Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt det uppbörds- och redovisningsbestyr, som för ofvanuppräknade afgiflers uppbärande nu erfordras, skulle emellertid kunna undvikas, samt Slaten ändock beredas enahanda inkomst, derest, på sätt Kommillerado och Statskontoret hemställt, motsvarande förhöjning egde rnm i den charta-sigillata, hvarmed de handlingar skola förses, som erfordras vid alla de tillfällen, då ofvanomförmälde afgifter ifrågakomma, samt således stadgades: alt i de fall, då Avancements-penningar till Wadstena krigsmanshus böra erläggas, charta-sigillata ä fullmagterne med lika belopp skulle förhöjas; att hvad, som motsvarar rusthålls- eller en-per-mille-afgiflerne, borde tilläggas vid chartering af köpebrefven; att chartering af Burbref ökades med Burskaps-afgifterne, och att afgifterne för vissa värdigheter jemväl utbyttes emot högre charta-sigillata ä diplomerne; och då en dylik förändring skulle medföra särdeles betydlig lättnad, samt Rikets Ständer jemväl särskildt begärt, att, derest Statsverket komme att öfvertaga åtskilliga Verks inkomster, en reglering af de titlar, hvarunder desamma utgöras, mätte blifva vidtagen till befrämjande deraf, att de på ett mer ändamålsenligt sätt kunna varda debiterade, öfverlemnar Kongl. Majit härmed till Rikets Ständer alt om förenämnde förändring besluta, hvarvid Kongl. Majit, i afseende å beräkningen af den tillökning i eliar I a—siigillal a—in kornsten, som deraf skulle blifva en följd, anser sig böra meddela, att uppbörden under ofvanberörde titlar utgjort, af rusthålls- och en-per-mille-afgifter, beräknade i medeltal för fem år, pä sätt i del föregående är omförmäldt, 68,338 ridr 13 sk., och af öfrige afgifter 4,282 ridr 31 sk. 10 rst. eller tillhopa 72,620 ridr 44 sk. 10 rsl. 4:o. Amiralitets-Krigsmans-kassans medel.
I afseende å denna kassas inkomster af:
Af- och tilllrädes-afgifter för rusthåll, 14 Kongl, Maj: ti Nåd.
Frej).
Avancements-penningar oell Inskrifnings-penningar, gäller hvad i det föregående blifvit framstäldt, angående Wadstena Krigsnianshus-kassas lika beskalTade inkomster, hvadan Kongl. Majit, under åberopande deraf, anser kassan, emot afträdande! af rättigheten till dessa afgifter, böra tilldelas kontant anslag, beräknadt, på sätt här efteråt omförmäles; äfvensom Kongl. Majit förslår enahanda förändrings vidtagande jemväl med Passagerare-afgifterne.
Då kassans inkomst af en-per-mille-afgifterne utgör viss andel af hvad Wadstena Krigsmanshus-kassa uti dylika afgifter uppbär, finnér Kongl. Majit särskild framställning i afseende derå icke erfordras.
Vidkommande frågan om Vakans- och liggetids- samt Nådärsbesparingarne, åberopar Kongl. Majit
Dess uti detta ämne under denna dag särskildt aflåtna Nådiga Proposition; och anser Kongl. Majit kassans öfriga inkomster böra bibehållas oförändrade, enligt derom nu gällande stadganden.
Hvad beträffar bestämmandet af ersättning för de inkomster, kvilkas indragning sålunda blifvit föreslagen; så förekommer särskildt i afseende å rusthålls-afgifterne, att i sednare lider blifvit utredt, det desamma förut icke varit med behörig noggrannhet påförde o.ch beräknade, hvadan ock betydliga efterräkningar i anmärkningsväg uppstått.
I följd deraf och sedan ytterligare föreskrifter, angående uppbörden och redovisningen af 1111 ifrågavarande afgifter blifvit meddelade genom Kongl, kungörelsen den 14 November 1842, hafva dessa inkomster under de följande åren uppgått till betydligt högre belopp än förut.
