Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fördelningen af ifrågavarande kostnad på samtlige skjutsningsskyldige i hela Riket komme visserligen att medföra åtskilliga nya bestyr, så väl hvad beträffar debiteringen och uppbörden, som i afseende på utgifvande till wederbörande skjutsentreprenörer af belöpande bidrag; men Komitén föreställer sig, att debiteringen, hvilken, likasom uppbörden, torde böra ske i sammanhang med debitering och uppbörd af statsutskylderna i allmänhet, skulle i väsentlig mån underlättas derigenom, dels, att fullständiga uppgifter, upptagande icke allenast alla hemman af skjutsskyldig natur, utan jemväl det hemmantal, hvarför städerna, efter ofvanberörde grund, borde svara, länsvis uppgjordes och dessa uppgifter, efter undergången granskning, sammanfogades till en hela Riket omfattande så beskaffad hemmantalslängd, hvilken tid efter annan kunde öfverses och kompletteras; dels att årligen, så snart de för entreprenaderne, eller eljest för skjutsningens anordnande erforderliga bidrag blifvit kända, hvilka under det kommande året skulle i hvarje af de särskilda länen utgifvas, sammanräknade beloppet af utgående bidrag för hvarje län uppgåfves; samt dels att, sedan summan af de sålunda uppgifna beloppen blifvit, genom den embetsmyndighet, som kunde anses härmed böra taga befattning, fördelade på det i ofvanberörde summariska längd upptagna hemmantal, debiteringen derefter verkställdes, på det sätt, att å landet hvarje skjutsningsskyldig debiterades det belopp, som på innehafvande hemman eller hemmansdel belöpte, och, hvad angår städerna, der skjutsningsbesväret hittills efter olika grunder i olika städer utgjorts, att hemmantalsafgifterne utdebiterades i den ordning, hvarje stad för sig egde bestämma.
På det emellertid wederbörande skjutsentreprenörer, 43 hvilka borde hos Läns-Styrelserna, eller genom deras försorg, qvartalsvis utfå de betingade entreprenadbidragen, måtte, oberoende utaf uppbörden af de skjutsningsskyldigas dertill afsedda hemmantalsafgifter, komma i åtnjutande af ifrågavarande bidrag, torde dessa böra, i den mån sådant blefve erforderligt, af allmänna medel förskjutas, hvilket synes kunna ske, utan någon större olägenhet, enär så beskaffade förskott, då entreprenaderne höstetiden anställdes, i allmänhet endast behöfde ifrågakomma för första qvartalsutbetalningarne och snart blefve ersatte.
Derest, i enlighet med Komiténs förut yttrade åsigt, kostnaderna för befordringsväsendet konnne att dels, hvad postvägarne angår, af allmänna medel bestridas, och dels, beträffande bipostvägarne, af de skjutsningsskyldige på landet och i städerna gemensamt utgå, så att menigheterne icke vidare skulle särskildt, hvar för sin ort, i olika mån, ifrågavarande kostnader utgöra, blefve icke behöfligt att bibehålla den af högre skjutsningskostnad i stad, än på landet, eller af andra särskilda omständigheter, föranledda oliklieten i skjutslegan, utan skulle en för alla stationer gemensam och lika taxa för anlitande af de allmänna befordringsanstalterna för resande kunna, till stor beqvämlighet för dessa, införas.
En sådan likhet i skjutsafgifterne skulle jemväl bereda wederbörande embetsmyndigheter en betydlig lättnad i deras besvär vid granskning af de kostnadsräkningar, som för resor i tjenste-ärenden afgifvas.
Då, i följd af jern vägsanläggning, eller af annan orsak, kan blifva onödigt eller olämpligt, att å vissa postvägar bibehålla befordringen i det fullständigare skick, som för dessa vägar i allmänhet är åsyftadt, borde befordringen å sådan väg komma att inskränkas och ordnas på ett sätt, som mera närmar sig det för bipostvägarne antagna, men, vid dylik förändring i befordringen å postväg borde likväl, enligt Komiténs tanka, förbindelsen, att tillhandahålla goda åkdon, alltid ovilkorligen qvarstå, hvarjemte afgifterna för befordringen skvdle blifva lika med dem, som vore för bipostväg bestämda.
