Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit föreslagna grunder för verkställandet af denna förändring med fouragerings-bestyret, har Utskottet funnit anledning till den erinran, att då detta bestyr, enligt den Kongl. Propositionen, borde af Kronan bekostas endast å mötes- eller mönstrings-platserna, men besörjas af rusthållarne under marcherna till och ifrån möten'och mönstringar, så skulle detta besvär, hvars utgörande medelst passevolans ej vidare kunde ifrågakomma, särdeles ojemnt drabba rusthållen, hvilka äro belägna på ganska olika afstånd från mötesplatserna, hvarföre Utskottet anser att hästarnes underhåll bör af rusthållarne bestridas 4 Slals-Utskollets Utlåtande N:o 73. endast under marchen till och ifrån sqvadronernas samlingsplatser.
Utskottet tillstyrker således, det Rikets Ständer måtte medgifva, att de rustande vid indelta kavalleriet, med ofvan omförmälda undantag, må från och med nästkommande år befrias från skyldigheten att, in natura eller medelst passevolans-afgift, underhålla ryttarehästarne så väl vid möten och mönstringar, som under marcherna mellan mötes- och mönstrings-ställena samt • sqvadronernas samlingsplatser, och att detta bestyr i stället må öfvertagas och bekostas af Statsverket; Och torde, om Rikets Ständer härtill lemna bifall, deraf blifva en följd, att den i nu gällande Riks-stat förekommande, men uti Utskottets betänkande N:o 33, med anledning af förevarande Nådiga Proposition, tills vidare uteslutna inkomst-titeln »Fourage-afgift af indelta kavalleriet», vej vidare bland Statsverkets inkomster upptages.
Hvad särskildt beträffar den ersättning, som, i följd af nu föreslagna förändring, skulle, enligt hvad den Kongl.
Propositionen innehåller, tillkomma så väl regementenas och korpsernas lönings-fonder och musik-kassor för uppkommande minskning i dit anslagna vakans-afgiften, som de rustande för nummer, hvilka åtagit sig hingsthållning, har Utskottet ansett att, i sammanhang med frågan om fourage-passevolans-afgiftens upphörande, äfven borde afgöras, huruvida denna ersättning skall utgå med en gång för alla bestämdt penninge-belopp eller efter markegång; och då vakans-afgifterna vid ifrågavarande regementen och korpser i allmänhet erläggas med visst belopp i penningar, torde Rikets Ständer för sin del besluta, att den ersättning, hvarom nu är fråga, bör på samma sätt utgå samt, i öfverensstämmelse med de vid ränte-förenklingen tillämpade grunder, beräknas efter fouragerings-persedlarnes medel-markegångspris för de 20 åren 1834—1853.
I fråga om medels anvisande till bestridande af de utgifter, som i följd af nu föreslagna förändring måste för Statsverket uppkomma, hvilka utgifter äro uti förevarande Kongl. Proposition, efter medel-beräkning för de 10 åren 1846—1855, upptagna till en summa af 57,111 R:dr 42 öre R:mt, har Kongl. Majit ansett lämpligt, att berörde kostnader skulle bestridas af det förslags-anslag till indelta arméens vapenöfningar, som, enligt den Kongl.
Statsverkets tillstånd och behof, borde å 4:de Hufvud-titeln uppföras.
I afseende härå har Utskottet inhemtat. att ofvannämnda kostnads-bélopp blifvit beräknadt efter nu gällande grunder för rusthållarncs fouragerings-skyldighet och således innefattar underhålls-kostnaden för hästarne ej allenast å mötes- och mönstrings-ställena, utan Stals-Ulskolleli Lllåtandc JV:o 73. utan jemväl under marcherna till och från sqvadronernas samlingsplatser, äfvensom att uti kostnads-summan likaledes inbegripes den föreslagna ersättningen till de 385 vakanta numren, deraf 50 äro anslagna till musikens underhåll, 280 till lönings-fonderna samt 55 till hingsthållning.
Den föreslagna summan bör således, enligt Utskottets tanke, anses för ändamålet tillräcklig; och då Utskottet uti sitt Betänkande N:o 71 tillstyrkt det af Kongl. Maj:t till indelta arméens vapenöfningar äskade förslags-anslag, vid hvars bestämmande ifrågavarande kostnader blifvit tagne i beräkning, får Utskottet, i öfverensstämmelse dermed, hemställa, det Rikets Ständer måtte medgifva, att dessa kostnader må af be rörde förslags-anslag å 4:de Hufvud-titeln bestridas.
