Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Häri föreslås, att blifvande stipendiernedel skola fördelas i tvänne fonder, nämligen: Donntioizsfoizden, omfattande de t il1 förbundet ' för sådan t ändamål donerade medel, med bifogade bestämmelser rörande deras förvaltning och stipendiernas fördelning, m. m.; samt Allman~za stlipendiefonde~z, bildad af förbundet genom insam- ling, enligt här nedan närmare omtalad ' plan och genom gåfvor, samt i framtiden genom möjligen uppstående öfverskott af räntor och årliga medlemsafgifter.
Förslaget iniieh5ller vidare betryggande bestämnlelser an- gående fondernas förvaltning, styrelsens sammansättning och sam ' mantraden, fondernas placerande, räkenskapernas gransk- ning, stipendiers utdelning m. m., hvilket allt vore för omstand- ligt att här i detalj meddela, hvaremot bestammelser om sättet, tiden och grunderna för stipendiernas utdelning äro ämnade att fastställas genom sarskildt reglemente, derom beslut skulle fattas af förbundets styrelse.
Den har ofvan först namda fonden, eller forbundets dolzations- fond har redan blifvit grundlagd i och med den nyligen till for- bundet öfverlemnade Whitlockska stipendieg5fvan.
Och har man goda skäl att hoppas att fonden framgent skall tillväxa genom gåfvor och testamentariska donationer af frikostiga mennisko- vänner, hvilka hafva hjerta för landets döttrar och deras sträfvan att vinna full arbetsduglighet för att i mån af behof kunna hjelpa sig sjelfva och de sina.
l) Förbundets allmänna stz$eizdiefoolzd skall enligt komiténs för- slag grundläggas innevarande år.
För detta ändamål skola be- räkningar göras, en arbetsplan fastställas satnt en talrik kår af.
- - - -. ---- l) Det bör har framhållas att dylika donatioiier kunna göras afven med vilkor att rantan ej genast kan för andaniålet disponeras, eller s i att stipendierna förbehållas niedleinniar af en viss slagt.
medarbetare bildas för att sätta i gång öfver hela landet, under nägra få år, en insamling af så små bidrag, att de icke för nägon kunde kannas såsom en uppoffring.
Denna plan, af fru S. Adlersparre framlagd inom komitén och af denna i dess väsentliga drag gillad, innefattar i hufvud- sak följande: I) Bidragen skulle bestämmas till a krona årligen i 5 ar.
2) Ett mycket stort antal för saken intresserade personer skulle genom förbundets ledamöter samt dess styrelse och ombud inbjudas att medverka såsom insamlare.
3) Resp. insamlare skulle åtaga sig att hvar och en till- vinna saken minst ro bidragande sanit årligen i 5 år af dem uppbära och till förbundet p2 öfverenskommet satt öfversanda dessa deras bidrag, utgörande sammanraknadt för I ar ro kr.
Det torde icke behöfva sagas, att det vore så mycket för- delaktigare för saken, vare sig att de bidragande vilja erlägga det påräknade 5-årsbeloppet, d. ä.
5 kronor, p2 en gång, eller nitiska ~ ~ ro bidragande.
insamlare vilja tillvinna saken 7 1 2 an Större gåivor emottagas naturligtvis med största tacksamhet.
vare sig att de lemnas för en gång eller för ett visst antal ar.
Enligt beräkning skulle genom de små bidragen, insamlade öfver hela landet under 5 år, e11 stipendiefond af cirka I 5o: oca i 200,000 kr., eller, om deltagandet bZtf; ~c sto * dubbla beloppet.
kunna.
utan nämnvärd uppoffring samlas.
Af rantan å den sålunda bildade fonden, skulle då 25 a 50 större och mindre yrkes- och studiestipendier Migen for all fram- tid kunna utdelas.
Stipendierna från aZhz&amp;z7za f o n d skulle afses för qvinnor-.
Iivilka önska att, enligt en faststald plan.
bci-eda sig för ett in- komstbringande arbete, vare sig vid nigon fackskola (teknisk skola, hush5lls- eller slöjdskola, hande1sixtiti; t. m.
