Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I RiksSraten äro, på 3:dje Hufvud Titeln “till uppköp af Saltpetter , af allmänna medel “anslagtie 58,000 Rid , trien jemte det att alla ,£skattskylldige deri deltaga måste Jordbrukaren “dessutom vidkännas den enskildte förbindelse “att i samma ändamål lemna ett halft pund i Salt“petter af hvarje mantal, som af omkring 67,000 “mantal, uppgår till emellan 33 och 34,000 Lisp. “eller Rikets fulla behof af Saltpetter ; och då det “är en tvungen förbindelse att lemna detta in “natura, ehuru den af ingen, utan kostsamma ‘ inrättningar, kan tillvägabringas, iiar deraf under “förflutna tiden uppstått den följd, att den måse “lösas, till hvad värde som häldst blef föreskrif“vit; men att den blifvit beräknad till mera än •* 50 procent högre än den ifrån Finland kun“nat köpas om införsel deraf varit tillåten eller “till en beräkning af närmare Atta R:dr Banko, “har varit för Jordbrukaren likaså‘oväntadt, som “det varit för honom en tryckande extra be-^ “skattning,Jtprilken beskattning, innom få år. 544 Stals-Utskottets Betänkanden. “beredt en sådan tillväxt af den så kallade Salt“peter-fonden, att, oaktadt de förenämnde betyd‘‘lige nili ge utgifter derifrån utgå, densamma nu “uPPgår till emellan 3 och 400,000 R:d 1 penningar “oell inventarier; och det ar denna på jordäga“res enskilte bekostnad samlade skatt, som nu ‘‘skäligen bör bereda den af mig foreslagne lindring i denna utomordentliga betydliga beskattning.
I?ft är likväl icke min mening att den ‘‘endast till detta ändamål skall användas, ehu“ru det onekeiigen kunde vara rättvisans fordran, utan anser jag äfven ytterligare böra bidraga till Saltpetter Näringens förkofran , i så “måtto att , med inskränkning af antalet af Di“rektörer och Styresmän till mindre än hälften “af nu varande, eller blott En Styresman för ett “större District, äfven till nästa Riksdag bibe“halles ett erforderligt antal af de 200 Saltpetter“Sjudare, som hvardera njuta 5 Tunnor Span“nernal i den mntl de äga sysslosättning, med “förbindelse för både Styresmän och arbetare, “att i likhet med Randtmätares förbindelser gedom dag-journaler styrka fullgörandet af deras “åligganden; och med iakttagande deraf, befarar “jag så mycket mindre Saltpetter.Näringens fördall, som Committerade för Saltpetter ärenderne “i dess till Kongl. Maj;t aflåtne och Riksens “Ständer meddelte underdåniga Skrifvelse, upplyst, att emellan 5 å 4000 Saltpetter-Lador äro “aniagde samt att uppå deras underdåniga til 1- “styrkande Statens nytta med Saltpetters Plant“Lade-ägares i så målto blifvit samrnanbundne, StatsUtskottets Éetäiik anderi. 545 ”att, utan en fortsatt Saltpetter - Sjudning, de af ”Kongl.
Maj:t anslagne Prasmier för Plantlade”inrättningén till belopp af 16,000 R:d, hvaraf ”blott Cirka 3000 äro uttagne, icke under nå”got vilkor kunna utbekommas.
Uenna berättelse framställer säkra anledningar till en stigande Saltpetter-produftion, till bidragande hvaraf förbindelser äfven skäligen dem kunde å”läggas, som erhållit Sjudningspannor utan betalning samt räntefria Eån, endast i Uppland, ”och Westmanland upgående till 5,700 R:d., och ”anser jag således alla tvångslagar för Saltpet”ter-Näringens förkofran böra uphafvas.
Enär ”denna näring nu icke mera fordrar, än hvad ”andre Näringars och yrkens bestånd och ti 11- ”växt påkallar; nemligen skalig betalning och sä”ker afsättning för sin p rodni: t.
