Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande sedermera den ifrågaställa förändringen af institutets nuvarande lokaler, så, enär de för delta ändamål föreslagna ny- och ombyggnader å institutets tomt synas vara ett nödvändigt vilkor för verkställandet af den ifrågasatta omorganisationen och utvidgningen af denna läroanstalt samt, enligt hvad vederbörande upplyst, platsen såväl i afseende å läge som utrymme, befinnes lämplig och fullt användbar, Stats-Utslcotiets Utlåtande N:o 139. 123 får Utskottet, som icke haft något att erinra emot det uppgjorda kostnadsförslaget, hvilket befunnits uppgjordt med omtanka, och dervid ali möjlig sparsamhet synes hafva iakttagits, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, med bifall till hvad Kongl.
Maj:t i detta hänseende äskat, å Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af 167,178
R.dr 84 öre till uppförande af åtskilliga ny- och ombyggnader på Gymnastiska Central—institutets tomt i enlighet med den af Öfver-intendents-embetet uppgjorda, i Kongl.
Maj:ts högslberörda nådiga Proposition omförmälda plan. 71:o. Bristen på inrättningar afsedda för skolungdomens i hufvudstaden fysiska uppfostran har föranlcdt Herr ion Hofsten, S. E., att, uti en hos Ridderskapet och Adeln (under N:o 201) väckt, lill Utskottet remitterad motion, föreslå, att ett anslag af 200,000
R:dr under nästa stalsregleringsperiod ställdes till Kongl. Maj:ts disposition i och för uppförande i Stockholm af fyra gymnastik-inrättningar för elementarläroverkens, folkskolornas och privata undervisningsverkens behof.
Läget för dessa gymnastiklokaler, hvaraf en horde förläggas på Södermalm, en i staden mellan broarne, en på Ladugårdslandet samt en på Kungsholmen, skulle närmare bestämmas, med afseende å belägenheten af hvarje stadsdels skolor.
Beträffande storleken å förenämnda 4 gymnastikhus hade motionären ansett en lämplig modell förefinnas i Kongl.
Flottans å Skeppsholmen belägna exercishus, hvars längd utgjorde 175 fot, bredd 44 fot samt höjd i midten 17 och vid sidorna 14 fot.
I en sådan sal kunde 3 å 400 ynglingar och gossar samtidigt exercera, gymnasticera eller fäkta.
Beträffande åter kostnaden för uppförandet af förenämnda gymnastikhus förmenades, oaktadt nu gällande höga priser å materialier och arbete, hvart och ett af dessa kunna uppföras för 50,000 R:dr, hvilken summa likväl ej upptoge någon kostnad för tomtplats, emedan denna, enligt motionärens åsigt, borde kostnadsfritt af staden lemnäs.
Utgående från följande principer, nemligen l:o alt Staten, eller Staten och staden gemensamt, uppförde och underhölte gymnastiklokalerna; 2:o att
Staten och de privata skolorna gemensamt aflönade lärare och bekostade materiel; 3:o alt församiingarne i någon mån hidrogo alt bestrida utgifterna för inrättningar, uppförda till deras harns fördel; 4:o att lärarne, genom tillfällen till enskild praktik i kostnadsfri lokal, kunde åtnöja sig med jemförelsevis mindre ordinarie lönevil— kor; och 5:o alt en öfverstyrelse ledde alla skolors gymnastiköfningar, har motionären vidare föreslagit, alt det årliga underhållet af lokalerna måtte bestridas i likhet med öfriga offentliga byggnaders; att hvarje gymnastik erhölle tvänne lärare, hvaraf en horde förestå undervisningen i gymnastik och en undervisa i vapenföring och exercis; att hvarje gymnastik borde ega en offentlig kassa, till hvilken skulle ingå: af) det som staden betalade lill aflöning åt gymnastiklärare vid de läroverk, som begagnade gymnastiken; b) den summa, som af hvart och ett utaf dessa läroverks s. k. lerminspenningar ansåges böra användas lill uppköp och underhåll af gymnastik-, 124 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139. fäkt- ocb exercis-materiel; c) den summa, som af privata skolorna betalade för elevernas fysiska uppfostran; och skulle denna kassa bestrida utgifterna för skolungdomens öfningar, utom hvad som åtginge till ved och lyshållning, hvilken utgift för— samlingarne horde bekosta; att dessa gymnastiker skulle lyda under samma öfverstyrelse, som Gymnastiska Central—institutet; och alt då gymnastiklokalen ej användes för dess egentliga ändamål, densamma måtte af lärarne få begagnas till enskild praktik, till den utsträckning
Öfver-styrelsen funne lämpligt, äfvensom Öfverslyrelsen skulle ega att kostnadsfritt upplåta lokalen i och för andra, ej rent gymnastiska ändamål, t. ex. för allmänna vapenöfningar, dock endast till den utsträckning, att gymnastik-inrättningens hufvudändamål ej motverkades.
