Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den för omkring 16 år tillbaka i Norrige verkställda utredning och derpå sedermera grundade tullsats var måhända för- sin tid riktig och tillförlitlig. men icke Kongl. Majds Nåd.
Prop. M 81.
41 ineii icke kan jag tillmäta densamma ett sådant afseende, att jag för deri skull drager i tvifvelsmål kommitlerades på sednare undersökningar grundade uppgift, att å fönsterglas här gällande tull, med tilläggs-afgifter, uppgår till omkring 50 procent af nu gällande varuvärdet.
Under ett dylikt antagande var del ock, som Bevillnings-Utskoltet vid de två sista Riksdagarne föreslagit nedsättning af införselstullen å fönsterglas, och som jag, delande i öfrigt de åsigter i afseende å lullbestämmelserna för alla under hufvudrubriken glas förekommande slag, hvilka kommitterade anfört, nu anser mig böra hemställa, att Eders Majit täcktes helt och hållet bifalla hvad kommitterade i omförmälda hänseende tillstyrkt.
1 öfverensstämmelse med Eders Majrts den 12 näsllidne December fattade beslut, Gryn, alla att gryn, alla slag, utom af spanmål, för hvilka kommitterade föreslagit en t,ullsalss/a0> u[om °f af 5 öre skålpundet, skola, likasom rismjöl, under loppet af innevarande år, f^icnsom’r/sinföras emot nedsatt tull af 1 sk.
B:ko per skålpund, torde i förslaget till tulltaxa mjöl. för dessa artiklar höra upptagas en sistnämnde belopp med tilläggs-afgifter närmast motsvarande lullafgift af 4 öre skålpundet.
Emot kommitterades förslag, att gummi, alla slag, såsom hehöfligt för narin- Gummi. garne och i medicinen, skulle medgifvas tullfrihet, hafva Kommers-kollegium och General—tullstyrelsen gjort den erinran, att artikelns likartade beskaffenhet med
Harts möjligen kunde vid tullfrihet för den ena gifva anledning till tvistigheter vid tullbehandlingen; hvarföre tillstyrktes, att, likasom af kommitterade blifvit för harts föreslaget, Gummi, alla slag, skulle åsättas en införselstull af 1 öre skålpundet.
Någon så förvillande likhet, att svårighet vid tullbehandlingen deraf kunde uppstå, lärer dock icke ega rum emellan de ifrågavarande artiklarne; hvarföre jag hemställer, att kommitterades förslag måtte af Eders Maj:l bifallas.
För oberedda, lill pelsverk ej hänförliga hudar och skinn, eller rå-ämnet för Hudar och läderberedningen, hafva kommitterade väl föreslagit någon nedsättning i nu gällande slctnn införsels-afgifler, nemligen å torra, osaltade och obestrukna, i stället för 2 sk. 4 rist., 1 sk. 3,36 r:st. eller 4 öre; å torra, saltade eller bestrukne, i stället för 1 sk. 5 r:st., 11,52 r:st. eller 3 öre; samt å våtsaltade och andra slag, i stället för 11 r:st., 7,68 r:st. eller 2 öre skålpundet; hvarjemte kommitterade tillstyrkt både förändrade rubriker och nedsatta afgifter å olika slagen beredt läder; men hvarken i afseende å rå-äinnet, som i Norrige är till stor del tullfritt, eller å det derstädes lågt tullbeskattade lädret, hafva kommitterade, i betraktande, hvad del förra angår, af den betydliga förlusten af statsinkomst, ansett sig kunna bringa förslaget till likhet med Norrska taxan; hvarvid kommitterade likväl tillika uttryckt den förhoppning, att ett fortsatt gynnsamt resultat af tullintraderna måtte sälta Eders Maj:t i tillfälle att äfven till den inhemska tillverkningen af förnödenbetsvaran läder utsträcka fördelen af ytterligare tullnedsättning eller tullfrihet för rå-ämnet, och i lith. lill K. SI.