Slutligen och då Kongl. Maj:t vid sin Nådiga framställning oin fourageringsbestyrets öfvertagande af Statsverket fästat det uttryckliga vilkor, att denna förändring skulle komma att fortfara endast så länge som nödiga medel å 4:de
Huf vud-titeln finnas för ändamålet anvisade, hemställer Utskottet, att detta förbehåll äfven må af Rikets Ständer godkännas.
I sammanhang härmed har Utskottet förehaft följande från Hedervärda Bondeståndet remitterade motioner, uti hvilka flere medlemmar af samma Riks-stånd instämt: a) af Riksdags-fullmaktigen Nils Larsson från Jemtlands län, som, med anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition om fourage-passevolans-afgiftens upphörande och under uttryckt förhoppning, att densamma mätte vinna Rikets Ständers bifall, fästat uppmärksamheten derå, att med rusthållarnes skyldighet att under marchen till och från möten utfodra hästarne äfven ansetts följa åliggandet att bekosta deras fouragering på sjelfva mötesplatsen under in- och utryckningsdagarne; och då det för de rustnings-skyldige vore förenadt med jemförelsevis dryga både kostnader och besvär att på en aflägsen mötesplats och i särskilda omgångar tillhandahålla dessa obetydliga fourage-qvantiteter, men detta bestyr kunde af staten med en högst ringa kostnad öfvertagas, har motionären föreslagit, att rusthållarne vid de uti Kongl. Maj:ts oftanämnda Nådiga Proposition uppräknade regementen och korpser samt rusthållarne vid Jemtlands Hästjägarekorps måtte varda befriade äfven från att bekosta hästarnes utfodring under inoch utrycknings-dagarne å mötesplats.
I afseende å denna motion får Utskottet erinra, att, då de uti högstberörda Nådiga Proposition omförmälda regementen och korpser af indelta kavalleriet, om densamma, enligt Utskottets tillstyrkan, vinner Rikets Ständers bifall, komma att befrias från all annan fouragerings-skyldighet än endast under marchen till och från sqvadronernas samlings-platser, någon förbindelse för rusthållarne vid dessa Bill. till R.
US6 <f i8S7. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Häft. 2 6 Stats-Utskoltcls Utlåtande JV:0 73. regementen och korpser, att bekosta hästarnes underhåll på mötesplatsen under in- och utrycknings-dagarne följaktligen ej kan vidare ifrågakomma.
Beträffande åter Jemtlands Hästjägarc-korps, der redan nu, enligt Kongl. Brefvet den 8 Oktober 1851, rusthållarne äro befriade från åliggandet, att vid möten och mönstringar underhålla hästarne, men med uttrycklig förbindelse, att besörja fourageringen under marchedagarne, till hvilka, jemlikt författningarne, äfven in- och utrycknings-dagar skola räknas, finnér Utskottet, i enlighet med hvad Kongl. Majit i Nåder yttrat, någon ytterligare lättnad i fouragerings-skyldigheten för rusthållarne vid denna korps icke vara af behofvet påkallad och hemställer således, att Nils Larssons motion ej må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. b) af Riksdags-fullmäktigen Guslaf Bjerkander från Skaraborgs län, hvilken likaledes med föranledande af högstberörda Nådiga Proposition hemställt, att då de för närvarande afsutna kavalleri-regementena icke blifvit i Nåder ihågkomma med någon fourage-passevolans-afgiften motsvarande lindring, ehuru de sednare lika så väl som de förra finge bekosta underhållet af hästar medelst erläggande af så kallad hästvakans-spanmål, Rikets Ständer ville, för sin del, besluta, dels att rusthållarne vid de afsutna kavalleri-regementena måtte be.viljas ett mot fouragepassevolans-afgiften svarande afdrag på den årligen utgående hästvakans-spanmålen och dels att rusthållare vid så väl de beridna, som de afsutna kavalleriregementena måtte komma i åtnjutande af samma lindring, som blifvit i Nåder föreslagen för rotehållarne vid indelta infanteri-regementena,, eller 3 R:dr 18 sk. 0 r:st banko årligen för hvarje nummer till karlens beklädnad; men dä Utskottet, 1 öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i Nåder yttrat, anser de afsutna kavalleri-regementena eller korpserna genom förmånen utaf afsittningen redan åtnjuta all den lättnad, som skäligen kan dem beviljas och ej heller finner anledning att för rusthållarne vid de beridna rusthålls-regementena tillstyrka någon ytterligare eftergift än hvad. som redan blifvit af Kongl. Maj:t föreslaget och af Utskottet förordadt, hemställer Utskottet således, att icke heller denna motion må hos Rikets Ständer vinna afseende.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Stall-Utskottets Utlåtande A?.o 73.