Majit ersättningen för dem icke kunna beräknas efter medeltalet för de tio åren 1839-1848, som de aflemnade uppgifterna i allmänhet omfatta, utan medium för de fem sista åren af denna tidrymd böra derför lagas till grund; Och då detta medium utgör 9,636 ridt- 27 sk. 6 rst., föreslår Kongl.
Majit, alt ersättningen för ifrågavarande inkomst-titel måtte bestämmas til! 9,633 ridr 16 sk., med förklarande derjemte, alt, så framt kassans Styrelse framdeles kan ådagalägga, att, genom fortfarandet af 1111 gällande afgift, högre inkomst skulle för kassan hafva uppkommit, och hvarom nödig upplysning kan beredas genom de till vederbörande Jlof-rältor ingående Lagfarts-protokoller, vid hvilka ena hälften af det stämplade papper, hvarmed köpebrefven för lagfarne fastigheter böra vara försedde, skola bifogas, särskildt kommer alt afgöras, hvad förhöjning i samma ersältnings-anslag kan finnas höra ega rum.
Ersättningen för öfrige afgifter, som böra blifva föremål för särskilda anslag, eiler Passagerare-afgifterne, Avancements-penningarne och Inskrifnings-penningarne, föreslår Kongl.
Majit alt fastställas efter medelbeloppet för ofvannämnde tio år och således, då detta utgjort 2,734 ridr 13 sk. 5 rst., till 2,733 ridr 16 sk., sammanlagda ersältnings-anslaget skulle alltså blifva 12,366 ridr 32 sk. Kongl Majus Nåd.
I fråga sedermera om berörde afgifters framtida uppbärande för Statens räkning, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer: att Inskrifningspenningarne, hvilka i medeltal, endast uppgått lill 198 r:dr 37 sk. 4 rst. årligen, måtte, i likhet med hvad i afseende å enahanda afgift till Wadstena Krigsmanshus-kassa är vordet framsläldt, eftergifvas, och upptagandet deraf således upphöra, alt
Avancements-penningarne samt af- och tillträdes—afgif— terne måtte utbytas emot tillökt charta—sigillata å vederbörliga handlingar, på lika sätt, som, angående enahanda afgifter lill Wadstena Krigsmanshus-kassa blifvit uppgifvet, samt att likaledes Passagerare-afgifterne måtte upphäfvas, emot det att, i de fall, då dessa afgifter skola utgöras, passen med ökad charta—sigillata till motsvarande belopp beläggas; och hafva dessa sednare
Sine inkomst—tillar i medeltal uppgått till 12,172 r.dr 3 sk. 7 rst. 5:o. Arméens Pensions-kass«s medel.
De till denna kassa ingående inkomster, med hvilka förändring blifvit ifrågaställd, utgöras endast af kassans andel i Wadstena Krigsmanshus-kassas inkomster samt vakans- och liggetids- jemte nådårsbesparingarne.
I förra hänseendet beror frågan af det beslut, som angående Krigsmanshus-kassans medel kan blifva falladt, och hvad beträffar förslaget att utbyta dispositionsrätten till berörde besparingar emot visst anslag, åberopar Kongl. Majit den särskilda Proposition i detta ämne, som under denna dag blifvit till Rikets Ständer allålen. 6:o. Civilstatens Pensions-inrättnings medel. 1 afseende å härvid ifrågffställd indragning af kassans rätt till åtnjutande af vissa lönebesparingar, i utbyte emot bestämda anslag, gäller likaledes hvad som är anfördt, angående enahanda medel för Amiralitets-Krigsmanskassan och Arméens Pensionskassa; oell åberopar Kongl. Majit alltså ofvanberörde särskilda nådiga Proposition i detta ämne. 7:o.
Invatidhusfondens meidel.
De till denna fond nu anslagne inkomster, bestående uti f. d. Adelsfaneregementets indelningar och boställs-arrenden, anser Kongl. Majit jemväl lämpligen böra ingå till Statsverket, emot det att motsvarande anslag till fonden anvisas.
