Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r till K. M:t i underd:het öfverlemna, att, i den händelse berörde tillgångar något eller några år icke försloge till fullt betäckande af alla, de utomordentliga anslagen, sjelf intill nästa Riksdag pröfva deras företräde, med hänsigt till föremålens beskaffenhet och vigt; dock så, att de summor, R.
St:r för hvarje särskilt behof högst anordnat, icke måtte i något fall öfverskridas; samt 4io S t a t s - U t s k o 11 e t s 2:0 af Hr Ribbing, Arvid, som, under bestridande af Bevillnings-Utskottets förslag, att beräkna bränvinsbi ännings-afgiften till ett belopp af 460,000 R:dr och att dessutom anvisa utgifter på öfverskotten å samma inkomst föreslagit, att Stats-Utskottet ensamt eller i förening med auoat Utskott må uppgifva hvarest medel skola tagas till ersättande af den brist, som i Stats-inkomslerna skulle uppkomma, derest K. M:t, i följd af inträffande missväxt, funne angeläget, att för någon längre tid inställa Bränvinsbränningen i Riket.
Likaledes har Hr Printzensköld i sino anmärkningar vid Stats- och Banco-Utskottens Betänkande Wto 22 om Extra Stats-Regleringen, fästat uppmärksamhet på behofvet af ett dylikt Creditiv.
Då Stats-Utskottet i afseende på den ordinarie, samt Stats- och Banco-Utskotten i afseende på den Extra Statsregleringen icke uppgifvit andra tillgångar än sådane, sorn med säkerhet böra antagas uppgå till de påräknade beloppen; så hysa Utskotten inga tvifvelsmål om deras tillräcklighet.
Men då densamma är påräknad endast så vida något afbrott i de årliga inkomsterna icke äger rum, och då särskildta anvisningar blifvit gjorda på de möjligen blifvande öfverskotten, så att af dem någon ersättning icke är med visshet att förvänta, för den brist, som genom
Bränvinsbränningens inställande eller andra till den ekonomiska lagstiftningen hörande mått och steg skulle uti inkomsterna kunna uppkomma: så erfordras utan tvifvel någon åtgärd till afböjande af de olägenheter, Betänkanden, N:o 387.
411 sora dylik brist skulle förvålla.
Enär dessutom på RiksgäldsContoiret äro anvisade åtskilliga Lån och Creditiv, för hvilka ingen annan tillgång finnes än lån, och Creditiven äro af den beskaffenhet, dels att man icke kan på förhand beräkna om och när desamma blifva behöfiiga, dels att deras utbetalning icke alltid kan fördröjas, intilldess medel hinna upplånas, utan måste bestridas af RiksgäldsContoirets under händer hafvande tillgångar; så visar sig ifrågavarande åtgärd desto ouingängligare.
Men att dertill välja den utväg, som Hr Crusenstolpe synes hafva åsyftat, att nemi. låta vissa anslag, efter K.
M:ts bepröfvande utgå företrädesvis, och de öfriga stå tillbaka, kan Utskottet desto mindre tillstyrka, som en allmän osäkerhet och oreda samt ökade kostnader derigenom skulle i styrelsens särskilda grenar förvållas.
Under förutsättning alltså, att de af R.
St:r beviljade anslagen af hvad beskaffenhet som helst, ovillkorligen böra vara att tillgå på béstämda tider, och till utsatt belopp, får Utskottet vördsamt hemställa: att, derest någon brist tillfälligtvis skulle uppkomma uti det påräknade beloppet af de till Statsverket eller R:g:sContoiret anslagna inkomster och tillgångar, hvilken ej af öfverskott, eller andra för handen varande medel betäckes, R:g:sContoiret må, på sätt äfven tillförene öfligt varit, anskaffa skillnaden genom lån, dock under förbehåll, att dessa i mon af blifvande tillgångar återbetalas, och att de i det hela icke få öfverstiga hvad som till de be - ^,3 S t a t s - U t s k o 11 * t * stämda anslagens, samt de beviljade och begagnade lånens eller creditivens fyllande erfordras.
