Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf det mindre kreditivet 480,000: hvilka medel lyltats och användts till kostnader för karantänsanstalter emot kolerafarsoten, » det särskilda kreditivet för bestridande af kostnaderna för den genom oroligheterna i hufvudstaden under Mars månad 1848 föranledda förstärkning af härvarande garnison 112,548: 24.
9. och utaf kreditivet å 2,000,000 R:dr för sådana utgifter och kostnader, sorn de förberedande rustningarne äfvensom andra af 1848 års politiska förhållanden påkallade åtgärder medförde; af hvilken kreditiv-summa från Riksgäldskontoret utbetalts 1,830,000: eller med tillägg af kontorets ränte’-utgifter för härtill upplånade medel . 87,988: 36. 8.
R:dr 1,917,985: 36. 8. deraf Riksgälds-kontoret likväl, genom den för åren 1848, 1849 och 1880 uttaxerade s. k. krigsrustnings-afgift erhållit godtgörelse för . 942,251: 27. 41. hvadan Riksgälds-kontorets återstående fordran för de af nu ifrågavarande kreditiv utbetalda medel skulle uppgå till 978,784: 8. 9. oell hafva Revisorerne såsom, skäl för den föreslagna afskrifningen af dessa kreditiv fordringa r, utgörande ett sammanräknadt belopp af ej mindre 1,558,102 R:dr 55 sk. 6 rst., anlört'och yttrat: att föreskrifna redovisningar för de å omförmälde 3:rie kreditiver lyftade summor blifvit afgilna samt af Rikets Ständers Revisorer granskade; — att
Riksgälds-kontoret redan återbekomma hvad som å kreditivet till kostnaderne för garnisons-förstärkningen reqvirerats och utbetalts utöfver det till sagde kostnader använda belopp; — att vid redovisningarnes granskning lör öfrigt ingen anmärkning förekommit, sorn kunde föranleda ytterligare återbäring till
Riksgälds-kontoret af större eller mindre del utaf de derifrån utbekomna medlen; — att, hvad särskildt beträffade det för karantäns-kostnaders bestridande utgilna belopp, Riksgäldskontoret desto mindre hade att förvänta någon återbetalning deraf, sorn det vid sistförlidna Riksdag anvisade mindre kreditiv måst för enahanda kostnader ytterligare anlitas; samt att det således syntes ändamålslöst att i räkenskaperna än vidare upptaga meranämnde kreditiv-fordringar, helst deras fortsatta balansering kunde föranleda oriktig föreställning om Riksgälds-kontorets disponibla tillgångar eller verkliga kapitalöfverskott.
Vid de af Revisorerne uppgifna och utredda förhållanden, och då Utskottet jemväl delar Revisorernes härvid yttrade åsigter, får Utskottet tillstyrka, att ej mindre Riksgälds-kontorets, redan för flere år tillbaka inom linien i räkenskaperna förda, återseende fordran för de, under tiden mellan 1854 och 1855 samt 1840 och 1841 års riksdagar, lyfläde medel utaf dåvarande mindre kreditiv, än de i samma verks räkenskaper hittills balanserade fordringar, i anledning af verkställda utbetalningar utaf ofvannämnde under riksdagen åren 1847 och 1848 beviljade 5:ne kreditiver må, vid afslutandet af nysslprlidet års hufvudbok, i vanlig ordning afskrifvas. Stals-Utskotlels Utlåtande, JYs 07.
3 Angående återstående fordringar hos f. d.
Nummer-lotteriets kolleklörer.
(1853 års Revisions-brrältelse sid. 37.)
DS enligt hvad Riksgälds-kontorels Ombudsman i sin till Revisorerne afgifna berättelse anmält, tillgång tili liqviderande af dessa fordringar saknats ej allenast hos gäldenärerne, förre Nummer-lotteri-kollektörerne C. H. Rolin och J.
Akerman, utan,äfven hos deras löftesmän, samt preskriptions-tiden för vidare ulsöknings-åtgärders vidtagande tilländagått, långt innan målen angående desse kollektörers uppbördshalanser blefvo öfverlemnade till Ombudsmannens vid Riksgälds-kontoret handläggning, hafva Revisorerne tillstyrkt afskrifning af det i Riksgälds-kontorets räkenskaper under titel: »Fordringar hos f. d. Nummer-lotteri-kollektörer» upptagna kapital-belopp, 501 R:dr 41 sk. 8 rst.
