Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter det Kongl. Majit uti en till Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag församlade Ständer den 7 December 1847 aflåten nådig skrifvelse, gifvit tillkänna, (> Kongl. Maj.is Nåd.
Proposition, M 24, att Kongl. Maj:t så väl i nåder bifallit hvad Rikets Ständer i nyss omförmäldta hänseende för deras del beslutit, som ock förständigat vederbörande embetsmyndigheter om behörigt iakttagande deraf, hvarjemte Kongl. Maj:t meddelat Rikets Ständer underrättelse, att Kongl. Majit, vid pröfning af de, efter KammarrättsRådet Winroths död, af hans enka anförda underdåniga besvär öfver Kammarrättens den 18 Februari 1846 gifna utslag, rörande den af bemälde Kammarrätts-Råd i lifstiden väckta fråga, dels om utbetalning af den med qvarstad belagda delen af hans lön, dels ock om fortfarande innehållning af de på Tullverkets depositionsräkning insatta auktionsmedlen för Winroths försålda lösegendom, icke funnit skäl, att med ändring af Kammarrättens nyssberörde utslag, gifva åt Rikets Ständers ofvanberörda beslut den utaf klaganden yrkade retroaktiva tilllämpning; hafva, med föranledande häraf, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 16 September 1848 anmält, att, som Kammarrätts-Rådet Winroth och Kontrollören Middendorff', hvilka, framför Presidenten af Billbergh, ersättningsskyldighet blifvit ådömd, då mera allidit, samt ännu icke hunnit utredas i hvad mån deras uti konkurstillstånd efterlemnade sterbhus egde tillgångar att balansen godtgöra, Rikets Ständer ansett ett uppskof med exsekutiva åtgärder till försäljning utaf Presidenten af Billberghs egendom vara under tiden, till dess förhållandet med berörda godtgörelse blifvit ådagalagdt, af rättvisa och billighet påkalladt; på grund hvaraf och i betraktande derjemte af de i detta ärende förekomna mildrande och ömmande omständigheter, Rikets Ständer för sin del beslutit, att den till Statens säkerhet å Presidenten af Billberghs fasta och lösa egendom lagda qvarstad komme att fortfara, med rättighet för honom, att under hans återstående lifstid åtnjuta den honom tillerkända pension.
Detta Rikets Ständers beslut, hvartill Kongl. Majit funnit godt lemna nådigt bifall, har till behörig efterrättelse blifvit vederbörande embetsmyndigheter meddeladt.
Efter det sedermera Presidenten af Billbergh den 9 sistlidne April genom döden afgått, hafva hans enka, Elisa Catharina af Gillner, tillika med mannens af föregående gifte efterlemnade åtta barn och i sednare giftet egande tre barn, jemte deras förmyndare, uti en till Kongl. Majit inlemnad skrift, underdånigst anhållit att, då slutlig utredning af Kontrollören Middendorffs och Kammarrättsrådet Winroths sterbhus nu mera blifvit verkställd, hvadan af Rikets
Ständers ofvan omförmäldte beslut hinder icke vidare skulle möta för verkställighet af förstnämnde utslag, i hvad det rörer den Presidenten af Billbergh ålagda ersättningsskyldighet; men utkräfvandet af denna ersättningsskyldighet skulle, utan att bereda Staten någon väsendtlig godtgörelse för dess genom Tullförvaltaren Finérs balans uppkomna förlust, hårdt drabba af Billberghs efterlefvande familj och syn - Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, 24. 7 nerligast beröfva de omyndiga barnen allt hvad hufvudsakligen kunde vara att för deras uppfostran och framtida bergning påräkna, Kongl. Majit alltså måtte till Rikets Ständer hemställa, att den af Kongl.
Maj:t redan tillförene hos Rikets Ständer i ofvanberörda hänseende föreslagna befrielse för Presidenten af Billbergh, nu måtte varda hans enka och barn beviljad, samt de sålunda förhjejpas ur det konkurstillstånd, hvartill endast ifrågavarande gäld till Kongl. Majit och kronan dem nu bringade: utvisande ett, vid denna underdåniga ansökning bilagdt, transumt af bouppteckning efter framlidne Presidenten af Billbergh, att tillgångarne uppgå till Si,005 r:dr 24 sk., men att skulderna utgöra 143,252 r:dr 28 sk., med inberiiknande likväl af den Presidenten af Billbergh i ofvannämnda balansmål påförda ersättningssumma af 109,736 r:dr 36 sk. 9 rst. banko.
