Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konsistorium, som ansett sig böra inhemta Gymnasie-Rektorns för år 1840—1841, numera Kyrkoherden G.
Guldbrands yttrande i ämnet, har tillika nåden att härhos detsamma till Eders Kongl. Majits nådiga pröfning i underdånighet bifoga.
Hvad först angår 2:dra punkten af Revisorernes granskning, får lindel tecknad, J.
Collén, som året 1841—1842 förvaltade Gymnasie-Rektorsembetet härstädes, öfverhufvud instämma i den af Ky rkoherden Guldbrand underdånigst aflemnade förklaring, med endast det tillägg, att en väsendtlig orsak, hvarföre den betydliga summan af 3,314 R:dr 4 sk. 4 rst Ranko funnits kontant inneliggande i Kassa-Emeritorum vid mitt rektorsårs slut, äfven varit den, att en del af dit inflytande räntor och medel först så sent kunnat ingå, att desamma ej hunnit utlånas före den tid, inom hvilken räkenskaperna afslutas.
Rörande vidare sjunde punkten af anmärkningarne, att nemligen 2,186 R:dr 7 sk. 6 rst Ranko af Emeriti-Kassan utestå i konkurser, tillkommer Konsistorium att underdånigst upplysa: l:o att för de arrende- och besparade vederlags-medel, som i nämnde summa ingått, visserligen fullgiltig säkerhet varit ställd, — 184 — men att kassans temporära saknad af dessa penningar föranledts af den efter framlidne Uppbördsmannen, Amanuensen Lindblad, yppade konkurs, till följd hvaraf process för närvarande är anhängig i Kongl.
KammarRätteu, angående frågan, huruvida Konsistorium eller bemälte
Lindblads borgesman skola kännas skyldige att nämnde brist ansvara; 2:o att anmärkningen om en obetald
Tre års ränta å ett utlemnadt lån nu mera förfaller, sedan en, under rektors-året 1841—1842, mot vederbörande borgesman anställd, men då icke slutad lagsökning haft till följd, att så väl lånekapitalet, stort 600 R:dr B:ko, sorn upplupna räntan till kassan influtit.
I fråga om 8:de granskningspunkten, får Konsistorium underdånigst yttra: l:o rörande de i Stipendiekassan balanserade
Tio års räntor å Häradshöfdingen Lundströms lån, att, sedan lånekapitalet, 1,333 R:dr 16 sk.
B:ko, utgörande Scherpingska Stipendiefonden, blifvit till bemälte Häradshöfding utlånadt, mot inteckningssäkerhet i hemmanet Possagården Källby, och detta hemman skulle på exekutiv auktion försäljas, nödgades Konsistorium, för att freda Stipendiefonden från förlust, inropa hemmanet, hvarefter Konsistorium detsamma på annor nian öfvferlåtit, mot den af Konsistorium bjudna köpeskillingen, som något understeg det inteeknade kapitalet, men för hvars erläggande Konsistorium ändock måste medgifva temligen långa betalningsterminer.
Het gafs, under sådana förhållanden, ingen annan utväg, än att inställa den årliga stipeudie-utdelningen, hvadan Konsistorium, år från år, debiterat och balanserat de uppluppna räntorna, i den akt och mening, att ilen nämnda köpeskillingen, sorn ginge med ränta, skulle, i den mån densamma inflöte, kunna göras fruktbärande, intilldess det ursprungliga lånekapitalet hunnit att al dessa tillgångar betäckas.
1 sådant afseende har Konsistorium, under ilen 21 Februari 1841, till Kongl. Majit ingått med en underdånig framställning i ärendet, hvaröfver Konsistorium afbidar nådigt beslut, sedan de åtgärder. sorn i anledning af den underdåniga anhållan blifvit nådigst anbefallda, hunnit vidtagas, och hvilka kommit att fördröjas derigenom, att efter aflidne Häradshöfding Lundström inträffat konkurs, i hvilken dom icke ännu fallit. 2:o I afseende på den anmärkta
Tre års räntan å ett till Kyrkoherden Beronius utlemnadt lån, att, sedan ifrågaställa 138
R:dr blifvit ur räkenskaperna för året, från den l:sta Juli 1838 till samma dag 1839, uteslutna, — 185 - mea hos Kongl.
