Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
■ Under hufvudrubriken »Nålar» äro »Krås- och Bröstnålar af oäkta metall» upp tagne till värde-förtullning med 25 procent, hvari Herr Grefve Taube föreslagit den förändring, att dessa nålar skulle åsättas 1 fi:dr införsels-tull pr skålp.
Både till undvikande af värde-förlullningen och för beredande af sådan lindring af tullafgifterne å de llere under artikeln Nålar upptagne slag, ätt desse lätt smugglingsbara varor må i verkligheten undergå förtullning, får Utskottet, med hufvudsakligt förnyande af det förslag Bevillnings-Ulskollet vid sistlidne riksdag afgaf, hemställa, att för artikeln Nålar må antagas den redaktion och de tullsatser, bilagde förslag till tull-taxa innehåller.
Äfvenledes, och till undvikande af den nu för »Nät af alla namn och slag» till 33|-:dels procent stadgade värde-förtullning, förnyas härmed Bevillnings-Ulskottets vid sistlidne riksdag gjorda förslag, att Nät må förtullas lika med det garn, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 50 procent.
Oljor, feta.
Under rubriken »Oljor, feta» är »Hamp- och Palm-olja» upptagen till 6 rst. samt »andra till apotheksvaror ej hänförlige eller eljest ej specificerade slag» till 1 sk. 4 rst. införsels-tull pr skålp.
Uti dessa tullafgifter har Herr Schwan föreslagit nedsättning till hälften.
En sådan allmän och betydlig nedsättning har Utskottet väl funnit sig icke kunna tillstyrka; men då Bom- och Spermaceti-oljorne utgöra för flere inhemska mekaniska inrättningar oumbärliga och högst betydliga förnödenhels-artiklar, hvilka icke inom landet produceras, samt af dessa anledningar icke skäligen böra åsättas högre införselstull, än som nu är för hamp- och palm-olja bestämd, samt de i öfrigt under rubriken »andra slag» hänförlige oljor, ehuru til! en del föremål för inhemsk tillverkning, icke till erforderlig myckenhet inom landet åstadkommas för de flera industriela behof, hvartill de äro nödvändiga, föreslår Utskottet, att Bom-, Hamp-, Palm- och Spenn aceli-oljor sammanföras under en rubrik med 6 rst. införsels-tull, och att införsels-tullen å andra till apotheksvaror ej hänförlige eller eljest ej specificerade slag Jeta oljor må nedsättas från 1 sk. 4 rst. tili 1 sk', nr skålp.
Införsels-tullen å Ost, alla slag, hvilken i 1848 års tulltaxa var bestämd till 1
R;dr lisp., och vid sistlidne riksdag af 3 stånd bibehölls vid denna tullsats, men genom votering i Förstärkt Stats-Utskott höjdes till 1 R:dr 24 sk., blef af Kongl. Maj:t, vid utfärdandet af nu gällande tull-taxa, från sistnämnde belopp nedsatt till 1 R:dr 12 sk. pr lisp.
Nu har Kongl. Maj:t föreslagit ytterligare nedsättning lill förstnämnde belopp, eller 1 R:dr pr lisp.
Uti Herrar Hjertås och Schwans samt Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilssons motioner är nedsättning till hälften af nuvarande tullbeloppet eller tili 30 sk. pr lisp. yrkad.
Vid diskussionen hos Ridderskapet och Adeln, angående Kongl.
Maj:ts omförmälda förslag, har Herr von Hartmansdorff yttrat sig emot och Herr Friherre
Raab för den föreslagna nedsättningen, hufvudsakligen på samma skäl, som i enahanda fråga af bemälde herrar vid sistlidne riksdag blifvit anförde och linnas i dåvarande Bevi!lnings-Utskotts Betänkande N:o 5 vid artikeln Ost omförmäide.
