Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan efter lagligen skedd pålysning socknemännen hade inträdt uti sockne stugan, tillkännagaf ordföranden, att han, enligt pålysningens innehåll, nu hade hos dem infunnit sig, för att inhemta socknebornas slutliga tanke och afgörande om platsen för den beslutade nya kyrkobyggnaden, då han äfwen, efter uppläsandet af det protocoll som blef hållet efter en den 6:te sistl. oktober anställd undersökning af grunden och jordmånen för de båda föreslagna ställena vid byggmästaren Getings härvaro, yttrade sig förmoda, att allmänheten nu hade 26
hunnit inse, hvilkendera stället vore det tjenligaste, och att, om de icke uti vänlighet kunde öfverenskomma om detsamma, votering skulle ske, för att utröna, hvilka önskade den öfre och hvilka föredrogo den nedre platsen.
Såsom härtill svarades, att socknemännen i allmänhet numera hade funnit den nedre platsens större tjenlighet och de många orsaker, hvarföre den borde före-dragas, så skedde derföre ingen omröstning, utan afgjordes och bestämdes att det af byggmästaren Geting nedanföre prästgården föredragna och utsedda stället skulle till den blifvande kyrkobyggnaden vara antaget. § 2.
Sedan väcktes af socknemännen fråga om hvilken skulle bekosta undanflyttandet af de hus, som nu äro uppförde nära invid det ställe, hvarest kyrkan kommer att byggas och voro flere af sockenmännen af den tanke, att de icke voro till detta arbete skyldiga, utan förmente de egaren af dem, comminister Edlund, böra detta besörja.
Olämpligheten och ofoget af ett sådant förslag föreställdes dem dock af ordföranden, och yttrades af honom, att sockneboerne borde så mycket mindre begära detta, som comminister Edlund ändock upplåtit en del af sin slåttes-lägenhet till kyrkans plats och till rum för materialerne under kyrkobyggandet, äfvensom socknemännen borde besinna, att dem, och icke honom, ålåge att bygga kyrkan och göra de omkostnader, som derföre voro nödige.
Efter vidare betänkande af denna sak afgjordes således att, om comminister Edlund skulle vilja biträda vid detta flyttnings-arbete, församlingen skulle sådant med tacksamhet emottaga, men också ej gjorde påstående derom, utan ville i annan händelse, sjelf verkställa transporterandet af de hus, som borde flyttas. § 3.
Vid af ordföranden sedermera gjorde frågan, om ej församlingen skulle finna det enligt med sin framtida nytta att, innan grundvalen började läggas, företaga uppsättandet af någon ibland de byggnader, som äro nödiga för en blifvande kyrkobyggnad, t.ex. af en sockenstuga, kunde socknemännen ej förena sig i något visst beslut, hvarföre den saken skulle framdeles till afgörande företagas.
N. Feltström
25 januari 1829 Källa:
År 1829 den 25 januari i allmän socken-stämma i Häggenås sockenstuga, anmältes saltpetter tillverkning sistl. år 1829 af följande, nemligen Joh. Pärss.
Grund i Österåsen 2 lisp.
Erik Andersson i Kougsta 3 10 pund Jöns Ersson i Andersgård 6 4 Johan Larsson i Lassgård 2 5 Olof Hindrikss. i Grötom 3 Olof Ersson äldre i Österåsen 7 Johan Johanss. i Gungård 2 And.
Jonsson i Kougsta 3 Olof Ersson i Nygård 2 Bevis öfver saltpetterns inhämska tillverkning, intygades af socknemännen, meddeltes genast.
22 februari 1829 Källa:
Protocoll hållet vid allmän socknestämma i Häggenås sockenstuga d. 22 febr. 1829.
Då socknemännen nu voro i socknestugan samlade för att enligt vederbörligen skedd pålysning, underskrifva borge[n]sskriften och contractet rörande de 130 t:r korn som socknemännen sistl. sommar vid sammanträdet med herr landshöfdingen och riddaren v.
