Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om en så beskaffad provisionel och limiterad silfverutvexling finge för sig gå, skulle, som sagdt är, endera af tvänne alternativ inträffa: antingen att genom fördelaktig handelsconjunctur och ökad vexeltillgång cursen successive nedgick från i36 till 128 sk., eller ock att den höll sig vid i36 sk. eller några få sk. derutöfver.
I bägge händelserna vore den fördelen redan till en början då beredd, att cursen uppnått en förut saknad hållning, till stöd för beräkningar i utrikes handeln och i dess beröring med National-industrien.
Om, af begge, alternativen, cursen skulfe röja benägenhet att sänka sig, och stunden således vara inne för Banken, att, åtminstone för enahanda pris, sorn den utsläppt silfvermynt, inköpa nya silfverförråd, dervid naturligtvis myntningskostnaden för dem tillika borde tagas i beräkning, så kunde härtill användas de medel, dem Rikets Ständer förra Riksdagen anslogo, men ännu icke blifvit, i brist af silfvertillgång, disponerade; och denna upphandlingsfonden, med inberäkning af förskottsanslagen, kunde då än vidare förökas, hädanefter som hittills, med 266,666 R:dr 32 sk, årligen af Bankens vinstmedel.
Om derunder cursen fortfar att falla till 128 sk., så borde Bankens skyldighet vara att, så mycket allmänheten det än åstundar, alltid invexla efter myntbestämningen silfver mot nya sedlar, emedan ju mer delta eger rum, ju förr uppnås den äskade proportionen i reela fonden till sedlame sorn 5 till 8.
— Antager man, att slutligen denna proportion skulle möjligen innan nästa Riksdag uppnås, med strängt iakttagande af hvad Rikets förra Ständer förordnat lior till B ane o-Ut slottets Utlåtande N:o 16.
47 om beräkningssättet, och hvartill Tabellen N:o 2 till Banco-Utskottets Betänkande N:o 8 ger vägledning, så bör, enligt min tanka, intet hinder då mera uppstå, attj, under så fördelaktig conjunctur, Banco-Fullmägtige må i underdånighet hos Kongl, Maj:t anmäla sig färdige, att, på den dag Kongl. Maj:t täcktes i Nåder bestämma, börja och fortsätta den allmänna myntutvexlingen, enligt Myntbestämningslagens 2 §.; — ty det kan förutses, att tidrymden icke torde blifva lång emellan en sådan epok och nästkommande Riksdag, samt att handels-conjuncturens fördelaktighet i den stunden bör också bidraga, alt, sedan allmänheten redan förut fått förse sig med Specie, de stora metalliska förråden icke komma i början så mycket att anlitas; och man eger således tryggheten, alt, om än realisationen på dessa vilkor sattes i verket, hvarken begagnande af creditiv på utrikes ort, eller indragning af lånerörelsen komme, innan nästa Ständers sammanträde, i fråga, för att upprätthålla silfver-utvexlingen; men om sådant likväl mot all förmodan komme att erfordras, så kunna de åtgärder i dessa hänseenden då begagnas, fastän i mindre scala’, som Banco-Utskottet redan föreslagit, i syfte att Realisationen måtte genast, med närvarande metalliska fond, börja.
Om åter andra alternativet inträder, att, oaktadt silfverutvexlingen för Riksgäldssedelstocken efter 136 sk., vexelcursen vill bibehålla sig kring denna ståndpunkt, och visa benägenhet att förr stiga än falla, så alt möjligen den dertill anslagna silfverfonden blefve medtagen; då eger man, efter min tanka, rätt till den slutsats, att silfret har en ännu fortfarande böjelse att stiga i värde emot varumassan; men på den ståndpunkt prisen för våra inrikes, produeter nu befinnas, och då desse pris t. ex. hvad spanmål beträffar, äro, om icke lägre, dock lika låga i silfvervärde, som hos våra grannstater, tager jag för gifvet, att, om än ett sådant silfrets stigande värde emot landets produeter eger rum inom oss, samma öde drabbar äfven Europas öfriga länder, samt att, då denna silfrets dyrhet träffar verldsliandeln generelt, verkan deraf skall erfaras blott småningom, och i allt fall icke medföra svåra skakningar.