Den 2 Februari i83o, N:o 388.
Memorial, rörande charteringen af den Förbindelse, som af Götha CanalBolag skall a [lemnäs och intecknas uti CanalYerket och dess ägande Fastigheten Ibland andra villkor, som blifvit stadgade, i afseende på det, vid innevarande Riksdag, till Götha Ganalbyggnads fullbordande beviljade ytterligare Lånebiträde af 845,334 R:dr, är väl föreskrifvet, att Canol-Bolaget skall medgifva Staten rättighet, att, utan Bolagets vidare hörande, fö'r hela nyssberörde summa taga första intecknings säkerhet uti GanalVerket, dess område och ägande fastigheter, Motala mekaniska Verkstads anläggning dock ej derunder inbegripen; men då uti beslutet icke finnes omnämndt antingen Bolaget eller RiksgäldsGontoiret skall vidkännas inteckningskostnäderne, så har, vid det tillfälle, då R.
H. St:rs Beslut i ämnet skoiät, genom Utskottet, Hrr Fullmäktige i RtgtsContoiret meddelas, Utskottet fått anledning att på denna omständighet fästa serskild uppmärksamhet.
Det är väl vanligt, att Låntagaren sjelf anskaffar Intecknings- och Gravations-bevis, innan lånsumman utgifves, men sådant kan Vid ifrågavarande fall icke vara förhållandet, enär, för penuingarnes lyftning uti R:g:s r Con - Betänk anden, N:is 388, 389. 4t3 Contoiret, annat förbehåll, å Statens sida, icke finnes vara gjordt, än att Canal-Bolaget skall hafva till nyssbemälte
Contoir aflemnat sin förbindelse, att de stadgade vilkoren antaga och fullgöra; hvadan och då för berörde intecknings] erhållande utgifterne, uppgående endast för stämpladt papper till något öfver 2000 R:dr, icke blifvit tagne i beräkning vid Canalbyggnads-anslagets beviljande, Utskottet ansett sig böra hemställa, om icke H. H. St:r skulle finna lämpligt hos K. M:t i underd. anhålla, det SlatsContoiret måtte undfå
Nådig befallning att låta, utaf det i Chartaj-Sigillatse-Contoiret varande förråd af stämpladt papper, till Hrr Fullmäktige i R:g:sContoiret, efter requisition och emot qvitto, utan någon betalning, utlemna det stämplade papper, som till chartering af Götha Canal-Bolags ifrågavarande Förbindelse erfordras.
Den 2 Februari i83o.
N:o 389- Svar på återremissen från H. Ridd. och Adeln af Utlåtandet N:o 2p5, i anledning af f. d. Kammereraren vid Götha Canal-Bolags f. d. DiscontContoir i Götheborg C. A. Iggeströms till Utskottet ingifne ansökan, i afseende på dess uppbördsbrist.
Vid detta från Högloft Ridd. och Adeln återremitterade Utlåtande, äro anmärkningar framställda: 5 B. 28 4 Stats-Utskottets Af Hr Ugglaj Göran Gustafsorn yttrat, det hart fullkomligen gillar den tillstyrkta rättelsen uti Liquidationen med CommerceRådet N. Malms Concoursmassa, hvarigenom räntefordringen nedsättes fran 46o3 R;dr 37 sk. 9 r:st. till 365o R:dr 1 sk. 9 r:st.; men att det pä det högsta väckt hans uppmärksamhet, om ej förundran, att Utskottets pluralite', på anförde skäl och med ledning af någre bland Utskottets Medlemmars gifne intyg, af consideration för Iggeström, som orden lyda, tillstyrkte eftergift af en Summa, (nämnde 365o R:dr 1 sk. 9 rist.) som, pä sätt en Ledamot af Utskottet, (Hr Riben) i dess mot Utskottets Betänkande afgifne och af en tredjedel af Utskottets liela personal, (Hr Riben inberäknad) understödda Reservation, ganska riktigt anmärkt, endast skulle komma CoramerceRådet
Malms rätts-innehafvare tillgodo, utan att Iggeström för sin person hade deraf den ringaste förmån; en sanning, som bevtses tillräckligen deraf, att emot Iggeström, såsom icke lagsökt för Balancen och följaktligen ej genom Domares eller Executors Utslag förpliktad, att ränta derå godtgöra, något kraf af RiksgäldsContoiret ej kan komma i fråga att anställas; hvaremot, enligt hvad Handlingarne i målet upplysa, tillgång till denna Skulds betalande ur Malms Concoursmassa bör kunna påräknas.
