Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som svårighet och omgång vid de från respective Riks-Stånden remitterade målens skyndsamma behandling uppkommer deraf, att, enär någon handling remitteras till tvänne eller Hera Utskott, den samma endast afsändes till det i Riksdags-Ordningen först nämnda Utskott, men de öfriga endast genom Protocolls*utdrag underrättas om tillvaron af en sådan remiss, hvarigenom de Besv. och Oecon.
Bet.cle. iV.-o 2. 5 således blifva i saknad af sjelfva föremålet för sina åtgärder, ehuru arbetsordning och sakens beskaffenhet ofta fordra, att målet serskildt behandlas uti det ena Utskottet, innan det till gemensam öfverläggning med ett annat föredrages; så finner Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, hvilket, såsom, med undantag af Expedilions-Utskottet, sist nämndt, af della förhållande röner de tätaste olägenheterne, sig föranlåtet alt hos Rikets Högloflige Ständer vördsamt hemställa, om icke, i öfverensstämmelse med 52 § Riksdags-Ordningen, respective Ståndens Cancellier måtte åläggas, att, då ett mål till tvänne eller flera Utskott remitteras, till hvardera af dessa Utskott aflemna ett tryckt eller skrifvet exemplar af den handling, hvars remiss åberopas, hvilken åtgärd äfven torde få förväntas i afseende på redan saknade remiss-handlingar; kunnandes, till lättnad, härutinnan, Stånds-Cancellierne sinsemellan säkrast öfverenskomma om den ordning, hvarefter en sådan expedition må verkställas, så att ej mera än ett exemplar af hvarje handling behöfver lill hvart och ett af de gemensamma
Ut’ skotten utskrifvas.
Stockholm den 2 December 1828. 6 Btsv, och Ocean.
Utsh, N:o 3.
H, Ständer, angående af Hedervärda Bonde Ståndet utsedde Suppleanter till Ledamöter i Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottet.
•Sedan Hedervärda Bonde-Slåndet, uti Prot, Utdrag af dell 20 sistlidne November, gifvit Allm.
Besvärs- och Oeconoroie-Utskottet tillkänna’, att Ståndet, jemte det i Riksdags-Qrdningens 34 § bestämda antal Ledamöter uti Utskottet, utvalt arne Suppleanter, samt Hederv.
Ståndet sedermera, medelst Protocolls-Utdrag af den 8 dennes, underrättat Utskottet, att den ene af dessa Suppleanter, Jonas Johannisson från Jönköpings Länl lomme att, under UtskottsLedamoten Anders Ericssons från Jemtlands Län anmälda sjuklighet, biträda Utskottet; så, enär hvarken nämnde § innehåller något stadgande om Suppleanter för Utskotts-Ledamöter, och 79 § Riksdags-Ordningen icke eller föreskrifver, att, i händelse af Utskotts-Ledamots af Preste- Borgare- och Bonde-Stånden Jaga förfall, nå
Bet:de. N. o 3. 7 gon förut vald Suppleant bör i dess ställe i Utskottet inträda, men väl bestämmer de fall, då nytt val af sådane Ledamöter skall ega rum; har Utskottet häraf hemtat anledning att, till den åtgärd R.
H. S. kunna anse lämplig, härmed göra vördsam anmälan derom, att Hederv.
Bonde-Ståndet, på ofvanberörde sätt, utsett Suppleanter för de Utskotts-Ledamöter af Ståndet, som af anmäldt förfall äro hindrade alt sig i Utskottet infinna: bifogande härvid Riksdagsfullmäktigen Nils Månssons af Utskottets öfriga Ledamöter af Hederv.
Bonde-Ståndet biträdda, serskilda mening i detta ämne.
Slockholm den 16 December 1828.
Utdrag af Protocollet, hållet i 11. H.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, d. 16 December 1828. S. D. I anledning af uppstådd fråga om Hedervärda Bonde-Ståndets åtgärd med val af Suppleanter, att, vid någon Ledamots förfall, Utskottet biträda, anförde Nils Månsson från Malmöhus Län: vSå vida det kunde betagas Bonde-Ståndet, att uti detta 8 Bih. t. Besv. o. Oeeon.
