Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu af allt detta bekräftas hvad redan länge varit kändt, att Kronan genom egandet af Sala silfververk årligen gör stora förluster, och då det således måste vara önskvärd!, att Kronan på ett eller annat sätt kan göra sig fri från en så betungande egendom, men både rättvisa och billighet fordra, att de, som med Kronan ingått arrendet af silfververket, till fullo ersältas, anser jag det vara min skyldighet att uppgifva bufvudgrunden för den eisättning, som billigen torde böra dem lemnäs, i fall Eders Kongl. Majit och Rikets Ständer anse kontraktet, emot Bergslags-intressenternes bestridande, kunna häfvas.
För att erhålla någon ledning vid bedömandet af denna ersättning bör då, i första rummet, utrönas, hvilka förmåner hvar och en af Bergslags-intressenlerne, såsom enskilde sådana, åtnjuta, och hvilka skyldigheter dem i sådan egenskap åligga.
Förmånerna bestå deruti: l:o. att
Bergsmanstomlerna inuehafvas utan någon jorden vidlådande skatt till Kronan, 2:o. att vissa för dem alla gemensamma kommunala utskylder, hvilkas utgörande tillhöra dem, dels såsom jordegare, dels eljest såsom medlemmar af kommunen, nemligen tionde och påskpengar till Kyrkoherden, lön till Komministern och Orgelnisten, anslag till Lancaster-skolan samt löner till Barnmorskan och Veterinär-läkaren, nu upp - Stats-Ulskoltels Utlåtande M 109. 9 uppgående till en sammanlagd årlig summa af 4,933 R:dr SI öre, bestrides af de gemensamma inkomsterna af silfververket; och 3:o alt den återstående vinsten af silfvertillverkningen i medeltal under åren 182S—1860, uppgående till 11% silfverspecier för år, till dem utdelas.
Skyldigheterna åter bestå uti: l:o körsel- och dagsverksskyldighet vid silfververket, för hvars fullgörande, engtb eting, vanligen betalas omkring 25 R:dr R:mt årligen; och 2:o aflemnandet till silfververket af för detsamma erforderligt höfoder, beräk nadt till 25 lispund, men i allmänhet icke utgående med mera än 24 lispund årligen.
Såsom ersättning åt bergslags-intressenterne för dessa förmåner, vid upphörande af arrendet af Sala silfververk, föreslås: l:o att bergsmanstomt-innehafvarne för all framtid befrias från skyldigheten att utgöra körslor, dagsverken, hö eiler någon annan skatt eller prestation till silfververket; 2:o att den besittningsrätt, som bergsmanstomt- och grufvejords-innehafvare, under vilkor af arrendekontraktets ordentliga uppfyllande, hittills innehaft till den jord, vare sig af inegor, skog eller utmark, som varit dem tilldelad, öfvergår till full egande- och fri dispositionsrätt, enligt allmän lag; 3:o att, sedan de gamla odalgrufvornas utmål samt derutöfver 50 tunnland, hvilka dock icke utan särskild ersättning få innehålla odlad mark, blifvit undantagna, all öfrig grufve- och bergsmansjord, som icke hörer till stadens tomtreglering, tillfaller bergsmanstomt-innehafvarne, att på dem med full eganderätt fördelas; 4:o att innehafvarne såväl af bergsmanstomt som af grufvejord, må försäkras att icke med anledning af denna förändring blifva ålagda någon ny skatt; kommande likväl all tionde af jord, alla afgifter till presterskapet och alla öfriga kommunala afgifter, hvilka lagligen tillhöra bergsmanstomternas egare att utgöra, men hittills blifvit af silfververkets gemensamma medel bestridda, att af tomtegarne hädanefter utgöras; böranda den afgift grufvejords-innehafvarne nu till bergslaget erlägga såsom ersättning för uppbörd, naturaprestation till bergverket, efter förändringen, erläggas till Kronan; 5:o att bergslags-intressenterne erhålla full egande- och dispositionsrätt till bergslagets nu innehafvande magasinshus och sjukhus samt fritt få disponera befintlig kassabehållning, utestående uppbördsmedel och öfriga fordringar; 6:o att bergslags-intressenterne efter fullt värde, som af gode män bestäm mes, erhålla full ersättning för alla bergslaget tillhöriga inventarier vid verket, äfvensom för det vid afträdestiden befintliga inventarium af malm och vask; och lärer Sala stad, i sammanhang härmed, böra försäkras om att i öfrigt blifva bibehållen vid sina privilegier, rättigheter och förmåner; — vid sitt hittills åtnjntna driftvatten Bih. lill 11.
