Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, N:o 5y. methoden, förkorta Svenska Riksdagarna, och minska dermed förbundna, både för Staten oell för Val menigheterna tryckande kostnader.; och Utskottet hade snart funnit sig öfvertygadt, att ändamålet, åtminstone i någon nion, skulle ernås genom vissa förändringar i det arbetssätt och de öfriga reglementuriska detailér, sorn dels gammal häfd, dels äfven Grundlagen sanctionerat, Änskönt de, i enlighet med dessa åsig— ter, framställda förslagen blifvit, med undantag af ett enda, tinder nu påstående Riksdag, förkastade eller icke af samtliga RiksStånden godkända, instämmer nuvarande Constilulions.Utskott fullkomligen i det föregåendes uttalade opinion, försäkradt, att den jemväl skall en dag af Rikets Ständer sjelfva enhälligare delas.
Men i samma mort
Riksdagarna uppenbara sin syftning till större långvarighet, — och redan väntar en alt betecknas med ej mindre än tre årtal, — i samma nion finner ock Utskottet nödvändigheten af correctiven mera tvingande.
Således, icke ensamt nöjande sig alt återväcka några bland 1823 års förslag, vågar Utskottet tillika framlägga flera andra, af en mängd nya motioner föranledda; och för motiven till dem alla får Utskottet här nedan i korthet redogöra.
Vissa förberedelser till Riksdags organisering synas både påkalla och medgifva Constit.-UtsJi.
Memorial, N:o 57, 3 bestämd termin och hastigare verkställighet.
Utskottet tror nemligen, att Rikets Ständers första sammanträde pä Riks-Salen, för hvilket nu ingen lid är utsatt, bör ske senast inom åtta dagar från den, då Riksdagens öppnande kungöres, samt alt valen till Ledamöter i Utskotten lämpligen kunna fulländas inom Tolf dagar, från samma kungörande räknadt, och följaktligen medhinnas på fyra dagars tid, under besparing af lika många.
Genom dessa iakttagelser skulle dels ett obegransadt, dels ett för långt uppskof, bägge lika onödiga, förebyggas.
(Se Förslagen ]N7:s 2 & 3.) Enligt Riksdags-Ordningen bestås hvarje Stånd och h varje Utskott arfvoden af Statsmedlen för en Secreterare och en inskränkt, ehuru någon gång tillräcklig Cancellie-betjenings Personal, med rättighet dock för Utskotten att anmäla behofvet af en talrikare Betjening.
Då likväl Constitulions Utskottet eger sig bekant, att ofta, så väl inom Stånden, som i Utskotten, Betjeningen ökats endast för renskrifningsbiträde, ^— elt arbete af alltför litet värde att vedergällas lika med tjenstegöromål, anser Utskottet kostnaden härför tåla betydlig minskning och böra genom serskildt anslag bestridas.
(Se Förslaget N:o t.)
Med hänsigt till det under senare Riksdagar vedertagna bruk af två eller flera Ut - 4 Constil-Ulsh.
Memorial, N:o 5j. skotts förening, liar hos Constitutions-Ulsköttel förekommit: att, likmätigt 56 § Regerings-Formen, allmänna frågor skola hänvisas lili behörigt Utskott; att i 34> 44* 4.9 och 'jZ §. §.
Riksdags ordningen nyttjas oidalagen: visst, serskildt, vederbörligt Utskott, eller det, som med målet befattning egt; alt, enligt 5i §, ämnen af olika beskaffenhet icke få i en skrift sammandragas, hvarmed synbarligen åsyftats, att ingen väckt fråga måtte fordra remiss till flera än ett Utskott; att §. tillåter Utskotts sammanträde med annat eller andra, icke för gemensamt beslut, men blott för gemensam öfverläggning; samt alt stadgandet i 'jZ §, om Utskotts förstärkning till Nämnd tydligen haft för ändamål, att Utskottets vanliga Ledamöter skulle kunna öfverröslas af de invalde nya.