Enligt den ifrån Statskontoret lemnade uppgift, hafva fondens nyssberörde inkomster under tio år per medium utgjort 26,411 r.dr 10 sk. 10 rst., hvarifrån afdragits afkortningar, 1,123 ridr 41 sk. 4 rst., och remisslage, 58 ridr 43 sk. 9 rst., så att behållna beloppet uppgått till 25,228 ridr 21 sk. 9 rst., hvarjemte åtskilliga kemmansräntor samt fyra boställen, 16 Kongl. Majlis Nåd.
Prop. N:o 27. vid 1816 års utgång ännu innehades af indelningshafvare vid f. d.
Adelsfane-regementet, hvilka räntor och boställen, i den män de blifvit eller blifva lediga, äfvenledes skola till fonden ingå; varande berörde hemmansräntor uti 18*8 års räkenskaper beräknade till ett markegångsvärde af 2,293 r:dr 42 sk. 5 rst.
I afseende å Invalidhusfondens ersättning för ifrågavarande hemmansräntor, så, enär nämnde fond utgör en stiftelse af enahanda beskaffenhet med Wadstena Krigsmanshuskassa, och är afsedd att med dertill anslagne särskilda tillgångar besörja de utgifter, hvartill den blifvit beräknad, anser Kongl.
Majit berörde ersättning för hemmansräntorne, på lika sätt som för de sistnämnde kassa samt Militiae—boställskassan tillslagne dylika räntor är vordet föreslaget, böra blifva af varuvärdenas möjliga omvexling beroende, och räntorna således, till den del de utgå efter markegångsförvandling, böra utbytas emot spanmålsanslag, allt i öfverensstämmelse med hvad i fråga om godtgörandet af Militiae-boställskassans och Wadstena krigsmanshuskassas indelda hemmansräntor blifvit här ofvan uppgifvet.
Beträffande särskildt boställs-arrendena, så och efter det Rikets Ständer vid sednaste riksdagen bifallit Kongl. Majits, uti då aflåten nådig Proposition, angående beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelseverkets förenklande, gjorda framställning om indragning till Statsverket af så beskaffade arrenden emot kontanta anslag, anser Kongl. Majit dylikt anslag till godtgörande af omförmälte till Invalidhusfonden nu anvisade arrenden böra, med tillämpning af hvad, angående ersättningen för räntorna blifvit framstäldt, utgå till ett belopp, motsvarande hvad dessa arrenden för hvarje år utgöra, då den spanmål, hvaruti desamma äro bestämda, beräknas efter enahanda grund, som ersättningen för olvannåmnde, i utbyte emot hemmansräntorna föreslagna, spanmålsanslag.
I följd häraf och då indragningen till Invalidhusfonden af ofvanberörde räntor och arrenden skett successive i mån af innehafvarnes afgång, kan säker ledning för ersättningens beräknande icke hemtas från förhållandet med inkomsternas belopp under den tid, den afgifne utredningen omfattar.
Och Kongl.
Majit vill derföre härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att, jemte föreskrift, det ersättuings-anslaget skall bestämmas för redan indragne räntor och arrenden i enlighet med hvad här ofvan är antydt, och för dem, som ytterligare varda indragna, tillökas med hvad derför efter enahanda grund belöper, detsamma för närvarande och intilldess beloppet sålunda kan blifva slutligen faststäldt, må uppföras såsom förslagsanslag, lämpadt efter ofvannämnde medel-inkomst eller lill 25,200 ridr.
