Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till kommissariernes biträde vid uppbörden af Riksgäldskontorets inkomster och verkställigheten af dess utbetalningar, är hos kommissariatet anställd
En bokhållare (kassa-bokhållaren).
Riksgäldskontorets hufvudbok föres och afslutas i det kommissariatet underlydande boksluts-kontor, hvarest äfven öfriga räkenskapsgöromål hufvudsakligen förrättas; bestående detta kontor af Stats-Utskollels Memorial, N:o 293. 15 Eli kamrerare, En bokhållare, En kammarskrifvare och En kontorskrifvare, hvilken sistnämnde dessutom skall tjenstgöra der kommissariatet finnér hans biträde erforderligt.
Granskningen af Riksgäldskontorets räkenskaper, likasom för öfrigt förefallande revisions-arbete, med undantag af den kommissarierne sjelfve åliggande granskningsskyldighet, besörjes i revisions-kontoret, af En derstädes anställd kamrerare. % 32.
Riksgälds-kontorets rätt och talan i de rättegångs- och utsöknings-ärender, som röra detta verk, bevakas och utföras af En Ombudsman. § 33.
Vaktbetjeningen utgöres af En Vaktmästare, Tre Kammardrängar och Två Ilusdrängar, af hvilka den ene bestrider de denna befattning tillhörande göromål vid Rikets Ständers hus. % 54- I afseende på samtliga här ofvan uppgifna embets- och tjenstemäns samt vaktbetjenters göromål och öfriga åligganden, kommer den af fullmäktige, under den 9 Mars 1842, utfärdade instruktion och tjenstgöringsordning att fortfarande tjena till efterrättelse. § 35.
Aflöningen för Riksgälds-kontorets tjenstemannapersonal och vaktbetjening utgår, enligt de af Rikets nu församlade Ständer för detta verk fastställda ordinarieoch interims-löne-stater, hvilka icke få öfverskridas; utan böra deremot kostnaderna för verkets förvaltning, genom ytterligare indragning af ledigblifna tjenster, så vidt med göromålens gång är förenligt, minskas. § 36.
Till belöning för extra arbeten och till uppmuntran för extra ordinarier, som ådagalagt synnerlig flit och skicklighet, må äfven hädanefter en summa af sexhun - 16 Stals-Vlskoltets memorial, lS:o 295. dra sextiosex riksdaler trettotvå skillingar för hvarje år af fullmäktige disponeras; dock får hvad häraf, under årets lopp, icke behöft ulgifvas, under ett påföljande år ej för samma ändamål användas.
För öfrigt ega fullmäktige icke att tilldela betjeningen vid Riksgäldskontoret andra arfvoden, än de i aflönings-staterna och detta reglemente serskilt bestämda. § 37.
Såsom begrafningshjelp för sterbhusen efter aflidne, obemedlade, tjenstemän och vaktbetjenter vid Riksgälds-kontoret och f. d. General-assistans-kontoret, ega fullmäktige att, under loppet af hvarje år, disponera en summa af högst etthundra femtio riksdaler. § 38.
Derest enke- och pupillkassans vid Riksgäldskontoret afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för innevarande och påföljande år intill slutet af nästa riksdag skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som under samma år kassan ålegat, må den sålunda uppkomna bristen, till ett belopp af högst ett tusen riksdaler årligen, af Riksgälds-kontorets medel få godtgöras, med förbehåll likväl, att hvad, som af denna anslagssumma för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat år af kassan tillgodonjutas; varande härvid dessutom det vilkor fästadt, att ej mindre delegarnes bidrag än pensionerne under tiden utgå utan förändring i deras uti kassans nu gällande reglemente bestämda belopp.
Angående lediga tjensters bestridande och tillsättande. §> 39-
Den ordinarie tjensteman eller vaktbetjent, som förordnas att under inträffad ledighet, eller i anseende till sjukdoms- eller annat laga förfall, förrätta annan tjenst, än den, han sjelf innehar, är, med undantag af det i 46 § förutsatta fall, i allmänhet icke berättigad att derför erhålla serskild aflöning; dock ankommer det på fullmäktige att, derest sådant förordnande utöfver frenne månader oafbrutet fortfarit, tillerkänna innehafvaren deraf ett efter omständigheterna lämpadt arfvode, uppgående till högst halfva beloppet af skilnaden emellan hans förut åtnjutande aflöning och löneförmånerna för den tjenst, han blifvit förordnad att bestrida.