1 Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Juni 1857, kl. 2 e. m.
Reservation mot Stats-Utskottets Utlåtande N:o 73, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upphörande af fourage-passevolans-afgiften vid beridna rusthållsregementen, äfvensom angående i detta ämne väckta motioner.
Herr Henschen bar mot Utskottets beslut i ofvannämnde Utlåtande sig reserterat, och dervid åberopat dels de allmänna grunderna för sin reservation mot Utskottets Utlåtande N:o 30, i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition angående upphörande af det från rusthållarne eller soldaterne vid indelta infanteriet nu utgående bidrag till soldat-beklädnadens anskaffande och underhäll, dels ock följande särskildt lemuade *Reservation af Prosten Arosenius*:
Då jag icke kunnat öfvertygas om riktigheten af de åsigter, hvilka inom
Utskottet gjort sig gällande uti förevarande fråga om efterskänkande af Fourage-passevolans-afgiften vid de beridna rusthållsregementena, nödgas jag mot det fattade beslutet mig reservera.
Nu föreslagna eftergift af Statens ordinarie inkomst är, efter min mening, icke behöflig, icke rättvis, icke heller för fäderneslandet gagnelig.
Den är icke af uågot verkligt behof påkallad; ty om man än i allmänhet må erkänna svenska jorden vara med flerfaidiga onera betungad, eger detta dock föga tillämpning på sjelfva rusthållet
För uppehållande af rustningen tillgodonjuta de nemligen icke eudast nästan hela den rusthållen sjelfva åliggande ordinarie räntan, utan uppbära derjemte Kronans rätt af anslagna augmentsräntor, så att flerstädes ett öfverskott dem såsom vinst tillfaller.
Till bestyrkande häraf må exempelvis anföras följande utdrag ur den underdåniga berättelse, hvilken kommitterade för undersökning om beskattningsförhållandena i riket d. 30 Dec. 1833 till Kongl. Maj:t afgåfvo.
Det heter der, sid. 15, med afseende på provinsen Uppland, den enda, hvilken kommitterade dittills hunnit granska: “Rusthållshemman uppgå till 4309,/i2o mantal, hvaraf 4146l/12o af skatle“och 16‘A mantal af krononatur.
Deras ordinarie ränta, utgörande efter kronovärdi *5,829 R:dr 27 sk. 2 rst, uppgår efter förvandling till 45,175 R:dr 37 sk. 11 rsl., Bih. till B.
Prot. 1856 $ 1857. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 8 Haft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 73. “eller i medeltal på mantalet till 104 R:dr 42 sk.; men deraf äro boskapspenningar “kronan behållne med 32 sk. per mantal, eller tillhopa 287 R:dr 8 sk. 3 rst., och 70 “R:dr 38 sk. 8 rst. anslagne såsom ersättning för den Skällby rusthållshemman i Sollentuna socken tillika åliggande båtsmansrotering, så att endast återstoden 44,817R:dr *39 sk. tillgodonjutes för rustningens uppehållande vid 385 nummer, hvilka hvardera “i stam innehafva per medium 1‘Vioo mantal.
“Rustningskostnaden för besagde nummer är beräknad till R.dr 83,965: 18.
7. “eller per medium på hvarje nummer 218 R:dr 4 sk. 5 rst., men Stats-anslaget dertill “uti ordinarie ränta af stamhemmanen till .
R:dr 44,817: 39.
—. “af derunder lagde lägenheter och qvarnar . . „ 418: 29.
7. “samt augmenter „ 42,823: 43. 6. tillhopa 88,060: 16.