Likväl uppstå då de vigtiga frågor till begrundning, huruvida det är skäl, eller ej, för Sverige, ett af Europas nordliga, mindre produetiva länder, att basera sin inrikes rörelse samt liqvidationerna af hvad landet inom sig både producerar och consumerar uppå endast guld- och silfvermynt; huruvida icke, då dessa metaller hvarken framalstras hos oss, ej heller någon afsaknad af dem varit förflutna tider förspord, i annat afseende än för våra vexeltransactioner och liqvider med utländningen, naturliga fältet för dessa myntslagens verksamhet i Sverige är med detsamma antydd;, 48 Tior till Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16. huruvida icke ett mera ändamålsenligt, lämpligt och beqvämt liqvidationsinedel, eller sedelmynt, i vår inre rörelse, bör kunna i stället tillvägabrin£vas, som, hvarken kostsamt eller saknadt när och i den mon det erfordras, uppfyller penningens bestämmelse och alla functioner inom oss, och som, ehuru icke ovilkorligen egnadt alt invexlas mot silfver, likväl bibehålies för bestämda tider, vid ett emot de ädlare metallerna någorlunda jemnt värde, hvilket värde kunde afpassa* för vissa tider, Riksdag från Riksdag, efter hvad våra inhemska hufvudproducter gå och gälla; eller med andra ord, att detta nya sedelmynts silfvervärde komme i sitt stigande och fallande att bero af det silfvervärde våra inhemska producter sjelfve per medium egde och bibehöllo, samt huruvida ej just de Iiiksgäldssedlar, om hvilkas provisionela inlösen mot silfver efter 136 sk. curs nu är fråga, kunde, utfärdade då under nya data, såsom ett inom oss gagnadt courant- eller creditmvnt, gå en sådan sin bestämmelse till möte?
Behofvet att få dessa frågor besvarade och fullständigt utredda skulle, enligt rigtningen af hvad jag här förut anfört, hero deraf, om en ovilkorlig realisation komme, i anseende till bristande metallisk tillgång i Bankens hvalf och utrikes handelns mindre förmonliga ställning, att till nästa Riksdag uppskjutas.
Jag tillåter mig derföre icke att gå kommande Ständers granskning i förväg, och i detta ögonblick häröfver inlåta mig i djupare undersökning.
Men det torde få förtjena uppmärksamhet, hurusom, med antagande, efter dessa åsigter, af silfvermynt för Rikets yttre, och couranta creditsedlar för Rikets inre rörelse, af hvilka det senare myntslaget sattes till det förra uti en väl afpassad relation, ljusnande utsigter och icke tvetydiga förhoppningar sig förete, att de olika meningar och skiljaktiga interessen, som uttalat sina önskningar uti Riks-Ståndens flerfalldiga anmärkningar mot Banco-Utskottets Betänkanden N:ris 6, 7 & 8, och som utan tvifvel uttrycka Nationens behof och tänkesätt i dessa vigtiga angelägenheter, blefvo nästan alla i sådant fall uppfyllda och tillfredsställda.
Då skulle deras förväntan, som äska myntbestämningslagens verkställighet efter 128 sk. för Silfver-Riksdalern, gå i fullbordan inom viss tid, ty antingen skedde realisationen på sådan grund innan, eller sist under nästkommande Riksdag, i afvaktan af hvilken tidpunkt insättning och uttagning af silfver på depositräkning kunde vara penninge-egaren öppen.
— Sedan ett serskildt courantmynt blifvit etablerad! för inre rörelsen, som icke derutur flydde i utländska handeln, mötte då mera intet hinder för Banken, att i första rummet fullgöra sin egen vexlingsskyldighet, och dädanefter icke bero Tior till Banco-U(slottets Utlåtande N:o 16.