Prol. 1886 & 1857.
1 Sami.
I Afd. 2 lid 2 Häfl. <> kungl Aluj Is Nåd.
Prop. As lii. bredd (lennell än vidare sänka införselstullcri å fabrikaten.
Antnäikande kommilte rade derjemte, alt i de (lesia Europeiska länder, äfven der mera prohibitiva åsigler i tull-lagstiftningen gjort sig gällande och der klimatiska förhållanden gjorde tillgången på ifrågavarande artikel mindre behöflig, oberedda hudar vore från all tullafgift befriade.
I sitt underdåniga utlåtande hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen val förordat underlättandet af de oberedda hudarnes införsel, men tillika öfverlemna! lill Eders Majlis bepröfvande, huruvida den med föreslagna ncdsällningen förenade betydliga uppoffring af tullinkomsten, 44,671 B:dr 6 rist., kunde, utan olägenhet för Statsverket, medgilvas; hvarförutan Kommers-kollegium och General-lullstyrelsen, beträffande förslaget lill (ullsalser å beredt läder, med slöd af de allmänna grundsatserna om varsam öfvergång G ån skydds-syslemel, hemställt, att å rubriken pergaments-färgade, pressade och ligella skinn elc. inlörselslullen matie bestämmas lill 90 öre, i stället för 73, enligt kommitterades förslag, samt å rubriken andra slag, derunder inbegripna lackerade hudar och skinn, lill 30 i stället för 40 öre skålpundet, såsom kommilleradcs förslag innehåller.
Garfveri - idkarnes i Slockholm bär förut omförmälda påminnelser vid kommilleradcs förslag innefatta, på anförda grunder, synnerligast att priset å garfämnet ekbark, i följd af nu mera medgifien tullfri utförsel, betydligt stigit och alt klimatiska och kredit-förhållanden härslädes försvårade både tillverkningen och afsällningen al läder, alternativ hemställan om tullfrihet eller ytterligare nedsättning af införselstullen å oberedda hudar och skinn, med derefter lämpade olika tullsatser för de särskilda slagen beredt läder, hvilka ock ansågos böra gifvas förändrade rubriker; och vore det i sistnämnde hänseende, enligt garfveri-idkarnes tanke, särdeles angeläget, att vid rubriken Sulläder och Bindsuleläder tillädes den inskränkande bestämmelsen »i hela eller halfva hudar.»
Hvad nu först angår frågan om de oberedda hudarne, så förekommer i afseende derå anmärkningsvärd!, att i äldre tulltaxor, såsom den af år 1830, införselstullen härstädes var bestämd till endast 8 rist. för torra och till 6 rist. för saltade hudar, under hvilken sednare benämning då likväl icke förstodos lie först på sista åren i handeln förekommande och nu mera för sin godhet mest värderade, ehuru, i förhållande till läderämnet, emot de förra nära dubbelt tunga våtsaltade hudarne.
I 1833 och 1841 årens tulltaxor stadgades å de torra osaltade hudarne 1 sk. och å de saltade fortfarande 6 rist. införselstull.
Och del var slutligen vid 1844 — 1843 årens riksdag, som Ständerne, synnerligast i ändamål att bereda inhemska boskapsskötseln ett högre skydd, på en gång fördubblade sistnämnde tullafgifter, h vi Ika derefter, endast med intagande af en särskild rubrik och tullsats för våtsaltade hudar, blifvit hufvudsakligen bibehållne.
Sålunda bar man för en artikel, hvars ytterliga behöflighet i (lera andra länder tillvunnit sig det erkännande, att fullkomlig afgiftsfrihet medgifvils, härstädes tid efter annan förhöjt afgiften, så att lionjl.
Maj-ls Nåd. /'rop. .1? SI.
