Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär ofvananförde Riksdagsbeslut och Författningar sålunda innefatta ej blott ändring i hvad 9 §. af Ridderskapets och Adelns Privilegier den 16 October 1728 om Frälsehemmans befrielse ifrån Kronobrefbäring stadgar, utan ock föreskrift, att detta åliggande bör, i samma föi hållande, som skjutsningsskyldighefen, fullgöras, torde någon ovisshet härom icke förefinnas eller vidare bestämmande häraf erfordras; dock sorn skiljaktig tillämpning af hvad i ämnet redan finnes stadgadt möjligen skulle kunna inträffa i följd deraf, att 181 o års Riksdagsbeslut och Förordning icke uttryckligen omtala, huru med Frälsehemmans Kronobrefbäringsskyldighet borde förhållas och att ofvannämnde Kongl. Bref icke äro allmäniigen kungjorde; alltså och då tvetydighet i Författningar eller anledningar till deras olika tydning, så vidt ske kan, börg undanrödjas, anser Ufskottet sig böra vördsamt föreslå, .G Allm.
Besv,- och Oecon.-ZJtsk. Betänkande N.o So - att Rikets HögloQ.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta utfärda Dess Nådiga Förordning, angående utgörandet af Frälsehemmans Kronobrefbärings-skyldighet .efter enahanda grunder, sorn, i afseende på Kronoskjutsning, finnas stadgade och påbudne.
Ständers närmare pröfning vördsamt underställd t.
Stockholm .den 3o April i83z{.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o April kl. a e. m.
Betänkande j, i anledning af väckt fråga om ny organisation af Hushå lls-Sällskapen.
Till Utskottets handläggning har Högvörd.
Preste-Ståndetöfverlemnat ectt af Herr Fältprosten Bjursten till Ståndet ingi f ve t memorial, derutinnan haiT, under åberopande af den erfarenhet, att Hushålls-Sällskapen nästan allestädes äro mindre verksamma och sakna frihet att röra sig, såsom varande bundne inom alltför trånga former och beroende af Läne-Styrelserna, hvilkas vidsträckta embets-åligganden icke medgifva, att med uppmärksamhet följa och leda alla de ärenden, som af dessa Sällskap borde omfattas och behandlas, föreslagit, att af Hushålls-Sällskapen må bildas municipal-inrättningar, sorn, oberoende af inverkan ifrån högre myndigheter, vore berättigade att, utan all omgång .och omedelbarligen, genom Kongl. Landtbruks-Academien, få hos Regeringen framställa sina tankar om ortens tillstånd och föreslå de medel, sorn kunde befordra den allmänna välmågan; förmenande Motionairen denna Sällskapens reorganisation vara nödvändig, så vida genom dem något gagneligt skall kunna vinnas.
Efter behörigt öfvervägande af detta ämne, har väl Utskottet funnit, att en förändring af Hushålls-Sällskapens Styrelse icke kan anses vara öfverflödig, men enär de väsendtligaste föremålen för hvarje af dessa Sällskaps verksamhet, äfvensom den deraf följande fördelaktigaste organisationen af detsamma, egentligen bero af locala omständigheter, anser Utskottet något allmänt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N.o 51. 7 stadgande i afseende å deras sammansättning vara mindre lämpligt, utan' tror Utskottet tvärtom, att det borde vara hvarje Hushålls-Sällskap öppet lemnadt, att, utan hinder af de allmänna föreskrifter, sorn finnas bestämda i Kongl.
Brefvet den j September 1813, och hvilka egentligen afsett bildandet af nya Sällskap i de Län, der sådana icke förut funnos, men icke någon rubbning uti stadgandena för de då redan existerande, hos Kongl. Maj:t i underdånighet få begära de förändringar i sin styrelse och organisation, som
Sällskapet anser mest kunna befordra de med detsamma åsyftade ändamål; och på det
Hushålls-sällskapen ifrån en dylik underdånig begäran icke mätte anse sig vara förhindrade genom nyssberörde Kongl. Brefs innehåll,, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, att, medelst underdånig Skrifvelse, bos Kongl.
