Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionen åsyftade, samt uti dess till Konungens Befallningshafvande i Linköping, den 5 September 1818, aflåtne Skrifvelse tydeiigen bestämde ändamål, som var att uppmuntra Landtmannen till Tork-inrättningars anläg - 2 Sami. 2 B. 55 848 Riksens Stunders gande och ej att bereda vinningslystne’ speculanter utvägar till fördelaktig afsättning å Spannmål, som. från utrikes ort blifvit införskrifven; öfver hvilket påstående Vice Magazins-FÖrvaltaren Ringqvist med Förklaring inkommit och genom bilagde Handlingar sökt styrka, att berörde, af Advocat-Fiscals-Ämbetet klandrade åtgärd varit en följd af de föreskrifter * Konungens Befallningshafvande 1 emnat Ringqvist, rörande Spannmåls-upphandlingen vid Norrköpings Magazin; hvarefter Advocat-Fiscalem, sedan han af Förklaringen undfått del, sitt Utlåtande till Kongl.
Directionen den 8 Martii i8it) afgifvit.
Sedan af Handlingarne blifvit ådagalagdt, att Konungens Befallningshafvande uti de ordres, som meddelades Vice Magazins-Förvaltaren Ringqvist, om upphandlings-sättet vid Norrköpings Magazin, uteglömt det hufvud sakel iga vilkor, Directionen i dess förr åberopade Skrifvelse fästat vid upphandlingen af liad
Råg, nemligen att Säden borde vara af inhemsk växt, så har Kongl. Directionen, då Ringqvist af sådan anledning blifvit frän ansvar frikänd, den ao sistlidne November bos Kongl. Majrt i underdånighet anmält det nu uppg i Ine förhållandet, och afvaktas derom Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande.
Det kan ej bestridas , att ju Kronest jutsskyldigheten är att anse ibland de mest besvärliga åligganden, som Landtmannen bär att vidkännas.
Derföre,är det ock af högsta vigt , att denna utväg för Krono-persedlars Revisorers Berättelse. 849 transporterande ej utan verkeligt behof oell endast i nödfall må tillitas, samt att densamma alltid, så vida möjligt är, genom klokt beräknade anstalter bör lindras eller afböjas.
Regeringen, hvars Landsfaderliga bemödanden för Jordbrukets tillväxt och trefnad egenteligen de sednare åren varit utmärkte af synnerlig framgång, har äfven med strängaste uppmärksamhet låtit vaka deröfver, att fordna missbruk vid Kronoskjutsers begagnande blifvit afskaffade och der de egt rum, till ansvar beifrade.
Utom den tidsspillan och kostnad, som Landtmannen af skjuts» nings-besväret i allmänhet lider, yttrar äfven denna skyldighet ett menligt inflytande på sederna och gifver ofta anledningar till ett oordentligt lefnadssätt för dem, som dertill ega fallenhet.
Ledde af öfvertygelsen härom, hafva Riksens Ständers Revisorer anmärkt, att Kongl. Allmänna Magazins-Directionen, i följd af Konungens Befallningshafvande öfver Nerikes Län till Kongl. Directionen, den 16 Februarii 1818, aflåtne Skrifvelse, den 21 i j samma månad bifallit, det 2000 tunnor Korn samt 240 tunnor
Råg finge för berörde
Läns undsättnings-behof, då genast på vinterföret hemtas från Krono »Magazinet i Wadstena.
Utaf 1818 års Räkenskaper och Magazins» Rapporter ådagalägges, att 4f9 tunnor, 23 kgpnar Råg och 1,949 tunnor, 17 kappar
Korn efter hand på våren och sommaren den 17 Martia, den 1 April, den 5 och 29 Junii, den 9 och 28 Julii samt den 24 Augusti 85ö Riksens Ständers blifvit från Wadstena till Örebro afsände, hvaremot, under första hälften af året till undsättnings-tagare i Länet endast 126 tunnor Råg och 286 tunnor, 20 kappar Korn utlemnades.
