Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en hos Bonde-Ståndet viickt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmägtigen Ola Lasson från Christianstads län anfört att. ehuru genom Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 17 September 1856 samt Rikets Ständers förut fattade beslut, den från klockare-lägenheterna uti Lunds stift till stdQsskolorna derstädes utgående helgonskylds-spanmål återvunnits åt församlingarne, samt högstberörda nådiga Bref tillika ålade Domkapitlet att afgifva utlåtande angående andra dylika, af klockare-lägenheterna i nämnde stift utgående, räntor och landgillen, någon åtgärd i detta afseende likväl hittills ej blifvit vidtagen, hvadan klockare-lägenheterna ännu betungades med dryga räntors utgörande till skolelärarne uti städerna, hvilket, enligt motionärens tanke, icke blott vore stridande mot den af båda statsmakterna tillkännagifna åsigt, enligt hvilken stadsskolorna icke borde underhållas af landsförsamlingarne, utan äfven vore orättvist, dels till följd af den ojemna fördelning, hvarmed dessa s. k. helgonskyldsräntor trycka på de olika lägenheterna, dels emedan nämnde skolelärare, enligt motionärens förmenande, genom den af Staten bestämda kontanta lön, erhållit vederlag för alla dessa räntor.
För att visa huru betungande dessa räntor, som ännu uttagas a»f klockarelägenheterna till lärarne vid stadsskolortia, vore, har motionären exempelvis anItih. till 11.
St. fröt tast) 8j 1860. 4 Sand. 1 Afd. 2 Band. 26 iläft. 2 Slats-Dtikottets Utlåtande N:o 153. fört, att af Borrby klockare-lägenhet uti hans valdistrikt, hvilken lägenhet utgjordes af endast 9 tunnland 13 kappland refvad jord, hvaraf fullt tredjedelen mindre fruktbara grusbackar, utginge till rektor vid Cimbrishamns skola två tunnor korn äfven sedan helgonskylden blifvit afdragen; och då någon rättsgrund för utgörande af dessa räntor, påbjudna genom Kongl. Brefvet af 9 Januari 1798, enligt motionärens åsigt, ej funnes, alldenstund ifrågavarande klockarelägenheter, till följd af Rikets Ständers i ämnet fattade beslut och Kongl. Brefvet af den 17 September 1856, numera icke kunde anses såsom skolstaten tillhörige »degnerier'’, har motionären föreslagit, det Rikets Ständer ville för sin del besluta, att de från klockare-lägenheterna uti Lunds stift till aflöning åt lärarne vid stads-skolorna i samma stift eller andra skolornas behof utgående räntor eller annan tunga af hvad namn de vara må, skola åt klockare-lägenheterna och församlingarne oförkränkt bibehållas och att skolelärarne för hvad deni af nämnde förmåner med rätta möjligen tillkommer, utan att de genom lönereglering derför erhållit vederlag eller på annat sätt blifvit godtgjorda, må under sin tjenstetid af statskassan erhålla ersättning.
Stats-Utskottet har vid ärendets behandling förskaffat sig kännedom af Kongl. Maj:ts den 17 September 1856 till
Domkapitlet i Lund i ämnet aflåtna nådiga Bref, hvaraf bland annat inhemtats, att Kongl. Majit anbefallt nämnde
Domkapitel dels att, beträffande de under benämning klockare-pensioner till skolorna inom stiftet från församlingarnes klockare utgående afgifter, till Kongl. Majit inkomma med fullständig utredning rörande beloppet af dessa afgifter samt de handlingar, på hvilka de sig grunda, dels ock att i sammanhang dermed afgifva underdånigt utlåtande i den af flere klockare inom stiftet genom underdånig ansökning väckta fråga om de af ålder till klockare-tjensterne i samma stift anslagne boställsjordar och det från dem utgående landgille; och har, enligt hvad Utskottet inhemtat, Domkapitlets utlåtande i ämnet till vederbörande
Departement inkommit den 16
December nästlidet år, men ärendet ej ännu blifvit hos Kongl. Majit i underdånighet föredraget.
Då den af motionären väckta fråga således för närvarande är beroende på Kongl. Majits nådiga pröfning, torde denna motion nu icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Slais-UUkottelU LUåtmde R:o IS i. 3 JV:o 154.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Augusti 1860, kl. 2 e. m Uttåga/<de, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af f. d. Förare-bostället vid Södermanlands regemente \ mantal IVre ta, emot k ro noskal te-hemma n e n Kroberga Westergården i och Östergården J mantal i Nyköpings län. (I. A.)
