Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men deremot har Utskottet fästat hufvudsaklig uppmärksamhet derå, att en från Statens sida afgifven förklaring, hvarigenom egaren af Ortala Bruk hlefve förvissad om ett everldeligt tillgodonjutande af de tili Bruket nu anslagne kolräntor, skulle icke allenast leda derhän, att de prsestations-- skyldige hemmansegarne för ali framtid försattes i beroende af en enskild; Bruksidkares godtfinnande, hvars rättighet att in natura utfordra berörde räntekol måste blifva för räntegifvarne i hög grad betungande, helst, enligt hvad upplyst är, en stor del af nämnde räntegifvare , i följd af bristande skogstiligång för kolning, nödgas från andre uppköpa sina räntekol till ett öfver markegångspriset mer och mer stegradt värde, utan ock medföra ett oöfvervinnerligt hinder mot möjligheten att till en tjenligare persedel om-, sätta de af hemmansegarne i Wäddö och Häfverö socknar utgående ränte-- kol, när den utaf behofvet otvifvelägtigt påkallade allmänna förvandling och förenkling af nu stadgade räntepersedlar kan komma att försiggå.
Utskottet har väl icke förbisett, att, äfven om det skulle anses, alt Ortala Bruk, efter nedläggandet af Gevärs-tillverkningen vid Norrtelje factori,. borde fortfarande åtnjuta de af Bruket hittills disponerade kolräntor, kunde gifvas en utväg att för undanrödjande af sistnämnde betänkligheter, hålla Bruksegaren skadeslös genom en contant ersättning för afslåendet af berörde kolräntor, hvilka derigenom blefve Kronan behållne och följagtligen linge af de skattskyldige lösas efter markegång, då Kronan, medelst den högre lösen, erhölle godtgörelse för hvad lill Bruksegaren komme att utgifvas, samt tillfälle vore beredt att, i afseende å dessa räntor, vidtaga enahanda förändringar, som med öfrige Kronans behållna räntor, i en framtid kan komma att på ett eller annat sätt ega ruin.
Men enär Kongl. Mäjrts Nådiga Proposition uttryckligen innehåller, att, i fall något af de med Bruksidkaren Arfvedson, i afseende å eganderätlen till, factoriet och Ortala Bruk, med hvad dertill hörer, öfverenskomne ofvanberörde vilkor blefve rubbadt, frågan om factoriets nedläggning på samma gång måste förfalla, samt således endast antagligheten af dessa vilkor får komma i betragtande; så och ehuru Utskottet icke anser något hinder möta för den ifrågasatte försäljningen af de tomter, hvarå factoriet är beläget, äfvensom af dertill hörande jord och vattenfall, hvilka lägenheter, efter factoriets nedläggning, icke blefve för Staten behöflige, har Utskottet emedlertid, til! följd af de, rörande kolränlornes utgörande, i ofvannämnde afseenden forekomne betänkligheter 6 Stats-UIskoltets Utlåtandej N:0 54 icke ansett lämpligt att, genom bifall lill berörde försäljning, verkställigheten af en så beskaffad afhandling, hvarom nu är fråga, å Rikets Ständers sida beredes, hvad u U Iskol let icke kan tillstyrka Mikels Ständers bifall till Kongl. Majrts
Hö stberörde Nådiga Proposition.
Stockholm den 25 Maj i S41 - Reservation af Friherre Sprengtporten: ”Då, enligt hvad handlingarne fullständigt utvisa, den förcslågne nedläggningen af Norrtelje Gevärsfactori komme att för Staten medföra väsendtliga fördelar, samt derjemte i betragtande bör tagas, dels att det emellan Staten och Bruksidkare!!
