Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Carl Akrell. D. Silfverstolpe. U.
J. H. Röö. M. G. Törnquist. S. P.
Gethe.
Lars Johan Rhodin. — 461:
Kammar-Kollegii underd.
Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid Expensmedelsr åkning arne.
Med återställande af det transumt ur Rikets Ständers sednast församlade Revisorers underdåniga Berättelse angående verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, hvilket Eders Kongl. Majrt, genom nådig Remiss den 19 sistlidne December, behagat till Dess och Rikets Kammar-Kollegii underdåniga utlåtande öfverlemna, får Kollegium, i anledning af hvad derutinnan af Revisorerne framstäldt blifvit och detta Kollegium rörer, underdånigst anföra: Rikets Ständers Revisorer förmäla, hurusom, vid granskning af Expensmedels-räkningarne för åtskilliga Embetsverk, Revisorerne funnit, att expenserna uppgått i flera fall till betydliga belopp, deruti nedsättning syntes kunna genom iakttagande af större sparsamhet beredas, såsom exempel hvarå Revisorerne anmärkt, att år 1843 prenumererats och inköpts i Kammar-Kollegium Femton Statstidningar och Aderton Kalendrar.
I afseende härå bör Kollegium underdånigst upplysa: att Statstidningar och Kalendrar för det uppgifna året tilldelats Kollegii President och Sex Kammar-Råd, jemte en adjungerad Ledamot, Advökat-Fiskalsde Irenne Provins-, Arkiv- och Aktuarie-Kontoren samt Kansliet med ett exemplar af hvardera, äfvensom Kollegii Sekreterare erhållit ett exemplar af Kalendern, hvaraf dessutom tvänne exemplar erfordrats för sessionsborden i Kollegii hegge sessionsrum, hvilka sålunda utdelade, för Kollegii embets- och tjenstemän behöfliga, exemplar tillsammans utgöra det antal af Stats-tidningar och Kalendrar, som i Re - 462 — visions-berättelsen är anmärkt och hvaruti någon inskränkning eller minskning icke, utan olägenhet, kunnat äga rum.
Vidare hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet' dervid, att uti Kammar-Kollegium Elfva extra Kammardrängar år 1842 varit anställda och fått åtnjuta halfva ljuspenningar med 6
R:dr 30 sk. hvardera, samt ansett besparing i dylika utgifter, utan olägenhet, kunna och böra till vägabringas, helst, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 19 Juni 1830, Hof-Rätter, Kollegier med flera icke må till extra ordinarie Vaktmästare eller andra betjente antaga flera personer, än som vid hvarje Verk oundgängligen behöfvas och derstädes kunna äga jemn sysselsättning.
För Kollegii rättighet till extra vaktbetjenters antagande är något visst antal ej bestämdt, utan har sådant fått lämpas efter behofvet, med afseende å den tjenstgöring, som af dessa lönlösa personer skäligen kunnat fordras; och då de härstädes anställda extra Kammardrängar varit för Kollegium beliöfliga saint utgiften för deras uppvaktning inskränkt sig till de anmärkta halfva ljuspenningarne, 6 R:dr 30 sk. för hvardera, synes någon besparing i denna del icke kunna åstadkommas.
Revisorernes slutligen gjorda hemställan om vidtagande af den förändring i afseende på anslaget af ljuspenningar för extra ordinarie tjenstemän, att med bibehållande af det belopp, som, efter beräkning af de senaste
Fem åren, per medium blifvit för hvarje Embets-verk utanordnadt till ljuspenningar åt de extra ordinarie tjenstemännen derstädes, samma belopp ställes till Verkens disposition, för att användas till gratifikationer åt de extra ordinarier, hvilka genom flit och skicklighet sig utmärkt, anser sig Kollegium, för dess del, ej kunna biträda, enär ljuspenningarne icke, såsom
Revisorerne till grund för förslaget synas hafva antagit, äro en inkomst eller belöning för flitig tjenst, utan utgöra ersättning för kostnaden lill ljus, som af tjenstemännen under den mörka årstiden måste i och för tjensten användas, hvilken ersättning, hvartill extra ordinarie tjenstemän äfven äro berättigade, således, efter Kollegii tanke, bör dem, i mån af mer eller mindre trägen tjenstgöring, årligen tillgodokomma med penningevärdet af Ett, högst Tvänne Lispund talgljus för hvardera; och lärer dessutom för en så beskaffad utgift, hvilken är beroende af de tjenstgörandes antal, som det ena året kan vara större och ett annat år mindre, något visst, ändamålet motsvarande, anslag svårligen kunna bestämmas.
