Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredömen i denna väg äro redan gifna af de större possessionernes innehafvare och skola nog i en framtid efterföljas af mindre, så vida icke en allt för långt utsträckt hemmansklyfning derför lägger hinder.
Bland an - 7 stalter till boskapsskötselns upphjelpande, förtjenar i första rummet nämnas anläggningen, pä allmän bekostnad, af ett Stamholländeri för de Småländske länen i närheten af Wexiö; men då detta icke så snart kunde sträcka sina verkningar till norra delen af detta län, anhöll Hushållnings-sällskapet, att, på samma gång som uppköp skedde för stamholländerierne, få fritt från tull och frakt införskrifva några djur af Ayrshire-racen, hvilken anhållan af Eders Kongl. Maj:t nådigst bifölls.
De sålunda införskrifne djuren hafva qvarstannat i närheten af Jönköping och Grenna.
Inom Norra Wedbo härad hafva vid egendomen Näs, som äges af undertecknad, samt Fidei-commisset Gripenberg, som förvaltas af en utaf länets driftigaste landthushållare, Herr Baron Axel Hermelin, blifvit inköpta ädlare djur, på sednare stället af blandad Engelsk och Holländsk race.
Jag har anledning tro att dessa exempel icke äro de enda i sitt slag, ehuru liera icke kommit till min kunskap.
I öfrigt hafva, i följd af årsväxternes beskaffenhet den sednare tiden, hastiga förändringar i ladugårdsbesättningarne kunnat undvikas och afsättningen af Iadugårdsprodukter, isynnerhet på hufvudstaden, har varit liflig, äfvensom priserne på dessa artiklar i stigande.
Sedan tvänne uppgjorda planer till införande af trakthuggning å länets enda större samfällighetsskog, härads-allmänningen Holaveden, i anseende till anmärkte felaktigheter, blifvit förkastade, skulle länets nya Jägmästare lägga hand vid denna förrättning, då likväl ett oförutsedt hinder mötte i det att råmärken befunnos rubbade och förkomne; så att ny utstakning och rörläggning af de yttre gränserne blef nödig.
I anseende till bevakningens otillräcklighet är emellertid den vackra skogen utsatt för nästan årliga brandstiftningar.
Länsstyrelsen har derföre uppmuntrat intressenterne att sjelfve deltaga i bevakningen, men förslaget vann ej bifall.
Genom varningar och påminnelser dels om de i lag utsatte belöningar åt den, som upptäcker anstiftarne af skogseld, dels de stränga straff, som följa på dessa brott, har man äfven sökt motverka fortsättningen af ofvannämnde oskick, äfvensom förhållandet föranledt till den åtgärd att åt utsyningstagare i främsta rummet anslå den förbrända skogen.
Angående tillståndet med planteringarne å Wisingsö, hvilka stå under särskild styrelses uppsigt och förvaltning, har den på stället vistande tjenstemannen meddelat mig en summarisk berättelse, hvilken jag här införer:
Ekplanteringen har under de sista fem åren blifvit ökad méd 95 tunland, besådda med ekollon, uti rader, som visa sig vackra och finnes dessutom för närvarande cirka 150 tunland mark i ordning till besåning; men då ollontillgången under de sednare åren varit ovanlig knapp och erfarenheten visat att såning lyckas 8 bättre än plantering, verkställd af ovana och vårdslösa personer, sä har denna areal ännu ej kunnat besås, men hvilket vid första goda ollonår kommer att ske.
Planteringar äro af förutnämnda skäl de sednare åren ej i större skala verkställde, utan hafva blott rekryteringar skett, utgörande tillsammans 16,800, planterade å de ställen der äldre ekar ej gått väl till, antingen genom maskskada eller andra olyckor.
De äldre ekplanteringarne hafva under de sednare åren blifvit något hindrade i sin växt genom täta maskhärjningar och torde växtligheten ej blifva fullkomlig å de nyplanterade ekarne innan ny hjertrot hinner bilda sig, men hvarefter de med säkerhet skjuta i höjden.
Deremot visa eksådderne de vackraste resultater man kan önska; årsskotten gå ofta ända till 8 qvarter och träden tilltaga med ovanlig frodighet i växt, hvilket nu tydligen synes, sedan hjelpgallringar börjat förlidne höst.
