Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco å 128 sk. cours . . g,333: 16.- 25,ooo. 31 :o Observations Medlen påräknas med 10,000. — - 32:0 Extra Medel och Uppbörd, hvilka hittills upptagits bland Inkomster som i RiksStaten icke varit påräknade, anser Utskottet, enär de under de senare 6 åren ingått med ett medium af omkring 27,000 R:dr, kunna, såsom Ordinarie Inkomst uppföras till 16,000. hvartill kommer de i Jemtlands , Westerbottens och Norrbottens
Län inflytande, bland InkomstTitlarne (N:o 6 i Tableauen) upptagne så kallade Stubbören, hvilka synas vara af så tillfällig Transport 16,000. 3,841,102: 23, 6. 158 Stats-Utskottets Transport 16,000. 3,84t>i02: 23. 6. och ringa beskaffenhet att de icke under särskild Titel böra påräknas, utan bland Extra Medel och Uppbörd upptagas.
De beräknas i K:gl.
Propositionen till 1200 R:dr, men nedsättas här till 1,000.
’ 17,000. — - 33:o InteresseMedelj dels ingående å den så kallade Wermlands Landtvärns-Cassa, med 288 R:dr, dels å Tackjerns-hergslagernes LåneMedel med omkring 1000 R:dr, hvilket senare belopp dock minskas i mohn af de årligen skeende Capital-afbetalningar.
K:gl. Propositionen föreslår, att Räntan å Wermlands Landtvärns-Cassa må från RiksStaten uteslutas, och att R.
St:r ville förordna om Capitalets användande på ett med dess ursprungliga föremål öfverensstämmande sätt.
Cassan, utgörande 4800 R:dr, har tillkommit genom frivilliga sammanskott, i ändamål att användas till WermlandsGränsens försvar, och räntan är anslagen till underhåll för det manskap som vissa Socknar utgjort, för att såsom Jägare nyttjas; men sedan Werm - Transport 3,858,102: 23. 6. B e ta n k a n de n. i5g Transport 3,858,102:23. 6, lands Jägare erhållit Anslag å Stat, har ifrågavarande ränta, enl. förklaringen i K:gl. Brefvet den 24 April 1810, till någon ersättning härföre, ingått bland Statsmedlen.
Utskottet, som anser ett InteresseConto i RiksHufvudboken icke böra saknas, och jemväl, att förenämnde Räntemedel, intill dess om dem annorlunda förordnas, derå böra uppföras, har sålunda bibehållit Titeln, och påräknat inkomsten deraf med tillsammans . . r,ooo. — - Summa 3,85g, 102: 23.6.
Extraordinarie eller Bevillning Inkomster. 34:o Sjötulls
Medlen beräknades vid 1823 års StatsReglering till netto inkomst, Sv. B:co g56,6i 1: 3a. — Hamb.
B:co i5o,ooo R:dr » 120 sk 375,oqo.— - I)33I)6iI:32.- samt till Stat och Utgifter 388.388: 16.- Tillsammans 1,720,000: — och upptagas i K.
Propositionen, till netto inkomst 1,800,000: — samt lill Stat och Utgifter .... 400>°00: — Tillsammans 2,200,000: i6o Stats-Ut skottets Enligt de från Tullverket erliällne uppgifter, har 1827 års Uppbörd utgjort. . . 2,667,125: 2.2. hvaraf blifvit afkortadt 153,960: 17.10. samt till Stat och Utgifter an vändt . . . ■ 445,53.: 46- 4 5g9>4ga. l6. återstår netto 2,067,682: 34. - 1828 års, som provisionel! uppgifvas, hafva utgjort brutto 2,317,000. afkortningar .... i52,ooo. samt Stat och Utgifter . . 4åo,ooo.— - 0 ^ ’ 002,000.
— - Återstår netto 1,715.000.— - Den 1826 inträffade missväxt, och de deraf uppkomne handelsförhållanden, hafva för 1827 uppdrifvit
Tullinkomsten till det högre belopp som förestående uppsats visar, hvarjemte Införsel-Tullens begagnande under de första åren, fortfarande fördelaktigt inverkat på TullUppbörden.
