Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Träns - StaU-Vtskoltels Vllåtande, iV.o 162. 17 4 ångbogseringsfartyg ..... 5 trossfartyg 8 fördelnings-, chefs- och brigadchefs-ångfartyg Transport 1,657,101 R:dr. . 244,000 „ . 23,500 „ , 120,000 „ tillsammans 2,044,601 R:dr. hvarifrån borde afgå 850,000 r:dr, utgörande, dels minimi-beloppet af det värde, som af till utrangeriug föreslagna fartygen borde tillgodogöras, dels ock värdet af i förråd befintlige efTekter, då skillnaden bestege sig till 1,194,601 r:dr, hvartill komma utgifter för förrådsförstärkning af sådane effekter, som till utrustning vid först utbrytande krig genast erfordrades samt för ångfartygens hållande i verksamhet, uppgående till 1,826,971 r:dr 32 sk., hvadan således samtlige behöflige kostnader till (lottans nybyggnad och förrådens förstärkning till komplett skick bestege sig till 10,073,800 r:dr 32 sk.
Genom organiserande af Sveriges sjöförsvar enligt det system, som innefattas uti den framställda planen, skulle, efter uppgift, sjöförsvaret till alla dess delar, med afseende på materiel och förråder bringas till en så fullkomlig ställning, att det icke allenast vore möjligt, att, på ett för försvaret ändamålsenligt sätt, använda hela den personal, som staten dertill afsett, utan äfven att detta försvar utan tidsförlust och med full kraft genast kunde sättas i verksamhet och dervid hållas, oansedt möjliga i början af kriget uppkommande förluster inom materiel och personal, samt detta allt utan att de stora och förlamande ansträngningar, hvilka blifva en följd af de brådskande åtgärder och deraf förorsakade öfverdrifna kostnader, sorn vid jitbrottet af ett krig med illa ordnadt och underhållet försvarsverk måste göra sig känbara, komma att påkallas.
Att ifrågavarande system äfven i ekonomiskt hänseende egde stort företräde framför det nuvarande, derför har velat hemtas bevis från det anförda förhållande, att, derest den nuvarande materielen, med alldeles samma sammansättning, som den för närvarande egde, skulle återföras till den fullkomliga grad af tjenstbarhet, som den borde ega samt den enligt planen föreslagna materielen skulle komma att erhålla, och förråden, i förhållande till den samma och den derå behöfliga personalen, efter alldeles samma grunder förses, som det ofvan framställda Bih. till li.
Brot. 1850 ? 1851. 4 Sami., 1 A/d., 2 B., 11 Hält. 3 18 Slals-Ulskollets Utlåtande, N:o 162. systemet i detta afseende föranledde, skalle, såsom uppgifvits, dertill erfordras en kostnad af 8,184,750 r:dr eller endast 1,889,050 r:dr mindre, än hvad till sjöförsvarets fullständiga ordnande i denna del ansåges behöflig!.
Deremot vore skillnaden i kraft sådan, att då, hvad personalen i detta afseende vidkom, på den föreslagna krigsfartyg-materielen hela antalet af den effektiva sjötruppstyrkan, utgörande 21,087 man, beklädd och beväpnad, skulle kunna till försvaret användas, kunde åden nuvarande flottans materiel, under för öfrigt lika förhållande, endast 15,610 man, eller \ af dessa trupper för samma ändamål göras verksamma.
Till genomförandet af detta nya system erfordrades en öfvergångstid, derunder företrädesvis skulle kompletteras bristande inventarier för de till bibehållande bestämda krigsfartygen, fullbordas de under arbete varande fartygs byggnader, gifvas åt den fartygsstyrka, som finues, äfvensom åt den, hvilken på delta sätt fullbordas, full tjenstbarhet, genom anskaffandet af ångbogseringsfarlyg samt krigsförråder af alla slag, tillika med ett, efter dess omfattning, afpassadt reservförråd.
Härtill vore följande arbeten och kostnader under sagde tid nödige, nemligen :
Komplettering af bristande inventarier å de *f nuvarande fartyg, som skulle bibehållas • 137,003: — — Fullbordandet af fregatten Norrköping . . . . . 145,000: — — 3 linieskepps förändring lill svåra fregatter ....