— 463 — Kammar-Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stor mäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, JACOB CEDERSTRÖM. J. A. Brandel. P. A. Norberg. J. Falkman.
Rudolf Cederschiöld.
Stockholm den 6 Februari 1846.
Fr. Wilh. Dufwa. — m Kongl.
Kammar-Rättens underd.
Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af Expensmedelsräkningarne• - Stormäktigste Allernådigste Konung] Med öfverlemnande af utdrag ur Rikets Ständers Revisorers Berättelse angående verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, har Eders Kongl. Maj:t, genom Remiss af den 19 December nästlidfet år, som den 19 Januari detta år till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt ankom, i nåder anbefallt Kammar-Rätten, att i anledning af de framställningar, som i nämnde utdrag innefattas, afgifva underdånigt Utlåtande; hvilken befallning Kammar-Rätten nu får i underdånighet fullgöra.
Under anmärkning, att expenserna för åtskilliga Embetsverk uppgått i flera fall till betydliga belopp, deruti nedsättning syntes kunna genom iakttagande af större sparsamhet beredas, hafva Revisorerne, såsom exempel derå, hvad Kammar-Rätten rörer, åberopat, att år 1843 prenumeration skett å 14 exemplar af Sveriges Statstidning och att 24 exemplar af Statskalendern blifvit inköpta, samt att KammarRätten år 1842 hade, jemte Fern ordinarie, Tolf extra Kammardrängar, de der hvar för sig åtnjutit fulla ljuspenningar, i hvilken utgift besparing skulle, utan olägenhet, kunna och böra till vägabringas, helst genom Kongl. Kungörelsen den 19 Juni 1830 blifvit förordnadt, att Hof-Rätter, Kollegier m. fl. icke må till extra ordinariej Vaktmästare eller andra betjente antaga flera personer, än som vid hvarje — 465
Verk oundgängligen behöfdes och derstädes kunde äga jemn sysselsättning.
Hvad först beträffar frågan om de för Kammar-Rättens räkning prenumererade och inköpta exemplar af Statstidningen och Statskalendern, får Kammar-Rätten i underdånighet tillkännagifva, att de prenumererade Fjorton exemplaren af Statstidningen blifvit sålunda använda, att Kammar-Rättens President, Sex Kammar-Rätts-Råder, en för året adjungerad Ledamot, Öfver-Kommissarien, Tre Revisions-Kontor, Advokat-Fiskaien och Kammar-Rättens Kansli erhållit hvar sitt exemplar, samt att enahanda utdelning skett af de inköpta Kalendrarne, hvaraf vidare tilldelats dåvarande Revisions-Kontoret för allmänna Magasinsärendernas utredning, Sekreteraren, vice Advokat-Fiskaien , Aktuarie-Kontoret, Fyra Proto-Notarier och Registrator!! ett exemplar hvardera, samt ett exemplar särskilt hållits tillgängligt för KammarRätten i dess sessionsrum; och har Kammar-Rätten, sorn anser nödigt, att de numera så kallade Post- och Inrikes-Tidningarne samt Statskalendern äro på de flera till Kammar-Rätten hörande, från hvarandra alskiljda, embetsrum tillgängliga och jemväl tilldelas de embetsoch tjenstemän, hvilka äfven utom den vanliga tiden för sessionerna hafva befattning med ärendernas beredning och expedition, funnit annan besparing i detta fall icke lämpligen kunna äga rum, än att, jemte det minskning i antalet af prenumererade Tidningar och inköpta Kalendrar i följd af Öfver-Kommissarie-Embetets och Revisions-Kontorets för Magasins-ärenderna indragning redan blifvit iakttagen, Statskalendrar hädanefter icke komma att till Aktuarie-Kontoret och Registratorn härstädes utdelas.
I afseende å det anmärkta antalet af extra Kammardrängar, får Kammar-Rätten i underdånighet förklara, att samma antal varit och ännu är oundgängligen beliöfligt.
I öfrigt anser Kammar-Rätten sig höra biträda det af Revisorerne i Berättelsen framställda förslag till sådan förändring i afseende på anslaget till ljuspenningar, att, med bibehållande af det belopp, som, efter beräkning af, till exempel, de sista Fem åren, per medium blifvit för Embetsverket utanordnadt till ljuspenningar åt extra ordinarie tjenstemännen, samma belopp ställes tili Verkets disposition, för att användas tili gratifikationer åt de extra ordinarier, som genom flit och skicklighet sig utmärkt 59 - _ 46a — Med återställande al den i nåder remitterade handlingen, framhärdar Kammar-Rätten med djupaste vördnad, trohet ö ' och nit, Stormäk tigste A Iler 11 åd i gs te Konung!
