Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, alt på del allvarligaste uppmana Rikets Ständer, alt, med åsidosättande af alla enskilda och jernnlorelsevis obetydliga intressen, medverka till undanrödjande teller åtminstone förminskning af elt onrlt, sorn, om det får ohejdadt fortgå, måste föra lanldet allt närmare till ekonomiskt obestånd och moraliskt förderf. < \
Såsom verksamma medel att hämma öfverdriften af bränjvinels såväl tillverkning som förbrukning finnes tvänne väsendtliga åtgärder att vidtaga. jDen ena af dessa åtgärder är inskränkning af tidell, under hvilken hränvins-hränningven får utöfvas, i afsigt, dels att derigenom minska, såväl sjelfva tillverkningens belopp, som'ock den anledning till omåttlig förbrukning, hvilken en genom oafbruten tillverkning undbr 6 månader af året \
Mnj:ls Nåd.
Proposition, M 23. it beredd daglig och lätt tillgång på bränvin alstrar, dels' äfven alt i sin mån förekomma de för landet i ekonomiskt hänseende menliga följder, hvilka boskapsskötselns hufvudsakliga grundande på bränvinsbränningen visat sig medföra.
Den andra åtgärden är förhöjd beskattning jemte bränvinets deraf följande högre pris, som enligt flerfaldigt vunnen erlarenhet, äfven verkar till minskad förbrukning.
Vidkommande brännings-tiden, håller Kongl. Maj:t före, att densamma lämpligen kari inskränkas till 2;ne månader: en på hösten, så att tillfälle må vara till begagnande af slösäd eller skämd potates, en på våren, hvarigenom erbjuder sig en nödfallshjelp, om fodertillgången börjar tryta, innan kreaturen kunna släppas på bete.
Majit skulle dock icke anse berörde tidsinskränkning göra tillfyllest, såvida Kongl. Maj:t icke hyste den förhoppning alt liikets
Ständer i fråga om bränvins-tillverkningens väsendtligen högre beskattning skola gå den allmänna rösten tillmötes.
Då emellertid öfvergården till den förkortade bränningsliden bör ske med varsamhet, för att bereda tillfälle åt nuvarande tillverkare att efter de nya förhållandena förändra sin hushållning, finner Kongl. Majit, under de tvenne första åren eller det den nya författningen (rädt i verkställighet, bränvinsbränningen böra, såvida icke felslagen skörd föranleder särskildt undantag, tillåta 5:ne månader hvarje år, nemligen: en och en half månad om våren och lika länge [pä hösten.
Sådan ölvergångs-bestämning bör icke för långt utsträckas, enär sannolikt under mellantiden bränvins-lillverkningen kommer att drifvas med ökad ansträngning.
Det är Kongl. Majit icke obekant, att flere jordbrukare högt uppskatta de fördelar, som husbehofs-bränningen förmenas tillskynda landtbruket, och att, om än dessa vid närmare granskning blott befinnas vara skenbara, deras borttagande dock skulle af mången landtman anses såsom ett störande af hans ekonomiska välfärd.
Då dessutom de mindre bränvinspannornas antal så aftagit, att de numera icke kunna anses utgöra tredjedelen af hvad de år 1820 i riket utgjorde, finnér Kongl. Majit, under sådant förhållande, husbehofsbränningen hvarken böra förbjudas eller beläggas med lika hög skatt, som för de större brännerierna kan anses lämplig.
Men ehuru det lider intet tvifvel, att, om en betydligt höjd bränvins-brännings-afgift tillämpades lika på alla brännerier, de mindre, hvilka icke kunna bränna med samma fördel, som fabrikanten genom konstapparat är i tillfälle att vinna, skulle befinnas oförmögna att bestå vid sidan af de större, kan dock till de mindre brännerierna i sådant afseende icke hänföras den bränvinstillverkning i större skala, som en stor del jordbrukare i alla provinser utöfva såsom binäring till jordbruket, ulan blott den, som endast alser tillverk ning lill husbehof.
Det följer häraf, alt, om bränvins-bränningen, till vinnande af ofvan antydda vigtiga ändamål, skall kunna högt beskattas, utan husbehofs-bränningens fullkomliga upphörande, måste skillnad göras emellan husbchofs- och läbriks-bränning, samt skatten å dessa båda särskilda grenar af samma industri bestämmas enligt olika grunder.
