Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti dessa framställningar har blifvit erinradt, hurusom, enligt 37 § 2 mom. i stadgan, beredningen åligger att föreslå och uti de längder, som, upprättade i enlighet med nyssnämnde formulär, skola af vederbörande aflemnas, införa det fastighetsvärde och det inkomstbelopp jemte den bevillning, hvilken, enligt 2:dra art., skall inom beredningsdistriktet påföras hvarje skattskyldig.
Men om man granskade detta formulär, funne man dess uppställning vara sådan, att all inkomst, för hvilken bevillning påföres, der sammansloges i en summa.
Det syntes dock vara så mycket olämpligare att icke i taxeringslångden Bih. till B.
Prot. 1862—1863, 10 Sami. 1 Åfd. 25 Häft. 3 18 Ea:p editions-(J/s kol tets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 210. angifva och särskilja de olika inkomstkällor, hvarifrån de taxerande myndigheterna ansett den af dem för hvarje skattskyldig antagna total-inkomst härflyta, som det från den beskattades sida vore ett oafvisligt anspråk att få veta för hvad slags inkomst han blifvit beskattad.
På det omsorgsfullaste hade ock denna hans rått förut iakttagits, men i samina mån som den nya beskattningen för inkomst af kapital gjort samma rått, om möjligt, ännu mera vigtig och dyrbar för den skattskyldige, hade man, om icke alldeles gifvit den till spillo, åtminstone låtit iaktagandet deraf uteslutande ankomma på beredningarnes och taxerings-komitéernas godtycke och individuella uppfattning om den större eller mindre nödvändigheten att äfven för den skattskyldige visa, det han icke vid beskattning för inkomst från olika försvårfskållor blifvit godtyckligt behandlad.
Men om vid en dylik sammanföring af hans inkomst den skattskyldige blefve urståndsatt att, då han ansåge sig hafva blifvit för högt beskattad, behörigen reda frågan och visa hvari felet vid öfverbeskattningen bestode, så vore också pröfningskomitén, hos hvilken han klagade, förhindrad att göra något åt saken.
Denna komité, huru samvetsgrannt den ån sökte att handla, saknade, i de fall, då beredningens förslag blifvit gilladt af taxerings-komitéen, och då vanligtvis hvarken taxeringslångder eller taxerings-komitéens protokoll innehölle någon upplysning om hvilken inkomst man velat beskatta, all annan ledning lör bedömandet huruvida den öfverklagadc taxeringen borde ändras eller fastställas, än de mundtliga uppgifter, som meddelades af tillstådesvarande personer, de der i beredningen eller taxeringskomitéen förut fattat sin åsigt om saken och måhända der bestämt utgången.
Men en så beskaffad pröfning vore icke hvad den borde vara och så framt beredningarnes förslag icke gjordes specifika, måste fierfaldiga, högrt våsendtliga olägenheter inmänga sig i taxeringen.
Vidare har åberopats förhandlingarne vid sednaste riksdag rörande denna fråga, med tillkånnagifvande att, innan den nya bevillningsstadgan af E. K. Majit utfärdades, Kammarrätten i infordradt underdånigt utlåtande utförligt ådagalagt vigten och nödvändigheten deraf att formuläret N:o 7 gjordes mera fullständigt, hvartill KammarRåtten äfven afgifvit förslag; och har med anledning häraf yrkats att, till nödigt skydd för den skattskyldige mot godtycklig beskattning, men också på det ordningen inom uppbördsvåsendet och kontrollerne derå måtte bibehållas oförminskade, nytt, med bevillningsstadgans föreskrifter noga öfverensstämmande förslag till formuläret N:o 7 måtte, med ledning af förhandlingarne vid sednaste riksdag och de upplysningar i ämnet, som derefter tillkommit, varda uppråttadt.
Det torde måhända hår böra erinras om de skiljaktiga beslut, som af RiksStånden vid sednaste riksdag fattades i fråga om ej mindre formuläret N:o 7, ån ock formulårerna N:ris 8, 9, 13, 14 och 15, hvilka sednare stå till det förstnämnda i nära och oskiljaktigt sammanhang.
