Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om frågan rörande of fentligheten eller tillåtelsen för främmande personer att öfvervara Ridderskapefs och Adelns öfverläggningar, blifvit behandlad på sätt 54 §•
Riksdags-Ordningen föreskrifver, hvartill både Riddarhus-Utskottets betänkande och den deröfver i Ståndet hållna discussion gaf så mycken anledning, — att nemligen principfrågan blifvit skikl från de Bil. t.
N:o 6. 7 dertill hörande reglementarisk a åtgärder, så hade Herr Grefvens och Ordförandens yttrade vägran å den af Ståndet äskade proposition samt de'11 lill Constitutiöns-Utskottet deraf följande remiss troligen icke egt mm. t Riddarhus-Utskottet hade tillstyrkt offentligheten, under tillkännagifvande af hvad som, i dess tanka, borde iakttagas, i fall ett sådant beslut fattades.
Ämnet innehöll tvänne serskilda delar, oberoende af hvarandra, hvilka således kunnat och bordt serskildt behandlas; ty först borde väl hufvudfrågan eller offentlig* hetem vara gifven, innan de Reglementariska åtgärder, som deraf blefvo en följd, ens kunde komma under öfverläggning, såsom aldeles öfverfiödiga, i fall Ridderskåpet och Adelil icke beviljade främmande personers inträde.
1 full öfvcrenstämmelse härmed framStäkles äfven den af Ridderskapet och Adeln begärda, men af Ordföranden vägrada proposition.
Densamma innehöll nemil gen:
Att offentlighet vid Ridd ersk a pets och Adelns öfverlåggn ingar matte ega rum, under förbehåll, att, efter serskild pröfning, få framdeles s a//. till Conslitutions Ufsk. betänk.
N;o> 6 bestämma sättet och verkställigheten af berörde offentlighet.
Sjelfva propositionen innehöll bestämdt, att serskild öfverläggning skulle ega rum, hvarvid de åtgärder borde beslutas, som för ordningens bibehållande funnos nödiga, sedan först hufvudfrågan blifvit afgjord ochfbeviljad.
Någon fruktan för uraktlåtenhet 'härutinnan var således icke att befara.
Vid ett sådant förhållande, och då Ståndet uttryckligen förbundit sig atti Laglig väg bestämma det reglementariska^dervid, anser jag något hinder icke hade bordt möta framställning af den begärda propositionen, så framt sjelfva princip-frågan eller offentligheten vid Ståndets öfverläggningar, icke befanns stridande mot Grundlagen, hvilket jag ingalunda kan finna.
De af Herr Grefven.och Ordföranden, såsom skäl till sin vägran, anförde ir, 18 och 5i §§.
Riddarhus-Ordningen samt iZ och 45 §§•
Riksdags-Ordningen synas 111ig hafva bordt åberopas och göras gällande först då, om, sedan offentligheten blifvit medgifven, Ridderskapet och Adeln, vid den derom blifvande öfverläggning, velat yidtaga sådana åtgärder i afseende på verk - Bil. till Constitutions Utsh.
Betänkt N;o 6, g ställigheten af samma beslut, som Herr Grefven och Ordföranden, enligt sin öfvertygelse, ansett stridande emot förenämnda lagrum, men hvilka nu på förhand hvarken kunde bedömas eller vid detta tillfälle, i min tanka, bordt inverka på beslutet.
Af sådan anledning och då 55 §.
Riksdags-Ordningen lörmår, att Landl-Marskalk eller Talman ej må kunna vägra proposition, utan i det fall, då han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot Grundlagarnas lydelse, hvilket här icke var händelsen, och denna §. följaktligen i min tanka ej lunde tillämpas samt jag således anser Herr Grefven och Ordföranden hafva bordt bifalla den af Ståndet äskade proposition, tillstyrker jag, att Constitutions-Utskottet i öfverensstämmelse härmed behagade besvara den hit ankomna remissen.