Dock måste härvid iakttagas den största varsamhet, så att icke, genom en till sin verkan alltför betydlig skiljakIiahet, må åstadkommas ett premium för det i statsekonomiskt hänseende mindre "agneliga tillverkningssättet, och således en uppmuntran beredas till många förut nedlagda husbehofs-pannnrs återupptagande.
Vid husbehofs-bränningen synes den enda beskattningsgrund. som titan allt för stora svårigheter vid tillämpningen skall kunna genomföras, vara panneryrnden, dock med Iinstämmande af viss lorm och beskaffenhet af de pannor, sorn dertill få begagnas, och under iakttagande att dessa icke få öfverskrida en viss rymd.
Det är beräknadt, att en 18 kannors panna med mäskvärrnare och en 27 kannors panna utan sådan förmån, då redskapen är af förmånligaste konstruktion, under 2:ne månader åstadkomma omkring 1.220 kannor bränvin; och derutöfver synes anspråket på husbehof å denna vara icke böra sträckas.
6 Kongl. MajUs Nåd.
Proposition JM 25.
Vid fabrikshränningen åter synes skattpns beslämmande efter inmäskningskarens rymd vara den säkraste utvägen alt åstadkomma en mot tillverkningen svarande beskattning; och härvid fordrar kontrollen, att mäsk-karen icke få vara under en viss större rymd.
Beträffande bränvinsskatlens belopp, är, s§ vidt från publicistiska afbandlingar och en mängd från alla landsorter till Kongl. Majit detta år ingångna petitioner i det riksvig tiga1 ämnet får slutas, ett icke ringa antal medborgare af den mening, att afgilten ej bör bestämmas ringare, än 52 sk.
H:ko för hvarje tillverkad kanna.
Hedan den omständighet, att en derefter för busbehofs-bränningen lämpad skatt påtagligen skulie lör denna näring verka lika med ett absolut förbud, förhindrar Kongl.
Majit att nu föreslå afgiftens bestämmande till så högt belopp.
Det är dessutom, vid denna frågas pröfning, af vigt, att icke förbise vådan af utländskt bränvins insmugling, hvartill frestelsen naturligen stegras, om priset å den inhemska varan uppdrilves allt för högt.
Om deremot skatten bestämmes till hälften af nämnde belopp eller 16 sk.
Biko lör hvarje kanna bränvin, som genom fabriksbränning kan åstadkommas, anser Kongl. Majit icke allenast afseende, så vidt möjligt, vara egnadt åt nyss antydda betänkligheter, utan jemväl all anmärkning undanröjd mot varans oskäliga fördyrande för dess måttliga förbrukare.
Sammanräknar man med det för bränvin här i riket under vanliga år gällande partipris nyssnämnde afgift samt utminuterings beskattning och minutförsäljarens vinst, kan lörbrukaren af denna vara erhålla en kanna för 1 Hulr 4 sk.
Biko, eller ett jumfrumått för 1 2/;s sk.
När spanmålsprisen stigit till nuvarande höjd, kan ändock en kanna bränvin i minut säljas för 1 Rirlr 16 sk. Biko d. v. s. jumfrumåltet lör 2 sk.
Ungefärligen häremot svarande pris äro gällande i Norrige, hvarest produktionsskatten är bestämd till ett belopp, som motsvarar 17 % sk. svenskt
Biko för kannan, och der dessutom erlägges en utminuterings-algift per kanna af ungelär 12 sk. samma mynt.
Det vore obestridligen icke uUn gagn om öfverensstämmelse i pris, de förenade rikena emellan, kunde komma att ernås.
Om således fahriks-hränningen beskattas med en afgift, svarande emot 16 sk.
Biko för hvarje kanna af dess möjliga tillverkning, har dock Kongl.
Majit, af ofvan antydda skäl, trott afgilten för husbthofs-bränningen böra lämpas så, att för hvarje kanna af den qvantitet, som dermed möjligen kan tillverkas, belöpa blott tre fjerdedelar eller 12 sk.
