Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
General-Poststyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse om granskningen af Postverkets räkenskaper.
Underdånigste Utlåtande!
Genom nådig remiss af den 22 December förlidet år, har General-poststyrelsen blifvit anbefalld att afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers i transsumt delgifna, berättelse, i hvad densamma rörer verkställd granskning af Postverkets förvaltning under och räkenskaper för åren 1848 och 1849.
1 ill åtlydnad häraf, får General-poststyrelsen nu i underdånighet upplysa och anföra följande:
J Den af Revisorerne såsom ändamålsenlig ansedda åtgärd, att låta posterna, åtminstone da böcker och paketer befordrades, med ångfartygslägenheter tansporteras, nar tillfälle dertill gilves, hvaraf, enligt Revisorernes tanke, den vinst skulle uppsta, att, jemte det posterna såmedelst understundom tidigare framkomme, transportkostnaden minskades och lindring i de skjutsskyldiges besvär bereddes, har icke l XI.1 åsidosatt, och berörde befordringssätt icke heller lemnadt obegagnadt, enär brenörsändelsen med ångfartyg allt mer och mer tilltagit; men beträffande användandet af sadana lägenheter för posternas fortskaffning i vidsträcktare mån än hittills, torde det dock fä erinras: att då ångfartygens turer understundom äro mindre regulier, och hinder för fartygens beräknade och säkra framkomst till destinationsorterna lätt kan uppstå, försändning af bref med ångfartyg ofta kan för dem brefven rora, medföra mycket mehn; att dä blott fä af landsposterna kunna under sommartiden indragas, utan de flesta af dem i alla fäll måste fortgå mellan de orter ånglartygen anlöpa, enär posterna skola aflemna och uppheinta bref och tidningar till oell fran a aiulet boende korrespondenter, någon besparing genom posters allmännare försändning med ångfartyg icke vinnes, utan tvertom postkassan derigenom < — 247 — får vidkännas särskild utgift, emedan ångfartygsrederierna icke i allmänhet befordra postväskor eller bref utan ersättning, saint att det egentligen är under den tid af året, ångbåtsfarten är inställd, som posterna äro mera tunga och postföringsbesväret i följd deraf större, än under seglationstiden, då ångbåtarne mycket begagnas till bok- och paketbefordran.
Af den i 1849 års räkenskap ännu balanserade Svenska Postverkets fordran hos det Norska för åren 1815, 1816 och 1817, 16,485 R:dr 34 sk. 2 rst., har den 19 December 1850 ett belopp af 8,798 Rdr 4 sk. 11 rst. blifvit till Svenska postkassan inbetaldt, och är återstoden 7,687 R:dr 29 sk. 3 rst., enligt Eders Kongl. Maj.ts nådiga bref af den 30 Oktober sistnämnde år, i samma års hufvudbok afskrifven; hvadan denna balans numera utur räkenskapen försvunnit.
Den å postångfartyget Nordstjernans mascliineri och pannor år 1849 verkställda reparation har icke, såsom Revisorerne antagit, blifvit af Postverkets styrelse förordnad och kontrakt derom med Ingeniören Keiller afslutadt på grund af en besigtning, deri endast Postverkets ombud och Keiller deltagit, utan är det hos styrelsen förvarade besigtningsinstrument, efter inhändigandet hvaraf, beslutet om de nödiga ansedda reparationerna fattades, och Kapitenlöjtnanten Ramstén erhöll uppdrag att om deras verkställande med Keiller afsluta kontrakt, undertecknadt ej allenast af bemälte tvänne personer, utan jemväl af Kapitenén vid Eders Kongl. Maj:ts Flotta von Diedrichs och Kapitenlöjtnanten vid samma Flottas Konstruktionscorps, Braune, hvilka till berörde besigtningsförrättning voro af Stationsbefälhafvaren i Götheborg förordnade.
Det af Revisorerne omnämnda belopp af 200 R:dr, sorn genom missummering i en af Keiller ingifven reqvisition hade kommit honom för ofvanberörde reparationsarbete för mycket till godo, har redan, på sätt Revisorerne ock tillkännagifvit, blifvit postkassan under sistlidet är godtgjordt, och är i 1850 års hufvudbok behörigen debiteradt och redovisadt.
