Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konstitutions-Utskottet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter, tillkommer att, i den ordning Regerings-formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och till Plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens Ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men hvilka förslag Riksens Ständer ej förr, än å den nästföljande riksdagen, må slutligen antaga.
Öfverlemnar Konungen åt Riksens Ständer någon Proposition rörande grundlagar, uppdrage Ständerna genast, utan att förut derom öfverlägga, åt Konstitutions-Utskottet, att dess Utlåtande afgifva; och förhålles dermed 6 Kenititutioni- UökotttU Mtmoriål, N:o 40. som i Regerings-formens 81 § stadgadt är.
Då Utskottet — — — Tryckfrihetslalgen ansvara. 2:o. Konstitutions-Utskottet — pröfning underställas. 3:o.
Då hos — derom besluta.
Re servationer: Af Biskop Hallström: ”Att legalisera ett bruk, som i nog ofortäckta ord erkännes icke vara i sig sjelft rättmätigt, utan hafva sin upprinnelse från en oriktig uppfattning af gifna föreskrifter, förekommer mig redan högst betänkligt, men ännu mer, då detta bruk icke räknar särdeles höga anor, har ständigt varit emotsagdt, och knappast ännu torde kunna anses rätt stadgadt.
Våra grundlagar bjuda rörande sig sjelfva, att de skola i hvarje särskildt fall tillämpas efter deras ordalydelse (Regerings-formen 83 §); men i stället för att egna en tillbörlig uppmärksamhet åt detta bud och den förbindelse, sorn deraf härflyter så för Rikets Ständer i allmänhet, som särskildt för det Utskott, som har att låta sig vårda om Grundlagarnes helgd, tvekar icke nuvarande Konstitutions-Utskott, att hellre än att förbereda en lagenlig rättelse af besagde bruk, taga detsamma till utgångspunkt och motiv för en dermed öfverensstämmande Grundlagsändring.
Jag hade deremot trott Utskottets pligt vara, att söka aldraförst göra sig full reda för rätta förståndet af Regerings-formens 56 samt 81 §§, sedan derom afgifva en enkel upplysande framställning, och vidare under ett kraftfullt motstånd emot detta i flera afseenden vidriga bruk, som sig insmugit, bemöda sig med hela styrkan af en allvarlig vilja, att uppå den bättre insigtens väg återföra till den bana, som Grundlagen oförtydligen utstakat.
Nu åter röjer sig å Utskottets sida en särdeles och såsom jag förmenar, flera likartade lag-förvridningar framkallande undfallenhet, då Utskottet omhuldar detta bruk, och icke drager i betänkande, att för detsamma äfven uppoffra just det, som Grundlagen erkänner vara det regulativa, eller dess bokstafliga lydelse.
Och denna undfallenhet framstår desto mera bjert, som Utskottet oförställdt antyder huru det redan emotser, att framdeles vinna den verkliga lagförändring i sakj som kunde finnas önskvärd.
Alltså är ändock delta förslag allenast att betrakta såsom ett öfver - Konititutions-Utikottett Memorial., N:o 40. 7 gångs-förslag: framdeles skall en verklig förbättring vinnas: men dertill vill erfordras tid och den omgång, som icke ogerna slingrar sig fram på krokiga stigar.
Jag deremot älskar, uppriktigt sagdt, icke en sådan omgång, eller i allmänhet omvägar, der de kunna undvikas, emedan de innebära ett misstroende till det sannas och rättas omedelbara segerkraft, samt jemväl icke sällan aflägsna från det mål, som sökes.
För min del godkänner jag dock den föreslagna förändringen, så vidt den rörer behandlingen af Kongl. Propositioner, och hade önskat att nu ingående ändrings-förslag blifvit afdeladt i 2:ne särskilda, från hvarandra fristående förslag, öfter det olika ursprung, hvarifrån de ifrågakommande ändringarne i Grundlagens stadganden kunna härflyta.
Det är nogsamt i sin ordning, att hvad i Regerings-formens 56 § eger sin behöriga tillämpning på Kongl. Propositioner, sammanföres på ett enda ställe i 81 §;n; och hvad i sådant afseende finnes i ingående förslaget upptaget, är ej mindre öfverensstämmande med lag, än ock sådant, som det, utan gensägelse, blifvit allt stadigt tillämpadt.
