Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä 39, 40, 41 och 42 §8 N e g ering S--F ormen, utom i der utsatte fall, tillägga Stats-Rädet Kongl, magt och myndighet, följer ock deraf, att det nämner Landtmarskalk och Talemän. Hwad det sednare Momentet beträffar, sa, dä Stats-Rädet genom uraktlätenhet af en sä »väsendtlig skyldighet skiljt frän sig Riksens Ständers förtroende, anser Utskottet rättigheten att nämna Landtmarskalk och Talemän tillkomma Ständ en hwart för sig, och har i anledning deraf föreslagit det stadgande, som Riksens Högloft.
Ständer af den ä nyo redigerade 23 8 täcktes intaga. 8 5.
Utskottet sär harwid förklara, att den tid för Konungens sjuklighet, hwarom 5 8 förmäler, ej 242 Expeditioner lill Riks-ItLnden. jemte de öfrige, i 10 8 bordt upptagas.
Preste-Ständet: att i stället för Sig icke befattat bordt utsättas:
Sig icke kunnat eller bordt befatta. 8 6.
Preste-Ständet: yrkas det tillägg i afseende pä Riksdagskallelsen, att densamma ma af Stais-Radet utfärdas i den omyndige Konungens namn. 8 8.
Ridderskapet och Adeln: att denna 8 mätte utgå.
Preste-Ständet: samma anmärkning, med tillägg att, i händelse asbens bibehållande, i stället för Husm nystaden matte sättas Niksdags-orten. kan hänföras bland de allmänt kända och bestämda fall, som 6 och 7 ^ omröra.
Äsyftar en sa tydlig förändring af 40 § Regerings-Formen, att Utskottet ef anser sig tillständigt att om densamma afgiftvanägot yttrande, förrän fräga derom likmätigt Rcgerings-Formens 81 Z wäckcs. 8 6.
Ehuru sädant synes följa af sig sjelft, tillstyrker dock Utskottet den föreslagne tilläggningen. 8 8.
Utskottet har, med kännedom af hmad i andra länder förefallit, trott att en direct och beqwäm inflytelse affrämmandc Magter, genom pä stället närvarande Sändebud, borde under Ständernas bögft wigtiga öflocrläggningar i »löjligaste mätto undwikas.
I öfrigt har
Ut - Bilaga till Mern.
N:o 11. 243 Preste- och Borgare-Ständen: att inga Troupper mätte fä under Riksdagen pä ett witzt afständ frän Niksdagsorten sammandragas. 8 ii.
Ridderfkapet och Adeln: om extra Walförrättares förordnande wid Riksdagsmanna-ival för Boude-Ständet, i stället för Domhafwaude af frälse Ständ.
Borgare-Ständet: att wal till Riksdagsmän för Städernes Borgerskap skola wcrkställas inför Magistraterne, äfwensom att det mä äligga dem att meddela ntlätanden öfwer de wid walförrättningar uppkomna twiftiga frägor. 8 12.
Borgare-Ständet: att Ridderskapets och Adelns Representation, fäsom »varande af en Constitutionel art, ef mätte skottet iakttagit den yrkade ordförändringen.
Denna fräga, säsom efter Utskottets tanka innefattande en förändring i Regerings-Fvrmens 14 H och ef i föreskrifwen ordning wäckt, har Utskottet ansett sig ef kunna till öfwerläggning upptaga. 8- ii I enlighet med de för Bonde-Ständet under Riksdagen 1789 utfärdade Nädige Privilegier, tillstyrker Utskottet det föreslagne tillägget.
Äro den förra iakttagen genom förändringen af 14 Z och den sednare tillräckligen förklarad genom 19 H:s inuehäll. 8 12.
Som Riddarhus-Ordningen ef kan författas annorlunda än i fullkomlig öfwercnsstämmelse med Niksdags-Ordniugen, der 244 Expeditioner til! Riks-Ständen. ensamt bero afRiddarhusOrdningen, utan i Riksdags-Ordniugcn upptagas och utredas. 8 13.
I anledning af flere gjorde anmärkningar, rörande antalet af PrcsteStändets Riksdags-fullmägtige, 8 H Ridderskapet och Adelli: att wal till
Riksdagsman af sädane som ej äro borgare skulle lända till upplysningens förökande inom Standell Preste-Ständet: om rättighet för Städerne i allmänhet att lika med Hnfwudstaden malja Magistrats-personer, emedan Riksvagsärenderne fordra en noggrann urskillning.
