Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
T'lsk:m Betänkande, A’:o 22 13 ’ sisll , af” i fm: underdåniga utlåtande uppå Wår bcfallningshafvnndes i Halllands liin gjorda underdåniga hemställan, örn icke ds i liinct varande utsockne Irälse-hemman, Jivi Ika, såsom i ordinarie båtsmanshållet ej inrole'Vade, årligen utgjort så kallade rote- eller utskrifnings-penningar med 3a ’sk. lör hvarje å hemmanet befintlig mansperson öfver femton år, hädanefter och sedan dessa hemman blifvit med extra rotering lxdagde, må, i "likhet med roterade kronohemman, från berörde afgift fri kallas; ocdi som 'Wi, uppå Rikets Ständers, under den i3 Juni sisth år, gjorda undeidåni "ga hemställan, samt i betraktande af de förändringar, statens ordinarie inkomster undergått, ansett ifråga varande afgift böra upphöra; så förständiga ’ Wi nu vår befallningshafvande i Hallands län härom.” 3:o Rikets Ständers underdåniga skrifvelse lill Kongl Maj:t den ir Maj 1815.
—- — — — — — — — I följd af allt detta hafva numera ej någre utskrifnings-penningar ”från Skåne ocdi Halland i staten bort kunna påräknas, hvarföre der, i "fall någre .sådane för 1812 och den tid, sotn sedermera förflutit, blifvit 'vederbörande affordrade.
Ständer finna skäligt, alt desainme måtte ”varda återställde och befrielse från utskrifnings-penningars erläggande meil"delad, så länge nu varande författningar om utskrifnings-sältet gälla eller "intill dess Rikets Ständer annorlunda besluta; och täcktes Eders Kongl.
Majit om verkställighet häraf
Dess och rikets Kammar-kollegium i nåder 'förständiga.” — — — — —.
— — För den oväldige granskaren skulle jag tro ih t. efter pröfning af dessa fakla, vara fullkomligt tydligt, att sedan Hallands län, hörande till de forna konketerade provinserna, för hvilket län framlidne Kongl. Rådet och Fältmarskalken Grefve Äscheberg den 17 April 1683 utfärdade instruktion,— och således, i afseende å tillförsäkrade fri- och rättigheter icke bör förblandas eller jemfbras med provinser i gamla Sverige, åtagit sig ej mindre personlig utskrifning af dess söner från och med ao lill och med 20 år, än äfven ulfäst sig att under krigstid af ulsockne-frälset uppsätta ett visst antal manskap, kalladt extra rotering, är provinsen frigjord från de dessförinnan af frälsehemmanen utgående utskrifningspenningar. —-
I sjelfva begreppet om åtagen utskrifning och uppsättning af extra rotering ligger begreppet och rättsgrunden för utskrifningspenningarnes upphörande — och annorlunda kan det ju icke vara, ty, om nu, på sätt Utskotten föreslagit, de oerhördt tryckande utskrifningspenningarne skulle erläggas under freds - 16 Stats- samt Allm. Fesv.- och Ekon.-Utsk:ns Fetänkande, A':o 22. lid oell hemmanen vid infallande krig skulle uppsätta manskap, som kostade hvarje rote flera hundrade riksdaler, men manskapet, efter endast en månad eller någon kort lids tjenstgöring, hemkommer, till följd af ernådd fred, borde hemmanen, ulan afräkning för de nyss föregångna uppsätlningskostnaderne, återgå till skyldigheten alt erlägga inskrifningspenningar.
Är delta ett rättvist beskattningssätt?
Jag tror det ej, och jag tror vidare, att just de stora kostnader, som frälsehemmans egare få vid utbrott af krig vidkännas för manskaps uppsättning, skola dem, efter Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers visa afsigter, tillgodogöras under freden, genom befiielsen från utskrifningspenningars erläggande.
