Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Danmark anses hafva rätt att fordra, med förespeglingar om deltagande deruti af andra strandegare vid Östersjön, hvarvid fogas uppgifter och kalkyler, hvilka, om de ock nu kunna antagas för riktiga, framdeles icke blifva det, hvaremot åtagandet, vid hvilka inträffande omständigheter som helst, står fast att aflösa det uppgifna och bestämda kapitalet.
Dessa anledningar gifva skäl att protestera emot det af Utskottet fattade beslut, som jag yrkade måtte blifva ett tillstyrkande af följande lydelse: »alt Rikets Ständer skulle till Kongl. Majrt aflåta en underdånig skrifvelse, uttryckande Rikets Ständers önskan, att lämpliga åtgärder måtte, i ministeriel väg och i samråd med öfriga, uti Östersjöhandeln deltagande makter, vidtagas, för att åt svenska handeln och sjöfarten genom Öresund bereda de ytterligare lättnader, hvilka, 16 Allm, Besv. o. Ekon.-Utsk.
Utlåtande, M 120. genom ändamålsenliga underhandlingar, utan störande af den vänskap och grannsämja, som med konungariket
Danmark lyckligen äro rådande, kunna erhållas», samt 3:o af herr P. II.
Hesselgren: »Ehuru jag helt och hållet instämmer i Utskottets tillstyrkande, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse, i fråga om beredande af Öresundska tullens aflösning, så anser jag mig dock böra reservera mig emot Utskottets med en ytterst svag majoritet fattade beslut, att införa en, i min tanka, missledande sifferkalkyl öfver det belopp, hvartill Sveriges andel skulle uppskattas, derest med Danmark öfverenskommelse kunde träffas om en lösnings-summa, hvarigenom svenska flaggan på en gång och i ett för allt kunde befrias från erläggande af den så kallade Sundska tullen.
Utskottet erkänner öppet, att för denna beräknings uppgörande saknas all fullt tillförlitlig grund.
Detsamma har motionären också medgifvit, ehuru han dock för sina kalkyler åberopat uppgifter, hvilka blifvit lemnade af vederbörande auktoriteter, ehuru för flera år sedan.
Han har kommit till ett belopp, stort 110,000 Riksbankdaler eller 146,666 R:dr 52 sk. banko, som vida understiger den summa, Utskottet beräknat, och synes mig i detta fall motionärens uppgift, den grosshandels-societetens och skeppsrederiernas deputerade åberopat i deras till Kongl. Maj:t sistlidne år ingifna underdåniga ansökan, mera öfverensstämmande med verkliga förhållandet.
Af Sveriges tull-intrader inflyta numera öfver 2/ä till Götheborg med flera hamnar, belägna vid Nordsjön, hvars hufvudsakliga handelsrörelse bedrilves utan beröring med Sundet.
De artiklar åter, såsom manufakturvaror af alla slag, hvilka annars så svårt betunga vår handelsvåg, importeras hufvudsakligen Irån Lubeck, Varor, hvilka förnämligast vid import till, eller export från Sverige betungas af Sundska tullen, såsom kaffe, hudar, socker, tobak, m. m. samt jern och trädvaror, kunna omöjligen uppgå till så stort värde, att desamma skulle förmå bära en så onaturligt hög, årlig skatt till Danmark, som 200,000 R.bd eller 266,666 R:dr 32 sk. banko, hvartill Utskottet den evalverat.
, Man må noga besinna, att följande länders och orters nästan hela handels rörelse måste bedrifvas genom Sundet, när jag undantager handeln, som eger rum emellan de respektive ländernas Östersjöhamnar, nemligen:
Finlands, hvars tull-intrader uppgå till nära hälften af Sveriges.
Den omätliga handelsrörelse, som bedrifves från S:t Petersburg och Riga, hvars värde ensamt uppgår till mångdubbelt hela Sveriges export och import.
Det Allm, Bese. o. Ekon.-Utsk.
Utlåtande, M 120 17 Det liar alltid antagits såsom gifvet, att Ryssland får vidkännas minst V6afSundska tullen.
Alia de preussiska hamnarne, såsom Königsberg, Memel, Danzig, Pillau och Stettin m. 11., af hvilka Stettin ensamt har en handelsrörelse, mångfaldigt större ån hela vårt lands, hvilket bäst bevisas af denna stads oerhörda tull-intrader.