Genom en så beskaffad förändring, som nu blifvit i Nåder föreslagen, borde de till Invalidhusfonden anslagna hemmansräntor och arrendeafgifter der - 'Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop N:o 27. ■a derefter ingå bland Statsverkets bobelina inkomster; i hvilket afseende Kongl Majit härmed vill lemna den upplysning, att uti sednaste Riksstaten de till nämnde fond då indragna indelningar upptagas att utgöra: hemmansräntor med 2,419 r:dr 9 sk. G rst. kronovärdi och 14,9SG r:dr 14 sk. G rst. markegångsvärde, samt 4 tunnor 12 kappar spanmål, beräknade till 46 r:dr 12 sk. l>å uti räkenskaperne såväl indclningarnc, som arrendemedlen, i de flesta fall äro sammanförde, kan icke utan speciel utredning åtskiljas hvad inkomsterne under ena och andra titeln verkligen utgjort, men i afseende å den beräkning af förhöjningen uti Statsverkets inkomster, sorn genom nämnde förändring skulle ega rum, och under antagande, att hemmansräntorna uppgått till något högre ibelopp, än hvartill de uti Riksstaten kalkylerats, synes det ofvanuppgifne inkomstbeloppet, som torde böra beräknas till 25,200 r:dr, kunna fördelas sålunda, att å ordinarie räntan upptagas 10,200 r:dr och ä arrendemedlen 9,000 r:dr. 8:o.
Skogsplante ring s-kassans medel.
Ilvad beträffar de lill denna kassa nu anvisade inkomster af indragna indelningar och boställen, så finnér Kongl. Maj:t lämpligast vara, alt, på sätt hemstäldt blifvit, desamma återgå till Statsverkets disposition, och att deremot svarande kontant anslag "varder för Skogsplanterings-kassans utgifter anvisatU, likväl under dervid fästadt vilkor, alt Kongl. Maj:t, derest så nödigt finnes, eger för Jägeri-staten åter disponera indragna boställen, emot det alt beloppet af derför bestämda arrenden, beräknadt, såvidt persedlar deruti ingå, efter dessas medelvärde för nästförutgångne tio år, varder ifrån samma anslag afräknadt och således kommer Statsverket till godo.
De öfriga inkomsterne, såsom härflytande ifrån skogarnes förvaltning och således mycket föränderliga, kunna deremot icke lämpligen blifva föremål för ett dylikt utbyte; och hvad angår frågan derom, huruvida de ändock, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers derom år 1845 framställda begäran, böra upptagas på Riksstaten, emot det att å samma stat uppföres allt hvad som erfordras, ej mindre för Jägeristatens aflöning, än till öfriga utgifter, som af Skogsplanleringskassan böra bestridas, så, enär den reglering af Skogs- och Jägeristaten, som blifver en följd af Rikets Ständers vid sednaste riksdagen lemnade bifall till Kongl Maj:ts framställning om allmänningarnes ställande under publik vård, ännu icke hunnit fullbordas, och den väckta frågan om uppförande å stat af Jägeristatens hela aflöning således ännu icke kan till afgörande förekomma, har Kongl. Majit funnit äfven förstnämnde fråga böra till behandling i sammanhang dermed uppskjutas.
Uih. till R.
SL Prof. 1850 $ 1851. 1 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 3 18 Kongl. Maj:ts Nåd.
Enligt (leii frun Statskontoret lemnade uppgift, hafva Skogsphntoringskassans inkomster af hemmansräntor och boställsarrenden under åren 1839— 1818 i medeltal utgjort 10,897 r:dr 17 sk. 1 rst., hvarjemte af de Jägeristaten anslagne indelningar, som, i mån af innehafvarnes afgång, böra lill Skogsplanteringskassan indragas, kontanta lönings-anslag lill ett belopp af 355 r:dr 23 sk. 2 rst. samt hemmansräntor med ett kronovärdi af 298 r.dr 29 sk. 8 rst. och kalkyleradt markegångsvärde af 2,000 r:dr 32 sk. 8 rst., äfvensom åtskilliga boställen, vid 184-8 års slut ännu innehades af qvarstående jägeripersonal, och hvilka löneanslag och boställsarrenden, för så vidt boställena äro lill utarrendering afsedda, jemväl skola, i den mån de äro eller blifva lediga, på redan stadgadt sätt till kassan inllyta.
I fråga om bestämmandet af ersättningen för ofvannämnda till Skogsplanteringskassan anslagne räntor och arrenden, har Kongl.