Med afseende å ”hvad jag nu anfört, får jag om
Saltpetterfon”dens användande ej mindre titl beredande af ”lindring i Saltpetter-gärds- skyldiges förbindelser, än understöd för Saltpetter-Sjuderiinrätt”ningars fortgång, vördsammeligen föreslå: 1:» ”att, med uphäfvande af tvångslagen ätt hvarje ”hemman ofelbart skall lemna Saltpetter in Na”tura, i det ställe af hvarje mantal erladés år”ligen till nästa Riksdag En Riksdaler Banco, ”jorn, af 67,000 mantal, upgéck till 67,000 ”R:d, och sammanlagde med de i RiksStaten ”anslagne 58,000 R:d utgjorde én Summa af ”145,000 R:d, hvarföre
Rikets årliga behof af ”Saltpetter sannglikt kunde upliandlas, men i ”annat fall kunde fyllas af Saltpetter.fonden. p2!o tillstyrkes att af Saltpetter-fondenj af föreBihang till Riks.St.
Prot. 1817- 181S. 4!<t* Sami; N:r C% 79* I>46 StatsUtskottets Betänkandem ^nämnde oell Egne tillgångar upköptesden Salf; ”petter, landet producerar till det pris derföre ”Utrikes betaläs, samt att, i händelse af större ”Saltpettertiilgång, än Rikets behof fordrade, ”genom export-prasmier Sältpetterfonden äfven ”till beredande af Export kunde bidraga, för”modade jag likväl, att denna produdt icke tor”de kunna till export blifva att påräkna, då öm”nogare tillgångar i andra länder kunna, till ”mycket lägre pris försäljas, än hvad som hos ”oss blifver feh skälig ersättning för Idkarens ”möda och kostnad.
Vidare och för det tredje ”föreslås att saltpetterfondens tillgångar, hvaraf ”hälften öller 150,000 åro i Götha Canal-Dis”cont insatte, måge blifva disponible för inrättningen allena och aldeles sk iljas ifrån, för den”samrriä främmande föremål, hvartill en stor del ”förmodeligen i låneväg blifvit använd; som äf; ”ven i Revisorérnes berättelse om StatsWerket ”omförmäldt och tillstyrkt blifvit.
Sluteligen, ”och dä af Räkenskapérné uplyses att jemte nå”gra Tusende R:d i provisioner, remisslage m, ”m- för vederbörande EmbétS- och Tjenstemän ” in ellan 3 å 4,000 R:d . ärligen erfordras till ”Rese- och Transportkostnader för Saltpetter, så ■ ”får jag hemställa om icke, jemte granskningen ”af Räkenskäperné, granskning borde ske i hvad ”mohn desse äfven för de skjutsskyldige betungande utgifter kunde inskränkas, och der lämp”ligt vorfe, SaltpetterTransporter sjöledes verkställas- Jag anhåller att desse anmärkningar, ”innefattande förbehåll ne tillägg till min till ”StatsUtskottets handläggning remitterade mo. ”tihe; måtte äfven till bemälte Utskott remitteras.” StatsUtskottets Betänkanden. j;4f Öfver livad af Herr Grefve Gyllenborg sålunda blifvit anfördt, får StatsUtsköttet dess Utlåtande nu afgifna.
Sedan Kongl. Majit genom Nådig Kungörelse af den ånsta Februarii 1798 sökt rätta de missbruk och oofdningär, som tid efter annan insmygt sig vid Saltpetter-tillvérkningärné i Riket, samt återföra SaltpetterSjud ningen till dess ursprungliga skick, då alla Hétnrnari utan undantag; vörö underkastade lasteri Och bé^ svaret af Korigl.
