Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag till ett dylikt Institut är under förlidet år redan uppgjord t, och för de åtgärder som sedermera blifvit vidtagne, utber jag mig nåden att i nästa Femårs-Berättelse få redogöra.
På förhand torde jag få yttra, att få ideer och förslager till upphjelpande af åkerbruk hafva varit väckte, som mera förtjena att behjertas och med värma omfattas, än bildandet af ett Jordbruks Institut i Skåne, hvarest jordmånen, isynnerhet å slättlandet, är ypperlig, men hvars odlare bära farhåga för att å främmande orter söka nödig bildning.
— Lusten att vinna denna i hemorten, och nyttan och nödvändigheten alt äga kunnige tjenare, medverkar i den mån till Institutets tillvägabringande, att jag äger godt hopp om ideens realiserande.
Näst denna anstalt, då den en gång blir ordnad, anser jag den i Staden Lund, med Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd år 1836 inrättade
Hypo - 9 — Hypoteksförening vara mest välgörande för Skånska Åkerbruket.
Den mindre bemedlade Landtmannen, som för skifte af ägorne och deraf följande utflyttningar och nya odlingar varit tvungen öka sin skuld, utan att likväl i den ordning som vederbör kunna sköta sin tilldelta plan, bar i nämnde förening falt utväg till
Ian å billigare vilkor, än annorstädes, och derjemte hopp och utsigt, att gälden i framtiden skall försvinna.
Föreningen är också allmänt anlitad och har jemte öfrige lånanslalter inom Länet, såsom Låne-Contoir, Privat- och Sparbankar verkat stegring ej blott å priset å jord och å de produkter, som deraf frambringas, utan äfven till betydlig del hindrat det så kallade procenteriet.
Då Skånska Åkerbruket sålunda har stöd att hoppas både i intellectuelt och pecuniert hänseende, bör man med skäl påräkna, att det i framtiden kan vinna sin höga bestämmelse:
Landets ändamålsenliga uppodling och Odlarens välstånd.
I norra delen af Länet ligga större delen af ägorne under skifte, och jordbruket derstädes har ej ännu hunnit synnerlig stadga; likväl och isynnerhet vid större egendomar, hvaribland må nämnas Trolleholm och Rögla, äro i senare tider genom ett ordnadt Landtbruk, nyodlingar och utdikningar, sådane förbättringar och förändringar vidtagne, som forntida innehafvare skulle ansett nästan omöjliga.
Vid förstnämnde egendomen skedde härmed tidig början, så att nu varande innehafvare!! redan hämtar betydlig vinst af förbättring i brukningssättet.
Enligt tillförlitlige uppgifter lemnade Trolleholms egendom år 1806 omkring 3,400 R:dr Banco i årlig afkastning och hade utfattiga och svaga Hofveribönder och torpare, som , ehuru innehafvare af bördig jord, icke kunde producera säd till eget behof; hvaremot samma egendom, nu mera försedd med välbehållne Frälsebönder och Arrendatorer, anses afkasta minst 20,000 R:dr Banco.
Circulationsbruket är allmänt antaget å Slättbygden och äfven å visse orter i Skogstrakterne.
Omvexling sker med Råg, Korn, Hafre, Pötäter, Ärter och Vicker.
I obetydlig mängd! odlas Hvete, Bob vele och Bönor.
Under senare femårs-perioden har man äfven inom Länet odlat en större mängd Raps än tillförene; och, ehuru den för det mesta gifvit stor vinst, förmodas likväl att denna växt, i anseende dertill, att den mattar jorden mera än annat säde, utan alt lemna fodertillgång, icke hädanefter bibehålles i dien myckenhet som hittills.
Detta kommer likväl att till stor del bero på framgången af odling af foderväxter, hvarigenom mera tillfälle till stallfodring och gödning af jorden yppas.
