Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
AnnxärkningsFörfuttaren yttrar vidare, att alla tiders exempel och de under Sekler tillskapade ÖfverflödsFörodningars öde tala högt .emot möjligheten af sådana förbuds efterlefnad, med hvilka ingenting kan uträttas, förr än deras utfärdande påkallas af tidens anda och de gå i bredd med den allmänna öfvértygelsen; Och anser Herr af Brinkman dessutom så mycket mindre nödigt att nu besvära Kongl. Majit med någon ixnderdånxg önskan i sådant ändamål, som Kongl. Majit har tillgång på alla Comitéers i Landsorterna yttranden och förslag i detta ämne, i den händelse Kongl. Majit i Nåder skulle finna för godt att nä« Jieiv. och Ekon.
C51 gon ÖfverflödsFörordning besluta och utfärda.
Herr Cederschöld har förmenat, att ént ConcursStadga, tillräckligen sträng för att afskräcka ifrån att lefva på andras bekostnad, vore det bästa Correctif emot Luxe och Öfverflöd; men deremot ansatt en ÖfverflödsFörordning vara den skadligaste af allt öfverflöd.
Och, då för öfrigt den vinst för det Allmänna, som Utskottets förslag möjligen kunde medföra, vore alltför obetydlig, för att kunna motva'ga de dermed förknippade olägenheter, önskar Herr Cederschöld, att allt hvad Utskottet sagt om Caffct måtte alldeles förfalla, heldst en inskränkt tillåtelse är mycket skadligare än ett fullkomligt förbud.
Herr Friherre Ludvig Boye har deremot hemstäyt, att Utskottets tillstyrkande rörande conflscerade varors försäljning till export måtte antagas; deruti Herr af Brinkman instämt; med tillägg att utskeppningen deraf må fä verkställas ifrån alla Stader-, der varorna blifvit förbjudna.
Herr Prosten Svedelius har väl gillat Utskottets a»tagna grundsats, att alli som är 852 Besv. och Ekon.
Betänkanden. förbjudet till inFörsel, äfven bor vara förbjudet till förbrukning; men deremot ansett Utskottets tillstyrkande i fråga om Cafféförbudet ej kunna medföra åsyftad verkan, hvilket tillräckligt skall blifvit ådagalagdt af, i detta afseende utfärdade och ännu gällande Författningar.
Herr Prosten förmodar dessutom, att ordet samqväm ej skulle kunna bestämmas, och att ett sådant partielt förbud, som Utskottet, i afseende på dessa, föreslagit, skulle bereda tillfälle för de ledsammaste chicaner, utan att någon hufvudsaklig vinst deraf vore att förvänta.
På dessa skäl, och enär Riksens Ständer redan fattat det beslut, att bruk af öfverflödsarticlar, hvaribland Gaffe visserligen kommer att räknas, skall taxeras till Bevillning; tror Herr Prosten ej, att en Öfverflödsförordning kan tillstyrka?, «å framt Statens påräknade inkomster skola utgå, och anser rådligast, att till Kongl.
Majrts Egot Nådiga godtfinnande öfverlemna denna sak, utan att dervid något till- eller afstyrka.
Herr Comminister Bergegren har föreslagit, att öfverflödsvaror må till förbrukning tillåtas, men under villkor af beskattning, i synnerhet på Utländska öfverflödsarticlar, hvilken beskattning likväl ej borde blifva så ringa, att det derigenom sökta vigtigaste ändamålet, förminskningen af de Utländska öfverflödsvarornas förbrukning, ej förfelades.
Hvad Caffe beträffar, har Herr Comministern, i anseende till dess höga pris för de mindre bemedlade, äfvensom förnämligast för dess skadliga inflytelse på l handelsvågen, önskat, Eesv. och Ekon.
Eetunkanden.
853 att det, jemte alla dess surrogater, måtte liek och hållet förbjudas.
Herr Professor Forssell har förklarat, att han trodde Riksens Ständer ej kunna hos Kongl. Maj:t anhålla om någon ytterligare Författning emot Yppighet och Öfverflöd.