Extra Stals-Utskollets Memorial, N:o 293. 17
Extra ordinarie tjensteman, som vid dylikt tillfälle, på grund af vederbörligt förordnande, under minst fjorton dagar, förrättat ordinarie tjenstebefattning, åtnjuter deremot under hela den lid, denna tjenstgöring fortfar, den för lägsta tjenstegraden bestämda lön.
Vid enahanda förhållande, tillgodonjuter jemväl extra ordinarie vaktbetjent, hvilken bestridt kammardrängs eller husdrängs göromål, samma aflöning, som lör den förrättade sysslan är i staten anslagen.
Vid inträffad ledighet af sådan tjenst, som bör återbesättas, skall den, i följd deraf, uppkommande lönebesparing, efter afdrag af hvad, som för tjenstens bestridande måst utbetalas, tillfalla enke- och pupill-kassan vid Riksgäldskontoret. § 40.
Då tjensteman eller vaktbetjent, för enskilda angelägenheters besörjande, erhållit tjenstledighet, bör han sjelf vidkännas kostnaden för tjenstens förrättande under den tid, tjenstledigheten fortfar. § 41.
Innan en ledig tjenst af fullmäktige återbesattes, skall sådant, jemte de med samma tjenst förenade löneförmoner, äfvensom tiden, inom hvilken sökande ega att sig anmäla, tillkännagifvas medelst anslag å vanliga ställen inom Riksgäldskontoret.
— Ansökningstiden bestämmes till minst fjorton dagar från anslagets utfärdande; dock beror af fullmäktige att utsätta ny ansökningstid, derest, inom den först bestämda tiden, någon till tjenstens erhållande fullt skicklig och lämplig sökande sig icke anmält. § 42.
Före återbesättandet af de tjenster och beställningar, hvilkas innehafvare lyda under kommissariatet, böra af detsamma upprättas förslag, hvarå en af de sökande uppföres.
Ofver dessa förslag kunna besvär hos fullmäktige anföras, inom åtta dagar, efter det förslagen till fullmäktiges expedition inkommit; i hvilket afseende underrättelse om dagen, då ett dylikt förslag dit ingått, bör, genom utfärdadt anslag, meddelas samt tjenstens tillsättande, i fall flera sökande sig anmält, uppskjutas, intilldess denna besvärstid tilländagått. § 43.
För att kunna antagas lill tjensteman vid Riksgäldskontoret, fordras, såvida sökanden icke förut eger befordringrätt vid detta verk, att hafva vid ettdera af Bih, till R.
Prol. 1847 och 1848.
4 Sami 1 Afd. 2 Band. 51 Haft. 5 18 Stals-Ulskoltels Memorial, N:o 293. rikets universitetet undergått sådan examen, som berättigar till inträde i Konungens kansli eller i allmänna rättegångs- eller räkenskapsverken; dock böra de tjenstemän, som anställas vid fullmäktiges eller kommissariatets kansli-expeditioner, hafva aflagt den akademiska examen, som fordras, för att få tjenstgöra antingen i Konungens kansli eller i rättegångsverken; äfvensom den, hvilken befordras till ombudsmans-sysslan, ovilkorligen bör hafva fullgjort hvad författningarne föreskrifva, i afseende på dem, som i domarevärf må begagnas. § 44.
Till kommissarier, sekreterare och öfriga tjenstebefattningar vid fullmäktiges och kommissariatets expeditioner, kamererare, ombudsman samt kassa-bokhållare utnämnes bland kompetente sökande den, som fullmäktige, med afseende å verkets fördel samt vigten och ansvarigheten af de serskilda befaltningarne, finna till den lediga tjensten mest skicklig och passande.
Yid tillsättandet af öfriga tjenster, hör jemväl fullt erforderlig skicklighet, i förening med ett redligt och ordentligt uppförande, utgöra den egentliga befordringsgrunden; men under uppfyllandet af detta oeftergifiiga vilkor för hvarje befordran, böra de inom verket förut anställde tjenstemän njuta till godo den i förut gällande författningar dem tillerkända befordringsrätt. § 45.
Den, som till kommissarie befordras, måste, innan han får uppbära den med kommissarie-beställningen förenade lön, hafva lemnat annorstädes innehafoande tjenst.
För öfrigt anses, vid alla befordringar inom Riksgäldskontoret, det vilkor fästadt, att den, som innehar syssla vid annat verk, skall, derest den ena tjenstebefattningen finnes för den andra hinderlig, vara förbunden att, när fullmäktige sådant äska, från endera afgå; börande, till sökandes underrättelse, omförmälda vilkor alltid i anslagen intagas. Angående behandlingen af frågor, rörande tjenste försummelser m, m. § 46.
