Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridder skåpet och Adeln: 1:0 af Herr Friherre Palmstjerna, Carl Otto, Herr Friherre Cederström, Jacob, oell Herr Tham, Wollrath, hvilka förenat sig i den öfvertygelse, att, då den, genom Kongl, Förordningen om Allmänna Beväringsmanskapets inrättande af den 27 October 1812, Rust- och Rotehållare medgifna befrielse att under kriget afgången karl ersätta förr, än tre månader efter återvunnen fred, icke kan anses innebära någon frikallelse från beklädnadsskyldigheten under den tid kriget påstår, 3 2 Stats- samt.
Allm. Besv.o.
Oec.‘XJtsk.lrtl.N:o8$> det vöre nied billighet förenligt, att, då Båtsmannen under fält råget afgått, sistnämnde skyldighet, genom en afpassad vacance afgift af Rust- och Rotehållare, fortsatt utgjordes såsom ersättning för den kostnad, Krigs-fonden måste vidkännas för den i det vacanta numret insatta Bevärings-Ynglingens beklädande; och 2:0 af Herr Grefve Horn, Claes Fredric, och Herr Hjerta, Gustaf, hvilka, utan att ku nna gilla de af Utskotten anförde motiver, likväl förklarat sig med Utskotten instämma i afstyrkande af bifall till Kongl. Majus Nådiga Proposition, hufvudsakligen uppå de skäl: att, sedan Båtsmannen under kriget afgått, det icke kan inses, till hvilkens beklädande vacance-afgift af Roten skall utgöras; att, genom befrielse från en sådan beklädnadsskyldighet, förhållandena blifva mera jemnade emellan den Rotehållare, som förlorar sin karl och den mera lycklige, sorn får behålla honom, enär, om den senare får vidkännas en fortfarande beklädnadsskyldighet, blifver den förre deremot betungad med kostnaden af en ny dyrlejd karls uppsättan» de; samt att, då det är billigt att minska skattebördorna, der sådant är möjligt, de Båtsmans-rotar, som under kriget blifva vacante, synas böra från den tryckande beklädnadsskyldigheten befrias.
Stats-samtAllm.
Besv.o,Oec,.ZJtsk, t/tf. iV:o83* 13 Inom Högvördige Preste-Ståndet' af Herrar Biskoparne m. m.
Doctorerne Faxe, Wingård och Wijkman, ContractsProstarne Herrar Nibelius, Nordin och Agrell, Herr Professoren m. m.
Bexell och Herr Prosten Anjou, hvilka Talares yttranden förena sig i bifall till den af Herr Friherre Palmstjerna, vid Utskottens först afgifna Betänkande, fogade Reservation, och, sorn följd deraf, framställa den åsigt, att, då de, genom Indelnings-Verket, vid jorden fästade skyldigheter till Militien äro beräknade i alla köp och skiften, hvarje åtgärd bör förekomxnas, sora syftar derhän att från en Medborgare-class till en annan hvälfva de Statsbördor, som uteslutande tillhöra den förra och således äro helt och hållet främmande för den senare.
Herr Professor Bexell har derjemte tillagt det förklarande, att Herr Professoren önskade, om möjligt vore, kunna lemna sin röst för allas lättnad, men att Herr Professoren al 1 drig skall lemna den för den enes lindring på den andres bekostnad.