Mindre vanskelig och i flere afseenden nyLligare anses deremot under sislförflutne tvenne åren vidtagne Landsh. i Malmohus Län Femårs—BerdUeise.. 2 — M» — odlingen af livitbetor, hvilka likväl hufvudsakligast blifvit planterade i närheten af Städerne Malmö och Landskrona, hvarest Socker-Fabriker under nämnde år äro anlagde; och af framgången häraf blir hvitbets-odlingen beroende.
Något stadgadt omdöme i desse afseenden, då så väl odlingen af frukten som Eabriks-Inrättningarne äro nyligen påbörjade, kan väl icke ännn meddelas.
Genom en förnuftsenlig behandling hoppas man likväl, att dylika Fabriker äfven här i landet skola med fördel kunna drifvas, och nästan allmän är den önskan, att sådant måtte inträffa, på det hvitbetan, som , utom det att den innehåller sockerämne, ock utgör ett härligt foder för kreaturen, med desto större fördel må kunna odlas.
Spannemålspriserne hafva under föregående åren, i synnerhet de tvenne senare, varit ovanligt höga; en gifven följd af en mindre tillgång på dylik vara; och i anseende till missväxt å potäter, har äfven bränvinspriserne varit tärn mel igen uppdrifne.
Från fiskelägen utskeppas en stor del spannemål och bränvin till Blekinge och Galmare Län, hvarifrån istället hitföres trädvaror; men något bestämdt besked om qvantiteten af de produeter, som vid sådane ställen härifrån afföras, står ej att vinna.
Hvaremot, enligt infordrade uppgifter från Tullkamrarne inom Länet, från Städernes hamnar,, ander sist förflutne fem åren, blifvit utskeppado; Till Inrikes orter:
År 1833 . . , , . 219,860 Tunnor Spannemål.
» 1834 • ......... • . 2^9,660 99 99 99 i835 .
99- 99 99 i836 . 99 99 99 r83y . ..........218,587 99 99 Till Utrikes orter:
År i833 .
SpannemåL 99 1834 •
99 99 99 i835 . 99 99 99 1836 . 99' 99 99 i83y .
Endast till Inrikes 99 orter: 99 kr i833 . • ••
• • • • • • • I\
1 Kannor Bränvin.- 99 1834 •
99 99 99 i835 .
99 99' 99 i836 . 99 99 99 i83y . 99* 99' — li - Son! ofvan är nämnd t, utgör näst efter jordbruket Boskapsskötseln andra hufvudnäringen.
Denna har under senare femårs-perioden, i synnerhet missväxtåren i836 och 1-837, icke ens kunnat bibehållas i sitt fordna skick utan försämrats.
I anseende till foderbrist blefvo under förstnämnde året en stor del kreatur undanslagtade eller lill vanpris afytlrade och då foderbristen påföljde året blef ännu större, kunde allmänheten, i synnerhet i skogslrakterne, knappast lifnära så många kreatur, som erfordrades lill jordbruket och hushållet.
Å slättbygden, der tillgången på spannemål och halmfoder samt grönfoder om sommaren varit större, har man sökt, alt i det närmaste bibehålla kreaturen vid deras förut ganska ringa antal.
Vid ålskillige större egendomar bar man från Utrikes orter inforskrifvit kreatur af utsökte raner, hvilka jemväl blifvit kringspridde och när mera gynnande år inträffa samt odling af foderväxter blir mera allmän, har man skäl hoppas framsteg i boskapsskötseln, icke allenast till qvanliteter af kreatur, utan äfven till qvaliteten; äfvensom att den, under mindre gynsamma år, någorlunda skall bibehålla sig.
Denna har mera än Boskapsskötseln bibehållit sig, isynnerhet i trakterna vid och omkring Flyinge Stuteri, der Allmogen dels har större tillgång på goda Hingstar, och dels bebor en bördig ort, passande för Hästa fveln.
Genom den vidtagne förändring med Stuteriet lill Plingst-Depöt, blifva väl Hingstarne mera kringspridda i landet, men fördelen af deras begagnande icke vid sjelfva Depöten ådagalagd.
Under senare femårs-perioden hafva fullblods- så väl Ston som Hingstar blifvit införskrifne till
Länet, och redan finnas många hel- och ännu flera half-blodshästar af Svensk födsel.