Majit anhålla, att, genom LandtbruksAcademien, . sorn utgör Hushålls-sällskaps förenings-punkt och hvars verksamhet på desamma till stor del beror, måtte infordras samtliga Hush å 11 s-s ä 1 ls ka pen s yttranden, huruvida de finna någon förändring i sina närvarande stadgar af bebo fvet påkallad, samt att Kongl, Majit derefter; täcktes vidtaga det beslut, sorn i Nåder pröfva» vara bäst och nyttigast.
Dock varder detta till Rikets Höglofl, Ständers; egen upplysta pröfning öfverlemnadt.
1 i Stockholm den 3o April 1834* Nio 5U Äntom till Exp.-Utsk. den 3o April Ll. 6< e. m.
Betänkande j, i anledning af väckt motion ont af skaffande af Extra Länsmän i Blekinge.
Uti ett af Hedervärda Bonde-Ståndet till detta Utskotts handläggning remitteradt memorial, bar Riksdagsfullmägtigen Gustaf Appelqvist från Blekinge Län anfört, hurusom Landshöfdinge-Embetet i nämnde Län, genom kungörelse den 3o sistlidne December, meddelat till vederbörande* kännedom, att Kongl. Majit i Nådig Skrifvelse den 7 i samma månad, tills ridare tillåtit Konungens Befallningshafvande, att constituera extra Läns^ 8 Allm. Eesv.- och Oecon.-Utsh. Betänkande N:0 St. män, hvilka, vid utöfning af deras tjenst, egde åtjnuta lika skydd som Kronobetjening i allmänhet, samt den andel i böter och den ersättning för de utmätnings-förrättningar de verkställa, som ordinarie Länsmän, efter Författningarna, tillkomma; och ehuru det förmodas, att högstberörde Nådiga tillåtelse, under närvarande förhållanden, icke allt för långt utstråckes eller missbrukas, likväl och då. den i sin tillämpning måste för allmogen blifva menlig och betungande, i följd så väl af de ordinarie
Länsmännens redan alltför knappa inkomsters minskning, som af otillräckligheten af hvad de extra Länsmännen kunde påräkna för deras bergning, hvarigenom alla desse Tjenstemän skulle försättas i 9rmod och nödgas begagna utvägar till försörjning, som för allmänheten torde blifva nog kännbara, oberäknadt den tillökning i kronobrefbäring och underbetjening, som ifrågavarande inrättning förmodas medföra; så fann Motionairen, under förutsättning att likartad åtgärd i Rikets öfriga Län snart kunde vidtagas, ämnet påkalla särdeles uppmärksamhet, hvadan han föreslagit en underdånig framställning hos Kongl.Maj:t, om ofvanbemälde extra Tjenstemäns afskaffande.
Utskottet har tagit kännedom om Kongl. Maj:ts åberopade Nådiga Bref den 7 December nästlidet år, och deraf inhemLal, att tillåtelsen att constituera extra Länsmän blifvit Konungens Befallningshafvande meddelad, i anledning af dess underdåniga framställning, om behofvet af ökadt antal Kronobetjening inom Blekinge Län, som med en folkmängd å landsbygden af 65,327 personer, vore försedt endast med 2:ne Kronofogdar och sex Länsmän, hvilkas mångfaldiga göromål och nog vidsträckta områden ej lemnade dem tillfälle att med den omsorg och noggrannhet, som, lindér ett tilltagande fylleri med deraf följande oordningar, mera än förr påkallas, fullgöra deras åligganden för allmänna lugnets och säkerhetens bibehållande, hvarföre Konungens Befallningshafvande anhållit om Nådigt tillstånd, ej blott att förordna extra Länsmän till biträde för de ordinarie, der sådant kunde finnas af nöden, utan ock att å de gästgifvaregårdar eller andra ställen inom Länet, der vården om allmänna säkerheten det fordrade, antaga extra Police-gevaldiger, hvilken, med det skydd annan Kronobetjening tillkommer, kunde afstyra förefallande våldsamheter och inträffande förbrytelser åtala, till hvilken senare hemställning Kongl. Majtts ifrågavarande Nådiga Bref likväl icke innefattar bifall.