Majlis och Kronans rättighet till deras under Ladugårdshusen befinteliga jord; Så förekorn detta ärende till öfverläggning hos Riksens Ständer vid Riksdagen i Norrköping år 1800, då Riksens Ständer ibland annat beslötö: ätt det bordé blifva en hvarje helt hemman åliggande och derifrån öSkiljaktig skyldighet, att livart år anskaffa, samt till Kongl. Maj t och Kronan lefverera ett halft ttfeld ohittrad Saltpetter af försvarlig godhet, emot det att Kongl. Majit och Kronan äfstod i; från dess ägande Högä rätt, att låta änvändä den under Ladugåidarfié befinteliga Sältfiétterjord till Sjudning, hvilken jord således skulle öfveriemnas till Hémröänsägärnes fria disposition: att
Hömrriärtsägärne skulle erhålla frihet
Och tillstånd, att på hvad sätt de för sig lämpligast funno, öfverenskomma och förena sig orri tillverkandet äf den Sältpettef; sorn anskaffa^ bordé, antingen sådänt skfedde öfter Hvars och fens serskildta besörjande; eller i förening med flere, alt efter förhåliahdet på olika orter öcH deras beskaffenhet: att Kongl. Majit oell Krohan för hvarje lefvéferatlt Vttid Saltpetter skullé 548 StatsUtskottets Betänkandeii. betala i R:d 24 sk. gångbart mynt, samt att let* vereringsställen borde så utsättas, att transporterne icke blefvo långa eller kostsamma, och äfven att sådane föreskrifter måtte lemnäs, hvilka förekommo alt godtycko eller egenvillig* förfarande vid Saltpetterns pröfning och godkännande: samt ändteligen att om någon skulle brista i fullgörande af dess skyldighet med Saltpetters' lefvererande å tid och ort, som förordnadt blefve, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande då skulle äga, att genom anställande af offentelig
Auäion uphandla hvad lefvereras bordt, för betalningen hvaraf den bristande Hemmansäga. ren skulle blifva ansvarig, dock med afdrag af de 1 R:d 24 sk. som Kongl. Majit och Kronan i alla fall för hvarje £tf:d skulle erlägga.
Detta alt täcktes Kongl. Maj:t genom utfärdad
Nådig förordning den 26 Oöober 1801, till alla delar gilla och fastställa samt till allmän efterrättelse och verkställighet påbjuda, endast med den förändrig att denna nya ordning för Saltpetter-tillverkningen skulle taga sin början med år 1805, i stället för att Riksens Ständer utsatt tiden dertill med 1804 års början, men hvilket Kongl. Majit ansåg blifva svårt, om icke omöjligt.
Men emot all förmodan upfyilcle ej denna författning dess åsyftade nyttiga ändamåh Hemmansägarne befriades väl ifrån den med flere olägenheter förknippade tyngden, att hålla jorden under ^Ladugårdshusen, Kronans Saltpetter - Sjudare tillhanda.
Men hufvudafsigten , nemligen, att genom enskild omtanka Saltpetter skull» inrikgs tillverkas till ett belopp svarande Stais Utskottets Betänkanderi; 549 emot Rikets behof vanns icke.
KrigsCöllegii underdåniga berättelser visade, att tillverkningen i Sverige år ifrån år betydeligen aftog, eliuru Regeringen lät till Allmänhetens kunskap komma uplysande afhandlingar om bästa sättet att bereda Sahpetter. X anseende härtill, och då förnämsta orsaken till Saltpetter-tillverkningens aftagande innom Riket fanns hafva varit den, att de Skattskyldige år efter annat fått tillstånd, att för underpris lösa Saltpettergärden med penningar, förordnade Kongl. Maj:t under den 3:dje December 1811, att med 1816 års början skulle hvarje Xlemmansägares ovilkorliga skyldighet vidtaga, att med inhemsk Saltpetter in natura afbörda sin Saltpettergärd.
Riksdag kom detta ärende under öfvervägande hos Riksens Ständer, då, med afseende på angelägenheten af nödige anstalter till beredande af säker inhemsk tillgång på Saltpetter, Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse af den lytde Augusti ibland andra mått och steg, till vinnande häraf, föreslogo uti irsta punöen, att ifrån och med 1816, eller dessförinnan, om sig så göra lät, hvarje
Hemmansägare eller innehafvare skulle ovilkorligen vara förbunden att in natura lefverera Saltpetter för dess innehafvande Hemmantal, beräknadt efter ett halft Hfctd. på hvarje halft Mantal, och i proportion för de mindre; hvilket Riksens Ständers Beslut, jemte hvad samma underdåniga skrifvelse i detta amne i öfrigt innehöll, Kongl. Maj:t täcktes uti Nådigt Circulaire - Bref af den 12:13 Februarii 1813 samtelige Dess Befallningshafvande till jgf StatsXJtskcttets Betiinianden, underdånig efterrättelse och iakttagande föp?