St. Prot. 1X62 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 15 Häft. 2 10 Ståts-Utskottets Utlåtande M 109. för stadens qvarnar vid Stentorpet, Jacob Matts och Ekeby; och vid ett understöd af 23 tunnor spanmål och 30 R:dr R:mt årligen till stadens fattigvård, motsvarande hvad staden för ändamålet af silfververket hittills åtnjutit.
Emot det att dessa förmåner beviljas bergslags-intressenterne och staden, skulle silfververket med allt hvad till detsamma i öfrigt hörer, deruti inbegripna bergshauptmans-bostället, på sätt indragningsstaten närmare bestämmer, Kyllinge qvarn och såg, räntorna af de sex nedre socknarne, grufvedrängsbjelpen och konststatsmedlen, Nora och Enåkers allmänningar samt ränteersättningsfonden; ett år efter den 1 November det år, då upphörandet af arrendet af silfververket blifvit slutligen bestämdt, återgå lill fri disposition af Kronan, som dermed skulle förbinda sig: a) att åt Kronans och bergslagets tjenstemän och betjening på indragningsstat lemna ersättning i hufvudsaklig öfverensstämmelse med 4:de punkten i komiterades förslag och den dervid fogade tabell; i) att på så sätt ansvara för den fattigvård, som kan komma att drabba kommunen för den personal, som tillhört grufvan, att Staten efter räkning ersätter sådana utgifter åt kommunen, under vilkor att fattigvården för dem besörjes efter samma grunder, som följas vid vården af stadens öfriga fattige; c) att bibehålla åt staden dess å Nora och Enåkers allmänning tillslagna ängar och åt bergslugs-skogvaktarne för deras tid, om de sig ordentligen uppföra, bo ställslorpen med tillhörande lägenheter, äfvensom att efter bok och räkning godtgöra bergslaget de kostnader, det gjort för allmänningens noggranna uppmätande och afskiljande från andras rättigheter i anseende till skogsfång, skog och bete m. m.joch d) att låta Konstmästaren J. G. Skröder Gustafsson under dess lifstid blifva bibehållen vid det tillstånd, han under många år egt, att uti ett af grufvans schakt, utan hinder för bergsdriften, idka dess privilegierade hagelfabrikation.
Om detta allt beviljas bergslags-intressenterne är jag fullt öfvertygad att de, då man tager i betraktande att med afträdandet af silfververket kapitalbehållningen, med fordringar och inventarier uppgående till emellan 3 och 400,000 R:dr, kan realiseras och på dem fördelas, komma, när räntan derå äfven beräknas, i åtnjutande af större årliga inkomster, än de hittills haft genom silfververkets drifvande.
Men om äfven Eders Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, för att göra ersättningen åt intressenterne i silfververket så mycket fullständigare och för att förekomma de stridigheter, som kunde yppa sig om eganderätten till ränteersättningsfonden, skulle finna skäligt alt afstå från alla anspråk på denna till öfver 140,000 R:dr sig löpande fond och lemna äfven den till intressenternes fria disposition, blifva de besparingar, som genom arrendets upphörande uppkomma, genast årligen så stora, att de fullkomligen betacka de kostnader, som Staten, enligt ofvanstående förslag till reglering, skulle få vidkännas.
Hvad nemligen Staten skulle komma att bekosta vore, Stats- Utskottets Utlåtande JYS t09.
It Pä indragningsstat: tjenstemännens och betjeningens aflöning, högst uppgåonde till 16,200 R:dr R:mt; den i litt. b) här ofvan upptagna fattigvårdsersattning till Sala stad, förslagsvis och högt beräknad till 4,800 » »
På ordinarie stat: det ofvan upptagna understödet af 25 tunnor spanmål och 30 R:dr årligen till Sala stads fattigvård, förslagsvis bär beräknad t till 405 » » den årliga kostnaden blifver tillsammans 21,405 R:dr Runt.
Den första af dessa summor minskas efter 5 år med omkring 5,400 R:dr och både den första och den andra i öfrigt småningom, åtminstone genom dödsfall.
De genast för Staten disponibla tillgångarne blifva deremot: inkomsten af Kyllinge qvarn, minst 876 R:dr R:mt; räntorna af de sex nedre socknarne i medeltal uppgående grufvedrängshjelpen och öfriga konststatsmedel, utgörande i medeltal 10,475 » » lönerna på Kronans stat till tjenstemän vid verket ....