När nu egne tillgångar uti Örebro Magazin, från årets början till Junii månads slut, utgjorde 3o3 tunnor, 29 kappar Plågsamt 157 tunnor, 19 kappar Korn och Blandsäd , så vill deraf synas, som hade den ifrågaställa transporten, landvågen från Wadstena till Örebro, kunnat undvikas och Spannmål för de längre fram på sommaren erforderlige utlevercringar anskaffas från Stockholm, Westerås, eller andre vid Mälaren belägne Magazin, der tillgångar ej saknades, hvilken åtgärd varit så mycket mera möjelig att vidtaga, som utrönt blifvit, att en från Stockholm till Örebro samma år afsänd Råglast redan den 3 Julii derstädes inträffat.
Utaf Kongl. Allmänna Magazins-Directionen, hvars Utlåtande häröfver blifvit infordradt, är anfördt, att Spannmål s-transporten från Wadstena till Örebro bifölls med vilkor, att densamma genast på vinterföret borde verkställas, derom Konungens befallningshafvande ensam egde att besörja, samt att, i afseende på det tidigare elier sednare beliofvet af undsättningen, sådant icke låg inom gränsen för Kongl.
Direc tionens bedömande, utan måste Kongl.
Dircctionen, i detta som alia dylika fall , taga Konungens Befallningsbafvandes uppgifter till rättesnöre för sine beslut.
Revisorerne hafva af Räkenskaperne inhemtat, att Herr Presidenten Friherre Fock, i egenskap af Landshöfding öfver Upsala Län, i slutet af år 1S16 och början af år 1817, från Kongl.
Directionens Gassa till Spannmåls upphandling för Länets undsättning, emottagit en Summa af 3o,ooo R:dr Banco, för hvilka Herr Friherren och Presidenten anskaffat och aflemna!, enligt Kongl.
Dire ctionens uppgifter:
Riad Råg.
T:r k:p. T:r k:p. T:r k:p.
År 1817 i,3<)8: 2. — 310: 8. — 1818 851: 16.— — — ■— 1819 200: 146: 16. — 85: — Tillhopa i,o5i: 16.—• l,544: 18* — 395:8.
Men att Räkning för denna Sädes-uppliandling ej förr än den 21 sistl.
Junii blifvit till Kongl.
Directionen inlemnad.
Efter Revisorernes tanka hade det ålegat Kongl. Directionen, att för de uppburne medlen af Herr Friherren och Presidenten, år ifrån år, infordra behörig redovisning, och tillse att den Spannmål, sorn levererats år 1819, blifvit, i likhet med samma års gånghare pris, beräknad.
Utaf Revisions-Conloiret inom Kongl. Directionen har anmärkning blifvit, år 1818, utfärdad emot Landshöfdingen öfver Götheborgs och Bohus Län Herr Grefve von Rosen, i anseende dertill, att Herr Grefven och Landshöfdingen frän Länets Ränteri, utan Kongl. 853 Riksens Ständers Directionens vettskap eller samtycke, elen 39 Maji 1816, till Spannmåls-upphandlings verkställande uttagit 95o R:dr Banco, men desse medel ej för det uppgifne ändamålet användt, titan dem såsom lån till Beklädnads-Directionen vid Bohus Läns Kongl. Regemente utlemnat och ej förr än den 21 Januarii 1819 till Landt-Ränteriet återbetalt, hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra anmärka.
Under den 5 Octoher 1818 lemnades, från Kongl. Directionens Gassa, Herr Landshöfdingen öfver Hallands Län m- m. L.
Arnell, till Spannmåls upphandling, ett förskott af 5ooo R:dr Banco, för hvilka redogörelse till Kongl.
Directionen den 4 sistlidne Augusti blifvit, afgifven.
Anledningen till förskottets meddelande var den, att, enligt Herr L arnishöfdingens hos Kongl. Directionen gjorde anmälan, Spannmål inom Hallands Län och nästgränsande orter af Skåne då skulle kunna uppköpas, till lägre pris än de som vanligen voro gällande, hvarföre Kongl. Directionen, med hänseende till förevarande större behof af Vårsäd, biföll berörde förskotts utbetalande till upphandling af nyssnämnde sädesslag, med vilkor, att upphandlingen borde verkställas och Spannmålen ofelbart
Vara omkostnadsfritt inlevererad till Länets Krono-Magazin, inom medlet af April månad år 1819, att den Säd, sorn upphandlades, borde vara fullkomligen god och Maeazins o o o gild, samt fasta tunnan oriadt Korn i vigt Revisorers Berättelse. 853 liålla minst ii Lisp. i o mart. och fasta tunnan oriad Hafra minst 8 Lisp. i5 marker; att upphandlings-prisen ej finge öfverstiga 7 Il:dr a4 sk.