Likväl har 1828 års netto inkomst varit 352,ooo R:dr mindre än 1827 års, och 182g års blifver utan tvifvel äfven under 1828 års, hvarjemte förut dryga utgifter och omkostnader, sådant oaktadt, äro i ständigt växande.
Af dessa anledningar, anser Utskottet sig böra uppföra förslagsvis, till Stat och omkostnader, en summa af . . 4^0,000. samt netto inkomst . i,5oo,ooo. — „?• ’ ’ i,g5o,ooo. — - Transport i,g5o,ooo. — Betänkande n. Transport i,g5o,ooo 35:o Salu-Accis af Städerne, påräknas, i anledning af Utskottets bifogade särskilta yttrande Litt. G, med . , . 7,500 36:o PostMedlerij sorn för år 1826 utgjorde, netto inkomst 125,i56: i5. ir., samt till
Stat ochUtgifter 232,355: 26.
1. eller tillsammans 35y,5i2:4. och i Kgl.
Proposition upptagas till netto inkomst i4o,ooo, samt Stat och Utgifter 2 to,000
R:dr, tillsammans 35o,ooo R:dr; anser Utskottet, i närmare öfverensstämmelse med verkliga förhållandet de senare åren, (af hvilka 1827 års Utgifter uppgingo till 2g4,ooo Rtdr) och med antagande af den princip, att vinsten af Post-inrättningen i första rummet bör användas till densammas ändamålsenligare förbättrande, innan någon behållning för StatsVerket må påräknas, böra sålunda upptagas: netto inkomst . . . 100,000. — - till Stat och Utgifter . 25o,ooo. — - ok 5 ’ 35o,ooo Och hemställer Utskottet derjemte, med hänseende till de i och för Postinrättningens förbättring erforderliga omkostnader, att hvad af Postmedel kan Transport 2,3o7,5oo 11 162 Stats-Utskottets Transport 2,307.500. — - inflyta, utöfver förenämnde för Statsverket i allmänhet beräknade behållna intrad af 100,000 R:dr, må af K.
M:t få i förenämnde ändamål disponeras. 37:0 Chartte-Sigillatce-Medelsom i K.
Propositionen upptagas till 3oo,ooo R:dr, anser Utskottet, i enlighet med K.
StatsContorets förslag, höra beräknas endast till 290,000. — « 38:o BränvinsAfgiften .... 460,000.
— - Summa 3,o57,5oo. — - beroende desse Bevillnings Inkomsters annorlunda beräknande derpå, huruvida It.
H. St:r, för deras utgörande, finna för godt att bestämma förändrade grunder. 3gm Restantierne upptagas så väl i K.
Propositionen, som af K.
StatsContoret, såsom särskild ny Inkomst-Titel; och emedan Restantierne icke blifvit i beräkningarne såsom inkomst ansedde förr än de influtit, då de åter directe såsom Öfverskott tillkommit och i liquiden med RiksgäldsContoret såsom sådane blifvit observerade, anser Utskottet, enär de för de 0 senare åren ingått öfverhufvud med omkring 194,800 R:dr årligen, Restantierne kunna påräknas till 99,997: 24- 6.
StalsVerkets ordinarie inkomster . . 3,85g,>02: 23. 6.
Transport 3,85g, 102: 23. 6.
Betänkande n. i63 Transport 3,859,102: 23. 6. extraordinarie d:o . . 3,o57,5oo: — - Restantier 99,997: 24. 6.
Tillsammans 7,016,600: — - Vid t823 års StatsReglering beräknades de ordinarie Inkomsterna till 3,709,982: 29. 10. eztraordinarie d:o ....... 2,757,92.5: — - Til
Is. 6,467,857: 29.10.
Således Uppkommer, genom den nu af Utskottet föreslagne beräkning af Inkomst-Titlarne, i jemförelse till hvad som 1823 års StatsReglering upptager, en högre summa af 548,742: 18. 2.
När härvid observeras, att de bland Inkomsterne upptagna Indelta Räntor, och de till Stat och Utgifter upptagne Summor, hvilka endast upp- och afföras i Räkenskaperne, icke lemna någon ökad Inkomst vid StatsRegleringen, så förekommer, att Indelta Räntorne, som räknades 1823 till Markegångsvärde 1,399,(73:12.6.
