Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt Rikets Ständers beslut, har Professoren Doktor C. J. Schlyter, för utgifvandet af Sveriges gamla lagar, fått sig tillagdt ett belopp af 1200 r:dr årligen, nemligen 600 r:dr såsom arfvode och 600 r:dr såsom ersättning för biträde och kostnader, hvilka anslag Kongl. Maj:t ansett böra än vidare, under vilkor af arbetets oafbrutna fortsättande och redogörelse för fortskridandet deraf, uppföras å allmänna indragningsstaten, att derifrån till nästa Riksdag utgå; och har Utskottet funnit sig böra tillstyrka bifall till hvad Kongl. Maj:t i denna del föreslagit, och att, i följd häraf, ifrågavarande anslag, 1200 r:dr för året, må ytterligare utgå intill slutet af den tid, för hvilken nu förestående stats-reglering blifver gällande. 13:o.
Bland de å denna hufvud-titel uppförda anslag förekommer ett belopp af 3000 r:dr, upptaget under benämning af »oförutsedda utgifter».
Då emedlertid sistnämnde anslag utgör en del af de till Kongl. Majrts disposition ställde extra utgiftsmedel, hvilka, ursprungligen utgörande 100,000 r:dr, men vid 1840—1841 årens Riksdag nedsatta till 50,000 r:dr årligen, blifvit vid upprättandet af riks-staten för år 1842 och följande åren fördelade å 2, 6, 7 och 8 hufvud-titlarne, i mån af hvarje departements beräknade behof, och hvilken fördelning jemväl uti nu gällande riks—stat förekommer, har Utskottet, i enlighet med 1847 års Stats-revisorers derom väckta förslag, ansett sig böra hemställa, att, till undvikande af missledning, ifrågavarande anslag, 3000 r:dr, må, på sätt uti närlagde tabell iakttagits, i den blifvande nya riksstaten upptagas under sin rätta benämning: »Extra utgifters. 14:o.
I afseende å det af Kongl. Maj:t i nåder äskade anslag för Lagberedningen, åberopar Utskottet sitt under Jtä 20 afgifna utlåtande; kommande Utskottet, i fråga om ytterligare anslag för uppförande af läns-, stads- och härads - Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 39.
11 fängelser efter cell-systemet, att afgifva serskildt utlåtande, hvartill Utskottet alltså får hänvisa. 15:o.
Öfrige under denna hufvud-titel uppförde anslag, deruti förändring icke blifvit ifrågasatt, har Utskottet, på sätt bifogade tabell närmare utvisar, funnit sig böra föreslå till samma belopp, som tillförene, utom den tillökning, hvilken uti förslags-anslaget till skrifmaterialier och expenser ansetts böra, för slutsummans jemnande, ega rum.
Stockholm den 31 Januarii 1848.
Reservationer: vid 5:te punkten, angående Krigs-hof-rätten, af Herr von Troil, S. G.: »Emot förnyandet af 1840—1841 års Ständers underdåniga skrifvelse rörande Kongl.
Krigs-hof-rätten, jemte det nu af Statsutskottet dertill beslutade tillägg, reserverar jag mig, dels emedan en Krigs-öfverdomstol icke kan undvaras, dels derföre, att Kongl. Maj:t, i händelse Krigs-hofrättens reorganisation skulle af Honom befinnas nödig, icke lärer underlåta att opåmindt vidtaga den för återbesättandet af derstädes lediga tjenster föreslagna åtgärden, då samma grundsats i afseende på Krigs-, Bergs- och Kommers-kollegierne, regements-skrifvarne vid arméen och (lere dylika beställningar redan längesedan blifvit af Kongl. Majit, utan någon Rikets Ständers föregående anhållan, beslutad.» Af Herr Stjerngranat: »Emot Utskottets åtgärd att, i likhet med hvad vid 1840—1841 årens riksdag egde rum, hos Rikets Ständer föreslå en underdånig hemställan till Kongl. Majit om Krigs-hof-rättens indragning m. m., får jag mig reservera uppå följande skäl, nemligen: l:o att jag, i lika konsequens med mina under samma riksdag yttrade åsigter, anser Utskottet obehörigt att framstå såsom motionärer; 2:o att jag anser all sådan förändring obehöflig, enär inga andra mål nu tillhöra Krigs-rätt och Krigs-hof-rätt, än sådane, som antingen äro militära, eller hafva sin upprinnelse från militärisk tjensteutöfning, hvaremot andra mål, hvari militär-person kan under allmänna sammanlefnaden blifva inblandad, redan höra under civil domstol; 3:o att jag auser förändringen skadlig, enär, till mehn för lagskipningen, de militära målen möjligen komme att hufvudsakligen afgöras af civile domare, utan tillräcklig kännedom om beskaffenheten af de vetenskapliga eller disciplinära förhållanden, som för målens riktiga bedömande måste tagas i nogaste betraktande; samt 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 39. 4:o att, sedan Krigs—hof-rätten upphört, ordningen torde komma till Krigsrätterna, så att nu dithörande måls utredning och afdömande komme att ske vid, i bästa fallet, med militär-ledamöter endast förstärkta, civile under-domstolar, då följderna för den militära disciplinen — grundvalen för all militärisk brukbarhet — blefve ännu menligare, allt i den mohn domare-makten kunde förskansa sig bakom obestämda lagrum.» Af Herr Biskop Hedrén: »Uti detta Utskottets beslut, rörande Kongl.
