Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I detta arbete deltaga under.
inbordes taflan alla de stom kultnr- follren.
De iiga i Grelrland sarslrilda, med statsuzedel underhbllaa anstdter for wlreologisk forskning.
Bbde p i staternas och enskildas bekostned f oranstaltas utgriifningar pb sbdann punkter, som lof va nb- gon slrord for vetenslrapen.
Afven v h t lilla land har pii sistn tiden tagit del i denna internationella taflan genoin de griifningar, som herrar S. Wide och L. Kjellberg anstallt p&amp; on Kalauria, siitet for ett beromdt Poseidon-tempel, belrant bl.
a. diirfor att talaren och stntsmannen Demosthenes i det tog sig af daga.
For dessa vetenskapens landvinningar ptl den grekiska jorden lamnas oss besked och det i en ledig forln samt med utelhnande af '.
' ' alla torra detaljer, s&amp; xtt frsmst %llnin,aen bor r a r s fidlt njutbar fiir den stora allmanheten.
Atheu fir, s b o m billigt iir, lejonparten af intresset.
Porf.
gor reda for dess minnesmiirken, bbde de sedan gammalt kanda och dem, som nyligen kommit i dagen.
Ran har fitt tillfiille att siisom medarbetare deltaga i de griifningur, soln det tjrslra arkeologiska institntet i Athen fijranstaltar for att ur gruset fmrndraga en he1 gammd stadsdel dkstides, och har diirom iitskilligt liirorikt htt fortaljs.
Hen det k jn det moderna GreFand, som for narvarande upp- tager dm8nhetens uppmiirksamhet.
Afven for detta och for de striif- vanden och lriinslor, som rora sjg inom detsamma, bar fbrf.
va-ket in- tresse.
Hans vistelse i Athen sammanfBl1 diirmed, att de olylupiska spelen efter ett uppehgll af 1,500 2ir B n p firades, denna g h g dock e stadion i Athen, ej i Olympia, utan i det praktfullt r e ~ t a u ~ e r a d gamla och denna g&amp;ng under deltngande icke ldott af greker, ntan lfven nf barbarer, sgsom tyskar, fransmiin, amerikaner m. fl.
Denna ej dle- nast for iclrottsvasendet, utan iifven for den nationella rijrelsen i Chekland betydelsefulla tilldragelse skildras pB ett tilltalaude satt.
Det granslosa jubel, hvarmed den grekiska allmiinheten hiilsade den grelriske bonden Luis, d % h m anlcom till stadion setsom segervinnare i det s. lr.
Marathonloppet (en liten natt kappspriugning pb en striclca af 40 kilometer), vittnade om den utomorclentligt starka nationalitets- kansla, som ar utmkkande for nutidens greker.
Samma nationnlanda stundom i naiva former ~notte den resande ofverdlt hos greker i och utom Greklend; sA t. ex. hos den fattige byskolmiistaren i Delfi,, hvilken infor sin ldass nnropade forf.
om Sreriges understod i gre- kernas snart utbrytande kamp for att befria sina under det turkislra oket suckande broder; sB t. ex. hos munkarna i den miirkviirdiga lrlosterrepubliken p&amp; halfon Atos, hvars beskrifning utgiir ett af de mest 18svarda partierna i boken.
Thessalien och Mncedonien, de h d e r slledos, diir de blodiga striderna mellan greker och turkar 1111 utkiimpats, har fiirf.
iifren besolrt, och redan d&amp; fornams det forsta.
mullrandet a£ clet snart ut- brytande oviidret.
Detta ger anledning till ett kapitel dar den orien- taliska frfigan behandlas, hvarvid siirskildt redogores for det my- grekiskaa partiets eller den s. lr.
whetnirians~ striifvanden och fram- tidsdrommar.
Denna framstiillning biir iiga viirde, dB den grundar sig p&amp; iakttagelser gjorda pb niira hall.
ara sun- Greklands minuen och Greklands fijrhoppningar st&amp; i n " manhang med hvarmdra, och b %de de ena och de andra ha i fijre- liggnnde arbete fiitt en sympatiserande skilhase, som icke 1ii.r forfels ratt framkalln snmma Iranslor hos sina liisare.
vi &amp; gna fijrfattarens framstiilluingslronst ett rtilfbrtjiint er- kiinnsnde, anse r i oss dock bora hii1.ut.i giira en inskraxlkning.