Ett bolag har bildat sig för inköp af tvenne dyrbara fullblodshingstar och efter den ene af dem hafva redan flera föl fallit, men den andre är ej förr än i höst från England öfverkommen.
Årliga kapplöpningarne vid Helsingborg bevistas äfven af Allmogen, som dels för seger vid kapplöpning och dels för uppviste vackraste och bästa Unghästar erhållit belöning, hvilken uppmuntran tyckes hafva medfört god verkan.
Emellertid har tillräckligt antal Remonter till Cavalleri-Regementerne förefunnils; hvilket förhållande jag hoppas kommer att fortfara, om den håg för Hästafveln som redan visat sig bibehålles.
Fårafveln har deremot tilltagit, dels af den orsak, att desse kreatur under nästförflutne torra somrar bättre trifvits, dels ock emedan ull blifvit — 12 — ■en mera allmän handelsvara.
Vid de flesle större egendomar äro Schäferier anlagde, och enligt Contract-Comileernes uppgifter funnos förlidet år, oberäknade Allmogens får vid llerregårdarne, i3,83c) stycken får, af mer och mindre ädel race; och för skötandet af dessa samt behandling af ullen, hafva Possesionater dels sjelfva skaffat sig besked å utländsk ort och dels derifrån hemtat Schäferi-Föreståndare, samt varit betänkte på att anskaffa Ull-sorterare.
Föga uppmuntrande har likväl Ullafsättningen hittills varit.
Större fördelar i afseende på Ullförsäljningen hade man påräknat genom den i nåder tillåtne Ullmarknaden här i Staden; men hittills hafva endast någre få köpare infunnit sig och Schäferiägarne rest härifrån mindre belåtna, efter att antingen till nedsatt pris, bestämdt af i å 2 köpare, hafva afyttra t sin vara, eller ock densamma magazinerat.
På det ej dylika tilldragelser skulle nedsätta lusten för Schäferi-handteringen, hafva öfverläggningar förevarit angående anläggning al antingen Klädes-Fabrik, Ullspinneri eller Ull-Magazin någorstädes i Skåne och Schäferiägarne inom begge Länen utfärdat lista för Actie-teckning; men någre afgörande beslut äro ännu icke fattade.
Hof-Marskalken Grefve Bark och Kammar-Herren Knorring hafva emedlertid inköpt och här i staden uppsatt en Spinnmachin för Kam-ull, hvilken likväl ej hittills blifvit satt i gång.
Tillgång härpå finnes egentligen vid större egendomar, både till husbehof och afsalu.
I elen så kallade Skogsbyggden eller Norra delen af Länet, äro, åtminstone å Allmogens hemman, skogarne till större delen ulhuggne.
Härtill hafva laga skiften i väsendtlig mån bidragit, i thy, att utflyttande på skog beväxta planar blifvit, för uppodling af Åker och Äng, försatte i nödvändighet att undanrödja skogen; hvilket, i förening med nödvändigheten för Allmogen alt under senare missväxtåren tillgripa och afyttra så mycket skogseffecter som möjligt, för uppköp af spannemål och andre lifsförnödenheter, har under förflutna femårs-perioden mera än tillförene medtagit skogarne, utan att någon vetterlig betydlig återplantering, om ej på någon af större llerregårdarne, ägt rum.
Å slättbygden gagnas i allmänhet torf, och å vissa orter i närheten af sjöstäder äfven stenkol.
Torfmossarne anlitas i synnerhet under goda år, då bränvinsbränningen drifves med allvar, och desse, om ej Allmogen vidtager en varsammare och mera systematisk behandling, blifva med tiden otillräcklige.
Tillförseln af ved och andre skogseffecter från Calmare och Blekinge Län har varit ymnig, men priset derå tyckes med hvarje år stiga, hvilket förhållande jemväl för framtiden troligtvis kommer att fortfara, så vida icke ortens innevånare — 13 — mera hädanefter än hittills, dels vårdar den skog och torfjord, som är qvar, dels ock vinnlägga sig om ålerplantering af den förstnämnde.
