Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I den berättelse, som Rikets Ständers Revisorer den 14 sistlidne Oktober af gifvit, angående granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, förekommer, hurusom Revisorerne vid granskning af Landtbruksakademiens räkenskaper funnit, att af Akademiens vid experimentalfältet befintliga bonings- och uthus, nio blifvit brandförsäkrade, men att detta ej vore förhållandet med en del andra byggnader derstädes, hvilket förefallit Revisorerne destomera anmärkningsvärdt, som bland sistnämnde byggnader befunnes spanmålsmagasinet, hvilket åter i räkenskapen upptagits till ett värde, öfverstigande fem af de redan brandförsäkrade lägenheternas; uttalande Revisorerne den åsigten, att då många tillfällen nu för tiden erbjödo sig till erhållande af brandförsäkringar på billiga vilkor, Akademien icke borde lemna dessa obegagnade, för att låta försäkra åtminstone de byggnader, hvilka äga något större värde, och derigenom betrygga Akademien för förluster, som vid en inträffande olyckshändelse eljest så lätt kunde uppstå.
Öfver hvad sålunda anmärkt blifvit har Eders Kongl. Muj.t, genom nådig remiss den 18 nästlidne Oktober, infordrat Akademiens underdåniga utlåtande, till följd hvaraf Akademien i underdånighet får andraga följande; — 321 — Enligt de vid experimentalfältet förda räkenskaper, äga dervarande åbyggnader ett värde af R:dr 57,670: 42. hvaraf mot brandskada försäkrats „ 44,485: 50. så att oförsäkrade värdet utgör R:dr 13,184: 92.
I senare tider verkställda reparationer och tillbyggnader vid de äldre, brandförsäkrade husen bokföras emellertid för ett belopp af „ 10,810: 79. hvadan byggnader för allenast återstående R:mt R:dr 2,374: 13. ännu icke mot brandskada försäkrats; varande dessa byggnader ett spanmålsmagasin, en smedja, ett öppet skjul och ett afträdeshus.
Att sistnämnde, för längre tid sedan nppförda byggnader icke blifvit brandförsäkrade, har ntan tvifvel föranledts deraf, att de alla äro temligen aflägse belägne från med eldstäder försedde åbyggnader, — smedjan uppförd af sten, under tegeltak, i en afsides belägen skogsbacke.
På Landtbruks-akademiens vägnar: CARL G. MÖRNER. 1. s. Carl Rydqvist.
Styrelsens öfver Ultnna LandtbruUs-institut underdåniga förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Institutets räkenskaper och förvaltning för år 1859.
Enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, får Styrelsen för Ultuna Landtbruksinstitut härmed afgifva underdånig förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer vid Institutets räkenskaper och förvaltning för år 1859 gjorda anmärkningar. — 322 — Beträffande först Institutets jordbruk och dess afkastning under bemälde år, så har det ofördelaktiga resultat, sorn årsräkenskapep utvisar, helt och hållet varit beroende af väderleksförhållanden, som i högsta grad voro missgynnande för de odlade såväl sädes- som foderväxterna, och hvaraf under år 1859 icke ensamt Ultuna, utan hela Upsala län haft stort mehn.
Våren 1859 var torr och kall och befordrade sålunda ej synnerligen växtligheten kos den jemförelsevis svaga höstbrodden.
I trakten af Upsala föll ifrån den 21 April till den 6 Juli icke något regn, och den äfven längre fram på sommaren fortfarande starka torkan skadade icke endast höst- och vårsädet, utan gräsväxten å de insådda vallarna samt å beteshagarna och ängarna, hvarföre man vid Ultuna nödgades frampå sommaren upplåta vissa delar af den oslagna Kungsängen till bete åt stamholländeri-djuren, då de vanliga, annars tillräckliga betena voro alldeles förbrända.
