Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sä länge Herr (JfversteLieutenanten i omförmäldte befattning fortfarit, har fråga ej upstått om Tradamentets uohörande, men sedan han sistförflutne år, förordnades att i egenskap af MilitaireLedamot gora tjenst i Förvaltningen af SjöArenderne, mot åtnjutande af serskildt årligt Arfvode, hade det blifvit stäldt i fråga huruvida han imedlertid äfven skulle vara berättigad upbära Tradamentet såsom Hydrograplr för Wennern; och förevarande framställning åsyftar aitså, att Herr GfversteLieutenanten icke dessmindre, enär inseendet öfver 176 StatsUtsk.
Sjöväsendets säkerhet derstädes skall kunna af honom tillika besörjas, matte få tillgodonjuta berörde 300 R:d Traöamente.
Nu, ehuru StatsUtskottet visserligen ej kan undgå medgifva, att Herr ÖfversteLieutenanten äger förtjensten af de vidtagne goda anstalter till betryggande af Segelfarten å nämnde Sjö, har likväl Utskottet ansett det allena ankomma på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning af de sig . företeende omständigheter samt författningarnes föreskrift, huruvida och med hvad vilkor, Herr ÖfversteLieutenanten må oafbrutet upbära det af Kongl. Majit i Nåder honom tillagde Tradtainentet; och är Utskottet öfvertvgadt, att Kongl. Majit i
Nåder täckes härvid göra afseende a hans verksamhet och skicklighet för ofvan nämnde ändamåls befordran: hvilket vördsamligen hemställes Riksens Höglofl.
Stockholm den 4 Februarii 1818- N:r 72.
Ständers Statsutskott s Utlåtande öfver Herr VicePresidentens, m. m.
I s e r h j elni s Motion om förbättring i aflöningen för Ledamöterne i Rikets Allmänna Ärenders Beredning.
Ridderskapet och Adeln har behagat till StatsUtskottet remittera Herr VicePresiden tens - StatsUtskottets Bettini anil eri t iif tens m. m. H. W.
Iserhjehns Memorial, hvamfj’ anföres, att, ehuru RiKsens Höglofl.
Ständer vict sista Urtima Riksdagen funno Löntillökning nöd-; vändig för Civila Embets- och Tjenstemänna-i Corpsen, blefvo likväl Ledamöterne af Rikets Allmänna Arenders Beredning i saknad af en sådan förmån, förmodeligen af de skäl, att deras.: aflöning är i Stat upförd med ordet Arfvode, att Arfvoden ansetts vara från förhöjning ute-; slutne och att Beredningens Ledamöter kunna.; derjemte innehafva andre tjenster; men då des^ se Arfvoden ej vore sådane tillfällige, sorn för, en kortare tid tilläggas och ej kunnat förhöjas, utan äro beständige på Stat hvarje år upförde, att lika som andre Löner qvartaliter utgå för en.
Corps, som uti Rikets Grundlag har sin tillva-' reise, samt Innehafvare af desse Arfvoden, dx! de bekläda andre tjenster, måste vidkännas ett deremot, utan afseende på lika Arbete inom Be-* redningen, svarande Afdrag i berörde Arfvode, så har, utur desse med flere anförde skäl, Herr, VicePresidenten hemställt, om icke samma Lön-< förhöjning, som vid 1815 års Riksdag beviljades de Civile PenningeLöntagame, måtte vards tillagd Ledamöterne af Rikets Allmänna Ärenders Beredning åtminstone från och med början af innevarande år.
Då Ledamöterne af Rikets Allmänna Arenders Beredning i allmänhet innehafva andre Embeten med deråt följande Löner på Rikets Stat, hvarå förhöjning anslogs vid sista Riksdagen, samt denna tillökning i Lönerne, efter hvad Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref af den bihang till Riks-St.
Prot. 1817-1818. 4:<le Sami. ^23,24. 178 StatsUtskottets Betånkandeii. <?
