Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Chartorne vid Härads-Rätter, för Stämningar, m. m., hvarken vara af behofvet påkallad eller instämmande med den allmänt yttrade önskan, om en nedsatt Bevillning, utan tvertom för den mindre bemedlade af Allmogen kännbar och obillig, enär den förmån, att komma i åtnjutande af oskäligen förvägrade rättigheter, icke bör med dryga afgifter belastas, och den sednare påstått, att ingen förhöjning borde egarum, utan allt efter förra vanligheten förblifva.
Men då Utskottet redan uppgifvit orsaken till detta Förslag, och visat, att detsamma icke kunde för Allmänheten medföra någon synnerlig tunga, då den både var undanröjd genom Allmogens rätt, alt nu som förr tillgodonjuta lindring, och till en del uppvägdes af den besparade Char t ;:c - S i g i 11 a t a> 1Ö rsiiljnings - provision , hvartill äfven lomme, att, på sätt arne varda Ledamöter inom Högv. 56 Bevillnings-Utskottets Preste-Ståndet upplyst, detta slags Charlot1 ganska sällan brukades , men nästan alltid genom kostnaden till Papper, Samt dess Stämpling och kringsändande, nära medtogo och måhända någon gång Öfverstego den deraf inflytande Summa, anser Utskottet sig ej kunna frånträda dess förr yttrade mening. 4 §•
Den nu föreslagne förhöjningen å Stämplad t Papper, till Afskriftei* oell Bilagor, liar Herr Falkman inom Vullofl, Borgare-Ståndet fosklarat
Vara nog dryg, och destomindre behöflig, som den af Chartas-Sigillatae-Inrättningen påräknade inkomst, merändels årligen utgått, och andra utvägar säkert kunde påräknas till försäljnings-provisionens betäckande, samt till följd deraf hemställt, att 3 sk.
Charta må, för allt hvad under namn af Bilagor liänföres, såsom hittills bibehållas vid alla Domstolar och Ämbetsverk, med undantag af Kongl. Maj:ts Cancelli.
I denna mening kail likväl Utskottet, som af denna förhöjning beräknadt ett bidrag till fyllnad af den genom Chartm-Sigillatas-fÖrsäljnings-provisions inberäkning uppkommande brist, icke instämma, utan tror härutinnan böra vid Utskottets Förslag förblifva.
I afseende på Riksdags-Fullmägtigeii Joban Longberg?, af Heder v. Bonde-Ståndets flere medlemmar understödda, begäran, det måtte stad - JBetänkandcn. 57 stadgandet om Bouppteckningars beläggande med Charta>Sigillatae, sålunda förtydligas, att det utsatta Charlas-Sigillatavbeloppet bestämdes icke för hvarje ark, utan för bela förrättnings-beloppet, får Utskottet endast hänvisa till Författningen, som, efter Utskottets tanka, omisskäilneligen utvecklar samma afsigt , eller att Cliartau lättas efter den belia lilia summan. Riksdags-Fullmägtigen Carl Berg, bar ansett afgiften för Uppbud på Jord vara nog tryckande, att på en gång erlägga, och af sådan anledning förmodat, densamma böra fördelas på alla Uppbuden eller ock till en del falla på Fastebref vet _, hvarigenom Staten ingen ting förlorade, men köparen hindrades i dessa penninglösa tider; denna anstalt synes likväl
Utskottet vara utan allt ändamål, så vida afgifterne måste i alla fall utgöras, och kan följaglligen ej eller någon förändring derigenom Verkas, i Utskottets redan afgifne Förslag.
Då Herr Lennings anmärkning, det borde till förhindrande, att de dryga stämpelafgifterne ej i Concurs-Massor, med högst obetydliga tillgångar medtaga deraf allt för mycket, stadgas, det kallelser i Concurser, för hvilka Utskottet tillstyrkt 4 > 5 å 9 sk.
Chartor, allt efter de olika
Domstolarne der sådane mål förekomma, måtte vid alla Bätter 4* 58 Hevilin in gs-Ut skottets endast förses med 3 sk.