Väg, som en gång blifvit till postväg antagen, skulle ock, oaktadt en så beskaffad förändring i befordringen å samma väg, fortfarande bibehålla egenskapen af postväg, så att de skjutsskyldige icke kunde i något fall åter komma att kostnaderne för befordringen derå vidkännas.
Från en af Rikets städer, Marstrand, utgår ej skjuts till lands, utan utgöres befordringen endast till sjös.
Denna sednare bestrides med både större och mindre båtar — ett befordringsmedel, hvarmed äfven en del för skjutsning till lands inrättade gästgifveriet så i stad, som på landet, der båtleder begagnas, åligger att post och resande betjena.
Vid redan antydt förhållande, att fördelar af kommunikationsanstalterna i Riket kunna dess inbyggare i allmänhet, om än till en del mera eller mindre medelbart 44 tillgodokomma, har Komitén ock, ehuru ifrågavarande befordringsmedel är af alldeles egen och för särskilda orter olika beskaffenhet, funnit befordringen vid sådane gästgifveriet der den endast till sjös eger rum, böra efter enahanda grunder, som annan fortskaffning af resande och post, bekostas, och således i den, för hela Rikets skjutsningsskyldige, allmänna beräkningen af entreprenadafgifterna ingå; men för öfrigt har Komitén ansett någon annan föreskrift i detta ämne icke lämpligen kunna meddelas, än att wederbörande entreprenörer skulle åligga att med båtar fortskaffa post och resande sjöledes på det sätt och emot den lega, som vid entreprenadens ingående gällande taxa kunde bestämma.
I öfverensstämmelse med de åsigter, Komitén i det föregående yttrat, har Komitén uppgjort följande Komiténs Förslag till reglering af befor dringen utaf post och resande samt till förslag till gälclange af gen derför erforderliaa kostnad. reglering af* J j j ^ postens och ■< au •• 7 7 resandes be- i'0.
Allmanna bestämmelser. fordran. § 1.
All befordran af post och resande inom Riket bestrides genom Statens försorg; i följd hvaraf så väl posthemmanens skyldighet, att befordra post, som gästgifveri-, håll- och reserv-hemmanens, äfvensom städernas, åliggande, att skjutsa resande, komma att upphöra; skolande deremot de posthemmanen för deras nämnde skyldighet beviljade friheter och förmåner upphöra, eller till Staten åter ingå. § 2.
De vägar, hvilka för post- eller skjutsbefordring begagnas, indelas uti a) Postvågar, å hvilka medelst kontrakt antagne posthållare skola dels besörja ordinarie postbefordring, hvarmed post och resande på bestämda tider gemensamt fortskaffas, och dels, efter beställning, åt posten och re sande tillhandahålla extra poster; samt b) Bipostvägar, å hvilka genom kontrakt antagne entreprenörer så väl efter beställning fortskaffa resande, som ock tillhandahålla den skjuts, som för postbefordringen å dessa vägar kan erfordras. § 3.
Befordringen å postvägarne ställes under General-Post-Styrelsens och å bipostvägarnc under Kongl. Maj:ts vederbörande Befallnings hafvandes inseende och förvaltning. 2:o. Postvägsbefordringen. § 4.
Der postvägslinia inrättas, indragas de vid vägen befintliga gästgifverier, hvilkas friheter och förmåner derefter upphöra, eller till Statsverket ingå, 45 § 5.
Stationerna vid postvägarne förläggas sålunda, att afstånden dem emellan i allmänhet ej komma att blifva mindre än 1 i, eller öfverstiga 2 k mil. § 6.
Ordinarie postbefordringen, som fortgår dag och natt, besörjes genom hufvudpostvagnar, åtföljde af det antal bivagnar, som af behofvet påkallas.
Hvarje hufvudpostvagn beledsagas af en konduktör, och hvarje vagn, såväl hufvudpostvagn, som bivagn, köres af en postiljon; börande både konduktörer och postiljoner vara med lämplig, deras befattningar utmärkande, mundering försedde. § 7.
Vid vissa stationer, som af Post-Styrelsen bestämmas, med afstånd från hvarandra af 4 å 5 mil, är resande, som inom en timma före den för postens ankomst utsatta tid sig anmäler, ovilkorligen berättigad att med densamma blifva befordrad.
Vid öfrige stationer eger sådan rättighet rum endast i det fall, att plats finnes ledig. § 8.
