Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har till förekommande af dessa olägenheter ansett det af anmärkaren i denna del uppgifne förslag vara tjenligast och dervid funnit det yrkade Författare-ansvaret för individuella förolämpanden af Personer utom
Ståndet böra äga rum, äfven utan att sådane yttranden blifvit särskildt genom trycket allmän gjorde.
Utskottet har trott det vara en hufvudsaklig afsigt hos Lagstiftaren, att icke Grundlagen måtte skyndsammare förändras, än opinionerne hinna utvecklas.
Då Grundlagen stadgar, att Riksens Ständer skola hvart 5:te år, såsom sjelf kallade, sammankomma, lärer det vara denna tidsrymd, Lagstiftaren velat utsätta för tänkesättens mognande i afseende på Lagen.
Constitutions-Utskottet har således trott det vara öfverensstämmande med Regerings-Formens esprit att tydligare bestämma och till
Fem år utsätta den tid efter hvilken Beslut rörande Grundlags-förändringar kunna, vare sig öfver Propositioner komne från Konungen eller Motioner väckte hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott, fattas.
Likväl är det ingalunda Utskottets mening, 240 Riksdagen 1810. att i afseende på denna Konungens och Riksens Ständers rätt en skillnad borde äga ruin vid Lagtima eller Urtima Riksdagar.
Enär det blefve stadgadt, att Konung och Ständer ej må något besluta, förrän
Fem år framlupit från den tid, då sådane förändringar blifvit föreslagne, vore hufvudsakeligen ingen annan förändring i den nuvarande Grundlagen gjord, än den, att Konungs och Ständers rätt i detta afseende kunde genom infallande Urtima Riksdagar blifva till högst Nio år hvilande.
Utskottet fann äfven, att detta nya stadgande för ingen del borde sträcka sig längre än till Beslutet öfver Grundlagarne, icke till rättigheten att med deras förbättrande sig sysselsätta; en sak, den Utskottet ansåg såsom ett åliggande för Constitutions-Utskottet att hvarje Riksdag uppfylla.
Då, enligt Utskottets ofvan framstälda tanka, ingen distinction emellan Urtima och Lagtima Riksdagar är behöflig, är mera ingen positiv anledning för handen att föreslå en inskränkning i Motionsrätten vid de Urtima Riksdagarne.
Men af den framställning härutinnan, som anmärkaren trott tillhöra förslaget om faststälde terminer för de Lagtima Riksdagarne, hemtar Utskottet nu tillfälle att yttra sin ömtålighet. öfver en så väsendtlig del af Folkrepresentanters rättigheter, hälst
Utskottet anser dessa rättigheter på det närmaste förknippade med Ständers existence.
Sluteligen har Constitutions-Utskottet till pröfning upptagit en af anmärkaren gjord väsendtlig anmärkning emot den 56 § af RegeringsFormen och den dermed i förening stående 49 § af Riksdags-Ordningen.
Under ett o vilkorligt Expedition N:o 14.
241 erkännande af de grundsatsers rigtighet på hvilka anmärkaren stödjer sin tanke om Lagstiftande Magtens collectiva rättigheter och om individuens, såsom medlem af denna Magt, kunde likväl Utskottet ej finna, att en nödig jemvigt mellan dessa rättigheter vore på något sätt rubbad genom de stadganden, ofvannämnde §§ innefatta.
Det är visserligen af vigt, hvad anmärkaren yrkar, att icke Lagstiftningens gång hindras eller förvirras af enskildta viljors obehöriga inflytande, och att alltid Lagen måtte vara ett uttryck af allmän vilja öfver ett allmänt kändt behof.
Lagstiftaren synes hafva velat bekräfta denna grundsats, då han stadgat, att alla allmänna frågor, som uti Riks-Stånden väckas, måste utan förutgående pröfning genast öfverlemnas till beredande i något Utskott.