Borgare -Ständet: samma anmärkning emot uteslutandet af sädane Magistratsperson^-, som hufwudgrunderne för densamma bestämmas, anser Utskottet någon widare tilläggning i § ej behöfwas, än ett nu mera deruti infördt uttryckligt stadgande om iakttagandet af denna enlighet. 8 13. har Utskottet funnit skäl att minska detsamma till det förr »vanliga, pä sätt den förändrade § innehäller. 8 ii.
I allmänhet fär Ut,'kottet åberopa hivad uti des; tvid förslaget till Niksdags-Ordning fogade betänkande finnes andraget.
Da fraga är om representanter till Lagstiftning och Beskattning, lärer den af Utskottet da framställda grundsats ej kunna bestridas: att kunna wäljas bör förutsätta att kunna wälja.
Hivad som emot denna princips anwändbarhet bliswit anmärkt i anseende till »val af Embetsmän m. m., synes ej Bilaga till Meni. N:o 11. 245 ej idka Borgerlig »äring, och pä följande hnfwudsakliga stäl: 1:o att emot Regerings-Formens tydliga innehäll en sädan förändrad organisation ej kan ega ruin, såsom stridande emot gammalt bruk och de ät Borgare-Ständet är 1789 förlänte Privilegier, hwilka bliswit stadfästade genom Regerings-Formens l 14 §; 2:o att i anseende till Borgare-Ständets mindre kännedom af sädane ämnen, som »vid Riksdagar förekomma, Embetsmäns handledning skall för detsamma wara högst as nöden. här tarfwa nägon wederläggning.
Dä Utskottet sätt sig uppdraget att utarbeta Grund-Lagarue och nu sist Riksdags-Ordningen, synes deraf följa, att
Utskottet i sin befattning ej war bundet as upphäsda lagar, i synnerhet i srägor, der ingen positif föreskrift kunnat äberopas.
Förordningen af den 5 Junii 1739 synes wara den enda hit lämpliga författning.
Desi 4 ^ innchäller:
De Magistrats-Personer, som tillika äro Handlande eller idka Borgerlig näring, äge »vid Walförrättningen lika rätt som de öfrige af Borgerskapets hwaraf följer att Magistrats-personer, säsom sädane, icke kunna wälja. 5 § utstakar: Wilja Magistraten och Borgerskapet eller deras Electorer wälja till Herredagsman nägon Magistrats person, som ej tillika är Borgare eller Handlande, stär det i deras frihet.
Ett stadgande. 246 Expeditioner till Riks-Ständen. som är sä litet imperatift, och hmars efterföljd synes bero af Borgerskapets fria wilja att göra och läta, har Utskottet ej kunnat fimta hinderligt för det gjorda förslaget, särdeles som man redan tvid stiftandet as dessa gamla lagar, hwilkas kraft och werkan genom ingressen till Negerings-Formen förswunnit, insett nödwändigheten af inskränkning i denna del, och Borgerskapet endast blifwit tillätet, säsom en aswikelse fran grundprincipen, att wälja dem som sjelfwa ej ägde walrätt.
Härtill kommer, att Embetsnlän, hwilka, dä de äro blott Embetsmän, hafwa ett olika interesse med Borgerskapet i afseende pä beskattningar m. m., omedelbarligen bero af den styrande magten, som i detta hänseende äger efter nu »varande Lagar en långt större inflytelse än efter 1720 ärs Regerings-Form.
Hwad den sednare anmärkningen angar, kan det företräde ej bestridas, som Bilaga till Mem.
N:o 11. 247 Borgerskapets Embetsman manligen äga framför
Borgerskapets i kunskap om Lagar och författningar.
Men dessa egenskaper utgöra ej hmad man egentligen fordrar af en Riksdagsman, allmän upplysning, kännedom af hans eget lands läge samt af dcfi oekonomiska och Politiska tillftänd i förhållande till andra länders.