Helt annorlunda är förhållandet med behandlingen af de Grundlagsändrings-förslag, som Konstitutions-Utskottet väcker, vare sig sjelfmant, eller med föranledande af enskild motion i ämnet.
Derutinnan har en olika praxis uppstått, och meningsstrider yppat sig egentligen genom missförstånd, till någon del af ordalagen i 81 § Regeringsformen, men ännu iner och förnämligast af den 56:te rörande den sammanjemkning, som der anbefalles.
Försoningen af dessa §§ faller sig likväl, efter min förmening, icke svår att tillvägabringa, utan den förtviflade utväg, som af Utskottet tillstyrkes.
Hvad hufvudsakligen härvid erfordras, är alt göra sig väl reda för de olika slag af anmärkningar, som inom de respektive Riks-stånden kunna göras emot Konstitutions-Utskottets yttrande eller förslag till förändring i Grundlagarne.
En del anmärkningar innebära ett godkännande af den grundtanke, som genomgår ändringsförslaget, såsom dess väsendtliga element, men söka åvägabringa en eller annan modifikation, vare sig i uttryck eller detalj-bestämmelser.
Det är om dessa anmärkningar Regerings-formens 56 § handlar, och emellan hvilka den åsyftar en förmedling eller jemkning.
Det är ock gifvet, att i detta fall måste efter anställd votering i förstärkt Konstitutions-Utskott alltid låta sig finna en återstod, nemligen den på elt eller annat vis modifierade grundtanken.
Andra anmärkningar inom Riks-stånden kunna åsyfta ett underkännande af sjelfva den grundta/ike, som ledt Konstitutions-Utskottet, alltså ett ogillande af hela det framlagda förslaget, såsom vore det hvarken nödigt eller nyttigt, och möjligt att verkställa.
Om sådana anmärkningar hafva våra Grundlagar icke funnit för godt att något särskildt 8 Konåtitutions-Utikottet» Memorial, N:o 40. stadga; men om dem gäller, så vida de af 2:ne Riks-slånd göras, påtagligen den allmänna föreskrift, som innehålles i Riksdags-ordningens 75 §, eller att då 2 Stånd stadna emot 2, förfalle frågan, och förblifve vid det, som tillförene stadgadt varit.
Är åter ett enda Riks-stånd ensamt om en återremiss med sådan anmärkning, så må delta Stånd desto heldre afbida den kommande riksdagens utslag, som det ju eger, att då begagna sitt obestridda veto.
Men det gifves härförutan ett 3:dje slags anmärkningar, som låtit sig från Riks-ståndens sida i våra sednaste tider förspörja, och äro af den art, att de icke blott underkänna och ogilla den grundtanke j som Konstitutions-Utskottet framställt i sitt afgifna ändrings-förslag, ulan äfven hafva tili syfte, att i dess ställe substituera en helt annan, och sålunda bana väg för ett alldeles fremmande Grundlagsändrings-förslag, möjligtvis äfvenväl det som vid riksdagen blifvit af Konstitutions-Utskottet förkastadt.
Det behöfver icke sägas, att dessa ett Stånds så kallade gemensamma tankar äro ostridigt de djerfvaste och tillika de mest vådliga, enär de förutan den återhållande sans, som borde vara ett bestående karaktersdrag hos hvarje representation, sträfva att å obehörig väg framtvinga förändringar i Grundlagarne.
Regerings-formens 81 § har ock helt otvetydigt och Öppet förkastat dylika försök, enär den stadgat och fortfarande bjuder, att sådana frågor, som åsyfta ändring eller upphäfvande af Grundlagarne icke må uti Ståndens plena väckas, utan anmälas hos Riksens Ständers
Vid hvarje riksdag valda Konstitutions-Utskott.
Rätteligen borde alltså, om icke alltför stor undfallenhet för Grundlagens uppenbara missbruk hade, såsom äfven detta memorial synes mig bära vittne, innästlat sig, det icke vara svårt för Talmän, Konstitutions-Utskott och Riks-stånd, att stäfja denna otillbörlighet, som, gäckande lagen, framtränger för att bredvid ett af Konstitutions-Utskottet i behörig ordning framstäldt ändrings-förslag, lägga ett helt annat, på stridiga grunder uppgjordt.