Törne förklarade sig villige att emottaga till förökande af distrikt magazinsfonden härstädes, yttrade delägarne uti det redan bildade distriktsmagazinet sig icke kunna och vilja intaga några flere deruti samt föregåfvo såsom skäl till denna vägran, att magazins huset omöjligen kunde rymma mer än de redan intagna 300 t:r korn.
Af sådan anledning och då magazins delägarne icke kunde förmås ändra detta sitt beslut, förklarade de öfrige socknens hemmansegare sig omöjligen kunna låta från Östersunds magazin afhämta de ifrågavarande 130 t:r medan de sakna husrum för desamma; och anmodades bonden Olof Hindriksson i Grötom att med görligaste första för herr landshöfdingen berätta detta förhållande, samt om möjligt är, utverka dess tillstånd att slippa någonsin afhämta oftanämnde 130 t:r.
22 mars 1829 Källa:
I socknestämman den 22 mars 1829 1:mo Upplästes mantals- och skattskrifvningslängden för innevarande år, hvilken såsom riktig erkändes och underskrefs. 2:o Valdes bonden
Olof Hindriksson i Grötom, med enhällig röst till ledamot i beredningscommitten, som sammanträder å Hölje gästgifveri gård den 30 uti innevarande månad.
28 maj 1829 Källa:
I socknestämman den 28 maji 1829.
Sedan församlingens ledamöter, efter derom skedd vederbörlig pålysning från predikostolen den 17:de i denna månad, voro i socknestugan samlade, och med anledning af Konungens höge befallnings hafvandes resolution å någre distrikt magazins delägares ansökning, att återfå sin lott utur socken-magazinet; (hvilka likväl orätt uppgifvet att saken förut förevarit i allmän socknestämma), yttrade socknemännen, på tillfrågan, sig icke hafva något invända deremot att delägare uti distrikts magazinet utbyts och uttaga den på dem belöpande andel uti Häggenås socken-magazin, allenast de kunde utverka sig Kungl.
Majt:s befallningshafvandes tillstånd dertill, i hvilken händelse de afträdande och qvarblifvande delägarne framdeles skulle uti vänlighet öfverenskomma rörande sjelfva magazins huset.
Edlund 28
24 juni 1829 Källa:
Protocoll hållet i allmän sockenstämma med Häggenås socken den 24 junii 1829. § 1.
Sedan socknemännen efter vederbörligen skedd pålysning hade inträdt i socknestugan, upplästes, godkändes och underskrefvos kyrko- och fattigcassæ-räkenskaperna för det förflutna ecclesiastik-året. § 2.
Tillkännagafs af ordföranden att provincial medicus doctor Rissler hade trott sig nu kunna i Stockholm förskaffa kosthållande och undervisning gratis för en person, som ville läsa barnmorske-vetenskapen och att han hade erbjudit denna tjenst åt Liths pastorats boer, om de ville skaffa sig en barnmorska som vore examinerad.
Till följe häraf tillfrågades församlingen, om densamma ville förena sig med de öfrige socknarne i pastoratet om denna sak, och trodde man sig, för att göra omkostnader för lärlingens skickande till Stockholm desto mindre känbart, kunna af socknarnes fattig-cassor bestrida resekostnaden, helst en barnmorska är skyldig att betjena de fattigare för ingen särskild betalning.
Ehuru socknemännen visserligen med tacksamhet insåge det nyttiga af doktor
Risslers dem gjorda anbud, tycktes dem likväl den årliga lönen af en kanna korn, som enligt biskops visitations protocollet af år 1811 borde till en examinerad barnmorska erläggas, vara en tyngd, den många önskade att undslippa; och såsom derföre denna gång intet visst beslut kunde fattas, afgjordes på socknemännens begäran, att denna fråga skulle i nästa sockenstämma till afgörande vidare förekomma. § 3.
