Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr samma mynt för innehafde boställsrum, förklarat sådan ersättning icke kunna bifallas; att Grandinson sedermera underdånigsl anhållit, att E. K. Al:t, som tillagt honom en gratifikation för cn gång af 400 R:dr Banko, hvarigenom han för de den 1 Oktober 1855 aflrädda boställsrummen ansåge sig hafva åtnjutit ersättning för eli år, eller till den 1 Oktober 1856, måtte jemväl för framliden bereda sökanden en dylik ersättning; varande lill stöd härför hufvudsakligen anfördt, alt Grandinson, som under tjensteliden åtnjutit, utom boställslägenheten, äfven fri vedbrand, samt extra inkomster genom medaljtillverkning, finsilfverförsäljning m. m., af hvilka alla förmåner, han genom afskedslagandet gått i mistning, sålunda komine att, vid uppnådd 74 års ålder och efter 53 års tjenstetid, deraf 43 år vid Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 229. 145 vid Myntverket med ansvarsfulla oeh trägna göromål, vidkännas en allt för betydlig minskning uli inkomster, så framt icke deli för bostället sökta ersättningen blelve honom tilllagd, samt att denna ersättning vore för Grandinson desto mera af behof påkallad, sorn lian, saknande enskild förmögenhet, eljest inåsle på sin höga ålderdom erfara den slörsla svårighet att under en ovanligt dyr lid kunna bereda sin egen och sin familjs nödtorftiga bergning; — och har E. K. M:l funnit de anförda omständigheterna förtjena det alseende, all E. K.
M:l velat lill Rikets Ständer öfverlemna, om icke
Grandinson kunde lör mislningen af del frånträdda bostället, tilläggas en ersättning af 400 R:dr Banko årligen, hvilken, beräknad från den 1 Oktober 1850, skulle uppföras å Allmänna Indragningsstaten lör att sökanden under återstående lifstid lillgodokomma.
Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer funnit, alt, då boställsrum måste i laga ordning frånträdas, när Ijenslcinanncu lager afsked, ersättning för mistning deraf icke heller bör lör prejudikatets skull ifrågakomma; men, med afseende å Assessoren Grandinsons höga ålder och långa tjenstetid, äfvensom det icke särdeles betydliga pensions-beloppet, hafva deremot Rikets Ständer (roll sig böra medgifva, att, såsom fyllnad uti pensionen, å Allmänna Indragningsstalen må uppföras för Assessoren Grandinson 000 R.dr R:mt årligen från och med den tid E. K.
M:t i nåder föreslagit. 52:o. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derå, att Expeditionssekreteraren in. m. J. G.
Richert, sorn vid 73 års ålder ensam qvarlefver af den år 1811 förordnade Lag-kommitéens ledamöter, icke uppbär högre pension än 833 R:dr 1(5 sk.
Banko, hvilken vid 1834—1835 arens riksdag beviljades för den möda och det arbete, han under 20 års lid å lagförslaget nedlagt; att Expeditions-sekreteraren Richert sedermera i egenskap af ledamot i lagberedningen använilt fem år för revision af nämnde förslag, samt att berörde pension borde, med afseende å Richerts utmärkta förljenster, varda förhöjd.
Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och då Expeditions-sekreteraren Richert, genom det arbete han nedlagt å ifrågavarande lagförslag, gagnat fäderneslandet, samt den pension af 833 R:dr 10 sk.
Banko, han årligen uppbär, är under närvarande förhållanden allt för ringa, halva Rikets Ständer beviljat Expeditions-sekrelera ren Richert en förhöjd pension af 3,000 R:dr R:ml, att med detta belopp årligen från Allmänna Indragningsstalen utgå från och med början af innevarande år. 53:o. Hos Rikets Ständer har jemväl framställning egt rum derom, alt Redogöraren vid Högre Artilleri-läroverket och vid krono-egendomen Marieberg m. in.