49 bero af sina functioner hittills, att såsom National-Bank förlägga näringarne och dertill hålla ett visst sedelbelopp i rörelsen, som nu deremot kunde, utan mehn för industrien, inskränkas.
I anledning af hvad jag erfarit, att emot mitt förslag i förra reservationen, att sanka Bankens vexlingsgrund för Bancosedlarne i 2 repriser ifrån 136 sk. till i3a sk., och derifrån till 128 sk., det skulle i tysthet vaTa anmärkt, det en sådan anstallt komme att framkalla 1766 års så kallade Strypsytém, är nödvändigt vid detta tillfälle upplysa, att hela min åsyftning i striden denna Riksdag emot en brådstörtad realisation just varit att förekomma 1766 års så kallade Stryp-Systém, hvilket hotar i perspectiv derigenom, att rörelse-capitalets bibehållande måste bero af antingen en förmonlig utrikes handel, som är oviss, eller af utländska Statslån eller creditiv i Hamburg, som, ehvad de begagnas permanenta eller temporaira, alltid äro högst dyra, och blifva till utländningen en kännbar skatt, den vi böra undvika.
— 1766 års Stryp-Systém var följden just af rörelse-capitalets häftiga minskning, hvilket verkade vexelcursens fall, blott inom ett år, från 70 mark till /p mark; således ett cursens fall, inom ett år, af emellan 4o och 5o procent, hvilket medförde rysliga verkningar i industrien.
Jag föreslog åter vexlingsgrundens nedsättning inom 2 år, med iakttagen vård om rörelse-capitalets bibehållande orubbadt, successive från i36 till 13a och sedan till 128 sk.j således en sänkning på det hela blott af emellan 5 och 6 procent; och detta skedde just och emedan en majoritet, som jag icke kunde annorlunda, än genom min reservation motverka, ville göra hela denna operation till ett ögonblicks verk, i trotts af så väl inre och yttre ställningen, som cursens höjd.
Jag nödgas, säger jag, begagna detta tillfälle till förklaring af min tanka häruti, för att icke misskännas, och tror ännu, att detta sätt att sänka vexlingsgrunden kan med säkerhet när som helst begagnas, i synnerhet om dervid icke behöfver afses rörelse-capitalets minskning.
Yaida mina idéer gillade, så skulle äfven, å andra sidan, deras önskningar och behof, som föreslagit realisationen än till i36 sk., än till 144 sk., efter ny myntbestämning, och lånerörelsens öfverflyttning från Banken till Riksgälds-Contoret, kunna blifva tillfredsställda.
De hafva motiverat dessa önskningar dels derpå, alt silfrets värde borde försättas i mera enligt förhållande emot våra produeter, dels derpå, att rörelsecapitalets förminskning borde förekommas.
Nu börjas vexlingen, efter deras önskan, till i36 sk., och endast, om silfrets pris, genom cursens fri Bihang till R.
St, Brot. 1834. 6.te Sami, luta Afd. 7 Häftet 12*.
Hor till Banco-TJtskoltets Utlåtande N:o 16. villiga sänkning och förmonlig handel, framdeles faller derunder, blir allmän realisation före nästa Riksdag efter 128 sk.
I motsatt fall åter, eller om cursen stiger, kan, vid en kommande Riksdag, de nya Riksgälds-sedlarnes värde lämpas derefter.
Det nya creditmyntet kunde från Riksgälds-Contoret utsläppas i låneväg eller till fyllande af Statsbristsummor, dock med iakttagen noggrann varsamhet, att sådant skedde icke utöfver ett emot inre rörelsens behof af liqvidationsmedel afpassadt belopp, och att ej heller Riksgäldssedelns egenskap af ett vårdad t creditmynt urartade.
Materiela behofvet af penningar för inre rörelsen komme således alltid att göra Riksgälds-sedlarne begärliga, i fall de voro användbara i all Krono-uppbörd, i alla inrikes liqvidationer, samt realiserades vid varuköpen och vid arbetsclassens aflöning.