Härtill komma Mecklenburg och Lubeck, så att, om såsom norm antages värdet af de åtskilliga ländernas export och import, kan Sveriges andel omöjligen ens blifva så hög, som motionären sjelf den uppskattat.
Äfven om denna uppgift blifvit lagd till grund för Utskottets beräkning, hade jag mig deremot reserverat, emedan jag anser det både rättare och ändamålsenligare, om Utskottet helt enkelt stannat vid följande beslut: att när lösning s-summans bestämmande kommer i fråga, llifver en i behörig form af danska regeringen lemnad och bestyrkt uppgift på medelbeloppet af Sveriges andel i den er lagda Sundska tullen, under då sist förflutna 10 år, den enda och rätta beräkningsgrunden».
Häruti instämde herr A.
N. Lundh. Bilt. till R.
Prot. 4880 & 1851. 8 Sami,, 28 Haft. 5 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1851.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Vtskollets Utlåtande, TS:o 121. 1 N:o 121.
Ant. till Exp. Utsk. den 12 Juli 1851, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af vuekte motioner rörande skjulsningsbesväret.
Till Utskottets handläggning hafva blifvit remitterade 24 serskilda motioner, som åsyfta, dels jordbrukets befrielse från utgörande af skjutsningsbesväret, ej allenast hvad skjutsen för resandes fortskaffande, utan ock till en del hvad kungs-, krono- oell postskjutsen beträffar, dels ock beredande af lättnad i detta besvär, äfvensom andra förändringar rörande skjutsväsendet.
Såsom skäl för dessa framställningar har i allmänhet åberopats, dels det tryckande uti ifrågavarande besvär, såsom exempel hvarpå anförts, att 100 r:dr banko och derutöfver stundom måste erläggas för ett hemmans befrielse derifrån, dels den förmenta obilligheten deri, att jordbruket skall ensamt vidkännas denna börda, då alla näringar och intressen deraf draga fördel, dels ock det sedeförderf, sorn bland tjenande klassen derigenom sprides.
De framställningar, hvilka uti ifrågavarande motioner innefattas, blifva här nedan upptagna under de hufvudrubriker, till hvilka syftningen i de gjorda förslagen gifver anledning; och förekommer sålunda: l:o att jordbruket måtte från skjulsningsbesväret helt och hållet befrias.
För detta ändamål är ifrågastäldt, dels A) att skjutsen ovilkorligen skulle ställas på entreprenad och de resande erlägga betalning i förhållande till kostnaden för skjutsens uppehållande.
I denna syftning hafva motioner blifvit väckta inom Bonde-ståndet af riksdagsfullmäktige Nils Jeppsson från Malmöhus, Johan Bergström från Stora Kopparbergs och Per Pålsson från Christianstads län, med hvilken sistnämnde Johannes Nilsson från Malmöhus län sig förenat; dels B) att skjutsen skulle göras till föremål för den enskilda företag
Prot. 1850 & 1851. 8 Sami. 2!) Haft. 1 2 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotlels Utlåtande, N;o 121. samheten, i förening med postfor slingen, och det kontanta tillskott, som för ändamålet kunde erfordras, utgå af statsmedel.
Förslag härom hafva blifvit framställde: inom Bonde-Ståndet, a') af riksdagsfullmäktige» Anders Andersson från Östergöthland, som tillstyrkt, antingen att besörjandet af resandes förskaffande skulle, jemte posters och paketers forslande, af Konungens Befallningshafvande å auktion till den minstbjudande bortslutas, utan att hvarken den nu skjutsskyldige eller staten betungades med någon utgift derför, eller ock, derest sådant icke kunde föranstaltas, att legan bestämdes till 32 sk. banko och det serskilda tilllskott, som erfordrades, utginge af staten, antingen medelst användande af kronans behållna räntor eller andra disponibla statsinkomster; b) af Nils Andersson från Christianstads län, hvilken tillstyrkt: ”att en allmän reglering af gästgifverier och gästgifvareskjuts må skyndsamt verkställas, grundad på en förening af resandes förskaffande på bestämda tider med ordinarie bref- och paket-forsling; att denna reglering äfven utsträcktes till resandes förskaffande på obestämda tider mot högre afgift, äfvensom till fortskaffning af kurirer och extra poster; att för detta ändamål entreprenad-auktioner för alla behöfliga stationer skulle ärligen utlysas och såväl gästgifveri- som skjutshållningen och poslföringen upplåtas åt den minstbjudande mot antaglig borgen; att skjutslegan skulle bestämmas till 24 å 32 sk. för dem, som åtföljde postvagnen och till 32 sk. å 1 r:dr, allt banko, för dem, som serskildt fortskaffades, samt att den kostnad, som genom afgifterna icke betäcktes, skulle utgå genom postverket af ett utaf statsmedel anvisadt förslagsanslag; samt att, intilldess en sådan reglering kunde ske, entreprenadskjutsning för resande öfver allt tillvägabragtes med förhöjd skjutslega at 32 sk. banko och under vilkor, att hvad derutöfver kunde för entreprenörers anskaffande erfordras, af statsmedel bekostades;” c) af Magnus Månsson från Östergöthland, med hvilken Johan Johansson från samma ort instämt.