Med stöd af hvad här ofvan blifvit anfördt, anser Kongl.
Majit följande grunder för bränvinslagstiftningen böra antagas och tillämpas: a) Bränningsliden inskränkes under åren 1855 och 1856 till Sine månader, samt från och med år 1857 till 2:ne månader, hvarje år, och fördelas i tvenne terminer, hvilka efter året 1856: utgöras den eria af April och den andra af November månad, dock obetaget för den bränvinstillverkare, som sådant åslundar, att begagna den sednare terminen från den 15 Oktober till den 15 November; hvaremot under förenämnde tvenne öfvergångsår hvarje termin blifver halfannan månad, och beräknas den ena från den 15 Mars till slutet af April, och den andra, efter tillverkarens val. antingen från November månads ingång till och med den 15 December, eller från den 16 Oktober till November månads utgång.
Ifvar och en, som eger att idka bränvins-bränning, kan anmäla sig för dess utöfva nde under endera eller begge af de terminer, då den är tillåten. b) Rättigheten att tillverka bränvin blifver såsom hittills fastad vid jorden, och må utöfvas i tvenne klasser l:o Hushehofs- och 2:o Fabriks-bränning. c) För husbehofs-bränning må icke användas ång-apparat, utan blott enida pannor, till form och proportioner enliga med fastställd ritning, samt till rymd icke öfverstigande: Kongl.
Proposition, JY£ 23.
7 18 kannor, då mäsk värmare begagnas, och 27 kannor, då sadan icke begagnas, kokrummet i båda fall inberäknade d) För fabriks-bränningen må användas hvad slags redskap som helst; men hvarje mäske-kars rymd skall utgöra minst 1,000 kannor. e) Reskatlningsgrunden föreslås alt blifva: för husbehofs-bränningen, Pnnnerymden, för fabriks-bränningen, Inmäshnings-gvnntifelen eller Masi,c-lurs-rymden. f) Kongl. Maj:! föreslår llilu-ls Sländer att bestämma Brärivinsskallen sålunda: t:o att, för fabriksbränning, afgiflen grundas på den qvaniitet mask, som användes till bränning, och alltså utvår, för hvarje inmäsknins, med 2 sk.
B:ko kannan af jästlärdig mäsk, med iakttagande likväl att beräkningen, efter afdrag af l/,„ för jäsrummet, alltid omfattar hela kar-rymden, antingen karet fylles helt och hållet, eller blott till en del; varande nämnde afgift beräknad att, i förhållande lill afverkningsförmågan, motsvara 16 sk.
B:ko kannan af tillverkadt sexgradigt bränvin; 2:o alt vid husbehofs-bränhing afgiflen, i förhållande till pannerymden, utgår: för pannor från och med 10 till och med 27 kannors rymd, då mäskvärmare icke användas, med 3 IVsdr 52 sk. i månaden för hvarje uppmätt kannrum, samt för pannor från och med 10 till och med 18 kannors rymd, lill hvilka enkel mäskvärmare användes, med 8 R:dr 24 sk. i månaden för hvarje uppmätt kannrum; hvilken afgift i båda alrlelningarna beräknats motsvara 12 sk. för hvarje kanna sexgradigt bränvin, som med dem i månaden kan tillverkas.
Skatten anser Kongl. Majit böra erläggas för höst-tillverk ningen vid brännings-terminens utsång, och för tillverkningen om våren under loppet af påföljande
Maj månad. g) l)e bränvins-bräuningsredskap, som förut varit i bruk, men icke blifva användbara efter de nya föreskrifterna, skola, om egaren sådant åslundar, inlösas af staten mot kopparns värde, med tillägg af 10 procent.
Kopparvärdet kommer att, efter ett för hela landet gällande medelpris, bestämmas af Kongl. Majit, sorn jemväl meddelar de i afseende på inlösningen erforderliga regleuu nlariska föreskrifter.