Revisorernes anmärkning vid det till Kapitenen von
Diedrichs, fördess hafda besvär med ångfartygen Nordstjernans och Sveriges eftersyn, reparation och utredning, jemlikt Öfver-postdirektörsembetets beslut af den 6 Juni 1848, utbetalda belopp af 500 R dr, hvilket Revisorerne ansett bemälte embete icke varit berättigadt att disponera, då embetet ej, utan Eders Kongl. Maj:ts särskilda nådiga tillstånd, ägde att bevilja några gratifikationer, så anser sig
General-poststyrelsen härvid böra erinra, att ifrågavarande belopp icke tilldelats Kapiten von Diedrichs såsom en gratifikation, utan, hvilket det. klandrade beslutet jemväl antyder, såsom en vedergällning för ett besvär, hvartill han ej till följd af sin tjenstebefattning varit förpligtad, och för hvilket han, om ej på detta sätt godtgjord, kunnat fordra ersättning i dagtraktamente, då, med afseende å den tid han för Postverkets räkning hade haft bestyr, kostnaden för hans uppdrag blifvit för verket drygare, än sorn nu varit fället.
Vidkommande dernäst Revisorernes anmärkning, att af det månadtliga arfvode, 90 ll:dr, Eders Kongl Maj:t, genom nådigt bref af den 16 Januari 1848, medgifvit få af postmedlen utgå, för under 1847 och 1848 års riksmöte, vid Stockholms Postkontor betydligen ökade göromål och tilldelas de extra-ordinarie tjenstemän, sorn af Öfver-postdirektörs-embetet förordnades att de ordinarie biträda, äfven ordinarie tjenstemän skola hafva undfått del, får General-poststyrelsen i underdånighet upplysa, att de å qvittenslistorna för ifrågavarande arfvode upptagne, der kallade Kassaskrifvare, icke varit ordinarie tjenstemän, utan Kassaskrifvare med arfvode och tillagts hvad de af det, så kallade riksdagsarfvodet uppburit, ej för sina egna befattningar, utan för biträde ät de ordinarie tjenstemännen vid Kontoret. — 248 — Hvad slutligen angår Revisorernes yttrande, det kraftiga åtgärder borde vidtagas för indrifvande, redovisning eller afskrifning af uti Postverkets räkenskaper fortfarande upptagna åtskilliga balanser och oredovista förskott, så erhåller Postverkets Ombudsman derom årligen föreskrift, då en afskrift af den till Postverkets hufvudbok hörande balansberättelsen till honom öfverlemnas; blifvande emellertid denne tjensteman nu anbefalld, att hädanefter till General-poststyrelsep, innan November månads utgång hvarje år, inkomma med berättelse om hvad han för balansernas utredning, indrifvande eller afskrifvande, sedan sednaste balausberättelsen erhölls, vidgjort, och hvilka hinder mött för balansbeloppens behöriga redovisande; hvilken Ombudsmannens berättelse skall vidfogas posthufvudboken.
Den bekomna remisshandlingen varder härhos i underdånighet återställd.
Stockhalm den 9 Februari 1852.
V • - » O. W. STAHL v.
HOLSTHIA. A. TV. Grundelstjerna.
Sundhets-Kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års llevisorers anmärkningar vid beniälte Kollegii räkenskaper.
Under den 30 i förra månaden, har Eders Kongl. Majit behagat till Dess Sundhetskollegii underdåniga utlåtande remittera, i transsummerade delar, Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifna berättelse, angående granskningen af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1S48 och 1S49; och får, till fullgörande af högstberörde befallning, Kollegium, efter dess Kainrerares hörande, i underdånighet anföra följande:
Vidkommande först de uti berättelsens 1 och 4 §§. gjorda anmälanden, den förra rörande utgifterna å anslagen till rnedikolegala besigtningar samt farsoters och smittosamma sjukdomars botande, och den sednare med uppgift på antalet af medellösa personer, hvilka erhållit kostnadsfri läkarevård vid den i hufvudstaden stiftade inrättning för sjukas behandling med elektricitet, torde Eders Kongl. Majit i nåder finna, att
Kollegii yttrande i anledning deraf icke erfordras.
^ ..§r hafva Pikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamheten derå, att, ehuru åtskilliga af Kollegium meddelade förskott ät extra läkare till rese- och traktamentskostnader, vid hvartdera revisionsårets slut, funnits oredovisade, desamma likväl icke blifvit i balanserna intagna; hvadan Revisorerne ansett sig böra erinra om angelägenheten deraf, att ett särskildt förskottskonto i räkenskaperna upplä^^es.
