Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att då J1 Art. 1 §. sista Mom. ålägger Skeppare, att, vid 100 R:drs böter, återlemna det pass, som han å den från svensk hamn sist utförda last erhållit, men i flere utländske hamnar, såsom i Ryska, Portugisiska, Spanska och Italienska m. fl., sjö-tulls-passet alltid å lossningsplatsen behålles, och deri gifna föreskriften J‘20 Underdåniga Skrifvelser. icke således kan efteikommas, bör följande vilkor dervid fästas: att sådant later sig göra; men i annat fal! bor vederbörande Consul* betyg å den lossade lasten företes. 7:0 Att då 1 1 Art. 2 §. icke i dess nu varande skick synes mot ändamålet fullkomligen svarande, må den samma erhålla följande lydelse; finnes i fartyg förtegat och från märkrullan uteslutet gods, skall det såsom Tullförsnillning anses, och skeppare derföre böta varans värde; dock må godsegaren bibehållas vid sin egande-rätt, så framt han ej ksn öfvertygas om delaktighet i Tullförsnillningen, j hvilket fall förfares, som derom i särskild förordning stadgas.
Skulle dervid förekomma, att den från märkrullan uteslutna varan innan lossningens början och förr, än den af Tull betjent blifvit anträffad, antingen af skepparen å behörig ort anmäles, eller af godsegaren till förtullning aftgifveg, eller kan skeppare ådagalägga, att uteslutningen utan uppsåt och endast af förseelse tillkommit, samt att han ej egt kunskap om, elier delaktighet i godsets inpractiserande i fartyget , bote för vårdslöshet ifrån 20 till 50 B:dr; äfvensom vid slutet af denna §. lärer böra tilläggas följande: skulle deremot skeppare kunna i bevis leda, att å mätkt ullan upg taget, men fdrkommet gods icke blifvit å inlasiningsorten intaget, eller att det kommit att genom missräkning å märkrullan an, teknas, plikta soia i föregående moment stadgas, 8".o
Att enär det sällan lärer vara möjligt, att så lasta ett fartyg, att laddningen till stycke, tal eller innehåll, skulle, utan föregången lossning, kunna af Tulk betjeningen besigtigas, och Underdåniga Skrifvelser. lil det 1 3 §■ 5 Moia. förekommande stadgande härom salunda synes sakna allt ändamål, men väl kunna föranleda lill chicaner och prejerier för Redare och godsegare, bör särskildt föreskrifvas, att om skeppare innehar varor, som till utländsk ort och åter-utskeppning äro ernade, bör Tullbetjeningen vid utloppsorten öfver sådan åter-utförsel meddela betyg, för att vederbörande
Tullkammares utgående journal såsom verification biläggas, och skola slike varor så inlastas, att betje.' ningen vid utloppsorten må kunna de samma till orubbad försegling besigtiga. g:o Att till förekommande af möjliga missbruk vid utöfningen af den Tull.betjeningen tillerkända rättighet, att, på blotta anledningar till misstankar om underslef, lossa, öppna och besigtiga gods, som utföres, må vid sistnämnde fits 6 Morn. det tillägg ega rum: att om vid en sådan lossning något försnilladt gods icke finnes, skall godsegaren, redaren eller befragtaren ega att, på sätt 3 Art. 7 §. innehåller, af E. JC. M. och Kronan åtnjuta ersättning för all den kostnad och skada, sorn en slik lossning dem bevisligen tillskyndat, samt Tullbetjent deremot blifva E- K. M. och Kronan ansvarig för sin åtgärd. io:o Att de i 4 §. meddelade föreskrifter rättas i enlighet med de vid Tull-tarifxen fogade underrättelser. 11:0
Att för skeppares fällande till ansvar, enligt 5 §. 5 Morn., för det han å lofgifven ort, men i olaga ordning lossning företagit,?
bör fästas det förbehåll: att han sådan lossning emot Tull-bevakningens förbud tillåtit; hvarjemte lian - 12 2 Underdåniga Skrivelser. visningen till 2 §. bör, i afseende pa beräknings» sättet af godset, utgå. 12:0 Att i 10 §.