Af högstberörda nådiga Proposition, infördunder N:o 47 i l:sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoller vid innevarande riksdag, inhemtas, hurusom Förare-bostället vid Oster-Rekarne kompani af Södermanlands regemente, krono-hemmanet Wreta N:o 1 om { mantal i Husby socken och Öster-Rekarne härad af Nyköpings län blifvit genom Kongl.
Resolutionen den 2 December 174G på behaglig tid och till dess indelningshafvaren åter ville samina boställe tillträda, under arrende upplåtet åt Öfverste-löj(nanten Conrad Gustaf von Siegroth, som deremot åt regementet afstått det honom tillhöriga halfva skattc-hemmanet Westergården i Kroberga by inom Arila socken, att af indelningshafvaren i stället disponeras, fritt från soldatprestationen, årliga räntan samt liera af hemmanet utgående skyldigheter, dem Ofverste-löjtnanten sjelf ville svara för, utom det att han till indelningshafvaren af Löjtnants-bostället Kroberga f mantal öfverlöt sitt i samma by belägna \ skattehemman, Östergården benämndt, att såsom skatte-egare nyttja och bruka under berörde arrendetid; och hade Kongl Majit ej allenast, enligt nådigt Bref den 19 September 1809, enär både Regements-chefen, indelningshafvaren och Siegrothska arfvingarne önskade be - 4 Stats-Vlskollels Utlålande N:o 1S4. ståndet a( forén amnda utbyte af Wreta emot Kroberga, funnit några vidare hinder icke möta för utarrenderingen af Kroberga, pä sätt författningarne stadgade, utan ock sedermera genom nådigt
Bref om indelta arméens lönereglering den 2 Februari 1833 anslagit alla berörde 3:ne hemmansdelar Kroberga om 1£ mantal, till boställe åt Chefen för Öster-Rokarne kompani, hvilket dock ej i sin helhet fått till trädas förr än den 14 Mars 1856. enär en del deraf intilldess innehafts af f. d.
I anledning häraf och då ifrågavarande byte aldrig blifvit faststäldt pä annat sätt än att detsamma skulle, fortfara så länge indeiningshafvarne sig dermed åtnöjde, men desse under en tid af mera än 100 år funnit sig med bytet väl belåtna, hade nuvarande inde under anförande tillika, hurusom förberörde tre hemmansdelar
Kroberga nu mäste vara försedda med särskilda åbyggnader samt att denna flerdubbla byggnadsskyldighet ej allenast vore till stor del öfverflödig, då hemmanen numera komme att brukas tillsammans såsom ett enda boställe, utan äfven utfölle serdeles betungande för boställshafvaren samt förorsakade betydlig afgång på boställets skog, uti en af Regements-chefen förordad skrift, hos Kongl. Majit i underdånighet, anhållit att, jemte öfverflyttning at skattenaturen med tliy åtföljande åligganden från 4 mantal Kroberga Westergården på hemmanet Wreta { mantal, så att det sistnämnda i jordeboken komme att antecknas för kronoskatte och Kroberga Westergården åter för krono, utbytet af f. d. Förare-bostället Wreta emot hemmanen Kroberga Westergården -| och Östergården \ mantal måtte för everdeliga tider i nåder fastställas.
I samanhang härmed hade under den 25 Augusti 1857 dåvarande innehafvaren af Wreta hemman, Revisions-sckreteraren B.
Rothoff skriftligen förklarat att han för all framtid till kronan afstode eganderätten till de uti förenämnda Kongl.
Resolution af den 2 December 1746 omnämnda Westergården Kroberga { mantal skattehemman och Östergården derstädes mantal skattehemman eller tillsammans mantal, mot erhållande i stället under skattemannarätt af f. d. Förare-bostället Wreta N:o 1 om { mantal krono, för hvilket han åtoge sig alla de onera och skatter, som åligga Kroberga N:o 1 i mantal Westergården; uti hvilket förklarande, efter det Revisions-sekreteraren Rothoff sedermera med döden afgått, den nye innehafvaren af hemmanet, Landtbrukaren C.
Bergstedt, medelst afgifvet skriftligt yttrande af den 28 September nästlidet år, till alla delar instämt.
