Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De sålunda uppburna bevillningsmedlen åligger det uppbördsmännen att under titel: ”Bevillning af utländske handlande och handels-expediter”, såsom andra kronomedel i behörig ordning uti länets ränteri leverera; hvarförutan vid hvarje års slut bör uppgöras och till Konungens Befallningshafvande insändas redovisning för de emottagna qvittens-blanketterna, hvilka redovisningar, sedan desamma blifvit till rigtigheten af Konungens Befallningshafvande styrkta, böra inom Januari månads slut det följande året till Riksgälds-kontoret insändas, för att med ränteriförslagen jemföras och derefter aflemnas till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, för att tjena till ledning vid räkenskapernas granskning. Bevillning.?-Utskottets Betänkande N:o B. 23 För de ifrån Riksgälds-kontoret till Konungens Befallningshafvande afsända qvittens-blanketterna, hvilka, intilldess desamma till uppbördsmännen utlemnas, skola i landtränteriet förvaras, bör jemväl inom Januari månads utgång behörig redovisning till Riksgälds-kontoret insändas.
Hvad i denna § är stadgadt, rörande särskild bevillningsafgift af utländning, som utbjuder eller försäljer utländska varor, gäller icke för Norrman, som idkar handel med Norska produkter.
G) Bevillning af utländingar för konserter och dramatiska eller andra föreställningar.
H) Bevillning af gåfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd. I) Bevillning för spelkort. K) Bevillning för tidningar och periodiska skrifter.
L) Bevillning för karaktersfullmagter.
Föreskrifter angående Allmänna Bevillningens påförande, uppbörd, afkortning oell redovisning. A) Uppgifter rörande fast egendoms värde samt beloppet af hvarje skattskyldigs inkomster. § 27.
Direktionen eller styrelsen för hvart och ett bolag, som fått sina bolagsreglor af Kongl.
Majit stadfästade och antingen står under offentlig kontroll eller har inskränkt ansvarighet enligt Kongl.
Förordningen den 6 Oktober 1848, skall det åligga att före April månads utgång hvarje år, på sätt i § 26 finnes föreskrifvet, insända bestyrkt utdrag af samma bolags sednast afslutade räkenskaper, utvisande beloppet af den, under det år dessa räkenskaper omfatta, för bolaget uppkomna vinst.
Och hör sådant utdrag, beträffande bankbolag, utvisa denna vinst fördelad på hufvudkontoret samt hvarje af dess afdelnings- och kommissionskontor. 24 Bevillnings- Utskottets Betänkande N:o 3. B) Bevillningsafgifternas påförande. l:o.
Bevillningsberednmgarne. § 32.
Hvarje Bevillningsberedning bör i stad bestå af tre, högst, fyra personer, nemligen en af Konungens Befallningshafvande till ordförande och föredragande förordnad Magistrats- eller annan härtill lämplig person samt två eller tre inom beredningsdistriktet boende personer, som under sednast förflutna år derstädes utgjort allmän bevillning efter då gällande Bevillningsstadgas 2:dra Artikel.
Dessa ledamöter utväljas af stadsfullmägtige i de städer, der sådane finnas, men i öfriga städer af allmän rådstuga.
På landet bör Bevillningsberedningen utgör as af någon utaf Konungens Befallningshafvande förordnad, helst inom distriktet boende person, som eger tillförlitlig kännedom om ortens ekonomiska ställning och industriela förhållanden och hvilken skall vara ordförande och föredragande, samt två eller tre på kommunalstämma utsedde, i orten bosatte personer, af hvilka under sistförlidna år bevillning inom socknen eller pastoratet blifvit erlagd efter då gällande Bevillningsstadgas 2:dra Artikel.
Äro deremot flera socknar förenade till ett beredningsdistrikt, skall för hvarje socken väljas en eller två ledamöter i Beredningen.
Yid samma tillfälle, som de ordinarie ledamöterne i Bevillningsberedningen utses, skola äfven, så i stad som på landet, en eller två suppleanter på enahanda sätt, som de ordinarie ledamöterne, utväljas. § 38.
Bevillningsberedningens förslag bör, sednast fjorton dagar innan ortens Taxeringskomité sammanträder, aflemnas, i stad till Magistraten och på landet till kommunalstämmans ordförande; hvarefter, genom Magistratens eller bemälde ordförandes försorg, så skyndsamt ske kan, kungöres, att ifrågavarande förslag blifvit uppgjordt och aflemnadt, samt att kännedom om detsammas innehåll kan på angifvet ställe inhemtas.
