Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de 92 postinastare, soiii af- gifvit bestäinda omdöinen är det, såsom synes af ofran anförda siffror, 48 eller öfver 50 procent som förklara henne mycket lämplig, livaremot endast 5 förklarat henne icke liimplig.
De aninarkningal., soin gjorts mot kvinnans koinpetens, g % i allmänhet ut p % att hon i följd af bri- stande fysisk styrka icke skidle kunna användas inom mer aiistrangaiide grenar af posttjänsten, såsom nattjanstgöringen ocli resepostexpeditionen.
Till vår kännedom har dock komniit, att kvinnor pii flere stalleii Bestridt afven nattjanstgöring, s % t. ex. besörjdes denna del af tjiiiisteii under 18 %rs tid i Uariefred ocli under 3 ara tid i Skelleftei af ett kvinligt biträde.
I Norrköping deltaga for narrarande k14nliga bi- träden i nattjänstgöriiigen, ocli id ett postkontor i mellersta Sverige sköttes under 7 år heln tjanstgöringeiz af ett krinligt Bitriide.
Andra anmärkningar, som fallts mot kvinnans dugligllet, äro, sasoin ofvan påpekats, iner enstaka ocli ibland ii varan dr; ^ of t: € rent motsägande.
Mot bristande nit, intresse ocli själfstiindigliet hos henne har endast ett f örsvinnande f htal svarsgif rare kiiiinat anföra Idagoinil.
187 I livilken mån man för öfrigt bör tillerkänna dessa aninarkningar betydelse, är så inycket ' svirare att afgöïa, so111 vederböiande post- mästare endast undantagsvis aiigifvit antalet kvinliga individer de varit i tillfälle att iakttaga.
Bristen på uppgifter i detta afseende framträder i synnerhet bjärt i ett svar, där man får veta, att, af de kvinnor, so111 arbetat under den svarande postmästaren, en visat sig iiiycket, en någorliinda liiiizplig, de öfriga icke läillpliga, men läiniias i okunnighet om antalet af de icke lainpliga.
A t t för öfrigt det kvinliga arbetet på alla händer skulle vara fiillt tillfredsställande lcan ju ej antagas, ineii det samina gäller väl i lika hög grad det nianliga.
n lo tres alt at et af den af oss företagna undersökningen blir så- lunda, att kvinnan inom postverket såsoiii regel läinnar ett godt ocli til~edsstallande arbete.
Detta resnltat är så mycket mer glädjande, som, hvilket äfven af ett par svaïsgifvare antJldts, hennes stiillning inom verket gör arbetet svårare för henne an för hennes manliga kamrater.
torde bestrida, att sättet för ett arbetes verkstdlande i viss mtn, är beroende af de fördelar den arbetande kan vinna genom dess mei eller mindre goda utförande, lika, litet soin att hoppet om förbättrade vilkor är en god sporre, som ger ett .särskil&amp; intresse &amp; t en eiiforinig och mekanisk sysselsättning.
Man skulle knappast kiiniia förundra sig, om någon gång intresset skulle slappas hos ett lrvinligt postbiträde.
som mot en ringa aflöning K efter Ar sliter ut sig i en ansträngande tjänstgöring, utan hopp om att någonsih kuliila erhålla högre lön eller ett iner intresseväckande arbetsfält, s&amp; inycket iner som hon ser, att hennes manliga kamrater, af livilka många icke torde besitta större förinåga eller intresse än lim, vinna befordran och löiie- f örhöj ning.
Men att detti i allmänhet icke varit förh&amp;llaiidet, utan att de kvidiga postbiträdena presterat ett godt arbete, torde bäst bevisa, liar val de iiro förtjänta af att deras ställning förbättras ocli,att nt- sikterna till befordran och löneförhöjning för dem blifva de sainnia so111 för derss manliga kamrater.
Den ofvan omtalade skrifvelsen från generalpoststjrrelsen till K.
MA, med anhållan o111 rätt för kvinlig postexpedikr att i likhet ined de maiiliga efter vissa tjänsteår, erli2lla löiieförliöjniiig, afser ett steg till vinnande af.
större jäiilikliet mellan i postverket anställda man och kvinnor.