Motionärens ofvanberörda framställning 0111 anslag för inrättande af åtskilliga gymnastiklokaler i hulvudstaden, lill hvars bekostande och underhåll motionären ansett icke blott Statens, ulan äfven stadens, församlingens och den enskildes medel böra tagas i anspråk, har Utskottet ej kunnat till bifall förorda, enär motionärens förslag, enligt Utskottets tanke, afser en angelägenhet hvars ombesörjande ensamt svnes tillhöra kommunen; hvadan utskottet hemställer, « / att Herr von Hofstens ifrågavarande motion må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 72:o.
Uti en till Rikets Ständer den 20 sistlidne Februari aflåten nådig Proposition, införd under N:o 85 uti lista Samlingen af Hillänget til! Riks-Ståndens Protokoll, förmäles, hurusom ordföranden i Sundhets-kollegium, General-direktören m. m.
M. Huss, uti underdånigt memorial af den 14 Juli sistlidet år fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på det förhållande att nämnda Kollegium, ehuru dess verksamhet, till följd af de i sednare tider stegrade fordringarne på allmänna helsö- och sjukvården, fått en allt större utsträckning och numera vore både till omfång och vigt fullt jemförlig med de öfriga förvaltande erabetsverkens i riket, dock i afseende på ledamöternes och tjenstemännens aflöning icke vore med dessa embetsverk lik— släldt.
Anledningen, hvarföre lönerna för Sundhets—kollegii ledamöter blifvit bestämda lägre än för ledamöterne i andra Kollegier, vore alt söka deri att de förres embetsgöromål ansetts lemna dem tid öfrig för enskild utöfning af läkarens yrke, hvarigenom de skulle kunna utom tjensten förvärfva en inkomst, motsvarande skilnaden mellan de löneförmåner, som blifvit dem och deras bemälde vederlikar tilldelade.
Någon hillig grund funnes således icke vidare att för Medicinal-råden bibehålla lönerna vid lägre belopp än för motsvarande ledamöter i andra Statens embetsverk, och en löneförhöjning vore oundgängligen nödig, om personer med erforderlig skicklighet skulle finnas hugade alt, vid inträffande ledigheler, bland Sundhets-kollegii ledamöter inträda.
Kollegii tjenstemän, nemligen en Ombudsman och Fiskal, samt Stats-Utshottets Utlåtande N:o 139.
125 kanslipersonalen, bestående af en Sekreterare, en Kamererare, en Aktuarie och Registrator, en Notarie och tre Kanslister, vore lönetillökning jemväl för dem af billigheten påkallad, enär äfven deras göromål blifvit, i likhet med iedamöternes, mera omfattande än förr, och, hvad kanslitjenslemånnen anginge, desses likställighet i lönevilkor med motsvarande tjenstemän i andra embetsverk, kunde anses vara så mycket skäligare, som de förre icke egde utsigt, såsom de sednare, att befordras till ledamotsplats, emedan i Sundhets-kollegium Medicine doktorsgrad vore stadgad såsom vilkor för dylik befordran.