Då nemligen Ridderskapet och Adeln samt
Borgareståndet ansågo den skattskyldiges inkomst af kapital eller arbete böra under gemensam rubrik sammanföras i en kolumn med öfverskrift: “uppskattad inkomst“, beslöto deremot de öfriga två riksstånden: att i formuläret
N:o 7 denna rubrik borde delas i fyra särskilda, nemligen: l:o af kapital; 2:o af rörelse, näring eller yrke; 3:o af allmän tjenstebefattning eller pension; 4:o af enskild tjenstebefattning eller pension; alla sedermera sammanförda i en 5:te kolumn med öfverskrift: summa inkomst; — äfven rubriken “af taxerings-komitéen påförd bevillningsafgift“ likaledes sönderdelas i ofvannåmnde fyra specialrubriker samt en 5:te med öfverskrift: “simimau; — att vidare i formuläret
N:o 8 under hufvudrubrikerna:
"af taxerings-komi - Expeditons- Utskottets Förslag tilt underd.
19 ten uppskattad inkomst“ och påförd bevillning saf gift', i formuläret N:o 13 till sammandrag öfver bevillningen för hvart fögderi; samt i formuläret N:o 15 till sammandrag öfver hela bevillningen i hvart län skulle införas ofvannämnda fem special-rubriker, äfvensom slutligen att formuläret
Nio 14 till debetsedel skulle upptaga de förstnämnda fyra specialrubrikerna.
Då sålunda två stånd stannade emot två anhöllo Rikets Ständer, vid öfverlemnande till E. K. Majit af den nya Bevillningsstadgan med dertill börande bilagor, att E. K.
Majit täcktes i nåder tillse, huruvida några förändringar eller tillägg kunde i afseende på de uppgifna formulårerna blifva erforderliga, för att bringa dem till full öfverensstämmelse med Bevillningsstadgans föreskrifter; och vid Stadgans utfärdande fann E. K.
Majit för godt att till efterrättelse fastställa dessa formulårer, sådane de blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet antagna.
Rikets Stander, som tagit kännedom af det åberopade, utaf E. K. Majits och Rikets Kammar-Rätt afgifna underdåniga utlåtande i ämnet, äfvensom af KammarRättens förslag till formulårer, har funnit dessa öfverensstämma med Preste- och Bonde-Ståndens derutinnan, att rubriken “uppskattad inkomst“ blifvit äfven i dessa fördelad i ofvannåmnde 5 specialrubriker; hvaremot under rubrikerna i “föreslagen bevillning safgift“, “påförd bevillningsafgift“ samt “fastställd bevillning safgift“ förekommer endast en kolumn, deruti bevillningsafgiften för samtliga beskattningsbara inkomstbeloppen summariskt upptages.
Härigenom blifva dessa formulårer mindre vidlyftiga och i tillämpningen lättare att följa, ån de af Preste- och Bonde-Stånden antagna, emot hvilka sistnämnde den våsendtliga anmärkning förekommer, att de förorsaka en vidlyftig och invecklad uträkning för att fördela afgiftsbeloppen på de särskilda inkomsttitlarne, i de fall då, enligt § 8, lindring skall tillgodonjutas för sammanräknad inkomst, som icke öfverstiger 1800 Ridr.
För att emellertid kunna närmare bedöma frågan, huruvida andra formulårer ån de nuvarande må anses af Bevillningsstadgans föreskrifter påkallade, torde vara nödigt att taga i betraktande det ändamål, som med formulårerna åsyftas.
Ginge detta endast derpå ut att resultatet af taxeringarna på det hela må åskådliggöras, så lårer icke kunna bestridas, att de nuvarande formulårerna motsvara detta ändamål, liksom ock att de öfverenståmma med Bevillningsstadgans allmänna föreskrift i § 6, enär derstädes icke förekommer någon annan beskattningskathegori ån den för inkomst af kapital eller arbete.
Men om häraf ån vill synas, som skulle taxeringslängden, strängt taget, icke behöfva innehålla mer ån en kolumn för den beskattningsbara inkomsten, bör dock icke lemnäs ur sigte, att, utom det ofvannämnda ändamålet, äfven ett annat, lika vigtigt, eller verkstållighetsåtgårdernas befordrande och underlättande, i väsendtlig mån beror af det mer eller mindre fullständiga sått, hvarpå taxeringslångden år inrättad.
