Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De förstöra sig själfva inbördes.
falla ned döda.
Ljuset bakom mikroskopet slocknar och man svimmade eller döende.
Kejsaren faller tillbaka på sin stol, med gapande mun och slocknande ögon.
Några af hofpersonalen störta fram till honom.)
FLERA RÖSTER.
Kejsaren dör!
Vi dö allihop!
(Skri och fasa bland åskådarna.
De sista lifsbacillerna
ser åter endast arbetsrummet med flera af hofpersonalen af-
SPERANZA (störtar fram till kejsaren).
82 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
KEJSAREN (stönar).
Kalla hit min lifmedikus.
Jag vill inte dö -- dö innan ännu lyckan kommit till världen.
SPERANZA (på knä bredvid honom, smekande hans panna).
Pappa -- tänk på mamma, som väntar dig på Hjälp, hjälp!
Jag vill inte dö här som en hund.
andra sidan.
Du sade nyss att du inte ville vara för alltid skild från henne.
Men profetian -- jag vill se prins Felix.
och mig.
Du dör -- men du är lyckans stamfader ändå.
Profetian skall uppfyllas genom oss -- Fortunio
FORTUNIO (ger till ett rop och vacklar).
SPERANZA (störtar upp och fram till honom).
Fortunio.
Du mår illa?
FORTUNIO (svagt, sjunkande ned på en stol).
Han har dödat oss alla.
SPERANZA (faller ned framför honom med armarna om hans knän).
Nej, inte du -- det är inte möjligt.
Profetian -- (Tar sig om pannan; mår illa äfven hon.)
83 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
SPERANZA (svagt) säkert att det går öfver.
Gif mig din hand, Fortunio -- hvarför är du så kall -- om också alla de andra dö -- du och jag -- vi måste lefva -- vi, som ska orolig för mig, jag har intet ondt. stöder henne, själf vacklande.)
Å, det är ingenting, det går nog öfver -- det är
bringa lyckan i världen.
Prins Felix -- nej, var inte (Sjunker mer och mer tillbaka mot Fortunios knä, han VERA (störtar fram till Speranza, på knä för henne).
Förlåt oss -- förlåt oss, innan du dör!
SPERANZA (till hälften i yrsel). och jag -- vi ska ju bringa -- lyckan -- (Dör, Fortunio äfven.)
VERA. den som vore så lycklig som hon!
Du dör i en illusion som du lefvat.
Å, Salvator, (Flera af hofpersonalen ligga döda rundt omkring.
Några Jag dör inte -- hur kan du tro -- prins Fortunio
af hofkavaljererna störta fram och hota Salvator med sina värjor.) HOFKAVALJERERNA.
svimmade eller döda, utom Vera och Salvator, som stå upprätta och se på hvarandra.)
(De sjunka själfva ned maktlösa.
Alla ligga nu af-
84 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SALVATOR. att söka sanningen, då man endast finner lögnen i stället!
Hvar finns då sanningen, den verkliga sanningen?
Hos Gud eller hos satan?
I himmelen eller i helvetet?
Ty på jorden finns den inte.
Ty söka måste vi!
Låt oss då söka den i himmelen eller i helvetet.
____________ Å Gud, å Gud, hvarför ständigt drifva mig framåt
FEMTE AKTEN 85 --------------------------------------------------------
Första tablån. med månljus och stjärnor.
Sjön ligger helt täckt med med rimfrost.
Kusten af en klippig skogssjö.
Vinternatt i norden
glansis, höga snödrifvor bland klipporna, träden täckta
Första scenen. rimfrost i det långa skägget, insvept i en mantel, sitter på EN GAMMAL MAN med patriarkaliskt utseende, med
klippkusten och ser ut åt sjön.
VERA och SALVATOR, sjön.
klådda i pälsverk, komma klättrande bland klipporna ned mot VERA. närhet -- mitt hjärta klappar så underligt.
Tänk, mitt upphof!
Här måste hans håla vara.
