Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Medelst Remiss af den 19 December sistlidet år, har Eders Kongl. Majit i nåder behagat infordra Serafimer-Ordens-Gillets underdåniga Utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sist församlade Revisorer, vid granskning af Allmänna Hospitals- och Barnhusfondens räkenskaper för åren 1842 och 1843, anmärkt dervid, att, uppå anmälan af General-Direktören öfver Hospitalerna och Lasaretterna i Riket, Kommendören af Eders Kongl. Majits Vasa-Orden m. m. Carl Johan Ekströmer, om behofvet af något anslag till bestridande af kostnaden för renskrifvarebiträde, dels vid författandet af de Berättelser och Tabeller, honom, i egenskap af General-Direktör, ålåge att årligen afgifva, dels ock vid den med
Direktionerna öfver nämnde sjuk vårds-inrättningar förefallande brefvexling, Seralimer-Ordens-Gillet åt General-Direktören Ekströmer anvisat 66 R:dr 32 sk.
Banko, att såsom s kr ifvar ehjelp, från och med början af år 1842, årligen utgå; samt att jemväl, medelst Ordens-Gillets beslut af den 25 Februari 1843, Sysslomannen vid Malmö Hospital fått af Hospitalsmedlen sig tillagd en löneförhöjning af 300 Ridr Banko årligen, att räknas från och med berörde års början.
Den nådiga befallning, Eders Kongl. Majit sålunda behagat meddela Serafimer-Ordens-Gillet, att häröfver inkomma med Utlåtande, får alltså Ordens-Gillet nu i underdånighet fullgöra, dervid, hvad först angår ofvanberörde, General-Direktören beviljade, så kallade skrif varell jelp , Serafimer-Ordens-Gillet anser sig böra i underdånighet fästa Eders Kongl. Majits nådiga uppmärksamhet derpå, att, jemlikt 8 §. af deen Instruktion, som för General-Direktören öfver sjukskötseln vid Lasartterna i Riket, den 8 Mars 1794, blifvit utfärdad, General-Direktören är berättigad att hos Serafimer-Ordens-Gillet erhålla skrifmaterialier af papper j pennor och lack samt biträde vid renskrif ning m. m. _ 438 - och som för General-Direktören Ekströmer, i följd af den tillökning i General-Direktörs-göromålen han erhållit, medelst öfverinseende! vid sjukskötseln äfven vid Hospitalerna och Kurhusen samt de inspektioner Eders Kongl. Maj:t i nåder anbefallt honom att vid berörde sjukvårds-inrättningar verkställa , uppkommit ett ökadt behof af renskrifningsbiträde, hvars verkställande så mycket mindre kunnat åläggas Serafimer-Ordens-Gillets tjenstemän, som desse, hvilkas löner icke äro högre nu, än de voro för 29 år sedan, och för en del af dem äro så ringa, att de icke ens uppgå till det belopp, som åt Vaktmästare i åtskilliga Embetsverk bestås; så och enär General-Direktören Ekströmer, som för dess ofvanberörde befattning vid Hospitalerna, Lasaretterna och Kurhusen i Riket ej uppbär någon lön eller arfvode, icke hos Serafimer-Ordens-Gillet erhållit skrifmaterialier in natura, torde Eders Kongl. Maj:t i nåder finna den härför, äfvensom för biträde vid renskrifning, honom beviljade, nu ifrågavarande, ersättning af 66 R:dr 32 sk.
Banko årligen ej vara öfverdrifven eller skäligen bordt kunna utgöra föremål för klander.
