Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
No ro. 23 från Krono lill Skatte blifvit inlöste, hvarvid Qvarn-innehafvarens förut till Kronan erlagda arrende-a (gift vanligen till ständig ränta förvandlades: att Qvarnegare i öfrigt, enär de funnit den vid skattläggning åsätta räntan vara för hög, alltid egt öppet, att hos Kämmar-Collegium och vidare hos Kongl.
Maj:t deruti söka nedsättning: och att det icke eller kunde Qvarnegare betagas, att, då gällande skäl dertill förekomme, i den åsätta räntan söka och erhålla förmedling; Så har Kongl. Majit ansett någon tillåtelse till en allmän jemnkning eller nedsättning efter föregångna undersökningar i de dessa
Qvarnar åsätta räntor icke kunna medgifvas, ej eller någon ny method för samma Qvarnars skattläggning vara af närvarande förhållanden påkallad, eller annan förändring eller närmare föreskrift i afseende härpå erforderlig , än att, sedan uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 17 Februarii 1824 blifvit förklaradt, att all den ränta, som efter den l\
April 1789 blifvit Husbehofs - Mjölqvarnar åsatt, annorlunda än i enlighet med hvarje orts skattläggnings-method, vid skattläggning af Hemman och Lägenheter, hvartill de höra, skulle försvinna, samt serskild Ränta eller Skattläggning å Husbehofs - MjölQvarnar dädanefter icke cga rum, deraf också följde, alt vid Tull-Mjöl-Qvarnars 24 Kongl.
Maj-ts Nådiga Propos. N.o 10. skattläggning, Qvarn-egarens egen Husbeliofs-mäld icke borde, på sätt förut förordnad t varit, till Ränta upptagas och beräknas, och att de efter den 4 April 1789 skattlagde Tull-Mjöl-Qvarnar, dervidQvarnegarens Husbehofs-mäld blifvit till Ränta ansedd, må kunna i stadgad ordning erhålla nedsättning i Räntan, derest visas kan , att, med afdrag afHusbehofs-mälden, den Tull-inkomst, som, efter antagna skattläggnings-grunder, mot den åsätta Räntan svarar, icke kunde vid Qvarnen indragas; och liar Kammar-Collegium erhållit Nådig Befallning att allmän Kungörelse härom utfärda.
Beträffande åter Såg-Qvarnar och sättet för deras skattläggning, så har KammarCollegium upplyst, att, enligt de äldre Skattläggnings-methoderne, utom för Vestmanland , dessa Qvarnar icke blifvit såsom serskilda lägenheter skattlagde, utan vid hemmanens skattläggning betraktade såsom herrligheter, dertill sjelfva vattenfallen äfven räknades, hvarå, vid Grund-Räntans bestämmande å jorden afseende gjordes; att under den senare tiden icke eller någon allmän method för Lego- och SaluSågars skattläggning blifvit utfärdad eller Räntan till lika belopp, som för MjölQvarnar, beräknad, utan att Skatten, så å Grof- som Fin-bladiga Salu- och Lego-Sågar varit högst skiljaktig och omvexlat från \
Maj.ls Nådiga Propos. N.o 10. 2,5 till T%, yV. T\. /o ocl' med ?T_, än af årliga averkningen , än af Såg-egarens vinst; att denna beräkning grundat sig på de serskilda omständigheter, som vid hvarje Såg-anläggning förekommit och blifvit stadgad, dels genom Collegii tid efter annaa meddeldte Beslut för serskilda orter, dels genom Kongl. Majrts serskilda Nådiga Föreskrifter, såsom Kongl.