Kammar-Rätten emot detta uteslutande förekommit anmärkning, liar, rörande förhållandet, till Kongl. Kammar-Rätten ingått vederbörande Rektors förklaring; och hafva emedlertid berörde 138 R:dr blifvit i räkenskaperna återupptagna, medan Konsistorium afvaktar Kongl. Kammar-Rättens tillstånd att, på grund af nämnde förklaring balansen för alltid få afföra.
Angående slutligen Revisorernes anmärkning, om lämpligheten af årlig redovisnings afgifvande till Kongl. Kammar-Rätten öfver influtna kollekt- och stamboks-medel, finner Konsistorium, för sin del, ingenting att deremot invända.
Förre Lektorn vid Gymnasium i Skara, Kyrkoherden Magister G.
Guldbrands Förklaring, i anledning af anmärkning arne vid nämnde Gymnasii räkenskaper.
Vid den granskning af Stats-Verkets, jemte tillhörande fonders räkenskaper, tillstånd, styrelse och förvaltning, som af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer blifvit företagen, hafva Revisorerne gjort anmärkningar vid åtskilliga Konsistoriers räkenskaper.
Bland dessa anmärkningar förekommer äfven specielt den, rörande Gymnasie-Rektors räkenskaper i Skara Stift för år 1840—1841, att Räkningen för Gassa Emeritöruin upptager en kontant behållning af 4,409 R:dr 2 sk. 4 rst., hvilken summa Revisorerne ansett större, än sorn erfordrats för bestridandet af löpande utgifter, och hvaraf således en del bordt förräntas.
Dä denna anmärkning närmast träffar mig, sorn från den 1 Juli 1840 tilt den 30 Juni 1841 beklädde Rektorsembetet vid Skara Gymnasium, och då Högvördiga Domkapitlet i Skara, till följd af från Eders Maj:t aflåten nådig befallning att inkomma med underdånigt Utlåtande , befallt mig afgifva min förklaring i ämnet, utbeder jag mig underdånigst att nu få denna underdåniga förklaring inför Eders Maj:t aflemna.
Gymnasiernas Rektorer hafva, vid de flesta Stifts Läroverk, betydliga allmänna medel att förvalta under sitt rektors-år; vid Skara Gymnasium uppgå dessa medel till öfver 50,000 R:dr B:ko.
Under sådana förhållanden, fordras den yttersta noggrannhet och försiktighet af förvaltande Rektor, för att tillse, det vid skeende utlåningar godkänd och full säkerhet lemnäs af låntagarne, så att förvaltaren hvarken skadar sig sjelf eller de allmänna kassorna.
Men pröfningen och erhållandet af full säkerhet för — 186 — lånen medtager alltid mycken tid genom de intyg af auktoriteter, såsom inteckningar, gravationsbevis m. m., som äro nödvändiga för öfvertygelse» om den erbjudna säkerhetens fullgodhet.
Härtill kommer äfven den omständigheten, att ett eller flera lån stundom uppsägas af låntagaren och inbetalas så kort tid före rektors-årefs slut, att förvaltaren omöjligen kan hinna föranstalta om ny utlåning före sin afgång.
Rektors-räkenskaperna måste sluta med en viss dag, och nämnde räkenskaper således måste utvisa kassornas tillstånd vid denna tidpunkt, så täcktes Eders Maj:t nådigst finna, att en kassas räkning, viden viss tidpunkt, möjligen kan utvisa en större kontant behållning, än som skäligen bordt inneligga, utan att förvaltaren derföre bör misstänkas för försumlighet.