Beträffande åter lönetillökningen för Sysslomannen vid Malmö Hospital, så får Serafimer-Ordens-Gillet i underdånighet upplysa, att denne tjensteman, som tillika uppbär och redovisar inkomsterna vid Christianstads indragna Hospital, har ganska vidsträckta och ansvarsfulla åligganden, bestående hufvudsakligen deruti: att handhafva vården och uppsigten öfver hospitalshjonen, som årligen uppgå till ett antal af öfver 200 personer, samt ombesörja deras underhåll och beklädnad; att indrifva, uppbära och redovisa begge Hospitalernas inkomster, som under flera olika titlar och från särskilda håll inflyta och utgöra årligen omkring 2,700 Tunnor spanmål och 4,400 R:dr Banko i penningar; att öfver de till Hospitalet hörande fastigheter, som i särskilda hemmansdelar och lägenheter utgöra ett antal af icke mindre än 117, spridda i flera Härader och Socknar, hafva noggrann tillsyn och hålla hand deröfver, att Arrendatorerne deras åligganden fullgöra; samt att bevaka och utföra Hospitalets rätt och talan i alla de tvister och rättegångar, som Hospitalet och dess egendomar röra m. m.; hvarjemte bemälte Syssloman uppbär och redovisar Malmö Barnhus inkomster, utgörande
Kronotionde från tvenne
Län till belopp af 1,887 Tunnor spanmål och dessutom omkring 500 R:dr i penningar.
För dessa, jemte de flera med Hospitals-Sysslomans-tjensten i Malmö förenade, trägna göromål hade Sysslomannen derstädes, intill år 1843, icke större lön än Etthundra R.dr och såsom skrifvarehjelp
Ett hundra R:dr samt för befattningen med Barnhus-inkomsten — 439 — Ett hundra R.dr, eller tillsammans
Tx’e hundra R:dr Banko årligen; men uti en af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Malmöhus
Län, i början af år 1843, insänd skrift fästades Kongl. Ordens-Giliets uppmärksamhet derå, att Sysslomannen med berörde inkomst omöjligen kunde vara belåten och att, sedan hospitalshjonens antal de sednare åren fördubblats, Sysslomannens göromål ökats i den mån, att han, som förut genom enskildt förtroende kunnat förskaffa sig inkomster till bidrag i sitt uppehälle, numera saknade tillfälle dertill; i anledning hvaraf och då Serafimer-Ordens-Gillet förut fastställt löneförmånerna för Hospitals-Sysslomannen i Wadstena till 733 R:dr 16 sk. och för Sysslomännen vid Upsala och Götheborgs Hospitaler till 600 R:dr Banko årligen för hvardera, Serafimer-Ordens-Gillet, på Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes hemställan och med fästadt afseende derå, att Hospitals-Sysslomans-göromålen i Malmö voro både trägnare och besvärligare, än vid Upsala och Götheborgs Hospitaler, den 25 Februari 1843, meddelade det af Rikets Ständers Revisorer nu klandrade beslut, medelst hvilket Malmö Hospitals Syssloman af Hospitalsmedien tillädes en tillökning i hans inkomst af 300 R:dr Banko årligen, som dock, på det Ordens-Gillet framdeles vid hans afgång må vara oförhindradt, att, efter då förekommande omständigheter, om löneförmånerna förordna, bestämdes blott såsom ett arfvode, personelt för nuvarande Sysslomannen, hvars aflöning för befattningen både vid Hospitalet och med Barnhusmedlen derigenom kom att uppgå till enahanda belopp med aflöningen för’ Hospitals-Sysslomännen i Upsala och Götheborg, eller 600 R:dr Banko årligen.
Att detta Serafimer-OrdensGillets beslut blifvit föremål för Rikets Ständers Revisorers anmärkning, har förekommit Serafimer-Ordens-Gillet destomera oväntadt, som Ordens-Gillet, genom beslut den 16 April 1828, ifrån ett ringa belopp af 200
R:dr förhöjt lönen för Hospitals-Sysslomannen i Wadstena till 600
R:dr och vidare, den 2 November 1842, tillagt honom derutöfver ett arfvode af 133 R:dr Banko årligen, den 5 November 1836, för Hospitals-Sysslomannen i Götheborg, hvilken förut haft i årlig lön 300 R:dr, i stället bestämt hans aflöning till ett arfvode af 600 R:dr Banko årligen, samt, den 13 Januari 1837, för HospitalsSysslomannen i Upsala, som förut haft 200 R:dr årligen, fastställt ofvanberörde lönebelopp af 600 R:dr Banko årligen, utan att någon anmärkning dervid blifvit gjord af de Rikets Ständers Revisorer, hvilkas granskning Serafimer-Qrdens-Gillets förenämnde beslut och åtgärder varit underkastade.
