Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betaiar låntagaren ej å förfallo-, dagen, erlägge derefter, till dess betalning sker, ränta efter en half lör hundrade i månaden; börande lagsökning inom en månad ifrån förfallotiden anställas.
Bank samma rätt till handräckning, som för Rikets Ständers
Diskonlverk nu är eller framdeles varder beviljad. §. 5.
Bank må ej ega annan fastighet, än som för bank-rörelsens bedrifvande är erforderlig; men vare oförhindrad all inropa pantsatt eller utmätt fastighet, som på auktion utbjudes, dervid Bankens rätt kan vara i fråga; dock med iakttagande, alt sådan fastighet åter varder försåld, så snart det utan förlust för Banken ske kan.
Banko- och Lag-Vt sköttens Betänkande, N:o 1. 3 §. 6.
Bank ege ej att drifva handel med annat än guld och silfver, in- och utrikes vexlar samt allmänna räntebärande papper. §• 7.
Delegare i enskild Bank svare, en för alla och alla för en, för uppfyllandet af Bankens alla förbindelser, på sätt och i den ordning här nedan stadgas. §. 8.
Derest ej enskild Bank med Rikets metalliska mynt, eller sådana sedlar som lika med mynt i Riket gälla, vid anfordran inlöser sina kreditsedlar, äfvensom derest af densamma utfärdad invisning å Rikets Ständers Bank, vid uppvisandet derstädes, i anseende till bristande behållning, icke inlöses, åtnjute borgenären ränta af den enskilde Banken efter åtta för hundrade om året, ifrån den dag, då betalning af kreditsedel eller invisning vägrad blifvit, intilldess inlösning åter vidtager.
Yare det ock, när enskild Bank sålunda brustit i betalning, hvar och en af Bankens borgenärer obetaget, att väcka fråga om dess försättande i konkurs-tillstånd, derom anmälan göres hos Konungens Befallningshafvande, sorn genast undersöker Bankens ställning.
Gitter direktionen då ej visa, alt den inträffade oförmågan härrört af en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla . sina borgenärer förnöjå kan, åligge det Konungens Befallningshafvande att låta inställa hank-rörelsen och öfverlemna målet till domstol, som beslutar att Banken i konkurs-tillstånd försättes.
När konkurs inträdt, har Ock bolaget förverkat rättigheten att vidare begagna sig af det erhållna tillståndet till bank-rörelsens bedrifvande. 8. 9.
Banks konkurs ege innehafvare af dess tryckta eller graverade kredit-sedlar förmånsrätt framför dess andra borgenärer; börande sådana sedlar med först i massan tillgängliga medel infrias. §. 10.
Banks borgenärer tillagda rätt, ege innehafvare af kredit-sedel, som ej inlöses, att genast erhålla qvarstad å en eller flera ledamöters i direktionen egendom, samt att, sedan en månad förflutit från den dag, kredit-sedels inlösen vägrad blifvit, lagsöka en eller flera direktionens ledamöter, med samma rätt att använda utmätnings-tvång, som lag och författningar i allmänhet medgifva. §■ 11.
Hafva direktionens samtlige ledamöter undergått utmätning, men full tillgång saknas i deras lösa egendom, kan bristen, under enahanda tvång, penom ny lagsökning utkräfvas hos den eller dem af delegarne i bolaget, fordrings-egaren för godt finner.
4 Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1. §• 12.
Af Bankens delegare, eljer deras arfvingar eller sterbbus-delegare vare ej någon berättigad att träda från bolaget eller sin lott å annan person öfverlåta, med mindre bolaget dertill samtycker, och det i § 2 stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges.
Äro den, i afgången bolagsmans ställe inträdde, nye delegarens grundfondshandlingar i föreskrifven ordning pröfvade och å bolagstämma godkände; då är, efter dess slut, och sedan sex månader förflutit, efter det den skedda förändringen blifvit hos rätten anmäld och i allmänna tidningarne kungjord, den afgångne delegaren icke ansvarig för annan bolagets skuld, än den, hvarför han dessförinnan kan hafva blifvit lagsökt. \ §. 13.
