Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
S'änder aflåten Nådig Proposition af den 19 Augusti sistlidet är, liar E. K.
M. behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att sedan, i anledning 3f anstäldt åtal emot förre Controlleuren vid General-Tullstyrelsens Uppbörds-Contor P. TV. Midderdorff', förre Kamereraren vid bemälde Styrelses Kammar-Contor, Kaminar-Rälls-Rådet J. Winroth, förre Presidenten och Förste D-partements-Chefen vid nämnde Styrelse J. P. af Billbergh, samt f. d.
Cameral-Departements-Chefen vid samma Styielse, Canzli-Rådet J.
D Valerius, såsom ansedde vållande, genom uraktlåtne embets- och t jeustepligler, till en af Tullförvaltaren vid Tull-Uppbörds- och Casseurs Contoret i Stockholm M F.
Fine'r åsamkad, och efter hans, den 20 Mars 1837, inträffade död yppad balance å de till Uppbörds- och Casseurs cassorne börande medel, fastställd, efter föregången ba la nce u t red ni n g till ett sammanräknadt belopp 172,997 R.dr 3 sk. 5 list, men sedermera gpnotn serskilda leverering.»' nedsatt till 123,544 R;dr 15 sk. 4 rist, Högste Domstolen, genom Utslag den 6 Maj 1843, dömt ofvanbemälde embets- och tjenstemän för hvad i målet dem till last kommit: Controlleuren
Middendorff att med sin egendom, så långt den räckte, i Bih. lill R.
Prot. 184S. to Sami. t A/d. 59 Exp c di Lion i -Utskott e C i Förslag till uncl.
Skrif vel e, N.o 18 f. första rummet gälda 1836 och 1837 årens uppbördsbrist samt vara sin vid Tul-lverkets Uppbörds-Contor innehufvande Controlleurs-syssla för alltid förlustig; Kammar-Rätts-Rådet Winroth alt varda för alltid förlustig sin vid Tullverkets Kammar-Contor innehafvande Kamererare-beslällnins'samt bålla Kongl. Maj:t oell Kronan skadeslös i andra rummet, eller näst efter Middendorff för 1836 och 1837 årens uppbördsbrist, och i första rummet för 1836 och 1837 årens brist å cassamedlen; Presidenten af Billbergh att, näst efter Winroth, dels hålla Kronan skadeslös för den uppbördsbristTullförvaltaren Finér a Inkommande Sjötulls-Uppbörden för år 1836 sig ådragit, dels ock i gäldandet af 1836 års brist å utgiftsmedlen deltaga på det sätt, att Presidenten af Billbergh skulle ansvara för så stor anpart af balance-beloppet för år 1836, sorn återstod sedan, i följd af de i Högste
Domstolens utslag uti Tullförvaltaren Finérs balance-mål gillade grunder i afseende på tillgångarnes efter
Finér propoi tionerliga fördelning på cassör och år, från 1836 års totala Casseurs-cassabrist afgåtf, hvad som efter förhållandet emellan hela debetsumman samt i denna summa inbegripne, efter Presidenten af Billberghs afskedstagande från Tull-verket anordnade 20,000 R:dr kunde å dessa sistnämnde belöpa; samt Canzli-Rådet Valerius att, i ordningen näst efter Kammar-Rätts-Rådet Winroth, ej mindre betala den brist, som, efter proportionerlig fördelning på cassör och år, uppstod å de 20,000 R:dr, hvilka under Valerii tjenstetid såsom CameralDepartements-Chef blifvit dels år 1836, dels ook år 1837, anordnade till Casseurs-cassan för bestridandet af 1836 års utgifter, än äfven ersätta 1837 års Updbörds och Casseuts-balance; så hafva förre Controlleuren Middendorff, Kammar-Rätts-Rådet Winroth, förre Presidenten af Billbergh och Canzli-Rådet Valerius, hvar för sig, uti till Kongl.