M: ts beslut i frågan motses därföre äfveii ined stort intresse, icke allenast af postverkets kvinliga personal; utan äfveii af alla vänner till billighet ocli rättvisa.
Något om engelska böcker.
Hvad m m sarskildt miste beiindra hos den praktiska engelska nationen är dess förmaga att göra den goda littera- turen tillganglig för alla samhällslager.
Häruti ligger en del af dess styrka och kanhända afveii nyckeln till denna nations jämna, reformatoriska framiitskridande.
Böcker, b e k a n d e den manskliga odlingens d s omniden, se dagen hvnrje vecka, ja - snart sagdt - hvarje dag, och icke blott nya arbeten tryckas och lisas, utan äfven godtköps- upplagor af den äldre, .viirdefulla litteraturen utsläppas i bok- marknaden till fabelaktigt billiga priser.
Det vore önskvardt att våra ungs svenskor, som öda s i mycken tid p&amp; %miss- romanerna », visste om huru lätt de skulle kunna förskaffa sig en liten boksamling, hvars innehåll ej vore ' värdelöst samma stund boken är utlast, utan till hvilken de kunde iterkomma som tiil kgra vänner, eller, för att citera Ruskins bevingade ord: %listen to the very best men in their very best moments.
D För nå ra år sedan började J a s ~ ~ 1 S7L.01sq 7~ utgifvaiidet 6, af engelska och amerikanska skalder uti en serie kallad &gt;The terbu bur^-poets s till en shiliing (9 0 öre) för hvarjc volym, prydligt bunden och i typografiskt afseeiide ekt litet mäster- stycke; .Hvmje del innehåller därjämte en särdeles upplysande och intressant karakteristik ' af den ifrågavarande skalden med en öfversikt af hans arbeten, hvarigenom ju ganska goda lrun- skaper i engelska litteiaturhist orien äf ven kunna f örvärfvas till ~Ixilligt pris,.
Början gjordes med Goleridge, hvarefter följa Shelley, Longfellow, Blake, Poe, Campbell, Wordsworth, Burns m. fl.
a n n u en rone-shilling-serier af stort varde ar den af Jolm ilfo~lei~ (den numera så ryktbare liberale politikern) ut- gifna .English men of Lettersa, hvarvid de mest framstiiende förmågor medverkat.
För hvar och enq som ar intresserad af att följa den manskliga utvecklingens stora böljeslag, kan ingenting vara mera upplysa~de om denna utvecklings verk- sammaste.
faktorer an studiet af dessa stormäns lifsgärning.
För att styrka att ifrågavarande serie hiirtili lämnar förtraff-
l89 liga bidrag, behöiver jag blott hiimlm några f&amp; af de mer ä11 40 delar, som redan utkommit, såsom: ~ u r i i s, skildrad af John C.
Shairp; Shelley af J.
A. Sypionds; Thackeray af Anthony Trollope; Byron af John Nichol; Loclge af Th. Fowles; Dickens af Ward; Macczulay af Morrison m. fl.
: i:, E11 bok, som i England utgått i flera upplagor, har afveii blifvit synlig i en siircleles vårdad svensk driikt, nam- ligen S&amp;ztel Lahy ' s var tids vetande och tiinkande » f örsedd med en epilog .af Viktor Rydberg, hvmigeuom den ju i hög grad bör tillvinna s i g uppmarksamhet inom vårt land.
Laings ' bok ar hållen i den lrlara, popidiila stil, soin &amp; r Iriinneteck-.
nande för engelska vetenskipsn-hin, hvilka hunnit långt i kon- sten att göra vetandets lmldvinningm åtkomliga, för ' de kun- skripstörstande and *, som ej haft tillfiille till vederbörliga akademiska studiei, förutom hvilka det ju.
har imsedts höge- ligen förmiitet att vilja nalkas kunskrtpens träd.
Äfven i.
England fanns en tid, då det hette: Ddrink deep, or taste notr, men den tyckes nu vara förbi, och nog kunna vi hop- pas detsasim,z för vårt eget kara fiicleri~eslancl.