Krigshof-rätten, har jag icke deltagit, och anhåller få deremot mig reservera, icke egentligen för den derutinnan föreslagna skrilvelsen till Kongl. Maj:t, med anhållan om denna domstols indragning, enär Rikets
Ständer tillförene framburit en sådan önskan och torde kunna hoppas derpå få svar, antingen med bifall eller med gifna skäl till afslag eller uppskof; icke heller för sjelfva saken, nemligen meranämnde domstols obehöflighet, hvarom jag icke anser mig kunna med säkerhet döma annorlunda än på erfarne, sakkunnige mäns vittnesbörd, dem jag förnummit högst tveksamma och snarare talande för domstolens bibehållande.
Men jag har i synnerhet funnit olämpligt att domare-embeten tillsättas på förordnande, hvilket här skulle ega rum, om det nu framställda förslag kunde vinna bifall.
Man har i alla tider och i alla länder antagit såsom en lagskipningens grundsats, att domaren måste vara fullt oberoende i sitt embetes utöfning; och denna grundsats är, så vidt jag känner, i vårt fäderneslands lagar öfverallt godkänd och uttalad.
Det prejudikat, som här i motsatt riktning försökes, skulle lätteligen leda till nog betänkliga påföljder, hvarföre jag icke kunnat dertill lemna min röst, utan, så vida icke deri föreslagna underdåniga skrifvelsen, hvilket helst vore att önska, kunde i sin helhet uteblifva, vågar jag åtminstone yrka, att, hvad om domstols-ledamöternas tillsättning på förordnande finnes föreslaget, må derifrån utgå.» Slats-U tskottets Utlåtande, N:o 39. lindra Hufvud-titeln. 13 Penningar enligt Stats-Ulskottet fö- Justitie-departementet.
Riks-staten för år 1843 o. f. å. reslår.
Departements-chefen . 8,000 — — 8,000 — Departementets expedition . 10,850 32 — 10,850 32 Högsta Domstolen 50,958 2 8 50,958 2 8 Justitie-kanslers-expeditionen 7,568 32 — 7,568 32 — Justitie- revisions-expeditio- nen 35,957 — " 35,957 — — Svea Hof-rätt med derunder lydande Justitie-stat . 75,680 47 7 76,653 3 « 7 Götha dito med dito 74,579 19 1 75,144 19 1 Skåne och Blekinge dito med dito 29,360 7 2 29,625 7 2 Krigs-hof-rätten . 6,270 16 6,270 16 — Fångars vård och underhåll, förslagsanslag .... 469,691 16 — 769,707 32 — Mediko-Iegala besigtningar , dito 3,000 — — 3,000 — — Skrifmaterialier och expenser, ved och ljus m. m., dito 21,265 19 6 21,266 47 6 Rese- och traktamentspen- ningar, dito 5,000 — 5,000 — — Ersättning åt vittnen i brott- mål, dito 5,000 — 5,000 — — Extra utgifter ....
3,000 — 3,000 — — Summa b:ko r:dr 806,182 — 1,108,002 - —1 Förhöjning. 700 272 563 265 300,000 16 16 28 301,820
Utom indelda räntor, indeld spanmål samt spanmäl in natura, uti riks—staten för 1845 och följande åren, förslagsvis beräknade till sammanlagdt värde af 4,918 riksdaler. 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 40.
Utlåtande angående regleringen af utgifter ne under Riks-slatens Tredje Hufvud-titel (U 4.) 1 afseende på denna hufvud-titel, hvilken upptager anslagen för utrikes
Departementet och vid sistlidne riksdag fastställdes till 225,650 r:dr, med under lönerne inbegripne 645 tunnor spanmål, är någon förändring hvarken uti Kongl.