Herr Prosten Lector Fröberg har trott, att, då Riksens Ständer ej sjelfva kunna uttänka tjenliga medel tili hämmande af luxe och öfverflöd, det vöre olämpligt att besvära Kongl. Maj:t med någon underdånig anhållan i detta hänseende, serdeles som Prosten befarade, att Kongl.
Maj:ts härom utfärdade faderliga förmaningar saknat önskad verkan; på hvilken grund Pierr Prosten äfven tillstyrkt, att Utskottets Utlåtande mätte ogillas.
Dessa anmärkningar hafva blifvit besvarade af Herr Prosten Doctor Vijkman, Herr Prosten Hasselroth, och Herr Prosten Almcjvist, hvilka instämt i de grunder, Utskottet i sitt Betänkande antagit; och har Herr Prosten Ohrvall förenat sig med £Prosten Wijkman och Prosten Ahnqvist.
H os Hedervärda BondeStåndet har Riksdagsfullmägtigen Nils Månsson fråö Malmö - 054 Be sv, och Khan.
Utsk, Betankdnäen, hus Län förnyat sitt påstående, att Caffe t, hvars import skall öfverstiga hela Jern exporten, måtte helt och hållet till införsel och förbrukning förbjudas 5 deruti Riksdagsmannen Berg fråu Bohus
Län instämt, med åberopande af de i dess reservation anförda grunder.
RiksdagsFullmagtigen Johan Wessing från Vesterås
Län har deremot bestridt det yrkade förbudet, på den grund, att
Bevillningsutskottet ernade å ifrågavarande artikel förseslå en consumtions-afgift, beräknod till dubbelt belopp för Ståndspersoner emot allmogen 5 och skulle äfven, i händelse af förbud, Bevillningen betydligen förökas, genom minskningen af da för Statsverket påräknade inkomster för Tullafgiftan å inkommande Caffe.
RiksdagaFullmägtigen Anders Danielsson fi-ån Elfsborgs Län har ansett vid Utskottets behandling af den väckta motionen förtjena anmärkas dess underlåtenhet aft närmare detaillera hvad som borde för öfverflöd anses och förbjudas, samt förmenat, att Utskottet bort inkomma med ett bestämdt Förslag till ÖfverflödsFörfattning, grundad på de serskilda Comitéer* åsigter i ämnet, hvilka deröfver afgifvit Utlåtanden ; hvarförutan Riksdagsmannen trott, att Utskottet ej bort ingå i något yttrande rörande Gårdf.-mili an deln, dä motion härom ej blifvit väckt.
Och har Riksdagsmannen för öfrigt ansett Ekonomiutskottets Utlåtande i detta ämne vid 1815 års Riksdag ej innefatta nå - Besil, och Elion, Utsk. Betänkande». 855 got, som ådagalade farhåga för Gårdfarihand delns skadeliga inflytande.
RikdagsFullmägtigen Johan Longberg har yrkat återremiss af Betänkandet i den del som angick Caffét, i afseende på hvars totala förbud han helt och hållet instämt uti Riksdagsmannen Bergs yttrade tanka.
Dessutom har Hedervärda BondeSlåndet i allmänhet understödt den af Berg yttrade mening, hvarvid Ståndets Taleman gjort det tillägg, att han ansåg det vara BondeStändet värdigt, att genom Förslaget örn totalt Cafleförbud göra första steget till öfverflödets hämmande, samt derigenom ådagalägga sitt nit för Fosterlandets väl och sin förmåga, att utan uppoffring lemna ett Utländskt öfverflöd, lika opassande detta Stånd, som skadligt för det Allmänna.
Dessa sålunda gjorde anmärkningar har Utskottet med noggrann uppmärksamhet öfvervägat, och får nu med anledning deraf vördsamt meddela sina, tankar.
