derföre både önskligt och behöflig!, alt i förordningen om mantals- och skaltskrifningarnes förrättande iuloges någon bestämmelse härom.
Inom större och foikrikare församlingar hunne husförhören ej afslutas före mantalsskrifningen, och derföre förrättades dessförinnan flerestädes, i början af November månad, då tjenstehjonsllyttningen skall, enligt lag, vara på landet alslulad, Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 0 Raft. a Bevillnings-UtsIzottets Utlåtande N:o 10. en af husförliören oberoende justering af husförhörslängden, till hvilken justering pastor, genom pålysning från predikstolen, rotevis och på särskilda dagar och timmar kallade alla inom socknen varande hemmansegare och innehafvare, för att uppgifva de förändringar, som genom flyttningen skett med personalen, så inom deras hus, som på deras egor, och dervid betygen medhades för de hos dem boende personer, som från andra socknar lill församlingen inflyttat.
Den personliga inställelsen af hvarje husbonde vore hvarken vanlig eller nödig, utan meddelades stundom af en, någon gång af två, sällan af flera, uppgifterna för en hel by, bestående af flera mantal.
Öfverallt der denna anordning blifvit införd, följdes den med belåtenhet såväl från presterskapets som från församlingens sida, och iakltoges så noga och ordentligt, alt anledning till anmärkning rörande meddelandet af de äskade uppgifterna sällan förekomme.
Fördelarne af denna anordning vore, särdeles om de upphöjdes till lagbud, i ögonen fallande.
Från husförhören skiijdes nemligen justeringen af husförhörslängden, hvilken justering annars mäste antingen borttaga för mycken tid från hufvudändamålet lör sammankomsten, eller ock uttänja denna till en håde för läraren och åhörarne nog tröttande tidslängd.
Vidare underlättades mantalsskrifningen derigenom, alt husförhörslängden vore på förhand justerad och jemförd med eller grunden för de skri lliga manlalsuppgifter, som horde till skaltskriliiingen ingifvas; i följd hvaraf den i § 8 anbefallda jemförelsen i della alseende kunde undvaras eller åtminstone underlättas.
Slutligen kunde hvarje husbondes personliga inställelse vid mantalsskrifningen jemte de med en sådan inställelse förknippade olägenheter, såsom tidsuppoffring, onödiga utgifter m. m., härigenom undvikas; ty hade justeringen af husförhörslängden behörigen försiggått, och vore länsman, Ijerdingsmän, sexmän och möjligen äfven ett sockneombud närvarande vid manlalsskrifnings-förrättningen, borde nödiga upplysningar, utöfver hvad kyrkoboken innehölle, icke saknas.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt har motionären, med hvilken flere ledamöter af Högvördiga Preste-Ståndet instämt, föreslagit, alt i ofvanberörda nådiga förordning måtte inlagas den föreskrift, att pastor skulle ega att årligen efter höstflyttningen under förra hälften af November månad, genom i laga ordning skedd pålysning, kalla samtlige inom församlingen varande hemmansegare och innehafvare att sjelfve, eller genom ombud, i enlighet med den inom församlingen antagna ordningen, eller efter rotar, sig infinna till justering af husförhörslängden, med förpligtelse för de kallade att tillslädeskomma och uppgifva de i deras hus varande, eller på deras egor boende personer och deras befattning samt medhafva prestbetygen för dem, sorn från annan församling inflyttat, äfvensom till anteckning anmäla om någon är behäftad med kroppslyte eller annan på arbetsförmågan inverkande bräcklighet, samt alt, då en sådan justering af husförhörslängden egt rum, stadgandet om hvarje husbondes personliga inställelse vid mantalsskrifningen mätte antingen helt och hållet upphäfvas eller åtminstone i betydlig mån inskränkas, t. ex. till ett ombud för hvarje by. Bevillnings-UtsJcottets Utlåtande N:o 10.
Vid öfvervägande af hvad Herr Konlraktsprosten Tegnér i förestående motion anfört, har Utskottet visserligen icke kunnat undgå alt finna en sådan, husförhören föregående justering af husförhörslängden, sorn af motionären föreslagits, inom större och folkrikare församlingar kunna vara af omständigheterna påkallad.
Men af den diskussion, sorn inom Preste-Slåndet föregått remissen af motionen, inhemlas ock dels att förhållandet icke är enahanda inom de mindre församlingarne, ulan alt behöriga anteckningar i husförhörslängden ansetts derstädes kunna vid sjelfva husförhörslillfällena med lätthet verkställas, dels att inom åtskilliga församlingar, hvarest en sådan ordning funnits nödvändig, en s. k. förskrifning redan är vedertagen sed.
Då sålunda det föreslagna sältet för busföl hörslängdens kompletterande före husförhören, om också nyttigt, såsom befriande husförhören från en stundom tidsödande civil förrättning, likväl, elter hvad upplyst blifvit, icke är af allmänt behof påkalladt samt dessutom, der så erfordras, låter verkställa sig ulan alt bestämda föreskrifter derom intagas i förordningen om mantals- och skaltskrifningarnes förrättande, har Utskottet, enär för öfrigt ändringar i en så nyligen utfärdad förordning, som den ifrågavarande, icke torde utan tvingande nödvändighet böra ifrågasättas, funnit sig föranlåtet hemställa, att Herr Kontraktsprosten
Tegnérs omförmälda motion icke må lili någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservationer: i:o. Af Prosten Sondén: ”Den Afdelning, som behandlat frågan om ändring i Mantalsskrilnings-förordningen ansåg alt en ändring deri, på sätt Prosten Tegnér föreslagit, borde tillstyrkas.