Riksdagsmannen Anders Danielsson:
Ridderskapet och Adeln har alldrig fordrat någon annan proposition i fråga om publiciteten, än helt enkelt den, huruvida Ridderskapet och Adeln önskade, att offentlighet vid deras öfverläggningar måtte ega rum, under förbehåll, att sättet för dess tillvägaBih. till Ii. S. Fr. 1828., 1829. 3:dje Sami. a 5:te Haft. lo Bil. till Constitutions TJtsh.
N;o G. bringande måtte blifva ett ämne för serskild öfverläggning.
Hela denna fråga måste således komma att bero på den, huruvida Grundlagen, uti klara ord, på något ställe förbjuder Ridderskapet och Adeln att önska publicitet vid sina öfvei läggningar.
Finnes icke något sådant lagstadgande, så finnes icke eller något grundadt skäl för Ordföranden, att vid detta Lillfälle hafva nekat den begärda propositionen.
Jag ser för min del icke, huru Ridderskapet och Adelil kan komma att behandla frågan om offentlighet vid deras öfver läggningar, utan att i första rummet afgöra, huruvida Ståndets pluralitet önskar denna offentlighet, och denna önskan kan alldrig utrönas utan en framstäld proposition, och det blifver ett serdeles förhållande, om Talmännen af Constitutions-Utskottet berättigas att vägra propositioner på andra grunder än Grundlagen föreskrifver.
Falkman:
I hufvudsaken instämmer jag med Herr af Uhr % Lika med honom tror jag det hafva varit Ordförandens rättighet och pligt, att, enligt 54 Riksdags-Ordningen, medgifva propositionens inrättande efter Discurserna, och, då målet skilj t sig i delar, serskildt öfver hvardera delen anställa proposition, ännu iner Tit till Constitntions UtsJc.
N:o 6. it då ämnet verkligen redan bestod i tvänne isolerade, afhvarandra oberoende frågor.
Hvad dessutom angar de af Ordföranden citerade Grundlagsrum, så, om än jag skulle erkänna, att 2 mom. a3 §.
Riksdags-Orduingen, hvari Landt-Marskalks-eden är intagen, skäligen föranleder vägrande åtgärd, hvilken dock nu varit för tidig, måste jag deremot bestrida tillämpligheten i slika fall af nämnde Grundlags 45 §•> hvilken, rätt uppfattad och tolkad, i sista punkten endast innehåller en inskränkning af Landt-Marskalks och Talmäns medverkan till deliberationen, iså naåtto, att dem icke tillåtes att sjelfva eller för egen räkning göra någon motion eller att föreslå något annat, än det Ståndets Ledamöter till föreslående uppgifvit, jemte hvad lill verkställighet af Grundlagarna och StåndsOrdningarna erfordras.
En motsatt tydning skulle lemna rum för den besynnerliga slutföljd, att Landt-Marskalk vore oberättigad att framställa proposition till ändring i Riddarhus-Ordningen, oaktadt sådant skeddepå den lagliga väg, som i samma Författning finnes banad, och oaktadt han äger proponera ändring i sjelfva Grundlagarna, såvida förslag dertill blifvit vederbörligen beredt.
Emot pluralitetens beslut reserverade 12 Bil. till Constitutions Uts/t.
N:o 6. sig Riksdagsmännen Matts Ericsson och Anders Danielsson, Borgmästarne Richert och Rindqvist, Lagmannen Falkman, Herrar af Uhr, Brakel och Cederschjöld, Friherre Rålamb samt Herr Grefven och Ordföranden, alla med begäran, att deras reservationer malte få i Protocolls-Utdrag det afgående utlåtandet åtfölja; hvilket bifogande jemväl Riksdagsmannen Anders Danielsson, Borgmästaren Richert, Lagmannen Falkman och.
Uhr för deras under discussionen hufvudsakligen yttrade meningar sig förbehöllö, Herr af Uhr serskildt dertill föranledd af det menliga inflytande han ansåg Utskottets nu fattade beslut komma att ega på Riksdags-ärendenas behandling i allmän Ut Supra.
D. Vale ri u s. STOCKHOLM, C. JVL Caklsox. 1829.
N:o 7. Memorial till Rikets Stander, angående Constitutions-Utskottets behörighet att upptaga nu gjorda motioner om ändringar och tilllägg i Justi tias-Ombudsmans Instructionen.