800,000: — — 6 kanonslupar . ... . . .. . . 77,178: — — 12 ångbogseringsfärtyg . . . . , . • • 840,000: — — 6 seglande chefsfartyg . . . . . . • - 71,436: — — 8 trossfartyg . * ....... 48,000:
Fregatterne Josephines och Chapmans samt korvetten Najadens lijelpliga underhållande . ....... 189,790: — — Förrådsförs/ärkning tillsammans ....... 804,305: 6.— Fartygs krigs-reserv 732,425 : — — eller tillsammans för materielens och förrådens komplettering 3,845,137: 6.— eller något mer än f:del af de medel, som erfordrades för att sätta hela sjöförsvaret uti det fullständiga skick, till. materielen, som i den. nya planen afses.
Genom den - Stals-Vt skottets Utlåtande, N:o 162.
19 na kostnad skulle matcrielen, med afseende å fartyg, till alla delar komma i fullt krigsfärdigt skick och endast utgöras af 5 svåra fregatter, 2 lätta d:o, sedan Josephine och Chapman blifvit utrangerade, 2 korvetter, sedan Najaden ej mer vore tjenstbar, 1 brigg, 3 skonertar, 1 svår ångskorvett om 300 hästars kraft, 2 lätta d:o om 200 d:o, 5 bataljoner kanonslupar med ång- och trossfartyg samt 8 d:o kanonjollar med d:o d:o.
Af den utredning, som sålundablifvit meddelad och hvilken Utskottet anser icke vara öfverflödig för kännedomen om de åsigter och åtgärder, som under århundrade blifvit uttalade och vidtagne angående ordnandet af Sveriges sjöförsvar, visar sig, att, ehuru nyttan och nödvändigheten af ett kraftfullt sådant försvar icke någonsin varit bestridd, meningen om siiltef för ernående af detta maktpåliggande ändamål likväl varit delade.
Så har å en sida den åsigt sökt göra sig gällande, att en örlogsflotta, som egde förmåga att skydda handeln och afvisa fiendtliga anfall, borde utgöra hufvudvapnet, då å en annan den mening blifvit med förkärlek omfattad, att försvaret till sjös borde inskränkas till skyddandet af våra kuster, hvilket ansetts endast kunua ske af en stark och öfvad skärgårdsflotta.
Af de i sednare tider nedsatta komitcer har åter den förmedlande åsigt blifvit framställd, att nemligen det ena vapnet icke borde utesluta det andra; att bägge voro lika nödvändiga för statens sjelfbestånd och följaktligen måste såsom delar af det hela lika omsorgsfullt vårdas; att linieskeppen voro oumbärlige, och att genom deras borttagande försvaret skulle blifva i högsta grad ofullständigt, äfvensom de summor, hvilka på flottan användas, icke komme att bära önskade frukter; hvarjemte linieskeppens utdömande ansågs vara första steget till Sveriges förintande såsom maritim nation.
Den fullständiga sakkännedom, som erfordras för att pröfva, huru Sverige# sjöförsvar bör på det ändamålscnligaste sätt ordnas, kan Utskottet väl icke göra anspråk uppå att cga; men under de nu antydda stridiga åsigterna rörande denna 20 Stats-Utskoltels Utlåtande, N.o 162. för rikets sjelfständighet så vigtiga fråga, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka linieskeppens förändring till fregatter, utan hemställer, l;o att Kongl. Maj:ts nådiga framställning derom icke må af Rikets Ständer bifallas.
Med afseende derå, att flottan redan eger åtskilliga ångfartyg och att af det yid senaste riksdag för fleras anskaffande beviljade anslag medel ännu finnas reserverade, tillstyrker Utskottet, 2:o att något serkildt anslag för anskaffandet af ångbogseringsfartyg icke må af Rikets Ständer beviljas, Den i oftanämude reorganisationsplan uttryckte grundsatts, att den materiel, som finnes, bör vara i fullständigt skick, delas äfven af Utskottet; och då, enligt hvad utredt och upplyst blifvit, ett sådant högst maktpåliggande ändamål icke kan vinnas utan betydliga kostnader, tillstyrker Utskottet, 3:o att Rikets Ständer nu malte bevilja 600,000 r:dr att med ^:del under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853 frun Riksgälds-kontoret utgå för att användas till kompletterande af förråderna, samt de skepp och far tyg, hvilka Kongl. Majit anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståndsättande oundgänglige mindre arbeten.