Bland föreslagna kompetensvilkor for sökandc, m5 har namnas nödig elementarbildning.
motsvarande kunskaps- måttet i en elementarskola for flickor- eller minst i en högre folkskola.
Intet stipendium finge utdelas förr an fonden uppgått till roo A I r; o,ooo kr.
I afseende på ordningen för stipendiers utdelning skulle, vid lika kompetens i öfrigt, tagas hänsyn till de orter, fran hvilka de flesta bidrag ingått.
" För att åskådliggöra resultatet hafva följande alternativa prospekt blifvit uppstalda; och Rar nzalz dervid ~ t g z t frdz t den.
foratsättlzinge~z, att, enligt komiterades förslag, h a r j e insamlare skalde tzddvzizaa saRe~ vninst ro bidragande jämte sig q ' ecf, h a r och e7z erlaggmzde r hr.
iErZzgen i 5 RY.
Prospekt.
Om hvarje förbundsledamot tillvinner saken blott en insain- lare jämte sig sjelf, skulle resultatet efter 5 år blifva 100,ooo kronor; vinnas trenne insamlare af hvarje ledamot, stiger beloppet till 200,000 kr.
o. s. v. Om, vid sidan af denna kik af insamlare, förbundets styrelse och ombud lyckas genom särskilda inbjudningsbref eller andra åt- gärder tillvinna saken ungefar samma antal medarbetare, s i skulle resultatet kunna efter utgången af de 5 arbetsåren uppgå till 200 i 400,000 .kronor.
Om nu rantan beräknas till omkring 4 Z, (a.fkastningen af de under arbetsåren uppburna årsafgifterna måste antagligen afses till betackande af de betydande insamlingskostnaderna) l) sa skulle, å en fond af 150,ooo kr.
erhallas en ranta af 6,000 kronor, af en fond om dubbla beloppet 12,000 kr.
o. s. v. Af det lagre beloppet måste stipendierna bli färre och lagre till värdet.
S2 kan man tanka sig att från en fond om 150,ooo kronor kunde årligen för all framtid utdelas sex stipendier i 150 kr., tio i 200 kr., fem i 300 kr.
och fyra i 400 kr., eller inalles 25 stipendier.
Från en fond af dubbla ' beloppet kunde dubbla antalet, eller samnia antal stipendier med dubbla värdet utgå.
Stiger fonden till 400,om kr., kan man tanka sig en utdel- ning af femton stipendier a 200 kr., tjigo h.
300 kr., tio a 400 kr., fyra i 500 samt ett i I,WO kr., eller tillsammans 50 stipendier.
Komiterades förslag innebar således, såsom af ofvanstående prospekt framgår, ett förverkligande af associationens idé, tilläm- pad på sjelfuppfostran, med arbete och oberoende till mål.
Med en knapt nämnvärd årlig uppoffring, i varde för livar och en näppeligen motsvarande en bandrosett eller ett dussin - ') En förbundsmedlem har välvilligt lofval att lemna nödiga förskott för utgifterna under de första arbetstren.
cigarrer, skulle efter 5 ars förlopp sakens vänner, enligt detta förslag, hafva kunnat grunda en betydande stipendiefond, hvilkcii skulle i all framtid verka för sitt ändamål.
&amp; len har, i anm högre grad an vid vanliga associations-företag.
beror framgingen p2 antalet deltagare.
Insamlare m k t c räknas i tuseiital.
bidra- gande i tiotusental, om blott måttliga resultat skola vinnas.
Och af alla fordras en ihärdighet, som räcker de fem aren ut.
r: 4.
Meningen har icke varit att har framlägga den fullstandign planen för bildande af förbundets allmänna stipendiefond.
Rfcii komitén såväl som styrelsens forvaltningsutskott hafva på detta satt velat offentliggöra syftet med ock grundformerna för före- taget, för att derigenom dels väcka intresse för detsamma, deis bereda förbundets medlemmar och sakens vänner tillfälle att ge- nom Dagnys redaktion uttala sin mening om planen, sanit er- bjuda sitt biträde.
Man räknar på villig och nitisk niedverkan: i främsta rwx- met af förbundets medlemmar och Dagnys läsare.