Uppå Rikets Höglofl.
Ständers Lag-Utskotts anmälan, att Borgare- och BondeStånden, under godkännande af Utskottets åsigt, förklarat detsamma icke vara behörigt att taga befattning med åtskilliga dit remitterade motioner om ändringar och tillägg i Instructionen för Rikets Ständers Justiliae-Ombudsman, men att deremot Ridderskapet och Ådeln ansett berörde motioner tillhöra Lag-Utskottets behandling, och Preste-Ståndet dem lill Utskottet återförvist, hafva samtliga Riks-Stånden, medelst Protocolls-Utdrag af den 6, ia, 16 och ip dennes, öfverlemna!, jemlikt 3 mom. 44 §•
Riksdags-Ordningen, åt ConstitutionsUlskottet att afgöra, hvarthän ofvannämnde motioner bora förvisas.
S. Pro t. 1828, 1829. 3:dj« Sami., 1 6:te Haft. 3 Constitutions Utsk.
N:o r. i ' Tili följd häraf får Constitutions-Utskottet vördsamligen anföra, att, ehuru å eua sidan det skulle synas, som väckta frågor om ändring i Justitiae-OmbudsmansInslructionen närmast och egentligen tillhörde Lag-Utskottets befattning, enär denna Instruction, utan alt ega annat samband med Grundlagen, än sin öfverensstämmelse dermed i det bela, hufvudsakligen afhandlar Justitiae-Ombudsmannens åligganden i och för tillsynen öfver Lagars och Författningars efterlefnad af Domafe samt Embets- och Tjenstemän, Constitutions-Utskottet dock å andra sidan funnit att, då berörda Instruction och deri tid efter annan tillkomna ändringar blifvit af samma Utskott utarbetade och beredda, samt då, jemlikt vid i8i5 års Riksdag fattadt, för framtiden gällande beslut, Constitutions-Utskottet allt sedermera, och äfven under nu påstående Riksdag, till granskning emottagit JusLitias-Ombudsmannens Embets-Diarier och Registratur, Utskottet för närvarande, och så länge det från sista Riksdag hvilande förslag till ändrad redactiön i 2 mom. 33 §, Riksdagsordningen icke är af Rikets Ständer gilla dt och af Konungen saiictioneradt, ' ej saknar behörighet att upptaga och handlägga de här serskildt ifrågavarande motioner, öfver hvilka således Utskottet oför - Conslilillions TJtsk.
N:o 8.- 3 drojligen skall med vördsamt yttrande inkomma.
Stockholm d. a5 Februarii 1829.
Utlåtande till Rikets-Ständer, öfver 2: ne anmärknings - anledningar mot Rådgifvande åtgärden i afseende på nya Riddarhus-Ord11 ingen. lider den 28 Nov. nästlidne, och den 6 Februarii innevarande år, hafva från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit tili Constitutions-Utskottet remitterade tvänne anmärknings - anledningar , i föreskrifven form anmälda, dels af Friherre Carl Henrik Anckarsvärd, mot Stats-Rådets Ledamöter samt Föredraganden af Riddarhus?
Ordningen, dåvarande Hof-Cancelleren, iru-t mera H. E. Herr Stats-Ministern för Utiikes Ärendena, dels af Grefve David Frölich, ensamt mot Contrasignanten af samma eller 18års Riddarhus-Ordning, be - 4 Bonsiituliottt VisJs.
BetSnJt, N:* 8. inälde IL £. Herr Grefve Gustaf af IF etter. -tedt. friherre Anckarsvärd påkallar härvid hufvudsakligen Utskottets uppmärksamhet å att, utan föregången granskning af det hela, hafva stadfästat blott vissa §. §. i nya Riddarhus-Ordningen, och såmedelst inkräktat Lagredactions-rälligheten, som tillhört den del af Lagstiftningen, hvarifrån Förslaget var utgånget.