Beträffande tillkomsten, beskaffenheten och indrifningen af omförmälde 2:ne balanser, har Utskottet inhemtat: att Bolins balans inträffat före år 1818, vid hvilket års början hans skuld, enligt balansräkningen, utgjorde 661 R:dr 22 sk. 3 rst; att sedan balansen under samma år genom försåld lösegendom minskats, för det återstående, i Bolins konkurs bevakade, balansbeloppets utbekommande lagsökningar emot hans löftesman, i början af 1820-talet, anställts; — att kollektören Åkermans skuld, enligt deröfver år 1823 upprättad balansräkning, utgjorde 149 R:dr 5 sk. 4 rst.; att denna skuld genom aflemnade vinstsedlar samma år minskats tillo 81 R:dr 9 sk. II. rst.; att någon tillgång till detta IMopps liqviderande hvarken hos Åkerman elier hos hans löftesmän funnits; samt att, alltsedan år 1824, någon anteckning angående ifrågavarande balanser icke förekommer uti det af Ombudsmannen vid f. d. Nummer-lotteriet förda och, efter dennes dödliga frånfälle, år 1842 till Riksgälds-kontoret öfverlemnade Diarium.
•femte meddelandet af dessa upplysningar, får Utskottet förklara, alt Utskottet instämmer i Revisorernes tillstyrkan. att det ännu återstående obetalda beloppet af meranämnde 2:ne uppbördsbalanser må i Riksgälds-kontorets räkenskaper afskrifvas; lärande denna afskrifning, i händelse Rikets Ständer dertill lemna silt bifall, vid alsintandet af nästlidet års hufvudbok, få verkställas. 5:o. Angående
Riksgälds-kontorels räkenskapers och de summariska räkningarnes jemförande. (1853 års Revisions-berättelse sid. 32.) Sednast församlade Revisorer, — sorn, vid den i sammanhang med granskningen af Riksgälds-kontorets hufvudböcker anställda jemförelse mellan der befintliga sammandrag öfver landtränteriernas levererinear och samma ränteriers månadsförslag samt de från vederbörande Landskontor till Riksgälds-kontoret inkomna summariska räkningar, icke funnit anledning till någon egentlig anmärkning, — hafva dock erinrat, att Riksgälds-kontorets räkenskapers och de summariska räkningarnes jemförelse försvårats derigenom, att, allt hvad utaf vissa algifter till Riksgälds-kontoret under hela året öfver-remitterats, utan afseende å de särskilda levereringstiderna och remisserna, blifvit uti de summariska räkningarne sammanfördt i en enda post.
4 Stats-Utskoltels Utlåtande, Jl» 27.
Dä Fullmäktiges uppmärksamhet blifvit fästad å det förhållande, som till denna erinran föranfedt, förmodar Utskottet, att, derest summariska räkniugarnes jemförande med Riksgälds-kontorets räkenskaper kan för Rikets Ständers Revisorer underlättas, utan olägenhet eller ökade göromål för de vid Landskontoren anställda tjenstemän.
Fullmäktige vidtaga de i sådant fall för detta ändamål erforderliga åtgärder; hvarföre Utskottet anser det af Revisorerne anmälda förhållande icke påkalla något beslut eller någon särskild åtgärd å Rikets Ständers sida. 4:o.
Angående ränte- och kapital-inbetalningarne för erhållne byggnads- och valtenaftappning slån. (1851 års Revisions-berättelse sid. 47.)
I afseende på dessa årliga inbetalningar hafva de år 1831 församlade Revisorer erinrat, att desamma icke blifvit fullgjorda inom de i skuldförbindelserna bestämda terminer; hvarförutom det fästat Revisorernes uppmärksamhet, att flera till odlings- eller vattenaftappningsföretag utbekomna lån, för hvilka betalningsskyldigheten redan år 1848 vidtog, uti 1830 års räkenskaper funnes med sitt ursprungliga kapitalbelopp utbalanserade; och hade det derjemte förekommit Revisorerne anmärkningsvärdt, att
Riksgälds-kontoret i slutet af år 1851 ännu icke erhållit ersättning för extra brandförsäkrings-afgilter, sorn utaf Styrelsen för städernas allmänna Brandstodsbolag blifvit utskrifna och af Riksgälds-kontoret under år 1849 förskottsvis betalda för några till kontorets säkerhet intecknade egendomar i sladen Wenersborg.