Att enär deraf är uppenbart, att den considerations-princip för Iggeström, som Utskottet omnämner och hvarmed Utskottet sökt, att sitt tillstyrkande i denna del omgärda, endast förer till ett resultat till consideration de facto för CommerceRådet Malm och Betänkanden.
N:o 38g. 415 Borgenärerne i hans gäldbundna Bo, hvilka alltså i sjelfva verket skulle komma att skörda frukten af den Välvilja, hvarmed raan förmält sig vilja Iggeström omfatta, i rak motsatts med hvad för Malms med-Cautionist, numera afl. GeneralMa joren von Utfall egt runi, hvilken så till Capital som ränta fullt utbetalt den på honom belöpande hälft i Iggeströms balance.
Att en uppoffring af Statens medel, med frånträdande derjemte af den säkerhet och de utsigten R:g:sContoiret har, att, utan förnärmande af någons lagliga rätt, beloppet ur Malms Coneoursmassa återvinna, i förevarande fall skulle vara så mycket mindre på sitt ställe, eller, Under hvad skenbar förevändning som helst, böra af National-Representationen bifallas, som åtminstone för Hr Uggla äro okände de anspråk på gåfvor af R.
Sttr delägarena i Malms ConcoUrsmassa kunnat förvärfva; och det i öfrigt icke lärer kunna bestridas, att en uppoffring å Statens sida af detta slag, den må drabba R:g:sContoiret eller Banken, beloppet må vara bokfÖrdt och räntebärande eller ej, i allt fall kommer att utgöra det allmännas förlust och således i sin, ehuru ringa mohn, bidraga till den ännu ej fulländade taflan öfver Götha Canal och dess på obestånd komna Discont.
Att hvad åter angår den af Iggeström sökte afskrifning för de så kallade Discontlånen med tillhopa R:dr 872: 9. 6.
Btco, egentligen utgörande influtne, af Iggeström uppburne, men icke af honom redovisade utdelningar ur 2tne Concours-massor, så är 4i6 S t a t s - Ut s k o 11 q t s förhållandet härmed i så måtto olika med den föregående delen af della afskrifningsmål, att en eftergift af denna skuld, såsom i Iggeströms Concours bevakad samt emot honom och hans hustru till betalning fasställd, endast kan komma desse gäldenärer enskildt tillgodo, hvadan den af StatsUtskottet promulguerade considerationen för Iggeström här synes vara tillbörligen afsedd.
Ilrr Fullmäktige i Riksg.Contoiret hafva väl, i sammanhang härmed, öfverlemnat till StatsUtskottets pröfning, huruvida Iggeströms vanlottade belägenhet och fleråriga, besvärliga och ansvarsfulla .befattning vid Götha Canal f. d.
Discont kunde lända till stöd för något tillstyrkande hos R.
St:r af bifall till hans ansökning; men Hrr Fullmägtige hafva dock derjemte inför samma Utskott uttryckligen förklarat sig icke kunna tillstyrka den af Iggeström begärda afskrifningen, för hvilken enahanda talande skäl, som, i afseende på den vid 1823 års Riksdag honom beviljade, icke kunnat företes.
Utskottet har icke eller anfört några sådane skäl, utan slumpvis tillstyrkt hela Skuldens afskrifning i massa.
