Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tio tusen riksdaler, som för dylika regleringar inom städerna Åmål och Kungsbacka äro utanordnade af det vid sednaste Riksdag beviljade enahanda kreditiv, må i Riksgälds-kontorets räkenskaper afskrifvas; lärande, i händelse Rikets Ständer härtill lemna sitt bifall, Utskottet fö förständiga Fullmäktige 0111 dc derigenom beslutade afskrifningarnes behöriga verkställande.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Jan., kl. G 0. m.
Utlåtandej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ejtergift af Kronans rätt till Danaarf efter Collega Schola5 J. Eklund. (I. A.)
Sedan vid det den 3o April 18\a verkställda arfskifte efter Collega Schola; Jacob Eklund, som den 6 December 1840, utan kände arfvingar, afl idit, ett Stals-Ulskollets Utlåtande, N.o 23.
It belopp af 2,724 r:dr 3r sk. 1 r:st banko blifvit afsatt för hans okända arfvingar, hvilka likväl, oaktadt å dem i behörig ordning utfärdad kallelse, underlåtit att inom behörig tid göra sina nrfsanspråk gällande, samt Stockholms stads af sådan anledning väckta påstående, det berörde medel mätte såsom danaarf staden tillerkännas, blifvit genom Svea Hof-rätts den 20 April i845 meddelade, af Kongl.
Maj:t under den 2 Juli 1846 fastställda, dom, underkåndt; har Eklunds enka, Eva Christina Engberg, uti en till Kongl. Maj:t ingifvcn skrift underdånigst anhållit, att som hinder för medlens utbekommande af sökanden mötte derigenom, att den utaf hennes man i lifstiden upprättade testamenlshandling, hvarpå hon velat grunda sin rätt till mannens qvarlåtenskap, hvarken vore i laglig form affatlad eller blifvit inom i lag föreskrifven tid efter mannens död vid domstol företedd, Kongl.
Maj:t, med afseende u de för sökanden förekommande ömmande omständigheter, i nåder täcktes, derest ifrågavarande, såsom ett Kronan tillkommande danaarf ansedde, 2,724 r:dr 3i sk. 1 r:st., jemte ränta, icke kunde sökanden omedelbarligen tillerkännas, vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom Kronans rätt lill samma medel, tillika med derå upplupen och upplöpande ränta, måtte varda å henne öfverlålen.
I anledning af hvad sålunda förekommit och med afseende dels å Collega Scholffi Eklunds långvariga tjenstetid och i lifstiden ådagalade förtjenster medelst utgifvande af flera historiska arbeten samt andra läroböcker af erkändt värde, dels äfven å de mindre goda omständigheter, hvaruti, enligt företed t prestbevis, hans eflerlemnade enka sig befunne, har Kongl.
Majrt, uti till Rikets nu församlade Ständer allålen och af samtelige IliksStånden till Stats-utskollet remitterad Proposition, behagat i Nåder föreslå, alt kronans rätt till merberörde hos Stockholms Juslitiae-kollegium och Förmyndare-kammare innestående 2,724 r;dr 3i sk. 1 r:st. banko, med derå upplupen och vidare upplöpande ränta, måtte varda, till förmån för Eklundt enka, eftergifven.
Utskottet, som för sin del linner enkan Eklunds anspråk på qvarlåtenskapen efter sin man med billighet öfverensstämmande, får alltså tillstyrka Rikets Ständers bifall å hvad Kongl. Maj:t uti Dess högslberörde Proposition i nåder föreslagit.
Stockholm den 20 Januari 1848. 12 Stats-Ulskoltels Vllålande, Ko 24.