Utsk. Bet.-de. JV. o 3.
Utskott alltid få hafva tolf Ledamöter, egde visserligen den emot berörde åtgärd yttrade anmärkning skäl för sig; men då denna rättighet vore gifven, syntes äfven det val af Suppleanter, hvarigenom Ståndet velat tillförse sig, att dess i grundlagen bestämda antal Utskotts-Ledamöter alltid vore fullt, vara fullkomligen grundlagsenlig!, och deruti således så mycket mindre ändring borde ske, som de andre Stånden icke eller kunde betagas att en lika rättighet utöfva, och tillfälliga hinder deremot, för ett eller annat stånd, icke kunde verka på Bonde-Ståndets rätt, att på grundlagsenlig! sätt constituera sina Utskotts-Ledamöter, så att antalet alltid vore complett, hvarföre Nils Månsson ansåg frågan höra förfalla.
Uti detta yttrande förenade sig Utskottets Öfrige Ledamöter af Bonde-Ståndet; och skulle detsamma åtfölja Utskottets till Rikets Högloft.
Ständer i detta ämne afgående Memorial, Ut supra.
E* Protocollo, C. G. Grip, J}esv. och Oecon.
N:o 4- Betänkande, rörande yrkad inskränkning af dagar för Marknaders hållande, och att Auctioner ej må förrättas å dagar, som omedelbart föregå eller efterfölja en Predikodag.
Genom Protocolls Utdrag den io nästlidne
December har Högvördige PresteStåndet till detta Utskotts yttrande remitterat Contracts-Prosten Wahlströms i Ståndet väckta motion, att, då allmänt bekant vore, huruledes Marknader funnos utsatte på Lördagar och Måndagar, men sådant förfarande icke var förenligt med Sabbatens tillbörliga helgd, Marknaderne hädanefter mätte utsättas endast på Onsdagar och Thorsdagar; hvarjemte och af samma anledning Motionairen yrkat, det vederbörande mätte förbjudas hulla Auctioner på Lördagar och Måndagar, eller andra sådana dagar, som omedelbarligen föregå eller efterfölja en Prediko-dag.
Utskottet har öfver vägat det af Motionairen omförmäldte förhållande; och ehuru, xo Besv. och Oecon.
Utsk. Bet.-de.
N.-o 4- hvad först Marknads-terminerna vidkommer, Utskottet delar Contracts - Prosten Wahlströms öfvertygelse om vigten deraf, att, för religiositetens och sedlighetens vårdande, Årsmarknaderne, likasom flere andra för samhällets oeconomiska behof angelägna större sammankomster, så regleras, att derigenom hvarken den allmänna Gudstjensten må hindras eller andakten på Sabbatsdagarne störas, tror Det likväl all möjlig åtgärd, i afseende å Marknads-tidernas lämpligaste utsättande, redan vara vidtagen, enär blott sådana Marknader, sorn fortfara flera dagar å rad, någon gång inträffa på Lördagar och Måndagar, ett förhållande, som, i anseende till Marknads-tidens längd af 3, 4 eller flere dagar, icke skulle kunna undvikas, äfven om Marknaden öppnades endast på de föreslagna a:ne dagar midt i veckan.
Och då härtill kommer, att, i fråga om En- och Två-dags Marknaderne, desammas inskränkande till blott Onsdagar och Thorsdagar, med Tisdagars och Fredagars undantagande derifrån, skulle anedföra den olägenhet, att Marknader inom närbelägna orter kunde inträffa på en och samma gång, till mehn för både köpare och säljare, särdeles i Rikets aflägsnare och anera glest bebodda Orter, hvarest Marknaderne svårligen skulle kunna besökas af Handlande från långt aflägsna Städer,, så Bcsv. och Oecon.