Vid alla stationer erhålles extra post, bestående af så väl lösa hästar, som ock hästar med åkdon af följande slag, nemligen: hel- eller halftäckta fjederåkdon för två hästar samt öppna åkdon för en eller två hästar, dels med och dels utan fjedrar, fotsack och dyna. § 9.
Extra post tillhandahållcs inom en timma efter skedd beställning, såvida ej ett större antal hästar af resande fordras, för hvilket fäll Post-Styrelsen eger i kontrakt med posthållaren medgifva den förlängning i tiden för skjutsens inställande, som kan finnas skälig. § 10.
För två, äfvensom för tre, hästars anspann erfordras ej mer, än 1 postiljon; men begagnar den resande 4 eller flere hästar för åkdonet, skall ytterligare 1 postiljon, ridande på någon af förhästarne, medfölja. § 11.
Vid befordran med ordinarie posten å postväg erlägges af resande för täckt plats 1 R:dr och för öppen plats 80 öre milen.
För barn under tolf år betales endast half afgift. § 12.
Då extra post begagnas, erlägges i lega: 1 R:dr 60 öre för hvarje häst; — 50 öre för hel- eller halftäckt åkdon med fjedrar; — 16 öre för öppet tväbetsåkdon med fjedrar, fotsack och dyna; — 8 öre för öppet enbetsåkdon af sistnämnde beskaffenhet; — 8 öre för öppet tväbetsåkdon utan fjedrar, fotsack och dyna; — samt 4 öre för enbetsåkdon af samma slag; allt för mil räknadt. § 13.
Afgift för plats med ordinarie posten, samt häst- och åkdonslega vid begagnande af extra post, beräknas efter hvarje full åttondedels mil; skolande dock extra postlega erläggas för minst en half mil, äfven om befordringen för än kortare vägstycke begagnas. § 14.
A ordinarie posten får resande, utan särskild afgift, medföra 46 effekter till 40 skålpunds vigt, men barn under tolf år endast hälften af denna vigt.
För derutöfver medförda saker, betales afgift efter paket-taxa. § 15.
Vid befordring af resande med extra post få efter hvarje häst två personer, postiljonen ibland dem beräknad, färdas, och en tyngd af 420 skålpund, medföras.
Denna tyngd beräknas sålunda, att en hvar åkande anses väga 180 skålpund, med undantag af barn under tolf år, som beräknas till blott 90 skålpund.
Skulle emedlertid resandes medförda effekter hafva den tyngd, att vigten för hvarje häst uppgår till mer än 420 skålpund, men icke öfverstiger 450 skålpund, som är den högst tillåtna, då skall för till och med 30 skålpunds öfvervigt efter hvarje begagnad häst erläggas betalning med fjerdedels hästlega.
Postverket erlägger ej betalning för öfvervigt, utan eger, utan särskild afgift, låta efter hvarje häst föra, då hufvudpostvagn begagnas, en tyngd af 500, och eljest en tyngd af 450 skålpund, de åkande personernas och deras effekters tyngd dervid inräknad. § 16.
Om beställd extra post ej inom två timmar efter den utsatta tiden af resande begagnas, erläggas väntningspenningar med en fjerdedels mils lega, för hvarje häst beräknad, för hvar full timma, som uppehållet utöfver första timman efter tiden för beställningen fortfarit, intill och med , O 7 fyra timmar, efter hvilken tids förlopp posthållare ej är skyldig att låta betingad extra post den resande invänta, eller att honom, utan ny beställning, fortskaffa; härifrån likväl undantagen sådan extra post, som af Postverket betingas, hvilken skall, utan väntningspenningar, afbida den tid, dä ankomsten sker. § 17.
För befordran af ordinarie och extra poster, med undantag af dels snällposter, för hvilka körtiden antages i allmänhet till en timma på milen, och dels kurirer, hvilka böra, så fort ske kan, fortskaffas, bestämmes öfver hufvud körtiden tili lj timma på milen: egande dock PostStyrelsen att för ordinarie postens befordran utsträcka denna körtid, när vägarnes beskaffenhet eller andra omständigheter dertill föranleda. § 18.
Vid samtlige poststationerna skola posthållarne förse de resande med alla sådane förnödenheter, sorn, enligt för gästgifverierna gällande föreskrifter, skola derstädes vara för resande att tillgå. § 19.