Ti belranna oss ha varit foga uppbyggda af de riitt talrika pmtier af boken, i hvilka forf.
gor sin egen person med dess egonheter till foremll for humoristislr behandling.
Bemiidandet att fifilunda iistad- kolnina ntgot muntrande Br visserligen lof~ii~ilt, men den hnmoristiskn
tonen.
synes oss icko rilrtigt vilja lyckas, och i detta fall Br fore- mdlet for behandlingen icke nog belrnnt fo; allmiinheten, for att ett lifligare intresse sk11lle Irunna framkallss.
At~ninstone 1~~1nae det for denna allmiinhet varit tillrackligt att els eller ett par g h g e r fd hora om forf.
afsky for tobnk och sphituosn.
Boken iir prydd med tdrika illustrationer, hvilka med f B undan- tag Bro lyckade.
s * f: ".
Kampen for och emot negerslafveriet.
Ett blad ur Forenta stateruas historia af Cecilia BliiEtlz-I1olmbel.g.
Den boken medfoljande forteclmingen pb de ~lriillor c forfattarinnan.
begagnat visar, att hon nedlagt ett hogst betydligt arbete pH forstu- dierna till sitt verk och att hon ej sparat n&amp;gon moda for att kunna l a m a sti m6nga och sti fullstancliga upplysningar som mojligt, s6val rormcle de personer, som tagit del i kampen f6r eller emot slafveriet, s o ~ n rorande de socida och politislra forhAllanden., hvika mer eller mindre direkt ingripit i densamma.
H&amp; och diir r6jer sig till och med en vj.ss embarras de richesse~; forf.
har ej allticl knnnat motstd frestelsen ntt medtaga en val stor barlast af detaljer, nar det gallt att belysa en.
eller annan sida af den stora kul- t~u-frBgan.
Af hnru start intresse hvarje detalj i och f o r sig Bn m %tte vara, och hurt1 ~ i i r d e f d t det an ar, att ett s b ~ i k och t annars tamligen sv&amp;rtillgBngligt stoff rosnnde on frBga af sA stor betydelse som slaffrAgan, finnes sa.mlailt pb ett sttille, sbulle dock arbetet otvifvelaktigt vunnit pb en nHgot storre koncentration.
9 Trots dess kanske ndgot for storn vidlyftighet ar boken bdde liittl8st.
och underhtillancle.
Forfattarinnan ger fiirst en Aterbliclr.
ofver Irampen for och emot slafveriet i de europeiska landerna, siir-.
slcildt i England, och ofvergdr diirefter till en redogorelse for slaf- frigans stallning i A~nerilra, allt ifrdn slafveriets iaforan.de till dess afskaffande.
I denna afdelning af boken forekominer en stor mangcl myclret iutressnnta kultarslddringar.
Bland clem fortjannr siirslrildt bosnzllle~zs historin att pspekas.
Rlaxt och ofverslr6dligt skildrar forf.
huru bomullen blef en makt, som behiirslcade bitcle det ofientliga och clet enslrilda lifvet och h~lrn dess historia sB godt s o n fnllkomligt sammmf dler med slnf veriets.
J u mera bo~null som prodncarades, j 11 storre var det antal slafvar, som behofdes pP1 bomnllsplantagerna, och ju mera slafvmnas antal okades, ju forfarligare blefvo de miss-.
forh6llanden och de skiindltligheter, son1 dtfoljde slafveriet.
be-.
riittar en inangd episoder ur slafveriets historia friin denna tid af hemsk forvildning, d&amp; alla bojde sig under bo~nullens herraviilde. ---- gripande episoder fran slafmarknaderna och slnfjakterna samt rorande slafvarnes behandling m. m. af hvilka nlgra genom sin npprorande r&amp;et vnnnit en riss historisk ryktbarhet.
Men ju flere skiiudligheter som begingos, jn vnrmnre blef kam- pen emot slafveriet.
~ d l a och hogt begifvade miin iignade hela sitt lif At itrbetet for de olyckliga slafvarnes frigorelse.
Ned vtirme och lif skildrar forf.
hurusoln dessa forkampar for slafemancipationen trots forfoljelser af alln slag med aldrig sviktande mod stredo for hvad de ansfigo varm riitt.