Taxerings-komitéerna. § 50.
Har kronofogde, häradsskrifvare eller annan person, som det åligger att, enligt näst - JBevillnings- Utskottets Betänkande N:o .3. 25 nästofvanstående §, vara tillstädes och tjenstgöra vid Taxerings-komités sammankomst, derifrån, utan laga förfall, uteblifvit efter den för Komitéens sammanträde utsatta tid, eller har hans dessförinnan inträffade förfall icke blifvit vederbörligen anmäldt, bote han Tretio Riksdaler.
Kan, till följd af en eller annan anledning, taxeringsförrättningen icke företagas eller fortgå, bör anmälan derom af Taxerings-kornitéen göras hos Konungens Befallningshafvande, som då vidtager den åtgärd, förhållandet finnes påkalla. 3:o.
Prötnings-lcomitéema. 4:o.
Uppbörd, afkortning och redovisning. l:o.
Uppbördsboken och debetsedlarne. 2:o. Uppbörden. 3:o.
.Adkortningarne. 4:o. Redovisningen.
Instruktion för taxeringsförrättningarne vid de under allmänna bevillningen inbegripna och af taxering beroende afgifters föreslående och fastställande.
Uppskattning af fast egendoms värde. § 7- Sedan fast egendom år J867 blifvit, enligt föreskrifna taxeringsgrunder, till sitt verkliga värde uppskattad, må detta värde, under tre år, bibehållas oförändradt, så vida icke brandförsäkringsvärdet å byggnader i stad och på dess område eller å öfriga i § 4, mom. 4, uppräknade hus och byggnader blifvit ökadt eller minskadt, eller egenBih. till R.
Fröt. 1865 b 1866. 5 Sami. 7 A/d 2 Haft. 4 26 B ev illnings- Utskottets Betänkande N:o 3. domens värde antingen genom ny- eller tillbyggnader, nya fabriks-anläggningar eller andra inrättningar blifvit under tiden i betydligare mån lörhöjdt, eller genom inträffad eldsvåda, vattenflöde eller af annan dylik anledning märkligen förminskats; i hvilka fall sagda värde bör jemkas efter de förändringar egendomen undergått.
Uppskattning af inkomst genom räntebärande kapital samt andra här ofvan icke omförmälda tillgångar, Som vid tillämpning af 1 momentet i Bevillningsstadgans 8 §, angående befrielse från eller lindring i bevillning för inkomst af kapital eller arbet», såväl den behållna ajkomsten utaf skattskyldig tillhörande fast egendom, sorn äfven lians inkomst af sådan särskildt beskattad rörelse, som drifves i bolag eller idkas å annan ort än der den skattskyldige är mantalsskrifven, skola tagas i beräkning vid bestämmandet af hans sammanräknade årsinkomster, så bör, hvad fast egendom angår, dervid iakttagas, att af kornsten af jordbruksfastighet beräknas till 3 procent och af annan fastighet till 5 procent af taxeringsvärdet; — Och om sålunda skattskyldig finnes i sin mantalsskrifningsort hafva t. ex. 300
Biksdalers inkomst af kapital eller arbete, samt han tillika eger jordbruksfastighet, taxerad till 5,000 Riksdaler, och hvilken alltså bör upptagas till 150 Biksdalers afkomst, så att det hela uppgår till 450 Riksdaler, kommer, enligt föreskriften i det ifrågavarande momentet att 300
Riksdaler af inkomst utaf kapital eller arbete är o fria från bevillning när de sammanräknade årsinkomsterna, ehuru uppgående till 400 Riksdaler, icke öfverstiga 1,800 Riksdaler, sådan skattskyldig att tillgodonjuta fullständig eftergift af bevillning å förstnämnda 300 Riksdaler; — hvaremot, om skattskyldig blifver taxerad till 350 Riksdalers inkomst af kapital eller arbete, samt innehar sådan till 2,000 Riksdalers värde uppskattad ”annan fastighet”, att dess afkomst bör anses till 100 Riksdaler, utgörande följaktligen äfven dä hans årsinkomster, sammanräknade, 450 Riksdaler, — bevillning skall honom påföras med en procent å de 50 Riksdaler, hvarmed hans berörda inkomst af kapital eller arbete Bevillnings-UtsTcottets Betänkande N:o 3. 27 ofverstiger förutnämnda af giftsfria belopp 300 Riksdaler: — likasom, derest den skattskyldige har 1,600 Riksdalers inkomst af kapital eller arbete, samt derjemte eger jordbruksfastighet till ett taxeringsvärde af 10.000 Riksdaler, med 300 Riksdalers deraf beräknad afkomst, och således i sammanräknade årsinkomster åtnjuter tillhopa 1,900 Riksdaler, bevillning kommer att, utan medgifvande af något afdrag, honom påföras med en procent å hans berörda till 1,600 Riksdaler skattade inkomst af kapital eller arbete, o. s. v. V STOCKHOLM, TRYCKT HOS ERIC KÅHRE, 18G6. % Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4.
Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Febr. 1866, kl. 8 e. m.
Betänkande, angående Stdmpelpappers-afgiften.
Till följd af föreskriften i 70 § Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordriingen, får Revillnings-Utskottet, efter verkställd granskning af nu gällande Kongl. Kungörelse den 4 December 1863, angående stämpelpappersafgiften samt hvad vid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas, och dervid jemväl företagen pröfning af de i omförmälda hänseende hos Riks-Stånden väckta motioner, hvilka blifvit till Utskottet remitterade, härhos till Rikets Ständer öfverlemna förslag till förnyad författning i ämnet samt tillika redogöra för ifrågakomna framställningar om ändring i nu gällande stadganden.
På sätt förr egt rum har Utskottet, till undvikande af onödig vidlyftighet, i detta sitt förslag upptagit endast de delar af ofvanberörda Kungörelse, uti hvilka ändring vidtagits, likasom Utskottet, hänvisande till samma förslag, icke ansett nödigt här omförmäla sådana obetydligare jemkningar i redaktionen, hvilka ej medföra någon förändring i sak, eller tillägg, som förklaras af eljest föreslagna stadganden, helst dessa, i likhet med öfriga förändringar, äro uti förslaget med kursiv stil utmärkta.
Innan Utskottet öfvergår till den närmare redogörelsen för de särskilda delarne af förslaget, anser sig
Utskottet böra till besvarande upplaga dem bland de i ämnet afgifna motionerna, som äro af en allmännare syftning, och af dessa först den af Riksdagsfullmägtigen C.
Dahlgren från Elfsborgs län inom Bonde-Ståndet väckta (N:o 83), att all kartering af handlingar, som till domstolar och öfriga embetsverk ingifvas eller derifrån utgå, måtte helt och hållet afskaffas och i afseende derå nu gällande föreskrifter upphäfvas.
Jemväl vid nästlidna riksmöte framställdes af samme motionär enahanda yrkande, och enär Utskottet delar den åsigt, hvilken af dåvarande Bevillnings—Utskott Bih. till R.
Prat. 1865 & 1866. 5 Sami. 1 Afd. 3 Haft. l 2 Bevillnings-U/skottets Betänkande N:o i. uttalades och af samtliga Riks-Stånden godkändes, att behållna inkomsten af ifrågavarande bevillningstitel är allt för betydlig, för att kunna af Statsverket helt och hållet undvaras, samt att densamma icke lätteligen kan med annan bevillning ersättas, anser sig Utskottet, äfven nu, böra hemställa, att berörda motion må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o S), har Herr Fåhreeus E., bland annat, hvarom här nedan på särskilda ställen förmäles, hemställt, att, till lättnad för uppbördsmännen, de nu särskildt för köpebref m. m. å fast egendom och särskildt för fastebref stadgade afgifter, uppgående den förra till 60 öre och den sednare till 15 öre för hvarje fulla 100
R:dr af värdet, måtte sammanslås till en enda och utgöras vid första uppbudets erhållande med 75 öre å hvarje fulla 100
R:dr af fastighetens värde; men enär den åsyftade lättnaden i uppbörden, enligt Utskottets tanke, ingalunda kan uppväga den för lugfartssökande högst kännbara olägenheten att på en gång erlägga den stundom ganska betydliga stämpelafgiften, hvilken hittills varit på tvänne terminer fördelad; samt förslaget dessutom skulle i tillämpningen medföra en ej ringa tillökning i lagfartskostnaden, vid de icke sällan inträffande fall att en egendom, innan Iagfartstiden gått till ända, ombyter egare, då den förhöjda afgiften skulle af köparne, hvar i sin ordning betalas, ehuru fastebref endast för den sista af dem utfärdas, får Utskottet för sin del afstyrka bifall till nämnda förslag.