Arfvedson gällande Coritract icke kan utan den sistnämndes begifvande häfvas och det sålunda är Factoi iegaren obetaget att vid sitt medgifvande af contractets upphörande fästa de vilkor, han för sig kan finna mest förmonliga, dels att den af Arfvedson från Statens sida äskade förklaring, angående fortfarandet af de Ortala Bruk tillkommande förmoner och rättigheter icke skulle komma att försätta de kol-prasstationsskyldige hemmansegarne i annan eller sämre belägenhet, i afseende å kolräntornes utgörande, än nu är förhållandet, tillstyrker jag bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, dock under förbehåll*, att Kronan må ega att, när så lämpligt finnes, få på sig öfverflyttad rättigheten att uppbära så stor del af ifrågavarande kolräntor , som äro anslagne Bruket i och för dess skyldighet att förse factoriet med ämnesjern, emot utgifvande till Ortala Bruksegare af ett capitalbelopp, hvarå räntan å 6 procent motsvarar dessa räntors värde, beräknadt efter medium af nästföregående io års markegångspris, samt, att intilldess Kronan gör denna lösningsrätt gällande, räntegifvarne må förbehållas rättigheten, att, der de sådant önska, efter markegång få lösa räntekolen.” Häruti instämde Herr Doctor Björkman och Herr Wedberg. Slats-Ulskottets Utlåtande, N.-o 5-fl. 7 N:o 541.
AdL till Exp. Utsi. d. 26 Maj »84*> kl. 12 taidd.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Remiss å dpothekare-Societetens underdåniga framställning, rörande vi/koren för det af Rikets Ständer till en Pharrnaceutisk Läroanstalt beviljade anslag.
(U. AO Sedan, i anledning af Rikets Ständers, i Skrifvelse af den 4 Januari innevarande år, Kongl.'Maj:ts i underdånighet meddelade beslut, att till den i Stockholm stiftade Pharmaceutiska Läro-anstalt anvisa ett årligt anslag intill nästa Riksdag af 1000 R:dr Banco, att utgå mot vilkor: att Apothekare-Societeten årligen dertill bidrager med minst 2000 R:dr Banco; att Läroanstalten ställes under Sundhets-Collegii inseende samt alt, om Apothekare-Societeten icke kan eller vill dessa vilkor uppfylla, Statsanslaget då genast kommer att lill Riksgälds-Contoiret indragas, Apothekare-Societeten samt Kongl.
Sundhets-Collegium, uti här öfver i Nåder infordrade Utlåtanden, andragit, deti förra: att Apothekare-Societeten, med djupaste erkänsla för det understöd, som af allmänna medel blifvit beredt för vidroagthållandet och utbiidandet af ett Pbarmaceutiskt undervisningsverk, för band sig alt fortfarande bidraga med en lika summa, som den Societeten , enligt utdrag ur dess Cassa-Bok, hitintills för Institutet uppoffrat, eller 1006 R:dr Banco årligen; att Societeten, så mycket den än önskade, icke kunde bereda den summa af 2000 R:dr Banco, hvilken, sannolikt på grund af någon vid målets första handläggning vederbörande Utskott meddelad felagtig uppgift, blifvit påräknad af Societeten och hvars utgående fästats såsom vilkor vid Statsanslaget, då nemligen Soeietetens hela årliga inkomst uti räntor af en samlad Capitalfond 62S R:dr, och årsafgifter af Soeietetens Ledamöter, beräknade till 809 R:dr 4° sk-, men >cke ingångne till Cassan med mera, än i medeltal 701 R:dr, följagtligen icke uppgick till mera än i3a6 R:dr, hvaraf 200
R:dr voro anslagne till inköp af böcker etc. för Bibliotheket, och materia medica, samt 120 R:dr till pensioner för behöfvande Apothekare-Enkor;, att Societeten ansåg den Pharmaceutiska undervisningen, med de medel, sorn genom Stats - 8 Slals-Utskottets Utlåtande, N.o 5/j.l. anslaget och Apothekarnes hittills varande bidrag skulle erhållas, kunna fortgå, om ock i inskränktare scala än först blifvit afsedt , dock pä ett ändamålsenligt samt till allmänhetens och apothekareyrkets sanna fördel ledande sätt, samt att Societeten, på grund häraf, funnit sig böra hos Kongl.