Genom torkan minskades öfverallt i länet höskörden högst betydligt och vid Ultuna blef minskningen så mycket större, som omkring en tredjedel af den naturliga ängen måste i brist på annat bete uppoffras till kreaturens underhåll före höbergningenFöljden häraf blef att för ladugårdens underhåll följande vinter vida större kostnader än vanligt fingo vidkännas, och dessa, i förening med den knappa sädesskörden, som under året erhållits, torde lemna tillräcklig förklaring till det ogynnsamma resultatet med Ultuna jordbruk under år 1859.
Under detta år sammanträffade sålunda flera »mera ovanliga förhållanden», hvilka gjorde att jordbruket^ icke ensamt vid Ultuna, utan vid de aldra flesta egendomar inom länet gaf förlust, såsom villigt torde medgifvas af alla ortens jordbrukare, hvilka fört räkning och bok öfver sin hushållning, så att de kunna tillförlitligen med hvarandra jemföra inkomster och utgifter för sagde år.
— Revisorerne hafva, efter beräkning af utsädet och afkastningen i korntal, antydt, att sädesskörden vid Ultuna år 1859 skulle varit »fullt medelmåttig», hvadan sålunda skulle kunna slutas, att årets spanmålsskörd icke borde kunna anses hafva lemnat någon förlust eller föranledt minskade inkomster, och dock var detta händelsen, så att efter sådda 17 tunnor 28 kappar hvete, på 38 tunnland 10 kappland, skördades endast 83 tunnor 4 kappar eller ej fullt 3 tunnor på tunnlandet; af korn såddes 24 tunnor 8 kappar på 32 tunnland och skördades 69 tunnor 24 kappar eller ej mer än något öfver 2 tunnor på tunnlandet, och äfven den andra säden lemnade så i kärna som i halm en högst otillfredsställande skörd, om man afser den besådda arealen och icke ensamt dömer efter korntalet i förhållande till utsädet.
Vid Ultuna radsås större delen af säden.
Att torkan 1859 verkade en betydlig minskning i sädesskörden vid Ultuna visar sig ock bäst deraf, att då under det föregående, icke heller särdeles gynnsamma året 1858 efter ungefärligen lika stort utsäde skördades 1,932 tunnor spanmål, erhöllos 1859 ej mera än 1,429 tunnor, och hvarå värdeskillnaden utgjorde 7,917 R:dr.
Minskningen i egendomens afkastning blef en naturlig följd af denna skillnad i inkomsten af sädesskörden samt af de dryga extra utgifterna för uppköp af betydliga qvantiteter halm och rapskakor; in. m. för framfödandet af ladugården, som väl för tillfället minskades, men ändå ej kunde i större skala reduceras, då densamma utgjordes af dyrbara racedjur.
Sådana »mera ovanliga» missgynnande förhållanden, som nu inträffade, stå icke i någon jordbrukares makt att förekomma eller afhjelpa.
Det är ock en glädje för Institutets Styrelse att för Eders Kongl. Majit härmed underdånigst få anmäla, att likasom skördarne före åren 1858 och 1859 varit stundom mera, stundom mindre rika, hafva de under sistförflutna båda åren slagit väl ut.
Så har Ultuna och i sambruk dermed varande Granebergs jordbruk för år 1860, enligt härom till Eders Kongl. Majit förut afgifven underdånig berättelse, lemnat i ren behållning 15,067 Ridr 48 öre, oberäknadt de vid räkenskapens afslutning ännu ej influtne arrendemedeln för året, hvilka uppgått till 2,584 Ridr 18 öre.
Tillägges denna summa till förbemälde, så visar det sig, att Ultuna kungsladugård har för år 1860 lemnat i ren kontant behållning 17,651 Ridr 66 öre, hvilken summa mer än väl betäcker förlagskostnaden samt torde kunna anses tillfredsställande, då hela årsinkomsten af Ultuna kungsladugård, innan densamma uppläts till landtbruks-institut, endast uppgick till 6,000 Ridr Rimt.