4 Januarii 1816 förordnat, icke afdrages uppl eller minskar de för dem förut bestämde Arfvoden för BeredningsGöromålen; så, och enär Rikets tillgångar ej medgifva hvarken någon ytterligare förhöjning i de af desse Embetsmäns aflöning, hvilka bekläda andra Sysslor Och altså åtnjuta senaste Lönetillökningen, eller någon för^ bättring i Arfvodet för dem, sorn i saknad af annat
Embete derjemte upbära ifrågavarande Arfvode till sitt fulla belopp af 1,000 R:d årligen på Rikets ordinarie Stat; har StatsUtsköttet funnit sig icke kunna tillstyrka den af Herr VicePresidenterl Iserhjelm föreslagne förbättring i aflöningen för Eedamöterne af förenämnde Beredning; hvilket vördsamligén hemställes Riksens Högloft.
Stockholm dell 4 Februarii 1818- N:r 73.
Stunders Stats Utskotts Utlåtande angående väckte Motioner om förbättring i LandtRäntmästarnes Löniiigsvilkor.
Tm StatsUtsköttet häfva blifvit remitterade serskildte hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af Herrar Eandshöfdingarne Joli. af Wingård och Friherre Jac.
Cederström äfvensom Herr Friherre C. G. Falkenberg, samt hos Wallof!.
BorgareStåndet af Herrar Borgmästarne Plank och Björkman samt Herr Lagmannen Kjellander gjorde Motioner och ^nföranden om förbättring SmsUtskottets Betånkanden. i LandtRäntmästarnes Lönevilkor, hvarvid hufvudsakligen blifvit andraget, huruledes dessa Tjenstemän, i anseende till den betydeliga Upbörd dem är anförtrodd, jemte dfi ansvarige och trägne göromål dern åligga, skäligen borde vara väl lönade, men att likväl deras Lönvilkor i senare tider uti betydlig man blifvit förminskade helst då LantRäntmästarne icke fått räkna sig det bestämda Remisslaget, sorn eljest utgjorde deras förnemligaste inkomst, till godo å sadane medel, som i orten utbetalas eller icke i vanlig ordning till Kronans Cassör i Stockholm remitteras, och hvilken förlust för dern serdeles under de sist öfverståndne Krigsåren, då större delen af Upbörden blifvit i orterne direfte utbetald, hade varit högst känbar; hvarförutan härvid förekomme, att jLandtRäntrnästarne i alimänhet nu mera icke äga några Boställen såsom tillförene sedan Förefrädarne på grund af dertill lemnad tillåtelse löst dem till Skatte; och har på sädane med llere anförde skäl, blifvit föreslagit dels, att LandtRäntmästarne måtte förklara* berättigade, att tillgodonjuta Remisslaget eller viss Procent af hela den i Ränterierne ingående Upbörden utan afseende derå, antingen den till större eller mindre del i orten utbetalas och där användes eller till ErnbetsWerken i Stockholm remitteras samt alle Publike Upbörderluv danefter i EandtRänterierne lefvereras, dels att det nu bestämde Remisslaget kunde ökas till högre Procent, och dels att förhöjning af deras Löner äfven måtte anslås, serdeles för dem som å förberörde sätt kommit i saknad af Boställen »arnt för öfrigt, acil då dera3 göromål nu mera 18 9 StaisVtsioiteis
BetänJtandent skola vara af så vidsträckt omfattning, att ea person omöjligen kunde dem medhinna, lön på Stat anslås för en Medhjelpare eller Skrifvare it hvarje LandtRäntmästare.
Under medgifvande deraf att LandtRäntmä. stärne, såsom innehafvande en både ansvarsfull och sysselsättande Tjenstbefattning, böra vara så lönade, att de äga sin utkomst, har StatsUtskottet dock skolat härvid uplysa, att desse Tjenste, män, i jemförelse till vederlikar, icke kunna sägas vara så högst vanlottade, emedan de fleste UandtRäntmästaine njuta indelt lön samt dera* inkomst af det bestådda Remisslage! äfven åt. följer tiden och myntvärdet, enär vid det senaxes försämring, beloppet af detta lage okar sig i samma mån, som Upbörderne då måste stiga till högre summor.