Maj/.ts Bnderdänigste, tropligtigstetjenare och undersåter, AUGE von; HARTMA1SDORFF.
A» Tauvon. C. E. Ålander.
A. Wilh. Edman. J. A. Björkman. S. M. Tham.
C. J Fahnehjelm.
RIKETS IIÖGLOFL, STÄNDERS REVISORERS a a BERÄTTELSE angående den år 1845 förrättade granskning af de under KONGL. MAJ:TS och RIKETS KOMMERSE-KOLLEGIUM ställda fonder och medel; jemte KONGL KOMMERSE-KOLLEGII, i anledning deraf, till K o 11 g 1- M a j : t aigifiia underdåniga rTLÅTAHDE.
CrC CH-O STOCKHOL]», TRYCKT HOS ISAAC MARCUS 1846.
Sed ;in undertecknade, af Riks-Stånden lill Siats-, Banko- och RiksgäldsVerkens öfverseende valde Revisorer, vid fullgörandet af nämnde uppdrag, jemväl granskat redogörelserna för oell förvaltningen af de under Kongl.
Maj:ts och Rikets Kominerse-Kollegium ställda fonder och medel, få vi, angående denna revision, nu till Rikets Ständer afgifva föreskrifven Berättelse och dervid tillkännagifva, att, som förvaltningen under åren 1841 och 1842 af ifrågavarande fonder och medel. — hvilka utgöras af Manufaktur- och Ull-Diskontfonderna, anslaget till understöd för Ullsor*- teringsanstalterna i Götheborg och Malmö, Manufaktur-, Extra Licent-, Tull- och Konfiskations- samt Eskilstuna Fristads-medlen, de till godtgörande af Svenska Konsulers utgifter i embelsärender anvisade belopp och slutligen Kongl.
Kollegii Expens-medel, — blifvit öfversedd af Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorer, har den nu fulländade revisionen omfattat åren 1843 och 1844* Under revisions-förrättningen hafva Revisorerne tagit kännedom ej mindre om Kongl.
Kommerse-Kollegii till Kongl. Majit afgifna underdånige Berättelser rörande omförmälda fonder för sist förflutna tvänne år, än ock af den Berättelse, hvilken särskilde, af Kongl. Majit i nåder tillförordnade, Revisorer i underdånighet aflemnat, angående Manufaktur- och Ull-Diskontfondernas förvaltning och räkenskaper för år i843; utvisande sistnämnde Berättelse, att de Kongl.
Revisorerne funnit berörde förvaltning och räkenskaper från Revisorernes sida icke påkalla någon anmärkning.
Hvad försl angår Manujaktur -Diskont/ anden, så inhemtas af de deröfver upprättade och härjemte bilagda Kapitalslut, att denna fond genom influtna räntor å utlånta kapital haft i inkomst: _ 4 - år 1843 R:dr 88,4o8: io. 2. och år 1844 ” 8o,(.)83: i4» 7- tillsammans R:dr 1 74>3q i: 24* limen som härifrån afgå följande under revisions-åren bestridda utgifter, nemligen; Ränta till Rikets Ständers Bank för å krediti vet begagnade medel ...... 84,94°: 1 '• 4* Förvaltnings-kostnader . . . 28,122: 42* — Reparationer och diverse omkostnader för fondens fasta egendom 7>4°7: ,0- °- Inbetalningar till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor, motsvarande de förra årliga anslagen till Teknologiska Institutet, ....
. 28,000:
•— — Beviljade afskrifningar . . . 3,927; 2. 5. eller tillsammans R:dr 152,397: 18. — har behållna vinsten af Manufaktur-Diskontens lånerörelse under åren 1843 och 1844 alltså utgjort R:dr 21,994: 6.
9. i följd hvaraf fondens behållning, hvilken vid förstnämnde års början beräknades till 881,518 R:dr 3i sk. 2 rst., vid 1844 å*’s slut ökats till 903,5i2 R;dr o^sk.ixrst; hvartill ytterligare kommer det, på grund af Kongl.
Kommerse-Kollegii beslut den 29 December 1843, uti samma års hufvudbok för första gången upptagna brandförsäkringsvärdet af fondens å Riddareholmen belägna fasta egendom, 60,000 R;dr.