Jhg vill blott helt kort oiqiliimna Laing ' s bok,.
för att p+ det varmaste ralrommenclera den, såsom erbjudande.
en klar öf~erblick af den nya vetenskapens ståiidpu~&amp;t och dess arbetens historiska continuitet.
Den synes vara sarskildt lamp- lig att råda, bot för de m&amp;nP missuppfattnin~ar, som så ofta göra sig gallande augiiende evolutionsteorieri~a.
Om dessa senare skulle jag vilja instimma i ett yttrandp,, som nyligen bwvit fälldt om dem, nämligen,) att de minst af allt göra anspråk ' p i att vara ojslutande, men att de dock motsvara den sthndpunkt, hvarpå, miinniskoaaden f.
n. står, det bevisas af den hastighet, hvarmed de trängt igenom till alla delm af filosofiskt tankande.
De omforma metafysikens och teologiens högre .områden och s7~01~1 skdigen bejwzas Byggcc q 1 1 mer 3 % 7wad de r$xc ~zecl.
» ' '.
Ännu ett pytt, populart vetenskapligt arbete, miss Agnes Cler7ce ' s D System of the Stars a bor aga sarskildt intresse för
Dangnys läsare p&amp; grund af det oranliga uti att en kvinna lyclras erhalla ett så stort erkännande för ett astronomisld verk, som hgr ar fallet.
Framstaende engelska kritici anse, att af de många försök som blifrit gjorda att popularisera denna i dubbel mening » upphöjdaa gren af vetonskapen, liar icke något varit biittre planlagdt eller förtjänt af en större uppmarkscunhet an miss Clerke ' s ofvannainda arbete.
Det riktar vår uppmarksamhet p&amp; de märkvärdiga framsteg, som blifvit gjorda inom den siderda astronomien, eller den, som har att syssla med att kartlagga, rippriiga, uppniiita och analysera de otaliga stji.irnehara ?ne och lagarne för deras rörelser.
Det fordras inga stora förkunskaper dit kunna följa miss Clerke på, hennes f&amp;rd genom båda liemisfiirerne och hennes undersökningie vid teleskopet, cameraa och spek- tralanalysen, ty hon har förstitt att beträda en gyllene me- delvag - genom att lika skickligt undvika de tekniska termer, brukade blott af fackman, som den flacka ytlighet, hvilken sh ofta påhiiffas vid försöken att popularisera, » himmelens unders.
Helt visst skall ingen, som är i besittning af de mänskliga egenslraperna, vördnad och forskningsbegär, kunna ~ t a n rörelse lyssna till hennes redogörelser för vetensk&amp;ens eröfringar upp till närvarande tidpunkt och de storartade resultat, som blifvit uppnädda vid utforskandet af viirlds- rymden.
Nyligen hafva utkommit tvenne nya arbeten af deu ansedda och mångsidiga f örfattarinimii Jfi-s Olil,I / nsf.
Ett af dessa &amp; r » Royal Edinburgh: her 8aints.
Kings, Prophets alid Poets D, och hvars löftesrika titel icke bedrager, ty boken ger en talangfull skildring af den så skönt belägna, pittoreska gamla hufvudstaden med dess romantiska minnen.
hrilka spkras tillbalca till mycket aflggsna tider.
Den ar iifren en skild- ring af en senare tids gliinsande hoflif under Stuartarnes stor- hetsperiod samt innehiller särdeles upplysande och rardefulla biografiska notiser.
Ill. London Kews liar innehillif en lång och sakrik öfversikt at boken, framhållande dess stora förtjänster i s&amp; val historiskt som litterärt afseende, men afven pipekande huru Mrs Oliph&lt;mt latit sig vii1 mycket påverkas af Walter Scotts romantik och hans i viss grad bristfälliga uppfattning
, af de religiöst reformatoriska rörelserna i Skottland.
Ty afven författarinnan tillagger dessa mindre betydenhet iin de i verlr- ligheten aga, och med ' undantag af de teologiske stridig- heterna, måste dock erkiinnas, att den skotska, .nationen stir i stor tacksamhetsskuld hos John Knox och hans efterföljare för cie striinga kraf på renhet i seder, allvar i viljan och den högt stiende folkuppfostran.
som gifvit lyftning åt nationd- karakteren och som iitmarkt detta folk framför andra.