13 den slutligen, ifrån sitt al behofvet opåkalla le ändamål alt utgöra skydd för den naturligaste af landets alla näringar, blifvit en så väsendtlig inkomstkälla för statsverket, att man fördenskull nu icke kan utan stor betänksamhet återgå från den till sitt ursprungligen liufvudsakliga syfte nu mera ulan gensägelse förkastliga afgiften.
Det är ieke blott för den oberedda varans egenskap af rå-ämne vid den inom bela landet spridda gaifveribandleiingen, ulan fastmera i betraktande af den beredda varans oumbärlighet för alla samhällsklasser oell deribland synnerligast den under vårt harda klimat med urprodukts-näiingar alla årstider i fria luften sysselsatta stora arbetare-personalen, som jag anser både rå-ämnel och fabrikaten böra, så vidt möjligt, beredas lindring i nu tryckande höga tullafgifter.
Genom en sådan lindring för rå ämnet uppoffras visserligen en betydlig statsinkomst, och vid de vanliga sif— ferberäkningarne öfver förändrade tullafgiflers inverkan visar det sig ock, som nedsättning af tullafgiflen å fabrikaten skulle minska statsinkomsten, ehuru i detta sednare fall ett motsatt resultat oftast inträffar.
Emellertid täcktes Eders Majit påminna Sig, att, enligt Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, en summa af 400,000 R;dr Banko blifvit afsedd ftir nedsältningar af tullafgifterna å allmänna förbruknings-artiklar, utöfver hvad kommitterades förslag innehåller; och bland de artiklar, som i sådant hänseende förtjena synnerlig uppmärksamhet, inlaga otvifvelaktigt oberedda hudar och skinn ett betydande tum.
Att nu på en gång för dessa medgifva fullkomlig tullfrihet vågar jag dock icke, i anseende till den stora stafs-förlusten, tillstyrka 1 öfverensstämmelse med ofvanbemälde garfveri-idkares visserligen på erfarenhet grundade omdöme, an gående de olika rå-ämnenas relativa värde, samt med bibehållande af den rubrikernas indelning, kommitterade föreslagit, hemställer jag likväl, att följande ytterligare nedsatta tullafgifter mätte varda bestämda, nemligen för torra, osaltade och obestrukna hudar och skinn 2,SO öre; för torra, saltade eller bestrukna, 2 öre, och för våtsaltade ocb andra slag, 4,23 öre skålpundet, hvilka afgifter, till undvikande af brutna tal, torde i larifen böra utföras per centner sålunda :
Hudar och Skinn: ej hänförliga till pelsverk:
Oberedda:
Torra, osaltade och obestrukne . 4 Centn.
2 R:dr 50 öre. » saltade eller bestrukne 4 » 2 » — » Våtsaltade och andra slag 4 » 4 » 25 »
I fråga åter om beredda Hudar och Skinn eller Lader, så finner jag, särdeles om nu underdånigst föreslagen ytterligare tullnedsättning å rå-ämnet bifalles, anledning icke vara för handen alt från kommitterades förslag tillstyrka någon afvikelse.
Det af garfveri-idkarne begärda inskränkande tillägg vid rubriken Sulläder, för hvilken inskränkning något särskildt skäl icke blifvit anfördt, skulle i tillämpningen medföra bestämdt hinder att, emot den för nämnda varuslag afsedd a tullafgift, införa 44 Kongl. Majus Nåd.
Prop, JY$ 81.
Itumle.
Jern. endast det bättre lädret, hvilken införsel åter ur statsekonomisk synpunkt visserligen icke bör förhindras.
I ändamål att underlätta inhemska bryggeriernas tillgång på Humle, som icke inom landet frambringades i tillräcklig myckenhet, hafva kommitterade föreslagit nedsättning af införselstullen med ungefär 1 sk. skålpundet eller till 6 öre; men af detta skäl och enär Humle är närmast jemförlig med (lera andra för fyllandet af lefnadsbehofven oundgängliga förnödenheter, för hvilka tullfrihet dels redan blifvit medgifven, dels ock vidare torde beviljas, anser jag mig desto hellre böra hemställa, alt fullkomlig tullfrihet jemväl måtte stadgas för Humle, som användandet i dess ställe af flera til! en del för helsan skadliga surrogater derigenom må kunna med kraftigare framgång motverkas.