Banco-Specie, och derpå grundade Bancosedlar, som alltid och orubbligen realiserades, efter 128 sk, pr R:dr Silfver, blefvo åter liqvidationsmedlet i vår utrikes och vår vexelhandel, och i öfrigt i alla större och mindre aftal, som derpå byggdes; men i allmänhetens fria val kunde alltid stå, att, vare sig vid fastigheters försäljning, låns upptagande och intecknande, o, s. v., uppgöra sina contract och sina förbindelser, vare sig i ena eller andra myntslaget.
Allt hvad redan förskrifvet är i Bancomynt, borde åter deruti erläggas.
Och sålunda komme ingen rubbning heller att ske med Bankens redan meddelade fastighets- och öfriga lån, ej heller med de medel, som tillhöra Publika Cassör och Allmänna Inrättningar.
Mig synes för öfrigt blifva lämpligt, att vårt Koppar-skiljemynt då ställes i samband med våra Riksgäldssedlar, och erhåller, efter deras mynt-enhet afpassade valeurer, samt att deremot silfverstiljemyntet ställdes i samband med Banco-Specie-myntet.
Men från dessa allmänna utkast till medlen, huru penninge-rörelsert inom Sverige skulle i öfverensstämmelse med landets läge, naturalster och med alla näringsclassers olika caractére och interessen, för framtiden kunna regleras, måste jag afskilja hvad som bör bero af ett kommande
Riksmötes öfver läggningar, för att inskränka mig endast till förslag af sådant y sorti borde i och för ändamålet vid närvarande Riksdag beslutas.
Den proponerade utvexlingen af Speciemynt emot Riksgäldssedlar med 5o procents förhöjning, efter i36 sk.
Banco för 1 R:dr Silfver, synes mig, till vårdnad af harmonien med Rikets oeconomiska författningar, ej förr böra taga sin början, än den blifvande Tulltaxan för importen och exporten sättes i verket, således förmodligen från och med nästa års bör - Tior till Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16. 51 jan.
För framgång af utvexlingen och för förtroendet till den, är enligt min tanka af föga vigt, om Rikets Ständer finnas vid dess början samlade eller ej.
Vigtcn ligger deremot deruti, om det vore tillåtet begagna en liknelse, att, när canaler öppnas, alla byggnader äro så|solid uppförda, samt alla local-förhållanden och natur-omständigheter så noga undersökte och beräknade, att vattenmassan måste gå sin afmatta väg, och att inga vattunöden äro att befara, hvaraf byggnaderna kunde förstöras och kringliggande nejden försättas i gränslösa olyckor.
Realisationens bestånd är vanskligt, troligtvis illa beräknadt och förfeladt, om opinionen icke mera åtföljer den, än att Rikets Ständers närvaro behöfs, för att åse huru den börjas och fortgår.
Denna närvaro kan i allt fall icke blifva lång, och crisis, äfven i värsta fallet, af Realisationen, sådan majoriteten inom Banco-Utskottet reglerat den, bör icke kunna förr, än några månader efter dess början, visa sina symptomer.
Ibland åtgärder jag i öfrigt ville tillstyrka i sammanhang med nu föreslagne sätt att verkställa provisionel silfvermyntutvexling, vore äfven den , att vid innevarande Riksdag det blefve förordnadt, att importtullen, som förmodligen, likasom exporttullen, utsattes i Bancomynt, skall, så länge]den allmänna Realisationen, enligt Myntbestämningslagen , icke börjat, erläggas, antingen i Specie eller i goda vexlar eller i Bancomynt, efter den för provisionela utvexlingen bestämda curs, i36 sk.; men att exporttullen finge deremot gäldas i Bancosedlar.
Härigenom skulle en ej serdeles kännbar tyngd träffa öfverflödsvaror, till skydd för inhemska industrien och till stöd för framtida Realisationen.