Att bestämma huru många millioner ekplantor, som för närvarande finnas på Wisingsborg, låter sig ej göra, utan kan blott uppgifvas, att 693 tunland äro dels besådde, dels planterade med ek och tyckes som anläggningen i en framtid skulle blifva en af de vackraste i Europa, hvilket de till ön ankomne Tyske skogsförvaltare äfven intygat.
Lärkplant ering en har under de sednare fem åren fortgått med oförminskad fart.
Uti plantskolorne äro under denna tid med säkerhet uppdragne 300,000 lärkplantor, hvaraf 138,930 äro utplanterade vid Wisingsborg bland ekraderne, 13,500 försålde dels till kronoparkerne uti riket dels till private personer, och qvarfmnes resten till utplantering innevarande och nästa år.
Derjemte utklängas och till en del försäljas årligen flere skålpund lärkfrö, så att detta starka, frodväxta och nyttiga trädslag, som trifves ovanligt väl vid Wisingsborg, snart är spridt öfver större delen af södra Sverige.
De äldre lärkplanteringar som här finnas, visa en ovanlig växtlighet och träd finnas som vid femton års ålder hafva femton alnars höjd samt deremot sva rande tjocklek.
Mullbär splanteringen är till antalet af träd under de sednare åren obetydligt ökadt, emedan erfarenheten visat att den redan lemnar löftillgång till flere lispund silkeshylsor årligen.
Som den under de 2:ne sista åren blifvit mullbetäckt högt upp på stammarne, hvilken betäckning först efter nattfrosternes slut borttagits, utslår mullbärsbusken bladen tidigt, skotten affrysa ej och anläggningen visar resultater vida öfver hvad man kunnat hoppas.
Sommaren 1846 erhölls visserligen blott 1% skålpund silkeshylsor, dels af brist på ägg, dels af ovana vid behandlingen, men år 1847 deremot producerades 2 lisp. 10 skålp. silkeshylsor, och hade ett mångdubbelt antal maskar kunnat födas utan skada för planteringen om tillräckligt maskägg erhållits och 9 och synes all anledning vara för handen att denna näring kan blifva af ej obetydligt värde bade för landet och den enskilde.
De uti planteringarne utsatte mindre antal askar och almar visa god växt och af unga plantor afyttras årligen en mängd till kringliggande provinser, äfvensom valnötsträd, hvaraf årligen 2 å 300 försäljas.
Från den till Wisingsborg och Ekplanterings-styrelsen hörande kronoparken utsynas, enligt trakthuggningsindelning, årligen omkring 6,000 kubikfot, hvaraf 4,000 kubikfot försäljas årligen å auktion och betalas vanligen med 2 sk. 9 r:st banko kubikfot och 2,000 kubikfot användas för kungsgårdens räkning till reparationer och stattagarnes behof.
Under de 3:ne sista åren hafva insekter angripit tallskogen, men som på Ekplanterings styrelsens befallning svinkreatur blifvit insläppte för att uppäta dessa skogsinsekter, så har skadan icke blifvit betydlig emedan maskarnes puppor blifvit till större delen dödade.»
I den enskilda skogshushållningen har någon förändring icke föregått, hvaremot en i åtskilliga trakter kännbar brist på timmerskog, och flera nya förhållanden bidragit, att åt skogseffekter gif\a ett högre värde, hvilket här på platsen är i starkt stigande ända till 30 procent.
Hit hörer den ökade konsumtionen för tvänne nya fabriksanläggningar, jemte fingbåtarnes och ångbränneriernes behof, samt en lönande afsättning af gröfre timmer på Götheborg för de utländske jernvägsbolagens räkning.
En Sågverk sanläggning, kallad Oscarsström inom Hallands län, dit timmerstockar flottas på Nissaån, har öppnat en fördelaktig afsättning för den inom vissa socknar i Westbo härad i behåll varande skogslillgången.
Föreskrifterne om trakthuggnings införande på boställsskogar hafva på sednare tid vunnit tillämpning mera än förut varit fallet.
Ännu en väckelse till en bättre skogshushållning har icke heller här bort förtigas, nämligen, att Kongl. Landtbruks-akademien bestämt tvänne premier, det första af Akademiens stora medalj i guld, af 25 dukaters vigt, åt den, som efter förloppet af fem ar, räknadt från 1842, först kan förevisa den största vidden af på föreskrifvet sätt å egne ägor uppdragne barrträdsplantor; och det andra af Akademiens mindre belöningsmedalj i guld, af 12 dukaters vigt, åt den, som efter samma tids förlopp dernäst uppvisar den största vidd af på samma sätt uppdragne barrträdsplantor.