Jag känner hans
Salvator, om det verkligen skulle vara han, som vore SALVATOR. ningen.
Hos honom skola vi i alla händelser finna san-
86 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
VERA. ut på klippan.
Om det skulle vara han!
(Griper Salvator om armen)
Stanna, mitt hjärta bultar så att det vill sprängas.
SALVATOR. alla tvifvel skingras.
Mod nu!
Nu ändtligen skola VERA. ningens fader?
Men om han nu vore lögnens i stället för sanSALVATOR.
Må han vara sanningen eller lögnen, lika mycket, blott vi få visshet.
Visshet är bättre till och med än sanning.
Och värre än lögnen är ovissheten.
Han rör sig -- han har sett oss. för den gamle mannens fötter) Fader!
DEN GAMLE (studsar). vansinniga som frivilligt kastar sig i armarna på mig?
VERA. dotter.
Man har kastat mig det i ansiktet som ett smädeord, allt sedan jag trädde in i lifvet.
Jag förÅ, visa mig inte bort, säg mig, att jag är din Hvad nu då!
Hvad är du för en!
Hvem är den (Hoppar med ett språng ner för klippan och kastar sig Alltid denna tvekan i det afgörande ögonblicket!
Se ditåt -- ser du inte en mänsklig form längst
FEMTE AKTEN 87 --------------------------------------------------------
stod inte först hvad det betydde, men när jag sedan sett hur den sanningstörst, som drifvit mig fridlös omkring i världen, alltid blifvit stämplad såsom din andas barn, när jag öfver allt blifvit hånad och förföljd såsom du själf, då har jag lärt att vörda och
älska dig, såsom det ädlaste och högsta.
Å, du som upphof, säg mig, att jag är din dotter och att du tillåter mig att kalla dig fader.
DEN GAMLE. liksom litet häpen öfver detta högst ovanliga uppHör, min flicka lilla, du får ursäkta om jag är
var den förste sanningssökaren, allt sanningssökandes
träde.
Men säg mig -- den unge mannen där -- din extravaganta idéer?
brudgum förmodar jag -- delar han också dessa dina VERA. blott för att söka efter sanningen.
Och han har så Ja, fader, också han har försakat allt lifvets goda
dyrt fått plikta för att han ett ögonblick lät förblinda sig och öfvergaf tviflets för den blinda trons väg, att han nu mer än någonsin är böjd att dyrka dig.
DEN GAMLE. sådan här artighet nu för tiden, ska jag säga, så att väl säkert bara -- ni tar mig väl för den, jag verkligen är, hoppas jag.
Ja, förlåt, men jag är så ovan vid
jag är rädd det kan vara något missförstånd.
88 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
VERA. häftiga sinnesrörelse vid din åsyn öfvertygade mig strax om att du är själfva -- DEN GAMLE (afbryter häftigt). namn smädas, att jag helst är anonym.
Men du kan kanske på något annat sätt antyda -- VERA. skapens träd på godt och ondt?
Var det inte du, som sade till Eva: ät af kunDEN GAMLE. du gillar mig alltså i den punkten, min kära flicka?
VERA. i Evas själ, den är jag född med.
Denna samma åtrå efter kunskap, som du väckte SALVATOR. så har också Vera bjudit mig af den bittra, ljufva paradiset.
Eva meddelade denna åtrå till Adam, Alldeles riktigt -- nu äro vi på det klara.
Och Inga namn!
Jag är så van vid att höra mitt Det kan inte vara tal om något misstag.
frukten, hvarför vi bägge för alltid blifvit förjagade ur DEN GAMLE.
Paradis!
Ni tror väl inte på de amsagorna?
Och inte något helvete heller.
Nej, jag tror inte att det finns något paradis.
FEMTE AKTEN 89 --------------------------------------------------------
DEN GAMLE. sakerna så där vid namn.
Ser du, jag har blifvit Ts!
En smula diskretion.
Man skall inte nämna
gammal och är liksom lite mer ömskinnad af mig än förr i världen.
Hur det är, så tar det ändå på en till slut att bli så hatad och smädad ständigt.