Mrs Oliphants andra nya bok ar en roman kallad » Kir- steem, berattelsen om en skotsk familj för sjuttio år sedan.
Den har emottagits af kritiken med s a m a loford och stallles i jiim+ö jd med författarinnans tidigare arbeten.
~IIlrsteen)) ar en förtrafflig teckiiing d en skön och upp- höjd karakter.
Hjiiltinnan ar en ung flicka, som utvecklas.
till en sann och ädel kvinna af den i i t a, skotska typen, och som, efter ungdomens tragedi med dess krossade förhopp- ningar, dock.
lyckas bevara sitt h j h t a varmt - icke afkyldt eller hkrdnadt i lifvets strid.
Och skildriiigen af oKirsteens r stolte, besynnerlige fader, hennes systrar och de händelser, som gruppera sig omkring dem, ar lika.lifful1 och in.tressant, som själfva deg, tidpunkt, nämligen början af vart sekel, ' hvar- .under det lilla drauat .utspelas.
Till sist några .ord om ett verk, hvilket mr Stead, Pall Mall ~ a z i t t e s forne redaktör, bei@m.ner den mark- värdigaste f öreteelsen under aret, prof etermde att icke ens våra barn eller b m b a r n f i iipplefva slutet a5 den omska- pande kraft, ' som denna lilla bok på knappast 300 sidor har satt i rörelse.
Jag menar ge~zeml BootI {s ~ $ 1 1 darkest Eng- land and the way out)).
Man finner i denna, bok en kteruppstiindelse af de idéek, som Thomas Cmlyle för mer an 40 &amp; r sedan utvecklade i, Past and Present och » Latter day Pmphlets D, men med tillägg af en klart utstakad plan för dessa ' idéers praktiska till.hpning.
Mr Stead hiller för troligt att mr Booth icke ens liist dessa bada verk af Carlyle, Dhvars ord dock under.
J l a dessa år ljudit för våra öron, med högtidligt allvar))
framhiillande hvad som måste göras om civilisationen i denna vår clemokratislra tidsålder icke skall gå under *.
Hvad ingen annan vågat, det gör nu denne utomordent-.
ligt slricldige organisatör, om hvilkeii lord Wolseley yttrat, &amp; t han, utan tvifvel, skulle kunnat vara samtidens skick- ligaste faltherre.
Mr Booth ar sjalf den förste att erkänna?
att hans hustru, en i hög grad begåfvad och varmhjärtad kvinna, gifvit första impulsen till D a r d e n s hela verksamhet liksom afven idéen till denna sista storartade plan, hvarom boken handlar, har utgiitt från henne.
Kort före sin död hade hon den gliidjen att se huru dessa idéer började reali- seras, och hon fick ' g&amp; bort ifrån detta rdmkest England, i en tid d ljus och varme under en sällsynt skön in.dian- sommar, lycklig i öfvertygelsen att bättre dagar stundade för de arma och förtryckta, samt att dessa bättre dagzar vore friikten af det arbete hvarht hon offrat sitt lif.
Kändt ar, huru en m h g d af Englands framstiiende man af vidt skiljda religiösa och politiska åsikter, blifvit till den grad gripna af entusiasm för den Boothska räddnings- planen, att de kritiklöst gillat den, och tyckas anse det tusen- kriga riket vara i annalkande genom densamma.
Det iir stort och det ar värmande att se en saden hiinryckning,.
men .en reaktion brukar ej länge l i t a vänta på sig, och här ffires nu de sundare och nyktrare asikternas talan af gamle, erfarne man, som under en hel mansalder sysslat med filaii- tropiska frågor oeh vunnit en erfarenhet, som gör sig gäl- lande, d i entusiasmens första rus bortdunsfat.
Jag syftar härvid i synnerhet på de man, som för omkring 30 &amp; r se- dan i London grundade den första, Förening för %Tiilgören- hetens ordnande,, hvillsen förening f&amp;tt tjäna, till monster i nästan d a Europas hufvudstiider.
