Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majits Befallningshafvande, före Comilerades sammanträden, ega vidtaga, jemväl höra, att i socknarne utse och förordna erforderligt antal förståndige och väl ansedde Gode Män, till hvilka Rotehållarne, utan att på längre resor förspilla tid och kostnad, kunna i denna angelägenhet sig vända, samt att bestämma lämplig tid, hvarinom all anmälan i detta afseende bör göras.
Majlts Befallningshafvande tillhörer det tillika, att för Gode Männen utfärda klar och omständlig föreskrift om deras åligganden att undersöka och, enligt dem meddelade Forraulair, uppgifva ej mindre hvarje till understöd anmäld rotes numer, compagnie, namn, hemman, skattetal, mantal, ego vidd, så vidt den kunnat Kongl. Maj.-Is Nådiga Skrifvelse N:o 22. 17 kunnat utrönas, jordmon, utsäde, brukningssätt, afkastning, höskörd och boskapsafvel, samt de serskilde locala omständigheter, som i betydligare mon kunna förhindra jordens fruktbarhet på åtskilliga hemman, äfvensom det understöd, hvaraf Gode Männen anse hvarje rote, efter ofvannämnde grunder, vara i behof, samt huruvida näi beläget nybygge är till sådant understöd att använda, eller, i brist deraf, föreslå motsvarande vacanceafgift, såsom ock uppgifva den rote-andel, hvarföre hvarje i Socknen befintligt i skatt redan ingånget nybygge nu anses kunna ansvara, och böra Gode Männens så beskaffade undersöknings-inslrument i vederbörlig ordning vid Sockenstämmor uppläsas, granskas och med Sockenmännens utlåtande förses, för att derefter, inom viss stadgad lid, till Kongl. Maj;ts Befallningshafvande insändas, och, efter i Landscontoret anställd jemförelse med Jordeböcker och Roteringsverk, öfverlemnas till JemkningS-Commissionernes åtgärd.
Hvad slutligen beträffar det anslag, som Rikets Ständer beviljat stam-rotarne vid Westerbottens
Regemente såsom understöd, intill dess ifrågavarande jemkning hinner uppgöras och fastställas, anser Kongl.
Majit Rikets Ständers mening vara, att icke allenast stam-rotarne, utan ock strö- eller utrotarne, skola, i mon af behofvet, åtnjuta detta understöd, helst stam- och utrotar deltaga i Knektehåliet lika, utan annan skillnad, än att stamrotarne merendels hafva soldat-torpen på sina egor; men ehuru Rikets Ständer, lika med Collegierne, tillstyrkt detta anslags fördelning, jemlikt de grunder, som af Rotehållarne utsedde Ombud, vid gemensam öfverläggning med Kongl. Majlts Befallningshafvande i begge Länen, bestämma, efter ledning af en på localkännedom stödd uppskattning af hvarje rotes behof, finner Kongl. Majit dock i Nåder samma fördelning kunna lämpligast fullgöras äf de Commissioner, som verkställa den nu anbefallde roterings-jemkningen, emedan angeläget är, att lika grunder iakttagas vid nämnde anslags fördelning, som vid föreslåendet af rotarnes förstärkande.
Rolejemknings-Commissionernes åliggande blifver, i följd af allt detta, att, med ledning af Gode Männens förberörde undersökningar och uppgifter, föreslå dels det anslag af nyhemman, eller, i hvist af närbelägna sådana, det understöd af vacance-afgift för vissrotedel, som hvarje uppgifven svag rote vid Westerbottens Regemente skulle åtnjuta, intill dess definitiv och allmän rotejemkning5 vid Regementet kan verk Bih. till R.
Sl. Prot. 1834- 1 Sami. 1 Afd. 3 * 4'de Häftet. i8 Kongl. Maj. ts Nådiga Skrifvelse N.-o 22. ställas, och dels den rotehjelp, som för den förflutna tiden, frän ocTi med år i83o och intill dess den provisionel jemkningen medhunnits och blifvit i Nåder fastställd, bör de svaga rotarne årligen tillkomma.
