Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I ilL underdånig åtlydnad af föreskriften i Nådiga Brefvet af den 17 April 1821, går jag nu att afgifva Berättelse om tillståndet i Götheborgs och Bohus Län i ekonomiskt och statistiskt afseende under åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836, åtföljd af upprättade taheller, vid hvilket förstnämde år den sist författade Berättelsen slutats; iakttagande dervid det Formulär, som bestämmer gränsorne och ordningen för hvad i underdånighet yttras skall.
Länets allmänna Beskaffenhet.
Om detsammas gränsor, bergssträckor, sjöar, skogar, kärr, jordmån och indelning är i förra Berättelsen ordadt så fullständigt, att ett upprepande af desse förhållanden, hvari någon förändring icke förekommit, torde anses öfverflödigt.
Hufvudnäringen utgöres fortfarande af jordbrukets skötsel och fiske, i mån af orternes olika lägen, och till binäringar kunna räknas skogarnes användande tili afsalu, och någre fabriks-anläggningar för förädling af linne, ylle och bomull till väfnader m. m.
Enligt sista Berättelsen utgjorde folkmängden på Landet och i Städerne 77,362 mantalsskrifne och 71,395 mantalsfrie personer, tillsammans 148,757 personer, hvarutaf 125,331 tillhörde Landet och 23,426 Städerne: 4 Folkmängden år 1836 var:
Mantalsskrifne å Landet . * . 65,048. i Städerne . 13,655.
78 703 Mantalsfrie å Landet . . 65,975. '* i Städerne . 8,922. 74>897i 153 6()0 eller för Landet 131,023 personer och för Städerne 22,577.
Under de feni år som Berättelsen innefattar har folkmängden alltså, oaktadt Cholera-sjukdomens härjningar år 1834, erhållit en tillökning af 4843 personer, och vid jemförelse af förhållandet emellan Landet och Städerne, kommer man sålunda till det resultat, att folkökningen ensamt ägt rum på Landet med 5,692 personer, hvaremot folkmängden i Städerne minskats * med 849.
— Skälet till förminskningen i Städerne härrör derifrån att Choleran var mest härjande i Städerne Götheborg och Uddevalla.
Folkets bildning och sedlighet är oförändrad; åtminstone kan, under den korta tidrymden af fem år, någon synnerlig olikhet icke bemärkas.
Begäret till bränvin och lättheten att det åtkomma motverka de goda anlagens utveckling, och sjunker icke allmogen tillhaka i råhet och tanklöshet, så gör bildningen åtminstone ej någre framsteg, så länge denna vara finnes att tillgå till låga priser.
Arbetsklassen vårdar sig, öfverhufvud taget, föga om förtjenster, hvadan den ock är dyrlegd.
Jordbruket är ungefärligen i samma skick, som då sista Berättelsen afgafs.
Störta delen af jorden upptages nu, som förr, till åker, så att boskapsskötseln försummas.
Råg, Korn och Hafre utgöra de hufvudsakligaste sädesslagen, och derjemte skördas årligen en myckenhet Potatoes.
Afkastningen är icke ringa, emedan jordmånen är god, men kunde uppdrifvas vida högre om allmogon med mera omsorg skötte sin jord, medelst dikning m. m., hvilket å de fleste ställen icke iakttages.
— Yäl föregår en och annan förståndigare jordbrukare med goda exempel, men Bohusländska allmogen lemnar icke utan omgång sina vanor, dock synes produktionen hafva i någon mån tilltaget och lemnar icke endast full tillgång för Länets behof, utan jemväl öfverskott.
Linodlingen fortgår och ökar sig med hvarje år.
Någre nya redskap och mechaniska inrättningar, till besparande af menniskokraft, äro icke att anföra.
En och annan tröskmaschin, å de större egendomarne, kan höra till undantagen.
Boskapsskötseln har, sedan sista Berättelsen afgafs, icke vunnit någon synnerlig förkofran.
Ängen gifver tillräcklig afkastning för det befintliga antalet kreatur, och till förökande deraf visar sig ingen fallenhet.
Kreaturen äro små, men af god beskaffenhet.
Hvad hästafveln beträffar, hafva 2:ne Beskällare blifvit af Stuteri-Öfverstyrelsen här stationerade, dem allmogen begagnat.