Jemte yrkande, att all skjutsningsskyldighet, ”undantagande den, som under krig för rikets försvarsverk och i fred för transporterande af kronans effekter erfordras,” skulle ifrån och med den 1 Oktober 1853, så väl för städerna, som för landet, komma att upphöra, har denna motionär gjort enahanda framställning, som Nils Andersson, dels med undantag, att skjutslegan föreslagits till 24 sk. för resande, som åtföljde ordinarie post - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande, iV.'o 121. vagn och .12 sk. allt banko för dem, som serskildt fortskaffades, och alt tiden för skjuts- och postbefordringens upplåtande beräknats till fern år, samt dels med följande tillägg, nemligen: att afståndet emellan post- och skjutsstationerna skulle bestämmas till minst li och högst 2 mil, och att, der ej arrenden om stationslägenheter kunde betingas, sådane skulle af staten inköpas; alt posthemman skulle för befrielse från postskjutsen erlägga af mätismän bestämd afgift; att denna afgift borde redovisas af poststyrelsen, som skulle hafva befattningen med den ifrågaställa skjutsinrättningen och de af densamma föranledda statsutgifter eller möjligen uppkommande inkomster; och har motionären hemställt, att Rikets Ständer skulle i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes vid nästa lagtima riksdag i nåder meddela Rikets Ständer underrättelse om den föreslagna förändringens utförande, på det
Ständerna då måtte kunna vidtaga de beslut, ”sorn Kongl.
Majit funne ytterligare nödige för förändringens bestånd och allmänhetens belåtenhet;” dels ock b) ”att med gästgif verirörelsen och de deraf härjlytande förmåner måtte förenas skyldigheten, att hålla dubbelt antal hästar emot gästgifvarehemmanets mantal; att på de ställen, der flere än gästgifvarens hästar till skjutsens uppehållande erfordras och närmast liggande hemman ej vilja dessa hästar emot vanlig skjutslega, 24 sk. banko, i tour tillhandahålla, skjutsen i förening med gästgifverirörelsen måtte på entreprenad utbjudas och det kontanta tillskott, som möjligen kunde erfordras, förskjutas af staten, och att gästgifverirörelsen må flyttas till det eller de i anseende till belägenheten bäst passande hemman, hvilkas egare för minsta afgiften vilja skjutsen utgöra”; varande detta förslag af Lars Andersson från Elfsborgs län framställdt, med yrkande derjemte, att tlikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes dels anbefalla Dess Befallningshafvande att genom undersökningar och förslagsvis anställde entreprenad-auktioner i den syftning, motionärens förslag innefattar, utreda behofvet af anslag för hvarje län, dels ock på grund af dessa utredningar vid nästa riksmöte till Rikets Ständer aflåta nådigt förslag å den bevillning, sorn kunde för ändamålet erfordras, Ständerna förbehållet att, efter inhemtande af nämnde förslag, pröfva, örn och i hvad mån medel för ändamålet borde beviljas.
2:o att, derest skj utsningsbesväret icke kan från jordbruket skiljas, lättnad i detta besvär måtte beredas.
Följande utvägar äro för detta ändamål föreslagne, nemligen: A) Skjutsens ställande på entreprenad, med förhöjning af skjutslegan i Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 121. och under vilkor} att erforderliga kontanta bidrag för ändamålet utgå länsvis: a) af all fastighet och fabriks egendom på landet och i städernat
Motion härom är väckt inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Ola Månsson från Christianstads län, med hvilken G.