Några Possessionaler hafva dock varit betänkta på, alt mera ändamålsenligt vårda skogarne; och i sådant afseende från utrikes orter införskrifvit i Skogsvettenskapen kunnige män.
I samma män jorden uppodlas, erfordras större och rymligare byggnader.
Dessa uppföras vanligen af korsvirke och råsten och någon gång af tegel.
Detta senare jemte trädvirket hämtar slättboen för det mesta hos köpmannen i Sjösläderne och gagnar äfven byggmästare derifrån.
Forntida byggnadssättet med så kallade klenväggar är åtminstone af sjelfägande Allmoge för det mesta bortlagdt, såsom utan varaktighet.
Så väl å Slätt- sorn Skog-byggden nyttjas halmtak, och i sistnämnde trakt är byggnadssättet mera olika och rättadt efter tillgången på skog, sten eller lera.
Ärliga anslaget 4ooo R:dr Banco utdelas i föreskri Iven ordning till utflyttande Skiftestagare och är för dem ett välgörande understöd, ehuru delta anslag i anseende till i senare åren fullbordade mångfaldiga skiften i norra delen af Länet ej medgifver utdelning genast efter det skiften äro afslutade, utan händer att vederbörande icke förr än 5 å 6 år derfter kunna, i följd af anslagets otillräcklighet, tilläggas dem tillkommande medel.
Gamla sättet alt hägna med pil, jordvall och dike å Slättbyggden samt risgärde i Skogstrakten, fortfar ännu.
Ägaren af Rögla har i senare åren omkring åkergärden och ny-odlingar uppsatt större sträckor gärdesgårdar af sten, och till uppbrytning häraf och till nyodlingarne i allmänhet gagnat
Allmoge och dragare från främmande orter.
Fabriker å Landet.
Antalet af dessa och de personer, som dervid sysselsättas, inhemtas af Tabellen.
Någon anmärkningsvärd förändring har ej under senare femårs-perioden härutinnan inträffat och har tillverkningsvärdet för samtlige under förlidet år utgjort 84,166 R:dr B:eo.
Stenkolsgrufva är i den mån förtjent af allmän uppmärksamhet, alt jag öfver prodnction, consumtion och försäljning derstädes infordrat och härhos underdånigst bifogar serskild Tabell.
Denna, så väl som vederbörandes uppgift i öfrigt, visar, att afsättningen med stenkolåren 183 5 och i836 varit ganska ringa.
Orsaken härtill uppgifvas vara den, att stenkol, i synnerhet stenkolsstybb från England, desse år i ovanlig mängd till Riket infördes, hvarigenom priset å Svenska stenkol måste nedsättas till 3D procent och derutöfver, så att Verket, i stället för vinst, hade förlust på sjelfva brytningskostnaden, hvartill ej mindre höga priser å spannemål, än äfven svårighet, att, oaktadt
Directionens fyrfaldiga bemödanden, bi - trin ga Allmänheten förtroende för varans godhet, jemväl kan anses hafva, i förening med ett och annat härvid motarbetande enskildt intresse, medverkat.
Deremot tyckes afsätlningen med eldfast murtegel och lerkärl blifva med hvarje år lifligare.
Under senare femårs-peiioden äro vid Höganäs ytterligare anlagde, dels ett Saltglacerings-Verk, inrättad,t i likhet med det i Helsingborg befintliga, dels ock en taktegels-fabrik, hvilken tillförne varit i gång,'och i brist på afsättning nedlagd; men nu mera, sedan varan blifvit efterfrågad, åter upptagits.