Striden mellan de olika partierna utkampades dels i tidningar och tidskrifter dels i kongressen.
S~isdeles lifligt och iskidligt skildrade aro nigra hetsign debntter, hvilka forefollo i kongressen, och hvilka aro skdeles karaktiiristiska for den tid och den nation dessa skildringlir @ la.
31er an en af aboli- tionisterna blef i kongressen under pigieude session ofverfallen och illa misshandlad af sina motstindare.
89 blef t. ex. en a£ slafemancipa- tionens f o r n h s t a mdlsmiin, advokaten Charles Summer, af en represen- tant frAn en af de sijdra statelma sd illa slagen rued en kiipp, att hnn ett helt iir sviifvade inellan lif och dod och under ytterligare tv % Br var w s t b d s a t t att arbeta.
For denna vackra giirniiig blef slaf- verivlinnen af sina beundrnnde viinner beliinad med en 71e (7erskiipp!
.&amp;ken koinnor deltogo i kampen emot slnfveriet pB ett lika viirdigt som verksnmt satt.
T i piminna blott om Harriot Beecher- Sto-we, s o ~ n genom sitt arhete Onlcel Toms stuga, gjorde de a.rne1.i- kanska sla.fva.rnas sak till en viirldsfriga, som med net rarmaste in- tresse olnfattades af hela den civiliserade varlden.
E n stor miingd andra krinnor voro icke till mindre nytta for den sak de tjanade e ' huru de verkade mera obemiirkt och inom en t r b g r e Irrets.
Kvinnornas verksamhet och de minga fijrfijljelser fiir hvilka de voro ntsatta, hufvudsakligen fr&amp;n %den pijbel, som bestod sf aktade och bildade gentle men^, som en af de forf6ljdta kvinnorua uttlycker sig, 8x0 slcildrnde p % ett siitt, som riicker liisarens lifligaste intresse och deltagande.
- Arbetet sl~ltar med en iif-versikt af det stora slaf- kriget och en redogorelse for slafvarnes fligorelse.
Som redan iir sagdt ltiser man fru Holmbergs u b e t e me11 inycket noje.
vackra och sanna llppfattning af den storurtade konflilct hon skildrar och det r i h kulturhistoriska inueh8llet ger bo- ken ett ganska stort och varaktigt riirde, om den ock ej kan an- ses iiga nAgon storre betydelse som litterir konstprodukt.
PB biic-
ker sRdane som denun kan man.
med sauuing tjlliimps de ord Vilrtor, att, s l liinge Hugo uttalat i inledningen till ~Samhiillets olyclrsbmn~~ det p i jorden ges olr~lnnjghet oc11 eliinde, skoln bocker af sldnn be- skaffenhet som denna icke vara utan sin nyttaa .. G.
DeSS hoga - Plaisl~.
Skildring frln Barockotiden af Birger M6rner.
Den egendomliga titeln p&amp; denna bok fh redan i det forsta, inledande lrapitlet sin forldaring, egendomlig afven $en, men som tillika angifver bvad man har att viinta under den fortsatta lasningen.
Det ar den dnnslra grefvinnan Anne Sophie Reventlows lefnadssaga, som biil.
fortiiljes p i ett synnerligen originelt siitt genom en serie af ttiflor, hvillia dock tillsemma~ls bilrla nfigot helgjutet, gora ett follt enhetligt .intryck.
Den gamle lrongen, clen clenslra ~grosscantzlerinnan,, Anne Sophie sjiilf och flem andrn personer framstii lefvande, i stnndom groteslra, stnndom gripande situiztioner, ofta s i draint~tiskt frnmstiillcls som om cle visades oss frtin scenen.
Sb t. ex. det oform~dade motet med drottningen, dB den liuugliga frillan genonl lonngangen skall iiterviinda till sitt, i slottets niirhet byggda palats; ellei- den h~diska, for andrsl gangen upprepado vigselalrten, dA hon som beloning for sitt)) riihm- 1.iche Conduite)) sball goras till drottning, oc11 c l ~ r den gnrnla stolta modern Ildsar heme ined ordent J e snlue w c i reine, nzais j e mdprise wa Jille!
- Slutligen oclr h ~ n g Fredriks dod, db man nodgas kanna medlidnnde med heme, soln nui lned ens slcnll stortas frhn clen nsur- perade hbjden, bortjagxs frKn det lysande elsndet.