VERA. världen förföljer dig.
Just därför vördar och älskar jag dig för att SALVATOR. hof, hvar äro alla dina trogna, hvar äro alla de, som DEN GAMLE. obehagliga och smaklösa öknamn.
Uppriktigt sagdt är jag litet trött på hela min hofpersonal.
Jag kan mäla sig nästan aldrig numer. alla deras konster utantill, och nya tjänstsökande anVERA. mer än någonsin tidens anda.
Det förstår jag inte -- ty tviflets anda är dock DEN GAMLE. tvifla på mig och mitt rike.
Men nutidens tvifvel är nog infamt att VERA.
Du har då verkligen ett rike?
Ännu en gång, låt mig slippa höra alla dessa Men lefver du alldeles ensam här?
Hvar är ditt
man i världen kallar onda andar och troll och häxor?
90 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
DEN GAMLE. vi tala om det, ju bättre, -- ty där är, uppriktigt sagdt, inte vidare trefligt -- i synnerhet för en vacker ung brud.
Apropos är ert bröllop firadt ännu?
Nej -- vi fråga inte efter tomma former.
DEN GAMLE.
Det gör ni rätt i, mina unga vänner.
Hvarför säger du inte: mina barn?
DEN GAMLE. kan aldrig vara säker att det tages väl.
Men efter som du vill -- din gamle far skulle gärna vilja roa -- ja inte just med präst och mässa förstås.
VERA. kyrkan?
Är det sant att du fruktar klockringningen från DEN GAMLE. med i kyrkan och suttit vid den kyrkobesökandes Barnsligheter!
Hur ofta har jag inte själf varit er med någon liten festlighet för att fira ert bröllop
Jag vet inte -- jag liksom generar mig -- man Hör, hör!
Nå det gör detsamma -- ju mindre
sida, utan att så mycket som gäspa en gång under
hela predikan!
Hur ofta har jag inte stått innanför som lefva på bästa fot med mig, må ni tro, fast de
själfva altarringen med -- det finns många präster inte erkänna det öppet, förstås.
Nej, för den skull
FEMTE AKTEN 91 --------------------------------------------------------
var det intet hinder -- men jag tror mig kunna roa er bättre.
Ska vi ställa till en munter bröllopsdans, hvad?
Ska jag kalla hit hela mitt hof?
väcka skogstroll och huldror och jättar och dvärgar, VERA.
som ligger och sofver här i klipporna rundt omkring?
Du skämtar.
Det finns inga skogstroll och huldror.
DEN GAMLE. sortens tviflare i dig, du.
Var god och lägg märke Håhå!
Nej, du har för mycket af den moderna
till, att jag väl har sympati med tviflet, det äkta, rätta mig själf eller på mina ord. derna och ropar:)
tviflet, men att jag alldeles inte tål att man tviflar på (Blåser i en skarpt ljudande hvisselpipa, klappar i hänHolla, mitt muntra hof!
Nu har ni sofvit så
länge, att det kan göra er godt sträcka litet på benen.
DEN GAMLES HOF. troll med två hufvuden, trollungar med svintrynen, jättar, för hällarna och ned på sjön.
Huldror och troll utföra en dans på skridskor.)
VERA (lågt till Salvator). jag trodde, låt oss gå härifrån.
Öfverallt lögn och gyckelspel.
Han är inte den (I ett ögonblick få alla klipporna lif, skogsrån, huldror,
dvärgar, djäflar, fallna änglar, komma farande på skidor ut-
92 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
Haf tålamod -- han vill bara sätta oss på prof.
Nå, hur tycker ni om den här tillställningen?
VERA. -- jag vill bara brista ut i gråt.
Fader -- skona mig.
Jag är inte stämd för skämt DEN GAMLE.
VERA. sanningshunger.
Och du afvisar mig med detta tomma gyckelspel.
DEN GAMLE. du vill?
Det roar dig inte.
Men hvad är det då egentligen VERA.