Vid anställd undersökning om förhållandet med liqviderna lör ofvanberörde lån, har Utskottet funnit
Revisorerne ägt grundad anledning lill sin i sagda hänseende gjorda anmärkning; dock hafva ifrågavarande liqvider under de sednaste åren i allmänhet blifvit verkställda med mindre tidsutdrägt och afvikelse från de härom i skuldförbindelserna intagna bestämmelser.
Dessutom måste, hvad vatlenaftappnings-lånen beträffar, de löreskrifna årliga inbetalningarnas fördröjda verkställighet till en del tillskrifvas det för sådana lån vid 1844 och 1845 års riksdag stadgade betalningssätt, enligt hvilket de förfallne kapital- och räntebeloppen skola i sammanhang med allmänna utskylderna erläggas och till Riksgäldskontoret inlevereras.
1 belraktande häraf och då, efter hvad Utskottet inhemta), de liqvider, å hvilkas underlåtenhet Revisorerne fästat särskild uppmärksamhet sedermera blifvit fullgjorda, samt Utskottet tror sig kunna antaga att vederbörande tjenstemän vid Riksgäldskontoret, utan vidare erinran, skola hädanefter noga vaka öfver behörigt iakttagande af de för emförtnälda lån föreskrifna betalningsvilkor; anser Utskottet hvad Revisorerne yttrat och erinrat i fråga om inbetalningarne å en del af de från Riksgälds-kontoFet utgilna låneunderstöd för närvarande icke föranleda någon Rikets Ständers åtgärd. 5:o.
Angående utbetalda förskott till kontors-expenser samt kort- och tidningsstämplings-koslnader m. m. (1833 års Revisions-berättelse sid. 54.)
Med anledning af Revisorernes gjorda hemställan om meddelandet af föreskrift angående algifvande af redogörelser vid hvarje års utgång för de till expenser vid Riksgälds - Stals-Ulskottcts (Jllålande, M 27. 5 kontoret och utgifter för Rikets
Ständers hus samt kostnader för kort- och tidniogsstämplingen förskottsvis ulanordnade och dessförinnan icke redovisade medel, hafva Fulimäktige, efter hvad Utskottet inhemtat, under den IS nästlidne December förordnat: att för alla sädana förut icke redovisade förskott särskilda redogörelser skola i början af hvarje år afgifvas för alt, efter vederbörlig granskning, intagas i Riksgälds-kontorets räkenskaper för det nästföregångna året; genom hvilket stadgande således den af Revisorerne i sagde hänseende föreslagna föreskrift redan blifvit till framtida iakttagande meddelad; hvadan någon vidare åtgärd i anledning af Revisorernes framställning härom icke lärer erfordras. v G:o.
Angående förändrandet af Riksgälds-kontorets nuvarande organisation. (1853 års Revisions-berättelse sid. 54.) Utskottet, som från Fullmäktige emottagit ej mindre det, förslag till Riksgälds-kontorets förändrade organisation, hvilket till följd af Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, blifvit uppgjordt, än Fullmäktiges betänkande angående den föreslagna nya organisationen jemte flera andra, samma ärende rörande handlingar, ämnar att härom afgifva särskildt Utlåtande; till hvilket Utskottet alltså får hänvisa. 7:o. Angående
Riksgälds-kontorets åliggande alt godtgöra postporto för de till detta verk ankomna fribref. (1853 års Revisions-berättelse sid. 51.)
Då Utskottet ansett lämpligast, att rörande denna fråga samt hvad Fullmäktige, med hänsigt till ersättningsskyldigheten för nämnde postporto hemställt, likaledes afgifva särskildt utlåtande, har Utskottet nu endast velat anmäla, att Utskottet dervid kommer alt yttra sina åsigter i afseende på de omständigheter och förhållanden, sorn, i fråga om Riksgälds-kontorets åliggande att betala porto för emottagna fribref, finnas i revisions-berättelsen anförda. 8:o.
Angående de till vägförbätt) ingar beviljade anslag utaf härtill vid sednaste Riksdag anvisade medel. (1853 års Revisions-berättelse sid. 64—68.)
Efter uppgifvande! af de väganläggnings- eller vägförbättrings-företag, till hvilka de för sådana arbetens befordrande vid sednast förlidrie Riksdag anslagne medel blifvit af Kongl. Maj:t i nåder disponerade, hafva Revisorerne anfort, hurusom af denna uppgift, bland annat, inhemtades, att för anläggningen af en chaussé från Malmö till Kalinan jemte dermed förenad brobyggnad öfver Sege å erhållits ett statsanslag af R:dr 29,800: — — samt för chaussé-anläggning mellan Kalinan och Lund dessutom . . » 56,644:32. — och således tillsammans för förbättringen af vägen mellan Malmö och Lund „ 86,444: 32.