Vid öfvervägande häraf, har hos Utskottet stadgats den öfvertygelsen, att Tjenstemän, utan lön eller annan säker och tillräcklig inkomst, blottställde för armod, antingen svagt eller alldeles icke fullgöra deras åligganden.
Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N;0 St. 9 den.
Att de ifrågavarande extra tjenstemännen, hvilkas åtgärder hufvudsakligen lära komma alt afse ordningens vidmagthållande, ej kunna påräkna nödtorftig bergning, utan att, på ett eller annat sätt, falla allmänheten, i orten der de anställas, till last, synes påtagligt.
Om än brott och oordningar under senare åren i Blekinge Län så tilltagit, att, till motverkande deraf, en ytterligare ansträngning af police-magten erfordras, torde dock med visshet kunna förutsägas, att cn lönlös tjenstemanna-personal ej kommer att motsvara åsyftade ändamålet; hvaremot Utskottet anser municipalanstalter i detta afseende vara högst lämpliga, och äfven böra kunna tillvägabringas, då, efter hvad Konungens Befallningshafvande i sin underdåniga framställning förmält, en stegrad omsorg för lugnets och allmänna säkerhetens bibehållande är af en allmänt uttalad önskan påkallad, och dylik anstalt inom en Socken i Länet redan lärer med framgång vara vidtagen.
Skulle åter jemväl utmätnings- och andra tjenstegöromåls mängd fordra ett större antal Kronobetjening än som, sedan längre tider tillbaka, i Länet funnits, äfven under krigs-år, och den brytning i credit-förhållanden, som derefter och i följd af disccnternes fall inträffade; så torde en ny reglering af Länsmännens district och tjenstemäns tillsättande med vanliga löne-förmoner böra ske; men intill dess sådant kan försiggå, vid förra förhållandet böra förblifva, hellre än alt extra tjenstemän skola antagas, hvilka möjligtvis kunna finna beräkning deruti, att oordningar icke motverkas, utan öfvergå till förbrytelser, derigenom tillfälle till åtal och bötesandelar beredes, eller alt åtal nedläggas mot någon afgift till åklagaren, som på så sätt kan finna en snar och bestämd inkomst ega företräde för den. högre andel i böter, hvilken, efter en stundom besvärlig och långvarig rättegång, väl bör kunna förväntas, men också kan uteblifva, då den, i förening med kronans eller andras andelar, skall på én gång utgå, och oftast med kroppsplikt försonas.
Hvad man velat motarbeta, skulle sålunda kunna inträffa, och resultatet blifva motsattsen af hvad man väntat.
De angifna missbruken äro lyckligtvis i senare tider sällsynte, och höra numera till undantagen; men för deras återinförande fordras blott anställandet af en talrik åklagare-personal, utan lön och utan annan utsigt till bergning än den vinst, som af medmenniskors förseelser hemtas; och man torde häraf jemväl kunna vänta ganska ofördelaktiga verkningar på folkets föreställning om Lagars och Författningars efterlefnad och handhafvande.
Fröt. tSXf. 8 Sami i o: de Häftet. i IO Allm. Besv.- och Occon.-Utsk. Utlåtande"N.ö 5s
Med anledning af hvad anfördt blifvit, får Utskottet alltså vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t frambära den underdåniga önskan, att extra Länsmän, eller andra Police-tjenstemän, utan lön eller bestämda arfvoden, icke måtte i Blekinge eller andra Rikets Län tillförordnas.