Magistratspersoner, bland hwilka (i förbigående sagdt) äfwen kunna finnas sä kallade illitterate, torde ofta lika sä wäl behöfwa upplysning i nial, hwilka höra till allmänna huShällningcn och beskattningen, som en Borgare, till hwilkens hwardagsbetraktelser defia ämnen höra.
Ett hufwudsakligt skäl äterstär ännu att anföra.
Sannolikt har man ej rätt förstått Utskottets afsigt; den mäste dä tydligare förklaras.
Genom det anmärkta stadgandet har Utskottet alldeles ej äsyftat
Magistrats-personers uteslutande frän representationen, utan endast wilkoret, hwarunder Expeditioner till Riks-Ztänden.
248 I anseende till anmärkningarne tvid representationen för Stockholm, Widare har man för flere
Städer yrkat rättigheten att ester godtfinnande sända tmännc fullmägtige. de böra ätnjuta denna rättighet.
Utskottet har, med ett ord, trott sig bereda Borgare-Ständet ett stöd genom Städernes Embetsmäns närmare indragande i Städernes interesse, och tillika förmodat att desse Embetsmän ej skulle finna sig illa belåtne med denna närmare förening, hivartill wägen genom Utskottets Förslag blifwit öppnad och anwisad. får Utskottet åberopa hwad i dest betänkande finnes anfördt, med det tillägg, att denna anomalie tydligen förekommer Magistrats-pcrsonernes uteslutande äfwen i Hufwudstaden, hwarcst de ej äro berättigade att idka werklig borgerlig näring.
Wid förslagets utarbetande hade Utskottet ansett sig böra tillstyrka en sadan rätt för Stapelstädcrne af första och andra Classerne; men dä det kanhända wore mindre billigt att betaga Uppstäder, som med förenämnde Stapel-städer draga lika tunga, en lika rättighet, om de deraf wilja sig be - Bilaga till Mern.
N:o 11. 249 gagna, har Utskottet föreslagit twänne fullmägtige äfwenför Städerne Upsala och Westerås.
Att widare utsträcka denna rättighet, anser Utskottet sa mycket mindre lämpligt, som det ofta händt, att Städerne as 3:dje och 4:de Classerne, om hwilka här är fråga, dels icke sjelfwe sandt nägon fullmägtig, utan sig med andre Städer förenat, såsom »vid denna Riksdag Carlstad, Lund, Marstrand, Askersund och Philipstad, dels ock, såsom Wimmerby, icke ens ställt någon.
Att den ena Riksdagen kunna skicka twä och den andra ingen Riksdagsman synes ej blott wara besynnerligt, utan ock StänLct skadligt, dä derigenom wid möjligen uppstäende cabaler tillfälle lemnades att, genom ett stort antal Niksdags-fullmägtige frän mindre betydliga samhällen, tillskapa en pluralite, som ej wore den rätta.
Att för att kunna wäl-
Ett sädant stadgande jas till Riksdagsman bör skulle mähända ofta befordras att hafwa warit taga Borgare - Ständet minst Sex ärs Borgare, walet af en skicklig man. 250 Expeditioner till Riks-Stäuden.
De öfrige wid denna Z i särskilda Riks-Stand gjorde erindringar: ombestänunandet af ordet r i n - gare Städer; att ingen inä för annan Stad blifwa Riksdagsman, som icke är fullmägtig för den Stad, der han sjelf bor; attalia wal böra ske inför Magistraten, med slutne Sedlar, och acclamations-kallelse ej äga rum; att ändtligen det i hwarje
Stad brukliga »valsätt äftven hädanefter mätte bibe hallaS ; 8 15.
De flere anmärkningar rörande representanters utgörande af BondeStandct 8 16.
Ridderskapet och Adeln och PresteSta ridet: att termen ställa fullmägtig borde förändras till »välja eller förrätta »val till fullmägtig.
Med lika anspråk i öfrigt skall walet troligen alltid utfalla till den mera erfarnes fördel. äro af Utskottet iakttagne och Z i deha delar förtydligad eller med tilläggningar försedd. 8 15- hafwa föranlatit
Utskottet att förestå den förändrade redactionen. 8 16.
Ordet ställa synes närmare tillkännagifwa ett förrättadt wal än wälja.
Bilaga till Mem. N:o 11. 251 Borgare-Ständet: dels att witet mä närmare bestämmas, dels att detsamma es mä komma i fräga. 8 17.