Skulle, emot detta stadgande, étt bifall af Ståndet till en sådan remiss anses erforderligt, då är det, som Lagstiftningen snarast kan hindras i dess gång och förvirras af enskildta viljors obehöriga inflytande.
Utskottet insåg ej, huru ett sådant samtycke till remiss skulle inom ett Riks-Stånd kunna erhållas uti frågor, som egentligen hvilade på opinioner, så framt icke i följe af en förutgående pröfning; och denna pröfning blefve till äfventyrs mången gång intet annat än en hård strid om ord och uttryck, ledande till oenighet och tidsutdrägt och hvari ofta personliga intressen skulle blanda sig för att redan i sin början qväfva nyttiga undersökningar.
Det vore då, som
Anmärkaren säger, att Lagen bör vara ett uttryck af allmänt kändt behof; men är det väl att förmoda, att den skyndsamt företagna n 242 Riksdagen 1810. pröfning, hvart och ett ämne före remissen borde, enligt hans tanka, undergå, skulle ljusligen och hastigt öfvertyga ett talrikt samfund, att Motionen innebär eller icke innebär ett allmänt kändt behof?
De stadganden ofvanbemälte §§ innefatta hafva, enligt Utskottets öfvertygelse, den dubbla afsigt dels att förekomma allt förhastande uti Ståndens Beslut, dels att moderera Ståndens öfverläggningar, derigenom att målen, alltid utredda, böra från Utskotten till Stånden återkomma.
Utskottet kan för öfrigt, då det ur dessa anförda skäl ej kunnat instämma i den synpunct, hvarunder anmärkaren betraktat förevarande ämne, (icke) lemna den omständigheten obemärkt, att derest ingen remiss till Utskott finge göras utan samtycke af det Stånd, der Motionen blifvit väckt, skulle det blifva ett ensamt
Stånds rättighet att nedlägga frågor, då likväl decisionen öfver sjelfva saken tillhör alla Riks-Stånden samfäldt.
Vidare skulle äfven den olägenhet kunna uppstå, att en och samma Motion Klefve i somliga Stånd till remiss upptagen och i andra alldeles förkastad.
Jemför sid. 131—138, 142-145, 151—152.
RIKSDAGEN 1812.
Utdrag af Protocollet hållet uti Riksens Höglofl.
Ständers Constitutions- Utskott den 27 April 1812.
Ar 1812 den 27 April kl. 10 sammanträdde Riksens Höglofl.
Ständers Constitutions-Utskott första gången vid nu löpande Urtima Riksmöte i Örebro, hvarvid följande Herrar och Män, enligt ankomne och uppläste Protocolls-Utdrag, blifvit af Stånden utsedde till Utskottets Ledainöter, nemligen: af Höglofl.
Ridder skåpet och Adeln: N:o 54 Grefve Spens, Fullm.: Grefve Mörner, Adolf Göran, Kammarherre.
» 246 Friherre Manderström, Fullm.:
Sil verstolpe, A. G., Riddarhus-Secreterare.
» 336 F rili er re Adlerberg, Carl Gustaf', Envoyé. » 1056 Herr Schönström, Pehr, Öfverste.
» 2153 Herr Edelcrantz, Öfver-Intendent. 3 2200 Herr Hadenstjerna, Regerings-Råd. af Högvördiga Preste-Ståndet:
Her rar Biskopparne Tingstadius, Faxe.
» Doctorerne Wijkman, Falk, Agrell, Wählin. 246 Riksdagen 1812. af Vällojl.
Herr Lagmannen och Vice Talmannen J. P. Sandberg. » Borgmästaren Anders Nensén. » Assessoren Carl Arosenius. » Borgmästaren C. Ulr.
Egge. * » Borgmästaren Carl Fr% Norström. » Borgmästaren Jon. Ullberg. af Hedervärda Bonde-Ståndet: Bengt Svensson från Oster-Göthlands län.
Anders Aberg från Westerbottens län.