Om någon, kommissariatet underlydande, ordinarie tjensteman vid mindre förseelser i tjensten, ej låtit sig rätta af vederbörande förmäns tillsägelser och varningar, eller blifvit beträdd med vårdslöshet eller försummelse i sin tjenstgöring, eller ock i allmänna lefvernet ådagalagt ett mindro värdigt uppförande, bör han Slals-Ulskoltels Memorial, Nio 295.
19 inför kommissariatet erhälla lämplig föreställning och åtvarning till framtida bättring.
Inträffar åter enahanda förhållande, i afseende på någon af verkets öfrige embets- och tjenstemän, skall denne, efter härom gjord anmälan, förek allas inför fullmäktige samt tillrättavisas och varnas.
I händelse den, som på detta sätt, antingen inför fullmäktige eller kommissariatet, undergått (örsta varningsgraden, ej heller häraf låter sig rätta, ega fullmäktige att, med afseende å förekommande omständigheter, på längre eller kortare tid suspendera honom från sin innehafvande tjenst, med förlust af hela eller halfva lönen, hvilken, under tiden, må till ersättning för tjenstens förrättande användas. § 47- Derest tjensteman, hvilken förut blifvit för tjensteförsummelse eller annat förhållande suspenderad, å nyo gör sig skyldig till dylik förseelse, ankommer på fullmäktige att, efter förseelsens beskaffenhet, antingen ytterligare suspendera honom, eller helt och hållet skilja honom från dess vid detta verk innehafvaude tjenst och lön.
Likaledes beror på fullmäktiges serskilda pröfning, huruvida kommissarie, som, till följd af oordentlighet i sina enskilda affärer, blifvit bysatt, eller varit nödsakad till borgenärer afträda sin egendom, må vidare bibehålla och utöfva sin kommissarie-beställning. § 48.
Tjensteman, som är förvunnen att hafva begått ärerörigt brott eller annan förseelse, i eller utom tjensten, af den svåra beskaffenhet, alt verkets trygghet eller anseende fordrar hans entledigande, har derigenom gjort sig förlustig sin innehafvande tjenst. § 49.
Om någon af vaktbeljeningen i sin tjenst varit försumlig eller under tjenstgöring befunnits af starka drycker öfverlastad, eller ock eljest på ett tadelvärdt sätt sig förhållit, må hon, efter sig företeende omständigheter, antingen inför kommissariatet erhålla föreställning, eller genast hos fullmäktige anmälas till suspension eller entledigande. § so. Innan tjensteman eller vaktbetjent varder suspenderad elier skiljd från tjensten, bör hans skriftliga förklaring öfver hvad emot honom förekommit infordras.
Fullmäktiges beslut, hvarigenom tjensteman suspenderas eller för alltid skiljes från tjensten, bör, jemte hänvisning för besvärs anförande, honom skriftligen meddelas - 20 Slats-Ulskollels Memorial, filo 295.
Tjenst, som, till följd af sådant beslut, blifvit ledig, får, derest den afsatte tjenstemannen, inom föreskrifven tid, anmält sig ämna samma beslut öfverklaga, icke återbesättas förr, än besvären blifvit af Rikets Ständers Stats-utskott eller revisorer afgjorda, eller den bestämda tiden för besvärens fullföljande försutits; kommande dock den, som emedlertid förordnas till tjenstens bestridande, att de med densamma förenade löneförmoner åtnjuta. § 51- Extra ordinarie tjensteman eller extra vaktbetjent, som, utan erhållen tillåtelse eller anmäldt laga förfall, från tjenstgöring uteblifvit under trenne efter hvarandra följande månader, eller, vid flera tillfällen, undandragit sig att lemna äskadt biträde, der lian blifvit anställd, anses hafva förverkat sin rätt att i Riksgälds-kontoret vidare tjenstgöra.
Den extra ordinarie tjensteman eller extra vaktbetjent, som, under honom uppdragen tjenstgöring, sig försumligt eller felaktigt förhållit, och, efter att, på sätt 188 § stadgar, blifvit varnad, sig icke rättat, bör förklaras vara från Riksgälds-kontoret skiljd.
För öfrigt anses den extra ordinarie tjensteman eller vaktbetjent, som begått ärerörigt brott eller annan förbrytelse af svårare beskaffenhet, vara från verket utesluten.
Angående pensionerandet af Riksgdlds-hontorels betjening. § 52.