Johan Peter Lungren måtte tilläggas rättighet att, efter afskedstagande!, årligen uppbära lör återstående lifstid 1,000 R:dr R:ml i pension; varande al handlingar styrkt, alt Lungrén är 07 år gammal, med utmärkt nit, redbarhet och ordning förvaltat
Hedogörareljenstcn allt sedan den 28 Mars 1822, samt nu lider af svårare kroppsåkommor.
Ehuru frågor af beskaffenhet som denna, enligt Rikets Ständers tanke, rätteligen böra hos Kongl.
Majit i underdånighet anmälas och sedermera genom nådig Proposition till Rikets Ständer öfvcrlemnas, hafva Rikets Ständer likväl trott sig böra, lör undvikande af uppehåll och omgång, laga förevarande ärende i öfvervägande, hvarvid, enär upplyst blifvit, att Lungréns löneinkomster utgöra 510 R:dr 32 sk.
Banko och för nu ingångna år komma alt uppgå till 000 R:dr samma mynt, Rikets Ständer, med afseende å beinäldc tjensleinans höga ålder och öfriga förekomne bevekande omständigheter, medgifvil att Lungrén må vid afskedstagande! uppföras å Rikets Allmänna Indraguiugsslal till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension af Niohundra R:dr R:mt. 54:o.
Under anförande, att Lektorn vid Westerås Gymnasium, Mag. E. G. Björling, allt sedan år 1831 med outtröttligt nit egnat sig ål lärarekallet, erhållit de mest B ih. till B.
St. hat. 1856—1858. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. Supp/. 19 146 Expedilions-U/skottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o %29. hedrande vitsord om skicklighet, samt ulgifvit liirobdcker, medelst hvilka han i väsentlig mån bidragit lill förbättrande af den malhematiska undervisningen i landet; sami, dalian år 1853 kunnat tillträda prsebende-paslorat och erhålla förbättrade inkomster, med sann uppfattning af sitt kall, icke vekit emottaga nya pligter för maleriela fördelar, ulan hellre egna sin lid åt vetenskapen, har hos Rikets Ständer blifvit vrkadt, alt någon ersättning måtte af staten honom lemnäs för dylik uppoffring; och hafva i anledning häraf Rikets Ständer, på del Lektor Björling må beredas tillfälle att, ostörd af närings-omsorger, fortsätta sina vetenskapliga forskningar, bifallit, all 800 R:dr R:ml må honom beviljas att från Allmänna Indragoingsstalcn utgå. 55:o.
Med erinran hurusom, i följd af den nya vexellagen den 23 Augusti 1851 och Kongl.
Brefvet till Kommers-kollegium den 31 Mars 1853, Vexel-kontrollörs-befättningarne den l Juli sistnämnde år upphört, bär hos Rikets Ständer blifvit hemsläldl alt Vexcl-konlrollören i Götheborg A. Smedberg, 72 år gammal, sjuklig, lam och oförmögen alt bidraga till egen och en åldrig hustrus bergning, mätte, enär han innehaft berörde tjenst i 37 år samt vore i behöfvande omständigheter, å Allmänna Indragningsslaten uppföras till fortsatt åtnjutande af löiten 800 R:dr Banko, eller erhålla en deremot svarande årlig pension.
Vid behandling af denna fråga har visserligen förekommit, ali, sedan E. K.
M:t uti nådig Proposition vid näsllidne riksdag begärt ali, eller Vexel.-konlrollörs-bcfaltningarncs i Stockholm och Götheborg upphörande, Kammarherren Rosenblad måtte å Allmänna Indraguingsstalen undfå 400 R:dr och Kamreraren Smedberg 800 R:dr, under vilkor alt desse, emot kontrollörsarfvodena svarande, anslag minskades eller indroges i den mån annan inkomst från statens sida kunde dem tillfalla, Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 25 Oktober 1854, till svar härå meddelat, attsom Vexelkonlrollörerne innehaft sina befattningar endast på förordnanden tills vidare, med arfvoden, den nådiga framställningen icke kunnat bifallas; men med afseende å Kamreraren Smedbergs höga ålder, långa tjenstetid och för honom förekommande serdeles ömmande omständigheter, hafva Rikets Ständer likväl nu funnit sig böra medgifva, att en pension af 1,200 R:dr R:mt må för Smedberg å Allmänna Indragningsslaten uppföras. 56:o.