Genom ett sådant system skulle de fördelar i Öfrigt vinnas, att ett högre belopp i importtull inflöt till Stats-Verket, för hvilket räntan å skulden till Banken kunde äfven besparas.
De Bankens icke disponerade vinstmedel, som förut varit för Riksgälds-Contoret årligen anslagne, kunde sedermera äfven än vidare få afsättas och öfverlemnas till detta Contorets disposition, eller afsättas till låne-understöd för Pri vat-Banker; i förra fallet kunde skattebördor genom högre bevillning undvikas, eller ock medel skapas för de behof, hvarom Kongl. Maj:t i Nåder gjordt Proposition till Försvarsverkets bringande på en för vår sjelfständighet mera betryggande fot.
I senare fallet åter, understöddes Privatassociationer för inre creditens och penninge-circulationens framgång.
Och jag vågar således tro, att min serskilda tanka i Realisationsfrågan röjer utsigter af väsendtlig nytta i flera afseenden för det allmänna, ^ Jag har redan förut anmärkt, att af majoritetens beslut, i fråga om en skyndsamt skeende Realisation, dertill bunden, jag varit tvungen, vid Hor till Banco-Utslcottets Utlåtande N:0 16. financeplanens utarbetande i öfriga delar lämpa mig efter majoritetens föreslagna åtgärder i liesta öfriga fall; men om åter hvad jag vågat här föreslå skulle följas i Realisationsfrågan, återstår för mig blott att uppfatta de punkter, som i sådan händelse borde vid denna Riksdag genom beslut afgöras.
Jag har dervid bemödat mig framställa dem till antalet så få, och till innehållet så korta som möjligt, och skall, efter deras andragande, äfvenledes i lika korthet uppgifva, hvilka förändringar i sammanhang härmed borde föranledas uti Banco-Utskoltets Betänkanden N:o 6, om hufvudgrunderna för Bankens förvaltning och rörelse, samt N:o 7, om ett nytt myntsystem, till hvilka bägge Utlåtanden följaktligen, sedan de blifvit i Finance-Afdelningen vid återremissen ånyo handlagde efter N:o 8, denna min reservation, nemligen i fall realisationen uppskjutes, äfven härmedelst utsträckes.
I grund och i stöd af allt det nu förut framställda, får till Rikets Högloft.
Ständers öfverläggning och beslut jag vördsamt underställa följande punkter: 1:0
Sä länge Bankens reela fond icke blifvit bringad i ett förhållandesåsom 5 till 8j emot Banco- och Riks gälds sedlarnes sammanlagda belopp, pä sätt Rikets Ständer förra Riksdagen förordnat, må utvexling af verkligt mynt till inlösen af Rikets Ständers Banks sedlar tills vidare icke företagas. 2:0 Intill dess att allmän utvexling af verkligt mynt kan gä i fullbordan i öfverensstämmelse med lagen om myntbestämningen den 1 Mars i83rj j vare j, till förekommande af vexelcursens stegring under tiden > hvar och en j som det ästundar j tillåtet, att vid inleverering och amortering af Riksgäldssedlar i Riksgälds-Contoret, och för dem till motsvarande belopp erhållen invisning pä Banken derstädes förvexla samma invisning emot myntadt eller omyntadt silfver j beräknadt efter 136 sk.
B:co för / R:dr Specie.
Denna vexling tage sin börj an när blifvande taxan för tulla fgifter na ä inkommande och utgående varor sättes i verkställighet.
— Ifrån den dagen vare vidare utfärdande af nya Riksgäldssedlar intill nästa Riksdag uppskjutet. 3:o
För att för Bankens räkning inköpa myntbara metaller af guld och silfver _, efter den instruetion j som, för Bankens förfarande i denna delj serskidt fastställd blifver j af sättes: af Hvad som hittills är obegagnadt af, och hädanefter inflyter pä den Hor till Banco-Utslottett Utlåtande N:o 16.