Såsom bristande skicklighet anmärker Friherren, till ansvar efter 107 §. Regerings-Formen, de Konungens Rådgifvares handlingssätt, hvijke tillstyrkt berörda åtgärd j och bristande nit, skicklighet och drift synes honom icke vara en tillfyllestgörande tillvitelse mot Contrasignanten, då i ingressen finnes infördt att denna nya Riddarhus-Ordning är på Ridderskapets och Adelns anhållan utfärdad, ehuru Ståndets sista handling vid nästförflutna
Riksdag var den att just begära motsatsen, hvaraf ville skönjas att sanna förhållandet blifvit Konungen fördoldt.
Uti fem serskilda punkter anmärker Grefve Frölich förnämligast: 1:0 att HofCancelleren, genom föredragningen af förslaget till ny Riddarhus-Ordning, iklädt sig en, jemlikt Grundlagarna, honom ej tillhörande befattning; 2:0 att han tillstyrkt promulgation af en stadfästelse, under an - Cojistitutiöns Vlsh Betänk.
N.'o S 5 nan dag än stadfästelsen egt runi; 3:o att han härvid begått ett ytterligare fel mot formerna, i det han ombesörjt tryckningen, utan förut upprättad, conlrasignerad och af Konungen undertecknad expedition ; 4:o att han befordrat stympning af förslaget till Rid dar hus-Ord 11 ing , med uteslutande, tvärtemot Ståndets tillkännagifna vilja, af ämnen, rörande den inre StåndsOrdningen; och 5:o att lian, emot uppenbara förhållandet och till hån för Ridderskapets och Adelns värdighet, låtit i ingressen till meranämnde Riddarhus-Ordning införa alt densamma blifvit, på Ridderskapets och Adelns underdåniga anhållan, gillad, sådan den ord från ord efterföljde.
Af de inför Kongl. Majit i Stats-Rådet öfver Riksdagsärenden förda Prolocoll, äfvensom af i8a3 års Riksdagsförhandlingar hos Ridderskapet och Adelil, inhemtas att, i den underdåniga skrifvelscn den \
December samma år, hvarmed Ridderskapet och Adeln till Kongl Majlis Aiådiga stadfästelse öfverlemnade' en förändrad redaction af Riddarhus-Ordningen, Ståndet icke, vid dess anhållan örn Sanction, bundit något vilkor af förslagets antagande i sin helhet; att Kongl. Majit i Siats-Rådet och på dess Ledamöters tillstyrkan, deniS December, gillade vissa delar af förslaget, 6 Constitutiom ZJtsk.
N:o 8. utan ändring i någon enda Liand dem, men deremot ej lann skäl, att öfriga föreslagna §.
§. för det närvarande antaga; att: den härom a flatna Nådiga skrifvelsen upplästes i Ridderskapets och Adelns Plenum den 20
December eftermiddagen, och remitterades till Ridclarhus-Utskottet, med anmodan att ofördröjligen uppgöra och ingifva Förslag till en ny -redaction af Riddar hus-Ordningen, i öfverensstämmelse med Kongl. Majlis högstberörda Nådiga Skrifvelse; att, i stället derför, R.iddarhus-Utskottet under den 21 December, anmälde flera betänkligheter, som mött vid redactionens författande, och tillika aflat project till underdånig skrifvelse från Siandet, med anhållan att utfärdandet af en ny Riddarhus-Ordning måtte uppskjutas, tills förslaget hunnit granskas i sitt sammanhang, och att, om samma förslag då icke i dess hela gillades, 1818 års Riddarhusordning kunde emedlertid få lända till efterlefnad; att, efter modifieradt godkännande af detta project, Ridderskapet och Adeln beslöt en dermed instämmande underdånig skrifvelse, hvilken långt efter Riksdagens slut eller d. 3o Januarii 1824 tili Hof-Cancellers-Expeditionen inkom, samt att, vid föredragning af denna skrifvelse inför Kongl. Majit i Stats-Rådet dea 2 Junii nyssnämda år, Kongl. Majit, enligt Constitutions Utsh.