Pensionerna för embets- och tjenstemännen samt vaktbetjeningen vid Riks— gålds-kontoret bestämmas efter deras, vid afskedstagandet, å ordinarie eller interims aflönings-staterna innehafvande löner. § 53.
Tjensteman eller vaktbetjent, som uppnått sjuttio års ålder eller under femtio år varit i allmän tjenst, är, vid afskedstagandet, berättigad att,erhålla en hela lönen motsvarande pension.
Samma pension kan jemväl tillerkännas den tjensteman eller vaktbetjent, som fyllt sextiofem år och i allmän tjenst tillbragt fyratio år, så vida behörigen styrkt är, att han befinner sig i ett sjukligt eller försvagadt tillstånd. § 54.
Den tjensteman eller vaktbetjent, sorn, efter att hafva hunnit en ålder af sextio Slats-Utskoltels Memorial, N:o 293. 21 tcxlio år, anhåller om afsked, må, derest han varit i allmän tjenst omkring fyratio är, komma i åtnjutande af pension till ett belopp, som motsvarar tre Ijerdedelar utaf haus sednast innehafda lön.
Innan tjensteman eller vaktbetjent uppnått sextio lefnads- och fyratio tjensteår, kan, endast i händelse af bevislig oför måga till vidare tjenstgöring, pension vid afskedstagande! honom tilldelas.
I sådant fall, lämpas densamma efter tjensteåren ensamt, på det sätt, att för hvarje dylikt år, som brister i nyssnämnde antal, afdrages en fvrationdedel från ett, tre fjerdedelar af lönen motsvarande pensionsbelopp.
Men för den, som fyllt fyratio tjensteår och sextio lefnadsår, ökas deremot detta pensions-beiopp med en fyrationdedel för hvarje ölverskjutande tjensteår, eller med en sextiondedel för hvarje lefnadsår, om ett sådant beräkningssätt finnes för afskedssökanden mera förmonligt, § Boskulle, enligt 53 §, till pension berättigad tjensteman eller vaktbetjent, i anseende till ohjelpligt sjukdomstillstånd eller försvagade sinneskrafter och arbetsförmåga, vara urståndsatt att behörigen uppfylla sina tjensteåligganden, må, derest göromålens oafbrutna gång eller verkets säkerhet det fordrar, fullmäktige, äfven utan derom gjord anhållan, meddela en sådan tjensteman eller vaktbetjent afsked från dess innehafvande tjenst, hvarvid dock pension till samma belopp, som den med tjensten förenade lön, bör honom tilläggas.
Derest åter vaktbetjent förr, än han uppnått den för pensions erhållande bestämda lefnadsålder och tjenstetid, skulle, genom sjuklighet eller af annan orsak, blifva oförmögen att sina tjensteskyldigheter vidare fullgöra, ega fullmäktige att, efter noggrann pröfning af de i hvarje fall förekommande omständigheter och förhållanden, vid hans förafskedande, tilldela honom en årlig pension, uppgående till högst två tredjedelar af lönen.
St Fröt. 1847 och 1848 4 Samt. 1 Afd. 2 Band. 51 Baft. 4 STOCKHOLM, tryckt hos joh. beckman, 1848.
Stalt Vtskotteti Memorial, N;o 294.
Ank. till Exp, Utsk. den 31 Joli, kl. 11 (. m Förstärkta Stats-lJt skottets Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af brännvin.
Sedan de, uti Betalnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottens memorial N:o 10, i anledning af riks-ståndens skiljaktiga beslut, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, föreslagne voterings-propositioner blifvit af Rikets Ständer godkända, har Förstärkta Stats-utskottet, jemnlikt 71 § Regeringsformen, öfver denna propositioner denna dag anställt omröstning i följande ordning:
Ista Voteringen.
Den, som, lika med ftidderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, godkänner det af Herr Friherre Haab, uti Friherrens vid Beviilnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 2 fogade reservation, föreslagna tillägg af ett serskildt moment till 27 § i Utskottens vid samina utlåtande bilagda förslag till förordning, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin (hvilket tillägg lyder sålunda:
„Då någon å en tomt, eller i en byggnad, eller under samma tak, eller å samma egendom, begagnar flera pannor till bränvinsbränning, hvilkas rymd enligt 9 § skall sammanslås för debiteringen, iakttages härvid, dels att bokrummet icke afdrages af hvardera pannan, utan af sammanslagna pannerymden, dels att tillökning i skatt för mäskvärmare eller rektifikations-apparat, eller anbringandet at båda delarna, beräknas endast för den panna, hvartill dylika apparater begagnas.