Mapt i underdånighet anhålla., att Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder lili Rikets Ständer hemställa, huruvida de icke, med afseende å ofvanuppgifne förhållanden, skulle finna för godt bevilja anslaget, med vilkor, att Apoihekare-Societeten bidrager med samma summa som förut, eiler 1006 R:dr årligen, hvarförutan det blefve Societeten omöjligt att kunna komma i åtnjutande af Rikets Ständers välvilliga anslag, och att vidmagthålla en undervisnings-anstalt, hvarpå Apothekarnes bildning hufvudsakligen h vilar; och det senarej eller Kongl. Sundhets-Collegium, att Collegiura, som redan vitsordat behofvet och nyttan af ifrågavarande läroanstalt, hvars fortfarande, äfven i den mindre scala, som af det nedsatta Slats-anslaget måste blifva en följd, vore af stor vigt för den Pharmaceutiska undervisningen, skulle, derest Kongl. Majrt, på sätt Apothekare-Societeten begärt, i Nåder täcktes bereda utväg tili anslagets utgående, vara beredd att emottaga inseendet af Läroanstalten och att i sådant afseende till Kongl. Majrt inkomma med förslag till de närmare 'föreskrifterne dervid; så har Kongl. Majrt, då, utaf hvad ApothekareSocieteten i underdånighet upplyst och anfört, det ville synas, sorn vöre det af Rikets Ständer vid beviijadt anslag till en Pharmaceutisk Läroanstalt fästade och i deras bilagde underdåniga skrifvelse af den 4 sisth Januari uttryckte vilkor, beträffande beloppet af det till nämnde anstalt förutsatta årliga bidrag af Apothekare-Societeten, grundadt å någon erhållen felaglig uppgift om hvad Societeten hittills för samma Läroanstalts befremjande tillskjutit, uti Nådig Remiss af den 5 innevarande Maj, till Stats-Utskottet öfverlemnat de rörande denna fråga till Kongl. Majrt inkomne handlingar, till det afseende, Äpothekare-Societetens äfgifna upplysning och gjorda hemställan må finnas förtjena.
I anledning häraf, får Utskottet anföra: att, då Apothékare-Societeten i dess först afgifna underdåniga framställning om anslag till ett Pharmaceutiskt Institut, ansett 4>5oo Rrdr årligen komma att för detsamma erfordras, utom elt anslag för en gång af 5,000 Rrdr, allt Banco, för inredning och iorduingsställande af Laboratorium, Lärosalar, m. m.
, Utskottet, med ledning af den för samma Institut förslagsvis upprättade Stat, antagit, alt ett belopp af 3,000 Rrdr årligen borde kunna blifva för ändamålets vinnande tillräckligt, synes det Utskottet, som skulle en än ytterligare nedsatt Stats-Ulskottets Utlåtandej BT.o 541- § nedsatt summa, eller, enligt Socielelens nu senast gjorda framställning, circa 2,000 R:dr om året icke kunna bereda Institutet den utvidgade verksamhet, hvars tillvägabringande ulgjort det hufvudsakligaste skälet för Utskottets tillstyrkan af det sedermera af Rikets Ständer bifallne Statsanslaget; att Utskottet, med afseende derå, att, enligt hvad Utskottet i dess rörande denna fråga förut afgifna utlåtanden äfven anfört, Läroanstalten, såsom uteslutande afsedd för apolhekare-yrket, sålunda torde, om äfven Staten , för hefremjande af ett dermed åsyftadt allmänt nyttigt ändamål, lemnar bidrag till densamma, lill större delen kunna anses såsom en enskild inrättning, hvars vidmagthållande i fräinsta rummet bör tillkomma Apolhekare-Societeten, hvadan förhållandet emellan det af Utskottet föreslagne Statsbidrag och hvad af Societeten ansetts böra tillskjutas, synes vara bygdt på en rättvis och billig grund, samt att Utskottet, för uppgörandet af den beräkning, enligt hvilken Societetens bidrag ansetts kunna upptagas lill 2,000 R:dr Banco årligen, icke saknat anledningar att antaga, det Societeten genom egne bidrag och de afgifter, som af större delen Elever vid Institutet erläggas såsom hyra och vid de examina, de derstädes undergå, skulle kunna utan svårighet åstadkomma nämnde årliga bidrag; och anser Utskottet sig vid sådant förhållande icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att medgifva någon annan förändring uti de för utgåendet af det för en Pharmaceutisk Läroanstalt i Stockholm beviljade Statsanslag fästade vilkor, än att det må af Rikets Ständer förklaras, att under Societetens bidrag inbegripas de afgifter, som af Eleverne erläggas, jemte det serskilda anslag, som af Societetens medel utgår för inköp af böcker och materia medica, så vida de på detta sättet bildade samlingar blifva för Institutet tillgängliga.