Banco för Kornet och 4 R-dr 24 sk. samma mynt för II a fr a 11, samt sluteligen att denne upphandling vore att anse såsom ett särskildt uppdrag, ej fÖranledt af nödvändigheten, att upprätthålla Spannmåls-prisen inom Länet, utan pakalladt af det för följande året kände hehof af Korn och Hafra till utsäde, ej mindre uti Hallands än nästgränsande Jönköpings Län.
Forst under loppet af sistfÖrlidue April månad och således ett år efter den i Gontractet hestämde tid, har Herr Landshöfdingen Arnell fullgjort den med ifrågavarande förskott åsyftade upphandling, på det sätt, att Herr Landshöfdingen, till Magazins-Förvaltarén Stockenbergs förvarande, uti Halmstad för Allmänna MagazinsDirectionens räkning öfverlemna! 55o tunnor Korn och iG3 tunnor Hafra.
Vid granskningen af Herr Landshöfdingens till Kongl. Directioneil ingifne Räkning, har blifvit yrkadt, att då Spannmålen till leverering erbjudits långt efter den i Gontractet förelagde tid, Herr Landshöfdingen på sådan grund måtte anses ej allenast oberättigad till Spannmålens aflemnande, utan deremot kännås skyldig, att till Kongl. Directionens Gassa skyndsamt återbära det lyftade förskottet af 5ooo R:dr Banco samt derå erlägga 6 Procents ränta intill betalningsdagen.
Öfver detta påstående har Herr Lands - 854 Riksens Ständers höfdingen med Förklaring inkommit, och beror numera målet på Kongl.
Directionens afgörande.
Den granskningsrätt, som Riksens Höglofl.
Ständers förtroende medför, svues huf _ 7 ^ o vudsakeligen innebära en utredning af följande frågor: 1:0 Har Allmänna Magazins - Inrättningen uppfyllt den vigtiga bestämmelse, sorn Riksens Högloft.
Ständer, uti underdåniga Skrifve lser, af den a5 April och 17 October 1810 åsyftat, och som synes ligga till grund för Kongl. Majrts Nådiga Bref till Dess Allmänna Magazins-Direction, af den 7 November 18 r x, hvilken, enär Riksens Högloft.
Ständers hemställan, vid sistvarande Riksmöte, angående Instructions utfärdande för bemälte
Direction ännu icke af Kongl. Maj:t blifvit i Nåder pröfvad och afgjord, utgör, jemte några andra stadganden, den enda grund för Inrättningens förvaltning?” och 2:0
Har Allmänna Magazins - Inrättningens förvaltning varit styrd efter gällande föreskrifter?
Bland de föremål Riksens Högloft.
Ständer ansett ligga till grund för Allmänna Magazins - Inrättningens bestämmelse, förekommer först att till landtbrukets upphjelpande och säkerhet både i bättre och sämre år bereda ett någorlunda jemt pris å Spannmål.
Enligt Revisorers Berättelse. 855 Enligt de från Krono Upplags-Magazinen, intill den 2 sistl.
November till Kongl. Allmänna Magazins - Directionen inb omne Rapporter (Bilagan Litt. A.), angående sädespriserne i Riket, finnes, att en tunna Råg vid Ystads Magazin, den 21 sistl.
October sålts för 4 R-‘dr 4° en tunna Korn för 3 R:dr 8 sk. samt en tunna Hafra för x R:dr 4o sk.