Om å ena sidan Iggeströms nu varande mindre lyckliga belägenhet, i förening med hans omförmäldte besvär och ansvar vid en före detta lemnad tjenstebefattning, hvilken likväl, för att sluta af lika beskaffade bestyr vid DiscontVerken i allmänhet, ické torde böra räknas bland de minst fördelaktiga platser i samhället, ej kan lemnäs ulan allt afseende, så synas å andra sidan de uppoffringar, Staten, till hans fromma, redan gjort, böra tagas i en rättvis beräkning.
Betänkanden, N:o 38g. 4'7 Att dä Iggeström genom R.
St:rs vid sista Riksdag fattade beslut, kommit i åtnjutande af afskrifning, dels med R:dr 7000 å den Gassa-brist, som bao, under sin tjenstetid, såsom Kammererare vid Götha Canal f. d.
Discont, sig åsamkat, och dels med ytterligare R:dr 6750 för misskrifningar å den så kallade 3-procents-Räkningen, utgörande sammanräknat icke mindre än R:dr i3,75o Btco, så synes Iggeströms belägenhet i afskrifningsväg icke hafva varit den mest vanlottades, enär ovedersägligt är, att han redan nju.- tit prof på en välvilja och frikostighet af R.
St:r, sorn ej en gång Statens högre Embetsman torde kunna påräkna; samt det för öfrigt icke heller blifvit faetiskt och bestämdt utredt, att Iggeström och hans hustru sakna all tillgång att återgälda ifrågavarande, af honom förskingrade R:dr 872: 9. 6., anser Herr Uggla, vid sådant förhållande, den sökta eftergiften i denna del för närvarande icke böra beviljas, utan att krafvet härutinnan må tills vidare emot Iggeström hållas öppet till dess hans oförmåga att skulden betala blifvit fullkomligen ådagalagd och bestyrkt, då afskrifningen sedan gör sig sjelf.
Hr Rosenqvist af Akershult Fredr.
Leonh., har anfört, hurusom ifrågavarande Betänkande bereder ett ypperligt tillfälle till generositets- och cajolerings-systémets utöfvande emot Götheborgsboer.
Han förmäler sig nyttja pluralis, enär här icke allenast är fråga om att göra Kamereraren i Götheborg Iggeström en grace, uten ock att Creditorerne i CommcrceRådet 4i8 S t a t s-U tskottets Malms Concours skulle komma att draga största fördelen deraf.
— Hr Rosenqvist hade i ett föregående Plenum, då fråga var, att efterskänka Götheborgaren Billqvist försnillade Krono-afgifter för Bränvinspannor, yttrat, huru farligt han ansåg att lemna prsejudicater X afskrifningsväg.
Ett bevis derpå visade sig nu uti det förevarande Betänkandet, der det säges: ”Efter in”bemtad underrättelse om den välvilja, hvarmed 1823 "års Ständer behagat omfatta Iggeström, i anseende "till hans redlighet, har Utskottet ansett sig böra till— "styrka nu församlade
Ständer den ifrågasatta afskrifningen. ’’ Utskottet har således tagit till skäl, att som 1823 års Ständer gjort en present åt Iggeström på Statens bekostnad, så skola par consequence 1829 års St:r göra åt samma
Man en lika grace.
Hr Rosenqvist ville icke yttra sig öfver den åberopade redligheten, då frågan är, att samma Man, på hvilken ordet redlighet har afseende, kommit på balance; men det vore af handlingarne upplyst, att vid x8a3 års Riksdag efterskänktes denna Iggeström 7000 R:dr balance-medel och 6700
R;dr missräkningspenningar samt att nu föreslås eftergift af 4^22 R:dr 11 sk. 4 r:st- Således skulle under loppet af 2;ne Riksdagar åt en Göthehorgare skänkas af Statens medel ej mindre summa än 18,272 R:dr xx sk, 4 Gst, När man tillika betraktar, att den person, åt hvilken denna artighet göres, bär varit Embetsman, som genom balance och missräkning förorsakat Staten denna förlust, och att Nationens Ombud, den Lagstiftande Församlingen, göra presenten, så öfverlemnade Hr Rosenqvist åt Coraxuittenterne, Sven - Betan ka nelen, N:o 389. 4'9 ska Folket, att göra reflexioner och conclusioner häröfver.