Enligt hvad Revi sorerne inhemtat, har berörde fastighet blifvit, jemlikt föreskrift i Kongl.
Brefvet den 4 November 1772, utaf den dåvarande, under Kongl. Kommerse-Kollegii förvaltning stående, Manufaktur-fondens medel inköpt fölen summa af 240,000 Daler Kopparmynt; och synes den numera verkställda bokföringen af egendomens brandförsäkringsvärde, hvilken åtgärd redan varit förslagen, ej mindre af de utaf Kongl. Maj:t, för granskning af Manufaktur-Diskontens räkenskaper för år 1834» i nåder förordnade Revisorer, än ock af Rikets Ständers år 1835 församlade Revisorer, lämpligen böra fortfarande iakttagas.
Enligt hvad uti 1843 års Revisionsberättelse omförmäles, utgjorde Manufaktur-Diskontens osäkra fordringar vid 1842 års slut 198,836 R;dr 34 sk. 2 rst.
Detta belopp minskades under revisionsåren med 12,075 R;dr 46 sk' 4 rst., sä att nämnde slags fordringar vid 1844 å|S utgång bestego sig till 181,760 R:dr 35 sk. 10 rst; hvarvid likväl bör ihågkommas, att denna minskning till en del tillkommit i följd af de, med stöd af Kongl. Brefven den 22 Oktober 1842 och 11 Mars i843, ali sistnämnde års räkenskaper verkställda afskrifningar dels af obetald förfalloränta, 75 R:dr 38 sk. 2 rst., dels af åtskilliga äldre fordringsposler, till sammanräknadt belopp af 2,25i R:dr 1 2 sk. 3 rst., för hvilka, efter låntagarnes och reversutgifvarnes frånfälle, all utsigt till framtida återbelal ning saknades.
Jemlikt Kongl. Brefvet den 7 Februari 1822, hade Kongl. Velenskaps-Akademien från Manufaktur-Diskontfonden erhållit ett räntefritt lån af 4,000 R:dr lill inköp af förlaget till det af Kainmar-Rälts-Rådet Billberg utgifna planch-verket: ”Svensk Botanik”; hvilket lån, genom verkställda successiva afbetalnrngar af 3oo R:dr årligen, enligt Kongl. Brefvet den 20 Oktober 1802, -vid 1842 års slut var minskadt till 1,600 R;dr.
Uppå Vetenskaps-Akademiens i underdånighet framställda anhållan om befrielse från återbetalning af nämnde kapital-återstod, har Kongl. Maj:t, uti nådigt Bref lill Kongl. Kommerse Kollegium af den 3i Januari i843, förklarat, att som Akademiens förbindelse att återgälda ifrågavarande lån vore villkorlig och grundade sig på förutsättning, att försäljning af arbetet Svensk Botanik skulle härtill lemna tillgångar, hvilket likväl endast till en ringa del under åren 1834 till och med 1841 ägt rum, samt dessutom, sedan alla oförsålda exemplar af berörde arbete i Maj 1840 genom vådeld förstörts, och Kongl.
Maj;t derefter i nåder beslutat, att verkets lifgifvande icke vidare skulle fortsättas, ingen vidare tillgång af nämnde verk vore att påräkna till betalning af det återstående skuldbeloppet, Kongl. Majit funnit Vetenskaps-Akademien icke kunna åläggas att af egna medel gälda Manufaktur-Diskontens obetalda fordran, och fördenskull i nåder tillåtit, alt Akademien återbekomme sin villkorliga förbindelse och att Akademiens återstående skuld, 1,600
R:dr, finge ur Manufaktur-Diskontens räkenskaper afföras.
I anledning af Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständers i underdånighet gjorda anhållan, att, efter granskning af då gällande Reglemente för Manufaktur-Diskonten, de förändringar deri måtte blifva vidtagna, som kunde finnas vara af behofvet påkallade, har Kongl. Maj:t, efter inhemtande af Kongl Kommerse-Kollegii underdåniga förslag i ämnet, under den 8 Februari 1844, * oåder utfärdat ett förnyadt
Reglemente för nämnde fond, att från och med år i845 tjena till efterlefnad.
Vid anställd jemförelse emellan detta Reglemente och de, angående Manufaktur-Diskontens förvaltning, intill r844 ^rs s^ut gällande författningar, hafva Revisorerne funnit följande hufvudsakliga skiljakLigheter sig förete.