Stockholm den 2 Juni 1851, Reservationer:
Af herr Fåhreeus O. I.i “Beträffande det formela af Utskottets tillgörande i ofvanberörde fråga reserverar jag mig i så måtto, som jag anser tillstyrkandet att icke bifalla Kongl. Maj:ls nådiga framställning, i afseende å linieskeppens förändring till fregatter, icke vara föranledt af Kongl. Maj:ts nådiga proposition i ämnet, hvarvid väl en organisations-plan meddelats till uppplysning rörande anslags-behofven, men ingalunda blifvit till Rikets Ständers utlåtande eller afgörande framställd.
Ehuru jag med Utskottet är ense i afseende å sjelfva saken, anser jag således slutföljden böra uttryckas genom vägran af anslag till det ifrågavarande ändamålet, r— ic - Slals-Utskoltels Utlåtande, N:o 162. t 21 ke genom ett afslag, hvad sjelfva organisationsplanen angar, — ett ämne, hvaruti Rikets Ständer icke grundlagsenligt kunna tillvälla sig någon delaktighet i Konungens afgörande rätt.
Häruti instämde hr Lagerhjelm P. Af hr Wiern: “Ehuru jag, på grund utaf den förtjenstfull utredning af sjöförsvarets tillstånd och behof, hvilken af föredraganden för sjöförsvars-departementet blifvit Rikets Ständer meddelad, lika med Utskottets pluralitet anser ett snart afhjelpande af den mest framstående bristen eller det inkompletta skick, hvaruti för— råderne och en stor del af fartygen sig befinna, vara af högsta behof påkalladt, samt af denna orsak — och då den värma och sakkunskap, hvarmed bemälde föredragande omfattat det fullständiga reglerandet af den del af rikets försvar, hvars vård blifvit honom anförtrodd, ©tvifvelaktigt så väl berättiga honom till Rikets Ständers förtroende, som ock lemna den bästa garanti för medlens ändamålsenliga användande - • äfven med min röst bidragit till Utskottets slutliga tillstyrkande och för deruti åsyftade ändamål ansett en betydlig summa böra af Rikets Ständer beviljas, har jag likväl icke uti allo kunnat deltaga i pluralitetens beslut ulan måste uti följande punkter reservera mig emot förestående betänkande.
I afseende på första punkten har jag — ehuru jag för egen del anser mera vigt böra fästas vid möjligheten af att fullständigt kunna bemanna samt hastigt och väl använda de fartyg, som finnas, än derpå, att dessa fartyg äro af vissa certer — likväl gillat den åsigt, sora uti Utskottet gjort sig gällande, eller att, då meningarne om ändamålsenligheten af att nedhugga de under nybyggnad varande linie— skeppen till fregatter, äro så delade, Utskottet icke borde tillstyrka Rikets Ständer att dertill lemna anslag, men med afseende på lämpligheten af de ordalag, hvilka dervid blifvit begagnade, har jag i så måtto varit af skiljaktig tanka, som jag icke ansett
Utskottet böra i strid emot verkliga förhållandet uppgifva, att Kongl. Maj:t begärt Rikets Ständers samtycke till denna nedhuggning, och dertill afstyrka Rikets Ständers bifall, utan, sanningen likmätigt, meddela, att Kongl. Maj:t för sådant ändamål begärt anslag, hvilkas beviljande Utskottet afstyrker..
Den andra punkten af Utskottets betänkande har jag ansett fullkomligt obehöflig, enär Utskottet icke tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja serskildt anslag för någon nybyggnad, således ej heller för den af ånghogseringsfartyg. 22 Stals-Utskottets Utlåtande, Aho 162.
Hvad slutligen tredje punkten angar, så tror jag den summa, Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja, kunna utan olägenhet nedsättas till 500,000 r:dr, helst denna summa tillsammans med anslaget på ordinarie statsregleringen till flottans nybyggnad 108,000 r:dr, eller för 3:ne år 324,000 r:dr, utgör ett belopp af 824,000 r:dr eller 8,000 r:dr mera än hvad Kongl. Maj:t för krigsmaterielens iståndsättande begärt.
Jag har derföre inom Utskottet framlagt följande förslag till betänkande, hvilket utaf Utskottet blifvit i vissa delar gilladt, men uti andra forkastadt, och får nu öfverlemna samma till Rikets Ständers pröfning.
„Af den utredning, som här ofvan blifvit meddelad, och hvilken Utskottet anser icke vara öfverflödig för kännedom om de åsigter, som under detta århundrade blifvit uttalade angående ordnandet af Sveriges sjöförsvar och derför vidtagna åtgärder, visar sig, att, ehuru nyttan och nödvändigheten af ett kraftfullt sådant försvar icke någonsin varit bestridd, meningarne om siittet för ernående af detta maktpåliggande ändamål likväl varit och säkerligen ännu äro mycket delade.