Maj:t ingifne böneskrifter, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit, me I afse nde å af Sökänderna anfördeomständigheter, måttetäckasbevilja demden Nåd; Middendorff utt varda förskonad från utkräfvandet af den honom ådömde ersättning tills afskrifning deraf möjligen kunde beviljas, äfvensom från förlusten &f Controlleursbefattningen, eller ock att antingen varda transporterad tili annan, med samina lönegrad förenad, tjenst vid Tullverket härstädes, eller erhålla pension, motsvarande tre fjerdedebr af lönen; Winroth, att med utkräfvandet af den honom ådömde ersättning finge tills vidare anstå, och Nådig framställning till Rikets Ständer göras om ersättriings-lv loppets afskrifvande, äfvensom att han måtte frikallas från ansvaret af tjenstens förlust och få sig tillerkänd pension å Tullverkets stut; af Billbergh att varda befriad fiån den honom ådömde ersättningsskyldighet, eller, så framt della icke kunde beviljas, alt Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer föreslå afski ifning af den Expeditions-Vtskottels
Fonlag tili und Skrifvelse, N.o 1-84- summa, sökanden blifvit dömd att godtgöra, äfvensom att, jemte det med verkställigheten af Högste Domstolens utslag, i hvad detsamma sökandea anginge, linge tills vidare anstå, Kongl. Majit mätte i Nåder förklara, att all fråga om seqvester å sökandens pension ellef öfriga egendom för Kronans räkning under tiden kom me att förfalla; och balerius att njuta befrielse från den honom ådömde ersättningsskyldighet, eller, om derför, med afseende å medlens bevillnings-egeuskap, hinder skulle möta, erhålla Nådigt inhibitorial eller moratorium, intilldess Rikets Ständer sammanträdt och hunnit pröfva Valerii framställda eftergifts-ansökning; hvarefter och sedan, vid serskild pröfning af Controlleuren Middendorffs och Kammar-RättsRådet Winroths underdåniga anhållan att af Nåd varda förskonade från dem ådömde påföljd af tjensternes förlust, E. K.
M;t, i enlighet med Högste Domstolens afstyrkande, funnit denna anhållan icke kunna bifallas, E. K.
M. i ett sammanhang tagit i Nådigt öfver vägande, ej mindre hvad Middendorffs och Winroths ansökningar i öfrigt innehålla, än ock de af Presidenten af Billbergh och Canzli-Rådet Valerius ingifne böneskrifter, dervid E.
K.M. med hufvudsakligt agtgifvande å de skiljagtiga förhållanden, sorn sig förete emella!) beskaffenheten af de anmärkte tjensteförseelserne hos aflidne Tullförvaltaren Finers närmaste controllanter, Kammar-Rätts-Rådet /Vinroth och Controlleuren Middendorff, och den efterlåtenhet, som kan läggas Presidenten af Billbergh och Canzli-Rådet Valerius till last, ansett Sig sakna giltig anledning alt, genom någon från E. K.
M;s sida vidtagande åtgärd, medverka till eftergift af ersättningsskyldigheten för förstnämnde 2;ne controllerande tjenstemän, TVinrotli och Middendorff, hvaremot E. K. M., hvad anginge Presidenten af Billberghs och Canzli-Rådet Valerii Nådeansökningar, i Nåder funnit åberopade omständigheter, i förening med hvad sökanderne i öfrigt underdånigst anfört, skäligen påkalla det afseende, att frågan om eftergift och afskrifning af det ersättningsbelopp, hvarför desse Embetsman, enligt Högste
Domstolens ofvan åberopade Utslag, kunna komma att häfta, borde till Rikets Ständer hänskjutas, dock att under tiden sådane säkerhetsmått lill bevarande af Kronans rätt vidtoges, som kunde ega rum, utan att Sökanderne, i afvaklan på frågans slutliga afgörande, kommo att sakna medel för egen och sina familjers skäliga utkomst; och har E. K. M., som i sistberörde hänseende i Nåder förordnat om fortfarande qvarstad tills vidare å sökandernes fasta och lösa egendom, jemte öfriga tillgångar, med undantag, på sätt förut i likartade fall blifvit medgifvet, af löner och pensioner, alltså, och med billigt afseende i öfrigt å det gagn, sorn fäderneslandet tillförene hemtat af Presidenten af Billberghs och Canzli-Rådet Valerie 468 Expeditions-U Iskottets Förslag till und.
Skri/velse, IV.-a 184• långvariga samt af nit oell skicklighet utmärkta embetsmanna-verksamhe', öfverlemnat till Rikets Ständers pröfning och behjertande, huruvida icke deh ersättningsskyldighet, som i detta mål blifvit af Billbergh och Valerius ålagd, må dem eftergifvas.