I förstnämnde afseende skola alltså Comiterades förslag upptaga icke allenast alla de såsom svaga uppgifne rotar, hvilka befinnas vara af un* derstöd i behof, samt den rote-andel, hvarmed hvarje sådan rote skulle understödjas, utan ock alla de nyhemman och lägenheter, som i sådant ändamål äro att använda, den rotedel, hvarför hvarje nyhemman och lägenhet genast kunde och borde ansvara, och huruvida prestationen kan fullgöras af hvarje lägenhet, antingen med rotering in natura till viss närbelägen rote, eller, i anseende till locala förhinder, endast med roterings-besväret motsvarande vacance- eller rotefrihets-afgift.
Skulle vacance-afgifterne af de från rotarne a ilag sive ivy hemmanen icke förslå till alla de svaga rotar, sorn med sådan afgift tilläfventyrs borde undsättas, komma samma afgifter att repar!erns rotarne emellan, v förhållande till allmänna behof vet, så länge och intill dess, af i skatt och rotering vidare ingående nyhemman, den erforderliga vacance-afgiflen lil ifver tillräcklig, så att alla undsättning behöfvande rotar kunna erhålla dem tillkommande understöd lill fullo.
Hvad deremot vidkommer det beviljade Stats-anslagels fördelning, tillhör Comitera.le endast alt bestämma den hvarje rote deraf tillfallande anpart, men Kongl.
Majlis:
Befallningshafvande att, hvar för sitt Län, i Stats-Contoret reqvirera den del af anslaget, som på Länet, efter berörde bestämmande, sig belöper, för att genast, utan att derom afvakta vidare Nådig föreskrift, vederbörande rotar tillställas; egande Coroiterade jemväl att under förrättningen, enligt Författningarne, undersöka och pröfva frågan, huruvida post- och gästgifveri-hemman böra åtnjuta större eller mindre rotefrihet.
I öfverensstämmelse med dessa hufvudgrunder, anbefaller Kongl. Majit i Nåder ofvanbemälde Collegier att upprätta och till Kongl. Majit ofördröjligen inkomma med underdånigt förslag till Instruction för Comiterade; och vill Kongl. Majit, sedan sådan Instruction blifvit i Nåder fastställd och utfärdad, meddela Stats-Conloret Nådig föreskrift om anordnande, efter vederbörande Landshöfdingars reqvisition, af det anslag, Rikets Ständer rotarne vid Westerbottens Regemente tills vidare beviljat.
Men, med afseende på den förändring i sättet för en del nyhemmans prestation af roterings-besväret genom förhöjd rotefrihets-afgift, sorn Kongl.
Majit i ofvanberörde måtto funnit lämplig, vill Kongl. Kongl Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.-O 22. »9 Majit detsamma till Ständernes underdåniga yttrande öfverlemna; hvilket allt Kongl. Majit under tiden velat i Nåder gifva Rikets Ständer tillkänna; och förblifver Kongl. Majit Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra CARL JOHAN. P. H. Landegren.
Utdrag af Protocollet öfver Krigs-Ärenden j hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rddet ä Stockholms Slott den 18 Jänuarii i83f Närvarandei Hans Excellence Juslitias Stats-Ministern Herr Grefve Rosenbladj Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Gref ve af fVetterstedt, Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielnij Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Akerhjelnij Poppius _, Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim, t. f. Föredraganden, Lands-Kamereraren Landegren.
Lands-Kamereraren uppläste till justering ett, på grund af det inför Kongl.
Majit i Stats-Rådet den 2% October sistlidet år hällne Protocoll i roterings-frågor, författadt förslag till Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående roterings-jemkningen vid Westerbottens Regemente.
På Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande af bifall till detta förslag, såsom öfverensstämmande med Kongl. Majits förut fattade beslut, täcktes Kongl. Majit samma förslag, sådant det vid detta Protocoll tinnes bilagdt, i Nåder gilla; och befallde Kongl. Majit, alt Skrifvelse, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo C. O.
Vbugt.
Majas Nådiga Proposition N;0 z3.
N:o 23» Ankom i KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer > angående utmyntningsgrunderne för tillverkning aj Kopparskiljemynt och Ducater; Gifven Stockholms Slott den 8 Februarii i834- Sedan Kongl. Maj:t, efter det så väl Fahlu Bergslag, som ÖfverStyrelsen för Myntverket samt Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor hörde blifvit, funnit giltiga skäl förekomma, att kopparmynts-tillverkningen varder förflyttad från Avesta till Myntverket i Stockholm, och för den skull i Nåder anbefallt nämnde Ölver-Styrelse att till Kongl. Majrt i underdånighet inkomma med nödige uppgifter och förslag till grund för framställning till Rikets Ständer om en sådan förminskning i kopparmyntets vigt, att det, till intrinseca värdet, må bringas i någorlunda jemförligt förhållande med andra Länders motsvarande skiljemynt, samt att alla i och för dess tillverkning uppkommande kostnader varda betäckte, dervid Kongl. Majrt tillika i Nåder förklarat, att, under tiden samt intill dess Rikets Ständer i ämnet beslutat, kopparmyntningen vid Myntverket i Stockholm skulle inskränkas, inom den, enligt Kongl.
Majrts Nådiga Bref af den 20 Januarii och i/f Maji i832, anvisade qvantitet af Stats-verkets räntekoppar; så har Öfverstyrelsen för Myntverket, efter förrättad reduction af vigter och penningevärden, uti skrifvelse under den 16 nästlidne September underdånigst anmält, ntt ett skeppund koppar, Svensk Stapelstads-vigt, i nedanuppräknade Länder, för närvarande, utmyntas till följande, uti runda tal utförde, belopp nemligen^ i Norrige till . . . t 020 R:dr i Danmark till ........... 38o R:dr i England till ............ 35o R:dr i Preussen till .;..... 345 R:dr i Holland och Nederländerna till ..... 355
R:dr i Lombardiet och Österrike lill ..... . 38o
R:dr samt att i Frankrike myntfoten är bestämd till 320 Ridr; ehuru ingen kopparmyntning i detta Iand skall skett, sedan Konung Ludvig XVIis tid, hvarföre ock bristen på kopparmynt derstädes vöre ganska kännbar; och har Öfverstyrelsen för Myntverket derjemte, till följd af den erhållna Nådiga befallningen, underdånigt yttrande och förslag i ämnet afgifvit.
Maj.ts Nådiga Proposition N.o 23. sr Hvad i sådant afseende anfördt blifvit har Kongl. Majrt i Nådigt öfvervägande tagit, och vill, på grund af ofvanuppgifne förhållanden samt med afseende å dem, som för Svenska kopparmyntet hittills egt rum, nu till Rikets Ständers antagande i Nåder föreslå, det utmyntningsgrunden för kopparn sålunda jemkas, att hädanefter af ett skeppund koppar komma att präglas Tvåhundrade Riksdaler Banco i sjettedels eller fjerdedels sk. samt Tvåhundradefemtio Riksdaler i hela och halfva skillingar; hvarförutan det visserligen vore lämpligt och för allmänheten beqvämt, att bär, såsom i Norrige, präglades penningar af koppar på två skillingar Banco, helst behofvet af småsedlar derigenom betydligen minskades, hvilket sistnämnde kopparmynt altså kunde utmyntas lill Trehundrade Riksdaler af Ett skeppund koppar.
Kongl, Majit har föreslagit ett drygare utmyntnings-förhållande för det smärre myntet, fastän detta är kostsammare att tillverka, emedan det eljest skulle blifva alltför litet och svårt att handtera.