Anne Sophies yttre teclrnas fortriiffligt vid (let tillfBlle dH Lon, strast efter drottning Lonises dod, s t k i begrepp ntt mottaga kungen 110s sig, hvarest bordet s t h ddukadt)) med silfverservis for t v b.
)) Gestalten hade blifvit fyllig, nigot T; i1 fyllig kanhiinda, och hennes rorelser hnde blifvit afmiitta, men ogonen voro desammsl som forr,] lennes naderbara, brimn 6gon.2 Eon b8r en drakt af morlrblitt, med 1.oda blo~mlor invkfdt tyg, det lrorsb~srod,z bandet lrring den nakna halsen ii.r knutet i en bred rosett under halrnn, och det pu- ~h8set uppsntt i en topp, - man ser portriittet f6r sina ogon!
S %kerligen biir ocksB ansilrtuttrycket hos Irungens)) morgnna.
tiskan gemll vittne om de forhiirskande dragen i hennes karaktk, hiinsynsloshet och njotningslystnad.
Niir folket, vid drottningens '
begrafning, sedan sorgetRget passerat, i riittmiitig harm lrastar sten in genom hennes fonster, kiinner hon detta icke som en foriid- mjukelse utan som en utmaning, hrilken hon trotsigt npptager:)) Jag mlnde veta, hvem som vigar 1: ast.a den niista stenen.2 Hon har nyss lyckats erhlilla, kungens liifte nt.t inom tveme ' dygn,)) 18ngro frist gifver jag Eder i n t e ~ intaga den diidas plats pH trorren.
Den knappa., ordkarga stilen rerknr niistnn kronikeartadt och s t i r i stark motsats till det sirliga, med en mangd tyska, fransyska och latinska ord och fraser uppblandade tnlsprlket.
Det ligger en tids- och lokalfiixg ofver det hela son, om den ock icke Tore fullt sann, likvd gor intryck af att vara det.
; \ Ian icke blott laser den M a boken med noje, man laser garna om den och glomlner den icke, n %r sista bladet blifvit vandt.
Och detta Br mera iin hrad som kan sagas om en icke sB liten del af vdra dagars skonlitterara produl~ter.
N. Efterskord frhn 1887 BPS riksdag.
Sedan viir sista riksdagsredogorelse hafva i k a w a r n e till be- handling forekolnmit ett par af kongl.
maj: t i statsrerbpropositionen upptagna forslag, som delvis berora kvinnnns stdining, samt dess- utom tvh enskilda motioner i samma syfte.
I ett foregiiende h&amp;£te af denna tidskrift har redan siirskildt redogjorts for frilgan om reglering af jiirnvlgs-lonefiirh&amp;llanden.
Denna friga forbjgiis darfor bar.
I den innevarande &amp; r aflltna kongl.
propositionen anglende statsverkets tillstgnd och behof, hrtde kongl.
maj: t i och for genom- forandet af en liillereglering for ZSirare och Zlirarimn rid mtdskoln ock mindre folkskola santt for bitriidnide / firm- {orlr liirnrimm t i d folkskola foreslagit en hojning af 125,000 lrronor d det p i iittoiide hufvudtiteln uppforda anslaget: liinetillskott l t larare och lararinnu vid follrskolor och smlskolor.
Denns forhojning hade begarts pii det att, oberaknadt de a£ kommunen liimnade naturafiirmdner, hus- rum och vedbrand, eller darfiir beviljad ersiittning, esarninerad larare och lararinnn vid amdskolx och mindre folkskola samt exnmil ?er.ad bitradande larare och liirarinna vid folkskola mltte, genom statens lonetillskott till den af kommunen utbetalda lonen, tillforsiikras minst
300 kronor pr &amp; r och oexanzinerad bitriidande larare och lararinna vid folkskola minst 250 kronor brligen.
Vidnre beglirdes for exa- mineracl larare och lararinna vid ofvannamnda skolor en loneforhoj- ning af 50 kronor irligen ' efter tio k s oforvitlig tjanstgiiring.
Riksdagen fann kongl.
maj: ts forslag valbetankt och beviljacle anslaget.