ObctingaCt raknar man afven på alla dem, hvilka stii eller hafva stått den qvinliga ungdomen nara och kanna, eller sjelfva kanske erfarit de svårigheter, som vänta henne i kampen för tillvaron.
Slut- ligen vågar man tro äfven på ett verksamt biträde af dc lyckligt lottade man och qvinnor, hvilka ingenting h a h a att frukta for sina närmaste eller sig sjelfva, men i Kai&amp; afi att ock.&amp; v d - ståndet har sian fOypZzgtelse~, vilja likasom lösa sig till sorgfri- hetens rätt, genom att främja ett företag.
som afser att for all framtid frigöra ett betydande antal arbetsvilliga qvinnor fril: i okunnighetens och den deraf följande arbetslöshetens tunga börda.
Om senaste literara företeelser på sedlighets- frågans om råde.
@ t inliigg i scdlighetsfrågan, föredrag af Anna R ' Zyhrinan-Lindgren.
Ar osedlighet helsosa7) z och a7- sedlighet skadlig för helsan.
: af en svensk läkare.
(Helsovannen, n: o g A.)
Up$satser i setllighctsfr2gan, af Elisabeth Grundtvig, m. fl.
(Kvinden og: Samfundet, n: o q, 5.)
A k t c n s k ~ p s f r 2 ~ a n Några.
diskussionsbidrag, af Robinson.
(Frainht, n: o g, 10.)
Mimh-e akad konsistoriet och sedlighetsdiskz~ssionen i Upsalu den 2 april ~887.
Det ntod~rna scdlighetskrnfvet i kantf emot reaktion och radikalism, af Esselde.
Skydd åt v &amp; zrngdom, af Mödrar.
Nya Dagligt Allehanda n: o 107 B. Literntztr och rr$jfost7-nn, af Uffe.
(Verdandi, n: o 2, 3.)
.W taiiför det politiska området har under den förflutna vintern ingen fraga hos oss så upprört sinnena som sedlighetsfrågan.
De före- teelser Dagny i föregående häfte belyste ') hafva efterföljts af .andra, som här i korthet skola omnämnas.
I Stockholm har, på inbjudning af ett stort antal damer fr&amp;l de mest olika verksamhetsoinråden, ett pvz ' nnomöte egt rum i syfte att inom större kretsar sprida kälinedom om den pågående striden och den nyiitkomiia literatureii till försvar för en, sedlig uppfattning.
Mötet ' hade 600 deltagare, hvilka ined lifligt intresse afhörde dess förhand- lingar.
Fröken Eva Fryxell gaf en karaktäriserande belysning af Personnes, Franks och Petersens skrifter.
En ung moder framlade .anspråkslösa, men hjertevarma och ofta lärorika meddelanden från .. sin erfarenhet af små barns uppfostran.
Slutligen höll fru Myhrman- Lindgren ett, on1 stor skarpsinnighet och hängifveiihet för saken vitnande föredrag om den pigaende scdlZ ' ghetskan~.pens f örhållonde till Fede ?-ationen och dess syften.
Alla torde ej instämma i den ärade föreläsarens polemik mot hr Personne.
Men oafsedt denna, har före- draget siii stora betydelse s&amp;om e72 protest af qvinnol-, hilka lefvn .inom hemmets f+i@sta om7-i ?de, emot de poZisfööl.ordnin,gnr, / I ' ~~ilka i strid mot sve~zsk lag friimja otukt 0612 last, detta zmder bemödande att fri- .taga f d n lastens olyckliga följder den ena af de brottsl&amp;parterna, medaq~ .de ?dta den andm drablias af den imst kränkande och .fornedrande be- handling.
Att sm,rhället s8l&amp;da, icke blott, som hr ~ e r s o n n e fram- håller, passivt fördrager brott mot lagen, utan sjelfi blir lagbr~~tare, ar det s1; arpsimiga hufvudarguineiitet i fru Myhrinans framställning.
Enligt Clhörariies önskan och nied stöd af deras, under sjelfva mötet leninade penningbidrag, har det märkliga föredraget utgifvits i tryck.