Bet de. N. o 4- 11 framt terminerna icke vore så afpassade, att de trafiquerande, under samma resa, kunde påräkna flera inköps- och afyttringstillfällen, kan Utskottet icke tillstyrka deli i motionens förra del yrkade ytterligare inskränkning af dagar för Marknaders hållande, Hvad åter angår förslaget alt från Auctionsförrättningar fritaga de dagar, hviika omedelbart föregå eller efterfölja en Prediko-dag, tror Utskottet det, på eria sidan, icke vara med Sabbatens tillbörliga helgd oförenligt, om Auetioner hållas näst efter en helgedag, och att, på andra sidan, uppmärksamhet bör lemnäs dels åt viglen deraf, att Auetioner, serdeles utmätnings-auctioner, må varda talrikt besökte, dels åt svårigheterna och kostnaderna för en vidt kringspridd Allmoge, att för olika sammankomster verkställa flere serskilda resor, i fall ändamålen kunna, utan hvarandras rubbning, på samma gång och med mindre tidspillan, vinnas; i följd hvaraf Utskottet icke eller anser sig böra denna del af Motionen annorlunda understödja, än med den hemställan; Att endast Lördagar och de näst före en Prediko-dag må från Auctionsförrättningar så vida undantagas, att på dem nå - 12 Besv. och Oecon.
Ut sk. B elde.
If.o 4j 3. gra Auctioner ej må begynnas, men väl förut påbörjade fortsättas, dock ej senare än till kl. sex eftermiddagen; med iakttagande för öfrigt af hvad författningarne i detta hänseende redan föreskrifva; hvilken Rikets Höglofl.
Stunders egen pröfning vördsamt underställes.
Stockholm den 2:dra Jan. 182g, N:o 5.
Betänkande, rörande väckt fråga om förändradt sätt att insamla Stamboks- och Collect-medel.
Högvördige Preste-Ståndet har, genom Protocolls-Utdrag den 22 sistlidne November, till detta Utskotts yttrande remitterat Contracts-Prosten Sivertssons derom gjorda motion, att insamlingen af Stamboks- och Collect-medel för Kyrkors uppbyggande icke hädanefter, såsom hittills, må åligga Socknarnes Sexmän, hvarigenom besvär och tidspillan skall dem förorsakas, utan dermed förhållas i likket med hvad vid debiteringen och uppbörden af Curhus.afgifterne inom Länen eger rum , sålunda nemligen, att Pröfnings-Comitccrna skulle be - Sesv. och Oecon.
Ut sk. Bet.cle.
N.o 5. i3 sluta huru mycket hvarje mantalsskrifven person horde till den ifrågavarande Kyrkobyggnaden utgöra.
Utskottet, som tagit den sålunda väckta frågan i öfvervägande, anser Stamboks-och Collect-medel, såsom utgörande frivilliga gåfvor, beroende af gifvarnes eget godtfinnande, för hvarje serskildt tillfälle, icke kunna förvandlas till bestämda afgifter, på sätt motienairen åsyftat; och att följakteligen det af honom föredragna uppbörds-sätt, till likhet med hvad i afseende på Curhus-afgifterne tillgår, icke eller blifver å ifrågavarande medels incasserande tillämpligt.
Skulle de uppgifna olägenheterna af Stamboks- och Collect-medlens insamlande genom Sexmännen påkalla en förändrad åtgärd dermed, tror Utskottet det böra ankomma på vederbörande Pastor och Församling att i ämnet rådpläga och om lämpligaste sättet för ändamålets vinnande öfverenskomma ; hvilket Rikets Höglofl.
Ktänders egen pröfning underställes.
Stockholm den 2 Jan. 1829. *4 Besv. och Oecon.
Betsele N.o (>.
Betänkande, rörande föreslagne åtgärder till skogs besparande dels genom trädens qvistning vid allmänna vagar, dels genom grenars eller qvistars begagnande vid uppställning af vintervägar.