Da Länsbokhållare!) i Orebro län L. G.
Lagerstedt, hvilken omkring 40 år varit i statens tjenst, och numera vid uppnådda 00 lefnadsår, i anseende till mångårig sjuklighet vore urståudsatt all sin tjenst vidare förrätta, har hos Rikets Ständer blifvit hemstäldt, att, enär Lagerstedt jemväl befunne sig i behöfvande vilkor, Rikets Ständer målfe medgifva alt han, vid erhållande afsked från Länsbokhållareljensten, må förflyttas å Rikets Allmänna Indragningsstat, med bibehållande, under sin återstående lifstid, af nuvarande lönen 289 R:dr 8 sk.
Banko såsom pension; varande af Landshöfciinge-emnelet i länet vitsordadl, alt bemälde Länsbokhållare, som den 3 April 1815 inträdt i statens tjenst, men under sednare åren för sjukdom åtnjutit ledighet, städse genom sin redbara vandel och sina tjensleåliggandens sorgfälliga uppfyllande på den tid, uär helsa och förmåga sådant medgålvo, gjort sig förtjent af förmäns aktning och statens erkänsla, äfvensom vederbörande Läkare intygat, alt Lagerstedt, som under många år varit lidande al plågsamma och tärande sjukdomar, omöjligen kunde återvinna sådan helsa, att han vidare kunde förrätta något ansträngande eller uthållande arbete; och hafva, med afseende å hvad sålunda förekommit, Rikets Ständer funnit skäligt medgifva, alt Lagerstedt å Rikets Allmänna Indragningsstat. må undfå en årlig pension af 433 R:dr 75 öre R:mt, att utgå från den tid lian från sin nu innebafyaude Länsbokhåilarctjeust erhållit afsked. 57:o. Sedan Rikets år 1851 församlade Ständer, i anseende till förre Länsnotarien, Lands-sekreteraren Olof Henrik Förbergs i Ijeusten ådragna obotliga sjukdom och Expeditions- UIs kotte/s Förslag lill lindard.
147 öfriga för honom förekommande bevekande omständigheter, beviljat bemälde Förberg för hans återstående lifstid en årlig pension af 200 R:dr B:ko, hvilket belopp, enligt Rikets Ständers föreskrift, borde utgöra ett honom personligen tillerkänd! understöd, hvarå borgenärer icke egde anspråk, men denna pension i anseende till den under sednare åren inträffade prisstegringen å alla lefnadsförnödenheter blifvit otillräcklig, har bos Rikets
Ständer framställning egt rum om förhöjning deraf; och hafva Rikets Ständer, med hänseende till förekomne ömmande omständigheter, funnit godt förhöja nämnde pension till 450 R:dr R:mt. 58:o. Rikets
Ständer hafva jemväl förehaft till pröfning en gjord framställning, alt f. d.
Stallmästaren och Löjtnanten Carl Emil Hahr måtte undfå en årlig pension af 300 R:dr R:mt, till stöd hvarför blifvit nnfördt, att Hahr, som efter år 1848 erhållet afsked Irån Stallmästarebefallningen vid Krigsakademien å Carlberg, den han, emot arfvode, under 27 års lid förestått och sedermera vunnen anställning vid Tullverket, numera nära 57 år gammal vore i anseende till mångårig, af Läkare bestyrkt, sjukdom, oförmögen att försörja sig och en åldrig, jemväl sjuklig, hustru, helst den obetydliga pension, han, i egenskap af f. d.