Vidkommande slutligen det på Kollegii stat uppförda arfvode för granskning af de medikamentsräkningar, som skola af allmänna medel betalas, gjorde den under sednare åren tillvexande mängden och summan af dessa räkningar, hvarigenom granskningens möda äfven blifvit ökad, en förhöjning utaf arfvodet behöflig, helst delsammas nuvarande ringa belopp förorsakade svårighet att till granskningsarbetets verkställande erhålla lämplig person.
Med stöd af delta samt hvad mera blifvit anfördt lill upplysning om mångfalden och betydenheten af de åligganden, hvilka tillhöra Sundhets-kollegii embels- och tjenstemän, hade bemälde ordförande underdånigst hemställt, det Kongl. Majit läcktes hos Rikets Ständer begära, alt Kollegii aflöningsslal, som, utom ordföranden, för närvarande upptoge: 2 Medicinalråd, ä 4,000 R:dr 8,000 2 d:o, å 5,500 „ 7,000 i Sekreterare ,, 2,500 1 Kamererare ,,2,500 1 Ombudsman och Fiskal „ 2,500 1 Aktuarie och Registrator „ 1,500 1 Notarie „ 1,500 3 Kanslister, å 659 „ 1,977 1 arfvode för granskning af medikaments-räkningar . . . . . ,, 600 Summa R:dr 28,077; måtte bestämmas till följande förhöjda belopp: 2 Medicinalråd, å 5,000 2 d:o, å 4,500 » 1 Sekreterare 1 Kamererare ■, 1 Ombudsman och Fiskal 1 Aktuarie och Registrator 1 Notarie 5 Kanslister, å 1,000 1 arfvode för granskning af medikamentsräkningar
R:dr 10,000 „ 9,000 „ 2,500 „ 2,200 5.500 5.500 3,000 3.000 1.000 Summa Ridr 57,700 126 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139.
Della ärende, som redan deu 14 Oktober sisllidel år inför Kongl. Maj:t blifvit anmäldt i sammanhang med öfriga lill Riks—statens 8:de Hufviultitel börande angelägenheter, om hvilka nådig framställning skulle hos Rikets Ständer göras, hade då icke till en sådau åtgärd föranledt, emedan prö
In ingen af den fråga, som Komiterade för uppgörande af förslag till förändrad organisation utaf rikets styrelseverk i sitt underdåniga utlåtande väckt angående Sundhets-koliegii ombildning till två skilda aldelningar, en för den civila och en för den militära helsovården, ännu livilade i afvaktan på det yttrande, som den af Kongl. Majit förordnade Komité till utarbetning af betänkande i åtskilliga ämnen rörande landtförsvaret fått sig anbefalld alt afgifva om bästa sättet för den militära belsovårdens ordnande, och emedan Kongl.
Majit funnit någon slutlig bestämmelse i afseende på den äskade regleringen af Kollegii löneslat icke kunna ega rum, innan frågan om delta embetsverks förändrade organisation blifvit afgjord.
Nämnda yttrandes afgifvande, som vid ofvanberörda tidpunkt kunde antagas vara alt snart förvänta, Romme dock alt blifva fördröjdt, enär Kongl. Majit, på underdånig framställning, funnit godt medgifva, alt
Komitéens arbeten finge under riksdagen till hufvudsakligaste delen hvila.
Men ehuru till följd häraf, äfven pröfningen af förslaget. lill Sundhets-koliegii ombildning måst äa vidare uppskjutas, fordrade likväl eli billigt afseende å den ökade vidden och vigtcn af de göromål, som tillhörde detta embetsverks handläggning, att, utan ytterligare afbidan af möjlig förändring i dess organisation och dermed sammanhängande omreglering af dess lönestat, någon förbättring bereddes Kollegii ledamöter och tjenstemän.
