Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, det behöfver han inte ... men h an sk all arbeta, han skall bli en stor affärsman, och efter mig upprätth ålla firmans anseende ... hvad tro r du affärsvännerna ska säga, när de se att du ingenting vill gö ra?
A N T O N De ska säga: den der unga mannen är skapad till något bättre än att si tta vid en pulpet!
Nej, det säga de inte!
U tan så här låter det:
"Hm-hm! när gubben en dag lägger näsan i vädret, så spolierar sonen alltsammans!
Vi ska akta oss att komma i förbindelser med det huset...
Det der blir ingen glädj e af ... dåligt affärshufvud .. skral hushållning, stora passiva till slutet!"...
Så låter det... A N T O N .
Har pappa sl utat snart?
R E D E R ( ond ).
Du är en slyngel.
A N T O N ( vårdslöst ).
Ja, hvarför h ar inte pappa uppfostrat mig bättre?
Tyst du! låt h onom hållas!
Han har rätt, den odågan .. jag var så glad öfver att min lyckliga giftermålsaffär inbring ade mig en son, att jag helt och hållet fö rbis åg att varan hade bordt magasineras litet bättre .. fick för dåligt emballag e .. rätt åt mig nu att den inte håller sig oppe i pris ! M A R I A .
Men Anton är säkert bättre än han g ör sig .. och f arbro r skall inte ta sig saken så nära!
Är han bättre än han gör sig ... det vore ju en hufvudlös spekulation!...
Och att inte ta sig saken nära är omöj ligt!
För mycket köpman för det ... s ak samma om det gäller en haf relast eller son min!
Nej, det är j ag visst inte! M A R I A ( förebrående ).
38 A N T O N .
Mycket smick rad för jemförelsen!
Hvarför lät pappa mig inte bli militär, som jag vil le?
Pojke! tala inte om militärer, j ag blir ursinnig!
Är du så förbaskadt angel ägen så kan du ju bli skarpskytt .. det hi ndrar dig inte att sköta affären undertiden.
A N T O N . D et är inte detsamma .. om de åtmi nstone hade en grannare uniform! M A R I A .
Men att försvara si tt land -- --
R E D E R . Ah bah ! det g år ingen nöd på landet!
Sätter fans tyg i hufvudet på ungt folk .. hade inte en af konto risterna -- korpraln gudbevars! -- h äromda'n setat och skrifvit in en gevärspost i hufvudboken i stället fö r ett parti hvete.
Det skulle ha h ändt mig i mina unga dag ar!
R E D E R ( här mande ).
J aha .. det h ade varit omöjligt .. fö r j ag v ar inte en sådan der odåga ... ( då Anton gör sig i ordning att gå )
Får j ag lot att veta hvart det skall bära utaf? A N T O N Jag g år ut och går en stund.
Nehej ! du går ner på kontoret, säger jag!
A N T O N ( ironiskt ).
Nej , det hade vari t omöjligt!
A N T O N . Pappa är då bra kuriös .. hvad skall jag der att göra, då j ag ingenting duger till?
Du sk all vara der i alla f all .. du skal l lära dig att duga till någonting -- --
A N T O N . Nåja! jag k an lika gerna sitta der oc h göra ing enting som någon annanstans!
Kan j ag tj ena pappa med s å li tet, så...
R E D E R ( ömt ).
Anton! gosse!
Om du viss te hvad du står mig till, och hur många sömnlösa nätter jag haft för tanken att ku nna placera dig på ett vinstgifvande sätt .. skall min faderliga kärleks aktier oupphörligt gå utan u tdelni ng?
Har du inte en enda liten procent att ge mig?
A N T O N ( går till honom och fattar honom om
39 begge ar marne ).
Om jag får bli officer, s å skall du få fyrtio procent, pappa!
Gå för tusan, pojke!
Förr sk rifver jag af hela affären!
A N T O N . J a, och utdel ningen den får du leta efter! ( går genom fonden .)
REDER.
R E D E R ( ser efter honom ).
Satans pojke!.. han står mig dyrare än hel a tobaksfabriken!
Men vänta mig, han ska ge med si g!
Men om nu Anton skulle kunna bli en bra militär, vore det i nte bättre än att göra honom till en dålig köpman?