Vill man icke antaga denna grund, måste man erkänna, att frälsehemmanens fri- och rättigheter äro afvisadeoch dessa hemman högre beskattade, än någre andre hemmans naturer." af Herr Friherre Cedern rom, lindolf: ”1 den af Herr Mdmslrdt afgifna reservation anser jag mig pligtig instämma, enär den deruti åstadkomne bevisning synes mig fullt giltig.
Derutöfver nödgas jag mig reservera mot det fattade beslutet angående restitutioner från statsverkets sida.
Restitutionsfrågor måste efter min tanke alltid ined mycken varsamhet behandlas.
Derest Utskotten slädnät i ett motsatt resultat i hufvudsaken, så hade ju då ett reslilutionsanspråk kunnat uppkomma mot de ulsockne-frälsehemmansegare uti Halland, som ända till år i835, och mot andra, som till nu, varit från ordinarie rotering fritagne.
Sådant har dock icke yrkats, men skulle lika väl kunnat framställas, som hvad Utskottet föreslagit; i hvilkendera fallet som helst, lika olämpligt.
Man hör väl också något erinra sig dels Statens lör närvarande hyrdt anlitade tillgångar, hvadan det måste med all omsorg tillses, att, icke utan verkligt nödfall, de skattdragande öfver höfvan betungas, dels ock det invecklade skick, hvaruti frågan hittills synts vara försatt.
Genom det i hufvudsaken föreslagna beslutet skulle den rådande ovissheten upphöra.
Visserligen har man dervid icke så förfarit, alt den rättmätiga fördelen i fullt mått komme att erhållas; men torde hända kan man göra sig förhoppning om nödig rättelse, jemväl i denna del, vid ärendets slutliga afgörande.
JNär således en önsklig trygghet och rältsenliga förhållanden inlrädt, så torde väl de, som komma i besittning af dessa förmåner, skäligen kunna frånkännas anspråket att af staten återbekomma, hvad redan tillagdt blifvit Dock Stats- samt Allm.
Besv. och Eko.-Utsk:ns 'Betänkande, S:o 22. 17 Dock, på det att de, som för att freda sin egendom för utmätning, eller af en aktningsvärd beredvillighet att utgifva hvad, som af vederbörande auktoriteter äskats, verkställt dylike utbetalningar, som här äro i fråga, eiler åtagit sig ett onus, derifrån de nu förklaras vara befriade, icke må ensamme vidkännas en sådan förlust, anser jag, att hela den erlagde vakans-afgiften borde fördelas på samtlige utsockne-fi älsehemmanen i Hallands län; uppå hvilket sätt bördan blefve föga kännbar, och man undveke att belasta statsverket med en utgift, den man, såsom förut är anmärkt, med skäl icke torde varit benägen att i motsatt riktning restitutionsvis tillämpa, i fall anspråket i hufvudsaken skulle hafva underkänts.” af Herr af Sillen: ”Genom det förklarande, att Herr Ordförandens fråga till de förenade Utskotten, om diskussionen öfver förevarande betänkande vore fulländad, blefve besvarad med ja och att något vidare yttrande derom icke finge ega rum, ett förklarande, som var för mig oväntadt, då betänkandet innehåller flere punkter, öfver hvilka skulle serskildt beslutas, har jag blifvit betagen tillfället att anföra hvad jag trott vara att emot sista punkten i betänkandet erinra.
Det återstår mig således endast att, såsom jag förbehållit mig, genom reservation underställa de respektive riks-stånden min åsigt angående berörde punkt.
Då de sammansatta Utskotten tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl.