Vidare har Herr Fåhraeus yrkat, att morgongåfvobref, för hvilka nu erlägges stämpelafgift till £:dels procent af gåfvans värde, måtte befrias från afgift, helst den Staten deraf tillkommande inkomst torde vara särdeles ringa; att af samma skäl äfven den äktenskapsförord åsätta stämpelafgift af 3 R:dr måtto upphöra; samt att skuldebref af alla slag, godkända räkningar m. m., äfven då de för domaren eller exekutor uppvisas, måtte vara från stämpel fria, euär dylik afgift ofta nog drabbade nödlidande gäldenärer.
Samma yrkande har, beträffande skuldebref och andra dylika handlingar, jemväl blifvit framstäldt uti en inom Bonde-Ståndet af J.
Smedberg från Elfsborgs län väckt motion (N:o 65), hvaruti såsom skäl anförts, att denna s. k. bevillning uteslutande drabbade den skuldbelastade, hvaremot grunden för all bevillning rättvisligen borde vara förmögenheten eller inkomsten.
Då likväl den omständigheten, att stämpelafgiften för morgongåfvobref och äktenskapsförord tillskyndar
Staten jemförelsevis ringa inkomst, icke i och för sig innebär giltigt skäl att från stämpel befria berörda handlingar; samt skuldebref, godkända räkningar m. m. endast i sådana fall böra förses med stämpel, då de för vinnande af någon särskild fördel uppvisas, eller gäldenären, genom uraktlåtenhet att skulden å förfallotiden betala, sjelf föranleder dessa handlingars företeende hos domare eller exekutor, får Utskottet, som, på sätt under § 6 förmäles, Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4. 5 föreslagit nedsättning i stämpelbeloppet för skuldebref m. m., hemställa, att yrkandena om stämpelfrihet för morgongåfvobref, äktenskapsförord, skuldebref och godkända räkningar m. fl. handlingar icke må af Rikets Ständer bifallas.
Herr Fåhraeus, som ansett giltiga skäl vara för handen, att underdomare blefve helt och hållet befriade från den dem i afseende å handlingars stämpelbeläggning nu åliggande, men för domareembetet främmande tillsyn och redovisning, har slutligen, under förutsättning af bifall till sin rörande skuldebref m. m. gjorda, här ofvan upptagna framställning, förmenat, att uppbörden och redovisningen af öfriga ifrågakommande afgifter lätteligen och lämpligen skulle kunna öfverlemnas åt Statens allmänna uppbördsförvaltning sålunda: att å landet, efter hvarje lagtima ting, inom en månad derefter, domhafvanden till kronofogden expedierade vederbörligen styrkta förteckningar å uppbud, inregistrerade bouppteckningar och lagfarna afhandlingar om lösöreköp, allt med erforderliga uppgifter för uppbörden — enligt det förfarande, som tillförene vid| fastighetsöfverlåtelse egde rum i afseende å afgiften till Wadstena krigsmanshuskassa; — och i stad, för hvarje månad, inom åtta dagar derefter, Rådstufvurätt lemnade dylika förteckningar till vederbörande Magistrat; samt att, efter dessa förteckningar, kronofogdar och Magistrater sedermera till redovisning i vanlig ordning besörjde uppbörden af de afgifter, sorn motsvarade det å handlingarna belöpande stämpelpapper, hvilka afgifter, till besparing för Statsverket och lättnad vid liqviden, borde i kontanta penningar erläggas.
Å ena sidan kan visserligen icke bestridas, att bestyret med handlingars stämpelbeläggning både är ett för underdomaren besvärligt och för hans egentliga befattning främmande ' åliggande, men å andra sidan torde ej böra förbises de svårigheter, som hvarje förslag till förändring härutinnan otvifvelaktigt medför, och hvilka icke heller uti det ifrågavarande, ehuru i sig förtjent af all uppmärksamhet, kunnat helt och hållet undvikas.
På samma gång nemligen Kronans uppbördsmän finge sig ålagdt ett arbete, hvilket, genom det särskilda besväret med sjelfva indrifningen af medlen, otvifvelaktigt ofta nog ökadt genom nödvändigheten af vidlyftig skriftvexling för afgilternas utbekommande hos å annan ort bosatta personer, blefve måhända mera betungande än det underdomaren nu åliggande bestyr, skulle denne sednare, till följd af skyldigheten att upprätta de af motionären föreslagna förteckningar, icke vinna någon särdeles betydlig minskning i sina förra göromål; och då härtill kommer att, på sätt motionären sjelf antydt, förslagets lämplighet är i viss mån beroende deraf, huruvida hans yrkande om stämpelfrihet för skuldebref m. m. vunne bifall, anser sig Utskottet, med åberopande af hvad i detta hänseende blifvit här ofvan anfördt, böra hemställa, att motionärens ifrågavarande framställning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
4 Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4.