Emot kommitterades förslag i afseende å artikeln Jern har annan anmärkning icke blifvit gjord, än alt Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, på de af dem anförda allmänna grunder för tullsatsernas bestämmande, å det s. k. manufaktursmide! tillstyrkt högre tullsatser, nemligen å poleradt eller lackeradt 40 öre, i stället för 25 öre, samt å »andra slag med eller utan bestrykning» 25, i stället för 15 öre skålpundet; i enlighet hvarmed bemälde embetsverk jemväl å likartade artiklarne Knifvar, Saxar och Stålarbeten föreslagit följande utöfver kommitterades förslag förhöjda afgifter:
Knifvar:
Rak-, med eller utan fodral . 1 skålp.
1 R:dr i stället för 50 öre.
Penn- Tälj-, Sjömans- eller gröfre 1 » 1: 25. » » 1: 12.
Arbets-
Bords- och andra slag, ej spe- cificerade, samt Gafflar: 1 » — 25. » » — 15. med skaft af andra ämnen .
Saxar: 1 » — 40. >;> » — 25.
Skräddare-, Trädgårds- och Ull- 1 » — 25. » » — 15.
And ra slag: opolerade . -. 1 » — 50. » » — 25. polerade 1 » 1: — » » — 50.
Stålarbeten 1 » — 75. » » — 50.
Artikeln Jern, som i mer eller mindre mån ingår i snart sagdt alla andra industrigrenar och på landets hela rörelse utöfvar ett mägtigl inflytande samt derjemte utgör en af rikets förnämsta exportvaror, födjenar emellertid ur flerfaldig» synpunkter särdeles uppmärksamhet vid nu ifrågavarande öfvergång från det i tulllagstiftningen hittills följda system.
Det är ett bekant faktum, att Sverige, oaktadt sina rika jerntillgångar, likväl, vid jemförelse med de flesta öfriga Europeiska stater, i förhållande till folkmängden förbrukar en ganska ringa qvantitet jern, likasom att jernförhrukningen både såsom orsak och följd ganska nagg rann t betecknar de olika Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop. Jtä Si. 43 ländernas ständpunkt i industriel utveckling; och en förfaltare, hvars betäkningar jag anser förtjena fullt förtroende, har i detta afseende uppgifvit följande anmärkningsvärda förhållande, nemligen: att förbrukningen' af alla sorters jern, reducerade till tackjern, som för hvarje person i Nord-Amerika uppgår lill 88 skålpund, i England lill 81, i Frankrike till 36, i Sverige endast utgör H Vi skålpund per år.
Den lagstiftning, hvarmed jernhandteringen här länge varit omgärdad, har uteslutande afselt att med privilegier och skydd mot a'l medtäflan befrämja jerntillver karens fördel, och ur denna synpunkt har man endast i ett högt pris och afsatt— ningen till utlandet sett landets fördel, utan att den under sådane förhållanden också jemförelsevis ringa inhemska förbrukningen och dess behof dervid tagits med i beräkning.
Slutligen och först i den mån andra, jernhandteringen dittills underordnade intressen lyckats göra sig gällande och tillvinna sig en länge förnekad frihet, har det visat sig, att jernhandteringen utvecklat en under privilegii—Systemet tillhakahållen kraft, både till förbättring och förstoring af sin tillverkning; och i samma mån denna sanning hos handleringens idkare vunnit ett nu mera föga motsagdt erkännande, i samma mån hafva ock de gamla farhågorna för en fri täflan med utlandets jern-industri mer och mer försvunnit.