Inom Vällofl, Borgare Ståndet: af vice Talmannen m, m. Herr Noréus, samt Herrar Montan, heffler, Modin, Lamberg, Donner, Lundman, Dalenius} Löfvenius, Ahlund, 14 Stats-samt Allm, Besv.o. Oec.-TJtsk. Utl.N:o^Zi Stahle, Richert och Brovallius, hvilkas afgifna yttranden hufvudsakligen deruti sammanstäm, nia, att, då Eust- och Rotehållare vid Båtsxnanshållet redan åtnjutit en betydlig lindring, genom befrielse från uppsättande och beklädande under krig af Fördubblings-Båts* män, det ingalunda kan synas obilligt, om den uti Kongl Maj:ts Nådiga Proposition nmförmälde Beklädnads - vacance- afgift till Krigs fonden af Rotarna erlägges, från den tid deras karlar under kriget afgå, samt att, om Rust- och Rotehållare vid Båtsmanshållet icke destomindre skulle från denna afgifts utgörande varda fr i k a 1 lade, rättvisan fordrar, att en lika förmon beviljas Städerne, hvilka genom gällande Författningar äro skyh dige ansedde att, för deras Båtsmanshåll, under krigstid erlägga en fördubblad vacanceafgift mot den i fred bestämda; hvarjemte af någre Talare yrkadt blifvit, att den Beklädnads* vacance afgift, sora för Rust* och Rotehållare vid Båtsmanshållet nu blifvit i Nader föreslagen, jemväl må utsträckas till Rust- och Rotehållare vid den indelta Arméen.
De förenade Utskotten, hvilka, med sky 1- dlg uppmärksamhet för en inom irenne Riks-Stånd nog allmänt yttrad öfvertygelse, motstridande den, sorn i Utskottens först i detta ämne afgifna Betänkande blifvit fram - Stats- samt Allm.
Besv.o.Oec-Utsk.Utl- N:o 83. 15 ställd, ansett sig böra, utan hinder af berörde Betänkande, företaga detta ärende till ny pröfning, hafva till Rikets Höglofl Ständers uppmärksamhet och granskning vördsamt skolat anmäla hvad dervid förekommit.
Vidkommande således först sjelfva hufvudfrågan: huruvida med billighet kan blifva öfverensstämmande, att de Rotar vid Båtsmanshållet, hvilkas karlar, pä ett eller annat sätt, under krig afgå, böra åläggas att till Krigs-fonden betala Beklädnads-vacance- afgift så länge kriget Jortfar, hafva Utskotten funnit, att, då, enligt de om Båtsmanshållet i serskilde Provincer af Riket afslutade Contract, Kongl.
Förordningen den 23 Maji 1690, Kongl. Rescriptet den 11 September 1773 och Kongl, Kungörelsen den 10 September 181 6, samtlige Rotar äro förbundne att, vid uppbrott till krigstjenst, förse sina Båtsmän med fullständig uppsättningaf Utrednings- och Beklädnads, persedlar, samt att dessa persedlar, efter tilländagången slitningstid, med nya ersätta; då den, genom 1812 års Kungörelse om Beväringsmanskapet, i 20 §., Bust- och Rotehållare förunnade befrielse från recrutering, under krigstid, icke innefattar någon frikallelse från den Rotarne, i stöd af Contract, åliggande beklädnadsskyldighet; då den tillfälliga händelsen af Båtsmannens afgång under kriget icke bör för Roten medföra befrielse 16 Stats-samt Allm. Besv.o.Oec.-Utsk.
N:o 83. från skyldigheten att bidraga till beklädandet af elen Bevärings-Yngling, som, för den tid kriget fortfar, i det lediga numret insattes, enär, i annan händelse, och då krigskostnaderne, synnerligast under ett försvarskrig, måste af landets Allmänna Skattebidrag bestridas, de Rust- och Rotehållare vid Batsrnanshället, hvilkas karlar under hela kriget effectivt tjenstgöra, skulle komma att jemväl deltaga i beklädnads-anskaffningen för de vacanta numren; samt då slutligen den analogie Utskotten, enligt deras först afgifna Utlåtande, trott sig hafva funnit emellan Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet och Rotehålien vid de indelta Infanteri-Regementena, vid närmare granskning måste förfalla, enär de senare, enligt KneckteContracten, aldrig varit förbundna att sina Soldater under krig bekläda, hafva Utskotten, med frångående af sin tillförene i detta ämne gjorda hemställan, uppå alla ofvananförde skäl, vördsamt skolat tillstyrka: att Rust- och Rotehållare vid det ständiga Båtsmanshållet å landet må, i stöd af den rätt att härom förordna, sorn genom 80 §•
Regerings formen blifvit Rikets Ständer gemensamt med Konungen tillerkänd, förklaras skyldige att, utan afseende - Stats samt Allm. Besv.o.Oec.-Utsk Z7/£. 2V:o 83.