Maj:t i und. anmäla, alt de för sin del icke kunna bifalla, att utsockne frälse-hemmanen i Halland påföras ordinarie rotering; men att deremot dessa hemman böra från början af nästkommande år erlägga utskrifningspenningar med två daler silfvermynt för hvarje utskrifningsgill person från 18 års ålder och så länge han erlägger mantals-penningar, med de undantag likväl, som äro i författningarne föreskrifne; samt derjemte tillstyrkt, att de rotevakans-medel, som blifvit från och med år 1835 de Halländska utsockne-lrälse-hemmanen debiterade, ej måtte, äfven om debiteringen deraf finnes grundad på laga kraftvunna beslut, af hemmanen uttagas, och att, om sådane medel blifvit utbelalde, desamma måtte vederbörande återställas, synes af detta tillstyrkande hafva boldt följa, att utskrifnings-penningarne skulle beräknas från samma tid, för hvilken återbäring af vakansafgiften blifvit föreslagen och således utskrifnings-penningarne minska restitution af erlagd vakans-afgift, men till staten ingå från dem, som uraktBih. till R.
Prot. 1847 & 1848 , 4 Sami. 2 Af i. 5 Haft. 3 18 Stais- samt Allm.
Eesv. och Ekon.-Utsk:ns Betänkande ?
JY:o 22. låtit alt vakans-afgift erlägga; ty erkänner man utsockne-frälsehemmansegarnes i Halland skyldighet att erlägga utskrifnings-penningar från i84p års början, emot fördelen af befrielse från ordinarie rotering, hvad skäl finnes för bestämmandet af denna tidpunkt för afgiftens utgörande?
Derjemte synes det mig, att Utskotten bordt förskaffa sig upplysning om beloppet af den vakans-afgift, som blifvit er lagd och bör restitueras, äfvensom huruvida den qvarstår i landtränteriet eller blifvit remitterad till Kongl Stats-kontoret och ingått bland statsverkets ordinarie inkomster och förhållandet för Rikets Ständer uppgifva, emedan, i sednare fallet, serskildt anslag måste anvisas för restitutionen och denna genom Riksgälds-kontoret verkställas.”
Af herr tVcern: “Fullkomligt öfverensstämmande med de sammansatta Utskotten, i afseende på de utsockne-frälsehemmanens i Halland skyldighet alt vidkännas ordinarie rotering måste jag deremot emot Utskottens tillstyrkande, att Rikets Ständer för sin del besluta, att dessa hemman skola erlägga utskrifnings-penningar, mig reservera.
Utskrifnings penningarne, hvilka utgingo ej allenast af de utsocknefrälsehemmanen i Halland, utan äfven af krono- och skattehemman i detta län, samt af utsockne-frälsehemmanen i Skåne, upphäfdes vid 1812 års riksdag, såsom en följd deraf, att all frihet från utskrifning, genom den då vidtagna förändringen i utskrifningssätet af förstärknings-manskapet, upphäfdes, och derför all oroterad jord underkastades rotering, (se Statsutskottets betänkande den 10 Juni 1812 Bill. lill Riks-slåndens protokoller irsta delen pag. 821) d. v. s. emot att hemmansegarne ålades beväringsskyldighet och extra rotering.
Att så var förhållandet, synes ytterligare af Kongl. Majlis bref af den 25:le Maj 1813.
Jemte kungörande af Kongl. Maj:t bifall lill Ständernas ofvannämnda beslut, heter det nemi. deri, “att utsockne-frälsehemmanen, hvilka årligen utgjort så kallade utskrifnings-penningar, hädanefter och sedan dessa hemman blifvit med extra rotering belagde, må i likhet med roterade kronohemman från berörde afgift frikallas,“
Alt nu åter pålägga denna afgift, då dessa hemman förklaras fria från skyldigheten att underkastas ordinarie rötning, hvilken, enligt Utskottens tanka aldrig blifvit dem ålagd, synes mig i hög grad obilligt, så mycket mera, som Utskotten tillstyrka fortfarandet af den extra rotering, för hvars åtagande de en gång frikallats derifrån.
Stats- samt Mim.