På dessa skäl har Constitutions-Utskottet, genom Grundlagsförklaringar, sökt undanrödja ett missförhållande, som sannolikt härrört från felaktig tolkning af Riksdags-Ordningens l\Z och 44 §• §•
Förslagen N:s 5, 6 & 7.) Tili lättnad för Utskott, vid dilremitterade frågors bedömande, utveckling och beredning, tifstyrker Utskottet, alt, såsom vilkor för remiss, motionerna må gifvas tillbörlig form i hufvudsaken; förmodande Utskottet delta vilkor blifva desto möjligare att uppfylla, sorn ingen Riksdagsman lärer sak - Conftit.-Utsh. Memorial, N:o 5^. 5 na förmågan att bestämdt, om än mer eller mindre fullständigt, uttrycka motionens väsendtligt föremål.
(Se Förslaget N:o 8.)
Enär de för communicationen nödvändiga exemplar af remitterade Memorial eller serskilda Anföranden aldrig eller sällan genom Slånds-Ledamöters egen försorg anskaffas, i följd hvarafCancellie-betjeningens arbete och personal oundgängligen måste ökas, hade Utskottet önskat att häremot anbringa något användbart correctiv ; och Utskottet har åtminstone varit omtänksamt att, vid tillfälle af remisser, bespara Motionairen den möda eller kostnad att utskrifva eller låta utskrifva ett större antal exemplar.
(Se Förslaget N:s ii & 12.)
Nästan intet verkar i högre grad till Riksdagsärendenas långsamma gång och fördröjda afslutande, än det allmänt kända och öfverklagade uppehåll, som vållas, dels deraf alt återremiss, så snart den begäres, vanligen beviljas, utan anmärkningarnes pröfning till deras halt och värde, ofta blott af undseende oell höflighet, del sdymedelst, alt anmärkningarne måste, i hela deras vidd, från det törhända sent justerade Protocoliet utskrifvas, och att viss tid ej är stadgad, inom hvilken de böra Utskottet meddelas.
I förra hänseendet tror Constitutions-Utskottet en återremiss, i synnerhet mot Riksdagens slut, endast för någon obetydligare, lätt rättad; 6 Constit.-VtsJi.
Memorial, N:o 5y. felaktighet, både vara oformlig, och derjemte, i händelse, på sätt Ulskottet föreslagit, hvarje motion får bestämd omfattning, blifva deslomer öfverflödig, sorn man merendels i vigtigare mål funnit Utskottens första Betänkande väl och grundligen utarhetadl; hvartill kunde ytterligare läggas obehaget att flera gånger yttra sig öfver samma ämne, och möjligheten alt, när andra Betänkandet förekommer, uppgöra en Contra-Proposition, sora för ögonblicket förvillar och, genom öfverraskning, vinner bifall; och ConstitulionSrUtskotlet har derföre uppgifvit den medelväg, att, om anmärkning, syftande till förändring, framställes, och målet anses tillfyli est utredt, Ståndet må, antingen genast eller i annat Plenum, ändringsförslaget gilla eller förkasta, men att, om anmärkningen kräfver närmare utredning, målet bör, för vidare granskning och jemkning återförvisas, Hvad åter den senare olägenheten beträffar, skulle den, efter Utskottets förmenande, säkrast afhjelpas genom tillåtelsen att meddela anmärkningarna, punktvis och i korthet sammandragna, och genom bestämmelsen af tid för deras meddelande; hvarvid i öfrigt, såsom skäl för denna tids inskränkning från Fjorton dagar, enligt förra Conslihitions Utskottets förslag, till endast Åtta, Utskottet får anföra: att den längre tidsutdrägten snarare skadar ån gagnar; att, Constit.-UtsJs. Memorial, Nto 5j. tnerl en någorlunda tillräckligStånds-Cancelliebeljening, jemte renskrifningsbiträde, icke ens dessa åtta dagar erfordras för expedierandet, och alt alla prasliminaira åtgärder, hvartill äfven äterrehiiss hörer, framför de definitiva, både äska och tåla skyndsamhet.
(Se Förslagen N:s q & io.)