17 de derå, om deras Båtsmän under kriget afgå eller icke, oafbrutet och så läng* kriget fortfar, till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra det beklädnadsbidrag, sorn, genom 5:te och 9:de Momenten af Kongl. Kun* görelsen den 10 September 1816, blifvit fastställdt att, under Manskapets uppfordring till krigstjenst, af Roiarne utgöras, såsom vederlag för den af Kongl. Majit och Kro» nan uti samma Kungörelse åtagna förbindelse att Båtsmännen under kriget, likasom å passevolance, bekläda.
Hvad härnäst beträffar tiden, hvarifrån samma afgift erläggas skall, samt de grunder, som dervid i öfrigt böra följas, hafva Ut* skotten ansett sig kunna till Rikets Höglofl.
Ständers bifall hemställa, att, sedan persedlarne, vid uppbrottet från Roten, blifvic till fullgod beskaffenhet aflemnade, Rotarnes förbindelse att berörde passevolance-afgift erlägga, må vidtaga; för Blh, t. Riks.St.
Prot. 1828 och 1829- 4 Bani. 2 dfd. 2 B:dct. g:a H:t, 2 ■i-8 StqtsJ samt Allm.Besv.o .Oec.-TJtsk.Utl.
N-.o 83.
Beklädnads per sedia mc (bestående af 1 Vallmars-tröja, 1 Vallmars-vest, 1 par Vallmars-byxor, 1 Halsduk, 1 Hatt 1 pär Läderskor, 2 pär Ullstrumpor och 2 st.
Skjortor) 12 månader från den dag
Båtsmannen blifvit till tjenstgöring inmönstrad; och för Uppfodrings • persedtarne (sorn utgöras af 1 Kapprock af Vallmar, 1 Kappsäck af Segelduk, 1 Ylletäcke och 1 Hängmatta af Buldan) 3 år från samma tid; att, så snart ofvan utsatte terminer ingått och Kronan således mäste anses blifva i nödvändighet satt att nya persedlar anskaffa, persedlarnes fulla värde efter då för året, inom hvarje Län, fastställde markegångspris, bör af Bust» och Rotehållare till Kongl, Maj:t och Kronan erläggas; samt att lill de Rotar, hvilkas karlar under kriget afgått, och hvilka bekUidnadsafgift till Kongl. Majit och Kro. nan erlagt, skall vid krigets slut, beklädnads-afgiften af Kronan återbäras för så många månader, som återstå af den tid, för hvilken berör» de afgift förskottsvis inbetald blifvit, I anledning af väckt fråga om den här tillstyrkta Beklädnads- passevolance-afgiftens Stats samt Allm,Besv.o.Oec.-Utsk.Uti N-.oS^, 19 utsträckande, jemväl till Rust- och Rotehål. lare vid de indelta Regementena, hafva Utskotten vördsamt skolat förklara, att, då Rusthållare* vid de beridne eller afsutne Cavalleri-Regementena förbindelser att ersätta under krig uppkommande defecter å karl- och häste-monderingen, äro af ännu vidsträcktare beskaffenhet än Rust' och Rotehållares vid Råtsmanshället, enär någon v iss brukningstid å persedlarne icke är inom förstnämnde vapen bestämd, och härtill kommer, att grunderne för en monderingspassevolanceafgifts erläggande af de Rustande under krigstid, dertill den Kongl. Propositionen i öfrigt Icke föranleder, ej för närvarande kunna anses vara så utredde och bestämde, att något beslut derom nu kan af Rikets Högloft Ständer vidtagas, samt då, hvad Rotehållare vid indelta Infanteriet beträffar, desamma, enligt Kneckte-Contracten och öfrige gällande Författningar, icke äro förbundne att sina Soldater under krig bekläda, hvadan ock något annat bidrag till Manskapets beklädande, än det genom Kongl.