Ridderskapet och Adeln har deil 12 sisth December till detta Utskott remitterat de tvänne med hvarannan gemenskap egande Memorial, sorn Herr af Sillen., Georg Axeli inlemnat, det ena af innehåll:
Att då på åtskillige orter man plägar på ömse sidor om allmän Väg till 5, 6, och (lere alnars afstånd borthugga skog* men någon annan Författning derom icke lärer handla än 1^34 års Gäsigi tvare-Ord ning, sorn endast påbjuder att små buskar skola lill 3 alnars afstånd från vägen borthuggas, der dike är, och 6 alnar, der dike icke finnes, Rikets Ständer ville, lill Skogshushållningens befrämjande, bos Kongl. Maj:t hemställa om utfärdande af Allmän Författning, med påbud, det skog skall 6 alnar på ömse sidor om allmän Lands- och Härads-väg, ifrån det träden hunnit 2 alnars höjd, af de väghållande underqvistas, men ej nedhuggas utan jordegarens sam - Besv, och OecOn.
Ulsk. tycke, och med qvistningen fortfaras i den moll trädtelningar uppväxa ; medelst hvilken åtgärd
Motionairen anser det genom trädafhuggningen åsyftade ändamål, nemligen vägens upptorkning, lika väl kunna vinnas; Och har Herr af Sillén i det aldra Memorialet föreslagit, det förhud måtte likaledes utverkas emot unga växande träns användande till uppstakning af vintervägarna, hvaremot för detta behof må endast begagnas grenar eller qvistar af Tall- och Gran-träd.
Hvad nu angår Motionairens förra hemställan, rörande trädens qvistande, i stället för nedhuggning, på ömse sidor om allmän väg, anser Utskottet ett påbud i sådant hänseende dels ledande till olägenheter för de väglotts-ägare, hvilka bo på större afstånd från den väg-lott, de böra underhålla, dels att det blefve svårt, om icke omöjligt, påbudets efterlefnad tillbörligen controllera; af hvilken anledning Utskottet, för sin del, icke kan Motionen härom understödja; men föreslår dock vördsamt den ändring uti de i ämnet gällande förra Författningar, att från föreskriften om skogs eller buskars undanrödjande på ömse sidor om allmän väg må undantagas höjder, hvarest vattnet hastigt afrinner, samt sådan mark, der träden stå så glest, att de icke hindra vägens uttorkning. 16 Besv. och Oecon.
Ut sk. Bet.'de. IV.o 6.
Vidkommande åter den senare motionen om qvislars och grenars begagnande, i stället för växande unga träd, till vintervägarnes uppställning; så enär redan genom Kongl, påbudet af den 26 Öctober iy3o forbjudes, att vid gärdesgårdar nyttja unga klufna träd till så kallad Solck, med antydan, att i det stället bör göras bank af een och grang vistar, äfvensom skogsordningen af den 12 December 1734 förbjuder unga Tall- och Gran-träds användande till gärdsgårds-stör, hvartill grenar af dessa trädsorter, jemte een skola begagnas, tror Utskottet sig böra ifrågavarande motion understödja, med den hemställan, att nyss omförmäld te förbud måtte tillämpas jemväl i afseende på vintervägars uppstakning, hvarjemte Utskottet vördsamt föreslår , att ett lämpligt vite må utsättas för den, som påbudet icke efterlefver; och att kungörelsen derom må en gång hvarje år till Allmänhetens underrättande från predikstolarne uppläsas; Lärande Rikets Ständer, i händelse Utskottets förslag vid ofvannämnde motioner bifallas, i enlighet dermed låta underdåniga skrifvelser till Kongl. Majrt ingå.
Hvilka yttranden dock vördsammeligen underställas Rikets Ständers egen pröfning.
Stockholm den 2 Januari 1829.
STOCKHOLM, P. A- Norstedt &
Söher, 1829.
N:o 7. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Nämndemän till Skjuts och Traetamente för alla förrättningar i tjenstcn.
Riksdagsfullmägtigeil för Trögds och Håbo Härader af Upsala Län, Anders Andersson har uti ett* från Hederi Bonde-Ståndet, till detta Utskott remitteradt Memorial hemställt, att Nämndemän, hvilkas befattning vore med besvärligheter, ansvar och kostnader förenad, men hvilkas lön, bestående i Tingsgästningspenningar och Saköresmedel, vore otillräcklig för bestridande af skjuts till och ifrån Tingsstället vid de ordinarie Tingen, måtte hädanefter få tillgodonjuta skjuts och traktamente vid afoch tiilträdes-syner å Kronans Militiae- och Civile boställen , samt Oeconomiska besigtningar, och i allmänhet vid alla förrättningar, der deras närvaro äskas.
