Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att barnhusinrättningens förvaltning bör med största möjliga sparsamhet handhafvas, tål ingen motsägelse, och Direktionen, fullt medveten afsina pligter härutinnan, tror-icke heller, att de särskilda lörvaltningsdetaljer, sorn ligga inom tiden lör nuvarande
Direktions verksamhet och blifvit af Rikets Ständers Revisorer anmärkta, äro förtjenta att hemfalla under den allmänna förkastelsedom öfver nutidens förvaltning af barmhärtighets- och uppfostringsanstalter, sorn Rikets Ständers Revisorer, i sammanhang med frågan om Barnhuset, uttalat.
Hvad angar de, vid Revisorernes a Barnhuset gjorda besök, anmärkta bristfälligheter å tvätthuset, äfvensom anmärkningarne angående tvättinrättningens mindre ändamålsenliga beskaffenhet i uppgifna hänseenden, så får
Direktionen underdånigst upplysa, att
Direktionen redan beslutat, att, instundande sommar, ej allenast låta ä tvätthuset verkställa för byggnadens bestånd nödvändiga reparationer, utan äfven i torkinrättningen införa en icke synnerligt kostsam, men, efter hvad erfarenheten i England visat, särdeles ändamålsenlig förbättring, hvarigenom, i förening med redan vidtagen, till stor besparing ledande, förändring i en annan till klädtvätten hörande detalj, Direktionen tror sig kunna med visshet antaga, att tvättkostnaden, uti Direktionens ofvanomförmälda underdåniga utlåtande beräknad till 3,650 Hulr, skall komma att betydligt nedsättas.
Med afseende härå, och da vid tillförne anställda försök att få Barnhusets tvätt verkställd utom inrättningen, det visat sig, att, oberäknadt svårigheten att finna pålitlig entreprenör för ett sådant arbete, och deraf härflytande olägenheter synnerligen för de späda barnens vård, tvättkostnaderna skulle" komma att snarare öfver- än understiga Barnhusets nu lör detta ändamål utgående arliga utgifter, anser Direktionen den af Rikets Ständers Revisorer antydda flaga om tvättinrättningens bibehållande eller öfvergå 1'vande icke, utan ytterligare grundlig pröfning, kunna med säkerhet bedömas.
I anledning af den nya aflöningsstat, som, med tillämpning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga reglemente, blifvit af Direktionen hos Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet förslagsvis anmäld, men ännu icke, såsom Rikets Ständers Revisorer förmält, vunnit nådig fastställelse, och hvari samtliga tjenstemannapersonalens aflöning — 340 — är upptagen till 7,083 R:clr 16 sk., hafva Revisorerne, beräknande aflöningsstaten, med tillagd, icke heller fastställd, indragningsstat, till 9,000 R:dr, väl icke anmärkt någon omständighet, hvari aflöningen vore utöfver behofvet föreslagen, men i stället framhållit, huruledes ett stort antal barn skulle kunna med nämnde belopp årligen underhållas.
