Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dalarnes behof af en jernväg i sydlig rigtning, helst båda dessa linier, lill större delen af sin längd, komme att genomgå ofruktbara och oländiga trakter.
Hufvudsakligaste skälet för förslaget om enderas af dessa linier antagande skulle vara de Norrländska provinsernas behof af en dem mera omedelbart tjenande jernvägsförbindelse med det sydliga landets inre delar och med hufvudstaden; men då dessa provinsers egentligen stora rörelse hade och måste hafva sin väg på Östersjön, kunde i förevarande fall endast blifva fråga om den mindre varutrafiken från Norrland eller den handel med Norrländska produkter, hvilken, för dessas afsättning, söker de inre delarne af Dalarne, äfvensom Westmanland, Upland och hufvudstaden.
Denna handel hade icke heller ännu på långt när erhållit den utsträckning, att densamma kunde sägas nästan hufvudsakligen för sin räkning eller sitt intresse fordra anläggningen af en så dyrbar kommunikation, som en jernväg.
Någon på särskild undersökning grundad plan med kostnadsförslag för de af kommitterade föreslagna jernvägslinierne Örsundsbro—Sevalla, Sevalla—Sala och Sevalla—Vesterås bar icke åtföljt det afgifna Betänkandet; men på grund af anställde approximativa beräkningar och under förutsättning af stambanans utsträckning från Sala till Westerås, hafva Kommitterade ansett det skola leda till en besparing i anläggningskostnaden af 836,039 R:dr, om banan, i stället för att dragas öfver Örsundsbro direkte till Sala, toge rigtningen till trakten af Sevalla; hvarjemte Kommitterade antagit, att anläggningskostnaden för linien Stockholm—Örsundsbro—Sevalla 16 Kongl.
Prop. Ni 47.
A — Sala skulle med 1,373,716
R:dr understiga kostnaden för linien Stockholm — Upsala—Sala, hvilka båda besparingar iemnade full tillgång för grenbanan från Örsundsbro till Upsala, beräknad till 1,397,911 R:dr.
Enligt sedermera till Kongl. Majt inkomne, af Kaptenen G. M. Nerman, efter anställde lokal-undersökningar, upprättade planer och kostnadsförslag har anlägg ningskostnaden för banan från Örsundsbro öfoer Sevalla till Sala, i längds utgörande 3 mil 18,830 fot, öfver en särdeles jemn mark beräknats till . .
R:dr 2,901,538 samt för banan från Sevalla till Westerås, 1 mil 24,287 fot i längd, till , . . 1,039,136.
Summa R:dr 3,940,674.
Såsom bidrag till expropriation af mark för anläggning af en jernbana från Stockholm till Upsala, öster om Sigtunafjärden hafva, enligt hvad Styrelsen för Stockholms—Upsala jernvägs aktiebolag hos Kongl. Majit anmält och med bifogade handlingar styrkt, sammanräknadt 115,358
R:dr 25 öre tecknats dels af Upsala stad och dels af socknemenigheter, hvarjemte flere enskilde jordegare förbundit sig att - utan ersättning afstå för banan erforderlig mark, så att, derest banans byggande för det allmännas räkning varder beslutadt, Staten icke kommer att för expropriationskostnader vidkännas någon utgift.
Dessutom har Upsala stad, likaledes under förutsättning att banan anlägges öster om Sigtunafjärden, utfäst sig att af staden tillhörig jord utan ersättning lemna 20 tunnland 19,9 kappland.