Sådant har förhållandet varit, med hänseende till de allmänna kassorna vid Skara Gymnasium, under den tid jag, i egenskap af Rektor Gymnasii, hade förvaltningen af dem mig uppdragen.
Jag hade visserligen hastigt kunnat utlåna de innevarande medlen, ty låntagare fattas alldrig, helst i en penningefattig ort: men jag ansåg mig bättre sörja för kassornas säkerhet och förkofran dermed, att jag något afbidade låntagare, som lemnade fullgod säkerhet, än att låna till den först kommande och derigenom möjligen kunna vålla deras förlust och kanske obestånd.
Beträffande de öfriga punkterna af Revisorernes anmärkningar rörande Skara Stifts kassor, såsom: att 2,186 R:dr 7 sk. 6 rst. i Gassa Emeritonun utestå i konkurser för arrenden och besparda vederlagsmedel; att tio års räntor, eller 800 R:dr, fått upplöpa å ett åt Häradshöfdingen Lundström meddeladt lån, äfvensom 3 års räntor å ett annat, Kyrkoherden Beronius gifvet lån; så dels är jag urståndsatt, på det afstånd jag nu vistas från Konsistorium och nödiga handlingar , att utur minnet afgifva ett tillförlitligt underdånigt utlåtande, dels är jag förvissad, att Högvördiga Domkapitlet, som har under sin vård de för ett nöjaktigt Utlåtandes afgifvande nödiga handlingar, ej underlåter att lemna de upplysningar och förklaringar, sorn torde vinna Eders Maj:ts högt upplysta, nådiga bifall.
Strengnäs Stifts Konsistor!! underdåniga Utlåtande.
Sedan Rikets Ständers, till granskning af Stats-Verkets räkenskaper, sistlidet år församlade
Revisorer äfven denna gång utsträckt sin granskningspligt till Konsistoriernas räkenskaper, hvilka, såsom det vill — 187 — ] Konsistorium synas, utan stöd af Grundlagens föreskrift och RevisionsInstruktionen, blifvit från Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Rätt till Revisionen öfverlemnade; får, på nådigste befallning, öfver de anmärkningar , som af bemälte Herrar
Revisorer dervid blifvit gjorda , för så vidt de angå Strengnäs, Konsistorium följande i underdånighet genmäla: l:o Det i denna punkt återupprepade behofvet af ett allmänt stadgande om Konsistorie-Notariers uppbörds- och redovisnings-provision har, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga förordnande af den 9 sisth Februari, redan blifvit afhjelpt, och kan fördenskull ej blifva föremål för något ytterligare utlåtande.
Endast emot den allmänna likformighets-grundsats, från hvilken de flesta af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar utgått, må det tillåtas Konsistorium i underdånighet erinra, att lokalt olika skyldigheter i en tjenstebefattning rättvisligen motsvaras af lokalt olika förmåner.
Så hafva troligtvis i ett större Stift en trägnare , mindre lönad tjenstemöda och vidsträcktare ansvarsskyldighet för en vidlyftigare kassaförvaltning blifvit uppmuntrade med någon drygare provision för uppbörd öch redovisning i det ena Stiftet, än i det andra. 2:o Den upplysning, Revisionen säger sig hafva vunnit, om skedd utlåning af den, vid bokslutet år 1842, i Strengnäs Läroverks Emeritikassa befintliga kontanta behållning af något mer än 2,500 R:dr, får Konsistorium i underdånighet vitsorda, endast tilläggande den förmodan, att anmärkningen, äfven om den omförmälda upplysningen icke på förhand vunnits, troligtvis alldeles uteblifvit, derest Herrar Revisorers uppmärksamhet blifvit fästad på det förhållande, som af Räkningens Debet inhemtas, att nemligen största delen af berörde kontanta behållning, nemligen 2,120 Rulr 19 sk. 5 rst.