Charta, finnes fullkomligen utredd af Herr Falkman, som upplyst, att Charteringen af kallelser till Concurser, är instämmande med hvad utstakadt är å andra likartade handlingar, som från Domstolarna utfärdas, och fördenskull höra Bibehållas, har Utskottet något vidare dervid icke att tillägga.
Hvad Testamentens beläggande med Cliartae-Sigillatac angår, har dels blifvit anmärkt af Herr Hjertström, att vid stadgandet örn Borgens ställande för Charta å desse handlingar, saknas föreskrift hvem ansvaret för denna säkerhet åligger, hvilket för Domare medförer mycken svårighet, så vida Testamentens fastställande kunde ofta draga ut på tiden; hvadan ock,.såsom lämpligast anses, att Testamentet belädes vid uppvisandet, med Stämpladt Papper, med rättighet att då Testamentets uppliäfvande styrktes, återfå utgiften för Chartan; men hvilken utväg Herr Falkman åter förmodat overkställbar, enär värdet å Lösegendom, ej förr än genom Bouppteckning kunde utrönas , och Charta^-Sigill atos-afgiftens åtcrbekommande, i händelse Testamentet ej egde bestånd, skulle medföra allt för mycken svårighet och omgång, i hvilken mening Herrar Norström, Hagander och Bagge instämt, den sistnämnde med tillägg, att enahanda Controll kunde stadgas för stämpel-afgiften å Testamenten, sorn i afseende å , Bevillning derföre eger rum, hvarjemte Riks - Betänkanden. 5g elags-Fullmägtigen Nils Strindlund yttrat, alt ofvaunämnde stadgande, borde antingen npphäfvas , eller oek någon Controll bestämmas, emedan lian befarade,’ att, ehuru Borgen sättes vid Testamentens uppvisande för Domstolarne, uteblifver likväl sedermera ali vidare åtgärd; dels ock af Herr Falkman, att stadgandetom Testamenten för Bröstarfvingar, skulle förtydligas, till undantag för Skyldeman i upp- och nedstigande tid, b vilket troligen varit Utskottets mening, och bade samma grund ; samt af Riksdags-Fulltnägligen Longberg, att denna rätt borde utsträckas jemväl till Testamenten emellan Syskon, då de äro lagliga Arfvingar.
Börande först frågan örn borgens ställande för Stämplad t Papper till Testamenten vid. deras uppvisande för Domstol, liar Utskottet, delande de framstälde åsigterna, trott en annan utväg böra, till vinnande af lättnad, i Uppbörden och säkerhet i Controllcn uppsökas, och äfven vara funnen genom föreskriften, det må i sådant fall förhållas i likhet med hvad Bevilluings-Förfnttningeh derom föreskrifver; i följd hvaraf följande ändringtorde böra i Föijslaget inflyta: ”Dock bör ”vid Testamentens bevakande, med särskildt ”bevis styrkas, det vederbörlig Borgen blif”vit, likmätigt Kongl.
Kungörelsen af den ii ”December 181 i , i och 2 §§. för den löpan”de Chartan ställd, intill dess att detsamma ”vunnit laga kraft.” Hvad åter angår elen ändring Herr Falkman föreslagit, bar Utskottet funnit densamma rättare, och föreslår 6o B evilla i ngs-Utskottets för den skull, att i stället för orden:
"Testamenten sorn gifvas till Makar eller Bröstarfvingar" må inflyta: ”Testamenten sorn gifvas till Makar och Skyldeman i upp- och nedstigande led; ’ men Riksdags-FuRmägtigen Longbergs förslag, bar Utskottet ansett betänkligt att godkänna, alldenstund ett så beskafFadt undantag, skulle bereda minskning i Statens påräknade inkomster.
