Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Således, fastän Kongl. Majit lifligt erkänner det påtagliga behofvet och den stora vigten af en jernvägs-förbindelses snara tillvägabringande från hufvudstaden till de norr om Mälaren belägna orter, och från Arvika, dit segelled finnes, till Norska gränsen, för underlättande af kommunikationen med Norrige> äfvensom det särdeles gagn, de af Kommitléen förordade bibanorna från Borås till vestra stambanan — för hvars utförande endast låneunderstöd blifvit hegardt, — och från Christianstad till den södra skulle medföra för dessa starkt befolkade trakter ej mindre än för trafiken å stambanorna; dock som den summa af 23,000,000 Ridr, som Kongl. Majit, med fästadt afseende å ena sidan, på Statsverkets tillstånd, och å den andra, på de stora fördelarne för riket att, så snart omständigheterna medgifva, komma i åtnjutande af ifrågavarande mäktiga medel till utveckling och förkofran, enligt nådig proposition af denna dag pröfvat böra till jernvägar afses, är för ett ändamålsenligt fortskyndande af de redan påbörjade slambane-anfäggningarne mellan Stockholm och Göteborg, — med hvilken, enligt Kungl.
Majlis åsigt, en sammnnbindningsbana från Hallsberg till Örebro bör ställas i oskiljaktigt samband, — samt emellan Malmö och Falköping erforderlig, finner Kongl.
Majit, på sådan grund, Sig för närvarande icke kunna förorda, att berörde tillgångar, vare sig i form af anslag eller af lån eller räntegaranti, varda till något annat jernvägs företag disponerade; hvadan Kongl.
Majit, med godkännande särskildt af Kommiltéens yttrande beträffande Köping-Hults jernvägsbolags i underdånighet gjorda alternativa förslag, angående bolagets jernväg, anser hvarken dessa förslag eller (öfriga i Kommittéens betänkande närmare upptagna framställmngar om understöd lör ifrågasatta jernvägs-anläggningar nu böra vinna afseende; utan vill Kongl. Majit härigenom förestå Rikets Ständer att bevilja omförmälde 25,000,000 R:dr, all uteslutande användas till arbetena å Statens förutnämnde tvänne stambanor, nemligen den Vestra frän Stockholm lill Göteborg, med snmmanbindningsbana emellan Hallsberg och Orebro, samt den Södra frän Malmö till Falköping.
Proposition JM 52.
Dä emellertid fullbordandet af den Vestra stambanan, som förenar rikets hufvudorter vid Nordsjön och Östersjön, under närvarande förhållanden är af jemförelsevis största vigt; då mera än 17 mil af denna bann redan äro fulländade och ar betena å andra delar deraf långt framskridna samt lokalen särdeles gynnsam a banans återstående del emellan Katrineholm i Södermanland och Bodarne vid gränsen af Westergötland, så alt liela banan torde kunna före slutet af nästa slatsregleringsperiod vara fullbordad, om nödiga medel dertill beviljas; och då, hvad angår det af Kommitléen väckta förslag om utförande, i sammanhang med denna stamlinie, af en sammanbindningsbana från Hallsberg till Örebro, en sådan bana — oafsedt att den komme att utgöra en del af den jernväg, genom hvilken Örebro tilläfventyrs kan finnas framdeles böra förenas direkt med Wettern, men hvars företagande i denna utsträckning Kongl. Majit nu ej kan förorda, — måste, särdeles i förhållande till banans mindre betydliga längd och kostnad, blifva af högsta gagn, ej mindre för rörelsen inom en vidsträckt del af landel, än äfven till förökande af trafiken å Vestra stambanan, hvilken såmedelst komme i förbindelse med de från Örebro utgående, redan färdiga jernvägarne till Nora och Arboga, finnér Kongl. Majit
Sig böra af Rikets Ständer, äska beviljande af de medel, som erfordras för fullbordande af Vestra stambanan frän Stockholm öfver Södertelje, Katrineholm och Hallsberg till Töreboda vid Göta kanal, dit jernvägen redan är öppnad frän Göteborg och för utförande, samtidigt, of en sammanbindningsbana frän Vestra stambanan vid Hallsberg till Örebro.
Kostnaden är af Kommittéen beräknad, som följer i Från Slockholm till Katrineholm, I- mil, 18,000 fot 0,700,000.
Från Katrineholm lill Göta kanal, 15 mil, 4,100 fot 0,096,889.