Med anledning häraf, får Kollegium i underdånighet upplysa, att KollegiMmfvudbok, upprättad enligt faststäldt formulär, hittills affört dessa förskott under det år, de blifvit utbetalda, äfvensom att mot detta redovisningssätt anmärkning icke förr än nu blifvit gjord, vare sig af Eders Kongl. Maj:t.s och Rikets Kammarrätt eller af Rikets Ständers Revisorer; men då en mera i ögonen fallande kontroll å redovisningen för ifrågavarande förskott synes kunna vinnas genom bifogande vid hvarje års räkenskaper af en förteckning på dylika förskott, har Kollegium — 249 — nu ansett sig böra anbefalla dess Kamrerare att för framtiden vid hufvudbokens uppgörande sådant iakttaga, hvarigenom det af Revisorerne afsedda ändamål vinnes utan särskildt konto.
Beträffande den uti 3:dje §. gjorda anmärkning, dels att qvitto saknas å till Kongl. Räntekammaren år 1849 återbetalda 1,546 R:dr af de utaf Kollegium, under föregående året, uti Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Statskontor uppburna 2,000 Riksdaler, till aflöning åt Militärläkare, dels att Kollegii hufvudböcker icke innehålla något särskildt konto med Statskontoret, hvarigenom Revisorerne icke, utan mycken möda och svårighet, kunnat finna reda på de penningetransaktioner, som ägt rum mellan nämnde båda verk, så får Kollegium i underdånighet upplysa, att, enär ifrågasatta aflöningsmedel, likmätigt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 19 Maj 1848, blifvit redovisade uti särskild, till Statskontoret afgifven, räkning, Räntekammarens qvitto å hvad af sagde medel dit återbetalts, äfven såsom sig bordt, blifvit samma särskilda räkenskap bifogadt, och således icke kunnat biläggas Sundhetskollegii hufvudbok för år 1849, der dessa aflöningsmedel endast under depositionstitel finnas upptagna och alltså icke till egentlig redovisning förekomma.
För öfrigt vill det synas, som Revisorerne förbisett, att 1848 och 1849 års hufvudböcker, jemlikt derför af Statskontoret upprättadt och af Eders Kongl.
Majit i nåder faststäldt formulär, i sjelfva verket innehålla ett så beskaffadt konto med Statskontoret, som nu blifvit ifrågasatt, ehuru under annan rubrik, nemligen den af statsanslag; hvilket konto tydligen utvisar de penningetransaktioner, som under hvarje år emellan Statskontoret och Sundhetskollegium ägt rum.
I anledning af Revisorernes antydan uti 5 §., att Carolinska Mediko-kirurgiska institutets penningeställning under revisionsåren försämrats, får Kollegium i underdånighet upplysa, att den skuld, Institutet vid 18-49 års slut ägde, redan under år 1850 blifvit til) fullo liqviderad.
Slutligen har uti 6 §. blifvit anmärkt, att, i 1S4S års kassaräkning för Pbar maceutiska institutet, utgiften för liqviderande af en räkning å 6 Riksdaler 37 skilling 6 runstycken riksgäldsedlar är afförd med lika belopp uti bankomynt, och att, i samma instituts kassaräkning för år 1849, på enahanda sätt upptagits en post å 9 Riksdaler bankosedlar, i stället för denna summa i riksgäldsmynt; och då denna anmärkning befunnits grundad, är redogöraren förständigad att för obehörigen afförda 5 Riksdaler 12 skilling 6 runstycken Pharmaceutiska institutet godtgöra, medelst beloppets uppdebitering under observationstitel uti först afgifvande årsräkning.
Den nådiga remissen återföljer, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, €. .1. EK§TBÖHEB.
M. M. AF PONTIN.
EKELUND. E. G. ENGBERG. Fr.
Th. BERG.
Stockholm den 19 Februari 1852. •/.
Ljungberg. 32. 250 — Direktionens öfver Veterinärinrättningen i Skara underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse om granskningen af nämnde inrättnings räken O | skaper.
Stormäktigste Allernädigste Konung!
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, får, i anledning af härvid återgående transsumt af Rikets Ständers Revisorers sednast afgifna berättelse, Direktionen öfver Skara Veterinär-inrättning i underdånighet upplysa, att den i revisionsberättelsen anmärkta fortfarande utbalanseringen i inrättningens kassaräkenskaper af 2,000
R:dr banko, berott på Föreståndaren för inrättningen, Öfverdirektören Norlings dröjsmål att afgifva slutredovisning öfver kostnaderna vid de reparationer, som genom hans försorg blifvit verkställda å inrättningens åbyggnader.