R E D E R . D et begriper du inte, flicka!
En dåli g köpman är sju gånger bättre än hvilken annan som helst. -- -- Men nu til l din affär ... du är sål edes nöjd med att fö rlofningen med Smaal u tsättes tills i nästa v ecka?
M A R I A ( dröjande ).
Ja, såvida ing enting annat kommer i v ägen.
R E D E R . Prat! hvad sk ulle då komma i vägen?
Om du också ändrar dig femton gånger, så gör jag det ingen g ång, och dermed är det qvitt.
Ja, men farbror vet att min far u ttryckligen förbehållit mig rättigheten att råda öfver mitt hjerta.
R E D E R . J aha,.. men som din förmyndare, s å är det jag som råder öfver din hand .. hjertat kan du ge åt hv em f anken du vill ... det blir din mans affär! M A R I A . Tal a inte så, f arbror!
Jag behöfde just
Det kunde ju hända att jag ändrade mig.
40 nu ett råd -- och till h vem sk all jag väl vända mig , om inte till min farbror!
R E D E R ( sträft ).
Ja så vänd dig då!
Ser f arbror, det är s å, att j ag bra mycket h ellre ville ha en annan -- -- R E D E R .
Har han mera då?
Nej .. men..
T ar man mindre pengar än man k an f å, så är man från vettet!
Är han väl boren kanske? det vore då det enda ... f ast jag inte är af de köpmännen so m slu ta bort sina döttrar på namn -- men en titel skadar al drig! M A R I A .
Han är ingenting af allt detta; men han är snillrik, vacker, älskvärd, tal angfull -- R E D E R . D ålig valuta!...
Står under pari på börsen.
M A R I A ( otålig ).
Bäs ta farbror! låt då en gång bli att se sak en u r köpmans-synpunkt!
Kan inte gå utom mig sj elf!...
M A R I A ( pekar på en af taflorna ).
Den som målat den der taflan.
R E D E R . D en unga spel evinken?
Dåligt yrk e .. tunnt bröd .. skulder!..
Lättsinnig, har modeller .. dricker punsch och spelar kille ... kan möjligtvis få professo rs namn och vasen .. men är ing enti ng att lita på -- nej v et du, min flicka, den affären skulle ovillkorligen gå med förlust.
R E D E R ( går till pulpeten och tec knar opp på ett papper ).
Ja än sen .. låt oss kalkylera! du har hundratusen riksdaler .. är ung och vacker .. det kan man ta till tio tusen .. älskar honom som du påstår .. kan väl också sättas opp till ett par tusen .. har en rik farbror .. är alltid värdt minst tjugotusen,.. M A R I A .
Men, j ag älsk ar honom!
41 har ho pp om att ärfva trettitusen ef ter en g ammal tante .. det gör tillsammans 162,000 riksdaler .. eller för jemna summans sk ull 170,000 ... det minsta du bör ha på pengarne ä' fem procent, det gör 8,500 riksdaler det!
Men hvad sk all hela den der uträkningen tj ena till?
Klar affär, barn lilla!..
Låt mig nu s e .. tro r du att du blir lycklig med honom?
R E D E R ( skrif vande ).
Lyckan k an vi ta till 5000 .. mer är den inte värd, om man beräknar gnabb och barnskrik och scharlakansfeber, etc. etc...
Karlen ser bra ut, l åt os ta' det till 5000 också .. du hör att j ag är liberal .. hans talang k an vi väl sätta opp till 2000 åtmins tone .. och hans årliga inkomster på kludderierna till lika mycket .. professorsnamnet 1000, och vasen 500 .. mera anser j ag inte vara skäl uti när det g äller en artist..
M A R I A ( börjar blifva road af uträkn ingen ).
Och hans konstnärsrykte ... hvad värderar farbror det till?
R E D E R . Hvasa?
Ja, det anser jag kunna vara väl betalt med 1000 riksdaler. så!..
Och så har han en rik farbror han ockR E D E R .
För tusan, det förändrar sak en.
En g ammal kamrer Gahm.
R E D E R ( intresserad ).
Ah! det är en karl på hundratusen!
Vet du om farbrodern och brorsonen ä' goda vänner?
Nej, inte så al ldeles!