1. “eller per nummer 228 R:dr 34 sk. 11 rst., antydande sålunda ett öfverskott af R:dr “4,094: 45. 6, eller per nummer 10 R:dr 30 sk. 6 rst. och på hvarje helt hemman “9 R:dr 24 sk. 4 rst.“
I samma officiella berättelse heter det vidare sid. 32, med hänseende till den befintliga olikheten i de olikartade hemmanens beskattning inom provinsen: “Som skatte“och krono-rusthåll äro frie från soldat-rotering, hvilken dessa hemman, om rustnings“skyldigheten försvunne, voro skyldige att draga, så eger icke allenast ingen brist uti “stats-anslagen till rustningen rum, der den enligt förestående utredning nu visar sig, “utan åtnjuta de liesta rusthåll en mer eller mindre betydlig lindring i de ordinarie “statsbidragen, i jemförelse emot audre till soldat- eller båtsmans-rotering indelte hemian i orten.8
Man lärer svårligen, med anspråk på giltighet, kunna häremot invända att rustningskostnaderna betydligen ökats sedan år 1833, enär samma om icke betydligare stegring äfven egt rum i jordens värde och afkastning, samt fördelen af mötes-passevolansens upphörande ökade förutnämnde rusthållens öfverskott.
Det är dessutom obestridligt, att, inom alla trakter af fäderneslandet, ruslhållshemmanen anses särdeles förmånlige och begärlige.
Ännu mindre kan den förordade eftergiften erkännas såsom rättvis.
Redan vid 1840—41 årens riksdag, då mötespassevolansens upphörande beslöts, förklarade Rikets Ständer “i afseende på den från Rusthållarne vid indelta Kavalleriet utgående fourage“passevolansen, att, alldenstund någon förändring uti hvad Rusthållare af ålder ålegat “att vid möten besörja ryttarehästens fouragering icke skäligen syntes böra ega rum, “enär Rusthållarne äro pliglige att hela året underhålla nummerhästarne, och någon ökad “kostnad genom dylikt underhåll vid mötena således egentligen icke uppkomme, Rikets “Ständer ansågo sig icke ega anledning medgifva den nu gällande fourage-passevolansafgiftens upphörande.* Tillika torde förtjena besinnas, att den frihet från mötes-passevolans-afgifter, som vid sistnämnde riksdag beviljades, tillgodokom sjelfva rusthållen, men Slats-Utskotteta Utlåtande N:e 73. 3 icke de dit anslagna augmenter; att samma förhållande skall inträffa, i händelse nu föreslagna eftergift beviljas; alt således lindringen skall utfalla mycket ojemnt, i det den bereder en ny vinst åt de egentliga rusthållen, hvilka redan hafva öfverskott under det augments-hemmanen måste behålla sina onera oförminskade.
De utgifter, hvilka för sådan händelse borttagas från rusthållen, måste vidare öfvertagas af Staten och sålunda direkt eller indirekt fullgöras af samhällets öfriga medlemmar, hvilka hvarken äro för närvarande dertill lagligen förbundne, eller fått sig, såsom rusthållarne, motsvarande förmåner tillförsäkrade.
Minst lärer den föreslagna förändringen kunna anses gagnelig för fäderneslandet och särskildt dess försvarsverk.
Följderna af mötes-passevolansens upphörande böra i detta hänseende vara varnande.
Om det är obestridligt att fäderneslaudets trygghet i betydlig mån måste hvila på en duglig och väl öfvad armé, visar det sig mindre välbetänkt, att låta möjligheten af dess nödvändiga öfningar blifva beroende af representationens större och mindre frikostighet, helst när, ulan någons förfördelande eller betungande, tillräckliga medel dertill redan förefinnas, allenast de icke handlöst förspillas.
Jag har icke kunnat taga på mitt ansvar, att dertill bidraga och vågar föreställa mig, att Rikets Ständer icke lära finnas benägne, att den ifrågasatta lika obehöfliga som »billiga och skadliga eftergiften bifalla.
STOCKHO LM f tryckt hos J. W. Lundbsrg, 1857.
Tillhör Stats-Utskotlets Ullålande N:o 70.
