Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då erfarenheten visat, att personer, som till Lazarettet borde inbetala medel, ej sällan dröja att till Direktionens tjenstemän aflemna attesterna öfver verkställda insättningar å Direktionens räkning i Rikets Ständers Bank, har, till förekommande deraf, att räntebärande medel må för bestridande af löpande utgifter indrifvas då tillgång å banko-räkningen vore att tillgå, ehuru, enär en del attester öfver verkställda inbetalningar ej blifvit aflemnade, kassa-räkenskaperna icke kunnat sådant utvisa, — Direktionen låtit anmoda vederbörande Kamererare i Banken att underhand meddela upplysning om verkställda insättningar af medel på Direktionens räkning; och som ett sådant biträde ej ansetts åligga honom i och för tjensten, har Direktionen trott, att af ofvanberörde Kongl, bref hinder icke mött att derför utbetala ofvan omförmälda arfvode, som vida öfvervägdes af den Inrättningen genom berörde åtgärd tillskyndade fördel.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäk tigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, CARL OK GEER. G. A.
SPARRE. Stockholm den 2 Januari 1858. G. Fr. Almquist. — 304 Direktionens öfver Stockholms Allmänna Barnhus underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om Barnhusets förvaltning och räkenskaper åren 1854 och 1855.
I anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, så vidt den angår Allmänna Barnhuset härstädes, får
Direktionen underdånigst afgifva följande utlåtande:
Uti 2 § vitsorda Revisorerne, med afseende å mortaliteten inom Barnhuset, det redan tillförene af Direktionen i sina underdåniga årsberättelser, angående Barnhusets förvaltning, omförmälda behofvet att vidtaga åtgärder till beredande af nödigt utrymme, j-ehvad påbyggnad å det nuvarande Barnhuset eller inrättningens förflyttning till annat ställe med sundare belägenhet kan, vid noggrann undersökning, befinnas ändamålsenligast.”
Direktionen har i sin sednast afgifna underdåniga årsberättelse tillåtit sig att närmare behandla denna, för Barnhus-inrättningens framtida ändamålsenliga verksamhet betydelsefulla fråga, och fästat Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att samma fråga, såsom omfattande flera synnerligt vigtiga ämnen, erfordrar en mångsidig och sorgfällig utredning, innan den torde kunna anses mogen för afgörande.
Direktionen härom redan anfört, tror sig Direktionen nu endast böra underdånigst tillägga, att byggnads-frågan, som utgjort föremål för behandling af serskilda inom Direktionen utsedde kommitterade, numera, sedan kommitterades yttrande blifvit till Direktionen afgifvet, ur flera synpunkter intager främsta rummet bland Direktionens öfverläggnings-ämnen.
Hvad Revisorerne i 3 § anfört, angående kostnaderna för lyshållning och ved, innefattar ett fullkomligt godkännande af de utaf
Direktionen vidtagna förfoganden, och torde följaktligen icke påkalla något vidare yttrande från Direktionens sida.
Beträffande åter Revisorernes i 4 § gjorda framställning, angående tiden för inleverering till Barnhuset af dess andel i böter, som hos Öfverståthållare-embetet för polis-ärender ådömas, får Direktionen underdånigst. anmäla, att icke blott böterna för den tid, revisionen afser, redan långt för detta..kommit Barnhuset till godo, utan ock att, i följd af de förändrade föreskrifter, Ofverståthållare-embetet angående bötes-uppbörden meddelat, Barnhus-inrättningens andel i nämnde böter numera skall qvartalsvis till Barnhuset aflemnas.
Direktionen sig tillika böra underdånigst omförmäla, hurusom, med Eders Kongl. Maj:ts — 305 — nådiga bifall, Direktionen förordnat en vid Barnhuset anställd tjensteman att, i egenskap af Revisor, granska den hos Öfverståthållare-embetet förda bötes-special, till betryggande af Barnhusets rätt i afseende å såväl böternas fördelning som tiden för deras inleverering.
Slutligen hafva Revisorerne i 5 § anmärkt en skiljaktighet emellan det belopp, hvartill räkenskapen för år 1855 och den dervid såsom verifikation åberopade, uti Handels- och Ekonomi-kollegium uppgjorda, specialen upptaga de Barnhuset vid försäljning af vissa fastigheter tillkommande fattigpenningar, i räkenskapen utförda med 1,185 R:dr 1 sk. 3 rist, men i specialen med 1,138 Ridt- 23 sk. 4 r:st.