Af de flere ladugårdens produkter, om hvilkas införsel mot nedsatta tull-afgifter fråga nu blifvit väckt, utgör ost
Ben artikel, hvilken de fleste bland jordbrukets idkare företrädesvis anse vara i behof af den, i förhållande till varuvärdet, högre tullsats, Bevillnings-Ulskoltets Bet&nliande, N:o 3. 45 Kongl. Maj:t derå nu föreslagit.
Det är isynnerhet
Danska och Holländska staternes högt uppdrifna tillverkning af ost till serdeles hilliga priser, med hvilken de
Svenska jordbrukarne ännu icke anse sig kunna uthålla täflan.
Med fästad uppmärksamhet på dessa förhållanden, och ehuru den af Kongl. Maj:t (öreslagna tullsats uppgår tili omkring 33j:dels procent af värdet å den ost, iÖr hvilken skydd företrädesvis äskas, har Utskottet likväl, då andra i handeln förekommande utländska ostsorter ega eli vida högre värde, samt nämnde tullsats i förhållande dertill icke torde uppgå till mera än omkring 16 å 20 procent, funnit sig för närvarande icke böra tillstyrka större nedsättning af införsels-tullen å Ost, alla slag, än Kongl. Maj:ts förslag upptager, eller till 1 R:dr pr lisp.
Uti nu gällande tull-taxa äro Paraplyer och Parasoller indelade i: »Siden» med Paraplyer 2 R:dr och »andra slag» med 1 R:dr införsels-tull pr stycke, hvaremot delar af para- ., och plycr, såsom ställningar, öfvertyg, tiilskurne eller sydde, m. fl., hvilka ej i taxan nu 1 arasolleräro1 specificerade, förfallas såsom slöjdvaror efter värde.
Då nu de å färdiga paraplyer och parasolier stadgade införsels-afgifter uppgå till omkring 40 proc. af varuvärdet, men det deremot visat sig, att nämnde artiklar, söndertagne och i delar förtullade, kunna införas emot åttondedelen och sjettedelen af de för fullfärdiga arbetena stadgade tullsatser, synes häraf tydligen behofvet alt i denna del åt tulltaxan gifva förändrade bestämmelser.
1 detta hänseende har ock Utskottet, hufvudsakligen i öfverensstämmelse med Bevillnings-Utskottéts förslag vid nästlidne riksdag, funnit sig böra föreslå den förändring i redaktion och lullsalser för Paraplyer och Parasol/er samt delar deraf, som bilagde taxe-förslag innehåller.
1 afseende på oäkta Porslin har Herr Hjerta, under förutsättning alt icke blott Porslin. förhuden mot varors införande i allmänhet skola borttagas, utan äfven de hittills befintliga, förbud motsvarande, afgiflerne utbytas mot måttliga tullsatser, samt enär de tullafgdter, hvilka nu äro åsatle oäkta hvitt och måladt porslin, genom oriktigt antagne tuilvärden, uppginge frän 60 ända till 100 procent af verkliga varuvärdet, hemställt, att Utskottet måtte, efter närmare undersökning af förhållandet, antaga tullsatser å Porslin icke under 15 och ej öfver 20 procent af värdet; hvarvid Herr Hjerta tillika anmärkt, att porslins-tillverkningen destomindre behöfde ett högre skydd, som varans voluminösa och bräckliga beskaffenhet, samt höga transport-kostnader och svårigheter att den smuggla, innebure hinder emot införsel långt mera, än förhållandet vore med dé flesta andra varor.
Då emellertid den inhemska porslins-tillverkningen först med nästlidne års början beröfvats det förbuds-skvdd i afseende å måladt eller tryckt, oäkta porslin, sorn den förut åtnjutit samt den sedermera förflutna korta liden, ehuru porslins-tillverkningen derunder gjort ganska betydliga framsteg, icke kan hafva varit tillräcklig för alt lemna tillförlitlig vägledning för bedömandet huruvida och till hvad belopp nedsättning i nu stadgade införsels-afgifter må kunna ega rum, så hemställer Utskottet, all Rikets Ständer måtte vid innevarande riksdag lemna samma tullsatser oförändrade.