Djurläkare, som tillika förestår den af Länets Hushållssällskap anlagda Veterinair-Inrättning, har varit i jemn verksamhet inom Götheborgs Fögderi, men af Länets öfrige innevånare för deras kreatur föga anlitad, helst någon allmännare boskapssjuka icke yppat sig.
Desse, ehuru obetydlige, förse dock en stor del af Länets innevånare med vedförråder och i mindre qvantiteter utföres jemväl derifrån bjelkar, sparrar och årämnen, men hushållningen med tillgångarne afser mera ögonblickets vinst, än behållning för framtiden.
Frågan om Allmänningen Brefjellets uppmätning och försäljning fortfar att vara under handläggning, och något vidare anmärkningsvärd! är icke att anföra om denna näringsgren.
Någon grufva finnes icke inom Länet, utan må här endast nämnas ett å hemmanet Munkedahl i Sunnervikans Fögderi anlagdt Manufacturverk, bestående af 1 Räck- och 2:ne Spikhamrar, privilegieradt för 150 Skepp, smide, hvarå tillverkas nära detta qvantum spik och manufaktursmide för omkring 3000 Riksdaler banko, samt 3:ne Spik- 1 Knipoch 1 Planerhammare å hemmanet Torskog: i Westerlanda Socken.
Fabriker, Bruk oell öfrige Näringar.
Den fullständigaste beskrifning, som derå kan lemnäs, innefattas i den af mig till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium hvarje år insända berättelse härom, och det sammandrag, som underdånigst bifogas, utvisar än vidare förhållandet.
Den betydligaste fabrik, som under de fem årens lopp tillkommit, är bolaget Gibson &
Kiellers segelduksfabrik å hemmanet Jonsered i Partilleds Socken; och inhemtas af sammandraget, att fabriksrörelsen allt jemt förkofras.
Delta utgör Skärgårds-allmogens hufvudnäring och sysselsätter ett betydligt antal personer.
Sedan sillfisket upphört, utgöra Långor, Torsk, 6 Gråsik, Rockor, Makrill, Hummer och Ostron de fisksorter, hvilka fångas.
Hummer och Ostron tagas vid stränderne, och synnerligast hummern har blifvit ett högst gifvande fiske, sedan Engelske handelshus etablerat agenter i Skärgården, hvilka uppköpa och till England afsända större qvantiteter deraf i särskilt dertill inrättade fartyg.
Genom det Nådiga förbudet mot hummerns fiskande från den 1 Juli till den 15 September, eller under lektiden, väntar man sig lyckliga resultater, emedan borttagandet af den smärre hummern varit nära att förstöra hela detta fiske.
— Fångsten af Långor, Torsk och Gråsik verkställes till större delen genom långväga resor åt hafvet, stundom 20 ä 30 mil från fiskares hemvist, med större skutor, och uppmärksamheten har härvid alltmera fästats å fiskens ändamålsenliga behandling genom rening och saltning om hord, hvarigenom fiskvarorne erhålla mera fasthet och hvithet, samt kunna i godhet mäta sig med utländningens.
Den försäljes sedermera dels torkad i vålar och dels saltad i tunnor och fjerdingar såsom Cabelliau, deraf Länets innevånare uppköpa sitt behof och försäljningar derjemte ske till alla orter inom riket.
Det anslag, som till vice Consuln J. G. Mollén å Lysekihl blifvit anordnadt, för att tillvänja Svenska fiskare i det Engelska beredningssättet af fisken, torde i framtiden medföra betydlig vinst.
Öfverhufvud kan man antaga, att fisket varit lika gifvande under de fem år, för hvilka redovisning nu afgifves, som under de nästföregående.
Fraktfarten tilltager med hvarje år dels på Wenern och dels till Dannemark och Norrige med Trävirke, Salt, Kalk, Spannemål och andre handelsvaror, samt utgör en lönande näringsgren.
Handeln inom Landet fortfar att bedrifvas med Spannemål, Lin och Linfrö, Smör, Ost, Ägg, Fläsk och Kött, med hvad mera Landlmannen kan hafva att aflåta och deraf han inom Städerne finnér jemn afsättning, samt befarar högst sällan, att för sin vara blifva missbuden.