Från Hallsberg till Örebro, 2 mil, 8,650 fot, jemte bangård i Örebro 1,762,479.
Summa Ridr Rimt 17,559,568.
Af deri för Statens järnvägsbyggnader afsedda summa 25,000,000 Ridr skulle, i följd af hvad ofvan är yttrad t, återstoden eller 7,440,652 användas lill Södra stambanan.
Beträffande denna banas sträckning förekommer, att sedan Kongl. Majit vid 1856 —1858 års riksdag föreslagit densamma alt utgå i norr från Vestra stambanan vid Falköping och sträcka sig, med bibana lill Jönköping, öfver Göta ström efter Lagaå-dalen lill Agghult, Lund och Malmö, så beviljade Rikets då församlade Ständer särskilda anslag för den lill Lund redan färdiga Södra stambanans fortsättning till norra ändan af Finjasjön samt lill påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å Södra stambanans norra del från Falköping lill Jönköping, som fordrade en längre tid för att fulländas, äfvensom lill bangårdar i Lund och Malmö.
De före nämnde riksdag verkställda undersökningarna hade icke gifvit vid handen, att Södra stambanan kunde, med iakttagande af den i allmänhet föreskrifna 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition JYs 52. lutning af högst 1 på 100, ledas till staden Jönköping; men sedan upplysning genom förnyade undersökningar vunnits derom, att en sådan ledning läte sig verkställas, fann Kongl. Majit, på det den pröfning, som af det sålunda förändrade förhållandet kunde påkallas i afseende å banans sträckning genom Småland, måtte slå öppen, Sig föranlåten förordna, att arbetena å Södra stambanan från Falköping tills vidare ej borde fortsättas längre än öfver den, omkring tre mil nordvest från Jönköping belägna sjön Stråken till den skiljopunkt, hvarifrån banan kunde ledas antingen direkt till Jönköping eller lill Axamo på Laga-liriien, äfvensom Kongl.
Majit ej fastställt banriktningen från Malmö längre än till södra ändan af Finjasjön, der banan, med lika fördelar i tekniskt hänseende, kan fortsättas inåt Småland, antingen efter Lagaå-dalen eller ock mera i öster.
Den pröfning angående
Södra stambanans sträckning från sjön Stråken i norr till Finjasjön i söder, som sålunda blifvit lemnad öppen, bör nu företagas; och Kongl. Majit hänvisar särskildt i detta ämne till den uti Kommittéens betänkande förekommande utredning.
Sedan det numera befunnits verkställbart att draga Södra stambanan direkte till Wetterns strand i Jönköping, tala vigtiga skäl för. banans fortsättning derifrån i mera östligt läge, än i Kongl.
Majlis proposition vid sistlidne riksdag var föreslaget; tv, under förutsättning att en jernväg framdeles kommer att från Vestra stambanan i Södermanland utläggas i sydlig riktning och genomlöpa Östergötland, skulle en sådan jernväg finna i trakten af Nässjö en lämplig och naturlig anslutningspunkt till Södra stambanan, och begge dessa jernvägar, utan behof af de förut föreslagna särskilda bibanorna med deras till en del svåra och nästan äfventvrliga terrängförhållanden. förbindas med rörelsens hufvudort i denna trakt, Jönköping.
Landets södra och östra landskap komme derigenom i närmare förbindelse med hvarandra och med hufvudstaden, dit afslåndet från södra Sverige, sedan en jernväg genom Östergötland blifvit fullbordad, skulle i högst betydlig mån förkortas.
Derjemte och utom de fördelar, som vore beroende af sistnämnde jernvägs-anläggning, skulle södra stambanans ledning till Jönköping och dess af Kommittéen föreslagna östligare läge mera i midten af landet samt uti en fruktbarare och folkrikare trakt lända till gagn för ett vidsträcktare område och en större rörelse samt särskildt bereda åt
Sveriges på kommunikationer vanlottade sydöstra del en lättad möjlighet att komma i jernvägs-förbindelse med andra delar al landet.