Slutligen har äfven länets Hushållnings-sällskap egnat sin omtanka åt denna angelägenhet och, för att söka hämma ett af ålder häfdvunnet oriktigt svedjande, i sine handlingar för år 1847, intagit en af länets Jägmästare författad afhandling om skogsskötsel!).
Bruk och Bergverk.
Några nya anläggningar af detta slag hafva under de Berättelse öfver Jönköpings län för åren 1843—1847. 2 40 sista fem firén ej tillkommit; men de äldre bergverken skötas med oförminskad drift och förbättrade apparater.
Brist pä rudimaterier för bruksdriften har ännu ej försports, och denna handtering visar sig af allt mera vigt för närboende allmoge genom den förtjenst kolningen och forsling inbringar.
Ilerr Bergsrädet och Riddaren Aschans nickelverk.
Klefva, i Östra härad, återgäldar nu den verksamme anläggarens möda och omkostnader.
Tillverkningen uppgifves nämligen hafva under sistlidet är uppgått till 183 skepp. 16 lisp. 3 skalp, rånickel.
I fråga om dessa återkommer man alltid först till gevärsfaktoriet i Husqvarna.
Arbetspersonalen uppgick här 1847 till 233 personer: mästare, gesäller och lärlingar, bosatte dels vid faktoriet, dels i omkringliggande socknar; och under de sistförflutna fem ären har tillverkningen, i följd af ökade beställningar, uppgått till 10,860 besigtigade och till kronans förråder levererade infanterigevär, samt 910 stycken pistoler, eller 3,130 gevär och 910 pistoler mera, än under nästföregående fem är.
Den penningeförtjenst, som genom gevärstillverkningen sprides i orten, beräknas i medeltal till 30,000 R:dr banko årligen.
Eders Kongl. Maj:ts nådiga Fabriks- och Handtverks-ordning af den 22 December 1846, som skulle äga tillämpning på alla manufakturverk, undantagandes dem, hvilka stä under Bergs-Collegii uppsigt, har föranledt villrådighet och tvifvel, huruvida den föregående lagstiftningen angående de, med serskilda privilegier försedde, under vissa vilkor frän kronan till enskilde upplåtne och under Krigs-Collegii tillsyn lydande gevärsfaktorierne, samt om faktoriägarnes rättigheter och skyldigheter äfvensom arbetarne kunde anses vara upphäfd.
Det egna förhållandet att faktoristerne vid Husqvarna, af hvilka en stor del bo utom faktoriets område och drifva hem mansbruk i andra socknar, sig emellan voro förenade i särskilda skrän, inom hvilka gesällskap och mästerskap förvärfvades, gaf ökad vigt åt dessa tvifvelsmål, hvarigenom tvist uppkom emellan faktoriföreståndaren och arbetarne, som likväl, utan någon auktoritets mellankomst, bilades genom ett af den förre upprättadt reglemente, hvilket tills vidare tjenar till efterrättelse.
Jag har ansett mig icke böra lemna ett sådant förhållande obemärkt.
Utaf öfriga fabriker på landet synas garfverier, färgerier och pappersbruk hafva öfvervigt, i anseende till arbetspersonal och tillverkningsvärde.
Tegelbruk, hvaraf antalet ökats, tilldraga sig dernäst uppmärksamhet.
Ett glasbruk har blifvit anlagdt i Östra härad, pä hemmanet Borssasjögle ägor, i stöd af den nya Fabriks-ordningen.
Verkan af denna nådiga författning kan väl för öfrigt icke ännu bedömas, men flere tillstånds-resolutioner på fabriksanläggningar å landet äro redan uttagne. 11 Binäringar.
Dels naturlig fallenhet hos folket, dels länets egendomliga lokal— förhållanden, som inbjuda till binäringar af många slag, hafva, enligt hvad i äldre femårsberättelser blifvit omständligare anfördt, framkallat en mångfald af binäringar och en mycket utvecklad husslöjd, hvilkas framsteg jag i det föregående redan antydt.
Ett exempel må anföras: inom vissa socknar af Ossbo härads norra del, tillverkas bland annat sommar- och vinteråkdon, hvilka afyttras till Skåne och Skaraborgs län m. fl. orter; och denna binäring antages nu inbringa årligen lä å 16,000 R:dr R:gs.