Denne jbandtRäntmästarnes inhomst eller Remisslaget har ej eller från början varit dem som lön anslagit, utan fastmer såsom en ersättning för besväret och de omkostnader som förefalla vid penningarnes remitterande.
Men då likväl genom tidernes förändring
Remisslaget blifvit att anse såsom utgörande en stör del af deras aflöning, synes det icke med billigheten förenligt, att LandtRäntmästarne, såsom skedt under senaste krigsåren, då behof varit af medlens utbetalning i orterne, skola sakna denne Inkomst å sådane summor, i synnerhet som deras besvär snarare är större vid medlens utlefvererande och redovisning i Länet, än då desamma afskickas till EmbetsWerken här i Stockholm. öiatsUtskottet har derföre ansett sig böra tillstyrka bifall dertill, att JLandtRäntmästarn» StatsUtskottets Betänkanden. hädanefter I hela Upbörden i LandtRänteriet med undantag likväl, såsom i de fleste I.änen tillförene ägt rum, for de medel sorn efter Stat till ständige Aflöningar i orten utgå, måga till. godonjuta Remisslaget, ehvad Penningarne skulle efter serskildte
Förordnanden för inträffande tillfällige utgifter i orten utlefvereras eller an. ordnas till afsändande annorstädes eller ock i vanlig ordning remitteras till EmbetsWerken här i Stockholm.
Hvad åter angår tillökning i beloppet af Remisslaget, hvilket genom Kongl. Brefvet den 10 Maji 1781 är bestämdt för StatsWerkets medel till viss Procent olika i serskildte orter alt efter förefunne omständigheter, men till en hillig jemnlikhet på det hela, samt åter på Bevillningsmedlen blifvit vid sista Riksdagen förhöjdtfrån 5 till f:dels Procent, likmätigt Riksens Ständers den 2:dra Augusti 1815 aflåtne underdåniga hemställan, sorn Kongl.
Majit den nite i samma månad gillat och faststält; så har StatsXJtskottet vid en så nyligen skedd påökning häraf och då för öfrigt, såsom ofvan anmärkt är, detta Lage ökar sig till beloppet alt efter som Upbörden stiger samt altså rättar sig efter tiden och varuprisen, funnit sig icke kunna tillstyrka någon förhöjning i Procenten, hvartill Remisslaget är bestämdt.
Beträffande sluteligen den i fråga släldte tillökningen i deras loner ssmt anslående af nya löner för medhjelpare eller skrifvare; så, emedan LandtRäntmästarne antingen äga indelte löner eller ock å innehafvande penningelöner kommit i åtnjutande af den vid senaste Riksdagen be-. ilsj StatsUtskottets Betänkanden. viljade
Lönförbättring samt altså befinna sig i detta hänseende uti enahanda förhållande som Rikets öfrige Embets- och Tjenstemän; ty och då deras tillökade göromål äfven lära medfört förhöjde Inkomster samt någre nya Sysslors och Löners inrättande dessutom nu ej kan föreslås, helst en allmän reglering af Civile Embetsoch TjenstSmanna-Corpsen förestår, då behofvet deraf lärer i betraktande tagas, finner StatsUtskottet sig icke kunna å hvad i desse delar blif. vit projetferadt, tillstyrka bifall; hvilket alt dock vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl, Ständers närmare bepröfvande, Stockholm den 4 Februarii 1818» N:r 74.
Rikets Högloft, Ständers Stats Ut, skotts Utlåtande öfver Herr Gu. staf Soops hos Höglofl.
Ridder - skåpet och Adeln ingifne Memorial om anslående af Fond till godtgörande af framlidne Herr RiksRädet Friherre Adler S a l v i i Arfvingars underduniga Kronofordran. u J- rån Höglofl.
Ridderskapet osli Adeln liar till StatsUtskottet blifvit remitterat ett af Herr Gustaf Soop ingifvet sa lydande Memorial: ”Era-m lid ne Herr- RiksRädet Friherre -Adler
Sulvius och dess Fru hafva i underdånighet lemna!