Slockholm den 3o April i834- N:o 5j.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o April kf. 6 e. ni, Utlåtande, i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af Expeditions-kronofogde-tjenster, dels om åtgärder till befordrande af de Författningars efterlefnad, sorn bestämma vilkoreti för dylika tjensters tillsättande.
Hedervärda Bonde-Ståndet har till Oeconomie-Utsköttets utlåtande remitterat följande till Ståndet ingifna memorial, nemligen: 1:0. af Anders Svensson ifrån Hallands
Län, hvaruti han, efter en framställning af den kostnad och skada, som skall förorsakas allmogen inom nämnde
Län derigenom, att serskilde så kallade Expeditions-kronöfogdar blifvit derstädes tillsatte, föreslagit, att dessa tjenstebefattningär', som hos. fordringsegare och gäldenärer skola väcka lika mycken missbelåtenhet, matte hädanefter alldeles upphöra- och i stället irom hvarje Socken eller Pastorat utses en pålitlig, välkänd och vederhäftig person, sorn utrnätniugs-gilda handlingar till verkställighet inom samma Socken eller Pastorat emottager och, un ler uppbördsmaiina—ansvar, redovisar; uti hvilket förslag Bengt Gudnumdsson ifrån:
Län sig förenat; 2:0 af Anders Danielsson ifrån Elfsborgs Län, Som yrkat, att, då det missbruk i flera
Län sk ill ega runi, att Expeditions-kronofogdar förordnas ofta utan verkligt behof, eller, ona de än. för en kort tid.möjligtvis kunnat vara behöflige, utan ali fortfarande anledning förblifva vid sina erhållna förordnanden, Rikets Höglofl.
Allm. Besv.- och Oecon.-Utsh Utlåtande !S:o Så. M >j:t utverka samtlige Landshöfdingars förständigandé, ätt iloggräliiVt; iakttaga de föreskrifter angående Expeditiöns-kfrönofogdärs tillsättning, sorn uti serskifde Författningar redan finnas bestärnde.
I anledning häraf får Utskottet' vÖrdsåmt 'upplysa, att flere stadganden finnas vidtagna i .afseende å sättet och vil korén1 för Expeditionsltrönofögdars förordnandé, hvaribland må hätnnäS Kämmär-CölTegii, på Kongl. Majrts
Nådiga befallning, utfärdade Ctrduldire-bref äf dé'n T8 Junii i8o5, sorn innehåller, ”att ansökningar om Expeditions-kronofogdars tillsättande icke kunna af bemäkle Collegium upptagas och till Kongl. Maj:ts bifall anmälas, om ej med EéTiorigtXäkarebevis tillika varder styrkt, alt ordinarie Kronofogden ej förmår af ålderdom eller afåkommen sjuklighet sin syssla och de dermed förenade åligganden sjelf förrätta; att ordinarie Kronofogden bör uppgifva hvad lian, för ett sådant biträde, i tjensten vill bestå under den tid han deraf är i behof, och att
Landshöfdingen jemväl bör meddela yttrande, huruvida den, som till Expedilions-kronofogde varder föreslagen, kan med det utfästade arfvodet finnas belåten, så alt lian icke må falla allmogen till last, och tunga; äfvensom att i öfrigt Landshöfdingarne icke är tillåtet, att Expeditionsfogdar förordna eiler dylika conslilutorial och fullmagter utfärda, såsom emot författningarne stridande.” Häraf vill det synas som, med undantag af de Expedilions-kronofogdar, hvilka i några Län. blifvit ti 1!agde lön på stat, och således böra anses såsom ordinäre tjenstemän, alla öfrige dylike personer endast äro •att betrakta såsom vicarier för ordinarie Kronofogdarne, hvilka jemväl böra bekosta deras underhåll; och enär ett förbud emot dylika vicariers förordnande skulle vara lika olämpligt, som att betaga hvarje annan tjensteman, hvilken, genom lagligen styrkt förfall, är uturståndsatt alla sina åligganden förrätta, att få antaga ett biträde i tjensten, samt enär de missbruk, hvilka, på sitt Anders Svensson antydt, af de i Halland tillsatte Expeditions-kronofogdar skola blifvit begångna, kunnat af vederbörande, efter befogenhet, i laglig väg lill rättelse anmälas, anser Utskottet sig böra afstyrka Rikets Höglofl.
