Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Eders Kongl. Maj:t, genom nådig remiss den 22 nästlidno November, befallt Kongl. Hofrätten att med underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers omförmälda anmärkningar till Eders Kongl. Maj:t inkomma, får Hofrätten, med öfverlemnande af den remitterade handlingen, i underdånighet förklara: — 350 — att Hofrätten, hvars expetismedelsräkningar hittills icke varit annorlunda verificerade än ifrågavarande för år 1862 afgifna, anser den omständighet, att berörde räkning blifvit till vederbörande af Hofrätten öfverlemnad, innebära tillräckligt bestyrkande, att Hofrätten, med kännedom om räkningens innehåll, funnit de i densamma upptagna utgifter hafva blifvit för Hofrättens behof använde; att de i N:o 31 af räkningens verifikationer upptagna, af Revisorerne omnämnda fransar och toffsar blifvit anbragta å gardiner af blått siden (verifikationen N:o 41), hvilka, sedan de i Hofrättens båda sessionsrum förut befintliga gardiner, efter mera än 20 års begagnande, befunnits obrukbara, anskaffats, och att, om ock gardiner, af mindre kostbara ämnen skulle kunnat uppfylla ändamålet, Hofrätten dock vid anskaffande af ifrågavarande gardiner med tillbehör ansett sig böra fästa afseende ej allenast å den större varaktighet, som med materialier af sådan beskaffenhet som ifrågavarande otvifvelaktigt är förenad, utan ock å den prydlighet, som uti en Ofrerrätts sessionsrum icke torde vara olämplig, äfvensom å den genom berörde åtgärd vunna öfverensstämmelse med rummens utseende i öfrigt; samt att, hvad slutligen vidkommer Revisorernes framställning beträffande det antal exemplar af Post- och Inrikes Tidningar, som Hofrätten för år 1863 anskaffat, berörda framställning icke torde påkalla annat Hofrättens yttrande, än att Hofrätten, som med afseende å vigten af att ega kännedom om de i nämnde tidning inflytande officiela meddelanden ansett det i expensmedelsräkningen upptagna antal exemplar för Hofrättens President, Ledamöter och Sekreterare erforderligt, dervid ingalunda öfverskridit det i Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär den 26 November 1858 bestämda högsta antal exemplar af samma tidning.
Undertecknad, Munck af Rosenschöld anhåller få i underdånighet anmäla, att jag vid den tid, då reqvisition af Post- och Inrikes Tidningar för är i863 i December månad 1862 verkställdes, bevistade då pågående riksmöte.
Med största undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärda, Storinäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majrts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: TH. MUNCK af ROSENSCHÖLD, J. H.
NOLLEROTH. G. BERGENSTRÅHLE. C. HÄGERMAN.
FREDRIKSON. F. CAS. WREDE. AXEL BERGSTRÖM.
RUD. HORN.
C. C:HEIM GYLLENSKÖLD. C. J. LINDENCRONA Kristianstad den 2 December ‘1864.
Axel Leth, Kongl Krigvliofrätteus underdåniga utlåtande i anledning af den anmärkning, Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskning af Hofrättens expensmedelsräkning för år 1862.
Sedan Rikets Ständers sednast församlade Revisorer uti deras den 14 sistiidne
Oktober afgifna berättelse i underdånighet anmält, hurusom de, bland annat, vid granskningen af Krigs-hofrättens expensmedelsräkning för 1862 anmärkt, att en del dervid fogade verifikationer icke blifvit, på sätt eljest i allmänhet egde rum, af vederbörande attesterade; så har Eders Kongl. Maj:t, genom remiss den 22:dra nästlidne November, i nåder anbefallt
Krigs-hofrätten att häröfver inkomma med underdånigt utlåtande så tidigt, att detsamma kunde inom den i 7 § 3 momentet af instruktionen för Revisorerne den 17 April 1841 bestämda tid till Fullmäktige i Riksgälds-koutoret öfverlemnas.