Det kan ju icke nekas att mycken despotism röjes i Booth ' s system ' och att.
' aUiriiinheten har föga garanti fiir an- vändandet af de stora summor, som erfordras.
Isynnerhet omogna anses hans förslag angiende de arbetslöse eller lös- drifvarne, hvarvid.
h icke tagit med i beräkningen dessas motvilja för allt arbete.
Ned träffande satir anmiirkes ocksa, att B om engelska nationen verkligen kommer att lämna Booth hela den erforderliga summan, e n.
million pund sterling, för att iterupprepa ' de så, minga gånger redan gjgrda, misslyckade))
försölcei~ att r å d a b o t f ö r lösdrifveriet (the v a g r a m y), då visar.
d e n sig va ?a e n högeligen filantropisk, meii f ö g a.
aff ihslrl ok, nation)).
H. Ccid,cjö.
Från landsbygden i ~verige.
Pr %i det onndgängliga vemodet öfver den tid * soin gatt och %syiien af kvarlefvorna friii f örra sthtligare f örliållandeii, ar det iipp- friskande att viinda blicken till den tid, som kommer och db nya typer, soin iiiotsv.ara de nya krafven.
Mycket liar förändrats pB landsbygcleii i Sverige iiiider cle sista 15-20 åren och utveckliiigen liar gatt s % raskt frainBt, att de nya förli~bllandeiia redan litiniiit frainkalla en ytterst behaglig typ.
J a g inenar de nya disponent- och ingeiiiörsbostaderiia pli, skdana stiilleii, dar iilan .icke varit bunden af tvånget att wdra nytta afu den &amp; mila 1ierrgåi: den - utan kunnat bygga nytt.
Det är både vackert.
och q t t det niönster, som redan liminit utbilda sig - dessa oljestrflkiia och fernissade eller ljusbruiiinålade trähus med breda,.
spetsiga gaflar.
och fraiskjutande tak, med.
foiistreii saniinanförda i. ginpper och pi~idplanen frigjord från den gamla .fyrkanten -, %mit med dessa.
rymliga verandor, for inbrgoii- ' och för kvällssol, livilka nian på de, stora herrgårclariia, af liiinsyn till den statliga gårdsplanen och galula stentrappan, s&amp; ofta inkte unclvara.
, Och.
det kan icke nekas - aför mtideiis fordringar) ?.
äro de nya bostäderna bra mycket bekvämare än m h g a af de gainla lierr- gårdarne;.
h v a o vidlyftiga.
trappor, förstugor och köksdependancer - medaii fordra en hel stab ined tjänstfolk bara för ~,ztt ' hållas; .re~a det Bt dessa sanii-na pigor icke finnes.
någon, annan.
sofplats.
an ytter: köket - och ett ' .ordentligt serveriiigsrui~ anses för - en onödig lyx.
Tänk er s&amp; detta so111 disl~oneiitbo~tiil ' le~; %tryckta tider, få tjänare, och en liten fix från staden, livilken: disp~neiiten - ingeniören - föriils1; at sig i, inedaii.
lian war gappersmastare p i det bruk, diir lioii.
var ' guvernant ' hos disponenteii.
Läget pk de nya limen ar viil icke alltid lika tilltalande, soin.
den ingeniörspraktislm inredniiigen - .det: kctn hiinda, att de Jigga utan 1,.
iiäinnvärd utsikt eller trädgård midt bland f abriksbyggnaderna - men Man ar oiugifreii af srbets- lif och rörelse och denna uppfriskande kansla af att.
lefva ined sii ?.
tid, hvilken ar s&amp; stark pit alla nya industriaiilaggningas i Sverige, som, i fråga oin inottaglighet för nya mekaniska teorier och upp- finningar ej ger » de stora kulturland en^ efter.
Det ar ju ock be- kant, att inekanici aldrig vilja lyssna till skriftstidlares och hiima- iiistiskt intresserades klagan på v h a tringa förhållanden eller inedge, att Sverige är &gt;efter sin tid:).
Och smh meningsbyten i denna frhga äro blott en krydda på sommartrefnaden i de gästfria ingeniörslieinmeii.