Stationslokal med de för posthållningen, äfvensom för resandes förseende med herberge och vvederbörliga förnödenheter, erforderliga byggnader, anskaffas genom Post-Styrelsens försorg och upplåtes åt posthållaren, af hvilken samme byggnader, enligt bestämmelserna i hans kontrakt, skola underhållas. § 20.
Hufvudpostvagnar anskaffas genom Post-Styrelsen, som jeni - 47 väl bör besörja, att så många bivagnar, som för trafiken beräknas nödige, må finnas att tillgå.
Posthållaren bör tillhandahålla, ej mindre alla behöfliga bivagnar, som ej genom Post-Styrelsens omedelbara försorg anskaffas, än ock åkdon, till erforderligt antal, af de slag, som, enligt hvad ofvan är nämndt, böra för extra poster vara tillgänglige, äfvensom alla för så väl ordinarie som extra postbefordringen nödiga hästar och seldon; hvarjemte posthållaren åligger att vara försedd med tillräckligt antal körkunnige postiljoner samt för dessa erforderliga munderings-persedlar. § 21.
Posthållaren, åt hvilken, såsom förut är sagdt, erforderlig stationslokal med nödiga byggnader skall upplåtas, är i öfrigt berättigad att uppbära lega, dels, enligt det af posthållaren med Post-Styrelsen afslutade kontrakt, för de hästar och de posthållaren tillhöriga bivagnar, hvilka för ordinarie postbefordringen begagnas, och dels, enligt hvad i 12 § bestämmes, för hästar och åkdon, som användas för extra postbefordring; menför seldon erhåller posthållaren ej någon ersättning. § 22.
Postiljoner, till det antal, som i kontraktet med posthållaren kan varda bestämdt, äro under den tid, de äro i sådan egenskap anställde, från beväringsskyldighet frie. § 23.
Vid postvägarne få ej enskilda skjutsinrättningar tillvägabringas. § 24.
Posthållare får ej, utöfver för honom bestämdt postskjutsningshåll, skjutsa förbi annan posthållares station, derest ej den sednare posthållaren det medgifver.
Ej heller må resande, utan postliållarens medgifvande, från poststation begagna andra skjutshästar, än som af posthållaren lemnäs. § 25.
Postvägar få ej genom grindar afstängas, derest ej sådant af Kongl.
Majits wederbörande
Befallningshafvande pröfvas vara oundgängligen nödigt, i hvilket fåll grindegaren vid bötesansvar åligger föranstalta, att grinden genom dervid anställd vaktare alltid för ordinarie och extra posters genomfart genast öppnas, när deras ankomst genom bestämd signal tillkännagifves. § 26.
Vid hvarje poststation, der Postkontor eller Postexpedition icke finnes, anställes en under Post-Styrelsen lydande Tillsyningsman, hvilken det tillhör, icke allenast att uppbära och redovisa vid stationen inflytande postintrader, utan ock att för öfrigt ombesörja, hvad af Postverkets angelägenheter derstädes ej på grund af kontrakt åligger posthållaren att utföra.
Till ifrågavarande befattning, som vid station med Postkontor eller Postexpedition utöfvas genom postpersonalen på stället, kan vid andra stationer posthållaren antagas.
I öfrigt anställas vid Postkontoren och Postexpeditionerna, dels särskilda tjenstemän till biträde vid de för postbefor - 48 dringen förefallande göromål, oell dels postdrängar, hvilka sednare det aligger att hafva vård om
Postverkets åkdon och öfrige för postbefordringen afsedda tillhörigheter, samt att ombesörja packning af resandes effekter och andra saker, som med posten sändas. § 27. Till Post-Styrelsens biträde vid postbefordringens anordnande å postlinierna, äfvensom för tillsynen öfver postförvaltningen vid samma väglinier, anställas distriktvis Öfver-Kontrollörer, hvilka i och för sina befattningar äro berättigade till fria resor i Postverkets vagnar. § 28.
Om, i följd af jernvägsanläggning eller af annan orsak, någon å postväg inrättad befordring anses böra i dermed förenade anstalter inskränkas och ordnas på mindre kostsamt sätt, må Post-Styrelsen derom gå i författning, dock med iakttagande, att resande beredes tillfälle till fortkomst för enahanda pris, som å bipostväg, samt att åkdon af sådan beskaffenhet och mot den lega, som i 12 § bestämmes, skola vara att tillgå.