Förste Beridare vid Kongl. Hofstallet eger uppbära, lill stor del mäste användas lill läkarearvode, inköp af medikamenter och till förnöjande af de kredilorer, åt hvilka Hahr för 12 år sedan nödgats afstå sin egendom ; och hafva med afseende å hvad sålunda förekommit Rikets Ständer medgifvil, ali en årlig pension af 300 R:dr.
R:mt å Allmänna Indragningsstalen må för bemälde Hahr uppföras. 59:o. Hos Rikets Ständer har blifvit anlördl, hurusom Skolläraren Jonas
Reuter under en tid af 40 år med outtröttligt nit eguni sig åt uppfostrings-väsendet och under denna verksamhet ådagalagt utmärkta förtjenster, hvilka vore i hela landet allmänt kända och syntes påkalla äfven Rikets Ständers uppmärksamhet, saint göra honom förtjent af erkänsla från Statens sida, helst hans numera uppnådda ålder af 64 år gjorde ett understöd för honom verkligen behöflig!; och har alltså blifvit föreslaget, alt Skolläraren Reuter mätte af Rikets Ständer hugnas med eli årligt anslag för sin återstående lifstid.
Då det är allmänt kändt, att Skolläraren Reuter, under en mångårig och nitisk utöfning af lärare-kallet, genom de läromelhoder, som af honom vid undervisningen användts och sedermera äfven vunnit tillämpning i de allmänna skolorne, varit en verksam förarbetare för den skole-reform, som vid elemenlar-lärovcrken nu blifvit införd, samt genom den lyftning, han sålunda i icke oväsentlig mån gifvit åt skolväsendet inom fäderneslandet ; Reuter, ehuru han aldrig innehaft någon allmän befattning, utan allenast såsom enskild lärare verkat i sin sak, utan tvifvel på ett utmärkt sätt gagnat del allmänna och gjort sig förtjent af dess tacksamhet, och då derjemte upplyst blifvit, alt han vid en mera framskriden ålder, är i mindre goda förmögenhelsvilkor, hafva Rikets Ständer såsom en gärd af erkänsla lör Skolläraren Reuters förtjenster om elementar-undervisningcns befrämjande, å Allmänna Indragningsstalen beviljat honom en ärlig pension af 600 R:dr R:mt. 60:o.
Med afseende å Grefve Thorsten Rudenschölds allmänt erkända utmärkta förtjenster om Svenska folkskoleväsendet, samt i betraktande deraf, att, efter hvad till Rikets Ständers kännedom kommit, hans helsotillstånd, enligt läkares utsago, är särdeles vacklande, hafva Rikets Ständer tillagt honom, lör hans återstående lifstid, en pension af 2000 R:dr R:mt årligen, att från och med innevarande är af Allmänna Indragningsslatcn utgå. 6'l:o.
Med erinran, att inom vårt land de af Staten inrättade och med lön af allmänna medel försedda platser för vetenskapsmän vöre af ett så inskränkt, antal, att tillfälle lill anställning i Statens tjenst stundom ej kunde beredas äfven för utmärkta vetenskapsidkare, hvilka derigenom läll blefve föranlåtne ali öfvergifva fäderneslandet, när rikare nationer ville förunna dem medborgarerält i utbyte mot deras verksamhet, har 138 Expeditions-Utskoltets Förslag lill anderd.
Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, alt en bland de skickligaste idkarne af den astronomiska vetenskapen, Magister Daniel Georg Lindhagen, allt ifrån år 1848 varit anställd såsom Akademie Adjunkt vid Ryska Cenlral-Observaloriel i Pulkowa; men oaktadt den fördelaktiga ställning denne vetenskapsman derstädes innehaft, och ehuru genom de närmaste slägtskapsband fästad vid sitt nya hem, dock försakat dessa fördelar för att återvända till fäderneslandet, ulan andra utsigler för sin bergning än det ringa arfvode af (500 R:dr Runi, Kongl.
Vetenskäps-akadémien kunnat, erbjuda honom.