Ridderskapet och Adeln: att i stället för Domhafvanden Lör stä Walförrä ttaren, samt att tjenstens förlust synes för en Tjensteman wara en nog ringa bestraffning, i jemförelse med den för andra utsatte kroppsplikt.
Bonde-Ständet: att arfwodet borde bestämmas efter, men ej före Walet, samt att Krono-fogdarne kunde äläggas att, utan särskild betalning, uppbära och redowisa Riksdagsmännens arfwoden.
Utskottet tror, att ett tjenligt wite bidrager till en god ordnings bibehällande, och tror detz belopp kunna utrönas efter Zrens föreskrift. 8 17.
Den förstnämnde erindringen är i denna likasom i 19 H iakttagen; hwad den sednare beträffar, anser Utskottet tjenstens förlust för en man, hwars hela wäl oftast beror af dep bibehållande, wara ej mindre, utan nästan härdare straff än watten och bröd för en annan person, som till äfwcntyrs ej hade nägot synnerligt att förlora.
Straffet kan i alla händelser lätt undwikas genom lättheten att undwika förbrptelsen.
Hwad det yrkande angär, att arfwodet mätte ester walet bestämmas, anser Utskottet ej nägot kunna winnås genom ett sädant undantag frän den allmänna principen.
Ofwerenskommelser om arfwodet kunna sa wäl i det ena som andra fallet 2^2 Expeditioner till Riks-Itänden. 8 18.
De wid denna § uppstädde olika meningar vin behörig alder för Riksdagsman, äfwen som anmärkningen, hurnwida den, uppä hwars Cessionsansökning befriande
Dom annu ej fallit, ej kunde sadant oaktadt till Riksdagsman godkännas, Likaledes är yrkadt, det en genom dom förlorad rättighet att blifwa Riksdagsman matte genom äga rum, och da härtill kommer att den malde ej kan utan laga förfall undandraga sig förtroendet, synes det af Utskottet föreslagna stadgande närmast leda till ändamalet.
Med anledning af den sednare anmärkningen rörande Krono-fogdarnes nppbördsskyidighet har Utskottet ansett det tillägg nödigt, som nu mera i K finnes infördt. 8 18. har Utskottet ej funnit böra föranleda till ändring i denna del.
25 är äro tillräckliga för att utses till förmyndare, och den, som under Cession omedelbart beror af sine Creditorer, äger ej den sjelfständighet, som fordras för att wara Nationens representant.
Genom befrielsedom, som äfwen medelst öfwerenskommelse kan beredas, äterwinner han denna rättighet.
Utskottet har trott, att laga kraftwunnen dom, ehwad
Nåd mellankommit eller ej, alltid innefattade Bilaga till Mern.
253 mellankommandeNäd kun- tillräckliga skäl till dm na upplifwas, samt att dömdes fällande, och att den, som bli fm i t förklarad för öfrigt en person, som owärdig att föra andras ef är tillätet att föra entalan, ef borde af fädant skildas talan, ef borde skäl uteslutas frän osman- komma i Åtnjutande af nämnde rättighet. det mida högre förtroende att föra Nationens.
Att inga andra Sta- För det närmarande tens medlemmar än af finnes föga skillnad cmelden rena Evangeliska Lä- län Lutherske och Reforran skulle kunna mäljas mertc Lärvrnc, ingen strid till Riksdagsmän, samt emellan deras Trosföratt andre Christna Tros- mandter.
Den Catholska förwandter, ej mera än Religionen deremot, äfNeformerte, borde ute- meusom flere andra Christslutas. na Secters, är i sin na tur intolerant och bör derföre mindre tolereras.
Denna grundsats är äfmen följd i Kongl. Brefwen af den 27 Augusti 1741 och 24 Januarii 1781; i öfrigt hänmisas till Hrens förändrade redaktion. 8 19. 8 19.
Ridderskapet och Dä asgörandet af säAdeln: att alla frägor dane frägor fordrar skyndvm Riksdagsmanna mål samhet, minnes densamma och rätt böra granskas och ef genom behandlande utredas as Constitutious- af Constitutions-Utskottet, Utskottet. hwilket ej sättes förrän efter Riks-Ständens fulländade organisation. 254 Expeditioner till Riks-Ständen.