Dessutom utmyntas alltid minsta beloppet i skillingarnes högre afdelningar, men ett vida betydligare i half- och hel- samt dubbel-skillingar, hvadan utslaget i afseende på kostnaden egentligen bör efter dessa beräknas.
Majit tvekar så mycket mindre att, i afseende på dem, föreslå utmyntnings-förhållandena, 2Öo till 3oo RidrBanco per skeppund Stapelstadsvigt, som möjligheten af att, ulan olägenhet, använda detsamma, icke allenast vitsordas af de här ofvan intagna, från andra Länder samlade, uppgifter om kopparmyntningen, utan bestyrkes än ytterligare samt i högre grad af framgången med de under åren 1799 — 1802 här i Riket utgifne Riksgälds-Contorets polletter å * och i skilling.
Ett skeppund
Stapelstads-vigt koppar utmyntades nemligen till 25o Ridr Riksgäldsmynt, motsvarande 166 Rldr 3a sk.
Bancosedlar, redan på en tid, då detta sistnämnde belopp svarade emot lika mångå Riksdaler Specie, d. v. s., efter nuvarande realisations-grund, emot 444 Bldr Banco, således till vida högre belopp, än som nu är i fråga.
Sådant oaktadt har ingen, efterapning af detta skiljemynt blifvit förspord, ehuru det gerna emottogs och ännu emottages i rörelsen, såsom nästan bättre än Banco-skiljemyntet, Jämpadt till folkets i senare tider mest öfliga beräknings-sätt, nemligen efter Riksgälds-sedlar.
Att en förändring i nu gällande utmyntningsgrund för kopparn är oundgänglig, anser Kongl.
Majit visa sig, om kopparens värde upptages till förlidet års försäljningspris vid tionde-auctionerne, eller omkring .149 B;dr Banco skeppundet, samt dertill lägges arbetslönerna, efter hittills gällande taxa -för Avesta, då kostnaderna blifva för ett skeppundt: 27 Kongl. Maj. ts Nådiga Proposition N.-o 23.
Ilelskillingar . . .
R:dr 169: 24 lialfskillingnr 174: 3a sk.
Fjerdedelsskillingar . „ 180: — *— S jettedelssk i 11 i ngar . „ 194: ehuru de alla till Banken aflemnas och der utgifvas efter 166
Ridr 3a sk. per skeppund, så att en förlust af 2| till 27^ R:dr Banco på hvarje skeppund uppkommer för Staten, utom den på tillverkningen bestådde afbränning, som utgör 7-! procent af kopparvärdet.
Maj:t anser dessa, i alla hänseenden ändamålslösa uppoffringar kunna fullkomligen undvikas, och' ett kopparmynt, utan Statens belastande, erhållas, till utseende motsvarande det nya silfvermyntet och jemför» bart med i andra Länder bruklige skiljemynt, samt, ora de här ofvan föreslagne utmyntningsgrunder å 200, a5o och 3oo R:dr B:co per skeppund fastställas, möjligen till och med någon vinst å utmyntningen vara att förvänta, ehuruväl sjelfva tillverknings-kostnaden naturligtvis måste ökas i mon som myntfoten blir lättare, d. v. s., allt som stycketalet på skeppundet ökas, hvilket för hel- och halfskillingar skulle ske med halfva nu varande antalet och för fjerdedels- och sjettedels-skillingarne med femtedelen af delta antal.