Öfver hvilken hemställan Riksdagsmannen Anders Danielsson från Elfsborgs Län till det Hederv.
Ståndets Protocoll sig utlåtit, att som Nämndemän kunde efter 2:ne år afsäga sig befattningen, och de, under utöfningen derBihang till R. S. Fröt. 1828 och 1829. 8'.de Sami. 2 2; a H:t. a Besv. och Oeeon.
Ut sk. af, vid serskilda förrättningar, hade sig anslagne 34 sk.
Banco i dag-arfvode, jemte ersättning för skjuts, så voro de, i Danielssons tanka, tillräckligen lönte, hvadan han icke kunde biträda motionen; och hade med honom härutinnan instämt: Olof Carlsson från Östergöthlands
Län samt Tufve Larsson från Christianstads Län, med flere af det Hederv.
Ståndets Ledamöter.
Hvad sålunda hemstäldt och anfördt blifvit har Utskottet i öfvervägande tagit; och om Utskottet, å ena sidan, medgifver, att inkomsterne uti Tingsgästningspenningar och Sakören, hvilka, i Öfverensstämmelse med innehållet af Kongl. Brefvet den 20 Februarii 1753 och Kongl. Förordningen den 30 Januarii 1779, äro Nämndemän tillslagna, uppgå i allmänhet till ett mindre betydligt belopp, så har, å den andra, Utskottet trott sig böra fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet vid de fri- och rättigheter dessutom, hvaraf Nämndemän i och för deras tjenstebefattning äro i åtnjutande; och Utskottet får således vördsamt upplysa: 1:0 Alt Nämndemän äro, enligt 3 § af Kongl. Reglementet 1741 > från skyldigheten att erlägga Lagmans- och Häradsböfdings-räntan frikallade.
Besv. och thion.
Utsk. 2:0
Att de, jemlikt stadgandet i Kongl. Brefvet af den 27 Junii 1791 , äro befriade från inqvartering. 3:o
Att frihet från skyldigheten att håll- och Krono-skjuts utgöra är dem vorden förunnad, på sätt och med de undantag, hvarom Kongl.
Kammar-Collegii Kun•görelse den 3 December 1821 förmäler. 4:0 Att Nämndemän vid extra förrättningar njuta, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Taxa på Expeditions-lösen den i5 Maji 1821, skjuls för en häst, och i dagtraktamente 24 sk. B:co. 5:o
Att de, enligt 4 Morn. af Kongl. Kungörelsen den 21 October 1817, erhålla v-id extra ordinarie förrättningar i privata ärenden, likaledes 24 sk.
B:co i arfvode för hvarje dag, utom skjuts för en häst. 6:0
Att de, jemlikt förenämnde Nådiga Taxa, undfå i lösen 8 sk.
B:co för det usta och 4 sk.
B:co för hvartdera af de Öfriga arken af Synings-Instrument och Bevis, som de öfver verkställda förrättningar utfärda; samt 7:0 Att Ko«gl. Maj:t, i anledning af Rikets Högloft.
Ständers underdåniga hemställan vid sistförflutna Riksdag, har, under den 24 Februarii 1824, i Nåder godt funnit 4 Desv. och Oecoii.
Ut sk. förordna, att de Nämndemän, som begagnas till biträde vid afvittrings- och i oskiljaktigt sammanhang dermed varande Skattläggnings-förrättningar i Rikets Norra Provincer, dervid må åtnjuta skjuts och tractamente, efter hvad Rese-Reglementet, vid extra förrättningar i Kronans ärenden utom tjänstgöringsorten, för dem utsätter; eller 12 sk.
B:co om dagen samt skjuts för en häst.