Å andra sidan har Kongl. Majlis
Befallningshafvande i Westmanlands län i underdånighet öfverlemnat en af utsedde Kommitterade till Kongl. Majit ställd skrift, innefattande anmälan dels att åtskillige jordegare inom Upsala och Westmanlands län förklarat sig villige alt utan ersättning upplåta dem tillhörig jord i den för banan utstakade rigtning vester om Sigtunafjärden, dels att hemmansegare inom fyratiolre socknar tecknat bidrag till expropriation af den för jernbanan erforderliga mark, dels ock att Sala stad beslutat alt, för den händelse jernbanan varder anlagd öfver Örsundsbro och Sevalla till nämnde stad, kostnadsfritt afstå all den för ändamålet behöfliga, staden tillhöriga jord; varande de tecknade kontanta bidragen, af hvilka en del dock äro utfäste endast till en jernväg emellan Sevalla och Westerås, jemte värdet af den upplåtna marken, beräknade till 115,305 R:dr 29 öre.
I af - Kongl. Maj.-ts Nåd.'
Prop. M 47. 17
I afseende på den norra stambanans rigtning anser Kongl.
Majit i hufvud saklig öfverensstämmelse med dan för ämnets utredning tillsatta Kommitténs förslag samma bana böra från Stockholm ledas vester om Siglunafjärdon till Örsundsbro med en sidobana derifrån till Upsala, vidare från Örsundsbro i vestlig rigtning till trakten af Sevalla kyrka samt derifrån genom Sala tili någon lämplig punkt inom Dalarne; och då den del af banan, hvarigenom hufvudstadens jernvägsförbindelse med Upsala kommer att till vägabringas, först bör till byggnad företagas, föreslår Kongl. Majit härmed, att Rikets Ständer måtte för utförande af jernvägen mellan Stockholm, örsundsbro och Upsala bevilja del dertill, efter afdrag af enskilde jordega res erbjudna bidrag i penningar och mark, erforderliga belopp, utgörande i jemnad summa 5,850,000 Rdr.
Sammanbindningsbanan genom Stockholm.
I fråga om lämpligaste sättet för anläggande af en jernbana genom hufvudstaden, i ändamål att sammanbinda vestra stamhanans ändpunkt å Södermalm med bangården för den blifvande norra stambanan, har den år 1858 i nåder förordnade Jernvägskommitté, jemte uttalande af den åsigt, att å norra sidan ingen lämpligare punkt för slationsgård finnes att tillgå, än trakten vid Röda Bodarne nära Klara sjö, framställt det förslag, att föreningsbanan emellan en här anlagd bangård och den redan varande stationen å Södermalm skulle utgå från jernvägslinien mellan Liljeholmen och nämnda station, straxt söder om stationen, samt genom en tunnel, utsprängd för dubbel bana, under de södra bergen framdragas uti en håge af 2000 fots radie till och inpå vestra hörnet af jernvägen; derifrån ledas på en bank olver Riddarfjärden genom östra ändan af Lindska huset vid Munkbron samt öfver Riddarholmskanalcn och f. d.
Geijerska tomten, utmed kajen vid Riksgäldskontorets hus till Norfström; vidare öfver vestra hörnet af Strömsborg till Tegelbacken vid Klara sjö, derifrån linien genom några mellanliggande tomter skulle fortsättas till en öppen plats norr om gamla Kungsholmsbrogatan Ofver Riddarholmskanalen skulle banan ledas på en murad upphöjning, försedd med hvalf för kommunikationen derunder å kanalen, på hvilken upphöjning en gata borde anläggas mellan Flug mötet och Riddarholmen.
För banans dragning öfver Norrström skulle byggas två broar af jern, med tre spann af 100 fot hvardera, på stenpelare, hvarjemte utfyllning skulle ske i Klara sjö, för inrättande af en tillräckligt rymlig bangård, på vestra sidan försedd med lastkaj.
Från denna bangård komme banan att fortsättas i terrängens plan till den öppna platsen norr om Gamla Kungsholmsbrogatan midtför Bih. lill R.
Prot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 3 Käft. 3 18 Kongl.
Prop. JYi 47.
Trädgårdsföreningens lokal, der verkstäder, lokomolivstallar och förrådshus skulle uppföras.