Ständers bifall lill Anders Svenssons motion.
Beträffande Anders
Danielssons framställning, om en anmälan hos Kongl. Majit, angående efterlefnad afdeom-Ex-pedit+mts-kronofiogdfiis tillsättning meddelade Författningar, så enär en dylik anmälan ifrån-Rikets Höglofl.
Ständers sida, enligt Utskottets tanka, iclie äf Éeboflig, då det står v«- 1.2 Allm. Besv.- och Oecon.-Vlsk.
Utlåtande N:o Ss. derbÖrande öppet, att bos Kongl. Maj:t sjelfva anföra underdånig klagan öfver de öfverträdelser af Författningarna, som, i berörde afseende, i ett eller annat fall, kunna vara begångne, lärer Anders
Danielssons motion icke böra till någon Rikets Högloft.
Hvilket dock till Rikets Höglofl, Ständers eget afgörande öfverlemna®.
Stockholm den 3o April i834« STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1834* Allm.
Besv. och Ocean, Utsk• Betänkande N.o 53- i N:o 53.
Ankom till Exp.-Utsls. d. 3 Maji II. 12.
Betänkande i anledning af vackt fråga om förändring uti Indelta Armé ens organisation, och om militair-undervisningens införande vid Rikets allmänna Läroverk, i öfverensstämmelse med andan af Conscriptions-Systemet.
Ridclerskapet och Adela har lill Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottfet remitterat ett af Herr Montgomery, Gustaf, ingif— vet memorial, deruti han, genom en utförlig historisk jemförelse emellan verkningarne af de lejda arméerna och det'frivilliga national-försvaret, sökt utveckla den grundsats, att systemet af stående härar i alla tider och hos alla folkslag varit ett frätande gift, tärande på nationernas innersta krafter, utan förmåga att hetrygga Staternas sjelfständighet, och egande en tvetydig framgång vid eröfrande företag; hvaremot foikbeväpningen, eller det på medborgerlighet grundade Krigs-Systemet, alltid verkat gynnsamt för de nationer, som detsamma anlitat, vare sig till eget försvar, eller för alt hämnas lidne orättvisor och förtryck.
Och alldenstund, ifrån denna synpunkt, Krigstjensten, då densamma medelst en jemlik fördelning, åligger hela folkmassan, icke mera är, eller åtminstone icke länge borde vara en serskild, någon medborgare-dass tillhörande förrättning; så har Herr Montgomery, med tillämpning häraf på Sverige, yrkat att National-Beyäringen måtte med Indelta armeen sammansmälta, vid den senares successiva reducerande, samt derjemte föreslagit att, lill utbildande af det sjelfständiga foisvaret genom ändamålsenliga uppfostrings-anstalter, mililaire Professorer måtte anställas vid Universiteten i Upsala och Lund, en militaire Lector vid hvarje af Rikets Gymnasier, samt en Exercitie-Mästare, med kännedom af Svenska Krigs-Historien, vid hvarje trivial- och apologist-skola; hvaremot den elementaira militaire-uppfostran vid Carlberg skulle' upphöra, och Stats-anslagen för densamma öfverflyttas på de förenämnda militaire Lärarne vid Rikets öfrige Läroverk.
Efter behörig pröfning af detta ämne, får Utskottet vördsamt anföra: att Utskottet fullkomligt erkänner, det ideen om
National-beväringen öppnat en ny åsigt af försvars-väsendet i allmänhet, och att denna idee, då den rätt tillämpas, ostridigt befordrar ett godt ändamål.
Men det är med denna, som med alla nya Bih. till R.