Vid betraktande af dessa förhållanden anser Kongl. Majit olägenheten af den omväg, som från rikets sydligaste orter lill de vestra och, så länge jernväg genom Östergötland icke blifvit bygd, äfven till de' norra, skulle uppkomma genom Södra stambanans anläggning uti ifrågavarande östligare sträckning i stället för den förut föreslagna Laga-linien, samt den häraf jemväl följande högre kostnaden för södra stambanan, när denna bana ensamt afses, väsendtligen öfvervägas af den östligare banriktningens ofvan antydda allmännare fördelar, samt föreslår derföre, att södra Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition NU 52- 7 stambanan må ledas från sjön Stråken genom Jönköping öfver Thenhult till trakten af Nässjö och derifrån vidare förbi och i närheten af sjön Salen till Finjasjön.
Kostnaden för Södra stambanans fullbordan i denna sträckning är af Kommittéer) beräknad sålunda: från Finjasjön lill Nässjö 18 mil 11,526,411.
» Nässjö » Thenhult 2,14 mil 1,479,120. » Thenhult » Jönköping 1,50 d:o 1,524,000.
» Jönköping » Stråken 5,26 d:o 2,552,520. samt fullbordandet af linien från Stråken till Falköping 826,000.
Summa Riksdaler Riksmynt 17,688,051.
Af de för arbetena ä Södra stambanan intill 1865 års slut ofvan beräknade 7,440,652 Riksdaler föreslår Kongl. Maj:t act användas:
Till banans fortsättning frun Finjasjön, genom Skåne och Småland lill trakten af sjön Salen i Kronobergs län 6,000,000 och till jernvägs-arbetena emellan Falköping och Jönköping .... 1,440,652.
Summa Riksdaler Riksmynt 7,440,652.
Med antagande att detta belopp varder anvisadt för Södra stambanan i nu föreslagen riktning, skulle vid 1865 års slut återstå en kostnad af 10,247,419
R:dr för denna banas bringande till fullbordan i hela sträckningen från Malmö till Falköping.
Någon vidare pröfning af Kommittéens förslag angående Statens jernvags-byggnader anser Kongl. Maj:t för närvarande icke böra ega rum; men Rikets Ständer torde finna lämpligt att, såsom vid förra riksdagen, öfverlemna till Kongl.
Maj:t att, vid jernvägsarbetenas utförande, med afseende å ytterligare 'upplysta förhållanden, närmare bestämma de orter, som hvarje statsbana eller bandel, hvartill anslag varder beviljadt, skall genomgå, och de ställen den bör anlöpa, samt att till ändamål, ge mensamma för olika stambanor, anordna medel utan omedelbart skeende fördelning emellan särskilda banor, och att använda det öfverskott, som kan finnas uppkomma å ett stambane-arbete, till att fylla den brist, som å ett annat möjligen kan uppstå; — äfvensom besluta att, jemte det inkomster och utgifter å hvar och en för all männa trafiken upplåten del af Statens jernvägar böra särskildt redovisas, den behållning, som kan å en eller annan sådan bandel uppkomma, må i första rummet användas till bestridande af underhålls-kostnaderne för rörelsen ä andra bandelar, 8 Kongl. Majus Nåd.
Proposition M 52. hvarest dessa kostnader icke utaf gods- och passagerare-afgifterna betäckas, och att hvad derefter möjligen äterstär, må såsom förskott ingå till fonden för jernvägsbyggnaderna; men att deremot de inkomsterna öfverstigande utgifter för rörelsen å Statens jernvägar höra likaledes förskottsvis af sagde fond bestridas; och finner Kongl. Maj:t fortfarande lämpligt och behöfligt, att kommenderingar ur arméen varda vid Statens jernvägsbyggnader använda, under de i Rikets Ständers skrifvelse den 16 September 1867 upptagna vilkor.
Det anslag, som nu blifvit till Statens jernvägsbyggnader äskadt, synes Kongl.
Majrt lämpligen böra fördelas jemnt på hvardera af de fyra åren 1860—1865, eller med 6,260,000 R:dr på hvarje; dock med rättighet för Kongl. Maj:t att för hvarje af de tre första åren, ifall omständigheter vid arbetenas utförande eller i öfrigt skulle dertill föranleda, använda utöfver årsanslaget högst 600,000 R:dr, som då komme att å sista årets anslag afräknas.