53 dertill vid förra Riksdagen bestämda upphandlingsfonden , Thed inberäkning af förskottsanslagen , b) 266,666 R.dr 32 sk.
Banco Transportsedlar af Bankens behållna ärliga vinst hädanefter intill nästa Riksdag.
I öfrigt skall det vara hvar och en tillåtet, att uti Banken mot myntbara metaller tillvexla sig Bancosedlar, beräknade till det förhållande sorn 128 sk. för 1 R:dr Specie. 4:o Skulle härigenom, innan nästa Riksdag, det förhållande, som första punkten omförmäler, uppnås af reela fonden till sedelstocken, eller sorti 5 till 8, hvarvid iakttages den calcul häröfver, sorn i tabellen N:o 2 till Banco-Utskottets, denna Riksdag, afgifna Betänkande N:o 8, är följd, vare Banco-Fullmägtiges åliggande då, att göra hos Kongl. Maj:t underdånig hemställan om utsättande af tiden, när allmänna silfverutvexlingen enligt Mjntbestämningslagen skall taga sin början.
Vid detta tillfälle upphöre den i andra punkten medgifne åtgärd att utvexla silfver mot Riksgäldssedlar, hvilka sedermera äfven realiseras enligt Myntbestämnings-lagen. 5:o
Innan allmän vexling ännu kari ega rum, fortfar e, under samma vilkor som förut, deri i 5 ,§. af Myntbestämnings-lagen medgifne tillåtelse , att på serskild depositiomrälning insätta i Banken silfver eller guld, och Bancosedlar tillika med attest öfver insättningen för beloppet utbekomma. 6:0
Så långe och intill dess allmän vexling kan börja, skall tullen på inkommande varor från utrikes ort, och alla för dem belöpande Transito- eller Nederlags-afgifter , erläggas i Speciemynt eller i Banco- och Riksgäldssedlar, efter den, i afseende på de senare, tills vidare föreskrifne vexlingsgrund, i36 sk.
B:co mot 1 R:dr Specie.
— Efter enahanda vexlingsgrund vare Banken öppet, att, om den så åstunda/', inlösa i Stockholm och vid Låne-Contoren i Götheborg och Malmö det Speciemynt, sorn sålunda i tullmedel inflyter. 7:0 Ränteberäkning å Statsverkets skuld till Banken vare intill nästa Riksdag för Statsverket besparad; likaledes kommer, undertiden, hvad sorn af Bankens behållna vinst för hvarje år återstår, sedan dess förvaltningskostnader blifvit bestridda och afdrag skett för den till inköp af myntbara metaller anslagne summa, att af sättas" till låneunderstöd för Privat-Banker, eller öfverlemnäs till Riksgälds-Contoret, för att dermed bestrida de utbetalningar och anslag, som blifva vid denna Riksdag af Rikets Ständer föreskrifne.
I senare fallet anordnas uppå denna andel 54 Hor till Banco-TJtskottets Utlåtande N:o 16. i årets Bancovinstj förskottsvis vid hvart års slut_, 200,000 R:dr till Biksgälds-Contoret j under förbehåll af behörig liqvid efter bokslutets upprättande. —>
I händelse den första af föregående punkter skulle bifallas, och derigenom öppnas tillfälle att kunna från Banken afsätta vissa medel för Statsverkets behof, torde om deras disposition Stats-Utskottet tillkomma att afgifva Utlåtande.
Såsom utgrening af förestående punkter skulle vidare följa några förändringar uti: Banco-Utskottets Betänkande N:o 6} om -hufvudgrunderna för Bankens styrelse och förvaltning: 3:dje och 4:de Mom. deruti komme då att undergå den förändring, att inköp af silfver kunna äfven få ske, när de icke kosta mer än i36 sk., eller utvexlingspriset för Riksgäldssedlarne, och alltid illimiteradt, när de stå att erhålla för pari 128 sk.