Då det i Utskottet förvarade Concept, i 21 Mom. på begge ställen der Rågångar omförmälas, bestämmer Chartan å berättelsen derom till lika belopp eller 5 sk, , kan den inom Vällofl. Borgare-Ståndet anmärkta skilj-» agtigbet, såmedelst, att den på ett ställe utsattes till 5, och på ett annat ställe till 6 sk. ; endast hafva tillkommit genom mindre uppmärksamhet vid utskrifningen , hvilket icke lär tarfva någon särskild åtgärd af Utskottet, Herr Harn b rael anmärkning, att Pass till resor inom det Län, der Passbafvaren är bosatt, böra desto heldre befrias från Stämpladt Papper, som han icke ens är skyldig att för dylika resor vara med Pass försedd, finner Bevillnings-Utskottet af samma skäl, icke förtjena nån åtgärd, då det sålunda står den resande fritt, att sjelf underkasta sig, eller undvika denna afgift.
Om å ena sidan B e v i! 1 n i n gs-U tsk o t te ts I i Betänkanden. 61 5 §. framlagde Förslag, rörande Fullmagters charterande, varit ett föremål för flerfalldiga anmärkningar inom Ilögv.
Preste-Ståndet, har det å den endra funnit försvarare, hvilka ur en annan synpunct framstält Utskottets åtgärd.
Emot den i Förslaget antagne beräknings-grund, har blifvit anfördt af Herrar Doctorerne Tysselius, Fellenius och Forssell att Utskottet, som ej vid nedsättningen af Stämpladt Papper, till Fullmagter, från 6 till 4 procent, erinrat sig, att då denna afgift endast var beräknadå Ordinarie Lönen, ehuru nästan alla Tjenstemän med penningelön, derjemte njuta betydliga, tillfälliga och svårligen conlroJlerade inkomster, var denna minskning redan förut gifven, derigenom återtagit med ena handen, hvad den gifvit med den andra, och valt en osäker och ojemn beräk• nings-grund , framför en säker, så vida eventuela inkomster ej kunna bestämmas och företrädarens af ■skiljagtige egenskaper och förhållanden, samt ofta nog af tillfälligheten för året beroende så kallade sportler, icke blifva efterträdarens j alt då den redan antagne Charterings-grunden å Fullmagter till indeld lön , i det närmaste instämmer med de af Utskottet föreslagne \ procent, hvarpå såsom exempel anföres, att 27 procent af 36 sk. eller Krono-Värdiet å en Tunna Spannemål är lika med \ procent af 5 R:d. 3 sk., som blott med i3 sk. understiger det uf Stats - 6a BeviUniiigs-Ulskottets
Utskottet antagna medelpriset, oell i8 sk. af hvarje Hemman utgör 4 procent al g 11 :d. i8sk., hvaröfver ingen Pastor lär vid nu gällande varu-värden, kunna räkna sin inkomst, samt Tjenstemän med indel de löner, sällan hafva betydlige Sportler, men deremot få vidkännas utgifter i och för Uppbörden för sine löner, synes det osäkert, om ej den sökta jémnvigten emellan Penninge- och Indelda Löntagare redan är funnen; att den föreslagna grunden är, såsom alla enskilda uppgifter och beräkningar Vansklig , samt föijagtligen ej förenlig med Statens värdighet och fördelar som fordra vissa och stadgade beräkningsgrunder, då deremot de nu föreslagne kunna föranleda olika Ghartor, icke blott för jomtigoda, utan till och med för samma tjenst, samt bero af större eller mindre noggrannhet vid beräkningen af inkomster, missväxt-år, m. m.; att Utskottets Förslag, som utan lindring för Fullmagter å Penningelön medför en nästan till dubbelt belopp , recognitionsafgiften, deri inbegripen, uppgående förhöjning, antyder motsägelse emot den efter Statshchofvet lämpade hedsättningen af Be-villningen efter så väl i sorn 2 Art., att om Tjenstemän skola vid första inträdet vidkännas en sådan förhöjnihg, bör den ock ega ruin för andra Medborgare, och således efter rättsgrunder stadgas vid Fastighets tillträdande, Borgare-Bref, m. m.; att möjliga fel och missförhållanden i den förra Författningen kunnat afhjelpas genom en proportionerad förhöj - Betänkanden.