I afseende på den möjligen uppkommande besparingen vid kopparens utmyntning, vill Kongl. Maj:t till Rikets Ständers ompröfvande öfverlemna, huruvida icke densamma, sedan betalning för den använda kopparen, efter gångbart pris, till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor utgått, mätte få disponeras af Myntverket, som, enligt Kongl. Maj:ts den 9 Mars förlidet år vidtagna Nådiga beslut, nu kommer att öfvertaga kopparmyntningen, men hvars på Stat uppförda anslag för silfvermyntningens bedrifvande icke förslår alt betacka kostnaderna dervid, hvilket är så mycket mera ©tvifvelaktigt, som detta, år 1776, till 7,5oo R:dr om året bestämda anslag icke för närvarande motsvarar tre åttondedelar af sitt ursprungliga silfvervärde.
I sammanhang härmed och enär utmyntnings-grunden för Svenska silfvermyntet först, genom Kongl. Majits och Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, blifvit försatt i ett enkelt, lättfattligt och vid beräkningen beqvämt förhållande till Sveriges hufvud vigt, men desse fördelar likväl icke igenfinnas uti 1664 års ännu gällande Stadganden för Ducaters utmyntning,| hvadani Öfverstyrelsen af Myntverket, uti skrifvelse under den 16 nästlidne September, underdånigst föreslagit en jemkning, Kongl. Maj. ts Nådiga Proposition N.-o 0.3. 2 3 hvilken, på långt när, icke skulle uppgå till så mycket som den redan skedda ändringen af | procent uti 1664 års myntfot för silfver, men dock lika fullkomligt uppfylla sitt ändamål, har Kongl. Maj:t, hvad i sådant afseende anfördt blifvit, i Nådigt öfvervägande tagit, och vill härmed till Rikets Ständer öfverlemna, huruvida icke för framtiden må bestämmas, att en Svensk Ducat skall innehålla åttatio tiotusendedels (th83%ö) skålpund fint guld, hvarigenom ett skålpund v. v. sådant guld komme alt utmyntas till jemt i2Ö
Ducater, i stället för alt hittills deraf blifvit präglade 1 35t\Vö7ö ■ Ducater.
Ett tusende tvåhundrade femtio nya Ducater skulle, i sådan händelse, motsvara ett tusende tvåhundrade femtioen och en half gamla
Ducater, och således hvardera af de nya blifva litet öfver | procent bättre än dessa senare.
Något afseende på denna obetydliga ▼ärdesförhöjning anser Kongl.
Maj:t så mycket mindre behöfva göras, som den ligger långt inom det medgifna remedium på Ducaterne, hvilka således nu redan kunna skilja långt mera från hvarannan.
Halten på Ducaterne finner Kongl. Maj,:t böra bibehållas i det närmaste lika med den, som de hittills haft, så att 80 delar fint guld för dessa loyeras med 2 delar koppar, då en
Ducat kommer att väga åttatiotvå tiotusendels (yö%\ö) skålpund v. v.; äfvensom Kongl. Majit föreslår:
Remedium i Halten till tre ett tusendedels (xö3öö) skålpund v. v. fint guld öfver den lagliga halten på hvarje skålpund Ducater, samt Remedium i Vigten till tre ett tusendedelar CtöW) öfver eller under den, som egentligen följer af utmyntningsgrunden och den bestämda finheten.
Sedan en afgift numera erlägges för silfvers för myntning, anser Kongl. Majit guld så mycket mindre i framtiden böra kostnadsfritt för egaren präglas lill Ducater, som dessa i Sverige icke utgöra något lagligt belalnings-medel, utan snarare äro att anse som en handelsvara, och synes myntskatten för Guld utan olägenhet kunna bestämmas till -j?- procent af det som myntas, utom skedarlön, i fall det till förmyntning aflemnade guldet är af lägre halt än Ducaten, hvilket ej kan anses för högt beräknadt, enär afgifien till myntet utgör i Frankrike 10 Francs på ett värde af 3,4495 Francs, i Preussen 1 sk. på 378 Thiir och i Österrike nära 2 Gulden på ett Värde af 367 Gulden.