Med ganska få undantag äro de
Svenska jernverken beroende af afsättning till utlandet, och priset å tillverkningarne, äfven dem, som här förbrukas, bestämmes följaktligen nästan helt och hållet af verldsmarknaden.
På sätt kommitterade anmärkt, utgör ock Sveriges hela jernexport en så obetydlig del af hvad från andra länder tillföres den utländska marknaden, att Svenska jernets afsättning icke beror af det större eller mindre skeppundtal, som från Sverige, med afdrag af dess egen förbrukning, kan skeppas.
För Svenska jernhandteringen i det hela måste det följaktligen blifva åtminstone utan skadlig inverkan, om jernförbruknirigen härstädes, hittills inskränkt till någon ringa del af landets egen tillverkning, tillätes att jemväl från utlandet fylla en del af sitt behof.
Men för förbrukaren, icke mindre än för landets allmänna hushållning, kan det deremot icke vara likgiltigt, om för ändamål, till hvilka ett vida billigare råämne vore fullt lämpligt, någon gång lill och med tjeidigare, än det dyrbarare Svenska jernet, detta ändock måste dertill användas.
Det är dessutom alltför sannolikt, att med den mångfaldigade användning och ymniga förbrukning af jerneffekter, som fri tillgång på utländska billiga jernsorter skulle föranleda, äfven det dyrbarare
Svenska jetnet snara e skulle vinna än förlora i afsättning inom landet; och sjelfva det inhemska bergsbruket skulle sålunda i dubbelt hänseende tillgodogöra sig samma förmån, som koinme öfrige näringar, från jordbruket, skogshandleringen, skepp.sbvggeriet ända ned till de obetydligaste handtverk och slöjder, till godo.
Erkännes åter ålit detta, så förefinnes icke något giltigt skäl, att, såsom kommitterade föreslagit, öfvergångsvis belägga det utländska rå-ämnet med någon tullafgift.
Ty hvad man vill vinna är just rik tillgång till möjligen billigaste pris på den i allt 46 KonyL Maj:Is Nåd.
Vrop.
JVs 81. full af en hög transport-kostnad fördyrade varan.
För särskilda, hvarken få eller obetydliga behof har hittills, läst undantagsvis, tullfri införsel blifvit medgifven, såsom af tackjern (för gjuterier och mekaniska verkstäder), af gjutet jern (för vatten- och gasledningar rn. fl.) samt af valsadt jern (vägskenor m. nu), och skulle otvifvelaktig! äfven hädanefter beviljas, då sådan tullfrihet snart sagd t utgör vilkor för möjligheten att åstadkomma och underhålla anläggningar af omlörmälda beskaffenhet.
Hvad allmän tullfrihet för smidt eller valsadt ämnesjern, såsom stång-, platt- och bandjern, äfvensom smältstycken, angår, så lärer någon allvarsam betänklighet deremot icke vidare möta; och den farhåga man emot tullfri införsel af tackjern någon gång framhållit, att det sämre och billigare utländska råämnet skulle kunna begagnas till förfalskning af svenskt stångjern, som derigenom kunde råka i misskredit på verldsmarknaden, torde vid närmare besinning icke förtjena afseende.
Det ligger nemligen alltför tydligt i stångjerns-tillverkarens eget intresse att upprätthålla förtroendet till den stämpel, hvarmed hans tillverkning är försedd, för att man skulle med skäl kunna befara en uppsåtlig och snart upptäckt förfalskning; och funnes i något undantagsfall benägenhet alt för den ögonblickliga vinsten genom ett sådant bedrägeri uppoffra framtida tillfällen till afsättning, sä saknas icke utväg redan nu, att genom begagnande af oartade malmer och deraf beredt dåligt och billigt svenskt tackjern åstadkomma underhaltigt stångjern.
Meri det är icke blott stångjernstillverkarens egen förde), som betryggar emot underslef af ifrågavarande beskaffenhet.