63 ning i beräkningen af Fullraagter å indcld
Lön, samt nedsättning af Fullmagter å Penninge-Lön, hvarigenom de förr gällande
Författningarne ej behöft återkallas och upphäfvas; att denna ej i Riks-Staten äskade eller påräknade tillökning, således icke är behöflig, men deremot obillig för den sorn den drabbar, enär Beviliningen, denna Riksdag för öfrigt nedsättes; och att afgiften å alla Fullmagter blifvit härigenom uppjagad , ty äfven de fleste
Penninge-löntagare komma att betala mera än de förr gjort, så vida de måste erlägga Bevillning, icke blott för sina ordinarie, utan ock för sine extra inkomster, sorn oftast öfverstiga lönen.
För Utskottets Förslag, hafva åter Herrar Doctorerne Wahlbom och Lamer samt Prostarne Almgren och Anjou, än ådagalagt, att den förr antagne beräkningen medförde den orättvisa, att en Ämbetsman med t. ex. ^5 R:d. lön på Stat, men med i å 2,000 R:d.
Extra inkomst, endast betalt 4 R-'d. i Stämpladt Pappers-afgift, under det att en annan med 200 R:d. lön, utan extra inkomst, fått lösa Chartan till sin Fullmagt med 12 R:d., andra ojemnheter att förbigå, är anmärkt, att den efter anstäld jemnforelse och Calcul till 4 procent bestämda , att i det närmaste förra beloppet motsvarande Charta* - Sigillataj - afgiften, alldeles icke är någon nyhet, emedan denna Norm redan förut och länge varit antagen vid Fullmagts-Chartor för Civile och Militaire Ståndet, så att hvad Utskottet nu tillstyrkt, är 64 Revil/nings-Utskot tets ett förallmänligande af samma beräkningsgrund; än åter upplyst, att Fullmagts-Chartan för Ecclesiastik-Staten, så vida den gr midas på beräkning af Mantal, varit för låg, i jemnförelse mot andras, så vida en Civil eller Militair-Tjensteman med tooo R:d, peli-- ninge-lön, måst i Stämpladt Pappers-afgift erlägga 60 Rid., och dessutom 3 procents Chartae - Sigillatse - recognitioll, under det en Pastor med 80 Mantals Pastorat, hvars inkomster äfven torde för det närvarande uppgå till nämnde summa, efter hittills gällande grund, utgjort blott hälften, eller 3o Rid., jemte en obetydlig Chartae-Sigillate-recognition, uträknadt efter ett gammalt Krono-Värdi, eller 1699 års Tariff.
Utskottet, som fullkomligen delar samma öfvertygelse, sorn sistnämnde Herrar Ledamöter af det Högv.
Preste-Ståndet, finner dem hafva med den rättvisa i åsigter, och kännedom af ämnet, bemött de mot Utskottets Förslag gjorde inkast, att alia tillägg synas öfverflödige. ' 7 §•
Så val Riksdags-Fullmägtigen Johan Longberg som Johan Michaelsson, den förre understödd af flere bland det Hederv.
BondeStåndets Ledamöter, hafva yrkat, att något undantag för Godsegare från skyldigheten att Char - Betnnkanden. 65 Chartera Contraeter med underlydande Landtbonden, ' ej bör, på sätt i Moni. föranleder, ega tum v så vida detta redan i äldre Författningen influtne stadgande för a nle dt den orättvisa, att slå Bönder och Ståndspersoner åt andre upplåtit någre af dera egande Hemman, hafvä de varit nödsakade att Chartera de derom upprättade Contracterne, under det att större Possessionaten- undandragit sig sådant, hvilket icke synes stå tillsammans med en billig beskattning, men lätt kunna förelomraas genom uteslutande af orden: ”uuder”hafvande Åboer.” Härtill tror Utskottet sig likväl kunna tillstyrka bifall, så vida en dylik förändring, snarare skulle skada den fattigare, delen af All mogen, emedan vid öfy ertågande af de under de större Egendomarnc lydande Hemman, ' Jordegaren- högst sällan sjelf går i författning om Contracternes uppvisande och Chartering, ulan sådant vanligen besÖrj,es af Brukaren, sorn dervid merendels får vidkännas hela kostnaden.