Regeringen hade vidare foreslagit, att vid folkskolelarare- och folkskolel~rarinneseminarinm anstalld ordinarie rektor, ordinarie ad- junkt och oidinarie lararinna rned a m kts tjdlrstgoring mitte Htnjuta ratt till pension 8 allmiinna ' in ' dragningsstaten en ' ligt samma grwder, som are. % eller vnrder stadgade for ' ordinnrie a.mnesliirare vid rikets allmanna lliroverk.
Riksdagen godkande forslaget pB den grund, ' att det vore for undervisningen af vikt, att lararekgren .rekryterades med yngre liirarekrafter.
Slutli ' gen godkir; de riksdagen regeringens forslag om pensionering nf l k a r e och liirarinnor vid ett par sm&amp;skol~larareseminclrier (Hapa- randa och Mattis).
Daremot nedprutade riksdagen till 2,000 kronor den ' af kongl.
maj: t begiirda pensionen af 2,700 kronor for myntgravoren vid myni; verket, fru Lea Ahlborn.
For ' alla, som karina s %val fru Ahl- borns stora konstniirsgfifvor, hvilka; gjort henne ryktbar lAngt iltom vA.1-t lands granser, som hennes plikttrohet och nit under sip l b g a ve~ksamhet i statens tianst, mbste denna sparsamhet mecl .allm&amp;nna ~nedel dB det galler en kvinna, som gjort Sverige sB stor heder och af- slngit alla f6rdelaktjga anbud om anstallning i friimmande land; onekligen f oref alla tamligen opgkallad.
Den ena nf de tv8 enskilda motionerna hafva vi redan om- niilnnt, namligen herr J. Jansons i Djursat~.a motion i Andrn kam- maren, att riksdagen mgtte hos kongl.
maj: t anhslla, det kongl.
maj: t tackt ' es lita utredn, till hvilket belopp och under hvilkta villkor statsbidrag till inoin k o m n n e r anstiiJlda examinerade barnmorskors nfloning ~ n &amp; kunna beviljas, snmt till riksdagen inkomma med det f orslag, till hvilket denn a utredning kan fijranleda.
Frkgan be- handlades i Andra kaminarens fjerde tillfalliga utskott, soin hem- stallde, att motionen icke nziitte till ~zdgon knmii~arens btg&amp;rd foradeda.
Utskottets afstyrkande ntlgtande motiverades dlirmed, att, skulle stat ' s- bidrag liimnas till bari~morskelonerna, blefve barnm~rskebefattnin~arne
statskom.nzu: iala, och darigenom ingrepp elr~~lle 1zppst8 frAn statens sida i den lokala sjiilfbestamningsratten.
Tidare nnssg utskottet, att statshjdp till barnmorskornas afloning skulle frln statshushU1ni.n- gens synpunkt endast skada den behjartansviirda frlgan om B bamnzorske- pension^&gt;, en &amp; tgiird, som, ehuru f&amp;slag darom ej vann framging vid 1895 h s riksdag, dock mlste mses slsom det niirmaste on&amp;- ningsmAlet ' i omformalda iirende.
Utskottets mening delades af Andra kammaren, som afslog motionen, hvadan frlgan for dennn g %ng forfoll.
Uti en inom Forsta kammaren viickt motion hade hem T. Siive foreslagit, att riksdagen behagade besluta, att smislzolel~are och smiskolelararinnor vid de ofningsskolor, som Foro forenade med de af landsting inrattnde seminarierna for bildande af smAskoleliirare och sm&amp;skolel %rarinnor, matte beriittigas att rakna sig till godo sin tjiinstetid vid dessa ofningsskolor med afseende p4t tjiinstelr och ratt till understod i smlskolel~srnes med fleres t.lderdomsunderst8ds- anstalt, liksom om de vid smtskola tjanstgjort, under villkor att vederborande seminariums styrelse erlade de afgifter till anstalten, som borde for 1iiraret; jansterna utgt.
Dfotionareh framholl den- pgtagliga orattvisan, att lgrarne och liirarinnorna vid seminarjernas ofningsskolor ej skulle komma i lt- njutande af samma rattigheter som deras kamrater vid de vanliga sm %skolorna.