Om nu ock jorden, genom uppodling och ett förbättradt brukningssätt, skänker rikligare bidrag, än förr, till invånarnes lifsuppehälle, så må likväl icke deraf slutas, att dessa binäringar derföre äro af mindre vigt, eller förlorat något af sin välgörande återverkan på hufvudnäringen; ty utan denna mångslöjd skulle den större personal, som det med llere svårigheter kämpande åkerbruket, under den jemförelsevis korta tid man dermed kan sysselsätta sig, erfordrar, icke kunna, den öfriga delen af året, fördelaktigt användas.
Blott i ett fall kunde häraf uppstå en ofördelaktig verkan, om nämligen de i viss grad nödvändige utvandringarne till försäljning af ortens tillverkningar skulle vända hågen från de egentliga landtmannasysslorne till gårdfarihandlandens mera omvexlande och rörliga, men också med flere frestelser förenade lif.
Exemplen äro också nu mera icke så sällsynta, att personer, som för länge sysselsatt sig med handelsresor, återvändt stämplade med brott och vanära.
Med afseende härå räknar man för en fördel att den uti Westbo härad och en del andra orter mycket idkade ståltrådsdragningen, samt denna tillverknings afyttrande genom utskickade personer, är i aftagande.
Å landet drifves denna egentligen med ortens saluartildar, boskap, viktualievaror, skogseffekter, ylle- och linneväfnader, smiden, väfskedar, åkdon och flera slags andra slöjdalster, samt dels omedelbarligen af producenterne sjelfva, dels medelbarligen genom uppköpare för de atlägsnare afsättningsplatserne.
Bland dessa äro hufvudstaden, Götheborg och Halmstad de vigtigaste, ehuru ortens saluartiklar till många andra mindre betydande platser i riket leta sig en väg.
Inom länet äro städerne, och främst bland dem Jönköping, samt marknadsplatserne afsättningsorterne.
Vid en tilltagande produktion af jordbruksalster skulle likväl svårigheterne af en lång transport och brist på afsättningsställen göra sig kännbar, hvarföre en del possessionater i Östra härad ingingo en öfverenskommelse att, på en viss dag i hvarje vecka föra sina landtmannaprodukter till salu i Hvetlanda, ett ställe, hvarest, i följd af andre orsaker, en lifligare trafik äger rum.
Man anmälte hos mig denna öfverenskommelse och anhöll om publikation deraf inom länet; och, då jag deri icke kunde finna något öfverskridande af den landtman författningsenligt tillkommande handelsfrihet med egne produkter, blef kungörelsen utfärdad, med antydan, att gränsen för 12 denna handelsfrihet borde vid sammankomsterne iakttagas.
1 följd af menigheternes yttrade åstundan, och efter domarens samt kronofogdens hörande, har jag sedermera lemnat mitt bifall att på flere andra lämplige platser inom länet, å vissa så kallade Torgdagar, handel och byte med landtmannavaror må äga runi.
Jag har äfven kommit i erfarenhet af, att man sedermera vidtagit lika anstalter i de angränsande länen.
En fördel häraf visade sig 1846, då Jönköpings läns bördigare trakter hade öfverskott af spanmå! och denna lifligt efterfrågades både från de med missväxt hemsökta angränsande län och från mindre lyckligt lottade orter inom länet.
Afnämare hade nämligen då ett tillfälle att å en viss dag och ort få köpa sine förnödenheter.
Ehuru kort tid som förflutit, sedan Eders Kongl. Maj:ts nådiga Ilandels-ordning af den 22 December 1846 trädde i gällande kraft, hafva dock ett icke ringa antal tillståndsbevis å bodhandel på landet, i enlighet med Handels-ordningens 6 § blifvit ut,tagne; men då afsättning af ortens saluartiklar bereder godt tillfälle att från stä— derne förse sig och andre med behöflige köpmannavaror, hvilka äfven finnas till salu vid landtmarknaderne, samt, i ett så glest bebodt län som detta, en landthandlare icke kan påräkna någon daglig afsättning; så vill det synas, att mindre ett klokt beräknande, än lockelsen uti den nya friheten, varit orsaken till detta förhållande.
Man tycker sig också kunna förutse, att vid handeln med bränvin desse landthandlande svårligen skola kunna emotstå frestelsen till afvikelser från de i Författningens 2 § 3 mom. gjorde inskränkningar, då landsbygden med sin brist på polis derjemte särskildt inbjuder härtill.