Tryckningen in extenso af Slånds-Protocollen och Bihnnget tillskyndar Staten en ansenlig och, hvad ProtoCollen angår, temligen onyttig kostnad.
Dessa senare, under Riksdagens lopp sällan färdigtryckta, iäs;,s då redan af få, och efter Riksdagens slut af än färre, tills de ändtligen mer ej läsas, utan måste föryttras
Som maculatur.
Utskottet tror således magtpåliggände, att de skrifna massorna må kunna i tryck hopsmälta till måttliga och läsbara volumer; och enda medlet härtill synes vara det, att Stånden, hvart för sig, medgåfves friheten att, efter eget val, befordra dess Protocoll till trycket, antingen fullständigt eller i justeradt sammandrag, dock ej, i någotdera fallet, på Statens bekostnad, samt att för öfrigt hvarje enskild skulle ega att, utan hinder eller författare-ansvar, utbekomma större eller mindre delar af Prolocollen, då följaktligen förbudet, i Tryckfrihets-Lagen, mot Stånds-Protocollens tryckning utan vederbörandes tillstånd borde upphöra.
Enär §.
Riksdags-Ordningen bjuder, att allt det, t Cons t it.-Visit.
Memorial, N:o 5f. sorn i Stånden förefaller och beslutes, skall af Secreteraren ordentligen och noggrannt upptecknas, lärer från det föreslagna correctivet desto mindre någon våda för offentligheten uppstå, som publicitets-principen redan blifvit i allmänhet godkänd.
Deremot är, enligt Utskottets öfvertygelse, en utförlig tryckning af Bihanget till Ståndens Protocoll framgent nödvändig; och den måste utan tvifvel medföra desto väsendtligare gagn, om hädanefter, på sätt under denna Riksdag skett, Utskottens Betänkanden i vigtigare mål tryckta utdelas, — ett medel, hvarigenom de lättast kunna, utan ökad utgift, mångfaldigas.
Likväl torde de handlingar, som tryckas i Bihanget, egentligen böra inskränka sig till Konungens Propositioner, Utskottens Yttranden samt Rikets Ständers Beslut, med det regulativ, att hvad förut kommit Riks-Stånden i tryck tillhanda icke må, på allmän bekostnad, å nyo tryckas.
(Se Förslagen N:s i3 & r4.)
Utskottet har dessutom ansett det leda till större lättnad och säkerhet vid expedierandet af Rikets Ständers beslut, att hvarje deröfver utgående expedition först uppsattes af det Utskott, som målet handlagt, och dymedelst förvärfvat sig fullständigaste kännedomen af detsamma, men attickedessmindre Expeditions-Utskottet, hos hvilket en oväldig Cörlstiti-Tj tsh.
Memorial, Nm 5j-, Oväldig granskningsblick hör förmodas, sedermera lill både innehall och loirn reviderade Expedilionerna, innan de i Stånden tmderginge justering.
(Se Förslagen Nrs 4 & i5.)
Under åberopande af det ofvatiandragna. oell i öfverensstämmelse dermed, för Constitutions-Ulskottet, till grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemna nedanstående, efter Riksdags-ördningens paragrafiiumerföljd, upprättade redaetiönsförslag, alla medgifvande partiel beredningsåigärd, med undantag endast af 5:le, 6:te och ^rde punkterna, hvilka stå i nära inbördes beröring, samt 4;de och i5:de punkterna, sorn ega osk il jakt ig t sammanhang* t :o Ändring och tillägg i 24 §•
Riksdagsordningen, vid slutet af irsta momentet: ”Skulle i något Stånd eller Utskott en talrikare Cancéllie-Betjening oundgängligen tarfva s, ege Ståndens Plena att derom, på skeende anmälan> förordna; men ej må denna Betjening ökas blott för behof vet af ytterligare renskrifningsbiträde, hvartill kostnaden bör medelst serskildt anslag bestridas
Bilt, till R.-St.
Pro t. 1828 cch 1829, 3 Sami, iS:te Haft. 1 to Constie.-Utslc.