Statsutskottet afstyrkte emellertid den af motioniiren foreslagna Atggrden, pii grund daraf att, dB dessa iifningsskolor vore kom~1ztrli2nln skolor, innebure den ett afsteg frln en af de viktigaste grunderna for berordn Alderdoms understiidsanstalt, niirnligen den, att endnst de liirare och liirarinnor mH vma berattigade till understod f r l n an- stalten, for hviUras afloning tillskott a.f nllmiinna medel itnjutes.
I enlighet med statsutskottets mening - afslogs motionen i blda barn- .Tanka.
Aterst&amp; att n m n a, det herr Karl Stnaff i Andra kamrnaren framdrog till regeringens beaktande de iifverdrifna fordringar, som stdlas p4t forest&amp;ndarinnorna vid: - Mae klassens telegrafstatioaer, hvilka genom rikstelefonens inforande fltt sig Uagt ett ytterligme arbete.
Han plpekade afven oegentligheten daraf, att db dessa telegafister, som pH landet erhllla fri bostad och vedbrand, for- flyttas som bitraden till 2: dm klasseus stationer i stad, dar de gii miste om dessa formher, deras stiiUning i s j m a verket ej for- biittras utan forsamrss.
SA,soni af v&amp;ra bBda riksdagsredogi) l-elser synes, has af k e t s motioner endast ett forsvinnande fAtal berort kvinnan och hennes arbetsfalt, och af dessa har ingen enda varit af nAgon genolngripan.de betydelse.
Med skid kan darfor siigas, att IS97 Brs riksdag i detta afseende ej fbretett n Agon nppmuntrande anblick for de m Anga kvinnor, i hvi1ke.s elconomislza och sociala forhBllanden framstdlandet och losningen af en he1 del vilrtiga samhalls- och 1agfrAgor pi.
ett sA vasentligt sgtt ingripn.
- Svenska sjuksktSterskornas allmanna pensionsforening.
samrnantriidcle den 9 siat1idn.e jnni.
till sitt forsta h-smote under dr Warfvinges ordforandeskap, sedan det stipulerade villlzoret for inotets hWande, cleliigareantalets uppgBende till ininst 25, pB ett till- fredastiillande siitt uppfyllts, i det att de i pensionskassan inskrifna for n$rvarsnde utgora 50.
Sedan interimsstyrelsen upplosts och erhUlit decharge for sin forvaltiltning foretogs nytt val och utslgos till medlemmar i den nya styrelsen: sjukslroterskan froken E. v. Bnumgarten, dr J.
E. Bergwall, froken B !.
Leijonhufvud, bankdirektor G. Lettstrom, revisionsrekre- terare H. Rohtlieb, professor P: G. Roskn, sjukskoterskan frolien H. Snndstrom, dr F. W. Warfvinge samt professor P.
DB enligt stadgarna en Tepresentant for foreningen Roda korset och skall ingB i styrelsen, ntsggos fro- en for Freclrilca-Bremei: - Forb~~ndet ken F. von Otter och froken S. IJlrich att representera dessa bdda for- eningar.
- Till revisorer utsBgos dl- Th. Hellstroin, dr E. Sederholm och sj ukskoterskan froken S. Kjellson.
Till suppleanter valdes dr C. Flensbnrg och prof. J. Wsel~~.
Seclan sve ?zs7cn sjzcksJciitel~sJco.r~tns alkn&amp;wia pewionsfore~zillg nu triidt i laga lrraft och det i sB mhgw afseenden behjiirtansviirda fore- tnget redan Iran siigas frainvisa ett ofver forvantan godt resdtat, tack vare ett energislrt och nppoffrande arbete af for sjukslcoterskor.
m s jntressen nitdskande personer, knn en kort Bterblick pB gBngen af detta arbete O C ~ E fijreningens nuvam~zde stlilbzing ej sakns sitt.
198 Forsta uppslaget till bildandet af en pensionskassa fiir sjnk- skBterskor gafs sommaren IS04 genolu en af niigra sjnkslroterskor till Fredrika-Bremer-Fijrbundet stiilld fiirfr5gan om forbundet skulle vilja bilda en pensionskassn med ofvan niimnda syfte.
DA fiirbundets styrelse ansiig sig icke knnna bifalla denna anhdllan till fiiljd af de m h g a andra foretag, som redan togo dess tid och krafter i ansprbk, ofverenskom ett antal for saken intresserade personer att soka Astad- komma en gemensam fond for sjukskoterskor, d2i-r hvarje deliigare ~ en den ~ gjorda a insatsen rnotsvarande andel i inflytande kunde p vinst- och gifvomedel.