Inom Länet finnas få Inrättningar mera vigtiga för det allmänna, än Stenkols-Verket med dess flerfaldiga grenar af Ler-fabrikationer; och, med närmare kännedom om det understöd, biträden och uppoffringar både Eders Kongl. Maj:t och Rikets Ständer samt enskildla lemnat Verket, vågar jag underdånigst fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet å de flerfäldige förmåner desse Inrättningar tillskynda dels andra näringar, för hvilkas behof eldfast tegel och lera ej mi mera hämtas från Utrikes orter, dels ock Provinsen i allmänhet, sorn em Verket nedlades ej allenast skulle lida en kännbar förlust af Eldningsämne, utan äfven belastas med underhåll till och sysselsättning för ungefär 1,200 personer, hvilka äro nästan odugliga till annat yrke, än det de från barndomen inöfvat vid Stenkols-verket.
Desse äro få, och af ingen särdeles betydenhet.
I norra delen af Länet, hvarest Lin mera odlas och tillfälle till sommarbete för Fårkreatur förefinnes, tillverkas någon Linne- och Ylleväfnad lill afsalu; äfvensom Vagn- och Åker-redskap derifrån afyttras å Slättbygden.
Vid kuslerne och i synnerhet i Kulla-trakten idkas fiske, sorn lemnat föga inkomst, med undantag af nästlidet år, då sillfisket var ovanligt gifvande.
Hummerfisket, som i förra lider med fördel idkades i nämnde ort, har aftagit och denna fisksort är nu mera sällsynt. 4 §•
På sätt Tabellen närmare visar, hafva hemmanen under senare femårs-perioden icke undergått någon förmedling, eller vidare förändring, än att något öfver 69 Mantal Krono-Rusthåll blifvit köpta till Skatte.
Jordransakningar hafva i följd af Kongl. Kammar-Collegii Bref af den 29 April 1834 icke under liden blifvit förrättade.
Hemmansklyf - — 15 — ningen synes snarare vara i till- än aftagande, och hvartill en del frälsebyars afbysande för anläggning af farmer eller plattgårdar ej i ringa mån bidragiL.
Frälsebonden, sorn härvid blir uppsagd till afflyttning och icke vill q varstad lia såsom Husman eller Stat-torpare, tränger sig in på den sjelfägande jorden, deraf han vanligtvis icke kan inköpa annat än smärre och sämre stycken, dem han sedermera klyfver och stundom kappelandsvis afyttrar.
Antalet af Tull-mjölqvarnar, som enligt förra Femårs-Tabellen utgjorde 3l6 med 425 pär stenar, har ökats till 329 med 45 r pär stenar; och är således under tiden skaltlagde i3 stycken qvarnar med 25 par stenar.
Dessa utgjorde enligt förra Femårs-Berättelsen, 825,862 R:dr 29* sk. 8 rst.; hvaremot de för nästlidet år uppgå till 856,171 R:dr 44 sk- 9 rst. och således ökat sig med 3o,3o9 R:dr i4 sk. 7 rst.
Orsaken härtill igenfinnes vid jemförelse af bränvinsbrännings-afgifterne för åren i83a och 1837.
Under förstnämnda året utgjorde denna afgift 38,726
R:dr i3 sk. 9 rst., och år 1837: 67,806 R:dr 46 sk 2 rst., eller 29,13© R:dr 32 sk. 3 rst. mera, än år i832.
Några synnerliga klagomål öfver olikhet i fördelningen Jordbrukare emellan af dessa bidrag, hafva icke under liden försports; och uppbörden deraf är i betydlig mån underlättad genom Eders Kongl.
Majrts nådiga förordnande om böter för uraktlåtenhet, att å utsatt stämma afbörda skatter; hvilket ådagalägges deraf, att ehuru nära allmän missväxt i Länet inträffade för lide t år, skatterne likväl utan synnerlig rest vid Uppbördsmöten erlades.
Till Boställs, Rusthålls och Augments hemman vid Skånska Kongl. Husar- och Dragon-Regementerne är© al Jordeboksräntan anslagne:
Indeld ränta .
, . «■ . . * . . , . , . , • . . ... . . 28,507* 20. 4* 421 Tunnor 26 kappar Krono-Tiondespannemål, efter krono värdiet 36 sk, tunnan 316: 17. 3.