Och emedan det lagförslag, som Konstitutions-Ulskottet nu framgifver, icke i ringaste mån tillsluter, utan synes mig snarare något mer öppna dörren för ett sådant förfarande, finner jag mig häraf yttermera manad, att nedlägga min reservation, och får tillika å förhållandet fästa resp.
Riks-ståndens särskilda uppmärksamhet.
Jag har härmed i korthet redogjort för min uppfattning af Regerings-formens 56 och 81 §§.
För hvar och en som behagar i saken närmare intränga, torde nogsamt visa sig, att den förveckling, som förmenas bestå emellan dessa §§, och hvartill bristande uppmärksamhet hos ej mindre 1812 än 1815 års Ständer skulle vara vållande, icke är i sjelfva verket så svår, utan kan lösas, utan att, på sätt Utskottet föreslår, afhugga knuten Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 40. 9 knuten och derigenom tillika, på hvarjehanda vis såra vår Grundlag.
Denna bör vara oss helig, och fördenskull icke blottställas för alltför mycken rörlighet och omskiftelsé, hvarigenom den just löper fara, att råka alltmera i vanhelgd.” af Herr Björck, med hvilken Herr Falhem instämt: ”Utskottets förslag afser att undanrödja de från Grundlagens stridiga uttryck hemtade anmärkningar emot hittills följd praxis, i afseende på behandling af Grundlagsfrågor; men derföre hade ock Utskottet, enligt mitt förmenande, bordt uttryckligen medgifva Stånden rätt, att såsom sina gemensamma tankar återremittera ett förslag, mer eller mindre afvikande från Utskottets, liksom Utskottet särskildt föreslagit rätt för Stånden, att återremittera förslaget med förklarande, att det är hvarken nödigt eller nyttigt.
Just denna sednare föreskriften, som nu funnit rum i lagen, gör Ståndens rätt i förstnämnde hänseende mera stridig, än den hittills varit.
Jag anser derföre, att orden, ”i någon eller några delar,” böra utgå, destoheldre som de dessutom innefatta en uppenbar' motsägelse mot sista punkten i det moment, der de förekomma.” Herr Professoren Lindgrerij Herr Doktor Wallin, Herr Doktor Bromarij Herr Kontrakts-prosten Tegnerj Herr Billström samt Riksdagsfullmäktigen Anders Andersson- från Skaraborgs län hafva ock anmält reservationer.
Riksdags-fullmäktige Pehr Sahlström från Stockholms län, Carl Ersson från Westmanlands län och Johan Pehrsson från Upsala län hafva velat tillkännagifva, att de vid beslutets fattande icke i Utskottet närvarit.
Pral. 1853—54. 3 Sami.
U Baft. 10 Konstitutions-TJtakottets Memorial, N:o 41.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Aug. 1854, kl. Z e. in. Memorial till Rikets Ständer_, med förslag till voterin gs-propositioner i anledning af Riks-Stundens olika beslut j rörande de uti Memorialen JS:ris II och 31 afgiftia förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Grundlagarne_, i afseende på behandlingen af en del reger in gs-ärenden.
Genom utdrag af Riks-stundens Protokoll den 2, 5, 9 och 11 i denna månad har Konstitulions-Utskottet erhållit del af Ståndens beslut vid föredragningen af Utskottets Memorial N:o 31, innefattande sammanjemkningsförslag och hemställanden i anledning af ålerremisser af Memorialet N:o 11, deruti Utskottet afgifvit förslag lill ändring af åtskilliga stadganden i Regerings-formen, i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden; utvisande nämnde protokolls-utdrag, att Högloft.
Ridderskapet och Adeltij i fråga om utbyte och tillägg af ord i den förut föreslagna redaktionen af 2:dra momentet i 17 § samt förändrad lydelse af 21 § Regerings-formen, godkänt hvad Utskottet sednast hemställt och föreslagit; Högvördige P reste-ståndet j, med godkännande likaledes af hvad i nyssberörde delar blifvit föreslaget och med bifall till hvad Utskottet särskildt till Preste-ståndet hemställt, antagit Utskottets i sista momentet af ofvannämnde Memorial JV:o 31 till Ståndet gjorda inbjudning; Vällofl.