D:o KronoTionden d:o 4?8,544: T • 4- Tills. 1,877,717:13.10. nu deremot upptagas till Indelta Räntor . . 1,389,172:18.6. d:o Kronotionde. 542,935: 3o. - d:o d:o lösen . 3,994: 23. - Tills. 1,936,102:23.6. 164 Stats-Utskottets Rilference .... 58,385: g. 8.
Stat och Utgifter, som nu upptagas, hafva', mot 1823 års StatsReglering, blifvit ökade: för Häradshöfdingar och Nämnd, af Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan i,ooo. — - för TullYerket . . . 6i,6ii:32. - för Postverket . . . 46,322:33-4- Tills. io8,g34: 17. 4- samt minskade: för Num merLotteriet med . . 3,56o.
Difference .... io5,3y4: i7’4- Derjemte äro Krut- och Salpeterför säljnings-medlen . . . 70,000. samt Råk-och Lots-medlen 5o,ooo. 120,000. - bestämde till särskilta ändamål, och ut^ göra således icke disponibel tillgång vid StatsRegleringen.
Tills. 283,759: 27. - hvarifrån afgår den förminskning i Utgifts-Summan som uppkommer genom Spannmålsprisets nedsättning från 5Jtill 5 R:dr per Tunna, och hvilken skillnad belöper å 2g,4g3 T:r Spannmål som in natura utgå g,83i, — - Summa 273,928: 27. - Betänkande n. i65 och när den afgår från ofvanstående 543,742: 18. 2., så återstår det disponibla beloppet af de högre beräknade Inkomsterne, med 274,B13: 3g. 2.
Antager man dertill, att de af 1823 års R:s St:r, för Försvarsverket, af Öfverskotterne anviste 233,333: 16. årligen, hädanefter, enl. K:gl. Propositionen, blefve å Stat uppförde, och således icke vidare gravera de blifvande Öfverskotten, så minskas derigenom ytterligare den disponibla summan till 4p48o: 23. 2.
Betänkande öfver tillkomsten af de sedan 1823 års Riksdag, enl.
Räkenskaperne, upptagne Öfverskotter, de dispositioner som derå blifvit gjorde, samt hvad af desamma blifvit lefvereradt till RiksgäldsContoret, skall Utskottet snarligen blifva i tillfälle att afgifva, och i sammanhang dermed äfven huru de sålunda till RiksgäldsContoret lefvererade Öfverskotts-medel der blifvit använde.
Emedlertid får Utskottet under N:o 2 bifoga en Tableau som i sammandrag visar tillkomsten af Öfverskotterne, för åren 1824, 1825 och 1826 efter afslutade räkenskaper, samt approximativt för åren 1827 och 1828.
Den 29 Januarii 1829.
Reservationer; 1:0 I anledning af Utskottets förslag i angående Danska Fy ringsmedlen.
Af Herr CommerccRadet Santesson. ”Sedan Höglofl.
StatsUtskottet med dess näst förut fattade beslut att hos R.
H. Sl:r tillstyrka bilall 166 Stats-ölskottets till K. M:ts Nåd.
Proposition, att Bak- och Lotsmedlen hädanefter hållas användbare ensamt för de dermed afsedde behöllige ansalter för sjöfartens tryggande, erlänt den princip, att ingen behållning å denna InkoinstTitel för Staten må påräknas, men väl Fyr- och Båk-inräfttningen vinna de nödvändige förbättringar, som sjöfarten så högeligen påkallar och länge varit i saknad af, har jag för min del trott med en sådan princip ej väl öfverensstämmande att uppföra, som Statsinkomst, Danska Fyringsmedlcn R;dr 35oo Ilamb.
B:coj hvilka utgöra den aftalade årliga ersättningssumma ifrån Dannemark, som ensam uppbär tull-och fyrbåkspenningar af alla Öresund passerande fartyg, för det gagn de å Svenska ^idan underhållna fyrar göra dem, och hvilka medel alltså äro af alldeles enahanda natur som, eller rättare en del af, den påräknade och i öfrigt uti alla Svenska hamnar af in- och utländska fartyg uppbärande afgift för fyr- och båkunderhållet på Svenska kusten.