I anledning häraf får Krigs-hofrätten i underdånighet anföra att, Krigs-hofrätten veterligen, någon föreskrift derom att verifikationer till expensmedelsräkningar skola särskildt attesteras icke finnes, än mindre någon bestämmelse om af' hvem dylika attestater skola meddelas; samt att, vid sådant förhållande, Krigs-hofrätten icke ansett nödigt att andra af verifikationerna till redogörelsen för dess expensmedel attesterades än sådana, hvilka synts, med afseende å deras särskilda beskaffenhet, icke i och för sig innefatta ovedersägligt bevis, att de på grund deraf i räkningen upptagna utgifter verkligen blifvit bestridde; men att, då Krigs-hofrätten af Revisorernes anmärkning erfarit sådant icke vara tillfyllestgörande, Krigs-hofrätten| vill tillse, att samtlige utgiftsverifikationerna till framdeles afgifvande expensmedeisredogörelser varda behörigen attesterade.
Det i nåder remitterade utdrag af Revisorernes underdåniga berättelse aterställes i underdånighet.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: J. M. BJÖRNSTJERNA.
C. STÅL. ARW.
EGERSTRÖM. S. L. HASSELBERG.
MALTE ROOS. GUST. SCHURER v. WALDHEIM. ERIK POSSE.
Stockholm den 16 December 1864. C. P.
Hagbergh. — 352 — Justitie-Iianslereiis underdåniga utlåtande, i anledning af en uti Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående statsverket, förekommande anmärkning och gjord framställning.
Underdånigst Memorial.
Sedan Rikets Ständers Revisorer, uti deras den 14 nästlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets saint andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, anmärkt, bland annat, dels att vid Justitie-kanslers-embetets expensmedelsräkning samtlige utgiftsverifikationerna, icke blifvit, på sätt eljest i allmänhet egde rum, af vederbörande attesterade, och dels att, vid genomgående af de resekostnadsräkningar, för hvilka ersättning af statsmedel under revisionsåret utgått, Revisorerne inhemtat, att en betydlig del af kostnaderna härledde sig af de inspektionsresor, som vissa högre embetsmän iuom landet företogo, i synnerhet sedan dessa embetsmän nu mera ofta pa sina resor begagnade sig af tjenstemannabiträden, för hvilka äfvenledes rese- och traktamentsersättningar togos i anspråk, samt såsom exempel härå åberopat, att under revision såret i förenämnde afseende utgått till, bland andre, Justitie-kansleren 3,197: 60. en honom följaktig sekreterare •_ 1,919: 78. 5,117: 38, samt för de resor 5 chefer med deras biträden under några få månader af år 1862 företagit, en kostnad af inemot 23,000 Riksdaler, i fråga hvarom Revisorerne yttrat: att de, utan att vilja ingå i pröfning af frågan, huruvida dessa resor hittills uppfyllt sitt ändamål och gifvit resultater, motsvarande de betydliga kostnader, som i följd deraf blifvit statsverket tillskyndade, likväl icke kunde undertrycka den anmärkning, att nämnde ändamål borde kunna vinnas utan uppoffringar af den betydenhet, som nu förekommit; att Revisorerne föreställa sig, att den inspektion, som nu af cheferne för vissa embetsverk verkställes, ofta skulle med mindre kostnad kunna utöfvas och ansågo sig icke böra lemna oanmärkt, att, efter hvad de inhemtat, endast 2:ne i sednare åren utfärdade instruktioner, nemligen den för Kongl. Fångvårds-styrelsen den 16
December 1859 och instruktionen för Kongl.
General-poststyrelsen af den 6' November '1863, lemna vederbörande chefer rättighet, den förre, att till biträde vid mönstrings- och inspektionsresor antaga en mönstrings-kommissarie och den sednare att låta en tjensteman såsom si kreterare medfölja, samt att för det biträde, hvaraf öfrige inspekterande chefer kunde vid de af dem anställde besök vara i behof, och hvilket i de flesta fall syntes kunna på ort och ställe erhållas, den kostnad, sorn borde drabba statsverket, således i allmänhet torde kunna inskränkas till det arfvode, hvilket för dylikt biträde må befinnas erforderligt; så har Eders Kongl.
Maj:t, genom nådig remiss af den 22 nästlidne November, behagat anbefalla mig, att med anledning af Rikets Ständers Revisorers berörda anmärkningar till Eders Kongl.