Denna skiljaktighet härrör deraf, att i 1855 års special (verifikationen) såsom leverering för samma år upptagits en Banko-attest af den 2 Februari 1856 å 3R:dr 28 sk., hvilken åter först i Barnhusets hufvudbok för sistnämnde år finnes införd; och är alltså skillnaden i summorna uti sistnämnde hufvudbok redovisad.
Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. A. EKSTRÖMER. FR. TH. BERG.
PEHR LINDSTEN.
OSCAR AREHN. C. STÅL. A. G:SON BENNICH.
Stockholm den 13 Januari 1857. A. L.
Frykholm. 39 — 306 — Kanslers-ewbetet vid Upsala Kongl.
Universitet, med Konsistorii Akademici underdåniga förklaring, i anledning af 1857 års Revisorers anmärkningar vid nämnde Universitets räkenskaper.
Sedan, till följd af Eders Kongl.
Maj:ts nådiga befallning uti remiss af (len 9 November 1857, Konsistorium Akaaemicum Majus i Upsala den 20 dennes inkommit med underdånig förklaring öfver de af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorer vid Upsala Universitets räkenskaper för åren 1854 och 1855 gjorda anmärkningar, får jag densamma härhos till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna och, för min del, instämma uti det af Konsistorium sålunda afgifna yttrande.
Enligt nådigste förordnande: C. A.
SPARRE. J. J. Nordström. — 307 — Konsistor» Akademie! i Upsala underdåniga förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningar vid Upsala Universitets räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Genom nådigste remiss af den 9 nästlidne November, har Eders Kongl. Majit täckts låta meddela Konsistorium Akademicum Majus de anmärkningar, som Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorer, i afseende på Universitetets i Upsala räkenskaper ock förvaltning framställt, i ändamål att Konsistorium öfver dem måtte afgifva underdånigt yttrande så tidigt, att detsamma, efter underdånig anmälan, måtte varda, jemte revisions-berättelsen, till trycket befordradt.
Rikets Ständers Revisorer, hvilkas granskning omfattat åren 1854 och 1855, hemställa: l:o huruvida, då de kontanta behållningarne å de så kallade Magnat-stipendierna uppgått vid slutet af år 1853 till 15,664 R:dr 43 sk. 2 rst, vid slutet af år 1854 till 15,018 R:dr 2 sk. 3 rst., samt vid slutet af år 1855 till 14,371 R:dr 1 sk. 8 rst, allt banko, och för serskilda stipendier uppgått till större summor, icke dessa medel borde göras fruktbärande; och 2:o huruvida, då någon allmän plan vid utarrenderandet och förvaltningen af de Akademien tillhörande hemman och lägenheter för närvarande saknas, icke en sådan borde fastställas, hvarigenom, medelst ett lämpligare och tidsenligare ordnande af berörde förvaltning, enligt Revisorernes tanke, större fördelar skulle kunna beredas så väl Akademien som jordinnehafvarne.
I afseende på den förra anmärkningen, utbeder sig
Konsistorium i djupaste underdånighet att få anföra, att af den anmärkta bokförings åtgärden icke skäligen får dragas den slutsats, att de ifrågavarande beloppen i sjelfva verket inneligga oförräntade i Akademiens kassa; men då det skulle vara nära nog orimligt, att för hvarje år till stipendiets räntebärande fond tillägga äfven den minsta, tillfälligtvis uppkomna besparing, har det af ålder varit brukligt och städse oanmärkt lemnadt, att, så vida icke sjelfva stipendii-författningarne uttryckligen annorlunda förordnade, utföra besparingarne oförräntade intill dess de uppgått till något betydligare belopp, det Konsistorium Majus redan år 1844 bestämde till 500 — 308 — R:dr b:ko. leke heller få de synliga besparingarne alltid göras fruktbärande, då stipendii-författningarne uttryckligen föreskrifvit, att de för bestämda ändamål skola reserveras.