Krigs- och Kammar-kollegierne hafva uti gemensamt afgifvet underdånigt utlåtande, bland annat, yttrat, att som ifrågavarande utbyte genom Kongl. Brefven den 19 September 1809 och den 2 Februari 1833 redan blifvit. af Kongl. Maj:t och äfven af Rikets Ständer, enligt hvilkas beslut 1833 års lönereglering vidtagits, godkändt, bemälde Kollegier i underdånighet ansåge någon Proposition derom till Rikets Ständer icke vara erforderlig, utan endast an - Siats-Utskottets Utlåtande AT.o IS 4. 5 teckning i jordeboken, der i byte erhållne hemmanen Kroberga borde införas under mantal såsom bohemman med bibehållande af sin egen ränta, men Wreta åter såsom \ mantal kronoskatte med räntan af i mantal Kroberga, hvarjemte nämnde Kollegier hemställt det Kongl. Majit täcktes i nåder förklara, att roteringen för ett mantal Kroberga måtte derifrån flyttas, när annat oroteradt, men roteringsskyldigt hemman kunde till dess öfvertagande uppgifvas; men, enär, genom Kongl. Resolutionen den 2 December 1746, utbytet af bostället Wreta ^ mantal emot Kroberga i mantal Westergården och 4 mantal Östergården, tillsammans | mantal kronoskatte, blifvit medgifvet endast på behaglig tid, samt någon förändring härutinnan icke skett hvarken genom Kongl. Brefvet den 19 September 1809, hvilket allenast innefattade det förklarande att hinder icke mötte för utarrendering af Kroberga på sätt författningarne stadgade, elier, i följd af indelta arméens lönereglering år 1833, hvarvid bytes-afhandlingen icke varit föremål för Kongl. Majits och Rikets Ständers särskilda pröfning, har Kongl.
Majit, på grund af 77 § i Regerings-Formen, ansett Rikets Ständers yttrande böra inhemtas öfver den väckta frågan om berörde boställs- och hemmans-utbytes bestånd för all framtid, samt fördenskull genom förevarande nådiga framställning föreslagit Rikets Ständer, att utbytet af f. d.
Förare-bostället Wreta, mantal, mot hemmanen Kroberga Westergården ‘ och Östergården £ mantal, måtte för all framtid ega bestånd, äfvensom att., i följd deraf, de erhållna hemmanen Kroberga i jordeboken komma att införas under kronotitel £ mantal såsom boställe, med ränta af Wreta hemman, och i mantal såsom bohemman, med bibehållande af sin egen ränta, men Wreta åter såsom \ mantal kronoskatte med räntan af t hemman Kroberga; och borde den Kroberga, enligt hvad bemälde Kongl.
Kollegier upplyst, för ett mantal åliggande rotering derifrån flyttas, när annat oroteradt, men rotcringsskyidigt. hemman kunde till densammas öfvertagande uppgifvas. Stats-Utskottet, till hvilket förevarande nådiga framställning blifvit remittez rad, har, efter erhållen kännedom af de till frågan hörande handlingar, tagit detta ärende i öfvervägande; och enär Öfverste-löjtnant Siegroth vid det. genom Kongl. Resolutionen den 2 December 1746 verkställda byte, på behaglig tid afstått det honom då tillhöriga halfva skattehemman Westergården Kroberga by att af indelnings-hafvaren disponeras fritt från soldat-prestationen, årliga räntan med flere hemmanet åliggande skyldigheter, för hvilka Siegroth skulle svara, samt nuvarande innehafvaren af Wreta hemman förklarat, att han för all framtid till
Kronan afstode eganderätten till de uti förenämnda Kongl. Resolution omnämnde Kroberga Westergården ‘ mantal skattehemman och Östergården £ mantal skattehemman eller tillhopa £ mantal skatte, mot erhållande i stället, under skattemannarätt af f. d.
Förare-bostället Wreta Nio 1 i mantal krono, för hvilket lian åtoge sig atla de onera och skatter, som åligga Kroberga
Nio 1 * mantal Westergår - 6 Stale-Uhkoltels Utlåtande N:« lif. den, får Utskottet, med vilkor att den sistnämnde hemman åliggande rotering varder, i enlighet med berörde åtagande, öfverflyttad på } mantal Wreta och att således endast den rotering, som derutöfver må åligga de till kompanichefs-boställe föreslagna hemmanen Kroberga, tillhopa 1> mantal, bör derifrån flyttas till annat oroteradt men roteringsskyldigt hemman, när något sådant kan till densammas öfvertagande uppgifvas, tillstyrka Rikets Ständer, att bifalla Kongl. Maj:ts nådiga framställning i ämnet.
