Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ock dessutom förökningen af Sedelstocken genom det ifrågasatte ternporaira Lånebilrädet af Allmänna Brandförsäkrings-Verket, då det komme att någon gång meddelas, ej skulle i någon betydlig mån på ställningen af Penningeväsendet i det hela kunna hafva inflytande skulle likväl, efter Utskottens tanka, sjelfva utvidgningen äfven åt detta håll af de låne-anstalter, hvartill Bankens verksamhet emot dess egentliga ändamål kan blifva sträckt, ofördelaktigt verka att än vidare undergräfva allmänna förtroendet lill Bankens soliditet, i stället för att detta allmänna förtroende borde framför allt Siats-Utskottets Belän kanden.
133 annat värdas och dess tillväxt befrämjas.
Och den erindran anse UtskoLLen sig icke eller höra underlåta att vid detta tillfälle bifoga, att om Rikets Ständers beslut, rörande da upplåningar sorn för Statens räkning komma att göras, skulle blifva i enlighet med det Utskotten föreslagit, aLt tvenne
Stånd redan godkänt, nemligen så, att de derföre utgifvande
Obligationer blifve belalningsgilde vid anfordran; Allmänna Brand försäkrings verkets styrelse så mycket mindre kan sakna tillfällen att genom förändrade anstalter, hvilka endast på dess egen åtgärd bero, och hvaribland i sådan händelse bibehållandet af någon betydlig andel af fonden uti dylika Obligationer biifver af väsendtlig nytta, ernå enahanda ändamål af ofe bär möjlighet för skyldigheters ofördi öjeliga uppfyllande, som genom det begärda Creditivet i Banken varit åsyftadt, Jemte det alt Utskotten härigenom vördsammeligen anmäla det Höglbllige Ridderskapet och Adeln den i September och Högvördige Preste-Ståndet den 22 Aug. bifallit Utskottens förra Betänkande, få Utskotten alltså nu på dessa ånyo 011- dragne skäl än vidare afstyrka den af Allmänna Brandförsäkrings-Verket sökte Crediliv-Lånerätt uti Rikets Ständers Bank. 134 S ta ts-U t skottets Betänkanden, Hvilket dock till Rikets Ständers slutliga afgörande vördsamt öfverlemna»;; jemte det att åtskiiiige Ledamöter åberopa deras nu äfven yttrade och detta Betänkande bifoga-, fle serskilda meningar.
Stockholm den i Oclob?r i8a3.
Utdrag af Protocollet hållet vid Högloflige Stats- och Banco^ Utskottens sammanträde dea i October 1823. S. D. Vid justering af det Utlåtande, sorn kommer att afgifvas till Rikets Högloflige Ständer öfver de inom Välloflige Borgare$ lande t och Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde Anmärkningar vid Utskottens Betänkande, i anledning af förekommen fråga om Lånerält uli Rikets Ständers Bank för Allmänna Brandförsäkrings-Verket; åberopade nedannäinnde Ledamöter de yttrande af en skiljaktig mening från Utskottens Pluralitet, hvilka varit Utskottens förra Betänkande, uppå deras begäran, följaktige; nemligen: Stats-Utskoltets Betänkande!!; i35 Herr Rådman Lundgren.
Herr Lagman Noraeus; Herr Commerce-Rådet Santesson.
Herr Bruks-Patron Bjuhr.
Herr O. Nilsson och Herr E. M, Leffler.
Hvarförutan Riksdagsmannen Anders Sandsten förklarade sig uti eulia llda mening med bein alde Herrar iuståmma; Och skulle delta, efter derom gjörd begäran, genom Utdrag af Prolöcollet hos Rikets Hoglofl; Ständer anmälas.
Ut Supra. Ex. Protocollo. J. M.
SPENS. N:o 5i 5.