Memorial, N:o 5p 2:0 Tillägg i 26 §. i:sta perioden: ”Konungen eller — sammankom* ina på Riks-Salen, senast inom åtta dagar från den., då Riksdagen blifvit, enligt s3 kungjord 3 :o. Ändring i 28 §. irsta perioden: ”Ridderskapet och Adeln ■ - tjenligast finner, genast eller sist inom Tolf dagar, sedan Riksdag, jemlikt z3 /tungjord blifvit, Ledamöter, lika många m» m,” 4:o.
Ändring i 36 §. 1 morn.:
1:0 ”Utom förenämnda — — —— Tolf Ledamöter, för att, ej mindre revidera vederbörande Utskotts förslag till de expeditioner, som under Riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven uppsätta dem, hvilka ej tillhöra annat Utskotts befattning , samt åtidtligen Riksdagsbeslutet, och att alla sålunda reviderade eller uppsätta Handlingar till m. m.” 5:o. Tillägg i 43 §. 1 perioden.: “Skulle ett Utskott . —- genom Deputerade^ utan att likväl två eller flera Utskott må gemensamt ärendet afgöraJ” 6:0
Förändrad redaction af 44 § 1 morn.:
Cons tit,-Utsh ."Memorial, N:o 5j. i1 1:0 ”Hvarje Konungens Proposition Sfven som hvarje inom Stänclen väckt fråga om sådana allmänna Ärenden, som kumm eller — — afgörande upptagas, utan skall öfverlemnas till utredande ät behörigt Utskott, hvars yttrande, deraf alltid ett exemplar må hvarje Stånd meddelas, bör, enligt hvad— — förelägga Utskottet viss tid till Betänkandets afgifva nde." 7:0 Tillägg efter slutet af 44 §• 1 niom.: ”Skulle Rikets Ständer anse något ärende, hvaröfver Utskott sig yttrat, erfordra, i vissa delar, behandling af annat Utskott, må frågan, efter beskaffenheten, dit remitteras.” 8:0 Tillägg vid slutet af 48 § : "Föredragningsämnen — när varande Ståndets Ledamot, innehållande fullständigt, eller åtminstone i hufvudpunkterna bestämdt förslag till det beslut, hvars fattande åsyftas.” . 9:a Nytt momeut i 4p §•» att införas emellan de nuvarande aldra och 3:dje; ”Vid prof ningen, i Ståndens Plena, af Utskotts afgifva förslagskall detsamma först framställas till antagande eller förkastande, ulan förändring.
Göres dervid anmärkning till förändring, och finnér Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, se - la Cons ti t.-Ut sfi, Memorial, N:o 5y, dan bestämdt förslag till sädan ändring blifvit uppgjordt , om dess antagande eller förkastande, antingen genast, eller, derest någon Ledamot det äskar, i annat Plenum besluta.
Men är anmärkningen af den beskaffenhet, att den anses fordra närmare utredning, erhåll e Utskottet del deraf, för att förslaget derefter ytterligare granska och jemka.
När ett sålunda beredt förslag till Stånden återkommer, behandlas det på samma sätt, som här ofvan om Utskotts första förslag stadgas, dock att ytterligare Atter remiss ej må ega runi.” Häremot skulle \ morn. af 56 §, Regeriugs-Forrnen erhålla (oljande förkortade redaction : ’A|!mÖnna fiågor — — — sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifves
Det öfriga af detta Moment komme alt utgå, 10:0.
Nytt Moment vid slutet af 49 §< Riksdags Ordningen; "När Utlåtande från Riks-Stånd till Utskott återremitteras, böra alla anmärkningarna, senast inom ätta dagar derefter, meddelas Utskottet genom justeradt ProtocollsUtdrag, antingen i utförligt Transsumt, eller ock af Secreteraren punktvis och i korthet sammanfattade, dock, i senare händelsen, med öppen rätt för Ständs-Ledamot, att sin Constit.-Utsk.
Memorial, N:o 57, i3 serskilda mening in extenso skriftligen bifoga , såsom i 57 stadgadt är.” 11 :o.