Bengt Andersson från Elfsborgs län.
Jonas Nordstedt från Jönköpings län.
Lars Israelsson från Orebro län.
Pehr Nilsson från Christianstads län.
Utskottet ansett nödigt att, till vinnande af erforderlig skyndsamhet med granskningen af de hos Stats-Rådet sedan sista Riksdag förde Protocoll och till likhet med hvad då brukligt varit, arbeta på 3:ne fördelningar, beslöt Höglofl.
Utskottet att enligt 24 § Riksdags-Ordningen till sin betjening antaga 3:ne Canzlister.
Utskottet till Dess Secreterare förordnade undertecknad, till Canzlister Copisten vid Pommerska Expeditionen af Kongl. Maj:ts Canzli Aug. von Hartmansdorff och Copi- « sten vid Kongl. Maj:ts Justitiae-Revision Anton Kock-, men den tredje Canzlist-beställningen lemnades tills vidare obesatt.
Ut supra. G. A.
Expeditioner till Riksstånden. N:0 1.
Memorial i anledning' af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående en särskild Författning med Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel.
Sedan i anledning af skedda remisser ifrån det Högvördiga Preste-Ståndet och det V ällofliga Borgare-Ståndet Konungens Nådiga Proposition, rörande en särskild Författning med Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel, blifvit föredragen, har Constitutions-Utskottet väl i de orden i Ingressen till Regerings-Formen: att för Svea Rike och tliy underliggande Länder stadga följande, igenkänt anledningen till den gjorda remissen men tror sig tillika böra förklara, att då Konungens Nådiga Proposition, föranledd af dessa Länders särskilda läge och deraf härrörande särskilda behof och förhållanden, åsyftade derefter lämpade politiska mått och steg, hvilka af Grundlagens föreskrifter vore i de flesta delar oberoende, ansåg ConstitutionsUtskottet sig i dessa afseenden icke kunna ingå i någon pröfning eller fatta ett definitivt beslut utan trodde sig böra detta ärende till de respec - 248 Riksdagen 1812. tive Stånden vördsamligen åter öfverlemna, då Utskottet efter sin mening anser do ur RegeringsForinen införde orden: Svea Rike och thy underliggande
Länder, icke till alla delar kunna lämpas till andra än dem, hvilkas ombud i Svenska Lagstiftningen deltaga.
Örebro den 30 April 1812.
J. A. längstadius.
Joli. P.
Aberg. G. A.
Härmed följa o bilagor (A—C).
Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, -angående en särskild Författning med Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel; gifven Örebro Slott den 18 April 1812.
Barthelemy, som enligt afsluten convention med Franska Regeringen den l:sta Julii 1784 underlades Sveriges Krona i utbyte mot den då ensamt för Franska varor beviljade, men sedermera, genom Kongl. Förordningen den 22 Maji 1794, till öfriga Länders produeter utsträckta Nederlags-rättighet i Götheborg och derefter under omväxlande förhållanden, dock med Svenska Stats- Cassans årliga gravation, utgjort en allmän Handelsplats förmedelst sin den 7 September 1785 grundade Porto-Franco-lwxéAXnmg, har under de sednast förllutne åren, i följd af Krigen, Europas politiska ställning och Coloniens afstånd från Moderlandet, varit underkastad fiendtliga invasioner och invärtes skakningar.
Nio 1. 249 Kongl. Majit har väl, så vidt Krigstillståndet med England det kunnat medgifva, vidtagit tjenliga anstalter till tryggande af denna aflägsna besittning samt till återförande af laglydnad, säkerhet och lugn bland dess invånare, och Kongl. Maj:ts bemödanden hafva ock ägt den framgång, att
Ön undsluppit främmande Herravälde och någon tid fått åtnjuta en fredad handel, hvarigenom dess intrader lemnat ett icke obetydligt öfverskott, som kommit Svenska Stats-Cassan till godo; men Kongl. Majit har tillika i Nåder funnit oundgängeliga sådana hufvudsakeliga förändringar i Öns administration, hvilka med bibehållande af dess syftning till befrämjandet af Svenska Handelsföretag i Vestindiska farvattnen för öfrigt skilja den från allt mera egentligt sammanhang med Sveriges Statsförfattning och förvaltningsgrunder.