Uppvistes för församlingen den af kyrko-byggmästaren L. D. Geting gjorda ritningen till den beslutade nya kyrkan härstädes, och gillades med enhällig röst, men också med det tillägg och den önskan, att gångar tillika måtte blifva gjorda på sidorna eller vid murarne af kyrkan äfvensom en korsgång genom kyrkan och en dörr äfven på ena kyrkans långsida. § 4.
Vid tillfrågan om icke socknemännen ville under nästa höst och vinter börja något arbete på kyrkobyggnaden, beslöts att sten till grundvalen skulle då brytas och framköras samt grunden läggas nästkommande vår eller höst, eftersom byggmästarens ledighet kunde medgifva; dock med förbehåll att icke missvext denna sommar drabbar socknen.
Också beslöts att den som nu förehafva utflyttningar och storskiften m.m. samt således torde vilja åberopa frihet ifrån kyrkobyggnads-skyldigheten, skulle man söka förmå till deltagande i detta arbete, förutan hvilket biträde socknemännen ej gerna ville börja med byggandet. § 5.
På begäran uppvistes i socknestugan och uppmättes ett lärft af 9 ½ alnars längd och 6 1/6 qvarters bredd, hvilket pigan Ingebor Larsdotter i Storbränna hade tillverkat, och hvarav hon ernade på vederbörlig ort begära premium.
Att nämnde piga sjelf hade detta stycke lärft förfärdigat, betviflades ingalunda, hvarföre ock fransarna afkliptes till prof deruppå. § 6.
Tillfrågades församlingens ledamöter, om de ville förskaffa sig någon sockenlapp eller besluta att, i likhet med lithsboerne och många andra socknars invånare, vara en sådan för framtiden förutan, och svarades härtill allmänt och enhälligt ja.
12 juli 1829
1829 den 12 julii beslöts i allmän sockenstämma det skulle af fattig-casse medlen detta år tilldelas:
Johan Knutsson på Högarne 3 r.d:r Nils Knutsson i Bergtorpet 2 d:o Maria Olofsd:r i Österåsen 1 d:o Kjerstin Pålsd:r i dito 32 sk.
S:ma 6 r.d:r 32 sk b:co In fidem.
1 november 1829 Källa:
Protocoll vid allmän sockenstämma den 1 nov.
1829. §1. S.D.
Sedan socknemännen, såväl genom vederbörlig pålysning från predikstolen, som nu medelst actens uppläsande, blifvit underrättade, det ändamålet med sammankomsten vara att afgifva yttrande, rörande det af landsfiskalen, herr häradshöfdingen C. H.
Cavallin, å en del Kyrkås socknemäns vägnar, hos konungens respective befallnings hafvande gjorda påstående, att vägen emellan Liths färjesund och Thorvalla by i Brunflo socken; hvilken år 1817 från allmänna vägdelningen uteslöts, måtte såsom sockneväg iståndsättas och underhållas samt att vägen från Lith till Fölinge jämväl såsom sådan hedanefter måtte få betraktas; förklarades enhälligt att Häggenås socknemän till alla delar förenade sig med hvad
Liths boerne i denna sak yttrat och beslutat; nemligen att de protesterade emot allt deltagande i reparerande och framtida underhållande af vägen emellan Kyrkås kyrka och Thorvalla; eftersom de förmodade att någon ändring med Fölinge vägen icke utan orättvisa och dryg kostnad nu kunde verkställas, såvida ny vägdelning då blefve nödvändig, hvarigenom säkerligen många blifve flyttade från de vägstycken, som de med mycket besvär och känbar kostnad iordningställt.
Slutligen förbehöllo sig socknemännen vara frie från all kostnad i händelse Kyrkås boerne fortforo med sitt påstående och således extra[?] domare och uthärads nämnd skulle besväras med frågans afgörande, äfvensom att i händelse och emot all förmodan socknemännen skulle dömas att deltaga i underhållande af ofta nämnde Thorvallavägen, också vägen ifrån Östersund förbi Kläppe by såsom varande oftare begagnad och af större nytta, för detta tingslag, än den förra, måtte åter upptagas och af dem som honom förut underhållit, framgent i farbart skick hållas. § 2.