— Jag anser ock så mycket angelägnare, att äfven denna del af Fyr- och Båk-inkomsten reserveras till fördel för dess ofvannämnde egenteliga ändamål, som jag förutser att derförutan ej kan efter behof förändras det högst släta tillstånd, hvaruti våra Båk- och Fyr-anstalter nu äro, enär utaf nu befintelige 12 Fyrbåkar inalles å hela Svenska kusten endast'2tne äro Lampfyrar, och af de öfrige 10 Stenkolsfyrar, blott fyra täckta men 6 öppna, hvilka på långt när ej gpra den nytta som de förstnämnde; hvadan ock, (enligt officiel uppgift af Herr LotsDirecteuren Bruncrona) ej allenast 9 af dessa Betänkande n. 167 äro f. d. anbefallde att förändras till Lampfyrar, utan ock derutöfver ej mindre än 8 nya af behofvet påkallade Lampfyrar, enligt R.
St:rs egna begäran, ämnade att anläggas, oberäknadt inköpet af Landsorts och Korsö Fyrbäkar, hvilka R.
H. St:r likaledes f. d. ansett nyttigt och nödigt att för Statens räkning af deras enskilte egare inköpa, men hvartill medel allt hittills saknats, enär, oaktadt R.
St:rs vid 1809 och 1810 årens Riksdag fattade, men sedan ej vidhållne, beslut, StatsVerket till andra för denna sak helt främmande behofver användt Inkomsterne härför; och hvarigenom StatsVerket blifvit verkelig Gäldenär till
Fyr- och Råk-Inrättningen, oberäknadt, att man i alla Länder, der handel och sjöfart vederbörligen aktas som en hufvudsaklig grund för Samhällets bestånd och förkofran, ansett och anser inga kostnader bättre använde, andem, som göras till dessas skyddande.
Jag får sluteligen härtill lägga, att då K. M:ts Nådiga Proposition afser, att de hittills, ej Båk- och Lots-Inrättningen, utan io:de HufvudTiteln, påförde samtelige aflöningar för Båk- och Lotsverket, hädanefter också godtgöras af inkomsterne för Fyrbåkarne och Lotsverket, hvilka aflöningar lära uppgå till omkring 20,000 R:dr, så synes mig öfverskottet å dem blifva alltför otillräckligt att svara till de ofvannämnde behofvens uppfyllande, åtminstone ej förr än i en aflägsen tid, hvilken dock för så angelägna behof ej bör afbidas, hvarförutan, om det skulle visa sig, att desse inkomster framdeles lemnade något verkeligt öfverskott, sådant aldrig bättre kunde användas än lill uedsätlan - 168 Stats-Utskottets de af de afgifler, som
Svenska sjöfarten blifvit ålagd och nu kännbart drager, för desse Inkomsters samlande.
Men då pluraliteten af Höglofl.
StatsUt&kottet ej delat dessa mina åsigter anhåller jag, att de, såsom min enskilda reservation, få åtfölja Höglofl.
Utskottets Betänkande till R. B. St:r."
Häruti hafva inslämdt Herr ContreAmiralen von Schantz saint Herr Eckerman.. 2:0 Vid Utskottets tillstyrkande i 33 Funden om In~ teressemedel.
Af Herr Friherre Palmstjerna. ”År 1788 uppsattes i Wermland en LandtvärnsCorps af 600 man till gränsens försvar för tillfället.
Den bekläddes genom bidrag af provinsens innevånare.
Sedan detta ändamål var vunnit, befanns ett öfverskott, hvaraf en Gassa formerades.
År 1792 blef utaf förenämnde Landtvärnsmanskap, och utan provinsens eller manskapets medgifvande, uttagne 3oo man, hvaraf Wermlands FältjägareBataljoa uppkom.
Vid samma tid befalltes, att Räntan på förenämnde Cassa skulle användas till recryterings-passevolance för denna Bataljon.
Cassans rätta egare, provinsens innevånare, hördes icke.
Så fortfor 18 år, hvarefter räntan befanns lill nämnde ändamål otillräcklig.
Då hördes provinsens innevånare, men man har ej kunnat visa att de någonsin begifvit sig till att öfverlemna dessa medel åt Staten.
Motsatsen bevises nog derutaf, att Capitalet dis - Betänk anden.