Uti berörde plan bar Chefen för Statens jernvägsbyggnader sedermera föreslagit åtskilliga förändringar, åsyftande dels att banans lutning uti tunneln under södra bergen skulle minskas från 1 fot på 80 eller 85 till 1 fot på 100, under en krökningsradie af 1,400 fot, hvarigenom den för statens stambanor i allmänhet tillåtna starkaste lutning icke öfverskredes, dels att bro i stället för bank skulle anläggas öfver Riddarfjärden mellan Jernvägen och Kött—torget, hvarjemte från hufvudbanan skulle vid lämpliga punkter utläggas sidospår till Stadsgårdsbamnen Skeppsbron, Kornbamnstorg, Munkbrotorget, kajen utefter Riddarholmen samt till ett nytt, rymligt salutorg norr om Gamla Kungsholmsbrogatan, på hvilken sednare vidstr äckta och nu obebyggda trakt tillfälle finnes att anlägga en för Norrmalms aflägsnare delar väl behöflig, men hittills saknad båthamn, äfvensom magasiner m. m.
Kostnaden för denna jernvägsförbindelse från och med dess afvikelse från linien söder om Södermalms station till och med öfvergången af Gamla Kungsholmsbrogatan, hufvudstationen vid Klara sjö inbegripen, är beräknad till 3,070,000 Rdr, af hvilken kostnadssumma belöpa sig: på linien lill Jernvägen, genom tunneln Rdr 960,000, på banan från Tegelbacken, stationen inberäknad, lill Gamla Kungsholmsbrogatan » 610,000, samt på den egentliga sammanbindningsbanan mellan jernvägen och Tegelbacken » 1,500,000.
Summa Rdr 3,070,000.
Enfigt den sålunda förändrade planeu, hvars detaljer blifvit å en särskild upp rättad plankarta närmare åskådliggjorda, kommer jernbanan genom hufvudstaden, räknadt från banans ändpunkt å Södermalm, icke att på någon punkt hindra den allmänna gatutrafiken förr än banan lemnat Riddarljärden, hvarefter den visserligen skulle afskära förbindelsen med Kött-torget, en del af Munkbron och Riddarholmen samt, efter öfvergången af Norrström, äfven med Kungsholmen, och slutligen i närheten af Klara sjö öfvergå de gator, hvilka sträcka sig från öster 'genom Klara församling emot nyssnämnda sjö; men till förekommande af hinder för fotgängare under de tider bantågen passera, har Chefen för Statens jernvägsbyggnader före slagit, alt trappor skola anläggas under jernvägen vid Kött-torget, Riddarholmen och Kungsholmsbroarne.
Kommitterade för utredning af frågan om norra stambanans lämpligaste sträckning, hvilke enligt Kongl. Majt:s nådiga uppdrag, jemväl yttrat sig angående förevarande del af jernvägsfrågan, hafva, efter framställning och noggrannt afvägande af såväl fördelarne som olägenheterne af en genom hufvudstaden anlagd sammanbindningsbana, sådan den nu blifvit af ofvanbernälde
Chef till utförande föreslagen, med bro i stället för bank öfver Riddargården, förklarat sig anse fördelarne af en Kongl. Maj:ls Nåd.
IM 47. 19 • så beskaffad bana vara icke allenast i förhållande till olägenbeterne öfvervägande, utan äfven i och för sig af så stor betydelse för den allmänna rörelsen, för Statens inkomst af jernvägstrafiken och för de besparingar i anläggnings- och årliga driftkostnader, som genom sammanbindningsbanans utförande kunna beredas, samt slutligen för landets försvar i händelse af krig, att denna vigtiga del af statsbanorna icke för någon annan del af hela slambanesystemet står tillbaka eller utan verklig skada och förlust för det allmänna vidare kan uppskjutas; hvadan Kommitterade förordat, att det af Chefen för Statens jernvägsbyggnader upprättade förslag till sammanbindningsbana genom Slockholm måtte godkännas och samtidigt med norra stambanans anläggning bringas till utförande.