—- äfvensom att för en vägomläeening lill undvikande af Dalkarlsbacken, på vägsträckningen mellan Enköping och Stockholm, anslagits ett belopp af » 30,000: — — 6 Stats-Ulskollels Utlåtande, J\s 27. ■ Vidare hafva Revisorerne anmält och yttrat: att uti ett och annat bland de Kongl."
Bref, som Fullmäktige, angående vägförbättringar eller andra med bidrag af allmänna medel understödda arbetsföretag fått enyottaca, funnes det belopp uppgifvet, hvartill kostnaden för arbetets utförande, enligt det deröfver uppgjorda samt af Kongl.
Maj:t i Nåder gillade och fastställda kostnadsförslag, skulle uppgå; och då häraf således visade sig hvad det enskilda tillskottet för samma företag beräknats utgöra, ansåge Revisorerne, att det skulle vara upplysande lör ej mindre kommande Revisorer än Rikets Ständers Stats-Utskott, om en dylik uppgift i hvarje fall funnes bland Riksgälds-kontorets handlingar att tillgå.
Beträffande den af Revisorerne särskildt omförmälda vägomläggningen för Dalkarlsbackens undvikande, har Utskottet af den hos Fullmäktige förda utgiftsbok och deruti antecknade Kongl. Bref saint de af Utskottet lästa protokoller inhemtat följande upplysningar, hvilka Utskottet ansett sig böra Rikets Ständer meddela.
I afseende på utbetalningen af det till detta väaomläggningsarbete, hvilket borde vara fullbordad! inom den 1 Oktober innevarande år 185-i, i Nåder beviljade statsanslag stadgades i Kongl. Brefvet ilen 15 Maj 1852, att Arbets-Direktionen, efter företeende hos Fullmäktige af det ingångna och afslutade kontraktet, så snart arbetet bevisligen blifvit börjadt, skulle äga utbekomma .
R:dr 10,000. och i Mars månad 1853 » 10,000. samt vid samma tid innevarande år » 5,000. och när arbetet vore i behörig ordning afsynadt och godkändl, återstoden eller » 5,000.
Suna R:dr 30,000.
Men sedan första tredjedelen af denna anslagssumma i Juni månad 1852 från Riksgälds-kontoret utbetalts, så och uppå Arbets-Direktionens derom i underdånighet gjorda ansökning, medgaf Kongl. Maj:t, enligt Dess Nådiga Bref af den 8 September samma år den förändring i de förut bestämda betalningsterminerna, att utaf det då återstående beloppet skulle 10,000 R:dr få utbekommas den 1 påföljde Oktober och 10,000 R:dr efter arbetets afsynande och godkännande, under förbehåll likväl, att innan förstnämnde summa linge lyftas borde iidor Fullmäktige vara vederbörligen styrkt, dels att det å vägomläggningen nedlagda arbete motsvarade den vid förelagets påbörjande erhållna tredjedelen utål anslaget samt blifvit enligt arbetsplanen behörigen verksläldt, »dels ock att Arhets-Direktionen uti en till Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader aflemnad förbindelse formligen åtagit sig vägnmläggningens fullbordande inom nästkommande (1855) års utgång.»
Oaktadt detta förbehåll och den i öfverensstämmelse dermed afgilna förbindelse, har Direktionen, sorn i Oktober månad 1852 fick lyfta andra tredjedelen utaf meranämnde anslag, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om arbetstidens utsträckning till innevarande års slut, hvilken anhållan Kongl. Maj:t under den 25 sisth Oktober i så måtto bifallit, att Kong).
Maj:t i Nåder beviljat anstånd till den 1 November detta år med fullbordandet och afsyningen al ifrågavarande vägomläggningsarbete; hvadan således tiden för dess utförande blifvit förlängd utöfver den före medgifvande! al förändringen i utbetalningsterrninerna bestämda tidpunkt.
Vidkommande den upplysning
Revisorerne ansett böra bland Riksgälds-kontorets handlingar finnas att tillgå angående det belopp, kostnadsförslagen för vägförbättringar samt andra med allmänna medel understödda arbeten upptaga, så torde frågan om sättet förberedande af en sådan upplysning rörande de arbeten, dertill statsbidrag framdeles varda anvisade, lämpligast böra behandlas i sammanhang ined de allmänna bestämmelser och föreskrifter, som i afseende på dylika bidrags beviljande och utbetalning, lära vid denna riksdag komma att meddelas. Slals-Utskollels Utlåtande, J\l 27. !f 9:o.