Då nu Magister Lindhagen genom ulgifna arbeten och genom sitt förljenstfulta deltagande i den under åren 1850—1851 verkställde gradmätning i Ryssland och Norrige lörvärfvat eli rättvist anseende bland alla länders vetenskapsmän, och det syntes vara både en pligt och en heder lör nationen att, när tillfälle dertill erbjöde sig, söka ålerförvärfVa och till eget gagn använda en utmärkt förmåga, hvilken, i annat fall, främmande nationer ej skulle dröja ali tillegna sig, har på grund häraf blifvit Ii einst ii 11(11, att Rikets Ständer mätte åt Lindhagen bevilja ett årligt arfvode ;.f 3,000 R:dr R:mt att utgå till dess en motsvarande inkomst kumle tillfalla honom genom befordran i rikets tjenst, mot förbindelse alt under tiden tjenstgör» vid Velenskaps-akademien eller rikets Universileler, eller på hvad sätt E. K. M:l kunde finna lämpligt ali i nåder förordna.
Rikets Ständer hafva ansett angelägenheten af, alt, för en vetenskapsidkare af så erkändt anseende, tillfälle till nödtorftig bergning inom landet beredes, på det han ej må blifva nödsakad att å nyo öfvergifva fäderneslandet och söka anställning i främmande länder; men då det kan antagas, att af de lill vetenskapliga ändamål anslagna och för E. K.
M:t disponibla tillgångar någon inkomst fortfarande torde komma Magister Lindhagen till godo, hafva Rikets Ständer ansett det föreslagna arfvode! kunna något nedsättas, hvadan Rikets Ständer bifallit, att Magister Lindhagen må på rikets Allmänna Jndragningsstal uppföras lill åtnjutande af ett årligt arfvode å 2,000 R:dr Runt intill dess han på ordinarie stal kan erhålla lön till motsvarande eller högre belopp samt med förbindelse för honom att åtaga sig dc vetenskapliga arbeten, hvilkas utförande E.
M:t kan i nåder finna lämpligt alt åt honom uppdraga. 62:o.
För all bereda Adjunkten vid Lunds universitet, förre e. o. Professorn Abraham Cronholm tillfälle att egna sin arbetskraft uteslutande åt forskningen rörande de delar af fäderneslandets historia, som endast ofullständigt voro kända och således påkallade en mera speciel utredning, beslutade Rikets Ständer vid sednast förflutna riksdag, med bifall lill E. K.
Mös derom gjorda nådiga Proposition, att Cronholm finge på Allmänna Indragningsslalen uppföras lill det belopp, hvartill den Adjunklslön, .hän då innehade, uppgick, eller 1,170 R:dr R:m(.
Då emellertid Lniversiteis-adjunklernes lönevilkor numera vore otillräckliga, och E. K.
M:I fördenskull föreslagit dessa löners ökande till 2.000 R:dr, samt enahanda skäl, sorn blifvit anförda för deras tillökning äfven funnes för höjande af det å lndragningsstaten uppförda belopp, sorn Professor Cronholm för historiska forskningar åtnjuter, helst Cronholm för dessa forskningars företagande mäste anställa resor och begagna arkiverna i Slockholm och Köpenhamn, hvarest vistelsen vore kostsam, har hos Rikets Ständer blifvit hemställd!, ali del anslag, Cronholm på Allmänna lndragningsstaten innehar, måtte förhöjas till 2,000 Hulr.
1 betraktande deraf, alt det för förre e. o.
Professorn Cronholm vid sistlidne riksdag å Allmänna Indragningsstaleu uppförda belopp af 1,170 R:dr, motsvarande dåvarande lön för Akademie Adjunkter, icke kan såsom pension i egentlig mening betraktas, enär detsamma blifvit anslaget för att sätta Cronholm i tillfälle all, med lemnande af sin då innchafda Adjunkts-beställning, kunna, såsom mera öfverensstämmande med hans böjelse, egna sin verksamhet ål historiska forskningar; och som Cronholm, hvilken förut ulgifvit flere omfattande historiska arbeten, afven under den följande tiden nitiskt fortsatt denna Expe(lilions-Uts/ioltcls Förslag lill anderd.