Som fattiga pigan Kjerstin Pålsd:r i Österåsen befinns alldeles oförmögen att skjöta och vårda sig sjelf, och som på alla ställen i socknen för närvarande finnas rotehjon, ty beslöts nu att hon skulle njuta 2:ne dygns föda och skjötsell hos hvarje hemmansegare i hela socknen, hvarmed början skulle göras i Häggesta, derefter till Kougsta o.s.v.
22 november 1829 Källa:
Protocoll, hållet i Häggenås sockenstuga den 22 november 1829.
S.D. Som allmänt öfver klagats det oskick och emot tjenstehjons stadgans föreskrift stridiga förhållande, att torpare och inhyseshjon, hos sig låta mantalsskrifva flere af deras barn eller tjenstehjon, än de oundgängligen behöfva för sitt jordbruk och skjötsell, så blef nu, på gifven anledning, efter förut skedd vederbörlig pålysning, allmän socken stämma hållen, då socknemännen, som bäst känner hvars och ens verkliga belägenhet, borde yttra sig och bestämma huru många barn hvar och en torpare kunde anses behöfva hos sig ständigt hemma under nu ingångne tjensteår, på det jordbruket åter måtte beröfvas nödige arbetare samt sysslolöshet och deraf följande sedesförderf befordras, hvarför husförhörslängden nu genomgicks och efter någon öfverläggning rörande hvar och en, beslöts följande:
Då torparen Mårten Eliasson i Andersgård har sin dotter Ingebor hemma till hälften, ansågs dess son Pär, böra söka tjenst och försvar hos andra.
Som torparen Nils Hemmingssons i Gungård dotter Anna tjänade tre fjärdedelar hos Ol.
Olsson i Jonsgård, är hemma hvar 4:de vecka, ansågs dess son Olof umbärlig hemma, hvarföre han bör förskaffa sig hel årstjenst hos andra.
Torparen Jonas Olssons dotter Lisa i Österåsen, hvilken tjenar hälften hos bond.
Nils Carlsson därstädes, ansågs så mycket mindre vara behöfvlig hemma, som erfarenheten visar att föräldrarne sjelfve ofta för dagspenning äro borta, och de dessutom hafva 2:ne söner hemma till sin uppassning.
Som Ferms enka i Österåsen icke har det ringaste jordbruk, ansågs otillbörligt att dess son Olof till någon del af året är hemma, utan borde han söka få heltjenst hos dess nuvarande husbonde, Olof Olofsson i Österåsen eller någon annan.
Alexander Krus dotter, Ingebor i Huse, hvilken tjenar till hälften hos Olof Hindriksson i Grötom, ansågs ingalunda behöfvlig hemma, hvarföre hon borde förskaffa sig ständig tjänst äfven för andra hälften av året.
Som drängen Olof Salmonsson i Kougsta icke biträder sin styffader Jonas Jonasson med jordbruk, borde han tillika med sin hustru skrifva sig såsom inhyses eller ock söka annat försvar.
Slutligen ansågs Pär Sebrelii son, Olof, icke behöfvlig hemma hos föräldrarne, utan borde han söka sig helårs tjenst hos någon annan.
Hvarefter herr expeditions krono-befallningsmannen Holmberg offentligen tillsade samtelige hemmansegare inom socknen, att vid tillstundande mantalsskrifvning bestämt uppgifva om deras tjenstehjon hos dem tjente allt eller blott till någon del af året, på det han måtte blifva i tillfälle att för vederbörande berätta hvilka lagligen eller olagligen hos sig försvarade tjenstehjon.
Han uppläste ock i detta afseende några §§ utav tjenstehjonsstadgan, med tillagd varning för förbrytelse deremot.
27 december 1829 Källa:
Protokoll, vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 27 december 1829.