En af de Kommitterade bär dock häiifrån haft en skiljaktig mening och för sin del tillstyrkt att, i öfverensstämmelse med hvad 1856 års Jernvägskommitté föreslagit, Nybrohamnen måtto antagas att blifva norra stambanans utgångspunkt i hufvudstaden och att med beslutet om en sammanbindningsbana mätte anslå intill dess norra stambanan kommit till utförande.
Enligt sedermera ifrån Chefen för statens jernvägsbyggnader meddelad upplysning kan, för den händelse den af honom föreslagna sammanbindningsbana genom hufvudstaden kommer till verkställighet och trafiken derå skulle anses blifva alltför hinderlig för den litliga rörelse, som eger rum till och ifrån Riddarholmen samt öfver Nya Kungsholmsbron, utväg beredas att å förra stället höja körbanan så mycket, att jernvägstågen kunna gå inunder densamma och vid Nya Kungsbolmsbron åter, på sidan om den vanliga, i jemnhöjd med jernvägsspåren liggande körbanan, modest en sluttande försänkning i marken låta åkande färdas fram under sjelfva jernbanan vid de tillfällen då, i följd af framgående jernvägståg, den vanliga vägen mäste stängas.
Maj:t, som anser de särskilda, lill Rikets hufvudstad ledande stambanornas förenande med hvarandra vara af framstående vigt ej mindre för rörelsen emellan landets olika delar, än för den direkta trafiken till hufvudstaden, hvars förnämsta hamn- och saluplatser skulle med denna jernväg komma i förbindelse, vill, med hänvisande till deri fullständigare utveckling af skälen för detta arbetes utförande och för dess företagande samtidigt med norra stambanan, som Kommitte rades i ämnet afgifna Retänkande innehåller, härmed af Rikets Ständer äska, att till en sammmanbindningsbana genom Stockholm med stationsgård vid Röda Bodarne, invid Klara sjö, måtte anvisas det härför beräknade belopp af 3,070,000 Riksdaler. 20 Kongl.
Prop. JV2 47.
Nordvestra Stambanan.
Beträffande denna bana anmälde den år 1855 i nåder förordnade Jernvägskommitté, det Kommittén, för bestämmande af den punkt å Norska gränsen, dit en jernbana från mellersta Sverige lämpligast borde ledas, i ändamål att sedermera inom Norrige fortsättas, af vederbörande Norska Regerings-departement begärt upplysningar om de uti sistnämnda Iand i sådant afseende vidtagne åtgärder, samt att Kommittén i följd häraf erhållit del af handlingarne rörande de undersökningar, som för en jernvägskommunikation med Sverige der blifvit gjorda.
Af dessa handlingar hade, bland annat, inhemtats, att en jernväg från Norrige endast på tvänne punkter mellan Fredrikshall och Kongsvinger kunde ledas till Svenska gränsen, nem ligen mot Skillingsmark och mot Magnor, men att banan i förstnämnda rigtning, ehuru den blefve kortare, skulle möta oberäkneliga svårigheter och, i anseende till den brutna terrängen öfver fjellen, icke kunna anläggas ulan branta stupningar och stora kostnader, hvaremot terrängen vore särdeles gynnsam för en jernbana, som, utgående från Eidswold—Kristiania-banan österut öfver* Glommen och derefter, föl - jande flodens venstra strand förbi Kongsvinger, frarnginge genom den dalgång till Svenska gränsen vid Magnor, der landsvägen nu löper, hvilken rigtning dessutom vore med de inom
Norrige belägna orternas behof bäst öfverensstämmande.