Borgare-Ständet: Nättadt i §:en. att wedcrbörandes förklaring äswen bör Åtfölja Landshöfdingens.
Bonde-Ständet: att finner Utskottet sä uppkomne stridigheter e- mycket betänkligare att mellan de wäljande och tillstyrka, som sjelfwa de under omröstning kom- meddelandet af sullmagtcn ne ef böra hindra full- till behörig man beror pä magts utfärdande för twistens afgörande.
Riksdagsman, 8 20. 8 20.
Borgare-Ständet. är den rättelse wcrk
I anledning af anmärk- ställd, som F-en ntwisar. ningarne wid denna 8 8 21. 8 21.
Anmärkningarne, gjorde anser Utskottet ej leda wid proceduren af full- till någon förändring af 8- magters granskning.
När frägan är tydlig och klar, synes ej betänkligt att bibehälla Ständen wid den föreslagne pröfningsrätten, och det fä nryckek mindre, som dä nödiga upplysningar saknas, laglig ätgärd kommer att äga rum.
Af samma orsaker lärer ock den Justitice-Stats-Ministern tillagdt befattning med fullmagternes verificerande ej medföra någon olägen - Bilaga till Mern.
255 het eller något inträng i hwars och ens rätt. 8 22. 8 22.
Ridderskapet och Anmärkningen synes Adeln: att wid slutet förfalla, emedan fullmag af Riksdagsfullmagtcrne terne alltid referera sig matte tilläggas: med de pä gällande Grundlagar af Kongl. Majit och Rik- och således ästven till defens Ständer derwid gjor- ras tid efter annan i de tillägg och förbättrin- söreskristven ordning begär. slutne förändringar, hwil ka enligt 82 8 RcgeringsFormen äga kraft af Grundlag.
De i Preste-, Bor- har Utskottet ej ansett gare-och Bonde-Stän- kunna leda till nägon den gjorda särskilda pä- säkrare Controle eller minminnelser rörande fullmag- dre omgäng, och tillstyrterms underskrift ker derföre §:ens oför ändrade bibehällande. 8 23. , 8 23.
, I anledning af de fle- har §:en erhällit den re anmärkningar rörande förändrade ordalydelse, tiden tillLandt-Marskalks- som af bifogade Project och Talemäns utnämnan- är att intaga, de, deras Eds asläggande, vice Ordförandes förordnande m. m., Ridderskapet och Ehuru wilkorligt det Adeln: yrkande af rät- än är, har Utskottet ej tighet för Ridderskapet kunnat upptaga detsamma och Adeln samt Preste- till öfwerläggning, säsom och Borgare-Ständen att, tydligen innebärande en 256 Expeditioner till Niks-Ständen. i likstämmighet med Bonde-Ständets wid Regerings-Formens antagande gjorda förbehåll, fä till Landtmarskalk och Taleman underdånigt förslag upprätta.
Bonde-Ständct: nämde förbehäll, säsom gjordt innanRegerings-Formens antagande, 8 24.
Bonde-Stäudet: att detsamma kunde i likhet med de öfrige Ständen fä wälja Secreterare.
Samina Ständs önskan om tillökning af en Cancellist Ridderskapet och Adeln:
I anledning af gjord erindran wid det nog inskränkta antalet af Betjening i Utskotten 8 26.
Ridderskapet och Adeln: att Ridderskapet och Adeln, fäsom förr warit brukligt, mä wara inskränkning uti Konungens rättighet att nämna, och ej enligt RegeringsFormens 81 § till Utskottet inkommet. förekommer i fin rätta ordning, däanmärkningarne wid Negerings-Formen afgöras. 8 24.
Tydlig förändring af 52 H Regerings-Formen och följaktligen ej af egenskap att, i annan än stadgad ordning, komma till öfwerläggning. har Utskottet trott sig böra tillstyrka. föresläs det tillägg, som i Z numera befinnes, warande jemwäl formulaire till Ed för Bonde-Ständets Secreterare derstädes infördt. 8 26.
Är af Utskottet iakttaget.
Anledningen till hwad Utskottet i Riksdags-Ordningen hade före - Bilaga till Mem. N:o 11. 257 Konung till Niks-Salen följaktig?.