Stockholm den a5
Maj 184f - Öth* till R.
Prat. 1$4° ec^ !*4!- 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 35.te JTafl. 2 UTHT HOS J. k. Wil VD i B» 184L Stats-Utskottets Memorial j N:o 54%• i N.o 542.
Ank. till Exp-Utsk. den 26 Maj 1841, kl. i 7 c. m.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens stridiga beslut, angående vissa bevillningstnedels ingående till RiksgäldsContoret.
Stats-Ulskottets under N:o 5iy afgifna Memorial, med anmälan af det hinder, som , i anseende lill den af Utskottet föreslagna voterings-proposilions ogillande utaf Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, förekommit emot ofvanberörde frågas slutliga afgörande i den af Grundlagen föreskrifna ordning, har af hemälde 2:ne Riks-Slånd blifvit lagdt till handlingarne; dervid Preste-Ståndet serskildt förklarat, att Ståndet ansåg denna fråga, sedan två Stånd slädnät emot två, hafva, enligt §.
Riksdagsordningen, föi fallit, h vadan således härutinnan borde förblifva vid hvad förut stadgadt varit.
Borgare-Ståndet har deremot återremitterat samma Memorial, på grund af anmärkningar, hvaruti hufvudsakligen är vordet yrkadt, att Utskottet borde, på sätt 6g §.
Regeringsformen uttryckligen stadgade, utse Deputerade, för att inför Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet företräda samt närmare upplysa och utreda förhållandet med ifrågavarande ärende, helst, innan denna i Grundlagen bestämda utväg lill beredande af likstämmighet i Riks-Ståndens beslut vore begagnad, Utskottet icke kunde anses hafva vidtagit alla detsamma åliggande åtgärder för att få omförmäldla fråga Gi undlagsenligen afgjord.
Skulle Utskottet likväl hysa någon tvekan, angående åberopade Grundlagsstadgandes tillämplighet vid nu förevarande fall, borde Utskottet i detta afseende inhemta Conslitulions-Ulskoltels mening.
— Bonde-Ståndet har åter, i anledning af förrberörde anmälan, afgifvit följande Stats-Utskoltet, lill svar derå, meddelade förklarande: ”Då, vid jemförelse af Regeringsformens 5^, 60 och 64 $■ §., annan rättsenlig och följdriktig tolkning icke kan gifvas åt ordaförståndet af dessa Grundlagsbud, än alt Rikets Ständer hafva hufvud-dispositionen öfver de statsinkomster, som, under namn af bevillning, i 60 §. äro uppräknade, ulan annat vilkor, än att Sländerne äro skyldige hålla Kongl. Maj:t tillhanda de årliga statsanslag, som, enligt Riks-Statens vid hvarje Riksdag fastställda hufvudtitlar, profvas nödiga till Statsverkets behof, för alt af Konungen till sådana ändamål användas; vid hvilket förhållande det jemväl måste vara en af Bih. till R.