S.D. Inlämnades till socknestämman en så lydande skrift: ”Härigenom uppsäger och återkallar underteknad den caution jag i juni månad 1829 mig åtog för den uppbörd Paul Ersson i 31
Handog, i egenskap af sockenskrifvare för Häggenås socken har sig anförtrodds, anhållandes tillika om socknemännens bevis öfver denna uppsägning.
Halåsen i Åhs den 18:de december 1829.
Eskil Ersson Halåsen.”
Efter hvars uppläsande, socknemännen yttrade att de icke ville eller kunde neka Eskil Ersson återkalla sin ingångna borgen för Paul Ersson, men kunde dock icke återlämna borgesskriften förr än Paul Ersson nöjaktigt redovisat för de medel han hittills uppburit och omhänder haft i egenskap af sockenskrifvare.
Vid frågan om sjelfva sockenskrivarsysslan så, emedan borgen var uppsagd och Paul Ersson inte till alla delar uppfyllt vilkoren vid dess antagande den 9 mars 1828, yttrade församlingens ledamöter sig böjda, att välje någon inom socknen boende till denna befattning, och föreslogs af någon härtill Olof Dahl i Grötom, men som någre yttrade sig nu vara mindre beredda på ett sådant val, blef beslutet, att dermed skulle uppskjutas till den 3:dje instundande januari då utan vidare kallelse socknemännen skulle infinna sig här, för att afgöra denna angelägenhet.
[Fortsättning nedan]
3 januari 1830 Källa:
År 1830 den 3 januarii fortsatte således socknestämman, då först bestämdes att sockenskrifvaren hedanefter såsom hittills åtnjuter såsom lön 12 skill. b:co årligen af hvarje hemmansrök i socknen, hvarefter samtelige närvarande hemmansegare förente sig och utvalde tills vidare Olof Olofsson Dahl i Grötom till sockenskrifvare för Häggenås socken, hvilken ock, nu i socknestämman närvarande, åtog sig denna befattning, samt lofvade på gifven anledning, att ställa vederhäftig borgen för den uppbörd han i denna egenskap komme att hafva, hvilken cautionsskrift skulle för församlingens ledamöter, instundande 13:de dag jul, uppvisas för att granskas och sedan bland kyrkans handlingar förvaras. 2:do Uppvistes en af öfver-intendents-embetet i Stockholm författad ritning till ny kyrkobyggnad för Häggenås annex socken, hvilken ritning af församlingens ledamöter, under ytterst tillfredsställelse till alla delar gillades.
1830 d. 6 januari upplästes förestående protokoll och till alla delar erkändes, då ock Olof Dahl framlämnade en borge[n]sskrift, hvilken af församlingen utan tvekan antogs.
Intygas på församlingens vägnar: Erik Svensson i Österåsen Olof Ersson i Österåsen
28 februari 1830 Källa:
År 1830 den 28 februari S.D. Sedan anmält blifvit det Erik Håkansson i Storbränna vid sistl. ting, på begäran, blifvit entledigad från nämndemansbefattningen, voro nu församlingens ledamöter, enligt pålysning, samlade i socknestugan, för att till underdånigt följe af Kongl.
Maj:ts nådiga kungörelse af den 18 december 1823, välja någon annan dertill, hvarvid församlingens ledamöter stannade med sitt enhälliga förtroende vid bonden Jonas Pehrsson i Storbränna, hvilken således, utan 32
omröstning, af Häggenås socknemän utkorades till nämndeman uti nämnde Erik Håkanssons ställe.
7 mars 1830 Källa:
År 1830 den 7:de mars i allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga anmältes, det följande, under sistl. år 1829 tillverkat saltpetter: nemligen B. Erik Nathanaelsson i Stafsgård 4 lisp.
Torp. Pål Nilsson i d:o 3 d:o B.
Jonas Andersson i Andersgård 3 d:o 15 pund Bevis öfver saltpetterns inhemska tillverkning, af socknemännen attesterad, meddeltes genast.