Skrifvelse, A7.-o 229.
149 verksamhet, hvarom eli nyligen utkommet vidlyftigare arbete af honom bär vittne, samt sålunda visat sig fullgöra den förbindelse, han genom anslagets erhållande sig Slagit, hafva Rikets Ständer funnit Cronholm, då han i sjelfva verket nu uppbär en slags fortgående aflöning, ega billiga anspråk all, med afseende å nuvarande lörhållanden, få tillgodonjuta någon tillökning i densamma.
Denna förhöjning synes oek lämpligen kunna bestämmas lika med den, som vid innevarande riksdag blifvit för Akademie-adjunkterne i allmänhet beviljad; och hafva Rikets Ständer alltså för förre e. o. Professorn Cronholm å Allmänna lndraguingsstaten låtit uppföra eli forhöjdt årligt anslag af 2,000 Ridr R:mt. 63:o.
Hos Rikets Ständer har blifvit anfördi, hurusom Direktören i lörsta Salpelersjudcri-distriktet, Assessoren m. m. C. F. Plageman under en lång och verksam lefnad dels genom sina vetenskapliga arbeten, af hvilka det första till trycket befordrade utkom redan år 1802, och dels under en lid af 30 år, som han varit i Statens tjenst, ådagalagt utmärkta förtjenster om det allmänna, likasom hän särskildt inom de norra länen under de sista 20 åren med outtröttligt nit verkat och gagnat medelst uppfinnandet af nya näringskällor och industrigrenar, hvarigenom den fattiga befolkningens bergning under mänga hårda missvextår blifvit i väsentlig mån underlättad.
Dä emellertid Assessoren Plageman numera, i anseende lill försvagad helsa, nödgats begära ett års tjenstledighet från sin befattning såsom Sälpetersjudcri-direktör, och, vid en uppnådd ålder af 78 år, sannolikt ej kunde komma alt vidare inträda i någon tjensleutöfning, men Plagemans långvariga och gagnande verksamhet borde berättiga honom, för sin återstående lifstid, till något understöd af Slaten, har blifvit föreslaget, nit en årlig pension mätte flir sådant ändamål varda af allmänna medel anvisad; och hafva, med anledning af hvad sålunda förekommit, Rikets Ständer funnit godt medgifva, alt bemälde Plageman, när han från Salpetersjuderidireklörs-befallningen erhåller afsked, må å Allmänna Indragningsslalen uppföras till åtnjutande af 2,000 R:dr R:ml i årlig pension. 64:o.
Rikets Ständer hafva jemväl lill pröfning Idrellaft gjorda framställningar derom, alt Ordningsmannen vid Institutet för döfstumma och blinda, Johan Olof Ljunggren måtte pä Allmänna Indragningsstalen uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension, till stöd hvarför blifvit onfördt, alt Ljunggren, som år 1829 emottog nämnde befattning, städse med utmärkt noggranhet, nit och beredvillighet fullgjort de dermed förenade åligganden, men all han under de sednare åren genom den dagliga omsorg neli ansträngning, som utölvandet af denna mödosamma befallning under en så lång tid påkallat, blifvit, enligt läkares intyg, försatt i ett tillstånd af svaghet och sjuklighet, så att. llän numera svårligen kunde någon längre tid med Ijenslens bestridande fortfara; och halva, vid sådant förhållande, Rikets Ständer funnit skäligt bifalla, att bemälde Ljunggren vid afskedstagande må upplöras på Allmänna indragningsstalen lill åtnjutande för sin återstående lifstid af 600 Ridr R:ml i årlig pension. 65:o.
Likaledes har blifvit föreslaget, att f. d.