Den erfarenhet, Rikets egna häfder och sednare händelser erbjuda, äfvensom andra Magters statistik och exempel vittna och öfvertyga om angelägenheten deraf, att dessa gränsor visligen iakttagas, och att Moderjorden endast varsamt inledes i speciellare förbindelser med styrelsen af besittningar, som formera en del af samma Stat, men icke af samma Land.
Då Kongl. Majit ämnar omfatta hvarje medel och hafva all omsorg ospard för sine trogne Undersåters på St.
Barthelemy välgång och förkofran, kan likväl Kongl. Majit icke erkänna Moderlandets fördel af denna Ultramarinska besittning vara så beskaffad, att några kostnader för dess bibehållande böra Svenska undersåter påföras.
I den stund Colonien ej längre kunde på ett för Sveriges Krona värdigt sätt administreras genom tillgångar hemtade från sjelfva besittningen, skulle hela ändamålet med dess acqvisition förfelas, och Kongl. Majit veta att häldre välja andra utvägar än att bygga Coloniens fortfarande bestånd på Moderlandets uppoffringar.
Majit en mer afskild och mindre beroende Styrelse af denna Ö, i fullkomlig öfverensstämmelse med Sveriges politik, väsentligen bidraga till Sveriges och Coloniens förenade båtnad; och det är med hänsigt härtill, som Kongl. Majit i Nåder linner lämpligast att lika med Hertigdömet Pommern, ej mindre Ön St.
Barthelemy än de Ultramarinska besittningar, hvilka i framtiden kunna förvärfvas under Sveriges Krona, undantagas från Moderlandets Statsförfattning, admini - 250 Riksdagen 1812. stration och Drätsel för att förvaltas efter de särskildta grunder, sorn antingen vid acqvisitionen blifvit eller blifva lagde, eller sedermera i behörig ordning tillkommit eller tillkomma, då alla dertill hörande ärenden borde behandlas och inför Kongl. Majit i underdånighet föredragas af ett särskildt
Departement utan att detsammas underhåll finge betunga Svenska Statsverket.
Majit, som härigenom äfven blefve i tillfälle att under närvarande ställning i Svenska Pommern, hvarvid Pommerska Stats-Expeditionens Embets- och Tjenstemän äro utan sysselsättning och sina löner och lagliga inkomster beröfvade, genast organisei-a ofvannämnde
Departement och af besparda Fonder från St.
Bartholemy godtgöra desse Embets- och Tjenstemän för hvad de nu måste sakna, framställer alltså, till Riksens Ständers öfvervägande, att allt hvad som rörer Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel, må afsöndras från gemenskapen med Svenska Grundlagarne, Administrations-författningarne och Financerne samt till Kongl. Majits egen omedelbara höga åtgärd öfverlemnas; då likväl Kongl. Majit vill genom
Sitt för dessa ärenden inrättade särskildta Departement låta vid hvarje Riksdag komma till Riksens Ständers kunskap, hvad i denna del af Styrelsen sig tilldragit, hvad fördel för Moderlandet deraf vunnits och i hvad mån öfverskj utande intrader från besittningarne kunnat till allmänt nyttiga anstalter inom Riket användas.
GARL. G. F. Wirsén.
Bilaga B lill Mein. Nio 1. 251 Bilaga B till Mern.
Ständers Constitutions-Utskott den 2!) Ai>ril 1812.