Besv.- oek Ekon.-Utsk:ns Betänkande, JV:o SS. It
Det motiv, Utskotten för detta sitt tillstyrkande anföra, är, att det synes Utskotten, som borde dessa utskrifnings-penningar rätteligen hafva utgått af hemmanen, så snart, som det af dem uppställda extra roteringsmanskapet från kriget hemkommit; d. v. s. Utskotten anse, att Rikets Ständers och Kongl. Maj:ts beslut om utskrifnings-penningarnes upphörande aldrig hade bordt fattas och tillstyrka af detta skäl nu deras upphörande; men att på detta sätt upprifva ett nu 36-årigt, enskildas rätt gällande, beslut, synes mig ett i högsta grad farligt prejudikat och åtminstone borde ett sådant upprifvande af ett beslut icke vara partielt för några vissa, utan böra gälla alla de hemman, af hvilka utskrifnings-penningarne utgingo, såsom ulsockne-fiälsehemmanen i Skåne och krono- och skattehemmanen i Halland.
Är det verkligen rättvist, att de Halländske utsockne-frälsehemmanen frikallas från ordinarie roterings-skyldigheten, så bör man icke återtaga med ena handen hvad man ger med den andra och sålunda, på ett staten mindre värdigt sätt, sälja den rättvisa, man säger sig göra.“ hvarjemte herrar Walley och Norin jemväl emot betänkandet sig reserverade.
STOCKHOLM, Londberg & Comp. 1848.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 23. 1 N:o 23.
Ank. till Exp. Utsk. den 9 Juni, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om tillsättande af en kommitté såväl för granskning af ett utaf Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, af gifvet förslag till landt försvarets organisation, som för utarbetande af ett fullständigt utlåtande om hela försvarsverkets lämpligaste ordnande.
Ridderskapet och Adeln hav till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet blifvit remitleradt ett af Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, afgifvet anförande, med ett uppgjordt förslag till landtförsvarets organisation, äfvensom från väliofl.
Borgare-ståndet blifvit till samma utskott öfverlemnad en af Herr Ekholm väckt motion, deruti anföres, att omförmälde förslag vore icke allenast grundadt på en nedsättning af den stående hären, hvilken skulle leda till en betydlig minskning i statens utgifter, utan äfven innehölle ett sätt för den nya stammens bildande, som skulle göra indelningsverket obehöfligt och bereda jordbruket en väsendtlig lindring uti dess nu betungande bördor, samt att förslaget vore utarbetadt i det fulländade skick, att, om också en eller annan del deraf icke genast antages, det hela likväl alltid blefve en ledning för en konseqvent utveckling af folkbeväpningsprincipen i framtiden; på grund hvaraf motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att en kommitté måtte nedsättas, för att ej mindre granska Herr Stjernsvärds ofvanberörde förslag, än äfven afgifva ett fullständigt utlåtande så väl deröfver som öfver hela försvars-verkets lämpligaste ordnande.
Ehuru utskotten, som, uti sitt utlåtande N:o 5, om bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring, anmält, att de skulle taga i öfvervägande Herr Stjernsvärds omfönnälde anförande med dertill hörande förslag till landtförsvarets organisation, i sammanhang med Herr Ekholms motion, vid dessa ärenders behandling, icke förbisett, att Rikets Ständer redan genom de beslut, som blifvit fattade, rörande dels anslagen under Riksstatens fjerde hufvudtitel, dels bevärings-manskapet, måste anses Bih. lill R.
Prof. 1847 å 1848. 4 Sami. 2 Afd. 6 Hafi 1 Slats- samt Allvi.
Betänkande N:o 23. hafva hufvudsakligen vidblifvit de grunder för arméens organisation, sorn för närvarande aro gällande; så hafva utskotten likväl, i anseende (ill ämnets synnerliga vigt, ansett sig bora ingå i en närmare granskning al Herr Stjernsvärd# förslag, och få till en början framställa de grunder, hvarå förslaget stödjer sig, samt en så beskaffad redogörelse för detsamma, at en öfversigt deraf är möjlig.
Det innehåller följande hufvudgrunder:
Landt'försvars-departementet.