Stockholm den 7 Augusti 1860. iV:o 155.
Ank. till Exp.-Utak. den 9 Äng. 1860, kl. 2 e. i». Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående upphörande af den dagsverksskyldighet, som åligger de till Roma klosters kungsgård hörande Nährs- och Skenholrnarne. (I. A.)
Uti en inom Bonde-Ståndet, väckt samt till Stats-Utskottet remitterad motion hafva Riksdags-fullmägtige Olof Lagergren och Olaus Svebilius från Gottlands län omförmält, att såsom tillydenheter under kungsgården Roma kloster på Gottland från längre tider tillbaka blifvit bibehållna de så kallade Nährs- och Skenholmarne, belägna, den förra vid sydöstra kusten af ön, omkring 3 mil fran kungsgården, och den sednare vid norra kusten, omkring 5 mil från samma gård, och att, i följd häraf, kungsgårdens innehafvare hade föga gagn af nämnde holmar, helst, hvad Skenholmen anginge, forslingen till kungsgården af det å holmen erhållna foder under vanliga förhållanden nära motsvarade, och, då menföre inträffade, vida öfverstege fodrets värde.
Då härtill komme, dels att dagsverken till nämn de lägenheter från åtskilliga närbelägna hemman vore anslagne och ännu derifrån utginge, till serdeles men och tunga för dessa hemmans innehafvare, Slals-Utikottets Utlåtande 2f:o 13$. 7 isynnerhet emedan dagsverks-skyldigheten påkallades under den brådaste tiden, eller då den dagsverks-skyldige vore sysselsatt med bergningen vid sitt eget hemman, och dels att Statsverket, derest nämnde lägenheter särskildt utarrenderades eller till skatte försåldes, af desamma skulle hafva mångdubbel inkomst, hafva inotionärerne föreslagit, att så snart nuvarande arrende af nämnde kungsgård upphörde. omförmälde holmar måtte från kungsgården skiljas och antingen särskildt utarrenderas eller till skatte försäljas samt dagsverks-skyldigheten in natura derigenom upphöra samt, förvandlade till penningar, till Statsverket ingå.
Enligt de upplysningar, Utskottet vid behandling af detta ärende förskaffat »ig, är nämnde kungsgård
Landshöfdingen i Gottlands län på lön anslagen.
Under arrendet af denna gård lyda Nährs- och Skenholmen.
Att de af ålder, på grund af skattläggnings-verket, till gården anordnade dagsverken utgå in natura till nämnde holmar härleder sig nu mera närmast från arrende-kontraktet, enligt hvilket arrendatorn må utfordra och begagna alla till kungsgården anslagne dagsverken af hemman, belägne inom en mil derifrån.
Dessa dagsverken, som sålunda utgöras, uppgå, enligt meddelad uppgift, till 92| öke- samt 184J handedagsverken.
Öfrige anslagne dagsverken lösas med penningar.
Af orsaker, som Utskottet uti sitt Utlåtande N:o 118 vid innevarande riksdag utvecklat, anser Utskottet det vara särdeles önskvärdf, att dagsverks-skyldigheten in natura må, emot lämplig ersättning, upphöra, hvilken åsigt jemväl blifvit af samtlige Riks-Ständen gillad.
I förevarande fall synes annat hinder icke möta för dagsverks-skyldighetens reglerande, än att dels utgången af nuvarande arrende-perioden måste afvaktas, dels ock, då ifrågavarande lägenheter ingå uti Landshöfdingens löneförmåner, ersättning för den härigenom tilläfventyrs uppkommande minskning i inkomster bör honom beredas.
— Huruvida åter denna reglering bör verkställas derigenom att, såsom motionärerne föreslagit, nämnde holmar från kungsgården skiljas och särskildt utarrenderas eller till skatte säljas, eller ock annorledes, torde lämpligast öfverlemnas till vederbörande myndighets pröfning; Och får Utskottet på grund häraf hemställa, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla vederbörande att, när sådant lämpligen låter sig göra, i afseende på utarrenderingen af Roma klosters kungsgård med tillydenheter, föreskrifva sådana vilkor, att nämnde dagsverks-skyldighet in natura må upphöra, äfvensom att Kongl. Majrt, beträffande ofvanberörde ersättning till Landshöfdingen i Gottlands län, täcktes till Rikets Ständer aflåta den nådiga framställning, som kan finnas af omständigheterna påkallad.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri. 18C0 Slals-Vtskoltets Utlåtande JM 156. 1 M 136.
Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Aug. 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner om Statens medverkan för åstadkommande af tillverkning inom landel af jernvägs-materiel. (R. A.)
I detta iimne hafva, uti aflemnade memorialer, hos Ridderskapet och Adeln Herr Oxehufvud, A. R., med afseende å den ekonomiska vinst, som skulle tillskyndas landet genom förfärdigande härstädes af lokomotiver och räls, föreslagit att Rikets Ständer måtte anvisa en summa af 300,000 R:dr R:mt för att utlemnas såsom lån till den, som ville åtaga sig att tillverka sagde materialier till lika billiga priser som betalades för de utifrån införda, och tillika erbjöd nöjaktiga garantier för ett sådant åtagandes behöriga fullgörande; samt, inom Borgare-Ståndet, Herr Carl Elman, med förmälan att, af de medel, som vid de 2:ne sist förflutna riksdagarne anslagits till jernvägs-anläggningar för Statens räkning, en summa uppgående ända till 6% million R:dr R:mt, användts till inköp i utlandet af räls, lokomotiver, vagnar och nästan all för jernvägarne erforderlig materiel, anfört att, vid jernvägs-arbetenas första början, dylika uppoffringar naturligen ej kunnat undvikas, men att det varit önskligt om Staten, så fort ske kunnat, sökt uppmuntra till anläggning af verkstäder för tillverkning af sådan materiel, i ändamål att derigenom åt landet bespara så mycket som möjligt af de närmare 40 procent utaf de redan färdiga jernvägarnes byggnadskostnad, som nu gått till utlandet i betalning för derifrån införskrifna effekter.
Hvilken stor fördel den inhemska industrien skulle hafva hemtat af en sådan åtgärd, dels direkt och dels genom ökad intellektuel utbildning hos alla dem, som dermed befattade sig, vore lätt insedt, och det syntes vara lika mycket Statens pligt, som öfverensstämmande med landets sannskyldiga fördel, att åtminstone nu, då fråga vore om jernvägs-byggnadernas Rih. till It.
Brot. 1850 & 1860. å Sami.
1 Afd 2 Band. 27 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande M 156. fortsättning, vidtaga sådane åtgärder, som voro egnade att för framtiden befordra tillverkning inom landel af allt hvad till jernvägs-byggnader hörde och här kunde produceras.
Landets förmåga i detta afseende vore, efter motionärens förmenande, ganska stor, och våra mekaniska verkstäders och gjuteriers vid flera tillfällen ådagalagda höga ståndpunkt berättigade fullkomligt till det antagande, att de slags tillverkningar, som tillhörde dem, kunde här åstadkommas af samma godhet och till samma pris, som från utlandet.
Särdeles ville det synas, som skulle ett stort och i många fall högst fördelaktigt inflytande på icke allenast den inhemska jerntillverkningen, utan äfven hela landets ekonomiska ställning, komma att utöfvas genom inrättande och bedrifvande af verkstäder för tillverkning af axlar, hjul och fjedrar till jernvägs-fordon, dels emedan dessa effekter i allmänhet fordrade det bästa jern — hvarföre de äfven, till vissa delar, i England företrädesvis af svenskt jern tillverkades — dels emedan priset på dylik utländsk vara vore sådant, att detsamma medgåfve täflan, dels äfven derföre, att berörde effekter, i anseende till den högst betydliga konsumtionen deraf i alla länder, kunde blifva en värdefull och begärlig exportartikel, sedan det svenska jernets utmärkta användbarhet, isynnerhet för axlar och hjulringar, blifvit mera känd.
Det svenska jernet borde ock med fördel kunna aimändas till räls, hvilka, med bibehållande af erforderlig styrka, kunde, för att icke fördyra jernvägs-byggnaden, göras så mycket lättare än de utländska, att det ökade priset för de förra derigenom ersattes.
— Många fabrikanter hade äfven varit allvarligt betänkta att företaga tillverkning af räls och jernvägs-materiel, men hållits tillbaka derifrån, emedan de icke egt någon garanti för afsättning af sina tillverkningar.