Banco; då deremot nämnde sädeslag i Stockholm gälde:
Råg 8f R:dr, Korn 5jR:dr och Hafra för 3-J- R:dr Banco, (Bilagan Litt. B.); och enär den skiljnad i priset å en tunna af dessa sädesslag, som af transport heror, icke uppgår till högre belopp än för en tunna Råg 33 sk., 3o sk. för en tunna Korn och 27 sk. för en tunna Hafra (Bilagan Litt. C.); så håfva icke prisen den jemnvigt orterne emellan , som med Inrättningens ändamål åsyftas.
Till lika slutsats leder älven jemnförelsen emellair priserne å Spannmål, uti öfrige orter i Riket, sistlidet ock innevarande år; de voro, till exempel i Malmöhus
Län, enligt 18x0 års der uppgjorda Markegångs - taxor: för Råg 8 R:dr 3a sk., Korn 6 R:dr 10 sk. 8 r:st. och Hafra \
R:dr 16 sk., och hafva således från den tiden till närvarande tid, inom detta Län fallit minst 5o proCent.
Och sluteligen, om desse priser uträknas i reelt mynt och jemnföras med de, å Östersjöns handelsplatser i allmäixhet gängse, finner man ingenstädes så låga priser, sora 856 Riksens Ständers de här ofvan från Skåne uppgifne, ett förhållande, sorn i mannaminne troligen icke egt rum.
Huruvida Förvaltningen nu är i stånd, att genom upphandling af Säd vidtaga mått och steg till upprätthållande af Spannmålsprisen, samt således använda Inrättningens fonder på föreskrifvet sätt, eller i annan händelse , med iakttagande eller Öfverskridande af gällande föreskrifter, försatt den i vanmagt, har dernäst fästat Revisorernes uppmärksamhet.
Dervid förekommer, att Inrättningens contanta behållning i Banken och Riksgälds-Contoirct, den 3o sisth September (Bilagan Litt. D.) tillsammans utgjorde 37,292 R:dr 29 sk. 6 r:st. hvilken summa knappt synes tillräckelig för Inrättningens dageliga Lehöf.
Uti samma ofördelaktiga penninge-ställning var äfven Inrättningen den 3o Junii 1819 (Bilagan Litt. D), då Cassa-behållningen utgjorde 27,696 R:dr 27 sk. 7 r:st.
Emellan dessa tider har Inrättningen uppburit 1,502,008 R:dr 12 sk. 8 r:st;, hvaraf, och enär afdrages:
Byggnader (49,954 R:dr 6 sk. 9 r:st.), Stenkohl för Krono - Brännerierne (26,641 R:dr 20 sk. 4 löst.), generelle utgifter vid Krono-Magazinerne och Brännerierne (80,822 R:dr \o sk. 3 r:st.), Aflöningen inom Kongl. Directionen (4o,835 R:dr 3 sk. 2 r:st.), 1818 och 1819 års obetaldte Räntemedel i Banken (88,479 R:dr 3q sk. 11 r:st), Afbetalningar å Silfver-Fonds-Lånet i Banken (220,920 R:dr 2 sk. 9 r:st.), diverse Utgifter Revisorers Berättelse. ocli Cassa-behållningar, återstå R:dr 7 sk. 6 rist.), som till Spannmål och frakter under nämnde tid blifvit använde.
Yid detta sednare förhållande, och enär Kongl.
Directionen, uti dess underdåniga Berättelse, om årsväxten 1819, i allmänhet ansett nämnde års gröda nära uppgå till hvad under medelgoda år varit att påräkna, hafva väl Rcvisorerne infordrat Kongl.
Directionens Utlåtande, på hvilka skäl och genom hvilka omständigheter
Inrättningens rörlige Medel blifvit sålunda fästade; men deruppå emottagit den Förklaring, att den nästan allmänna klagan, det skulle Sparinmåls-priserne då till vanvärde nedfalla, förmått Kongl, Directionen att verkställa upphandling under hand och med yttersta varsamhet, så att Inrättningen icke skulle blifva belastad med öfverflödigt Spannmålslager , hvilket ifrån skördetiden intill October månads början år 1819 fortsattes, då Kongl.
Directionen ansåg sig nödsakad att ingå med den underdåniga hemställan till Kongl. Majit, sorn.
E utvisar; hvarpå den 27 October följt Kongl. Majlis
Nådiga föreskrift, att Directionen skulle med Spannmåls-upphandlingen fortfara till
Sädesprisens upprätthållande efter penninge-ti/Igången.