R:ko, under loppet af samma räkenskapsår -till kassan influtit, och att säkra låntagare till allmänna medel icke genast, då dessa inflyta, äro till finnandes. 3:o
Den yrkade redovisningen inför Kongl. Kammar-Rätten af de löneförbättrings-anslag, som blifvit Elementar-Läroverkens tjenstemän af Rikets Ständer beviljade, måste, för sin del, Konsistorium anse både för ändamålet öfverflödig, för den redovisande tjenstemannen, likasom för det reviderande Embetsverket onödigt besvärande, och för Kammar-RättsArkivets voluminösa räkenskaps-samiingar åtminstone ganska umbärlig.
Revisionen drager sjelf icke i tvifvelsmål, att ju lönemedlen ordentligen lyftas och till löningstagare utbetalas; anmärknings-anledningen är då allena liemtad af den ofvannämnda likformighets-principen, enär nemligen — 188 — en del Stifts-Styrelser afgifvit slik redogörelse, andra icke.
Lättare, och till förmån för de med ett årligen växande skrifningsarbete förut öfvernog belastade Konsistorie-Notarierne, skulle den önskade likstämmigheten vunnits genom tillstyrkt befrielse för alla ifrån en så alldeles fruktlös, dubbel redovisnings, möda.
Fullkomligt tillfyllestgörande måste det väl vara, att löneutbetalningen kontrolleras af det Embetsverk, Domkapitlet, som uträkningen deraf granskar och medlen reqvirerar, isynnerhet sorn vederbörande löntagare sjelfve ej underlåta att sin rätt bevaka och utfordra, 4:.o Hvad i denna punkt yrkas, har väl härstädes varit iakttaget, men kan visserligen, af samma skäl som uti nästföregående punkt blifvit anförda, hvilka äfven gälla för kollekt-,stipendiers innehafvare, anses öfverflödigt, och torde, i fall likstämmighet äskas, kunna öfverallt upphöra.. 5:o & G;o Anmärkningarne i dessa punkter emot formen för räkenskapernas underskrift vid några Domkapitel röra väl icke detta Stil t» räkenskaper, hvilka alltid konsistorialiter eller kollegialiter underskritvas; men af den anmärkta, föga vigtiga, olikformigheten, anser Konsistorium ingen oordning, olägenhet, osäkerhet eller förlust kunna på något ställe härledas, 10:o En, som det synes hufvudsakligare, anmärkning, hvilken det åligger detta Konsistorium att förklara, är riktad emot bokföringen af en, till förmån för Gymnasii naturhistoriska samlingar, år 1841 förärad penningsumma, stor 150 R;dr, hvilken i Gymnasii Eihliotheks kassaräkning blifvit debiterad såsom ett inbetaldt förskott ifrån Gymnasii enskilda kassa.
Förhållandet härmed är, att då sistnämnde kassa, förut skuldsatt, saknade tillgångar att bestrida alla kostnader för anskaffande af glaslådor m. m., till förvaring af Gymnasii, genom enskild frikostighet, under sednare åren tillkomna naturaliesamlingar, dessa kostnader loide måst Bibliothekskassan påföras, hvilkens föreståndare likväl ansett, sin pligt likmätigt, att derför yrka ersättning af Gymnasiekassan, så snart densammas intrader dertill lemnade tillgång.
På denna grund uppfördes berörde utgifter alltid i Bibliotheksräkningen under liera år, med tillägg af ordet “förskottsvis”, men behöfde icke i Gymnasiekassan intagas såsom något lån, hvilken benämning i revisionsanmärkningen oriktigt blifvit använd.
Vid den oväntade tillkomsten af förenämnde 150 Rtdr, hvilka till Bibliotekarien, i egenskap af Gymnasiesamlingarnés vårdare, öfverlemnades, föreslogs af honom, att genom dessa i räkenskapen godtgöra Bibliotheket för en del af sina förskotter till naturaliesamlingarnes materiel och an - — 189 — vända medlen till Bibliothekets liufvudföreniål, inköp af bocker.