Den, genom Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordring i allmänhet bestämda preskriptionstid af tio år, ege ej rum i afseende på enskild Banks kreditsedlar, ej heller skall bevakning deraf, enligt konkurslagen, erfordras i sådan Banks konkurs, eller i anledning af årsstämning, som vid bolagets upplösning må utfärdas å dess borgenärer.
När bolaget utan konkurs upplöses, äfvensom, derest det råkat i konkurs-tillstånd, - vill Konungen, uppå anmälan derom, genom allmän kungörelse förelägga en hvar, som någon den enskilda Bankens kredit-sedel innehafver, att, vid förlust af all betalningsrätt, sedeln till inlösen i samma Banks hufvud-kontor uppvisa inom två år från kungörelsens datum; börande kungörelsen under hvartdera af de tvenne åren två gånger från predikslolarne uppläsas.
En summa, svarande emot det belopp i kredit-sedlar, som inom förenämnda två år ej blifvit till inlösen uppvisadt, skall af bolaget, innan dess upplösning, anslås till något allmänligen nyttigt föremål i den ort, der dess bank-rörelse varit bedrifven. §• 14.
Har direktionen af enskild Bank, eller bolaget, i ett eller annat afseende, afvikit från de föreskrifter, som i denna Lag, Kongl.
Förordningen om enskilda Banker, Kongl.
Maj:ts tillstånds-bref eller fastställda bolags-reglor äro gifna, ankomme på Kongl.
Maj:t att, uppå derom skeende anmälan, genom föreläggande af vite i penningar, tillhålla Bank-styrelsen, att det felaktiga rätta, eller, uti svårare fall, förklara del till bankrörelsens bedrifvande meddelade tillstånd förverkadt. §. 15.
I afseende på enskilda Banker, som ej utgifva egna kredit-sedlar, gälle hvad om bolag i allmänhet uti lag och författningar nu är eller framdeles varder stadgadt.
Bank, på sätt i lagen om aktiebolag säges, sökt och vunnit Kongl. Maj:ts tillstånd till sin rörelses bedrifvande, må de i 4 § af denna lag bestämda förmåner samma Bank tillgodokömma, Banko- och Lag-Vtskottens Betänkande', N.o i. 5 och 2:0 till en så lydande Författning: §. 1.
Enskilde, sora förena sig till bolag, för att bedrifva bank-rörelse med egna, tryckta eller graverade, kreditsedlar, skola om vårt
Nådiga tillstånd dertill sig anmäla, samt vid ansökningen bifoga uppgjorda reglor och ullånings-reglemente, efter granskning hvaraf, och pröfning tillika, huruvida den sökta Bank-inrättningen kan vara för landet nyttig, Wi vil je fatta Nådigt beslut i fråga om tillstånd dertill, i öfverensstämmelse med lagen för enskilda Banker och hvad i denna Förordning stadgas. §• 2.
Till enskildt
Bank-bolags stiftande erfordras en tecknings-summa af minst 666,66(1 R:dr 32 sk.
Banko, motsvarande 250,000 R:dr silfver-specie, tillskjutna i reda penningar eller säkerhetshandlingar, på sätt här nedan stadgas. §. 3.
Bank eller dess afdelning får endast i stad inrättas.
Delegarne i bolaget böra inom sig utse en ansvarig och efter bolagets godtfinnande afsättlig direktion, för att, enligt af bolaget gifven instruktion, och under sådan kontroll af offentlig myndighet, som i denna förordning stadgas, Banken förvalta och i alla mål för bolaget tala och svara. §• 5.