2,500 » » Ersättningen för räntornas och konststatsmedlens utgörande efter ränteförenklingen och tvåårig medelmarkegång, 185 tunnor spanmål, lågt beräknade å 10 R:dr tunnan .
. 1,850 » » tillsammans 36,490 R:dr R:mt.
Denna beräkning visar, att Kronan skulle göra vinst på försäljningen af silf— ververket, äfven om ingen köpeskilling erbölles och till och med att Staten skulle vinna, om verket, efter dess återgång till Staten, genast nedlades, ty de ökade utgifter, som för Staten derigenom skulle åstadkommas i och för omsorgen för den stora arbetspersonal, som då för någon tid blefve sysslolös, ersättes fulleligen af hvad som kunde erhållas vid försäljningen af de bus och byggnader samt den jord, som äro beräknade att till Staten återgå.»
Hvad sålunda förekommit har Stats-Utskottet tagit i noggrannt öfvervägande; samt deraf funnit i högsta måtto angeläget, om denna vigliga fråga nu kunde er hålla en slutlig lösning.
Redan i början af innevarande sekel väcktes med anledning af do förluster, som årligen tillskyndades Kronan genom arrendet, framställningar, innefattande dels förändring uti och dels upphörande af kontrakten med bergslaget.
Resultatet häraf blef grundläggningen af den s. k. ränteersättningsfonden, med hvars samlande redan en tid af öfver 30 år pågått, och som ytterligare torde erfordra minst tio år, innan den uppnår det belopp, som dermed afsetts.
Emellertid hafva Statsverkets förluster, i mån af räntepersedlarnes stigande i förhållande till . . 20,779 » » anslaget till proberkammaren . 10 » » 12 Stats-U(skottets Utlåtande M 109. till penningevärdet, oupphörligen ökats så att de, på sätt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande upplyst, numera uppgå till omkring 20,000 R:dr R:int årligen förutom en högst betydlig minskad afkastning af jordbruket, hvilken icke kunnat lill siffran beräknas.
Med afseende å dessa förhållanden, har Utskottet icke ansett lämpligt att afbida den lid, då ränteersättningsfonden hunnit fullständigt samlas, helst derjemte öfverenskommelsen om densamma icke erbjuder all den fördel, som i ena eller andra afseendet vore att önska.
Väl bar Statsverket genom berörda öfverenskommelse blifvit tryggadt för framtida förlust å de genom 1743 års kontrakt utarrenderade ränlorna af de sex nedre Salbergs socknar, men genom bergslagets förbehåll, att någon rubbning dervid icke finge ega rum hvarken i Sala stads privilegier af år 1624 eller transporten af silfververket till bergslaget den 20 Januari 1682 och stadfästelsen derå den 9 September 1741 med hvad deraf härflyter rörande tionden, mvntarelönen och slagskatten, eller förlänade rättigheter till konststatens underhållande med dammar och vattenledningar m. m., komma likväl att fortfarande qvarstå åtskilliga olägenheter, hvaribland hufvudsakligen äro att märka de för silfver— verkets behof på driftvatten verkställda uppdämningar, genom hvilka 333/i6 mantal måst förmedlas till 9’/i6 mantal samt mer än 2,000 tunnland jord af särdeles god beskaffenhet och för odling tjenlig hålles vatteudränkt.
På grund häraf och enär det synes Utskottet antagligt alt jemväl bergslags-intressenterne kunna finna med sin fördel förenligt att emot erhållande af nöjaktig ersättning afstå ifrån arrendet af silfververket, har Utskottet ansett sig böra hemställa, 4:o. att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att bergslags-intressenterne blifva hörde, huruvida och på hvilka vilkor de kunde vilja afstå från sitt innehafvande arrende af Sala silfververk, äfvensom att Kongl, Maj:t, efter vederbörandes börande, sedermera täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet; hvaremot och då, i händelse bergslaget kommer att ingå på arrendets upphörande, någon närmare föreskrift för Kongl. Kommers kollegium att iakttaga den bemälda Kongl. Kollegium tillkommande tillsyn öfver det sätt, på hvilket bergslaget uppfyller sina förbindelser, icke vidare erfordras eller annan åtgärd för tillfället synes lämplig, Utskottet finner, 2:o. hvad motionärerne i öfrigt framställt för närvarande icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 1 Juni 1863. Stats-Utskottets Utlåtande M 110. 13 \:ö HO. Ank. till Exp.-Utsk. den t Juni 1863, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse lill staden Malmö af förra fästningsbastionen Nyköping. (I. A.)