Arliklarne »Portföljer, Taskböcker, Ridikvler och Nattsäckar» äro i gällande tull- Portföljer taxa upptagne under en rubrik med värde-förtullning till 25 procent. m. m.
Härvid har Herr Grefve Taube i sin motiön anmärkt, alt nattsäckar borde åtskiljas från de öfrige arliklarne och åsättas 16 sk. införsels-tull pr skålp., samt portföljer, taskböcker och ridikyler åter indelas i »hel- eller halfsiden» med 2 R.dr och »andra slag» med 24 sk. införsels-tull pr skålp. 46 Bevillnings-Ulshotlets Betänkande, N:o 3.
Då taskböcker, likasom den nu i taxan ej förekommande artikeln »Portemonnaier», både till beskaffenhet och värde äro närmast hän förliga till den här förut omförmälde rubriken ”Etuis med eller utan tillbehör äfvensom Penningebörser”, torde Taskböcker och Portemonnaier i noten upplagas med hänvisning till Etuis.
Lika med hvad Herr Grefve Taube, i enlighet med Beviilnings-Utskoltets förslag vid nästlidne riksdag, förordat, torde ock Nattsäckar, som till värde och beskaffenhet väsendtligen skilja sig från portföljer och ridikyler, men, i förhållande till värdet, icke skäligen kunna åsättas högre införsels-tull än 12 sk. per skålp., böra under egen rubrik och med nämnde tullsats i taxan upptagas.
För de återstående artiklarne Portföljer, Ridikyler samt den nu i taxan icke specificerade artikeln ”Resväskor”, föreslår Utskottet, att de må under rubriken ”Portföljer, Resväskor och Ridikyler” erhålla följande indelning och tullsatser: af Hider, 1 skålp 24 sk. af hel- eller halfsiden 1 skålp 1 R:dr 24 sk. och andra slag 1 skålp —•—■ 16 sk.
Afachinerier
Redskap oell Mach inerier eller delar deraf, ej specificerade, äro nu upptagne, eller delar * sjelfva taxan med 25 procent införsels-tull, dels ock i 13 § af tulllaxe-underrätderaf, ej telserne.
Denna § föreskrifver i första momentet, att för nya fabriks-anläggningar erforspecifieerade. derliga machinerier må tullfritt införas i de fall, då sådane alldeles icke eller ej till full godhet vid inhemska machinfabriker tillverkas eller ock från dem icke kunna inom lämplig tid erhållas, samt i 2:a morn., att redskap, machinerier och verktyg, som i öfrigt för inhemska näringar erfordras, må af vederbörande slöjdidkare införas mot 5 procent tull; beroende dock dessa undantags-förmåner på Kommers-kollegii pröfning i hvarje särskildt fall.
I afseende å alla dessa bestämmelser innehåller Kongl. Maj:ls Nådiga skrifvelse, att nu varande allmänna införsels-afgiften för redskap och machinerier, 25 procent af värdet, vore hinderlig för industri-idkarne och skäligen kunde betydligt nedsättas, utan olägenhet för machin-verkstäderna, så vida ej dessa, genom ofta förekommande undantag från allmänt gällande föreskrifter, sattes ur stånd alt beräkna behofvet af arbetare och förlag m. m.
Härvid förekomme emellertid, att, då materialierna för jernindustrien här i riket vore dyrare än t. ex. uti Stora Britannien, men daglönerna deremot mindre höga, så borde de macbiner, hvilka voro gröfre och tyngre och till hvilkas förfärdigande erfordrades mera af materialierne, men mindre handarbete, beläggas med högre tull i förhållande till verkliga värdet, än de finare och lättare, så vidt de inom Riket tillverkades.
Till följd häraf borde så väl andra tullbestämmelser för redskap och machinerier stadgas, som ny redaktion af 13 § af tulllaxe-underrättelserne uppställas. 1 förra afseendet- innefattar Kongl. Maj:ts förslag, att för redskap och machinerier, finare och mera sammansatta, såsom spinn- och kard-machiner, mekaniska väfstolar, appreterings-machiner och dylika af ännu finare beskaffenhet för fabriks- och närings-idkares behof, i tulltaxan ej särskildt upptagne, mätte bestämmas en införselstull af 10 procent utaf värdet; samt att för grö/re, andra slag, i taxan ej nämnde, införsels-tullen måtte bestämmas till 15 proc. af värdet.