Maj;t inkomna med underdånigt utlåtande så tidigt, att detsamma kunde inom den i 7 § 3 mom. af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer den 17 April 1841 bestämda tid till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret öfverlemnas. — 353 — Till fullgörande af denna nådiga befallning, får, i fråga om anmärkningen, att vid Justitie-kanslers-expeditionens expensmedelsräkning samtlige utgiftsverifikationerna icke blifvit af vederbörande attesterade, jag i underdånighet meddela den upplysning, att jag. på sätt förut alltid utan anmärkning skett, uti skrifvelse den 't9 April 18(33, jemte öfverlemnande till Eders Kongl.
Majit* och Rikets Kammar-rätt, för anbefalld granskning till siffror och verifikationer, af vederbörande redogörares för Justitie-kanslersexpeditionen afgifne, med verifikationer för hvarje utgiftspost åtföljda expensmedelsräkning för år 1862. vitsordat, att Justitie-kanslers-embetet pröfvat, de anmälda behofven, förordnat om upphandlingarne och den derföre erlagda betalning samt godkänt den uppgifna åtgången.
Detina anmärkning härleder sig således påtagligen derifrån, att Rikets Ständers Revisorer icke tagit kännedom af Justitie-kanslers-embetets berörda skrifvelse eller af det öfliga sättet att attestera dylika verifikationer.
Emellertid och då misstag i afseende å förhållandet sålunda kunnat inträffa, ernar jag, till undvikande deraf, hädanefter å sjelfva expensmedelsräkningen attestera de densamma bilagda verifikationer å af mig anordnade och godkända utbetalningar.
Beträffande det af Rikets Ständers Revisorer ifrågasatta förhållande, huruvida de af vissa högre embetsman företagna embetsresor »hittills uppfyllt sitt ändamål och gifvit resultater, motsvarande de betydliga kostnader, som i följd deraf blifvit statsverket tillskyndade,» tillåter jag mig, hvad beträffar
Justitie-kanslerens embetsresor, i underdånighet yttra, att jag, under en tjugoårig tjensteutöfning, kommit till den öfvertygelse, att för den tillsyn Justitie-kansleren, enligt 27 § regeringsformen, åligger att hafva öfver rättvisans handhafvande och öfver em betsmän, deraf många icke äro underkastade annan lokalinspektion, än af Justitie-kansleren eller Justitie-ombudsmannen, samt särskilt öfver alla åklagrremakten tillhörande personer, nödigt är att Justitie-kanslern personligen, utan allt för långt mellanskof, besöker de flesta delar af riket, och kan, derest omständigheterna sådant påkalla, med Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse, när som helst, oförmodadt inställa sig i hvilken del af riket han finner vara behöfligt; att nyttan af Justitie-kanslerns inspektion naturligtvis blir mindre i samma mån han icke besitter alla de egenskaper befattningen kräfver; aM dock, jemväl under de minst gynnsamma förhållanden i detta afseende icke obetydliga fördelar kunna vinnas; samt att sålunda, sedan mina närmaste företrädare i einbetet ej annat än undantagsvis och jag icke under de fyra första åren, då jag endast på nådigt förordnande förvaltade etnbetet, företagit någon embetsresa, jag vid den första som år 1848 af mig verkställdes, funnit sä stor oordning inom arkiverna och så mångå grundade anledningar till hos mig under resan anförda klagomål, att, efter det de anmärkta inspektiousresorna sedermera nästan årligen företagits, man lyckligtvis numera knappast skulle kunna tro sådane förhållanden så nyligen hafva egt rum.
Såsom exempel å de förhållanden, jag under embetsresor upptäckt, må här blott anföras, att, utom det oskick, som förefanns hos ätskillige domare och embetsmän, kände att dröja med skyldigheters fullgörande, jag uti en domsaga, som innehades af en särdeles aktad nu afliden domare, funnit att expeditionerna för 1847 års hösteting icke voro utgifne till parterna i Augusti månad 1848, att inteckningsprotokollen då voro i sådant skick, att den nyligen t. f. domhafvanden ådagalade, det utfärdande af gravationsbevis i domsagan icke kunde ega rum, samt att ett köpebref, för hvilket år 1846 erlagts afgift till stämpladt papper med 150 R:dr 1;6 sk.