Konung CARL X. och Riket tvänne Lån, det ena pa 60,000 och det andra pä 25,500 R:d StatsUtskottets Betänkanden.
*S3 emot underpant af atskillige Hemman, som dock sedermera indrogos, utan att Hånen blefvo betalte.
Kronan behöfde Panten för Militiaslndelningens fullbordan och Arfvingarne skulle förnöjas med Penningar efter de derom uprättade Reglementen.
Men Arfvingarne voro många och en del ibland dem hade haft
Utrednings befattningar under krigen.
Häraf följde att en stor mängd räkningar först borde afslutas och att med Adler Salviska licjvidationen mäste på tiden utdragas.
Ett och ett halft århundrade har sedermera förflutit.
Snart sju Generationer hafva hoppats och lidit i väntan på denna Fordrans slutliga utredning.
Fordringsägare och deras Fullmägtige och Embetsman, som härvid skolat lägga handen, hafva ömsom upträdt och blifvit bortryckte af tiden.
Tiden skulle ock bortfört till och med minnet af denna fordran om det varit möjligt,.att Adler Salviska Namnet någonsin kunde förgätas.
Men den tacksamme Gäldenären, Riket, sorn han tjent med sitt snille långt mer än med sin egendom, kan icke förgås och Borgenärens förtjenst, lysande nog att tjena till allmänt efterdöme, kan väl icke utplånas hos hans talrike Arfvingar, Ibland desse Arfvingar äger jag kanske minsta arfslotten och altså äfven minsta foget till klagan; men sjelfva .ändamålet af närvarande Riksmöte föranleder till hogkomster, till erinringar sådane sorn desse.
Majit har nu i Nåder sammankallat Rikets Höglofl.
Ständer, för att rådgöra om Fäderneslandets Finander.
Nu blifver det altså en pligt, att i under - iS4 StatsXJtslettets BetänJtandém fånighet upgifva allt hvad härmed kan äga någon gemenskap.
Förrän medel utses att betala Skulderne, så måste också Skulderne blifva kände; ty denna kännedom bestämmer vidden af behofvet och lijelpen.
En föga mer än blott enskild angelägenhet blifver således just vid detta tillfälle en allmän.
Efter den uti Kongl. KammarCollegio senast uprättade liqvidationen bestiger sig den Adler Salviska Fordringen till nära 200,000 Riksdaler ä Silfver.
Emot dessas utbetalande lärer ock nu mera på Kongl.
Maj:ts och Kronans sifia ej tnågot finnas till att påminna.
På Arfvingarnes åter kan väl ingen erinran förmodas, som leder till Summans minskning.
Denna Fordran är för öfrigt ibland alla den äldsta, och rättvisan kräfver, att ej dermed längre än med andra utdrages.
Men Fonden sonr Rikets Höglofl.
Ständer vid 1765 års
Riksdag härtill utsett, då det beslöts, att Adler Salviska.
Fordringen skulle af RiksgälgsContoiret betalas, torde efter så många ■skiften ej mer vara till att påräkna.
Jag vågar fördenskull ödmjukast hemställa, em icke en ny Fond måtte anslås för Adler Salviska Fordringens betalning, så foft liqvidationen deröfver hinner utfärdas, på det Arfvingarnes ©vanliga lidande ej måtte onödigt förlängas; och utbeder mig, så framt detta vinner Höglofl.
Ridderskapets och Adelns bifall, att ock de öfrige Respeäive Stånden måtte få del af denna min ©dmjukaste anhållan samt Memorialet till behöxigt
Utskott för öfrigt aflernnas.
Stockholm den ;5 Januarii 1818.
Gustaf Soop,” StatsUtshottets Betänianden.
StatsUtskottet får härvid tillkännagifva att 2 §.