För egen del, skulle Hr Rosenqvist aldrig finna det rätt eller billigt, mindre lemna sin röst till bifall åt en afskrifning, uppkommen genom, minst sagdt, försummelse och slurf.
Då utaf Handlingarne Hr Rosenqvist icke funnit några skäl eller bevekande omständigheter för den föreslagne afskrifningen, så lära motiverne för den samma igenfinnas deri, att personerne, som skola gynnas, äro Götheborgsboer, och att Herr Landshöfdingen i Götheborgs Län Grefve v. Rosen är deras förespråkare; men ehuru ömande dessa senare omständigheter för somliga kunna vara, så skall Hr Rosenqvist likväl icke af några considerationer föras från ett rätt bedömande af sak, vida skiljaktig från person.
Hr Friherre Åkerhjelm, G. F., har yttrat, att Hr Riben tydligen utredt, att, om, på sätt Utskottet föreslagit, man nu skulle efterskänka 4^22 R:dr, så erhåller Kamereraren Iggeström endast deraf 822 och det öfriga går till CommerceRådet Malms Creditorer.
Genom Ombudsmannen i Disconten, har upplysning vunnits, att tillgångar sannolikt finnas, om icke för hela summan, åtmindstone för någon del deraf, i Malms Massa; hvarföre det synes ock Herr Friherren angeläget, att man afskiljer det belopp man tilläfventyrs skulle vilja efterskänka åt Iggeström, och att, i afseende på bristen hos Malm, icke bör afskrifvas ett större belopp, än som icke utgår ur bans Massa.
Hr von HartmansdorffAugust, har, såsom Fullmäktig i R:gdsContoret, instämt uti de yttranden, sona 420 Stats-Utskottets
Hr Friherre Åkerhjelm och Hr Uggla afgifvit samt tillagt, att om, efter hvad under discussionen hos II. R. o. A., sagdt blifvit, R:gsContoret beräknat sig ränta utan rättighet dertill, så skulle man utan tvifvel upphäfvit himmelshöga rop om våld, då man nu endast med anspråk på barmhertighet kan föra ett så högt språk:
Att ingen ting är att få i Malms massa, är väl möjligt; men det är dock ickeutredt; och imedlertid har man väl lika mycket skäl att tro på Fullmäktiges och deras Ombudsmäns officiella uppgift, som på en enskild Ledamots utsago.
Man har anfört, att Iggeström begått en miss-skrifning, emedan han åtog sig mer, än han kunde sköta.
Sådant var dock hans eget fel och förmodligen föranledt af bemödandet, att, genom en större verksamhet, vinna en större förtjenst.
Om nu Iggeström derigenom vunnit flere tusen R:dr, månne Staten då fått dela dem?
Likasom man nu begär, att Staten måtte dela hans förluster.
Efter öfvervägande häraf, har Utskottet ansett de framställde anmärkningarne icke kunna föranleda till någon förändring i de åsigter af ämnet, sorn bestämt Utskottets förut afgifne Utlåtande; och vid hvilket Utskottet alltså förblifver.
För öfrigt får Utskottet vördsamt anmäla, att det återremitterade Utlåtandet blifvit till alla delar bifallet af Högv.
PresteStåndet och af Vällofl.
BorgareStåndet den 21 Oct.; äfvensom Hederv.
BondeStåndet den 3o i samma månad godkänt första punkten, rörande rättelse i den med CommerceRådet Malms Concours uppgjorda Ränte-Iiqvidation, men afslagit Utlå - Betänkanden, Niis 389, 390.
421 landet i andra punkten om afskrifning af Fordringar, i oek för Iggesti ömska Uppbördsbristen.
Den 4 Februarii i83o.
Hr von Hartmansdorff och Riben åberopade sina vid förra Utlåtandet fogade Reservationer.
Svar på de hos H. R. o. A. samt II.
BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets afgifne Utlåtande N:o 272 öfver RiddarhusDirectionens framställningar, dels om tryckning af RiddarhusDirectionens Protocoll öfver Justeringar af R. o. Ars Protocoll, och dels om anslag till upprättande och tryckning af R. o. Ars Protocoll; äfvensom yttrande öfver de hos hemäldte 2:ne Riksstånd, i sammanhang med anmärkningarne, väckta motioner om anslag till upprättande af Register öfver RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag.
Detta Utlåtande N:o 272, hvilket är vordet bifallet af H.
PresteStåndet den 16 October och af V.
BorgareStåndet den i3 i samma månad, har, i anledning af gjorda anmärkningar, blifvit från de 2:ne öfriga RiksStånden till Utskottets ytterligare handläggning återremitterad!. 422 Stats-Utskottets
Hos H. R. o. A. har Hr von Hartmansdorff August; yttrat, det Iian nu mera vunnit den upplysning, sorn hos Utskottet saknades, då det ifrågavarande Utlåtandet afgafs, att nemi.
St:r vid i8i5 års Riksdag, enligt hvad deras lill K. M:t under den 5 Aug. i8(5 aflåtne underd. skrifvelse visar, beslutat, att för utarbetande af Register till hvart Ständs Protocoll; hvilket; genom försorg af hvart Stånds serslildta Canzli besörjes; betalning af Tio R:dr för hvart tryckt ark skulle beviljas samt utaf de till
Riksdagskostnadernes bestridande anslagne medel utgå.
Skälet, hvarföre dessa medel icke redan blifvit anordnade vore ej annat än att registrerandet ej gått i fullbordan. — Nu lärer Registret i det närmaste vara färdigt, och äfven utan afseende derå, anhåller Hr von Hartmansdorff, att, i anledning af R.
St:rs vid i8i5 års Riksdag ofvanberörde beslut, Rikets nu församlade H.
St:r mätte, genom StatsUtskottet erinra Hrr Fullmäktige i R:gsGoritoiret att samma Beslut bör gå i verkställighet, när ett sådant Register till dem öfverlemnas.
Hvarförutan och efter man synes sätta i fråga om ett Register är nödigt, Hr von Hartmansdorff tillstyrkt, att ett Register äfven måtte emot enahanda anslag upprättas öfver närvarande RiksdagsProtocoll, emedan det annars blir omöjligt att få rätt på hvad man uti dem söker.
Herr Riben; C. W., hade till alla delar instämt uti Hr von Hartmansdorffs afgifne yttrande.
BondeStändet hade vice Talmannen Jon Jonsson, med företeende af R.
Stars, af Hr von Hart - Betänkanden, N:o 3go. /^ij mansdorfF åberopade underd. skrifvelse af den 5 Augusti 1815, yrkat, att anslag af allmänna medel måtte bestämmas för upprättande af Register öfver ej mindre R. o. A. Protocoll vid i8r5 års Riksmöte, än ock öfver BondeStåndets
Protocoll vid nu påslående Riksdag.
Hvad nu först angår frågan om anslag för upprättandet af Registret öfver R. o. A:s Protocoll vid i8t5 års Riksdag, så, enär nu upplyst blifvit, att ett sådant anslag redan är vordet af Rikets då församlade Stsr beviljadt, har Utskottet, med afseende härå, ansett sig böra, med frånträdande af sitt förra yttrande i denna del, tillstyrka: att, derest H. R. o. A. låter upprätta Register öfver dess Protocoll vid i8i5 års Riksdag, må, i följd af det vid samma Riksdag fattade Beslut , för upprättandet af detta Register, anslås, utaf de till bestridande af kosinaderne för innevarande Riksdag anvisade medel, Tio Riksdaler Banco för hvarje tryckt ark samt kostnaden för tryckningen af detta Register utaf samma medel serskildt godtgöra*.
Beträffande åter motionen om anslag för upprättandet af Register till RiksStåndens Protocoll vid denna Riksdag, så och på enahanda grund , som serskild betalning blifvit beviljad, anser Utskottet sig böra tillstyrka: att för de Register öfver Protocollen vid innevarande Riksdag, hvilka RiksStånden finna för godt låta upprätta, må anslås serskild betalning af Tio R:dr Blco för hvarje tryckt ark af sådane Register; och Stats-Utskottets att de upprättade Register!), såsom Bilagor tiil Protocollen, tryckas på allmän bekostnad; då betalningen för det ena och andra kommer att utgå utaf de till bestridande af Utgifterne för nu påstående Riksdag anvisade medel.