Ungefär samtidigt förekomino i tidskrifterna Eirn n: o 8 och Helsoviz~znen n: o g A. starka och för sedlighetsviiiinen i hög grad löftesrika utföranden af svenska Zakare, dels mot briiket att för yng- iingar rent af föreskrifva köiisunigäiige såsom helsoniedel, dels (i Helsovännen) en längre utredning af fr %gan: w ar osedl&amp;het helsosam, xM ') Se &gt;Mödrarna, och sedlighetsfrågan *.
Dagny, april 1887.
och a r sedItIp-het skadtg f * helsmz ?~ Häri anföras uttalanden sedda helsov8rdens målsman, sasom I,.
W. Friedlander, prof. Peterson, prof. S. Ribbing, prof. P. Hedenius samt .d;.
Goes, hvarjamte afven den ädle gamle Hwasser åberopas - allt för att bevisa, hurusom den otyglade sinligheten ar, icke ett helsoinedel utan aden frzddansvardaste sj~kdo7nsalstimzJE Ar@, hvil ken bereder icke allenast individens utan slägtets bide djupaste förnedring och största förderfa.
I Franigt uppträder, bland försvararne af strindbergsliteraturen i dess olika afarter, också en förf.
fran annat lager, som än i det ena, an i det andra haftet, utkastar lösryckta?
paradoxala satser i akten- skapsfragan, utan att det ännu blifvit läsaren klart om der star en man bakom ordet, och i s % fall hvad den mannen vill.
Att i dema tid, i ett s6dant &amp; me uppträda med halfslutet visir för att likasom leka kurra gömma med sig sjelf, synes icke värdigt förf.
af uppsatsen dfannens ZikstalZtgAet med pvinnan:, och har väckt bgde smarta och förvaning hos hans vänner.
I Kya Dagligt Allehanda, som med större uppmärksamhet 211 öfriga representanter för hufvudstadspressen följt sedlighetsfr5gans be- handling och sjelf tagit del i dess belysande, har under d r e n före- kommit ett märkligt inlägg i saken, under rubriken: Skydd ht Z&amp;- zmg- donz.
Det skydd, som askas, galler så väl arbetsklassens unga döttrar som den manliga ungdomen af alla klasser; det kan vinnas genoin en åtgard af de kommunala myndigheterna och det piyrkas med kraftigt talande skal af tidningsartikelns insändare, hvilka teckna.
sig Mödrar.
Detta bör vara nog för att fasta våra läsares iippmiirksain- het vid det nämda tidningsnumret.
Längre fram skall Dagny ilter upptaga ämnet.
I Kvinden og Samfundet har man med glädje last fröken Klisa- beth Grundtvigs förträffliga uttalande sanit ett par andra f 6 r k i föl- jande majhäfte.
Hänvisande läsaren att sjelf taga iiarinare kännedom on] dc andra i öfverskriften namda brochyrerna, stanna vi har vid l ' Ei-tCt.zirrz ' i,,.
icke Upsalaföreningen, utan den f d r t alla föieiziizgai- fi-isttimdc skr@en Verdandi, redigerad af Uffe (fröken Sandström) och Taars Hökerberg.
Verdandi har med haft.
2 och 3 för innev.
år trädt fraln i första ledet af den kristligt sedliga askadningens målsman.
Det namda haftet innehåller dels några anmärkningar till Ellen Keys artikel aNentlösheta, af John Personne och dels en uppsats af Uffe om ~li ' terattw och z@pfostyaan~.
Båda förtjena i högsta grad alla setl- lighetsvanners, samt främst föräldrars och likares behjertande.
H r Personne later det myckna goda i fröken Keys varnande upprop till.
föräldrar, att icke lemna barnen hemlösa, vederfaras all rättvisa, men framhåller dess svaga sidor och protesterar mot förts pastaenden om den osedliga literaturens ofarlighet.