Sedan, i sammanhang med E. K. M:ts Högstberörde Nådiga Proposition, hos Rikets Ständer fråga blifvit väckt, dels att befrielse från det i målet ådämde ersättningsansvar äfven måtte Kammar-Rätts-Rådet IVinroth förunnas, dels, jemte framstälning af de förhållanden, som synas ådagalägga, att anspråk på eftergift af hvad i målet ådömdt blifvit, vore för de lägre tjenstemännen åtminstone lika stort, sorn för de högre, a 11 antingen ingen af ofvannämnde fyra embels- och tjenstemän eller ock alla, som sådant fortjente, måtte erhålla afskrifning af det dem i balance-målet lill betalning ålagda belopp; så hafva Rikets Ständer, hvad sålunda förekommit, i öfvervägande tagit och dervid erfarit, hurusom, enligt hvad Imid Hogarne utvisa, de förseelser, hvilka föranledt det emot ControUeuren Middendorff, Kamroar-Rätts-Rådel Winroth, Presidenten af Billbergh och CaiicelRådet Valerius i detta må i väckte åtal, egenligen bestått, tor Middendorff', i uraktlåtenhet att behörigen jemföra inkommande Sjölullskamuiarens veckoraporter med Uppbörds-Tubfoi valtarens uppbörds journaler och, i händelse af skiljaktighet dem emellan, sådant hos Roksluls-Kameteraren tillkännagifva; för Winroth, i underlåtenln t att, oaktadt inkommande Sjötulls-kammarens och Casseurs Coritorets månadsförslag och årsräkuingar icke vid stadgade tider ingått, derom hos Geueral-Tull-Styrelsen göra anmälan, äfvensom i åsidosatt controll derå, att Cassenrs-Cnntorets förskotls-reqvisitioner varit af behofvet påkallade; samt för af Billbergh och Valerius i försummelse att vederbörligen hålla hand öfver 1 äkeuskapeines inlemnande till KammarGontoret inom bestämde terminer, äfvensom å uppbördsmedlens behöriga insättande i Rikets Ständers Bank, hvartill kommer deras åtgärd att, utan föregången utredning af behofvet, tillstyrka beviljandet af de utaf CasseursContoret reqvirerade och af Kammar-Contoret tillstyrkte förskott.
Då nu, änskönt ringaste anledning icke förekommit, att dessa tjänsteförseelser egt rum i ändamål att derigenom olofligen befrämja egen eller andras fördel, likväl ostridigt är, alt desamma innefatta öfverträdelser af gällande lustructiotioners tydliga föreskrift, anse Rikets Stinder en fullständig eftergift af den genom Högste
Bomaremagtens beslut ofvannämnde personer ådömde ersättningsskyldighet ingalunda förenlig med den, för betryggande af Statsmedlens ordentliga förvaltning, oundgängliga stränghet och vid tillämpningen af de för uraktlåtne eontroller stadgade ansvarsbestämmelser; men Rikets Stäu - Expedition s-Vts! otlets Förslag lill tind.
Ski i/velse, N.o törj..
4% der hafva emedlertid icke kunnat undgå att fästa afseende å de ej mindre i E. K.
M:ts Nådiga Proposition, än af enskilde motionärer framställde ömmande förhållanden, hvilka synas tala för en motsatt åsigt i detta ämnp, och deribland hufvudsakligen den långa följd af år, hvarunderjnämnde fyra emörts- oclv tjenstemän utan klander bestridt de till deras embeten och Ijenster hörande pligter, deras fia msk rid na ålder och försvagade helsa samt det ekonomiska obestånd, hvaruti de jemte talrika familjer, genom utkräfvandet af Statens hos dem egande fordringsanspråk, kornrne att försättas; 1 betraktande hvaraf och ehuru Rikets Ständer, på sätt ofvanberördt är, finna betänkligt, att till den uti E. K.
M:s Nådiga Proposition och i sammanhang dermed hos Rikets Ständer serskildt föreslagna afskrifning samtycka, hafva likväl Rikets Ständer funnit för godt medgifva, att verkställigheten af Högste Domstolens den 6 M<j 1843 gifne utslag, i hvad detsamma angår Presidenten af Billbergh, Cancelli-Rådet Valerius, Kammar-RällsRådet /Vinroth och Conlrollemen Middendorff ådornd eisältningsskyldighet i och för dea efter aflidne Tullförvaltaren
Finer yppade balance, må på här ofvan i underdånighet anförda skäl anstå intill dess Rikets Ständer vid sitt nästa sammanträde ånyo företaga frågan om ersättningsbeloppets indrifning ellei’ afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet må behörigen iagltagas, men, å andra sidan, bemälde personer icke, under afbidan af målets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och familjers lat Oiga bergning, Rikets Ständer funnit lämpligt förordna, att, under tiden och intill dess beslut i detta ämne kan af Rikets näst sammantiädande Ständer varda meddeladt, den af E. K. M. i Nåd er förordnade qvarstod kommer att fortfarande ega rum å aj Billberghs, Våler ii, /Vinroths och Middendorffs fasta och lösa egendom, med undanlag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit medgifvet, af bemälde embeis- och tjenstemän tiilkommande löner och pensioner.