N:o 8. 7 Stats-Rådets Ledamöters tillstyrkan, förklarade att, på grund af Dess den j8
December 1828 fattade beslut, Ridderskapets och Adelns underdåniga anhållan ej kunde bifallas, hvadan ock Kongl. Mai:t befallde att Riddarhus-Ordningen, sådan elén då gillats, skulle, till allmän efterrättelse, genom trycket utfärdas.
Constitutions-Utskottet har noggrannt öfver väga t hvad i målet förekommit; och beträffande först den, efter Utskottets tanka, vigligäste och väsendtligaste delen, eller sjelfva principfrågan, huruvida ett af Rikets Ständer till Konungens Nådiga Sanctiön ■ framstäldt Lagförslag må omedelbarligen kunna af Konungen parlielt antagas eller förkastas, — under hänsigt hvartill Friherre Anckarsvärd jemvälexempelvis anfört vådan, som skulle uppstå, om Rikets Ständer i ett sådant förslag öfverlemnade till Kongl Maj:jt en andel i Financiela Lagstiftningen, under vilkor att deremot erhålla en bestämdare uttryckt delaktighet i den OEconomiska, men Kongl. Maj:t antoge den erbjudna och afsloge den begärda concessionen , •— så ehuruRJtskottet visserligen erkänner hela vådligheten af denna grundsatts innom constitutionela Samhällen, anser dock
Urskottet deiisamroas införande icke ens möjligt för de fall och under de former, hvari Sveriges Stan - S Constitutians Vith Betänk.
,N:a 8. der föreslå eller antaga
Lag; ty förslagen måste antingen omfatta Grundlags-Stadganden och då förutsätta alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut, eller ock behandlas i den ordning 87 §.
RegeringsFormen föreskrifter, med contra-proposition af Konungen, der ändring i Förslaget äskas:
Och i båda händelserna synes Rikets Ständers rätt desto säkrare bevarad och tryggad, som, vid Grundlags-Förslag, redactionen uppställes utan rubbning af från hvarannan oskiljaktiga §§:ers samband, och, vid Lagförslag, cöntra-propositionen fritt må, efter pröfning, antagas eller förkastas.
Riddarhus-Ordningen åter kan skäligen icke benämnas
Lag, i ordets egentliga bemärkelse, helst för dess stiftande, ändring eller upphäfvande, Med-Ståndens samverkan icke erfordras.
Denna författning utgör deremot, enligt Utskottets omdöme, en för Ridderskapet och Adeln enskildt gällande reglementarisk Stadga, hvarå Regerings-Formens 87 §. saknar all bokstaflig tillämpning; men hvilken Stadga Ridderskapet och Adeln sjelfmant, till en början ovilkorligen, underkastat Kongl, Majrts Nådiga Sanction, och som följaktligen, i likhet med andra Reglementariska författningar, kunde af Konungen partielt antagas, ogillas eller uppskjutas, åtminsto - Conslitutions TJtsk.
N:o 8, iic så vidt det helas sammanhang derigenom ej förrycktes, och nya eller ändrade föreskrifter icke, mot Ståndets önskan, tillädes.
På dessa allmänna grunder, hvartill, i förevarande serskildta fall, kommer alt Ridderskapet och Adeln, vid förslagets inlemnande, icke gjort något förbehåll mot parliela antagandet, att intet nytt, af Ståndet ej gilladt, stadgande blifvit till införande i Riddarhus-Ordningen tillstyrkt, att Ståndet, innan dess protest afgafs, redan i viss måtto, medelst remissen af Konungens skrifvelse, icke till RiddarhusTJtskottels utlåtande, men i ändamål af redaction, godkänt uteslutandet af åtskilliga §§., mot bibehållande af de äldre, samt ändtligeii att Konungens Rådgifvare desto mindre egt anledning att tillstyrka Kongl. Maj:t uppliäfvandet af Dess förra Nådiga Beslut, som, enligt hvad Ridderskapet och Adeln äfven medgifvit, de sanctionerade §§. endast innefattade obetydliga afvikelse!' från motsvarande §§. i 1818 års Riddarhus-Ördning, finner Constitulions-Utskottet ej skäl att de, mot förslagets partiela antagande eller så kallade styckning framställda anmärkningar gilla.