N:o 21, Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Jan., kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , angående eftergift af ett Kronan tillfallet Danaarf efter Hushållerskan Christina Bengtsson. (I. A.) Efter det Öster-Rekarnes Häradsrätt, genom utslag den 16 Juni 1847, förklarat, det hushållerskan Christina Bengtssons qvarlåtenskap, utgörande dels 87 r:dr 17 sk. influtna medel för åtskilliga försålda persedlar, dels ock 84 Il:dr 41 s^* 4 rst., enligt förhöjdt värde å öfrige uti bouppteckningen efter henne upptagna effekter, eller tillsammans 122 r:dr 10 sk. 4 rst. banko, skulle såsom danaarf tillfalla Kongl. Majit och Kronan, samt i anledning deraf Christina Bengtssons oäkta dotter, Johanna Sophia Lund, uti en till Kongl. Majit i underdånighet ingifven skrift anhållit, att, då, enligt ett densamma bi fogad t af 2ine personer unclertecknadt betyg, hennes moder i lifstiden yttrat, att efter hennes död all hennes egendom skulle dottren tillfalla, och moderns underlåtenhet alt härom skriftligen förordna endast härledt sig från okunnighet om lagens föreskrift i della hänseende, sökanden, hvilken befunne sig i torftiga omständigheter, måtte förklaras berättigad att uppbära ofvannämnde för försålde persedlar efter modren influtna belopp 37 ridr 17 sk. samt tillika frikännas från skyldigheten att återställa de öfriga af sökanden förskingrade effekter, till hvilkas ersättande hon dessutom saknade all tillgång; så har Kongl. Maj:t, i betraktande af hrad sålunda förekommit, uti aflåten nådig Proposition, som af samtlige Riks-stånden blifvit till Stats-utskottet remitterad, behagat föreslå, att eftergift af Kronans rätt till ifrågavarande arfsmedel måtte, till Johanna Sophia Lunds förmån, ega rum.
Till hvad Kongl. Majit i berörde hänseende i nåder föreslagit, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall. «j Stockholm den 20 Januari 1848. STOCKHOLM, f. d. Schultz#* Boktryckeri, 1S+S.
Stad-Utskottets Utlåtande, N:o 25. 1 JW 25 Ank. till Exp. Utsk, dan 21 Jan,, kl. 6 e, m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, om anslag af 36 tunnor spanmål åt kyrkoherden i Södertelje lill ersättning för indraget ständigt vederlag.
(U, A.)
Uti en af Ridderskapet och Adeln till Slals-Ulskottet remitterad motion, har Friherre Rosenblad, Carl, jemte förmälan att, sedan ålskillige åt kyrkoherden i Södertelje af ålder anslagne räntor och dagsverken blifvit, emot vederlag af 36 tunnor spanmål, jemte frihet från prest-taxan, år 1548 indragne och hela behållna lionden af pastoratet dess innehafvare derefter tillagd, samt, i följd af härmed vidtagen förändring, åt nämnde pastorat år 1618 anslagits 96 tunnor af behållna räntan inom Öknebo härad, dessa 96 tunnor spanmål, jemlikt Rikets SLänders beslut och Kongl, brefvet den 17 Februari 1730, blifvit derifrån indragne och anvisade lill löneförbättring för gymnasii- och skolstalerne i Strengnäs stift, af sådan anledning hemställt, att, då beslutet om hela anslagets indragning endast kunnat tillkomma genom förbiseende, att en del deraf egt natur af sländigt vederlag och således varit af den beskaffenhet att det, jemlikt presterskapets privilegier och i öfrigt gällande författningar, icke kunnat indragas, ett emot nu ifrågavarande vederlag svarande anslag af 36 tunnor spanmål måtLe åter varda för kyrkoherden i Södertelje anvisadt, att beräknas från och med år 1844, då frågan om dess åLerbekommande först blifvit väckt.
Af motionen bilagde och Utskottet i öfrigl lillhandakomne handlingar inhemtas, utom ofvan uppgifne förhållande, alt, sedan nuvarande kyrkoherden i Södertelje stads- samt Öster-och Wester-Telje jemte Tveta landsförsamlingars pastorat, kontrakls-prosten J. P. Kullman, hos Kongl.
Maj:t gjort underdånig ansökning om återfående af ifrågavarande vederlag, så hade, enligt häröfver afgifne utlåtanden, konsistorium i Strengnäs och Konungens befallningshafvande i Stockholms län samt Kongl. Kammar-kollegium, hvars president dock varit från denna åsigt skiljagtig, ansett sökanden berättigad lill åLerbekommande af meranämnde kronotionde-anslag, 36 tunnor spanmål, i hvilket afseende Kammar-kollegium tillstyrkt aflåtande Bih. lili R.
Prot. 1847 $ 1848. 4 Sami. 1 Afd. 8 Baft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 25. af nådig proposition till Rikets Ständer, hvaremot Kongl. Stals-konloret funnit sökandens anspråk tvifvelagtiga och äfven hafva det emot sig, att de gingo ut på att tillintetgöra ett beslut, fattadt af Kongl.