I anledning häraf, och då Rikets Ständer, hvarken vid besvarandet af Kongl. Maj:ts till dem under den 19 Augusti 1844 aflåtna nådiga proposition, angående befrielse ej mindre för Presidenten af Billbergh än för förre Departements-chefen vid Tullverket, Kanslirådet J. D. Valerius från dem ådömdt ersättnings-ansvar i målet rörande den efter Tullförvaltaren Finér yppade balans, eller sedermera, efter det frågan, med föranledande af Rikets Ständers beslut, blifvit vid sistförflutna Riksdag till Rikets Ständer ånyo hänskjuten, meddelat hufvudsakligt yttrande i afseende på omförmälda, af Kongl. Majit föreslagna eftergift, vill Kongl. Majt nu, med åberopande af de skäl och omständigheter, som föranledt ofvanberörda den 19 Augusti 1844 aflåtna nådiga proposition, samt med afseende jemväl å det ömmande förhållande, att genom utkräfvandet af den andel utaf ifrågavarande ersättning, hvartill Presidenten af Billberghs bo skulle kunna lemna tillgång, denne förtjente embetsmans familj blefve alldeles utblottad, härmed till Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att den i förutnämnda hänseende för Presidenten af Billbergh af Kongl. Majit förut föreslagna befrielse måtte, sedan bemälde President nu mera aflidit, varda hans enka och barn beviljad.
Majit, som i sammanhang härmed anser sig böra gifva tillkänna, att den efter Tullförvaltaren Finér år 15537 yppade balans å tillsammans 172,997 ridr 3 sk. 5 rst. nu mera, genom härå gjorda afbetalningar, blifvit förminskad till 114,413 ridr 21 sk., har i nåder befallt, att samtliga detta ärende rörande handlingar skola särskildt till Rikets Ständers Statsutskott öfverlemnas.j Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
OSCAR. A. /*.
Sandströmer. 8 Kongl. MajHs Nåd.
Proposition, M 24.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet ä Stockholms Slott den 21 December 1850.
Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallenstien, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Sandströmer, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående framlidne förre Departementschefen i Kongl. General-Tullstyrelsen, Presidenten J. P. af Billberghs enkas och barns ansökning att njuta befrielse från Presidenten af Billberg i lifstiden ådömde ersättningsskyldighet för den efter Uppbörds-Tullförvaltaren M. F.
Finér yppade uppbörds-balans.
Maj:t behagade, enligt Statsrådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag och befallte att nådig Proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag afgå, sådan den finnes Protokollet bilagd.
Ex Protocollo, L. T. Fries.
Proposition, JYi 25. 9 J\° 25.
Ank. till Exp.-Utsk. d. A Jan. ISSI, kl. 12 midd.
May.ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående eftergift, till förmån för Malmö Stads fattigvård, af Kronans rått till dana-arf efter Enkan Helena Maria Hansdotter; Gifven Stockholms Slott den 21 December 1850.
Till Kongl. Majit har Dess Befallningshafvande i Malmöhus
Län insändt en af Malmö Stads Äldste underdänigst gjord ansökning, det Kongl. Majit täcktes i nåder tillerkänna denna Stads Fattig-arbetsinrättning det belopp af Två hundranittioen Riksdaler 28 sk. 11 Vä rist. banko, hvilket såsom dana-arf efter Arbetskarlen Anders Peterssons Enka Helena Maria Hansdotter kronan tillfallit, samt i följd deraf tillåta Fattigvårds-sty reisen att omförmälda belopp lyfta; hvilken ansökning Kongl. Majits Befallningshafvande, med afseende å den talrika fattigpersonal, nämnde samhälle eger att försörja, med sitt underdåniga förord understödt.
Och vill Kongl. Majit, i betraktande af hvad Dess Befallningshafvande sålunda underdånigst anfört, härmed föreslå Rikets Ständer, att kronans rätt till ifrågavarande dana-arf må, till förmån för fattigvården i Malmö Stad, eftergifvas.
De till målet hörande handlingar låter Kongl. Majit till vederbörande Utskott öfverlemna; och Kongl.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rädel å Stockholms Slott den 21 December 1850.