St, Prot. 1834. 8.de Sami. i 11 :te Häftet, 'Allm, Besv. och Oecon.
Betänkande JV.-o 53* ideer och åsigter; de äro icke på en gång fullvuxne och utbildade att verkliggöras.
De behöfva tid att utvecklas och mogna , för ali i verkligheten blifva, hvad de böra vara; och icke nog härmed; äfven sjelfva samhällsförhållandena behöfva modifieras, förändras eller jemkas, för att, utan våda eller brytning, kunna öppna sig och emottaga verkningarne af en ny, genomgripande åsigt, om än aldrig så rigtig och nyttig.
Härtill behöfves också tidens mägtiga inflytande.
Egentligen måste hvarje ny åsigt, i den nion hart är vigtig och omskapande, först bana sig väg tili häfd i allmänna omdömet, för att kunna öfvergå till verkställighet i Samhället.
Går man åter detta omdöme och tiden i förväg; villman intvinga det nya, ännu icke häfdvunna, och derigenom uttränga redan stadgade förhållanden, förrän behofvet deraf erkännes, så verkar det nya menligt, i stället för välgörande, och föranleder dessa reaclioner, som aldrig uteblifva, då man upphäfver det redan bestående, linnan det är moget för en sådan förändring.
Utur denna synpunkt betraktar
Utskottet den nu väckta frågan om utsträckning af National-Jaeväringsskyldigheten.
Utskottet anser, att man i detta afseende hittills iakttagit en, efter nuvarande förhållanden afpassad medelväg, att det icke är nödigt eller lämpligt att öfvergå till ytterligheter, i fråga om detta system; att denna måtta icke nu torde kunna öfverskridas, utan på bekostnad af folkets trefnad i fred; och slutligen att, om än heväringsskyldigheten skulle kunna utsträckas, så måste i alla fall en National-beväring, för att kunna uppfylla hvad man af densamma har att vänta, icke sakna en så kallad Stam af inöfvad stående trupp, hvartill den indelta armeen torde vara den enda ändamålsenliga, som under nuvarande förhållanden kan åstadkommas, och derföre, i stället för att afskaffas, lärer böra till behöflig styrka bibehållas och till tjenstbarhet fullkomnas, intill dess samma ändamål framdeles, i följd af Conscriplions-systemets utbildning och i öfverensstämmelse dermed, må kunna på annat sätt vinnas och tillvägabrjngas.
Med tillämpning häraf till Motionairens förslag, att beväringsmanskapet skulle införlifvas med indelta Armeen, sorn i mon af inträffande vacancer borde reduceras, förekommer vidare, att en sådan förening, under krigstid, väl blifvit genom Beväringslagen föreskrifven, men att denna lag ingalunda inedgifver, att, under freden, på sätt Motionairen yrkar, en till den vacanta roten hörande Beväringsyngling skulle kunna insättas i Numer på 5 år, utan lega, lön, torp eller hemkall, hvaremot Roten skulle till Staten erlägga en lämplig vacance-afgift i penningar eller Spanmål; äfvensom Utskottet tror sig med visshet kunna förutse, att ett Allm.
Betänkande IV.o 53. 3 sådant recrut 'ringssätt icke kan verkställas, enär det är osannolikt att bevärings-ynglingen, utan motsvarande fördel, låter frivilligt inskrifva sig till tjenstgöring i numer på 5 års tid; Och aldenstund Utskottet hvarken från motionen kunnat hemta någon giltig anledning lill föreslående, såsom lagligt åtagande för en del Be vä ringsskyldige, att under fredstid ingå i ordinarie nummer, ej heller inser någon billighets-grund, hvarefter en sådan inskrifning skulle kunna bestämmas, så tror Utskottet sig böra vördsamt afstyrka Rikets Ständer ifrån alt bifalla Herr Montgomerys förslag angående Bevärings-Manskapels införlnvaude m.d mdelta Armeen, i mon af sig yppande vacancer.