Majit och Rikets Ständer för mera än etthundra år sedan; hvarefter Kongl. Majit, genom nådigt bref den IG April 184-7, förklarat Sig, uppå de af Kammar-kollegii president och Stals-konloret anförde grunder, icke finna skäl att ifrågavarande underdåniga ansökning bifalla; och ej heller.att nådig framställning i ämnet lill Rikets Ständer aflåta.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, och sorn frågan om kyrkoherdens i Södertelje rätt lill omförmälde vederlag således blifvit af Kongl. Majit i administrativ väg afgjord., samt det är vederbörande obetaget, alt, om fog dertill förefinnes, göra anspråket vid behörig domstol gällande, anser Utskottet sig böra hemställa, att motionen ej må till någon åtgärd från Rikets Ständers sida föranleda.
Reservation af Herr Biskop Hedrén. ”Då Utskottet, i sitt nu gifua afslag på den framställda motionen, allvist på utfordrandet af det ifrågasatta statsanslaget i behörig laga ordning, så mäste någon annan väg afses, än den redan utan framgång försökta.
Det återstår endast rältsvägen.
Af det nu meddeldla utlåtandet vill det ock synas som Utskottet ansett denna kunna möjligen med framgång beträdas.
Jag delar äfven denna mening.
Ty ett bestämdt anslag, gifvet till en kyrkans tjenst, icke tills ‘vidare eller för en viss tid, utan försäkradt för alltid, kan icke utan orättvisa återtagas: och om sådant skulle någon gång, af missförstånd, nyck eller egenmäktighet ske, måste samhället erkänna sig, af sina löftens helgd, förbundet att återställa den rubbade rättsordningen.
De 36 tunnor spanmål, som staten redan för 300 år sedan för beständigt anslagit såsom lön åt kyrkoherden i Södertelje och dem denne tjensteman nära tvåhundrade år oabrulet åtnjutit, hafva sålunda, efter våra gällande kyrkolagar, orättvisligen blifvit honora fiåntagna; och jag anser icke allenast möjligt, utan äfven sannolikt, att de i rättsväg- skola återgå lill deras primitiva bestämmelse.
Men just för alt undvika en rättegång, som säkerligen skall blifva mera obehaglig för det allmänna, än för den enskilde, Stats-Utsliottets Utlåtande, N:o 26. 3 hade jag för min del önskat att detta anslag, hvartill erforderlig tillgång i odisponerad krono-tionde finnes, malte omedelbart af staten återställas, helst denna ringa tillökning i allmänna statsmedel icke kan vara en vinst, motsvarande kränkta löften.” M 26 Ank. till.
Exp Utsk. den 21 Jan., kl. 6 e. m.
Utlåtande, angående anskaffandet af det för tryckningen af Ridder skåpet och Adelns, protokoller erforderliga papper.
Sedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att dess protokoller under innevarande riksdag skola tryckas på samma sätt, som de hos bemälde riksstånd under Rikets Ständers sednaste Sammanvaro förda protokoller, och Riddarhus-direklionen, till följd häraf, genom afslutadt kontrakt, åt boktryckaren Björklund uppdragit verkställigheten af detta tryckningsarbete, tued iagltagande, att såväl formatet och stilarne, som radernas antal och bredd på hvarje tryckt ark blifva alldeles lika med samma stånds protokoller för sislförflutne riksdag, så har, enär det af Riksgälds-kontoret, till begagnande under nu pågående riksmöte, upphandlade tryckpapper befunnits vara af för litet format, för att vid den utaf Ridderskapet och Adeln beslutade protokolls-tryckningen kunna begagnas, grefve Frölich, Gusta) Erik, genom en till Stats-Utskotlet remitterad motion, föreslagit, alt dertill må få användas sådant papper, som boktryckaren Björklund, emot en härför beräknad ersättning af 2 r:dr 34 sk. för hvarje helt ris, förbundit sig tillsläppa, och hvilket skulle vara af samma beskaffenhet, som det för enahanda ändamål under sednaste riksdag begagnade tryckpapper.
1 anledning af denna motion får Ulskottet åberopa sitt, under N:o 10, afgifna utlåtande, angående det för tryckningen af Preste-slåndels protokoller erforderliga papper; och då Utskottet förmodar, att jemväl hvad som, vid den genom Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret försorg verkställda upphandling af tryckpapper för innevarande riksdag, beräknats åtgå för Ridderskapet och Adelns protokoller, kan användas och kommer att medtagas vid den efter riksdagens slut förestående tryckning, hvarför papper bör af 4 Slali-Utskotteti Utlåtande, N:o 27.