Emot beloppen af de i ordförandens förslag upptagna löner hade, under förutsättning att medicinalstyrelsen Romme alt bibehålla den kollegiala formen, Kongl.
Majit icke funnit något alt erinra; men då det icke kunde anses alldeles afgjordt, huruvida icke, i händelse lönerna i de särskilda tjenslegraderna blefve, på sätt förslaget innefattade, lill likhet med hvad i öfriga Kollegier egde rum, bestämda, en minskning i tjenstemännens antal skulle utan olägenhet kunna åvägabringas, till antagande hvaraf någon anledning äfven kunde hemlas derifrån att bland Sundhets-koliegii personal i grader, der uti andra embetsverk innehafvandet af mer än en befattning icke vore tillåtet, de funnos, hvilka icke saknade tid all, jemte tjensten i Kollegium bestrida annan beställning, samt sistnämnda förhållande ej borde ur beräkningen uteslutas, när fråga vore alt bereda den nuvarande personalen en lämplig förbättring i deras vilkor, har Kongl. Majit, jemte erinran, alt ordförandens löne-inkomst icke utgjorde mer än 6,000 Ridr, och att då denna aflöning således hvarken motsvarade embetets vigt eller hvad bans vederlikar åtnjöto, densamma äfven syntes böra i någon mån förhöjas, förmält sig likväl icke i vidsträcktare mån kunna lill ifrågavarande underdåniga framställning lemna bifall, än att Kongl. Majit velat föreslå att Rikets Ständer, för nästinstundande statsregleringsperiod, i anslaget för Sundhets-kollegium måtte bevilja en tillökning af Atla Tusen Ridr årligen, att af Kongl. Majit emellan Ordföranden, Medicinalråden och Kollegii tjenstemän på lämpligt sätt fördelas.
Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. 127
Vid öfvervägande af della nådiga förslag liar Ulskoltet icke kunnat förbise alt Sundhets-kollegii göromål på sednare tiden ej obetydligt ökats, hvartill, utom annat, i viss mån synes hafva bidragit dels de efter sista riksdagen inom liera delar af riket inrättade nya provincialläkare—heslällningar jemte åtskilliga i sammanhang dermed slående nya apotheks-anläggningar, dels Kongl.
Maj is nådiga beslut, hvarigenom inseendet öfver länens lasareller och kurhusen, hvilket förr tillhörde Kongl. Serafimer-ordens-gillet, på berntilda Kollegium öfverflyltals.
Dessa jemte öfriga i den nådiga Propositionen omförmälda förhållanden synas böra föranleda dertill alt någon allöningstillökning för Kollegii personal beviljas; och då Utskottet icke haft något alt erinra rörande det äskade beloppet, samt Kongl. Majit icke ifrågasatt att ofvanberörda, af Kollegii ordförande framlagda aflöningsstat bör af Rikets Ständer godkännas, utan endast alt det belopp, som varder anvisadt, ställes till Kongl.
Majlis disposition att för sagda ändamål användas, får Utskottet tillstyrka, alt, i enlighet med Kongl. Majlis nådiga framställning, Rikets Ständer för nästinstundande slalsregleringsperiod uti anslaget för Sundhets-kollegium bevilja en tillökning af 8,000 Ridr årligen, all från Riksgälds-kontoret utgå och af Kongl. Majit på lämpligt sätt emellan Ordföranden, Medicinalråden samt Kollegii tjenstemän fördelas. 73:o.
I fråga om nya provincialläkare-beställningar har Ulskoltet fått emot taga dels Kongl. Majlis i Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof framställda nådiga förslag om anvisande af 12,000 Ridr lill löner åt 8 nya provincial-lakare med 1,500
Ridr lön för hvarje, dels särskilda framställningar, upptagna i flera inom Riks-Slånden väckta, till Utskottet remitterade motioner, för hvilka Utskottet här nedan i möjligaste korthet skall redogöra.