Beträffande dernäst frågan om upphörande af Krigs-Academien på Carlberg, och om Militaire Lärares anställande vid Rikets allmänna Läroverk, torde Utskottet få till upplysning i detta ämne meddela: det Ccmilen till öfverseende af Rikets Undervisningsverk, uti dess underdåniga Betänkande af den 20 December 3828 (pag. 199) föreslagit, att de 3 lägre Classerne vid nämnde Krigs-Academie, der blott elementar-undervisning meddelas, kunde indragas, så snart undervisningen i de allmänna Läroverken blifvit bragt till den höjd, att desa kunna lemna Lärjungar med sådane kunskaper, som Comiten påräknat; Men att de ane högsta Classerne ändock borde sedermera bibehållas, såsom jtillämpningsskola för Armeens linie-Officerare, och utvidgas så , att den innefattade lika mångå elever, som alla 5 Classerne nu innehålla, eller localen medgifver.
- Vidare förljenar det nämnas, att då enahanda motion, som vid ane föregående Riksdagar blifvit af Herr Montgomery väckt, vid den sist förflutne af Oeconomie-Utskottet behandlades, yttrade delta Utskott att det, i fråga om reformen af Läroanstalterne vid Krigs-Academien, till alla delar instämde med Läroverks-Comitens förenämnde åsigter; i följd hvaraf Utskottet ansåg motionen vara i så måtto väl grundad,' att KrigsAcademien framdeles kunde såsom elemenlar-skola upphöra och hildas till Applications-läro-auslalt; men så länge de ynglingar, som vilja ingå på den Militaira banan, sakna tillfälle att vid de allmänna läroverken inhemta vissa, för inträde vid Krigs-Academien, såsom Militairisk Applicationsanstalt, erforderliga förberedande kunskaper, och då Comitens underdåniga förslag, till förändringar i -det nu bestående undervisningssystemet, borde i ett sammanhang, och icke styckevis, pröfvas' eller i verket sättas, samt härtill koni, ali Kongl. Majit förklarat sig vilja uppskjuta med 4 Allm.
Besv, och Oecon Utsk.
N;o 5$. hufvudsakliga granskningen och slutliga afgörande! af berörde förslag, intilldess äfven allmänna tänkesättet deröfver hunnit stadga och uttala sig, så trodde Utskottet sig icke böra tillstyrka att den yrkade förändringen med Carlbergs KrigsAcademie dessförinnan blefve tillvägabragt.
Vid sådant förhållande, och då samma skäl vid ämnets pröfning nu förekomma, anser Utskottet, under åberopande af dem, Herr Montgomerys vid denna Riksdag ånyo väckta motion om KrigsAcademiens upphörande och Militaire Lärares anstäl lande vid de allmänna Undervisningsverken icke böra lill någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda., Dock varder detta, jemte en Ledamots serskilda mening i ämnet, Rikets Höglofl.
Ständers egen upplysta pröfning härmed vördsamt understäldt.
Stockholm, den 22 Apiil i83j.
Reservation: af Grefve Horn:
Ehuru jag, lika med Utskottet, afstyrker Herr Montgomerys motion, för så vida den yrkar Indelta Armeens införlifvande med Beväringsmanskapet, medelst recrutering ur dess Classer under fredstid, till fyllnad af Armeens vacancer, kan jag likväl ej gilla det raisonement hvarigenom Utskottet kommit till den åsigt af ämnet, sorn ensamt bort hemtas från de juridiska skäl, hvilka så rigtigt ligga till grund för Utskottets beslut.
Utskottet har nemligen, utan att underkänna värdet af motionairens satser, yrkat på deras olämplighet såsom njra idéer, hvilka behöfva tid att utvecklas och mogna.
Conscriptionssystemet är visserligen icke någon ny iclée; den är, om jag så får uttrycka mig redan öfvermognad inom Europeiska Staterna och uti Sverige i sin nya skepnad realiserad för 22 år tillbaka.