Pettersson från Östergöthland instämt.
Utgående från den åsigt, att det tryckande i skjutsningsbesväret lika mycket drabbade de hemman, hvilka underhålla postforslingen, som dem, hvilka hafva skjutsningsskyldighet i öfrigt sig ålagd, har denna motionär föreslagit, att hvarje län, land och stad, utan åtskilnad, skulle utgöra ett skjutslag, med nödigt antal skjutsstationer, för all skjuts, vare sig kungs- och kronoskjuts, fångskjuts, skjutsning af resande eller af vanliga posten och paketposten: att skjutsen i förening med gästgifverirörelse!! skulle för fern år utbjudas och skjutslegan allmänt höjas till 28 sk.; att, derest entreprenörer på sådana vilkor ej kunde erhållas, anslag af kronans behållna räntor borde beviljas, äfvensom gästgifveri- och post hemmans förmåner tilläggas entreprenören, om han vore hemmansegare, men i annat fall de utsky ld er, som vid dylika hemmans befriande från skjuts kunde dem åläggas, åt entreprenören anslås; att hvad derutöfver erfordrades skulle tillskjutas af skjutslaget inom länet efter bevillning för all fastighet och fabriksegendom å landet och i städerna samt på debetsedlarne upptagas; att tillräckliga reservlag af land och stad anslås till hvarje station, med rättighet att i mån af utgjord skjuts utom skjutslegan uppbära andel af entreprenad-afgifterne; att om för kronoskjuts större hästantal, än entreprenören och reservlaget kunde lemna, någon gång erfordrades, detsamma skulle på nu öfligtsätt uppbådas; att skjutsstation, vid hvilken reservskjulsskyldigheten faller å fastigheter inom två län, skulle, hvad entreprenad-afgiften beträffar, bekostas gemensamt af båda länen, efter den grund, som i hvarje fall kunde finnas skälig; att, derest entreprenad på något ställe icke skulle kunna tillvägabringas, utan att vilkoren derföre uppdrifvas betydligt högre än på andra jemförliga stationer, de förut skjutsskyldige skulle fortfarande vidkännas gästgifveri- och skjutsningsbestyret, mot åtnjutande af de förmåner, som högst gälla för annan station inom länet; att skjutsväsendet hädanefter såsom hittills förblefve under uppsigt och förordnande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och kronobetjeningen; men att reglering i afseende på stationer, hästantal, förmåner rn. m., äfvensom nödige ordningsstadgar, skulle för hvarje län uppgöras vid sammanträde, under Landshöfdingens ordförandeskap, af Häradshöfdingar, kronofogdar, borgmästare, postmästare och behörige stads- och sockne-ombud; att om nya stationer eller ändring i sålunda ordnade förhållanden, skulle Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskollels Utlåtande,
N:o 121. 5 anses erforderlige, nyssbemälde vederbörande skulle deröfver på enahanda sätt höras. b) efter hemmantalet.
Härom är motion väckt af Riksdagsfullmäktigen Ola Persson från Blekinge län, hvilken, jemte framställande af det hutvudyrkande, att reservskjutser vid alla skjutsombyten skulle ställas på entreprenad, i sammanhang dermed föreslagit: att det antal hästar med åkdon och körkarlar, som vid hvarje station borde finnas, bestämdes inom hvarje härad af domare och nämnd; att i skjutslega skulle erläggas 28 sk.; att, derest entreprenören ej kunde åtaga sig skjutsens utgörande emot ofvannämnda lega, hvarje län skulle efter hemmantalet erlägga det bidrag, som erfordras; att auktioner om skjutsens öfvertagande af entreprenörer skulle utlysas och förrättas afkronofogdarne, samt hvarje församling dervid ega genom ombud bevaka sin rätt och fördel. B.) Allmänt tillvägabringande af entreprenader, med förändrade stadganden rörande vilkoren derför, hvad antal af skjutshästar och tiden för deras inställande angår rn. m. I sådant afseende är framställning gjord af Riksdagsmannen Anders Andersson från Östergöthlands län, som, för det fall, att hans härofvan, under Irsta punkten Litt B. a, anförda förslag ej kunde bifallas, till minskande af de olägenheter, hvilka med nuvarande skjutsentreprenaderne skulle vara förenade och för att tillika bereda sådana entreprenaders allmänna införande, ansett nödigt, att för entreprenörer hästantalet bestämdes vida lägre, än hvad på de flesta ställen skett; samt att frågor härom och om tiden, inom hvilken hästar skola de resande tillhandahållas, icke vidare borde af Konungens Befallningshafvande, utan af domaren i orten, med biträde af nämnd, afgöras, 'med fästadt afseende å den minskning i behofvet af skjutshästar, som ångbåtsfarten eller andra dylika fortskafihingssätt kunde medföra; varande i öfrigt tillstyrkt, att gästgifverirörelsen med åtföljande fördelar, der så ske kunde, skulle med skjutsskyldigheten förenas och att derföre, ”om annan person än den, som förut innehar gästgifveriet, öfvertager skjutsentreprenaden, bör på honom öfverflyttas fördelen af sjelfva gästgifverirörelsen och de förmåner af anslagna räntor eller skattefriheter, som kunna vara det gamla gästgifveri hemmanet förunnade, böra öfvergå på det hemman, dit skjutsning flyttas, och det gamla gästgifverihemmanet inträda i samma skyldigheter, som det före gästgifveriets öfvertagande utgjort.” C.) Förhöjning i skjutslegan äfven der entreprenader icke kunna tillvägabringas.