Så stadga författningarne rörande Sederholmska, Piperska, Robsahmska m. fl. stipendier, att af årliga räntan en viss del skall afsättas för att efter vissa år vara att tillgå till resestipendier.
Andra författningar, såsom de för Byzantinska, Ekendahlska m. fl. stipendier, föreskrifva, att stipendiaten under de första åren icke får uppbära hela årsräntan, mot det att han under de sednare stipendii-åren får lyfta högre belopp än årsräntan genom tillägg af hvad under de första åren blifvit besparadt.
Då härtill kommer, dels att stipendiernas fonder icke äro serskildt för sig utlånade, utan i förening med Akademiens egna fonder, och att Akademien af egna medel bestrider kostnaden för inteckningars fastställande och förnyande för alla af den utlånade medel, utan att stipendii-fonderna dermed belastas, dels ock att, om man granskar räkningarne med Akademiens gäldenärer, det visar sig, att på dessa genom fördröjda räntebetalningar hvarje år utestå icke räntebärande medel, till belopp, som fullt motsvara, någon gång betydligt öfverstiga, de summor, på hvilka Akademien icke godtgör stipendii-fonden ränta, så täcktes Eders Kongl. Majit nådigst finna, det
Konsistorium i det anmärkta förhållandet ingalunda bör anses hafva underlåtit, att bevaka Universitetets ekonomiska bästa, i dess förhållande till de enskilda stiftelserna, enär af nämnde förhållande är tydligt, att den af Revisorerne yrkade förändringen ovilkorligen skulle medföra förlust för Universitetet.
Hvad åter den sednare anmärkningen angår, så synas Revisorerne äfven här hafva saknat närmare kännedom om Akademiens vidsträckta förvaltning, enär en allmän plan för förvaltningen af Akademiens fastigheter alltid både funnits och blifvit tillämpad såmedelst, att frälse-hemmanen upplåtits under lifstidsstädja saint prasbende-hemmanen och qvarnlägenheterna på 25 till 30 års arrenden; och har i afseende på dessa olika methoder den erfarenhet hittills vunnits, att genom den så kallade lifstids-städjan vid åboledigheter i de flesta fall yppat sig skälig anledning, att sucsessive höja hemmans-räntan, då deremot vid hemmanens utarrendering genom offentliga auktioner, arrende-beloppet ofta måste, med Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse, åter nedsättas.
Konsistorium Akademicum Minus, hvars åligganden förvaltningen af Akademiens egendom tillhör, har likväl numera ansett sig böra efter hand frånträda den förstnämnde methoden och antagit såsom grundsats, att på viss tid från 15 till 30 år utarrendera Akademiens alla hemman och att, då omständigheterna det medgifva, sammanslå de mindre hemmansdelarne, örn möjligt till hela mantal, vid hvilken utarrendering, som stundom sker genom offentlig auktion, då skäl dertill äro, med Konsistorium
Minus förbehållen pröfningsrätt af anbuden, men oftast utan auktion, Konsistorium
Minus i förhållande till hemmanens olika, genom kartebeskrifningar och från Fogdarne inhemtade upplysningar utrönta, förmåner och beskaffenhet alltid söker betinga Akademien så fördelaktige arrendevilkor, som med arrendatorernes bestånd låta sig förena.
Ofvergången till nämnde nya förvaltningsmethod kan dock endast ske småningom, i mån som de mot lifstidsstädja upplåtna hemmanen blifva lediga, och fordrar derföre lång tid för dess fullständiga genomförande; men de fördelaktiga följderna af Konsistor» Minoris vidtagna åtgärder hafva dock redan visat sig derigenom, att endast under de tvenne sistförfluten åren Akademiens inkomster i spanmål blifvit förhöjda med omkring 100 tunnor, en tillökning, som äfven med den af Revisorerne klandrade förvaltningen kunnat åstadkommas.
Konsistorium erkänner ock, att Konsistorium icke mäktat inse, hvilken den af Revisorerne åsyftade lämpligare och tidsenligare hushållsplan, än den af Konsistorium — 309 — antagna, skullo vara, vid fästadt behörigt afseende på de mångfaldiga svårigheter, som möta vid förvaltningen af en så stor mängd hemman och lägenheter, spridda inom flere län och till en • del ganska aflägse belägna.