Närvarande: II. E. Justitie-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre. H. E. Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Herr Friherre Stjerneld.
Prol. 1850, 1851. 1 Sami, 1 Afd, 5 Haft. 2 10 Kong!.
Maj:is Nåd.
Proposition, J\s 26, Stats-råden:
Fåhraeus, Sandströmer, von Hohenhausen, ]Vällcnstcen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Sandströmer, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med fattadt beslut uppsatt förslag till Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer angående eftergift, till förtnån för Malmö Stads fattigvård, af kronans rätt till dana-arf efter Enkan Helena Maria Hansdotter.
Maj:t behagade, eldigt Stats-rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, och befallte att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag afgå, sådan den finnes Protokollet bilagd.
Ex protocollo, L. T. Fries. JW 26.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Jan. 1831, kl. 12 midd.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, i fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Rank; Gifven Stockkolms Slott den 21 December 1850.
Sedan, i följd af den år 1830 beslutade myntrealisation, Rikets då församlade
Ständer till myntningens oafbrutna bedrifvande anvisat ett förskott af Rikets Ständers Banks medel, stort 40,000 R:dr, jemte den i Bankens förråd befintliga koppar till siifvermyntets logering, med föreskrift att hvad sålunda blifvit förskjutet borde af Myntverket framdeles och efter hand återbetalas, och frågan Kongl. Majus Nåd.
Proposition, M 26.
11 om gäldandet af denna skuld, hvilken, genom erhållna kontanta medel och koppar, vid 1840 och 1841 årens Riksdag befunnits utgöra 47,755 R:dr 45 sk. 7 r:sl., med så val sistnämnde som 1844 och 1845 årens riksmöten utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar och beslut, blef, enligt Kongl. Maj:ts, i nådigt Bref af den 17 Juni 1845 meddeldta befallning, så stor andel af ofvanberörda förskottssumma till Rikets Ständers Bank återbetald, att deraf endast återstod ett belopp af 23,755 R:dr 45 sk. 7 r:st.
Då Kongl. Maj.t härefter uti en under den 12 November 1847 till Rikets Ständer aflåten proposition, rörande medels anskaffande för Myntverkets förflyttning och ordnande på annan för detsamma lämplig ansedd lokal, ibland annat, föreslog att nämnde verk måtte befrias från skyldigheten att till Rikets Ständers Bank erlägga sistberörde belopp, hvilket då ännu var, såsom oguldet, i räkenskaperne balanceradt, anmälde Rikets Ständer, till svar härå, uti underdånig skrifvelse den 25 Juli 1848, att denna fråga hos dem förfallit; men att, enär, genom åliggandet att merberörda förskott återgälda, Myntverkets Styrelse skulle sättas ur stånd att, till bestridande af nödiga utgifter för verkets flyttning och den nya lokalens inredande, använda samma verks disponibla, för dessa ändamål påräknade, tillgångar, Rikets Ständer, med hänsigt derjemte till den obestridliga fördel, som genom myntningens bedrifvande i en utvidgad lokal måste tillskyndas det allmänna, särdeles sedan, i följd af skillingssedlarnes beslutade indragning, en betydligare myntning komme att ega rum, funnit skäligt medgifva, att, vid infriandet af myntverkets återstående skuld till Banken finge anstå intill nästa riksdag, då Rikets Ständer blefve i tillfälle att rörande sättet för beloppets återgäldande vidare besluta.
Efter det Kongl. Maj:t, med anledning häraf, anbefallt Dess och Rikets Stats-kontor att afgifva underdånigt utlåtande, i fråga om liqviderandet af ofvannämnde, i Myntverkets räkenskaper balancerade, skuld till Rikets Ständers Bank, har Stats-kontoret anfört, att, ehuru med säkerhet kunde antagas att alla af Kongl. Maj:t anbefallda arbeten för Myntverkets iordningsställande å den dertill inköpta f. d. Owenska egendomen på Kungsholmen inom kort blefve alldeles afslutade, flere åtgärder likväl ännu återstode för det helas bringande i ändamålsenligt skick, samt att ehuru, när alla skulder afdragas, Myntverket, enligt den 1 Juli afslutade räkenskaper, egde en behållning af omkring 62,000 R:dr banko, densamma dock till största delen icke kunde anses rörlig, såsom hufvudsakligen bestående i materialier för myntningens bedrifvande och för medaljtillverkningen, oberäknad den å räkning i Rikets Ständers Bank insatta Assignationsfond i guld och silfver, som erfordrades för att kunna omedelbart liqvidera enskildes till för - 12 Kongl. Maj;ls Nåd.