Antom den 17 Ö:t. 1823. £7tlåtande uti det till Utskottets handläggning öfverlämnade i36 Stats-Ut skottets Betänkan dom mål, angående väckte anspråk på ersättning af Svenska Staten för Svenska Medborgares lidne förluster genom upbringningar af Magter, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande.
Sadan Kongl.
Majrt nti Dess till Rikets Höglofl.
Sländers Stats-Ulskott vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812 under den 3:dje Junii afla
Ine' Nådiga Proposition angående Riksgälds-Contoirets Utländska Gäld, bland annat i Nåder föreslagit, att af de, genom afskrifningen på berörde Gäld indragne Summor, skulle beräknas någon fond, hvarå ersättning måtte kunna anvisas ej allenast för Svenske Medborgares i Franska Länder egande bestyrkte och erkände fordringar, utan och för dylike ännu outredde fordrings-anspråk och sådane bevislige förluster, som under en loflig handel celi sjöfart blifvit tillfogade Svenske män af Magier, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, och till afvär jande - Sta t s-Utskottets Betänkande». i3y jande hvaraf andre vanlige mått och steg, såsom Assurance och dylikt, icke kunnat tillfyllestgöra, så hafva Rikets Högloflige Ständer vid herörde Riksdag, på sätt deras under den i8 Julii aflåtne underdåniga skrifvelse innehåller, jemte det de åtogo sig Liquider af de redan utredde och af Franska Regeringen godkände fordringarne, efter tillika faststälde grunder, deremot i fråga om de öfrige i Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om förmälde fordringsanspråken och förlusterne, sig yttrat, att emedan desse icke voro lill beskaffeuheten och beloppet utredde och bestämde.
Ständer ansågo lämpligast, att med frågan om denne ersättning finge anstå till Rikets Ständers nästa sammankomst, hvarförinnan fordringarne och förlusterne genom Kongl. Maj:ts
Nådiga föranstaltande kunde vara granskade, utredde och bestämde.
Så val vid i8j5 som 1817 och i818 årens Riksdagar fullföljdes, inom Välloflige Borgare-Ståndet, denna ersättningsfråga; men, i anseende till felande utredning af saken, kunde densamma icke eller då till pröfning upptagas.
Och har Stats-Utskottet vid sistnämnde Riksdag, uti dess 4:de Sami. 5 Band. 831 S t a t s-U t s ko tt e t s Betan kan den. i ämnet afgifne, samt af Rikets Ständer gillade Utlåtande, yttrat att Rikets Ständer icke åtagit sig att till en sådan utredning medverka, samt att det icke heller syntes böra komma i fråga, att Rikets Ständer skulle vidtaga någon åtgärd till utredande af enskilde personers fordringsanspråk och det så mycket mindre, som ett sådant steg liksom skulle innefatta ett erkännande att förlusten, till större eller mindre del, borde af Staten godtgöras. Uppå Vallöf!. Borgare-Ståndets genom Dess Taleman vid nämnde Riksdag, bos Kongl.
Maj:t gjorde underdåniga anhållan, har likväl derefter under elen 9 April 1818 Kongl. Maj:t behagat i Nåder utse
Committerade att utreda samt lill beskaffenheten bestämma sådane bevislige förluster som blifvit Svenske Medborgare tillskyndade medelst uppbringningar af Magter, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande; I följd af hvilket Nådiga uppdrag
Committerade utredt, granskat och efter beskaffenheten afgjort de 161 Reclamations-mål, som blifvit bos Committerade anmälde; Om hvilket allt Committerade, efter fulländadt arbete, under den 3 sisth Maj till Kongl. Maj:t afgifvit deras underdåniga Berättelse, samt tillika dervid bifogadt de hos Committerade hällne Stats-Utskottets Betänkan den. »39 vidlyftiga Protocoll innefattande deras Öfver hvarje serskildt mai medcleldte yttrande, hvilka handlingar Kongl. Majrt, jemte förnyad Nådig proposition i ämnet, behagat låta i Nåder till Stats-Utskottgt aflemna, hvarförutan Utskottet, som af desse handlingar tili en början erfarit, att af de till ett belopp 1,642,97a R:dr 24 sk. 6 r:st gjorde Reclamationerne 822, 821 R:dr 16 sk. 3 r:st. blifvit af Committerade till ersättning anmälde, fått från Väliofl.