Under förmodan att, om ej de af Utskottet för stämpla dt Papper befriade Skuldsedlar under a5 Bni., underkastas Chartering, skola 'de stö ysta missbruk befordras till försnillande af denna afgift, och t. ex. vid först räekningars meddelande af större summor, flere Skuldsedlar tillhopa , utgörande samma belopp, men hvar för sig ej uppgående lill 5 Sami. 2 B.
Be 3 vl/nin gs-Ut slottets 2 5 R:d. u(gifvas, har Riksdags-Fullmägtigeii Johan Michaelsson likaledes yrkat, att Tariff Lill Chartering af Skuldsedlar under a5 R:d. må uppgöras. XJLskottet, hvars afsigt varit, alL härigenom mildra den minst bemedlade folk-classen, oell för öfrigt tror, att en på rättvisa grundad föreskrift, ej bör upphäfvas af den orsak, alt densamma kan vara underkastad missbruk, saknas således anledning att hemställa den sålunda yrkade ändringen. 8 §.
Bevillnings-Utskottets Förslag, i afseende på grunden för Lysnings-Sedlars Charterinsr, har likaledes varit ett föremål för vidlöftiga öfverläggningar inom Ilögv.
PresteSlandet, hvarunder rättvisan , nyttan och verkställbarheten deraf blifvit satt i fråga, af Herr Doctor Thyselius, Herr Dom-Prosten Wijkman och Herr Doctor Hedren, af de skäl: dels att Utskottet, då det vill återföra beräknings-grunden från det som är till det som varit,-ej valt en mera redig utväg, än den förra, hvarpå, såsom exempel anföres, Charteri ngs-sättet å Lysnings-Sedlar för den, som under året ärfl en betydlig Egendom, eiler från en ringa Tjenst blifvit befordrad till en förmånlig, eller tvertom, afträclt sin Egendom lill sina Borgenärer, eller tagit afsked från sin Tjenst, äfvensom för intresset i IJandels-Bolag, hvilket naturligtvis gemensamt debiteras, men som derjemte sjelf innehafver Betcirikanden.
Bruksdel eller Landtegendom i annat Taxerings-District, icke är bestämdt huruledes lian eger för Pastor» bevisa, hvilken andel han eger i Bolagets gemensamma Bevillnings-summa, eller att han icke, eller ock till hvad belopp lian annorstädes är taxerad, dels att den genom en förändrad Cha^tering å LysningsSedlar påräknade förhöjning, måste, då afgiften för de torftigc snarare är nedsatt, beräknas från det mindre antalet bemedlade, eller högt uppsatte Contrahenter, hvilkas Äktenskaps-förbindelser äro icke blott loflige, utan tillika så önskvärde , samt genom våra tidsförhållanden så litet uppmuntrade, att Staten gerna kunde undgå att derå lägga en, omän föga motverkande, likväl icke af behofvet påkallad, förhöjd Taxa, dels att sedan KronoUtskylderne äro betalde, förvaras ej det deröfver erhållna qvittence , hvarföre vid Ägtenskaps-Lvsningars uttagande, renovation måste derå hos Häradsskrifvare!! sökas , sorn åter å de fleste ställen medförer flere mils resa och tilläfventyrs flere gånger, emedan Häradsskrifvaren kan å Ämbets-ärender vara annorstädes stadd och äfven medhafva Böckerna ; dels att, om någon innehafver Egendomar i flere Fögderier, till och med lön, hvilket Pastor icke kan känna , blifver Chartan obetydlig, om den skall beräknas efter den Egendom han bebor, och tvärtom alltför dryg då den skall utgå efter beloppet af hela dess Debet till Staten, och förknippadt med otroligt besvär , att framskaffa alla Debet-Scdlarne , 68 