Hvad först angar den anmärkningen, att Utskottet sjelf felat emot dess antagna princip rörande vigten af en consequent Lagstiftning, då Utskottet tillstyrkt, att Utländska Öfverflödsvaror, som äro till införsel förbjudne, äfven böra till bruk och nyttjande förbjudas; emedan till consequencen skall höra, att inga andra Lagar göras, än de sorn innehålla bestämda föreskrifter och åsyfta enkel verkställighet, så får Utskottet härvid förklara, att, enligt Utskottets tanka, är ändamålet med förbudet emot Utländska Öfver - 356 Besv. och Ekon.
Betankanden. flödsvarors införsel att hindra deras förbrukning.
Att tillåta denna, är således att motarbeta det ändamål, sorn man vill vinna; och, som consequence är en alltid likstämmig utveckling af en antegen princip, måste ostridigt hvarje åtgärd, sorn hämmar eller motverkar denna utveckling, vara inconsequent, Bestämda föreskrifter och enkel verkställighet äro visst hufvudsakliga kännemärken på en god lag ; men dessa torde förnämligast angå dess former, hvilka ej med Lagens grundprinciper böra förblandas.
Lurendrägeri och Tullförsnillning måste ovillkorligen uppmuntras derigenom, att den till införsel förbudna varan |får brukas och begagnas.
De inhemska Fabrikerne och Näringarne, som ännu ej kunna uthärda cpncurrence med Utländningen, hafva fått vidkännas de käribaraste förluster härigenom,enär i sådana fall icke en gång en afpassad
Tull jemkar försäljningspriset å den Utländska varan- och bidrager denna tillåtna förbrukning äfven att hos Nationen underhålla den kallsinnighet för egna producter, och det begär eftjsr Utländsk yppighet, hvarföre hon ej orättvist torde tadlas.
Missbruk och öfverträdelser af Lagar kunna ej undvikas; men dessa missbruk äro ej ett skäl emot Lagens JBiSV. och Ekon.
Betänkanäen. stadgande, ty i sådant fall skulle sluteligen all Lagstiftning komma att upphöra.
Rättvisa och nyttiga Författningar kunna alltid handhafva* utan chicaner, då deras verkställighet grundar sig på bestämda föreskrifter, som ej förnärma medborgerliga rättigheter.
Skulle verkställande magtfen öfverträda gränserna af sin myndighet, finnas äfven band på dessa öfverträdelser.
Genom de villkor, som
Utskottet antagit för sitt tillstyrkande i detta ämne, har Utskottet äfven sökt att förekomma dessa olägenheter, äfvensom
Utskottet väl insett svårigheten af den härvid förekommande Controlleo, men likväl vid granskningen af de mångfalldiga Artiklar, nu gällande S jötulls-Taxa å till införsel förbjudna varor upptager, trott den i allmänhet kunna verkställas, och en befarad eludering af Författningen genom dess uppmärksamma handhafvande till det mesta förekommas.
Vidare anmärkes, att, enär flere Seklers erfarenhet talar högt emot möjligheten af ÖiverflödsFörordningars efterlefnad, med hvilka ingenting kan uträttas, förr än deras utfärdande påkallas af tidens anda, och de gå i bredd med den allmänna öfvertygelsen, bör Kongl. Maj:t nu ej besväras med någon underdånig önskan i sådant ändamål.
Till svar liärå får Utskottet vördsamt anmäla, att Utskottet med sitt tillstyrkande i denna del ej egentligen åsyftat utfärdandet af en Öf - g5Ö Besv. otli Ekon.
Betclnkanäen, verflödsFörordning, utan endast af en Författning, som står i oskiljaktigt samband med ett redan gällande påbud, och som skulle tiena att i hög grad medverka till det -ändamål, som med detta åsyftas.
Ått tidens anda och allmänna öfvertygelse» ej nu skulle gynna framgången af en sådan Författning, har Utskottet svårt att finna, då öfverflödets hämmande länge varit ett hufvudsakligt föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga omsorgerj då Riksens Ständer för 5ne år sedan tillstyrkt en verklig
Öfverflödsförordning; då äfven under nu påstående Riksdag kraftiga medel blifvit offenteligen yrkade af dem, sorn tolkat
Ständernas tänkesätt 5 och då sluteligen motioner härom blifvit hos snes. respectiva RiksStånd väckte och remitterade.