Sålunda hafva hos Ridderskapet och Adeln Herr v. Hofsten, B. J., inom DorgareStåndet Herr Nils Sundin och i Bonde-Slåndet Riksdagsfullmägtigen Gustaf Hultman uti särskilda motioner, hufvudsakligen anfört, att, ehuru Rikets
Ständer vid sistiidne riksdag heviljat anslag till aflönande af 20 provincial—läkare, Carlskoga härad och socken, på ett afstånd af 4 ä 5 mil från närmaste städer och med en folkmängd af 11,000 personer, likväl icke kommit i åtnjutande af denna fördel, oaktadt häradet långt för detta uppfyllt det vilkor, som af Rikets Ständer blifvit härför stadgadt, eller fri bostads tillhandahållande åt läkaren; och enär det skäl som, enligt motio närernes förmenande, hufvudsakligen synes hafva föranledt dertill alt Carlskoga af Sundhets-kollegium ej föreslagits lill läkare-station, eller alt häradet för tillfället åtnjöt vård af enskild derstädes bosatt praktiserande läkare, numera bortfallit, sedan denne af brist på nödtorftig utkomst, nödgats från orten afflytta, hafva molionärerne anhållit, att, till afhjelpande af det ytterst kännbara behofvet af en provincial-läkares anställande derstädes, hvarest dessutom funnes anlagdt och i verksamhet ett privi— ligieradt apothek, Rikets Ständer måtte anvisa ett årligt anslag af 1,500 Ridr. 128 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139.
Under anförande hurusom Blidö församling belägen i Frötuna och Länna skeppslag af Stockholms län med deromkring befintliga befolkade öar, af hvilka blott en ligger 1 mil, men alla öfriga betydligt längre aflägsna från fasta landet, vore sär deles vanlottade i afseende å läkarevård, enär provincial-läkaren vore boende i Norrtelje, dit hjelpbehöfvande från nämnda församling hade 2^ å 5, stundom 5 naii, bar Riksdagsfullmägtigen från berörda län J. 0.
Sundgren (i motion N:o 2 72), jemte förmälan att egaren till det å Blidö liggande Furusund, hvarest funnes tullstation och der oftast sjöfarande äfven vore i behof af läkarebjelp, utan att kunna sådan erhålla, erbjudit sig upplåta erforderlig bostad ål läkaren, föreslagit, att Rikets Ständer för deras del måtte bifalla och till Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa om ett årligt anslag af allmänna medel till lön för en ständig läkare i Blidö skärgård, med station i Furusund.
Jemte erinran derom, alt i Herjeådalen med en folkmängd af 7,000 innevånare, spridda på en yta af 104 qvadratmil, endast funnes anställd en provincial-läkare, hvilken icke förmådde alt, äfven med bästa vilja, besörja sjukvården i det åt honom anvisade distriktet i anseende till dess vidsträckthet, och der en stor del af befolkningen, när läkare måste anlitas, hade 10 ä 12 mils väg till dennes hostad, har, uti motionen 465, Riksdagsfullmägtigen från Jemtlands län, Per Byström, till afhjelpande af den svåra belägenhet, hvari provinsens innevånare i detta hänseende sig befunne, begärt att Rikets Ständer måtte anslå 1,500 R:dr till lön åt ytterligare en provincial-läkare derstädes, hvilken, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnda län, uti dess sednast afgifna årsberättelse förmält, vore särdeles behöflig.
Enahanda belopp har Riksdagsiullmägtigen Herrm.