Borgare-Ståndets den 25 i denna månad beslutade remiss af Kongl. Majits Nådiga Proposition, den 18 innevarande månad, angående en särskild författning om Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel, hvarom jemväl lemiss från Högvördige Preste-Stån det •ankommit, då, sedan högst berörde Nådiga Proposition blifvit uppläst, Utskottet syntes förena sig derom, att anledningen till ifrågavarande remiss igenkändes uti orden i Inledningen till Regerings-Formen:
Att för Svea Rike och thy underliggande Länder stadga följande, och ansåg Herr Grefven och Ordföranden, det Utskottet borde förklara, att då Konungens Nådiga Proposition, föranledd af dessa Länders särskildta läge och deraf härrörande särskildta behof och förhållanden, åsyftade derefter lämpade politiska mått och steg, hvilka med Grundlagens föreskrifter icke hade någon egentlig gemenskap, kunde Utskottet i dessa afseenden icke ingå i någon pröfning eller fatta ett definitivt beslut, hvarför ock ärendet borde till de respective
Stånden vördsamligen åter öfverlemnas, då Utskottet efter sin mening ansåge de ur Regerings-Formen införde orden »Svea
Rike och thes underliggande Länder» icke till alla delar kunna lämpas till andra än dem, hvilkas Ombud i Svenska Lagstiftningen deltaga; hvaruti efter flera yttrade meningar de fleste Herrar Ledamöter instämde, och skulle Betänkande i enlighet dermed uppsättas.
252 Riksdagen 1812.
Ständers Constitutions-Utskott den 30 April 1812.
Upplästes föreslaget svar till samtliga Riks-Stånden på gjorde remisser ifrån det Högvördiga Preste-Ståndet och det Vällofi. Borgare-Ståndet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande en särskild författning med Svenska Ultramarinska besittningars Styrelse och Drätsel.
Herr Kammarherren Silverstolpe hemstälde, om icke till styrka för detta yttrande och af samma grund, som det i betänkandet sist anförda skäl, kunde tilläggas, att sådane
Ultramarinska besittningar merändels innehafvas i grund af särskildta fördrag, hvilka ofta ej stöde eller kunde stå i öfverensstämmelse med Moderlandets Grundlagar.
Efter en kort öfverläggning godkändes Memorialet, sådant det först blifvit föreslaget.
Memorial N:o 2. 253 N:o 2.
Memorial ang. fullbordad granskning af Stats-Rådets Protocoll. Till åtlydnad af Riksdags-Ordningens 29 § saint i stöd af den rättighet i 105 § RegeringsFormen innefattas har Constitutions-Utskottet, genast vid denna Riksdags början, genom anmälan hos Hof-Canzleren äskat de Protocoll, sorn uti Stats-Rådet blifvit förde och af Utskottet bordt genomläsas; och hafva i anledning deraf till Utskottet blifvit öfverlemnade: l:o.
De öfver Just i tia)-A render i StatsRådet hällne Protocoll från och med den 28 Julii 1810 till och med den 2 April innevarande år. 2:o.
Protocollen öfver General-AuditörsArender från och med den 28 Julii 1810 till och med den 2 sisth April. 3:o. Protocollen öfver Krigs-Arender från och med den 3 Augusti 1810 till och med den 24 Mars 1812, hällne i Stats-Rådet och Rikets Allmänna Ai'enders Beredning. 4:o.
Protocollen öfver Kammar-Arender, föredragne i Stats-Rådet från och med den 24 Julii 1810 till och med den 6 April 1812. 5: o. Protocollen uti Kammar-Arender, hällne i Rikets Allmänna Ärenders Beredning från och 254 Riksdagen 1812. med den 19 Junii 1810 till och med den 25 sisth Februarii. 6:o. Protocollen öfver Handels- och FinanceÄrender, inför Kongl. Maj:t i Stats-Rådet förde från och med den 26 Julii 1810 till och med den 1 April innevarande år. 7:o.
Protocollen öfver Handels- och FinanceÄrender, föredragne i Rikets Allmänna Arenders Beredning från den 10 Julii 1810 till och med den 3 Mars 1812. 8:o.