Brefven den 11 April 1788 och den 19 October 1808 angående de Norra Provincerne , och den 4 October 1811 i afseende på Blekinge; att således någon likhet i beskattningen icke egt rum, utan en del Provincer varit mera betungade än andra, så att då till exempel i de Norra Provincerne erlägges af egna skogar högst och 3X_ minst för salusågning vid Fin- och Grof-bladiga Sågar, irien när virket köpes eller hemtas å allmänning från -J- lill f- af till verkningen; deremot i Elfsborgs Län, der allt Sågvirke köpes och hemtas från skogarne i Dahlsland och Vermland nära Norrska gränsen, Räntan utgår med fy af tillverkningen, samt i de medlersta och södra delarne af Riket, der föga skiljaktigheter i local-förhållanden egde rum, Räntan på ena stället utgår med blott af behållna inkomsten, såsom i Blekinge, under det annorstädes erlägges Tx- af averkningen; och ehuru dessa olikheter i Skattläggnings-grunderne 26 Kongl. Majds Nådiga Propos. N.o 10. för Såg-Qvarnar, hvilka, efter Collegii tanka, icke utan fog af Bonde-Ståndet blifvit anmärkte, möjligen kunde på ett mer eller mindre tillfredsställande sätt jernnäs, skulle likväl flera svårigheter återstå i afseende å Såg-Qvarnqrs skattläggning, som under tillämpning af nuvarande Method icke lika lätt kunde undanrödjas, såsom att vid Lego-Sågar tillförseln af Sågvirke berodde på en mängd tillfälligheter , som aldrig med någon sannolikhet kunde beräknas; hvilket äfven egde rum med Salu-Sågar, endast med den skillnad, att ovissheten om fortfarande tillgång på köpevirke och svårigheten att utröna ärliga beloppet af denna tillgång i medeltal för en längre tidrymd, här vore mera uppenbar; äfvensom erfarenheten i öfrigt visat huru opålitlig den hittills vidtagna utvägen varit, att genom Skogarnes uppmätning och uppskattning söka utröna årliga afverknings-beloppet; vid hvilket förhållande Kammar-Collegium, ehuru det icke kunnat vitsorda Bonde-Ståndets uppgift< att, i anseende till den i senare tider tillkomna högre Ränta å Såg-Qvarnar, flera dylika inrättningar dels skola blifvit nedlagde, dels dertill anmälde, likväl medgifvit behörigheten af Bonde-Ståndets klagan öfver olämpligheten af den vid SågQvarnars skattläggning hittills följda method, jemväl i det afseende, att Såg-ega - Kongl.
Maj:ts Nådiga Propos. N.o 10. 37 ren fått vidkännas afgift till Slaten för det vilke, lian af egen eller andras skog till eget husbehof söndersågar, och alt rättelse häruti sålunda vore af behofvet påkallad; i följd hvaraf och då någon annan utväg svårligen kunde utfinnas, att med tillbörlig tillförlitlighet utröna afverknings-beloppet vid nja Lego- och Salu-Sågar för en kommande tid, b vilket vore enda säkra rättesnöret för Räntans bestämmande vid skeende skattläggningar, Collegium, i den händelse Kongl. Maj:t å Bonde-Ståndets enskilda framställningar i detta ämne fästade Nådig uppmärksamhet, till Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning underdånigst hemställt, om icke Lego- och Salu-Sågar lämpligast kunde behandlas såsom Närings- och Fabriksanläggningar till förädling af Landtmannens skog, som i allmänhet är tillika med Hemmanets öfriga ego - tillhörigheter till Grundränta skattlagd, och förthy afgift lill Staten för dylika inrättningar erläggas i mon af den vinst eller inkomst, egaren hvarje år deraf kunde hemta,efter föregången pröfning af ortens Berednings- och Taxerings-Comiteer, dit Såg-egaren således borde, under edelig förpligtelse, inlemna skriftelig uppgift på det virke han antingen för lego eller till afsalu under förflutna året söndersågat; att denna afgift då borde blifva vid Lego-Sågar fjerdedelen af den i orten a8 Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos.