Hvilket, lill svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Maj 1845. 4?o E'xpedilions~Utskottets Första* till und.
Skrifvelse, Pf o t-85.
Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj i845.
Preste-Slåndet den 14 •— — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den i5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i fråga om bildande af ett National Museum.
Uti., N:o 202 och Mern., N:o 244, samt Först. Stats-Utsk. Mern., N:o 300.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sistföiflutne Riksmöte, uti underdånig skrifvelse af den 23 December 1840, under uttalande af den åsigt, att äfven Svenska Nationen, så vidt dess tillgångar medgifva, borde, lika med den öfriga civilicerade verlden, på ändamålsenligt sätt vårda de konstalster, Nationen redan egde, och befrämja dessa Samlingars förökande, hvarigenom den inhemska talangen erhölle både föresyn och uppmuntran, i sammanhang med anmälan om beslutet rörande den för Kongl. Museum anvisla summa, i underdånighet anhållit, deL Kongl. Maj:t måtte för Rikets Ständer i
Nåder framlägga förslag till erhållande af tjenligare lokal för de uti Kongl. Museum förvarade samlingars och konstalsters ändamålsenliga uppställning och ordnande, på det att ett Natiunal-Museum derefter småningom måtte konna bildas, och hvartill möjligen i sådant fall jemväl kunde påräknas frivilliga bidrag; och Kongl.
Maj:t i anledning deraf i ämnet infordrat Öfver-Iotendents-Embelels underdåniga utlåtande, som den 27 Augusti sistlidet år är vordet afgifvet; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse den 10 derpåföljande September, täckts gifva Rikets nu församlade Ständer tillkänna: alt E. K.
M. delade Rikets Ständers öfvertygelse om behöfligheten af ett NationalMuseum, deruti de dyrbara verk af bildhuggare- och målare-konsten, hvilka tillhöra Riket, men för närvarande dels äro inrymde i trånga och mindre lämpliga lägenheter, dels äro spridda i flera från hvarandra skiljda rum, och dels, i saknad af utrymme ligga hopstapiade och underkastade förstöring, må kunna, på ett Nationen värdigt sätt, uppställas och blifva för allmänheten tillgänglige; att Kongl. Bibiiolheket, med omkring 70,000 volu - Expeditions-U t skottets Förslag till und.
Skrifvelse j N.o l85. 47* mer, hade sitt läge i en, med hänsigt lill Bibliothekets alimänligliet, icke val afpassa cl local i Kongl, slottet; att den under Vitterhets-, Historia;- oell Antiqvitets-Academiens vård ställda rika samling »f antiqvileter, innefattande till en del högst dyrbara minnen från förflutna tider, jemte Rikets val ordnade Mynt-Cabinett, vore ihopträngda i några små halfvåningsrum uti Öfver-Commendants-flygeln vid Kongl, slottets yttre borggård; att Kongl, klädkammaren med tillhörande samling af märkvärdigheter funnes inrymd i två afsides belägna låga rum i Kongl, slottet; och att Lif-Rustkammaren med der förvarade vapen m. m. vore förlagd till Ulriksdals slott och således vida mindre besökt, än densamma förtjente. E. K.
Sig fördenskull böra i Nåder fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet å det af Öfver-Intendents-Embelet väckta förslag, att Kongl. Museum, Kongl. Bibliotheket, Vitterhets-, Hisloriae- och Antiqvitets-Academiens samlingar, jemte Kongl. Mynt-Cabiuettet, Klädkammaren och Lif-Rustkammaren, nså förenas i samma local, i hvilket afseende E. K. M. jemväl åberopade Rikets Ständers yttrande, att nämnde Academi, för att motsvara sin bestämmelse, måste beredas utväg att kunna på ändamålsenligt sätt uppställa sina samlingar, äfvensom Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorers berättelse, deruti vitsordas, att det inskränkta utrymmet uti Kongl.
Museum hindrade samlingarnes uppställande på ett mera lämpligt säit och att önskligt vore, det förslag till erhållande af en tjenligare plats för desamma kunde framläggas.