25 mars 1830 Källa:
Protokoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 25 mars 1830. § 1. S.D. Till ledamot i berednings committeen, som sammanträder i Hölje gästgifvaregård den 27:de i denna månad kl. 9 f.m, utsågs och valdes för Häggenås socken, bonden Jonas Nilsson Eklund i Kougsta. § 2.
På gifven anledning väcktes fråga huruvida Häggenås socknemän voro villige, att till besparande af brandstod och därmed förenad kostnad, frivilligt ersätta bonden Erik Ersson i Fjäl, de af honom begärda 220 r.d:r riksgälds för de 5 st. hästar, som olyckligtvis för honom ihjäl-röktes under sistl. julhelg, hvarpå svarades, att församlingens ledamöter, som funno den begärda summan ganska billig i anseende till häst kreaturens allmänt kända goda beskaffenhet, bejakade och beviljade, med vilkor att de öfrige socknarne i tingslaget deruti efter skatt deltager, att nämnde summa 220 r.d:r riksgäld såsom brandstod, Erik Ersson ersätter.
Häremot protesterade likväl Olof Nathanaelsson Hall i Häggesta, hvilken bestämt nekade att deltaga uti ifrågavarande brandstods ersättning. § 3.
Mäster Höglund i Storhögen och bonden Pål Andersson i Österåsen begärde afsked från deras befattning såsom föreståndare af socken-magazinet, hvilket dem beviljades under yttrande af tacksamhet för deras osparda nit för socknens och magazinets bästa, och valdes nu i deras ställe bönderna Erik Nathanaelsson i Stafsgård och Johan Pärsson Grund i Österåsen; och skulle angående lönen eller arfvodet framdeles öfverenskommas, sedan upplyst blifvet huru stor magazinets verkliga behållning är sedan delägarne i distriktsmagazinet utbekommit deras andelar.
1830 d. 28 mars är förestående protocoll offentligen uppläst i sockenstugan och till alla delar erkändt intyga:
Johan Mattesson Pehr Pehrsson Österåsen 33
13 juni 1830 Källa:
Protokoll hållet vid alllmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 13 junii 1830. § 1.
Upplästes, erkändes och underskrefvos kyrko- och fattig cassornas räkningar för sistl. år. § 2.
Beviljades, att af fattig-cassæ medlen skulle i detta år tilldelas åt följande socknens utfattige, nemligen Johan Knutsson på Högarne 32 sk.
Nils Knutsson i Bergtorpet 2 r.d:r 2 kpr Maria Olsd:r i Österåsen 1 d:o 2 kpr Kjerstin Pålsd:r i d:o 1 d:o Greta Sebrelius i Kougsta 2 d:o Helena Hindriksd:r i Österåsen 1 d:o Maria Pehrsd:r i Norderåsen 1 d:o Sara Jonsd:r i Högarne 1 d:o S:ma 9 r.d:r 32 sk. 4 k:p korn Och som så kallade Utbygden mer än den öfrige delen af socknen är betungad med rotehjon, men deremot Norra Nybyggena icke har nu något sådant att försörja, ty beslöts, att Storbrännas, Munkflohögens och Knutbrännas byamän skulle lika med Utbygden bidraga till Sebrelii dotter, Gretas, föda och skötsel. § 3.
Som kyrkans messhake är mycket gammal och nästan helt och hållet utsliten, yttrade, på gifven anledning, församlingens ledamöter den enhälliga önskan, att en ny sådan skrud, så fort ske kan, måtte för kyrkans räkning anskaffas.
Och anmodades undertecknad comminister att derom brefvexla med någon pålitelig commisionair i Stockholm, för att erhålla god vahra för billigaste pris. § 4.
Uppvistes i socknestämman den af Kongl.
Maj:ts i nåder gillade ritning till ny kyrkobyggnad för Häggenås annexe socken.
I anledning hvaraf, på tillfrågan, socknemännen förklarade sig icke obenägna att nästa sommar lägga grund till den nya kyrkan, och sedan småningom fortsätta arbetet, med det vilkor likväl, att såväl nybyggare som de hvilka njuta frihet för utflyttning, deltaga deruti lika med andre hemmansegare, både i materialens anskaffande och handtlangnings dagsverkens utgörande.