B:ko, qvarlåg okarteradt i arkivet ännu i September 1854.
45 — 354 l öfrigt har det äfven under sednare åren visat sig, dela att å ett par ställen, dem Justitie-kanslern, med afseende å domares förut ådagalagda och kända ordentlighet innan de blifvit till ordinarie Häradshöfdingar befordrade, någon tid lemnat obesökta, jag funnit nästan hvarenda dombok under en följd af år, alltifrån domhafvandernes befordran till ordinarie Häradshöfdingar, i ofullständigt och oafslutadt skick, och dels att eljest utmärkta embetsmän icke alltid äfven äro, i afseende å uppsättning af protokoll och utslag samt expeditionen deraf ordentlige, samt att ständig uppsigt och täta påminnelser erfordras, derest icke ohjelplige olägenheter både för dem och rättsökande skola uppkomma.
Angående behöfligheten af ändring i nu gällande reglemente för alla resor i embetsärenden och således äfven för de embetsmäns, vid hvilkas resekostnadsersättning Rikets Ständers Revisorer nu fästat sig, har jag redan i underdånigt memorial, den 9 Mars 1860, uttalat min mening, hvilken jag derför här endast i underdånighet vågar åberopa.
Särskildt torde jag i underdånighet böra meddela den upplysning, att anledningen hvarför min år 1862 verkställda embetsresa blifvit dyrare än eljest, varit den, att jag det året, efter tolf års förlopp, ansåg mig pligtig åter besöka den nordligaste delen af landet, der afstånden äro stora, men att, om Rikets Ständers Revisorer behagat närmare granska min reseräkning, de skulle hafva funnit, att förrättningsdagarne voro 72 och de särskilda förrättningsställena 67 samt att 544 £ mil af mig tillryggalades, hvadan resereglemente! berättigat till beräknande af ersättning för 140 dagar, men att sådan dock endast blifvit beräknad för 81 dagar, som resan, med afräkning af för mig, såsom äldre man, stundom nödiga hvilodagar, effektift upptog.
Dagtraktamentet af 12
R:dr om dagen kan synas väl högt, men jag nödgas bekänna, att jag med, som jag tror, temligen tarfliga lefnadsvanor, ändå numera knappast kan dermed ersätta nattläger och mat för mig och en betjent eller annan körsven.
Skjutsersättningen tror jag deremot, såsom i mitt underdåniga memorial af den 9 Mars 1860 antydt är, kunna minskas, särdeles genom begagnande af numera tillgängliga billigare transportmedel
Vidkommande slutligen anmärkningen angående det af mig under resan hafda tjenstebiträde, så erkännes villigt, att Justitie-kanslern ofta kan utan sin Sekreterares biträde förrätta sina inspektioner.
Jag har ock under de sednare åren, särdeles med afsende å svårigheten för den fåtaliga personalen att bestrida göromålen i Stockholm under Justitie-kanslerns Sekreterares frånvaro från Expeditionen/ icke sällan företagit embetsresor utan honom, och att sådant äfven skett ifrågavarande år 1862 synes deraf, att jag nämnda år rest 5441 mil, men Sekreteraren 463 ^ mil, dock har jag vanligen, när Sekreteraren icke åtföljt, på egen bekostnad medhaft enskilt biträde.