Serafimer-Ordens-Gillet kan också härvid icke undgå i underdånighet erinra, hurusom Serafimer-Ordens-Gillet an - — 440 - ser del vara oundgängligen nödigt, att uppbördsman, som hafva om händer medel till betydligare belopp, hvilka icke annorlunda än för år kunna redovisas, varda aflönade på ett sådant sätt, att de icke, af brist på inkomster. till deras oundgängliga lefnadsbehof, sättas i nödvändighet att för deras bergning tillgripa de medel, dem blifvit anförtrodda; och utom det Serafimer-Ordens-Giilet hyser den öfvertygelse, att ifrågavarande lönebelopp ej kan anses för högt för en tjensteman, hvars göromål äro i den mån trägna, att lian svårligen kan ensam bestrida dem, utan är nödsakad att dertill på egen bekostnad skaffa sig biträde, får Serafimer-Ordens-Gillet särskilt i underdånighet tillägga, att Hospitals-Sysslomannen i Malmö, hvilken i många år innehaft denna sin tjenstebefattning, derunder ådagalagt en ovanlig fallenhet och skicklighet härtill, och på det mest nitiska och oegennyttiga sätt ombesöjt hushållningen vid Hospitalet, hvaraf också följden varit den, att kostnaden för hvarje persons underhåll, vård och beklädnad, inberäknadt förvaltningsomkostnaden, vid Malmö Hospital årligen uppgått till vida lägre belopp, än vid något annat Hospital i Riket.
Serafimer-Ordens-Giilet har äfven häraf funnit det vara dess pligt att icke sätta denne tjensteman i sämre belägenhet, än hans vederlikar vid andra Hospitaler; och lärer Eders Kongl. Maj:t alltså i nåder anse ifrågavarande anmärkning böra förfalla.
I öfrigt och då Revisorerne, uti deras omförmälda Berättelse, i förbigående omnämnt, att, vid den granskning 1842 års räkenskaper undergått uti Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, anmärkning vid samma räkenskaper derstädes blifvit gjord, får Serafimer-OrdensGiilet i underdånighet upplysa, att denna anmärkning, som angått utbetalningen af räntemedel för en Hernösands Lasarett tillhörig fordran i allmänna Hospitalsfonden, redan är vorden uti bref tili JustitipKanslers-Embetet besvarad.
Den nådiga Remissen bifogas i underdånighet, och SerafimerOrdens-Giilet framhärdar med undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aliernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, M.
CARL DE GEER. CARL CLAS PIPER. JOIL LAGERBIELKE.
Stockholm den 31 Januari 1846. C. M. Hindbeck.
— 441 Kongl.
Lasaretts-Direktionens uuderd.
Ullåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af Serafimer-Lasarettets räkenskaper.
Anbefalld, genom nådig Remiss den 19 nästlidne December, att afgifva underdånigt Utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer framställt, i afseende å Serafimer-Lasarettets fonders förvaltning under åren 1842 och 1843, får Eders Kongl.
Maj:ts Serafimer-Lasaretts-Direktion underdånigst anföra: Rikets Ständers Revisorer hafva förmält, att vid verkställd inventering af Lasaretts-fondens låne-dokumenter inhemtats, att för den uti 1843 års hufvudbok uthalanseradc behållning, 290,583 R:dr 42 sk. 10 rst., säkerlietshandlingar funnos å ett motsvarande belopp.