Till Utskottets behandling har jemväl blifvit från Ridderskapet och Adeln remitterad en af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, väckt motion [M 100), deruti motionären dels, på det att sportelsystemet så småningom måtte kunna helt och hållet upphöra, yrkat: »att all expeditionslösen måtte, i likhet med hvad som redan eger rum inom »Stats-expeditionerna, upphöra att vara en sportel- eller löneinkomst för tjenste»män, och densamma utgå medelst åsättande karta-sigillata samt således ingå till »Statsverket; »Blifvande häraf en följd, så framt denna förändring ej komme att småningom »införas efter de tjensteraäns afgång, hvilka äro uti åtnjutande af expeditionslösen, »— att nuvarande innehafvaren deraf må tillerkännas godtgörelse medelst fast Iöns »bestämmande i jemförelse med mistningen af denna förmån;» dels ock föreslagit: »nedsättning af nuvarande expeditionslösen uti alla instanser eller åtminstone vid »mellaninstans, deraf såsom följd blifver karta-sigillata-förorduingens totala revi»derande.
Vid det förhållande att, enligt hvad Utskottet har sig bekant, Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande M 8, afstyrkande väckt förslag om nedsättning i nu bestämda expeditionslösen, blifvit af samtliga Riks—Stånden godkändt, lärer Herr Liljenstolpes i enahanda hänseende gjorda framställning nu icke böra göras till föremål för Rikets Ständers pröfning.
Beträffande åter motionärens yrkande, att ali expeditionslösen, i stället för att vara en sportelinkomst för tjenstemän, skulle, i form af stämpelpapper, ingå till Statsverket, så synas de fördelar, motionären antagligen förmenat skola genom en dylik förändring tillskyndas
Staten eller de tjenstemän, hvilka för närvarande äro lill dylik lösen berättigade, ingalunda uppväga de väsendtliga svårigheter, som ©tvifvelaktigt skulle, vid genomförande af motionärens förslag, visa sig vara dermed förenade.
Dessutom får Utskottet erinra derom, att, sedan Rikets Ständer vid 1834—1833 årens riksdag, med bifall till Kongl, Maj:ts i ämnet framställda Proposition, beslutat, att de tjenstemä-nnen inom Kongl. Maj:ts Kansli förut tillfallande sportler skulle emot förhöjning af lönerna upphöra, åtgärder tid efter annan vidtagits, hvarigenom sportler, som åtföljt vissa tjenster, blifvit indragna eiler till bestämda aflöningsbelopp förvandlade.
Sednast hafva, i sammanhang med den lönereglering, som vid 1836—1838 årens riksdag verkställdes, sportlerna vid Hera , embetsverk upphört, så att tjenstemännen endast åtnjuta till beloppet bestämda löner.
De sportler, som numera återstå, äro egentligen sådana, som, utgående efter expeditionstaxan, utgöra de hufvudsakligaste inkomsterna för domhafvande på landet och åtskiilige af städernas tjenstemän.
Då emellertid en förändring i afseende på dessa icke skulle kunna verkställas utan en fullständig lönereglering för nämnde tjenstemän, och Rikets Ständer, då de vid omförmälda, nästan allmänna reglering af embets- och tjenstemäunens löner lemnat nyssnämnda förhållanden Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4. 5 oförändrade, mäste antagas hafva funnit en förändring i dessa fall icke vara af behofvet påkallad eller lämpligen kunna ske, får Utskottet hemställa, att någon Rikets Ständers åtgärd icke må i anledning af förevarande motion vidtagas.
Med förbigående af de §§ uti gällande stämpelpappersförfattning, vid hvilka någon anmärkning icke förekommit, får Utskottet nu redogöra för de särskilda stadganden, deri ändringar eller tillägg blifvit yrkade, eller af Utskottet ansetts vara af behofvet påkallade, nemligen: § 2.
Bland nu tillgängliga beläggningsstämplar saknas sådana å 60 öre; och då användande af stämplar till detta belopp ej sällan ifrågakommer, har Utskottet trott sig böra uti sitt förslag, bland enkla och dubbla beläggningsstämplar, upptaga sådana jemväl af nämnda valör, hvilket torde godkännas. § 3- 1 fråga örn såväl 3:dje som ock 4:de § i nu gällande författning, har Herr Fåhreeus, uti sin ofvanberörda motion, yrkat, att den för fullmagter, konstitutorialer, förordnanden samt öppna bref eller resolutioner uppå pension hittills föreskrifna stämpelafgift, såsom dels saknande stöd i någon antaglig princip, dels i alla afseenden obillig och — äfven efter de temligen betydliga nedsättningar denna afgift i sednare tider undergått — för Statens embets och tjenstemän ofta rätt betungande, mätte helt och hållet afskaffas.