Protocollen öfver Ecclesiastique-Arender, hällne i Stats-Rådet och Rikets Allmänna Arenders Beredning från den 3 Julii 1810 till och med den 18 Mars innevarande år, bundne i fyra Torner, samt ett särskildt Protocoll, hållet i Stats-Rådet den 1 April detta år.
På derom gjord anhållan har Hof-Canzleren, med Kongl. Maj:ts Nådigste tillstånd, lemnat Utskottet del af följande Protocoll, angående allmänt kände och af Utskottet uppgifne händelser: l:o.
Protocollet för den 15 November 1810, rörande Krigsförklaringen mot England. 2:o.
Protocollet för den 17 Mars 1811, då Riks-Styrelsen öfverlemnades till Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen. 3:o.
Protocollen af den 27 Febr. samt 3 och 4 Mars, i anledning af innevarande Riksdags flyttning till Örebro; Samt af följande af Hof-Canzleren vid särskildta tillfällen förde Protocoll, nemligen 2:ne för den 28 Julii, ett för den 18 Aug., den 26 Sept., den 15 Octob. och den 5 Nov. 1810, samt ett för den 7 Januarii 1812.
Constitutions-Utskottet har med all noggranhet fullgjort den pligt, detsaånma af Rege - Bilaga A till Mern.
N:o 2. 255 rings-Lagarne i afseende på dessa Protocoll funnit sig ålagd, och får nu härmedelst under öfverlemnande till Riksens Högloft.
Ständer af sin vördsamma förklaring, att det ej finnes någon anledning till anmärkning emot Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande eller Konungens Rådgifvare i Commandomål, anmäla, att det sålunda förrättat den granskning, som enligt 76 § Riksdags-Ordningen och 11 § i den af Riksens Ständer faststälda Ansvarighets-Lag för Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Commandomål frikallar berörde Höga Embetsman från ali ansvarighet för deras Embetes utöfning intill den dag, då innevarande Riksdag tagit sin början.
Örebro den 20 Junii 1812.
J. A. Tingstadius. J. P. Sandberg.
Anders Aberg. G. A. Silverstolpe.
Härmed följa 6 bilagor (A—F).
Utrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft.
Ständers Constitutions-Utskott den 6 Maji 1812.
Protocollen för den 30 April, 1, 2, 4 och 5 Maji justerades, hvarefter Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att Utskottet nu sammanträdt in Pleno i än - 256 Riksdagen 1812. damål att efter fulländad granskning af de i Stats-Rådot och Rikets Allmänna Ärenders Beredning öfver Handelsoch Finance-Arender förde Protocoll öfverlägga om de anmärkningar, som å hvardera af Utskottets Fördelningar dervid till äfventyrs blifvit gjorde, hvarför ock Herr Grefven och Ordföranden frågade, om någon anmärkning vore gjord och i sådan händelse hvaruti den bestod.
Härvid anmältes, att Protocollet af den 22 Februarii 1811, som å 3:dje Fördelningen blifvit läst, förtjente
Utskottets synnerliga uppmärksamhet såsom innefattande ett ämne af större vigt, nemligen Stats-Secreteraren Järtas underdåniga tillstyrkande i Stats-Rådet rörande det mindre Creditivets samt de af Riksgälds-Contoiret besparda medlens användande till Krigs-Rustningarne mot
England i stället för att lyfta det Stora Creditivet.
Berörde Protocoll jemte de dermed gemenskap ägande af don 22 Februarii och 10 Julii 1811 upplästes, hvarefter Herr Öfver-Intendenten Edelcrants yttrade sig, att vid granskningen af detta Protocoll, under läsningen deraf å Utskottets 3:dje Afdelning, den anmärkning blifvit gjord till ytterligare styrka för Stats-Secreterarens tanka i detta vigtiga ämne, att ehuru den ifrågavarande besparingssumman egentligen varit anslagen till afbetalning af Rikets skuld, kan detta ändamål genom den nu föresiagne dispositionen deraf ej anses förfeladt, då det ostridigt till verkan är detsamma, om en gammal skuld afbetalas eller en tillökning deri förekommes, hvilken af det större Creditivets öppnande blifvit en oundviklig följd.