Ständiga. X anledning af så yäl Kongl.
Nådi, ga skrifvelse af den inte April 1815, sorn de hos Riksens Stander vid samma års Riksdag väckte frågor örn Saltpeter-Näringens tillstånd i Riket, förklarade Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse af den p7:de Julii ibland annat, att under det fördelaktiga skick, hvaruti Saltpetter-tillyerkn|ngen nu mera blifvit försatt, yoro således, enligt Riksens Ständers tanke, några andra ändringar icke att föreslå, än att fiommitterade, som af de ifrån Landshöfdingarne och Saltpetter - Sjuderi - Styresmännen årligen inkommande
Rapporter öfver tillverkningarne alldrabäst lära känna det ena Länets brist och andras öfverflöd, ville ined det sednare låta ersätta bristen, emot betalning till de priser, som ku nna betingas pch bestämmas af Committerade, till hvilkas ömhet och omtanka Hemmansägare i allmänhet borde hysa oinskränkt förtroende; och genom denna utväg kunde de åboer, sorn flå ännu icke hunnit så updrifva Saltpetter-tillyerkningen, att gärden jjr 181,6 kunde utgöras, vinna åtminstone sttne års anstånd, och åter de Hemmansägare, sorn, efter vederbörlig pröfning, befunnos hafva lpcal och jordmån emot sig, samt sakna brändsle, kunde afbörda (jeras skyldighet, utan att bero af en hos enskildte för, säljningsmännep oskälig stegring.
Då de om Saltpetter-tillverkningen och lef, vereringen nu gällande författningar således grttnda sig på Riksens Höglofl.
Egne beslut oclt hernställanden till Kongl. Majit, så SiatsUtskottets Betänkanden. har, för sin del, StatsUtskottet icke funnit anledning, att tillstyrka någon förändring derutinnan, hälst den af Herr Grefven yrkade rättighet, att fa lösa SaltpetterSkatten nied penningar till en nedsatt årlig afgift, skulle efter hvad förra tiders erfarenhet ådagalagt, rakt motverka den förkofran af Inrikes Saltpetter - tillverkningen som Riksens Ständer åsyftat.
Hvad angår Herr Grefve Gyllenborgs an: märkning angående de för Saltpetter-uphancllingen m. m. på RiksStatens S^dje Hufvud Titul upförde 58,000 R:d, så bör StatsUtskottet härvid uplysa, att de utgå af den Million R:d, som Riksens Ständer anslagit för Försvarsverken till Lands och Sjöss till Kongl. Majus Egen
Höga disposition och fördelning efter behof och förekommande omständigheter.
Med detta anslag, så väl sorn de inflytande Sajtpetter - lösningsmedel, hvilka erläggas af de Hemmansägare som icke afbörda s>g deras SaltpetterSkatt in Natura, skola följande Utgifter bestridas, nemligen-.
Den Kronobetalning, som, likmätigt Riksens Ständers Beslut vid 1812 års Riksdag, nu utgår med 1 Kal 8 sk. och af Kongl. Majit och Kronan bör godtgöras de skattskyldige för hvarje fttld Saltpetter, sorn af dem bör efter Hemmantalet lefverera?:
Aflöningar för Salt peter - Sjuderi - Styresmän , Under - Styresmän , Werkmästare och Lärlingar:
Prromiers pch Låns meddelande till understöd vid Saltpetter-planta ladors anläggande:
Förskotten till Saltpetterpannors anskaffande:
Inköp af den Saltpetter, som utöfver gärdeskyldigheten tillverkas:
Alla yid Saltpetter-Upbörden förefallande kostnader 552 StatsUtsiottets Betänkanden. för käril och transporter m. m. samt för öfrigt alle sadane behof, hvilka Kongl. Maj:t till Inrikes Saltpetter - tillverkningens befordran och uplijelpande i Nåder pröfvar nödige.