1 Mom. må benämningen ”lastportar” nyttjas i stället för ”styckeportar,” och de i 2 Mom. nämnde böter minskas till 200 R:dr; äfvensom skeppare ej eller är ansvar underkastad, så framt han ej lagligen styrka kan, att han händelsen, ”sd snart den timål” hos Tullkammaren genast anmält; och 13:0
Att sådane i författningen förekommande uttryck: såsom ”till in eller utförsel tillåtne varor
,” förbudet eller lofgifvet gods, ”.Lurendrägeri” och mera dylikt, hvilka hafva afseende å det hittills gällande prohibitif-systemet, böra uteslutas eller utbytas mot andra, som stå tillsamman med hvad Riksens Ständer förut i desse ämnen antagit, eller E. K.' M:ts Rådiga pröfning underställt.
För öfrigt få Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det täckes E. K. M., tillförebyggande af de missbruk, som genom skeppsdocumenters obehöriga användande föröfvas, i Nåder åter upplifva 11 §. af det, under den 12 Januarii 1730, i Nåder utfärdade Reglemente om Algieriska Sjöpassen, likväl med de förändringar, hvartill omständigheterne föranleda.
Unileräanlga Skrifvelstr. N:o 42 C» Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 19 Dec. 1823.
Preste-Standet d. ao —■ — Borgare-Ståndet d. ao -— — Bonde-Ståndetj d. 20 —• —•
Riksens Stunders underd.
Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ls Kådiga Proposition^ angående ett underdånigt förslag till allmän stadga för fattigvården i Riket och för tiggeriers hämmande. s. a; k. Sedan E. K. M., 1 anledning af Riksens Ständers, uti underdånige skrifvelser, den 24 November 1809, den 18 Januarii och den 54 April 1810, gjorda framställningar, under den 17 Junii sistnämnde år, i Nåder förordnat en Cominittée, hvilken borde ofördröjligen undersöka alla särskilda Fattig-inrättningar i Riket, ined fästad uppmärksamhet derå, huruvida några enskilda hushålls-anstalter hade tiggeriets ökande till följd ; så har bemälde Committée, den 4|Junil 1831, till E. K. M. i underdånighet afgifvit sitt Betänkande om Fattigvåiden i Riket jemte förslag till en allmän stadga för denna vård och för tiggeriers hämmande, hvilka handlingar E. K. M., genom Nådig Proposition af den 29 sistlidne Januatii, behagat öfverlemna till Riksens J2 4 Underdåniga Skrifvelser.
Ständer, sorn egde att med underdånigt utlåtanw de deröfver inkomma.
Vid öfvervägande af det uti denna Nådiga framställning ornförrnäldte ärende, hafva Riksens Ständer deröfver icke kunnat förena sina tankar.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hafva nemligen beslutit: att Riksens Ständer borde hos E. K. M. i underdånighet tillkännagifva, att, sedan E. K. M., genom öfverlemnande, vid denna Riksdag, af Committerades Betänkande och förslag till en förbättrad Fattigvård, 1 Nåder uppfyllt Riksens Ständers underdåniga begäran härutinnan, och Riksens Ständer af Committerades undersökning inbemtat, att Fattigvården inom Riket, allt efter olika sedvanor, local och tillgångar, på mångfalldigt olika sätt besörjes, vid hvilket förhållande Riksens Ständer funnit, att en allmän Fatligvårds-stadga för hela
Riket ovillkorligen skulle åstadkomma rubbning i den nu rådande ordning och till någon del ingripa i den rätt och pligt, allmänheten hitintills haft, att sjelfve vårda och Iresörja sine fattiges underhall, Riksens Ständer, på grund häraf och med underdånig erkänsla för E. KM:ts Nådiga omsorg, att, genom den föregångne undersökningen, sätta Riksens Ständer i tillfälle, att med sakkännedom bedöma ett ärende, der misstag äro af så vådliga följder, ansett några andre författningar, angående den allmänna Fattigvården, än de nu gällande, för närvarande icke böra utfärdas.
