Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta anslag har förut utgått med 20,000 R:dr; men då grundade skäl förefinnas att något öka stipendi— Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. é Sami. 1 Åfd. 3 Band. 1 Eäft. 14 106 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. ernas belopp och behofvet af sådana understöd måste blifva större, när seminariernas antal inskränkas, anser Utskottet ifrågavarande anslag böra utgå med ett enligt Kongl. Mnj:ts förslag något förhöjdt belopp.
Enär delta anslag står i närmaste samband med seminariernas tillvaro och organisation, samt ingen sannolikhet är förhanden, alt anslagets belopp skulle kunna framdeles inskränkas, anser sig
Utskottet hafva fullt skäl lill den hemställan, att samma anslag, i likhet med del för seminarierna afsedda, må på ordinarie stat uppföras, och hemställer, e) att till stipendier för seminarii-elever mätte anvisas en summa af 50,000 Il:dr årligen, att å åttonde Hufvudtitelns ordinarie stat uppföras.
Å anslaget till arfvoden och resekostnader för folkskole-inspektörer har Kongl. Majit äskat en förhöjning af tillhopa 13,000 Ridr, så att detsamma skulle komma att uppgå till 30,000 Ridr årligen.
Flere enskilde motionärer hafva äfven väckt förslag om tillökning i nämnda anslag, några till och med till högre belopp, än det Kongl. Maj:t begärt, hvarjemte Doktor Landgren gjort framställning om tryckning och utdelning af inspeklörernes berättelser.
I anseende till den allmänt erkända nylla denna inrättning visat sig medföra, torde Slaten fortfarande böra anvisa de medel, som kunna erfordras för att sätta inspektionen i tillfälle alt ändamålsenligt utveckla sig, vare sig genom förökande af arfvodet för hvarje inspektör eller genom förminskning af dislrikternas vidsträckthet eller genom samtidigt användande af båda dessa utvägar, allt eller olika lokala förhållanden.
Af synnerlig vigt bör del äfven vara, alt, på säll Doktor Landgren hemställt, inspeklörernes berättelser blifva af trycket ulgifna och sålunda blifva allmännare kända.
Alt inspektionen för folkskolorna icke kan komma att upphöra ulan bör äfven framgent fortfara, torde vara allmänt erkändt.
För alt för framliden trygga dess bestånd är det, på grund deraf, efter Utskottets tanke, nödigt att den summa, som för nämnda ändamål erfordras, blifver å ordinarie stat uppförd.
I enlighet med dessa åsigler och under åberopande i öfrigt af de skäl, som i den Kongl. Propositionen finnas närmare anförda, får Utskottet, som finnér betänkligt alt tillstyrka särskilda ijensters inrättande för della ändamål, hemställa till Rikets Ständer, f) alt, med bifall till hvad Kongl.
Majit i berörda hänseende föreslagit, till arfvoden och resekostnader för folkskole-inspektörer bevilja 50,000 R:dr årligen, alt på åttonde Hufvudtitelns ordinarie stat uppföras, med underdånig anhållan, det inspektionen måtte så ordnas, att, der icke särskilda hinder möta, Stats-Utslcottets Utlåtande N:a 139. ior hvarje folkskola malte i allmänhet en gång om året besökas samt att inspektörernes berättelser måtte blifva på allmän bekostnad tryckta, för alt till samtliga Konsistorier och Skolstyrelser i riket utdelas.
I afseende å anslaget till anskaffande af undervisningsmateriel m. m. bar Kongl. Majit begärt, att detsamma måtte fortfarande utgå till sitt nuvarande belopp, 10.000 Ridr.
Herr Ekman och Iliksdagsfullmägligen Jonas Andersson hafva deremot yrkat, alt della anslag mätte böjas tili 50,000 Ilidr, och lliksdagslullmägtigen Nils Olsson bar föreslagit, att 10,000 Ridr skulle ställas till Kongl. Majlis disposition för att användas till premier för goda läroböckers författande.
Då det är af synnerlig vigt för folkskoleväsendet, alt då skicklige lärare äro bildade, tjenlig undervisningsmateriel må finnas för deni att använda för att göra deras undervisning så fruktbärande som möjligt, är ett anslag för det nämnda ändamålet fortfarande af stort behof påkalladt, dels för att understödja utarbetandet af tjenliga läroböcker, dels för anskaffande af tjenlig undervisningsmateriel i öfrigt, såsom kartor, glober, modeller, hjelpmedel för åskådningsundervisningen m. m., och hvilken materiel bör dels till seminarierna kostnadsfritt utdelas, dels lill ett betydligen nedsatt pris på flera punkter i landet hållas skolstyrelserna tillhanda.