N-o fa. fnststälda sågarelön, som Såg-egnren efter Taxerings-Comitéens beräkning af vilket uppburit och vid Salu-sågar äfven £ af egarens behållna inkomst af det afverkade virket från andras skog, men f af behållna inkomsten af det belopp han af egen skog sågat, såvida någon serskild afgift för Hemmanets skogsproducter, i följd af deras förädling, hädanefter såsom hittills, ansåges böra ega rum; och att således på Taxerings-Comiteerne skulle ankomma, att efter sålunda föreslagna grunder, afgiften af hvarje Sågqvarn årligen bestämma; och har Collegium ansett denna föreslagna utväg till Sågqvarnarnes beskattning företrädesvis förtjena upmärksafnhet, helst Collegium föreställt sig, att någon förlust för Staten häraf icke vore att befara, då en efter ofvannämnde grunder utgående skatt sannolikt fullt skulle motsvara, om icke öfverstiga den ränta, som efter hittills gällande Method kunde åsättas; men då, efter hvad Collegium trott, förslaget skulle leda till olikhet i beskattningen emellan de nu befintlige Sågverk och dem , som hädanefter anläggas, har Collegium, derest, af denna orsak, eller på annan grund , det skulle finnas betänkligt att antaga berörde förslag, samt den gamla methoden således äfven hädanefter tills vidare följas, ansett sig deri böra i underdånighet hemställa, om Kongl. Maj. ts Nådiga Propos. N.o 10.
29 icke nu gällande föreskrifter sålunda må rättas och jemnkas : 1:0
Att i öfverensstämmelse med den grund, enligt hvilken Husbehofs-mäld blifvit ansedd räntefri, vid skattläggning af Lego- och Salu-Sågar någon afgift icke må till Staten beräknas för allt det virke, som Såg-egaren till enskildt husbehof söndersågar, vare sig af egne eller köpte skogs-ämnen. 2:0 Att å Lego-Sågar Räntan fastställes till lika belopp öfver hela Riket, nemligen lill en fjerdedel af den sågarelön, som efter den derå i orten upprättada taxa tillkommer Såg-egaren för det virke, som, i nion af Skogs-tillgången i orten och närbelägenheten af andra Sågverk skäligen kunde anses vara att till afverkning påräkna, och att i följd deraf afgiften bestämdes. 3:o Att för Salu-Sågar
Räntan borde blifva ~ af egarens inkomst, efter afdrag af skogens värde vid Sågen, på afverkningen af köpt skog, och | af vinsten af Salu-sågning med egen skogstillgång; — skolande, enligt Kammar-Collegii tanka, med denna förändring i nu gällande föreskrifter, väl ingen Såg-qvarn hädanefter komma att skattläggas till så hög Ränta, som förr blifvit en del Sågverk åsatt, men utrymmet för Skaltläggnings-männens pröfning, ehuru i möjligaste måtto inskränkt, ändock blifva så stort, att klagan öfver raannamon och 3o Kongl. Mapts Kuli ga Propos.
N.o 10. godtycklig behandling skulle fortfara, i synnerhet som allt bemödande att i förband med säkerhet beräkna skogs-tillgångar och afverknings-belopp fruktlöst aflöper.
Yid öfvervägande af hvad Kammar* Collegium sålunda anfört, och härvid i öfrigt förekommit, har Kongl. Maj:t funnit, huruledes någon allmän Method för Sågqvarnars skattläggning icke är gällande, utan att olika föreskrifter, så i afseende på sättet för afgiftens beräkning, som beloppet deraf för olika Provincer tid efter annan blifvit meddelade; — att likväl de serskilda föreskrifterne i ämnet alla fota sig derpå, att ett visst ständigt afverknings-belopp vid Qvarnarne, beräknadt efter skogs-tillgångarne i orten, skulle till grund för Räntan utrönas och bestämmas, hvilket åter icke möjligen med någon säkerhet kan verkställas; och att häraf nödvändigt skolat uppstå en med .skäl öfverklagad ojemnhet i beskattningen af dessa
Qvarnar både orterne imellan och inom samma ort, föranledande ofta till obillig tunga eller obillig befrielse.