Angående kreditivel för bestridande af den genom postskjutslegans förhöjning uppkommande kostnad för Post-verket.
(1835 års revisions-berättelse sid. 74.)
Enär detta kreditiv, på sätt Revisorerne tillkännagifva, blifvit med liela sitt i Riksgälds-kontorets reglemente anvisade belopp, 15,000 R:dr utbelaldt, och då skyldigheten för Riksgälds kontoret att fortfarande tillhandahålla Postverket en de! af de kostnader, som för allmänna postens förtskafiände erfordras, under det att en viss bestämd summa af postintraderna årligen användes till andra statsutgifters bestridande, föranleder en onödig omgång och inveckling af redovisningen och räkenskapsförhållandena inom begge dessa verk, anser sig Utskottet äga full anledning hemställa, att nämnde kreditiv må upphöra samt det för postskjutsens bekostande erforderliga belopp tagas i betraktande vid bestämmandet af Stats-verkets behållna inkomst utaf postmedlen. 10:o.
Angående en antecknings- eller s. k. vigilansbok öfver innehafvare af eller löftesmän för valtenaftappningslän. (1831 års revisions-berättelse sid. 67.)
Med anledning af den i berättelsen angående 1831 års revision gjorda anmälan om saknaden af en antecknings- eller så kallad vigilansbok öfver de personer, hvilka, i egenskap af låntagare eller löftesmän, åtagit sig betalningsansvaret för sådane till vattenaftappningsarbeten utgifna låncbidrag, som icke i sammanhang med allmänna kronoutskylderna återbetalas, har Utskottet ansett sig böra upplysa, att, till följd af Fullmäktiges i början af 1832 vidtagna beslut skall hos kommissariatet, jemte ett i alfabetisk ordning upprättadt personal-register, föras en dylik vigilansbok i afseende på skuld- och borgens-förbindelser för alla sådana lån, derför personligt betalningsansvar åligger vederbörande reversutgifvare och löftesmän, uti hvilken bok de i nyssnämnde egenskap ansvariga personernas namn skola vara upptagna. ll:o.
Angående fördröjde a/lemnande till Fullmäktige af inkomna resolutioner och andra handlingar rörande åtskilliga valtenaftappningslän.
Under den verkställda läsningen af Fullmäktiges protokoller för tiden mellan sednaste statsrevisions och nuvarande ; rik sdags början har Utskottet anmärkt, att, efter det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jönköpings
Län, uti skrifvelse af den 50
Maj nyssförlidet år, hvilken skrifvelse kommissariatet den 21 i nästpåföljde månad emottog, till Riksgälds-kontoret insändt meddelade resolutioner jemte andra handlingar angående fördelningen af betalningsskyldigheten för 8 st. till vattenaftappningar inom nämnde län utbekomna lån, har kommissariatet icke förr än den 6 sistlidne Oktober eller kort före besvärstidens utgång, aflemnat samma resolutioner och handlingar til!
Fullmäktige; hvadan Fullmäktige, som funnit åtskilliga upplysningar rörande dessa mål böra från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inhemtas, varit löranlåtne att till bevarande af Riksgälds-kontorets rätt och talan, låta reservationsvis anföra besvär öfver nämnde resolution, samt måst utan afbidan af protokollets justering låta till
Riksgälds-kontorets ombudsman expediera sina beslut angående samma resolutioners överklagande. 8 Stats-Utskotlels Utlåtande, JU 27- De upplysningar.
Utskottet rörande dessa mål inhemtat, hafva väl icke tillfredsställande förklarat den anmärkningsvärda långsamhet, hvarmed kommissariatet sagde mål handlagt och expedierat, men, enär Fullmäktige icke lära underlåta tillse, det kommissariatet hädanefter utan dylikt dröjsmål behandlar inkomna ärenden, har Utskottet trott det nu anmärkta förhållabdet icke påkalla någon åtgärd å Rikets Ständers sida. 12:o.
Angående anläggningen af strandgatan och kajmuren nedanför Riksgäldskontgrels hus. (1853 års Revisions-berättelse sid. 77—80.)