Maj:t, då, vid det förhållande alt den verkställda indragningen skett successive i mån af yppad ledighet, äfven i afseende å de berörde inkomster, som redan lill kassan ingå, tillförlitlig ledning icke vinnes af uppbördsbeloppet under en viss förfluten tidrymd, velat föreslå, det Rikets Ständer ville stadga, att densamma för redan lill kassan indragna hemmansräntor och arrenden skall fastställas lill ett kontant belopp, motsvarande hvad samma räntor jemte de för boställena nu utgående arrenden utgöra efter medel-tnarkegång för sednaste tio år, med tillagd forsellön för spanmålen, samt att för de räntor, som hädanefter indragas, ersättningen måtte beräknas efter samma grund, hvarvid, i fråga om arrendena, det belopp, som genom auktion bestämmes, bör lagas till rättelse.
Och torde till godtgörande af den efter sådana grunder belöpande ersättningen, för närvarande och intilldess beloppet kan definitivt bestämmas, ett förslags-anslag at‘ 1 1,000 r:dr varda anvisadt.
Med hänsigt lill beräknandet af de indelningar och boslälls-arrenden, som, i utbyte mot ofvan omförmälde anslag skulle vid en blifvande statsreglering indragas, vill Kongl. Maj:t meddela, alt den del af det å Tule hufvudtiteln uppförda anslag för Jägeristaten, som till Skogsplanteringskassan bordt ingå, uti special-staten för detta år beräknats till kontant 4,051 r:dr 25 sk. 1 rst., hemmansräntor med kronovärdi af 1,013 r:dr 19 sk. 4 rst. och efter markegång uppskattade lill 7,181 r:dr \"i sk. 4 rst., samt 2 tunnor spanmål med värde af 12 r:dr.
Hvad desse löne-anslag verkligen utgjort, kan icke, utan närmare utredning, upplysas, enär indelningarne och arrendemedlen i allmänhet äro uti räkenskaperne sammanförde; men som emellertid beloppet deraf kan antagas hafva varit något högre, än i Riksstaten beräknats, anser Kongl. Maj:t att, vid den ofvanuppgifna inkomstsummans fördelning emellan ordinarie räntan och arrendemedlen, med beloppets beräknande Kongl. Maj.ts Nåd.
19 till jemnt 11.000 r:clr, bör upptagas under den förra Uteln 8,000 r.dr och under den sednare 3,000 r:dr. 9:o. Strömsholms Stuteris medel.
I öfverensstämmelse [med den af Kongl. Maj:t uti Dess till Rikets sednast församlade Ständer allåtna Nådiga Proposition, angående beskattningsväsendet, antagna och af Rikets Ständer godkända grundsats, att indragning till Statsverket af sådane till vissa inrättningar anslagne arrenden, som äro bestämda uti persedlar, erforderliga för dessa inrättningar, icke böra ega rum, finner Kongl. Maj:t utbyte af arrendena för de till Strömsholms Stuteri anslagne hemman, enär dessa arrenden hufvudsakligen utgöras i fourage-persedlar, som för Stuteriet begagnas, icke böra ifrågakomma.
Deremot anser Kongl. Majit lämpligt, att, på sätt jemväl i de afgifna utlåtanderne blifvit tillstyrkt, lösen för de Stuteriet anslagne dagsverken återgår till Statsverket och upptages bland dess behållna räntor, emot det alt Stuteriet, i likhet med hvad som iakttogs då åtskilliga hemmansinnehafvare vid 1831-1835 årens riksdag ifrån dem åliggande dagsverkssyldighet till Stuteriet befriades, erhåller ett motsvarande kontant anslag, hvilket då lösen för förstnämnde dagsverken, enligt den ifrån Stats-kontoret meddelade uppgift, i medeltal utgjort 8,516 r:dr 6 sk. 7 rist., Kongl.
Majit härmed vill föreslå lill 8,546 r:dr 32 sk., hvarigenom, då ofvanberörde redan anvisade ersättning utgör 2,120 r:dr,, Stuteriets anslag, hvilket ingår uti det å RiksStatens Sjette Ilufvudtitel uppförda anslag till Iläslafvelns förbättrande, skulle komma alt i kontant blifva 10,666 r:dr 32 sk.; varande de till indragning sålunda ioreslagne dagsverken uti nyssnämnde anslag å nuvarande Riksstat beräknade i Kronovärde till 874 r:dr 45 sk. 7 rst., med ett markegångsvärde af 6,183 ridr 12 sk.