Maj:ts nådiga proposition om stats-verkets tillstånd och behof ifrågasatt, eller af enskild motionär inom Riks-Stånden uttryckligen yrkad; men då, efter Utskottets öfvertygelse, de för Sveriges diplomatiska sändebud å utrikes orter nu utgående dryga kostnader skulle, utan åsidosättande af de med beskickningarne afsedde ändamål, kunna i någon mån förminskas och tillgång för fyllande af mera angelägna stats-behof såmedelst beredas, dels genom begagnande af sändebud utaf lägre rang med derefter lämpad nedsatt aflöning, dels ock medelst indragning af sådana missioner, hvilka numera kunna anses umbärliga, har Utskottet, med hemtad serskild anledning af hvad i denna syftning blifvit hos Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet yttradt under de diskussioner, hvilka föregått remitterandet af den Kongl, propositionen, funnit sig böra hemställa, att, jemte det de under denna hufvud-titel, enligt 1845 års riks—stat,. uppförde anslag oförändrade bibehållas, Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit, till beredande af framtida nedsättning uti berörde anslag, i hänseende till kostnaderne för de till bevakande af Sveriges och Norriges diplomatiska angelägenheter å utrikes orter anställde sändebud, vidtaga sådane inskränkningar, som, utan förnärmande af rikets värdighet eller åsidosättande af dess verkliga fördel, låta sig verkställa.
Stockholm den 31 Januari 1848. i Re serv ationer.
Af Friherre Tersmeden.
Herr von Troil, S. G. «Emot den af Stats-utskottet med en rösts majoritet beslutade hemställan, »att Rikets Ständer ville i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit, till beredande af framtida nedsättning uti anslaget å tredje hufvud-titeln, täcktes, i hänseende till kostnaderne för de till bevakande af Sveriges och Norriges diplomatiska angelägenheter å utrikes orter anställde sändebud, vidtaga sådana Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 40.
15 inskränkningar, som, utan förnärmande af rikets värdighet eller åsidosättande af dess verkliga fördel, låta sig verkställa» reserverar jag mig, likasom emot de motiver, som blifvit lagde till grund för densamma.
Ilar man då redan glömt, att Rikets Ständer vid 1840—41 årens riksdag nedsatte tredje hufvud-titelns anslag från 266,6662/3 till 200,000 r:dr och extra utgiftsmedlen, af hvilka en del utgingo till kabinetts-kassans förstärkande, från 100,000 till 30,000 riksdaler?
Vet man icke, eller låtsar man ej veta, att tredje hufvud-titelns derigenom till det minsta möjliga nedsatta anslags-summa tvingat till en reglering i afseende på våra diplomaters aflöning, som omöjliggör hvarje ytterligare inskränkning deruti? och bör man under sådana förhållanden till konungen framkomma med en skrifvelse, som, hvad man än derom må säga, i sig innebär en orättvis hänsyftning på bristande hushållning med tredje hufvudtitelns medel?
Jag tror det icke och jag finner det så mycket mindre granlaga, som man ej bordt lemna ur sigte det föga hedrande beslut, 1840—41 års Ständer vidtogo i afseende på en annan, med kabinetts-kassan nära gemenskap egande, fråga, hvaraf de kännbara följderna ännu icke blifvit fullt utplånade.
Jag ogillar den föreslagna skrifvelsen äfven derför, att den visar, att man gjort sig föga reda för det olika inflytande, som chargé-d’affairer, hvilka endast äro anställde hos utrikes stats-ministrarne, och envoyér, hvilka äro ackrediterade hos monarkerne sjelfve, kunna vid främmande hof- eller deras representationer, utöfva på afgörandet af för Sverige vigtiga diplomatiska eller kommerciella frågor ; samt derföre, att om man önskar, att våra utrikes sändebud skola kunna tillhandagå resande landsmän med den hjelp, sorn, äfven i penningeväg, stundom af dem påkallas, om de skola, som man af dem fordrar, kunna anskaffa och till fäderneslandet hemsända upplysningar, modeller m. m., i vetenskapligt, tecknologiskt och industrielt afseende, så få de icke sättas på alltför sträng förknappning.
Häruti instämde Herr Stjerngranat.
Af Herr Gripenstedt; Herr Ehrenstam; Herr von Rosen; Biskop Hedrén; Doktor Stenhammar; Prosten Berlin. 16 Stals- Utskottets Utlåtande, N:o 40.