7 Art. uti det, vid 1815 års Urtima Riksdag af Rikets Höglofl.
Ständer för RiksgäldsContoiret utfärdade
Reglemente lyder sålunda: ”De äldre ännu outredde KronoFordringar ”och pretentioner, hvilka enligt förra Regle”mententen och Författningar, utaf Riksgälds”Fonden skolat liqvideras, böra äfven af Riks”gäldsContoiret godkännas, så framt dy like For”dringar i laglig ordning och inom föreskrifven ”tid äro bevakade och på sådan grund pröfvas ”laglige, samt, efter det Fullmägtige blifvit hör”de, i Nåder varda fasstälde, men betalningen ”skola Fullmägtige ega, att utsätta på Terminer, ”lämpade efter RiksgäldsContoirets tillgångar, ”samt å hvarje Fordringsbelopp utfärda Obligationer med ränta, hvilken dock icke får öfverstiga fyra Procent om året.”
Då nu något undantag ifrån hvad, angående betalningen af KronoFordringar i allmänhet redan finnes stadgadt, icke synes böra ega rum vid Liqviden af den nu ifrågavarande KronoFordringen, får StatsUtskottet tillstyrka, att med den samma må i alla afseenden förhållas, enligt ofvananförde 2 §. i 7 Art. af 1815 års för RiksgäldsContoiret utfärdade Reglemente.
Stockholm den n Februarii 1818.
N:r 7.5.
Ständers Stats Utskotts Betänkande, i anledning, sä väl i86 SlatsUtskottets Betänkanden. af RiksdagsFullmägtigens för Malmö Stad, Herr H. A. F a l km an s hos Wallof.
BorgareStändet ingifne Memorial, om lindring i allmänhet uti Jnqvarteringsbesväret för de Städer, der ständige Garnizoner äro förlagde, men serskildt för Malmö Stad, i afseende på betalningen af det Län, som, vid J812 Års Urtima Riksdag, blifvit Staden beviljadt till upbyggande af Casserner och Stall för 3:ne derstädes förlagde Esquadroner af nu varande Ceder strömska Kongl.
HusarRegementet, som, i anledning af RiksdagsFullmägtigens för Staden Ystad, Herr Haaks hos Wällöf. BorgareStåndet väckte Motion, angående det vid 1815 Års Urtima Riksdag nyssnämnde
Stad beviljade
Län till CassernByggnader för de derstädes dä förlagde 2:ne Esquadroner af of vanberörde
Hus ar Re gemente, Wällofl.
BorgareStåndet häri jemte serskildt» ProtocollsUtdrag af den 18 och 23 nasti.
De, cember, till StatsUtskottet remitterat ett af RiksdagsFullmägtigen för Malmö Stad Herr H. A. Falkman hos Wällofl.
Siandet ingifvet så lydand» Memorial: ”Wid Riksdagen Åren 1809 och 1810, Ilande jag, såsom Ledamot af detta IJIögtärade Stånd,, StatsUtskottets Betänkanden.
187 ”tillfälle att vacka fråga otn Medel att afhjelpa ”Inquärterings - besväret för de Städer, der Trupper i ständig Garnizon äro förlagde.” ”Efter inliemtadt yttrande i ärnnet af All”männa Besvärs- och Oeconomi* - Utskottet, be”liagade Riksens Höglofl.