Till rörelsens och trafikens underlättande hafva väl icke några nya väganläggningar, i egentlig mening, ägt rum, men till de äldre kommunikationernes förbättring genom flera svåra backars utgräfning och kringgående har mycket blifvit uträttadt
En jemförelsevis ganska stor del af de vid sednaste
Riksmöten för ofvannämnde ändamål beviljade anslagsmedel har nämligen kommit detta länet tillgodo, hvartill den omständigheten, att flere af de stora kommunikationsvägarne här sammanträffa, varit en orsak, men såsom en annan torde böra anses invånarnes beslutsamhet att icke undandraga sig de å kommunernes sida erforderlige tillskotten.
I denna punkt visade sig visserligen till en början mycken betänklighet hos allmogen, hvilket föranledde till många och långa öfverläggningar inför Läns-styrelsen, som likväl sedermera möttes med så mycket större beredvillighet; och kan jag icke underlåta här omnämna, att nu mera Herr Öfverståthållaren, General-Majoren och Riddaren Grefve Hamilton, som öfvertog ledningen af det första företaget i denna väg, och deri med sig förenade andre män af ståndspersoner och allmogen, samt flere andre af ortens herreklass, hvilka, på samma sätt, satte sig i spetsen för de sednare vägbyggnaderne, tillkomma stor förtjenst af framgången utaf dessa arbeten.
Kaptenen 13 vid Kongl. Topografiska Corpsen John Backlund, som handlagt undersökningarne, samt uppgjort planer och kostnadsförslag till vägförändringarne, har, genom ett lyckligt sätt att vinna allmogens förtroende, kunnat under ofvannämnde förberedelser åstadkomma föreningar, hvarigenom tvister om expropriationer, ersättnigar och mera dylikt förebyggts och skyndsamhet vunnits.
Kär denna berättelse nedskrifves, äro följande arbeten af förenämnde beskaffenhet redan fulländade, nämligen:
Omläggning och förbättring af vägen emellan Jönköpings stad och Räby gästgifvaregård; utgräfning af Kruthus- och Sanna backarne på samma väg; Omläggning af vägen emellan Jönköping och Ingaryds gästgifvaregårdar; Dito inom Rogberga pastorat emellan Tenhult och Sjöberg, samt Heljaryd och Torp; Dito öfver Husqvarna Klef emellan Jönköping och Wireda gästgifvaregård; och slutligen Emellan staden Eksjö och Esperyds gästgifvaregård.
Dessutom är under arbete en ny väganläggning emellan Uppgrenna och Ödeshög; undersökningar och förslag till åtskillige andre väganläggningar derjemte dels redan verkställde och dels under handläggning. $ 4.
Kammarverkel företer inga märkbara förändringar, hvilka, fastmera, inskränka sig lill utbyte af ett komministersboställe, några skatteköp, en del nya mjöl- och sågqvarns-skattläggningar och två nya manufakturverk.
Hemmansklyfningen har ännu icke förorsakat allmännare obesutenhet eller särdeles försvårat drätselförvaltningen.
Afsöndringen af smärre odlingslägenheter och backstugeplatser visar deremot, enligt de deröfver på några ställen gjorda sifferberäkningar, en bekymmersam tillväxt.
Ehuru denna framgår på sidan af gällande författningar och gynnas af overksamma kontrollföreskrifter, vore likväl, just i följd al det förhållande som derigenom uppstått, enligt min underdåniga åsigt, en öfversigt af lagstiftningen i detta ämne nödig, syftande derhän, att följderna af dessa afsöndringar icke ensamt drabbade dels kommunen, i fattigvårds afseende, dels innehafvarne, i anseende till den med besittningen förenade osäkerhet, utan läte jordägaren sjelf få vidkännas något häraf.
Det har nämligen icke undfallit inin uppmärksamhet, hvilken verksamhet i odlingsföretag dessa små lägenhetsinnehafvare, i brist pä allt penningekapital, utveckla och huru ofta de gä miste om frukterne deraf, i det att jordägare, särdeles vid ombyten, icke kunna emotstä lystnaden alt genom afhysningar och uppsägningar åter sätta sig i besittning af de uppodlade smålägenheterne, samt huru mycket bryderi sedermera förorsakas kommunerne att åt de husvilla och blottställda familjerne bereda fast fot.
Lagaskiftesdelningen har nu fortgått så vida, att de i länet anställde landtmätare knappt finna tillräcklig sysselsättning.