Tredje Hufvini-titeln.
Slals-Utskottet före- | slår i likhet med Riks- staten för år 1845 och följande åren.
i Departements-chefen 11,000 ' | Departementets expedition :
Minister-staten 12,976 200,000 16 Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus m. m. för Departementets expedition, förslags-anslag 1,675 52 — Summa 225,650 - - STOCKHOLM, tryckt hos l. j. hjerta, i84S. SlaU-Utskotleis Utlåtande j IV.-O 4J - 1 N:o 41.
Aok. till Exp. Utsk. den 5 Febr.
Ll. 2 e. m.
Utlåtande, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af cellfängelser.
(U. A.) S. amtlige Riksstånden hafva till Statsutskottet remitterat Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till rikets Ständer af den 9 November nästlidet år (intagen under N:o 16 i i sami. 1 afd. af bihanget till Riksståndens protokoll), hvaruti, jemte begäran, att Rikets Ständer måtte medgifva, att hvad som återstode af de, enligt Rikets S änders underdåniga skrifvelse den 5 Juni 1841, för cellfängelsers uppförande beviljade serskilda anslag af tillsammans 1,300,000 r:dr finge, utan hinder af den då gjorda fördelning emellan läns- härads- och stadsfängelser, till hvilketdera slaget som helst, efter Kongl. Maj:ts pröfning af behofvet, användas, Kongl. Maj:t tillika föreslagit Rikets Ständer att, för uppförande af fängelser utaf ifrågavarande beskaffenhet, ytterligare anvisa 200,000 r:dr årligen.
Af högstberörde nådiga skrifvelse, som jemväl innefattar andra med regleringen af cellfängelserne sammanhang egande frågor, hvilka komma alt af Utskottet, gemensamt med annat Utskott, behandlas, upplyses: att åtskillige så beskaffade fängelser för närvarande äro under byggnad, nemligen uti Skaraborgs, Stora Kopparbergs, Kronobergs, Elfsborgs och Blekinge län; att kostnaden för fullbordade fängelser hittills varit följande: för länsfängelserne i Stockholm . . 151,500: — — Linköping . . 124,341: 34. 10, Christianstad . 91,133: 10. 1.
Gefle .... 87,160: 21. 2.
Carlstad . . . 108,119: 19. 8. samt slutligen, att, enligt det förslag till fullständig reglering af ifrågavarande fängelser, hvilket, till följd af Rikets Ständers derom framställda underdåniga önskan, blifvit uppgjordt, och, i dess reviderade skick, upptager 1,773 celler för länsfängelser, 714 för fängelser i andra städer än länsresidensen och 792 för fängelser på landet, eller tillsammans 3,279 celler, kostnadssumman derför, under antagande, att desse celler öfverhufvud kunna anskaffas till ett pr is, efter cell räknadt, af 1,000 r:dr för länsfängelser, 800 r.*Jr för egentliga stadsfängelser och 500 r:dr för häradsfängelser å landet, skulle uppgå till 2.740,200 r:dr eller 1,440,200 r:dr utöfver hvad redan blifvit anslaget.
Prot. 1847 och 1848, 4 Sami. 1 Afd. 16 Haft. 1 2 Stals-Ulslcottets Utlåtande, N;0 42- I fråga om användandet af de å anslagen till uppförande af cellfängelser uppkomne reservationer, får Utskottet åberopa sitt i detta ämne under N:o 3 afgifne utlåtande; och då angeläget är, att de för det nya fängelsesystemets införande påbegynte byggnadsarbeten oafbrutet fortgå, hemställer Utskottet, att, på sätt Kongl.
M«j:t begärt, Rikets Ständer måtte, för uppförande af fängelser efter cellsystemet, utöfver hvad vid 1840—1841 årens riksdag dertill anslagits, anvisa ett ytterligare belopp af 600,000 r:dr, att utgå med 200,000 r:dr under hvartdera af åren 1848, 1849 oell 1850; dock att de å äldre anslagen reserverade medel, hvilkas begagnande till fortsättning af redan påbörjade fängelsebyggnader, utan hinder af den vid 1840 —1841 årens riksdag stadgade fördelning emellan läns-, stadsoch häradsfängelser, rikets nu församlade Ständer medgifvit, böra, i den mån desse medel blifvit
Lili andre än vid ofvannämnde riksdag bestämda ändamål använde, af nu anvisade belopp varda godtgjorde, så att den ursprungliga fördelningen blifver bestående.