Köpmannen, den svenske så val som den utländske, inlåter sig icke i handel af stångjern, mera än al andra varor, utan att på förhand känna eller göra sig förvissad om varans värde; och den enskilde affärsmannens uppmärksamhet bevakar i detta fall långt säkrare både sin och det allmännas fördel, än genom lagstiftningsåtgärder kan åstadkommas.
Det är ock på sådan grund det fordna jernvräkeriväsendet blifvit afskaffadt.
Slutligen tillåter jag mig ock erinia om den i utlandet emot Sverige anmärkta motsägelse, att, under det man söker bereda det svenska jernet vidgade och lättade afsältnings-tillfällen inom andra länder och dervid icke underlåter att framhålla de fördelar, samma länder genom eftergift i gällande restriktioner skulle bereda sig, så fortfar man här i jerriets eget land att utestänga införseln af främmande j.ernslag och förnekar derigenom de grundsatser, hvilka man annorstädes vill hafva tillämpade.
För den under hufvudrubi iken jern förekommande artikeln plåtar hafva kommitterade föreslagit tullnedsättning: för oförtenta från i: 16 och 1: 25 till 32 sk. pr centner och lör fö »lenta från 1 R:dr 24 sk, till 16 sk. centnern.
Men då nå gon tillverkning af förtenta plåtar icke eger rum inom landet, och då detta slags plåtar ej allenast utgör hufvu Isakligt material för bleckslageriet, utan också nu mera i stor myckenhet erlordras till mjölkkärl m. m. vid den stigande utvecklingen af boskapsskötseln och mejerierna, anser jag, alt fullkomlig tullfrihet för förtenta plåfar Kongl.
Prup. JYs SI. lior bevilj.is, äfvensom jag tillstyrker, alt tullen A oförtenta plåtar, hvilka vid eu mängd arbeten och anläggningar ingå såsom ett högst behöfligt material, och hvarå ej sällan brist lärer förekomma inom landet, matte nedsättas till 50 öre pr centner.
På grund af hvad jag sålunda haft nåden anföra, anser .jag mig böra un derdånigst tillstyrka den förändring i kommitterades förslag till lullbestämmelser under hufvudrubriken jern, att tullfri införsel malte medgifvas för underafdelningårne:
Tack- och Barlast- samt kasserade kanoner, bomber, mörsare och kulor; Smidt och valsadt: Stång- och Platt-, 'Vs tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och olver 5/8 tums fyrkant, äfvensom järnvägsskenor; Smältstycken; Band- och Platt-, under 'Vs tums tjocklek, Bult- och Galler- samt Sänksmide, rundt eller kantigt, knipp- och fyrkant-, af % tum och der under, skär- och klippjern; Plåtar, förtenta; äfvensom för särskildt upptagna rubriken jermhrot, gjutet, smidt eller valsadt; samt alt tullen å oförtenta plåtar måtte bestämmas till 50 öre pr centner.
Derest Eders Majit bifaller den nu föreslagna tullfrihet, äfvensom upphörandet af all införselstull å dermed ännu belagdt stål, på sätt jag för denna artikel ämnar underdånigst tillstyrka, kunde väl ifrågasättas, huruvida icke de i öfrigt af kommitterade för olika slag så väl gjutgods som smidt eller valsadt jern, och deribland del s. k. manufaktursmide!, upptagne tullafgifter borde ytterligare nedsättas.
Men då man icke på förhand kan beräkna, i hvad män de inhemska jernförädlings-näringarne må komma att tillgodogöra sig otnförmälda tullfrihet och, hvad smides-manufakturen isynnerhet angår, denna antagligen behöfver någon tid, innan den hinner inlära de förändrade arbetssätt, som behandlingen af de billigare utländska jernslagen lärer påkalla, anser jag för närvarande lämpligast att, med det nyss nämnda undantaget af art. plåtar, låta bero vid de af kommilterade föreslagna tullsatser, ej mindre ä de under hufvudrubriken jern upptagne ifrågavarande artiklar, än ock å dermed jemförliga, i taxan under sina egna rubriker specificerade artiklarne knifvar, saxar och stålarbeten.