Maj:t vid detta förhållande, lika med Bonde-Ståndet, anser behofvet fordra förbättrade samt med billigheten närmare instämmande stadganden härutinnan, öfverlemna]’ Kongl. Majrt härmed nu denna fråga till Rikets Ständers pröfning; och Kongl. Maj:t finner dervid i Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N.o lo. 3i för sin del, att af de serskildte förslag Kammar-Collegium i förevarande afseende framställt, det synes ega företräde, som åsyftar att afskaffa all Grundränta å Sågqvarnarne och att betrakta dem endast såsom Fabriks-inrättningar, deraf årlig bevillning efter deras uppskattade värde, grundadt på afkastningen deraf, husbehofs-sågningen likväl oberäknad, komme att såsom för Fabriker i allmänhet erläggas, samt i Bevillnings-Förordningen regleras och bestämmas till ett sådant belopp, som motsvarade både den nuvarande Grund-räntan och Bevillningen, hvarigenom någon minskning för Staten i dess af Qvarnarne hittills erhållna inkomster, deraf Grund-räntan endast utgör det mindre betydliga beloppet af omkring 14.000
R:dr, icke synes vara att befara.
Såsom skäl till antagande af detta förslag framställa sig dels den likhet i beskattningen, som derigenom skulle uppkomma, dels ock i synnerhet den omständighet, att Såg-qvarnar i sjelfva verket icke synas hafva egenskap af sådan fast egendom, derå Grund-skatt lämpligen bör ega rum, helst inkomsten deraf, beräknad in natura eller i penningar, desto mindre kan för längre tid bestämmas, som, efter hvad ofvan anfördt är, det alltid blir svårt, om icke omöjligt, att såsom grund för en sådan ständig skatt, med någon tillförlitlighet ut - 31 Kongl. Majds NHeliga Propos. N.o 10.
I röna beloppet af den skog, som vid en sadan inrättning för alltid kan komma att afverkas.
I afseende på antagandet af detta förslag förekomma likväl till öfvervägande åtskilliga omständigheter och dervid i första rummet, huruvida detsamma äfven på redan skattlagde Sågqvarnar bör tillämpas; och då, såsom redan är anfördt, någon i behörig ordning antagen och fastställd SkattJäggnings-Method för Sågqvarnar icke finnes, hvaraf synes följa, att, om en sådan method blefve upprättad, densamma äfven borde för de förut varande Sågqvarnar tilllämpas ; då Räntorna för alla sedan 1787 skattiagde Sågqvarnar, i anledning af den då väckta fråga om ny skattläggnings-method för dessa Qvarnar, endast tills vidare och tills en sådan method utkommit, blifvit fastställde och således ovilkorligen kunna förändras; och då den öfverklagade olika beskattningen egentligen eger rum för de redan skattlagde
Qvarnarne, så att, med bibehållande af den dem påförda Grundskatt, icke allenast samma 0- ojemnhet i beskattningen, som förut skulle qvarstå, utan ock en mängd frågor om nedsättning i Räntan uppkomma, förorsakande kostnader för Qvarn-egare, och det med förändringen afsedda ändamål således föga vinnas; Kongl. Maj.ts Nådiga Propos.
No lo. 33 vinnas; så anser Kongl, Majit, för Sin del, förslaget, om det skall antagas, böra i allo utföras och således alla å Sågqvarnar förut verkställda skattläggningar förfalla, och Qvarnarne endast till Bevillnings erläggande upptagas.