Om ej allt detta vittnar, att nationens tänkesätt och tidens anda synas gynna kraftiga åtgärder' till öfverflödets hämmande; så vet Utskottet ej, på hvilka tecken en sådan tidsanda skall igpnkännas.
Att efterkomma dessa allmänna och offentligt yttrade tänkesätt, var äfven ett af hufvudmotiverna för Utskottets tillstyrkande, hvarvid det likväl sökt iakttataga aila försigtighetsmått, att den sanna medborgerliga friheten på minsta sätt måtta förnärmas.
Genom hvad nu blifvit anfördt, tror Utskottet sig äfven hafva besvarat de anmärkningar, som några Ledamöter inom Högvördiga PrestStåndet i detta hänseende meddelat.
Med anledning af hvad som blifvit anmäikt deremot, att Utskottet ej uppgjort Hesv. och Ekon.
Betänkanclen. 359 Förslag till en detaillerad ÖfveiflidsFörordnir. g, får Utskottet förklara, att det endast åligger Utskottet, enligt grundlagens föreskrifter, uppgifva grunderna för Ekonomiska Författningar, men ej att ingå i specialiteter, som erfordra vidlyftiga undersökningar och en fullständig kännedom af serskildta förhållanden och omständigheter, hvilkas närmare utredande ej ligger inom gränsoraa för Utskottets befattning.
Hvad angår de gjorda anmärkningarne emot det af Utskottet föreslagna Cafleförbu* det; så, enär Utskottet inhämtat, att Högiofl.
Bevillningsutskottet tillstyrkt en lämplig afgift för consumtionen af denna Artikel, förmodar Ekonomiutskottet, att en betydelig förminskning i Caffe-consumtionen skall genom detta medel ernås på samma gång, som för Staten derigenom beredes en betydlig inkomst; och har Utskottet på dessa skäl ansett sig böra frångå sin härom gjorda hemställning.
På det en säkrare controll måtte kunna iakttagas vid utförseln af confiscerade förbjudna utländska varor, har Utskottet tillstyrkt, att de endast skulle få utföras från Stockholm och Götheborg, men, då flere olägenheter genom den längre transport, som härvid blefve oundviklig, skulle uppkomma, får Utskottet, med ändring af sin förut yttrade tanka, nu föreslå, att utförseln af förbrutna utländska varor må ifrån de större stapelstäderna i Riket få verkställas.
Då Utskottet fästat sig vid Gårdfari - göo Eesv. och Ekon.
Betänkanden. handelns skadlighet, har detta endast skett vid den allmänna framställningen af de orsaker, som Utskottet ansett bidraga till Öfverflödets kringspridande; och, enär Gårdfarihandel , enligt Utskottets tanka, står i ganska nära samband med frågan om öfverflödet, har Utskottet ansett sig med fullt skäl kun» na deröfver i allmänhet meddela sina tankar, ehuru någon serskild motion ej derom blifvit väckt; och har Utskottet ej heller nu funnit anledning att förändra sitt häröfver afgifna yttrande.
N:r 130.
Ilo glo/l.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi utskotts Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid återremitterade Betänkandet rörande Exclusiva Privilegiers meddelande.
G enom ProtocollsUtdrag af den /f.:de Mai, har Högvördiga PrestStåndet behagat återremittera Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottets af de öfriga gne RiksStånden gillade Betänkande, rörande inskränkning i Exclusiva Privilegiers meddelande, på grund af flere Ledamöters inom Ståndet gjorde anmärkningar, innehållande, att den af Utsket - Eesv. och Ekon.
Utsk:
BctAnhandcn. tet föreslagna underdåniga hemställan om utgifvandet af en Författning, sam bestämmer grunderna och villkoren för meddelandet af vissa uteslutande rättigheter m. m., både vore öfverflödig och olämpelig.
Utskottet, som icke kan erkänna rigtigheten af de förutsättningar, som ligga till grund för dessa anmärkningar, har följafcteligen af dem icke kunnat hemta anledning att förändra dess i det återremitterade Betänkandet yttrade tanka, som af de öfriga 5:ne RiksStånden redan blifvit bifallen.