Eders Kongl. Majus P. E. BERGFALK.
OLOF WINGQVIST. A. F. BECKMAN. CARL EDV. ZEDRITZ. W.
LILLJEBORG. H. L.
RYDIN. allerunderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, FREDK. SUNDEWALL Kongl. Akad. n. v. Rektor. CHR.
JAC. BOSTRÖM.
SIGURD RIBBING. K. OLIVECRONA. JOH. SPONGBERG. J. W.
GYLLENSWÄRD. C. W. BÖTTIGER.
Upsala den 30 December 1857. C. X. Höjei\ — 310 — Upsala erke-stifts Konsistorie underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Till underdånig följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, åligger Konsistorium att, med anledning af hvad uti Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifna berättelse, under rubriken Konsistorierna, förekommer serskildt angående erke-stiftet, underdånigt utlåtande afgifva; och får Konsistorium härvid, sedan vederbörandes infordrade förklaringar nu inkommit, nåden anföra följande: Rikets Ständers Revisorer hafva anmärkt, dels att, efter hvad af räkenskaperna inhemtas, betydlig behållning uti erke-stiftets Gymnasii- och skolhus-byggnads-kassa vid båda revisions-årens slut funnits hos redogöraren innestående; hemställande Revisorerne, då, enligt deras tanke, allmänna medel till betydligt belopp icke böra hos enskilde förvaras, att hvad af dylika kassors behållningar icke för nödvändiga utgifter erfordras måtte förräntas eller i Läns-ränterierna deponeras; — dels att den af Konsistorium afgifna redogörelse öfver Enköpings skolkassa finnes under båda revisions-åren verificerad endast med obestyrkta afskrifter af originalverifikationerna.
Beträffande den förre af ofvanberörde anmärkningar, utbeder sig Konsistorium att få fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på det förhållande, som under åren 1854 och 1855 eller den tid, revisions-berättelsen omfattar, egde rum i afseende på den allmänna penninge-ställningen, hvilken var sådan, att penningar med största lätthet kunde upplånas, och att det för större kassor föll sig serdeles svårt att få sina medel mot vanlig procent och goda säkerhets-handlingar förräntade, hvadan Konsistorium äfven fann sig nödsakadt att från 6 till 5 för hundrade nedsätta räntan på en del äldre, lån för undvikande af dessas uppsägning till inbetalning.
Under sednaste räkenskaps-år deremot, då ett helt annat förhållande i förevarande hänseende inträdt, hafva alla disponibla medel blifvit utlånade, så att anledning till dylik anmärkning nu mera icke förefinnes.
I afseende på den andra anmärknings-anledningen vid Konsistorii räkenskaper eller angående de obestyrkta afskrifterna af verifikationerna, tillhörande redogörelsen öfver Enköpings skolkassa, har vederbörande uti sin till Konsistorium afgifna förklaring andragit, att sedan Inspektor schöl» jemte stadens Borgmästare med sina namns underskrift bestyrkt räkenskapernas riktighet efter verkställd granskning, hvarvid de icke kunnat undgå att jemföra original-verifikationerna med de bilagde afskrifterna, dessa sistnämnde äfven borde anses bestyrkte, samt att originalen au, likasom förr, blifvit bland skolans handlingar förvarade, utan att detta förfarande, som I - 311 — allt hittills egt rum i afseende på räkenskapernas verificering, vid föregående revisioner ansetts påkalla någon anmärkning.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, A. F. BECKMAN. C. A. TOKÉN. H. G. HULTMAN.
ANNERSTEDT.
Upsala den 20 Januari 1858. E. R.
L. N. Linköpings stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Under den 9 i denna månad har Eders Kongl. Maj:t i nåder anbefallt Domkapitlet, att till Eders Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt utlåtande, i anledning af hvad i Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifna berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, förekommer serskildt i afseende på Linköpings stifts Gymnasii byggnads-kassa, vid fråga om hvars räkenskaper Revisorerne, som inhemtat, att betydliga behållningar vid båda revisions-årens slut fun - — 312 — nits hos redogöraren innestående, hemställt, att, då allmänna medel till betydliga belopp icke böra hos enskilde förvaras, hvad af dylika kassors behållningar icke för nödvändiga utgifter erfordras måtte förräntas eller i Läns-räntericrna deponeras.