Fröt. 1840 och 1841• 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 36 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Memorialj IV:o 54%•
Sländernes dispositionsrätt ofelbar följd, alt de ensamt ega förordna om sältet och ordningen för statsanslagens anordnande lill den andra Stalsmagtens förvaltning; fann Bonde-Ståndet, för sin del, det vara ostridigt, att förevarande fråga, eller huruvida de af Utskottet omföi mälda statsmedel böra till Slals-Contoret directe ingå, eller till Riksgälds-Contoret och derifrån, i öfverensstämmelse med Riks-Staten, till Siats-Verket utassigneras, vara en bland deni,' hvilka, i det fall, att två Riks-Slånd stadna emot två, böra, jemlikt 6g $.
Regeringsformen, genom omröstning i Förstärkt Siats-Utskott slutligen afgöras, och att i följd deraf Utskottets åtgärd alt bereda ärendet till en sådan omröstning slår i klar öfverensstämmelse med nyss åberopade §.
Vid sådant förhållande ansåg Bonde-Slåndet annat medel för att bringa frågan till afgörande i Grundlagsenlig ordning ej återslå, än det sista i 69 §. anvista, att nemligen uppmana Stats-Utskoltet alt bland sig utnämna
Deputerade till företräde hos Höglofl.
Piidderskapet oell Adeln samt HögvÖrdiga Preste-Ståndel, för att genom en närmare utredning af ifrågavarande voterings öfverensstämmelse med Grundlagen, inbjuda dessa Riks-Stånd att deltaga i det beslut härom, sorn de öfriga Stånden fattat.”
Nu innehåller visserligen Regeringsformens 69 att, då betänkligheter hos Riks-Stånden uppstå emot antagandet af hvad Slals-Ulskoltet tillstyrkt i frågor, rörande bland annat Riksgälds-Contorets utgijter och inkomsterj och Utskottet anser sig icke kunna afvika från dess redan afgifna yttrande eller instämma i Rikets Ständers eller ett. serskildt Stånds tankar, bör Utskottet utnämna Deputerade, som uti det eller de Stånd, der betänkligheter uppkommit, företräda och närmare upplysa förhållandet.
Men detta stadgande afser, såsom fortsättningen af samma §. tydligen utmärker, endast ärendenas behandling, då Utskottet funnit dess till Riks-Stånden afgifna yttranden, angående de i §. uppräknade ämnen icke vara godkända, och följaktligen innan någon fråga om skiljaktigheternes afgörande genom omröstning i Förstärkt Utskott ännu kunnat uppstå.
Sedan Utskottet, beträffande nu ifrågavarande ämne, ej allenast i sitt förnyade utlåtande härom sökt undanrödja de emot Utskottets förslag framstälda betänkligheter, utan ock, enär Utskottets försök i della afseende samt dess sedermera gjorda inbjudningar icke ledt till någon påföljd, uppgjort och underställt Rikets
Ständer den för omröstningens verkställande erforderliga voterings-proposition, så synes deremot utseendet af Deputerade, för att inför Ridderskapet oell Adeln samt PresleStåndet vidare utreda föi hållandet, numera ingalunda öfverensstämma Stats-Utskottets Memorial j N:o 54%- 3 med Grundlagens åberopade föreskrift, lielst frågan för närvarande icke angår bifallandet eller ogillandet af Utskottets förslag i sjelfva saken, utan endast sättet för detsarnmas slutliga pröfning och afgörande.
Då dylike
Deputerade åter kunnat af Utskottet Grundlagsenligen utses, eller innan Utskottet föreslog propositionen för den omröstning, hvarom nu egentligen är fråga, fann Utskottet icke någon serskild anledning alt, i afseende på förevarande ärendes behandling, afvika från en praxis, som, så vidt Utskottet kunnat erfara, under de sisla 3o åren städse, då två Stånd slädnät emot två uti frågor, rörande Stals- eller RiksgäldsVerkets inkomster och utgifter, varit af samtlige Riks-Stånden godkänd.