Styrelsen öfver arméen och alla densamma angående ärenden handhaives af Landtförsvarsdepartementet, som utgöres af en chef och föredragande Stats-Itåd, som tillika är Konungens rådgifvare i kommando-mål, och sorn vid ärendenas behandling biträdes af trenne expeditioner, nemligen Departements-chefs-expeditionen, Kansli-expeditionen samt Förvaltnings-expeditionen.
Genevalilelets sammansättningar är lika med det nuvarandes. General-staben utgör en serskild corps.
Arméen utgöres af: 1 Gardes-brigad.
14 linie-infanteri- brigader. 2 linie-kavalleri-brigader, hvarje brigad bestående af en bataljon gensdarmer och 4 bataljoner dragoner. 3 linie-artilleri-brigader.
Artilleriets stab samt i ingenieur-brigad, och, med hänseende lill truppen, af stam-soldater och beväringssoldater.
Stam-soldaterne fördelas i sådane, sorn äro och icke äro beräknade för striden.
Den stridande delen rekryteras dels med bevärings-manskap dels med frivillige; den icke stridande med endast frivillige.
Skyldigheten att såsom bevärings-soldat ingå i arméens leder vidtager med fyllda 21 år och fortfar i 6 år.
Vissa kategorier äro dock härifrån undantagne.
Vid bevärings-mönstringarne uttagas först de, som anses lämplige att ingå vid kavalleriet; derefter de, som skola insättas vhS Stais- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Vtsk.
Betänkande, N:o 23. 3 artilleri- och ingenieur-vapnen.
Åf åteistuden uttagas genom lönning de, som skola tilihöia infanteriets stam; de återstående blifva infanteriets bevärings-rekryter.
Frivilligt byte emellan starn- och bevärings-soldater kan få ega rum, under iakttagande af de vilkor, som för inträde i ena eiler andra vapnet äro föreskrifne.
Fullkomlig befrielse från beväring,spligten genom legning är förbjuden.
De af beväringen, som ingå i stammen, äro förbundne till ständig tjenstgöring i 6 år, med undantag af pei mitteriiigstiderne.
Det öfriga bevärings-manskapet tjenstgör första året 2f dagar, andra året 14 dagar och tredje året äfven 14 dagar, men befrias från tjenstgöring de återstående Irenne åren, under hvilka det i rudorna qvarstår.
Kavalleriets gensdarme-sqvadroner, rekryteras af sådant manskap, som med utmärkelse t jent 1 år vid dragonerne.
Då arméen sättes på krigsfot, skola 2:dra oell 3:dje beväringsklasserne genast ingå i tjenstgöring.
Afgång inom arméen ersättes på det sätt, att först 6:te, sedermera 5:te och sist 4:de klassen ingår i tjenstgöring.
Först derefter inträder lista klassen eller bevärings-rekryterne i arméens leder.
B efordrin gssätU
I afseende härå äro åtskiilige bestämmelser gifne.
Utredning och Tross.
Ålit hvad, som tillhörer arméens allmänna utredning och tross, anskaffas och bekostas af kronan; der så ske kan, efter bestämd brukningstid.
Beräknas per dag; minskas för befäl med en tredjedel under permittering och med en fjerdedel under vistande på sjukhus.
För trupp och vederlikar upphör den helt och hållet, så vä! under nyssnämnde förhållanden, som under arrestering.
Aflöning för manskapet är, portionen oberäknad: l id gardet: för korporal 10 sk. 8 r. „ vice korporal „ soldat . . 5 — 4 — 2 — 8 — Stats- samt Altim. Betv.- och Ekon.-Ulskotlens Betänkande, N:o 23. vid linien: för korporal 5 — 4 — „ vice korporal 2 — 8 — „ soldat 1 — 4 — Aflöningsförhöjningen utgör för allt manskap:
Eller 6 års tjenstetid 1 sk. „ r. „ 1 års dito *... 2 — 8 — „ 18 års dito 4 — „ — Proviantering:
AU proviant bekostas af kronan efter ett fastståldt portionspris af 10 sk. banko, brödet inberäknadt.