Fader -- jag vill se ditt rike -- ditt verkliga rike.
DEN GAMLE. bara göra din rosiga kind blek och släcka glansen i dina ögon.
VERA. omyndig.
Jag söker sanningen och ingen fruktan kan hålla mig tillbaka.
Är då verkligen ditt rike så förfärligt?
Du kränker mig med att behandla mig som en Nej, hör min flicka lilla, en sådan idé.
Det skulle Du ser hur jag kommer till dig, brinnande af
FEMTE AKTEN 93 --------------------------------------------------------
DEN GAMLE. beror på tycke och smak. skull -- Bevars -- det vill jag visst inte påstå -- det Men -- att så där för ro
VERA (springer upp). rike -- det är alltsammans fabler liksom dessa fantastiska figurer, som du nu låter dansa för oss.
Vid min hästhof -- du börjar bli fräck.
(Hvisslar igen, hofvet försvinner.)
Säg mig hellre sanningen.
Du har icke något
DE FÖRRA, utom hofvet.
DEN GAMLE (myndigt till Vera).
DEN GAMLE. genäm. sig.
Skyll dig själf, om du finner visiten mindre an(Slår med sin staf i klippan, en rykande vulkan öppnar Vera och Salvator studsa tillbaka.)
Ja, passagen är lindrigt uppvärmd.
Ni kunna VERA. sant, allt det om elden -- Men du skämtar ännu med oss.
Inte är det
gärna lämna edra pälsar.
94 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
DEN GAMLE. många invändningar, min lilla vän.
Genom eld och rök -- blott det bär till visshet. om Salvators och de hoppa med ett skri ned i vulkanen. under hela mellanakten.)
(Den gamle slungar ena armen om Veras lif, den andra
Du börjar bli en smula irriterande med dina
Flammorna slå igen om deras hufvuden.
Diabolisk musik
Styx, där en massa halfnakna människor komma i en båt, eldkol.
I fonden af scenen sitter demonen Minos med (Scenen hämtad ur Dantes helvete.
Till vänster ses floden
rodd af Karon, en storväxt, hvithårig demon med ögon som ett grinande hundansikte och en lång svans.
I midten af
scenen flyga åtskilliga mänskliga figurer i luften af och an, hela scenen.
piskade af en rytande storm.
En grå halfdager upplyser svagt
Till höger står DEN GAMLE MANNEN med SALVATOR
och VERA, hvilka betrakta scenen med spänning och ångest.
En mängd mindre demoner röra sig rundt omkring.
Stum scen.
Minos ses tala med några andra demoner medan han närmar sig stranden.)
pekar väntande utåt båten, hvilken öfver det smutsiga vattnet SALVATOR (med låg, ängslig röst till den gamle).
Detta är således det helvete som Dante beskrifvit?
FEMTE AKTEN 95 --------------------------------------------------------
DEN GAMLE. att jag inte har läst Dante, liksom jag öfver hufvud taget sällan läser den litteraturen som handlar om aldrig rättvisa. mig själf och de mina, ty jag finner att den gör oss VERA (äfven lågt, ängsligt). porten, som Dante talar om.
Men jag såg inte den ryktbara inskriften öfver DEN GAMLE. är nu snart sex hundra år sedan dess.
Tror du vi ä' så konservativa på det här stället, att allt blir sig likt genom sekler.
Den porten Dante talar om har blifvit inte mer sådana där patetiska skyltar på portarna. att läsa poesi i ett sådant ögonblick.
Ja, det ska du inte fästa dig så noga vid.
Det Ja, man påstår det.
Jag vill uppriktigt bekänna,
ombyggd många gånger, och nu för tiden sätter man Inte må du tro att de som komma hit ha sinne för VERA (lågt till Salvator).
Jag vet inte nu mer hvad jag skall tro om honom, han får något så frånstötande ibland.
SALVATOR. kanske att sanningssökandets upphofsman skulle vara en godmodig borgare?
Han är dock icke den jag tänkt mig.
Det är just hans sanna öfverlägsenhet.