Någon annan disposition af desse medel till det ändamål Herr Grefve Gyllenborg föreslagit, eller Saltpetterlönings-prisets nedsättande, hvarken medgifver denna fond om den skall upfylla sin bestämmelse, ej eller kan StatsUtskotiet sådant tillstyrka, häldst StatsUtskottet, lika med hvad Riksens Höglofl.
Ständer vid 1815 års Riksdag yttrade, tror, att enär Saltpetter-Produdtionen årligen ökas, skall priset i samma molin minskas, så att det halfva £Éfid Saltpetter, hvarföre hvarje belt hemman måste ansvara, skall efter några års förlopp för lindrigare, än nu varande pris erhållas, Beträffande de af Herr Grefve Gyllenborg serskildt afgifne anmärkningar; Så anser StatsUtskottct första och andra pundterne deraf vara besvarade igenom hvad StatsUtskottet har ofvan anfördt.
Hvad angar Herr Grefvens framställning i 3telje punäen angående dispositionen af Saltpetter-Pondens tillgångar; Så vill StatsUtskottet sig deröfver serskildt utlåta, i sammanhang med det yttrande Utskottet kommer att afgifva, i anledning af Herrar Revisorers till Utskottets åtgärd remitterade Berättelse. X afseende på Herr Grefvens hemställan, i sista punkten, nemligen, att, till någon lindrig för de skjutsskyldige, Saltpetter-transporter, der lämpligt voro, måtte verkställas sjöledes, föreslår StatsUtskottet att Riksens Höglofl.
Ständer måtte till Kongl. Majit i underdånighet fram.
StaisUtsiottets
Bet'dnkanden% ställa den önskan, det Kongl. Majit
Nådigst täcktes lata vidtaga den utväg, der sådant möjligen later sig göra, att Saltpetter - transporterne matte ske sjöledes på det Allmogen, der Sjölägenhet Iean begagnas, måtte befrias- ifrån den svåra och långa transporten landvågen.
Hvilket alt Riksens Höglofl.
Egen pröfning vördsammeligen hemställes.
Stockholm flen n Martii iSi§.
Ständers StatsUtskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å StadsBokhällarens i Carlscrona, HojKärner er ar en C arlsunds ansökning om utbekommande af MantalsskrifningsProvision.
Genom Remiss af den so:de sistledne Febru, arii, har Kongl. Majit i Nåder behagat till Riksens Ständers Statsutskott öfverlemna StadsBokhållarens i Carlscrona, HofKamereraren Anton tCarlsunds ansökning, att utbekomma MantalsskrifningsProvision för åren 1811 och 1812, 44 R:d 17 sk. 5 rst., som Kongl. Majits och Rikets StatsContoir, under åberopande af Kongl.
Kungörelsen den 9 December 1812, rörande Prsescriptionstid för dem, sorn hos StatsWerket äga fordran, vägrat utbetala på den grund, att Provisionen ej blifvit reqvirerad innona föreskrifyen tid.
Då af Handlingarne i denna fjågan itahe-m - 554 StatsUtsiottets Betänkanden, las, att det varit HofKamereraren Carlsunds rätt, att förenämnde belopp, såsom Provision för 18 i a octi 18 *2 årens Mantalsskrifningar uti Carlscro, na Stad utbekomma, samt att den Reqvisition derå, sorn LandshöfdingeEmbetet i Blekinge Län bordt göra hos Kongl- StatsContoiret inom den lista Julii 1813, endast Trettiosju dagar senare eller den 6:ie Augusti samma år inkommit; så, och enär Carlsund till detta dröjsmål icke vållande varit, har StatsUrskottet funnit sig böra hos Riksens Högloft.
Ständer vördsamligen tillstyrka bifall å hans anhållan, att ifrågavarande fordran 44 Rid 17 sk. 5 rst, utbekomma, och hvartill Utskottet vid StatsRegleringens fulländande torde få tillgång upgifva, Stockholm deq 11 Martii 1818- N:r 128- Riksens Höglojl.
Ständers Stats Ut-, skotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts TSådiga Remiss om utbetalning af Begrafningshjelp efter Secreteraren vid Kongl. Ingenieur Corpsen E. M, M 0 r i n. Tili Riksens Ständers StatsUtskotts åtgärd har Kongl. Majit genom Klådig Remiss den 20 sist. ledne Februarii täckts öfverlemna KrigsRådets Herr L.