Till åtlydnad häraf får Dom-kapitlet underdånigst fästa uppmärksamheten derå, att inneliggande betydliga behållningar i kassor af sådan beskaffenhet som ifrågavarande kassa, dels äro nödvändiga för de ständiga utgifterne och dels stundom icke kunna andvikas, då utlåningar mot nöjaktig säkerhet icke alltid kunna ega rum i samma stund inkomster tillflyta, i synnerhet om, såsom förhållandet var år 1854 och serdeles år 1855, den allmänna penninge-ställningen är sådan, att säkre låntagare till medel, för hvilka högsta lagliga ränta måste fordras, icke utan svårighet erhållas.
Men då, såsom räkenskaperna för stiftets kassor utvisa, de vid redogörelsens afslutande befintliga kontanta behållningarne alltid inventeras och dessutom, så fort ske kan, under det påföljande räkenskaps-året göras fruktbärande i den mån de icke erfordras för utgifters bestridande, synes kassornas säkerhet för de medel, som tillfälligtvis komma att hos redogöraren innestå, lika litet äfventyras som någon egentlig ränte-förlust dem tillskyndas.
Och anser Dom-kapitlet, för sin del, att kassa-förvaltningen inom stiften svårligen kan på annat sätt handhafvas; ty att, såsom Rikets Ständers Revisorer hemställt, i Läns-ränterierna deponera inflytande medel, som icke genast utlånas eller behöfva för tillfället till utgifter användas, skulle vara förenadt med svårigheter och omgångar, genom hvilka vederbörande redogörare komme att belastas med ett mindre billigt och, såsom det vill synas, dessutom obehöfligt tillägg i de redan nog trägna tjenste-göromålen.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, JOH. JAK. HEDRÉN.
L. LAURENIUS. p. WESTMAN. C. M. FALLENIUS. J. H. W.
STEINNORDH.
Dom-kapitel den 25 November 1857. J. Friedleif. — 313 — Strengnäs stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas i-äkenskaper för åren 1854 och 1855.
Uti nådig remiss har Eders Kongl. Majit anbefallt
Konsistorium att afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, uti afgifven berättelse, gjorda hemställan att, som betydliga behållningar vid båda revisions-årens slut funnits hos redogörarne för stiftets Cassa Emeritorum och Nyköpings Elementar-skolas kassa innestående, och då allmänna medel till betydliga belopp icke böra hos enskilde förvaras, hvad af samma kassors behållningar icke för nödvändiga utgifter erfordras måtte förräntas eller i Läns-ränteriet deponeras.
Till underdånig åtlydnad af denna nådiga befallning, får Konsistorium underdånigst anföra, rörande den under dess förvaltning stående Cassa Emeritorum, att kassans inkomster af lediga ecklesiastika beställningar, vederlag och räntemedel under loppet af året 1854 }- 1855} uppgingo till 5,547: 24.10. och för året 1855}—1856} till 5,962: 41.1, allt banko.
Att nu vid räkenskaps-årens slut hafva alla dessa småningom inflytande inkomster utlånade, har icke varit görligt.
Genom den ymniga tillgången påpenningar under dessa år minskades efterfrågan efter lån uti härvarande kassor, och större lånesummor inbetaides, enligt hvad räkenskaperna gifva vid handen, under förra året till belopp af 7,600 R:dr och under det sednare af icke mindre än 23,600 R:dr, oaktadt Konsistorium för lån mot intecknings-säkerhet nedsatte räntan till 5 procent.
Vid sådant förhållande dristar Konsistorium i underdånighet hysa den förhoppning, att de »betydliga behållningarne», för förra året: 2,815: 8.
2. och för det sednare: 2,377: 1. 3., icke skäligen kunna anses för relativt betydlige.