Ville du Hvad denna hånfulla ton skär mig in i själen.
96 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SALVATOR. ligen dem, som Dante berättar om?
DEN GAMLE. hvad
Dante berättar, fast jag anser att det mesta är straffas på detta sätt, så är det lätt sagdt.
Det är de Jag upprepar det, min son, jag vet inte så noga Fader -- dessa som flyga i luften?
Är det verk-
lögn.
Men om du vill veta, hvilken synd det är som som syndat med köttet, som det klassiska uttrycket
lyder.
Ja, jag vet inte om min lilla Vera förstår, men
grannlagenheten mot en ung brud förbjuder mig att ingå på närmare förklaringar.
Men jag ber er observera hur fyndigt uttänkt detta straff är.
Dessa arma -- men de få följas åt par om par, de som syndat tillsammans på jorden.
Det bör ju ändå vara en lycka, inte sant?
Följas åt, se hvarandra pinas -- att trösta hvarandra!
själar drifvas ständigt framåt, piskade af en evig storm
haha! -- men aldrig kunna stanna ett ögonblick för VERA.
Å, det är gräsligt.
Men hvarför -- hvarför?
DEN GAMLE (skrattande). ge skäl för sig, också i helvetet.
Hör på henne.
Hon vill minsann att man skall VERA. ett gyckelspel, du visar oss.
Du vill sätta vår godtrogenhet på prof. Hur är det möjligt -- Nej, allt detta kan inte vara sant -- det är åter
FEMTE AKTEN 97 --------------------------------------------------------
DEN GAMLE. och inte falla ned.
Ja, det har varit ett problem
Du menar hur de kunna hålla sig uppe i luften
genom århundraden, må du tro.
Jag vet inte hvad eder Dante berättar om det, men nu, sedan flygmaskinen blifvit uppfunnen -- ja ni har den inte på sedan löst -- det är en sinnrik maskin, som håller dem uppe.
SALVATOR. som uppfinner tortyrredskap för de fördömda?
DEN GAMLE. mästarens ära och förvärfvat sig en hög plats i sjunde himlen till lön därför.
Men, fader!
DEN GAMLE. blick.
Se på dem i båten där.
Nu stiga de i land, Pass nu på, barn, detta är ett intressant ögonEn salig i paradiset.
Han har gjort det till Verkligen!
Hvem är den hjärtlöse uppfinnaren,
jorden än, men i underjorden är problemet för länge
de komma nu direkt från jorden, och detta är deras dem, om ni ser rätt efter.
Det roar mig alltid att
första inträde här.
Ni har kanske också bekanta bland vara närvarande vid denna scen och observera den mänskliga otacksamheten.
Ty tror ni det finns en och vråla och förbanna hvarenda en, så att det är en fröjd att höra. enda, som är nöjd med mottagandet!
Nej, de tjuta
98 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
och slår med sin åra hvar och en som inte skyndar sig, samt
(De fördömda stiga upp ur båten, Karon står på stranden
drifver dem fram emot Minos, som kallar fram dem en och en efter han slår svansen omkring sig ett visst antal hvarf för grunden.)
för sin domstol, hör dem gråtande bekänna sina synder, hvarhvar och en.
De skickas därefter vidare och försvinna i bakDEN GAMLE.
Men han sköter sin sak bra.
Det går inte an att väl litet hvar af i längden och de fördömda få det jämförelsevis lugnt.
SALVATOR. som den där ohygglige mannen gör.
DEN GAMLE. honom?
När de fördömda komma inför hans ansikte, bikta de sig alla ofrivilligt och bekänna gråtande sina synder, och därefter bestämmes då deras plats i underjorden.
Så många hvarf som
Minos slår svansen omkring sig, så många hvarf ned komma de.
Ty ni förDetta är bara förgården, begriper ni. står nog att det finns åtskilliga våningar under denna.
(Vera, som bland de nykomna fördömda igenkänner kejDet är ju Minos -- har inte din Dante talat om Hvad betyda de där rörelserna med svansen, Karon är litet sträng emot dem, det måste medges.
vara blödsint här, i synnerhet i början.