Preste- och Bonde-Stånden hafva deremot varit af den mening: att Riksens Ständer borde, Underdåniga Skrif pelser.
125 med förklarande af en lika underdånig erkänsla för E. K. M:ts Nådiga omsorg, i underdånighet tillstyrka den föreslagna författningens utfärdande, med de förändringar och tillägg, sorn, vid deraf uti vederbörande utskott förehafd granskning, ansetts nödiga och i afseende hvarpå Preste-Stlndfltt föreslagit en uti vissa omständigheter skiljaktig redaction.
Då, enligt 75 §. i Riksdags-Ordningen; hvarje mål, deruti atne Stånd stannat emot arne, förfaller, och, uti hvad på Riksens Ständer ankommer, skall förblifva i sitt förut egande skick? så hafva Riksens
Ständer bordt detta förhållande underdånigst anmäla; och Riksens Ständer framhärda etc.
N:o 430.
Uppl, o. godk. hos R!dd. o. Ad. d. 19 Dec. 1833.
Preste-8tåndet d. ao — — Borgare-Ståndet d. ao —■ —•
Bonde-Ståndet d. ao — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Bergs-Tings-Rätternes afskaj/ande. S. A. K. Då Bergs-Tings-Rätterne, i följd af deras organisation, icke kunna uppfylla parters billiga anspråki att skyndsamt och utan betungande kostnader få förekommande arender afgjorde, helst dessa domstolar endast en gång om året sammanträda, och omfatta vidsträckta districter, ifrån hvars aflägsnare orter parter måste göra långa resor till Tingsstället, samt derjemte förekommer, att de fleste af de till Bergs-Tings-Rätter«i nes upptagande hörande mål äro af enahanda beskaffenhet med dem, sorn af Härad9-Bätterne behandlas, och att i frågor, der vetenskaplig upplysning erfordras för beslutets fattande, sådan, ej mindre af Härads-Rätterne, än på sätt nu sker i lika beskaffade mål, som af högre Instantier pröfvas, må genom vederbörandes undersökning och utlåtande inhemtas, då HäradsBätterne, likaså väl i desse som andre dem tillhörande ämnen, hvilkas bedömande grunder sig på vetenskaplige unde ökningar, böra anses Underdåniga Skrifvelstr. 127 lika behörige, att fatta rättmätige domslut, som högsta Domstolen, den der i sista Instantien för närvarande pröfvar frågor, anhängige vid BergsTings-Rätt, och genom hvilken förändring den förmån, bland andra, skulle vinnas, att de många tvister om domstols behörighet * som emellan Bergs-Tings-Rätter och andre domstolar förekomma, och ofta fullföljas till Öfver-Rätterne, kommo att undvika*; så och t händelse E. K. M., med afseende å hvad Särskilta Utskottet i Betänkandet, angående Regleringen af Rikets Emheten och Tjenstér, tillstyrkt, samt det yttrande Riksens Ständer deröfver meddelat, i Nåder skulle finna för godt att på Hof-Rätterne öfverflytta Bergs-Uollegil Doms-rätt, hafva Riksens Ständer ansett Hergs-Tings-Rätterne böra i sammanhang dermed indragas, och deras Domarebefattning på Härads-Rätterne öfverföra*; i följd hvaraf Riksens Ständer, för sin del, åt E. K. M. i underdånighet öfverlemna, att, i nämnde fall, en sådan förändring vidtaga, samt alt, efter locala förhållanden och i öfrigt förekommande omständigheter, emellan vederbörande Härads Rätter Bergslagerne indela.
Ständer framhärda etc. 128 Underdåniga Skrif pelser.
Nio 431.
Uppl. o. godt. hos Ridd. o. Ad. d. 13 Deci 103$» Preste-Ståndet d. ao — — Borgare-Ståndet d. 20 — —■- Bonde-Ståndet 4. 20 — —•
Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse , an~ gående ändring uti 2 5 Cap. 8 /. 27 Capi 9 /.