I de öfvervägande flesta fall äro emellertid dessa bostiider vnc- kert belägna .. En lämplig plats - tilirackligt nara och dock litet undan - har erbjudit sig sjalf p % någon sluttning invid forsen eller kanalbanken eller kanske tipp i skogsbrynet, i själfra hjiirtat af skogen.
I tradgårdsanläggningarna spökar nog Innu ett förfinadt hen- gårdsideal, med gräsmattor (oftast bi ?xnflackiga); buskage (detta det ledsaminaste af alla trädg&amp;rdsmästarepåhitt) och m&amp;nga smit intet- sägande blomsterplättar har och där.
Xen med tiden kommer nog ingeniörernas praktiska sinnelag och utländska resor att fit dein att revidera äfven denna punkt, och man får se de nätta husen omgifna af anläggningar, som passa i stil med byggnaden och lampa sig efter kliinatet.
Nå, det må vara huru det vill med tradg&amp;rdsanläggnii~gariia, ja t. o. m. med läget - en fördel ha alltid ingeniörsbostiiderna.
d r trakten vacker ocli skogig, sk bor man alldeles midt uppe bland sko- garna och forsarna, icke ' förnämt isolerad fyin dem af stora strac- kor platt trädgård och sirlig park som p&amp; herrgårdarna, diir det vill till en formlig viljeansträngning och promenad för att komma ut i skog ocli inark.
I värsta fall är det blott 5-10 minuters vag öfrer bruksbackarna, och man är uppe i skogen - kan springa dit pit ett ögonblick om en vacker kväll lockar med löftet om intensiv glöd pib röda furustammar, eller en daggfrisk morgon med förespeglingar om doft och friskhet och allvar och långa vibrerande morgonstrilar öfrer glittrande lingonris, öfver djupgrön mossa och silfvergili spindelviifs- hangen uppe i granarnas grenar.
Pli fem minuter kau man ju ocksk r a r a rid forsen, kasta sig ned bland linnean under furorna och se skuinrnet, Ijnsblått i skuggan ocli guldstänkt i ljuset, dansa och växla; se solljuset tränga djupt ned, i brutna gyllne stänger, genoin det beriist.ensbriina vattnet vid striinderna - denna härliga bruna färg, som man glöint!
- och lyssna i så fall också i~iidt upp i verkligheten.
till den lockande, beriisalicle, evigt skiftande sången.
Pan ni&amp; vara död, och sjöråna ocli iilfvorna p&amp; ängen; strömkarlens trolldomssing dör aldrig, s&amp; laiige dar finnes forsar i Sverige.
atkomliga äro ocksk hela läsförniiddagar med böcker ' ocli hang- iiiatta i ilrganimal skog, högt uppe p i bergssiclan, dar man har gliintar af vikar och holmar ocli aflägsiia bergl~sar, laf tiga och klarbli, mellan triidstaminariia.
Eller långa ströftåg ocli bergkliittringar; klara för-.
middagar, då djupblii skuggor an dansa, an livila öfver kullorna ocli iiasen; inildt mulna dagar, d i allt är s i mjukt.
och stilla i skogen; eller graiiiia kvCd.lnr, d i iiordvesthiinlen star som.
smält .guld bakom graiitoppmne, sedan sol gatt ned, och aftonrodnaden d8rpa komnier me.d nietdliski reflexer öfver insj öspegeln.
Det är ett liarligt zigenarlif, som inaii för intet pris skulle vilja byta ut mot clet lif, man kan f &amp; skgda på herrglkleii, nlir man gonimer dit ibland och ser.
dem g % dar och sällskapa, snörcla och stela.
Till den trefliga tonen på briiken hör ju också frihet fran .toalett-tvkng, och man kan få gk hela dagel1 i lediga och skogs- lämpliga klader - blott man icke trotsar allinärina opinionen genoni @ got alltför pifallande utländskt.
Ty hela denna ljusa bild liar ock.
sin fransida.
Bruken äro sin&amp; sainhälleii, ocli kafferepen hos apotekarfrun eller postmastarinnaii.
härdar för skvaller, sallan giftigt; nian får ha.
utvecklade anlag i den riktningen för att bli elak p&amp; landet - inen icke alldeles utan sin krydda af klandrhde nudsan öfver ovanliga företeelser.