Uti en till Kongl. Majit genom Dess Befallningshafvande i Malmöhus län ingifven underdånig skrift hade, på sätt af högstberörda nådiga Proposition, införd under N:o 88 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, inhemtas, Malmö stads Äldste förmält, hurusom stadens innevånare, med afseende å ej allenast nödvändigheten att få tjenlig byggnadsplats för ett nytt läroverkshus åt högre elementarläroverket derstädes, än äfven det stora behofvet af tomter för flera inom kommunen erforderliga större byggnader, ansett det vara af högsta vigt alt åt staden förvärfva den af Kronan nu disponerade, så kallade bastionen Nyköping, utgörande en del af de, jemlikt Kongl.
Majlis beslut år 1805, raserade fästningsverken, samt innehållande omkring 23,700 qvadrat-alnar; och hade stadens Äldste i sådant afseende, under åberopande tillika af förment svårighet att, ifråga o m eganderätten till ena eller andra delen af nämnda bastion, skilja emellan Kronan och Malmö stad, hvilken sednare, enligt kontrakt den 11 September 1805, åtagit sig att emot vissa vilkor föranstalta om raserings- och planerings-arbetets utlörande, hemställt, att staden mätte på sig få öfverlåten all den rätt och del Kronan kunde ega till bastionen Nyköping, mot vilkor att staden derför erlade den löseskilling, hvilken för berörda Kronans andel i bastionen kunde i särskild ordning varda bestämd att för en gång utgå samt att följaktligen alla angående bastionen hittills meddelade särskilda föreskrifter och beslut måtte varda undanröjda och eganderätlen till bastionen öfverflyttad på Malmö stad.
Sedan Kongl. Majit, med anledning af denna underdåniga hemställan, hvartill Kongl. Majits
Befallningshafvade tillstyrkt bifall, i nåder anbefallt Krigs-kollegium att höra Chefen för Ingeniör-korpsen och derefter med eget utlåtande i underdånighet inkomma, hade bemälde Chef, bland annat, upplyst, att å den plan öfver Malmö fästnings rasering, som af dåvarande General-qvartermästaren Mannerskantz var upprättad, tydligen vore utstakadt hvilka fästningsverk borde öfverlemnas åt staden och hvilka skulle bibehållas för Kronans räkning, bland dessa sednare bastionen Nyköping; men att, ehuru
Malmö stad icke egde någon giltig rätt till större eller min - 14 Slats-Utskotlets (Jlldlande M tlO. dre del af bastionen, något hinder likväl icke mötte för dess inlösen af staden till ett så vigtigt ändamål, som uppförande af byggnad för stadens läroverk, allenast denna inlösen skedde på sådana vilkor att en emot värdet svarande årlig inkomst för all framtid tillförsäkrades Ingcniör-korpsens enskilda pensionskassa, som genom Kongl. Brefvet den 18 Mars 1862 fått sig anslagen bö-afkaslningen af dylika jordlotter vid rikets fästningar.
För egen del bade Krigs-kollegium, som jemväl ansett att bastionen Nyköping vore Kronan ensam tillhörig, och för öfrigt instämt u t i hvad af Chefen för Ingeniörkorpsen blifvit yttradt angående stadens begäran att få mot inlösen tillvinna sig egandorätlen till ifrågavarande jordrymd, i underdånighet föreslagit att såsom vilkor för öfverlemnandet till staden af denna jordrymd, måtte bestämmas, det jorden antingen skall tilläggas den s. k.
Esplanaden för utvidgning och parkanläggning, eller ock användas till plats för läroverksbyggnad, enär Krigs-kollegium ansåge att Kronan endast för sådana ändamål borde göra en uppoffring af den ej obetydliga vinst, som genom direkt försäljning till byggnadstomter af samma jordrymd skulle kunna, med afseende å platsens fördelaktiga läge invid hamnen, erhållas.
1 anledning häraf och med afseende å hvad Chefen för Ingeniör-korpsen samt Krigs-kollegium anfört och upplyst, har Kongl. Majit i nåder föreslagit det Rikets Ständer för sin del ville medgifva, att förra fästnings-bastionen Nyköping må till staden Malmö med eganderätt få öfverlemnas, dock under vilkor att den ifrågavarande jordrymden antingen tillägges den s. k.