Det kan dock icke hafva varit Rikets Ständers Revisorers mening, att de ytterst trägna tjenstemannabestyr, som med Barnhusinrättningens förvaltning, huru denna ock anordnas, måste blifva förknippade, skulle kunna utan skälig godtgörelse betingas, likasom det icke heller kan förutsättas hafva utgjort Revisorernes tanke, att personer, som, i Barnhusets tjenst offrat sin verksamhet, borde, derföre att Barnhuset är en välgörenhetsanstalt, af detsamma, vid uppnådd hög ålder och deraf förorsakad oförmåga till vidare arbete, lemnäs hjelplösa; och hvad angår beloppet af den ifrågasatta aflöningsstaten, anser
Direktionen sig böra underdånigst erinra: att, med anledning af Rikets Ständers hemställan, af Eders Kongl. Majit förordnade särskilde Kommitterade, bland annat, uppgjort förslag till barnhusinrättningens förvaltning och deri upptagit ej mindre det antal tjenstemän, som ansågs erforderligt-, än äfven deras aflöning; att Eders Kongl. Majit, i Dess nådiga reglemente, inskränkt det föreslagna antalet tjenstemän samt anbefallt
Direktionenatt öfver Kommitterades förslag till aflöning afgifva underdånigt utlåtande; och att Direktionen, uti det af Rikets Ständers Revisorer omförmälda aflöningsförslag, oaktadt deri tillagts en af Kommitterade icke upptagen utgift för barnens undervisning, beräknat hela aflöningsstaten till något lägre belopp, än Kommitterades förslag innehåller; hvarförutan Direktionen, hvars nuvarande ledamöter icke sakna erfarenhet för bedömande af förhållandet mellan de särskilda tjenstemännens vid Barnhuset arbete och föreslagna aflöning, jemfördt med motsvarande arbete och aflöning i statens tjenst, anser sig kunna och böra vitsorda, att denna jemförelse ingalunda utfaller till förmån för de förra; hvarom ock en hvar, som närmare tager kännedom om beskaffenheten och vidden af Barnhusets räkenskaper, rullverk, expeditioner, protokoller m. m., lätteligen kan öfvertyga sig.
Afven under förutsättning, att barnhusinrättningen kunde undgå vården af barn inom sjelfva Barnhuset, hvilket dock, såsom Direktionen tror sig hafva här ofvan i underdånighet ådagalagt, icke låter sig göra, komme, med undantag af läkarevården, arbetet för Barnhusets tjenstemän att i ganska ringa, om ens någon, man minskas; och beträffande åter läkarevården under Barnhusets nuvarande verksamhet, så är det val antagligt, att, om denna vård vore inskränkt endast inom Barnhuset, densamma kunde af en Läkare, som uteslutande egnade sig åt Barnhusets tjenst bestridas; men då tillika är vordet i nåder föreskrifvet, hvad ock af barnhusinrättningens åliggande att. vaka öfver vården af de barn, som äro utackorderade, högligen betingas, att Underläkaren vid Barnhuset jemväl skall besöka dessa barn, så vult de finnas i hufvudstaden, och för deras vård afgifva redogörelse, så torde detta förhållande sätta utom allt tvifvel behofvet af äfven en Underläkare.
I sammanhang med frågan om läkarevården, hafva Rikets Ständers Revisorer vidare framställt erinran vid det afseende, som, enligt 9 §. i Eders Kongl.
Maj:ts nådiga reglemente, syntes Revisorerne hafva företrädesvis blifvit fästadt på sjuka och sjukliga barns kurativa behandling och studerandet af barnsjukdomarne; med anledning hvaraf, Direktionen åter tror sig endast böra underdånigst påminna om den alldeles motsatta åsigt, som vid revisionen af 1840 och 1841 års räkenskaper, i afseende å Barnhuset, uttalades och vid 1844 och 1845 års riksdag i vä - — 341 — sendtlig mån af Rikets Ständer gillades.
Det, närvarande förhållandet, som, i och för undervisningen om barnsjukdomars behandling, icke förorsakat någon utgift för Barnhuset, torde utgöra en lämplig medelväg mellan de begge vidt skiljaktiga meningar, som 1843 och 1851 års statsrevisioner synas hafva omfattat.
Den af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkning, som uteslutande träffar nuvarande
Direktions förvaltning, innefattas i revisionsberättelsens uppgift: “att, vid Revisorernes besök, flera rum i den stora barnhusbyggnaden stodo under reparation, för att inredas till bostad åt Intendenten; och att barnen, som förut bebott dessa salar, hade blifvit förflyttade till ett eller två små rum inom den mindre byggnaden, der gasapparaten är förlagd."