Stockholm den 22 Maj 18x8.
N:r 131.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Utlåtande, i anleda ning af anmärkningar vid återremitterade Betänkandet om Export af Eandtmanna-producter. “Jenom ProtocollsUtdrag af den 4 innevarande Månad, har Högloft Ridderskapet och Adeln behagat återremittera Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottets Betänkande, rörande väckt motion om frihet för Landtmannen att mot låg eller ingen Tull få exportera sina producter, i anledning af följande dervid gjorde anmärkningar : 1:0 Af Herr Cederschöld: att han linner Stinan" till RiksSt, Pr Q t, i8i7-18l8> Sami, Nr: log. u g^2 Eesv. och Ekon.
Ut sk» Betan handen.
I högsta grad obilligt hindra utförseln af Landtmanna - Producter, under det samma släps varor äro till införsel tillåtna.
Om utförseln och införseln vore lika fri, skulle i hans tanka handels-balancen säkrast bibehållas i jemvigt, och den stora skiljaktighet i prisen på serskilda Orter, som man nu ser inträda, ej kunna äga rum: 2:o Af Herr Grefve Mörner, A. G., att
Utskottet måtte anmodas närmare uppgifva på hvad sätt, och med hvad villkor en fri export af Landtmanna-varor må kunna befordras.
Vid besvarandet häraf, har Utskottet icke trott sig böra underlåta att tillkännagifva, huru oväntadt Utskottet funnit, det någon kunnat anse Utskottets Betänkande innefatta antingen direct, eller indirect tillstyrkt hinder emot Svenska produeters utförsel, då så väl det åter-remitterade Betänkandet, som äfven en blott flyktig kännedom af Författa sungarne i detta afseende, i synnerhet den om en fri Victualie-l andel af den 51 Augusti 1815, tillräckligen upplyser, att utförseln af sådana slags varor, som i Herr Friherre Wr angels motion nämnas, med högst få undantag, och hvilka nästan ensamt innefatta Skogs-efFecterna, icke allenast icke ar förhindrad, utan ej en gång belagd med hälften så stora Tullumgälder, som införseln a£ samma slags varor.
För öfrigt, och af samma anledning, har Utskottet, sorn uti frågan om SkogsefFecternas export afgifvit serskildt Betänkande, io tlésv. och Ekon. ijtsk.
Ettäaknnden.
563 ke kunnat eller behöft rut föreslå några nya Villkor för samma varors export» eller i något afseende göra tillämpning af de, till vinnande af samma ändamål, författade anmärkningar vid det återremitterade Betänkandet, hvilket dessutom de öfriga 3:ne RiksStånden behagat gilla.
Stockholm den 22 Maj 1818» N:r 132.
Ståndets Allmänna Éesoärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande i anledm ning af gjorde anmärkningar vid dess afgifna Betänkande om inrättande af ert Besparings Bank till förmon för fattiga arbetare.
Ridderakapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet är giiladt, har ifrån HögVördiga PrestStåndet och Vällofl.
Banco-UIskol tets Ullätande, N:o 53. 3 N:o 53.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 April, kl. 2 e. m. i Utlåtande, i anledning af f. d.
Bruks-idkaren W. L.
A hl b oms ansökning om eftergift af öfoerränta ä Discontlån.
Hos Utskottet har f. d. Bruks-idkaren W. L.
Ahlbom anhållit att, emot inbetalning af capital-återstoden å ett af honom den i Maj 1834 ^os Banco-Discont-Verket upptaget Lån å 2,000 R:dr nämnde mynt, för hvilket Fahnjunkaren J. Welin och f. d. egendomsegaren C. C. Lampa ingått borgen, undfå eftergift af den å samma lån upplupne ränta; till stöd för hvilken anhållan sökanden förmält och med bifogadt preslbevis styrkt, att han med en sjuklig hustru och många oförsörjda barn., befinner sig i utblottadt tillstånd samt genom flere inträffade olyckor, utan eget förvållande, iråkat sin nuvarande belägenhet.