Bolags-reglorna, genom hvilka delegarne skola sig inbördes förbinda, böra dess utom innefatta öfverenskommelse och stadganden i följande ämnen: a) om beloppet af tecknings-summan eller grund-fonden och dess fördelning i lotter, hvilka ej må ställas å mindre belopp än 400 R:dr B:ko; b) om det belopp i reda penningar, som delegarne vilja tillskjuta, och på hvad tider; c) om antalet af direktionens ledamöter, hvilka vid hufvud-kontoret böra vara minst 5; d) om tiden och sättet för årlig revision af förvaltningen och revisions-berättelsens kungörande i allmänna tidningarne; e) om tiden för den årliga ordinarie bolagsstämman, vilkoren för sammankallande af extra bolagsstämma och om röst-beräkningen; f) om sättet för ändring i bolags-reglorna; g) om sättet för utlåning och om kassakreditiv-rörelse; h) om deposition på räkning i Banken.
6 Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1. % 6. Mom. 1.
Såsom säkerhet för den del af tecknings-summan eller grund-fonden, som ej uti reda penningar tillskjutes, må begagnas icke allenast guld och silfver, utan äfven sådana aktier eller allmänna verks och inrättningars räntebärande obligationer eller fastighets-inteckningar, som för ändamålet af bolaget godkännas, efter pröfning, den Wår Befallningshafvande eller den han i sitt ställe förordnar bör öfvervara, med rättighet att dervid göra anmärkning, om skäl förefinnes; Morn. 2.
Samma rättighet tillkomme ock Wår Befallningshafvande vid pröfning af handling, som iniemnas till utbyte emot förut ställd säkerhet, när sådant utbyte, af en eller annan orsak, blifvit af bolaget medgifvet; Mom. 3.
E n s k 11 d Banks lottbref ina såsom bypothek för grundfond i sadan Bank icke antagas; Mom. 4.
Ej må insatt grund-fond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar, och icke heller vid dess upplösning i vidsträcktare mån, än att återstoden fullt, motsvarar beloppet af Bankens utelöpande förbindelser af alla slag; Morn. 5.
Den del af grund-fonden, hvarom i 1 mom. af denna § förmäles, bör i Landtränteriet, eller annat säkert förvaringsrum, nedläggas uti kassakista-med särskilda lås, dertill en eller flere af direktionens ledamöter och ett af Wår Befallningshafvande utsedt allmänt ombud håfve hvar sin nyckel. §. 7.
Förr än enskild
Bank må öppnas och träda i verksamhet, skall inför Wår Befallningshafvande styrkas: a) att, på sätt lagen för enskilda Banker stadgar, så väl det af Oss utfärdade tillstånds-brefvet, som ock bolags-regloröa, blifvit i hufvudskrift förevisade för Rådhus-rätten i den stad, der Bankens hufvud-kontor är beläget, och i Rättens intecknings-protokoll intagne, samt att
Rätten låtit i allmänna lidningarne införa kungörelse om det ingånsna bolaget; b) att uppgift på delegarne i bolaget blifvit till samma
Rätt aflemnad och uti dess intecknings-protokoll intagen, samt i allmänna lidningarne kungjord; c) att till
Banken blifvit inbetald minst hälften af det i rikets mynt uti bolagsreglorna bestämda tillskott, äfvensom att handlingar, af bolaget efter pröfning godkände, äro till Banken aflemnade såsom säkerhet för inbetalning af återstoden åsamraa tillskott inom ett år derefter; öfver fullgörande hvaraf Wår Befallningshafvande ege hålla tillsyn; d) alt de hypotheker, som, enligt nästföregående §, skola utgöra säkerhet för den öfriga delen af grund-fonden, blifvit af bolaget i föreskrifven ordning godkände och till Banken inlemnade. §. 8. Mom. i.
Banks tryckta eller graverade kredit-sedlar eller andra löpande förbindelser, hvarå ränta icke är utfåst, skola vara ställde tili innehafvaren att vid anfordran inlösas och må ej lyda å mindre belopp än G R:dr 32 sk.
B:ko, motsvarande 2 R:dr 24 sk. silfver; Banko- och Lag-Utskoltens Betänkande, N:o 1. 7 Mom. 2.