För den skattskyldige kan vål behofvet af en specifikation i allmänhet icke anses vara af den vigt, som uti ofvanberörda framställningar blifvit framhållen; ty så framt resultatet af hans beskattning år noggrannt, lärer det för honom vara likgiltigt på hvad sått detta resultat uppstått, och i händelse han finner sig befogad söka ändring i förment origtig taxering måste han i alla fall, om något med besvären skall vinnas, förebringa så fullständig utredning, som möjligt, af alla sina inkomstkällor, helst då frågan gäller bevillning för inkomst af kapital samt rörelse, näring eller yrke, hvilka inkomsttitlar ofta nära nog sammanfalla med hvarandra.
Men då nu taxeringslångden skall tjena till ledning och upplysning för de särskilda beskattningsmyndigheter, som hvar efter annan med taxe - 20 Expeditions-lits kottets Förslag till under d. Skrifvelse, iY;o 210. ringarne hafva befattning, måste en specifikation ovilkorligen bidraga till en noggrannare pröfning af förekommande frågor.
Hvad Kammar-Katten just i denna del af sitt underdåniga utlåtande anfört, hafva Rikets Stander ansett förtjent af synnerlig uppmärksamhet; och då de af bemålda embetsverk föreslagna formulårer, fastän mindre vidlyftiga ån de vid sednaste riksdag af Preste- och Bonde-Stånden beslutade, åro för ändamålet fullt upplysande och stå i så noggrann öfverensstämmelse med Bevillningsstadgans föreskrifter, som år af nöden för att åt dessa bereda erforderlig verkställighet, samt leda till säkerhet, ordning och reda vid beskattningskomitéernas arbeten, och dessutom i statistiskt hänseende lemna rum för icke ovigtiga jemförelser och belysningar, hafva Rikets Stander, i stället för nuvarande formulårerna N:ris 7, 8, 9, 13 och 15, antagit motsvarande formulårer, upprättade i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af Kammar-Rätten föreslagna.
I öfrigt hafva i formulårerna N:ris 5 och 7 införts några exempel, afseende, bland annat, förtydligande af det förändrade stadgandet i § 8, angående lindring i bevillningen, samt i formuläret N:o 14 till debetsedel blifvit antydt, att för hvarje i en och samma debetsedel upptagen fastighet värdet bör, i enlighet med stadgandet i § 82, specifikt utföras, hvarförutom hänvisningen angående besvårstiden ändrats i öfverensstämmelse med hvad derom vid § 71 blifvit beslutadt; och har slutligen i formuläret N:o 16 specialrubrikerna under hufvudrubriken “antal personer som åro fria från skyldighet att erlägga personlig skyddsafgift efter 1 art. “ blifvit ändrade i öfverenståmmelse med Rikets Ständers beslut angående mantalspenningarne, hvilken afgift för personliga skyddsafgiftens utgörande ligger till grund.
Instruktionen för Taxcringsförrättiiiiigarnc. § 4.
Vid denna § hafva Rikets Ständer ansett nödigt intaga en anvisning derom att sådana fiskerier, som utgöra särskilda, i jordebolten upptagna lågenheter, utan att vara i hemmans skattläggning inbegripna eller hafva i deras taxeringsvärde ingått, skola taxeras såsom annan fastighet, enligt bevillningsstadgans 2 § punkten 2; hvarjemte uti § 7 sista meningen blifvit rättad till likstämmighet med hvad förut i §:n finnes stadgadt i afseende å tiden, då förnyad uppskattning af fast egendom skall ega rum. § 9.
Uti denna § har blifvit infördt ett tillägg, afseende sättet för uppskattning af vinst utaf stenbrott.
Expeditions-utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 210. 21 § 11.