Inflytelserika personer, daribland ett flertal liikare, skiinkte fore- taget sitt beredvilliga intresse, och ett.
upprop till allmanheten med begairan.
om penningebidrag till bildandet af en garantifond utf&amp;rda- des.
Inbjndarna hade gladjen att se dennn begijran mottagas med frikostig viilvilja; i flera af rikets 1an arbetades med i f ~ e r for den goda saken och iifven rnlnga enskildn lijalpare bidrogo att friimja foretaget.
Inbjudarne sammantradde sedermera pH hijsten 1895 och till- satte tvenne komither, en for forraltande uf lopande iirenden samt en for utarbetande af forslag till stadgar.
I mars miinad I806 antogo inbjudarna med nHgra fii andringar det uppgjorda stadgeforslaget, samt utsHg en interimsstyrelse med uppdrag dels att soka k. m: ts stadfastelse ii dessa stadgar, dels att leda och framja foreningens intressen, intill dess ordinarie, B allmant &amp; rsmote v d d styrelse kunde ofvertaga detta rarf.
Omedelbnrt efter det k. m: ts stadfastelae 5 stadgarna fiir Scea- ska sjukskiiterskornas a12mama pensionsfiireniag erhiillits den 25 sept.
tillkannagaf styrelsen genom annons i allmanna tidningar, att amok- ningar om medlemsskap i foreningen kunde f r h och med den 1 nastkommande nov.
insandas samt att kassan ijppnades for insgtt- ningar den 1 ja&amp;ari 1897.
Foreningens garantifond uppgick vid denna tid till nilgot ijfver 25,500 kr.
Den forsta insattningen skedde den 7 jan.
Delagarnas antal iir for niirvarande 50, hvaraf 35 gjort insattningm a.f tjllsamnians 4,240 kr.
Lagsta insatsen har varit 10 kr., hiigsta 300 kr.
Ga- rantifonden uppghr for narvarande till lcr.
30,222: 06.
Till Fredrika-Bremer-Forbundet insLd periodisk litteratur, ', Nordisk tidskrift, 1896 n: r 8; 1897 n: r 1-3.
- Statistisk tid- skrift n: r 1.
- Kyrldig tidskrift n: r 1-5.
- Lasning for hem- - met n: r 1-2.
- Lasning .for follret n: r I.
- Hem&amp;t n: r 1-6.
Bf8nadsblad for K.
M. n: r 2-6 - Pedagogisk tidskrift, 1896 n: r 11-12; 1897 n: r 1-4.
- Svensk lararetidning, n: r 1-23.
- Verdandi n: r 1-3.
- Slojdundervisningsbladet n: r 1.-5.
- Helso- vgnnen n: r 1-9.
-- Jordemodern n: r 1-5.
- Sedlighetsvannen, 1896 n: r 5-6; 189 ' 7 n: i.
1-3, 2 ex. Moral n: r 1.
- Svensk bokhandelstidning n: r 5-24.
- Nya bokhandelstidningen n: r 5-22.
-- Svensk musiktidning n: r 3-12.
- Skogvaktaren n: rl-2.
- Viola n: r 3-11, - Nya Iryrlrans tidning n: r 1-5: - Idun n: r 5-22.
- Svensk Dnmtidning n: r 5 - 23.
- Kainraten n: r 13,-24.
- Folk- skolans barntidning n: r 1-23.
- Linnka n: r 2 -- 10.
- Nutid n: r 2-6.
- Finsk Tidskrift n: r 1-5.
- Nylande n: r 2-11.
- Kvin- den og Samfundet n: r 2 -- 5, 2 ex. - Blatter des Badischen Frauen- - Deatsche Hausfrauenzeitung n: r 5-24.
- vereines nr 3-11.
Neue Bcahnen, IS96 n: r 3-11.
- Die.Frauenbewegung n: r .3-10.
Dies Blatt gehort der Hausfrau!
n: r l.6-18.
Hand n: r 1, 2.
- The Charities Review n: r 1-2.
-- The English Woman ' s Review n: r 2.
- The Nursing Record n: r 461 --- 480.
- The Nurse ' s Journal n: r 26.