Banks förbindelse, hvarå ränta är utfäst, må icke lyda å mindre belopp än 333 R:dr 16 sk.
B:ko; Morn. 3.
Sådana kredit-sedlar eller förbindelser, som i 8 §. 1 mom. omförmälas, skola utfärdas på blanketter, hvilka, likformigt upprättade och lydande på samma valörer för alla enskilda Banker, genom Wårt Finans-departement tillhandahållas, emot ersättning för kostnaden.
In nan de få utgifvas, åligge bolaget hos Wår Befallningshafvande styrka, att uppgift å de personer, som komma att dem underskrifva, blifvit i allmänna tidningarne kungjord, börande sådant vid hvarje förändring i detta hänseende iakttagas. §. 10.
Bank-afdelningen ege ej rätt att utgifva andra egna förbindelser, än till viss person ställda invisningar på hufvud-kontoret. §■ 11.
Bank utgifva sådana tryckta eller graverade kredit-sedlar eller förbindelser, som 8 § 1 mom. omförmäler, till större sammanlagdt belopp, än som motsvaras: öO af bolagets odisponerade tillgångar i hypotheker, enligt 6 §, tillhörande grundfonden; de af Banken belånta förbindelser sålunda härvid ej beräknade; å) af innehafvande säkerhets-handlingar för beviljade kassa-kreditiver i den män de anlitas, hvilka säkerheter böra vara lika beskaffade med dem i 6 § 1 mom. för grund-fonden föreskrifne, dock härför icke till större sammanlagdt belopp än hälften af grund-fonden.
Derest genom vexling eller annan orsak det sålunda bestämda förhållandet rubbas, åligge det Bank-direktionen, att inom en månad hafva detsamma återställt, hvaröfver Wår Befallningshafvande handhålle. §. 12.
Banks lottbref må icke uti sådan Bank belånas. §• 13.
Till reserv-fond för inträffande förluster skola afsättas minst fem procent af enskild Banks årliga vinst, sedan förvaltnings-kostnader och osäkra fordringar blifvit afdragna, hvarmed fortfares till dess reserv-fonden uppgått till y^del af teckningssumman.
Ärliga utdelningen till lottegarne af behållna vinsten må ej öfverstiga 8 procent å de i reda penningar tillskjutna medel; börande återstoden användas till reserv-fondens ökande, intilldess den uppnått förenämnde belopp, hvarefter öfverskottet jemväl må utdelas.
8 Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1. §• 14.
Finnes enskild
Bank hafva gjort förluster till en tiondedel af dess grundfond, skall bank-rörelsen genast upphöra och bolaget, efter skedd utredning, upplösas. §. 15.
Uti den revision, sora 5 § omförmäler, skall ett af Oss förordnadt ombud deltaga. §• 16.
Direktionen åligge att genast efter hvarje qvartals slut, i närvaro af Wår Befallningshafvande eller dess ombud, uppgöra och sedermera ofördröjligen till
Oss insända öfversigt af Bankens ställning, upprättad epligt formulär, som af Wårt Finans-departement meddelas. Wår Befallningshafvande må derjemte, äfven under tiden mellan qvartals-uppgifterne, af Direktionen äska upplysningar om Bankens tillstånd.
Dock få icke i något af dessa fall enskildes förhållanden till Banken för allmänheten yppas. §. 17.
I afseende på delegares ansvarighet, bolagets rättighet att afdraga ränta och i vissa fall beräkna sex procent ränta, äfvensom i fråga om preskriptionstid för inlösen af enskild Banks kredit-sedlar och bevakning deraf i dess konkurs eller års-proklama, gälle hvad i lagen för enskilda Banker derom stadgas. §• 18.