Herr Grefven och Ordföranden instämde med Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz och förklarade sin enskildta önskan vara, att alltid Riksens Ständers ConstitutionsUtskott under sina granskningar måtte finna Föredraganden med lika redlighet, ordning och noggranhet behandla de allmänna ärenderne som Herr Stats-Secreteraren Järta.
Herr Kammarherren Silverstolpe utbad sig för sin del få i Protocollet intaget hans individuella gillande af Stats-Secreteraren Järtas vid detta vigtiga tillfälle visade sorgfällighet att söka sammanställa Riksens Ständers rätt med Statens fordran af försvar för ögonblicket.
Hvaruti Utskottets Ledamöter enhälligt instämde.
Herr Öfverste Schönström anmälte, att vid läsnin - Bilaga A till Mern.
N:o 2. 257 gen af Protocollet för den 27 November 1811 hade ä 3:dje Fördelningen blifvit anmärkt, att Titeln ej varit bestämd, under hvilken de af Hans Excellence Herr Grefve Klingspor vid 1809 års Riksdag besörjde hemliga utgifter utgått, hvilket förmodades genom misskrifning härröra.
Herr Grefven och Ordföranden yttrade, att vid läsningen af Protocollet för den 5 December 1810 hade det förefallit Herr Grefven besynnerligt, att Högloft StatsContoiret så sent fullgjort den Stats-Contoiret uppdragne tryckning af bihanget till Riks-Ståndens vid Urtima Riksdagen i Örebro 1810 hällne Protocoll m. fl. Handlingar, att Riksens Ständer ännu deraf äro i saknad, dock gjordes anmärkningen af Herr Grefven endast för att i Protocollet blifva intagen.
Härvid upplyste Herr Lagman Sandberg, att enligt hvad i Borgare-Ståndets sista Plenum blifvit anmäldt, har Herr Stats-Commissarien Frödelius tillkännagifvit, att ifrågavarande tryckning nu vore så nära verkstäld, att berörde Handlingar oförtöfvadt komme Riksens Ständer tillhanda.
Herr Öfver-Intendenten Edélcrants erinrade derjemte, att man icke bestämdt kunde tillägga Stats-Contoiret berörde dröjsmål, förrän man med visshet vore underrättad, huru snart Expeditionen af denna Kongl.
Maj:ts Nådiga befallning kommit Stats-Contoiret tillhanda.
Herr Kammarherren Silverstolpe förmente, att någon anmärkning ifrån Constitutions-Utskottet icke kunde äga rum, utan vore Stats-Utskottet det, som om detta mål kunde inhemta kunskap, alldenstund tryckningen vore genom Stats-Contoirets försorg verkstäld.
Då Herr Grefven och Ordföranden frågade, om någon vidare anmärkning vore att till Protocollet anföra, svarades derpå Nej. Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden yttrade, att under läsningen af de nu granskade Protocoll lärer det icke undfallit Utskottets Herrar Ledamöter, att flere Protocoll innehöllo meddelanden utöfver hvad Utskottet haft rätt att fordra, emedan en del af dessa Handlingar egentligen hörde till de Ministeriella ärender, som endast öfver allmänt kända händelser kunna särskildt begäras, men som just af detta skäl så mycket mera vittnade om ett hedrande förtroende å Ministerens sida.
258 Riksdagen 1812.
Vid närvarande
Utskottets sammansättning ansåg Ordföranden visserligen öfverflödigt att erinra hvad som i detta afseende borde iakttagas, men som Utskottet äfven för framtiden borde hafva i Protocollet förvaradt, att