Ändrad redaction af 5a §: ”Utaf alla Memorial och /Införanden, som äro af egenskap att böra till något Rikets Ständers Utskott remitteras, skola till Ståndet ingifvas Tvåi Exemplar, hvaraf det ena stannar vid Protocollet, och det andra till Utskottet afgår.
Begäres communication med de öfriga Stånden j aflemnes dessutom Tre Exemplar för att dem tillställas.” 13:0, Tillägg och jemkning i 57 §. t mom. 2.'dra Perioden: ”Vill Ledamot, sorn ej — — — — till Protocollet, hvilket må Med-Stånden tillställas, enär han de för communicationen och Protocollet nödiga exemplaren deraf till Secreteraren aflemnar.” 13:o, Ändrad redaction af 5g §:s 1 ista Period, att utgöra samma §;s irsta moment: 1 :o ”Hvart och ett Riks-Stånd skall vara medgifvet att, på sätt Ståndet lämpligast prof var, låtta dess Protocoll antingen fullständigt eller i justeradt sammandrag till trycket befordra, dock ej i någon händelse, påt Statens bekostnad; äfvensom hvarje enskild, må ega att, efter derom gjord anmälan, u - 14 Constit.-Utsl:.
Memorial, N:0 5j. ian hinder eller f ärfallar e ansvar, till trycket utbekomma större eller mindre delar af samma Protocoll, med undantag blott af sådan t, som Ståndens enskilda oecofiomie bet)'liffur, ”
Om detta förslag godkännes, följer deraf, ali ur nu gällande Tryckfrihels-Forordnings 3 §. oell 4 morn- försvinna orden; ”eller Riks-Ståndens eller ock ur i mora. 8 §, af den ingifna omarbetade Förordningen, så framt densamma härutinnan antages, orden: ”Riks-Ståndens Protocoll och Handlingar.” O. if.o. Andrad Redactioo af Sg §:s tvänne si-, sta Perioder, förvandlade tili ett a,dra moment; 3:0 "Sådana Handlingar, hvilka till samtlige Riks-Stånden inlemnås, eller från dem utgå, skola icke i Protocoll en intagas, utan endast med numer eller korrt rubrik antydas.
Af dessa Handlingar böra, såsom ett Bihang till samtlige Riks-Ståndens Protocoll, Konungens Propositioner, Utskottens Betänkandcn, Rikets Ständers underdåniga Skrif veis er samt Riksdags -Beslutet, serskildt från trycket utgifvas, dock att hvad förut är i tryck lill Riks-Stånden utdeladt icke må, på allmän bekostnad, å ny o tryckas. ” Cvnstit.-Utsh Memorial, N:o ÄS- >5 i5:o Andrad Redaclion af första Perioden i 72 §.: ”Ingen Expedition må -— — — — först blifvit uppsatt af det Utskottj sorn målet sist handlagt, reviderad af Expeditionsutskott^ ^ der detsamma icke omedelbart besörjer uppsättningen och sedermera uti Stan* den behörigen justerad och” underski ifveil.” Stockholm den 26 November 1829.
Ankom till Exp. Utsk. d. il Dec. 1829.
Memorial till Borgare-Ståndet med Utlåtande öfver Grundtags-stridigheten eller enligheten af en fråga, derå Talmannen vägrat Proposition.
Sedan* vid föredragningen hos Borgare-Ståndet, den 3o nästlidne November, af Banco* och Stats-Utskoitens Memorial, N:o ar, med anledning afRiks-Ståndens beslut, angående Utskottens, i Betänkandet
Nio afgifna tillstyrkanden i fråga om Myntbestämningen och dermed gemenskap egande ämnen, Herr Talmannen, med anmälan, det lian ej delade
Utskottens på flera ställen uttryckta grund* satts, som skulle alla de ärenden, hvilka röra Banken, kunna, i likhet med Statsregleringsfrågop, genom Tre Stånds beslut afgö-s i6 ras, utan ansäg, vid jemförelse af de i ^5 §.
Riksdags-Ordningen uppräknade undantagen, detta under 72 §.