Sedan Kommittén, med anledning af dessa uppgifter, låtit anställa prelirninäruudersökningar för stambanans anläggande från Kristinehamn öfver Karlstad till Arvika och derifrån alternativt öfver Sulvik till Skillingsmark och öfver Eda till Magnor, samt Kommittén under sina resor genom dessa trakter tagit närmare kännedom om deras terrängforhållanden, och dervid funnit, att nästan oöfvervinnerliga hinder äfven på Svenska sidan skulle ligga i vägen för en jernbanas anläggande från Arvika mot Skillingsmark, men att deremot en jernväg från Arvika mot Kongsvinger icke mötte några svårare naturhinder, samt att den för trafiken mellan båda rikena vore förmånligast, h ide Kommittén antagit denna linie och, i samråd med de Norske Jern vägsingeniörerne, ansett föreningspunkten mellan Norska och Svenska jernvägslinierne böra förläggas på gränsen bredvid landsvägen, '/« mil norr om Eda glasbruk, hvarjemte Kommittén förmälde sig anse lämpligast, att banan från Kristinehamn fraindroges öfver Degerforss till vestra stambanan.
Uti sin vid 1856—1858 års riksdag aflåtna nådiga Proposition angående utförandet af de större jernvägsanläggningar inom riket, hvilka borde af allmänna medel bekostas, förklarade Kongl. Maj:t
Sig anse den nordvestra stambanan böra utgå från någon punkt på vestra stambanan mellan Porla och Hjulö i vestra Nerike, samt i den rigtning. som efter noggrannare undersökningar kunde finnas fördelaktigast, dragas öfver Kristinehamn, Karlstad och Arvika till riksgränsen emot Norrige.
Prog. JV2 47, 21 l enlighet med denna åsigt erhöll ock den af Kongl. Majrt år 1858 nedsatta Jernvägskommilté föreskrift att anställa närmare undersökningar rörande ifrågavarande stambanas utstakning i den angifna sträckningen.
Uti sitt sedermera afgifna Betänkande har sistnämnda Kommitté, dels med afseende på befintliga terrängförhållandeu samt behofvet af en lättare kommunikation för den ej obetydliga bruksrörelsen i vestra delen af Nerike, dels ock för att i möjligaste måtto förkorta den blifvande järnvägsförbindelsen fiiyi Wermland och Norrige både till Stockholm och Göteborg, ansett banan böra utgå från vestra stambanan vid Djupbäcken i trakten af Porla; och då i Norrige företagna ytterligare undersökningar rörande utsträckningen lill riksgränsen af den frän hufvudbanan mellan Kristiania och Eidswold utgående jernvägen till Kongsvinger bekräftat 1855 års Jernvagskommittés antagande alt de Svenska och Norska banorna borde sammanträffa på riksgränsen nära Eda glasbruk, hur Kommittén funnit sig sakna skal att härutinnan föreslå någon förändring, helst några betydande lokala svårigheter icke heller på Svenska sidan mota för banornas sammanbindande vid nämnda ställe.
Kommittén har derföre låtit utstaka och afväga nordvestra stambanan mellan berörde ändpunkter förbi Hasselforss, Svartå, Ölsbodu, Degeforss och Björneborgs bruk till Kristinehamn samt vidare förbi Olmehärads, Wäsehärads och Fogelviks kyrkor till Skottkärrs lastage plats och Karlstad, på sidan om studen, hvarifrån banan framdragits i nordvestlig rigtning öfver Norselfven vid södra ändan af Frykarnes vattendrag, förbi Frykeruds och Boda kyrkor, öfver sjön Wermeien och den deruti belägna Hästön till Arvika vid nordliga ändan af Byelfveus segelled.
Från Arvika sträcker sig linien förbi Kyrkbyn, öfver Jösse elfven nära Rud, utmed sjön Flagans vestra strand, öster om Bysjön, förbi Eda bruk till riksgränsen utmed Wrangselfven.
Denna stambanans rigtning afviker obetydligt från den af 1855 års Jernvägskommitté föreslagna; och utgör banans hela längd 19 mil 26,000 fot.