— Något särskilt anmärkningsvärdt i hvad under denna rubrik i formuläret hänföres, år icke att andraga, vidare, än att sedan Eders Kongl. Maj:t genom Nådig Kungörelse af den 27 Februari 1836 tillåtit att en Köping finge anläggas å Fiskeläget Lysekihl, i Stångenäs Härad, åtskillige personer dit inflyttat för handels bedrifvande, och Ordningsman der blifvit utsedd; tillhörande det nästa Femårs-Berättelse, att uppgifva i hvad mån Köpingen förkofrat sig, eller icke motsvarat ändamålet med anläggningen.
I öfrigt får jag, hvad landet angår, hänvisa tili bifogade, fullständiga tabeller.
7 Politisk författning.
Åtgärderna med Allmänningen Brefjellet i Inlands Fräkne Härad fortgå, för utredning, huruvida den må anses såsom Krono-eller Häradsallmänning, och komma att i nästa Femårs-Berättelse resultaterne af hvad tillgjordt blifvit, att i underdånighet framläggas.
Hemmanskljfningar.
Desse fortgå, men det har icke kunnat inhemtas, att de ske mot författningarnes föreskrift.
Den Kommite, som, enligt Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 26 Oktober 1833, borde afgifva underdånigt utlåtande rörande hemmansklyfningen, sammanträdde för detta Län den Irsta Oktober 1835, och tillstyrkte i underdånighet, till förekommande af missbruk, att vid klyfning af hemman till mindre lotter, än ?:del, undersökning borde hållas och bevis meddelas af Församlingens Kyrkoråd, huruvida innehafvarcn af den utklufne delen kunde derå vara besuten, hvilket bevis skulle hos domaren företes vid ansökning om lagfart å hans fång.
Kommiteen utrönte, att hemmansklyfningar med mantal och utskylder å de utklufne delarne inom Länet utgjort å 2,864T7- hela hemman, år 1813 ett antal af 11,401 delar, år 1828, 12,105 delar och år 1833 ökat sig till 12,495 delar.
För Landet.
Då någre föreskrifter eller författningar icke egentligen förändrat grunderna för dessa bidrags utgörande i annat fall än hvad angår Bränvinsbrännings-afgiften, följer af sig sjelf, att de skiljaktigheter, som nu förete sig emellan sista Berättelsen och den som nu underdånigst afgifves hufvudsakligen uppkommit genom de olika förhållanden, som alltid mäste blifva en följd af folkökning, förändring utaf varupris eller andre orsaker, hvilka uti de förra Femårs-Berättelserne äro upptagne; men Konungens Befallningshafvande anser sig likväl underdånigst böra specielt uppgifva dessa skiljaktigheter.
Utaf förenämde orsaker har Bevillningen efter Irsta Artikeln ökat sig med 3,247 Rrdr 34 sk. och Mantalspenningarne med 928 Rrdr 24 sk.
Bränvinsbrännings-afgiften, som uti tabellerne till förra Femårs-Berättelsen upptages till 7,652 Rrdr 43 sk., har enligt nu bifogade tabeller upp - 8 gått till icke mindre än 13,838 R:dr 21 sk. 7 r:st., hvadan en tillökning uppkommit af 6,185 R:dr 26 sk. 7 r:st.
Detta härleder sig ingalunda derifrån att en större bränvinsproduktioii ägt rum, utan helt och hållet ifrån den högre beskattning på denna näringsgren, som blifvit bestämd uti Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordning den 19 Juni 1835.
De ständiga räntorne hafva, enligt hvad tabellen utvisar, dels blifvit förökte och dels förminskade på sätt härefter närmare upptages.
— Föl jande hafva vunnit tillökning, nemligen:
R:dr siv. r:st.
Jordeboks- och Hemmantals-Räntorne med 4-49: 24. 6.
Afraden med 242: 7. i.
Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan med 185: 12.
— Deremot hafva följande blifvit minskade: Krono-Tionden med 513: 14. 9. och Gernings Öhrén med — 16.