Majit inhemlat Rikets Ständers beslut, dels rörande här framställda beskattningsfrågor och dels angående de i hränvinslagstiftningen ingående ansvarsbestämmelser. hvartill Kongl. Majit särskildt, på grund af 87 § Regerings-lbrmen, ämnar till Rikets Ständers pröfning aflåta förslag, vill Kongl. Majit låta utgå Sin nådiga Förordning, aria gående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, att med 18SS års ingång träda i verkställighet, och deri jemväl komma att meddelas de kontroll-föreskrifter, samt öfriga ekonomiska eller ordnings-stadganden, som Kongl. Majit, med hänsigt till bränvinets tillverkning och utminulering, prölvar nödige och för ändamålet lämplige.
Genom antagande af ofvan anförda grunder för ordnandet och beskattandet af den inhemska bränvinslillverkningen, bör man otvifvelaktig! kunna påräkna belrämjandet af hvad dermed åsyftas: tillverkningens förminskning och varans fördyrande.
I huru vidsträckt mån bränvinsproduktionens minskning må kunna af den nya lagstiftningen komma alt föranledas, är visserligen, älven då frågan rörer en nära liggande framtid, svårt att med någon säkerhet i förväg beräkrfa.
Ett tillfälle erbjuder sig likväl att rådfråga erlarenheten i Norrige, hvarest den införda högre beskattningen anses hittills hafva åstadkommit bränvinstillverkningens förminskning med omkring 40 procent.
Uti vissa offentliggjorda statistiska afhandlingar upplages den årliga tillverkningen och förbrukningen af Svenskt bränvin till icke mindre än 30,000,000 kannor.
Med större sannolikhet är den af andra för n Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, JVJ 23. närvarande uppskattad till 56,000,000.
Om delta qvantum, i anseende till förhöjd beskattning, reduceras till 60 procent, och derifrån ytterligare afdrages en betydlig del med hänsigt till briinningstidens förkortning, ehuru endast elt ringare antal af de Norrske fabrikanterne för sin tillverkning begagnat längre tid årligen än den här ifrågasatta, skulle, efter donna beräkning, ändock återstå såsom årlig produklionsqvantitét omkring 12 millioner kannor.
Under förutsättning, alt för ändamålet verksamma kontroller å tillverkningen och skattens utgörande varda löreskrifna, bör alltså förmodas, att, genom antagande af de afgiftsbestämmelser, som Kongl. Majit här ofvan föreslagit, en ganska betydlig statsinkomst skall inflyta, utöfver hvad hittills beräknats och ingått.
Så angeläget det å ena sidan är, att sålunda till större belopp inflytande medel icke i längre tid, till skada för landets näringar, undanhållas den allmänna rörelsen, så vigtig! är det ock å ilen andra, att frågan om dessa medels användande behandlas med varsamhet och från en omfattande synpunkt princip-enligt afgöres, med fästad uppmärksamhet på hvad som leder till landets förkofran och styrka.
Majit anser, åtminstone till dess någon tids erfarenhet vunnits om verkan af det nya, här i landet förut oförsökta sättet att beskatta bränvins-tillverkningen, samt om beloppet af den intägt, som genom skattens förhöjning kan framgent vara att med tillförlitlighet påräkna, såsom grundsats böra antagas, alt nämnde skatt icke må i den ordinarie statsregleringen ingå med en summa, som i betydligare mån öfverstiger hvad deruti hittills bland inkomst-titlarna beräknats.
Något direkt förslag till disposition af derutöfver för bränvinstillverkning inflytande skattemedel utgör icke ämne för detta nådiga meddelande tdl Rikets Ständer.
Majit vill här blott med några grunddrag antyda sin åsigt rörande denna från den nya bränvins-lagstiftningen härflytande fråga.
Oå, vid försvårandet och inskränkningen af bränvins-fabrikations-näringen, de landtman, som dermed varit sysselsatte, nödgas se sig om efter andra utvägar att realisera sina produkter, anser Kongl. Majit, såsom följd häraf, främsta och naturligaste töremålet för användande al bränvins-skattens öfverskottsmedel böra vara att, så mycket möjligt, befrämja landets jordbruk och boskapsskötsel, samt bereda säkrare afsättlighet åt derifrån utgående alster.