Hasselströms, i egenskap af Curator i afledne Secreterarens vid IngenieurCorpsen Erland M. Morius gäldbundna
Bo, ansökning, att, sedan Kongl. Majtts och Rikets SiatsContoir un - StatsUtskoltets Betänhanden. 5 5 5 iler den g:de sistledne Januarii förklarat sig icke kunna, emot Kongl. Kungörelsen den g:de December lSis, rörande Prasscriptionstid för dem som äga fordran hos StatsWerket, låta utbetala Begrafningshjelpen efter bemälte Secreterare, som den 2 a Oäober 1816 aflidit, enär Reqvisition derå ej förr än den 2:dra December 1817 inkommit, Kongl.
Maj:t i Nåder täcktes öfverlemna denna fråga till Riksens Ständer, i ändamål af medels beviljande till godtgörande häraf.
Efter hvad Herr KrigsRådet Hasselström anfort, hade Begrafningshjelpen bordt af Secreteraren Morius Arfvingar uttagas; men, boende ptom Stockholm, hade de, emot det att Begrafningskostnaden bestreds af Sterbhusets tillgångar eller Cpncoursmassan, afstått den belöpande Begrafningshjelpen till Borgenärerne, som först efter sådant medgifvande kommit i tillfälle, att sig anmäla pm utbekommande häraf; och har IJtskpttet för öfrigt inhämtat, att ifrågavarande fordran utgör ett belopp af 271 R:d 32 sk, Wid berörde förhållande, och i enlighet med den af Riksens Höglofl.
Ständer följde princip i dylike fall som detta, hemställer StatsUtskottet yördsamligen, att förevarande ansökning må bifallas: skolande, i sådan händeke, StatsUtskottet sedermera föreslå tillgång för utbetalningen af omförmäldte StatsWerket tillgodokomne Summa.
Stockholm den 11 Martii 1818* N:r 129, Riksens Höglofl.
Ständers Stats Ut - 556 StatsUtskottets Betänkanden. skotts Utlåtande, angående Strömsholms Stuteri Inrättning.
(xenom Nådige Remisser har Kongl. Maj:t täckts öfverlemna till Riksens Stänrlers StatsUt. skott, Committerades till Hushållningens reglerande på Strömsholm underdåniga Berättelser om verkställigheten af den befattning dem varit updragen samt i hvad skick
Stuteriinrättningen derstädes befinnes och hvad som till Byggnadernes fullbordande vidare erfordras.
StatsUtskettet har utaf desse Handlingar in. hämtat, att, sedan Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse den 22 Mars 1810 anmält, att de, efter öfverläggning om förvaltningen af Strömsholms och Kongsöhrs Kongsgårdar och StuteriInrättning, beslutit, att densamma borde på Strömsholm serskildt bibehållas, samt i underdånighet anhållit, att, till reglerande deraf, måtte x Nåder förordnas en Committée af uti Landthushållningen kunnige
Män, hvilka hade att utarbeta och föreslå en tjenlig plan, dervid såsom en ovillkorlig grund för deras åtgärd borde an. tagas så väl att Staten med någon ny utgift för Stuteriets underhåll icke hnge belastas, som ock, att de anslagne Krono-dagsverken måtte efter Markegång få lösas och medlen till Stuteriets Gassa inflyta; hvaremot Kongsöhrs
Kongsgård borde med dess tillhörigheter helt och hållet skiljas från den blifvande Stuteriinrättningen och serskildt till StatsWerkets förmån disponeras, efter de grunder, som för de öfrige Kongsgårdarnes användande faststäldes; så hafva, genom de af Kongl. Maj:t i Nåder förord,nade Committé* Siatsijtsliottets Betänkandert< 557 kades försorg, desse Kongsgårdars Hemman och Lägenheter utaf .Landtmätare blifvit till deras områden afskiljde, Geometrice affattade och beskrifrie, och Kongsöhrs Kongs-Ladugård, utgörande 231 marua!, genom Auétion i föreskrifven ordning af Kong] KamrnarCollegium