Sedan slappas
saren och några af hofpersonalen, ger till ett genomträngande skri och faller ned afsvimmad.)
SALVATOR (som ingenting sett, förskräckt).
(Reser henne upp.)
FEMTE AKTEN 99 --------------------------------------------------------
DEN GAMLE. bekanta.
Det tog henne så att träffa på VERA (utom sig af sinnesrörelse, med händerna hotande sträckta mot den gamle).
synvilla, som du framkallat för att plåga oss.
Erkänn att det inte är sant -- eljest blir jag vansinnig?
DEN GAMLE. -- hon vore minsann värdig mig.
Ingenting vill hon tro på.
Hvad ville du då hos mig, min flicka, när att du nu fått mer än du tål. allt hvad jag visar dig -- Nog -- jag tror i alla fall VERA.
Sanningen -- sanningen vill jag veta.
Du har ju inte mod, när det kommer till stycket.
VERA. inte bedragas.
Jag vill se det verkliga, verkliga helvetet, vore det än tio gånger värre än detta.
DEN GAMLE. envisas så mycket, så skall jag väl då visa dig det återvända till jorden.
Flickan är minsann rätt intelligent.
Nå, efter du Jo, jo -- till allt har jag mod -- men jag vill Jag beklagar att hon inte är min verkliga dotter
Erkänn, att detta inte är sant, att allt detta är
verkliga -- verkliga -- kort sagdt.
Men då måste vi
100 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
På jorden finnes det?
DEN GAMLE. placeradt?
Hvar tänker du dig det annars (Slår med sin trollstaf, hela scenen störtar samman med Tredje tablån. bankpalats.
Man ser genom fönstren hur tjänstemännen därinne ösa guldet i säckar och väga det.
Öfver porten står skrifvet:
Arbetar-besparingsbanken.
Till höger en rad usla (Ett torg i Londons East-End.
Till vänster ett ståtligt
stort buller.)
fattigbostäder med dörrarna öppna så att man ser in i eländiga, en stor fabrik, där halfnakna män arbeta i hettan vid stora
smutsiga kyffen, med trasiga barn och kvinnfolk.
I bakgrunden ugnar; där bredvid ett bygge, till hvilket kvinnor bära tegelsten på sina hufvuden, andra kvinnor stå på murarställningarna och räcka bördorna vidare.
Bredvid banken en krog, en annan krog i ett af de fattiga husen till vänster.
Män
och kvinnor hålla till där; somliga sitta på trottoaren utanför. till vänster en pantlånarbod, dit en del folk bär sina bylten.
Där bredvid har frälsningsarmen sitt kvarter.
Bredvid krogen Mycket folk i rörelse på torget, tiggare, gatflickor, försäljare etc.)
DEN GAMLE MANNEN. VERA.
Hvarför har du fört oss hit? komma gående i vanlig gatdräkt.
FEMTE AKTEN 101 --------------------------------------------------------
Jag för dig omkring i mitt rike. bostäderna och fabriken.)
(Pekar på banken, där guldet rullar och sedan på fattigHopadt guld och hopade trasor -- i en sådan
omgifning må du tro att min makt är oinskränkt, här har jag mina bästa undersåtar.
Se på den här banken här!
Det är arbetarnas guld, som är hopadt här!
Se hur vackert det rinner mellan händerna på tjänstemännen.
(De stanna utanför fönstret och se in.)
Det är deras sparade styfrar, som de fått ihop med möda och försakelse af alla slag -- med dem gör denna bank utmärkta spekulationer och förtjänar nätta sumekipager.
mor om året åt aktieägarna, som fara omkring i vackra VERA.
Du talar nästan som om du gladde dig åt detta.
DEN GAMLE. som kan lifva upp mitt gamla trötta sinne och återge mig något af min gamla munterhet, så är det när jag tänker på hur ypperligt jag organiserat det moderna samhället.