Derigenom skall kännedomen af det bästa och ändamålscnligasle undervisningssället alltmera spridas och anskaffandet af tjenlig undervisningsmateriel betydligt underlättas, utan att det af Kongl. Majit för sagda ändamål äskade statsanslag behöfver öfverskridas.
Som emellertid delta anslag, i likhet med det för bildande af folkskolelärare föreslagna, på grund af sakens natur icke kan annat än framgent blifva behöfligt till åtminstone samma belopp, som för närvarande, bar Utskottet ansett detsamma böra på ordinarie stat uppföras, och får derföre hemställa, g) att Rikets Ständer mätte för anskaffande af undervisningsmateriel m. m. åt folkskolorna anvisa ett årligt belopp af 10,000 Ridr, att bland åttonde Hufvudtitelns anslag på stat uppföras.
Till understöd för högre folkskolor bar Kongl. Majit begärt ett ärligt anslag af 10.000
Vid 1856 års riksdag bestämdes detta anslag lill 24,000
Ridr, men utgick med endast 8,466 R:dr.
I följd deraf nedsaltes detsamma vid 1860 års riksdag till 12,000 Ridr, men har sedan icke utgått lill högre belopp än 5,666 Ridr.
Då således denna skolart visat sig ej tilltaga utan snarare vara i aftagande, har det synts Utskottet det något högre anslag nu icke bör anvisas, än som kan vara tillräckligt all fylla det nuvarande behofvet, helst, i händelse detta skulle vexa, medel böra finnas derför tillgängliga på besparingarne å de till folkundervisningens befrämjande anvisade tillgångar, utan att för ett behof, som visat sig vara i ständigt aftagande, anslagsbeloppel bestämmes högre än till den summa, som för det ifrågavarande ändamålet för närvarande verkligen utgår.
Utskottet hemställer derföre, 108 Stats-UtsTcottets-Utlåtande N:o 139. h) att Rikets Ständer måtte till understöd för högre folkskolor för nästkommande statsregleringsperiod anvisa ett årligi belopp af 6,000 R:dr, alt å Riksgälds-kontoret anvisas.
Då emellertid i sjelfva begreppet af en högre folkskola väsendtligen ingår, att de, som der skola inträda, böra dessförinnan hafva inhemtat de kunskaper, som i den fasta folkskolan kunna förvärfvas, anser Utskottet bifall böra lemnäs lill Riks— dagsfullmägtigen S.
Rosenbergs i detta afseende framställda förslag, och hemställer, i) att anslag till högre folkskolor må beviljas endast under förbehåll att inga andra lärjungar der emottagas, än de som visat sig redan innehafva de kunskaper, hvilka i den fasta folkskolan meddelas.
Majit äskat alt det till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet nu utgående anslag af 75,000 R:dr måtte äfven under nästa statsregleringsperiod bibehållas till oförmiuskadt belopp, dock att såsom vilkor för åtnjutande af understöd från detta anslag måtte föreskrifvas, att endast de församlingar, som för aflöning af lärare eller lärarinnor redan tillskjuta eller åtaga sig att tillskjuta ett belopp minst lika stort med folkskoleafgiften, må af ifrågavarande anslag erhålla del, hvilken i sådant fall skulle, såsom hittills, utgå med hälften mot hvad församlingarne utöfver berörda tillskott förbinda sig alt för angifna ändamålet lemna, med Kongl. Majit, såsom hittills, lemnad rätt att i särskilda fall bevilja undantag från detta allmänna vilkor.
Af de enskilde motionärer, som i fråga om detta anslag framställt förslager, har
Doktor Säve hemställt alt något bidrag till småskolor icke måtte lemnäs, derest icke församlingen, visat sig, utom öfriga vilkor, hafva författningsenligt vårdat sina fasta eller ambulatoriska skolor och försett dem med examinerade lärare med minst 400 R:dr i lön; hvaremot Kyrkoherden Otterström yrkat, alt Slaten icke vidare måtte lemna något understöd till bildande af småskolor, utan uteslutande åt de fasta skolorna.