1 fråga om stadgandena uti 13 § af tulltaxe-underrättelserna föreslås åter, att Kommers-kollegium skulle ega, att,, efter pröfning för hvarje fall, tillåta: a) tullfri införsel af machin, machineri eller red-. Bevillnings-Ulslcotlets Betänkande, N:o 3. 47 skap, hvaraf förut intet jemförlig! slag uti riket funnes, vore i bruk eller här tillverkades ; samt b) införsel
Jnot 5 'procent af värdet af redskap, machinerier eller verktyg, som erfordrades för ordnandet af en ny fabriks-anläggnings behöriga gång, och som alldeles icke eller ej till full godhet inom riket tillverkades, eller icke inom lämplig tid här kunde erhållas, likväl med vilkor, att fabriksegaren inom ett års förlopp sig af tillståndet begagnade; äfvensom, under enahanda förhållanden och vilkor, af gröfre, smidda machin-delar, såsom axlar, vefvar m. fl. utaf mera än 1 skeppunds vigt pr stycke.
Herr lije rla har uti sin motion, under förutsättning, att de af honom föreslagna förändrade bestämmelser angående manufaktur-smidet blefvo godkända, ansett artikeln Redskap och Machinerier, ej specificerade, kunna ur taxan utgå; hvaremot Herr IV. M. Ekelund föreslagit, att 13 § i tulltaxe-underrättelserne malte helt och hållet upphäfvas och tullsatserna å de i samma § omförmälda föremål nedsättas till de belopp, som pröfvas lämpliga.
Alia dessa förslag hafva det gemensamma syftemål alt, genom stadgande af en lämpligen nedsatt införsels-tull å redskap och machinerier, bereda den inhemska machin-tillverkningen den trygghet, som med de i nu gällande 13 § af tulltaxe-underrättelserna stadgade vidsträckta undantags-bestämmelser icke vore förenlig; och då jemväl Utskottet linner detta syftemål önskvärdt, samt både böra och kunna uppnås äfven utan de undantag, som, enligt Kongl. Maj:ts förslag, skulle för vissa lall fortfarande bibehållas, har Utskottet hufvudsakligen endast att utreda, till hvilket belopp den allmänna införsels-tullen å redskap och machinerier må bestämmas, för att, å ena sidan, bereda den inhemska machin-tillverkningen tillbörligt skydd, utan att, å den andra, beröfva de flera öfriga inhemska fabriks- och närings-grenar ett bland de vigtigaste medlen till dess bestånd och utveckling, nemligen tillgång på machinerier, redskap m. m. till billigt pris.
Härvid bör Utskottet till en början erinra om följande af import-tabellerne för år 1851 och 1852 upplysta förhållanden.
Förstnämnde år infördes, emot den allmänna i taxan bestämda tull af 25 procent, redskap och machinerier till ett värde af 10,793 R:dr, men den med Kominers-kollegii tillstånd verkställda införsel, emot 5 procent, uppgick till 79,567 R:dr och, med tullfrihet, till 362,252 R:dr, i sistnämnde belopp dock inbegripne så väl redskap och machinerier för nya fabriks-anläggningar som prof och modeller.
År 1852 uppgick införseln, mot 25 procent, till 1-4,752 Riksdaler, mot 5 procent till 73,568 Riksdaler och utan tull till 200,555 Riksdaler.
Vidare gifva lullspecialerne vid handen, hurusom den i taxan särskildt specificerade och med 10 procent införsels-tull belagda artikeln ”Ångmachiner” under nämnde 2 år alldeles icke utgjort föremål för import, men deremot exporterats, år 1851 till ett värde af 111,000 R:dr och år 1852 till 50,000 R:drs värde.