Summa B:co R:dr 28,873. 37. 7. Endast af Städerne, för den dertill lydande och till hemmantal uppskattade jorden, utbetalas Knekte-Rotefrihetsmedel.
Politie.
Denna handhafves af fern Kronofogdar, a5 Krono-Länsmän och tre Lands-Fiscaler, under hvilka lyda Krono-Fjerdingsmän, Ålder- och Ordningsmän.
Antalet af Fogdar och Länsmän vore visserligen tillräckligt för vården af allmän ordning, om de i afseende på bergning och utkomst kunde lefva oberoende af Allmänhetens enskildta förtroende.
Detta måste fylla kristen i otillräcklige lönevilkor och förorsakar naturligtvis mången gång lamhet uti handhafvandet af Policen.
Mera allvar och nit härutinnan är att förvänta i samma stund nu förestående lönereglering, hvarigenom förbättring i desse tjenslemäns vilkor är att hoppas, blir vidtagen och hvarigenom så väl Fogde som Länsman sättes i tillfälle subsistera ulan att härtill nödgas påräkna inkomst af Allmogens enskilta corn missioner, för bibehållandet hvaraf, som förut är nämndt, öfverseende ofta äger rum i åtskillige Police-ärender.
Sparbanker hafva icke under senare femårs-perioden å Landet blifvit inrättade, och icke eller Socken-Magaziner.
I följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 17 November i83a har under tiden framställning inom Socknarne blifvit gjord för tillvägabringande af Magaziner; men då man,, hvad årstid sorn helst, har utväg, att hos köpmän i ej aflägse sjöstäder anskaffa nödig spannemål, hafva vederbörande icke ansett SockneMagaziner af behofvet påkallade.
Arliga Marknaderne å Landet vid Annelöf, Hörby,.
Skurup och Trelleborg, hållas i vanlig ordning,, och de. förstnämnde besökas äfven af Danskar sorn upphandla linväfnader; Hållskjuts har blifvit indragen vid tvenne Gästgifvaregårdar inom Länet och fråga är om dess upphörande vid flera ställen; men besluten derom icke ännu laga kraftvunne.
I en ort, der jordbruk är hufvudnäringen och upptager all den arbetskraft som af folk och dragare kan lemnäs, utgör skjutsning ett bland de svåraste besvär för Landtmannen; hvadan, och så länge legan icke är svarande mot skjutsningsbesvär^, sjelfva regleringen deraf är svår att tillvägabringa.
Reserve-lagen vid de Gästgifvaregårdar, hvarest Hållskjutsen upphört,, hafva hittills oklanderligt utgjort skjutsen och någon synnerlig klagan å de resandes eller skjutsandes sida har icke försports vidare, än hvad angar fortskaffandet af Continent-Posten och Paket-vagnen hela året, och under senare femårs-perioden tillkomna Snällposten viss tid på året.
Denna senare så. väl sorn Gontinent-Pösten skola med större skyndsamhet än. annan skjuts forthjelpas, utan afseende på årstid och vägelag: och medföra- en svår tillökning i skjutsskyldigheten, utan alt lemna, motsvarande ersättning.
Pöstförseln i öfrigt utgöres af andra vid vägarne belägne hemman.
Antalet af Gästgifvaregårdar är oförändradt, eller tillsammans 3i stycken; hvaremot krogar och näringsställen minskats från 91 till 68 stycken.
Väglagningsskyldigheten är något olika fördelad.
Vid kusLrne oell i norra delen af Länet, hvarest tillgång på nära håll finnes till tjenligt lagningsämne, äro vägarne håde bättre och lättare att underhålla; men å den Slättbygd, som är något aflägse från halsstränderne och hvilken saknar både sten och grus på närmare afstånd än en mil och derutöfver, befinnas vägarne, i synnerhet vissa årstider, i dåligt skick.
För upphjelpandet häraf saknar Allmogen håg och vilja.