Väg, hvarå befordringen i berörde måtto blifvit förändrad, bibehåller, det oaktadt, äfven framgent sin egenskap af postväg; börande, i den mån tra fiken det påkallar och tillgångarne sådant medgifva, bipostvägar till postvägar indelas. 3:o.
Befordringen å bipostvågarne. § 29.
Vid reglering af stationer å bipostväg bestämmes afståndet dem emellan efter samma grund, som är för gästgifveriers anläggning föreskrifven. § 30.
Skjutsbefordringen å bipostväg upplåtes åt entreprenör, som skall åt resande tillhandahålla så väl lösa hästar, som ock hästar med åkdon af det i orten brukliga slag; och är resande, som ej färdas med flere än 2 hästar, berättigad, att inom en timma efter skedd beställning få skjuts inställd, men för det fäll, att flere än 2 hästar begagnas, är, för skjutsens framskaffande, en anståndstid af 2 timmar efter beställningen entreprenören medgifven. § 31.
För Postverkets räkning skall entreprenören å bestämda tider lemna nödigt antal lösa hästar, eller hästar med åkdon af förenämnde slag.
Postverket eger äfven å bipostväg, då sådant finnes tjenligt, låta med eget åkdon befordra post och resande gemensamt. § 32.
Entreprenör skall hålla erforderligt antal körkunnige skjutsdrängar. § 33.
I lega, ehvad skjutsning utgöres från stad eller station å landet, erlägges per mil 1
R:dr för hvarje häst samt 8 öre för tväbets- och 4 öre för enbetsåkdon af det i orten brukliga slag; ersättningen för seldons begagnande häruti inbegripen. 49
För elen händelse, att sådane åkdon af bättre slag, som, enligt hvad ofvan är sagdt, böra vid postvägarne vara att tillgå, skulle af entreprenör vid bipostväg resande, på begäran, tillhandahållas, betalas för samma åkdon lega till lika belopp, som vid poststationerna. § 34.
I afsende å den tygnd, som för resaneles eller postens räkning fåi' efter hvarje bäst föras, äfvensom angående medföljande skjutsdrängar, körningstiden, väntningspenningar, minsta väglängd, hvarför lega erlägges, och legans beräkning för öfrigt efter hvarje tillryggalagd full åttondels mil, skola för befordringen å bipostvägarne gälla samma bestämmelser, som förut äro i fråga om befordringen å postvägarne upptagne. § 35.
Vid station, der befordring lill sjös, antingen utan, eller tillika med skjutsning till lands, förekommer, skall entreprenören fortskaffa post och resande sjöledes på det sätt och emot den lega, som vid entreprenadens ingående gällande taxa bestämmer. § 36.
Vid hvarje station eger resande erhålla herberge och för öfrigt alla sådane förnödenheter, som, enligt nu för gästgifverierna gällande föreskrifter, skola derstädes vara för resande att tillgå; och skall den person, som har gästgifveri- eller skjutshållningsbestyr sig uppdraget, vara försedd med de för hvartdera af dessa bestyr nödige byggnader. § 37.
Entreprenör vid bipostväg är berättigad att, jemte skjutsningen, öfvertaga gästgifverihållningen, om Kongl. Maj:ts Befallningshafvande finner honom dertill tjenlig.
I motsatt fall uppdrages gästgifverihållningen åt annan person.
De gästgifvarnc för närvarande tillkommande förmåner åtnjutas vid bipostvägsstation af den, som bestrider gästgifverihållningen. § 38.
Kontrakt om skjutsentreprenad afsluias af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i allmänhet för två år, räknadt från den 1 November, men fortfar sedermera att gälla, så vida ej uppsägning deraf å någondera sidan sker, i hvilket fall det upphör med Oktober månads slut, sedan minst ett år efter uppsägningen förflutit.
Derest omständigheterna sådant fordra,^ må Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande likväl kunna afsluta entreprenad-kontrakt för kortare tid, än två år. § 39.
Entreprenad-auktion å skjutsningens bestridande bör, genom Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes försorg, anställas, minst ett år före entreprenadens början, samt förrättas, om så lämpligt finnes, på ett ställe för flere närbelägna stationer.