Till undvikande deraf att, vid taxering af bruk, qvarnar, sågar, fabriker rn. fl. inrättningar, det oriktiga förfaringssätt må ega rum, att först dessa inrättningars i byggnaderna liggande grundkapital påföres bevillning enligt § 2 och dernäst afkomsten af detta grundkapital beskattas enligt § 6, hafva Rikets Ständer under ny paragrafnummer 11 intagit det stadgande, att då bruks-, fabriks- eller näringsidkare måste såsom egare utgöra fastighetsbevillning för egendom, lågenhet eller byggnad, som i dess helhet eller till en del begagnas till rörelsens bedrifvande, skäligen beräknad arrende- eller hyresafgift må afdragas från den inkomst, rörelsen lem nar. § 15 (16).
I denna § stadgas, att bevillning för rörelse skall påföras, så vida icke rörelseidkaren före den 1
Maj det år taxeringen förrättas, med yrket upphört och sådant vederbörligen anmält; men då härigenom utmårkes formen eller sättet, men antydning rätteligen bör ske i afseende på stället der berörde anmälan skall ske, har ordet vederbörligen blifvit utbytt mot uttrycket: “hos vederbörande myndighet. § 20 (21).
Beträffande det i § 20 förekommande stadgande om hushyran såsom grund för beräkning af skattskyldigs okända lefnadskostnader i stad, hafva Rikets Ständer, i anseende till de uppdrifna hyresbelopp, som för närvarande måste erläggas för bostadslägenheter synnerligast i hufvudstaden, men också i allmånhet i de större städerna, uti hvilka egentligen kan komma i fråga att för kapitalbeskattningens påförande tillämpa den ifrågavarande beräkningsgrunden, beslutat att minska de nu stadgade proportionerna mellan lefnadskostnaderne och hyresbeloppen sålunda, att lefnadskostnaderne och således den skattskyldiges årsinkomster böra antagas vara i nedannåmnde jemkade förhållande till hyresbeloppen, nemligen 3 i stället för nu bestämda 4 gånger', når hyran stiger öfver 300 till och med 500 R:dr: 4 i „ „ n „ 5 „ „ „ „ „ 500 „ „ „ 1,000 „ 5 i ,, ,, „ „ 6 „ „ „ „ ,, 1,000 ,, ,, ,, 1,500 „ samt att, når hyran år högre ån 1,500 Rtdr, lefnadskostnaderna skola anses uppgå till minst 6 gånger hyresbeloppet; och har det dessutom ansetts böra ankomma på bevillningsberedning att bestämma, i hvad mån hyresbelopp, som icke uppgår till mer ån 300 R:dr, må läggas till grund för inkomstberäkning.
För öfrigt har stadgandet erhållit en något förändrad lydelse, hvarigenom taxeringsmånnen tillagts större frihet att vid tillämpningen af detsamma efter sig företeende omständigheter förfara.
Uti sista momentet af § 20 förekommer det stadgande att, når vederbörande bolags eller inrättnings styrelse erlagt bevillningsafgift både för vinst af rörelse och för hela det i bolaget eller inrättningen nedlagda aktiekapital, de enskilde delegarne icke skall påföras bevillning för inkomst från samma bolag eller inrättning.
Då emellertid denna ordalydelse funnits kunna gifva anledning till det förfarings - 22 Expeditions- (J (s kottets Förslag till un der d. Skrifvelse, N:o 210. sått, att icke bolagsstyrelsen, utan de enskilde delegarne påföres bevillning, men sådant strider mot den allmänna föreskriften i § 9 af stadgan, och för öfrigt, om det tillstaddes, skulle medföra svårigheter och förvecklingar vid tillämpningen, hafva Rikets Ständer åt berörda stadgande gifvit en förändrad, med § 9 i Stadgan mera öfverensstämmande lydelse.
Efter att hafva redogjort för de sålunda vidtagna förändringarne i föreskrifterna uti ej mindre Bevillningsstadgan och formulårerna till densamma ån ock i instruktionen för taxeringsförråttningarne, få Rikets Ständer härmed till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna denna författning med tillhörande bilagor, under anhållan att Eders Kongl. Majit täcktes låta densamma till allmän efterrättelse kungöra.
Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, N:o 211. 23 Vo Uppl .'i s t och godkändi hos Ridd. och Adeln den 7 Dec.
Presle-Slåndel den 7 — — Borgare-Slåndel den 7 — — Bonde-Slåndel den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående uppråttadt nytt reglemente för Riksgäldskontoret.
(Stats-Utskottets Memorial N:o 248.) S. A. K.