Utskottet, som icke kan göra anspråk på egandet af den sakkunskap, hvilken skulle erfordras för att afgöra rigtigheten af någondera bland de stridiga åsigterna, anser sig under dessa förhållanden icke böra tillstyrka Rikets Ständer att utöfver det redan i den ordinarie statsregleringen lemnade nybyggnadsanslaget anvisa medel lill fortgående uteslutande i den ena eller andra riktningen.
Men då så väl den Kongl, propositionen, som vitsordade förhållanden nogsamt bekräfta verkligheten af de brister, hvaraf sjöförsvaret lider och Rikets Ständer äfven genom bifall tiij Utskottets förslager angående regleringen af utgifterna under Riksslatens femte Hufvudtitel gillat den uti Utskottets betänkande härom uttryckta grundsatts, att den materiel, som finnes, bör vara i fullkomlig ordning och färdig att vid påkommande krig kunna utan dröjsmål användas till ett kraftfullt fäderneslandets försvar, anser sig Utskottet ock nu böra, med vidblifvande af samma grundsatts, tillstyrka beredande af medel till för detta ändamål nödiga utgifter.
Med afseende härå får Utskottet afstyrka beviljandet af anslag till under nybyggnad varande linieskepps förändring till fregatter, men föreslår deremot att Rikets Ständer nu måtte bevilja en summa af 500,000 r:dr att med en tredjedel under hvartdcra af uren 1851, 1852 och 1853 från Riksgälds - Slats-Vtskottets Utlåtande, N:o 162.
23 kontoret utgå för att användas till kompletterande af förrådcrna, samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Majit anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståndsättands oundgänglige mindre arbeten,,.
Af herr Petré: „Stats-utskotlets beslut, i anledning af Kongl. Majlis proposition om extra statsreglerings-ansiag för sjöförsvars-departementet, har tillkommit genom flera voteringar.
Företeelserna under den förelupua långvariga diskussionen hafva omisskänligen uppenbarat en regeringsmaktens inre strid, syftande att, medelst ilen parlamentariska vädjobanans tillgängliga organer, vinna en skenbart antag ig förevänning att frångå den sjöförsvarsplan, som ligger till grund för ofvannämnde Kongl, proposition.
Ehuru det beklagansvärda, numera ingalunda sällsporda förhållandet, att Konungens konselj, för Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna propositioner, saknar det trofasta stöd, som allena förmår att skänka regeringen moralisk kraft och styrka, redan länge tagit allmänna uppmärksamheten i anspråk, bör dock Siats-utskottets tillgörande i ofvannämnde afseende desto hellre framhållas till Rikets Ständers närmare skärskådande, som detsamma icke kan godkännas, utan att blottställa Rikets
Ständer för förebråelsen att hafva samverkat till ett system, sorn i sin fortsatta tillämpning dels skulle från Kongl. Majits konselj aflägsna den sanna, redbara förtjensteu, dels fruktansvärdt alstra olägenheter och vådor af en för samhället betänkligare art.
Utur denna synpunkt anmäles denna vördsamma reservation.®
Af riksdagsfullmäktige Nils Strindlund från Westernorrlands län, Carl Ersson från Westerås län, Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, David Andersson från Hallands län, Måns Månsson från Calmar län, Per Persson från Wermlands län samt Per Persson från Örebro län, af innehåll:
„Emot det af Utskottet fattade beslut att tillstyr ka 600,000 r:dr för flottans underhåll får jag mig reservera på den grund, att d niia summa med 124,000 r:dr öfversliger hvad Kongl. Majit uti
Dess nådiga proposition äskat.® STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1851. Stals-Utskoltets Utlåtande, N:o 163.
1 N:o 163.
Arik. till Exp. Utsk. d. 7 Juni 1851, kl. 4 e. m.
Utlåtande, angående ifrågaslällde extra statsanslag till föremål, tillhörande Civil-departemenlels handläggning. (U. A.) Utom de uti Kongl.