Proposition, J1J 26. myntning inlemnade poster, utan afbidan af tiden, då deras bearbetning kunde företagas: varande den för detta behof erforderliga tillgång beräknad: i guld till 2,000 Dukater, motsvarande R:dr 12,000: — — samt i silfver till 10,000 Specie, eller » 26,666: 32. — tillsammans B:ko R:dr 58,666: 32.— hvartill komme ett, för skiljemyntspreglingar behöfligt, inventarium af koppar, till värde af 8,000: — — samt förråd of ved, kol, deglar m. m., upptaget till . . 3,300: — — tillhopa R:dr 30,166: 32. — vid hvilket förhållande af hela ofvan uppgifna behållning, 62,000 R:dr, endast omkring 12,000 R:dr kunde anses disponibla såsom reda penningar och myntverkets enda reservkapital till betäckande af, serdeles vid stark myntning, oundgängliga tillskottsutgifter, hvilka först sednare blefvo genom myntskatten och vinsten å kopparutmyntningen ersatta.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Maj:t, enär Rikets Ständer, enligt ofvan åberopade underdåniga skrifvelse af den 23 Juli 1848, icke bifallit den af Kongl. Maj:t föreslagna eftergift af Myntverkets omförmälda äldre skuld till Rikets Ständers Bank af 25,733 R:dr 43 sk. 7 r:st. banko, och då Myntverkets tillgångar äfven medgifva dess liqviderande, funnit nödiga föreskrifter i detta afseende böra meddelas; men i betraktande ej mindre af hvad Statskontoret i detta ämne underdånigst anfört, än ock deraf, att Kongl. Maj:t uti Dess under den 13 sistlidne November allåtne nådiga proposition angående åtgärder för uppförande af en byggnad emellan Operahuset och Carl NIII:s torg i hufvudstaden föreslagit Rikets Ständer, att Myntverket må af berörde tillgångar jemväl godtgöra de 16,666
R:dr 32 sk. af kostnaderna för nya mynthusbyggnaden, som blifvit bestridda af köpeskillingen för försålda f. d.
Hofbageri-egendomen vid Regeringsgatan i Stockholm, hvilken köpeskilling, som förut, enligt Rikets Ständers medgifvande, till Myntverket ingått, således borde derifrån återbäras, har Kongl. Maj:t, till förekommande af möjlig olägenhet för Myntverket, för närvarande funnit sig endast böra i nåder förordna, att Fem Tusen Sjuhundradefemtiofem Riksdaler 43 sk. 7 r:st. banko af ofvannämnde skuld skola nu genast Rikets Ständers Bank godtgöras; och vill Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande häraf, föreslå Rikets Ständer, att Banken må åtnöjas dermed, att återstoden af samma skuld, Aderton Tusen Riksdaler Iiqvideras med en tredjedel under hvartdera af de trenne nästföljande åren.
Kongl. dlaj:ls A'ad. Proposition, J\t 20. 13
De till denna fråga hörande handlingar skola serskildt Rikets Ständers Statsutskott tillhandahållas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl nåd och ynnest städse välbevågen.
OSCAPx. A. P. Sandströmer.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 21 December 1850.
Närvarande: H. Ex. Justitie-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre. II.
Ex. Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Herr Friherre Stjerneld.
Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer i fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Bank.
Maj:t behagade, enligt Stats-rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, och befallte att nådig Proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag afgå, sådan den finnes Protokollet bilagd.
Ex protocollo, L. T. Fries.
STOCKHOLM, tryckt hos joil beckman, 1851.
Prop. A':o 27. 1 H:o 27 Atik. till Exp. Utsk. d. 6 Jan. 1851 kl. 11 f. m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående särskilda, till åtskillige förvaltande verk anvisade, inkomsters utbytande e mot Statsanslag; Gifven Stockholms Slott den 15 November 1850.