169 poneras af provinsens innevånare; att redogörelse sker inför deras Deputerade, och att ingen revision deraf får ega rum uti K.
KammarRätten. Wermlands
Innevånare hafva beslutit att göra sin rätt till dessa penningar gällande och att använda deni till ett vackert ändamål. — K.
M:t har äfven funnit skäl i Nåder föreslå, att StatsVerket ej vidare ina begagna sig af penningarne på ettsätt, sorn med deras ursprungliga ändamål ej är öfverensstämmande.
Vid detta sakens förhållande, kan jag ej instämma uti Utskottets beslut, att verkan utaf ett magtspråk än vidare skail fortfara.
Jag reserverar mig häremot,” Herr CommerceRådet Santesson, Nils Strindlund från WesterNorrlands Län samt Carl Bergman från Elfsborgs
Län hafva uti denna mening instämt.
Herr Nordenfeldt0._, har serskildt anfört: ”Då Wermlands Landtvärns-Cassa ursprungligen tillkommit genom frivilliga sammanskott af Länets innevånare till provinsens gränseförsvar under kriget, som började år 1788, så synes mig ändamålet för detta sammanskott hafva upphört vid krigets slut, och den återstod af Cassan, som då befanns, billigtvis böra hafva tillgodokommit dem som dertill bidragit — eller blifvit förvarad för möjligheten af ett dylikt påkommande behof.
Ifrån föreställningen af ett sådant behof äro vi likväl, såsom jag tror, för alltid befriade genom Sveriges och Norriges förening under enge - 170 S t a t s - U t s k o 11 e t s mensam Konung.
— Jag finner derföre ingen betänklighet att, med anledning af K. M:ts Nådiga Proposition, föreslå, att den så kallade Wermländska Landtvärns-Cassan användes till fond för pensioner åt blesserade, vanföre eller utfattige Fältjägare eller åt deras Enkor och oförsörjda barn, så mycket heldre, som jag tror detta användande, högeligen påkalladt af behofvet, nu mera bäst öfverensstämma med Gassans ändamål — och icke, genom förminskningen af 288 R:dr i de årliga Inkomsterne, någon Statsbrist kunna uppkomma.
Af dessa skäl, tror jag mig böra afvika ifrån piil— ralitetens tanka.” Anders Nilsson från Wermlands Län: ”Sorn Wermlands FältjägareRegemente nu mera på Stat är uppförd t, lika som de andre LandtRegementerne, finner jag mig föranlåten inför R.
H. St:r anhålla, att all den ränta sorn faller af Wermlands Landtvärns-Cassa måtte hädanefter icke som Statsmedel Ingå, utan att den framdeles bör tillfalla fattiga Jägares Enkor och barn till understöd, hälst som denna Cassa af Länets innevånare förskjutits och till ett Gränseprovinsens försvar inrättats.
Denna min ödmjuka hemställan anhåller jag R.
St:r dela lika åsigt med mig och hoppas att en så ringa Summa icke kan blifva Statsbrist då det lill sådane nödlidandes understöd användes. ” Betänkande n. 171 3:o Emot upptagande af Restantierne ibland StatsVerkets inkomster, 3g Puncten.
Af Herr Biskopen, Doctor Thyselius, som för sin serskilta tanka i detta afseende anfört, alt Restantierne år ifrån år förminskats och att åtskilliga InkomstTitlar blifvit högre beräknade, än hvad de efter 5 års medium utgjort; tilläggande Herr Biskopen, det han i allmänhet ogillade Statslnkomsternes för höga beräkning, enär de öfverskott, som hittills uppkommit och utgjort en Nationens sparpenning samt satt
RiksgäldsContoiret i tillfälle att förbättra sin ställning; derigenom ej vidare kunde komma att ega rum.
I hvilken mening instämt Herr Grosshandlaren Ekerman.
Bil. A. Betänkande, i fråga om beräkningen och utgörandet af Mantalspenningar, Lagmans- och Häradshöftlinge-räntan med Tingsgästningspenningar samt Sterbhus-procenten; äfvensom öfver Herr Törneblads, C. P., samt Riksdagsfullmägtiges från Wermlands
Län i vissa delar häraf afgifna Motioner.