Borgare-Ståndet uti Protocolls-Utdrag den 3. sistlidne Februarii emottaga Remiss å Herr J, For lianders
Memorial med de deraf föranledde yttrande, hvarigenom med förmentstöd af hvad Rikets Ständer vid rSiaärs Riksdag skola uti denna ersätlnings-fråga tillgjort, Rikets
Ständers öma behjertande för oskyldigt lidande medborgare påkallas.
I sakens sålunda utredde skick finner väl Utskottet hinder icke vara med mindre detta ärende nu må till hufvudsaklig pröfning förekomma; Men från hvilken pröfning
Utskottet dock anser höra undantagas alla sådane mål, der antingen Reclamations-handlingarne icke blifvit till Committerade ingifne inom den i sådant afseende bestämde och behörigen kungjorde fataiie-tid, och uti hvilka mål vederbörande all rätt till talan försutit; eller *4o Stats-Utsko ttets Beta n kandern ock förlustevne icke funnits hafva tillkommit under sådane förhållanden, som varit afsedde uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 3 Junii 2,812 och Rikets Ständers, vid det årets Riksdag i öfverensstämmelse dermed aflålne underdåniga skrifvelse, såsom tili exempel: då uppbringningarne egt rum, sedan Krigsförklaring af Sveriges Regering varit utfärdad emot det Land hvars undersåtare uppbringningarne verkstält: då de uppbringade Svenske Skeppen under resan begagnat
Convoij af en med uppbringningsmaglen i fiendskap varande Regerings Skepp: då förlusterne icke tillkommit genom uppbringning, utan vållats af andre å SjöResor icke ovanligö olycksfall: då uppbringadet Skepp och Last icke tillhört
Svensk man eller dermed idkats oloflig handel: då Skepparen vid uppbringningen haft dubbla, eller eljest felaktiga Skepps- och Last-Document, som gjort hans Distillation misstänkt, samt då andre dylike omständigheter inträffat, som kunnat anses innefatta otillåtna åtgärder, eller försummelse och vårdslöshet af den egenskap, att den uppbringade sjelf blottstält sig för den förlust honom i genom uppbring»ingen drabbat.
Stat s-U ts ko 11 et s
Be t änkan den.
14 * Öfver alla de mål, uppå hvilka någon af ofvanuppräknade omständigheter konna tillämpas, anser Utskottet vidare yttrande icke erfordras; hvaremot i afseende på de öfrige målen, hvilka angå sådane bevislige förluster, som under en loflig handel och sjöfart blifvit tillfogade Svenske Medborgare af Magier, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, och hvilka mål utgöra det största antalet, Utskottet tillkommer att pröfva huruvida någon skyldighet att ersätta så beskaffade förluster må kunna Svenska Staten åligga eller ej.
Att, på sätt i Motionerne blifvit anfördt, 1812 års Rikets Högloflige Ständers Beslut skulle innefatta ett löfte om en slik ersättnings beviljande, kan Utskottet för sin del icke medgifva; utan hafva Rikets Ständer, så väl då som sedermera, sorgfälligt undvikit att vidtaga något steg, som skulle kunna anses innebära ett godkännande af de väckte anspråken.
Förhållandet med deså kallade Franske fordringarne, hvilka vid ;8i2 års Riksdag lill Liquid upptogos och godkändes, har biifvit åberopadt såsom ett skäl till godkännande äfven af de nu ifrågavarande fordrings-anspråken.