Bruks- och gvarnverksägares rättighet till uppdämning kan nu mera icke sägas verka till hinder för landets uppodling, sedan genom lag blifvit tillåtet, att, under vissa vilkor fordra vattenverks utrifning, hvilken rältighet också inom detta län flera gånger blifvit begagnad; men deremot är det alt emotse, att vid den utvidgning och ombildning i industrien, som förestår, uppdämningsrätten kan verka menligt; åtminstone har här i länet visat sig, att flottning i en af de stora strömmarne, hvarigenom en hel trakt skogstillgångar kunnat tillgodogöras, förhindrats af uppdämningsrätten vid ett jernbruk.
Beloppet af dessa inhemtas af tabellen, som åtföljer denna berättelse; och är ej något att härom tillägga mera, än att de ingått med samma ordning och lika litet behof af executionstvång som förut; hvartill de gynnsamme konjunkturerne för näringarne bidragit.
Skjutsningshesväret.
I öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts nådiga Cirkulärbref af den 2 Augusti 1844, hafva anbefallde åtgärder blifvit vidlagne för att, i stället för gästgifvare- och reservskjutsen tillvägabringa skjutsningsanstalter genom entreprenader, för hvilket ändamål det blifvit medgifvet att skjutslegan, der sådane anstalter kunde blifva införda, finge förhöjas till ett visst maximibelopp.
Uti särskildt underdånigt memorial har jag redogjort för de hinder, i anseende lill hvilka inga entreprenader i detta län kunnat åstadkommas, och de omständigheter, som i öfrigt med frågan ägt gemenskap.
Det torde således vara nog här i korthet antyda det hufvudsakligaste, nämligen att orten, som i allmänhet icke lämpar sig för hästafvel, har brist på sådana djur, hvilka äfven medtaga stor kostnad att underhålla.
Det skulle således erfordrat alltför stora uppoffringar, för att sätta en entreprenör i tillfälle att underhålla det för skjutsningen erforderliga hästantal; och den enda möjligheten att få entreprenader i stånd hade varit att, under namn af sådane, tillåta bildandet af nya skjutslag eller de gamlas sammanhållande genom enskilda öfverenskommelser emellan dem och entreprenören.
Dä hade likväl olägenheterne af skjuts— ningsbesväret egentligen ingen förändring undergått, men resandes i författningen godkända rättighet till lika skyndsam och beqväm fortkomst, som igenom de äldre skjutsningsanstalterne, blifvit underkastad bra mycken osäkerhet, i anseende dertill att 15 skjutslaget, för möjligen visad tredsko och försummelse, blifvit ansvarsskyldig! inför entreprenören i stället för de laglige polismyndigheterne. § 8- Politi.
Anstalter till sedlighetens och ordningens vidmakthållande.
Genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning al den 29 Augusti 1843, hafva Kyrkoråden erhållit en ny organisation och en del af deras fordna bestyr blifvit öfverflyttad på en, genom nådig förordning af samma dag, grundad ny institution, kallad Socknenämnder å landet, till hvilkas uppdrag vidare hörer att handhafva och tillämpa de öfverenskommelser, till befordrande af allmän ordning och sedlighet, som i Socknestämma blifvit fattade, hvarjemte Socknenämnderne kunna derutöfver af Socknestämma anförtros förvaltningen af vissa andra socknens gemensamma ekonomiska angelägenheter.
Denna sednare institution är af de slag, hvilka behöfva god tid för att mogna och blifva fruktbärande; den förutsätter nämligen en vana och skicklighet i handhafvandet af allmänna angelägenheter, och en beredvillighet att derföre offra tid och möda, som nu blott undantagsvis finnas; men äfven om, en gång, det, som nu utgör undantag, blefve det allmänna förhållandet; så återstår dock att erfara, huruvida Socknenämnden, enligt nu gällande stadgar, egentligen har något utrymme för en till dess bestämmelse svarande verksamhet.
Af de båda förordningarne om Socknestämmor och Socknenämnder finnér man nemligen: att
Socknestämma ej allenast vid meddelandet af föreskrifter om de hvar och en tillhörande göromål i Socknestämmo-ärenden, utan ock i alla sine åtgärder, vare sig till upplysning, öfverläggning eller beslut, har att iakttaga de författningar, som röra hvarje särskildt ärende, och att det blifvit förbjudet Soekuenämnd alt befatta sig med egentliga lagbrott, eller sådana mål, som till domstols handläggning höra, samt icke heller sådane socknens ekonomiska gemensamma angelägenheter, som tillhöra embets- och tjenstemäns handläggning.