Visserligen stodo, vid Revisorernes besök, utom andra lokaler, 10 salar i stora barnhusbyggnaden, 1 trappa upp, under reparation, af hvilken anledning barnen ock måst under tiden från samma salar utflyttas; men hvarken var reparationens ändamal att inreda bostad åt Intendenten, ej heller voro barnen flyttade till ett eller två små rum; utan företogs reparationen af den tvingande orsak, att barnsalarne, under en lång följd af år, lemnats att förfalla och voro öfversvämmade af väggohyra och kakellaker; och åt de under tiden utflyttade barnen voro upplåtna icke mindre än 6 rum i flygelbyggnaden, hvilka tillförne utgjort bostad för Kamreraren, samt 2:ne förut till barnsalar begagnade större rum i stora byggnaden.
Så snart reparationen hunnit afslutas och sadant utan mehn för helsan kunde ske, återflyttades de yngre barnen, åt hvilka af salarne upplåtos 2 sofrum, en lekstuga, hvari barnen vistas om dagarne, ett rum till småbarnsskola, ett annat rum för sköterskornas tillhörigheter m. m.; hvarförutan 2 sofrum reserverades till ombyte vid skurning och behöflig utvädring samt för händelse af barnantalets tillväxt.
Då derefter aterstodo 3 rum, som för den närmaste tiden ansågos icke blifva för barnen behöfliga, anslogos de, likväl endast tills vidare, till bostad åt då tillförordnade Intendenten, som dock snart lemnade sin befattning och derföre aldrig i rummen inflyttade; och dessa 3 rum mäste jemväl inom fa dagar härefter, i anseende till ökadt barnantal, åter såsom barnsalar användas.
Rikets Ständers Revisorers ifrågavarande anmärkning livilar således på en fullkomlig villfarelse.
Af Direktionens ofvan omförmälda underdåniga utlåtande, deri, bland annat, framställts behofvet af väsendtliga reparationer, förbättringar och inredningar å sjelfva barnhusbyggnaden och tvätthuset, uppgående till en beräknad kostnad af 16,000 R:dr, hvarvid Direktionen tillika omförmält ett inom Direktionen väckt, men af densamma ej till utförande för närvarande linderstedt förslag om påbyggnad, hafva Rikets Ständers Revisorer hemtat anledning att ytterligare framhålla »let anmärkningsvärda förhållande, att, oaktadt de sednare årens betydliga byggnadskostnader, Barnhusets b3Tggnader likväl, enligt uppgift, voro förfallna, och att stora summor erfordrades till bristernas alhjelpande; men Revisorerne hafva tillika, pa annat ställe, vitsordat bristfälligheternas tillvaro a tvätthuset, och en närmare undersökning af sjelfva barnhusbyggnadens tillstånd, än Rikets Ständers Revisorer varit i tillfälle att deråt egna, skulle tvifvelsutan förskaffat Direktionen Rikets Ständers Revisorers vitsord om behofvet af betydliga reparationer äfven å sistnämnde byggnad.
Då Direktionen, i sitt meranämnde underdåniga utlåtande af den 27 Mars nästlidet är, redogjort för de blifvande utgifterna å barnhusinrättningens inomhus-stat och, af anförda skäl, ansåg sig, för vinnande af största möjliga tillförlitlighet vid utgifternas beräknande, böra skilja mellan sådana utgifter, som af barn-antalets vexlinyar voro hufvudsakligen oberoende, och de utgifter, som närmast berodde af barn - — 342 — antalets förändring, samt i förra kategorien upptog aflönings- och pensions-staten åt Barnhusets tjenstemän, aflöning åt förestånderskor, lärarinnor och betjeningspersonal, vissa bestämda utgifter, såsom utskylder m. m., samt tvätt-, Igshällnings- oell eldningsm. fl. dylika kostnader, så var det visserligen icke
Direktionens mening, hvad icke heller med skäl torde kunna af det underdåniga utlåtandets innehåll slutas, att alla dessa utgifter, uppgående till 21,443 R:dr 16 sk., skulle utgå endast för inrättningens vidmakthållande, äfven om barnens antal inom Barnhuset nedgick till en obetydlighet, — ett förhållande, som med Direktionens då redan förvärfvade kännedom om Barnhusets verksamhet, icke var att förvänta.