Öbom från Norrbottens lån (motionen N:o 529) föreslagit såsom lön åt en provincial-läkare i Neder-Luleå socken med skyldighet för hemälde tjensteman alt hafva station i Luleå stad, och till stöd för denna framställning hufvudsakligen andragit, att Piteå och Neder-Luleå socknar för närvarande utgjorde ett provincialläkare-distrikt med station för läkaren i Piteå, men att en läkare omöjligt medhunne att bestrida läkarevården i dessa vidsträckta socknar med en yta af tillsammans 51 qvadratmil och en folkmängd af omkring 19,800 personer samt att Luleå, måhända vore den enda residensstad, hvarest provincial-läkare icke vore stationerad, ett förhållande desto mindre lämpligt, som
Länsstyrelsen oftast hade behof af en dylik läkares biträde.
Af den anledning att
Haparanda provincialläkare-distrikt innehölle en längd af 48 mil, och enär till följd deraf de mest aflägsna församlingarne i Pajala, Juckasjärvi och Enontekis högst sällan komme i åtnjutande af behöflig läkarevård, har Riksdagsfullmägtigen Josef Oscar Almqvist frän Norrbottens län, uti en under N:o 250 afgifven motion, yrkat, dels att en ny provincialläkare-station måtte inrättas i Pajala, beläget 18 mil från Haparanda, der bostad åt nuvarande provincial-läkaren vore anvisad, dels ock att, med afseende å den svårighet, som mötte alt i denna aflägsna Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 139.
129 aflägsna ort erhålla läkare, lönen för denne nye tjensteman, som borde upprätthålla läkarevården såväl derstädes, som inom Juckasjärvi och Pajala lappmarker måtte bestämmas till 5,000 Ridr.
Och hafva slutligen Riksdagsfullmägtige Joh. Lekberg från Nerikes län (motion N:o 2 76) och J.
Bergström från Kopparbergs län (motion N:o 567) af anförda skål gjort särskilda framställningar om beviljande al anslag till löner, den förre, åt ytterligare en provincial-läkare i förstnämnda län, med station i Lindesberg, och den sednare, åt en dylik läkare i Westerbergslags fögderi.
Beträffande de af Kongl. Maj-.t efter sednaste riksmöte vidtagna åtgärder för ordnandet af läkarevården i ofvanberörda hänseende och de framställningar i detta ämne, som derefter blifvit af Sundhets-kollegium härutinnan gjorde, meddelas i det den nådiga Propositionen vidfogade Statsråds-protokoll, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer — i anledning af ett utaf Sundhets-kollegium den 1 1 April 1859 afgifvet af Kongl. Majit vid sistlidne riksdag framstäldt förslag, bland annat derom, att 48 nya provincial-läkare, hvardera med en lön af 1,500 Ridr årligen, måtte anställas och inom länen fördelas; att de 26 extra provincialläkare-befattningarne i riket skulle på ordinarie stat uppföras, jemväl med årlig lön af 1,500 Ridr för hvardera; att för 15 vid olika län specificerade provincialläkare-beställningar måtte, utöfver ordinarie lön, beviljas en efter omständigheterna lämpad löneförbättring, under benämning af tjenstgöringspenningar; samt att åt en provincial-läkare inom hvarje län måtte uppdragas att, jemte vården om eget distrikt, i egenskap af förste provincial-läkare hafva det allmänna inseendet öfver länets helsö- och sjukvårdsangelägenheter och derföre åtnjuta ett särskildt arfvode af 1,000 Ridr — beviljat dels 50,000 Ridr till aflöning vid 20 nya provincialläkare-beställningar, dels 1,500 R:dr att såsom tjenstgöringspenningar fördelas till lika belopp mellan tre provincial-läkare, hade 19 af de nya beställningarne, efter det vederbörande sig yttrat öfver det vid anslaget fästade vilkor om skyldighet för kommunerna att åt läkaren anskaffa kostnadsfri bostad hittills blifvit, enligt Sundhets—kollegii af Kongl Majit gillade förslag, inrättade i orter, der sådana beställningar ansetts af behofvet mest påkallade, nemligen inom Norrbottens lån 1, Wester-Norrlands 1, Gefleborgs 1, Stora Kopparbergs 1, Wermlands 2, Stockholms 2, Södermanlands 1, Elfsborgs 1, Skaraborgs 1, Östergötlands 2, Jönköpings 1, Hallands 1, Christianstads 1, Malmöhus 2 och Gotlands 1; hvarjemte Kongl.