Då småskolorna under de sednare åren alltmer utbildat sig lill att utgöra en förberedande lägre afdelning af de fasta skolorna och äfven på åtskilliga ställen erhållit plats i samma lokal som den öfre afdelningen, så att läraren derstädes utan svårighet kunnat utöfva tillsyn öfver skolan i det hela samt öfvervaka undervisningen i den lägre afdelningen, kunna de anslag, som beviljas småskolorna, anses gifna, vare sig medelbart eller omedelbart, äfven till befrämjande al den fasta folkskolan, som sålunda dels befrias från de första nyböijarne, dels ock sättes i tillfälle att mottaga ett större antal mera försigkomna lärjungar.
Tillfälle alt erhålla understöd af ifrågavarande för folkskoleväsendets utveckling i allmänhet afsedda anslag synes af dessa skäl böra stå öppet äfven för småskolorna.
Under nuvarande statsregleringsperiod hafva jemväl, enligt hvad den Kongl.
Propositionen upplyser, samtidigt dermed alt småskolorna erhållit understöd, flera nya med examinerade lärare försedda skolor, medelst bidrag af statsmedel blifvit in - Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139.
109 rättade eller ändamålsenligare ordnade.
Emellertid har, vid granskning af de till Ecklesiastik-departementel inkomna folkskoleuppgifter, befunnits att eli icke ringa antal församlingar finnas, hvilka ej hafva flera eller bättre inrättade skolor än andra, hvilka dock hvarken i folkmängd eller utsträckning motsvara mera än hälften af de förra, äfvensom att åtskilliga distrikt utöfver den till församlingarne öfverlåtna, nu mera så kallade folkskoleafgiften, hittills icke gjort något tillskott för sitt skolväsende, utan till och med genom besparingar å nämnda afgift samlat en fond, under det andra församlingar, deribland sådana som måste räknas till de fattigare, tillskjutit två till tre gånger mera än beloppet af denna afgift.
De uppgifter angående folkskolorna, som ifrån stiften sednast inkommit, gifva äfven vid handen, att inom vissa församlingar för det uppvexande slägtels undervisning ännu mycket återstår att önska och vidare uträtta.
Då således det är af behofvet påkalladt, att Staten fortfarande lemnar församlingarne sitt understöd till inrättande af dylika skolor och dessas ändamålsenliga ordnande, synes det å andra sidan vara med billighet öfverensstämmande att endast de församlingar komma i åtnjutande af sådant understöd, hvilka för aflöning af lärare eller lärarinnor tillskjuta eller åtaga sig alt tillskjuta ett belopp minst lika stort med folkskoleafgiften.
För de hänne sista åren af nuvarande statsregleringsperiod har väl, enligt hvad Kongl. Majit behagat tillkännagifva, för ifrågavarande ändamål blifvit anvisad en större summa, än den som vid sista riksdagen dertill anslogs, men enär det nu föreslagna vilkoret efter all anledning kommer att förminska ansökningarnes antal, synes det ej vara af behofvet påkalladt att nu öka delta anslag; och får Utskottet derföre hemställa, k) alt Rikets Ständer måtte till utgående från Riksgälds-konloret under näst ingående statsregleringsperiod anvisa ett årligt belopp af 75,000 R:dr för att användas till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet uti de församlingar, hvilka till lärares eller lärarinnors aflöning redan tillskjutit eller åtaga sig att tillskjuta lika stort belopp, som den till församlingen öfverlåtna andel af personliga skyddsafgiften utgör.
Herr Ekman och Iliksdagsfullmägtigen Jonas Andersson hafva föreslagit att folkskolorna måtte indelas i särskilda klasser samt alt i hvar och en af dessa undervisningen borde meddelas åt alla barnen gemensamt under lärarens omedelbara ledning.
Utskottet, som, för sin del, finnér en sådan anordning af skolan vara högst ändamålsenlig, har likväl ansett alt en föreskrift härom, i lag stadgad, dels mångenstädes skulle fordra betydligt ökade lärarekrafter, dels måhända ännu skulle komma för tidigt, enär vexelundervisningsmetoden ännu är det undervisningssätt, hvarmed folkskolornas fleste lärare torde vara mest bekanta.
Verkställigheten al den åtgärd motionären afselt, torde derföre förnämligast böra väntas af rikligare tillgångar och af en mera utvecklad lärarebildning; och Utskottet hemställer derföre 110 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139.