Såsom i sådant hänseende maktpåliggande åtgärder kunna anföras: förbättrandet af kommunikations-anstalterna inom Riket, till åstadkommande af lättare och hastigare transporter mellan produktionsorterna och de tjenligaste afsättningsplatserna; anläggandet af rior eller andra torkningsinachiner, i ändamål alt förvandla den skördade säden till en begärligare och mera förvarhar vara; anläggande af holländerier till boskapsracernas förbättrande i de län, hvilka deraf ännu äro i saknad; anstalter till stuteriernas befrämjande; aftappning och utdikning af sjöar och sanka trakter, hvarigenom landet kan vinna betydlig tillökning i åker och ängsfält; utveckling och förökande af de till landets båtnad redan anordnade undervisnings-anstalterna för jordbruk och landtmanna-näringar; samt hvarjehanda andra i särskilda provinser erforderliga företag tili landtbrukets förbättrande, för hvilka, såsom utgörande föremål för hushållnings-sällskapernas verksamhet, dessa i Rikets flesta län i underdånighet anhållit att, genom proposition till Rikets Ständer, måtte utverkas nödiga stats-anslag.
Enär den öfverdrifna tillgången på rusgifvande drycker för arbetsklassen i icke ringa mån bidragit att fostra lättingar och försvarslösa personer, finner Kongl. Majit lämpligt, att bränvinsskatten lemnar medel lill grundfond för uppförandet af nya eller utvidgande af redan befintliga arbetshus inom länen.
En utgift, som, jemte kostnaderna för de kontroller å tillverkningen, hvilka varda anbefallde, må kunna anvisas att af den nya hränvinsskatfen efter Kongl. Majits Befäl!- ningshafvandes pröfning och anordnande omedelbart utgå, innan inleverering af länens uppbörd verkställes, är betalningen för sådane tillförene brukade, men efter de nya bestämmelserna - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, JYs 23. 9 melserna ej vidare användbara bränvinsredskap, hvilkas inlösen, såsom ofvan omförmäldt är, egarne påfordra.
De bränvinsredskap, som sålunda lili Staten inlösas, böra genom vederbörandes försorg, likasom angående lörbriiten enahanda redskap redan är förordnad!, medelst offentlig auktion försäljas, och redovisning för auktionsmedlen verkställas i sammanhang med redogörelsen lör sjelfva bränvinsskatten, allt enligt de närmare löreskrilter, som, under förutsättning att den högre bränvinsbeskattningen varder af Rikets Ständer beslutad, Kongl. Maj:t vill särskildt meddela, när den nya författningen utfärdas.
De underdåniga ansökningar rörande bränvinslagsÉiftningen, hvilka från särskilda orter i Riket till Kongl. Maj:t ingått, och som, till denna dag utgörande ett antal af 298, alla syfta dertill att tillgången å bränvin måtte genom skattens betydliga förhöjning eller andra kraftiga åtgärder i väsentlig mån förminskas, vill Kongl. Majit låta till Rikets Ständers vederbörande Utskott ademnas.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärehden, hållet inför Flans Maj:t Konungen i Stats-rädet å Stockholms Slott den 9 November 1853, dervid Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen var närvarande.
Närvarandei H. E. Herr Justitiaj-Statsministern Grefve Sparre. Stats-Rådem Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. H. E. Herr Statsministern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld anmäldes vara af illamående förhindrad att tillstädeskomma.
Departements-chefen, Stats-rådet Fåhreeus föredrog f underdånigheti a) De framställningar, som, med afseende å angelägenheten af skyndsamma och kraftiga åtgärders vidtagande till hämmande af den inom Riket allt mer och mer öfverhandtagande förbrukningen af bränvin, under loppet af innevarande år blifvit _ till Kongl. Majit i underdånighet ingifne, ej mindre af Hushållnings-sällskapen i Upsala, Orebro, Nyköpings, Skaraborgs, Götheborgs och Bohus, Jönköpings, Westmanlands, Wester-Norrlands, Westerbottens, Norrbottens, Calmar och Gottlands län samt Linköpings stifts presterskap, Bilt. lill R.
Prol. 1833 & 1834. 1 Sami. 1 Afd. 9 Haft. 2 10 Kongl.