Finner Wår Befallningshafvande vid den pröfning, hvarom i 6 § förmäles, anledning till anmärkning, och varder rättelse icke genast vidtagen, eller har direktionen af enskild
Bank eller bolaget i ett eller annat hänseende afvikit ifrån de föreskrifter, som uti lagen för enskilde Banker och denna Förordning äro gifne, eller genom fastställda bolagsreglor bestämde, åligge det Wår Befallningshafvande alt sådant hos
Oss ofördröjligen anmäla, dä Wi vilje, till rättelses vinnande, vidtaga erforderliga åtgärder, i öfverensstämmelse med 13 § i ofvanåberopade lag. I ' < • §. 19.
Utgifning af enskilda Bankers sedlar, i kraft af denna Förordning, må ej tills vidare öfverstiga en sammanlagd summa af 10,000,000 R:dr Bauko, fördelad dem emellan, på sätt Wi finne godt i Nåder besluta; kommande följaktligen maximum för hvarje enskild Banks sedel-utgifning att i dess oktroy utsättas.» Herr Banko- och Lag-UtskoUens Betänkande, N:o 1. 9 Herr Stuart, sora uti sin motion jrkat, att, i den ordning 53 och 87 §§ i Regerings-Formen stadga, en fullständig lag för enskilda Bankers bildande och rörelse måtte vid innevarande Riksdag varda stiftad, har, i fråga om de bestämmelser och sladganden samma lag borde innehålla, hufvudsakligen hänvisat till nyssnämnda, af kommitterade afgifna förslag, men påyrkat följande förändringar och tillägg deruti, nemligen: »f Bank-lagförslaget: §. 1.
Omredigeras så, att den jemväl kommer att motsvara 1 § i den af Kommittéen föreslagna särskilda förordning. §• 2.
I denna § införes den bestämmelse i afseende på tecknings-summans minimibelopp, som 2 § af nämnde förordning innehåller, dock med uteslutande af orden: reda penningar. ^ *• 3* Stadgandet i samma förordnings 3 § bör här tilläggas. §. 10.
Föreskriften om rättigheten för sedel-innehafvaren att erhålla qvarstad å direktions-ledamöternes egendom utgår. §. 15.
Utgår helt och hållet, emedan andra enskilda Banker än de, som äro underkastade denna lag, icke böra få inrättas.» samt i Förordningen, hvars flesta bestämmelser motionären ansett, till allmän säkerhet och utan all olägenhet, böra i Bank-lagen inrymmas: »§. 5.
a. hvarje lotts belopp bör ej få understiga 666 R:dr 32 sk.
Morn. b. bör utgå.
Ett nytt moment bör deremot tilläggas angående de orter, der Bankens kreditsedlar komma att invexlas. §. 6. Mom. i.
Med uteslutande af orden: »som ej i reda penningar tillskjutas», införes den föreskrift, att åtminstone en tredjedel al grundfonden bör bestå af Rikets Bih. till B.
Prot. 1853 & 1854. 6 Sami. 2 Afd. 1 Häft. 2 10 Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1.
Ständers verks eller Hypotheks-föreningarnes obligationer, löpande med minst 4 procent årlig ränta. §. 7. Mom.
c. förändras sålunda, att hvad här är , stadgadt i afseende på kontanta tillskottet, kommer att gälla för de räntebärande obligationer, deraf grundfonden ovilkorligen bör bestå. §• 8.
Med afseende å nu föreslagna förändrade bestämmelser, torde minsta sedel-valörens belopp kunna, utan betänklighet, nedsättas till 3 R:dr 16 sk.
Banko. Mom. 2.
På det att äfven samlade mindre kontanta behållningar må genom ifrågavarande
Banker kunna göras räntebärande och för allmänna rörelsen tillgängliga, torde Banken få utfärda med ränta löpande hundskrifna förbindelser å minst 133 B.dr 16 sk. Banko. §. 9.
Orden »genom Wårt Finans-departement» torde böra utbytas emot »genom Styrelsen för Rikets Ständers Bank». §• 11.
Mom. b. bör uteslutas, såsom föranledande vidlyftighet och svårighet vid beräknandet och kontrollerandet af Bankernas sedel-utgifningsrätt, samt dessutom oförenlig med det föreslagna stadgandet i förordningens 19 §. §. 16.