Bevillnings-Utskottets för att fa ihop total-summan, hvilket kanske ej blir på ett helt år möjligt, i fall desse ej äro af Betjeningen på djverge ställen förvarade, samt i alla fall osäker då Pastor ej kan känna huruvida icke något finnes glömt; dels att, med fästad uppmärksamhet å den sig företeende skillnad i grunderna för Bevil lili ngens utgörande, emellan den omedelbart af den Skattskyldiges Egendom utgående, och den tillfälliga, som vid vissa i den Skattskyldiges Medborgerliga lif inträffande händelser utgöres, oberoende af den dermed förenade inkomst, hade Ägtenskap, som är en tillfällig handling, äfven bordt med en tillfällig afgift beläggas, och icke förblandas med Egendom, som nu synes indirect ske genom en efter ii Art, erlagd afgift: dels ock, att om denna grundsats antages, och en tillfällig Bevillning härvid bestämmes efter 11 Art., borde densamma utsträckas till alla dylika,
och således Resepass, Rättegångs-Handlingar, KöpeBref och Arrende-Contracter taxeras efter 11 Art., i följd hvaraf yrkas, väl någon skillnad i afgifter, men i enlighet med förra Författningen, hvarjemte Herr Prosten Grevillius erinrat, att genom Utskottets Förslag, hafva Lysnings-Charta för de i tjenst varande Soldater, blifvit med 100 procent förhöjde, äfvensom inom Vällofl, Borgare-Ståndet, Herr Noraeus förklarat, att den antagne grunden är felagtig och obillig, då den semena året baft betydlig Egendom, kan det andra vara sladd i fattigdom och behof, att afgiflen är för Betänkanilen. dryg, och att för öfrigt saknade föreskrift om Cbartae-beräkiiingen för dem, sorn hafva Egendomar i flere Län , samt controlleo å dea jätta Stämpel-afgiften i sådrfne fall; och Herr Falkman trott beloppet böra nedsättas till jö af Bevillningen efter 11 Art.
Deremot äro BevillningSTUtskottets åsigter gillade af Herr Doctor Wahlbom, Herrar Prostarne Almgren oell Linderoth, samt Herr Biskopen Almqvist, hvilka, under erinran derom, att då Lysnings-Chartorne efter förra Författningen varit beräknade till ^ af Fullmagts-Chartan, eller till af Bevillningen, Evil ken grund jemnväl nu är följd, emedan Bevillningen är antagen tili 3 procent af inkomsten, synes deraf, att detta Förslag hvarken är någon nyhet, utan en utsträckning till Medborgare af alla Classer, af hvad förut endast i vissa fall varit tillämpadt, eller betungande, emedan om någon betydlig tillökning skett, hvilket icke är så alldeles afgjort, den då kommer att drabba de förmögnare, men deremot sparar de fattige, och att om Chartaa - Sigillatas - afgiften är en Bevillning, som den enligt 60 §. af Regerings-Formen måste anses, bör den väl fördelas efter hvars och ens förmåga att bära den, men ej slumpvis efter namn och character på sätt hittills skett, då den utgjort en slags Rangordnings-afgift och ingen ting annat, förklarat, att om LysningsChartor skola vara olika , lär ingen grund för bestämmandet deraf vara mera rättvis och 70 Bernilnings-TJt skottets i hillig, än don sorn härleder sig frän inkomst och förmögenhet, samt att det icke kan blifva svärare att förskaffa sig ett bevis öfver sista årets betalda Krono-Utskybler, än öfver en förkomiren och måhända för flere år sedan utfärdad Fullmagt eller Constitutorial.