Häremot protesterade Olof Hall i Häggesta, hvaremot Svärd i Korsmyrbränna, Ljung i Ollsta, Erik Håkansson i Storbränna genom Jon Pärsson därstädes, Nils Svensson i Häggesta förklarade sig villige att äfven med handtlangnings dagsverken befrämja den nyttiga och snart af nöden högt påkallade kyrkobyggnaden, under förmodan att socknemännen beviljade dem någon lindring mot andra som icke njuta frihetsår, och som flere nybyggare och frihets innehafvare nu voro frånvarande, skulle de medelst ny pålysning kallas till ytterligare socknestämma för att afgifva yttrande i denna fråga, då ock församlingens ledamöter ville bestämt besluta och bestämma tiden för den tillärnade kyrkobyggnadens början.
N. S. Edlund.
1830 den 25 julii justeradt, och till alla delar erkändt, intyga: Erik Svensson i Österåsen Jöns Eriksson i Gunngård 34
25 juli 1830 Källa:
Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 25 julii 1830. § 1.
Såsom ifrån Konungens resp. befallningshafvande ordres af den 15 dennes hade ankommit till expeditions-krono-befallningsmannen N. E.
Holmberg att höra Häggenås socknemän, hvilka reqvirerat en salpeter-sjudningspanna af 400 kannors rymd, om de ville sjelfve hämta denna panna vid dess ankomst till Jemtkrogens gästgifveri den 10 nästkommande augusti, eller få henne vidare för deras räkning med krono-skjuts fortskaffad.
Då tillfrågades nu, på begäran af nämnde expeditions befallningsman, församlingen, hvilka bland Häggenås socknemän hade denna panna reqvirerat.
Då ingen af den talrikt församlade menigheten erkände sig hafva denna salpeters-sjudnings panna begärt, tillspordes byamännen, serskildt uti åtskilliga byar, om de ej gjort någon reqvisition derav, och svarades dertill enstämmigt, att det vid de byar hvarest salpeter-lador finnas, också pannor äro inköpta, och uti de åter som nu ej ega del i någon sådan panna, inga lador äro ens uppsatte, kunde socknemännen ej erkänna något reqvirerande af den ifrågavarande pannan, eller ville således för hennes anskaffande och betalande ansvara. § 2.
Som till denna dag allmän sockenstämma var utlyst, till slutligt afgörande, angående början af den påtänkta kyrko byggnaden i Häggenås, och andra dermed gemenskap hafvande ämnen, så uppstod först fråga om den andel i kyrko byggnaden, hvilken nybyggare och de som för utflyttning njuta frihetsår, skulle i nämnda byggnad taga.
Då enligt allmänna lagens föreskrift någon frihet för dessa får äga rum endast i afseende på dagsverkens utgörande, men materialier m.m. skola efter ökes skatt utgöras; så ock då nybyggare otvunget förklarade sig villige att medverka till det goda ändamålet afgjordes att de vid kyrkobyggnaden skulle göra hvart tredje (3:dje) dagsverke eller att då bönderna göra 2 ville nybyggare göra det 3:dje dagsverket, och hvarmed församlingen förklarade sig nöjd.
Till de nybyggare som ansågos böra erhålla denna frihet räknades alla nybyggare på Fagerlandsvallen, Korsmyrbrännan och Långkälen, äfvensom Olof Hansson och Lill Östen på Högarne.
De äldre nybyggarena såsom de i Ollsta, Knutkaribränna m fl. ansågos ej böra njuta någon frihet och påstode den ej eller.
Deremot yttrade sig Munkflohögens byamän endast vilja ansvara i materialier etc. efter sin hittils varande skatt, tills framdeles stadfästelse å deras ökes skatt varder utfärdad, då de sedan ej kunde sig det ökade bidraget undandraga.