Uffe uttalar sig öppet och starkt, dels om det berättigade i realismens framträdande, då det galler att skildra izvad som ar afven på sådana områden, som väcka vår inot- vilja; men ocksh huru realisten, då han, i trots eller förtviflan, til- lägger: &gt;sa skall det fÖrbl#va~, ådrager sig ett ansvar så tungt, att m m
bafvar vid tanken derpå.
fi~mdt man i dessa fall tysta honom - vore samhället nog rent, och den enskilde domaren nog klarsynt att.
kunna göra det nied fog och oveld - så borde det milhanda ske .. Bättre vore dock enligt förfm att noga pröfvi hans utsagor, ge ho- nom ratt der han har ratt, och beslå honom iiled hans egna vapen - det ar fakta och vitnesbörd - der han tar fel.
l) &gt;Cif oss ' ~tpj+-.
1-iittelsens psykologi gen t eino t fallets!
w Langt ifr8il att betrakta den nya literaturens ni %lsnian som om-.
svariga språkrör för tiden, ställer Uffe dem till svars för hvarje tanke.
de uttala, erinrande om huru en sidan tanke, en gbng frigjord, lefver.
sitt eget lif, vaiidrande orrikring fr %n den ena menniskosjalen till den andra, medförande oberäkneliga impulser till godt eller till oiidt .. kan ske^, heter det, » skulle deras upphofsman rysa om han en gång mötte de Iingvaga af komliilgarna till dessa tankar.
w Författare borde mer an anclra uppfostra sig sjelfva.
Frainfor allt skulle de besiiina att sanningen aldrig gripes med orena händer .. Vidare belyser förf.
ph ett inträngande satt realisternas antagande,.
att religionen skulle försvini1a, de religiösa behofven vaxa bort imder utvecklingen.
Hon tillbakavisar utan tvekan dessa föreställningar.
, En jord, fri272 hvi&amp;eirz hzga buirer stga z$$, (ler yIii4en skzde vara sk912 och fö~tv1~1z7~ sh7112, är henne ofattlig.
N i f g o h ~ g m&amp;te hn rdiici5t.t~ hos 1rze7zskligheten, ima7z det Kali 61; sa.
Att lata odöcl .. &amp; hetsta7zkc ?l lcingsa~lrt digas för att plötsligt Rter- slochza ut, r~ka; rz kulturert, kan rlen nntrrirltjga utz,ecklingen val-a s8 gryim w ': Huru förf.
likväl inåste erkäiina att kristendomen verkligen inist sitt tag öfver dem som st % p3 bildningens höjder, att den mist sitt inflytande öfver en mängd föräldrar, och clerför också sin makt .öfver barnen, hvilket åter förklarar det hotande sedliga förfallet, detta lika- so111 de orsaker, hvilka, enligt förf., meclverkat härtill, måste vi lenina läsaren att, jämte mycket annat tänkvärdt och godt som förf.
har att säga honom, inhämta omedelbart ur den inarkliga uppsatsen.
Har återgifva vi blott såsom sammanfattningen af allt det basta, som hittills blifvit sagdt i ämnet, förf.
slutord: d R t oss skafa bnrneu biittre zlngiinge ge7101i1 att förudla oss sjevva!, ' Ett och annat för den inre ekonomien.
agny har redan i sitt program l o f ~ ~ a att t leinna råd och anvisningar i - afseende på en och annan gren af den inre hushållningen.
Hon vill har börja infria detta löfte genom några meddelanden an- gående en af husmoderns vigtigare uppgifter, inköpen för lilznefö ?-rddcf samt varden om detsamma.
l) S e Personnes, Petersens sanit Heikels och hans finska ineningsfrkindek uttalanden gent emot de Strindberg-Jaegerska och Geijerstamska påstaendena att ingen man kan tygla sina sinliga lidelser.
Rcd.
anm.
Dyrt och billigt.
Varukännedom ar ett äiniie, soin förblifvit alldt.les framiiimde för våra flickskolors schema.
Att fylla denna brist i qvinnobildningcii nr .förenadt med stor svårighet, synnerligen i staderna, der föga eller iiitct tillverkas i heinnlen.
Den unga husfrun har köpt en vara för ~rainl~ris:.
inen om ett par år ar den obegagnelig.
UcJn~föl-.
: Ja, deroiii svafvar till netl- hon i en ljuf okunnighet.
D i annonseras en ~slutförsaljningz~ satta priser.
Hon går dit och gör ett nytt uppköp.