I sådana här kontraster är det som mitt mycket arbete och lättja, glädjeflickor, krogar och gamla hjärta riktigt fröjdar sig.
Guld och svält, för missionshus -- allt samladt på ett ställe -- det tycker jag om, här ser jag alla de yttersta konsekvenserna samhället är byggdt. af det fyndiga system, hvarpå mitt rike i det moderna Ja, visst gläder jag mig.
Om det finnes något
102 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SALVATOR. så olyckliga ut här.
De se ut att arbeta och schackra och supa och bjuda ut sina varor och sig själfva ganska gladeligt.
Men jag tycker dock inte att folk egentligen ser
DEN GAMLE (med ett belåtet flin, hviskande).
Ja, ser du, det är just det som är helvetestyget.
Trodde du verkligen att jag var den dumma djäfvul, som folkfantasien och teologerna målat ut mig för?
Och som behöfver tillgripa sådana vanskliga medel som att bränna och steka sina offer.
SALVATOR. ändå förtjänar så mycket att de kunna sätta in sina besparingar i en bank tycker jag -- DEN GAMLE. med dem.
Det ska jag säga dig hvad som är det värsta (Tar honom vid armen och drar honom afsides och
Det värsta med dem, det är just att de äro i SALVATOR.
DEN GAMLE. och berättat dem att om de bara arbeta och spara, Här har varit en prinsessa som de kalla Speranza Men hvari består då dessas pina?
När arbetarna
hviskar hest.)
helvetet utan att veta det.
så skall deras ställning så småningom förbättras och
FEMTE AKTEN 103 --------------------------------------------------------
de blifva lika sina herrar.
Och det tro de dumma
nöten och begripa inte att deras arbete och besparingar bara tjäna till att fastare hamra den gyllene vagn, som skall krossa dem alla under sina hjul.
Ser du, det är en nationalekonomisk uppfattning, som går vida öfver horisonten på en sådan där liten flicka som Speranza.
VERA. misstag?
Men hvarför upplyser du dem då inte om deras DEN GAMLE. omkring och säga folk sanningen och bli utskälld för det och inte bli trodd till på köpet.
Förr var jag också sådan som du -- jag brann af ifver att ställa Jag är gammal, kära barn, jag är trött på att gå
till oro öfver allt.
Nu har jag blifvit spak och fredlig och sköter min reumatism och låter världen ha sin gång.
VERA. du inte säga dem sanningen, så skall jag.
DEN GAMLE. dig, min flicka.
Du anar icke hvilka obehag och trakasserier, du skaffar dig på halsen.
Salvator, låt oss gå och tala med dem.
Det tar jag aldrig någon hänsyn till.
Kom, Du är oförskräckt, du.
Ja, jag kan bara varna
Men det är inte rätt och inte värdigt dig.
104 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
arbetarna.
Den gamle skrattar belåtet inom sig, blandar sig bland folket.)
(Vera och Salvator gå till fabriken i fonden och tala med
FLERE ARBETARE.
SALVATOR (till en arbetare.) er en sådan präktig bank?
Ni har väl goda löner här, efter ni kunnat skaffa FÖRSTE ARBETAREN. lönen så hög, men när man ligger i från morgon Herrn är främling, kan jag förstå.
Ja, inte är
till kväll och nekar sig själf och kärringen allt utom det nödvändigaste, så kan man väl få ihop en fattig sparpenning till slut.
Och då har ni väl er ålderdom tryggad?
ARBETAREN. så pass att om en kommer till skada i arbetet eller VERA. blir ofärdig för lifvet?
Och om sjukdomen räcker länge?
Eller man ARBETAREN. som den där.
Ja, då får man väl sluta med att sitta på gatan, Ånej, därtill förslår det sällan.
sådant, att man kan slå sig igenom den första tiden.
FEMTE AKTEN 105 --------------------------------------------------------
Blommor i Drifbänk
BLOMMOR I DRIFBÄNK. KOMEDI I FYRA AKTER. _______ SVENSKT ORIGINAL AF