Med anledning häraf, och då det vore af största vigt att Sverige icke vid fortsättningen af sina jernvägs-byggnader och ännu mer vid deras framtida underhåll förblefve i beroende af utlandet, samt det för landet skulle medföra synnerligt gagn derest de jernfabrikater, som erfordrades för jernvägarnes fortsatta anläggning och drift kunde, såvidt möjligt, inom riket och af inhemskt material åstadkommas, har motionären föreslagit, ej mindre att Rikets
Ständer måtte lemna de enskilda personer eller bolag, som vilja anlägga verkstäder för tillverkning af räls och jernvägs-materiel, en garanti att företrädesvis få afsätta sina tillverkningar till Statens jernvägs-byggnader, så vida de förbinda sig att verkställa leveranserne i den mån de för jernvägs-arbetenas oafbrutna gång erfordras, och af samma godhet, som de från utlandet kunna erhållas, samt till priser, som, med fästadt afseende på varans godhet, ej fördyra jernvägs-byggnaderna; än äfven att, enär den närvarande tryckta penningeställningen förhindrade sådane anläggningar af enskilde utan biträde från Statens sida, Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts disposition ställa ett belopp af högst 600,000 Rdr R:mt, för att i form af lån lemnäs till sådane enskilde personer eller bolag, som vilja anlägga nya verkstäder för tillverkning af räls och jernvägs-materiel; hvarförutan motionären hemställt, att följande särskilda bestämmelser dervid måtte fastställas, nemligen: Stats-Utskottels Utlåtande JW 156. 3 a) »Af det föreslagna beloppet må lemnäs lån af högst 230,000 Ridr R:mt till en fullständig verkstad för tillverkning af räls, hjulringar ochfjedrar; 200,000 Ridr
R:mt till en fullständig verkstad för lokomotiver och 130,000 R:dr R:mt till en fullständig verkstad för jernvägs-fordon. b) För lån af beskaffenhet, som ofvan nämndt är, och hvilket får lyftas qvartalsvis, i den mån verkstads-anläggningen framskrider, erlägges ingen ränta under de 2:ne första åren, räknadt från den dag, då första qvartalet lyftes, men sedermera efter fyra för hundra om året, och skall sådant lån återgäldas på det sätt, att, efter sjette årets förlopp betalas
V4 och sedermera vid hvarje följande års utgång V4, till dess hela länet är återguldet. c) När lån sökes, bör, till ledning för bedömande af frågan om anläggningens gagnelighet, meddelas utförliga och bestämda uppgifter angående lokalen för anläggningen, tillverkningens beskaffenhet och ungefärliga belopp, delegarne i företaget samt de ställen, hvarifrån råämnet skall tagas, eller om det på stället tillverkas; och bör, efter öfvervägande af dessa med flera omständigheter, läneansökningen beviljas eller afslås. d) För lånebeloppet med ränta utfärdas af vederbörande skuldförbindelse och ställes sådan säkerhet, som tinnes antaglig.
Reversen ombytes årligen, dervid säkerheten ånyo pröfvas. e) Vid det årliga ombytet af revers skall aflemnas bevis om byggnadens fortgång.
Skulle byggnadsföretaget icke så bedrifvas, att detsamma inom 2 år, räknadt från första qvartalet af lånets uttagande, är fullbordadt, så att tillverkningen sednast under det följande året kan komma i full gång, bör hela lånet vid tiden för nästa omsättning inbetalas samt ränta derå erläggas efter sex för hundra från den dag, lånet lemnades» ' Efter det ofvan anförde motioner blifvit till Stats-Utskottet remitterade, och sedan Utskottet, som, under ärendets behandling, ansett nödigt att erhålla upplysning huruvida rälcr, lokomoliver och vagnar samt annan jernviigs-malcriel för närvarande funnes inom landet att tillgå och om sådan härstädes åstadkommen materiel kunde med fördel för Statens jernvägs-byggnader användas, fått emottaga ett af Chefen för jernvägs-byggnaderna i berörde afseenden afgifvet yttrande, har, uti skrifvelse till Utskottet den 29 sistlidne Maj, Statsrådet och Chefen för Civil-departementet tillkännagifvit, att sedan, hos Kongl.
Majit, dels Chefen för Statens jernvägs-byggnader i underdånighet gjort hemställan i fråga om inköp af inom riket tillverkad jernvägsmateriel till visst högre pris än utländsk, dels Grosshandlaren A. W. Frestadius och P. J. likman i underdånighet sökt erhålla förlagslån för tillverkning af dylik materiel, hade, vid underdånig anmälan af det utlåtande Kongl.