Vidare bör härvid afseende lemnäs åt följande, på Privilegier och serskilda Författningar grundade, förhållanden: nemligen att Qvarnar på Frälse-Säteri grund, med dammfäste derå vid bägge sidor, äro frie från Grundränta, men att å FrälseHemmans grund, med dammfäste derå vid bägge sidor, eller å Frälse-Säteri grund med dammfäste vid Frälse-Hemmans egor, eller å Frälse grund med dammfäste vid ena sidan å Frälse-Sä teris egor, Räntan förvandlas i Rust-tjenst, och derefter på föreskrifvit sött utgöres; att några få Sågqvarns-Räntor äro indelte och anslagna till vissa allmänna behof; att en del Sågqvarnar ingått vid Hemmanens skattläggning och blifvit inbegripne i deras Mantal och Ränta, andra skattlagda till gemensam
Ränta med Mjölqvarnar eller Fisken eller andra Verk, och några få från Mjölqvarnar till Sågqvarnar förändrade, med bibehållande af förra Räntan eller under Bih. till R.
Trot. 1828 och 1823. 1 Sami., 1 Band. 3;dje Haft. 3 34 Kongl.
Majds Nådiga, Propås.
N.-o 10. arrende för Kronans räkning upplåtna med vilkor af serskild Räntas utgörande; att för Salu-sågar, grundade, till mer eller mindre del, på Hemmanets egen i skattläggningen inbegripna skog, enahanda och på vissa ställen högre Ränta, än å sådana Sågar, grundade på köpetimmer blifvit beräknadt; att den Stubbe-öre-afgift, sorn erlägges af de på stockfångst från Kronans skogar grundade Qvarnar i Rikets Norra Provincer icke med sjelfva Qvarn-räntan har sammanhang ; och, då angeläget är, att genom det ifrågavarande förslaget egande-rätten icke förnärmas eller sådana förhållanden, som lämpligen böra qvarstå, rubbas, anser Kongl. Maj:t, i följd häraf, följande föreskrifter vara nödige: i:o Att de Sågqvarnar, som, i grund af nuvarande författningar, icke hafva någon Ränta sig åsatt, endast böra erlägga Bevillnings-afgiften i likhet med hvad hittills stadgadt varit eller under sådan synpunct hädanefter stadgas kan. 2:0
Att för de Sågqvarnar, hvarå Grundräntan efter Författningar är förvandlad i Rusttjenst-marker, den utgöres på sätt om afgifter för Rusttjenst-marker i allmänhet är eller kan blifva förordnadt. 3:o Att de
Qvarn-räntor af enskilde tillhörige Sågar å Skatte- eller Krono-jord, som äro indelte och anslagne till Tjenste - Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. N.-o 10. 35 män, allmänna Stater och Inrättningar, eller till understöd för Rustning eller Rotering , oförändrade utgå, tillsvidare och tilldess, i följd af sådana föreskrifter, sorn serskildt kunna blifva meddelade, en annan sådan ordning med dylika Räntors erläggande i allmänhet kan inträda, alt förändringar på dem kunna tillämpas. 4:o
Att de Sågqvarnar, derafRäntan under hemmanens skattläggningiderasMantalsoch Jordeboks-Räntor äro inbegripne, eller sorn gemensamt med Mjölqvarnar eller Fisken eller andra Verk till viss gemensam
Ränta äro skattlaggde, eller blifvit från Mjölqvarnar till Sågqvarnar förändrade, med bibehållande af förra Räntan, eller under arrende för Kronans räkning, med vilkor af serskilda Räntors utgörande utom arrendet, upplåtna, böra i förevarande afseende undantagas, och någon förändring af Räntorna, i följd af nuvarande Förslag, icke bomma i fråga. 5:o Att för Salu-sågar, grundade till mer eller mindre del på egen Skog, hvilken redan vid Hemmanets skattläggning är beskattad, en lindrigare afgift bör bestämmas; och 6:0 Att Slubb-öre-afgiften, som erlägges af de på Stockfängst från Kronans Skogar grundade Sågverk i Norra Länen, bör serskildt, såsom hittills, utgöras, intilldess 36 Bil. till K. M. Nådiga Propos.
No to.