Majrts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd oell behof äskade anslag
Tor sjette hufvudtitelns fortgående statsbehof, bär, efter pröfning af frågor, som vid statsregleringen i öfrigt förekommit om anvisande af medel, dels för vissa år eller tills vidare, dels flir en gång till föremål, som på Civil-deparlementets handläggning bero, Kongl. Majit behagat, under nådigt åberopande, hvad allmänna arbeten anginge, af det förslag, som styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, jemte berättelse om användandet af förut till sådane arbeten afsatte medel, under den 19 Oktober förlidet år i underdånighet afgifvit, bos Rikets Ständer göra framställning rörande de anslag, hvilka Kongl. Majit i berörde hänseende ansett böra beviljas j hvarjemte Riks-stånden till Stats-utskottets behandling remitterat ett betydligt antal motioner, rörande anvisande af stats-bidrag till likartade föremål: och får Utskottet öfver dessa frågor sig härmed utlåta.
För kanaler, slussar, hamnbyggnader och elfrensningar har Kongl. Majit föreslagit att följande belopp måtte företrädesvis af Rikets Ständer anslås, nemligen : l:o till fullbordande af hamnbyggnaden vid IVisby, medelst vågbrytarens förstärkning och landtarmarnes grundläggning R:dr 84,625.
Brot. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Bandet, 12 Haft. 1 9 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 163.
Af de Utskottet tillhandakomnc handlingar har Utskottet, rörande denna fråga, inhemtat: att sedan, i följd af den skada, som orsakats å vågbrytaren genom orkanlik storm och våldsam sjögång om hösten 1845, och hvarigenom den redan då uppförde tredjedelen af öfverbyggnaden blef sönderbruten och förstörd, noggranna undersökningar blifvit verkställde och på grund deraf beräkningar gjorde till utrönande af lämpligaste konstruktionen för vågbrytaren, hade det resultat vunnits, att byggnaden, för att kunna ega framtida bestånd, borde förstärkas i grunden samt dessutom grundläggning för 2:ne landtarmar utföras, hvarförutan vågbrytaren svårligen kunde motstå de förstörande verkningarne af den vid stormar å denna plats ovanligt häftiga sjögången; att, enligt år 1847 upprättadt förslag, kostnaden för dessa arbeten ansetts uppgå till 110,625 r:dr, hvartill stadens hamnbyggnadskassa, dels i kontanta medel, dels uti behåll varande användbare materialier, då lemnade en tillgång af 32,000 r:dr, hvadan ett tillskott af 84,625 r:dr erfordrades af allmänna medel; att utom dessa grundläggningsarbete!! erfordrades för öfverbyggnad å landtarmarne en kostnad af 110,000 r:dr, men enär frågan derom ansågs kunna utan synnerlig våda uppskjutas, behagade Kongl. Majit, på framställning af styrelsen för väg- och vattenbyggnader, uti till Rikets sednast församlade Ständer aflåten nådig proposition om statsverkets tillstånd och behof, äska endast förstnämnde belopp eller 84,625 r:dr, hvilket dock Rikets Ständer, med erkännande af vigten af berörde arbeten, funno, i betraktande af statsverkets knappa tillgångar, sig icke kunna då bevilja, hvaremot Rikets Ständer för meranämnde arbetens fortsättande samt till hamnens uppmuddring beviljade Wisby stad ett lån af 25,000 r:dr; att, sedan den tillfällige behållningen i hamnbyggnadskassan blifvit till arbetena år 1849 använd, bade, i brist af medel, byggnadsarbetet måst afstanna, med risk, att det hittills verkställda blefve, derest ej snart åtgärder vidtoges i och för arbetets fortsättande, föryandladt till ett stenref, som komme att stänga hamn-inloppet; att i anledning af vissa komitterades, hvilka haft sig uppdraget att upprätta förslag till nämnde låns användande, gjorda underdåniga ansökning om en sakkunnig persons förordnande att på statens bekostnad uppgöra förslag till inre hamnens iståndsättande, chefen för södra väg- och vattenbyggnads-distriktet verkställt vederbörlig undersökning och på grund deraf upprättat plan och kostnadsförslag för den inre hamnens uppmuddring till ett djup af 13 fot och en rännas öppnande dilin genom bortsprängning af en under vattnet liggande kalkstensklippa;
att denna plan blifvit af Wisby stads innevånare enhälligt antagen samt sedermera af styrelsen för väg- och vattenbyggnader godkänd; och slutelig*» att bemälde styrelse ansett, att, om inre hamnen iständsattes och Stats- Ultkottets Utlåtande, N:o 163. 3 fördjupades sa, att 13 fot djupgående fartyg derstädes kunde vid kajerna Jasla och lossa, ett förhållande, som vid den primitiva planens för hamnbyggnaden uppgörande icke ansågs möjligt, med vågbrytaren och hamn-armarna derutanför icke behöfde afses annat än att bryta sjögången till förekommande af fartygens stampning emot bottnen uti inre' hamnen; förklarande styrelsen tillika, att vågbrytaren och landt-armarna väl icke kunde anses kompletta, äfven sedan grundläggningen blifvit efter det sednare förslaget utvidgad och förstärkt, innan en ändamålsenlig öfverbyggnad å desamma vore gjord, men då inre hanmen blefve användbar till last- och lossningsplats, samt vågbrytare och landtarmar ej, såsom först varit tillämnadt, skulle bilda last- och lossningshamn, utan blott tjena till skydd för den egentliga hamnen, kunde merberörde öfverbyggnad uppskjutas och för närvarande vågbrytaren och landtarmarna endast förstärkas till grunden, hvarföre kostnaden uppginge till den af Kongl. Majit begärda summa af . . . . 84,625 R:dr.