6 Allmänna Besvärs■ och Ekonomi-l]Iskollets Utlåtande, N.o 121.
Under åberopande deraf, att en slik förhöjning vanligen vöre af billighet och behof mest påkallad vid sådane skjutsstationer, der, i anseende till svåra vägar, långa skjutshåll och ojemn rörelse, entreprenader icke utan allt för stora uppoffringar kunnat införas, äfvensom att entreprenader ofta hindrades derigenom, alt antalet af skjutshästar, som vid resandes påfordran genast borde tillhandahållas, utsattes högre än förut varit vanligt och behofvet fordrade, har i berörde afseende blifvit uti motioner, väckta inom Bondeståndet, yrkadt; a) skjutslegans bestämmande till 32 sk. banko.
Härom är förslag framställdt af Magnus Månsson från Östergöthland, för den händelse att den bär ofvan, under l:a punkten Litt. B. c, anförda, af honom föreslagna större förändringen icke bifölles; h) skjutslegans bestämmande till 2/j sk. på landet och 28 sk., allt banko i stad.
Förslag härom äro gjorda af Lars Gustaf Sandberg från Westerbottens, Nils Andersson från Christianstads och Anders Andersson från Östergöthl lands län, af de två sistnämnde, för så vidt deras förut omförmälda hemställanden icke vinna framgång; varande, för detta fall, af Nils Andersson tillika yrkadt, att hästantalet måtte nedsättas, der det blifvit öfver behofvet bestämdt, samt, genom gästgifveri- och skjutshållningens förenande, kostnaderna för skjulslagen förminskas. c) skjutslegans bestämmande till 24 sk. banko.
Sådant är föreslaget dels af Jakob Lindby från Gottland, hvilken lill stöd derför åberopat svårigheten på Gottland, der egorna ligga spridde, att kunna inom den af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande såsom vilkor för entreprenader bestämda tid af '7 timma tillhandahålla hästar åt resande, dels ock af Petter Gabrielsson från Kronobergs län, J. P. Sandstedt från Jönköpings län, Per Pålsson från Cristianstads län, så vidt hans här ofvan anförda förslag icke bifölles, Anders Olofsson och Efraim Larsson från Elfsborgs län, M. Mattsson från Stora Kopparbergs län, af denne likväl endast hvad Ofvan-Siljans fögderi beträffar, samt slutligen Petter Mårtensson från Jönköpings län. hvilken tillika klagat deröfver, att bestämmelsen af så väl hästantal, som tiden, inom hvilken skjuts skolat tillhandahållas, gjort införandet af entreprenader inom länet omöjligt; och bar i öfrigt P.