Regerings-Formeu hörande ärende fordra alla Fyra Ståndens beslut eller den i sistnämnde Grundlags 71 §. stadgade åtgärd, trott sig föranlåten att, med stöd af 55 §» Riksdags-Ordningen, vägra Proposition på de punkter af Stats- och Banco-Utskoltens förslag, hvilka utginge från en häremot stridande princip, så har, enär Borgare-Ståndet, under ogillande af samma vägran, yrkat Proposition på ofvanberörda förslagspunkter, öfverläggningen förklarats hvilande, och målet förvisats till Coiistitutions-Utskoltet, som borde, inom möjligen kortaste tid, inkomma med motiveradt och bestämdt Utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Utskottet har, under ämnets noggranna öfvervägande, funnit, att samtliga i RiksdagsOrdningens, allt ifrån denna Grundlagsstiftning oförändrade §., uppräknade §. af Regerings-Formen endast afhandla sådana ärenden, hvaröfver Rikets Ständer allena besluta, utan att Konungens sanclion dertill erfordras, nemligen 66 §.
RiksgäldsContoirets Styrelse, 6g §.
Statsregleringen, Bevillningsbeloppets fastställande m. m., 70 och 71 §.
§. grunderna och sättet för Beyillningens fördelning, samt ändtligen 72 §.
Bankens Constit.-Utsii. M :moria!, N:o 58- 33anlieii s våld oell för va 1 lii ing m. m ; att sistberörda § i öfrigt ieke innefattar någon undantagslag, någon föreskrift om behandlingsformen, när Två
Stånd stannat emot Två, eller skiljaktighet emellan flera Stånd sig yppat, och att hänvisningien till samma 72 §. destomindre åsyftar tillämpning af 71 som ingen citation må i tillämpningen sträckas utöfver innehållet af det citerade; att följaktligen och då ej härutinnan något blifvit serskildt förordnad!, hvilket eljest i Grundlagen eger rum för alla de fall, der Fyra Stånds samverkan lill beslutet påkallas* BancoÄrenden måste kulina afgöras eldigt den allmänna regeln, eller genom Tre Stånds sammanstämmande besluti I betraktande häraf, och då Grundlagen bör efter ordalydelsen tolkas, utan att en saks törhändä vigtigare beskaffenhet må förändra sakens verkliga, constitutionelt bestämda natur, får Constitutions-Utskolletvördsainligen förklara den fråga, hvarå nu Borgare-Ståndet yrkat, men Herr Talmannen vägrat proposition, icke vara stridig emot Grundlagen.
Bill. till R.-St. Proc. 1828 och 1829, 3 Sami. 25:to Höft, 3 18 Bi!. till Cons tit .-Utsh.
Marn.
N:o 53, Reservationer: Af Borgmästaren Westman:
Då Hög loflige
Utskottet nu ernar afgöra det kanske vigtigaste ämne, som vid detta Riksmöte utgjort föremål för dess öfverläggningar, oell ehuruväl sista dagens Protocoll, då det förehades, lernnar så litet hopp att få rakna mina åsigter dervid bland majoriteiens, anser jag mig dock, för att vara fredad från förebråelsen af mina Committenter, att ej hafva bevakat deras rättmätiga anspråk på Bankens tillgångar, uppmanad att uti Pro» tocoliet förvara följande:
Redan inom Borgare-Ståndet liar jag flera gånger med min röst vägrat bifall till myntbestämnings- och realisalions-frågan på det sätt verkställigheten af detta vigtiga företag blifvit föreslagen; och då jag äfven gillat och gillar vår Talmans, så väl och grundlagsenlig! yttrade vägran till propositionen i ämnet, kan jag ej eller åberopa några vigtigare skäl för mina åsigter, än dem lian, vid remissen till delta Höglofliga Utskott, tolkat, helst de stå i sammanhang med de tillägg, jag äfven ansett mig böra yttra.
Vid den granskning af våra Grundlagar, som detta långa Riksmöte så ofta föranleda har jag ej funnit någon §., som stadgar Rikets Ständers åtgärd, eller huru förhållas bör i närvarande fall, då vår på o - Bil. till Constit.-Utsk. Mein.