R:s St:r hafva vid sista Riksdag fästat uppmärksamhet vid följande med de såsom Ordinarie Inkomster i PiiksSlatcn beräknade Mantalspenningar , Lagmans- och Ha.- 172 Stats-Utskottets radslwfdinge-rantan samt Sterhhus-afgiften före funne förhållanden, nemligen:
Att de förstnämnde, eller Mantalspenningarne, som uppkommit, i stället för den förut varande Qvarntulls-afgiften, erläggas, på grund af MantalsCommissarielnstructionen d. 20
December 1693, för närvarande i allmänhet med 12 sk. af hvarje mantalsskrifven person, men i vissa District och Socknar af Götheborgs och Bohus, Nerikesj Wermlands, Westmanlands, Stora Kopparbergs, IVester Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens
Län med endast 8, 6 och 4 sk. personen.
En sådan olikhet i Mantalspenningarnes utgörande, hvilken utan tvifvel härledt sig ifrån Orternes serskildta beskaffenhet eller olika eultur samt Innebyggarnes af omsländigheterne beroende ställning, som påkallat en derefter lämpad lindring, syntes R.
St:r likväl nu mera och då desse förhållanden upphört, hvarken instämma med billighet eller med afgiftens egenskap af Koppskatt, grundad på hvarje persons arbetskraft, utan afseende på förmögenhet; och då för öfrigt nu mera R. o. A., för egne personer och sitt folk, samt PresteStåndet för dem af EeclesiastiqueStaten, som tillförene njutit befrielse från denna afgift, vid 1809 och 1810 årens Riksdag densamma sig åtagit, funno R.
St:r en fullkomlig likhet i Mantalspenningarnes utgörande öfver hela Riket böra destohäldre tillvägabringas, sorn StatsYerkets inkomster sålunda äfven skulle vinna en tillökning af a3,ooo Rtdr årligen.
Betankande n. 173 Lagmans- och Häradshöf (tinge-räntan som i vissa orter kallas Lagmcms-markcrj och har sin upprinnelse från Allmogens skyldighet i äldsta tider att underhålla Lagman och Häradshöfding genom gärd, utgöres af hvarje Matlag på landet med de undantag 1741 års Reglemente samt andre serskildta förordnanden medgifva, och hvilka undantag hufvudsakeligen afse R. o. A. för deras vid nämnde tid ägande Säterier jemte Ecclesiastique personer m. fl. Inberäknadt de så kallade Tingsgästnings-penningarne, hade Lagmans-markerne, likmätigt Brefven d. 21 Julii 1752 och d. 20 Januarii 1753, bordt af Allmogen utgöras med 24 öre eller 12 sk. af Matlaget, men utgå, enligt räkenskaperne, i så måtto olika, att uti de fleste Länerläggas 12 sk., derunder inbegripne 3 sk.
Tingsgästnings-penningar samt i Wermlands Län 8 sk., deraf 2 sk. räknas för Tingsgästnings-pcnningar, utom i ÖsterSysslets Fögderi eller Philipstads Bergslag, der dels 9, dels io§ och dels 12 sk. af Matlaget betalas, hvaraf 6 sk. anses utgöra Lagmans-räntan.
Län åter ingå ej några Tingsgästnings-penningar tili Statsverket, utan erlägges blott Lagmans-räntan med 3, 3§ till 4 skillingar.
Sterbhus-afgiften utgår med en fjerdedels procent af behållna Summan i Adeliga, Preste- och BorgareSterbhus i allmänhet, men äger ej rum hvarken för Ståndspersoners på landet och Allmogens, ej heller för Borgares och Ofrälse Ståndpersoners i Stockholm och Götheborg Sterbhus, hvaremot uti nyssnämnde 2:ne Städer, hvarje icke fattigt matlag eller hushåll bland i74 Stats-Utskottets Borgare och Ofrälse Ståndspersoner, betalar 6 Öre Silfvermynt, som, enligt K.
KammarCollegii Circulairebref den 16
December 1777 efter 6 D:Ir på R:drn utgöres med i§ sk.
Denna afgift, hvilken, jemte den i i752 års K. Bref Allmogen ålaggde högre Lagmansränta, tillkommit vid nämnde års Riksdag, såsom en Bevillning till HofRättens aflönande, blef, genom K.