Chefen för Statens jernvägsbyggnader har, uti underdånigt memorial den 12 innevarande månad, framställt vigten och fördelarne, för att möjligen kunna inom beräknad tid medhinna de föreslagna jernvägsarbetena, af ett skyndsamt beslut angående bansträckningarne, så att, bland annat, redan under instundande vinter måtte kunna å de nya banorna vidtagas åtskilliga förberedande åtgärder för arbetenas verksamma företagande så fort gynnande årstid inträder, och pä det den Ur arméen erforderliga arbetsstyrka kunde bestämmas innan ordres utgå om vapenöfningar under sommaren; varande af bemiilde Chef härvid jemväl anmäldt, att, derest Rikets Ständers beslut uti ifrågavarande ämne hunne så tidigt fattas, blefve redan under nästkommande års första qvartal, i och för omförmälde förberedelser, nödigt att ega tillgång till en summa af 600,000 R.dr utöfver det belopp af 800,000 R:dr, som vid samma års ingång återstår af sistlidne riksdags jernvägsanslag.
Jemte meddelande häraf till Rikets Ständers kännedom för den åtgärd det sålunda anmälda förhållandet finnes föranleda, anser Kongl. Maj:t sig här böra tillkännagifva, att af det utaf Rikets Ständer vid sistlidne riksdag för Statens jernvägsbyggnader beviljade belopp, 20,000,000 R:dr, hafva blifvit disponerade: för Kongl. M(ij:ls Nåd.
M 52. 9 för är 1857 dels den i nyssnämnda belopp inbegripna, vid 1857 års början återstående behållningen af 1853—1854 års riksdags jernvägs - anslag och dels särskildt anordnade för år 1858 . och för år 1859 5,180,000 5,580,000. 400,000. 7.000.000. 6.620.000.
Summa R:dr R:mt 19,200,000.
Således återstår af de vid sistlidne riksdag till Kongl. Majits disposition för jernvägsbvggnaderna anvisade medel ett odisponeradt belopp af 800,000 R:dr: dock är, enligt hvad Kommittéen tillkännagifvit, detta belopp icke inbegripet under de af Kommittéen uppgifna kostnadssummor, utan beräknadt att, jemte dessa, få till de föreslagna jernvägsarbetena användas; i följd hvaraf de af Kongl. Maj:t för nämnde arbeten nu äskade 25,000,000 R:dr erfordras utöfver berörde, å förra riksdagens anslag ännu återstående 800,000 R:dr.
I sammanhang härmed torde dock Rikets Ständers uppmärksamhet böra fästas derpå, att behållningen å det vid sistlidne riksdag beviljade anslag till sta tens jernvägsbyggnader blifvit uti Rikets Ständers Revisorers innevarande år afgifna berättelse upptagen att vid nästa års ingång utgöra 1,200,000 R:dr; härledande sig skilnaden mellan delta belopp och de af Kongl. Maj:t såsom behållning vid samma tid beräknade 800,000 Ridr förmodligen derifrån att, i Riksgälds— kontorets vid sistlidne riksdag fastställda reglemente, jernvägsanslaget upptages till 20,000,000
R:dr, utan att föreskrift blifvit Riksgälds-kontoret meddelad derom att, såsom Rikets Ständer uti sin underdåniga skrifvelse i ämnet till Kongl. Majit tillkännagifvit och Kongl. Maj:t i följd deraf vid beräkningen iakttagit, afdrag från sistnämnde summa borde ske för den vid 1857 års början återstående behållning af 400,000 R:dr å 1853—1854 års riksdags jernvägsanslag.
Statens jernvägsbyggnader hafva fortfarande stått Under Öfversten Ericsons ledning och administration, enligt det honom af Kongl. Majit den 51 Januari 1855 lemnade nådiga uppdrag.
Oaktadt det tillvexande omfånget af dessa arbeten samt Öfverste Ericsons deraf föranledda och hos Kongl. Majit tillkännagifna önskan, att berörde uppdrag, i dess närvarande omfattning, mätte efter utgången af innevarande år upphöra, har Kongl. Majit likväl ansett vara skäl att afvakta det beslut Piil. till It.
Prot. 1859 & 1860. 1 Sami. 1 Afd. 19 Hofi. 2 10 Kongl. MajUs Nåd.
Proposition Jtä 52.
Rikets Ständer inora nämnde tid torde komma att fatta i anledning af det hvilande förslaget om inrättande af ett nytt Stats-departement, innan Kongl. Majit till pröfning företager frägan om en särskild under eli sådant
Departement naturligen hörande styrelse för arbetena och trafiken å Statens jernvägar, hvilken styrelses aflöning i allt fall ej lärer böra å stat uppföras, utan kan af jernvägsmed len tills vidare utgå.