Kommitterade hafva bibehållit nu gällande taxas bestämmelser för kemiskt fe^nt,^'a tekniska preparater, ej specificerade, enligt hvilka bestämmelser dessa preparater, prej,grate i för fabrikernas behof, få, efter särskild anmälan hos Kommers-kollegium och med dess tillstånd, införas emot 5 procent af värdi l och för medicinska behof hänföras till apolheksvaror, ej specificerade.
Vid detta förslag hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen anmärkt, Kongl.
Prop. JVi SI.
Koppar. att, enligt omförmälda bestämmelser, ifrågavarande artiklar, då de icke af fabrikanter eller apothekare infördes, antingen skulle anses vara till införsel förbjudna eller ock beläggas med den tull af 20 procent, sorn blifvit föreslagen för varor, mer eller mindre arbetade, hvilka icke kunna hänföras under någon af de i införselstärifen Upptagne bestämmelser.
Något giltigt skäl förekomme likväl icke till en sadan inskränkning, och den kontroll, som läge?
i Kommers-koIIegii tillstånd alt införa varan, kunde, utom säkerheten, alt den, som införtullade varan, vore vederbörande fabriksidkare, icke innefatta annat än en tillsyn, alt i taxan specificerade kemiskt tekniska preparater ej malte under nämnde taxe-rubrik lörtullas.
En sådan kontroll vore dock så mycket mera obehöflig, som tullen å specificerade hit hänförliga artiklar i allmänhet icke öfverstege 5 procent af värdet.
Kollegium och General-tullstyrelsen hemställde derföre, att undantags-bestiimmelsen mätte upphöra och införsel af kemiskt tekniska preparater, oj specificerade, i allmänhet medgifvas mot 8 procent tull af värdet, men hänvisningen till apolheksvaror bibehållas.
På dessa skäl anser jag mig ock böra underdånigst tillstyrka följande förändrade bestämmelse:
Kemiskt tekniska preparator, ej specificerade, 100 R:dr värde, — S R:dr införselstull.
Anm. för medicinska behof hänföras till apotheksvaror, ej specificerade.
För rå och gårad koppar, äfvensom kopparskrot, hafva kommitterade föreslagit tullfrihet vid införsel: men, ehuru koppar utgjorde en exportartikel och icke annat än undantagsvis hit infördes samt det följaktligen Isunde synas likgiltigt, om den vore belagd med införselstull eller ej, hafva likväl Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen ansett följdriktigheten fordra, att, så länge koppartillverkningen inom landet vore roed särskild skatt belagd, en tull, åtminstone fullt motsvarande denna skatt, ålades den koppar, som hit införes; i enlighet hvarmed också kopparskrot ansågs böra med införselstull beläggas.
Denna embetsverkens anmärkning vid kommitterades ifrågavarande förslag skulle med lika skäl kunna anföras emot tullfri införsel af hvarje annan naturprodukt eller råämne för vidare förädling, så vida sådane ämnen tillika inom landet alstrades eller bereddes, emedan dessa alltid i den egendom, hvaraf de upphemtas, eller det arbete, hvarmed de åstadkommas, här äro underkastade beskattning.
Men om, hvad icke torde kunna förnekas, det för landet är förmånligt att ega obehindrad tillgång på naturalster och råämnen, vare sig endast såsom handelsvaror eller för vidare förädling, samt om det vidare såsom regel kan antagas, att det hvarken vore lämpligt eller behöfligt att stadga införselstull för så beskaffade varor, som härstädes frambringas utöfver landets eget behof och företrädesvis utgöra exportartiklar samt endast för något tillfälligt behof ifrågakomma att införas, såsom exempelvis förhållandet är med tjära och beck, för hvilka artiklar Kommers-kollegium och General tullslv - Kongl. Maj:ts Nåd.
JYs Si.