Men då de förre ifa Stats-Utskottets Betänkan den. voro af Franska Regeringen erkände såsom en Statskuld, Kärledande sig från af nämnde Regering omedelbart anbefald Embargo å Svenska Skepp ocb Svensk Egendom, hvilken således ock kunde af den Regering, för Ilvars räkning samma Skepp ocb Egendom blifvit annammade, efter behag frigifvas eller ersättas, samt genom det Svenska Staten för tillfället åtagit sig Liquiden af denna Franska Regeringens erkände skuld, Svenska Staten i sjelfva verket endast inträdt i förra Fordringsegarnes rätt att för denna skuld af Franska Regeringen erhålla betalning, hvilket}, om den till större eller iqindre del kunde komma att inflyta, blefve att anse såsom en ersättning åt Svenska Staten för det lemnade förskottet; så förekomma deremot i afseende på de nu i frågavarande Reclamationerne, att desamma till största delen härleda sig från kaperier af fremmande magters undersåter, samt att, om Svenska Staten nu åtoge sig godtgörande af vederbörandes derigenom iråkade förluster, Svenska Staten destomindre kunde återvinna någon ersättning för hvad såmedelst komme att utbetalas, som fremmande Regeringar i allmänhet icke äro pligtige att ansvara för påföljderna af dylika kaparier, som af deras undersåtare på eget äfventyr företagas och hvilkas be - 51 a t s-U t s k o 11 e t s Betänkan den.
143 ben ighet skall af vederbörande
Domstolar pröfvas och bestämmas, och om desse Kaperier dervid befinnas olaglige, endast kunna tillförbinda Kaperier till ersättnings skyldigheten, men deremot af Domstolarne godkände utsluta möjligheten
För att allt skadestånd, emedan den uppbringar Egendommen genom ett sådant godkännande fÖrvanlades till Kaparens enskilda tillhörighet.
Vid hvilket förhållande någon gällande grund för yrkandet af Statens skyldighet, att förlusten å desse upbringningar ersätta, icke lärer kunna hemtas från hvar Rikets Ständer i afseende på de så kallade Franska fordringarne tillgjord
Och då dessutom genom' utländska skulldens afskrifning någon behållen fond för slike ersättningars bestridande dessmindre varit eiler är att tillgå, som de till betalande af denna Gäld utaf Allmänna Bevillningen vid 1818. och 181 o. årens Riksdag beräknade anslag icke ingått enär den vid samma Riksdag fastslälcle Bevillning så ansenligen . understigit den påräknade summan; samt hvad beträffar de i,aoo,ooo R:dr, hvilka utgjort behållningen af de fremmande magters undersåtare tillhörige, i Götheborg och Carlshamn, för Statens Räkning confiskerade 144 Stats-Utskottets Betänkande». och försålde Skeps och Laddningar, deraf den nu yrkade ersättningen, för i lika måtte lidande Svenske undersåtare förments höra utgå, denna Summa, såsom icke till slike ersättningar anslagen eller Bestämd, redan är använd och till krigsfonden ingått; och derigenom, att uti iq.
Art. af Tractaten i Kiel, den i4- Januarii 1814- Konungen af Sverige till förmån för Prinsen af Danmark afstått
Sin anspråk på ersättning för de Svenske Skepp och Laddningar, som blifvit uppbragte af Danska kapare sedan Freden i Jönköping till utbrottet af kriget den i5.
September 1813, desse magters undersåtare icke, såsom jämnväl yrkadt, är betaget att jemnlikt 18.
Art. i samma Traclat fullfölja deras ömsesidiga påståenden, hvilkas lagliga gång genom Fredsbrottet blifvit afbrulit; så kan Utskottet för sin del icke erkänna någon Svenska Staten åliggande skyldighet att ärsätta den å desse på vinst och förlust förtagen enskilde handels speculationer uppkomne skada och förlust, lika litet sorn Utskottet anser Staten hafva kunnat göra anspråk på andel i förtjensten derå, i händelse de blifvit med framgång utförde.