Förslaget blef af Konsistorium godkändt, och enär ingen förlust, utan tvertom en vinst, härigenom blifvit Bibliothekets och Gymnasii enskilda kassa beredd, ehuru de anmärkta medlen icke kunnat i den sistnämndas räkenskap ingå, såsom till densammas redovisare, Gymnasie-Rektorn, icke öfverlemnade, dristar Konsistorium hoppas, att anmärkningen, fastän ej saknande skenbar anledning, måtte genom denna förklaring hafva förfallit. liro Angående denna punkt, åberopar i underdånighet
Konsistorium hvad vid den 3:dje anmärkningspunkten ofvan är i underdånighet anfördt.
Stamboks- och kollektmedel redovisas både inför det Konsistorium, som dem remitterar och inför det, som dem emottager och qvittera!-,' och en ytterligare redovisning inför Kongl.
Kammar-Rätten skulle endast medföra onyttig tidsspillan och möda så för den redovisande tjenstemannen, som för den granskande auktoriteten.
Härtill kommer, att specialverifikationerna för stamboksmedlen innefattas i en mängd stamboksexemplar — ett för hvarje Socken i Riket, hvilkas remitterande till Stockholm skulle för postföringen medföra en särdeles tunga och för Kongl. Kammar-Rätten både.ett minutiöst, föga båtande, revisionsarbete och en, minst att säga, ofruktbar arkivfyllnad. Westerås Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande.
Sedan Eders Kongl. Maj:t, genom remiss den 6 dennes, täckts infordra Konsistorii underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, den 11 December sistlidet år, afgifna Berättelse, i hvad den rörer Konsistoriernas räkenskaper öfver de under deras vård stående kassor och fonder; så får Konsistorium, till åtlydnad häraf, i den ordning Revisorernes anmärkningar i berörde Berättelse förekomma, för sin del, underdånigst anföra, såsom föijer: l:o Beträffande den olika uppbörds- och redovisnings-procent, - som vid olika Domkapitel äger rum, samt Revisorernes. i anledning deraf, yttrade mening, att en Kongl. Författning, som å hvarje slag af uppbörds- och redovisningsmedel bestämmer en viss, vid alla Domkapitel till lika proportioneradt belopp utgående, procent, vore af nöden; så har Ivonsistorium, till följd af Eders Kongl. Maj:ts, den 12 Februari 1842, till Konsistorium atlåtna nådiga remiss, i anledning af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers framställda enahanda åsigt, redan uti till — 190 Eders Kongl. Maj:t. den 2 derpåföljande Mars aflåtet, underdånigt Utlåtande, sig i ämnet yttrat, samt får, i öfverensstämmelse dermed, oell på de i samma underdåniga Utlåtande anförda skäl, i underdånighet tillstyrka, att Konsistorie-Notarien må af årliga upplupna intressemedel i de af honom förvaltade, under Konsistor» vård stående kassor, få sig till godo beräkna provision af sex procent, hvilken förmån Konsistorium ock anser böra tillerkännas Rektor Gymnasii af räntemedlen i Gymnasii egen byggnadskassa; hvarjemte Konsistorium, för den händelse att Eders Kongl. Majit skulle finna för godt att denna provision af räntemedlen fastställa, i underdånighet hemställer, att provisionen af inflytande vakansmedel från lediga eklesiastika lägenheter, hvilken hittills utgått med sex procent af beloppet, kunde nedsättas till tre procent. 2:o Revisoreme hafva vidare anmärkt, att räkenskapsförvaltarne flerstädes innehafva en större kontant behållning, än som för bestridandet af löpande årets utgifter kan erfordras.