Den sålunda uträknade afgiften för sammanslagna pannerymden skall höjas med 3 procent, om den är fördelad i tvenne pannor; med 66$ procent, om den är delad i trenne; med 100 procent, om den är delad i 4, o. s. v.), voterar m. M B.
Fröt. 1847 * 1648. 4 Sami. 1 Afd., 2 Band. 52 Raft 1 2 Stats-Utskotlels Memorial, N:o 294. den, det ej vill, voterar vinner Nej, kommer Herr Friherre Raabs berörde förslag om ett serskildt inom. till 27 § att förfalla.
Ja och 43 Nej, hvadan Ja vunnit; och hafva Rikets Ständer alltså godkänt ofvanberörde, af Friherre Raab föreslagna, tillägg af ett serskildt moment till 27 § i Bevillnings-, Lag-samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottens förslag till förordning, angående grunderne och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin.
Den, som bifaller sammansatta Utskottens, af Borgare- och Bondestånden godkända, förslag vid Utlåtandet N:o 2, i 27 §, med deruti införda tariff på pannerymds-afgiften, voterar vinner Nej, kommer Herr Friherre Raabs af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet godkända, och i Friherrens vid Utlåtandet N:o 2 fogade, reservation uppgifna förslag till tariff på pannerymds-afgiften, med dertill hörande ingress, att till efterrättelse antagas.
Vid öppnandet af voteringssedlarne hafva befunnits 82 Ja och 37 Nej-, i följd hvaraf och då Ja vunnit, Rikets Ständer bifallit Utskottens förslag vid utlåtandet N:o 2, i 27 §, med deruti införda tariff på pannerymds-afgiften.
Den, som, lika med Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-stånden, vill, att den blifvande förordningen, angående tillverkning och försäljning af bränvin, skall lända till efterrättelse från början af år 1849, voterar 2:dra Voteringen: den, det ej vill, voterar Ja; Nej; 3:dje Voteringen: 3a: den, det ej vill, voterar Slals-Utskoltels Memorial, N;o 295. 3 vinner Nej, kominer den nya förordningen att tjena till efterrättelse från oell med början af år 1850, intill hvilken tid hittills gällande föreskrifter i ämnet komina att tillämpas, men derefter att till kraft och verkan upphöra.
Resultatet af denna omröstning har varit 74 Ja och 45 Nej.
Enär således Ja vunnit, kommer den blifvande förordningen, angående tillverkning och försäljning af bränvin, att lända till efterrättelse från början af år 1849.
Hvilket Förstärkta Stats-utskottet skolat hos Rikets Ständer anmäla.
Ank. till Exp. Utsk. den 31 Juli, kl. 2. e. m.
Memorial, med förslag till åtskillige §§ i det nya reglementet för Riksgäldskontoret.
(Hgs Åfd.)
Såsom motsvarande de uti §§ 133 med 142, och 198 med 205?af 1845 års reglemente förekommande stadganden. rörande uppbörden och redovisningen af de till Riksgäldskontoret ingående bevillnings- och stämpel-afgifter samt skatteköpeskillingar m. fl. medel, äfvensom utredningen af Götha kanalbolags och Malmö f. d. diskonter, torde å bilagde förslag upptagne §§ varda i det nva reglementet för nämnde verk införde under de afdelningar, deruti erforderliga föreskrifter, angående dessa ämnen, böra meddelas; kommande naturligtvis §§:nes nu begagnade ordningsnummer att vid reglementets utskrifvande ändras och lämpas efter den nummerföljd, hvarunder de nästföregående §§:ne förekomma.
Till upplysning vid granskningen af nu ifrågavarande reglementariska stadganden, får Stats-utskottet meddela följande underrättelser om desammas innehåll: 1 §, angående allmänna bevillningen, är lika lydande med 133 § i 1845 års reglemente; 2 §, angående tidnings- och kortstämplingen, innefattar några i hittills gällande reglementen saknade stadganden, hvilka öfverensstämma dels med hvad för närvarande iakttages och dels med både sednast A Stalt-Utskottels Memorial, JV;o 295. utfärdade oell den nu föreslagna nya förordning om stämplade papperSafgiften samt Rikets Ständers beslut, angående ersättning till dem, sorn förordnas atti landsorten öfvervara kortstämplingen (^Statsoch Bevillnings utskottens utlåtande N:o 14^.