I) alt berörda förslag icke må till någon särskild Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Deremot torde, i öfverensstämmelse med det i afseende å den högre folkskolan föreslagna förbehåll 0111 ett sammanhang mellan denna, der den kommer till stånd, och den vanliga folkskolan, med skäl kunna fordras, alt der understöd af allmänna medel lemnäs småskolor, denna åtgärd må komma äfven den fasta skolan till godo i så måtto att icke de första elemenlerna i sådant fall må behöfva i den sednare meddelas.
Ett sådant ordnande af dessa skolors förhållande lill hvarandra måste verksamt höja den fasta folkskolan.
Men åt folkskolestyrelsens torde böra öfverlemnas att, i enlighet med ofvannämnda grundsats, ordna ifrågavarande skolor, och Utskottet hemställer derföre, m) att, der småskolor finnas försedda med understöd af allmänna medel, folkskolestyreisen må ega föreskrifva att i den fasta eller ambulatoriska folkskolan i allmänhet endast sådane lärjungar böra emoltagas, som redan kunna hjelpligt läsa innantill.
Redan före sistlidne riksdag inkom en petition från 964 folkskolelärare, alt, enär deras löner voro i högsta måtto otillräckliga, Kongl.
Majit måtte täckas till Rikets Ständer allåta nådig Proposition om en förhöjning i dessa löner, hvilken förhöjning pelitionärerne önskat sålunda bestämd, att hvarje lagligen examinerad och antagen folkskolelärare, sorn af sitt skoldistrikt vitsordades för duglighet och flit, mätte, utan afseende på huruvida skoldistriktet höjt hans lön öfver minimum eller icke, af Statens medel årligen få tillgodonjuta en sådan löneförhöjning all hela lönen, utom lämpligt jordland, kofoder, husrum och vedbrand, uppginge till 400 R:dr.
Stals-Utskottet tilltrodde sig icke då att tillstyrka fastställandet af 400
R:dr såsom bestämdt minimibelopp af lön för en examinerad folkskolelärare, utan uttalade den åsigt att nämnde belopp vore det mål, som man, vid bestämmandet af grunderna för folkskolelärarnes aflöning borde söka uppnå.
Detta yttrande bar blifvit missförstådt och så ullydt, som 0111 dermed menats ett maxium af lönebelopp.
Tillika har det visat sig, alt den vid sistlidna riksdag vidtagna åtgärd att anslå 80,000 R:dr till löneförbättring åt de folkskolelärare, som icke hafva 400 R:dr i lön, oberäknad! husrum och vedbrand, icke baft så allmän verkan, som man hoppats.
Vid innevarande riksdag hafva också talri' 1 re framställningar än någonsin gjorts om lönens fastställande till minst 400 R:di De sistlidet år lill Ecklesiaslik-deparlementet inkomna tabeller utvisa äfven att < 1 ganska stor och i sjelfva verket största delen af examinerade folkskolelärare hafyv mindre än detta belopp.
Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. lil
Vid sådana förhållanden och då den stadgade folkskolelärarelönen nied obetydligt tillägg förblifvit oförändrad alltsedan 1842, under det nästan alla andra Ijenstemän vunnit en af de under liden betydligt förändrade prisförhållandena påkallad förbättring i sina lönevilkor, synes tiden vara inne alt vidtaga en genomgripande åtgärd till afhjelpande af dessa missförhållanden.
Alt folkskoleläraren, med hänseende till den bildning lian måst förvärfva och till den stora viglen af bans befattning, bör aflönas bättre än en vanlig arbetare, synes obestridligt.
Den första och mest ingripande åtgärden bör, elter Utskottets tanke, vara utstakandet al en gräns under hvilken en examinerad folkskolelärares lön ej får sjunka — beroende det sedan på församlingarnes goda vilja och önskan att behålla en duglig lärare, att öka detta lönebelopp.
Så länge en sådan på många ställen verkligen förefinnes, synes det icke rigtigt, att Staten lemnar bidrag lill förbättring al sådane lärares vilkor, som kunna anses åtminstone någorlunda bergade.
Harman deremot vunnit en sådan fast grundval, kan sedermera derpå vidare byggas.
Få sätt bär ofvan blifvit anfördi hafva många motionärer föreslagit att minimum för folkskolelärarens lön måtte bestämmas till 400 R:dr.
Men Slaten kan icke ensam lemna della bidrag.
Den kan icke uppgifva den städse erkända grundsatsen att folkskolelärarnes aflöning hufvudsakligen åligger kommunen.
Således kan Staten icke gå längre än att gifva lika mot kommunen.