Sorn det reglemente för Riksgäldskontoret, hvilket vid innevarande riksdag utfärdas, synnerligast i fråga om verkställigheten af de å Kontoret anvisade utbetalningar innehåller åtskilliga närmare föreskrifter, hvilka icke finnas intagna i Rikets Ständers derom till E. K. Maj:t aflåtna underdåniga Skrifvelser, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad under de sednare riksdagarne iakttagits, uppdragit åt sine fullmågtige i Riksgäldskontoret att, så fort ske kan, efter emottagandet af det nya reglementet, till E. K. Majit, å Rikets Ständers vägnar, i underdånighet aflemna ett exemplar af samma reglemente.
,V\SL \j: A \ '■ \ \ \\\\
;'\V\ ' ''iV.iN^ A STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1864. 1 7>VT/ TT y.r,l>*Aii ohficiiiVMiiit!
Ln -1jO‘mI}I> ohllhlYdi! 1'ilOln. »SiJI i flfrgiOrii afsnmt 1 :£l8 aLfJiii iivtiiif .-i■ •ibqqn om::. »bnj;t»l:M01li'i.
T O i 9 it! ‘)1no(ii')l’>r)’i i>b ntoo »I! fA>*frf*4#>v mo tr^inl i Jwi^thiöfrya .aniVf/ibu iiatribi fnmutAn iiiiiliiitVJis •i,41lftdf>n£ii xf!<>ntn 1.1 '-;!L t:i:.!■?. ./i . ! [lii mort!» vjoImhH^- i -lobitJf i»‘*ni i .ioh •»•iotflo.KltliV-.tsJiJl i ‘ irra tili i: .11 lii» ,! .!c -.ii b. ti yur Lif) !r. .oiiiixn »!■:■ i iiuimna In •ifl[tj<n£)Zr> ti t X!fifJi9nn . ' iliilrnjill f i;> : liLj bLjjIiH :: 1 G 7 noll aiIoii;f‘i<t)rj @toenj}e$ fliife#
6titttber$ äViuilliuna fot åt 1864 påfnljanbe åt, intill flutet af bet åt, ttnbet pinats tit) SBeltuIf* itiitc|$^tabc|(i af ^fifeté stänkt faftftåUb Miftuet* M V t. I. ^erjoitUft . § l. Utaf Ifwar cd; en t mantaiélängb upptagen perjon, font, enligt gälfanbe gör* fattningar, ffalt ntgöra mantalspenningar, erfäggeö perfonlig ffpbböafgift, för man meb 40 öre od) för qtoinna ttteb 20 öre, 23if>. till dt. ©t.
Spröt. 1862 & 1863; 10 Samt. 1 Stfb. 2 ©anbet. 1 2 äöe»tllutitg§»<Stabgä 1864, sitt» ii» A) aSeimflnmg af fa|t egenDom. § 2.
Bor al( inom ttttfet Belägen faft cgettbom — nteb itnbantag af (Statens — erläggeö af egaren be»itttting efter faftigpetenö uppffattabe »arbe.
Sif »ebcrbörattbe ittncfjafmate erläggeö Bevillning: a) för fronopentntan ocp fronolägenpcter, p»ilfa BefittaS nteb åborätt; b) för (Staten tillhöriga Remman, pentmanöbetar ocp lägenheter eller färfftlba bpggttaber, forn antingen äro till boftällen eller etjeft fm lön anflagtta, eller ocf till begagrtanbe mot lifötiböftäbja upplåtna. ©emta Bevillning utgår: l:o för jorbbruféfaftigljet nteb tre öre för Inoarje fulla (Sttpunbra IRifSbalet af uppffattningömärbet; ocf; 2:o för att annan fafHgpct nteb fem öre för p»arjc fulla ©tpnnbra 91ifö
Brått tttgöranbe af ofmanftåeitbe Bevillning Befriad utenigpeter, afabcutier, »e* tenffapliga fantfunb, allmänna unber»iSningö»erf ocf; barmpertigpetöinrättningar för bent tillhöriga bpggttaber, regementen^ ocf; officeröforpferö »ib ntoteöplatfer för be* gagnanbe uttber mötena uppförba bpggttaber, äf»enfom ettffilba perfoner tillhöriga fprfor och bönepttö, få framt befja i pt;ror eller på annat fått icfe lemna egaren någon infomft; men, i moffatt fall, uppffattaö fåbatte bpggnabcr till »ärbe t för* pållanbe till tnfoutftcnö belopp ocf; utgöres be»illning berför efter ofrnatt beftämba grunber, Brått tttgöranbe af of»anftåenbe bemtllnittg befrias jem»äl egare af fan al, $emtlltttrtg$i<étabga 1864. 3 jetnmäg cd) annan fatmäg för ben mart font upptages af fattat od) mägfträdatt, åfmenfont för fjelfma fatta!* od) mågbpggnaben. $rälferånta räfnäs tilt fåbait faftigbct, forn upptages i mom.