För den tidningsstämpling, som i Rikgäldskontoret verkställes, betalas numera, enligt fullmäktiges beslut den 27:»!e Mars 1846, till stämpeldrängarne tio skilling för tusen stämplar samt till pappersräknaren fyra skilling tusendet; hvarförutan kontrollören för närvarande åtnjuter ett årligt arfvode af tvåhundra sextio-ex riksdaler 32 sk.
Vedergällningen till dem, som förrättat den under sistlidet år i Riksgäldskontoret verkställda kortstämpling, dervid mer än 130,000 kortlekar afstämplades, har utgått ined sextiosex riksdaler 32 sk,; 3 §, angående summariska räkningarne öfver Riksgäldskontorets medel, ar lika lydande med 134 § i 1845 års reglemente; 4 §, angående landtränferiernes månadsförslag, är lika lydande med 135 § i samma reglemente: 5 §, angående remitteringen af de i ränterierne influtne riksgäldsmedel, är lika lydande med 136 § i dito; 6 §, angående riksgäldskontoret tillkommande observalionsmedel, är lika lydande med 137 § i dito; 7 §, angående riksgäldskontorets hufvudbok, motsvarar nu gällande regle mentes 138 §; varande de af Rikets Ständer, enligt Statsutskottets utlåtande N:o 78, vid denna riksdag beslutade och fullmäktige redan meddelade föreskrifter, i afseende på räkenskapsföringen vid riksgäldskontoret, uti den nu föreslagna nya § åberopade; 8 $, angående tryckningen af årliga utdrag ur riksgäldskontorets räkenska per, är lika lydande med 139 § i 1845 års reglemente; 9 §, angående liquiderna emellan stats- och riksgäldsverken, är lika ly dande med 140 § i samma reglemente; 10 S, angående ett serskildt arfvode för upprättandet af riksgäldskontoret* liufvudbok, är lika lydande med 141 § i dito; 11 §, angående arfvode till bankens och Stockholms postkontors tjenstemän, är lika lydande med 142 § i dito; 12 §, angående afslutandet af filial-diskonternas utredning, motsvarar 198 § i 1845 ars reglemente och innefattar Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Statsutskottets utlåtande N:o 244; Stals-Utskottets Memorial, N:o 295. 5 13 §, angående räkenskaps- och protokollsföringen vid diskont-utredningen, motsvarar nu gällande reglementes 199 och 200 §§ saint innehåller samina stadgande!), sorn dessa 2:ne §§. 14 §, angående besörjandet af diskont-utredningens utsökningsärender, är hufvudsakligen af enahanda lydelse, sorn 201 § i 1845 års reglemente; 15 angående ifrågakommande ackords-liqvider samt de återstående for dringarnes afskrifning, grundar sig på dels nuvarande reglementes 202 § och dels Rikets Siänders genom ofvanberörde utlåtandes bifallande vidtagna beslut; 16 §., angående ränteberäkningen för diskonternas fordringar, innefattar sam ma stadgande, som 203 § i 1845 års reglemente; 17 § , angående berättelsers afgifvande, rörande diskont-utredningens fortgång och afslutande,
motsvarar 205 § i oftanämnde reglemente; dock liar stadgandet, i fråga om serskilda berättelser till nästa riksdags Stals-utskott ansetts kunna uteslutas, enär diskont-utredningen föie riksdagens början torde hafva helt och hållet upphört.
Då Götha kanal-diskonts återstående skulder, enligt sednast afslutade räkenskaper, utgjorde 913,998 r:dr 28 sk. 6 rst och Malmö f. d. diskonts 430.290 r:dr 26 sk. 8 rst., har den 204 § i nuvarande reglemente, hvaruti stadgas, huru förhållas skulle med det öfverskott, som, efter diskont-utredningens afslutande, möjligen kunde uppkomma, ansetts icke behöfva i nya reglementet öfverflyttas.
Stockholm den 31 Juli 1848. a Slals-Utskollets Memorial, N:o 295. % FÖRSLAG till Reglemente för Rikets Ständers Riksgäldskontor.
Angående uppbörden och redovisningen af de till Riksgälds* kontoret ingående bevillnings- m. fl. medell samt härmed gemenskap egande ar frodén.
§ I Allmänna bevil/ningen uppbäres och redovisas, på sätt i gällande bevillnings-förordning är stadgadt; och åtnjuta de tjenstemän samt öfrige vederbörande, sorn med uttaxeringen och uppbörden af bevillningen ega befattning, de uti samina förordning dem tillerkända arfvoden och traktamenten.