Sedan Rikets år 1823 församlade Ständer, i sammanhang med frågan om en förändrad reglering i vissa delar af Uppbörds- och Redogörelse-verket, framställt det förslag, att, med undanlag af de bevillningsmedel, som, efter Rikets Sländers vidlagne eller vidtagande beslut, skulle inflyta till Riksgäldskontoret, all kronouppbörd, skatt och afgift, under hvad namn det vara må, borde, till vinnande af enhet i förvaltnings-systemet samt ordning och enkelhet i räkenskaperna, ingå till Statsverkets kassor, lör att sedan, med bibehållande af benämningen och till bestämda belopp, disponeras af Kongl.
Maj:ts och Rikets Slals-konlor, dels till Statsverkets direkta utgifter och dels lill de förvaltande verkens förmån, sådan den dem hittills tillgodokommit, hvilket allt skulle i Rikshufvudboken upplagas och redovisas; lät Kongl. Maj:t, efter inhemlande af vederbörande embetsverks yttranden, till Rikets Ständers Statsutskott vid 1828, 1829 och 1830 årens riksdag öfverlemna bandlingarne uti detta mål; hvarefter Rikets Ständer, uti skrifvelse den 9 Mars sistnämnde år, i underdånighet anmälte, att Rikets Ständer ansågo det vara af obestridlig nytta och ej allenast ledande till enhet och större ordning vid uppbörden af skattebidragen, utan äfven till lättnad och bättre kontroll vid deras redovisning: om alla medel, med undantag af Riksgäldsmedlen, blefvo till ett och samma ställe inlevererade och redovisade, hvarigenom de mångfaldiga redogörelser, hvilka uppbördsmännen dittills ålegat afgifva till de särskilda verken, skulle lill det mesta komma att upphöra, och hela deras redovisning för allmänna statsbidragen innefattas endast uti en räkuing; hvarjemte, beträffande den ersättning, som de förvaltande verken skulle tillkomma för hvad till Statsverket sålunda direkte ingick och hvilken ersättning borde antingen utgöras af behållningen utaf de inflytande, ifrågavarande verk tillhörande, inkomsterna, eller af Bilt. till R.
Prof. 1850 # 1851. 1 Saini, 1 Afd. 6 Haft. 1 2 Kongl.
Prop. N:o 27. bestämda årsanslag, grundade på ett medium af dessa inkomster under de sednare åren, Rikets Ständer yttrade, att de, som, af anförda skäl, icke kunde medgifva det första utaf dessa tvänne alternaliver, deremot ansågo det andra alternativet, eller de särskilda verkens förseende med årliga anslag, böra tillerkännas ett afgjordt företräde, såsom medförande de hufvudsakliga fördelar, att medlens förvaltning och redovisning blef enkel och lätt; att de förvaltande verken, enär deras uppbörd blefve förvandlad från många spridda och stundom lill beloppet mycket föränderliga inkomst-titlar lill ett bestämdt årsanslag, sattes i tillfälle att på förhand och till beloppet noga beräkna sina tillgångar, och kunde lämpa sin hushållning derefter; att uppbördsmännen i orterna blefvo befriade från det icke obetydliga besväret att afgifva redogörelser till många förvaltande verk; och att dessa verks omsorger med uppbördens emottagande från landsorterna samt densammas kontrollerande och granskande komme att upphöra, hvilket borde bereda besparing i deras förvaltningskostnader; äfvensom Rikets Ständer, för att, vid bestämmandet af dessa anslag, så mycket säkrare närma sig den summa, hvilken borde tillkomma hvart och ett af de särskilda verken, och dymedelst trygga så väl dem, som Statsverket, för möjligen befarade förluster, funno lämpligt, att penningar samt indelda räntornas kronovärde och spanmålens tunnetal, der sådant förekomme, särskildt borde, en gång för alla, såsom bestämda anslag uppföras, dock så, att, i afseende å de prisförändringar, som ränte-persedlar och spanmål voro underkastade, eli medeltal af de värden, hvartill indeida räntor och spanmål under de sista fem åren till Statsverket ingått, borde vid hvarje ny statsreglering tagas till grund för bestämmandet af de pris derå, som för de följande åren, intill vidtagandet af nästa statsreglering, skulle de särskilda verken tillgodokomma; och anförde Rikets Ständer vidare, hurusom, med hänsigt till bestämmandet af de verks medel, som i följd häraf lämpligen ansågos kunna direkte till Statsverket ingå, en noggrann utredning om beskaffenheten af dessa verks inkomster borde tillvägabringas för utrönande af de belopp, hvilka, såsom årliga anslag, i stället skulle dem tillkomma, hvarvid vore att iakttaga, att kapitaler och intressen samt tillhörige eller donerade fastigheter, hvaraf afkastning erhölles, skulle undantagas och icke komma till någon beräkning,
enär sådana vore alt anse såsom enskild förmögenhet eller tillhörighet, hvarmed Statsbestyret icke borde hafva att sig befatta; hemställande Rikets Ständer, efter uppgift af vissa medel, för hvilkas uppbärande af Statsverket, emot anvisande af bestämda Statsanslag, hinder icke syntes böra möta, slutligen i underdånighet, att, derest Statsverket sålunda komme att öfvertaga åtskilliga förvaltande verks inkomster, en reglering jemväl måtte, i sammanhang med undersökningen om desammas beskaffenhet, varda vidtagen utaf de uppbördstitlar, hvaraf ifrågavarande verks inkomster utgöras, till befräm - Kongl.