Rå ibland de speciella ställen, der sådant skall hafva ägt rum, Westerås icke förekommer, så torde ingen förklaring i detta hänseende, å Konsistor» sida, erfordras; dock torde Konsistorium böra, i följd häraf, yttra sin åsigt, att beloppet af den i kassorna inneliggande kontanta behållning icke annorlunda kan eller bör bestämmas, än genom Konsistoriernas bepröfvande af för handen varande behof och förekommande förhållanden. 3:o Vidkommande ytterligare Revisorernes anmärkning, att från flera
Domkapitel saknats redogörelse för de af Rikets Ständer, till förbättring af Lärames löner vid Elementar-Läroverken, anslagna medel, så torde icke heller denna anmärkning röra Läroverken inom Westerås Stift, enär härifrån vederbörlig reqvisition å berörde löneförbättring, upptagande hvarje Lärares namn och andel i anslaget, till Konungens Befallningshafvande ingår, och medlen först utbetalas, efter sedan pröfning af besagde reqvisition skett, hvilken såsom verifikation i Landt-Ränteriet aflemnas. 4:o Anmärkningen i detta moment träffar icke heller detta Konsistorium, enär ordentligen verificerad
Räkenskap öfver insamlade kollektmedel till Stiftets fattige Studerande årligen till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt ingår. 5:o och 6:0
Revisorernes yrkande dessa 5:te och (i:te momehter äger icke heller tillämpning på detta Still, enär Konsistor» räkenskaper härstädes, enligt hvad af ålder varit vanligt, alltid, innan de till Kongl.
Kammar-Rätten insändas, af Biskopen och Konsistor» samtlige Ledamöter 191 uriderskrifvas, samt för öfrigt, hvad Gymnasium och Skolorna i Stiftet beträffar, räkenskaperna för det förras kassor och medel, af alla Lektorerna, och de sednares, af Kollegiernas samtlige Ledamöter, på sätt i nu gällande Skolordning stadgas, revideras och undertecknas.
Angående slutligen Revisorernes yttrande, att det vöre med god ordning öfverensstämmande, att från hvarje Domkapitel till Kongl.
Kammar-Rätten ingingo årliga redovisningar öfver influtna och utbetalda stamboks- och koliektmedel, så linner Konsistorium, derest sådant skulle föskrifvas, att derigenom ett ökadt besvär måste förorsakas ej mindre för Pastorer och Kontraktsprostar, hvilka, i stället för att, såsom nu sker, verificera nämnde medel i de för hvarje år till Konsistorium ingående hufvud-reversaler, skulle nödgas derjemte, såsom erforderliga verifikationer, till Kongl. Kammar-Rätten insända speciella reversaler öfver meranämnde medel, än ock för Konsistorie-Notarierne, hvilka, till sina förut åliggande många göromål, finge sig ännu ett nytt anbefaldt; hvarförutan Kongl. Kammar-Rättens kontroll-uppsigt komme att ökas med revision af medel, som för Stats-Verket egentligen äro att anse såsom främmande, och hvilken kontroll-uppsigt Konsistorium, för sin del, icke anser af beholVet påkallad, enär behörig redovisning för ifrågavarande medel årligen vid Domkapitlen skei-, och derest något tvifvelsmål öfver riktigheten deraf skulle uppstå, så väl det Domkapitel, dit kollekt- och stamboksmedel remitteras, som den Församling, hvilken deraf kommer i åtnjutande, är i tillfälle att i hvarje
Konsistorium undfå original-verifikationer öfver insamlingens riktighet. Wexiö Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majrts derom gifna nådiga befallning, får Konsistorium öfver de af Rikets Ständers sednast försandade Revisorers anmärkningar, i afseende på de under Konsistoriernas uppbörd, förvaltning och redovisning ställda kassor och medel, afgifva följande underdåniga Utlåtande: l:o Beträffande den olika uppbörds- och redovisnings-procent, som vid olika Domkapitel äger rum, så instämmer Konsistorium uti så val 1841 som 1843 års Revisorers yttrande, att det nemligen är af behofvet påkallad t, att en nådig Kongl, författning varder utfärdad, som för — 192 — hvarje slag af uppbörds- och redovisningsmedel bestämmer en viss, vid alla Domkapitel till samma belopp utgående, procent.