Tullinspektören Henrik Julius Tham måtte af allmänna medel undfå en årlig pension af 400 R:dr B:ko, till stöd för hvilken framställning iir anfördt, att Tham, sorn år 1830 inlrädt i Slutens tjenst och år 1833 utnämndes lill Tullinspektor vid Klintehamn på Gottland, under den för helsan ansträngande tjenstgöringen derstädes vid visilalioner å fartyg, särdeles vid slrandningstillfällen under svårare årstider, ådragit sig gikt, som medfört fullkomlig lamhet i nedre extremitetcrne och nästan likaså i de öfre, i följd hvaraf han, enligt läkares intyg, vore ”helt och hållet urslåndsatl att sjelf kunna bidraga till sitt underhåll samt måste äfven vid de obetydligaste kroppsliga förrättningar ständigt hafva hjelp och tillsyn.”
Sedan alla försök lill sjukdomens botande visat sig vara overksamma, hade
Tham år 1851 nödgats taga afsked och albrvla sin tjenslemannabana, dervid hatt al tullverkets medel erhållit en årlig pension af 166 Ridr 32 sk.
B:ko. Sorn likväl denna inkomst vore alldeles otili - 150 Expeditions- Utskottets Föi'stag till underd.
N:o 229. räcklin för en person, urståndsatt lill allt verkligt arbete, hade följaktligen Tham, som saknade egna tillgångar, blifvit med sin familj bragt i en högst bekymmersam ekonomisk ställning, hvadan denne tjensteman, sorn under ulöfvandet af sin befattning ådragit sig obotlig skada till helsan, ej borde al
Slaten lemnäs ulan allt understöd i sin nödställda belägenhet.
Med afseende å hvad sålunda förekommit, och då Rikets Ständer derjemte inhemta!, att bemälde f. d.
Tullinspektor icke kan från Tullverket påräkna högre pensionsbelopp, än det han derifrån nu erhåller, hafva Rikets Ständer funnit godt uppföra honom å Allmänna Indragningsslaten till åtnjutande under sin återstående lifstid af 400 R:dr R:ml i årlig pension. 66:o.
Vid det förhållande alt Professoren m. m. Carl Palmstedt, som vid 1850—1851 årens riksdag fått sig på Allmänna Indragningsslaten beviljad pension af 1.000 R:dr B:ko äfven under den lid, som förflutit sedan han år 1852 erhållit afsked från sin befattning såsom föreståndare och förste lärare vid Chalmerska slöjdskolan i Götheborg och bosatt sig i hufvudstaden, oaktadt siri höga ålder, fortfarande utöfva! en för den inhemska industrien gagnande verksamhet, dels genom alt tillhandagå enskilde industriidkare med råd och upplysningar, dels genom officiell afgifna utlåtanden samt utförandet af särskildt meddelade uppdrag i tekniskt hänseende, har hos Rikets Ständer blifvit yrkadi, alt den pension, sorn blifvit denne utmärkte vetenskapsman beviljad, måtte förhöjas till ett i förhållande lill den nuvarande lefnadskoslnaden någorlunda tillräckligt belopp.
Med afseende å Professoren Palmstedts under en långvarig verksamhet i Statens tjenst ådagalagda och ännu vid en framskriden ålder fortsatta nitiska bemödanden för Svenska industriens och slöjdernas befrämjande, halva Rikets Ständer funnit sig böra bifalla, att den åt honom på Allmänna Indragningsslaten uppförde pension af 1,000 R:dr B:ko må från och med innevarande år utgå med ett förhöjdt belopp af 2,000 R:dr R:mt årligen. 67:o.
Kammar-kollegium, m. lii.
Friherre Jakob Cederström den 9 Juli sistlidet år aflidit och hans enka Anna Margaretha Cederström, född von Cederwald uti en lill E. K.
M:t ingifven skrift, åtföljd af boupptecknings-inslrument, som utvisade all vid mannens död boets behållning för enka och barn endast uppgått till 9,740 R:dr 39 sk. 5 r:st.
B:ko, underdånigsl anhållit, det framställning måtte hos Rikets Ständer göras om något årligt understöd åt henne från Allmänna Indragningsstalen, har E. K.