Emellertid hafva Rikets Ständers Revisorer af Direktionens ofvannämnde beräkning funnit anledning anmärka, hurusom omförmälda betydliga utgift, oberäknadt ränta på Barnhusets dyrbara anläggningar och deras underhåll, utginge för inrättningens vidmakthållande, utan att något barn derför erhölle föda och kläder, och att detta, vid jemförelse med det ringa barnantal, som vid Rikets Ständers Revisorers besök å Barnhuset derstädes vårdades, utvisade ett missförhållande, sorn förtjenade uppmärksamhet; äfvensom Rikets Ständers Revisorer vidare anmärkt, att äfven de, såsom beroende af barnantalet beräknade utgifter, hvaribland förnämligast proviantkostnaden, 13,000 R:dr, icke heller komme ensamt barnen till godo, enär i sistnämnde summa äfven inginge kostnaden för den lägre betjeningens uppehälle.
Oberäknadt tjenstemannapersonalens aflöning, hvarom Direktionen här ofvan underdånigst yttrat sig, samt utskylder och dylika utgifter för egendomen, visar nämnde utgifters beskaffenhet, att de beräknats utgå, om icke endast för barnens föda och kläder, likväl för deras lika nödvändiga behof af vänne, ljus, snygghet, vård och undervisning; och det, genom Direktionens bemödanden att utackordera barnen, vunna lyckliga resultat, — att, efter sommarens slut och vid den tid Rikets Ständers Revisorers besök a Barnhuset ägde rum, barnantalet derstädes, sorn vid årets början uppgick till 297, och hvartill kommit under de 10 första månaderna af året intagna och återlemnade 332 barn, eller tillsammans 629, var vida lägre, än det någon gång under närmaste decennier varit, — hade måhända icke bordt tagas till grund för jemförelse mellan utgifterna och barnens antal för hela året.
Af de ännu icke afslutade räkenskaperna för nästlidet år kan visserligen icke till ziffran bestämmas verkliga beloppet af omförmälda, utaf Direktionen förslagsvis beräknade, utgifter, men om det ock skulle visa sig, hvad Direktionen har anledning förmoda, att utgifterna icke obetydligt understigit förslaget, deri likväl Barnhusets kostnader redan beräknats 11,500 R:dr lägre, än ar 1849, och Direktionen borde kunna med lugn motse den granskning af dess förvaltningsåtgärder, som Rikets Ständers blifvande Revisorer komma att företaga, så är det likväl fara värdt, att blotta jemförelsen mellan utgifterna inom Barnhuset och antalet af derstädes vårdade barn, utan närmare kännedom om Barnhusets verksandiet eller undersökning om utgifternas oundviklighet, skall hädanefter, såsom nu inträffat, framkalla anmärkningar, hvilka, om ock åsyftande annat än klander, icke desto mindre äro egnade att om förvaltningen af Barnhuset hos allmänheten väcka och underhålla föreställningar, sorn icke minst skada sjelfva barnhusinrättningen genom afvändande från densamma af den enskilda välgörenhet, hvarigenom samma inrättning till väsendtlig del blifvit grundad och för framtiden äter kunde beredas utvägar till vidsträcktare verksamhet.
Då, såsom här ofvan i underdånighet är vordet anfördt, vården om ett större antal barn inom Barnhuset icke kan undvikas, och de, af den alldeles egna verksamhet hos ett Barnhus, så heskaflädt sorn detta, oundvikligt höga utgifterna på — 343 — Barnhusets inomhus-stat skola, såsom Direktionen hoppas, i möjligaste mån inskränkas, samt skälig anledning att på Barnhuset tillämpa det klander öfver barmhertighets-anstalters förvaltning i allmänhet, som Rikets Ständers Revisorer uttalat, sålunda förekommas, vågar
Direktionen slutligen uttrycka den förhoppning, att det deltagande för sjelfva barnhusinrättningen och det förtroende till dess styrelse, hvarom förhandlingarne vid sistförflutna riksdag vittnade, icke skola i någon mån rubbas af Rikets Ständers Revisorers nu besvarade anmärkningar.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda, Sjtormä k tigs te All ernå d i gste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts allerunderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. F. UNGBERG.