Konsistorium har, under den 9:de Mars år 1842, på Eders Kongl.
Maj:ts nådiga befallning och med anledning af 1841 års Revisorers anmärkning. häröfver afgifvit underdånigt Utlåtande, och får, med åberopande af de skäl, som då framställdes, i underdånighet föreslå, att, med undantag af provisionen för lasarettsmedlen, som, genom Kongl. Brefvet den 7 Juli 1755, är bestämd till 3 procent, Notarien för öfriga medel, som af honom uppbäras och redovisas, nemligen: kadukmedlen, Byggnadskassans inkomster af vakanta eklesiastika lägenheter, kollektmedel och stamboksmedel, må få åtnjuta en provision af sex procent. 2:o
Angående den större kontanta behållning, som räkenskapsförvaltarne flerestädes innehafva, anser sig härvarande
Domkapitel ej böra sig i underdånighet yttra, då skäl icke förekommit att något i detta afseende mot detsamma anmärka. 3:o
I afseende på redovisningen af så väl 1819 som 1833 års Interimsstat, med de, jemlikt Eders Kongl.
Maj:ts nådiga Bref den 1 November 1839, tillkomna löneförhöjningar och anslag till nya lärarelöner, hvarpå Revisionens i denna punkt framställda anmärkning utan tvifvel har afseende, finner Konsistorium skäl vara för handen, att likstämmighet vid samtliga
Domkapilen härutinnan iakttages, om en sådan kontroll öfver medlens riktiga utbetalande till vederbörande anses af behofvet påkallad. 4:o Samma underdåniga yttrande får Konsistorium afgifva öfver den i denna punkt framställda anmärkning om stipendia collectanea. 5:o Rörande räkningarnes underskrift, så har härstädes varit vanligt, att hvar och en redogörare underskrifvit de af honom ingifvande räkenskaper, hvilka samtliga, efter i Domkapitlet anställd granskning, till deras riktighet undertecknas af Biskop och de Konsistorii-Ledamöter, som för den dagen, då granskningen skett, varit närvarande.
Skulle den af Revisionen föreslagna förändring häruti anses mera ändamålsenlig, så har Konsistorium, för sin del, häremot intet att andraga.
Hvad sjelfva förvaltningen af de större kassorna angår, hvilken är uppdragen dels åt Rektor Gymnasii dels åt Decanus, så lärer det ej kunna bestridas, att densamma, i anseende till hvaijekanda orsaker och synnerligast ofta inträffande fallisementer bland låntagarne, är förenad — 193 besvär och omtanka, som allt för mycket upptaga den tid, hvilken bättre kunde egnas åt lärarekallet och öfriga en Konsistorie-Ledamot åliggande göromål.
Det vore derföre önskligt, att någon särskild person kunde vid Gymnasierna antagas och af allmänna medel aflönas, åt hvilken dessa befattningar, med hrad mera till det ekonomiska hörer, kunde uppdragas. 6:0
De kassor, öfver hvilka Hektor, enligt Kongl.
Skolordningens 2 Sekt. 3 kap. 2 $., har vård, ansvar och redogörelse, äro: l;o Läroverkets egen kassa, 2:o den till Läroverket särskilt hörande Premie- och Fattigkassan.
Dessa 2:ne kassor böra, innan de till Kongl. Kammar-Rätten afsändas, enligt 6 och 7 §§. i anförda kapitel, undergå en dubbel revision, först af Läroverkets Kollegium och sedermera af Domkapitlet.
Skälet till den granskningsiätt, som i 7 blifvit inrymd åt Läroverkets Kollegium, ligger helt naturligt i ansvarsskyldigheten för den brist, som möjligen skulle sig hos Rektor yppa.