Förordningen den 30 December 1819 under fred bestämda, dem ej kan affordras; tillstyrka Utskotten vördsamt, att någon åtgärd till hvad i dessa afseenden hemställdt och föreslaget 20Bil.t.Stats-samtAllm.Besv.o.Oec.
Utsk.Utl.Niofi3« hlifvit icke må af Rikets Högloft.
Ständer lemnäs.
Några Ledamöters serskilda tankar varda härbos bifogade.
Stockholm den 17 October 1829, Reservation af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund från Vester-Norrlands
Den inom ett visst Riks-Stånd förklararade samt af samma
Stånd genom beviljad återremiss af ämnet gillade handlings-princip: ”att hvarje åtgärd bör förekommas, som syftar derhän, att från en Medborgsre-class till annan hvälfva de Statsbördor, som uteslutan. de tillhöra den förra och således äro helt och hållet främmande för den senare,” har blifvit synnerligen gynnad af sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie’Utskotten, då desse icke allenast, under omfattande häraf och med (skyldig?) upp - Bil.t.Stats-samtAllm.Besv.o.Oec,.Utsk.Utl.N:o%3. sr marksamhet för en inom 3:ne Riks-Stånd (nog allmänt?) yttrad öfvertygelse, tillstyrka till och med bördans iterförläggande på den, som möjligen varit skyldig att bära, men nu mera ingalunda, mer än någon annan, är pligtig att draga densamma; jag menar Beklädnads. vacanee-afgiftens utgörande af Rustoch Rotehållarne vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå.
Efter de »f Utskotten citerade manga åratal och data har jag ej kunnat komma till samma resultat sorn dessa, följaktligen deraf kan hända, att jag ej kan sluta på samma sätt.
Ehuru i 1812 års Kungörelse om Beväringsmanskapet, 20 §., vid frågan om den Rust- och Rotehållarne förunnade befrielsen från Recruteringsskyldigheten, icke uttryckes någon frikallelse från den Rotarne åliggande beklädnadsskyldigheten, så stadgas ej eller i Kongl. Förordningen den 23 Maji i6go, Kongl. Rescriptet den 11 September 1773 och Kongl. Kungörelsen den 10 September 2816, att då samtlige Rotarne aro förbundne, att, vid uppbrott till Krigstjenst, förse sine Batsman, med fullständig uppsättning af utrednings- och beklädnads-persedlar, samt att desse persedlar, efter tilländagången slitningstid, med nya ersätta; — det skulle åligga dem, att med beklädnad förse andra än egne Båtsmän eller dem, som trä - • 22 Bil.t.Stats-samtAllm.Besv.o.Oec.-Ut.sk.
Utl.N:o kg. da i egne Båtsmans ställe.
Eller hvem skola de bekläda?
Ingalunda den i den lediga numern inträdande Be värings-Ynglingen; ty han skall beklädas af ingen Bust- eller Rotehållare, utan af Kongl. Majit och Kronan allena.
Om Soldaters och Båtsmäns svepning och begrafning lärer ej frågas.
För den, som vill följa gången af Representantens handlingssätt, skall lätteligen synas, att oftast, vid behandlingen och afgöxandet af densamme förelagde ärenden, frågas allenast efter, huruvida saken rörer mer eller mindre det eller det Ståndets interesse till jivilket man hörer, den eller den örtens' från hvilken tnan är, den eller den handte. ringens, som någon idkar, mera än hvad som gagnar det Allmänna och som är det rättvisaste och allmänt nyttigaste.
Rättvisan blir ofta ej annat än en consequent orättvisa och Representantens göromål är mången gång ett fortsatt bemödande för bibehållandet af sina på medborgares billiga rätts-anspråk vunna inkräktningar.
Att söka återföra skicket till ett mera rättsenligt förhållande kallas orättvisa, och att mot en försökt ny inkräktning våga ett motstånd, kallas en hvälfning till de privilegierades förfång och prejudice.