Beträffande mjölkhushållningen eller resultatet af sjelfva mejeriskötseln, så inhemtas af räkenskapens mjölk-, smör- och ostkonto, att af de till mjölkkammaren under året inkomne 34,638 kannor mjölk, hafva efter 6,708 kannor, som användts till ost- och smörberedning, erhållits 151 lispund 3 skålpund smör, 35 lispund 10 skålpund sötmjölks- samt 109 lispund 14 skålpund skummjölks-ost, 2,850 kannor vassla och 912 kannor tjärnmjölk, som realiserats tili en summa af 2,921 Ridr 71 Öre.
Afdragas härifrån af mejeriförestånderskans lön 100 Ridr, hennes kosthåll 200 Ridr
Summa Rimt 1,243: 8, så återstår 1,678 Ridr 63 öre, som gör något öfver 25 öre per kanna för den till mejeriet lemnade mjölken.
Då Revisorernes Delegerade vitsordat, att mejeriskolan befunnits vara på ett »tillfredsställande sätt ordnad», torde sjelfva mjölkhushållningen, som utgör hufvudsaken för skolan, äfven få anses förtjena samma vitsord, i all synnerhet da den till mejeriet lemnade mjölken kunnat i ost och smör m, m. realiseras till förbemälde pris.
Hvad som angår gödoxarne och det vid deras konto blifvit anmärkt, så vidhåller Styrelsen sin förut häröfver afgifna förklaring, att detta endast är en bokföringsfråga, vid hvilken mindre afseende torde böra fästas, då Institutet varit såväl producent som konsument af de genom gödningen vunna produkterna.
Detta konto skulle då komma att gestalta sig t. ex. sålunda: — 324 — Debet. 12 utmönstrade äldre dragoxar, ä 80 R:dr 960: — 9 kappar salt 2: 25, 2 lispund stensalt 1: 56. 3: 81. 312 » gröpe 262: 8. 305 » 6 skålpund rapskakor 238: 13. gQO: 21. 200 tunnor hvita rofvor, 50 tunnor kålrötter och 20 tunnor hvitbetor, öfverhufvud ä 1 R:dr 1 270: — 1,500 lispund hö, å 16 j öre 250: — 900 » halm, å 5 öre 45: — Skötseln 53: 48.
Summa R:mt 2,334: 68.
Credit: 360 lispund 13 skålpund kött, å 4: 50 1,622 12 stycken oxräntor, å 10 R;dr 120 12 » hudar, å 20
R:dr 240 25 lispund 15 skålpund talg, å 9 R:dr 231 120 lass gödsel, å 1 R:dr 120 93. 75.
Summa Runt 2,334: eller per oxe 21 R:dr 1,5 öre, hvilket icke kan kallas något ofördelaktigt resultat, då gödningen vid Ultuna bedrifves med utmönstrade dragoxar.
Men att brygga och baka för ett hushåll af omkring 100 personer är ingen småsak samt låter alldeles icke med någon vinst verkställa sig, utan härtill lämpliga lokaler och med särskildt härtill afsatt arbetspersonal.
R:dr för ett hushåll af 97 personer, deraf 34 lärare, tjenstemän och elever erhållit bättre kost samt 63 lärlingar, drängar och andre arbetare vanlig arbetskost.
Dagportionen har öfverhufvud för det bättre obh för arbetsbordet sålunda gått till ej fullt 65 öre person, hvilket väl icke kan kallas dyrt, utan snarare billigt i förhållande till nu rådande höga priser å de flesta lifsförnöäenheter. - 325 - Med tacksamhet erkänner Styrelsen Revisorernes erinran om nödvändigheten för Institutet, att få å Kungsängen uppförda arbetarebostäder jemte ladugårdshus, för att kunna behörigen sköta dervarande särdeles lofvande odlingar.