, Yid verkställigheten häraf ökades ännu mera Spaiinmåls-intraden genom den, Undsättningstagare i Nåder lemnade, rättighet att få sine undsättningslån med Spannmål in natura återgälda; Och enär influtne medel jemte begagnandet al 200,000 R:dr 858 Riksens Ständers utaf den så kallade Silfver-Fonden, icke på långt när voro tillräcklige, att liqvidera all den Spannmål som erbjöds, trodde Kongl.
Direetionen sig finna den rätta medelvägen att fullgöra Kongl. Maj:ts ofvanåberopade Nådiga befallning deruti, att uppköpen sålunda inskränktes, att Magazins-Inrätthingens sädes-behållning vid 1820 års skörd icke skulle vara särdeles betydligare än vid samma tid år 1819, till hvilket ändamåls så mycket säkrare ernående Kongl. Direetionen, uti de Län, såsom Skaraborgs, Elfsborgs, Carlstads och Jönköpings, der upphandling för Länens egne behof, uppå Konungens Befallningshafvandens hemställanden om nödvändigheten deraf, blifvit verkstäld af 1819 års gröda, dervid fästat det vilkor, att uppköpen ej skulle utsträckas utöfver hvad sorn till undsättning behöfde anskaffas.
Såsom orsak, hvarföre ett sådant förhållande icke inträffadt, har Kongl.
Direetionen vidare anfört, att på sätt Bilagan Litt.
F. närmare upplyser, Konungens Befallningsliafvandes reqvisitioner på Undsättnings-Spannmål, dels uppgifne vid tredje Årsväxt-berättelsens afgifvande 1819, dels sedermera under vintren, sagde år, och innevarande års början, med 65,735 tunnor Råg, Korn och Hafra öfverstigit hvad verkeligen utgått; att de 700a tunnor Spannmål, som för värfvade Trouppernes underhåll i Stockholm af Kongl.
Directionen blifvit påräknade att in natura utgå, till följe af Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd, Revisorers Berättelse. 859 att Aflönirigs-Spannmålen bordt för innevarande år af Inrättningen lösas, blifvit i Magazinen liggande; att enär dessa 72,735 tunnor dragas från Allmänna Magazins-Inrättningens Spannmåls-behållningar, den 3o sistlidne Junii, utgörande i85,58o tunnor, endast ett belopp af 112,845 tunnor återstod, sorn blott med 12,845 tunnor öfverstiger det qvantum af 100,000 tunnor, hvarmed Magazins-Inrättningen, efter Kongl.
Directionens hos Kongl. Maj:t gjorde underdåniga Förslag, alltid bör vara försedd.
Sluteligen har K.
Directionen härvid omförmält, att de fleste Landshöfdingar icke uppgifvit orsaken, hvarföre den reqvirerade Undsättnings-Spannmålen icke utgått, men anser såsom allmänna skäl, dels att 1819 års skörd befunnits till afkastningen drygare än som förmodats, dels äfven att måhända förfarandet vid undsättnings-beliofvens utrönande jemväl bidragit till öfverdrift; och dessutom att, särskildt för Carlstads Län, af Konungens Befallningshafvande de skäl blifvit uppgifne, att 8000 tunnor Potatoes och 3ooo tunnor Spannmål blifvit från Norrige införde, och för Elfsborgs Län, att det för Konungens Befallningshafvande varit alldeles omöjligt förutse de ovanliga förhållanden, sorn med Spannmåls-handeln, efter 1819 års skörd, inträffat.