Majit, på förslag af bemälda Kollegium, funnit godt fördela anslaget till tjenstgöringspenningar mellan en provincial-läkare i Stockholms, en i Jemtlands och en i Norrbottens län; hvarefter till beredande af ytterligare verkställighet af 1859 års förslag Kollegium under den 4 Augusti nästlidet år hemställt, utom annat, hvarom nu ej är fråga, att löner till de återstående 28 nya provincialläkare-belaltningarne måtte af Rikets Ständer äskas; men att, med afseende å den svårighet, som ansetts möta att inom tiden för nästa statsreglering icke allenast medhinna de nödiga åt Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Eäft. 17 130 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. garderna för ordnandet af så många beställningar, utan äfven förse desamma med behöriga innehafvare, Kongl.
Majit, då härtill bomme att åtskilliga bland de nya provincialläkare-tjenster, för hvilka löner vid sista riksdagen anvisades, ännu icke kunnat tillsättas, ansett sig endast böra, på sätt bär ofvan är vordet omförmäll, äska anslag till 8 dylika beställningar, med ett sammaniagdt belopp af 12,000 R:dr; hemställande Kongl. Majit, att lönerna för dessa 8 läkare måtte ställas lill Kongl. Majits nådiga disposition, för alt användas till inrättande af sådana befattningar inom de orter af riket, der de kunna linnas mest beböfiiga, och under iakttagande af samma vilkor i afseende å vederbörandes skyldighet alt åt läkaren tillhandahålla lämplig bostad vid den för honom bestämda station.
Af de många från olika delar af riket i förevarande ämne gjorda framställningar synes behofvel för helsovården i landsorten af ett ökadt antal läkare vara ådagalagdt och Utskottet inser jemväl angelägenheten deraf alt en lättare tillgänglig läkarevård på Statens bekostnad beredes medelst inrättande af nya läkarebeställnin gar, der dessa mest kunna vara hehöfliga.
Men då, vidkommande de i här ofvan omförmälda motioner ifrågasatta läkarebefattningar, Utskottet icke är i tillfälle att bedöma om eller hvilka af dessa orter, som företrädesvis må vara i behof af särskild eller ökad läkarepersonal, har Utskottet ansett sig icke kunna särskildt lill bifall förorda någon eller några af motionärernes framställningar, utan bör, enligt Utskottets tanke, det öfverlemnas åt Kongl. Majit alt härutinnan förordna.
Deremot och då Utskottet anser den af Kongl. Majit äskade tillökning i provincialläkare-personalen ingalunda vara lör stor, såvida läkarevården i detta hänseende skall kunna i någon mån nöjaktigt ordnas och de mest angelägna behofven afhjelpas, får Utskottet, som lika med Kongl.
Majit linner det vara billigt att dislrikternas innevånare bereda och underhålla bostad för läkaren å det för hans tjensleutöfning lämpligaste ställe, tillstyrka, alt Rikets Ständer, till inrättande af nya provincialläkare—beställningar inom de orter i riket, der sådant är af behofvet mest påkalladt, måtte bevilja ett årligt anslag af 12,000 llidr att, under enahanda vilkor i afseende å kommunernas skyldighet alt åt läkaren anskaffa kostnadsfri hostad, som vid särskilda föregående riksdagar blifvit stadgade, af Kongl. Majit användas till löner, hvardera å 1,500 Ridr för åtta nya provincial-läkare inom de distrikter och med de stationer, som Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, kan linna skäligt bestämma. 74:o. Kongl.