Aldelningen hade, enligt dess förslag till utlåtande, ”icke kunnat undgå att finna, ”det bestämda föreskrifter angående en sådan justering af husförhörsboken, som motionären ifrågasatt, äro särdeles lämpliga, då husförhören, såsom varande en kyrklig förrättning, syftande till församlingens undervisning och uppbyggelse, kunde, då ”sådant finnes lämpligt, befrias från det civila bestyret med anteckning af flyttande,, ”ett bestyr som, på sätt under den inom Preste Ståndet hållna diskussion i frågan ”upplyst blifvit, måste vara mycket tidsödande inom större församlingar, der i allt ”fall, i anseende till rotarnes mängd, husförhören knappt medhinnas mellan flyttnings— ”tiden och mantalsskrifningen.” ”Ehuru den personliga inställelsen vid mantalsskrifningen icke nu är direkt före”skrifven, såsom en ovilkorlig skyldighet, måste den likväl iakttagas af det öfvervägande antalet husbönder, sorn äro mindre skrilkunniga.
Denna skyldighet kan emel - 4 Bcvillnings-Utslcottcts Utlåtande N:o 10. ”lertid genem en före mantalsskrifningen verkställd noggrann justering af husförhörsboken i väsendtlig män inskränkas och om deremot sjelfva justeringen påkallar personlig inställelse, så kan en sådan ske genom ett för flera husbönder gemensamt ”ombud, och i hvarje fall för dessa medföra mindre tidsuppoffring, enär de erforder liga uppgifterna icke, såsom vid mantalsskrifningen, behöfva afgilvas vid ett för hela ”församlingen gemensamt sammanträde.”
På dessa skäl, hvilka Utskottets pluralitet icke jäfvat, tillstyrker jag vördsamt bifall till motionärens framställning på det sätt att Rikets Ständer för sin del besluta följande ändringar i Kongl. Förordningen den ‘20
Juli 1001 angående mantals- och skatt— skrifniugarnes förrättande: § 5. l:o. — — —• — börande husförhörsboken således innefatta upplysning om hvarje till församlingen hörande persons namn, hemvist, kön samt födelseår och dag.
På det alt ofvannämnda förändringar må före mantalsskrifningen kunna i husförhörsboken behörigen antecknas och öfriga med afseende å denna förrättning erforderliga uppgifter der införas, åligger det hvar och en husbonde, alt å tid och tillfälle, som af Pastor efter öfverenskommelse med församlingen kungöres, sjell eller genom ombud till Pastor aflemna erforderliga uppgifter i ofvannämnda hänseende, rörande alla de personer, som till hans hushåll höra eller i hans tjenst anställde äro eller, som boende på hans egor, äro i hans arbete antagna, elier ock inhyses der uppehålla sig, äfvensom deras hustrur och barn; hvarvid må anmälas om någon är behäftad med kroppslyle eller annan på arbetsförmågan inverkande bräcklighet.
Dessutom skall hvar och en, som under året inflyttat i en annan församling än den, han förut tillhört, sist på åttonde dagen efter inflyttningen hafva till Pastor anmält prestbevisen. § 7- 7:o. Ofvan stadgade mantalsförteckningar, för hvilka bifogade formulär flitt, a och b) b 1 i f\ i t fastställda skola skriftligen aflemnas å det ställe, der mantalsskrifningen förrättas.
Dock vare allmogen och mindre skrilkunnige personer allenast pliglige att vid förrällningstillfållet meddela sådana uppgifter, som icke, enligt § 5 inom. 1, blifvit till husförhörslängdens justering meddelade och der intagna.” 2:o. Af Doktor Falck. STOCKHOLS], tryckt hos N. Harcus, 1005.
Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o It.
1 Äfrö 11.
Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Juni 1863, kl. 3 e. in. Utlåtande, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 7, angående stämpelpappers-afgiften.
Vid behandling inom Riks-Stånden af ofvan omförmälda Betänkande, hafva samtliga Riks-Stånden ogillat Utskottets förslag, att stämpelpapper å hela ark icke vidare må hållas allmänheten till handa; i följd hvaraf 2 § af författningsförslaget bör erhålla följande lydelse: »Stämpelpapper skall vara att tillgå af följande slag, nemligen: a) hela ark å 25 och 50 öre; b) enkla och dubbla beläggningsstämplar å 10, 15, 20, 25, 30, 40, 50 och 75 öre samt 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 13, 15, 25, 50, 75 och 100 Riksdaler; samt c) vexelstämplar å 00 Riksdaler (öre).
Dessutom må stämpling af vexelblanketter, som äro skrifna eller tryckta på ostämpladt papper, jemväl kunna ega rum i den ordning § 9 föreskrifver.» Hvarjemte, i följd af ofvannämnda beslut, 8 § 17 mom. bör bibehålla samma lydelse, som i nu gällande författning.
Hvilket Utskottet skolat för Rikets Ständer anmäla.