Byggninga-Balken samt 10 Cap, 16 /. Rättegångs-Balken, S. A. K,.
Då i händelse alla rättsfrågor hädanefter , på sätt Riksens Ständers Särskilta Utskott tillstyrkt* komma att från de administrativa Werken skiljas* Riksens Ständer ansett deraf blifva en nödvändig följd, att den hittills stadgade Rättegångsordningen i desse frågor förändras; få Riksens Ständer i underdånighet föreslå, att följande Lag-; rum må erhålla en sådan lydelse: 27 Capi g §4 Byggninga-Balken» ”Nu nöjes man ej åt Härads-Rätteris slut 1 dessa mål, fullfölje hos Domaren sin klagan, sorn i Rättegångs-Balken om laga vad sägs<” *5 Underdåniga Skrifvelser'.
129 25 Cap, 8 §. samma Balk, Detta tillägg: ”Menar någon, att vid för rättad vägdelning honom för när skett; söke då öndring deri genom instämning till'behörig domstol, sorn i Rät tegån gs-Balken sagdt är.” 10 Cap, 6 §. Rättegångs-Balken, ”Qvista Krono hemman j ett eller flere, om Byaskillnad, lagge dem Härads-Rätt emellan.
Gränsar till dessa Allmänning , vara Lag samma; och förordne Konungens Befallningshafvande någon , sora, å Embetets vägnar, när är , då Kronan del i saken häfver.
Döme ock
Här rads*Kätt om åverkan å Kronojord.” Riksens
Bihang till Riks~St, Prot. 1813, 10‘.dt Sami, 1 B. a A. Q 130 Underdåniga Skrif velger.
Preste-Standet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 20 — —•
Eonde?Ståndet d. 20 — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angående vården och förvaltningen af Kyrkornas fastigheter och medel, samt granskningen af redogörelsen derf öre. S. A. K.
I anledning af vackt fråga om upphörande af den särskilta tillsyn öfver Kyrko-räkenskaperne inom Skåne, Halland , Blekinge , Götheborgs och Bohus Län, sorn, genom E. K. Mits Nådiga Instruction af den 12 April 1815, är påbuden, att nemligen årlig räkning öfver Kyrkans medel, af iPastor och Kyrkovärdar underskrifven, skal 1 till Härads-Prosten aflemna*, och derefter af honom till Lands-Contoiret insändas, för att sedan åtfölja Lands-Boken till Kammar Collegium, allt i ändamål att å hvardera stället granskas och skärskådas, hafva Riksens Ständer ansett, att, ehuru betydeliga kyrkans tillhörigheter inom förberörde Provincer än må vara, Revisionen och Controllen deraf dock bör ensamt anförtros åt församlingarne sjelfve, i likhet méd hvad församlingarne inom öfriga delar af Riket tillkommer, då härigenom för allmänna Embetsverk Underdåniga Skrifvtlsér.
Vifines minskning af göromål, hvilkas ordentéliga bestridande är församlingens egen nytta, och således åt dess egen omsorg säkrast synes kunna öfverleffinas; men för att vinna en stadgad ordhing med Kyrko-räkenskapernes granskning, ej mihdre inom oFvånnämude Landskap, än Rikets öfriga delar, få Riksens Ständer, såsom tillägg till den underdåniga Framställning, angående visse Stadganden i Kongl, förordningen af den 26 Februarii 181^7, om Sockenstämmor och Kyrkoråd, hvarmed Riksens Ständer redan till JE. K. M. inkömmit, i Underdånighet föreslå, att församlingarne i Riket böra vid allmän Sbckenstämma hvarje år Utvälja 2, högst 4 Ledamöter, hvilka* i egenskap af Revisorer, skola granska de af Pastor och Kyrkpvärdarne Uppgjorde räkenskaper för kyrkans medel och öfrige tillhörigheter; och, x händelse detta förslag vinner E. K.
Mits Nå* diga bifall, få Rikséns Ständer jemväl i Underdånighet anhålla om Upphäfvande af hvad E. Ki M:ts Nådiga InstrUction af den 12 April 1815, angående ofvanförmälte Särskilta Revision af Kyrko-räkenslcaperne, stadgar.