Gifver Staten mera, omkastas nyssberörda grundsats.
Icke heller synes, om nämnda minimi-lön stadgas, uppoffringen för de församlingar, som redan gifvit lill folkskolelärarens aflöning lika mot den öfverlemnade delen af skyddsafgiflen, kunna blifva betungande om Staten gifver hälften af tillskottet.
Alt deremot Staten nu skulle gifva tillskott åt församlingar, hvilka, såsom den Kongl. Propositionen upplyser, gjort intet för sitt folkskoleväsende eller till och med samlat fonder af den dem skänkta delen af skyddsafgiflen, skulle icke kunna ur någon synpunkt försvaras.
På folkskolelärarnes ställning i allmänhet synes det blifva af vida mera fördelaktig inverkan, om hvar och en af dem är tryggad af ett fastsläldt minimum, än om en mindre del redan bergade skulle genom Statens åtgärd komma i åtnjutande af hällre lönevilkor vida utöfver det nu föreslagna löne-minimum, under det att det stora flertalet kämpade med nöd och betryck, såsom åtnjutande en lön långt under detta samma minimum.
Vid beräkningen af de bidrag, församlingarne förbinda sig att lemna för lönens fyllande till det stadgade minimum, torde afkomsten af donationer, som kunna vara till skolans behof gifna, få i bidraget inräknas för så vidt som de trädt i stället för bestämda afgifter, hvilka eljest bort till folkskolekassan utgå, äfvensom kostnaderna för skolor, inrättade af enskilde personer inom församlingen, endast till så stor del som 112 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. motsvarar beloppet af sådana afgifter, som af dem eljest bort till folkskolekassan betalas.
Då på många ställen, lill följd af lokala förhållanden, fasta skolor icke kunnat med fördel inråttas, ulan man måst nöja sig med ambulatoriska skolor, bör ifråga ställa löneförbättring tillkomma såväl de vid de ambulatoriska, som fasta folkskolorna anställde examinerade lärare.
De upplysningar, som äro tillgängliga, lemna väl icke full ledning ali bestämma den behöfliga anslagssumman; dock synes, enär, enligt en uppgift af år 1856, 1,047 folkskolelärare voro tillika antingen prestmån eller klockare, hvilka i allmänhet kunna anses vara bergade och således mindre i behof af ifrågavarande statsbidrag samt dessutom ett icke obetydligt antal lärare ulan bidrag af statsmedel innehafva löner uppgående till nu ifrågavarande belopp, icke mera än högst två tredjedelar af de examinerade folkskolelärarne behöfva nu föreslagna lönefyllnad.
Oin således ett antal af 2,000 lärare skulle för närvarande hafva ett så lågt lönebelopp, som 250 It:dr, komme Statens andel af lönefyllnaden alt utgöra öfverhufvud 75 ll:dr för hvar och en, eller tillsammans en summa af 150,000 R:dr.
Då likväl det verkliga förhållandet i många fall kan anses mera fördelaktigt, har Utskottet ansett det erforderliga anslaget kunna beräknas till 120,000 R:dr.
R:dr och församlingarnes bidrag för delta ändamål i följd deraf skola för framtiden fortfarande utgå, lära väl äfven Statens bidrag för samma ändamål med lika säkerhet böra vara alt påräkna.
På grund häraf och då lärarne i annat fall skulle beröfvas den dem billigtvis tillkommande förmånen att vara tryggade vid den visserligen i alla fall knappa löne-inkomst, hvilken Utskottet föreslagit böra såsom deras minimi-lön bestämmas, har Utskottet ansell det nu förordade anslaget böra på ordinarie stat upplöras.
Utskottet hemställer således, nj alt Rikets Ständer mätte för sin del besluta, det lönen för en examinerad lärare, vare sig vid fast eller ambulatorisk folkskola, utom husrum, vedbrand och kofoder, bör vara minst 400 R:dr, samt ställa lill Kongl. Maj:ts disposition en summa af 120,000 R:dr att å åttonde Hufvudtitelns ordinarie stat uppföras, för alt åt de församlingar, som fullgjort eller åtaga sig alt fullgöra de i momentet litt. k. föreskrifva vilkor och som förbundit sig alt till hälften fylla hvad som brister i ofvan sagda minimibelopp, såsom statsbidrag tilldela den motsvarande hälften af denna brist.
I anseende till billigheten deraf, att, på samma gång minimi-lönen för examine rade - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139.