Ständer förena sig oin ”en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, ”hvaruti Riksens Ständer, i betragtande deraf, ”att med ruttvisa och en jemn fördelning af skyldig, ,heter Medborgare emellan vore. öfverensstämmande, ”att inbyggare i de Städer, hvarest Garriizoner äro ”förlagde, icke ensamme böra vidkännas kostnaden af ”en anstalt, sorn, i sin mohn, för Statens och alla ”dess Medlemmars säkerhet är vidtagen, i underdä”nighet fökklarat sig anse inquarteringsbesväret länl”peligasl kutma afhjelpas derigenom, att i de Städer, ”hvarest ständig Garnizon är förlagd, pä Statens ”och det Allmännas bekostnad, sä vidt och sä fort ,,dess tillgängar medgäfve, CasscrnByggnader lam pH”ge och tiUräckUge för ändamålet blefvo anlaggde ”och underhällne; hvarjemte, och pä det någon latt}, nad snart mätte vinnos i de onera och utskylder, ”sorn med inquartering af Cavallerie, framför den ”af Infanterie äro förenade, Riksens Ständer i un”derdärlighet anhållit, att i de Städer, der Cavallerie”Troupp är i Garnizon eller Ständquarter förlagd, ”Stall och andre till Magaziner och Förvaringsrum :,för Fourage rn. rn. erforderliga hus, genast mätt» ”pä Statens bekostnad blifva anskaffade.,> ”Detta underdåniga Förslag blef jemväl i». ”taget i 26 Momentet af RiksdagsBeslutet den 3 ”Maji 1810, men som någon verkställighet der”af sedermera icke foljde, blef frågan, så vidt ”den rörde Malmö Stad, vid 1812 Ars Riksdag 188 StatsUlskottets Betänkandeii. ”å nyo väckt af Stadens då varande Ombud, som ”likväl inskränkte sig, att endast begära ett ”Lån af StatsMedlen lill upbyggandet af Stall ”och Cassern för de i Malmö Stad förlagde 3 me ”Esquadroner af Cederströmska Kongl. HusarRe”gementet, hvilken begäran jemväl, på Riksens ”Höglofl. Ständers tillstyrkan, af Kongl. Majtt i ”Nåder bifölls, så att ett Lån af 50,000
R:d ”Råneo i förenämnde afseende, Staden bevilja, ”des, emot skyldighet att derföre erlägga 4 Pro”cents årlig ränta och att efter 4 års förlopp, ”sedan Samman blifvit lyftad, jemte räntan år”ligen afbetala 2 Procent å primitiva Capitalet.” ”Staden har sedermera gått i befattning, att ”efter af Kongl. Maj:t fastställde Ritningar, låta up”föra 2:ne numera fullbordade Byggnader, innefat”tande Stall och nödige Magaziner för de i Sta”den förlagde HusarEsquadroner, hvarförutan ”grunden till en CassernByggnad för en del af ”Befälet samt hela Gemenskapen af denne Troup”pe, blifvit lagd. — Desse Byggnader, ehuru ”utförde efter det enklaste byggnadssätt och med ”iagttagande af all möjlig sparsamhet, hafva lik”väl medtagit nära 44,000 R:d Banco af den ”erhållne Lånesumman, hvarföre
Räntan fullt ”ut svarar emot de hyror för Stallrum och Ma”gaziti för HusarCorpsen, som Staden förut måst ”utbetala.” ”Då erfarenheten således visat, att någon ”verklig minskning i InquarteringsUtgifterne för ”Städerne icke kan förväntas genom blotta Lån. ”biträden till nödige Byggnaders anskaffande för ”Militaiiens behof; så finner jag mig af sådan ”anledning föranlåten i ödmjukhet föreslå att StatsUtskottets Betän&anden. 18$ ”Riksens Höglofl.
Ständer mätte hos Kongl. ”Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit ”så fort möjligheten det medgifver, täcktes låta ”till v&rkställighet befordra Riksens Ständer of”van anförde beslut, om Casserners och andra ”för Militairen nödige Byggnaders anskaffande ”på Stadens bekostnad uti de, säkerligen få Gar”nizonsOrter, sorn ännu icke äro försedde med ”tillräcklige Byggnader af detta slag, samt att, ”hvad Malmö Stad serskildt angår, Staden må ”tillgodonjuta enahanda biträde och i följd der”af befrias frän återbetalnings - skyldigheten af ”förenämnde Lån; Och hemställer jsg om icke ”imedlertid och intill dess frågan om den före”slagne anstaltens verkställande kan af Kongl. ”Majit blifva pröfvad och afgjord, Staden må ”vara frikallad från Räntas erläggande för Lå”net eller åtminstone från den årliga afbetal”ningen derå, sorn annars med nästa år bör ta”ga sin början.” ”Sedan billigheten af den grundsats, att ”Inquarterings besväret icke enskidt bör betun”ga några få Städer, redan, på sätt förut är an» ”fördt, blifvit af Rikets Ständer erkänd, vore ”det visserligen öfverflödigt, att i någon bevisning derom ingå; men för att ådagalägga huru ”betydligt detta Onus är för Malmö Stad, bifo”gas härjemte Stadens Quartermästares intyg öf”ver beloppet af Inquarterings utgifterne under ”de
Fem sistförflutne åren, utvisande, att desse ”utgifter upgått 61,180 Rid 27 sk. 1 rst.