Kamrern vill att han skall sluta upp med att måla och bli affärsman i stället.
R E D E R . Nå, g år brorsonen in på det?
M A R I A . Tycker farbror det!
42 R E D E R .
Ergo gör gubben honom arflös!
R E D E R . B evisar ingenting, sedan vi fått testamentsf rihet!
Men i alla fall , låt oss ta upp farbrodern till 50,000, s å g år hela summan utaf hans actifva till 66,500 .. hvilket efter fem procent ger i ränta 3,325 riksdaler!
Följaktligen gör du en årlig förlust af 5,175 riksdaler! -- Är det sundt förnuft i sådana spekulationer?
Farbrors uträkning må vara huru affärsmässig som helst, så tror j ag inte rigtigt på dess ofelbarhet.
R E D E R ( sätter fram papperet för henne ).
Hela handelsverlden tror på mina kalkyler!
Se sjel f!
Men det är ju hans enda släg ting!
Men det finns en liten, ganska obetydlig verld om man så vill, som inte rättar sig efter huru hög eller låg ränta penningen ger, -- en verld som har aktning endast för ett enda k api tal, eg enskapernas och själens .. och i den verlden gälla farbrors kalkyler mindre än noll! R E D E R ( förvånad ).
Det vore fan! hvad är det för en verld?
Den finns inte på någon karta, och farbro r h ar aldrig haf t rel ationer med den .. ( niger spefullt ) Det är hjertats verld! ( går till höger .)
REDER ( ensam , härmar henne ).
"Hjertats verld!"
En dålig verld, det der .. jag har då bara en gång i mitt lif varit på väg dit, när jag skref på borg en för huset Rafs & C :i i Göteborg , och den resan kostade mig 25000 riksdaler, s å den gör man inte om! ( sätter sig vid pulpeten ) Jaså, den der målaren är brorson till den gamle procentaren Gahm!
Det höjer visserligen hans ak tier något,
43 och han k an gerna f å f lickan om h ennes pengar få stå qvar hos mig, och som jag inte ger henne mera än 4 1 / 2 procent, s å är den affärn g anska god!.. ( det bullar på dörrn ) Ses å, hvem är det der nu då! ( ropar ) Stig in!
FRU PYLO ( från fonden i samma drägt som förut ).
F R U P Y L O ( stannar n igande vid dörren ).
U rsäkta att gumman stiger på .. men j ag sökte grosshandlaren nere på kontoret, och der f anns h an inte..
R E D E R ( snäsig t ).
Nej, efter som jag är här, så!
F R U P Y L O . Åhjo, jag ville bara ha min lilla ränta .. för se, sonso ns-son min har leg at sjuk i Gravesend, och kapten har seglat i från honom, så nu f år jag lof att skicka gossen pengar till att komma hem för!
R E D E R ( som vän dt sig om under det föregående , säger någorlunda vän ligt ).
Ah a! det är frun!
Stig fram och sitt, kära f ru Pylo... Jaså, f run vill l yfta halfårsräntan på sina pengar?
F R U P Y L O ( sätter sig på motsatta sidan af rum met ).
Ja, och s å ville jag med detsamma sätta in litet till! F R U P Y L O . Åh, det är bara femhundra riksdaler .. men si , inte vill jag att de sk a ligga hos mi g .. jag bor så ens am .. och det finns så mycket dåligt folk bortåt nya väg en.
R E D E R ( ö ppnar en bok och börjar räkna efter ).
Nå, men hv arför bor frun inte i en bättre trakt då, det kunde f run ha råd till!
Hur myck et?
F R U P Y L O . Jag?
Nej , j ag får lof att lefva mycket billigt, annars så räcker det inte.
44 R E D E R .
För frun som är så gammal?
Åh kors, f ör mig räcker det nog .. men min sonsons-son ska väl ha något han också, när gumman faller ifrån.
Han skall läs a till kapten nu bara han kommer h em, och sedan behöfs det fyrk ar för att få sig ett f artyg . R E D E R .
Är han skicklig och sköter sig, så kan han få föra en af mina medelhafsbriggar.
F R U P Y L O . Tackar, men jag vill helst att gossen skall ha sin egen skuta, om den också är liten .. det är inte mycket tacksamt att segla för andra.