Pettersson från samma län väckt ett till syftningen nära nog enahanda förslag, i del han tillstyrkt antagande af entreprenader på sålunda förändrade vilkor: att, med bibehållande af del förut viel gästgifvaregårdarne befintliga häst - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 121. 7 antalet, den skjuts, som derutöfver erfordrades, skulle under mcdgifven skälig budningstid besörjas af reservhemtnan, som ej voro mer än \ mil aflägse frän gästgifvaregråden och under vilkor, att de på längre afstånd från gästgifvaregården belägne reservhemmanen lemnade någon ersättning för befrielse från skjuts jemte biträde dermed, då skjuts beställes genom förbud; varande vid denna af J. P. Sandstedt, D. Danielsson och Johannes Johansson från Jönköpings län biträdda motion fogad en af skjutsskyldige vid Unnaryds, Öreryds, Ledshesters och Jära gästgifvargårdar i Mo härad af Jönköpings län afgifven till Rikets Ständer ställd skrift, innefattande framställning af de olägenheter, skjutsningsbesväret för jordbrukaren medför samt behofvet af ökad skjuts- och vagnslega: äfvensom enahanda klagan, som af RiksdagsfullmäkLigen Petter Mårtensson blifvit anförd; hvarjemte i samma skrift framställts förslag till förändring i afseende på post- och reservskjutsen, men hvilket, såsom icke af någon motionär biträdt, här icke upptages.
Slutligen har förhöjning af skjutslegan till 32 sk. på de ställen, der entreprenader äro eller blifva föranstaltade, och till 24 sk. för öfriga stationer, att i’äkna från den 1 nästkommande Juli, blifvit föreslagen af JVils Magnusson från Calmar län, med yrkande derjemte, ”att, der skjutslagen och entreprenören i följd af denna förhöjning i skjutslegan skulle kunna öfverenskomma om för skjutslagen fördelaktigare vilkor, nya öfverenskommelser, utan hinder af de andra, må blifva gällande samt den förhöjda legan entreprenören tillgodokomma.” C.) Inskränkning i nämndemäns skjutsningsfrihet.
Hårom bar motion blifvit väckt inom Vällofl. Borgare-Ståndet af Herr A. A.
Berger, hvilken anfört, att, som, enligt gällande författning, hvarje nämndeman egde njuta befrielse från utgörande af skjuts ”för det hemman, han brukar och bebor,” samt den ene kunde bruka en liten hemmansdel, för hvilken vid skjutsning ej ens belöpte sig en häst, under det den andra kunde under bruk hafva flera hemman, som vid skjutsning skola uppställa 6, 8 ä 10 hästar eller derutöfver, uppkomme härigenom en ojemnhet i förmåner och stundom en dryghet i skjutsningsbesväret, som gränsar till betryck, hvadan motionären, som ansåg författningens anda och mening hafva varit, att hvarje nämndeman borde från skjutsning undantaga en häst, hemställt, att till berörde stadgande måtte föreslås såsom tillägg: ”Innehar eller brukar nämndeman så stor hemmansdel eller så många hemman eller hemmansdelar, att från den eller dem tillsammans vid skjutsning skall utgå mera än en häst, åtnjute han dock ej befrielse för mera än en häst.” 8 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N.o 121. 3:o
Att samtlige städe r nas s k/ u tsnin g s s ky
Idig het mätte pä gemensam kostnad utgöras m. m.
I afseende härå har inom Vällofl. Borgare-Ståndet Herr A. G. Rudling uti afgifvet memorial anfört, att i flera af rikets städer vore skjutsningsskyldigheten, sorn till största delen utgjordes af borgerskapel, en af de svåraste bördorna, hvilken i synnerhet drabbade de mindre städer, soni icke förmådde utgöra vilkoren för rättigheten att uppbära den högre skjutslega!!.
Härtill komrae, att detta besvär icke stöde i jemförligt förhållande till hemmantalet, eller vidden och godheten af den till städerna donerade jord, utan att städer, sorn innehade största jorden, bade ringa eller ingen skjutsningsskyldighet, under det denna vore ganska vidsträckt för andra, som egde ringa jord.
På grund häraf, och under meddelande af den uppgift, att den kostnad för skjutsningsbesväret, som till entreprenörer årligen erlades, uppginge för staden Eksjö till 1600 r:dr och för Jönköping till dubbelt, bar motionären, som ansett enda utvägen till beredande af lättnad i detta besvär vara att jemnare fördela den på alla rikets städer, på sätt som skett med städernas båtsmanshåll, föreslagit, att genom skeende entreprenad-auktion i hvarje stad skulle bestämmas, hvad kostnaden för skjutsens bestridande derstädes, under tio år i sender, komine att utgöra, samt summan af de serskilda kostnadsbeloppen derefter fördelas på alla rikets städer, efter samma grund, som blifvit följd vid fördelningen af städernas båtsmanshåll.