Vid ett sådant förhållande, och då nu uppräknade fri- och rättigheter synas skäligen motsvara de mödor, sorn med Nämndemanna-befattningen kunna finnas förenade, samt härtill kommer, att Nämndemän, som af en eller annan orsak vilja frånträda den plats, de af det medborgerliga förtroendet emottagit, ega öppen rätt att, efter förloppet af 2:ne år, i behörig ordning göra deras afsägelse gällande, anser Utskottet sig icke kunna den af Anders Andersson väckta motionen med tillstyrkande beledsaga.
Dock varder detta utlåtande Rikets Höglofl.
Utsh. N:o 8.
Betänkande, i fråga om Åsele Lappmarks församlingars skyldighet att deltaga uti allmänna Beväringen.
Hedervärda Bonde-Ståndet lior, uti Protocolls-Utdrag d. 4 i denna månad, till Allm.
Besvärs- ochOeconomie-Utskoltet remitterat Riksdagsfullmägtigen Johan Bengtsons från Vester-Norrlands Län Memorial, deruti han föreslår, att så många af Åsele Lappmarks Församlingar, som från Allmänna Bevärings-skyldigheten äro frikallade , må, i likhet med Rikets öfrige Provincer, varda nämnde skyldighet underkastade; och hafva såsom skäl derföre blifvit uppgifne de olägenheter, hvilka nästgränsande hemmansbrukare tillskyndas derigenom, att hela skaror af drängar begifva sig lill Lappmarks-församlingarne, och derstädes taga tjenst, intilldess Beväringsåren äro slut: att äfven Bondesöner följa drängarnes exempel, så att, då bristen på arbetsfolk ändock måste fyllas för att få nödiga Landtmannasysslor uträttade, Tjenstehjonen göra så öfverdrifva anspråk, att den, som ej kan villfara dem, måste blifva utan hjelp oell biträde; och att dessa olägenheter vid minsta anledning till krig skola blifva än - 6 Btita, och Oeoon.
Ulsk. nu märkbarare, emedan det då vore alt befara, det hela Norrlands Conscriptionsmanskap toge sin tillflygt till de nog rymliga Lappmarks-Församlingarne, hvarjemte muntligen blifvit tillagdt af Motionairen, med hvilken Eric Andersson från Westerås
Län samt Anders Andersson från Skaraborgs Län m. fl. sig förenat, det lian trodde, att Åseleboerne, med undantag likväl af Lapparne, borde vara lika skyldige, som andre, att deltaga i Beväringen, enär äfven desse voro i behof af försvar mot fienden, samt för öfrigt lika duglige till krigstjenst, som innevånarne i Motionairens, endast 8 mil från Åsele Kyrka belägne, hemort.
Riksdag blef fråga af enahanda beskaffenhet väckt af Riksdagsfullmägtigen Olof Wikström från Norrbottens Län, hvilken, på anförde skäl, yrkat, att den af Lappske Nybyggaresöner dittills åtnjutna frihet från Beväringsskyldighet borde upphora, deröfver då varande Besvärsoch Oeconomie-Utskottet uti Betänkande af den 29 April i8a3, sig utlåtit: att då uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 27 October 1812, angående Utskrifningssättet och inrättningen af Allmänna Beväringsmanskapet, något undantag från Beväringsskyldigheten icke funnes beviljad t Lapplands innevånare, oell den frihet för del - Besv. och Oecon.
Utsk. f tagande i Landets försvar, som nämnde innevånare sedan äldre tider fått tillgodonjuta, egenteligen syntes haft afseende på de gamle Lappska Folkstammurnes mindre duglighet till krigstjenst; men Utskottet inhemtat, alt de intill Bebodda landet gränsande delar af Lappmarkerne voro för det mesta befolkade af personer utaf Svensk härkomst, hvilkas vilkor och tillstånd i allmänhet voro lika förmonlige, som deras grannars i de Svenska Församlingarne; ansåg Utskottet sig ega anledning hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det en allmän undersökning finge företagas till utrönande af innevånarnes i Lappmarkerna större eller mindre förmåga att utgöra de skyldigheter, som andre Svenske medborgare åligga, samt att Kongl.