Åh! både er son och sonson seglade för mig, och j ag tro r inte att de h ade något att beklaga sig öfver.
F R U P Y L O . Nej , nog fick de rätt , men inte h eller en bit mera. -- -- Hur mycket är det jag får för halfåret?
Fyrahundra ri ksdaler.
Men gross handlaren lof te ju mig att jag skulle få 5 procent från och med förra nyåret.
Om penningeställningen vore god, j a!
Men i år är den inte det och vill frun inte vara nöjd, så s ätt in dem på något annat ställe .. det är bara för fruns sons och sonsons skull som jag har besvär med fruns penningar!
Ja, då är det väl bäst att jag säger opp dem nu då .. fö r j ag ä' bjuden sex procent om jag vill sätta in dem h os en annan!
Som drar frun vid näsan, ja.
F R U P Y L O . Åhnej , gu mman ser nog opp, hon! jag får en god inteckning i pant..
Nåja, för fruns skull så sk all jag ge f em från och med nästa år.
F R U P Y L O . Nej , f rån och med i år, annars går det inte bra emellan oss!
Ge mig nu f emhundra för halfåret .. det är just h vad gossen behöfver till ekipering och hemres a.
45 R E D E R .
Är frun alldel es topp rasande?
F R U P Y L O . Som grosshandlaren vill ... om tre månader så sätter j ag i n pengarne hos grossh andlaren Flau, h an g er mig nog 6 han!
R E D E R ( af sides ).
Satans trollpack a!... får jag se, hvad har jag nu på dem? ( räknar efter ) Femton procent .. nå, j ag får väl ge fem då! ( högt ) Fl au är inte s äker, och hell re än att frun skall förlora sitt kapital , så sk all jag väl ge fem.
R E D E R ( ö ppnar kassakistan ).
Kan frun ge mig tillbaka på en tusen-ri ksdaler-sedel?
F R U P Y L O . Tycker grosshandlaren det!
F R U P Y L O . Ja, i så fall får det vara som förut.
Nå vänta då li tet, medan jag g år ner på kontoret och vexlar.
F R U P Y L O . Ja, gerna! vore jag yngre så skulle jag väl springa sjelf!
R E D E R ( läser kassakistan ).
Behöfs inte ... jag kommer strax tillbaka! ( går genom fonden .)
FRU PYLO.
Sedan MARIA.
Han måtte förtjena dugtigt på gummans peng ar, efter som han inte ville bli af med dem!
Nå j a! de stå säkert åt min gosse, det är det bästa af alltsammans ! M A R I A ( från höger , inkommer hastig t ).
Det var sannt ... j ag glömde säga farbror att -- -- ( u pptäcker nu att
Reder inte finnes vid pu lpeten ) Jaså, han är inte här!
F R U P Y L O ( stiger upp ).
Nej , g rosshandlarn gick ner på kontoret..
M A R I A ( häpen ).
Jas å .. jag såg inte att det var
46 någon inne .. ( afsides )
Den der gamla gumman som alltid intresserat mig ! F R U P Y L O .
Det är säk ert lilla mams ell Mari a?
Ja, -- men hur kan f run känna mig?
F R U P Y L O . Åhjo, jag kände mamsells far .. h an var lekkamrat med mi n sonson .. det var en rask och dugtig gosse den tiden ... sen blef han en stor affärsman, och min sonson blef en fattig skeppare, men de v a' all tid goda v änner ändå .. och grosshandlaren hjelpte honom mer än en gång , Gud signe honom der han är!
Mams ell Maria har far sins ögon, så j ag kände igen henne för läng esen!
M A R I A ( går till henn e och fattar henn es han d ).
Hvad det gläder mig att höra så tal as om mi n far!
F R U P Y L O . Ja, det fadersarfvet är lika godt som penningarne han lemnade efter sig!
Så tycker j ag om att höra en såder ung mams ell tala!..
Nå, har mamsell det bra hos sin farbro r?
Bättre .. mycket bättre!
Ja, han är myc ket god, f ast han ocks å är mycket besynnerlig..
F R U P Y L O . Nå, sk all det bli parti af mellan li lla mamsell och hennes k usin .. den fina herr Anton?