Sedan dessa blifvit indragne, hafva sommararbetena till en stor del måst-bedrifvas med legofolk, såväl under arrendetiden närmast före Institutets början som derefter.
Arbetslönerna, sorn på sednare tiden ansenligt stigit, hafva i granskapet af Upsala alltid hållit sig ganska höga och ofta öfverstigit det af Revisorerna såsom så högt antydda priset, I R:dr 50 öre för mans-sommardagsverke.
Arbetskostnaden har härigenom fallit sig särdeles dyr, och Institutets Styrelse har nogsamt erkännt och insett det af Revisorerne nu påpekade behofvet af en annan organisation af arbetsstyrkan vid Ultuna landtegendom samt äfven gått i författning om uppförande af bostäder för gifta arbetare, så långt detsamma med Institutets tillgångar kunnat verkställas.
Så hafva sedan institutets början 8 jordtorp blifvit anlagda och bebyggda, samt sednast under sista året ett boningshus blifvit uppfört för 4 arbetarefamiljer; men de för Kungsängen erforderliga betydligare byggnaderna har Styrelsen med ledsnad sett sig förhindrad att kunna tillvägabringa, då medel härtill helt och hållet saknats.
Som emellertid Ultunas framtid i väsendtlig mån är beroende af att å Kungsängen nödiga ekonomibyggnader med det snaraste blifva uppförda, har Styrelsen, såväl häraf som med stöd af Rikets Ständers Revisorers härom uttalade åsigter, ansett sig böra hos Eders Kongl. Maj:t underdåuigst göra ansökan om ett räntefritt lån för uppförandet af dessa byggnader; å hvilken underdåniga ansökan Styrelsen med tillförsigt emotser Eders Kongl. Maj-.ts nådiga bifall.
Då de Delegerade af Rikets Ständers Revisorer, som hedrat Institutet med sitt besök, förklarat Institutets jord vara »med omsorg häfdad», samt »égfehdomens inventariekreatur, särdeles mjölkboskapen, i utmärkt godt skick», så torde detta tillräckligt tala för det sätt, hvarpå jordbruket och boskapsskötseln yid Institutet bedrifvas.
För Styrelsen har det varit en särdeles tillfredsställelse, att dessa Herrar Delegerade förklarat sin belåtenhet med den i deras närvaro med Institutets elever hållna årsexamen samt med det sätt, hvarpå mejeriskolan och den nybildade agrikulturkemiska-försöksstationen blifvit anordnade och handhafvas, hvarigenom sålunda vitsordats, att de kostnader, sorn på Ultuna Landtbruks-institutet blifvit nedlagda, svara mot det med dem afsedda vigtiga ändamålet att verka för vår modernärings fortgående utveckling och, förkofran.
Eders Kongl. Maj:ts Ultuna, den 23 December 1861. underdånigste, tropljgtigste tjenare och undersåter, R.
VON KRAMER. J.
Arrheniu». — 326 — T. f. Chefens för Statistiska Tabell-kommissionens Central-byrå underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer år 1861 gjord anmärkning.
Med nådig remiss den 18 sistlidne Oktober å en af Rikets Ständers Revisorer framställd anmärkning vid Statistiska Tabell-kommissionens räkenskap för året 1859, har Eders Kongl. Maj:t i nåder täckts infordra mitt underdåniga utlåtande.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, FR. TH. BERG.
Sedan Rikets Stunders år 1860 församlade Revisorer, vid granskning af landsboksräkenskaperna för Östergöthlands län, fästat uppmärksamhet derå,, att Kronan från flera år tillbaka ägde fordran hos förre arrendatorn af indragna Öfverste-Iöjtnantsbostället Kungs-Norrby, Kronofjerdingsmannen J.