Th. BERG. P. A. FRÖST. A.
G:son BENNICH. C. G. CERVIN. W. STRÅLE. C. STÅL.
Stockholm den 8 Mars 1852. A. L.
Frykholm. H. K. H. Kanslerens för Upsala akademi, mod vederbörande redogörares förklaring i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar vid Akademiens räkenskaper.
Enligt nådig befallning har Jag öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, vid Upsala Universitets räkenskaper för åren 1848 och 1849, gjorda anmärkningar infordrat vederbörandes förklaring, och får densamma, tillika med remissakten, liäriios i underdånighet insända.
CilKL. J. J. Nordström. — 344 — Kamrerarens vid Upsala Akademi förklarins, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Akademiens räkenskaper för åren 1818 och 1S49.
Underdånigste Förklaring!
I anledning af härlios återgående, till min förklaring i nåder utställda, transsumt af Rikets Ständers Herrar Revisorers berättelse, får, i afseende på livad i 1 §. deraf förekommer, rörande dispositionen af Kongl. Akademiens medel på den s. k. indragningsstaten för åren 1848 och 1849, jag härmed i underdånighet förklara, att Kongl, staten för härvarande Universitet af den 11 September 1837 till löneförbättring för vissa embets- och tjenstemän, till nådegåfvor åt gamla akademi-hemmansåboér, till hyra för Akademiens ritsal, samt till amortissement af Akademiens skuld till Rikets Ständers Riksgäldskontor, anslagit årligen 320 tunnor 4,30 kappar spanmål och i penningar 4,010 Hulr banko, och att de, enligt räkenskapen, citerade utgifts-beloppen för hvartdera året icke öfverstigit statsanslaget, således icke heller utbetalningarnes befogenhet.
Af hvad respektive statsrevisionen i 2 §. inberättat skulle kunna slutas, att undertecknad, bokförare, mot höga vederbörandes föreskrift, underlåtit att i räkenskapen afskrifva ett aflidne Akademifogden E. M.
Langhs proprie balans motsvarigt belopp, och att återstoden af hvad nuvarande Akademifogden, Kapitenen F. O. Åkerman, såsom Kongl. Akademiens fordran vid 1848 och 1849 års slut, i sin redogörelse utbalanserat, vore medel beroende på utgången af uppkommen, ännu fortgående tvist med Akademiens “landtbönder" hufvudsakligen inom Bollnäs och Alfta socknar af Helsingland.
Härpå svaras, att ingen föreskrift rörande Langhska balansens afskrifning, ehuru ifrigt efterlängtad af undertecknad den än varit, till Universitetet ankommit, samt. att Kongl. Akademien inom Helsingland icke äger några hemman, (med undantag af fogde-bostället, följaktligen icke heller några restskyldige landtbönder i berörde län, med hvilka dessutom i de fögderier, hvarest sådane finnas Akademien tillhörige, någon tvist om räntan sällan eller aldrig under min 42-åriga tjenstetid uppstått), utan endast kronotionden af 7 socknar derstädes sig anslagen, hvars bestämmande, efter kontraktets utgång i den ena af förenämnde tvänne socknar eller Alfta, genom en der nog ensidigt verkställd och derföre af Akademien öfverklagad tionde-sättning och hvars vägrade utgörande i den andra, eller Bollnäs, i enlighet med derom är 1837 på 50 år upprättailt kontrakt, gifvit anledning till dröjsmål med tiondens utbekommande i den förra och med den sednare till en långvarig, i samma ändamål anställd, rättegång, hvilken ändtligen, för omkring ett år sedan, genom vänlig, på nådig sanktion likväl ännu hvilande, förlikning blifvit bilagd.