Ank. till Exp.-Utsk. elen 9 Juni 1857, kl. 12 midd. lie serva tion: af Hr 0. J. Fåhreeus: »Stadgandet i 21 § R. 0., att hvarje Riksdagsman skall, vid anteckningen och då inträdes-pollet erhålles, tilldelas ett exemplar af Rikets Grundlagar, »på det», såsom orden lyda, »ingen må, till sin undskyllan, okunnighet derom förebära,» lemnar skäligen rum för den anmärkning, att, enär ingen medborgare får förebära okunnighet om någon, vederbörligen kungjord, författning, det framför allt borde anses öfverflödigt att iakttaga ett så beskaffadt försigtighetsmått med dem som åtnjuta förtroendet att å folkets vägnar vara lagstiftare, hvilka väl borde antagas hafva gjort,sig hemmastadde med åtminstone de författningar, som hafva egenskap af grundlag.
Men änskönt detta stadgande, hvartill ett motstycke icke torde igenfinnas i något annat lands statsförfattning, fått i våra grundlagar orubbadt qvarstå, bör väl derifrån icke hemtas anledning att ytterligare utsträcka Stäts-verkets förbindelse i detta hänseende ända derhän, att Riksdagsmän skulle på allmän bekostnad förses med bidrag till deras bokförråd äfven af andra länders litteratur.
Att Norrska Grundlagen, likasom andra fremmande statsförfattningar, kan erbjuda ett nyttigt studium jemväl för Svenska Riksdagsmän, bestrider jag icke, men jag förnekar bestämdt, att den förbehandlingen af Svenska Riksdags-ärenden kan vara af något direkt gagn, eller annat än det medelbara, som kunskaper i allmänhet, och alltså äfven bekantskapen med andra länders konstitutions-urkunder, kunna till omdömesförmågans bildande åstadkomma, och då ej heller Riksakten torde kunna anses vara en oumbärligare följeslagare vid Riksdags-arbetet än hvarje annan af våra civil-lagar, inser jag icke ringaste skäl att betunga staten med kostnaden för tillhandahållandet åt Riksdags Bih. lill 11 St.
Prat. 1836 & 1837. 4 Sami. 1 A[d. 2 Band. 7 Haft.
1 män af någondera af dessa författningar; hvadan jag hemställer, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.»
Uti denna reservation instämde Herr Friherre Tersmeden, Herrar R. M. G. Montgomerij, J. M. Björnstjerna och J. O. Gripensvärd, Kontrakts-prostarne Holmberg och Rundgren, Prostarne Malmstedt och Millén samt Herr Hesselgren.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Stats-Utshottets Utlåtande JM 74. 1 N:o 74.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Jani 1857, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om stats-anslag för Krigs-Vetenskaps-Akademien. (U. A.) Jemte anförande att den summa af 800 R:dr banko årligen, som alltsedan år 1830 varit anslagen åt Krigs-Vetenskaps-Akademien, måste användas dels för inköp af de förnämsta utländska tidningar och tidskrifter samt andra såväl inhemska som utländska arbeten i krigs-vetenskapen, dels till bestridande af nödiga utgifter vid Akademiens sammankomster, jemte aflöning åt Sekreteraren och Vaktmästaren, samt att
Akademien deremot saknade erforderliga medel till hyra för lokal åt dess ständigt vexande boksamling, till arfvode åt en bibliothekarie och till extra utgifter, hvilka kostnader hittills väl blifvit till en del betäckte af den vinst, Akademien af sina årligen utgifna skrifter kunnat erhålla, men för öfrigt måst bestridas medelst årliga afgifter af Ledamöterne, har Herr Silfverstolpe, David, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad motion, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å det, i motionärens tanke, obilliga förhållandet att Akademiens ledamöter skulle vidkännas utgifterne för det nyttiga ändamålet att hålla bibliotheket tillgängligt för garnisonens officerare, föreslagit, att, till bekostande af hyra för Akademiens bibliothek, till rum vid Akademiens sammankomster, eldning, lysning samt uppsigt öfver dessa lokaler m. m., ett årligt anslag af 800 R:dr banko måtte bemälde Akademi tilldelas, hvarigenom Statens bidrag till Akademien komme att utgöra 1,600 R:dr samma mynt.
Med upplysning, att, såsom motionären uppgifvit.