, 411tjiinit saiiiiim resultat!
Hvad ar, då att göra '.
Jo, inaii gör sina inköp i solida etablisseinenter, hvikas bemedling cif producenters och 1- ~onsunienters intresse iir grundad pä sunda principer, der mm enclast hiller redbara varor, och der inan genom jämförelser, upplysningar och rad snart sagdt appfosf~ ' av de niera oerfarna l&gt;laiicI sina kunder.
Läsarinnan ser helt f ö r \ - h d, kanske smitt förnarmad ut.
Hon skulle icke vara uppfostrad tillrackligt, hon soni haft gi~vernant eller gått i skola i tolf hela år!
Ja val!
Men icke desto mindre, eiler kanske just derför, iir det s2 mycket uta12fÖr skolmm~izet, hvarom hon, helt naturligt, förblifvit .okunnig, bland annat om de för en husmor si vigtiga 1) egrcppt.r.
wdyrt och billgb.
Särskildt i fraga om hvad man kallar sslitvaror:.
, ar denna Iil~ii~lial~ ~oiin~bärlig.
För att vinna densainina rilja vi - delvis p i grund af egen erfarenhet - föres15 en ny, men niycket praktisk 15roinetod.
Den går helt enkelt derpå ut, att inan besöker ett af de redbaraste linnemagasinerna i den ort 111311 bebor och söker att fa klart för sig h \ - ilka grundsatser som der följas och hvilha larciornar soin der s t i .att inhanita.
: &gt; * C V&amp; studielokal ar Almedahls bolags försäljningsniagasin i Stock- holm, n: r 2 Brunkebergstorg, och vi börja nied dess historik.
Det var år 18 52, saledes för 35 9r sedan, soiii, 411nedahls faixiks- .bolag öppnade sitt försäljningsmagasin i Stockholin, sedan det redan förut genoin ett sådant mag: sin i Göteborg gjort allmänheten bekant med sina solida fabrikat.
A fabriken Alniedahl tillverkades d i de flesta slag af linne- och boniullsvafi~ader som för hushill och ekipering erfordras.
I inån soin fabriken utvidgades beslöt inan att niiiiska antalet sorter, för att kunna egna hvarje olika sort erforderlig oiiisorg.
De brister i sorteringen, som harigenoni upl) stodo, ersatte Stockholins- magasinet med andra fabrikers tillverkningar, hvilka motsvarade iiraga- sinets fordringar på god qvalitet.
Iler detta kimde ske ined lika hänsyn till både konsumenters och producenters basta, ansigs det som en pligt att i fräiiista rummet upptaga S~ * ZIZS&amp;Q fabrikat, för att silunda.
ehuru ofta ined mindre vinst, kunna göra den inheliiska tillverkningen kiiiid och aktad.
De utländska varor, som för ytterligare komplettering af lagret fordras, tagas likaså endast från fabriker, hvilkas redbarhet borgar för varornas godhet.
Vid försäljning uppgifves också alltid, huruvida varan .nr svensk eller iitlaiidsk.
S % långt historiken.
Man finner liäraf, att inagasinet anser so111 en af sina förnämsta uppgifter att tillhandah~lla sina kunder goda varor i ett oinsorgsf~illt valdt lager.
I första rummet visas och förordas till köparen cle biista fabrikat.
Derjainte håller magasinet tillhanda goda varor af afven de enklaste och billigaste slag.
Troget fasthålles dock den grundsatsen, att verkligt &gt;slitbara&gt;) varor i Ihgden blifva långt billigare an de sainre qvaliteteriia, detta i synnerhet inom ett tillverk- niiigsområcle, hvilket, sasoin inagasinets, tager hdllbarhetevz i striingt anspråk.
De sämre varorna lära betinga nästan sainma tillverknings-, trms- port- och försaljniiigskostd.
Oin nu dessa kostnader betalas två tre ganger om, hvilket ju blir fallet 0111 jag köper en vara, son1 håller blott hälften eller en tredjedel sa länge som den goda varan - s2 blir det köijaren, som f &amp; - betala dessa kostnader.