— Orsakerne till förhöjningen och förminskningen, der den ägt rum i afseende på förenämde räntor, äger sin hufvudsakliga grund i förändrade markegångspriser, med undantag af Afraden, hvilken blifvit förhöjd i följd af skedde skattläggningar å qvarnar, ty i annat fall skulle naturligtvis Afraden, hvilken äfven utgöres i Spannemål, och sålunda är beroende på markegångspriserne, hafva fallit i samma mån som Tionden. — Hvad Lagmansoch Häradshöfdinge-Räntan beträffar, så har tillökningen sin tillkomst derigenom att rök-antalet blifvit större än hvad det förut varit, och förminskningen uti Gerningsöhrenen tillkommit deraf att Gerningsmännen minskats Q O med en person.
I afseende på tillkomne och förminskade lägenheter, utvisa de från vederbörande inkomne Tabeller och Berättelser följande förhållande nemligen: Tillkomne Lägenheter:
Bebyggde, skattlagde Krono-Torp öst.
Bebyggde, oskattlagde dito 683 — Backstugor 690 — Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig äganderätt 6 — Dito — på viss tid — dito 53 — Tull / 9 Tull Mjölq varnar 5 st.
Tull Sågqvarnar, grofbladiga 1 Stampar ; 2 Pappersbruk 1 Tegelbruk 4 •
Färgerier 4 Bömulls-Spinnerl- samt Linne- och Bomullsväfnads-Fabriker . . 1 — Tillsammans lägenheter 1,456 st.
Härifrån afgå förminskade Lägenheter, nemligen:
Obebyggde, skattlagde Torp 24 Husbehofs-Q varnar , 349 Segeld uks-Fa brik 1 Såpebruk 2 Garf verier 9 Skärgårdsverk 1 ggg Återstår tillkomne lägenheter 1,070 st.
Den hufvudsakliga tillkomsten utaf dessa lägenheter härleder sig, dels derifrån, att vid förra Berättelsens afgifvande hade från Orust och Tjörns Fögderier, genom misskrifning, de oskattlagde bebyggde Torpen blifvit upptagne till ett ringare antal, än de verkligen utgjorde, och dels derifrån, att såkallade Backsittare inom hela Länet ökas i samma mån som populationen tilltager, enär det icke är alla gifvet att kunna förvärfva sig sjelfägande rätt till jord.
De arrendemedel, som ingå till Staten, hafva ökat sig med 328 R:dr 20 sk., och är detta endera en följd af till Staten indragne lägenheter, hvilka förut varit besutne af personer under särskilte villkor, eller ock i följd af förändrade arrendevillkor.
Statsbidraget, i hvad det angår kostnad för Rustning och Rotering, är ökadt med 3,046 R:dr 26 sk. 4 r:st., hvilken differens, emot hvad förra Berättelsen upptager, icke härleder sig från någon annan orsak än den, att bidraget blifvit i någon mån högre beräknadt än förut, hvilket är så mycket mer påtagligt, som någre förändringar uti Rustnings- och Roterings-be sväret icke blifvit, genom någon författning, i Nåder föreskrifne. Femårs-Berättelse fr.
Götheborgs Liin. 2 10 Utgifterna för Clereciets underhåll äro med 308 R:dr 39 sl<. 9 r:st understigande hvad förra Berättelsen upptager, och skälen till ett sådant förhållande äro alldeles desamma, som uti föregående Femårs-Berättelsen äro närmare upptagne, hvadan de samma här åberopas.
Kostnaden för väghållning understiger föregående Femårs-Berättelsen med 1,442 R:dr 44 sk. 4 r:st.; men Konungens Befallningshafvande anser, för sin del, någon minskning uti detta onus icke hafva ägt ruin, hvadan den nu upptagne ringare kostnaden härleder sig ifrån antingen en förändrad grund för beräkningen, eller ock en felaktig beräkning hos vederbörande, som afeifvit Berättelserne med dertill hörande tabeller.
O För Städerne.
De bidrag, som Städerne utgöra, grunda sig till större delen på andra förhållanden än de som äro gällande för Landet, och undantager man de Comunal-afgifter, hvilka äfven kallas Statsbidrag, så är det väl egenteligen Mantalspenningar, Bevillning och Roterings-afgifter som ingå till sjelfva Staten eller Kronan, och alla dessa afgifter, de må tillhöra Staten eller Staden, äro helt och hållet beroende af folkmängd, handel och rörelse, stigande och fallande välmåga.