Remiss uppå BergsCollegii underd.
Berättelse, ang:de Löfås Silfververk. (I--A.) Efter de upplysningar K.
M:t år 1823 behagade meddela R. då församlade St:r om de åtgärder som blifvit vidtagne, i följd af R.
St:rs vid 1810 och 1818 årens Riksdagar gjorda uuderd. hemställan, aiTg:de det i Stora Kopparbergs
Län belägne Löfås Silfververk; funno R.
St:r, det all fråga om indragning af de genom ArrendeContraktet å samma Silfververk, Bergsfogden
Forslind förunnade friheter och förläningar då förfölle; men som R.
St:r inhemta!, huruledes den KronoTiondeSpannmål, Disponenten af Löfås för Verkets bedrifvande vore berättigad lösa inom vissa Socknar i St.
Län, blifvit med endast 1 R:dr i Bancosedlar per Tunna betald, ehuru, vid beviljandet af denna förmon, enligt R.
Stms underd. skrifvelse den 3o Jan. 1770 och K.
Brefvet den 5 derpåföljde April varit fästadt det, på dåvarande innehafvarens af Verket, Rådmannen Lundströms eget medgifvande grundade, vilkor, alt hvarje Tunna sådan Spannemål skul - Betänkanden, N:o 3gi. 42^ le lösas med en SpecieRiksdalcr eller 2 lod silfver, så anliöllo, i underd. skrifvelse den 29 Julii 1820 R.
St:r, det sådane åtgärder måtte vidtagas, att Statsverket i denna del måtte af sin tillständiga rätt komma i åtnjutande; hvarjemte, och på det R.
St:r alltid måtte komma i tillfälle, att erfara Silfververkets ställning, samt huruvida någon större inkomst deraf för framtiden kunde vara att förvänta, R.
St:r i underdthet utbådo sig K.
M:ts Nåd. afseende å den underd. önskan, att K.
Bergscollegium kunde undfå befallning, alt vid hvarje Riksdag meddela, ej allenast fullständig uppgift om de föreskrifter, sora för Verkets bedrifvande blifvit lemnade, utan ock en, på verkställde undersökningar å stället grundad berättelse, huruvida desse föreskrifter blifvit af disponenten behörigen iakttagne.
K. M:t förständigade i anledning deraf den 26 derpåföljde Augusti K.
Collegium, att under loppet af hvarje Riksdag till K. M:t i underd. afgifva, för att sedan R.
St:r meddelas, en sådan uppgift och Berättelse.
Och sedan K.
Bergscollegium under den 11 November sistlidet år till K.
Berättelse i detta ämne; har K.
M:t den 5 December samma år behagat densamma till Utskottet öfverlemna.
"Till åtlydnad af E. K.
M:ts, uti Nådigt Bref den 'T5 Maji 182: meddelade befallning, att Collegium "skulle med noggrannhet tillse, att innehafvaren af "Löfås Silfververk, hvilken genom E. K.
M:ts och Dess 526 Stats -Utskottets '•Högsta Domstols den 19 Dec.
1820 fattade beslut blifvit bibehållen vid de ifrån längre tider tillbaka Silf— ”ververket upplåtne förläningar, såsom af honom icke ”förverkade, behörigen och efter de föreskifter Bergs”Collegium ägde att gifva, underhölle Verket, äfvensom i ”öfrigt iakltoge och uppfyllde de vilkor och förbindelser, ”sorn med detsammas upplåtelse blifvit fästade, har Colle”gium redan under den [\
Junii 1822, efter en vid Lötåsen ”anställd Comrnissions-föri ättning, uppgjort och last”stäldt en arbetsplan för Grufvedriften derstädes; och ”täcktes E. K.