— Då denna framställning skulle kunna gifva anledning till den förmodan, att beloppet af Serafimer-Lasarettets utestående kapitaler, vid 1843 års slut, uppgått till nyssnämnde summa, anser sig Lasaretts-Direktionen böra i underdånighet tillkännagifva, att, utaf nämnde utbalanserade behållning, allenast 278,849 R:dr 5 sk. utgjorde Lasarettets å lånehandlingar grundade kapital-fordringar, och att återstoden, 11,734 R:dr 37 sk. 10 rst., motsvarade sammanlagda beloppet af de vid årets slut å berörde fordringar oguldna och derföre balanserade räntor, jemte kassabehållning m. m.
Revisorerne hafva i öfrigt fästat uppmärksamhet dervid, att en del af Lasarettets kontanta medel blifvit utlånad emot enskilda personers reverser, försedda stundom med två, stundom med allenast en löftesmäns ansvarsförbindelse; att ehuru enda borgesmannen för ett lån å G,000 R:dr Banko med ränta för längre tid sedan aflidit, någon annan likväl icke i hans ställe tecknat ansvarighet för lånet, äfvensom alt vid en och annan låne-akt, rörande emot inteckning i fastighet utgifna försträckningar, gravations- och taxeringsbevis saknades.
— I anledning häraf torde Lasaretts-Direktionen i underdånighet få näm 56 - V — 442 — na: att
Direktionen, som hvarken angående låns utgifvande, eller i afseende å förvaltningen af Serafimer-Lasarettets angelägenheter i öfrigt, har sig någon instruktion meddelad, vid låneansökningars pröfvande alltid följt sin ägande kännedom om låntagares och löftesmäns vederhäftighet; — att hittills, i följd af skedda utlåningar, Lasarettsfonden aldrig lidit någon förlust; — att, hvad den uppgifna reversen å 6,000 R:dr beträffar, någon löftesman i den afgångnes ställe desto mindre ansetts behöflig, som allmänt kändt var, att låntagaren tillhörde de förmögnaste i landet, och slutligen att anstalt redan blifvit fogad om inbekommande af de vid en del äldre låne-akter felande gravations- eller taxeringsbevis.
Återställande de i nåder remitterade bandlingarne, framhärdar Serafimer-Lasaretts-Direktionen med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, M ROSENBLAD CARL CLAS PIPER.
Math. Rosén. — 443 — Skara Stifts Konsistor» underd.
Utlåtande i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse, angående granskningen af Konsistoriernas räkenskaper.
Stormäktigste Allernådigste Konung! lili underdånig åtlydnad ai gifven nådig befallning, att före slutet at innevarande månad till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånigt Utlåtande i anledning af h vad Rikets Ständers sist församlade Revisorers Berättelse innehåller i afseende på redogörelsen för den Scherpingska, till Skara Läroverk donerade, Stipendie-fonden, får Konsistorium, till fullgörande af denna nådiga befallning, i underdånighet öfverlemna bestyrkta afskrifter- så väl af sitt, den 22 sistlidne April, gifna Utslag rörande ifrågavarande fond, som ock af Kongl. Kammar-Rättens skrifvelse den 30 pålöljde September, hvarigenom Konsistorium underrättas, att Kongl. Kammar-Rätten funnit skäligt att samma Utslag, så vidt afskrifning derigenom blifvit beviljad, gilla och fastställa.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. A. BUTSCH. j. Torin.
L Collcn. J. Wersäll. P. G. Alander. A. F.
J. Björkegren.
Skara Dom-Kapitel den 11 Februari 1846.
A. Lundberger.. 444 — Skara Kon sistor ii-Ut slag, i anledning af en, efter uppgjord räkning j yppad brist i Scherpingska Stipendie-kassan, tillhörande Skara Läroverk, samt till underdånig åtlydnad af Kongl. Maj.ts nådiga befallning i skrifvelse af den 28 Augusti 18fi; Gifvet i Skara Dom-Kapitel den 22 April 18.jo.
Genom alla hithörande handlingars behöriga granskning, har Konsistorium funnit, att Scherpingska Stipendie-kassan, från den 1 Maj 1831 till den 25 Mars 1834, icke haft någon annan inkomst, iiu 33 R:dr 16 sk.