Dock Stats-tits kottets
Be täll kand en, i 45 Dock varder detta allt Rikets Högloft, Ständers eget bepröfvaude vördsamt underslå Idt.
Lärande det Beslut, som Rikets Ständer i anledning häraf kohima att fatta, böra, såsom svar å den Nådiga Pro iiositiolien, hos Kongl, Muj:t i underdåniglet anmälas, Utdrag af Protocollet innefattande hägre Herrar Ledamöters särskildte yttranden bifogas.
Stockholm den 2 Octoher, i8a3.
Utdrag af ]?rötoCollet häliet hös Riksens Högloft.
Ständers »Stats-Utskott den 6 Octobef 1823* S- D. Neda 11 bemälde Herrar Ledamöter# hvilka till Protocollet, för den 24 sistlidne September, anmält deras Reservation emot Utskottets Pluralitets beslut i frågan 4:de Sami.
5 Band to 146 Slat s-U t sk o t tets Betänka uden. om Svenska Medborgares ersättning för förlaster, som dem tillfogats genom uppbringningar af Magier, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, aflemnade nu deras skriftligen uppsatte tankar nemligen:
Herr Norrens.
”Jag kan icke förena mig uti det af Stats-Ulskottets
Pluralitet fattade beslut, att vägra ali ersättning för dc förluster genom sådane uppbringningar, som efter skedd utredning och pröfning, kunna hänföras tili de förhållanden, hvilka finnas upptagne uti Riksens Ständers underdåniga svar af den 18 Julii 1812, uppå Kongl. Majrts Kådiga Proposition, vid nämnde ars Riksdag, angående Riksgälds Conloirets Utrikes Skuld.
Uti denna Nådiga Proposition har Kongl. Maj:t, efter Nådig framställning af den våda, uti hvilken Riket genom dess utländska skuld sig befann, och det lidande, som en del Svenske Medborgare måst vidkännas, så väl genom uteblifven och af Franska Regeringen vägrad betalning af deras i Franska Länder egande bestyrkte fordringar, som ock det äfventyr en annan del af desse Medborgare löpte, att icke blifva .ersatte för dylika ännu outredde fordringsanspråk, och sednare timade förluster, förestält Ständerne nödvändigheten ej mindre att upprätthålla
Sta ts-Utsko t tets Be t änkan den. 147 Staten än dess lidande undersåtares välfärd.
Genom femte puncten af samma Proposition, har Kongl. Maj:t derföre föreslagit Ständerue, för förstnämnde fordringar, göra den reglering, att lvu tredjedelar deraf skulle godtgöras af Staten, med Riksgälds - Gontoirets Obligationer, stöhle på 10 års tid oell löpande med fem procents ränta; Och uti den derpåföljande G:te puncten har Kongl. Majit öfverlemnat till Ständerne, att af indragne S u m 111 or a f s ä 11 a n å g 011 Fan d, hvari ersätt n i ng( kunde anvisas för såda11 e b e v i s 1 i g e förluster, som under en loflig Handel och Sjöfart blifvit tilifogade Svenske män af M a g t e r, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, och till a fvärjande hvaraf vanlige mått och steg, såsom Assecurance och dylikt icke kunnat tillfyllest göra; Hvarförutan Kongl. Majit till utredande och pröfning häraf förklarat sig i Nåder vilja tillförordna en särskild Committé.
Genom ofvanåberopade underdåniga svar, hafva Riksens Ständer förklarat, som orden derutinnan lyda, att de efter noga öfvervägande af de v i g t i g a skäl, Kongl.