De till ärendet hörande handlingar komma alt vederbörande Utskott tillhandahållas.
Proposition Ni 52. i i Utdrag af Protokollet öfver Civil-Är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet 'å Stockholms Slott den 17 November 1859.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Friherre Manderström, Stats—råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten.
Chefen för Civil-deparlementef, Stats-rådet Almqvist, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts denna dag, på Stats-Rådels enhälliga tillstyrkande, fattade och i särskildt Protokoll öfver blandade Civil- och Finans-ärenden intagna beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående Statens jernvägsbyggnader m. m.; Och behagade Kongl. Maj:t, på Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, i öfverensstämmelse hvarmed nådig proposition, af den lydelse bilagan till detta Protokoll utvisar, alltså skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo Otto W.
Seippel. 12 Kongl. May.ts Nåd.
Proposition M 53.
M 53.
Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Nov. 18S9, kl. 11 f. ro. Kongl. Maj-.ls Nådiga Proposition till Rikets Stander om anskaffande af medel får fortsättning af Statens jernvdgsbyggnader, femte andra dermed sammanhang egande ämnen; Gifven Stockholms Slolt den 47 November 1859.
Då Kongl. Majit nu iir sinnad att til!
Rikets Ständer göra^nådig framställning om de åtgärder, som till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader böra intill slutet af nästa statsreglerings-period, eller intill 1865 års utgång, vidtagas, förekommer härvid i första rummet att fastställa den summa, som för jernvägsarbetenas fortsatta bedrifvande under nämnda tid må lämpligen kunna anvisas. f öfverensstämmelse med Rikets Stiinders beslut vid sistlidne riksdag, och såsom Chefens för Statens jernvägsbyggnader arbetsberättelser närmare utvisa, hafva under de sednaste åren dessa arbeten så fortskyndats, att omkring 7,000,000 R:dr årligen dertill blifvit använda; och erfarenheten har gifvit vid handen, att, på det sätt arbetet, hittills varit anordnad), den härtill behölliga arbetsstyrkan utan svårighet eller väsendtlig olägenhet för näringarne kunnat anskaffas och sysselsättas.
Att det, såväl med hänseende till kostnadernas förminskning, som för att åt landel, så tidigt som möjligt, bereda vinsten af förbättrade kommunikationsanstalter, mäste vara en fördel, att det stora nu pågående nalionela företaget bedrifves med all den kraft, sorn omständigheterna medgifva, lärer icke kunna bestridas; och, såvida icke af rent financiela skäl något hinder häremot uppstår, bör det således anses såsom något särdeles önskligt, om våra jernvägsarbeten äfven i den närmaste framliden kunde fortgå efter ungefärligen samma måttstock som hittills.
På grund häraf, och för att inom idisla statsreglerings-period hinna fullborda några af de vigtigasle jernvägslinierna, har också Jernvägs-kommittéen föreslagit, att för årep 1860—J863 arbetskostnaden skulle beräknas till en sammanlagd summa Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition M 55. 13 af Tjugusju millioner Riksdaler, eller i medeltal till 6-7 millioner om året.
Med antagande, att ränta och amortering för ett nytt lån bör beräknas till 6 procent af kapitalet — hvilket likväl under nuvarande, för en upplåning ingalunda ogynsamma förhållanden torde vara alltför högt — skulle det årliga bidrag, som behöfdes för att kunna upplåna det al Jernvägs-kommittéen föreslagna belopp, utsöra 1,620,000 Riksdaler.
Maj:ts nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof visar det sig, alt, sedan alla de såväl ordinarie som tillfälliga anslag, hvilka Kongl. Majit ansett nödigt att vid denna riksdag äska, äfvensom ränta och amortering å det förut upptagna jern vägslånet, jemte Riksgiilds-kontorets öfriga utgifter, lagils i beräkning såsom utgående, Riksgälds-kontoret likväl skulle hafva en årlig tillgång af nära 1,700,000 R:dr, som kan användas till ränta och amortering för ett nytt jernvägslån.