Banko, hvilka influtit såsom arrende för den å exekutiv auktion, den 1 April 1833, inköpta fastigheten, ^ Frälsehemman, Possagården i Källby, deri Stipendie-fondens primitiva kapital, 1,333 R:dr ■16 sk.
Banko, jemte ränta, varit intecknadt, men deremot förlorat 33 R:dr 16 sk.
Banko, hvarmed pantens försäljningssumma, 1,300 R:dr Banko, understeg intecknade kapitalet, och dessutom haft flera utgifter, hvilka böra af köpeskillingen utgå, nemligen: l:o 80 R:dr Banko, hvilka blifvit lör sitt rätta ändamål utgifna och i 1831 års Rektors-hok vederbörligen redovisade, ehuru det årets ränta icke influtit; 2:o 46 R:dr 36 sk.
Banko, omkostnader för exekutiva försäljningen; 3:o 10 R:dr 11 sk. 1 rst.
Banko, utgörande 1832 och 1833 års krono-räntor för Possagården; 4:o 7 R:dr 12 sk.
Banko för karta till delaf exekutiva försäljningsmannen, Kronofogden Svan, uthändigade köpebref; 5:o 2 R:dr 36 sk.
Banko omkostnader för bevakning af Kassans fordran hos vice Häradshöfdingen Lundström år 1833.
Efter afdrag af dessa utgifter lill ett sammanräknadt belopp af 146 Rall- 47 sk. 1 rst.
Banko, uppgick Kassans räntebärande behållning vivi förenämnde tid, den 25 Mars 1834, endast till 1,186 R:dr 16 sk. 11 rst.
Banko, oaktadt allt hvad till bevakande af Stipendiekassans rätt kunnat och bordt iakttagas, äfven blifvit iakttaget.
Och dl härvid i betraktande tages, dels att den ifrågavarande Stipendiefonden, då den år 1813 i December donerades, redan var intecknad i Possagården och att vice Häradshöfdingen Lundström, som derefter blifvit ägare af detta, från i till i förmedlade, hemman, den 1
Maj 1817 utgaf sin skuldförbindelse på stipendie-kapitalet och lät samma år den 25 Oktober i detta hemman inteckna summan, 1,333 R:dr 16 sk., jemte uppiöpande årlig 6 procents ränta, dels att taxerings-värdet på detfci 445 — hemman uppgick tili 2,841 R:dr Banko, då inteckningen deri forntida» den 22 Maj 1827;. att räntan å det intecknade kapitalet blifvit ordentligen inbetald inom Maj månad aila år, lill och med 1831, med 80 R:dr Banko, men icke influtit löre vår-terminens slut 1832; hvadan och då sjelfva kapital-fonden, jemte räntan, var intecknad i en till mer än dubbla beloppet af denna fond taxerad fast egendom, dåvarande Rektor Gymnasii, Lektor Kjellander, ansett sig icke böra lemna dc utnämnde slipern!iaterne i saknad af sina slipendie-medel, utan, enligt Rtfktors-boken, för tiden emellan den 1 Juli 1831 och samma dag 1832 förskottsvis utbetalt dem med 80 R:dr Banko, oaktadt Possagården redan då, genom Lundströms iråkade obestånd, var utmätt; dels att
Kassans rätt blifvit bevakad vid hållna utmätnings-auktioner, den 2 Januari och den 14 Februari 1833, genom dåvarande Rektor Gymnasii, Lektor Luth, hvilken ock vid tredje utmätnings-auktionen, den 1 April samma år, för 1,300 R:dr Ranko inropat den utmätta fastigheten, hvarå arrende-auktion icke kunnat utlysas och hållas, emedan vår-arbetet oförtöfvadt måste företagas, hvarföre ock, enligt Konsistorii protokoll den 10 April sistnämnde år, hemmanet måste öfverlemnas för kontant 33 R:dr 16 sk.