Jemlikt 10 § af 1844 ars Reglemente, åligger det lånsökande att till Manufaktur-Diskont-Kontorets Kamrerare aflemna särskild anmäl - — 6 - nings-sedel, innefattande de uppgifter rörande reversernas eller hypothekernas utgifvare, datum, förfallotid och summa, hvilka, jemlikt 6:te §. uti Kongl.
Reglementet af den 12 Februari 1817, bordt å baksidan af låntagarens förbindelse finnas meddelade.
Likaledes bör å reversalet eller låntagarens förbindelse numera alltid tecknas lånsökandens eller dess lagligen befullmäktigade ombuds ansvarighetsförbindelse för de inlemnade låne-dokumenternas riktighet.
Beträffande de för lån ur Manufaktur-Diskonten antagliga hypolheker, är uti nyssberörde 10 §. föreskrifvet, att i sådant afseende, utom de uti 4 §■ 1817 års Reglemente omförmälda reverser eller accepterade invisningar, ställda till sedelhafvaren eller viss man och ordres, äfvensom borgen, enligt Kongl. Kungörelsen af den 7 November 1829, må numera jemväl emottagas räkningar ä borgade varor, accepterade att efter bestämd tid betalas till innehafvaren eller till viss man eller ordres; inrikes ve viar, behörigen accepterade och betalbara i Stockholm, antingen samma dag lånet förfaller, eller högst åtta dagar efter lånets förfallotid, samt slutligen annan säkerhet, som Kommerse-Kollegium finner antaglig.
Genom 15 §. i det nya Reglementet, är tiden för aflåtandet af Ombudsmannens anmaningsbref till Manufaktur-Diskontens gäldenärer förändrad från i4 dagar till en månad före lånets förfallotid.
Det i 9 §. af 1817 års Reglemente intagna stadgande, att hypotheksutgifvarne skulle vara lika med låntagarne ansvarige jemväl för de efter förfallotiderna upplupna räntors erläggande, är i det nya Reglementet uteslutet, i följd af hvilken, efter Revisorernes åsigt, med rättvisa och billighet öfverensstämmande förändring, dylik ansvarighet numera endast åligger sådane hypotheksutgifvare, som, genom borgen för låntagarnes i reversalet åtagna förbindelser eller på annat sätt, iklädtsig skyldighet till förfalloräntas gäldande.
Slutligen hafva, jemlikt bilagan Lit.
A. till 1844 års Reglemente, ägare af sulläders och saffiansfabriker blifvit upptagne bland antalet af de till låns åtnjutande ur ManufaklurDiskonten i allmänhet berättigade idkare.
Sedan Kongl. Maj:t, under den i/v November 1842, i nåder bifallit, att de bomullsfabriksidkare, hvilkas fabriker äro å landet belägna, må, örn de så åstunda, vid föryllrande och försändning’från fabrikerna af deras rå och oappreterade väfveritillverkningar, befrias från åliggandet att nämnde varor med hallstämpel förse, under förbindelse likväl för fabrikanten att å hvarje sådant väfnadsstycke åsätta fabrikens märke eller stämpel, tydligen utvisande hvarest varan är förfärdigad ; har Kongl. Majit, enligt nådigt Bref den 23 Januari i843, förordnat, att den fabrikant, som för väfnader af förenämnde beskaffenhet åstundar begagna lånrätt i Manufaktur-Diskontfonden, bör, innan den årliga repartitionen af fonden uppgöres, nied bevis från närmaste stads Hall-Rätt eller Magistrat styrka, alt han derstädes med liflig ed fästat riktigheten af sin uppgift rörande qvantiteten och värdet af sådan hans tillverkning, i öfverensstämmelse med hvad som finnes föreskrifvet, rörande iakttagelser för vinnande af lånerätt för ostämpelbara fabrikater i allmänhet.
Med afseende å den under sednare åren inträffade betydliga tillökning af göromålen inom Manufaktur-Diskont-Kontoret, har Kongl.
Majit, uppå underdånig hemställan af Kongl.
Kommerse-Kollegii President, jemlikt nådigt
Bref af den 12 Juni 1344» bifallit, att en särskild tjensteman finge af Kongl.
Kollegium antagas och förordnas att, i egenskap af Registrator och emot åtnjutande af en utaf Manufaktur-Diskontfondens vinstmedel utgående årlig lön af 800 Rrdr, bestrida sådana göromål i nämnde Kontor, hvilka ansåges lämpligen kunna och böra frånskiljas Kamrerarens och Kontrollörens åligganden och i öfrigt vore af den beskaffenhet, att de funnes kunna åt förstnämnde tjensteman anförtros.