Majit i Dess Nådiga proposition anfört, ansett sig bora med Kongl. Majit instämma, att Sver i - *48 Stats-Utskotte ts
Bet änka uden, ge hvarken b o r d e eller kunde betala Rikets utländska skulder aunorlunda, än Kongl, M a j: t i JN a d e r behagat proponera, under 1111 ä g gning, för ofvanberörde (i:te punct afdon Kådiga propositionen, att emedan de deruti o m f ö r m ä 11 e f o r d r i u g s - a nspråk och förluster till beskaffenheten och beloppet icke voro utredde och bestämde, Riksens Ständer an sago lämpligast, att med frågan om denna ersättning flage ansta till Riksens Ständers nästa sammankomst, hvar för in nan fordring ar ne och förlus ter ne, genom Kongl. M a j; t s
Nå di g a föranst a 1- tande kunde hinna utredas, granskas och bestämmas.
Både vid i8i5 och 1818 årens Riksdagar, har inom Borgare-Ståndet, till hvilket den största delen af de genom desse förluster lidande och nÖdstälde Medborgare höra, denna ersättningsfråga blifvit fullföljd, men då den nu anbefalde utredningen icke funnits fullbordad, har någon ersättning icke kunnat bestämmas, Borgare-Ståndet afgaf derföre vid sistnämnde Riksdag, för att söka undanrödja detta hinder, en underdånig Ansökning, genom dess Taleman, om ■verkställigheten af den för desse ersätt»ings-anspruk nödvändig ansedde utred-. g t a t s-U ts k o t te ts Beta akan den. ningen och i följd deraf hafva de Committerade blifvit tillförordnade, sorn noggrannt skärskådat förhålla adema och ined strängaste tillämpning af de grunder, hvilka innefattas uti G:te puncten af 1812 års af Kongl. Maj:t till Riksens Ständer gjorde och af dem antagne Nådiga Proposition, utredt och pr öfva t, alt af de till ett belopp af 1,642,972 R:dr 24 sk, 6 r, gjorde Ueclamationer 822,821 Kalr 16 sk, 0 r, voro af den beskaffenhet, att ersättning för dem borde ega rum.
Delta mål har således nu mera kommit uti det utredda skick, att de olycklige Svenske Män, hvilka uti mer än 10 års tid väntat fullgörandet af Riksens Ständers löfte och derigenom uti så hög grad funnit sin olycka ökad, icke längre böra uppehållas uti denna sin rättvisa och billiga förväntan, Riksens Ständer hafva på samma gång, som Riket befriades från -Dess utländska skuld, uppgående till åtta Millioner i Silfver, och då Riksens Ständer derigenom emottog det största bevis på Dess Konungs omvårdnad för Rikets väl förenad med enskild uppoffring af vår nu varande Aller Nådigs te Konung, debit hans öfvertygelse och beslutat alt, jemte
Statens upprätthållande bidraga till räddning af oskyldigt lidande, Medborgares välfärd.
Majit föreslog i Nåder och Stäuderne an - i5o Stats-Utskottets Betäntanden. togo, att en fond af de indragne Summorne borde afsättas, för att, som orden lyda, anvisas de Svenske undersåtare just för sådane förluster, om hvilka nu fråga är, och hvilka borde, af en tilllörordnad Committé' utredas och äfven pröfvas; Och Ständerne ehuru de icke anslogo denna Fond, långt ifrån alt vägra denna ersättning uppstöta den endast i afseende på bristande utredning.
Denna utredning och pröfning är genom Kongl.
Maj:ts Nådiga försorg med den noggrannhet af de tillförordnade Commilterade fullgjord, att icke mera än i-5:del af fordrings-anspråken blifvit gillade; men äfven för denna del har Utskottet ansett att Riksens Ständer kunna förklara sig frie från ali ersättning.
Mig synes åter, att Rikets Ständer icke böra glömma de förhållanden, under hvilka de afgåfvo deras ofvanherörde beslut, lill förmån för Svenske Medborgare, som förlorat deras välfångne, egendom, genom ett handlingssätt, stridande emot Folkrätt, som ibland civilicerade Nationer icke borde vara att frukta och dit vanliga försigtighetsmått och den mest vaksamma Regerings åtgärder icke kunnat sig sträcka.