M A R I A ( skrattande ).
Nej, visst inte .. hvem h ar sagt det?
F R U P Y L O . Åh, det tros så ute i s tan ... och inte l är en s å rik flicka behöfva gå läng e ogift, k an jag tänka..
M A R I A ( suckan de ).
Det är också verkligen fråga om ett parti .. med en annan -- M A R I A . Ja, ty ... men inte k an det intressera frun att höra talas om mina små bek ymmer.
Och det su ckar lilla mamsellen öf ver?
F R U P Y L O . Hv arför inte?
Tala om, mamsell l illa! ( sätter sig. )
47 M A R I A ( sätter sig bredvid henn e ).
J ag vet inte, men det är någo t hos er som inger mig förtroende ..
Det är så att j ag tycker mera om en annan, som -- som -- --
Som farbror förmyndare tycker är för fattig kanske?
Ja, och som jag sjelf fruktar är för lättsinnig -- F R U P Y L O ( med ett slu gt leende ).
Det der l åter alldeles so m det vore f råga om min unga mål are!
Målare?
F R U P Y L O . Ja, jag känner en ung sådan .. som heter Gahm .. och som är en lättsinnig junker -- -- men en bra gosse för resten..
Han är visst kär han också .. uti någon som heter alldel es som lilla mamsell!.. F R U P Y L O ( afsides ).
Nu ser jag att deras tjenstflicka tal ade sannt!..
Hon tycker allt om mi n mål are! ( högt ) Nå, vet nu den der andre om det der g iftermålsförslaget?
M A R I A ( g lad och förläg en ).
Ja, jag s ade h onom det sjelf i förmi ddags, då jag blef ond på honom .. och jag var till och med nog elak att säga det jag tyckte om den andre .. derför att när jag kom di t med min ku sin för att se hans taflor, så var det en Vingåkersflicka der .. som han ri tat af u te på landet..
F R U P Y L O ( slugt ).
Det vill säga, det är min målare?
F R U P Y L O . Åhnej , det visste jag förut.. M A R I A .
Ack min Gud! nu har j ag sagt för mycket.
Det har j ag sett i kaffekoppen .. och jag har v äl sett mera än det, om jag ville tala om -- R E D E R ( utanföre ).
Reder? j a, det är jag .. hv ad vill du min flicka?
48 M A R I A .
Farbror kommer .. jag sk yndar h äri från, men o m f run vill så kom in sedan i mitt rum .. dörren bredvid i fö rstugan .. jag ville så gerna veta..
F R U P Y L O . Hur det går med giftermålet?
Nå ja, jag skall komma. ( Maria går .)
R E D E R ( i det han kommer in ).
Sätt dig så länge, mitt barn! ( af sides ) Hon ser rätt näpen u t, den der Vingåkerskullan! ( till f ru Pylo , i det han går till henne och räknar upp pengarne ).
Se här har frun sina femhundra riksdal er!
Tackar, herr grosshandlare..
Vill nu grosshandlaren skrifva in de här! ( tar u pp pen garne ur plånboken. )
R E D E R ( förargad ).
Ja, det var s annt ... hvad fan tjenade då hela vexlingen till .. jag h ade ju bara behöft skrifva upp räntan, och frun hade tag it sina pengar med sig hem igen..
F R U P Y L O . Nej , men det var inte ef ter min u träkning!
Räntan skall gossen ha .. och de der pengarne som grosshandlaren tog h ar jag sjelf laggt ihop riksdaler efter riksdaler .. s å dem vill jag inte ta hem igen!
R E D E R ( skrif ver in i en stor bok ).
Dumheter! pengar so m pengar!
Men det är eget att f run som är så gammal kan förtjena så mycket .. hvad förtjenar frun på egentligen?
F R U P Y L O ( leende ).
Åh, det är på han d arbete, vet grosshandl aren.
R E D E R . J aså! ( slår iho p boken och lägger pen ningarne ner i kassakistan ).
Mjuka tjenare .. f run får fö rlåta, men nu har jag annat att sköta!
49 F R U P Y L O . Jaha .. adj ö, herr g rosshandlare ... nå, skall mams ell Mari a gifta sig snart?
R E D E R . J a, hon förlofvar sig i nästa vecka med kunglig sekter Smaal.