Utaf den häruti föreskrifna öfversigt af Bankernas ställning, bör ett exemplar jemväl insändas till Styrelsen öfver Rikets Ständers Bank; och denna Styrelse dessutom vara berättigad, att från Bankerna infordra och erhålla äskade upplysningar om deras rörelse.» Hvarförutan motionären föreslagit att, i afseende på Bankernas utlånings-rörelse, ett stadgande borde tilläggas, hvarigenom företrädesrätt till låne-tillgångarne uttryckligen tillerkändes kassakreditiv-rörelsen och vexel-diskpnteringarne framför lån på namnsäkerhet, och hvarigenom all omsättning af erhållna diskont- eller andra lån iorbjödes.
Uti de öfriga ofvanomförmälda motionerne har blifvit föreslaget: af Herr Friherre Raab, att Privat-bankerna i afseende på sin verksamhet måtte åläggas:
Banko- och Lag-Vtskotiens Betänkande, N:0 1.
11 a) att småningom indraga fonderna för diskontering på namn, för att bespara dem åt verklig diskonterings-rörelse med vexlar, kredilpapper, anvisningar m. m., på det att de må blifva förläggare för industrien; b') att äfven i viss grad och med vissa förbehåll belåna inhemska varuprodukter; e) att icke allenast inom samma Banks filial- och hufvud-kontor, utan' äfven inom olika Banker, utbetala lemnade anvisningar för någon annan Privat-bank eller Filialkontor, eller godtskrifva den person, som invisningen innehar, om han eger räkning med den Bank, der penningarne skola lyftas; d) att utvidga depositions-rörelsen och derpå lemna ränta med invisningsrätt; e) att utvidga kassakreditiv-rörelsen; /) att låta förfärdiga på ett enda ställe alla blanketter för bank-rörelsens bedrifvande, hvilka, i mån af reqvisition, stämplas och utvexlas af en derom betrodd, under Kronans uppsigt stående auktoritet; samt g') att förvandla sina vexlings-kassor i silfver, i stället för Biks-bankens sedlar, och att inlösa sina sedlar i silfver-species; af Herr Prosten Ahnqvist: att Banko-Utskottet, för den händelse Privat-bankerna kommo att bibehållas, mätte föreslå de förändringar, som funnos nödiga i deras reglementen, i afseende å dels deras kredit-sedlars mottagning i allmänna uppbörden, dels dessas minsta valör och sedel-utgilningens begränsning; af Herr Professoren Agardh: alt Kongl. Maj:t och Rikets Ständer måtte utfärda en lag för Privatbanks-bolag, enligt hvilken hvarje bolag, som ikläder sig uppfyllandet af de i samma lag föreskrifna vilkor, erhölle rättighet att när och hvar som helst idka bank-rörelse; och kunde såsom grundval för en sådan lag läggas det förslag, bemälde Kommitté i berörda hänseende afgifvit; af Herr fallenberg: att Kongl. Författningen af den 9 Januari 1846, rörande enskilda Banker, må såsom allmän författning få gälla till efterrättelse, och att, i följd deraf, enskilda Banker, må kunna upprättas å andra orter än sådana, hvarest dylika Banker nu finnas; samt af Riksdagsfulimäktigen Anders Olofsson från Jemtlands län, att vederbörande'
Privatbanks-direktioner måtte förpligtas, ej allenast att, genom inrättande af vexlings-kassor, bereda allmänheten tillfälle att i det öfverallt gångbara riksmyntet utbyta de af dem utgifna sedlar, än ock att hädanefter utgöra vida högre bevillning af sina behållna inkomster, än som af dem nu erlägges.