Krono-Betjeningen tillgör hvad på dem ankommer; men då ingenting kan uträttas med vänliga tillsägelser eller uLlyste
Entrepenade-auclioner lill botande af bristerne och det icke eller är möjligt att på annat sätt få dem afhulpne, emedan ingen vill eller vågar åtaga sig arbetet, blir detta ofullgjordt, till men och fara för resande.
Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande är genom nådigt Bref den 20 Januari 1837, hvaruti icke allenast upphäfves alla de vitén och böter, som af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit stadgade för vägunderhållning, utan äfven förbjudes Befallningshafvande att dylike påföljder hädanefter meddela, betagen all makt, att omedelbarligen tvinga väghållningsskyldige iståndsätta brister å vägarne.
Inom Torna Härad finnas sådune, nu för närvarande af ganska svår beskaffenhet; och ehuru Krono-Betjeningen sökt förmå väglagningsskyldige bättra vägen, och då detta inom förelagd tid icke skett, hållit flera Enlrepenad-auctioner, och slutligen sökt, att genom enskildta beling få vägen lagad, har detta likväl icke kunnat åstadkommas.
Anmälan härom har hos mig blifvit gjord, hvarförutan dagliga klagomål förspörjas; och med kännedom om den fara, hvaruti resande nu å vissa ställen måste färdas, är det för Länsstyrelsen nedsättande alt vara betagen möjligheten lill oordningarnes rättande i tid.
Ting infaller ej i nämnde Härad förrän nästa år; och ehuru KronoBetjeningen icke skall underlåta alt då emot vederbörande anställa åtal, vinnes likväl icke bufvudändamålet, alt få vägen iståndsatt; hvaremot de tredskande emot ett ringa bötesbelopp, ernå en önskad tidsutdrägt.
Denna blifver likväl menligare om snöfall inträffar.
Med kännedom derom, att
Kronobetjeningen icke får någon att emot lega åtaga sig snöskottningen och att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande saknar rättighet att genom vite dertill förmå vederbörande, underkastar sig hellre
Slättboen några ringa och icke kännbara böter vid Tingel, än alt under vinlren använda tid och möda vid besvärlig snöskottning.
Med ledsnad motser jag, alt sådant kommer att inträffa, och har derföre ansett mig böra på förhand uppgifva aulednin Landsh. i Malmöhus Lan Fcmårs-Bcriittclse. 3 — 18 — gen hvarföre väglagningen nu mera icke kan af Läns-styrelsen handhafvas och ombesörjas i den ordning som vederborde.
Fattigförsörjningen bestrides nu som tillförne antingen gemensamt af Socknarne,, eller ock på så sätt, att hvar by underhåller sine fattige.
I en ort, der rik tillgång finnes på födoämnen, men brist på husvarelse och bränsle samt på binäringar och slöjder, lämpelige för ålderstigne och bräcklige, är naturligtvis kringvandrande tiggaiehopar större än annorstädes, i synnerhet som den betydligen ökas af hitvandrande personer från magrare orter.
Antalet af desse personer är likväl något minskadt, i följd af en del församlingars under sistlidne missväxtår träff de öfverenskommelse, att icke lemna allmosor åt Utsocknetiggare.
Ehuru Eders Kongl.
Majit år 1835 förärat 4°° R-dr Banco till underhåll af fattige inom Garnizons-församlingen i Landskrona och desse hafva att der påräkna nödig utkomst, om de efter förmåga och i någon mån gittade sjelfye bidraga lill sitt underhåll, kunna likväl desse fattige, som antingen är o afskedade från Eders Kongl. Maj:ts f. d.
Eget Värfvade Regemente, deras hustrur eller afkomlingar efter dylika militärer, svårligen afhållas från den liksom medfödda vanan att kringstryka.
Till förekommande häraf, äro många försök gjorda; men blifva lika fruktlösa, så länge en arbetsinrättning i Länet saknas, hvarest lättjefulla äldre eller yngre personer kunde intagas lill sysselsättning.
Härigenom skulle arbetsfört folk afskräckas från sysslolöst kringvandrande och bettlande samt mindre arbetsföra och utblottade beredas nödig bergning och lampelig sysselsättning.