Hvad sedan angår de i detta
Mål ytterligare anmärkta, bär ofvan upptagna Bi/t, till B- S. Pr. i8?.8, 1829. 3:dje Sami.
S Gite I Liift. io Constilutions Utsk.
Betänk, N:o S. omständigheter, rörande Föredragandens obehörighet, stadfästelsens promulgation under orätt dag, tryckningens besörjande utan vederbörlig expedition, ingressens origtiga, mot sanningen stridande innehåll, samt undandöljandet för Konungen af nödiga upplysningar, så emedan Hof-Cancelleren hittils, utan deremot någonsin gjord erinran, föredragit egentliga Riksdagsärender härtill desto mer behörig, som han under Riksdagarna är communications-Organ emellan Konung och Ständer, och handlingarna tillika utvisa att den nya Riddarlms-Ordningen, ehuru först senare till trycket befordrad, verkligen utfärdats under samma dag, då Kongl. Majrts
Beslut i ämnet fattades, och att redactionen af tryckta upplagan fullkomligen öfverensstämmer med §§:nas uppställning i Kongl. Maj:ts till Ridderskapet och Adeln, under den 18 December 1823, aflåtna, StatsRåds - Protocollet in extenso vidfogade skrifvelse; ty, enär ingressen tili Riddarhus-Ordningen icke eller står i strid mot det följande innehållet, hvilket nogsamt vittnar att Kongl. Maj-.t ej stadfästat annat än sådant, hvarå stadfästelse begärts, och att Författningen i de nya §§:ne är oförändrad sådan den föreslagits, anser Utskottet, som för öfrigt, vid granskningen af Stats-Råds-Protocollen i Målet, icke fjun - G otis ti tutio ris TJtsk.
N:o g. u nit någon upplysning hofva blifvit Kongl.
Maj:t fördold, ofvanberörde Anmärkningar höra förfalla.
Stockholm den 6 Mars 1829, f ■ N:o g. Memorial lill Rikets Ständer, med förslag lill ny redaction af 11 §.
Ri k s d ags-0 r dnin gen.
U(.i ett till Constitutions-Utskotlet ingifvet Memorial, har Herr Prosten Gustaf Bromé, Riksdags-Fullmäklig för PresteStåndet från Lunds Stift, anmält att, enär Riksdags-Ordningens 11 §. stadgar skyldigheten för vederbörande Corporationer eller Embetsman att, utan vidare påminnelse och utan annan anledning än, vid Lagtima Riksdag, sista Riksdags-beslutet, besörja, det valen till Riksdagsmän må i laglig ordning och, under ansvar, med all skyndsamhet verkställas, samt denna Grundlag i 17 §.
2 Mom. förest rifver nytt val, om den valde dott eller bevisat laga Constitutians Utsk, Betänk.
N:o 9, förfall, och ytterligare i 19 §. tillåter klagomål, om någon väljande eller under omröstning kommen förmenar olagligheter vara vid ett Riksdagsmanna-val begångna, Herr Prosten, efter jemförelse emellan dessa Lagrum, och vid betraktande deraf att valen kunna hållas så nära den i Riksdagsbeslutet utsatta termin för Ständernas nästa sammanträde, att ej allenast en vald Riksdagsman saknade lid för bestyrandet af enskilda angelägenheter, utan ock nytt val, i fall detbehöfdes, och klagomål, om dertill yppades anledning, icke hunne behörigen afgöras, innan Riksdagen tagit sin början, och ärendena till en del redan kommit under behandling, trott sig finna skäl att Utskottet underställa, om icke vederbörande Corporationer och Embelsmän måtte vid ansvar för.- pligtas att tre månader före Lagtima Riksdag hafva besörjt om Riksdagsmannavalen; hvarjemte Molionairen föreslagit, att om, emellan valförrättningen och Riksdagstiden, kallelse till Urtima Riksdag skulle inträffa, valen icke dess mindre kunde ega bestånd, Då Riksdagsmanna-valens anställande, inom en tillräcklig tidrymd före Lagtima Riksdagen synes vara af stor vigt och i synnerhet nödvändigt för den valdes för - Constitutions Visit, Betänk.