Utskottet sålunda tillstyrkt, anser Utskottet något serskildt utlåtande icke erfordras, i anledning af den utaf Sven Isacsson från Calmar län väckte, af Jan Samuelsson från Öland biträdde och till Utskottet remitterade motion, att ett ransaknings- och afstraffningshäkte måtte, på statens bekostnad , var da uppfördt på Öland, i Borgholms stad eller vid Isgärde, Stockholm den 4 Februari 1848.
Reservation: af herr Rääf , L, F. N:o 42.
Ank. lill Exp. Utsk. den 5 Febr. 41. 2 e. ra.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ett bidrag från skogsplanteringskassan af66,666 r:dr 32 sk. banko, att, efter Rikets Ständers pröfning, användas till förefallande behof. (I. A.) Genom afla leri, och i Usta sami. l;sta afd. af R.
St. prot. 1847 och 1848 under N:o 21 till sin helhet intagen, nådig proposition, dels i anledning af vid sista riksdagen gjord begäran om utredning af skogsplanteringskassans Slats-Ulskotlets Utlålandej iV.o 43- 3 inkomster och utgifter, dels angående serskilda framställningar, i fråga om' vården och tillsynen å samt hushållningen med de i riket varande häradsallmänningar, har Kongl. Maj:t, bland annat, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, det Kongl. Maj:t väl ansett den tidpunkt ännu icke vara inne, då hela skogsplanteringskassan med dess inkomster kunde till staten öfverlåtas, men deremot, af uppgifna skäl, funnit godt bifalla, att af ifrågavarande kassa en summa stor 66,666 r;dr 32 sk. må till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, för att, efter deras pröfning, till förefallande behof användas.
Statsutskottet, som, i afseende på de uti högstberörde nådiga proposition förekommande ämnen, hvilka angå tillsynen å och hushållningen med häradsallmänningarne i riket, kommer att, gemensamt med annat Utskott, afgifva utlåtande, har emedlertid, i sammanhang med den allmänna beräkningen af statsverkets disponibla tillgångar, trott sig böra nu lill behandling företaga Kongl. Maj:ts ofvannämnde nådiga framställning om användande för tillfälliga statsbehof af en del utaf skogsplanlerings-kassans behållning.
Härvid förekommer visserligen, på sätt jemväl i den Kongl, propositionen förmäles, att, enligt den af statskontoret meddelade utredning, kassans tillgångar under sednast förflutna tid icke blott varit tillräckliga för de derå anordnade utgifter, ulan ock derutöfver lemnat öfverskott; men å andra sidan bör i betraktande tagas, att, derest den nådiga propositionen varder till sina ekonomiska delar antagen, skogsplanterings-kassan blifver betungad med flerfalldiga utgiber och förskotter, hvaraf icke alla synas vara ämnade att ersättas medelst de af Kongl.
Maj:t föreslagna afgifter utaf allmännings-intressenterne, och hvilka afgifter samt återbäringar till kassan i allt fall icke alltid torde kunna med säkerhet, åtminstone ej till visst belopp, påräknas; att en förbättrad skogsvård och skogshushållning icke blott för nödvändig framtida tillgång å oumbärliga skogsalster, utan äfven med hänsigt till klimatiska och meteorologiska förhållanden, otvifvelaktigt fordra ökade uppoffringar; att den enskildes omtanka och vård om sina skogar verksamt uppmuntras genom premier, lill anvisande hvaraf medel således icke böra saknas; att större ansträngningar för ftygsandens hämmande torde blifva nödvändiga, samt slutligen att skogsplanterings-kassans samlade fond, som vid 1843 års slut utgjorde omkring 176,000 r:dr, vid 1845 års utgång nedsjunkit till ungefär 163,000 r:dr, i följd af hvilket allt Utskottet anser sig icke böra tillstyrka ifrågavarande bidrag från merberörde kassa, utan hemställer, att densamma må oförryckt bibehållas till de dermed afsedda ändamål.
Stockholm den 4 Februari 1848. i Stats- Utskottets Utlåtande, N.o 4^- N.o 43.
Ulsk. den 5 Febr. kl. a e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från indragna mönsterskrifvare'bostället vid f d.
Jdelsfahne-regementet Selleberg Börje
Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus i Rackeby församling inom Skara borgs län. (I. A.) Sedan kyikoherden, prosten I.