I hvad fall Statsbidraget i det hela blifvit högre eller lägre, inhemtas af följande:
Enligt nu upprättade, Berättelsen åtföljande, tabeller utgöra de Statbidrag, sorn till Kongl. Maj:t och Kronan ingått:
För Landet 179,669: 3i. 9.
För Städerne 65,547: 14. 3. 245 916- 46 — Enligt de vid sista Berättelsen fogade tabeller, utgjorde då samma bidrag:
För Landet 166,910: i. io. För Städerne 59,530: 31. 7. 226 440- 33 s Således har Statens inkomster okats med R:dr 18,776: 12. 7.
Bidraget till diverse Verk och Inrättningar utgjorde enligt tabellörne till sista Berättelsen: 11 För Landet .
För Städerne
Eldigt nu upprättade tabeller utgör samma bidrag:
För Landet .
För Städerne Alltså minskad t bidrag Kalr (3,072: 39. 3. 240,311: 42. 6.
Utaf hvad salunda är ådagalagdt, täcktes Eders Kongl. Maj:t i Nåder inhemta, att de bidrag som directe till Kongl. Maj:t och Kronan eiler Statens Kassor ingått, blifvit ökade: härledande sig denna tillökning: för Landet hufvudsakligen uti Bränvinsafgifter, Personel Bevillning och Mantalspenningar samt öfrige personela afgifter, hvilka äro en följd af folkökningen; och hvad tillökningen uti bidraget från Städerna angår, så härleder sig densamma ifrån en ökad rörelse och en större förtjenst utaf näringarne.
Det minskade Statsbidraget till diverse Verk och Inrättningar hafva Städerna ensamt fått tillgodonjuta, enär deras tillskott nu visas vara 8,875 R:dr 18 sk. 8 r:st. mindre än hvad förra Berättelsen upptager, hvaremot Landets tillskott blifvit ökadt med 2,802 R:dr 27 sk. 5 r:st., hvarutaf följer, att, om man drager den summa som Landet fått erlägga mera, ifrån den summa, som Städerna erlagt mindre, 6,072 R:dr 39 sk. 3 r:st. återstå såsom min-skad t Statsbidrag.
Någre särskille anstalter till ordningens och sedlighetens vidmakthållande å Landet hafva icke i sednare åren tillkommit, utan vårdas de af Presterskapet och Kronobetjeningen samt utsedde
Ordningsmän för hvarje församling, som vid sockenstämmor utses och nu mera icke anse sin befattning så förhatlig, som i början.
Nya skolor och undervisningsverk för slöjder hafva icke blifvit anlagde, likasom någon förändring ej skett i fråga om helsö våld, fattigförsörjning, gästgifveri-ordningar och anstalter till rotdjurs utödande, m. in. För Landet med . och lör Städerne med 12,759: 29. ii. Städer.
Enligt Mantalslängden™ utgjorde folkmängden i Staden och dess förstäder år 1832, 17,051 personer och år 1836, 16,564 personer.
För folkets hildning finnas tillräckliga både allmänna och enskilta löne-anstalter, och hvad sedligheten angår, så är den ej i tillväxt hos den lägre folkklassen, såsom motarbetad af begäret och öfvérflödiga tillgångar till bränvin.
På arbetare är icke brist, men dagspenniugarne ärö höga.
Af de handlande har, såsom vanligt, blifvit exporteradt, hufvudsakligen jern och träd varor.
Exporten af jern har utgjort år 1832, 135,511 Skepprcl, år 1833, 145,128 Skepp:d, år 1834, 133,056 Skepp:d, år 1835, 194,096 Skepp:d och år 1836, 165,509 Skepprcl, hvaraf de största partierna afgått till Amerika och England.
Man väntade sigj en betydlig höjning i jernpriserna genom de vidlyftiga anläggningar af jernvägar i andra länder, men erfarenheten har visat, att det Engelska jernet är, i anseende till sitt lägre pris, för sådant ändamål begärligare, än vårt.
Jern-afsättningen på Continenten har varit ringa, hvartill brist på efterfrågade dimensioner hufvudsakligen föranled t.