Stuteriets öfriga inkomster anser Kongl.
Majit icke vara af den beskallenbet, alt sådan förändring, som nu är i fråga, med dem kan vidtagas. lO.o. Flginge Stuteris medel. 1 likhet med hvad, angående Strömsholms Stuteris inkomster, här ofvan är vordet anfördt, anser Kongl. Majit annan förändring i afseende å dessa medel icke höra ifrågakomma, än alt den lösen, som för de så kallade Hofveri-dagsverkena årligen skall efter markegångspris erläggas, för framtiden ingår bland Statsverkets inkomster, emot det att till Stuteriet anvisas ett deremot svarande anslag, samt att på enahanda sätt förfares med de räntedngsverken, hvilka äro Stuteriet anslagna och uti det å Riksstatens Sjette Ilufvudtitel, under rubriken ”Ilästafvelris förbättrande” för Stuteriet uppförda anslag upptages till 4 ridr 4 sk. i kronovärdi, med ett markegångsvärde af KonqV. MajUs Nåd.
28 ridr 28 sk. som således böra från Riksstaten uteslutas.
På grund häraf föreslår Kongl. Majit i Nåder, alt en dylik förändring må vidtagas, samt. att, då den till Stuteriet influtna dagsverkslösen, enligt Stats-kontorels uppgift, i medeltal utgjort 1,970 r:dr 40 sk. 9 rst., ersättnings-anslaget måtte bestämmas till 1,975 r:dr 40 sk., hvarigenom, enär Stuteriet under nyssnämnde titel förut åtnjuter, såsom godfgörelse för upphörd dagsverksskyldighet, ett belopp af 1,584 r:dr 8 sk., Stuteriet skulle komma att å Stat erhålla ett sammanlagdt. anslag af 3,560 ridr.. ll:o.
Spinnhus-medlen.
Dessa medel äro redan till Statsverket indragne och upptagas uti Rikshufvudboken bland inkomster i Riksstaten ej påräknade, så att i delta afseende någon åtgärd numera icke erfordras; och synes af den uppgift, Statskontoret meddelat, att de böter för olofligt spel, hvilka förr ingått under denna uppbördstitel, nu upptagas bland öfriga bötesmedel.
Ifrågavarande model bestå således endast af den afgift, som Komedianter och Lindansare m. 11. böra erlägga med 16 sk. för hvarje af dem gifven representation, samt en obetydlig afgift af Källarmästare, Krögare, Kaffehus och Spisqvartersidkare i städerne, utom Stockholm och Götheborg..
Då alla de, som utgöra nämnde afgifter, tillika erlägga bevillning, anser Kongl. Majit det hvarken vara behöfligt eller lämpligt att bibehålla ifrågavarande särskilda uppbörds—ti tel, hvars medelbelopp en last utgjort 376 ridr 14 sk. 6 rst. hvaraf 5 ridr 11 sk. 9 rst. gått till afkortning, så att behållna inkomsten deraf utgjort 371 ridr 2 sk. 9 rst.; och vill Kongl. Majit alltså härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, alt omförmälte obetydliga afgift må upphöra, helst Rikets Ständer, derest sådant skulle anses nödigt, äro i tillfälle bestämma en motsvarande förhöjning uti bevillnings-afgifterne för dem, som nu böra densamma erlägga. 12:o. Lappmarks Ecclesiastikverks medel..