Det torde vidare i afseende härå tillåtas mig i underdånighet anföra, att emellertid visserligen icke i allmänhet någon besparing för statsverket är att påräkna deraf, att Justitie-kansieren icke åtföljes af pålitligt och öfvadt offentligt biträde; att Justitiekanslern endast till ett sådant kan anförtro en del af den ofta längre tid medtagande granskningen utaf protokoll och öfriga handlingar vid domstolar och embetsverk; att tid naturligtvis derigenom vinnes för Justitie-kanslern, hans resetid kan förkortas och den till honom utgående drygare ersättning i samma mån minskas; att hvad Rikets Ständers Revisorer yttrat om användande af biträden, som »kunna på ort och ställe erhållas», endast torde få tillskrifvas mindre bekantskap med sakförhållandena; att sålunda till exempel år 1862 Justitie-kanslern besökte, jemte embetsverken i 30 städer, — 355 - äfven 37 särskilda tingställen med arkiv å landet och att, om nu äfven Justitie-kanslern möjligtvis uti en stad kan uppleta ett ojäfvigt biträde, hvilket, efter för tillfället meddelad underrättelse angående hvad som bör efterses och anmärkas, kunde för Justitiekanslern vara till mer tjenst än besvär, så inses dock lätt, att å tingställen på landet, just der biträde bäst behöfves, för att så förkorta besöken, att Justitie-kanslern icke måste blifva en sjelfbjuden gäst hos den domare, der inspektion skall verkställas, — hvilket ändå ofta är svårt att undvika och för mig utgjort ett icke ringa obehag under min tjensteutöfning — lämpliga biträden i allmänhet icke kunna vara att påräkna, enär man väl icke lärer vilja, att domarens egna skrifvarebiträden skulle anlitas för att deltaga i kontrollen å hans embetsutöfning, Remisshandligarne varda härhos i underdånighet återställda.
Stockholm den 30 December 1864. N. S. v. KOCH.
Ramström.
Underdånig förklaring af Redogöraren för Kongl. Civildepartementets expensmedel, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid den öfver dessa medel upprättade räkning.
Efter verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, hafva Rikets Ständers Revisorer uti sin den 14 sistlidne Oktober härom afgifna berättelse, i afseende å expensmedelsräkningarne fästat uppmärksamhet derpå, hurusom vid tillämpning af föreskrifterna i nådiga cirkulärbrefvet den 26 November 1858 angående anskaffning af statskalendrar och tidningar vid de embetsverk, för hvilka expensmedel äro anslagne, dessa föreskrifter blifvit af särskilda verk olika uppfattade, samt att, hvad Civil-departementet anginge, 7 stycken statskalendrar och 5 exemplar af Post- och Inrikes Tidningar blifvit inköpte; hvarjemte Revisorerne anmärkt, att å nämnde
Departements expensmedelsräkning uppförts 79 Riksdaler 78 öre för två utländska tidningar, af hvilka en illustrerad.
Då det åligger mig, som under den tid ifrågavarande revisionsförrättning omfattar, var redogörare för de till Civil-departementets Expedition anordnade expensmedel, att i anledning af hvad rörande dessa sålunda blifvit yttradt afgifva förklaring, får ag i sådant afseende underdånigst anföra: 356 att, beträffande törst statskalendern, till följd af den i ofvanämnde cirkulärbref meddelade nådiga föreskrift, att af berörde kalender för hvarje embetsverk finge inköpas endast så många exemplar, som för begagnande i euibetsrummen voro behöfliga, det antal statskalendrar, sorn för Civil-departementets expensmedei årligen borde inköpas, blifvit af vederbörande bestämdt till sju, eller ett exemplar för ett hvart af de sju embetsrum, som äro afsediie för Herr Stats-rådet och Departements-chefen.
» Expeditions-chefen, » Expeditions-sekreterarne, » Protokolls-sekreterarne, » Registratorn, » Kanslisterne, Kopisterne och extra ordinarie tjenstemännen, samt n Chefen i Bränvinskontroll byrån med den till biträde der anställde Kanslisten, och ä hvilka för bemälde embets- och tjenstemän det är behöfligt att, esomoftast samtidigt, hafva statskalendern för begagnande till hands; att deremot, hvad angår Post- och Inrikes Tidningarne, det antal exemplar deraf, för hvilket prenumeratiousafgift af meranämnde expensmedei erlagts, hittills varit inskränkt till 5, nemligen: 1 exemplar för Herr Stats-rådet och Departements-chefen, 3 » för Herrar Stats-råd utan Departement; och 1 » att i Expeditionen begagnas och der förvaras; samt slutligen, vidkommande de 2:ne utländska tidningarne, att, sedan Eders Kongl. Maj:t, på sätt närlagde utdrag af protokollet öfver Civil-ärenden för den 10 Januari 1862 gifver vid handen, behagat i nåder tillåta, att af Civil-departements-expeditionens expensmedei ett belopp af högst 150 Riksdaler R:mt finge för nämnde är och tillsvidare årligen användas till prenumeration för Expeditionens räkning å sådana utländska tidningar och tidskrifter, sorn Herr Departements-chefen funne för Expeditionen behöfliga, jag på Herr^ Stats-rådets och Departements-chefens befallning föranstaltat om prenumeration för ar 1862 på L Independance Beige och den Danska Illustreret Tidende, för hvilka i expensmedelsräkningen upptagits omförmälda summa af 79 R:dr 78 öre.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Al lern ådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligligsts tjenare och undersåte:
Vollrath Ekström.