Riksens Ständer framhärda etc. i3* Underdåniga Skrifve!serl N:° 43 3- jUppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. lgDec. i8s3.
Preste-Ståndet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 20 — •— Bonde-Ståndet d. 20 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maf.ts Nådiga Proposition med förslag till författning om fast egendoms försäljning d Lotteri. S. A. K.
Uu nådig proposition af den i4 Julli innevarande år, har E. K. M. behagat gifva Riksens Ständer tillkänna, att, i anledning af åtskillige underdånige ansökningar af enskilde personer,' om nådigt tillstånd, att å Lotteri försälja dem tillhörige fastigheter, E. K.
M. inhemtat att inrättande af Lotterier till enskilde personers förmån äro, genom flere för längre tid tillbaka utkomne och ännu ej upphäfne författningar, förbudne* samt att E. K. M., sorn i betraktande tagit att fast egendoms försäljning å Lotteri skulle moje» ligen kunna bereda egare af en fastighet lätthet, att, utan förlust, afhända sig densamma, samt derigenom sålunda förekom mas hvad, som i se-j nare åren inträffat, att en fastighets-egare, som varit nödsakad försälja sin egendom, haft svårt att finna köpare, och måst låta egendomen bortgå till underpris, väl å ena sidan ansett de för - Underdåniga Skrifvelser. ' i 33 fattningar, hvilka för närvarande förbjuda omförmälda försäljningssätt, kunna af E. K. M. i oeconomisk väg förändras eller upphäfvas; men å andra sidan åter funnit , att en tillåtelse till fast egendoms föryttrande å Lotteri i verkställigheten innefattade omständigheter, som föranledde till förklaring eller förändring af allmänna lagens stadgande om sättet och vilkoren för dylik egendoms öfverlåtande, och deribland förnämligast angående köpesummans bestämmande och uppkommande frågor om Börds- och Lösningsrätt; hvadan E. K. M., sorn ansett sig, vid^ett sådant förhållande, icke böra bifalla förutnämnde ansökningar, velat till Riksens Ständer öfverlemna det i den Nådiga Propositionen intagne förslag till författning, innefattande föreskrifter och vilkor, under iakttagande hvaraf egare af en fastighet må vara tillåtet, att densamma å Lotteri försälja.
Riksens Ständer, som tagit i öfvervägande hvad E. K. M:ts Nådiga Proposition och de dermed foljaktige handlingar innehållit, hafva ansett 2:rie frågor härvid framställa sig till besvarande, nemligen: bör det föreslagne försäljningssättet af fast egendom godkännas?
och hvilka stadganden böra i och för ett sådant försäljningssätt vidtagas?
I förra hänseendet har, såsom bevekande skäl för Lagens antagande, blifvit anförd den lättare utväg till afyttrande af fast egendom, som derigenom skulle yppas, och hvilken af nu \arande påkallad.
Ständer kunna ickefdela denna åsigt af saken.
Ständer medgifva väl, 3 34 Underdåniga Skrifveisel a,it under forsta nyheten af lagera tillvarelse, allmänheten möjeligen !;an blifva lockad, att del-? taga i spelet om de fastigheter, som först till detta försäljningssätt upplåta?,, och att följakteligen deras egare kunna komma att röna någon, fördel af lagen; men Riksens Ständer äro deremot fullt öWertygade, att denna lättade utväg till afsättning icke kan hafva bestånd, och trot således det icke vara skäl, att, för beredandet af en endast temporair förmån för en del af den skuldsatte allmänheten, rubba den ordning, som för köp och försäljning af fast egendom hittills, egt rum,- och dymedelst, visserligen till föga båtnad för det allmänna, jemväl rubba den bos allmänheten nu inplanlade, till ordning, flit och arbetsamhet ledande tanke, att en fast och var-, aklig timlig lycka, endast genom dessa egenskaper, kap, förvärfvas.