Uti häröfver afgifvet utlåtande har Banco-Discont-Directionen upplyst: att, sedan lagsökning för omförmäldte lån blifvit anställd och Konungens Befallningshafvande i Wermlands
Län krafvet till betalning fastställt, blef, i brist af annan tillgång, låntagarens då egande 1 /3:del i Emteruds Glasbruk i mät tagen, jemte en Löftesmannen Lampa tillhörig iy"6:del i samma Bruk, hvilka bruksandelar dock icke vid verkställd försäljning uppgingo till ett värde, motsvarande de deruti intecknade fordringar; att, efter det hos andre löftesmannen Welin förut blifvit utmätte 1^7 R:dr 16 sk., som användts till betalning af capital-återstoden å ett lån af 4o° R-dr, hvilket Lampa den 21 Maj 1834 emot borgen af Welin och sökanden, hos Banco-DiscontVerket upptagit, och hvarför lagsökning jemväl blifvit hos Kongl. Majrts ofvanberörde Befallningshafvande anställd, någon annan tillgång hos Welin ej funnits öfrig till gäldande af sökandens ifrågavarande lån, än Welms innehafvande Fahnjunkare-lön vid Wermlands Kongl.
Regemente; att sålunda införsel uti hälften af berörde lön erhållits, men att, då denna hälft icke uppgick till mer än 27 R:dr 11 sk. 8 rst., hvilket Directionen ansett utgöra en för ringa afbetalning i förhållande till Verkets fordran, bysättning å samtlige gäldenärerne blifvit af Discont-Verket yrkad; att sedermera Kongl. Majcts Befallningshafvande, i skrifvelse den 23 Februari i83g, jemte anmälan, att sökanden och Lampa till Norrige afflyttat, insändt ifrån Welin en skrift, deruti han erbjudit Discont-Verket att öfvertaga och låta 4 Banco-Utskotteta Utlåtande, JV:« 53. försälja en på honom transporterad i Norrige belägen egendom, öfverstigande, enligt calcul, Discont-Verkets fordran, mot vilkor, att med den äskade bvsättnings-åtgärdeu finge anstå; att, i anseende till den fördel, detta anbud syntes medföra, Directionen bifallit sistnämnde ansökning, samt åt
Discont* Verkets ombud i Wermland uppdragit att gå i författning om egendomens försäljning, genom pålitligt ombud i Norrige, hvilket uppdrag Norrske Procuratorn C. Ström Lie sig åtagit; att egendomen, genom den sistnämndes försorg, omsider år 1843 blifvit försåld, dervid köpesumman lemnat en tillgång af 1,276
R:dr 2 sk.
Banco, till afbetalning å Verkets fordran, hvilket belopp den 8 September samma år blifvit å länet affördt; samt att, genom denna afbetalning, jemte hvad för åren 183y till och med i843 influtit af Welins halfva lön, som utgjort 20 å 3o R:dr Banco årligen, hade ifrågavarande, såsom osäkert, efter 184 * års Revision inom linien förde lån, blifvit minskadt till dess nu återstående capital-belopp, utgörande 549 R:dr 19 sk. 1 rst.
Med fästadt afseende å hvad utredt blifvit., och enär ej mindre sökanden, än äfven hans löftesmän, IVelin och Lampa, enligt vederbörandes intyg, funnits sakna andra tillgångar, än Welins ringa lön, uti hälften hvaraf Discont-Verket väl erhållit införsel, men hvilken obetydliga tillgång beror uppå Welins qvartadnande i tjensten, samt följaktligen med säkerhet kan antagas, att Verkets fordran hos gäldenärerne ej ens till återstående capilal-belopp skulle kunna genom ytterligare laga åtgärder uttagas, får Utskottet, 1 enlighet med hvad Discont-Directionen tillstyrkt, härigenom hemställa, att f. d. Bruks-idkaren W. L.