De flera krökningar, hvaruti banan måst utläggas, hafva icke kunnat undvikas utan högst betydligt ökade kostnader i anseende till mötande lokala hindel, hvilka isynnerhet förekomma på sträckan mellan Norselfven och Arvika, hvarest stigningar af 1 pä 80 måst antagas, emedan kostnaderna för dessa stigningars reducerande till det normala förhållandet af 1 på 100 befunnits vara så stora, att de olägenheter, som brantare stigningar förorsaka vid trafikerandet, dermed icke äro jemförlige.
Betydliga brobyggnader och viadukter, som måste uppföras öfver Let elfven, Klar-elfven, Nors-elfven, Jösse-elfven, med flera större vattendrag, bidraga äfven att öka banans anläggningskostnad, som för hela linien beräknats till 19,941,863 R:Jr, eller i medeltal 1,011,137 R:dr per mil. . , 8 r .JU,i i>lJg9YUI0U 9bll3BgllB
De särskilda delary af ^an^o^fM^Tangd 19DHU8 niuT^mfifg /'.9 y b i o (Vörä s11 ,’i o) d u u q aJaagitgi/ ob la 119 biby nohit.riBil t öl bnalrrmW mormg gniuibSiJii aiiibiv anuiiBd Jle rtao .Biöiad nbiod nabnallådiöl bIIb as Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. Ni 47. från Porla till Kristinehamn, 5 mil 8,000 fot ...
R:dr 3,327,999 » Kristinehamn till Karlstad, 3 mil 34,000 fot ; » Karlstad till Nors-elfven, 2 mil 8,000 fot ... » 10,319,866. » Nors-elfven till Arvika, 4 mil 17,000 fot ' » Arvika till riksgränseu, 3 mil 31,000 fot ... » 3,893,998.
Summa 19 mil~26,000 fot " " ' .
R.dr 19,941,863^ •
Då emellertid nordvestra stambanans främsta ändamål vöre att åstadkomma en förbindelse me lan de förenade rikenas hufvudstäder, men de stora kostnader och betydliga arbeten, som med denna banas utförande i sin helhet inom Sverige äro förenade, sannolikt skulle fordra en lång tid innan landets tillgångar kunde medgifva dess fullbordan, har Kommittén, med hänsigt dels till den stora allmänna nytta, som skulle tillskyndas så väl Sverige som Norrige genom en beqväm inre kommunikation länderna emellan, dels ock derå, att Norska Statsmagterna redan gått i författning om en jernvägsanläggning från Norska hufvudbanan till Kongsvinger samt låtit undersöka om denna anläggnings utsträckning till riksgränseu, fästat uppmärksamhet vid ett sätt att tillvägabringa den åsyftade förbindelsen på kortare tid och för billigare kostnad, hvarigenom, åtminstone under den tid af året, då vattendragen äro isfria, samma förmåner, som med jernvägen i sin helhet eftersträfvas, skulle till ej obetydlig del kunna beredas.
Om nemligen från Norska sidan jernvägen fortsattes till riksgränseu, dit afståndel från Kongsvinger är endast omkring tre mil, och på Svenska sidan anlades jernväg från gränsen till Arvika, icke fullt fyra mil, skulle redan derigenom en förbindelse öppna mellan båda länderna, alldenstund segelled i Byelfvens vattendrag, ehuru för mindre djupgående fartyg, redan Annes från Arvika till Wenern och derifrån till andra delar af landet.
För att likväl denna kommunikation skulle motsvara fordringarne på beqväm och skyndsam fortkomst, sedan jernvägen blifvit fullbordad mellan Kristiania och Arvika, borde nämnda segelled utvidgas till sådane dimensioner, att densamma må kunna begagnas af fartyg, som befara Göta- och Trollhätte-kanaler.
Kostnaden för de härtill erforderlige arbeten skulle, jemlikt hvad genom verkställda undersökningar blifvit utredt, uppgå till 312,306 Riksdaler.