Att i stället för att ähöra Negerings-Formens med flere Grundlagars uppläsande.
Ståndens Ledamöter jemte Jnträdcspoletten matte hwardera erhälla ett Exemplar af Grnndlagarne, samt Ridderskapet och Adeln dessutom af Riddarhus-Ordningen. 8 27.
Att någon witz tid, fran Riksdagens början räknad, matte utsättas för öfwerlemnandct af Konungens Proposition, angående Stats-Werkets tillstånd och behof.
Hörer till Bih, till Riks-Ståadens Protocoli i8iy id, 4;de Äfd. sid, s$ General-Räkning för Stats-Verkets Inkomster af Indelta Militiae och Lands-Staternas Löningsoch Boställs-Rentor, Håst-Vacance-Spannmål m. m. för åren 1S10-1813. h General-Räkning för Stats-Verkets Inkomster af In eli Boställs-Reltor, Håst-Vacance Spannmål m. m.
V-—— Debet.
Balance vid 1809 års slut, Stafs-Verkets inkomster för samma och föregående åren, uti Landet och hos Redogörarne innestående, nemligen :
Indragne och besparde Militia Lönings- och Bostäils rentor m. m. — — — 22,164: 40.
x Håst-Vacance-Spannmåls-medel — — 4,482: 40. 3 Stats-Verkets Inkomster år 1810:
Indragne och besparde Militia Lönings- och Boställs-rentor, samt Mö - tes- och Vacance-afgifter, enligt summarisKa cal culationen — — — Häst-Vacance-Medel, dito — __ Besparingar genom dödsfall och befordringar vid Indelta Militix-Staten, dito -— —■ Dito Läns-Staterna, dito —•
Balance vid igio års slut af de samma år, i afräkning på ign års uppbörd , levererade, indragne och besparde Militiae Lönings- och Boställs-medel — — — — 55,489
Credit Balance vid 1809 års slut, samma år till Srats-Verket levererade medel i afräkning på I81O års inkomster, nemligen:
Indragne och besparde Militia: Lönings- och Boställs-Rentor — Afskrifningar, Löner, Provisioner med flera utgifter, som uti Riks-Staten icke åto beräknade, enligt summariska Calculationen — — Levereringar till Stats-Verkets Cassör: Till Kongl.
Renfe-Kammaren år 18 to, indragne och besparde Militiae Lönings och Boställs-Rentor — — 61,367.- 40. 9 Häst-Vacance-Medel —- — 24,77g:
Till Allmänna Magazins - Inrättningens Förråder, Spannmål in natura, af indragne och besparde Miiitix Lönings- och Boställs-Rentor, efter Markegång _ _ g)068: I2< ?
Dito af Läns Staterna — 600; 2i. 2 Häst-Vacance-Spannmål in natura, utgörande elter Marke* • _ — 48,002: 46.
6 Levereringar till llenterierna:
Indragne och besparde Militix Lönings-och Boställs Rentor 2,722: 23.
5 Genom dödsfall och befordringar vid Läns-Staterna 6,671: 20.
5 Balance vid 1810 ars slut, uti Landet och hos Redogörarne al StatsVerkets Inkomster innestående Medel; nemligen:
Äldre arens Medel till och med för år 1809, indragne och besparde Lönings- och Boställs-rentor m. m. 5,390: 8 Häst-Vacance-Medel dito It y „ . , .
S:ma 5.779: 2* 3- Ar igro ars uppbörd innestå indragne och besparde Lönings- och Bostålls-rentor 13 674: 23. 6 Häst-Hemmans-rentor dito — — 2,959: 34. 2 16,634: 9- 8* Summa Lönings- och Pag, Summa Specie. 356 9 — 3,930 6 6 86,145 4° 9 56,671 32 3 9,393 43 10 22,413 11 11 178,811 — 3 General - Räkning för Stats - Verkets Inkomster och Boställs Rentor, Håst-Vacance-Spanmnål m m.
Debet Balance vid 181O urs slut, Stats-Verkets Inkomster i Landet och hos Redogörarne för år 1809 och förra åren 5>779 *• 2. 3 Dito för år I8i° — — — 16,634: 9. 8 Stats-Verkets Inkomster Sr 1811:
Indragne och besparde Militiae Lönings* och Boställs-Rentor samt Mötesoch Vacance afgifter, enligt Summariska Calculationen 62,502: 2. Häst-Vacance-medel — — 5^,595: 25* — Besparingar genom dödsfall och befordringar vid indelta Militiae-Staterna — ,— Dito Lands-Staterna —. —.