Det är visserligen sannt, att denna tillgång endast är att beräkna för åren 1861—1863 eller tillsammans för 3 år, hvaremot ränteutgiften för det nya jernvägsiånet torde komma att omfatta äfven en del af 1860, men denna omständighet kommer, såsom lätt kan visas, att mera än fullkomligt motvägas deraf, att den summa, som nu kan blifva upplånad, hvarken benöfver eller bör i sin helhet genast indragas (och om så måste ske, kan åter göras fruktbärande,) samt att följaktligen ej heller under dessa år ränta och amortering skall utgå för mera än en större eller mindre del af beloppet; och af allt detta synes således, att, äfven om den summa, hvarom nu är fråga, bestämdes, i enlighet med Kommitterades förslag, till 27,000,000. skulle Kiksgälcis-kontorets omlörmälda tillgång af 1,700,000 R:dr om året vara mera än tillräcklig för alt fondera en upplåning till nyssnämnda belopp.
Men å andra sidan bör ej lemnäs oanmärkt, att möjligen äfven andra utgifter, än de af Kongl. Majit nu föreslagna, kunna komma alt under denna riksdag beviljas, och att försigtigheten följaktligen torde fordra, alt den tillgång, som Riks gälds-kontoret har att disponera, icke alltför uteslutande tages i anspråk för jernvägsarbetena.
Och af detta skäl anser Kongl. Majit lämpligast, alt den summa, hvilken nu anvisas till dessa arbetens fortsättning, icke bestämmes högre, än till 23,000,000 Ridr; sa mycket hellre, som den reduktion i Kommitterades arbets plan, hvilken en dylik nedsättning af 2,000,000 i anslagssumman måste medföra, icke är af den betydenhet, att någon rubbning i hufvudgrunderna för samma plan derigenom uppkommer.
Enär således, enligt Kongl. Majits åsigt, ur financiel synpunkt icke något hinder möter för anskaffandet af de medel, som erfordras för att i det väsendtligaste bringa Jernvägs-kommittéens arbetsplan till verkställighet; enär Kongl.
Majit antager, att dessa arbeten i allt full skola innan kort komma till utförande, men ett utöfver nödvändigheten utsträckt dröjsmål i detta hänseende obestridligen medför såväl direkt som indirekt förlust; och 14 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 53. enär slutligen tidpunkten, med utseende pä utförandet af en låneoperation, enligt hvad den utländska penningemarknaden synes antyda, alldeles icke visar sig ogynnsam; anser Kongl. Maj:t, att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kommitterades förslag till jernvägsarbetenas fortsättning under åren 1860 —1863, bör, utöfver hvad som under tiden kan inflyta såsom behållning af rörelsen på jernbanorna, anvisas ett belopp af 25,000,000 R:dr, och att denna summa må genom upplänning emot fonderade statsobligationer anskaffas.
Hvad dernäst vidkommer frågan om sättet för anskaffningen af dessa medel, så kommer dervid först och främst i öfvervägande, huruvida den nu tilltänkta upplåningen företrädesvis bör sökas inom eller utom landet.
Om en så riklig tillgång på disponibla kapitaler funnes i Sverige, att de summor, hvilka nu erfordras till jernvägsarbetenas utförande, härstädes kunde erhållas ulan att genom kapitalernas dragande ifrån de rörelsegrenar, der de lörut varit fästade, en skadlig återverkan på våra näringar och på enskildes affärsförbindelser uppstode, så skulle detta obestridligen vara särdeles lyckligt; och under denna förutsättning vore det visserligen också både naturligast och önskligast, att den upplåning, hvarom nu är fråga, i främsta rummet gjorde sig dessa inhemska kapitalöfverskott till godo.
Men om förhållandet deremot är, att, i den mån kapitalbildningen fortgår, de uppkomna öfverskolten i allmänhet genast absorberas al nya löretag, och följaktligen icke heller något öfverflöd på rörliga kapitaler förefinnes inom landet; om läst hellre åtskilliga näringar, oaktadt de betydliga framsteg i nästan alla riktningar, som pä sednare tider egt rum, ännu tiilbakahållas i sin"vidare utveckling, och nya banor för arbetet och företagsamheten hittills ej sällan måst lemnäs obeträdda, allt till följd af bristande förlag: då torde det också utan gensägelse varu nödigt att, i fråga om statens åtgärder att tillegna sig landets disponibla kapitaler, tillvägagå med den största försigtighet.
Det lider intet tvifvel, att Staten, i fall den ville uppträda såsom tullande på den inhemska penningemarknaden, skulle, genom sin öfvermagt i mångahanda hänseenden vid vilkorens bestämmande, kunna tillbakatränga de enskilda, vare sig individer eller korporationer, och upplåna icke blott det kapital, hvarom nu är fråga, utan vida derutöfver.