utarrenderad för StatsWerkets räkning, emot nära 730 Tu nnor Spanneinål, hälften Ilag och hälften Korn, sorn ifrån 1813 års början ingått, samt af Strömsholms Kongsgård, bestående af lif mantal, en ägorymd af 942 Tunneland 2 23 Kappeland utarrenderad för StuteriCassans behof mot 215 Tunnor Spannemål årligen järnte 1625 K:d i peningar, och de öfrige ägorne för Stuteriets underhållande med Hö och Betesmarker använda, äfven som Stuteriets Tjenstemän och Betjening blifvit tilldelade lämpelige Plantera ngsland och Betesmark för deras Kreatur: Skolande Stuteriet för dess nu varande Hästantal äga den Fourage - tillgång, att endast 371 Tunnor Hafre och 30,000 Lisspund Halm årligen behöfva upköpa's, och hvartill de StuteriCassan anslagne penningarne äro påräknade samt, ehuru för närvarande icke fullt svarande, serdeles de år då priserne å Hafre och Halm äro höga, likväl förmodas blifva tillracklige när inkomsterne vid flere Hästars försäljning ökas samt Utgifterne genom visse Pensionairers afgång och Brandlörsäkringsafgifternes uphörande minskas; men emedlertid finnes på Hötillgången ett Öfverskott, som kunde försäljas till fyllande af berörde behof, så att i detta afseende något serskildt anslag ixke skall behöfvas.
Beträffande åter Stuteriet och dertill hö/- $58 StatsUtsiiottets Beiänkandetl. rande Byggnader; så hafva Committerade lauf; efter dertill upgjordc Forslager, dels upföra nya, dels förbättra de gamla Byggnaderne, hvilket inedfört en kostnad af 58,858 Ral 31 sk. 2 rst. till och med 1815 års slut, deröfver Redogörelse vore afgifven, hvarförutan till Odlingskostnader samt åtskiilige andre behof åtgått i och för Regleringen 14,840 R:d 45 sk. 2 rst; eller tillsammans "7 3,6 g g R:d 28 sk. 4 rst., sorn af SfatsWerkets medel blifvit utbetaldte och förskjutne till Stuterilnrättningéns försättande i fullkomligt stånd; öch för att ådagalägga, huru desse penningar blifvit använde samt att de icke utgöra förlust för StatsWerket, uplysa Committerade, ätt, då den tillförene af Statsmedlen bestådde årliga Summa af 55763 R:d 42 sk- 8 rst. beräknas såsom en besparing från och medi8i2j hade, med den för Kongsöhr nu ingående ArreiuleSpannemål af 730 Tunnor järnte Lösen för de till denna Kongsgård förr utgjorde
Dagsverken som iikaledes tillfaller Staten, StatsWerket under de förflutne åren haft en ersättning af 63,77g R:d 34 sk. 8 rst. så ätt allenast en Summa af Q,g 19 Rid 42 sk. mera blifvit utbetald, än sorn ingått, och hvilket sistnämnde belopp inom ett eller annat år skall fullkomligen ersättas.
Committerade hafva jämväl bifogat én af Stallmästaren Schenson uprättad förteckning öfver de vid Stuteriet tillkomne och afgångne
Hästar under de sistföfflutne
Sju åren, hvaraf inhämtas, att Under denne tiri tillsammans 46
Hä star blifvit aflefvererade till Kongl. Majtts och Deras Kongl. Högheters Kronprinsens och StatsUtskottetä Betänkamlen. 55g Arffurstens Hofstall, root faststäldt pris af 200 R:d stycket, samt 'dessutom 105
Hästar af sämre beskaffenhet föryttrade till enskildte personer, och hvarigenom till StuteriCassan influtit 16,671 R:d eller omkring 2,381 R:d om äret.
Riksens Ständers i Underdånighet gjorde uplåtelse till Kongl. Majtts Nådiga disposition af Femton Hästar årligen mot berörde pris af 200 Rtd stycket till HofStallets complettering, hade väl sålunda hittils icke blifvit upfyld, e. när berörde aflemnade antal endast utgjorde vid pass