Eli svårare pröfning, livilken likval har sin lustiga sida, Mr säll- skapssjukan, som nu måste ta sin skada igen efter vårvinteri~s ' tvun~na försakelser.
Roa sig, systematiskt oci i skock, inåste man, annars vore man icke svensk, och livarje bruk är centrim för en liflig verksam- het i denna viig, hvilken drar in i sin hvirfael hela trakten och om- f attar midsominarvakor, kafferep, danstillstiillningar, högtidliga mid- dagar p&amp; herrgirdm och en hel rad stora gemensamma utflykter ptg, ångbåt eller i hövagnar till nigon berömd utsiktspunkt, med glada middagar i det gröna - till uiigdoiiiens förtjusning och de äldres plhga, hvilka bra mycket hellre skulle sitta i ro i matsalen hemma an » äta kall mat på en kdll sten&gt;, soni en fru bland mina bekanta alltid brukade säga.
Men foga sig mlste ' man.
Och vanligen bruka den vackra fardeii och den glada stäiiiniiigen förjaga .sj alf va minnet ' af förargelsen öfver att ej Ila E t t gå i fred.
, l '
Ocli s ' a, koiiiiner fi.iintiinmersvechn nied siiia onistiiudligx fiïiiii- den; kaffekalas i stugor ocli p i verandor, biiketter, blonikort ined kanslofidla p&amp;skrifter, tartar med nainn, gratiilatioiier ocli allniau fest- stainning. '
Hrarföre?
J a, det torde de firande sjalfra ha inycket sv %rt för a t t sliga och i all syiinerhet icke gariia g % in p % att tro, a t t bade pliigseden och entiisiasineii iiro af katolskt, ja klassiskt-hediiiskt iirspriiiig.
I katolska länder har bruket a t t fira nainiisdiigar alinii en liten l~opskriiuipen kasns af niening inuti skalet af forin.
Tron 115 skyddslielgon, lirars högtidsdagar inan bör fira, ar iiiiiiii l h g t ifraii, utdöd.
H a r i Xordeii liar skalet af foinm ingen annan kiinia iiii - stoft.
Men skalet, det finns kvar, som sk iiihign alidsa kvarlefvor, oförargliga eller Iiiiidersainnia.
KLigra riktigt roande s %dana öfverlefror från eii helt aniian be- greppsviirld hade jag tillfiille a t t se just eii Kristina-dag, d % det galde a t t fira en iiiycket popiiliir Kristina och:, hela bruket)) skulle ' kläda lit sig.
Frnntiiiiinerna liade djupsinniga öfverliiggningar p5 föiliand: men det fraingick tydligt, a t t oiii nian icke hadc en zboiid- kostjriiiw - Iivilket ' r ä l icke rar s % stiligt, men diirernot bel&lt; \ - iiiiit - så inskränkte sig möjliglieterna till fyra.
För de iildre helst » galiiinal- modig dani&gt;, livarined ineiiacles nigonting, so111 skulle l&amp;tsas vara fraii 1700-talet.
För de yngre: spanska, bloinsterflic.ka eller fiskmflicka.
Det var tydligen de typer, soin f r i n teaterii, de t ~ s k a iiiotlejournidrsiiti och kostymbalerna i staderna t m g t in och filstniit i f ii ed vetandet som w riktiga s kostyiner, ined lika striiiiga, soiii svkrl~egripliga for- dringar på » stil&gt; och öfvereiisstaiiiiiielse i vissa Iiii£ \ - iidpii~ilcter .. Rcsteii var det ej sk noga med.
Hemarlie %ter voro, för en gängs skull, de ininst kaiiservativa Q D e upptriidde förkliidda till puckelryggiga och loinliörda giiiu111or, skojare och sotare och väckte salfvor af skratt, nar de clnnsade iiicd livarandra, iiiedan ingeniören friii Xiuerikn i sin k; inadeiisiska kalk- backskostyin, soin för mig hade s i helt itiidra associatioiier, sviiiigdr orn med dalkullor och fiskarflickor.