Riksgälds-kontoret tillhandahållas, så och enär den ersättning ofvanbemälde boktryckare för nu ifrågavarande tryckpappers tillsläppande sig betingat, med nära en fjerdedel understiger priset å det papper, hvars serskilda uppköpande för preste-slåndets protokoller Rikets Ständer, medelst bifallandet af åberopade utlåtande, medgifvit, anser sig [Jlskoltet böra tillstyrka, att, för tryckningen af Ridderskapet och Adelns protokoller under innevarande riksdag, må få begagnas det papper, som boktryckaren Björklund, genom det härom med honom afslutade kontrakt, åtagit sig att tillsläppa, samt att detsamma må godtgöras med det i kontraktet bestämda belopp af tvåriksdaler trettiofyra skilling för hvarje helt ris.
M 2T. Ant. till Exp. Utsk. den 21 Jan., kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af föreslagen eftergift af räntan för det till återuppbyggande af Conrads fors bruk i / Ver mland beviljade lån.
(Rgs Aid.)
Under erinran om de förhållanden, hvilka föranledde Rikets sist församlade
Ständer att bevilja ett serskildt låneunderstöd af 30,000 r:dr för återuppförande af de förstörda verkstäderna och byggnaderna vid Conradsfors bruk i Frycksdals härad af Wermlands län, och under åberopande af härtill erhållet uppdrag utaf densamma brukomgifvande landsbygd, har riksdagsfullmäktige!) Jöns Ersson från nämnde län föreslagit, att den för detta låneunderstöd föreskrifna 3 procents ränta måtte eflergifvas samt den stadgade och med år 1850 vidtagande årliga inbetalningsskyldigheten af 6 procent alltså komma att, utan något ränteafdrag, minska lånets kapitalbelopp, hvilket följaglligen under 16?
års förlopp skulle blifva lill fullo återbetaidt.
Såsom skäl för en dylik lindring i vilkoren för besagde lån, har motionären hufvudsakligen anfört den stora fördel anläggningen af detta bruk för orten medfört; de osparda mödor och kostnader samt de mångfaldiga svårigheter, som med den nya förbättrade bruksanläggningen varit förenade; de ansenliga uppoffringar bruksegaren gjort för att under sednaste årens höga spanmålspriser understödja denna ort; de kännbara Stats-Utskoltets UHatande, N:o 28. förluster han under nyss förflutna år lidit genom 3:ne med jern och plankor lastade båtars förlisande, samt den{ befarade omöjligheten för honom att, jemte fullgörandet af den bestämda ränte- och kapital-inbetalningen å ifrågavarande lån, fortsätta sina bemödanden och företag till gagn för den vanlottade bygd, hvarest förenämnde bruks-egendom är belägen.
Stats-Uiskottet, till hvars utlåtande den sålunda gjorda framställningen blifvit remitterad, anser sig i anledning häraf böra upplysa, att ofvanberörde låneunderstöd, som redan under år 1845 blifvit till hela sitt belopp från Riksgälds-kontoret utbetald, får innehafvas räntefritt till 1849 års slut, hvarefter 6 procent å det ursprungliga lånebeloppet skola inom hvarje års utgång till nyssnämnde verk inbetalas; börande, sedan häraf å det oguldna kapitalet beräknats 3 procents årlig ränta, återstoden utgöra kapitala fbelalning.
Ulskoltet har tagit i öfvervägande de omständigheter, som till stöd för den föreslagne eftergiften af räntan för meranämnde lån blifvit anförda, men dervid icke funnit anledning att understödja eller tillstyrka hvarken denna eftergift eller någon annan lindring i de vid lånets beviljande fastställda, för låntagaren serdeles fördelaktiga, betalningsvilkor.
Utskottet lår derföre hemställa, att något afseende icke må fästas å det i omförmälda hänseende nu framställda förslag.
Slockholm den 20 Januari 1848.
Ank. till Exp. Ulsk. den 21 Jan., kl. 6 e. m.
Ut/ätande, angående ersättning till personer, som åro förordnade att, i egenskap af krono-ombiul, hevillaingsstämptingen af spelkort öf vervara.
Med anledning af en utaf raagazinsförvaltaren G.
Röding i underdånighet gjord ansökning om ersättning för det uppdrag, han under 17 års tid innehaft, att vara närvarande vid den inför magistraten i Carlshamn verkställda kortstämpling, och med afseende å hvad som vid behandlingen af detta ärende förekommit, har Kongl. Maj;t, under förklarande, att Kongl. 6 Stats-Utslcoltcts Utlåtande, N:o 28, Maj* ansåge billigheten fordra, det d.e personer, hvilka af vederbörande läns-slyrelser förordnades att, i egenskap af krono-ombud, kortslämplingen i orterne öfvervara, för detta besvär erhölle lämplig ersättning, öfverlemnat till Rikets nu församlade Ständer, ej allenast att så beskaffad ersältning bestämma samt nödiga medel destill anvisa, utan. ock att äfven för den förflutna tiden åt magazinsförvaltaren Röding bevilja skälig godtgörejse.
Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-stånden eib ali i L remisser å Kongl. Maj:ts härom den 7 nästlidne
December aflåtne och, under N:o 62, i l:sta samlingen al hillänget till protokollerna för innevarande riksdag införda skrifvelse, har af densamma, jemte Utskottet serskildt tillställda handlingar, inhemtat: att bemälde rnagazinsförvaltare redan år 1835 hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Blekinge län anhållit om ersättning för fullgörandet af de, sedan år 1828 uti ifrågavarande hänseende honom af Kongl.
]Vlaj;ts befallningshafvande meddelade uppdrag, men alt denna ansökning, hvilken då underställdes Fullmäktige i Riksgälds-konloret, af dem afslogs, emedan berörde uppdrag icke från Riksgälds-konloret erhållits och några medel för så beskaffade gratifikationer ej heller voro af Rikets Ständer anslagna; att sökanden likväl, sådant oagtadt, sedermera fortfarit med utöfvandet af detta uppdrag; samt att han, uti en lill Kongl. Maj:t ställd och till
Dess bemälde befallningshafvande, i November 1846, ingifven underdånig ansökning, ånyo väckt fråga om vedergällning för detsamma och dervid i underdånighet anhållit, att en lämplig gratifikation för så i väl den förflutna sorn den kommande tiden måtte honom i nåder tillerkännas samt få beräknas efter ett runstycke b:ko för hvarje stämplad kortlek, efter hvilken beräkning denna gratifikation skulle för 286,710 st. dylika lekar, som sökanden, i saknad af nödigt biträde, måst med egen hand afstämpla, komma att utgöra 497 r:dr 36 sk.
(Uti den Utskottet tillställda afskrift af högstberörde nådiga skrifvelse, likasom i den, hvilken uti hillänget finnes tryckt, är den begärda ersättningen oriktigt uppgifven till 2 runstycken för hvarje kortlek); varande den sålunda förnyade ansökningen i underdånighet förordad af Kongl. Maj:ts befallningshafvande, under vitsordande, att sökanden icke åtnjutet den ringaste ersättning för meranämnde uppdrag.
Likaså hafva Fullmäktige i Riksgälds-koutoret uti sitt häröfver infordrade underdåniga utlåtande, deruti Fullmäktige anmält, alt de ej heller för närvarande egde till sin disposition några medel för den sökta gratifikationens utbetalande, yttrat alt, enligt Fullmäktiges tanka, sökanden genom det besvär och den tidspillan, som ifrågavarande mångåriga och för Stals-Ulskuttets Utlåtande, N:o 28. 7 hans tjenstebefattning alldeles främmande uppdrag medfört, förvärfvat sig skäliga anspråk på någon vedergällning af allmänna medel; hvarjemte Fullmäktige i underdånighet förklarat, alt de icke funno något att erinra emot den i sådant hänseende uppgifna beräkningsgrund.
Hvad nu först beträffar den gratifikation, hvarom magazinsförvallaren Röding i underdånighet anhållit såsom vedergällning för det bestyr, han i afseende på kortslämpligen i Carlshamn under de förflutna åren haft sig uppdraget, så anser Utskottet sig höra upplysa, att, enligt 7:de mom. i nu gällande, under den 23 Februari 184-2, utfärdade Kongl, förordning angående spelkprl-slämplingen, denna stämpling, så vidt den afser bev.illningsafgiftens behöriga erläggande och kontrollerande, bör i landsorterna verkställas inför magistraten, i närvaro af ett utaf Kongl.
Maj is befallningshafvande serskildt förordnadt ombud, af hvilket ombud, jemlikt samma förordnings 12:Le moni., den härvid begagnade stamp skall hvarje gång efter dess nyttjande förseglas.
Men någon föreskrift, angående kortens stämplande genom bemälde ombuds försorg, finnes icke i denna förordning meddelad, ulan innehåller densamma tverlom, att Kongl. Maj:ts befallningshafvande bör om slämplingens verkställande förständiga vederbörande magistrat.