Kors i alla tider! så h eter inte afri taren!
F R U P Y L O ( afsides ).
Få se ändå, om inte gumman k an ändra om den saken! ( i det hon går åt fonden får hon se Anna-Stina , och stannar midt fr amför henne ).
Hv ad heter du, barn?
F R U P Y L O . Jaså ..
Anna-Stina .. ( af sides ).
Det är samma flicka som min mål are har i porträtt .. jojo! jag kunde väl tro att hon skulle komma! ( går genom fonden ).
F R U P Y L O . Nå, j ag får gratulera!
A N N A -S T I N A , ( n igande ).
Anna-Stina, f run li lla!
Hon har mycket tyck e af en komplett trollpacka, den der gu mman! ( funderar ) Hvad tusan kan det vara för ett handarbete som hon förtjenar så mycket på? ( vänder sig om på skrifsto len , och f år nu se Anna-Stina , so m han hittills g lömt bort ).
Jaså, det var s annt .. hvad ville du, barn?
A N N A -S T I N A ( stiger u pp , förläg en ).
Jo, s e det är så att .. att..
Nå, säg ut nu i rappet .. ty j ag har brådtom!
Jo, jag skulle få tjenst här, ef ter hvad mamsell s a'..
A N N A -S T I N A ( visar ko rtet ).
Det står annars här hvem mamsell ä'..
R E D E R . Tjens t?
Det måtte inte vara här!
50 R E D E R . Får j ag se .. ( beser kortet )
Mari as kort! ( går till Anna-Stina , och säger i det han klappar henn e under hakan ) Hvar träffade du den der mamsellen?
Var det här?
Nej , det var hos afritaren!
R E D E R ( förvånad ).
"Afritaren?"
Åh kors, han som ritar sådana der beläten .. ( pekar på en af taflorna ).
För tusan!
Hon har vari t hos honom! ( högt ) Hette h an Gahm?
A N N A -S T I N A . Ja, visst gör han det!
Sköna upptäckter! ( högt ) Nå, men hvad gjorde du h os honom?
Jo, si h an var nere hos oss på landet i fjol, och då..
R E D E R ( skrattande slu gt ).
Så ri tade han af di g också?
Ja det g jorde han .. och se, j ag trodde att han tyck te om mig, och derför kom jag hit, men sen fick j ag v eta att han bara s pek taklat med mig, och att han tycker om den unga, vackra mamselln i stället .. och derföre ville jag skaffa mig en tjenst, för hem vill jag inte k omma mera.
A N N A -S T I N A . Ri-val ?
Nej, så hette hon inte .. fast nog var det på R alltid..
Nå, och då vill du ta' tjenst hos din rival?
Hon intresserar mig .. s plitter ny v ara fö r mig det der .. ( högt ) Rival .. det vill säga den andra som han tycker om .. det är din rival . A N N A -S T I N A . Jaså, j a då förstår jag ! R E D E R .
Och henne vill du ta tjenst hos?
Ja, för då så kunde jag kanske få se honom ibland.
Du är s åledes inte rasande på din afritare för det att han g ycklat med dig?
51 A N N A -S T I N A .
Åhnej .. det skulle fäll ' s å vara, kan jag tro!
R E D E R . J ag tycker om dig, min flicka .. och du skall få tjenst h är .. ty ser du , det är jag som är husbonde här i huset..
A N N A -S T I N A ( nigande ).
Åh kors i alla tider .. är det patro n sjelf ..
R E D E R ( klappar henne under hakan ) . J aja, mi tt barn .. du behöfver inte vara rädd för mig .. j ag är en myck et beskedlig husbonde, bara du sjelf är snäll och påpasslig .. ( afsides ) Tusan, hvad hon ser frisk och bra ut! ( högt och faderligt ) Men jag tyck er inte om någ ra bekantskaper som springa här i dörrarna .. hör du det..
Nej , den enda som j ag känner, är Anders .. och h an g er sig af i morgon..
Anders vet j ag .. derhemifrån .. det ä' den enda af alla drängarne som jag kunnat med, fö r h an h ar aldrig fri at till mig .. han..