Inqvartering■
Rättighet till inqvartering eiler ersättning derför eger hvar och en, som tillhörer arméen och befinner sig i aktiv tjenstgöring.
Truppen samt åtminstone en del af befälet böra alltid vara kasernerade, der det sig göra later.
Beväpning, Beklädnad, Remtyg och Utredning, utgöres: för stammen af l:o Stora monderingen, 2:o Mindre monderingen; för beväringsmanskapet af endast en mundering, den s. k. bevärings-monderingen.
Stora monderingen anskaffas och underhålles af kronan.
Re till densamma hörande persedlar hafva bestämd brukningstid, efter hvars förlopp de med nya af kronan ersättas.
Mindre monderingen utgöres af persedlar, som vid soldatens inträde i krigstjensten till honom en gång för alla utdelas, och derefter af honom underhållas fulltaligt och i ijenstbart skick emot ersättning, dels af den s. k. monderingsfonden med 18 r:dr vid inträdet i tjensten, och dels i kontant per tjenstgöringsdag, beräknad för deni, som äro anställde vid kavalleriet, ridande och åkande artilleriet samt fot-artilleriets stam till 2 sk. 6 rst banko och för dem, som tjena vid de öfrige vapnen, (ill 2 sk. samma my^nt.
Beväringsmnnderingen utgöres af persedlar, som hafva bestämd brukningstid, efter hvilkens slut de med nya af kronan ersättas.
Ett nytt monderingsplagg, som för alla vapen införes, är blusen.
Remontering•
Arméens nummerhästar äro af tvenne slag: ständiga och rusthålls-hästar.
De ständiga anskaffas och underhållas al kronan.
Rusthålls-hästarne anskaffas, remonteras och underhållas (det sednare likväl ej för den tid de äro i aktiv tjenstgöring) af rusthållarne emot ett årligt afdrag 43 r:dr 16 sk. banko å den rusthålls-afgift, de till »Statsverket böra erlägga.
Stats- samt Allm. Best.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 23.
5 Sadelmonderingen för såväl ständiga, som rusthållshästar, anskaffas och underhålles af kronan.
Sä väl befäls- sorn nummerhästar furageras emot ett årligt bestämdt rationspris af 120 r:dr banko. f örvaltnin gs-Direktion er.
Så väl aflöningens utbetalande, sorn anskaffning och underhåll af allt som i och för soldaten erfordras, såsom proviant, beväpning, beklädnad, utredning, tross, kasernering, sjukvård, hästar, furage m. ni., om' esöijes af en inom hvarje brigad upprättad förvaltningsdirektion, i hvilken brigad-chefen är ordförande.
Permittering är af tvenne slag:
Den årliga eller ofrivilliga, hvilken eger rum från slutet af det ena till början af det påföljande årets sommaröfningar, eller 288 dagar, samt
Den tillfälliga, hvilken beror på hvarje individs frivilliga anhållan.
All permission medför följande afdrag å aflöningen, nemligen: för officerare och under-officerare samt deras vederlikar en tredjedel af den egentliga aflöningen, samt för korporaler och soldater samt deras vederlikar hela aflöningen, provianteringskostnaden och underhålls-ersättningen för mindre monderingen.
De årliga öfningarne ärO bestämda till 77 dagar sålunda, att först öfvas stammen lör sig i 39 dagar, derefter stamocli bevärings-soldater (j2:a och 3:e klasserne) 14 dagar, och slutligen stam- och bevärings-rekryter
(Ira klassen} 21 dagar; allt in- och ufryckningsdag*rne oberäknade.
I fredstid besörjes arméens religionsvård å station af den församlings pastor, inom hvilken truppen finnes stationerad; i läger, af pastor i den församling, inom hvilken lägerplatsen är belägen.