Har ett exempel bland inånga, hvilket ar tillänlpligt pil alla .artiklar inom ifrågavarande varuo~nråde.
främst de so111 iiro anmade för hvardagligt bruk, s %soin duktyg, handdukar, sänglinne, in.
m .. Bolstervar Kan köpas för 40 öre per aln, för att ni1 ej tala om de sorter soin fås för ännu lägre pris.
Deiina q,valitet kan ej gerna beräknas halla l5ngre 311 4 h 6 år.
Verkligt godt bolstervar derelnot, väl saininaiisatt af för aiiclam~let läinpligt garn i akta färger, betingar ett pris af Go öre, oin det ar af boinull, 7 j öre h I krona om det ar helt linne; men det håller också till hvardagligt bruk i 12, 15, ja anda till 2 0 år.
Den vid zizKöiJet dyrare varan håller alltså 2 h 3 gånger liingre i 11 den till lägre pris köpta, och blir s %l.iincla i längden bilI&amp;are.
Aniiu ett liknande exempel från annat område.
Goda bomulls- tyger till pris af 36 k 38 öre per aln halla ut trenne kladningar af 2 5-örestyg.
Dertill kon~ilier, vid det skenbart billiga köpet, 01agenhetei.i och kostnaden af iiliiidre starka färger, mera tvätt samt söiilinerskelöii och tillbehör för tre kladningar i stället för blott en.
Frågar man nu hvarpå dylika \ larors slitbarhet beror, så får ina11 veta, att den har sin grund dels i varans afpassande i afseende på grof- eller finlek, efter det andam %l, för hvilket den skall brukas; &amp; s i varpens och inslagets afpasSande efter hvarandra, så v31 till groflek som trådantal; MS i r3innterialets fiillgoda beskaffenhet, samt dels i lainplig &gt;tviiin » å @ rnet.
Löstvinnadt garn fyller bat tre och ger varan, som ny, ett bättre utseende - detta isynnerhet boiilullsvaror.
Men geiioin hårdare tvinn å garnet blir varan mera hållbar.
Viclare f&amp; man vid val af flaneller veta, att de krympa inest, hvilka 5ro inycket ulliga och vid hopkrai-i~andet i handen liannas liknsoil~ porösa.
Vid val af tvättyg får inan uppgifter om olika färgers olika soliditet in.
I fråga on1 söiiinad får man veta hvilka artiklar, som helst bör2 sys för hand och hvilka med maskin.
Äfven i fråga o111 varornas behandling vid tvätt får man rad och upplysningar.
Så t. ex. påpekas olainpligheteii af de nutida wang-
larms hgrda belastning, och huru fina drails- och damastvafnader, näsdukar m. ni.
icke &amp; ittas utan pressas, nästan krossas mot sten- skifvan och derigenom Törlora s k ä l i skönhet son; hallbarhet, hvartill kommer att minsta ojaninhet i skifvan lemiiar hal i väfnaden.
Man underrättas vidare oin vigten af att en nymanglad tvatt upphänges öfver en natt i varmt rum för att undvika en instangtl fuktluft i linne- skåpet - hvilken atgard hiir i Stockholm ar s$ i~iycket vigtigare, d i tvatten ofta lemiias till fattiga tviitterskor, i hvilkas hem rhtler en dilig och osund luft, som nieddelar sig till det t~attade linnet.
Detta blott som ett litet prof på hrad man har att lära i ett försäljningsinagasi~i, sådant som det ifragavarande - tcoretiskt genom de rid och upplysningar man far, paktiskt genoni det &amp; skidningsrila- terials, som föreligger i de goda och redbara varor, som der alltid tillhandahållas.
Men det är icke endast lärdomar för den egna personliga nyttan, som en vaken kund medför f r h ett besök i t k t gamla välförsedda linneniagasinet rid Brunkebergstorg.
Ofta fir nian pi % köpet en och annan qvasi-nationalekonoinisk vink.
Och si s !iiiningom börjar niar, ana, att den enskilda okunnigheten eller virrlslösheten stir i en viss växelverkan nied de allmanna.
&gt;Ian begynner inisstanka t h n t i annat att bristande varukännedom samt förkarleken för skenet framför det redbara och solida ä r icke blott förlustbringande.