N:o tj. i3 beredning, genom studium af grundlagarna och förra Riksdagens förhandlingar, till utöfningen af Folk-representantens ansvarsfulla värf; men Rikets Ständers behörighet att meddela föreskrifter, äfven om sjelfva tiden för valen, icke är i Grundlagarna bokstafligen erkänd, har Utskottet icke tvekat att i principen gilla närvarande förslag.
Med hänsigt till sättet för ett sådant Grundlags-stadgande, har likväl Utskottet lemnat företräde åt den modifierade form att, i stället för bestämmandet af en viss allmän valtid, endast må, genom ett tillägg i 11 §.
Riksdags-Ordningen, uttryckas Rikets Ständers rätt att i hvarje
Riksdagsbeslut förordna om valen till näst inträffande Lagtima Riksdag.
För öfrigt och ehuru det bör förmodas att kallelse till Urtima Riksdag sällan skall ankomma så nära tiden för den Lagtima, att valen tili denna redan för sig gått, har Utskottet dock trott införandet af den föreslagna iakttagelsen härutinnan bidraga till en åsyftad fullständighet.
Och som, vid närmare granskning, redåclionen, jemväl i andra punkter af Riksdags-Ordningens 11 §. befunnits dels mindre lämplig, i så måtto att föreskrifterne om valen till både Lagtima och Urtima Riksdagar blifvit i första Momentet sammanblandade, dels bristfällig, såsom saknande positiva bestämmelser, an - i4 Oonstitutions bitsk.
EetänJi. iV.‘o 9. gående förrättandet, i allmänhet, af Riksdagsmanna-valen för Bonde-Ståndet genom Domhafvande!! i orten, samt om vederbörande Embets-myndigheters åtgärder vid tillfälle af Urtima Riksdag, har Utskottet sökt omarbeta nämnde §. i det hela, sådan Utskottet härmedelst får densamma, till grundlagsenlig behandling, vördsamligen föreslå: § ii. 1:0.
Med de i 2 §. omförmälda föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigbeten för vederbörande Corporationer eller Embetsman att, utan någon påminnelse och utan annan anledning än sista Riksdagsbeslutet, vid ansvar besörja, att valen till Riksdagsmän må, inom den för deras början och slut af Rikets Ständer bestämda tid, i laglig ordning och med ali skyndsamhet verkställas; tillhörande det Döm-Capitlen att för Presterskapet, Hufvudstadens
Magistrat att för dervarande Borgerskapet, samt Landshöfdingarne, hvar i sitt Län, att för de öfriga Städernas Borgerskap och menige Allmogen om sådana valförrättningar, å Embetets vägnar, föranstalta. 2:0.
Landshöfdingarne åligge härvid Constitutions Utsi;. Bettini;.
A’.'o g. i5 serskildt att otti Piiksdagsmaima-valen för Allmogen tidigt utfärda kungörelse, med föreskrift att samma dag, då denna i kyrkorna uppläses, Sockenstämma för Eiectors™ val af Allmogen skall till nästföljande Söndag utlysas.
Skulle uti en eller flera kyrkor af ett Pastorat, Gudstjenst saknas å den Söndag, då kungörelsen Jiorde uppläsas, åligge det Presterskapet att genast, genom Krono-Betjente i Pastoratet, besörja, det nästa dag eli.
exemplar af kungörelsen skyndsamt cirénlerar från by till by, uti sådana församlingar eller Capell-lag, med förständigande alt deras Ledamöter hafva att nästföljande
Söndag sig vid moderkyrkan infinna lili Eiectors-val, i händelse Gudstjenst icke samma Söndag bör hållas i egen kyrka, då valet derstädes må för Socknen eller Capell-laget förrättas.
Dornhafvanden i Häradet vare alltid valförrättare för Bonde Siandet; är han Frälseman, förordnas dertill opåmint af HofRätten en Ofrälse, sä tidigt att valen må. vid den i Riksdagsbeslutet utsatta termin kunna börjas. 3:o.