Hellstadiusy å Rackeby församlings vägnar, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om nådigt tillstånd alt, till byggnadsplats jemte kålgård och plantering för en blifvande s. k. fast skola i nämnde församling, få från det till iuvalidhusfonden indragna roönsterskrifvare-bostället vid f. d.
Adelsfahne-regementet Selleberg Börje Olofs• gården afsöndra 1 geometriskt tunnland jord, utgörande den för skolbyggnaden mest passande plats, såsom belägen i midten af församlingen; har Kongl. Maj.-t, efter det Kammar-kollegium och Stats-kontoret blifvit i ämnet hörde, och den underdåniga ansökningen förordat, uti en till Rikets Ständer den 3 December näsllidet år aflåten och från samtelige Riks-stånden till Stats-utskottet remitterad nådig proposition (N:o 51, uti l:a sami. l:a afd. af bihanget till Riks-ståndens protokoll) föreslagit, det målte Rikets Ständer för sin del medgifva, att, efter det nuvarande arrende-kontrakt om berörde boställe med midfastan år 1853 upphört, Rackeby församling finge, för ofvanomförmälda, allmän nytta åsyftande ändamål, allt framgent disponera den ifrågaställde jordrymden, under förbehåll likväl, att, till framtida efterrättelse, den sålunda afsöndrade jorden blefve på församlingens bekostnad af landtmätare afmätt samt å karta lagd och beskrifven; att, efter af vederbörande kronobetjente upprättadt förslag, en årlig afgäld i spanmål eller viss annan räntepersedel, lämpad efter den afsöndrade jordens rymd och beska Renhet, i förhållande till hela hemmanet samt deraf utgående arrende och ofri ga onera, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande bestämdes; samt att den afgäld, som lägenheten åsatles, borde af församlingen utgöras till boställsinnehafvare!!, antingen in natura eller efter markegång enligt författningarne, och vidtaga vid nu gällande arrendes utgång, hvarigenom således afgälden af ifrågavarande tunnland jord jemväl framdeles korome att ingå uti förmånerna af bostället och inverka på blifvande arrende-afgiften af detsamma. Stats-Viskottets Utlåtande, N.o 44- 5 I betraktande af den till afsöndring föreslagna jordrymdens obetydlighet samt det dermed åsyftade, allmänt nyttiga, ändamålet, anser sig Utskottet ega skäl tillstyrka Rikets Ständer att bifalla hvad Kongl. Maj:t uti den nådiga propositionen föreslagit.
Ank. till Exp. Utsk. den 5 Febr. ki. i e. m.
Utlåtande , i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om eftergift af kronans rätt till ett efter trumpetaren Mårten Wippel fallet danaarf. (I. A.) Sedan hos Kongl. Maj:t ej mindre
Malmö stads borgerskaps äldste, å stadens vägnar, i underdånighet anhållit, att, som derstädes bosatte trumpetaren vid kronprinsens bussar-regemente, fanjunkaren Mårten Wippel den 11 Maj 1845 aflidit, utan att, oaktadt kungörelse varit på föreskrifvet sätt införd uti allmänna tidningarne, några arfvingar sig anmält, och vid sådant förhållande Wippels efterlemnade qvarlåtenskap, utgörande 1,130 r:dr 31 sk. banko, komme, jemlikt 15 kap.
Ärfdabalken, att tillfalla Kongl. Majrt och Kronan såsom danaarf, Malmö stad måtte tillerkännas kronans rätt till berörde arfsmedel, under vilkor, att kapitalet, förvaltidt af stadens fattigvårdsdirektion, alltid bibehölles, för att, i händelse några arfvingar efter Wippel skulle förr eller sednare sig anmäla och göra arfsrätt dertill lagligen gällande, kunna till dem utbetalas; men att emellertid den årliga räntan finge, till understöd för den med stadens fattigvård i samband stående arbetsinrättning, användas; än äfven Beata Wippel, såsom efterlefvande dotter efter bemälde Wippels år 1837 aflidna hustru, uti en serskild underdånig skrift, begärt, att Kongl. Maj:t måtte af gunst och nåd förunna henne, såsom varande enda anhörig efter trumpetaren Wippel, rättighet att tillträda hans qvarlåtenskap, eller åtminstone få deraf under sin lifstid åtnjuta räntan, helst Beata Wippel, sorn under flere år förestått sljuffadrens hushåll, skall genom sin flit och idoghet hafva bidragit dertill, att den ifrågavarande förmögenheten, hvaraf trumpetaren Wippel bekommit en del genom gifte med sökandens moder, blifvit samlad och bibehållen; så har Kong1.