Det är dessutom allmänt bekant, alt under nuvarande tull-lagstiftning de inhemska machin-verkstäderne under sednare åren mer och mer tilltagit både i antal och produktion.
Vid dessa förhållanden och då, såsom ofvan förmäles, den ojemförligt största importen af redskap och machinerier hittills egt rum alldeles tullfritt och dernäst emot 5 procent tull, utan att detta utöfvat någon sådan hämmande inverkan på machin-tillverkningen härstädes, att denna icke framgått fullt ut lika mycket, som de flesta andra industrigrenar, och icke allenast inom landet bestått tällan med utlandets tillverkningar, utan ock förmått frambringa ganska betydliga qvantiteter för export, så lärer häraf uppenbart följa, att en allmän tullsats af 5 procent ännu mera hädanefter, då, såsom Utskottet här förut tillstyrkt, införseln af de för machin-verkstäderne i synnerhet behöfliga råämnen, tackjern och jernplätar m. m., komme alt befrias frän hittills stadgade förbud och öfverdrifna tullsatser, skall för deu inhemska machin-tillverkningen innebära ett fullkomligt betryggande skydd; likasom det 48 Bevillnings-Ulskottéls Betänkande, Avo 3.
Sadelmakare-arbeten, ej specifice rade.
Salpeter. å andra sidan icke torde behöfva bevisas, att stadgandet at en högre tullsats skulle icke blott hämma utvecklingen af redan i landet anlagda fabriker, som af utländska machinerier kunna vara eller blifva i behof, utan ännu mera försvåra uppkomsten af nja fabriks-anläggningar, de der, vid sidan af de äldre med tullfrihet å sina machinerier och derigenom minskad an!äggningsJkostnad gynnade fabrikerne, redan komma att med en tull af 5 procent jemförelsevis i ganska väsendtlig mån betungas.
Hvad särskildt angår det i Kongl. Maj:ts skrifvelse omförmälda behofvet förden gröfre machin-tillverkningen af en högre, ända till 15 procent af värdet uppgående, skyddstull, så torde det anförda förhållandet med exporten af ångmachiner tillräckligt vederlägga ett sådant behof.
På dessa skäl och under förbehåll, att angående tull-frihet för modeller och varuprof få i sammanhang med behandlingen af öfrige bestämmelserne i 13 § tuiilaxeunderrättelserne sig utlåta, hemställer Utskottet, alt å Redskap och Machinerier eller delar deraf, ej specificerade, må i taxan bestämmas en allmän införsels-tull till 5 procent af värdet; och att något undantag härifrån, utom hvad modeller angår, icke vidare må medgifvas.
Den under hufvud-rubriken »Rör» förekommande oegentliga rubriken »till
Käppar» torde lämpligen böra utbytas mot lydelsen Bambu- och Spanska.
Till undvikande af värde-förtullningen, enligt hvilken »Sadelmakare-arbeten, ej specificerade,» nu äro åsätta 33j:dels procent införsels-tull, föreslår Utskottet, att Sadelmakare-arbeten, ej specificerade, må indelas i rubrikerna: med äkta förgylda, försilfrade eller pläterade beslag och andra slag-, samt att för dessa rubriker införsels-tullen må bestämmas å den förra till 28 sk. och å den sednare till 24 sk. pr skålp.
I enlighet med Kongl. Maj:ls förslag, och med afseende å vissa näringars behof, tillstyrker Utskottet, att införsels-tullen å Salmiak må nedsättas från 2 sk. lill 8 rst. pr skålp.
Oraffinerad och raffinerad
Salpeter är nu belagd med införsels-förbud.
Herr Hjerta har deremot erinrat, huru det vore önskligt, att denna vara kunde få införas antingen tullfritt eller mot en mycket låg afgift, då handeln skulle kunna tillhandahålla salpeter för hälften af det lösningspris, staten nu betalar, och således den andra hälften af lösnings-priset nu bortkastas för det välmenta syftemålet, a,lt med årlig uppoffring bibehålla tillverkningen inom iandet, under det enskilde landtman, sorn samla och upplägga sin ammoniak-haltiga jord för salpeter-beredning, skulle hafva större slutlig behållning genom att använda jorden till gödnings-ämne.