113 rade folkskolelärare fastslälles till nu föreslagna belopp och anslag för detta ändamål anvisas, ett understöd jemväl beredes för de församlingar, hvilka vilja och kunna försäkra lärarne vid sina folkskolor om löneförmåner, som gå utöfver detta minimum, hemställer Utskottet, o) alt Rikets Ständer lill Kongl. Maj:ls disposition ställa en å Riksgälds-kontoret anvisad anslagssumma af 30,000 R:dr årligen under nu ingående statsregleringsperiod för att, i mån af behof, användas på det sätt att der församlingar, hvilkas folkskolelärare redan i lön åtnjuta 400
R:dr eller derutöfver, förbinda sig att höja lönen utöfver nu utgående belopp, ett statsbidrag tili lika belopp med församlingarnes sålunda lemnade ytterligare tillskott, må, efter Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, anvisas; dock att Statens bidrag för delta ändamål icke må öfverstiga 50
R:dr årligen för hvarje lärare.
I sammanhang med förslaget om bestämmande af minimi-lönen till 400 R:dr, har det blifvit yrkadt, att en föreskrift skulle meddelas, det för hvarje tusende innevånare i landet vederbörande församling skulle vara pligtig upprätta en fast eller, i nödfall, en ambulatorisk skola.
En sådan föreskrift har på det förlidne sommar hållna möte af folkskole-inspektörer väl blifvit förordad, men icke bestämdt föreslagen.
Maj:t bar jemväl förklarat sig icke vilja föreslå alt genom lag ovilkorligen fastställa en sådan grundsats.
Ehuru önskligt det vore att folkbildningens fördelar kunde göras ännu allmännare och fastän det måste erkännas alt antalet af folkskolor i vissa trakter af landet är otillräckligt, har Utskottet likväl funnit betänkligheter möta mot att nu meddela en sådan föreskrift.
Så länge nemligen de hittills anställde skollärarnes ställning är så föga betryggad och tillgångar ej beredda till deras tillräckliga aflöning, synes det ännu vara för tidigt, att genom ett laghud så betydligt öka skollärareplatsernas antal, som genom den meddelade föreskriften skulle ske, och hvilka platser sannolikt komme att med otillräckliga lönebelopp förses, utan synes lillgångarne böra i främsta rummet användas alt med tillräckliga löner förse redan förhandenvarande lärareplatser, innan nya påbjudas.
Utskottet hemställer på den grund, p) alt det väckta förslaget om meddelande af den föreskrift att för hvarje 1,000:de innevånare i landet vederbörande för samlingar skulle vara pligtiga att upprätta en fast eller ambulatorisk folkskola, måtte förfalla.
Dernäst torde böra behandlas den af Doktor Landgren väckta fråga om ett stadgande i den syftning, alt ingen skulle till konfirmations-undervisningen admilte ras, som ej visat sig hafva in hem ta t det i folkskolestadgan bestämda minimum af kunskaper.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Haft. 15 114 Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 139.
Motionären liar med sitt förslag åsyftat att fanna barnen lill ett längre qvarsladnande i skolan oell till allvarligt arbete.
Ostridig;t kan i dessa hänseenden mycket återstå att önska, men då den första nattvardsgången är en handling af rent religiös natur, synes icke för dess begående kunna föreskrifvas såsom vilkor ett visst mått af inhemlad kunskap i andra ämnen, och lår Utskottet derföre hemställa, q) alt detta förslag lemnäs ulan afseende.
Af det under nästföregående moment afgifna förslag, i händelse det vinner Rikets Ständers bifall, blifver en nödvändig följd, att anslaget till fattiga församlingar icke kan såsom under innevarande slalsregleringsperiod innefattas under det allmänna anslaget lill förbättring af folkskolelärares löner, ulan måste ett anslag för ofvannämnda ändamål, i enlighet med hvad före sisllidne riksdag varit vanligt, särskildt anvisas.
Beloppet af detta anslag torde böra bestämmas lill likhet med del belopp, som, enligt hvad den Kongl. Propositionen upplyser, under sistförflulna åren för detta behof verkligen utgått.
På grund häraf hemställer Utskottet, r) att eli anslag lill understöd för sådana församlingar, som, till följd af medellöshet, icke kunna af egna medel till erfor ligl belopp bekosta aflöning åt sin folkskolelärare, måtte af Rikets Ständer till utgående från Riksgälds-kontoret anvisas med 20,000 lt:dr årligen under nu ingående statsregleringsperiod.