Banko, såsom arrende för år 1833, till den der bosatte Brukaren Lars Andersson, hvilken sedermera, under den 8 Maj samma år, erhöll köpebref å detsamma för inropssumman, 1,300 R:dr Banko, det högsta, som, i anseende till hemmanets förfallna skick, kunde erhållas, jemte 6 procents ränta å denna summa från tillträdesdagen, den 25 Mars 1834; och ändteligen att behöriga anstalter blifvit fogade, icke allenast enligt Konungens Befallningsliafvandes i Skaraborgs län Utslag af den 10 September 1833 och de i anledning deraf vidtagna exekutiva åtgärder, utan ock enligt det, den 9 sisllidne Januari, af Lundströmska massans syssloman meddelade bevis, för att i denna massa erhålla ersättning för Stipendie-kassans förlust genom den intecknade pantens otillräcklighet; pröfvar Konsistorium rättvist förklara, att hvarken förminskningen af det donerade stipendie-kapilalet eller ränteförlusten derå kan tillskrifvas någon tjensteförsummelse af vederbörande redovisare, hvilka ock derföre befrias från allt kraf oell åtal för hvad Scherpingska Slipendie-kassan förlorat intill den 25 Mars 1834; Men då ifrågavarande
Stipendie-kassa ägde ett från sistnämnde dag räntebärande kapital, 1,186 R:dr 16 sk. 11 rst.
Banko, bör, utom denna behållning, ej blott 6 procents årlig ränta härå, efter bevillningsafdrag, eller 67 R:dr 29 sk. 10 rst.
Banko, hvarje år från den 25 Mais 1834, utan ock å dessa 67 R:dr 29 sk. 10 rst., som må kallas hufvudränta, äfvenledes 6 procents ränta, efter bevil!- — 446 — ningsafdrag, från redovisningsdagen, den 1 Juli det år, då hufvudräutan influtit, till den dag, då Stipendie-kassans räkning nu uppgöres, komma Kassan till godo.
Efter denna beräkningsgrund kommer, sedan omkostnaderna under de sednare åren för bevakning af Kassans rätt i urarfva-mälet efter framlidne vice Häradshöfdingen Lundström, 10 R:dr 36 sk.
Banko, blifvit afdragna, Scherpingska Kassan att den 25 Mars innevarande år uppgå till 2,121 R:dr 37 sk. 7 rst.
Banko, hvilken summa skall tillhandahållas af vederbörande redovisare.
Enär således Kassan, utöfver sin behållning den 25 Mars 1834, genom förräntning, intill samma dag detta år vunnit en tillväxt af 935 R:dr 20 sk. 8 r.
Bko, så borde väl, derest från och med vår-terminen 1833 till och med innevarande läseår stipendiater blifvit utnämnde, denna räntebehållning, lämpligen fördelad, få af dem emottagas och qvitteras och sålunda, efter denna utdelning, balansen genom afskrifning derjemte af bristen ur räkenskaperna försvinna; derjemte skulle, i sådan händelse, 146 R:dr 47 sk. 1 rst.
Banko, eller skillnaden emellan Kassans primitiva och bennes efter de lidna förlusterna återstående kapital, å det primitiva kapitalet afskrifvas, hvarefter räntan å endast 1,186 R:dr 16 sk. 11 rst.
Banko kom att årligen utdelas; Men då, under den nämnda tiden, icke allenast stipendie-utdelningen blifvit inställd, utan ock inga stipendiater utnämnde och således ingenfinnes, som på stipendie-utdelning för den tiden kan göra lagligt anspråk, anser Konsistorium rättvist vara, att utaf räntebehållningen, 935 R:dr 20 sk. 8 rst.
Banko, 146 R:dr 47 sk. 1 rst.
Banko användas att komplettera Stipendie-fonden till dess primitiva belopp, 1,333 R:dr 16 sk.