Enär ulredt är, att genom en om hösten år 1845 inträffad orkanlik storm och våldsam sjögång den med stor kostnad för Wisby stad uppförda öfverbyggnad å vågbrytaren blifvit förstörd, samt de arbeten, som, till densammas förstärkande i grunden och 2:ne nödiga landtarmars grundläggning, påbörjats, måst, i anseende till bristande medel inställas, hvarigenom fara är för handen, att, derest statsanslag icke skyndsamt erhålles, så att hamnhyggnads-arbetet kan fortsättas och fullbordas, vågbrytaren inom kort förvandlas till ett stenref, som kommer att stänga hamn-inloppet, linner Utskottet, i betraktande ej allenast af ortens obestridliga behof och fördel af en säker hamn vid Wisby, utan ock af den stora vigt för sjöfarten i allmänhet, att den i dessa farvatten blottställda seglaren kan i berörde hamn söka skydd mot nordvestiiga stormar, sig ega fullt skäl tillstyrka Rikets Ständer att bifalla det af Kongl.
Majit i förevarande hänseende äskade anslag; men på det alt, så vidt möjligt är, säkerhet för det allmänna må vinnas, att (let med anslaget afsedda ändamål uppnås, anser Utskottet staden böra, innan anslaget, derest det beviljas, utfås, förbinda sig att sätta den inre hamnen till 13 fots djup i fallfärdigt skick.
Utskottet hemställer alltså, att till fullbordande af hamn-byggnaden vid Wisby medelst vågbrytarens förstärkning och 2: ne landtarmars grundläggning, Rikets Ständer må bevilja ett anslag af 84,625 R:dr, att från Riksgälds-koatoret utgå, med vilkor dock, att, innan anslaget utbekommes, staden förbinder sig att försätta den inre hamnen till ett djup af 13 fot i fullfärdigt skick. 4 Stats-Utskottcts Utlåtande, N.-o 163. 2:o Till is tån ds ättande af öfverbyggnaden å ena hamn-armen vid Cimbritshamn 14,930 R:dr.
Af tillgängliga handlingar har Utskottet inhemtat, att, sedan, dels genom bidrag af allmänna medel, dels genom betydliga uppoffringar å stadens sida, hamnbyggnaden blifvit nära fulländad, hade i följd af orkanlik storm och hög sjögång en höstnatt 1845 öfverbyggnaden å ena hamn-armen blifvit svårt skadad.
Till botande deraf erfordrades en kostnad af 14,931 R:dr 28 sk.; men som stadens tillgångar blifvit helt och hållet medtagna och skuldsättning dessutom egt rum för hamnbyggnadens utförande, behagade Kongl. Maj:t, på vederbörandes derom gjorda underdåniga begäran, som af styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader understöddes, till Rikets sednast församlade Ständer göra nådig framställning om beviljande af ett anslag å sistnämnde belopp till hamn-armens iståndsättande.
I anseende till statsverkets dåvarande knappa tillgångar kunde Rikets Ständer till högstberörda framställning icke lemna bifall; i anledning hvaraf och med föranledande af bemälde styrelses den 19 Oktober förlidet år afgifna underdåniga general-förslag, Kongl.
Majit, uti sin vid innevarande riksdag aflålna nådiga Proposition om statsverkets tillstånd och behof, ånyo äskat, att merherörde anslag måtte beviljas.