Pettersson, och af anförda skäl hemställt, att mera verksamma åtgärder, än som dittills ifrågakommit, måtte vidtagas för indrifning af berörda fordran, hvilken år 1858 uppgick till 3,312 R:dr 76 öre R:mt; och Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnda län uti häröfver den 19 December 1860 afgifven förklaring förmält, att uppbördsförvaltningen i Gullbergs, Bobergs och "Walkebo häraders fögderi hos Läns-styrelsen sökt, att dessa medel måtte ur kronoräkenskaperna afskrifvas, enär såväl dåmera aflidne arrendatorn Pettersson som hans löftesmän saknat tillgång till arrendets gäldande och befunnits i konkurstillstånd, men att berörda ansökning då ännu vore på Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning beroende af orsak, att åtskilliga för ärendets handläggning nödiga handlingar, ehuru infordrade, icke till Läns-styrelsen inkommit; så hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, som irihemtat, att målet ännu vore i oförändradt skick, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-rätt måtte anbefallas vaka deröfver, att ofvanberörda afskrifningsfråga blefve utan vidare dröjsmål af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande pröfvad och afgjord; öfver hvilken underdåniga framställning Eders Kongl. Maj:t, uti remiss den 18 nästlidne Oktober, behagat i nåder infordra Kammar-rättens underdåniga utlåtande.
Till fullgörande af denna nådiga befallning får Kammar-rätten, som forst genom remisshandlingarne erhållit kännedom om ifrågavarande ärende och i anledning deraf från Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande infordrat upplysning om hvilka åtgärder efter den 19 förutnämnde
December blifvit i målet vidtagne, underdånigst tillkännagifva, att Eders Maj:ts Befallningshafvande uti skrifvelse den 27 sistlidne November till svar meddelat, att afskrifningsfrågan i det skick, densamma till Läns-styrelsen inkommit, icke kunnat bifallas, utan, enär en under sådane omständigheter företagen hufvudsaklig pröfning af målet endast skolat haft till påföljd de balanserade arrendemedlens oförändrade qvarstående i räkenskaperna, blifvit uppskjuten i afbidan på inbekommande af infordrade handlingar.
Emellertid hade påminnelser om ansökningshandlingarnes kompletterande flera gånger och deribland den 18 Maj och 23 Oktober innevarande år af Läns-styrelsen aflåtits till vederbörande Kronofogde, som under sistnämnde dag jern - — 828 — väl blifvit förständigad att skyndsammast införskaffa undersökningsbevis, huruvida den ene ännu qvarlefvande löftesmannen tor ifrågavarande arrende, förre bonden Magnus Andersson i Gerstad, fortfarande saknade tillgång till de balanserade medlens gäldande; och skulle, så snart slutligt svar, som nu ytterligare hade af Läns-styrelsen infordrats till afgifvande inom tre veckor, hunne att ingå från Kronofogden, hvilken under den 11 sistlidne Oktober till Läns-styrelsen ingifvit åtskilliga för målets utredning nödiga handlingar, utslag genast meddelas samt Kammar-rättens pröfning underställas.
Maj:ts Befallningshafvandes ofvanberörda skrifvelse af den 27 sistlidne November blifvit af Kammar-rätten öfverlemnad till dess Advokatfiskals-embete, på det embetet måtte komma i tillfälle att med uppmärksamhet följa vidare behandlingen hos Läns-styrelsen af ifrågavarande ärende.
De remitterade handlingarne återställas härhos i underdånighet; och utvisar underdånigst bifogade Protokoll deu af undertecknad, Printzensköld, vid ärendets föredragning härstädes yttrade särskilda mening.
Kammar-rätten framhärdar med djupaste trohet, vördnad och nit, St ormäk t i gste , A 11 ernådi gste Konung!
Maj:ts C. E. ÅLANDER. A. WILH. EDMAN. C. O.
V. BURÉN. C. W. ZETTERSTRÖM.
Stockholm den 6 December 1861. underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, CARL G. MÖRNER.