Banco ”och således, per medium beräknadt, öfverstigit ”12,000 Rid Banco årligen, ehuru en stor del ”af fcarnizenen åre.n 1813 1814 var nom - igo StatsUtskc ,ets Betänkanden. ”mend erad i Fält, hvarigenom Inquarterings ”kostnaden för samma är betydeligen minska, ”des.
Härtill kommer dessutom, att antalet af ”Stadens fattiga ansenligen ökes genom afskeda, ”de medellöse krigsmän samt deras hustrur och ”Farn, som, oförmögne att försörja sig sjelfva, ”mäste underhållas af Stadens Fattigvårdsanstalt, ”hvars utgifter ärligen upgåtill minst 6000 R:d. ”Banco, utan att Staden dertill njuter något bidrag af Allmänna medel. ”Efter desse upgifter hoppas jag, att Rikets ”Ständer skola inse billigheten af mitt Förslag ”i allmänhet och serdeles af den undsättning ”för Malmö
Stad, som jag vågat begära och hvar”af Staden nu, mera än någonsin, är i behof, H. A. Falkman.” ”Förtekning öfver betalte ServiceMedel af ”Malmö
Stad, för följande tid, nemi. ”År 1812 - - - B.co II:d. 16,129. 23- i« ”År 1813 ...... 9,727- 25. J. ”År 1814 11,818-22. 8- ”År 1815 1 0.433- 47- 6- ”År 1816 13,071 3. 11. ”Tillsammans Sextio En Tusende
Ett hundrade Åttatio R:d. 27 sk. 1 rst.
Banco Specie; ”det varder härmedelst på begäran lill bevis ”meddeladt.
Malmö af InquarteringsKamaren ”den i:sta Oäober 1817. A. Giese.
Stads Quartermästare.”
Och har RiksdagsFulImägtigen för Malmö Stad Herr Bager till alla delar förenat sig med Statstltskottets Betänkande!!. 191 Kerr Fallman uti hvad lian anfört, samt uplysnitigsvis tillagt, att Inqvarterings bördan i Malmö vanligen öfverstiger Stadens Bevillning, så att Stadens satnmanlagde Skatter, förhållningvis till andre Samhällens Folknummer och förmögenhet, aro troligen drygare an någon annorstädes och skola trycka hvar och en Medlem ännu mera hädanefter än tillförene, sedan, dels genom dödsfall, och dels genom en inträffad svår conjunötur, Staden förlorat flere af dess största skattdragare.
Bi ksdagsFullmägtigen för Staden Ystad, Herr Hauk, har jemväl instämt i Herr Falkmans öfvanberörde Motion och tillagt, att i Staden Ystad ar förlagd en Esquadron af Cederstromske H usar Begementet; orh ehuru der i Staden varit 2:ne Esquadroner samt det inquarterade Manskapets antal således nu är minskadt, kan likväl den af Staden utgående Service jemte öfrige Onera, som åtfölja denna inquartering, för det närvarande räknas att utgöra ett fördubbladt belopp emot fordom, desto heldre, som deribland för det närvarande ock inbegripes årliga räntorne å det Eån, som Staden, t och för CassernByggnad åt nämnde Trouppe sig åsamkat, och hvilket Eån', Staden, vid 1815 års Biksdag, fått Bikets Höglofl, Ständers tillåtelse att utur Biks. gälds Contoiret upbära, emot årligen srläggande Interesse, utgörande sammanräknade Eån Capitalet 55,000 B:d Banco, hvarå 12,000 B:d hitintills blifvit uti Biksgälds Contoiret lyftade; och finge Herr Haak, i följd af alt detta, för Staden Ystad göra samma anhållan, som af Herr *92 StatsUtskottets B et än k anderi.
Falkman och Herr Bager, å Malmö Stads 'vagnar, blifvit anmäld.