Det var också i fullkomlig öfverensstämmelse med andra sådana frågors behandlingssätt, som Utskottet, efter alt vid besvarandet af Ridderskapets och Adelns återremiss hafva sökt ytterligare utreda och upplysa förhållandet, uti Memorialet N:o 447» inbjöd de 2:ne Riks-Stånd, som icke antagit
Utskottets afgifna förslag att förena sig med de 2:ne andi a Riks Stånden i detsarnmas godkännande; vid hvilket tillfälle Utskottet jemväl, på sätt både förut och sedermera ia g t tagi ts, för den händelse, att ej eller denna inbjudnig skulle af någotdera utaf förstnämnde Riks-Stånd varda antagen, föreslog den voterings-proposition, hvars ogillande föranledde Utskottets senast gjorda anmälan.
Vid nu anförda förhållande får Utskottet, som icke tror sig vara berättigadt eller förpligladt att, såsom yrkadt blifvit, inhemta Constitulions-Utskottets yttrande, angående ofvanåberopade Grundlagsstadgandes rätta förstånd och tillämpning, förklara, att Utskottet anser sig numera icke kunna efterkomma den inom Borgare-Ståndet ifi ågaslällde och af Bonde Ståndet beslutade uppmaning alt genom utsedde
Deputerade söka förmå Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att jemväl godkänna den af Utskottet uti ifrågavarande hänseende föreslagna voler in gs-proposi lion.
Men af Bonde-Ståndets här ofvan intagna förklarande och de inom Borgare-Ståndet i enahanda syftning afgifna yttranden, hemtar Utskottet en ytterligare anledning. alt härmedelst inbjuda Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet alt, med fästadt afseende derå, att förevarande fråga rörer Riksgälds-Conlorels inkomster, instämma i de 2:ne andra Riks-Ståndens beslut, angående densammas hänskjutande lill omröstning i Förstärkt Stats-Ulskott, enligt den i Utskottets Memorial N:o 447 i,llagna voterings-proposition.
Slockholm den 25 Maj 184*• 4 Stats-Utskottets Memorialj JV:o 54%■ Reservationer: Af Herr Grefve Horn, som förklarade, alt Herr Grefven ansåg ej mindre den ålgård, Borgare- oell Bonde-Slånden af Stals-Ulskotlet äskal, eliel- utseendet af
Deputerade för den nu förevarande frågans utredande inför Ridderskapet ocii Adeln samt Preste-Slåtidel, än den af Utskottet nu beslulade inbjudning till bemälde Riks-Stånd vara stridande emot Grundlagen; hvadan Herr Grefven också endast, till följd af Utskottets uttryckliga yrkande, funnit sig förbunden att, i egenskap af detsammas Ordförande, härå framställa proposition.
Af Herr Grefve Platen, som likaledes ansåg Utskottets, i afseende på omförmälde inbjudning, vidtagna åtgärd sakna allt stöd af Grundlagens stadganden.
Af Herr Friherre Leijonhufvud, som anmälde, alt lian vid den, rörande denna inbjudning, inom Utskottet anställda votering tillhört minoriteten samt all Herr Friherren delade den af Herr Grefve Horn yttrade åsigt.
Af Herr Prosten Stenhammar: ”Jag reserverar mig mot Utskottets beslut att inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet till frånträdande af dessa Riks-Slånds afslag å volerings-propositionen.
De båda andra respective
Stånden hafva uttryckligen yrkat, att Slals-Ulskoltet måtte afsända
Deputerade till de två förstnämnda Stånden, men icke någon annan åtgärd.
Då Utskottet val, i enlighet med Grundlagen, afslagit den äskade åtgärden, men i stället, utan någon anledning af Grund lagen, beslutat en annan, sorn af intet Stånd blifvit föreslagen, anser jag Utskottet hafva trädt utom gränsorna för sin befallning.” Af Herr Doctor yl grell, som instämde i Herr Prosten Stenhammars reservation.
Af Biskopen, Doktor Hedrén: ”Utskottet har åberopat 69 §.
Regej ings-Formen, som skall föreskrifva votering vid uppkommande skil jagliga meningar, i hvad som rörer Riksgcilds-Kontorets inkomster och utgifter.