Då Kongl. Maj:t i den Nådiga Propo. sitionen framställt den önskan, det ville Ri - Biltt>Stats*samtAllm.Besv.o,Oec.-Utsii. Uil.N:083. s> 3 kets Ständer bestämma vacance-afgiften, att till ett lämpligt belopp erläggas af BåtsmansRotehållarne, hafva förenade Utskotten deremot. sökt bevisa, att hvad Kongl. Maj:t således i Nåder Önskar, redan med kraft af gällande Dagar och Afhandlingar, är Båtsmanghållets skyldighet.
Om detta skulle vara förhållandet, vore någon Rikets Ständers åtgärd onyttig; och Kongl. Majh bade då ej behöft framställa den Nådiga Propositionen Emedlertid, enär, till inträdande af beklädnads - vacance afgiftens erläggande, torde fordras ett Rikets Ständers af förut gifne beslut och gällande Författningar oberoende medgifvande; så synes den Nådiga Proposition nen vara väl beräknad, när den denna gång rörer de förras interesse.
Härigenom skola bland massan af de beslutande de interesserades ja eller nej betyda intet och sedermera, om fråga icke uteblifver
I nästa eller en senare Riksdag om en lika beklädnads-vacanceafgifts erläggande af Soldatehållet; så kunde ock denna röna en lätt framgång, när, jemte de nu betungade och skadelystne, fur hvarje framställning bland den nu blifvande pluraliteten tillika skulle kunna tänkas en eller annan ja-man.
Det var ej folkets kärlek för Envålds-Regenten, som bragte denna till enväldet; det har varit folkets och den underlägsnes förtryck, som gjort det; och det 84 BiI,t.Stats-samtAllm.Besv.o,Oec.‘Utsk.Utl,ZV:og3. är orättvisan mot den mindre förmögne af den mägtigare, som sjelf sedermera hamnar sig å förtryckaren och som sätter i nödvändighet den underordnade, att offra nästan allt, för att för det lilla återstående ega ett skydd emot sina förföljare.” Emot Utskottens fattade Beslut 1 ämnet reserverade sig äfven följande Utskottens ledamöter af det Hedervärda Bonde-Ståndet, nemligen Riksdagsfullmägtige Olof Pehrsson från Stockholms Eän, Olof Mänsson från Blekinge, Pehr Pehrsson från Cal ma re Eän, Hans Hansson från Gefleborgs Län och Anders Ericsson från Jemtland.
STOCKHOLM, tryckt i Marquardsxa Boktryckeriet, 1829.
Stats- samt Oee.-Ltsk.
N:o 84- t
N:o 84- Ankom till Exp. Utsk, d. 28 Oct. 1819.
Utlåtande öfver Herr Friherre C.Ii.
Anckarsvärds Memorial, angående Sveriges Försvars-anstaltei', jemte flera Riksdagsmäns, i anledning deraf, afgifna yttranden.
H ögloflige Ridderskapet och Adelli har, den g sistlidne December, till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten remitterat ett af Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, afgifvet Memorial, innefattande tankar om Sveiiges försvars-anstalter, deruti Friherren, efter några i allmänhet gjorda reflexioner öfver sjelfständighetsbegreppet , med serskild tillämpning till Scandinaviens sjelfständighet, ingår i undersökning om de försvars-anstalter , hvilka i detta hänseende för Sverige synas Friherren nödvändiga.
Resultatet af dessa undersökningar, såsom det af Friherren uppgifves, är följande: r:o Att Sjöförsvaret nu mera för Sverige är olämpligt, i anseende till bristande förmåga att åstadkomma något verkligt. 2:0
Att anslagen för Sjöförsvaret, i följd häraf, böra minskas till hvad som erfordras för underhållet af ett inskränktare Marin etablissement , nier i afseende på Handelns befrämjan Bi/t, till IL St.
Fröt. iSi&oc/i 18 ?.y, 4 Sami. 2 AfcL. 2 liand, lulje Haft. 1 a Stats- samt Oec.-TJts/t.