Borgare-sländetj med frånträdande af dess förut framställda anmärkning, att orden ”jemlikt Förfaltningarne” och orden "öfver embetsmyndigheters meddelade beslut’’ borde utur det af Utskottet föreslagna 2:dra Konstitutions-Utskottets Memorial, 2V:o 41.
Ii momentet i 17 § Regerings-formen utgå, bifallit Utskottets hemställan härutinnan samt att orden i nämnde moment ”må i enlighet med särskild stadga” matte utbytas mot orden ”skall på det sätt och med de undantag, som bestämmas i särskild stadga”; i hvilket hänseende Ståndets anmärkning således äfven frånlräddes; äfvensom Ståndet antagit
Utskottets förslag till förändrad lydelse af 21 § Regerings-formen, att hvila tili afgörande vid nästa riksdag; hvaremot Ståndet, med vidhållande af sina förut fattade beslut, afslagit Utskottets hemställanden, dels att till slutet af den utaf Utskottet föreslagna reduktion af 2:dra momentet i 17 § Regerings-formen måtte läggas orden ”och minst två beklädt
Domare-emhete”; i afseende hvarå Ståndet, i dess gemensamma tanke, på sätt Utskottets Memorial N:o 31 utvisar, upptagit ett redaktions-förslag, åsyftande, att de sju ledamöterne i Regerings-rätten borde hafva förut förvaltat civil beställning och minst tre bland dem beklädt Domare-embete; dels alt Borgare-ståndet ville låta förfalla dess anmärkning, att det föreslagna stadgandet i 2:dra momentet af 24 § Regerings-formen, om Deparlements-chefs rätt att i Regerings-rättens öfverläggningar deltaga, borde utgå; och dels att Ståndet måtte frånträda sin anmärkning, att 103 § Regerings-formen borde ändras så, att den deruti omförmälda Nämnd jemväl skulle afse Regerings-rättens ledamöter; Hedervärda Bonde-ståndet åter afslagit den till Ståndet gjorda inbjudning samt vidblifvit sin förra gemensamma tanke i frågan.
Utskottet, som nu har åliggande att afgifva förslag till voteringspropositioner för de stridiga meningarnes afgörande genom omröstning i förstärkt Konstitutions-Utskott, anser sig dervid böra till Borgare-ståndet hemställa, om icke Ståndets ofvanberörda gemensamma tanke i afseende på ändring af 103 § Regérings-formen må antagas vara uppfattad och uttryckt med följande redaktion af samma §, uppgjord med den förutsättning, att, i anseende Lill det olika antalet af ledamöter i Högste Domstolen och i Regerings-rätten, ej flera än två ledamöter i den sistnämnda skulle kunna samtidigt komma i fråga att, på grund af Nämndens omröstning, från embetet entledigas: ”Vid hvarje riksdag skola Riksens Ständer välja tolf ledamöter af hvartdera Ståndet lill en Nämnd, som ege att döma, huruvida Högste Domstolens och Regerings-rättens samtliga ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom föregående § handlar, likväl kunde anses böra 12 Konstitutions-Utskottets Memorial, iV.-o 41. ifrån embetet skiljas.
Denna Nämnd träde samina dag, den blifvit vald, tillsammans.
I den ordning 69 och 97 §§ föreskrifva, röste samtlige ledamöterna, man för man, med slutna sedlar, först öfver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Högste
Besvaras derefter denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterna med Nej, blifve då Högste
Domstolens samtlige ledamöter bibeh&llne.
Besvaras den åter med Ja, så uppgöre hvar och en af Nämnden en sluten lista på dem af Högsta Domstolens ledamöter, flere eller färre, som han anser böra entledigas.
De trenne ibland desse, som då fått det största antalet af röster emot sig, ställes hvar efter annan under en ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller deni, sorn skola anses vara ifrån Riksens Ständers förtroende uteslutne.
Ienahanda ordning, som nu är stadgad, skola Nämndens ledamöter härefter rösta öfver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Regerings-rättens ledamöter?
Varder frågan enhälligt eller af de festa rösterna med
Nej besvarad, vare Regerings-rättens samtlige ledamöter bibshållne; men om frågan besvaras med Ja, skola, på lika sätt, som här ofvan angående Högste
Domstolens ledamöter föreskrifvet är, de t vänne Regerings-rättens ledamöter, hvilka fä det största antalet af röster emot sig, hvar efter annan ställas under särskild omröstning; och fordras härvid två tredjedelar af rösterna emot den eller dem, som skola anses från Riksens Ständers förtroende uteslutne.