Nu lyder deremot Grundlagens bokstaf något annorlunda, nemligen, hvad som rörer det, som till Riksgä/ds-Contorets inkomster och utgifter hörer.
All denna lydelse gifver en helt annan mening kan icke behöfva bevisas.
I öfrigt instämmer jag med hvad Prosten Stenhammar anfört."
Af Herr Doctoi Thomander: ”1 frågan om Deputerades utnämnande, till hvilken jag anser gränsen för Utskottets Utlåtande-rätt här vara inskränkt, har jag varit af en emot Utskottet skiljagtig tanke, den jag får vördsamt i reservalionsväg anmäla.
Då Utskottet för första gången gick Stats-Utskottets MemorialN:o 54 i befattning med öfvervägande!, af de serskilda betänkligheter, som emot Utskottets Stats-reglei ingsförslag i Riks-Slånden uppstått, yrkade jag inom
Utskottet vidtagandet af den nu ifi ågastä lide åtgärden, hvilken jag ansåg såsom alldeles ordagrant föreskrifven i 6g §. Regerings-Formen.
Icke allenast Utskottet, utan äfven Rikets Högloft.
Ständer hafva genom sina beslut ådagalagt, alt jag härutinnan fullkomligen misstagit mig.
Grundlagens stadgande är, att Stals-Utskoltet, då det anser sig icke kunna afvika ifrån sill redan afgifna yttrande eller instämma uti Rikets Sländeis eller ett serskildt Stånds tankar, skall utnämna Deputerade.
Jag har således misstagit mig i min förmodan, alt delta stadgande innebär åläggande för Slats-Ulskotlet alt i det gifna fallet utnämna Deputerade.
Bör jag tro Rikets Ständers beslut, så innebär det fastheldre, att Utskottet icke skall dem utnämna.
Så föga lyckas det stundom, den svage enskildes eftertanke alt utfinna det rätta, hvilket först genom den samfälda förnuftiga viljan kommer klart i dagen.
Nu sedan i materiell hänseende beslut af de respective Stånden redan äio fattade, hafva två Stånd önskat den åtgärd, hvilken genom fyra
Stånds beslut i det föregående stadium bevisats vara grundlagsvidrig.
Yid sådant föi hållande anser jag Utskottet icke hafva bordt öfver denna önskan nu sig hufvudsakligen utlåta, ulan först hos de öfrige Ivaline Riks-Slånden anmäla förhållandet,, för att fä ulröudt, i hvad nion antingen desse respective
Stånd biträda den inom Borgare- och Bonde-Stånden yttrade mening, eller också annars må finnas hugade alt gå Utskottet med nödiga upplysningar öfver Grundlagens rälta förstånd och tillämpning i denna del tillhanda.
Utan alt på sådant lämpligt sätt känna mig före, anser jag det hvarken för ratt eller pligt alt i sakens närvarande skick något åtgöra.
Alraminst vågar jag förespegla mig några välgörande frugler af den förnyade uppmaning, Utskottet nu i sin goda vilja oeh benägenhet företagit sig att låta lill de (.vänne Riks-Slånden utgå.” Af Herr falleij _, som jemte anmälan af sin protest emot den af Utskottets Ordförande yttrade åsigt, angående den honom i sådan egenskap tillkommande rättighet alt vägra en yrkad proposition, lillkännagaf, del lian ansåg Utskottet hafva bordt efterkomma Borgare- och Bonde-Ståndens på Regerings-Formens uttryckliga föreskrift grundade uppmaning.
Af Herr Schartau, som anmälde, att han af eli honom såsom Full» mäglig i Rikets Ständers Bank ålagdt bestyr varit hindrad ali uti SlalsUtskollels behandling af ofvannamnde ärende deltaga. 6 Stats-Utskottets Memorial s JY:o 543- JV:o 543.
Ank. till Exp.-Utsk. den 26
Maj i84i> kl. i 7 e. m.
Memorial, angående reparerandet af det till local för Riksgäld s-Coril oret nu anvisade hus. (R:gs Afd.)