Handel och Sjöfart hafva alltid påräknat, och böra såsom ett vilkor för deras tillvarelse kunna påräkna, att icke frukta en fiende i den Nation med hvilken St a ts-U Iskottets Be t ä lika nd en. i5i de Fredliga förhållairderne icke aro brutv na, och då våldsverkare» har ali sälta sig under ett beskydd, som Fredar honom ifrån ansvaret för det våld han ulöfvat, bör viii den oskyldigt lidande, som icke har någon utväg att sig värja, med skäl förvänta, att den Stat, lill hvilken han hörer, då den icke kunnat freda honom för våld, utan mäst se honom falla såsom ett oskyldigt offer, bör bidraga lill dess upprättelse och ersätta dess förlust.
Uti denna fråga förekommer dessutom, att en vida högre vinst blifvit Staten anvisad, då igenom nyttjade represalier, eller genom de Condemnationer, som åren 1810 och 1811 blifvit inom Riket gjorde, en betydlig inkomst af omkring 1,200,000 R:dr Staten tillfallit, och hvaraf med högsta grad af billighet, Svenske Medborgares lidande i samma väg tillkommit, borde finna en ersättning; att en stor del af Statens Intrader härflyta från handel och Sjöfart, berättigande, likasom alla andra utskylder till skydd och värn emot våld och orätt, att dessutom de lidande Svenske .
Medborgarne icke finna någon utväg för sig öfrig, att uti det Rike, hvarifrån våldet uppkommit, göra sina anspråk gällande, och att en för sine i Undersåtares välfärd alltid vaksam Regering icke eller förmått, att i denna senare del dertill bi - i5a
S ta ts-tj t slottets Betänkan datt, draga; och jag kan således icke annat fin* iia, än att Riksens Ständer roed tillfredsställelse lära uppfylla det vilkor* rem dd en gång förbundit roed den befrielse ifråxi utländsk skuld, sorn Riket åtnjutit* och hvaraf en ganska ringa del motsvarar ifrågavarattde ersättnings-anspråk; Och såmedelst uppfylla Den Store Konungs afsigter, som beredde denna så lydiga utveckling af händelserna, och som, då han äfven med egne uppoffringar bidrog, att vinna det Stora Ändamålet, ville förena Statens upprätthållande med oskyldigt lidande, Svenske Mäns upprättelse.
Jag kail icke eller lika med Utskottet hemta ett skäl till äfslag af denna billiga fordran deraf, att genott! utländska skuldens afskrifning någon behållen Fond för sådane ersättningars bestridande icke varit att tillgå, samt att af de till betalande af denna Gäld utaf Allmänna Beviliniugen vid 180,9 och J&to åretis
Riksdag beräknade anslag icke ingått, ulan att densamma vida understigit den påfäknade Summan, Detta förhållande synes icke ega något sammanhang med ifrågavarande ämne, sera har sin egenteiiga och rätta grund i Ständernas Beslut vid: 1813 års Riksdag, då ålit Bevillnings-behof för betalning af Ri - kets S t a t s-U t s k o 11 e t s B e t ä n k a u d e n. 153 kets utländska skuld lyckligen upphörde, då Ständerna medgåfvo, att ifrågavarande ersättning hor de ega ruin och, då de beviljade en sådan för de utredde fordrings-' anspråken, och endast fordrade de outreddas granskning och pröfning för alt luta deln vederfaras samina rättvisa.
Det var således ieke uti någon behållning af den påräknade Bevillningen efter 180c) oell i8io årens Beslut, som delta Ständernes löfte grundades, och Ständerna dröjde icke af annan orsak att bevilja anslag för uppfyllandet deraf, än att de voro okunnoge om beloppet.
Jag medgifver val i följd häraf, att Riksens Ständer af de 1,200,000