N:o 58. bestånd komna Bank skall med Svea Rikes Inbyggare, såsom dess Borgenärer, uppgöra om sina tillgångar, för att lemna den utdelning, de efter strängaste rällslag ega att fordra, ej eller någon som stadgar, alt denna utdelning ovilkorligen skall ske nu, eller om dermed bör dröjas tills Gäldenären, under begagnande af förevarande gladare utsigter för sina årliga utvägar, kan skaffa Borgeuärerne en bättre rätt, den de ej förverkat.
Jag har ej eller under granskningen funnit någon §., som bestämmer tiden, när dessa Borgenärer ega att sin rätt utkräfva, om det skall ske just nu, eller då Gäldenären kan göra bättre rätt för sig; ännu mindre bär jag funnit någon som förordnar, om ett eller några Riks-Stånd skola vara Domare, då Nationen en gång vill dela hvad den gemensamt eger, i förhållande till det belopp af Bankens förbindelser, som hvar cch en innehafver, och jag har icke eller funnit någon, som gynnar ett beslut, hvarigenom den enas eller andras rätt förnärmas till den enas eller andras fördel.
J dessa fall, och ehuruväl flere af det Högloflige Utskottets Ledamöter ej kunna neka denna brist i Grundlagen, uppkommen af en, vid dess stiftande, ej ens anad förmodan om behofvet deraf, vill man dock nu tillämpa eller söka sig omsorgsfullt något, ställe, sorn skulle skydda det vågade förelaget, för 2.q
Bil. till Constit.-Utslt.
N:o 58.. att inför Nationen freda sig med alt hafva handlat grundlagsenlig*, och med detsamma örat vårdat Nationens dyrbaraste egendom — dess constitutionela frihet.
Dessa försök synas mig dock ej serdeles lyckade, helst då man gått så långt med sin tolkning, att man påstår, det föreskrifterna om Bankens vårdande, skyddande och bibehållande vid sin s ursprungliga exislence såsom Rikets Ständers Bank, eller Svea Rikes undersåtares egendom, sådana de af gammal oklandrad vana blifvit tillämpade, äfven skola gälla, då fråga är att upplösa den, eller åtminstone skringra dess tillgångar genom utdelning af en godtycklig dividend.
Man har äfven vid sin tolkning af Grundlagen ej velat erkänna de Fyra Ståndens gemensamt beslutanderatt behöflig i något annat fall, än då i r4 §•
Regerings-Formen vore i fråga, och att uttrycket Svea Rikes Ständer ej innefattade de Fyra Stånden, så framt ej något serskildt vore på hvarje ställe, der de nämnas, stadgadt.
Jag kan dock icke upptäcka något bestämdare Lag-uttryck, än 72 §.
Regerings-Formen, äfvensom 75 §.
Riksdags-Ordningen, och då någon förklaring öfver förra §. icke ansetts behöflig, måste den egna garantien äfven innefatta egna dispositionsrätten, åtminstone så länge, och intill dess Rikets Ständer sjelfve i grundlagsenlig form stadgat en Lag, som tillerkänner 3:ne Bil. till Constit.-Utsk.
N:o 58, af dess Stånd rättigheten att döma annorlunda om det 4‘de Ståndets eganderält, och med detsamma frikänna det från garantien för hvad det ej får sig till godo beräkna; och då den i x4 §• så Ömt bör vårdas och skyddas af alla Fyra Riks-Stånden, borde ej eller Rikets Ständers Bank, såsom Nationens egendom och dess ädlaste Privilegium, näst det af sin Constitution, så lösligen lemnäs åt godtycket, eller tolkningen af en Lag, som ej finnes, men som man för tillfället vill constituera.
Med anledning häraf, och då flera Ledamöter af Högloflige Utskottet, som redan yttrat sig i ämnet, tyckas gilla den tolkning af Grundlagen, som skulle 3:ne
Stånd ega att afgöra denna vigtiga fråga, äfven ulom den förstärkning af alla Fyra Stånden, sorn skulle utgöra en deras Nämnd, anser jarr mig äfven nu böra utbedja mig