R E D E R . J aså .. ( närmar sig till henne ) Du har således haft många fri are?
A N N A -S T I N A . ( förläg et ).
Åhja .. så der..
Hvem är Anders?
R E D E R . D et tror j ag rasande väl! en så vack er tös!
Du skall akta dig väl här i Stockholm, barn lilla, här finnas så många u nga slynglar .. j ag har sjelf en son .. en ung spelevinker .. honom skall du akta dig för .. du skall bara ha förtroende för mig som är gammal .. hör du det..
A N N A -S T I N A ( oskyldig t och förtroendefu llt ). J a, Herre Gud om patron ville vara som en far f ör mig ..
R E D E R ( leende ).
Jag sk all försöka .. barn .. jag skall försöka!
Men den der drägten skall du lägga bort .. har du några andra kläder.
52 R E D E R .
Nå, då sk all j ag höra åt med min brorsdotter om hon har någ ra aflagda klädning ar .. en s å vacker växt som din skall ta' sig bättre ut, när du får en ledigare dräg t .. jag slår vad om att du är l ika smal om lifvet som Maria..
Nej då .. så smal har j ag aldri g sett någon fö rr..
Prat .. låt mig se .. ( tar henne om lif vet ).
Du är ju som en vidja, k ära barn!
ANTON. A N T O N ( hastig t från fo nden ).
För tusan ..
Anna-Stina och gubben! ( högt ) Det är någon som söker min far nere på kontoret..
R E D E R ( söker dölja sin förlägenhet under en snäsig brådska ) Hv em är det .. hvad vill den? hvarför kommer han inte hit?
A N T O N ( med afsigt).
Han var k anske rädd att komma ol ägligt..
Han såg att jag mätte .. ( hö gt ) Aldrig får man i f red tänka på sina affärer.. A N T O N ( visar på Anna -Stina ).
Pappa tycktes vara s törd redan när jag kom..
R E D E R ( som förut ).
Det är vår nya piga .. höll just på att ge' henne städsel .. hm! hm! A N T O N ( spetsig t ). J a, j ag kunde se det!
Satans pojke! ( högt ) Gå ner och säg att j ag kommer straxt!
Men vore det inte bättre att pappa gick sjelf..
Aha, lufver! ( högt ) Ja, jag följer med! ( till Anna-Stina )
Gå in i det der rummet, så träffar du min sys terdotter och får uppgöra med
53 henne det som vidare behöfs .. säg henne med detsamma att j ag lofvat dig kläder ur hennes g arderob .. skynda dig nu, ( går till pulpeten och tar sina nycklar , etc. ).
A N T O N ( hviskande till Anna-Stina ).
Dröj litet innanför dörren .. jag kommer straxt tillbak a, och har något vigtigt att säg a dig! A N T O N . D et är om afritaren!
Schy! ( skyndar ifrån henn e ).
A N N A -S T I N A . Men.. A N N A -S T I N A .
Ja, herr patron!
R E D E R ( vänder om , afsides ).
Jag tyck te jag hörde..
Nej j ag måtte mis stagit mig .. ( högt och brutalt till Anna-Stina ) Nå, hvarför står du der och hänger?
Gå nu ! A N N A -S T I N A ( rädd ). J a .. ja .. jag går! ( afsides ).
Det är förunderli gt folk i Stockholm .. nyss var patron så beskedlig, och nu .. ja, j ag säger väl det! ( går till höger ).
A N T O N . J aha! ( afsides ) I trappan smyger j ag mig ifrån honom..
Det är rigtigt en liten nätt flicka, den der kullan! ( de gå g enom fonden ).
Kom nu, Anton!
ANNA-STINA, straxt derpå ANTON. A N N A -S T I N A ( öppnar dörren och tittar ut).
Här inne fanns ingen menniska .. men jag hör att det pratas i ett rum läng re bort .. jag kan undra om jag ska' gå in, eller om jag ska' vänta på unga herrn .. hvad kan han vilja mig, månn'tro? ( i det hon knäpper ihop händerna som alldeles rådlös ).
Det ä' fasligt hvad här är grannt, och hvad de här menniskorna måtte vara lyckliga!
54 A N T O N ( från fon den ).
Ändtligen kunde j ag smyga mig ifrån gubben!