Uti, N:o 84. de, än på Rikets forsvar, men I)varifrån ett Skärgårdsförsvar snart kunde utgå vid tillfälle af behof, om planen i sådant afseende uppgjordes. 3:0 Att Sverige påkallar ett med mogen öfverläggning uppfnttadt Befästningssystem, såsom enda utvägen att jemna de underlägsna krafterna, till någon lofvarxde förmåga att kunna tillvägabringa ett kraftfullt försvar för sjelfständigheten, om den hotades. 4:0 Att en Gräns-Fästning mot ÅlandsSkären, till något skydd för Hufvudstaden, varit mer i system, än anläggningen af VVanäs Fästning. 5:0
Att sistnämnde Fästningsbyggnad matte inställas, så länge medel för angelägnare punkters befästande icke äro för handen. 6:0
Att nuvarande Bevärings - Exercice är i militairisk bildningsväg utan ändamål; ty att Bevärings-ynglingen,' vid fyllda 20 år, en gång i sin lefnad, under 12 dagar leker med Geväret, gör honom, från ingen synpunkt, hvarken mer eller mindre tjenstbar som Soldat; och den härpå använda kostnaden är förspilld utan något resultat. 7:0 Att National - Beväringen borde till Beklädnaden formas medelst en allmän antagen National-Beväringsdrägt, utan Statens betungande. 8:0
Att bildningen till militairisk tjenstbarhet borde ingå i folkundervisningen i allmänhet, till och med i6:de året, och derifrån Stats* samt Oec-Utsh.
Uti, N:o 84. 3 till och med det ao:de äret Sstadkommas genom Söndags-exercicer,utan Stats-Verkets betungande. g:o Efter 2 r 81-9 Sider skulle den tili krigstjenst activa Bevärings-skyldigheten inträda och fortvara till och med fyllda 25 Sr.
Under denna tid skulle de Beväringsskyldige a utsatt Helgedag, vid Sommarens början, vid Socknekyrkan eller på annan tjenlig samlingsplats, till mönstring och exercice sammankallas, och likaledes en gang vid Sommarens slut.
Af denna Beväringsclass skulle Styrelsen, i mon af medel och pröfvadt behof, kunna bilda och sammandraga Batailloner till högst 12 dygns exercice, sa nära hemorten, som möjligt; och skulle de Beväringsskyldige för sådana tillfällen af Stats-Verket kosthållas , men begagna sina egna kläder, och hela denna styrka kunna uppbådas att vid påkommande behof rycka ut i fält. 10:0
Efter fyllda 35 till och med fyllda 35 års ålder, skulle de Beväringsskyldige en gång örn året på Kyrkobacken mönstras och exerceras; och skulle, i händelse af krig, Fästnings-Garnizoner kunna, efter behof och genom lottning, uttagas från denna dass, och den activa hären äfven ifrån densamma förstärkas, om behofvet och en i Landet inträngande fiende gjorde det nödvändigt. ir:o Ifrån 35 till och med 40 ars ålder, skulle Beväringsskyldigheten innefattas endast uti 4 Stats ■ samt Oee,~Utsk.
Province-försvaret, eller resning uti massa, och för denna händelse behöfvas inga föreskrifter. iS:o Att målskjutningar borde här, såsom i andra Länder, införas såsom Folklek, och prisutdelningar af Statsmedel för de bästa skotten ega rum. 13:0 Att Landets försvarsplan bör vara allmänt känd, för att kunna vara allmänt hyllad, och att detta äc enda vilkoret för styrka och fasthet i en sadan plan. 14:0 Att Stats-(Jtskottet, vid Stats-Förslagets uppgörande, måtte denna gång ingå uti Försyars-Systemets granskning till alla dess detailer, och att en för försvaret af Scandinaviens sjelfständighet säkerligen uppgjord och det hela omfattande defensionsplan måtte af StatsUtskottet granskas, så i anseende till uppfattningen af det hela, sorn till detailernas sammanhang dermed. 15:0
Att Stats-Utskottet vid denna Riksdag måtte beledsaga Förslaget till hvarje utgift, serdeles för Försvars-Verket, med motiver för behofvet, emedan Friherren icke föreställer sig, att någon rättskaffens
Representant längre lärer kunna, på blott god tro, lemna sitt bifall till Skattebidrag, om hvilkas nödvändighet han ej genom en öppen och fullständig bevisning är öfvertygad, helst man nu synes äfven hos oss vilja öppna dörren till Statslåns-Systeinets olycksbådande afgrund för ett Land, så beskaffadt som Vårt, der ett sådant system icke Stats- samt Oec.-Utsh. Uti.