Esplanaden för utvidgning af parkanläggningen eller ock användes till byggnadsplats för ett nytt läroverkshus samt med förbindelse för staden att för all framtid till Ingeniör-korpsens s. k.
Besparingskassa erlägga en mot denria kassas inkomst af jordrymden svarande årlig afgift till belopp, som af Kongl. Majit kommer att, på skeende framställning, bestämmas.
Stats-Utskoltet, till hvars behandling denna nådiga framställning af samtlige Riks-Stånden blifvit remitterad, har förehaft detta ärende samt dervid jemväl tagit kännedom af dertill hörande handlingar; och finner sig böra tillstyrka, att den nådiga framställningen måtte af Rikets Ständer bifallas.
Ståts-Utskottets Utlåtande JVS lil. 15 M:o lil.
A.nk. till Exp.-Utsk. den 1 Juni 1863, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående upplåtelse till Stockholms stad af Kronan tillhörig mark för anläggning af strandgata utefter Ladugårdslandsviken från Nybron till Fredrikshof. (I. A.) Sedan, med afseende å ej allenast den beqvämlighet och lättnad i allmänna rörelsen inom hufvudstaden, som skulle beredas genom anläggning af en strandgata längs Ladugårdslandsviken från Nybron till Fredrikshof, än äfven den prydnad för staden och den fördel för sundhetstillståndet, som derigenom skulle vinnas, Kongl. Maj:t uti nådigt Bref den 9 September 1859 anbefallt Öfverslåthållare-embetet att. efter vederbörandes hörande, föranstalta om uppgörande af plan till en sådan anläggning, jemte förslag i afseende å dess verkställighet; samt stadens
Drätselkommission, till hvars åtgärd detta ärende blifvit öfverlemnadt, låtit genom Arbetschefen för stadens vattenbyggnader, E. E. von Rothstein, uppgöra en af ritningar och kostnadsförslag åtföljd plan för arbetets utförande, hvilken blifvit Kongl. Maj:ts pröfning underställd och af Kongl. Majit den 16 April 1861 i nåder gillad; så hade, enligt hvad högslberörda nådiga Proposition, införd under JVS 87 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, innehåller, Drätsel-kommissionen, uti en genom Öfverståthållare-embetet till Kongl. Majit ingifven skrift i underdånighet anfört, att, enligt denna plan, den föreslagna strandgatan skulle komma att uti qvarteren Krabaten, Edelman mindre och Terra Nova större genomlöpa mark, som tillhörde Kronan till nedannämnda areal-innehåll, så vidt detsamma kunde med led ning af de uppgjorda ritningarne approximativt bestämmas, nemligen: af de till Veterinär-inrättningen upplåtna tomterna JVS 1 i qvarteret Krabaten 3,400 qvadratfot samt N:ris 1 och 5 uti qvarteret Edelman mindre, 4,456 qvadratfot; af tomten JVS 1 i qvarteret Terra Nova större, som innehades af Andra Lifgardet, 54,820 qvadratfot, samt af tomten JVS 2 i sistnämnda qvarter, som af Svea Lifgarde disponerades, 6,370 qvadratfot, eller tillsammans 69,046 qvadratfot; hvaremot staden i berörda qvarter vore egare af mark, som icke behöfdes för strandgatan och för närvarande begagnades af Veterinär-inrättningen samt Svea och Andra Lifgardes-regementena, innehållande sammanlagdt i areal 59,260 qvadratfot; och hade Drätsel - 16 Stats-Utskollets Utlåtande JVs lil. kommissionen i underdånighet anhållit, hvad äfven Öfverståthållare-embetet tillstyrkt, att Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer framställa nådig Proposition om upplåtelse till staden af omförmälda Kronan tillhöriga mark, hvarvid staden erbjudit sig att i utbyte till Kronan afstå de tomtdelar i förenämnda qvarter, hvilka egas af staden och för Kronan må vara behöfliga; hvarjemte Drätsel-kommissionen till närmare bestämmande af beskaffenheten och vidden utaf såväl den Kronan tillhöriga mark, som för ändamålet erfordrades, som ock af den mark, hvilken inom nämnda qvarter tillhörde staden, men af Kronan för närvarande till begagnande innehades och för strandgatans anläggning icke vore af nöden, till Kongl.