Jemte det att Utskottet får åberopa hvad sålanda anfördt blifvit, särdeles rörande grunden för denna Beskattning, anser det sig äfven böja tillägga, att om än ojemnheter skulle någon gång kunna af den nu föreslagne Författningen beredas, så blifva dessa hvarken så mångå eller s& tryckande, som de af den förra föranledda, att det från ökadt besvär, i händelse någon förstörer sin
Debetsedel , hemtade skäl, synes så niysket mindre förtjena afseende, som både Författningen och försigtigheten bjuda, att Debet-Sedlar och Allmogens Qvittence-Böcker skola noga förvaras, och enskildes olägenheter, vållade af egen oagtsamhet, icke kunna tagas i allmänna frågor i betraktande; att stadgande ej förekommer, som förpliktar Lysnings-tagare, alt i händelse af Taxering å flere ställen uppvisa samtlige Debet-Sedlarne medgifves, men sådant har ansetts såsom en oundviklig följd af den antagne grunden, och något ansvar har man ej förmodat sig behöfva utsätta, då Utskottet i de mera upphöjda tänkesätt, hos de personer med hvilka ett sådant förhållande kan inträffa, påräknat dea säkra - Betiinkanden.
71 stej borgen för Författningens efterlefnad ; men då Utskottet fimier sig genom dessa anmärkningar påkaliudt, att närmare sig härom utluta, hemställes . vördsam ligen om ej slutet af denna §. må erhålla följande lydelse: ”För öfrigt gäller, i afseende på efterlefnaden af detta stadgande, hvad 11 §. samt 18 Mom. föreskrifva; och ansvare den, som på flere ställen Taxerad är, men ej samtelige Dehet-Sedlarne vid Lysnings-Chartans beräkning framvisar, enligt 12 §. 1 Morn., samt fylle bristen, och vare Pastor då från allt å.tal fri;” att Soldater och andre hörande till Gemenskapen inom Armeen och Flottorne, få vid Ägtenskaps ingående, erlägga en till 12 sk. bestämd Stämpel-afgift, finnér Utskottet, med hänseende till afgiftens ringhet, vara mera billigt, än att afskedade Soldater skulle, efter förra Författningen vidkännas en högre Stämpel-afgift, än de i tjenst varande, äfvensom Utskottet sluteligen tror sig sakna anledning till nedsättning af denna bestämda algiften, till af Bevillningen efter 11 Arti, enär, på sätt redan visadt är, densamma till enahanda belopp som tillförene utgår. 9 §•
Vid 4 Morn. af denna §., hafva Herrar Bagge och Falkman anmärkt, att föreskrift saknas af hvilken Bevis om behörigt Stamphult Papper å Bouppteckningar och Arfskif - 72 Hevi lin i n a:s~ Utskottets ten, sorn förseglade inlemnas, böra vara utfärdade; oell har Utskottet aktat, till förekommande af misstag , nödigt, att slutet af sistnämnde Moment erhåller följande Redaction: ”Och infordra, enar sistnämnde handlingar förseglade inlemnas, bevis undertecknad!, af Förrättnings- och Värderingsmånnen, att de med stämpladt Papper, till behörigt belopp försedda äro.” Riksdags-Fmlmägtigen Löngberg bar trott föreskriften i i3 Morn., att plar af Hyres-Contraeter, böra vid Mantalsskrifningar i Städerne uppvisas ChaVtéräde, afven gora det stadgande nödigt, atti vid nämnde tillfällen, skall ovilkorligen Charl ifcSigillätcE-Ombudsman, eller der sådan ej finnes , Stads-Fiscal, efter af Magistraten erli Allen kallelse, vara vid Mantalsskrifningen närvarande, men då, med föranledande al’ G §. i Kongl.
Förordningen, om Mantals- och 'Skaltskri fningarne i Riket, af den 3o Sept. idta, alltid inom Städerne iagttages, att Stads-Fiscalerne eller någon af Magislraternes Betjente äro vid nämnde tillfällen tillstädes, bär Utskottet ansett alla ytterligare stadganden derom öfverllödige. 16 §.
Provisionen för Försäljningsmännen, hafva Herr Prosten Wikblad, samt Riksdags Fuil - Betänkanden.
Fullmägtigen Longberg, förmodat vara allt för dryg; hvarföre den förstnämnde föreslagit, att densamma borde i Hufvudstaden nedsättas till 4, i Lanclsorterne till 5 och Reinisslagét till blott i procent; och den sistnämnde yrkat, att den mätte i Stockholm minskas lill 2~ procent.