För att ännu längre tillbaka söka de orsaker, som till Inrättningens nuvarande oför - 86o Jlikscns Ständers måga kunnat medverka, hafva Revisorerne jemnfört behållningarne af Spannmål uti Allmänna Magazins-Inrättningens Förråd den 3o Junii år 1818 och samma tid 1820, hvarvid funnits en tillökning under nämnde tid, stor 5g,5oo tunnor; och enär Konungens Befallningshafvande under denna tid, för
Länens påräknade undsättnings-behof af utsäde och Brödföda, hos Kongl. Directionen (Bilagan Litt. G.) anmält sig, att få disponera 195,700 tunnor, hvaraf Directionen till utlcmnande Bifallit 161,460 tunnor Råg, Korn och Hafra, samt de inkomster in natura, som härflyta utaf Afrad, Kronotionde m. m., och de utgifter, som till värfvade Regementernes, Bränneriers m. fl. Behof synas hafva kunnat på förband beräknas, hvadan så tillräckelig afsättning af Spannmålen synes hafva egt rum, att lagret kunnat nedsättas till hvad Belopp som heldst; förekom hos Revisorerne den förmodan, att lagret under nämnde tid af tvänne år kunnat minskas med 60,000 tunnor , i stället att ökas med detta belopp.
Med anledning häraf, hafva Revisorerne af Kongl.
Directionen infordrat, ej allenast ett Förslag, som för meranämnde tiderymd utvisat all Spannmål till sine tittlär och sädesslag samt de levereringar som inträffat, utan äfven uppgift uppå de orsaker, som till Spannmålslagrens ökande i synnerhet Bidragit.
Directionen, uti afgifvet Utlåtande, anfört, att det varit för Direetionen omöjligt att vid Junii månads slut -Revisorers Berättelse. 861 ar 1818 kunna bedöma huru mycken Spannmål bordt anskaffas under tvänne påföljande år, hvarjemte, till bevis på osäkerheten af ofvannämnde beräkningar, uppgifvits, att ehuru åren 1817 och 1818 i Stockholms Slotts- och Förråds-Magazin bordt i Afrad och Kronotionde inflyta omkring 12,000 tunnor hvarje år, blott 7,276 tunnor inflöto 1817 och 6,464 tunnor år 1S18.
Directionen påkalladt minnet af de botande utsigter i Maji och Junii månader 1818, hvaraf Riksens Högloft.
Ständer hemtat anledning att öfverlemna 4 millioner R:dr Banco till Kongl. Majrts Nådiga disposition för Spannmåls upphandling både ut- och inrikes, till följe hvaraf upphandlings-åtgärderne utvidgades , ehuru Kongl.
Directionen så lämpat uppköpen af nämnde Fond , att endast 100,000 R:dr användes år 1818.
Det förändrade utslag, som 1818 års skörd gaf i förhållande till utsigterne under våren och början af sommaren, skall sluteligen hafva medfört den följd, att då Directionens anskaffnings-åtgärder under den föregående tiden af äret voro grundade på en ansedd större och allmännare brist, betydelige öfverskott i MagazinsInrättningens förråd till det påföljande året qvarfunnos.
Häraf visar sig, att flere orsaker medverkat till den belägenhet, hvaruti Allmänna Magazins-InräIlningen nu befinner sig, nemligen först det mindre vidriga utslag, sorn 1818 års skörd gaf emot utsigterne; för det 86a Riksens Ständers andra:
Directionens Öfvertygelse, att genom uppköp af Spannmål, efter 1819 års skörd, upprätthålla priserne, grundad på en allmän klagan öfver Spannmålens vanvärde, hvilken likväl, på sätt den blifvit utförd, synes i ringa mån hafva medverkat; dernäst Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 27 October 1819, hvarigenom Kongl.
Directionen erhöll den föreskrift, att, efter penninge-tillgången, med upphandling fortfara till sädes-prisens upprätthållande; ytterligare Konungens Befallningshafvandes öfverdrifna reqvisitioner, och sluteligen Kongl. Majrts
Nådiga medgifvanden, att undsättning fick med säd gäldas, samt att Aflönings-Spannmålen för värfvade Troupperne i Stockholm skulle innevarande år med penningar af Inrättningens Fond lösas.
Ehuru åtskillige delar af Förvaltningen, på sätt här ofvan blifvit anfördt, ådragit sig Revisorernes uppmärksamhet, anse de likväl
Directionen i det hela icke hafva kunnat förekomma Inrättningens iråkade förlägenhet.
Hvad åter Konungens Befallningsliafvandes öfverdrifna reqvisitioner angår, så finner Revisorerne lika med Kongl. Directionen, att det sätt, hvaruppå undsättnings-behofven i allmänhet utrönas, möjligen dertill kunnat lägga första grunden.