Under Utskottens öfverläggningar i förevarande ämne har först uppstått fråga, huruvida lagstiftningen för enskilda Banker tillkommer Konungen ensam, eller Konungen och Rikets Ständer gemensamt, om den är af ekonomisk eller af civil-lags natur, en fråga hvaröfver Utskotten desto heldre ansett sig böra afgifva särskildt yttrande, som Finanskommittéen dertill gifvit anledning, genom att, på sätt nämndt är, särskilja de af Kommittéen föreslagna stadganden uti två förslag, ett till lag och ett till författning; samt formen för
Utskottens eget förslag i ämnet är af svaret på nämnde fråga beroende.
Vare sig nu, att man från den ifrågavarande lagstiftningens ändamål och egna, inre beskaffenhet, eller ifrån förut befintlig, positiv lag vill härleda detta svar, så blifver det enahanda, eller att lagstiftningen för Privat-bankerna hörer till civil-lagen.
Likasom denna lag i allmänhet har till ändamål, att reglera de rättsförhållanden, som uppstå man och man emellan; så har lagstiftningen för enskilda Bank-bolag 12 Banko- och Lag-Vtskotlens Betänkande, N:o t. til! ändamål att reglera de rättsförhållanden, sorn ega rum emelian dessa bolag (dessa enskilda kollektiva personligheter) å ena, och dylika, eiler andra enskilda personer, å andra sidan.
Då lagarne om bolags bildande och ansvarighet, om försträckningar, om vanliga skuldförbindelser och vexlar, om ansvarigheten, för dylika förskrifningar, om hypotheker, om konkurs, eller, med ett ord, kredit-lagarne i allmänhet äro af civil-lags natur; så är jemväl Privatbanks-lag, sorn' innehåller bestämmelser just angående kreditväsendet, af samma natur, hvilken desto mindre kan förändras genom den dessa bolag tillerkända rättigheten att utgifva tryckta eller graverade kredit-sedlar, som dessa sedlar ej äro annat än skuldsedlar, eller löpande invisningar på egen kassa; och då dessa skuldsedlar af enskilda emottagas såsom myntrepresentativer, och såsom sådana cirkulera i allmänrla rörelsen, är det desto vigtigare, att de lagbestämmelser, som afse att betrygga emottagare eller innehafvare af samma sedlar emot förluster, varda af båda Statsmakterna fastställda, som dessa bestämmelser sålunda högst, väsendtligt inverka på den allmänna rätts-säkerketen.
Väl är det sannt, att Privat-bankerna, lill följd af den vidsträckta affärs-verksamhet de äro i tillfälle att utveckla, kunna i vidsträcktare mån, än andra enskilda personer, medverka (i!!, eller möjligtvis motverka det allmänna välstånd, som utgör hufvudändafnålet för den ekonomiska lagstiftningen och Regeringens ständigt aktgifvande omsorg, och att
Privatbank-lagstiftningen således står i nära beröring äfven med den ekonomiska; men häraf följer ej, att den förra utgör en del af den sednare, men väl att de böra sättas i den innerligaste harmoni med hvarandra.
Ett lika nära samband förefinnes emellan civiI-lagen i allmänhet och den ekonomiska lagen; ty det allmänna välståndet beror ytterst pä de enskilda samhälls-medlemmarnes, och detta åter i främsta rummet på rätts-säkerheten.
Tiil följd af delta innerliga samband emelian de särskilda lagstiftnings-grenarne, löpa de stundom in i hvarandra; hvadan det i allmänhet är svårt, om ej omöjligt, att emellan dem uppdraga och i alla detaljer genomföra en noggrann gräns, och om man än till vissa delar skulle lyckas i ett slikt bemödande, skulle dock alltid återstå en eller annan del, om hvars rätta plats inom lagstiftningens system ovisshet skulle ega rum, och som alltså fortfarande skulle gifva anledning till de menings-slrider, man genom nämnda försök velat undanrödja.
Det var också utan tvifvel ur nu angifna synpunkt, som Konungen och Rikets Ständer betraktade frågan om Privatbanks-lagstiftningen, då de genom B § i lagen för Rikets Ständers Rank af den 1 Mars 1830, bestämde, att såsom lag för enskilda Bankbolag skulle, jemte Kongl.