Äfven efter nordvestra stambanans fullbordan skulle Byelfvens segelled utgöra en särdeles vigtig kommunikationsled, då otvifvelaktig! alla tyngre varor af spannmål, trä och jern, äfvensom varuhandeln i allmänhet mellan de förenade rikena, deraf alltid komme att betjena sig, hvadan Kommittén ansett sig ega desto större anledning att i sammanhang med förslaget angående nordvestra stambanans anläggning äfven beröra frågan om Byelfvens upprensning.
Af alla dessa skäl har Arvika synts Kommittén både för det närvarande och för framtiden vara en af de vigtigaste punkter, som nordvestra stambanan under alla förhållanden borde beröra, och att banans vidare sträckning genom Wermlaud Kongl. Maj:ls Nåd.
Prog. M 47. 23 öfver Karlstad till Kristinehamn derigenom äfven till stor del bestämdes.
Kommitté») hade nemligen dervid endast haft att tillse, det banan pä passande punkter komme att beröra provinsens andra stora segelbara vattendrag genom Fryksdalen, och att det folkrika och produktiva Fryksdals härad erhölle förbindelse med jernvägen. hvadan banan utstakats till Nedra Frykens utlopp genom Nors-elfven i grannskapet of Harsäter och Fryksforssen.
Då staden Karlstad, såsom provinsens hufvudort och belägen vid Klar-elfvens utlopp i sjön Wenern, otvifvelaktig! försenade att af jernvägen beröras samt anställde undersökningar ådagalagt, att några fördelar i tekniskt eller ekonomiskt hänseende icke skulle vinnas genom liniens utläggande längre in i landet från Kristinehamn till sjön Fryken, har Kommittén icke funnit skäl antaga någon annan sträckning, oaktadt banan derigenom i sin fortsättning från Karlstad till Kristinehamn skulle komma att på nära fyra mils längd anläggas i närheten af Wenerns norra strand.
Från Kristinehamn, der linien träffar den från Filipstads och Karlskoga bergslag dil anlagda kombinerade jernvägs- och kona'-led, har banan blifvit utlagd i närheten af flera betydande jernverk samt berör vid Degerforss södra ändan af sjön Möckelö i Karlskoga bergslag, hvarigenom de omkring denna sjö belägna jernverk äfvenledes kunna begagna banan.
Med anledning af ett hos Kommittén framstäldt förslag till en annan rigtning från Kristinehamn till Norska gränsen har Kommittén låtit anställa besigtning å en linie förbi Norums och Mölnbacka bruk, norr om sjön Wisten, samt vidare öfver sundet mellan öfre och nedre Fryken vid Sunne, förbi Gräsmarks kyrka, utefter sjön Kymen till Mitandersfors på riksgränsen; men ehuru terrängen synts förete något mindre svårigheter, har Kommittén likväl, med afseende dels på vigten deraf, att stambanan kommer att beröra Arvika, hvilket, med denna linies antagande ej kunde förenas, dels på de af Norske Ingeniörer anställde undersökningar vester om riksgränsen, dels ock derpå att Fryksdalen erhåller nästan samma fördelar genom banans utläggande i den antagna sträckningen, ansett det väckta förslaget icke förtjena vidare uppmärksamhet.
För öfrigt har Kommittén uttalat den åsigt att, efter det vestra stambanan blifvit fullbordad, föreningslinierne mellan denna bana och Kristinehamn samt mellan Arvika och riksgränsen, — jemte Byelfvens dermed samtidiga upprensning — utgöra de vigtigaste och fördelaktigaste delarne af nordvestra stambanan, hvilka företrädesvis böra komma i åtanke att atiläggas, den sednare på samma gång som banan mellan Kongsvinger och riksgränsen varder bragt lill verkställighet.
Beträffande anläggandet af ifrågavarande stambana hafva till Kongl. Maj:t inkommit följande framställningar: a) Kongl. Norska Regeringens
Departements för det Inre till Civil—departementet aflåtna skrifvelse af den 6 Maj 1862, med anmälan att, som det anslag af 24 Kongl. Maj:ts Nåd.