Den eller de Högste Domstolens eller Regerings-rättens ledamöter, som på detta sätt funnits icke ega Riksens Ständers förtroende, blifve derefter af Konungen, hos hvilken Riksens Ständer härom anmälan skola göra, ifrån embetet genom nådigt afsked skiljde.
Dock tillägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig pension till lönens halfva belopp.”
I sammanhang härmed har dock Utskottet fästat uppmärksamhet dervid, att, då 64 § Riksdags-onlningen upptager de uti 103 § Regeringsformen g i Ina föreskrifter om Nämndens omröstning angående Högste
Domstolens ledamöter, den nu ifrågasatta förändring af sistnämnde § jemväl Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 41.
13 synes påkalla motsvarande ändring af ordalydelsen i 64 § Riksdagsordningen; hemställande derföre Utskottet till Borgare-ståndet, om icke dess ifrågavarande beslut om ändring i 103 § Regerings-formen bör anses tillika förutsätta, att följande ändrade lydelse må gifvas åt Riksdags-Ordningens 64 §. ”Vid hvarje Riksdag skola Riksens Ständer i deras serskilda Plena, genom allmän omröstning, välja tolf ledamöter af hvarldera Ståndet till en Nämnd, som ege att döma, huruvida Högste Domstolens och Regerings-rättens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom Regerings-formens 102 § handlar, likväl kunde anses böra ifrån embetet skiljas.
Denna Nämnd träde samma dag, den blifvit vald, tillsammans.
Regerings-formens 69 och 97 §§ föreskrifva, röste samtlige ledamöterne, man för man, med slutna sedlar, först öfver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Högste
Besvaras denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterna med Nej, blifve då Högste
Domstolens samtlige ledamöter bibehåline.
Besvaras den åter med
Ja, så uppgöre hvar och en af Nämnden en sluten lista på dem, af Högste Domstolens ledamöter, flera eller färre, som han anser böra entledigas.
De trenne ibland desse, som då fått det största antal af röster emot sig, ställes derpå, hvar efter annan under ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, som skola anses vara från Riksens Ständers förtroende uteslutne.
1 enahanda ordning, sorn nu är stadgad, skola Nämndens ledamöter härefter rösta öf ver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Regerings-rättens ledamöter ?
Varder frågan enhälligt eller af de flesta rösterna med
Nej besvarad, vare Regerings-rättens samtlige ledamöter bibehåline; men om f rågan besvaras med Ja, skola, på lika sätt, sorn här ofvan angående Högste
Domstolens ledamöter föreskrifva är, de tvänne Regerings-rät - 14 Konslitutions-Utskottels Memorial, IV:o 42, tens ledamöter, hvilka fått det största antalet af röster emot sig, hvarefter annan ställas under serskild omröstning; och fordras härvid två tredjedelar af rösterna emot den eller deni, som skola anses från Riksens Ständers förtroende uteslutne.
Derefter gånge, som i Regerings-formens 103 § vidare föreskrifves.”
Enär två särskilda, mot Utskottets förslag uppställda, sins emellan oförenliga meningar, nemligen de af Borgare- och Bonde-stånden antagne, äro i fråga att kunna utgöra kontra-proposition vid omröstningen angående Utskottets förslag, får Utskottet till Rikets Ständers godkännande vördsamt öfverlemna dessa förslag till särskilda voteringspropositioner: 1.
Den, sorn vill, att vid omröstningen rörande Ronstitutions-Utskottets, uti dess memorial N:o 11 afgifna och derefter uti memorialet N:o 31 i vissa delar omarbetade, förslag lill ändring af åtskillige stadganden i Regerings-formen och Riksdags-ordningen, i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden, skall såsom kontraproposition uppställas, att
Utskottets förslag skall för grunlagsenlig behandling å nästa Riksdag blifva hvilande med de förändringar, som blifvit äskade uti Borgare-ståndets gemensamme tanka, sådan densamma, vid jemförelse af Utskottets anmälanden i memorialen N:ris 31 och 41, finnes vara slutligen vidhållen, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej.