Skulle åter så hända, att detta försäljnings^ sätt mera allmänt k om me alt begagnas, vöre en, gvår (Bconosnisk olägenhet deraf att befara i thyr, att nationens en gång väckta och ständigt underhållna ling för deltagande i Lotterispel å fastighet ovilkorligen försvårade, och slutligen alldeles komme att utestänga allt annat försäljningssätt af fast egendom, hvaraf de menligaste följder för jordbruket, odlings-företag o^h allmänt •Välstånd skulle uppstå, enär det lärer kunna för säkert antagas, att fastigheterne merändels blefve vanvårdade ifrån den stund, de å Lotterispel utbjudas och intilldess de afträddes åt den vinnande, hvilken ej sällan, utan medel att bruka den egendom, slumpen gifvit honom, tord.et ites få bortspela densamma.
Underdåniga Skrifvelser. 135 Tillåtelsen alt genom Lotteri afhända och förvärfva sig fast egendom komme äfven, efter Riksens Ständers tanka, att menligt inverka på folkets moralitet , då speculationen att utan möda hastigt rigta sig, allt mer och mer fdrtoge hogen , att, genom egen omtanka och näringsflit, långsamt, men säkert, bereda förkofran, och leornad e rum för sysslolöshet, begifvenhet på spel och vingierier.
Riksens Ständer, som, på sätt de nu sökt utreda, sålunda befara betydelige olägenheter af den föreslagne lagen, både i oaconomiskt och moraliskt hänseende, få derföre, med anmälan af de betänkligheter, som emot antagande af E. K.
M:ts Nådiga Proposition förekommit, i underdånighet anhålla, att den föreslagne lagen icke matte blifva utfärdad.
Men då E. K. M. förklarat, att de författningar, hvilka förbjuda omformälte försäljningSsätt, kunna af E. K.
M- i ceconomisk väg förändras eller upphäfvas, och E. K. M. således, utan afseende derå att den Nådiga Propositionen icke kunnat af Riksens Ständer antagas, kan i detta ämne efter godtycke besluta, hafva Riksens Ständer funnit nödigt, att söka förekomma de oredor, som ovilkorligen skulle uppstå, om tillstånd till fast egendoms försäljande å Lotteri af E. K. M. meddelades, utan att allmänna lagen derjemte underginge nödig förändring i afseende på bestämmande af det belopp, hvilket såsom Bördeskilling bör anses, då fråga uppstår om böld af fastighet, försåld genom Lotteri-anstalt.
Detta är den enda omständighet, uti hvilken antagandet af den nya Lagen påfordrau en 136 Underdåniga Skrifv elser. lagförändring; Och som en sådan icke, ulan Riksens Ständers medverkan, lärer af E. K.
M. kunna vidtagas, få Riksens Ständer af den orsak, som här ofvan blifvit anförd, och då värderingssummans antagande såsom bördeskilling, enligt Riksens Ständers tanka, icke förnärmar tredje mans rätt och är på billige grunder bestämd, yttra, att Riksens Ständer, för den händelse E. K. 3VI. skulle utf rila den ifrågavarande lagen, till E. lC. M. öfverlemna, att, genom den författning, gom i ämnet komrne att utfärdas, göra den förändring af allmänna lagens stadgande oro bördeskilling, att nemligen för fast egendom, försåld genom Lotteri, må såsom köpe- och börde-skilling anses den summa , hvartill egendomen vid den i forfattningen omnämnde värdering blifvit uppskattad.
\ Riksens Ständer framhärda ••gtc».
Underdåniga Skrif'velikrl *37 N:o 454.
Uppl. o. gotik, lios Ridd. o.
Ad. d. 19 Dec. 1853.
Preste-Ståndet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 20 —- — Bonde-Standet d. 20 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående haga Domstol för åtal emot Ledamöter i Rikets Idof- Räller, Collegier Allmänna Beredningen och Allmänna Magazins-Direction. S. A. K. Riksens Stander hafva fästat uppmärksamheten dervid, att något bestämdt stadgande ej finnes vid hvad domstol, Ledamöter utaf Rikets 'HofRätter och Collegier, Allmänna Ärendernes Beredning-och Allmänna Magazins -
Directionen kunna för fel i tjensten till ansvar ställas.