Skogarne blifvit till Hemman indeldte, på sätt serskildt förordnad! är. I sammanhang härmed och då, i afseende på Valk- och Stamp-Verks skattläggning, enahanda omständigheter förekomma, som rörande Såg-Qvarnar anmärkt är, anser Kongl. Maj:t, att derest ofvannämnde förändring med dessa
Qvarnars beskattning varder antagen, förhållandet hör blifva enahanda med afgifterne af Valk- och StampVerk för andras betjenande, så att GrundRäntorna å dessa obetydliga Inrättningar upphöra och Bevillnings-afgifterna i stället efter ofvanupptagne grunder förhöjas.
De i detta mål till Kongl. Maj:t inkomna Handlingar skola till Vederbörande Utskott serskildt varda öfverlemnade; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl.
Utdrag af Protocollet öfver Kammarärenden , hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rädet på Stockholms Slott den i3 November 1828.
Justities Stats-Ministern II.
Hr Grefve Gyllenborg. Bil. till K. M.
Nådiga Propos. JY.o 10. 37 Stals-Mi ilis tern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt.
Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm.'
Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Danckwardt.
Af Stats-Secreteraren upplästes i underdånighet till justering det af honom, på Kongl. Moj:ts Nådiga befallning, författade förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förändrade grunder för Lego- och SaluSågars samt Valk- och Stamp-Verks beskattning; och behagade Kongl. Majrt, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, nämnde Förslag, sådant det finnes i Protocollet bilagdt, i Nåder gilla, i enlighet hvarmed Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer alltså skulle i vanlig ordning expedieras.
STOCKHOLM, tryckt i Ecksteisska Tryckeriet, 183g. % ■ * , ■ ■: . ' . - ' - ; , ,Vv ' ' V .;\:"V v ■ : !.'■'[
, - . „ „ •' . ; vi; --.UJ '< ' ;. . *v ■ ; • ■ ic ; ■ -.c" ■;!’ - , ?
, Vi ;"r< t!-< /'i / '' i v 1 ' .) *■' ^ .'ft
Propos. N-o 11.
I N:o it. KONGL.
MAJTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer > att Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning> angående grunderna och vilkor en för Hemmansklyfning samt Afsöndring åfjord eller andra Lägenheter från Hemman; af den ig
December 1827 j må gälla äfven i afseende på Säteri- , Rå- och Rörs- och Frälse-Hemman, samt att föreskrifterna om Säteri-byggnads underhållande å Säterier må upphöra; Gifven Stockholms Slott deli i3 November 1828.
Då Kongl. Majit till
Nådig pröfning före* liaft frågan om ett närmare bestämmande af grunderna för Hemmansklyfning i allmän* het och af vilkören, hvarunder jord eller andra lägenheter från Hemman mä afsön* dräs, i hvilka ämnen Kongl. Majit
Dess Nå* diga Förordning under den it) December 1827 låtit utfärda, har Kongl. Majit förekommit ■, huruledes, på grund af Adelns oin* skränkta dispositionsrätt öfver Säteri* och Frälsehemman ■, och då klyfning af sådana Hemman samt jords afsöndring derifrån icke ansetts för säkerheten i de deraf till Staten utgående utskylder äfventyrligt, hittills gäl* Pih. till R. S. Prof. 1828 och 182g.
I Sami. j 1 Band. /pde Häftet. t *Kongl.
Majds Nådiga'Propos. No 11. lande Författningar om Hemmansklyfning icke angått Säteri-, Rå-och Rörs- och FrälseIlemman, utan sådana Hemman, endast med den inskränkning vid frågor 0111 Arf, 12 Cap. 6 och 7 §§.
Ärfda-Balken innehåller, obehindradt fått i mindre delar sönderklyfvas; äfvensom något hinder af Författningarna icke ansetts förekomma, att, från Säterier, Rå-och Rörs- samt Insockne Fränell emman, jord utan afgäld lill Stam-Hemmanet afsöndra, enär sådana Hemman icke, efter 4 HaP- 9 §•
Jorda-Balken, blifvit under egenskapen af skattskyldig jord hänförda.