2:o af benna §» • anm, tmoj § 3. $aft cgettbom ffall uppffattaö till fitt merfliga suarbc, mcb lehning af fbpc* affjanblingar, arrenbe* eller IjpreSafgifter, märberingar för famina cgeubomS belåning eller förfäfranbe mot branbffaba famt öfriga om [»marje färffilb cgenbontS beffaffem»
Ijet od) affaftning erhållna utgifter eller inpemtabc uppfinningar; börattbe bcrmib be i fåbaitt affeeitbe mebbclabe ftabgaitbcn uti ben för bemil(nittgéta1rertngö
Äungörelfett ben 11 SDiaj 1855, utgår efter mebel* marfegångöpriö, i pmilfet fall betta febitare bör läggaö till grmtb för beräfnanbet af räntanö belopp, IDcd iafttagcö, att frälferäntanö fapitalmärbe alltib utfätteö i fullt Såiföbalerötal, få att möjligen ofmerffjutanbe öreöbelopp ide beräfuaS, bereft ide betfautma öfmerftiger 50 öre, i l»milfet fall märbet öfaö tilt fullt diilobalerstal. § 4.
Söib uppffattningeu af faft egenbom utfättaS fätffilba märbett: a) i flab: å tomt, åbpggttab od) jorbegenbout; b) på lanbct: å Ijmarjc färffilbt Remman od) peutmanöbe! famt från annan egeitbont för alltib eller uuber mifj tib affönbrab eller mot beftämb afgift od) utan arbetöffi)lbigl)et eller tjenftbarbet upplåten lägenget, äfmenfom å bpggnaber, bmilfa antingen anmänbaö till annat föremål, ån jorbbrufet tillfjöranbe näringar, eller äro 4 33e»ittningS
Sen för faft egenbont betöpanbe be»illning ffatl paföraö famt erläggas od; rebotnifaé inom ben ort, ber egenbonten år belägen.
B) DSetuilTmiig för inftomfi af feapitaf elfer arDete. § 6. $ör alt infomft, »are fig af fapital eller arbete erlägges be»illning meb @it procent, beräfnab å behållna iufomftbeloppet.
Still uttfontfl af fapital räfnaS: ränta af utlånabe eller i räntebäranbe obligat tioner nebfagba eller t;c§ penningeför»altanbe »er! eller enffitbe infatte penningar, äf»enfout ränta od; fåbait »inft å rörelfe, forn ide fan inbegripas unber benämning infomfi af arbete.