Vid sistlidne riksdag, då Bevillnings-Utskottet föreslog borttagande af ifrågavarande, likasom alla andra införsels-förbud, besvarade Utskottet den invändning emot salpeter-förbudets afskaffande, som vanligen anföres, nemligen att landets sjelfständighet, i händelse af krig, berodde af inhemska salpeter-beredningen, hvilken åter, derest införselsförbudet upphäfdes, förmenades komma alt helt och hållet gå under.
Utskottet erinrade nemligen, hurusom det visat sig, att salpeter-beredningen inom landet, oaktadt staten till ett pris, vida öfverstigande hvad för utländsk lika beskaffad vara betaides, inlöste hela den inhemska salpeter-produkten, samt all den uppmuntran, som möjligen kunde en näring beredas, således ej allenast genom förbuds-skyddet emot utländsk medtäflan, Bevillnings-Utskoltels Betänkande, N:o 3.
49 tädan, utan ännu mera genom den af staten tillförsäkrade förmånliga och ovilkorliga afsättningen, komme salpeter-beredningen till godo, hurusom, della allt oaktadt, denna handtering icke ens vunnit den förkofran, att statens närvarande behof för kruttillverkningen kunde med inhemsk salpeter fyllas.
När brist sålunda uppstått under en lid, då krig icke hemsökt landet och krut-konsumtionen följaktligen varit jemförelsevis ringa, ansåg Utskottet det icke vara ens sannolikt, än mindre antagligt, att under krig och den vanmakt, hvari alla näringar derigenom försättas, inhemska salpeter-tillverkningen skulle kunna fylla behofvet.
Den enda säkra utvägen syntes deremot vinnas genom varans inlåtande i den allmänna handeln, hvars intresse nogsamt skulle veta och förmå att i det aldra yttersta gå konsumtionen tillhanda.
Då staten förmodades icke komma ali underlåta alt, framdeles som hittills, efter faslställdt lösningspris inköpa den inhemska salpetern, och beredningen deraf, oaktadt införsels-förbudets upphäfvande, följaktligen komme att fortfarande tillgodonjuta tillbörlig uppmuntran, trodde
Utskottet ofvauberörde invändning emot upphäfvande af ifrågavarande införsels-förbud icke förtjena något afseende.
Hvad sålunda anfördes vid sistlidne riksdag eger ännu sin fulla tillämpning.
År 1852 måste icke mindre än 6,000 lisp. införas; och man har nyligen erfarit, hurusom Kongl. Maj:t, i följd af den inhemska salpeter-tillverkningens låga ståndpunkt, i jemförelse till krutbrukens årliga behof, funnit skäligt ytterligare höja det redan, i förhållande till salpeterns värde på verldsmarknaden, höga inlösningspriset på inhemsk salpeter.
Vid 1847—48 årens riksdag föreslog Kongl. Maj: t 36 sk. och Bevillnings-Utskoltet 1 lUdr införsels-tull pr lisp.; och, instämmande i sistnämnde förslag, hemställer Utskottet, att, med upphäfvande af införsels-förbudet ä oraffinerad samt raffinerad Salpeter, införsels-tullen derå måtte bestämmas till 1 R:dr pr lisp.
Då Chilisk Salpeter, som för skedvattens- och andra fabrikers behof nu får, ef- Salpeter, ter pröfning af Kommers-kollegium, införas mot en tull af 6 sk. pr lisp., vore ett i an- Chilisk. dra länder mer och mer begagnadt, förträffligt gödnings-ämne, hvaraf införseln för jord bruket kunde blifva af serdeles nytta, har Herr Hjerta föreslagit, att, utan någon föregående pröfning af Kommers-kollegium, införsel af chilisk salpeter måtte lemnäs tullfri eller åtminstone mot en till 3 sk. pr lisp. nedsatt tull.