Hittills har väl icke synnerligen försports, att Säteri- och Frälse-Hemman i alltför små delar blifvit sönderstyckade, hvilket egentligen härrört deraf, att sådant icke kommer i fråga, så länge dessa Hemman af Adel och Ståndspersoner innehafvas, och hvilket förhållande ännu till större delen inträffar, helst Frälse-Hemman först mot slutet af förra århundradet, och Säterier först sedan iSoj) allmänneligen och utan serskildt tillstånd fått af andra än Adel besittas; men deremot har den utvägen att från Säterier, Rå- och Rörs- samt Insockne Frälse-Hemman, utan all afgäld till sjelfva Stam-Hemmanet, Torp och Jord-andelar afyttra, så mycket mera, serdeles under den senare tiden, vid de då skedda mångå fastighets-köpen samt styckningar af Egendo - Kongl• Maj:ts NIi eliga Propos. K ■O 11. 3 mar, blifvit begagnad.
Under en tilltagande jordens odling och folkstockens förökande , skall efter band fråga mer och mer förekomma om Säteriers och Frälse-llemmans sönderdelande, hvarpå Skåne företer exempel, der på vissa stallen klyfning afFrälseHemman redan gått nog långt; och då det i allmänhet ansetts nödigt att bestämma vissa gränsor mot en för vida utsträckt Hemmansklyfning, samt Säterier, men i synnerhet Frälse-Hemman, vid de nu mera förändrade förhållanden i afseende på dessa Hemman, vidlåda betydliga allmänna skyldigheter och besvär, deraf det synes lika nödigt, att sådana Hemman icke öfver hufvan sönderdelas, så bör ock förhållandet i denna del, hvad nämnda Hemman angår, till framtida rättelse regleras, och samma Hemman äfven under de i allmänhet meddelade föreskrifterna inbegripas; kunnandes, i Kongl. Maj:ts tanka, så mycket mindre någon skadlig följd, i afseende på Ilandets fortgående odling och befolkning, deraf uppstå, som, enligt ofvannämnda utfärdade Nådiga Förordning, till— låtelsen till afsöndring af jord från FrälseHemman blifvit än vidare utsträckt och bestämd, samt, rörande Säteri- samt Rå- och Rörs-Hemman, redan eger rum och nu ytterligare skulle bestämmas.
Hvad Kongl, Maj:t likväl anser vara ännu viktigare och nödvändigare, är inskränkningen i den, efter 4 Kongl- Maj.ts Nådiga Propos.
N-o 11. hvad ofvan hämndt är, hittills begagna då utvägen att, utan ali skatt, obehindradt afsöndra jord frän Säteri-, Rå- och Rörs- samt Insockne Frälse-Hemman, deraf de ostridigt skadliga följder uppstå, att större delen af Hemmanens egovälden kunna desamma frångå, utan allt deltagande i Hemmanens onera, samt fullkomligen skattfria Lägenheter i Landet uppkomma.
Genom de allmänna besvär, som dessa Hemman i senare tider mäst vidkännas, kunna de i vissa fall äfven jemföras med skattskyldig jord; och om de för .jordafsöndring från andra Hemman i ofvänömförmälde Nådiga Förordning stadgade grunder äfven på dessa Hemman blifva tillämpade, endast med den utsträckning, att, under skäligt å deras vanligen innehafvände större egorymd samt ringare utskylÖer och allmänna onera, ända till en femtedel af Hemmanens hela jordrymd finge derifrån skiljas, tror Kongl. Majit all skälig och nyttig frihet härutinnan vara beredd.
Med afseende å hvad sålunda anfördt blifvit, vill Kongl. Majit föreslå Rikets Ständer de stadganden, att 1 Cap. i Kongl. Förordningen af den ig Dec. 1827, angående grunderne och vilkoren för Hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från Hemman, må gälla äfven för Säteri-, Rå- och Rörs- samt alla slags Kongl. Maj.-ta Nådiga.