Följagtligen har den af Röding, enligt dess uppgift, med egen hand förrättade korlslämpling ingalunda ålegat honom på grund af hans erhållna uppdrag alt i nämnde egenskap öfvervara den inför [magistraten i Carlshamn förefallande bevillnings-stämpling af derstädes tillverkade eller dit, för alt omstämplas, afsände spelkort; hvadan verkställandet af denna stämpling icke kan anses annorlunda, än som ett Rödings enskilda åtagande, hvilket alltså icke bordt grundlägga något anspråk på vedergällning derför af allmänna medel.
Det torde dessutom i afseende på det uppdrag, hvarom nu är fråga, kunna antagas, att detta ej heller förefallit
Röding serdeles besvärligt och tidsödande, enär han i sådant fall, eller det för 12 år sedan erhållna afslag å hans då gjorda ansökan om ersättning för detsamma, sannolikt icke underlåtit ali detta uppdrag sig afsäga.
1 betraktande af nu anförde omständigheter och då beviljandet af ifrågavarande för flere år relroaktift beräknade vedervällning möjligen skulle framkalla mångfaldiga andra likartade anspråk, hvaribland de, som ldefvo framställda af krono-ombuden vid hvitslämplingen i andra städer, der spelkorllillverknirigen under sednare åren varit vida betydligare, än i Carlshamn, svårligen kunde underkännas, finner Utskottet sig föianlåtet afstyrka den gratifikation, magazinsförvallaren Röding sökt 8 Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 29. för dess under den förflutna tiden innehafda uppdrag att korlslämplingen i nyssnämnde stad öfvervara.
Vidkommande åter den af Kongl. Maj:t i nåder gjorda framställning, angående bestämmandet af lämplig ersättning för det besvär, som de till krono-ombud vid kortstämplingen förordnade personer, i följd af sådana uppdrag, måste vidkännas, så har Utskottet ansett denna del af Kongl. Maj:ls nådiga skrifvelse böra af Stals- och Bevillnings-Ulskotten gemensamt behandlas, och kommer således serskildt utlåtande härom, alt, efter sammanträde med sistnämnde Utskott, afgifvas.
Jtl 29.
Utsk. den 21 Jan., kl. 6 e. in.
Utlåtande, i anledning af äskad uppgift
A de sedan år 180g tillsätta kommittéer och de kos nader, slaten för deni måst 'vidkännas.
(Ags Afd.)
Uti ett inom Bonde-ståndet afgifvet anförande har riksdagsfullmäktige!!
Johan Jakob Rulberg från Norrbottens län, jemte uppräknandet af en mängd för åtskilliga föremål tid efter annan lörordnade kommittéer, föreslagit, ”att ”Stats-utskottet måtte anmodas uppgifva icke allenast förteckning på alla "sedan år 1809 tillsatta kommittéer och kommissioner, utan äfven hvad de ”kostat staten, samt huru mycket åtgått till pensionering för ledamöter uti ”nu upplösta kommittéer."
I anledning af härå erhållen remiss, får Utskottet erinra, att meddelandet af en sådan uppgift, som motionären äskat, hvarken innefattas under de i riksdags-ordningens 30 §, bestämda föremål för Slals-utskotlets verksamhet, eller later sig förena med fullgörandet af de åligganden, som tillhöra detta Utskott; och då den föreslagna utredningen måhända icke torde kunna i fullständigt skick erhållas, utan att en ytterligare kommittée måste tillsättas, hvarigenom naturligtvis de ”enorma summor”, som, enligt hvad motionären förklarat, ”dylika inrättningar kostat staten”, utan att ”hafva frambragt” något ”gagneligt”, skulle komma att än vidare ökas, så finner sig Utskottet icke kunna annat än hemställa, att ifrågavarande förslag må lemnäs utan allt afseende.
STOCKHOLM, El atén &
Granbergs Tryckeri, 184g. Stats-Utskollels Utlåtande, N:o 30.
I N:o 30.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Jan., kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers är iSf5 församlade Revisorers Berättelse, angående samma är verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning Aren 1842 och 1843• (I. A.) Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-utskotlet remitterat så väl ofvanberörde revisionsberättelse, som vederbörande verks och embetsmäns i anledning deraf till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden; och lår Utskottet, som tagit kännedom af dessa handlingar och inhemtat de för ärendenas utredning erforderliga upplysningar, till en början anmäla, att åtskilliga af Revisorerne gjorda, mer eller mindre nöjaktigt förklarade, anmärkningar icke tili delta betänkande varda Rikets Ständers pröfning underställda, af skäl, dels alt de Kongl.