Prop. Nio 27. 3 jande deraf, alt de på ett mer ändamålsenligt sätt, och icke, såsom nu eger rum, under mångfaldigt olika benämningar, debiteras, så att, när, till exempel, böter förekomma å flera verks medel, sådana alltid måtte tillsammans endast å ett ställe upplagas.
I anledning af hvad sålunda förekommit, anbefallle Kongl. Maj.t, genom Remiss af den 20 April 1830, Dess och Rikets Stats-kontor att, efter det vederbörande förvaltande
Verk blifvit hörde, sig i underdånighet yttra, angående den af Rikets Ständer i ofvanberörde måtto föreslagne reglering, samt i hvad mån och på hvad sätt densamma lämpligast skulle kunna till vagabringas ; och afgaf Slats-kontoret under den 30 Oktober 1834 dess underdåniga utlåtande i ämnet, dervid Stats-kontoret, efter att hafva icke allenast från de af Rikets Ständer uppgifna, utan äfven från åtskilliga andra förvaltande Verk, hvilkas inkomster likaledes syntes kunna blifva föremål för den ifrågaställda regleringen, infordrat sådana uppgifter, som Rikets
Ständer ansett för ärendets pröfning erforderliga och hvilka uppgifter upptogo såväl förhållandet med inkomslerne för då sednast förflutna tio år, som afkortningar derå, jemte de i och för uppbördsbestyret och kontrollen belöpande kostnader under samma tid, i underdånighet anförde, att, enär inträffade alltför höga eller alltför låga markegångspris under sednaste fem år kunde lemna ett medelpris, som verkade menligt antingen för Statsverket eller för de förvaltande Verken, Statskontoret ansåg, det ett medium för tio år företrädesvis borde begagnas vid uppgörandet af ifrågavarande förslagsberäkningar, helst detsamma måste anses innebära ett resultat, som mer närmade sig lill det rätta, hvadan äfven, der det låtit sig göra, den af Stats-kontoret uppgjorda beräkning vore grundad på förhållandena under den längre tidrymden; instämmande Stats-kontoret för öfrigt uti den af Rikets Ständer vid detta ämnes behandling yttrade åsigt, att all Krono-uppbörd, skatt och afgift, af hvad namn den vara må, borde ingå till Statsverkets kassor, och de förvaltande
Verken deremot förses med årliga anslag, bestämde efter beskaffenheten af hvarje Verks inkomster, dels i penningar, dels i värdet af indelda räntor och spanmål, helst en sådan reglering vore ledande till mer enhet i förvaltningen och enkelhet i räkenskapen, än som, beträffande de särskilda Verken, för det närvarande förefunnes; dock ansåg Stats-kontoret det härvid af Rikets Ständer ifrågaställda undantag af de lill Riksgälds-kontoret inflytande bevillningsmedlen icke vara lämpligt eller af behofvet påkalladt.
Vidare har Kongl. Maj:t i ämnet hört de till uppgörande af förslag i afseende å skatteväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenklande särskildt utsedde kommitterade, hvilka, uti afgifvet underdånigt utlåtande af den 31 Maj 184-7, ansett det af Rikets Ständer framställda och af Statskontoret tillstyrkta förslag, angående indragande till staten af deså kallade särskilda 4 Kongl. Maj:ts Nåd.