Till följd af särskilda nådiga förordnanden, hafva under åren i843 och 1844 nedannämnde idkare af sådana fabrikshandteringar, hvilka, enligt då gällande allmänna författningar, icke utgjorde föremål för lånerätt i Manufaklur-Diskontfonden, fått sig dylik lånerätt beviljad, nemligen: 1:0 Fabriksidkaren N. Fougstedt, för sulläders-tillverkningarne vid hans i Malmö anlagda garfveri för beredning af läder efter Engelska sättet, jemlikt Kongl.
Brefvet den 5 Januari i843; 2:0 Fabriksidkaren J. W. Adler, för de vid hans garfveri i Gefle åstadkomna sullädersfabrikater, enligt Kongl. Brefvet den 4 Mars i843; 3:o Handlanden F. H.
Kockum, för de vid hans, nära Malmö befintliga, gjuteri och mekaniska verkstad årligen tillverkade redskap och machinerier för fabrikernas och näringarnes behof, samt sådana jernfabrikater, hvilka vid jern-gjuterier i allmänhet icke åstadkommas jemlikt Kongl. Brefvet af sistnämnde dag; 4:o Fabriksidkaren J. G. Wahlgren, för det sulläder, som beredes vid hans garfveri-fabrik i Wexiö, enligt Kongl.
Brefvet den 25 Juli i843; 5:o och 6:0 Fabriksidkarne J. E. Lundin, och A. W.
Lundin, för enahanda slags tillverkningar, åstadkomna vid deras i Stockholm befintliga garfverier, enligt Kongl. Brefven den 25 Oktober 1843 och 1 \
Februari 1844» sa**11 7:0 B. J. Lundholm och A. P. L.
Hammar, i egenskap af innehafvare utaf det här i staden belägna Bergsunds jerngjuteri och mekaniska verkstad, för de vid gjuteriet åstadkomna jernmanufakturvaror af sådan beskaffenhet, att de, i anseende till en större mekanik och finare arbete, tunna hänföras under namn af fabriksvaror, jemlikt Kongl. Brefvet den 28 Februari 1844* Manufaktur-Diskontens i vanlig låneväg disponibla tillgångar beräknades vid i843 års början till 1,008,916 R:dr 89 sk. 10 rst., af hvilken summa likväl, i och för den särskilda lånerätt, som tillkommer manufakturister i Eskilstuna Fristad och deras förläggare, afsaltes tillsammans 206,224 Ralr 5 sk. 2 rst., så att den återstående tillgången för den så kallade allmänna lånerätten följaktligen besteg sig till 1,402,692 R:dr 34 sk. 8 rst.
Jemlikt föreskriften i Kongl. Brefvet den 18 Maj i836, fördelades sistnämnde belopp emellan samtlige låneberätligade och i tvenne klasser indelte fabriksidkare, dervid låneprocenten bestämdes för de till i:sta klassen hörande fabrikanter till 171 procent, för dem af andra klassen till i3 och för idkare af tredje klassen till 8? procent af 1842 års tillverkningsvärde.
I öfverensstämmelse härmed belöpte sig på lörsta klassens fabrikanter en sammanräknad lånesumma af r ,1 54,756
R;dr, på andra klassens 135,790 lbdr och på tredje klassens 114,873 R:dr.
— Vid den i början af år 1844 verkställda reparation, då, efter det nyssnämnda afdrag för Eskilstuna manufakturisters och deras förläggares räkning ägt rum, Manufaktur-Diskontens tillgångar utgjorde 1,419,683 R:dr 47 sk. 1 rst., fastställdes till fördelning emellan fabriksidkare i första klassen 1,164,479 R;(lr., efter en allmän lånrätt af i5| procent utaf nästföregångne årets fabrikationsvärde, emellan andra klassens idkare 127,075 R: lr, efter ii| procent, och emellan fabrikanter af tredje klassen 128,298 R:lr, efter 8 procent.
Bland Manufaktur-DiskonLfondens uti 1843 års hufvudbok inbalanserade osäkra fordringar finnes upptagen en summa af 24,900 R:dr, utgörande Fabriksidkaren P. C.
Dihlströms skuld tillberörde fond, hvilken skuld till minskadt belopp af 17,799 R;dr, oberäknadt upplupen, obetald ränta finnes i utgående balansen för år 1844 öfverflyttad till fondens såsom säkra ansedda fordringar.
I afseende på förhållandet med ifrågavarande fordran, hafva Revisorerne inhemtat, att