Balance vid 1811 års slut: de samma år i afräkning å 1812 års Uppbörd af indragne och besparde Militiae indelta Lönings- och Boställs-Rentor levererade medel — — 949: XI* 10 285219* 37* 8,524: 42- Pag. Summa Summa Specie. 22,413 1*5,842 949 (I 11 11 11 10 179*204 34 i af Indelta Militiae- och Lands-Staternas Löningsför år ign. Credit Balance vid 1810 års slut, levererade samma år i afräkning på ign års Uppbörd Afskrifningar, provisioner, Löner med flera utgifter, som uti Riks-Staten icke äro beräknade, nemligen:
Af indragne och besparde Militiae- Lönings- och Boställs Rentor — — 4,667: 15. 1 Summa Specie Häst-Vacance-medel 470: 41. ii Levereringar år I8ll, till Stafs-Verkets-Cassor: Till Kongl. Reittekammaren, indragne och besparde Militia Lönings- och Boställs-Rentor — ■— — 82,290: 19 3 Häst-Vacance-medel .— — 44,440: 13. 6 Till Allmänna Magazins-Inråttningens förråder:
Spannmål in natura, beräknad elter Markegång, indragne och besparde Militiae-Lonings- och Boställs-Rentor • —— — 2 317: 30» 7 Häst-Vacance-Spannmål —- 25245: 9 Läns-Staterna:
Besparing genom dödsfall och befordringar _ _ __ 4go; 29- Leverering till Renterierna:
Indragne och besparde Militia;, och BoställsRentor år 1811. _ _ 2,673: 41. 2 Läns-Staterna — — ,— 8.034: 12. IO Häst-Vacance-medel —, 5,327: 41.
4 Balance vid 1811 ars slut; uti Landet och hos Pvcdogorarne af StatsVerkets Inkomster innestaende medel, nemligen:
Aldre årens medel till och med för år 1809, indragne och besparde Militia: Lönings. och Boställs indelte Rentor 5,376: 25.
Af 1810 och 18ti års
Dito — 12,968: 30. 2 Håst-Vacanoe-medel
Dito — — 7,460: ix. 3 S:ma 20,428: 41. 5.
Summa 441 5,138 126,730 io 5>°53 16,035 25,805 I79*2o4 32 12 47 18 34 10 General-»åkning för Stats-Verkets Inkomster af Bostalls-Rentor, Hast-Vacance-Spannmål m. m.
Balance vid iRll ars slut, StatsVerkets Inkomster i Landet och hos Redogörare för år 1809 och förra åien — 5,376: 25.
5 Af 18x0 och Ign årens medel — 20,428
Indragne och Besparde Militix-Lönings- och Bostalls-Rentor samt Mötesoch Vacance-algifter, enligt summariska calcula tionen — — 74,006: II.
9 Hiist-Vacance.Spannmil _ 142,290: 40.
— Besparingar genom dödsfall och befordringar vid indelta Militiae-Staterna — — — 43,403: 14. 3 Dito Lands-Srarerna 7,142: 7. 9 Balance vid igia års slut, de samma år i afräkning å 1813 års
Uppbörd af indragne och besparde Militia.
Iudelnings Lönings. och BoBostalls-Rentor, levererade — — — 266,842125 Summa 157 46 11 292,805,43 Indelta Militiae- och Lands-Staternas Lönings- och Cc o ^ O för ar 1812.
Balance vid 18x
I års slut, levererade samma år i afräkning på 1812 års
Uppbörd af indragne och besparde Militiie Lönings- och BoställsRentor __ * ALkrifningar, Provisioner, Löner med flera utgifter, som uti Riks-Staten icke äro beräknade, nemligen:
Af indragne och besparde Lönings- och Boställs-Rentor 5'518: *• 3 Häst-Vacance-medel _ 8,996 i 20.
7 Levereringar år 1812 till Stats-Verkcts Cassör: Till Kongl. Rente-Kammaren indragne Och besparde Militiae Lönings- och 107,586: 13.