N:o 84. 5 kan hemta något stöd från en redan tillvarande industriel kraft och inneboende förmåga till en hastigt tilltagande utveckling af en sådan.
Dessa Friherrens tankar om Sveriges försvar äro beledsagade med anföranden utaf flera af Ridderskapet och Adelns Ledamöter.
Grefve Brahe, M„ anför hufvudsakligen: 1:0 att ett Sjöförsvar, i betraktande af Sveriges geografiska läge, synes af behofvetpåkalladt, icke för att ensamt i farans stund tillitas, och då utgöra enda räddningsmedlet, utan för att gemensamt med Landtförsvaret verka till gemensamt ändamål; 2:0 att ett Befästnings-system finnes upprättadt på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, och af Högstdensamme gilladt redan före 1823 års Riksdag; att det »tär iden »armaste gemenskap med Central-försvaret, i sammanhang hvarmed Wanäs Fästningsbyggnad blifvit företagen och fortgår i mon af anslag; att i Befästnings-systemet ingått plan till befästande af Stockholms avenuer in. m,; 3:0 att Bevärings-Systemet öppnat en helt ny Epoque i Europas Militairväsende i allmänhet; att det, under form af skyldighet, återgifva folken den fria mannens ursprungliga rättighet att bära vapen till sitt lands försvar; att ett fojkfattigt land, sorn hvarken kan uppställa eller på fredsfot bör underhålla någon betydligare stående aimée, måste på National-Beväringen utan tvifvel beräkna och linna sitt Uufyudsakliga för - 6 Stats- samt Oec.-Utsk.
TJtl- N:o 84. svar.
Men att omtankan fordrar också, att vid denna, som andra beräkningar, ej lata alltsammans bestå i ziffran, utan äfven något i möjligheten att verkställa; att det således icke är allenast med hänsigt till folkmängd, utan äfven till osconomiska förhållanden, som Sveriges Bevärings-System bör tagas i betraktande; att, ehuru nyttigt det är, att vid inträffande krig en hvar vet sin plats i fråga om försvar, är det likväl icke nödigt att öfvergå till ytterligheter i fråga om detta system; att Sverige hittills iakttagit en medelväg; att denna mitta, som bestämmer, hvilka krafter man vid ett infallande krig med säkerhet bör påräkna, icke kan öfverskridas utan pä bekostnad af folkets trefnad i fred; att förslaget om Beväringsskyldighetens utsträckande, så långt friherren föreslagit, äfven möter andra hinder än de financiela; att af dessa i främsta rummet sig framställer den förlägenhet, hvari Jordbruk och Näringar skulle försättas derigenom, att en så betydlig del af, till större delen, arbetande medlemmar rycktes från deras vanliga yrken och sysslosättningar, hvilken förlägenhet skulle uti många olika former inverka på hvarje individ; och att följderne deraf vore svåra om ej omöjliga att förutsäga; 4:0 att Beväritigens korta öfningstid icke fullkomligt uppfyller sitt ändamål, deruti instämmer Grefven med Motionairen.
Men den har likväl, långt ifråg att blott kunna anses Stats- samt Oec.-TJtsk. ZJtl.
N:o 84. sorn en lek med geväret, medfört den hufvudsakliga och lyckliga verkan, att ali farhåga för militair-tjenstgöring blifvit derigenom undanröjd och derjemte hos ungdomen lifvat en krigisk anda.