Yinner Nej, kommer såsom kontra-proposition i omförmälda omröstning rörande hufvudfrågan att ingå Bonde-ståndets gemensamma tanke, enligt hvilken Utskottets förslag icke borde antagas att hvila till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag.
2. a) i den händelse, att ja-propositionen i ofvanstående
Nr l vinner:
Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets, uti dess memorial N:o 11 afgifna och derefter uti memorialet N:o 31 i vissa delar omarbetade, förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Regerings-formen och Riksdags - Konstitutions-Utskottets Memorial, iV.-o 47.
15 ordningen, i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden, skall i oförändradt skick antagas alt hvila till slullig pröfning å nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste \
Nej, kommer Utskottets omförmälda förslag att för grundlagsenlig behandling å nästa riksdag blifva h vilande med de förändringar, som blifvit äskade uti Borgare-Ståndets gemensamma tanke, sådan densamma,, vid jemförelse af Utskottets anmälanden i Memorialen N:ris 31 och 41: finnes vara slutligen vidhållen. b) i den händelse3 att Nej-propositionen i ofvanstående N;r 4 vinner :
Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets, i dess Memorial N:o 11 afgifna och derefter uti Memorialet N:o 31 i vissa delar omarbetade, förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Regerings-formen och Riksdagsordningen, i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden, skall hvila till slutlig pröfning å nästa riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej.
Nej, kommer samma förslag icke att hvila till grundlagsenlig behandling å nästa riksdag.
Reservationer: äro anmälda af Herr Biskopen Hallström och Herr Professoren Lindgrenj med åberopande af hvad de i reservationer vid Utskottets Memorial N:o 34 anfört.
Konstitutions-Utskottets Memorial.
JYt .42. I M 42.
. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Aug. 1854, kl. 12 m.
Memorial till Rikets Stander, med Utlåtande angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition på ett inom Ståndet vackt yrkande i fråga om behandlingen af Särskilda Utskottets Memorial 'JM 11.
Sedan, vid föredragning hos Hedervärda Bonde-Ståndet af Särskilda Utskottets Memorial M 11, innefattande yttranden i anledning af Riks-Ståndens återremisser af samma Utskotts Betänkande JVs 8, hvaruti Utskottet afgifvit förslag till Författning, angående bränvins tillverkning och bestämmande af de afgifter, söm derför borde utgöras, Ståndets Talman, enligt protokollet den 2 i denna månad, på anförda skäl och med åberopande af 35 § Riksdags-Ordningen, förklarat sig föranlåten att vägra den inom Ståndet yrkade proposition på afslag d nämnde Memorial och dess läggande till handlingarne, har Konstitutions-Utskottet, till hvars Utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen ärendet blifvit hänskjutet, uti dess Memorial M 39, under förmälan, att yrkandet om nämnde proposition iunebure, att Bonde-Ståndet, vägrande sitt bifall till hvad af Särskilda Utskottet blifvit i saken föreslaget äfven angående beskattningen för bränvinsbränningen, skulle dermed i allo afsluta frågans behandling, så att annat beslut deruti icke eller sedermera skulle komma att af samma Stånd fattas, sig yttrat, att enär så väl af den egenskap frågan om beskattningen å bränvinsbränningen, jemlikt 60 § Regeringsformen, i och för sig hade, som ock af den behörighet Särskilda Utskottet erhållit till denna frågas upptagande och beredande, uppenbart följde, att nämnde Utskotts deruti afgifna förslag bordt hos Rikets Ständer undfå enahanda behandling, som eljest tillkommit det förslag Bevillnings-Utskottet, derest Särskilda Utskottet ej blifvit tillsatt, skolat afgifva; och i sådant hänseende förekomme, att föreskrifterna i 71 g Regeringsformen, i enlighet hvarmed frågor af förevarande beskaffenhet af Rikets Ständer handläggas, tydligen innefattade, att hvarje Riks-Stånd, som åstundade ändring i Bevillnings-Utskottets förslag, angående grunderna för Bevillning, sätten för deras tillämpning och bevillningens fördelning till utgörande, vore pligtigt att »meddela sina skäl dertill samt uppgifva det sätt, på hvilket en sådan ändring må vinnas», hvarefter, sedan Bevillnings-Utskottet häröfver sig yttrat, den Bih. till R.