Under sistlidet år är likväl laga syn derå förrättad, hvarvid blifvit utrönt, att de vid arbetet nedlagda kostnaderna öfverstiga den af Öfverdirektören Norling förskottsvis lyftade summa; och hoppas Direktionen, att den hittills uteblifna slutredovisningen skall äga rum före utgången af nu löpande räkenskapsår.
Eders Kongl. M a j : t s underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, A. P. SANDSTRÖMER. J. A. BUTSCH.
Skara, af Veterinär-inrättningen, den 21 Februari 1852.
A7. E. Modin.
General-tullstyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse om granskningen af Tullverkets räkenskaper.
Uti den berättelse, Rikets Ständers Revisorer afgifvit, angående granskningen al statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, har, i afseende å Tullverket, uppmärksamheten blifvit fästad dervid: — 251 — l:o att förslagsanslaget till rese- och traktaments-penningar, 15,500 R:dr för hvartdera året, blifvit öfverskridet för år 1848 med 5,816 R:dr, samt för år 1849 med 8,550 R:dr; och 2:o att, jemlikt särskilda, af Eders Kongl.
Majit åren 1848 och 1849 meddelade, nådiga bref, åtskilliga ångbåts-bolag vunnit befrielse från erläggandet af skeppsumgälder till Kronan, såsom fyr- och båkafgifter m. m., jemte lotspenningar, då kronolots af dem ej begagnats, i sammanhang hvarmed Revisorerne yttrat den åsigt, att, om skäl förut må hafva förefunnits för beviljande af slik, till minskning i lots- och fyringsverkens inkomster ledande, förmån, detta likväl numera icke torde vara förhållandet; deröfver Eders Kongl. Majit, genom nådig remiss, som härjemte återställes, infordrat Dess General-tullstyrelses underdåniga utlåtande.
I anledning deraf får Generaltullstyrelsen i underdånighet anföra följande:
Förslagsanslaget till rese- och traktamentspenningar, som för år 1843 var beräknadt till 17,000 R:dr, nedsattes derefter år 1844 till 15,500 R'dr, hvarvid det oförändradt förblifvit till och med år 1849.
Emellertid har, i anledning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär den 2 Augusti 1844, angående skjuts-entrepenaders ingående, skjutslegan successive ökats, hvaraf varit en naturlig följd, att det derför kalkylerade anslag blifvit otillräckligt, hvartill kommer, att den under berörde år tilltagande trafikation, jemte det den inbringat betydligare tullinkomster, jemväl erfordrat mera bevakningskostnader; hvadan ock Eders Kongl.
Majit år 1850 förhöjde förslagsanslaget för Tullverkets rese- och traktaments-utgifter till 20,000 R:dr, hvilken summa dock, enär den, af förenämnde hufvudsakliga skäl, befunnits äfven För påföljande år icke motsvara behofvet, af General-tullstyrelsen i underdånighet föreslagits till ytterligare förhöjning.
Beträffande den befrielse från erläggandet af fyr- och båk-afgift m. m. samt lotspenningar, då kronolots ej begagnas, som Eders Kongl. Majit, tid efter annan, i likhet med hvad tillförene ägt rum, beviljat åtskilliga ångbåts-bolag, är General-tullstyrelsen allenast i tillfälle upplysa, att ifrågavarande lindringar ansetts erforderliga för att åt ångbåtstrafiken lemna skälig uppmuntran och den lättnad, hvartill omständigheterna kunnat föranleda.
General-tullstyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Is. TAUVON.
C. D. FYRWALD. Stockholm den 6 Februari 1852.
Siyge Th. Lundgren.
Konvoj-kommissariatets underdåniga utlåtande, i anledning af 1S51 års Revisorers berättelse örn granskningen af handels- och sjöfartsfondens räkenskaper.