Den sålunda erhållna inkomsten skulle väl icke helt och hållet betacka myntningskostnaden, men likväl i någon mon minska de jemförelsevis betydliga utgifter, hvilka präglingen af de här förekommande små guldqvanlileter, just i anseende till deras ringa belopp, måste för Staten medföra. 24 Kongl. Maj.-u Nådiga Proposition N.-o 2 3.
Utdrag af Protocollet öfver Handels- och Fin ance-Ar enden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 8 Februarii 18Z4.
Hans Excellence Justitiae Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad, Hans Excellence Siats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt} Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner.
Hans Excellence Herr Grefve Laget bjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm, Herr Grefve Adelsvärd, Poppius, Friherre Åkerhjelm, Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim, Stats-Secreteraren Skogman.
Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, uppsatt förslag lill Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer,.; angående utmyntnings-grunderne för tillverkning af kopparskiljemynt och ducater.
Majit täcktes, enligt Stats-Rådets Ledamöters underdåniga tillstyrkande, detta förslag, som finnes Protocollet hilagdt, i Nåder gilla; och Kongl. Majit befallde, att Dess Nådiga Proposition i ämnet skulle, i enlighet härmed, till Rikets Ständer under denna dag expedieras.
Ex Prolocollo S. G. Schyberg.
STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i834- Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 24.
1 Nio 24.
Ankom i afskr. till Exp. CJtsk. d. a3 Febr, kl. 10 f. m. KONGL.
MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående controllerneför belåningen i Bankett af Tackjern på Stockholms Våg ; Gifven Stockholms Slott den 8 Februarii i834- Sedan Rikets Ständer genom Reglemente för Banco-Verkets Styrelse ®ch Förvaltning, utfärdadt den 18 Mars i83o, uti 4:cle Afdelningen och i5 § förordnat, att tackjern, liggande på Stockholms Tackjerns-Våg, får af Banken belänas med vilkor, bland annat, att våg-attesten skall vara underskrifveu af Inspectoren vid Vågen, tillika med tvänne af Drätsel-Commissionen, på dess ansvar, utsedde stadens Embets- och Tjenstemän, hvilka alla tre derigenom, en för alla och alla för en, ikläda sig ansvarigheten, att den i attesten uppgifna tackjerns-post oförryckt qvarhålles för Bankens räkning, samt Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, dels om vissa förordnanden, till större controll och säkerhet, speciel t i hänseende till tackjerns-beläningen i Stockholm, och dels om Nådig kungörelses utfärdande, angående några iakttaganden, Evad i allmänhet beläning af effecter å Stockholms och Götheborgs Vågar beträffade; så, och efter det Stockholms Stads Drätsel-Coramission, hvars underdåniga utlåtande, i afseende å de föreslagne controllerna, blifvit infordradt den 24 Januarii i83o, afgifvit den underdåniga förklaring, att
Commissionen icke kunde åtaga sig ifrågaställde bestyr med beläningen af det å Stockholms våg, under en enda persons vård och inseende befintliga tackjern och ansvarigheten derför, enär Commissionens Ledamöter, bestående af fyra Magistratspersoner och fem af Borgerskapets medlemmar , för hvarje år af Öfver-Ståthållaren och Borgerskapet utses och förordnas, och således kunna årligen ombytas, samt Drätsel-Commissionens Ledamöter bland Borgerskapet, hvilka icke kunna förpligtas att med den, genom deras medbröders förtroende, dem uppdragna befattning längre fortfara, än de sjelfva finna för godt, förklarat sig sinnade afsäga sig Ledamotskapet i Drätsel-Gommissionen, så framt en sådan ansvarighet, som Rikets Ständer föreslagit, varder Commissionen ålagd, ett förhållande, som, efter Commissionens förmodan, skulle inträffa med andra Bihang till R. S. Prat. 1834. 1 Sami. t Afd. 1 5:le Häftet.
Majits Nådiga Proposition N:o 24.