Då jernexporten från Götheborg till det mesta sker till Förenade Nord-Amerikanska Staterne, anmärkes här, att tullen derstädes förut utgjort, eirlig taxa af den 14 Juli 1832, förr Stångjern, tillverkadt medelst valsning (eller Engelskt jern) 30 Piaster pr Ton.
Dito smidt (eller Svenskt och Ryskt) 18 dito pr dito; men att genom en författning af den 1 Mars 1833, tullen sålunda blifvit bestämd, att, om den öfverstiger 20 procent af varans värde, detta öfverskott skulle minskas efter hvad vid 1833, 1835, 1837, 1839 och 1841 årens slut, samt slutligen den 30 Juni 1842 på det sätt, att tullen då nedgår till 20 procent af värde af hvardera jernsorten, hvaraf följer, att Engelskt valsadt jern väl då kommer att införas i Amerika till lika tull som det Svenska smidda, så vida det kostar lika i inköp, men derest det Engelska, efter hvad hittills inträffat, kostar mindre än det Svenska, tullen naturligtvis kommer att i förhållande dertill minskas, till hinder i afsättningen af det Svenska jernet, deri förändring torde böra till vägabringas. 13 Trädvaru-Exporten, som egentligen består af plankor och bottens, samt obetydligt af bjelkar, sparrar och spiror, tilltog i liflighet åren 1833 och 1834 samt var i synnerhet liflig på Frankrike år 1835, och har äfven år 1836 fortfarit till ökade priser, håde till Frankrike och England.
Af Nederlagsgods har export jemväl ägt ram, särdeles af socker och caffe till Köpenhamn och Hamburg.
Det är anmärkningsvärdt, att till Norrige härifrån sällan afgår annat nederlagsgods, än salt och någon gång tobak, fastän priserna här ofta varit ganska låga och afsättningen af Norrska varu-aHiklar, såsom sill och andra fisk varor varit betydlig, samt skeppsfarten emellan Sverige och Norrige i samma mån liflig.
För att visa skillnaden emellan exporten åren 1832 och 1836 har jag af inkomne uppgifter gjort följande sammandrag:
År 1836.
Jern, Spik och Stål tillhopa ....
135,835 Skfft. 162,178 Skåf. Bräder och Bottens 67,797 tolfter. 89,466 tolfter.
Bjelkar 7,824 stycken. 4,541 stycken.
Spiror och Mastträd 2,841 dito 4,012 dito Sparrar - 5,934 dito 6,479 dito Alun 7 . 896 tunnor. 1,037 tunnor.
Ben 1,963 SIM.. 1,731 Sk&.
Färgmossa 20,416 LM. 22,989 LM.
Brunsten 1,646 Skäf. 3,192 SkM.
Oljekakor 1,369 SkM.. 1,887 Sk&.
Beck 250 tunnor.
Tjära 901 dito 919 tunnor.
Ekebark 12,350 dito 126 dito Lagg- och bottenstäfver af Bok . . . —« 71,298 stycken.
Boktunnor 24,963 dito Färdiga åror —— 5,192 par.
Linfrö 9,744 tunnor.
Trädgårdsstolar — 10,394 stycken.
Lingon i vatten 26,982 kannor.
Dricka 50,130 dito Mur- och Taksten 371,242 stycken.
Hafre 10,946 tunnor. 14 År 1832.
Korn , ^ 1,703 tunnor.
Vicker 617 dito Fläsk 945 LÄ.
Ek verke 802 stycken.
Importen af Colonialvaror liar åren 1832 och 1833 varit liflig, men under åren 1834 och 1835 högst betydlig och öfverstigande behofvet.
I synnerhet infördes sistuämde år en myckenhet socker och andre varor, hvilke, i den då utkomna nya tulltaxan, hvars tillämpning skulle börja med 1836 års ingång, blifvit belagde med förhöjd tull.
Importen under sistuämde år har äfven varit stor.
Af sill och salt har importen under alla fem åren ej allenast motsvarat behofvet, utan äfven hvad salt angår lernnat tillfälle till export.
Äfven öfver importen har jag uppgjort ett sammandrag utvisande skillnaden åren 1832 och 1836.
Bomull 488,723 Ä. 546,038 Ä.
Arrac 6,414 kannor. 13,942 kannor.
Cognac 13,430 dito 20,741 dito Rum 25,145 dito 10,913 dito Saltad Sill 43,301 tunnor. 45,462 tunnor.