Vid anställd jemförelse mellan de af Rikets sednast församlade
Ständer meddelade beslut och föreskrifter rörande nyssnämnde arhetens utförande och det sätt, hvarpå desamma sedermera blifvit verkställda, har Utskottet visserligen funnit att icke alla de gifna föreskrifterna till fullo blifvit följda, men då dessa arbeten i sin helhet äro så utförda, att de framdeles böra komma att motsvara och uppfylla de ändamål, Rikets Ständer med dem äsyftat, och då, enligt Utskottets åsigt, Fullmäktige ingalunda saknat skäl till sina med hänsigt till samma arbeten och deras verkställande vidtagna beslut och åtgärder, samt arbetena numera äro fullbordade och vid derå af behörig tjensteman förrättad besigtning godkända, anser sig Utskottet äga tillfyllestgörande anledning tillstyrka Rikets Ständer att jemväl godkänna Fullmäktiges åtgärder vid verkställigheten af meranämnde arbetsföretag.
1 sammanhang härmed får Utskottet anmäla, att Utskottet frän Fullmäktige emottagit en särskild framställning angående inhägnande af den del utaf Riksgälds-kontorets tomt, som ligger emellan kontorets hus och den nya strandgatan, samt att Utskottet ofördröjligen skall till Rikets Ständer inkomma med sitt af denna framställning föranledda yttrande. 13:o.
Angående decharge för Riksgälds-kontorets styrelse och förvaltning.
(1851 års Revisions-berättelse sid. 67. — 1855 års Revisions-berättelse sid. 80.)
Utskottet, som, lika med hvad Revisorerne sammanstämmande yttrat, funnit Fullmäktige i Riksgälds-kontoret under hela den tid, hvarom nu är fråga, hafva med fullkomligt nit och ospard möda uppfyldt de af Rikets Ständer dem lemnade uppdrag, får alltså tillstyrka, att Fullmäktige må tillerkännas decharge för de sedan förlidne Riksdags början till och med den 25 November nästlidet år, af Fullmäktige vidtagna samt i deras protokoller antecknade beslut och åtgärder.
STOCKHOLM, TRYCKT BOS JOH. BECKMAN, 1884. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 28- I N:o 28.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Febr. 1854, kl. 1 e. m. Ut/Mande, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående verkställd fördelning emellan särskilda Embetsverk af den utaf Rikets Ständer anslagna. summa till gratifikationer och ljuspenningar åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente. (U. A.)
Uti en till Stäts-Utskottet den 16 November nästlidet år aflåten Nådig Skrifvelse liar Kongl. Majit gifvit Utskottet tillkänna, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 3 Maj 1851, jemte anmälan om deras, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, vidtagna beslut, att, i stället för de af statsmedel hittills till extra ordinarie tjenstemän och Vaktbetjente anordnade ljuspenningar, hvilka komme att upphöra, å ltiks-staten uppföra ett anslag af 10,000 r:dr banko, att användas till gratifikationer åt dylika tjenstemän och vaktbetjente vid allmänna embetsverken, med undantag af Tulloch Postverken samt
Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar i riket, och tills vidare till ljuspenningar åt sådane tjenstemän och betjente, hvilka re - Bih. lill it.
Fröt. 1853 §f 1854. 4 Sami. 1 Afd. 13 Haft. 1 2 Sfats-Utskottets Utlåtande, N:o 28. dan deraf kommit i åtnjutande och fortfarande genom flit och tjenstgöring kunde anses dertill berättigade, tillika anhållit det Kongl.
Majit måtte meddela Rikets nu församlade 'Ständer den definitiva fördelning af ifrågavarande gratifikationsmedel, sorn af Kongl. Majit blefve beslutad, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle, att på vederbörande stater ä hufvudtitlarne uppföra det belopp, som i förenämnde afseende borde tillkomma hvart och ett embetsverk samt i förhållande dertill nedsätta anslagen för expenser, ved och ljus, Kongl. Majit, efter inhemtande af Kongl. Stats-kontorets underdåniga utlåtande, funnit godt i Nåder förordna: 1 :o Att det anslag af 10,000 ridr, hvilket Rikets Ständer beviljat till fördelning embetsverken > emellan, såsom tillgång för gratifikationer ät sädane lönlöse tjenstemän, hvilka under tjenstgöring
Utmärkt sig för flit och skicklighet, äfvensom åt extra ordinarie vaktbetjening, då behofvet så kräfver, skall framdeles, när summan blir till fullo disponibel, fördelas emellan nedannämnde em - betsverk till följande belopp åt hvartdera, nemligen: Kongl.