Visserligen måste det medgifvas, att ifrågavarande stämpelafgift svårligen kan från billighetens synpunkt försvaras, men då samma anmärkning torde i mer eller mindre mån gälla om åtskilliga andra slag af dylik afgift samt någon betydligare minskning i denna statsinkomst icke lärer nu böra ifrågasättas, finner sig Utskottet, i betraktande jemväl deraf, att en vid sistlidna riksdag i enahanda syftning gjord framställning blifvit af Rikets Ständer afslagen, icke böra understödja Herr Fåhraei ifrågavarande yrkande, utan får hemställa, att detsamma må lemnäs utan afseende.
Uti nu gällande Kungörelse stadgas, att när någon, som förut varit eller är i Kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, förses den fullmagt eller det öppna bref, som utfärdas, med stämpel till belopp, motsvarande 15 procent af den lön, som åtföljer dylik eller dermed jemförlig tjenst, samt att, när någon erhåller haraktersfullmagt i annan tjensteväg än den, hvaruti han varit eller är embets- eller tjensteman, såsom t. ex. då en militär får en civil karaktersfullmagt eller tvärtom, beräknas stämpeln till 35 procent af dithörande löneinkomst; Men då den omständigheten, att någon 6 Bevillnings-Utskoltets Betänkande N:o 4. hugnas med karaktersfullmagt i annan tjensteväg än den, hvaruti han varit eller är embets- eller tjensteman, icke synes böra inverka på stämpelns belopp, får Utskottet föreslå, att det derom nu förekommande stadgande må ur författningen utgå. § 4.
Då det i början af denna § befintliga stadgande, angående stämpeln å full magter, konstitutorialer, förordnanden och protokollsutdrag, som utfärdas af chefer eller embetsverk m. fl., är allmänt och således äfven tillämpligt å underordnade befattningar, synas de på annat ställe i samma § intagna föreskrifter: »Förordnanden och Antagningsbevis för Städernas Betjente, Gevaldiger, Uppsyningsman, Packhus- och Vågkarlar, Stadstjenare, Parmmätare, Mätare, Jernbärare, Vindragare, Åkare, Timmer- och Murkarlar, Packare, Politie- och Exekutionsbetjente, extra ordinarie Stadsbetjent^, med deras vederlikar, då de hafva lön på stat af 20 R:dr och derutöfver, förses med stämpel till 5 procent af lönen;» samt: »För ringare Skolbetjente, Pedagoger, Klockare, Organister, Sångare, Kyrkovaktare förses fullmagten eller antagningsbrefvet, då lönen uppgår till 20
R:dr eller derutöfver, med stämpel efter lika grund, som vid andra ecklesiastika befordringar, » — — vara helt och hållet öfverflödiga, helst under § 7, bland handlingar, hvilka äro från all stämpel fria, upptagas: »Antagningsbevis för städernas samt kyrko- och skolbetjente, när lönen på stat icke uppgår tili 20 R:dr.»
Af sådan anledning har Utskottet uti sitt författningsforslag uteslutit berörda, obehöfliga ansedda, föreskrifter, dervid likväl Utskottet, för större fullständighets skull, såväl åt början af 4 §, som åt sistomförmälda, i 7 § upptagna, undantagsstadgande, gifvit den förändrade lydelse, förslaget närmare utvisar; hvilket till bifall hemställes. § 5- Under framhållande af det olämpliga och orättvisa uti denna §:s stadgande derom, att Kongl.
Maj:ts resolutioner och utslag, äfvensom Kongl. Maj:ts domar, då värdet af hvad som omtvistats icke är bestämdt eller icke öfverstiger 3,000 R:dr, skola beläggas med stämpel af 13 R:dr för hvarje exemplar, men att deremot Kongl. Maj:ts domar, desertions-domar, konfirmationer på förlikning och resolutioner, då summan är bestämd, öfver 3,000 R:drs värde beläggas med stämpel af 16 R:dr » 9,000 » » » » » » 22 » » 15,000 » » » » » » 26 » » 30,000 » » » » » » 50 » och för hvarje fulla 1,000