Rörande vidare yrkandet, att ifrågavarande medel icke böra hos enskilde förvaras, utan i Läns-ränteriet deponeras, så, ehuru Konsistorium icke kan inse någon fara dervid att medel, då de icke uppgå till betydligare belopp, än ofvannämnde kontanta behållningar, förvaras af kassaförvaltaren, som ställt godkänd borgen för alla de medel, han om händér har, anser Konsistorium sin egen kassa-kista af smidt jern med 3 lås lemna lika säkert förvaringsrum för inneliggande medel som någonsin Läns-ränterierna, hvarest, såsom man stundom förspörjer, allmänna medel genom inbrott m. m. kunna gå förlorade, hvilket åter, Konsistorium veterligt, icke hittills inträffat med de uti Konsistoriernas vård varande allmänna medel. 40 — 314 — I anledning af anmärkningen rörande Nyköpings skolkassa, har Konsistorium infordrat Rektor Mag. J. F. Kjellborgs underdåniga förklaring i ämnet, och får densamma härjemte underdånigst bifoga.
Med djupaste undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärda att vara, Stormäktigste, Alle rn ådig ste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, JOH. GEZELIUS. LARS BROMAN.
L. F. KUMLIN.
C. F. LINDMAN. H. AMINSON.
A. L. NORDWALL.
Dom-kapitel den 25 Nov. 1857. J. E. Flodberg.
I anledning af mig meddeladt transsumt af 1857 års Revisorers berättelse, angående granskning af stats-verkets och dertill hörande fonders förvaltning, samt Revisorernes i samma berättelse uttalade åsigt, att hvad af allmänna medel, till betydliga belopp, icke för nödvändiga utgifter erfordras måtte förräntas eller i Länsränteriet levereras, får jag, såsom förvaltare af Nyköpings Elementar-skolas kassor, härmed i underdånighet afgifva följande förklaring:
För bestridande af de för reparation och förändring å samma skolas byggnader och läserummens inredning m. m. erforderliga utgifter hafva, jemte serskildt räntebärande lån, alla de af stipendie- och prsemie-f ond erna besparda medel måst användas, i följd hvaraf inga öfverskotts-röedel under sednare år funnits att förränta eller å Ränteriet deponera; och, i den icke förmodade händelsen, att, sedan skolans egen kassa hunnit till stipendie- och prasmie-fonderna godtgöra dess ännu fortfarande skuld af 200 R:dr b:ko, någon betydligare behållning skulle ett eller annat år ega rum, så anser jag förräntandet deraf ej kunna af förvaltaren med full säkerhet vidtagas och att såväl ett dylikt förräntande, om det än kunde under fullständig garanti försiggå, som äfven depositionen i Ränteriet skall medföra olägenheter i anseende till ofta förefallande behof af medel till flerahanda utgifter; och enär skolans Rektor och dess kassors förvaltare ej kan i och för sin omsorg för skolans flera - — 315 — handa behof umbära en till hands varande summa, samt enär deponerade och isynnerhet mot ränta utlånta medel ej kunna när som helst blifva tillgängliga, så synes lämpligast vara, med hänsyn till alla hit hörande förhållanden, att skolkassors förvaltare, äfven vid de skolor, der Läns-ränterier finnas, få i sin vård och mot sitt ansvar innehafva den kontanta kassabehållning, som möjligtvis efter skedd redovisning kan förefinnas, och att det måtte få bero på Kollegii bepröfning vid års-räkenskapernas granskning, om några tillfälliga öfverskotts-medi 1 kunna och höra på annat sätt än hittills disponeras.
Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärdar, Sto rmäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåte, •/. F. Kjellborg.
Bektor vid Elementar-skolan i Nyköping.
Nyköping den 26 November 1857.
Westerås stifts Konsistor!! underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Stormäktigste, Allernådig|ste Konung!
Genom nådig remiss af den 9 i denna månad, har Eders Kongl. Maj:tbeha §at anbefalla Konsistorium att afgifva underdånigt utlåtande öfver den af Kikets tänders sednast församlade Bevisorer vid granskningen af Konsistorii räkenskaper för åren 1854 och 1855 gjorda anmärkning derom, att betydliga behållningar vid de båda revisions-årens slut funnits innestående hos redogörarne för Westerås Gymnasii byggnads-kassa och Fahlu Elementar-skolas kassa; och får Konsistorium, till underdånig åtlydnad af denna nådiga befallning, med öfverlemnande af Bektorn Mag. J. F. Kindströms, i egenskap af redogörare för sistnämnda kassa, serskildt afgifna förklaring, hvad angår Westerås Gymnasii byggnads-kassa, underdånigst anföra följande: — 316