Det af Öfver-Intendents-Embetet i sådant hänseende nu afgifna förslag, åsyftande att tillvägabringa ett för Riket hedrande, varaktigt minnesverk af Svensk byggnadskonst, upptoge en kostnadssumma af 500,000 R.dr, eller högst 550,000 R:dr allt B:co, som likväl, enär ett byggnadsföretag af denna betydliga vidd och egna beskaffenhet måste erfordra en till flere år utsträckt arbetstid, icke vöre beräknad att utgå annorlunda, än i den mon nybyggnaden fortskred. E. K.
M. ville emedlertid desto mindro med någon framställning i förevarande hänseende gå Rikets Ständers beslut i förväg, sorn E. K. M., ihågkommande den beredvillighet, hvarmed Rikets Ständer tillförene, i förhållande till Statens tillgångar, uuderstödt vetenskaper oell konster saoit deras idkare, hyste välgrundad föi hoppning, att Rikets Ständer icke eller nu skulle vägra ett lämpligt anslag för det vigtiga ändamålet, så framt allmänna medel dertill lemnade tillgång.
Rikets Ständer hafva, vid öfvervägande af denna fråga, fästat en synnerlig uppmärksamhet å det af E. K. M. i den Nådiga Skrifvelsen vidrörda föi hållande, att den gjorda framställningen finnes vara föranledd af Rikets Ständers vid nästlidne Riksdag till Kongl. Maj:l i underdånighet 47* Expedilions-Ulskollets Forslag lill lind Skrifvelse, IS.-o tSS. framförda önskan, alt ett förslag till erhållande af tjenligare lokal för de i Kongl.
Museum förvarade samlingars och konslalsters ändamålsenliga uppställning och ordnande måtte Rikets Ständer meddelas.
Rikets Ständer hysa den mening, att samlingar af konstalster och der*s ändamålsenliga uppställning till allmänt åskådande icke blott utgöra ett verksamt medel lill framkallande af konstsinne och för konstnärens bildande, utan äfven, lil följd af det inflytande, de sköna konsterna utöfva på en Nations seder, i !u>g glad bidraga lill utvecklande af bildning i allmänhet, och afleda smaken från materiella njutningar.
För Svenska Nationen, som från förflutna tider eger så mångå äroiika minnen, är det tillika serskildt en pligt alt på ett värdigt sätt från glömskan och förstörelsen bevara de ofvan omförmälda, betydliga samlingar, hvilka för närvarande finnas inrymda i mindre tjenfiga localer.
På dessa skäl hafva Rikets Siänder, sorn, utan att ingå i någon närmare granskning af det förslag till byggnad af ett Nalional-Museum, hvilket för Öfver Intendents-Embetets underdåniga memorial legat lill grund, och som ännu icke eller blifvit af E. K. M. definitivt pröfvadt, trott sig likväl kunna antaga, att någon minskning i den för byggnadens grund beräknade kostnadssumman bör kunna emotses, för bildande al ett NationalMuseum beviljadt 500,000 R:dr B co, hvarutaf dock tilläfventyrs uppkommande besparing bör Riksgälds-Contorel tillgodoföras.
Enär emedlertid E. K.
M. ansett nämnde byggnadsföretag, med hänseenda till dess betydliga vidd ocb egna beskaffenhet, erfordra en till flere är utsträckt arbetstid, och att anslaget icke är beräknadt att utgå annorlunda, än i den mon nybyggnaden fortskrider, blifver deraf en följd, att endast ett mindre belopp nu erfordras, för alt dermed begynna ifrågavarande byggnad; och hafva alltså Rikets Ständer, till E. K. M;s Nådiga disposition, å Riksgälds-Contoret nu anvisat en summa af 150.000 R:dr B:co, hvarmed början till uppförande af byggnad för samma National-Museuin bör ske.
Hvilket, lill svar å Högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Expeditions-U tskottets Förslag lill und.
Skri/velsej IV.o 168. 473 N:o 186.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj 1845.
Preste-Slåndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 14 “ — Bonde-Ståndet den i5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> om förändring i tiden för Krono-Uppbördsståmmorna.
(Stats-, Bevilln»- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk;ns Bet., N:o 52 och Uti.
N;o 110). S. A. K.
I anledning af stadgandet uti 2:dra punkten af Stats-Contorets, på grund af Kongl.