Stor mäktig ste Allernådigste Konn n ' rt Sedan Eders Kongl. Majit, uti nådig remiss af den 20 sistlidne månad, i nåder anbefallt Konvoy-kommissariatet att, i anledning af hvad uti bilagdt transsumt af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, blifvit anmärkt, till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånigt utlåtande så tidigt, att detsamma, efter föregången underdånig anmälan inför Eders Kongl. Majit, må kunna, inom den i 7 §. 3 mom. af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer bestämda tid, till Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgäldskontor öfverlemnas; så far Konvoy-kommissariatet, till åtlydnad häraf, underdånigst anförai Revisorerne tillkännagifva, att räkenskaperna för såväl Sveriges enskilda handelsoch sjöfartsfond, som ock Sveriges och Norriges gemensamma fond, blifvit i Eders Kongl. Majlis Kammarrätt för båda revisionsåren granskade, samt att förstnämnde räkenskaper för både 1848 och 1849 till anmärkningar föranledt; i anledning hvaraf Konvoy-kommissariatet torde böra i underdånighet upplysa, att någon anmärkning vid Konvoy-kommissariatets räkenskaper för berörde är icke uti Kammarrätten förekommit, utan vid den, i Kommissariatets hufvudböcker intagna, af Karantäns-kommissionen i Götheborg aflemnade redogörelsen för Karantäns-inrättningen vid Känsö.
Sedan Revisorerne härefter anmält, att fondens utlånfa kapital utgjorde vid 1849 års slut 626,746 R:dr 31 sk. 10 rst., samt att säkerhetshandlingarne härför befunnits, vid deraf anställd granskning, i god ordning, så anmärka Revisorerne: §.
1. att balanserade tillgångar och skulder äro i kapitalräkningen för år 1S48 oriktigt utförda med 17,680 Ridr 2 sk. 2 rst., i stället för 19,188 Ridr 14 sk. 1 rst.; men att denna felaktighet likväl icke inverkar på 1849 års bokslut, der utgående balanserna äro till deras rätta belopp upptagna.
Revisorerne i denna §. sålunda anmärkt, har Konvoy-kommissariatet infordrat sin redogörares förklaring, hvilken dervid upplyst: att uti 1848 års hufvudbok vore hela kostnaden för 1S46 och 1847 års expedition med fregatten Eugenie och briggen Nordensköld afförd, det vill säga påförd kapital-konto; att af denna kostnadssumma ägde Kongl. Flottan i Carlskrona en fordran af 1,508 Ridr 11 sk. 11 rst., — utgörande skillnaden emellan ofvannämnde 19,188 Ridr 14 sk. 1 rst. och 17,680 Ridr 2 sk. 2 rst. —; att berörde fordran, som år 1849 anordnades, balanserades i 1848 års hufvudbok såsom förskott och utgjorde alltså Konvoy-kommissariatets skuld till år 1849; samt att, för att ej, under olika titlar, belasta kapitalkonto tvänne gånger med berörde 1,508 R.dr 11 sk. 11 rst., enär desamma ligga både uti expeditions-kostnaden och balans-konto, minskades, med öfvertygelse å redogörarens sida om riktigheten af denna åtgärd, detta konto med uppgifna beloppet; — vid hvilken förklaring och enär, såsom Revisorerne äfven medgifvit, de utgående balanserna ärp uti 1849 års bokslut till deras rätta belopp upptagna, det ock torde få bero. §. 2. att Revisorerne uti räkenskaperna för såväl Sveriges enskilda fond som den för Sverige och Norrige gemensamma funnit flera misskrifningar, såsom orik - — 253 — tiga hänvisningar till verifikationerna och felaktiga uppgifter ä Kongl, brefs data hvarförutan procenten, efter hvilken räntan å utlånta medel beräknats, icke alltid blifvit till ziffran riktigt uppgifven, ehuru sjelfva räntorna äro med deras rätta belopp utförda.
Konvoy-kommissariatet, som, i följd af denna Revisorernes anmärkning, låtit berörde räkenskaper genomgå en närmare granskning, har funnit denna anmärkning icke sakna anledning, i det att åtskilliga, och tyvärr flera, misskrifningar hafva, i följd af mindre noggrann kollationering af de renskrifna hufvudböekerna, der fått qvarstå; men då af dessa misskrifningar, hvilka bestå, till största delen, uti oriktiga hänvisningar till pagina i verifikations-banden och för öfrigt uti förvexlingar på några ställen af inom kolumnen citerade data och ziffror, ingen, såsom anmärkningen äfven utvisar, förekommer bland de i kolumn utförda zilfrorna eller inverkat på räkenskapernas resultater och uträkningar, så att alla tillgångar och utgifter i alla fall äro rätteligen upptagna och redovisade; så och enär Konvoy-kommissariatet förständigat sin redogörare att för framtiden iakttaga större noggrannhet’ äfven i nu anmärkta hänseende, torde, vid sådant förhållande, denna anmärkning till vidare åtgärd icke föranleda.