Vid auktionen utbjudes tillhandahållandet af de för befordringen behöflige hästar och åkdon med seltyg, jemte skjutsdrängar, utan inskränkning till visst antal; och skall dervid först utrop ske å öfvertagande af skjutsningen mot den bestämda legans uppbärande.
Skulle dervid göras mera än ett anbud, utbjudes skjutsningen med vilkor, att entrepenören T hot om skjulsn.-besvärcl.
50 mot rättighet att uppbära nämnde lega, erlägger årlig kontant afgift.
Maj:ts Befallningshafvande, som eger pröfva auktionsanbuden, bör dervid tillse, att endast välfrejdad och pålitlig person till entreprenör antages, samt att fullgod säkerhet ställes för entreprenadens fullgörande; börande bland gjorde anbud det förmånligaste antagas, så vida detta, jemte billiga vilkor, anses erbjuda nöjaktig säkerhet för entreprenadens fullgörande.
Skulle intet anbud erhållas, eller de gjorda anbuden, med afseende å förhållandena i orten, befinnas oskäliga, eller ock bland erhållne anbud intetdera anses medföra tillbörlig säkerhet, bör Kongl. Maj:ts Befallningshafvande antingen låta anställa ny entreprenadauktion, eller ock vidtaga annan åtgärd för skjutsbefordringens besörjande tillsvidare för så billig kostnad, som må kunna betingas. § 40.
Önskar enskild person vid bipostväg tillvägabringa anstalt för resandes befordran, bör ansökning derom göras hos Post-Styrelsen.
Vill ej nämnde
Styrelse å den ifråvarande väglinien dylik anstalt i sammanhang med postbefordringen för Statens räkning inrätta, då må Styrelsen icke ega att ansökningen afslå.
Tillstånd till sådan enskild befordringsanstalt, bör dock medgifvas endast för viss, efter omständigheterna lämpad tid.
Enskild person, som erhållit tillstånd att vid bipostväg hålla befordringsanstalt, vare skyldig, ej mindre att å hvarje åkdon, som dertill begagnas, utan ersättning medföra en breflåda för emottagande af obetalda, eller med frimärken försedda bref samt, genast efter ankomsten till nästa postexpedition, låta dit aflemna densamma, än äfven att annan brefpost, om Post-Styrelsen det äskar, mot skälig ersättning befordra. 4:o.
Kostnaden för b ef or dr ing ert å så väl postvägar, som bipostvägar. § 41.
All den kostnad, befordringsanstalterne å postvägarne kunna komma att medföra, åligger Statsverket att genom Post-Styrelsen bestrida. § 42.
De ersättningsbelopp, som, i följd af upprättade kontrakt om skjutsningens bestridande å bipostvägarne, skola till entreprenörerne derstädes utgå, förskjutas af allmänna medel qvartalsvis genom Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, som jemväl besörjer om uppbörd af de kontanta afgifter, till hvilkas erläggande tilläfventyrs entreprenörer vid en del stationer kunna sig utfästa.
Efter afdrag för dylika afgifter skall ersättningssumman för hela riket årligen fördelas och uttaxeras på samtlige skjutsningspligtige, enligt de grunder, att hvarje hemman, efter förmedladt mantal, betalar lika belopp samt att i städerna hvarje fullt hundradetal invånare anses motsvara ett och ett halft mantal på landet. 51 5:o.
Om åliggande, att, för tillfälliga händelser, fortskaffa posten och resande. ■§ 43.
Derest, i följd af posthållares eller skjutsentreprenörs oförmåga att fullgöra skjutsningen, eller af annan orsak, post- eller skjutsbefordringen möjligen skulle komma att tillfälligtvis afstadna, åligge det på landet innehafvare af närbelägne skjutsningsskyldige hemman och i stad skjutsningsskyldige invånare, att, mot den vid. stationen gällande lega, bestrida skjutsningen, intilldes denna kan genom Post-Styrelsens eller Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg åter blifva ordnad.
Om, under skjutsningen, häst störtar eller upptröttnar, eller annat för befordringen hinderligt ofall inträffar, åligge det innehafvare af närbelägna hemman, att, mot full godtgörelse, genast lemna det biträde, hvarmed de kunna för befordringens understödjande tillhandagå.