Denna brist i lagstiftningen hafva Riksens Ständer funnit böra afhjelpas, och få derföre i underdånighet föreslå, att genom lag må stadgas, att åtal för embetsfel emot Ledamot i HofRätt, någon af Rikets Collegier och Allmänna Beredningen böra uti högsta domstolen, såsom laga domstol, upptagas och pröfvas; men ait, då Allmänna Magazins-Directionen icke lärer kunna anses för ett verk af lika värdighet med Rikets Collegier, samt dess befattning i öfrigt sträcker sig, ej blott till uppbörd och redovisning, 138 Underdåniga Skrifveiser.
Ufan ock till andra Ernbets-åtgärder, hvilka ej med uppbörden stå uti omedelbart sammanhang, 'Revisionen af nämnde
Directions räkenskaper, och pröfningen af de deraf uppkommande an-» märkningar må tillhora Kammar-Rätten, men åter de tjenstefel, hvilka uti Directionens öfriga Embetsförvaltning kunna inträffa, höra tillhöra tiof-Rails upptagande och pröfning.
Ständer framhärda etc, N;o 435, XJppl- o, godk, hos Ridd. o. Ad. d, 19 Dec, Igajj Rreste-Ståndet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 2o — — Bonde-Ståndet d. 2o — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, rörande frågan örn Härjeådalens dterläggande under Gefleborgs Läns* Styrelse. S. A. K, X anledning af inom ett Riks-Stånd väckt fråga om Herjeådalens återläggande under Gefleborgs liäns-Slyrelse, hafva Riksens Ständer fästat uppmärksamhet på det med denna Provins inträffande förhållande; att nemligen dess inbyggare äro nödsakade, att, flere gånger om året, besöka de i Gefleborgs Lan befintlige Städer och inträffande Underdåniga Sirifvelser, marknader , dels för afyttrandet af sine egne producier, dels för inköpet af erforderlige lifsförnödenheter, och att det sålunda för Herjeåda-> lens inbyggare vöre en väsentlig fördel, om, på, §atnm.a ort, dit de för sine oeconomiske förhållanden aros nödsakade att sig begifva, de tillika egde tillfälle, att anmäla och bevaka sine rätts-angelägenheter, ( stallet för att, som nu, behöfva vända sig till den, i motsatt rigtning, aflägset belägne Jemtlands Läns-Styrelse.
Men, då för afgörandet af en så vigtig fråga, suna huruvida en Provins må skiljas från en Läns-Styrelse, för att underläggas en annan, en åtgärd, hvarpå ortens föikofran eller aftagande till väsentlig del beror, det är af högsta vigt, att tillförliteligen kinna inbyggarnes allmänna önskan, den påföljd en sådan rubbning kan medföra ej mindre för den Läns-Styrelse, hvar» verksamhet sålunda inskränkes, än för den, hvars omvårdnad skall ytterligare utsträckas, m. fl. nödige upplysningar, dem Riksens Ständer saknat och icke kunnat med erforderlig visshet erhålla, så anhålla Riksén* Ständer i underdånighet, det E. IL
MU täcktes öfver den af Herjeådalen* fullinäglige vid innevarande Riksdag gjorde framställning om Herjeådalen* återläggande under Gefleborgs
Län låta höra, ej mindre detta Landskaps invånare, än äfven Läns-Styrelserne i Östersund och Gefle, samt att E. K.
M. derefter, med nådigt afseende ä Inbyggarnes yttrade önskan, måtte vidtaga det beslut, E. K. M. i Nåder kan pröfva bäst och nyttigast.
J<10 Underdåniga Skrif reiser.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 19 Dec. 18 Preste-Ståridet* d. 50 — — Borgare-Ståndet d. 20 — — Bonde-Standet d. 20 — — Riksens S/änders underdåniga Skrifvelse, om Schäferiers anläggning.