MajUs Nådiga Skrifvelse, utfärdade kungörelse af den 8 December 1836, att det må på Öfver-Slålhållare-Embetet i Stockholm och E. K. Mts Befallningshafvande i Länen bero att, med afseende å de skattskyldiges största beqvämlighet, utsätta tiden för uppbördsstämmornas hållande inom Januari, Februari och Mais månader hvarje år, och att, der serskilda omständigheter gifva anledning till längre anstånd, uppbördsstämman må kurn* na framflyttas till sist inom medlet af April månad, har hos Rikets Ständer blifvit yrkadt, alt denna sistnämnde tid, eller början af nyssberörde månad, vore den för uppbördsstämmornas hållande lämpligaste, enär landtmannen derigenom skulle kunna undgå att höstetiden, under svårt väglag, och till underpris afyttra sina produeter, för anskaffande af medel till uppbördsstämman i början af följande året, utan deremot linge tillfälle att begagna sig af den mera gynsamina afsättningen under marknaderne, af hvilka icke mindre än 69 infalla under loppet af Februari och Mars månader; genom hvilken framflytlning af uppbördsstämmorna största fördel skulle beredas isynnerhet för arrendatorer och brukare af andras jord, emedan desse under Februari eller åtminstone före den 14 Mars nu måste, jemte Kronoutskylderne, äfven betala sina arrenden och husbonde-skatter, hvilka medtoge en stor del af deras hopsparade tillgångar.
Rikets Ständer hafva tagit denna framställning i öfvervägande; och enär den åsigt hos Rikets Ständer gjort sig gällande, att uppbördsstämmorna icke böra utsättas under Januari månad, men att någon framflyttning af tiden för uppbördens afslutande och summariska redo visningens afgifvanBih, till R.
Sl Prot. 184S. to Sami. 1 A/d. 60 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o i8j. de icke bör ega rum, samt tillika är vordet upplyst, att för de skattskyldiges beqvämlighet det vore angeläget, inom vissa orter, att uppbördsstämmorna försiggå under Februari och inom andr», att de icke uppskjutas längre än till medlet af April; alltså få Rikets Ständer, som angående förändring i tiden för krono-uppbördsstämmorna på Ön Gottland serskildt afgifva underdånig hemställan, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det kronouppbördsstämmorne hädanefter må utsättas ifrån och med medlet af Februari till den 15 April; men tiden, dels inom hvilken uppbördsmäunen skola begära handräckning i afseende på bortflyttade eller till vistelseorten okände personer, som häfta för krono-utskylder, dels ock för summariska redovisningens afgifvande, förblifva oförändrad.
Slockholm den 15 Maj 1845.
E:o 187.
Preste-Ståndet den l4 — — Borgare-Ståndet den i4 — — Bonde-Ståndet den i5 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i tiden för Krono Uppbärdsstämmorna på Gottland.
(Stats-, Bev.- samt Alim, Besv. och Ekon.-Utsk:us Bet., N:o lil). S. A. K.
Under anförande, att deri emellan ön Gottland och fasta landet vanligen en längre tid af vintren afbrutna comrounicationen försvårade afsättningen af öns producter och ofta åstadkomme en penningebrist under de.-sna årstid, som gjorde det för de skattskyldige nästan omöjligt att erlägga sina utskylder, hvilka åter längre fram på våren, sedan sjöfarten börjat, med lätthet afbördades; af hvilken anledning E. K. M. ock i IVåder bi - Expeditions-Vtskcttets Förslag lill und.
N:o 187. fallit i underdånighet hegardt uppskof med erläggande &f sistlidne års krono-utskylder till medlet af innevarande månad detta är, samt för nu löpande år framflyttat tiden för summariska redovisningens afgifvande till den 1 nästkommande Juli; har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att, i tiden för krono-uppbördsstämmorna i allmänhet, undantag måtte göras för Gottland, samt så väl uppbördsmötena derstädes, som tiden för summariska redovisningens aflemnande framflyttas.
Rikets Ständer hafva, under pröfningen af ifrågavarande framställning, tagit i betragtande, att de med en tidigare uppbörd på Gottland förknippade ofvan anmärkte olägenheter äro af ständig beskaffenhet, och att serskilde föreskrifter till undanrödjande deraf följagtligen af behofvet påkallas; hvadan och enär någon olägenhet för Stats-Verket af framflyttning utaf uppbördstiden derstädes så mycket mindre bör kunna ifrågasättas, som en dylik undantagslag varit gällande för Stora Kopparbergs