Ersättning till presterskapet, så väl för dess embets-åtgärder, som för kommunion-vin, är beräknad till 24 sk. för hvarje stam-truppen tillhörande person, eller för hela arméen till 8,581 r:dr, hvilken summa af Staten betalas. $ Slats- samt Allm.
Betänkande N:o 23.
Pensioneringen sker till högre belopp an för närvarande, efter hufvudsakligen samma grander, som nu ega rum, dock ulan rättighet att genom expectance-afgiflers erläggande lösa sig till bristande tjensteår.
Alla pensioner utgå af Slats-verket, hvilket deremot skulle öfvertaga arméens pensions-kassas samlade fonder.
Hvar och en af arméens stridande del, från och med soldaten till och med kapten, skall öfvergå på pensions-stat vid fyllda 50 år; majorer vid fyllda 60, och personer vid den icke stridande delen af arméen äfven vid 60 års ålder.
Två tredjedelar af rikets postmästare-tjenster böra tilldelas från tjensien med pension afgångne officerare och under-officerare.
Landtstorm.
Från och med utträdandet ur 6:te bevärings-klassen, d. v. s. från fyllda 27 till uppnådda 50 lefnadsår, tillhör hvarje vapenför man landtstormen.
Landtstormen delas i tvenne uppbåd.
Landtstormen uppbådas endast vid fiendtligt infall.
Föista uppbådet kan ej beordras utom provinsens, och andra uppbådet ej utom häradets gräns.
Under afl tjenstgöring är hvar och en landtstormen tillhörande' person skyldig att sjelf förse sig med vapen och öfriga förnödenheter, utan anspråk på ersättning.
Derjemte har af Herr Stjernsvärd en jemförelse blifvit anställd emellan det i förslaget upptagna system för landtförsvarets organisation och det, som nu är gällande.
Det sistnämnda skulle efter Herr Stjernsvärds uppgift medföra en kostnad af sex och en half millioner riksdaler årligen, då deremot kostnaden för landtförsvarets organisation efter det förra, eller Herr Stjernsvärds system, endast komme att uppgå till 5,700,000 r:dr.
Då den nuvarande försvarsstyrkan utgör 115,516 man, af hvilka 34,301 man med 5,222 nummerhästar och 128 kanoner af staten samt rust- och rotehållare ständigt bekostas, och hvaraf icke i-del, kanske ej en åttondedel, kan anses nog öfvad alt tjena til ledande stam för beväringen, skulle, Sials- samt Allm.
Bese,- och Ekott.-Ulsk.
Betänkande, N:o 23. 7 enligt Herr Stjernsvärd# forsing, ilen för lamltförsvaret påiäkneliga styrka komma att bestå af ända till 142,260 man, med 5,457 nummerhästar och 152 kanoner-
Uti denna styrka skulle vara inberäknad en ständig stam af 17,100 man, hvilka alla voro i sina serskilda vapen fullt »jfvade, samt hvaraf med tämmelig visshet hälften kunde begagnas såsom instruktörer; och af den öfriga styrkan borde omkring 41,000 man ega fullt lika mycken militärisk bildning, som åtminstone t-delar af vår nuvarande, indelda och värfvade armé- Dessutom skulle försvarsstyrkan kunna ökas med landtstormen till ett antal af 450,000 man.
Utrymmet tillåter icke utskotten att ingå i någon utförlig eller fullständigare framställning af skillnaden emellan det nu gällande och det af Herr Stjernsvärd föreslagna system för landtförsvarets ordnande, — en skillnad, som hvar och en, hvilken eger kännedom af det förra, kan, åtminstone i de hufvudsak ligaste delar, finna vid jemförelse med ofvan införda sammandrag af Herr Stjernsvärds förslag Hvad utskotten emedlertid anfört, torde tillräckligt gifva vid handen, att lie väsendtligaste fördelar, som Herr Stjernsvärd med sitt förslag afser, äro l:o en ökad styrka, 2:o en minskad kostnad och 3:o ökade löner åt befälet.