Dock hör Banken undvika att intaga annat redan myntadt silfver, än som i tullintrader frivilligt inflyter, och icke från utrikes ort inköpa annat än omyntadt silfver; stödjande jag denna erinran derpå, att silfver-specie, sedan det blifvit courant mynt och gått i utländsk hand, ofta genom nötning och afklippning förlorat en icke obetydlig del af sitt värde, samt att sådana inköp äfven skulle animera till silfvermyntets utförande ur Piiket. 5:te och 6:e Mom.
I afseende på de deri nämnde utrikes creditiv torde man få hoppas, att, i fall mina punkter gillas, dylika creditiv, såsom för Riket dyra och kännbara, kunna undvikas intill nästa Riksdag, och åtminstone icke komma i fråga annat än i mindre scala. y:e, 8:dej gule och io:de Mom. angå öfrige utvägar att genom lånerörelsens indragning m. m. garantera utvexlingens bestånd, hvilka i sådant fall icke heller komma i fråga.
I afseende på öfrige Moment i detta Betänkande skulle, såsom utgrening af ofvanstående punkter, min önskan i allmänhet vara: att man, i den inom Banken bestående ordningen, gjorde vid denna Riksdag så litet förändringar som möjligt; att likväl, för att uppmuntra Privat-Bankers och Ilypothek-Föreningars uppkomst, man beredde dem lämpliga låneunderstöd från Bankens fonder framför individuel’; att enskildas öfverassignering på Banken sökte förekommas derigenom, att dessa äfventyrliga creditpapper icke finge utställas på mindre summa än 100 R:dr B:co; samt att låneunderstöd genom cassacreditiv icke voro medgifne för individuer, såsom mindre säkra, då de ega öppet i allt fall, att i Banco- och Handels-Disconterne samt i Hör till Banco-Utshottets Utlåtande N:o 16. 55 Privat-Banker söka lån; hvaremot dylika creditiv skulle endast för allmänna Inrättningar och för ofvannämnde Associationer eller Privat-Bank-Bolag stå öppna emot pant af deras grundfonder; samt slutligen, alt Banken i öfrigt sökte sträcka sina biträden egentligen till näringarne, utan att fordra på sina utlåningar ur dess Banco- och Handels-Disconter högre ränta, än sam hittills varit stadgad.
Detta allt får vördsamligen jag underställa Rikets Höglofl.
Ständers pröfning, i hvilket ändamål jag anhåller, att denna min reservation inom Finance-Afdelningen måtte åtfölja Banco-Utskottets Utlåtanden öfver Rikets Ständers anmärkningar vid Utskotts-Betänkandena N:ris 6 och 8.
Stockholm den Junii 1834- Rätt el s er.
Uti Herr JSordenankars Reservation:
Sidan 1, rad 3 uppifrån, står: på samhällets, läs: i samhällets; sid. 2, rad.
10 nedifrån, står: /;5o millioner , läs: ä5o millioner; sid. 3, rad. 4 nedifrån, står: framryckte, läs: framryckt; sid. 5, rad.
1 uppifrån står:
Häremot, läs:
Emot silf verutförsel; sid. 10, rad. 3 uppifrån, utgår förbindelsen; sid. 11, rad. 2 nedifrån står \Han, läs:
Motionairen; sid. 12, rad. 2 uppifrån står:
Motionairen , läs: Han; sid. 12, rad 3 nedifrån, utgår föl jakt eli gen; sid. i5, rad.
18 nedifrån, står:
Vådan af denna ständiga , läs:
Denna ständiga; sid 17, råd. 3 uppifrån, utgår mig; sid. 17, rad. 17 uppifrån, står:
I afseende, läs:
I afsigt; sid. 17, rad.
19 uppifrån, står: den följande 21 och 22 punkten, läs: de följande 21 och 22 punkterna; sid. 17, rad. 21 uppifrån, står: genom stadganderna i punkt. 12, 20 och 26, läst genom inflytande capitalafbetalningar och 'vinstmedel; sid. 18, rad. 7 nedifrån, står: realisationen, läs: cassacreditiven; sid. 19, rad.