Sedan Rikets Ständer vid 1834 och 1833 årens riksdag beslutat, att Lappmarks Ecclesiastikverks kemmansräntor och intressemedel skulle bland Statsverkets inkomster beräknas och upptagas, samt utgifterne genom
Statskontoret bestridas af derföre å Stat uppfördt kontant förslags-anslag, hvarefter Kongl. Majit under den 28 November 1835 för verkställighet deraf meddelat nödig föreskrift, förekommer numera icke å Riksstaten något af hemmans— räntor eller spannmål bestående anslag för delta ändamål, men, enligt hvad Special-Staten utvisar, utgå dock ännu till Skolmästare i Lycksele 30 tunnor Kronotionde, äfvensom till underhåll af frielever vid nämnde skola äro anslagne 241 tunnor spannmål, utgående af de så kallade Skyttiska hemmanen; hvilka,, i följd af ofvannämnda beslut och Kongl..
Majlis nyssberörde Kongl. Waj:ts Nåd.
N:o 2T. 21 Kådiga föreskrift, genom Kamrnar-Kollegii försorg utarrenderas.
Vid sådant förhållande och då numera endast nämnde spannmåls-anslag utgå af de 174 tunnor, hvilka, enligt Kongl. Majits förutnämnda Nådiga beslut, skulle fortfarande bibehållas till disposition in natura, har Kongl. Majit funnit godt att, till fullföljd af Rikets Ständers redan fattade beslut, nu i Nåder förordna, att jemväl berörde spanmåls anvisningar in natura skola upphöra, och samma spannmål bland Statsverkets inkomster upptagas; i likhet med hvad i öfrigt år 1835 föreskrefs, emot det att samma spannmåls-qvantiteter derefter godtgöras på enahanda sätt, som öfrige å nu ifrågavarande
Stat uppförde dylika anslag; dock att denna förändring, hvad Skolmästarens aflöning angår, icke vidtager förr, än den nuvarande innehafvaren af tjensten afgår eller förklarar sig dermed nöjd.
Ilvad åter beträffar de till Ecclesiastik-verkets anslag ingående kollekt— medel, kvilka, efter afdrag af uppbörds-provisioner, i medeltal lemnat en behållen inkomst af 1,393 r:dr 29 sk. 3 rst.; så synes det vara mindre lämpligt att, sedan en särskild fond för Lappmarks Ecclesiastikverk numera icke finnes, utan dess inkomster ingå till Statsverket, emot det att anslag till utgifterne är å Stat uppfördt, bibehålla en dylik inkomst-titel, som derjemte, utom bestyret med kollekt i hvarje af Rikets kyrkor, erfordrar särskild redovisning och leverering af alla dessa insamlingar, hvaraf betydligt besvär och skriftvexling förorsakas.
Med afseende härå och då inkomsten är alltför ringa att motsvara dessa olägenheter, vill Kongl. Majit härmed föreslå, att upptagandet af ifrågavarande kollekt-medel må upphöra, och deremot det å Riksstatens åttonde Hufvudtitel uppförda förslags-anslag för Lappmarks Ecclesiastik-verket med ett deremot ungefärligen svarande belopp af 1,400 r:dr tillökas. 13:o. Allmänna Hospitals- och Barnhus-medlen. i4:o. Danviks Hospitals-medel. l:ö:o. Stockholms Allmänna Barnhus-medel, 16:o. Upsala Akademies-medel. 17:o. Lunds Akademies-medel. 18:o. Dom-Kapitlens och Stockholms Consislorii medel.
Då, hvad angår Allmänna Hospitals- och Barnhus-medlen, särskilde Komitteirade, som blifvit af Kongl. Majit förordnade att afgifva underdånigt 22 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. N:o 27. yttrande, angående ordnande af Ilospitalerne i Riket, i sammanhang med frågan om dessa Inrättningars förvaltning, äfven väckt fråga om förändring med uppbörden af det anslagne inkomster, och delta ärende utgör förmål för särskild behandling, samt, hvad beträffar frågan i allmänhet oin indragning till Statsverket af de bland ofvanuppräknade medel ingående indelta räntor oell tionde, densamma, med afseende ä dessa anslags beskaffenhet, hör blifva beroende af det beslut, som kan varda fattad t angående beskattningsväscndets förenklande, hvarom Kongl. Majit är betänkt att göra särskild framställning, finner Kongl. Majit hvad angående uppbörden af ifrågavarande medel blifvit framstäldt för närvarande icke påkalla åtgärd.