C. PRINTZENSKÖLD. VIKT.
INGESTRÖM. 1. s. Axel Carlsson Printzensköld. — 329 — 1861 den 6 December.
Herr Presidenten och Kommendören Grefve Mörner, Herr Kammar-rätts-rådet Alander, Herr Kammar-rätts-rådet Edman, Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld, Herr Kammar-rätts-rådet Barén, Herr Kammar-rätts-rådet Zetterström, .
Adjungerade ledamoten, Kanslisten Ingeström. S. d. föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 18 sistlidne Oktober, tecknad å en af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hos Kongl. Majit i underdånighet gjord framställning, att Kongl.
Kammar-rätten måtte anbefallas vaka deröfver, att en hos Konungens Befallningshafvande i Östergöthlands län anhängiggjord fråga om afskrifning i länets kronoräkenskaper af derstädes balanserade ognldna, arrendemedel för indragna Ofverstelöjtnants-bostället Kungs-Norrby måtte varda utan dröjsmål pröfvad och afgjord; i anledning hvaraf Konungens bemälde Befallningshafvande den 27 nästlidne November yttrande afgifvit.
Handlingarne lästes; och resolverades underdånigt utlåtande, af innehåll registraturet visar, hvarförutan beslöts, att Konungens Befallningshafvandes skrifvelse af den 27 ofvannämnde November skulle öfverlemnas till Advokatfiskals-embetet, på det embetet måtte komma i tillfälle att med uppmärksamhet följa vidare behandlingen hos Läns-styrelsen af ifrågavarande ärende.
Ifrån Kongl. Kammar-rättens beslut var Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld af skiljaktig mening och yttrade, att, såvidt Herr Kammar-rätts-rådet af Revisorernes ifrågavarande framställning kunde inhemta, utgjorde syftemålet för densamma, att de för Kungs-Norrby boställe balanserade arrendemedel, sedan, enligt anmälan af Konungens Befallningshafvande i länet, till deras gäldande inga tillgångar funnos hvarken efter arrendatorn Pettersson, som vore afliden, eller hos hans löftesmän, måtte utan vidare dröjsmål till afskrifning befordras.
För en sådan afskrifning kunde likväl, enligt Herr Kammar-rätts-rådets tanke, ingen giltig grund hemtas ensamt från det förhållande, att det bristande arrendebeloppet icke kunnat, i anseende till de gäldskyldiges fattigdom, utbekommas; sådane omständigheter måste derjemte hafva inträffat, som ingåfve full visshet derom, att all utsigt till betalnings erhållande för alltid försvunnit.
Detta vore visserligen händelsen i afseende på arrendatorn Pettersson och hans ena löftesman för arrendet, enär de begge i utfattigt tillstånd afgått genom döden, hvar - 42 — 330 — emot, enligt hvad Konungens Befallningshafvande i sin ofvanberörda skrifvelse anmält, den andre löftesmannen, bonden Magnus Andersson i Gerstad ännu lefde, ehuru han, efter hvad det af skrifvelseu ville synas, saknade tillgång till arrendebeloppets gäldande.
Och som det icke lage utom möjlighetens gräns, att bemälde Magnus Andersson kunde genom arf eller på annat sätt vinna den förbättring i sin nuvarande ekonomiska ställning, att han förmådde sin borgensförbindelse till större eller mindre del infria, för hvilket fall fordringen alltid borde såsom sådan i Kronans räkenskaper qvarstå, sä ansåg sig Herr Kammar-rätts-rådet böra öfver den gjorda framställningen afgifva det underdåniga utlåtande, att den afskrifningsfråga, hvars skyndsamma pröfning
Revisorerne påyrkat, blifvit för tidigt väckt och således icke lagligen kunna eller få leda till den påföljd, att meranämnde arrendemedel blefvo utur Kronans räkenskaper afförda.
Kommerse-kollegli underdåniga utlåtande, angående en vid Kollegii expensmedels-räkning för år 1859 af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning.