Stockholm den 31 December 1864. 357 — (Bilaga.)
Utdrag af Protokoll öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit K omin gen i Stats-rådet å Stockholm.
Slott den 10 Januari 1862.
Med bifall till Departements-chefens, Stats-rådet Lagerstråles, derom nu gjorda toeh af Stats-rådets Öfrige Ledamöter biträdda underdåniga hemställan, täcktes Kongi.
Maj t tillåta att, i likhet med hvad som under sednare åren förut beviljats, utaf Civildepartements-expeditionens expensmedel ett belopp af högst Etthundra femtio
Riksdaler finge för innevarande är och tillsvidare årligen användas till prenumeration för Expeditionens räkning å sådana utländska tidningar och tidskrifter, som Departementschefen funne för Expeditionen behöfliga.
In fidem: IL.
Vidi meras ex officio: Rudolf Ädelgren.
Öf\er-direktörens för Landtmäteriet underdåniga utlåtande, med anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid General-landlmäteri-kontoret8 expensmedelsräkning för år 1862.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts den 28 sistlidne November Öfver-direktören vid Landtmäteriet meddelade nådiga befallning, att afgifva underdånigt utlåtande, med anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer, i den 14 Oktober innevarande år afgifven underdånig berättelse om verkställd granskning af statsverkets m. fl. fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, anmärkt derom, att samtlige utgiftsverifikaktionerna vid General-landtmäteri-kontorets expensmedelsräkning icke blifvit, på sätt eljest i allmänhet eger rum, af vederbörande attesterade, får Öfver-direktören, med återställande af den nådiga remissakten, i djupaste underdånighet anföra, att, som någon föreskrift icke finnes i Kongl, landtmäteri-instruktionen den 4 Maj 1827 om hvem, som skall föra den ifrågavarande räkningen, densamma fördenskull blifvit förd af Öfver-direktören och Landtmäteri-sekreteraren, som en följd hvaraf någon attestering af utgiftsverifikationerna icke ansetts erforderlig, men att en sådan skall ega rum hädanefter, då, enligt — 358 — 6 § sista punkten i Eders Kongl. Maj:ts förnyade nådiga landtmäteri-instruktion den 6 sistlidne Augusti, General-landtmäteri-kontorets expensmedelsräkning skall föras af Aktuarien i Kontoret.
Stockholm i General-landtmäteri-kontoret den 5 December 1864.
T- f- Kongl- Bibliothekariens underdåniga förklaring öfver en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid Kongl. Bibliothekets för år 1862 upprättade expensmedelsräkning.
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning får jag, med anledning af den utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkning rörande Kongl. Ecklesiastik-departementets Expeditions redogörelse för expensmedelsutgifter till Kongl.
Bibliotheket, i underdånighet afgifva den förklaring, att de Kongl. Ribliothekets expensräkenskaper åtföljande verifikationer icke blifvit af Kongl. Bibliothekarien attesterade, emedan sådant förut aldrig varit ifrågasatt och icke heller af Kongl.
Kammar-rätten någonsin blifvit anmärkt; hvaremot, då en dylik attestering numera blifvit såsom nödig ansedd, densamma från och med löpande räkenskapsåret kommer att noggrannt iakttagas.
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste tjenare och undersåte: G. E.
KLEMMING.
Stockholm den 28 November 1864. — 359 — Riksmarskalks-emhetet, med underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid granskning af Ulriksdals lustslotts räkenskaper för år 1862.
Sedan Eders Kongl. Majit i nåder anbefallt