Allehanda torr fisk 1,004 SkÄ. 821 SkÄ.
Blyhvitt 41,987 Ä. 59,648 Ä.
Indigo . 33,898 Ä. 22,444 Ä. Krapp 78,706 Ä. 80,846 Ä. Sandel 18,819 Ä. 37,306 fl.
Sumac 34,772 Ä. 26,378 Ä. Hvitt Bomullsgarn till och med N:o 25 36,723 Ä. 79,301 Ä. dito — dito — öfver N:o 25 557,866 Ä. 602,798 Ä. Rödt Turkiskt dito 39,792 Ä. 64,126 Ä. Risgryn .
Hampa 125,859 Ä. 193,171 Ä. 1,753 SkÄ. 3,969 SkÄ.
Salta och oberedde Hudar och Skinn 216,964 Ä. 254,040 Ä. Mgndel 35,712 Ä. 38,969 Ä. Peppar af alla slag 23,251 Ä. 78,684 Ä. Russin 83,740 Ä. 91,978 Ä. 15 År 1832.
Salt 46,981 tunnor. 50,667 tunnor.
Mascovad-Socker 3,034,742 U.. 1,811,48.3 U.
Terres gammalt Socker 1,620,165 955,364 U..
Stenkols Stybb 19,437 tunnor. 28,625 tunnor.
Thée 11,814 U. 11,104 U..
Tobaksblader 1,167,710 U.. 1,121,233 U.
Spunnen och respad Tobak .... 18,614 U.. 5,430 U.
Tohaksstjelk 93,633 U.. 348,223 U.
Tran 97,488 kannor. 44,853 kannor.
Oparfurnerad Tvål 37,341 U. 40,858 U.
Grof Ull under 32 sk. pr . 530,603 U.. 402,705 U..
Viner af alla slag 45,321 kannor. 65,076 kannor.
Helsiden 148 U. 450 U..
Halfsiden 3,808 alnar. 611 U.
Hvita och kulörta Bomullsväfnader . 143,183 alnar. 204,551 alnar.
Sammet 5,191 alnar. 9,111 alnar.
Yilna Bombassin 300,140 alnar. 172,335 alnar.
Andra slag 28,166. alnar. 46,481 alnar.
Halfylle 17,849 alnar. 12,904 alnar.
Utgående Tulluppbörden har utgjort:
År 1832, 164,487 R:dr 6 sk. och år 1836, 141,691 R:dr 37 sk.
Inkommande dito dito.
År 1832, 667,398 R:dr 19 sk. 3 r. och år 1836, 787,045 R:dr 20 sk. allt Banco; och hafva å Tullkammaren år 1832, 613 st. samt år 1836, 614 st. fartyg inklarerat; och år 1832, 576 st. samt år 1836, 626 st. fartyg utklarerat.
Minuthandeln, i synnerhet med spannemål och gröfre varor har under de ifrågavarande fem åren befunnit sig i ett mindre gynsamt skick, men kram va ror och lyxartiklar hafva under hela tiden haft jemn efterfrågan och tilltagande afsättning.
Härifrån får dock undantagas den tid af år 1834, då Cholera-farsoteu härjade härstädes, och flere salubodar vid saknad afsättning tillstängdes, helst hvarken allmogen häromkring, eller andre orters invånare vågade begifva sig hit under sjukdomen och någon tid efter det den upphört.
Spärrningsanstalterna, som vidtogos i ändamål att söka förekomma farsotens utbredande, vållade ock mycken oordning i allmänna rörelsen och penningeliqviderna.
Dödsfall, Concurser och andre olyckliga följder af 16 farsoten skulle naturligtvis ganska mycket inverka på handeln i alla dessa riktningar.
Med Skeppsrederi-rörelsen är förhållandet sådant, efter hvad inkomne uppgifter från Götheborgs Sjömanshus uppfösa, att år 1832 ägdes här 73 fartyg af tillhopa 6,705— Läster och år 1836, 69 fartyg af 6,114T5595 läster.
Lästetalet var således år 1836 minskadt med 590T5545:dels läster, emot hvad detsamma utgjorde år 1832, men icke destomindre har fraktfört jens ten efterhand förbättrat sig, så att