Still infontfi af arbete räfitaö: all ben infomft, forn erpålleS af rörelfe, prfe eller tjenft, fåfom »inft af bergSbntf femte bertill ljöranbe »erf, inrättningar odj näringar af mjöl* od; fågq»aritar, fabrifer, ntefaniffa »erfftäber, bränminSbrännerier, famt anbra för »arorS tillwcrfning eller föräbling anlagba inrättningar, penninge* rörelfe, panbclSrörelfe, ffeppSreberi eller fjöfart, l;anbt»erf elter annan, forbbrufet ide tilll;öranbe näring; tilt allmänt begagnanbe npplåtne fanaler od; jernmägar famt anbra farmägar; l;»ab utöfmer berrneb förenabe foftnabcr för»ärf»aS genom utöf
SBib be förenabe rifenaö befficfnittgar po§ utlänbffa dafter anftältba, jemte alta öfriga imber tttrifcS departementet Ipbanbe embete celi tjenftemän erlägga infomftBemittning för ben bet af beraö aflöning, forn tito tf marat dmettffa ftatö* merfetö
Bibrag titt famina aflöning. ^Irreitbatorcr af fåban
Är onan tiltpörig, faft egenbom, för pmitfen Bemittning enligt § 2 ide utgöres, erlägga Bemittning för ben infomft, be af beffa arrenbeit åtnjuta. § 7- ©runber för infomffernas Bctäfttattbe. l:o 3 fråga om ben infomft af fapitat etter arbete, för pmitfen Bemittning ■flätt utgöraö, får afbrag i cfc ffe för ben ffattffptbigeS od) pans fantitjö tefnabS* foftnaber etter bertill pänförtiga utgifter. 2:o ttti ben infomft, för pmitfen Bemittning ffatt utgöraS af tontagare famt bein, font åtnjuta arooben etter traftamenten m. m., ittBctäfitaS irfe tontagare^ infomft af Boftälte, pmarför faftigpetöBemiltning rebau
Btifmit ittttcpafmaren påförb; icfe getter ben bet af inbetta arméenS töner, font utgör affomften från be genom meberBöraitbe Boftättöbireftioner ittarrenberabe Boftätten, för pmitfa faftigpetSBemiltning erlåggcö; icfe petter pmab font anmifatS för Beftribanbe af be meb erpåttna tjenfter etter uppbrag förenabe fårffitba foftnaber, fåfom: ref ef oftnabSerf ättning, å ftat tippförb päft* ecp Båtlega, officerare^ Baft* od) fouragetttebel, anftag titt ffrifmateriatter od) anbra eppenfer, traftamente för förrättning ä annat ftälte, än tjenftemans elter i förrättningen bettaganbe perfonö mautiga Boningsort, aroobe etter traftamente för fotnmenbering utom ftation, fdtt*aflöning uubcr frigötib, arOobe etter traftamente för rifsbag etter reotfion å annan ort, än ber aroobeS* etter traftamentötagaren är Bofatt, prefterffapeté proftetunnor famt ben erfättning, font imber namn af ingnar* teringöpenningar utgår tilt inbetta arutéenö officerare för Briftanbe farafterSpuS å beraö Boftätten, 6 23et»tltningö*@tabga 1864.
Sifatebeö må afbrag ffe för fötjaitbe utgifter, nemligen: aflöning etter annan ersättning titt nitane etter tjenftebiträbe, frefterffafetö f. t. ©arbén nä) Sarén, ränta ocb antorteringstubrag titt £>fmerbt;ggnabS*amcrteringöfonben för frefigårbante i ©tåne, be af Sanboböfbingarö oct; officerare^ löner ntgåcnbc acforbö*, ränte* ocf amorterings* afbrag fornt foftnaber för fåbana anbefattba tjenftcrefor, för fnoiifa erfättning icfe är färffitbt amoifab. 3:o Snfomft genom bruts*, fabrifS* ecb fattbelSrörelfe, fjöfart, hanbhoerf etter annat tgrfe farnt be nteb tjenstebefattning förenabe obeftämba etter eftra i utom* ftcr tayeraö för bet löpaube aret odj böra i attmäntjet beråfitas få grunb af för* tjåttanben unber uäft föregångna året.
Snbetta, lifafont anbra i ffanmåt etter ferfebtar utgåenbe, töner itfftagaö titt bet töntanta betoff, be efter febnaft för orten faftftättbt martegångSfriS utgöra.
SBib berätningen af befåtten intomft af tafitat elter arbete iafttagaS för öfrigt be i b ef; a bäitfeenben mebbctabe beftämmetfer ocb närmare föreffrifter, font oftnan åberofabe iuftruttion för belnittningötareringarneö merfftättigbet innehåller. § 8.
Uubantag från be i § 6 ntebbclabe flabgattben.
S3elui(tning för intomft af f afäta! etter arbete eger icte rum, när ben ffatt* ffptbigeS famutanräfnabe årSinfomfter unberftiga $t;rat;unbra 9tifSbater.
Sftnerftiga be icfe Gtt Sufett åttabnnbra tRifSbafer, äro