Dernäst, och hvad angår Konungens Befallningsliafvandes i Carlstads Län (Bilagan Litt. H.) anförande i detta hänseende, ledas Revisorerne deraf till den enkla slutsats, att enskilde bättre besörja sine Revisorers Berättelse. 863 sine-angelägenheter och beräkna sine behof, än då desse omsorger af Läns-styrelser skola iakttagas, hvaruti äfven Konungens BefalD ningshafvaildes i Elfsborgs
Län uppgifnc orsak, tili öfverdriflen i reqvisitionen öfverensstämmer
Denna allmänna öfversigt af Allmänna Magazins-Inrättningens tillstånd och förvaltning, så A-äl som de flera särskildta mål, hvilka under Revisionen derstädes förekommit, utvisar: 1:0 Alt Kongl.
Directionen icke kunnat uppgöra någon så beskaffad beräkning, hvarigenom
Rikets verkeliga behof på förhand och med säkerhet kunnat utrönas; 2:0 att i händelse någon grund kunnat finnas till plan för
Diréctionens åtgärder, skulle likväl densamma genom tillfällige inflytelser kunnat lida en sådan rubbning, att ingen noggrann granskare uti verkställigheten skulle igenfinna en princip-enlig förvaltning.
Följden häraf har varit, att Inrättningen, med en Fond af 3 Millioner R:dr Banco, nu icke kan vidtaga något steg att gå Allmänhetens önskan och Riksens Höglofl.
Ständers väntan tili mötes.
Vid sådant förhållande och då denna Inrättnings inblandning uti allmänna Spannmåls-handeln i Riket, eller såsom Handels-institut betraktad, först genom 1815 och sedan genom 1818 års Riksens Höglofl.
Ständers beviljade Creditiv på Banken erhöll en större utvidgning, samt således är att anse
Såsom ett nytt egenteligen oförsökt sätt
,■ att ä Sami. 2 B. §G 864 Riksetis Ständers ernå de önskansvärda ändamål, dem Riksens Höglofl.
Ständer uti sine flere afgifne underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majrt åsyftat; så hafva Revisorerne, enligt ordalydelsen i Kongl. Maj:ts åberopade Nådiga Skrifvelse, af den 7 November 1811, sökt förskaffa sig sådan kännedom, hvarigenom Riksens Höglofl.
Ständer må kunna inhemta tillförlitlige anledningar, att örn Magazins-Inrättningens skick elier bestånd vidtaga de beslut, som en vunnen erfarenhet gillat och omständiglieterne kunna fordra.
Men innan Revisorerne fortgå till utvecklingen af de åsigter, hvartill denna granskning föranledt, böra de icke förbigå den naturliga första fråga, som med afseende å Rikets verkeiiga, erkända behof, härvid framställer sig:
Huru mycket kostar denna Stora Inrättning Riket?
Den belägenhet, hvaruti Jordbrukaren måste befinna sig vid alltför låga Spannmålspris, enär Stats-Verkets påräknade Inkomster, endast till en del, men Bankens och så väl allmänna som enskildta Lånebiträden, Räntor m. m. aldeles icke rätta sig efter Spannmålens vanvärde; gifver ytterligare vigt åt denna fråga.
Bilagan Litt. I, grundad på afslutad Räkenskap, utvisar, att Allmänna Magazins-Inrättningens under loppet af åren i8i3 , x8i4» 1815, 1816, 1817 och 1818, dels drifvit med förlust till belopp 113,972: 45. 6.
Dito med vinst - - - 74,529: 1.
3. eller i det hela med förlust 3g,443 •' 44- 3.
Revisorers Berättelse. 865 Dessutom har Inrättningen under denna tid tillgodonjutit all den fördel Staten tillkommer, derigenom, att Brännvins-Brännings- och Distillerings-rättigheten i Stockholm, Götheborg och Carlskrona alden samma förbehållen, hvarigenom en samlad vinst uppkommit, stor (Bil.
Litt. K.) 206,3o3: 27. 3. eller per medium 34>ooo Riksdaler årligen.