Hvad slutligen beträffar de anmärkningar, som, rörande bokföringen af diverse donationers och fonders medel, i 3 §. af respektive statsrevisionens berättelse förekomma, så grunda sig dessa dels på ett tydligt skriffel i kapitalräkningens debet, pag. 9, af2,297 R.dr 40 sk. 9 rst., i stället för 2,308 R:dr 38 sk. 9 rst., för Akademiens sjukhus, dels påtrenne luckor i kredit af berörde fondräkning, pag. 10, för år 1849, hvilka inadvertenser af, för sjukdoms skull, vid kollationeringen begagnade biträden kommit att öfverses, enär de ut - — 345 — förda slutsummorna i alla fall voro riktiga till bestyrkande hvaraf, ett vidimeradt transsumt af kapitalräkningen för sistnämnde år, sådan den uti inneliggande exemplaret af samma års hufvudbok finnes intagen, i djupaste underdånighet härlios bifogas.
För att sa väl rätta det anmärkta skriffelet i räkningens debet, som, för att med zilfror fylla de i kredit förefunna luckorna, behöfdes blott att, enligt i pagina-koluinnen för hvardera partiposten tecknad anvisning, uppsöka närmaste källorna, hvarifrån det felskrifna samt de uteglömda partierna borde hemtas, eller ock de sä väl summariska som speciella redovisningarne för diverse donationers och fonders medel, pag. 183 och följande, uti hvilka samma slutsummor, fast i omvänd ordning, finnas upptagna, sorn i kapitalräkningen, nemligen: utgiften till 8,750 R.dr 36 sk. och inkomsten till 11,826
R:dr 37 sk. 4 rst., med till grund derför åtföljd specifikation.
Till undanrödjande af berörde anmärknings-anledning, hvilken respektive revisionen ytterligare sökt försvåra genom sitt oriktiga, pa egen miss-summering grundade, antagande, att partiposterna i debet skulle utgöra ett belopp af endast 8,328 R:dr 13 sk. 1 rst. och med 422 R:dr 22 sk. 11 rst. understiga den af mig sakenligt utförda summan, föreslår respektive revisionen, att, jemte införandet i debet af sjukhusets verkliga utgift 2,308 R.dr 38 sk. 9 rst., i stället för den felskrifna 2,297 R:dr 40 sk. 9 rst., (hvilket varit den enda behöfliga åtgärden, för att af parti-posterna erhålla den af mig riktigt utförda slutsumman 8,750 R:dr 36 sk.), dessutom tillöka utgifterna för Akademiens bibliothek med 423 R:dr 3 sk. 2 rst., under påstående, att, genom detta tillägg, den i debet utförda summan skulle ökas med endast 11 Rdr 26 sk. 3 rst., ehuru den, genom det föreslagna orimliga, inkomst till utgift förvandlande, tillägget, i sjelfva verket komme att erhålla en alldeles oriktig tillökning af hela dess belopp, eller 423 R:dr 3 sk. 2 rst.
Utom vidunderligheten af denna addition, nödgas jag i min ordning anmärka respektive revisionens fullkomliga misstag om sa väl naturen af sistnämnde medel, som om sättet för deras, pa rationell grund, af mig i kapitalräkningens kredit verkställda bokföring, emedan de utgöras af räntor pä bibliothekets bos Kongl. Akademien innestående kapitaler, hvilka räntor hittills, d. v. s. till 1849 års slut, blifvit af Akademi-räntekammaren, för bibliothekets räkning, till Bibliothekarien årligen utbetalda, hvadan de i hans redovisning, men ej i bibliothekets kapitalräkning, kunnat eller bordt i debet upptagas.