Banko, hvilket i räkenskaperna hittills varit oafbrutet upptaget; att vidare utur samma räntebehållning 76 R:dr
Bko, svarande mot lagliga räntan å primitiva fonden, vid detta läseårets slut, utdelas till de Stipendiater, som af Collegium Gymnasticum utnämnas; att ändteligen af den i sistlidna årets Rektors-bok upptagna räntebalans, 960 R:dr Banko, 48 R:dr, utgörande bevillningsprocenten å nämnde summa, i nu löpande läseårets räkenskaper afföras; att 199 R:dr 26 sk. 5 rst., såsom oförvållad räntebrist, afskrifvas, samt att den nu betäckta återstoden, 712R:dr 21 sk. 7 rst., upptages såsom behållning till nästa års räkenskaper.
Huruvida dessa 712 R:dr 21 sk. 7 rst.
Banko må utgöra en särskild stipendie-fond eller läggas till primitiva kapitalet, för att dermed utgöra en enda större fond, hvaraf räntan, i mån af vunnen tillväxt, kan komma att utdelas till flere stipendiater, derom vill Konsistorium, 447 i händelse detta Utslag vinner Kongl.
Kammar-Rättens stadfästelse, till Kongl.
Majrt underdånigst hemställa.
Emedlertid varder Utslaget, i öfverensstämmelse med Kongl. Förordningen den 11 December 1830 samt den för Kongl. Kammar-Rätten utfärdade nådiga Instruktion af den 15 Oktober 1831, Kongl.
Kammar-Rättens pröfning understäklt; och äger den missnöjde att — ■— Genom Utslag den 22 sistlidne April, hvilket blifvit Kongl. Kammar-Rättens pröfning understäldt, har Konsistorium, bland annat, uppå anförda skäl tillåtit, att uti redogörelsen för Scherpingska Stipendie-kassan finge afskrifvas Etthundra nittionio R:dr 26 sk. 5 rst., utgörande en räntebrist, hvartill icke någon varit vållande; Och sorn Kongl. Kammar-Rätten, efter dess Advokat-Fiskals Embetes hörande, vid pröfning af detta mål, funnit skäligt att Konsistorii ofvanberörde Utslag, så vidt afskrifning derigenom blifvit beviljad, gilla och fastställa; alltså har Kongl.
Kammar-Rätten härigenom velat Konsistorium derom underrätta.
Vidimeras ex officio, A.
K otar.
Sear.
Till Konsistorium i Skara.
AFGE von HARTMANSDORFF Math. roscn.
O. A. Tauvon.
A. Vilh.
Edman. C. E. Adander. J. A. Björkman.
Vidimieeras ex officio A. Lundberger , Notar.
Sear. C. J. Fahnehjelm. - 446 — Carlstads Stifts Konsistovii anderd.
Utlåtande, i anledning af 1815 års Revisorers Berättelse om granskningen af Konsistoriernas räkenskaper.
Stormaktigste Allernadigste Konung!
Öfver den af Rikets Sländers sist församlade Revisorer gjorda anmärkning vid Dom-Kapitlets redogörelser för Vähnermanska Stipendiefonden för åren 1843 och 1844, alt då, utom ett kontant innestående belopp, det förra året: 322 R:dr 7 sk. 8 r:st, samt det sednare: 174 R:dr 1 sk. 6 r:st, fonden disponerar kapitaler, som inbringat i räntor år 1843: 448 R:dr 31 sk. 7 r:st., samt år 1844: 459 R;dr 31 sk. 2 r:st, det syntes bemälte Revisorer anmärknings värdt, att den årliga utdelningen i stipendier af nämnde fond endast uppgår tili 64 R:dr, helst detta belopp, jemte Konsistorii-Notariens provision, 5 procent af inkonsterna, hvilken, samman lagd för båda åren, belöper sig till 45 R:dr 19 sk. 11 r:st., äro de enda utgifter, som enligt räkenskaperna af denna fond utgå, — får, till underdånig åtlydnad af Eders Kong.
Maj:ts befallning i nådig Remiss af den 19 sistiidne December, Dom-Kapitlet härmed afgifva följande underdåniga Utlåtande.
Kamreraren P.