Rikets Ständers Revisorer hafva uti sin afgifna berättelse angående af dem verkställd granskning utaf statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1859, i afseende å det till inköp af böcker och tidskrifter i bergsvetenskapen för Kommerse-kollegium bestämda anslag anfört, att då vid 1859 års början i Rikets Ständers Bank af anslaget funnos innestående 2,458 R:dr 28 öre, samt sedan under samma år i Stats-kontoret lyftats såväl 1858 som 1859 årens anslag med tillsamman 600 R:dr, och deraf utgifvits 320 R:dr 84 öre, behållningen vid årets slut utgjorde 2,737 R:dr 44 öre; så hade Revisorerne velat sådant omförmäla, enär dessa under föregående år uppkomna behållningar å ifrågavarande medel syntes Revisorerne antyda, att Kollegium ansett berörde anslag icke till hela det bestämda beloppet vara för dermed åsyftade ändamål behöfligt; och har Eders Kongl. Maj:t genom nådig remiss af den 18 »istlidne Oktober täckts anbefalla Kollegium, att i anledning häraf underdånigt utlåtande afgifva, hvilken nådiga föreskrift Kollegium härmed får i underdånighet fullgöra. — 331 — Genom Jen för Bergs-kollegium vid dess reorganisation år 1832 utfärdade stat af den 28 December samma år blef en summa af 400 R:dr B:ko bestämd såsom materialpenningar för bergsproberinger,, äfvensom för Kollegii mineralkabinett och markscheider-kontor samt till inköp af böcker och tidskrifter angående bergshandteringen —, med rättighet för Kollegium att hvad af ansiaget ett år kunde besparas, ett annat år för ändamålet använda, och den stat, som för Bergs-kollegium den 14 Oktober 1853 blef vid den med Kollegium och bergslags-staterne då företagna reorganisation utfärdad, innehåller i detta hänseende: »Anslag till bibliothek och samlingar, såsom hittills, 400 E:dr B:ko».
Vid detta belopp förblef ifrågavarande anslag tilldess, efter Bergs-kollegii indragning och de till nämnde Kollegium hörande göromåls öfverfiyttande till Kommersekollegium, genom Kongl, brefvet den 23 Februari 1858, angående ny aflöningsstat för Kommerse-kollegium och bergslags-staterne, anslaget till »bibliothek och tidskrifter i bergsvetenskap» nedsattes till 300 R:dr R:mt.
Under den tid, då anslaget utgjorde 400 R:dr B:ko eller 600 R:dr Emit, hade derå besparing uppkommit, sorn vid ingången af år 1858 utgjorde 2,770 R:dr 16 öre R:mt.
Sedan dess hafva de årliga utgifterna för böcker och tidskrifter angående bergshandteringen utgjort, 1858: 311 R:dr 88 öre, 1859, såsom Revisorerne sjelfve anfört: '320 R:dr 84 öre och 1860: 358 R:dr 79 öre; så att den förra behållningen hvarje af dessa år något minskats och vid innevarande års början nedgått till 2,678 R:dr 65 öre R:mt.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, F. " L. AKERBERG.
Cicelius, 332 — Riksmarskalks-embetet, med Ståthållare-embetets på Ulriksdals slott underdåniga yttrande, angående livad i 1861 års revisionsberättelse förekommer rörande nämnde slotts räkenskaper.
Sedan Eders Kongl. Maj:t behagat i nåder anbefalla Riksmarskalks-embetét, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af hvad i underdånigst närlagde transsumt af Rikets sednast församlade Revisorers berättelse förekommer rörande Ulriksdals slott, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna Ståthållare-embetots på nämnde slott underdåniga yttrande i ämnet, deruti Riksmarskalks-embetet, som icke har något att tillägga till hvad Ståthållare-embetet upplyst och anfört, således för egen del i allo instämmer.
Stormäktigste, Ållernådigste Konung!