Ledamöter af Borgerskapet, hvilka komme att till Commissions-Ledamöter utses; hvarföre Drätsel-Commissionen underdånigst anhållit, det Kongl. Majit i Nåder täcktes befria Drätsel-Commissionen från det af Rikets Ständer föreslagna ifrågaställa bestyr, har Kongl. Majit uti tredje punkten af Dess under den 13 Mars i83o utfärdade Nådiga Kungörelse förordnat: att attest å sådant tackjern, liggande å Stockholms våg, som belänas i Banken, skall Tara underskrifven af Inspectoren i vågen, tillika med tyänne af de Magistratsperson!', som äro Ledamöter uti Drätsel-Commissionen, under dessa Tjenstemäns gemensamma ansvarighet, en för alla och alla för en; att den i attesten uppgifna tackjernspost oförryckt qvarhålles för Bankens räkning; äfvensom Kongl Majit genom Nådig' skrifvelse, under samma dag, till Öfver-Ståthållaren meddelat de föreskrifter till vederbörandes förständigande, dels, att ingen skeppnings-attest öfver något slags inlastadt hulbart tackjern må från Stockholms våg kunna utfärdas, som icke är försedd med underskrift af ofvannämnde Irenne personer, dels ock att förpassning å sådant tackjern icke får af vederbörande Embetsman vid Tullverket meddelas, med mindre skeppnings-attesten befinnes vara på nyssnämnde sätt yerificerad.
Till underdånig åtlydnad af Kongl. Majits sålunda fattade Nådiga Beslut och under den föreställning, att det personliga ansvar, sorn, jemlikt nyssberörde Nådiga Förordning, borde hvila å Drätsel-Commissionens^vänne Ledamöter, tillika med Vägaren i Tackjernsvågen, icke skulle .kunna inträda lill påföljd i annan händelse, än då behörig tillsyn och uppmärksamhet vid attestens utfärdande försummades, och att ersättnings-skyldighet skulle drabba endast den försumlige, har ock Drätsel-Commissionen, under den 21 April oftanämnde år, utsett dåvarande, men sedermera aflidne Borgmästaren Weser, samt Rådmannen Spångberg, att besörja ofvanberörde controll för besagde år, hvilken dock ej kommit till någon verkställighet i afseende å låneatlester.
Då Fullmägtige uti Rikets Ständers Bank, uti skrifvelse till DrätselCommissionen, den 28 Augusti samma år, begärt underrättelse, huruvida tvänne Magistratspersoner bland Drätsel-Commissionens
Ledamöter blifvit utsedde, att på Drätsel-Commissionens ansvar, jemte Våg-Jnspectoren, underskrifva attesterne för det tackjern, som å Stockholms Tackjerns-våg, till beläning i Banken, under loppet af år r 831, nedsaltes, har Corn missionen uti svar den 1 September i83o meddelat Fullmägtige, att, som, enligt innehållet af Kongl. Majits högstberörde Nådiga Förordning, ansvar för ifrågakomne vågaltester icke åligger Drätsel-Commissionen collectivt, samt
Commissionen hvarken ville eller kunde något sådant sig underkasta, utan an - Kongl. Mnjlts Nådiga Propositioti N’.o 24* 3 svaret i det fallet endast tillkomme dem, sorn attesterna underteckna, hade Gommissionen jemväl, under sudane vilkor, utsett Borgmästaren Weser och Rådmannen Spångberg att, jemte Vägaren, underteckna attesterna år i83o; men att Commissionen, enär dess Ledamöter af Magistraten årligen till deras befattningar af Öfver-Ståthållaren utnämnas, följaktligen icke varit i tillfälle alt, till vågattesters undertecknande för påföljande år i83i, några Ledamöter bland sig utse; hvilket Commissionens yttrande, så vidt det innefattade undandragande af det föreslagna collectiva ansvaret, Gommissionen förmenade hafva föranledt Banco-Fullmäglige lill den af dem den 3o December i83o hos Kongl.