Krigs-Vetenskaps-Akademien af allmänna medel uppburit ett årligt bidrag af 800
R:dr banko, som utgått med 600 R:dr af 4:de hufvud-titelns anslag till extra utgifter och med 200 R:dr af Bilt. till R.
Prut. 1850 & 1857.
4 Samt. 1 Afd. 2 Band. 9 Haft. I 2 Stats-Utskottets Utlåtande M 75. enahanda anslag å 5:te hufvud-titeln, får Utskottet anföra, att, om också ifrågavarande Akademi kan räknas till de offentliga institutioner, hvilka, såsom åsyftande vetenskapernas och konsternas uppmuntran och tillvext, böra kunna påräkna understöd från Statens sida, det likväl synes
Utskottet mindre lämpligt att uti en fråga af förevarande beskaffenhet, uppå enskild motionärs framställnings tillstyrka beviljandet af anslag; och då, i händelse ett dylikt anslag af Kongl. Maj:t anses vara af vigt, Kongl.
Majit icke lärer underlåta att derom till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, har Utskottet trott sig böra hemställa, att Herr Silfverstolpes motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservation: af Herr Bildt, D. G., som förordade bifall å den väckta motionen N:o 75.
Ank. till Eip.-Ulsk. d. 15 Juni 1857, kl. 7 t. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl Maj:ts nådiga1 proposition, angående utbetalning af innehållen och till stats-verkel indragen aflöning för de under krigsåren 1806—i810 fångne ogifta Officerare och Under-offcerare med flere.
(U. A) Samtliga Riks-stånden hafva till Stats-Utskottets behandling remitterat högstberörda den 13 nästlidne Mars aflåtna Proposition (A5 76 uti 1:a Samlingen af bihanget till Riks-ståndens Protokoll,) deraf inhemtas, att åtskillige uti den nådiga Ståts-Utskottets Utlåtande M 75. 3 propositionen uppräknade personer, med stöd af Krigs-koIIegii och Stats-kontorets, på Kongl. Brefvet den 11 November 1808 grundade cirkulär af den 21 och 22 i samma månad, i underdånighet anhållit, att utbekomma de lönebelopp, som blifvit, under sökandernes eller deras anhöriges fångenskap hos rikets fiender åren 1806 med 1810, innehållne och till Stats-verket indragne; hvarförutan flere af sökanderne yrkat, dels att ränta derå under den sedermera förflutna tiden finge beräknas, dels att de innehållna indelta lönerne måtte utbetalas efter 1855 års markegång å hemmansräntorna och kronobonden.
Rörande detta ämne, uti hvilket Stats-kontoret, efter nådig befallning i underdånighet sig yttrat, innehåller den Kongl. Propositionen följande upplysningar, nemligen: att, sedan Krigs-kollegium uti skrifvelse den 1 Februari 1808 gjort underdånig hemställan, huru förhållas borde med användandet af löner, hvilkas innehafvare under sista Pommerska fälttåget råkat i Fransk fångenskap, Kongl Maj:t, i anledning deraf, till nådigt svar den 1 Mars samma år meddelat, att Kongl. Majit, beträffande de i Frankrike fångne Officerares och Under-officerares löner vid samtliga regementer och korpser, så mycket hellre samtyckte att dermed finge förhållas på enahanda sätt, som i Kongl. Brefvet af den 2\
Mars 1743 blifvit förordnadt, rörande lönerne för de Officerare och Under-officerare, hvilka under det då förda krig råkat i Rysk fångenskap, som Kongl.
Majit under den 19 Juli 1789 i nåder förklarat, att detta förordnande borde tjena till efterrättelse i afseende på de då i Ryssland varande krigs-fångar af öfver- och under-befälet; att, uppå Stats-kontorets den 24 Oktober 1808 gjorda underdåniga förfrågan huru förhållas borde med löner och inqvarterings-penningar för fångne Officerare, Under-officerare och civile betjenter, Kongl. Majit genom Nådigt
Bref den 11 November samma år förklarat, att som Kongl. Majit under den 1 förutgångne Mars i nåder befallt, att med lönerna för de i Frankrike fångna Officerare och Under• officerare skulle förhållas på sätt i Kongl. Brefvet af den 21 Mars 1743 blifvit förordnadt för dem, som under dåvarande krig råkat i Rysk fångenskap, Kongl.