Proposition, M 23. än äfven af (alrika menigheter, tillhörande såväl släder, som särskilda socknar inom Rikets liesta landskap; uti hvilka underdåniga framställningar, uppgående till ett sammanräknadt antal af 298, hufvudsakligen åsyftats, dels att Kongl. Maj:t, beträffande vilkoren för tillverkning, distillering och försäljning af bränvin, måtte täckas meddela förändrade föreskrifter, hvilande i väsendtligaste måtto på enahanda grunder, som den i sådant afseende uti Norge gällande lagen af den 17 Augusti 1848, samt att skatten för nämnda varas tillverkning och försäljning måtte, genom nådig proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer, föreslås i närmaste öfverensstämmelse med hvad omförmälde Norrska lag derom innehåller, — dels att, jemte det rättigheten lill bränvinsbränning frånskiljdes jordbruket och frigålves till utöfvande såsom en (äbriks-handtering, denna rättighet måtte så mycket som möjligt inskränkas och sjelfva bränvinet fördyras medelst en betydligen förhöjd, under noggranna kontroller utgående, beskattning å det verkliga tillverknings-beloppet,— dels att tillåtelsen till bränvins-minutering måtte inskränkas, med kommunerne lemnad rättighet att sjelfve bestämma, huruvida någon sådan minutering finge derstädes ega rum eller icke, äfvensom att straffen för lönnkrögeri, och kontrollerne deremot, måtte skärpas samt tullen å utländska spritdrycker förhöjas, — dels ock, att all tillverkning och försäljning af bränvin måtte helt och hållet förbjudas, eller, derest sådant icke läte sig göra, sådana förändringar åtminstone måtte vidtagas i afseende å lagstiftningen derför, att lörbrukningen af denna vara derigenom blefve i möjligaste måtto inskränkt. b) ------------ Föredragande
Departements-chefen anförde i underdånighet:
Tillverkningen af bränvin utgör en näring, som på en gång ingriper i hela folkets moraliska, sanitära och ekonomiska tillstånd, och detta på ett sådant sätt, att dess skadliga inflytande på ettdera af dessa förhållanden sällan förekommer ensamt, utan merendels i förening med lika menliga verkningar på de öfriga.
Departements-chefen sålunda i underdånighet anfört och föreslagit, och hvaruti Stats-rådets öfrige närvarande ledamöter instämde, behagade Kongl. Maj:t till alla delar i nåder gilla och bifalla; kommande fördenskull nådig proposition till Rikets
Ständer att i öfverensstämmelse dermed afgå, på sätt det härtill af Departements-chefen jemväl uppsatta och nu justerade förslag, vid detta protokoll bilagdt, närmare utvisar.
Ex protocollo Joh. Rob. Bergin.
Skrifvelse, JH 24.
II JVs 24.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Dec. 1853, kl. 11 f. m.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer i anledning af åtskilliga, utaf Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte föreslagna, lagförändringar; Gifven Stockholms Slott den 3 November 4855.
Nedannämnda, af Rikets sist församlade
Ständer i underdånighet afiemnade förslag till lagförändringar, öfver hvilka Kongl. Majit, innan Ständerna åtskiljdes, icke kunnat fatta och meddela sitt nådiga beslut, har Kongl. Majit sedermera till pröfning förehalt, men icke funnit godt att i nåder bifalla; och Kongl.
Majt vill nu, på sätt i 87 § Regeringsformen är förordnadt, underrätta Rikets Ständer om de skäl, som hindrat samma förslags antagande.
Uti underdånig skrifvelse den 2 Augusti 1851, hade Rikets
Ständer föreslagit utfärdandet af en författning, hvarigenom skulle stadgas, att, derest, för anläggning af allmänt nyttig inrättning, jord eller lägenhet måste användas, utan att likväl jorden eller lägenheten genom inrättningen gjordes lör egaren oanvändbar, anläggningen ej finge af honom förhindras, om Konungen, i den ordning Kongl. Kungörelsen af den 27 November 1845 bestämmer, så lörordnade, dock att egaren för det intrång, inrättningen medförde, skulle njuta full ersättning och hälften derutöfver, hvilken ersättning, i händelse frivillig öfverenskommelse ej kunde derom träffas, skulle bestämmas på sätt i Förordningen den 20 i nyssnämnde månad föreskrifves.