Maj:t genom Ofverståthållare-embetet öfverlemnat tre särskilda af Stads-ingeniören uppgjorda noggranna planritningar jemte beskrifningar, hvaraf sig visade: att den Kronan tillhöriga mark, som bör till strandgata utläggas, innefattade 63,676 qvadratfot, och den, som erfordrades för reglering, enligt den i nåder fastställda planen, af de till strandgatan stötande Gref-Magni, Skeppare- och Grefgatorna, 3,370 qvadratfot, eller tillhopa 69,046 qvadratfot, som, efter den vid friköp af stadens jord i allmänhet följda beräkningsgrund, skulle uppgå i värde tili 4,983 R:dr; samt att den staden i samma qvarter tillhöriga, men af Kronan begagnade mark, hvilken, såsom icko behöflig för strandgatan, kunde till Kronan i utbyte öfverlåtas, utgjorde tillsammans 39,260 qvadratfot med ett värde efter enahanda beräkningsgrund af 4,037 R:dr Riksmynt.
Skilnaden emellan den mark, som staden af Kronan behöfde och den, som staden kunde i utbyte erbjuda, utgjorde således, såsom Drätsel-kommissionen härvid erinrat, i areal endast 9,786 qvadratfot; och då ett företag, hvilket såsom ifrågavarande afsåge förskönande af rikets hufvudstad, icke borde vara främmande för all medverkan från Statens sida, bade
Drätsel-kommissionen vågat hysa den förhoppning att den Kronans mark, som derför är erforderlig, skulle till staden upplåtas kostnadsfritt och utan annan ersättning än i den jord, som staden kunde Kronan i utbyte erbjuda.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Krigs- och Kammar-kollegierna tillstyrkt bifall till omförmälda från stadens sida gjorda framställning; hvarvid Kollegierna dock ansett sig böra till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande hemställa, om icke vid meddelandet af ett sådant bifall borde fästas följande vilkor och förbehåll:
På sätt uppgifvet vore och med planritningen styrkt blifvit, skulle nemligen den mark, som staden nu söker att sig tillvinna, komma att med 9,786 qvadratfot öfverstiga arealen af den mark, som staden i stället åt Kronan erbjuder; och ansågo Kollegierna att det borde blifva stadens åliggande att till Kronan utan lösen afstå en emot bristen i stadens nu gjorda erbjudande svarande areal, om och när Kronan kunde komma i behof af staden tillhörande och för staden umbärlig mark.
Vid Stals-Utskotlels Utlåtande JYs ill. 17
Vid den nu bestämda regleringen af Gref-Magnigatan hade blifvit afsedd gatans utvidgning i någon mån genom dess inskärning på nedra delen af Andra Lifgardets kaserntomt; men härigenom ginge likväl förlorad en del af den grundplan, som, enligt ett af Krigs-kollegium afgifvet underdånigt förslag till en ny vakt- och arrest byggnad å berörda tomt, för samma byggnad tagits i beräkning och som dertill jem väl vore alldeles nödig utan förminskning, så vida pålning skulle kunna undvikas vid byggnadens grundläggning.
Till följd af den genom sådan pålning uppkommande betydligt ökade kostnaden för sagda byggnad, och då i öfrigt den ifrågavarande inflyttningen af gatulinien inpå kaserntomten afsåge en tillökning i gatans bredd af endast några fot, borde det, enligt Kollegiernas åsigt, bestämmas, att den nuvarande gatulinien skall på gatans östra sida bibehållas, så mycket mera som derigenom undvekes en eljest genom förändringen uppkommande vanprydlig brytning från gatans på samma sida nu egande mera räta linea.
Som af den areal staden åt Kronan i byte erbjöde, en del för närvarande bestode af vatten, ansågo
Kollegierna det böra blifva stadens skyldighet att sistnämnda del till fast mark utfylla, innan den till Kronan öfverlemnas, desto heldre som af den mark nedanför tomten JYs 2 i qvarteret Terra Nova större, hvilken staden för gatuanläggningen nu tager i besittning, största delen blifvit af Gardes-regemenlena i sjön utfylld.
Sundhets-kollegium, hvars underdåniga utlåtande, så vidt frågan rörde Veterinär-inrättningen, jemväl blifvit infordradt, har, jemte öfverlemnande af Direktionens öfver nämnda Inrättning tillstyrkande yttrande i ämnet, för egen del anfört, att, under förutsätlning det Veterinär-inrättningen, på sätt dess