Brefvet d. 5 Mars 1778, ställd under K.
StatsConloirets disposition, och uti K.
Brefvet d. g November 1785 samt KammarCollegii och StatsContorels CirculaireBref d. 20 Januarii 1786 är vidare förklarad!, att Ståndspersoner på Landet som ej tillhöra R. o. A., Preste- och BorgareStånden, icke heller mern än Allmogen böra utgöra ifrågavarande Sterbhusafgift.
Det visade sig således, å ena sidan, att så väl Lagmans- och Häradshöfdinge-räntans som
Sterbhusafgiftens åtagande afsett ett och samma ändamål, nemligen JustitioeStatens aflöning, men, å den andra, att desse bidrag, hvart för sig, icke träffade alla, som behöfde ålita vederbörandes ämbetsbiträde, dels ock till olika belopp utgöras, af dem som skola desamma erlägga, hvilka skiljaktigheter mÖjeligen haft en skälig anledning uti fordna serskildta förhållanden; och R.
Jr hafva derföre ansett en jemnkning så i ena som andra afseendet vara af både billighet och rättvisa påkallad, samt kunna, utan rubbning af de med ägandet af viss slags jord i öfrigt förenade formoner, lämpligast åstadkommas på det sätt, att, emot indragning af den, såsom Bevillning för HofRätternes aflöning anslagne Sterbhus-procenten, samt af Matlags-afgiften Betänkande n. 175 i Stockholm och Götheborg, ej allenast Ii. o.
A. för sig och sine underhafvande, ulan ock EcclesiastiqueStaten med de flere å Landet boende personer, som hittills icke erlaggt Lagmans- och Häradshöfdingeräntan, sig densamma åtoge, samt att merberörde ränta derefter, till lika belopp öfver hela Riket, eller med 12 sk. af hvarje Matlag på Landet erlades, genom hvilken reglering, R.
St:r ansett äfven större säkerhet skola vinnas i beräkningen och redovisningen af ifrågavarande Statsinkomst.
Enär likväl den såmedelst beslutne förändring med så väl Mantalspenningar nes som Lagmans- och Häradshöf dinge-räntans utgörande syntes så väsendtligt röra de Skattdragandes rätt, att samma förändring icke borde vidtagas, utan föregången undersökning om förhållandet i serskildte landsorter, serdeles till upplysnings vinnande, om icke tilläfventyrs de orters innevånarej som uti desse af gifter hittills njutit lindring för närvarande utgöra några deremot svarande tjenstbar heter ; så hafva R.
St:r, af sådan anledning, hos K.
M:t i underdånighet anhållit, att K.
M:t täcktes uti omförmälte frågor i Nåder låta, före nästpåföljande Riksdag, verkställa en närmare utredning, hvarigenom tillfälle bereddes R.
St:r, att uti ämnet med behörig sakkännedom besluta.
Då en sådan undersökning, på K. M:ts Nådiga befallning, är vorden, genom K. KammarCollegii och K.
StatsContoirets föranstaltande, verkställd, oeh handlingarne derom blifvit StatsUtskottet tillställde, har 176 Stats-Utskottets
Utskottet skolat de härutinnan erhållne vidare upplysningar R.
Uti Upsalaj Stockholms^ SödermanlandsÖstergöthlands Gottlandsj Calmare j Blekingej Jönköpingsj Kronobergs j Christianstadsj MalmohusHallandsElfsborgsj Skaraborgs och Gefleborgs Län utgöras Mantalspenningarne samt Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan med Tingsgästnings-penningarne lika, enligt derföre bestämda, med R.
St:rs uppgifter öfverensstämmande allmänna grunder, med de undantag endast som afkortningsvis, efter författningarne, äga rum.
Af de öfrige, egentligen i fråga komne, Länen utgå: inom Götheborgs oell Bohus Län Mantal spenningar ne: i Bohusländska provinsen af jordbrukande Allmogen eller Bönder och Torpare med 8 sk. af personen, då deremot ej mindre alla innevånarne i Städerne, än Ståndspersoner, Arbetsfolk, Inhyseshjon och Fiskare å Landet derstädes erlägga samma afgift med 12 sk. för hvarje person.