Maj:t derefter, med afseende på de uppdagade förhållandena, täcktes vidtaga de förändringar deruti, som på Kongl. Maj:t berodde och af Kongl. Maj:t kunde anses med billighet och rättvisa öfverensstämmande.
Detta Betänkande har derefter blifvit af Högloft.
Ridderskapet och Adelil afslaget, af Hederv.
Bonde-Ståndet godkändt, men af Högvörd.
Borgare-Ståndet, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återfemitteradjt lill Utskottet, 8 Btsv. och Oecon.
Lisk. sorn uti Utlåtande den 16 Junii upplyst, Liand annat, att meningen med den föreslagna undersökningen varit, att den borde sträcka sig endast till de i Lappland från Svenska Församlingar inflyttade Nybyggare eller den såkallade Lappska Allmogen, men icke till afkomlingar af de gamla Lappska Folkstammarna eller de egentelige Lapparne, antingen de voro flyttande, eller med ständiga bostäder försedde.
Dock som Utskottets lörslag blifvit ogilladt jemväl af Högvörd.
Preste-Ståndet, och 2:ne Stånd således stannat mot två , har förslaget förfallit.
Sedan Utskottet nu upprepat de åtgärder, hvilka vid sista Riksdag blifvit vidtagne i anledning af då väckta frågan om Beyäringens införande uti Lappmarkerna, anser Utskottet sig vid detta tillfälle böra endast åberopa hvad ofvan intagne Betänkande och Utlåtande innehålla; och då Utskottet äfven nu tillstyrker den föreslagna undersökningen, har Utskottet dertill funnit förnyade skäl, dels uti de årligen tilltagande odlingar och nybyggen i Lappmarkerna, dels ock deruti, att berörde Landsorts sålunda förbättrade skick, skall allt mer och mer bidraga till okände af de olägenheter för nästgränsande Provincer, hvaröfver klagan af Motionairerne nu blifvit förd.
Bil. t. B »sv. och Oecon.
Dock varder detta vördsamligen understäldt Rikets Höglofl.
Ständers profning, jemte en Ledamots serskildta yttrande i ämnet.
Stockholm den 2 Jan. 1829, Utdrag af Protocollet, hållet i R.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts Plenum vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 2 Jan. 1829. S. D. Herr af Schmidt yttrade:
Med den kännedom jag eger om förhållandet i de ifrågavarande Socknafne, finnér jag, alt
Bevärings-skyldigheten icke kan annat än för innevånarne derstädes blifva ganska betungande.
En oländig mark, genombruten af kärr och moras, uppställer svårigheter för den Bevärings-skyldige, att komma fram till mötes- eller Éxercice-platserne, hvilka äro så aflägsna, att han beiiöfver flera veckors tid för fram- och åter-marchen, hvarigenom honom tillskyndas förluster, som han sedermera på längre tid förgäfves skall söka ersätta, och hvilka ytterligare ökas deraf, att han under exercice-tiden måste afbryta sitt arbete, som, i anseende till eli - ic Bil. t. Bes v. odi Octon.
Utsk. Bcl.-sle. JV.-o S. matet, endast på samma tid kail verkställas.
Nya skyldigheter och skatter, ålagde dessa Socknar, skola, utan någon reel vinst för det allmänna, endast verka dertill, att inflyttningarna upphöra, hvilka emedlertid hufvudsakligen bidragit till, och ännu vidare, om de fortfara, skola bereda uppkomsten af detta, land, som, i så många afseenden vanlottadt, likväl, rätt och ändamålsenligt behandladt, lofvar i framliden, att för Riket blifva af vigt och nytta.
Jag kan derföre för min del icke tillstyrka någon åtgärd, ledande till dessa Socknars betungande med krigstjenst, hvaraf den omedelbara följden skulle blifva, att de, till en början, komme, att i sin förkofran stå alldeles stilla, samt omsider helt och hållet skulle återgå till det intet, hvarutur de redan, på ett så lofvande sätt, sig upprest.
Ex Protocollo, C. G. Grip. Betr. och Otioon.
Bet.clc. N:9 g. n N:o 9.