Ahlboms ansökning måtte så till vida bifallas, alt räntan å frågavarande, den 1 November 1834» till betalning förfallne, lån å 2,000 R:dr eftergifves och afskrifves, mot vilkor, att ej mindre samma Jåns återstående capital-belopp 549 R;dr 19 sk. 1 rst., än äfven oguldne öfver-räntan 82 R:lr [3 sk. 2 rst. på det här ofvan omförmäldte den 2t Maj i834 »f C. C. Lampa, mot Ahlboms och Welins borgen, upptagne lån å 4°o R:dr till D iscont-Verket inbetalas, med tillsammans 63i R:dr 3a sk. 3 rst.
Banco, innom 3:ne månader ifrån den dag, Rikets Ständers härom fattade beslut blifvit sökanden Ahlbom delgifvet.
STOCK BOLM, truck.t ros W. F. Dalman, 1845. Banco-Utskotteta Utlåtande, JV;o 54. 3.
Ank. till Exp.-Utsk. d. &
April, kl. 7 e. ro. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ett ärligt arfvode för biträde vid af slutande af Banco-Discont- Verkets Räkenskaper.
Jemte anmälan, det Låne-Bokhållaren i Banco-Discont-Verket C. F. Schalin tillkännagifvit, att, såsom en följd ej mindre af den tillökning, Banco-Discontens utlåningsfond erhållit under åren i84o och 1841 samt af den successiva tillvexten å Lånens antal ifrån år i834, då Schalin tillträde Låne-Bokhållare-tjensten, än äfven af lagsökningarnes ökade mängd junder de tre sistförflutne åren, bemälde Bokhållare icke med säkerhet tilltrodde sig att behörigen fullborda afslutningen af innevarande års Låne-Böcker och Extract inom den tid af 2:ne månader från årets början, då Räkenskaperne borde Utskottet eller serskildt dertill utsedde Revisorer föreläggas, har Directionen öfver Banco-Discont-Verket, uti ett till Utskottet afgifvet memorial, upplyst, att, under den tid revisionen af Discont-Verkets räkenskaper varit tillbakaflyttad från den i5 April till den i Mars hvarje år, erfarenheten visat, det svårigheten för ifrågavarande Tjensteman att, inom sistnämnde tid, medhinna Räkenskapernes afslutning för det föregående året varit vida större, än man förmodat, helst, utom
Låne-antalets tillökning och de flere omständigheter, som af Discont-rörelsens ntvidning varit en följd, dels Bokföringen af den i Januari och Februari månader mer än eljest lifliga lånerörelsen icke medgåfve bemälde Tjensteman att odeladt sysselsätta sig med afslutningen af det föregående årets Räkenskaper, dels ock en tidsödande collationering och omsnmmering till utrönande af begångne misstag högst sällan kunde ondvikas, hvarjemte
Directionen, såsom ett ytterligare bevis på den ifrågavarande tjenstens vidd och beskaffenhet, tillagt, att, sedan extrahering och upprättande af lagsöknings-extract, i bredd med bokföring för det löpande året, försiggått, summeringen upptoge icke mindre än 2,5oo sidor, med utsättande af i5,ooo transportsummor.
I sammanhang härmed har
Directionen förmält, att, likasom
Directionen länge insett att, till följd af den utsträckning, Discontrörelsen numera Bih. tai R.
Fröt. 1845. 6 Sami. i Aid. 26 Baft. 2 Banco-V(skottets Utlåtande, N:o 54>. erhållit, fullbordandet af berörde göromål inom behörig tid förutsatte en i hög grad mödosam ansträngning hos den person, hvars åliggande detta vore och icke motsvarades af den derför i Stat uppförde vedergällning, utgjorde i lön och arfvode tillsammans i,o5o R:dr Banco, Direclionen nogsamt egde kännedom derom, att tjenstens nuvarande nitiske innehafvare städse nödsakats att begagna ett på egen bekostnad aflönadt biträde; och har Directionen, i anseende till dessa förhållanden och till undanrödjande af de hinder, som härigenom kunna uppstå för räkenskapernes afslutande inom rätter tid, hemställt, att en summa af i33 R:dr 16 sk.