Då Utskottet emellertid inhemta!, ali chilisk salpeter till utseendet föga skiljer sig ifrån den vanliga, och en sådan oinskränkt införsels-tillåtelse, som Herr Hjerta yrkat, följaktligen skulle lätt kunna föranleda missbruk vid förtullningen, anser Utskottet Herr Hjertås omlÖrmälda förslag böra lemnäs utan afseende.
Genom Kongl. Kungörelsen den 13 December nästlidne år har den i taxan å Salt, kok-.
Koksalt stadgade tull af 36 sk. tunnan blifvit till innevarande års slut nedsatt lill 18 sk.; och i Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse föreslås jemväl, att införsels-tullen ej må öfverstiga nämnde belopp, hvartill den ock i Herr Schwarts motion är upptagen.
Riksdags-fullmäktige Bengt Gudmundsson, Johan Petter Danielsson och Juns Pehrsson hafva i sina här ofvan omförmälda motioner yrkat, Bengt Gudmundsson, införsels-tullens nedsättning till 4 sk. tunnan, samt de öfrige fullkomlig tull-lrihet för ifrågavarande artikel.
Deremot har Herr von Hartmansdorff', August, uti ett hos Ridderskapet och Adeln afgifvet yttrande, angående de, genom högslberörde Kongl. Kungörelse medgifna, lull-nedsättningar så väl för salt som ved, anfört, hurusom dessa nedsättningar, som med omkring 100,000 R:dr minskade statens inkomster, ingalunda skulle medföra lith. lill B.
Brot. 1833 & 1854. 5 Sami. t A[d. 2 Häft. 7 50 Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 3.
Segel. den åsyftade verkan af minskadt pris å ifrågavarande artiklar, men deremot beröfvade staten en tillgång, hvarmed flere uppgifna behof skulle kunna fyllas.
Den åsigten, att nedsatta tull-afgifter skulle sakna inflytande på försäljnings-priset, kan Utskottet icke dela.
Då handeln icke är inskränkt till några få personer, sorn kunna godtyckligt sätta priset, utan deremot utgör föremål för en stor, till hela riket spridd, verksamhet, hvars framgång, likasom andra industrigrenars, betingas af möjligen lägsta priser, i förhållande till varornas godhet, så vore det att förneka handelns natur, att betvifla täflan om hufvudvilkoret för dess utveckling — billigt pris; och som det derjemte låter väl bevisa sig, att en tull-afgift, icke blott med sitt nominella belopp, ulan ock ganska betydligt derutöfver, mäste fördyra varu-priset, i samma män mera, som varan före utminuteringen genomgått flera händer, så följer ock häraf, att hvarje nedsättning i en tull-afgift måste bereda konsumenten en lindring, större än sjelfva tull-nedsättningen.
Den inverkan på varu-prisens stegring eller fall, som otaliga andra orsaker utöfva, såsom exempelvis hvad artikeln salt angår, fraktkostnaden m. m., kan af tull-lagstiftningen icke regleras; men derföre må väl icke denna lagstiftning kunna eller böra undandraga sig att, der skäl i öfrigt sådant påkallar, lindra den tunga, som tull-afgiften innebär.
Frågan är således om salt är en sådan artikel, att den med afseende ej mindre å varans värde och beskaffenhet, än å deras ställning, som företrädesvis deraf äro konsumenter, förtjenar att beredas billigare pris; och på denna fråga behöfves visserligen icke något svar.
Ehuru Utskottet skulle önska att kunna å koksalt tillstyrka tullfrihet, anser Utskottet statens närvarande behof icke medgifva en så betydlig förändring; hvarföre Utskottet hemställer, att införsels-tullen å Koksalt må bestämmas till 18 sk. tunnan; hvaremot den hittills för soda-beredningen medgifna tull-frihet å koksalt, hvilken åtminstone någongång tillförene lärer blifvit missbrukad och numera, med den i allmänhet nedsatta salt-tullen, kan anses mindre behöflig, torde böra upphöra.