Remisshandlingen återställes härjemte, och Konvoy-kommissariatet framhärdar med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts uiulerdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, t . D. SMOGMAA. J. KREUGER. H. FRIES.
C. D. ARFWEDSON.
Stockholm den 28 Februari 1852. M. F. Åberg.
Öfverintendents-embetets underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar vid bemälte em betes räkenskaper.
Genom nådig remiss af den 22 sistlidne December å härhos i underdånighet bifogade transsumt af Rikets Ständers sednast församlade
Revisorers afgifna berättelse om verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1848 och 1849, har Eders Kongl. Majit, i hvad rörer dessa års räkenskaper för Öfverintendents-embetet, behagat infordra bemältc — 254 — embete» underdåniga utlåtande; och får embetet, till underdånig åtlydnad häraf, efter inhemtad förklaring af dess Kammarkontor, öfver de vid berörde räkenskaper af Revisorerne gjorde anmärkningar nu i underdånighet sig yttra.
Med anledning af en uti 1848 års räkenskap öfver statsanslaget för Kronans byggnader i hufvudstaden, såsom skuld till redoyiiraren, upptagen post å “499“ (rätteligen, enligt räkenskapen, 494) R:dr 23 sk. 2 rst., hafva Revisorerne, uti den transsumerade berättelsens 2 §., yttrat sig anse mindre lämpligt, att Ofverintendentsembetets utgifter, till större eller mindre del, af enskildes medel förskottsvis bestridas.
Till bemötande af denna anmärkning, får Ofverintendents-embetet i underdånighet meddela, att, då de räkningar, till hvilkas betalande nyssberörde belopp blifvit användt, först i början af påföljande året 1849 utaf det årets anslag liqviderades, fastän utgiften skulle, såsom sådan, uti 1848 års hufvudbok upptagas, hade, vid redovisningsårets slut, embetet denna skuld väl egentligen till vederbörande räkningsutglfvare; men som dessa räkningar utgöra verifikationer till 1848 års hufvudbok, deruti de äfven såsom liqviderade upptagas, samt embetet då icke ägde under sin disposition några andra medel, än årets anslag, hvilket redan var medtaget, att till förskott härvid använda, ansåg redogöraren det vara i formelt hänseende lämpligt att under ofvannämnde titel upptaga ifrågavarande balans; och har embetet, som, uti underdånig skrifvelse af den 23 Januari 1849, hos Eders Kongl. Maj:t anmält denna brist och redogjort för orsaken dertill, för sin del, ansett likgiltigt, under hvilken benämning samma brist i räkenskaperna uppförts, då dessa i öfrigt med rätta förhållandet öfverensstämde.
Då af hvad sålunda blifvit anfördt sig visar, att i sjelfva verket inga medel blifvit af redogöraren f örskjutna, utan endast den ofvannämnde titeln: “skuld till redof/öraren‘% begagnats för hvad mera egentligt kunnat benämnas: “brist att ersätta af 1849 års anslay“, lärer Eders Kongl. Majit i nåder finna omförmälde anmärkning böra förfalla.
Vidare har, i sammanhang med nyssberörde fråga, blifvit anmärkt, att 1849 års räkenskap öfver förenämnde anslag icke upptager af hvilken fond en derstädes, såsom Öfverintendents-embetets skuld, under balanstitel uppförd summa af 2,465 R:dr 32 sk. 7 rst. blifvit utgifven, hvarjemte Revisorerne, med afseende ä nämnde skuldsumma, förklarat sig anse det vara mot god ordning stridande att till så “betydliga" belopp anordna utgifter utöfver befintliga tillgångar.
Denna sednare anmärkning torde först böra till besvarande upptagas, såsom innefattande en principfråga, pa hvars afgörande förklaringen af det i förra afseendet anmärkta förhållandet till en del beror.
I sådant ändamål, får embetet nu först i underdånighet erinra, hurusom embetet för hvarje år uppgör och till Eders Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning och godkännande öfverlemnar ett s. k. generalförslag till byggnadsanslagets användande för året, hvarvid i allmänhet afses, att de föreslagna arbetena må kunna för tillgängliga medel verkställas.