Mot respektive statsrevisionens nästan lika besynnerliga förfarande med kredit af merberörde kapitalräkning nödgas jag äfvenledes inlägga högtidlig protest, enär revisionen, som, för erhållandet af den af mig riktigt utförda slutsumman, 11,826 R:dr 37 sk. 4 rst., endast behöft från anvisade ställen i hufvudboken dit inflytta 3:ne, vid renskrifningen till numerären afglömda, inkomst-poster, nemligen: för Akademiens bibliothek, 658 R:dr 18 sk., — 1849 års intressen ä fondernas samtliga kapitaler, 5,399 R:dr ö sk. 1 rst., — samt 1848 års arrende af bililiotbeks-hemmannen Fredriksberg och Östorp, 65 R-.dr 8 sk. 7 rst., hvilka poster, utgörande tillsammans 6,122 R:dr 32 sk. 8 rst., sammanlagda med beloppet af de öfriga, i räkningen upptagna, partiposterna 5,704 R:dr 4 sk. 8 rst., jemnt utgöra den obestridligt riktiga slutsumman 11,826
R:dr 37 sk. 4 rst., — i stället tagit endast tvänne af de uteglömda partiposterna i beräkning, med uteslutande af den tredje, eller arrendet af Fredriksberg och Östorp, 65 Hulr 8 sk. 7 rst., och på detta förbigående grundat påståendet, att den af mig utförda slutsumman med den förbigångna partipostens belopp oriktigt öfverstege den af respektive revisionen till blott 11,762
R;dr 9 sk. upptagna; — ater en konklusion pä oriktiga premisser.
Utan att fästa mig vid en äfven i kredit af respektive revisionen begången mindre miss-summering, eller vid ett uppfattningen af anmärkningens egentliga innehåll 44.
— 346 — försvårande skriffel af 158 R:dr 18 sk., i stället för 658 R:dr 18 sk., kan jag, på grund af hvad för öfrigt blifvit af mig upplyst och förklaradt, omöjligen låta frånkänna mig rättigheten att få påräkna ett mera rättvist omdöme, än det respektive statsrevisionen tilltrott sig kunna fälla öfver ifrågavarande bokslut, hvilket, om det med vederbörlig sakkännedom blifvit granskadt, icke skulle kunnat undgå att befinnas fullkomligen adeqvat och med ett ordentligt bokföringssätt öfverensstämmande.
Upsala Akademi-kontor den 21 Februari 1852.
John Schenson.
Akademi-kamrer.
Transsumt af kapitalräkningen 'öfver Upsala Kanyl.
Akademis allmänna, diverse donationers och maynat-stipendiemedel år 184.9. 274: 20. 4.
Öfverse donationers oell fonders medel.
O eliet. pag. j denna linf Balans fran lolo: vmlbok.
Skuld 1849 ars utgift:
Aflöning ; 1,295: 22. 2. 34.
Till Akademiens bibliotliek 346: 16. 4. 48.
Af Holmbladska bibliotheksmedlen 95: — — 34.
Akademiestatens brandkassa 11: 19. 2. 34. „ „ fattigkassa 302: 14. 1. 34. „ lljorterska fonden 19: — — 34.
„ Kassa-studiosorum L346: 42. — 34.
„ Höyerska fonden 150: — — 34.
Dito 382: 24. — 8. 532: 24. — 196.
Borgströinska professors- dito 316: 32. — 8.
„ Dito adjunkts- dito 283: 33. 7. 6. 600: 17. 7. 192.
„ Ridhus- dito 70: 16. — 36.
„ Gymnastik- dito 63: 9. — 36.
För Akademiens sjukhus 2,308: 38. 9. 50.
„ Sätra helsobrunn 1,627: 45. 3. 52.
„ 6:te årets inkomst af hibliotheksheinmanen Fredriksberg och Östorp till Akademiens allmänna kassa 65: 8. 7. 6.
Af Skytteanska medlen 66: 3. 1.
Balans till 1850:
Fordran 8,750: 36. — 109,679: 29. 7. Summa 118,704: 37. 11. — 347 — Credit.
Balans från 1848:
Fordran - - 1819 års inkomst:
Akademiska bibliothekets medel
Dito sjukhusets dito
Sätra helsobrunns dito 1849 års dekanats dito
Dito bidrag till kassa-studiosorum af den härvarande studentcorpsen 1848 års frälseränta af säteriet
Mälby 1849 års intressen af samtliga fondernas utlånta kapitaler — Insatt nytt kapital: