Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som, enligt hvad Utskottet inhemtat, hö i Gottlands län under de sednare åren stigit högst betydligt i värde, så att markegångspriset derå, som åren 1814 —1823 i medeltal utgjort 6 sk. 4 r:st. pr lisprd, under åren 1844—1833 uppgått i medeltal till 9 sk. 9 r:st. pr lisprd, och med temlig säkerhet antagas kan, att vid ett förbättradt landtbruk detta värde kommer att i framtiden än ytterligare stiga; så och i följd af Utskottets har ofvan uttalade åsigt om dags— verks-räntans upphörande, finner Utskottet hö och dagsverken icke vidare böra uti detta län såsom hufvudränte-persedlar bibehållas, utan i stället utbytas emot andra dylika; och då priset å smör jemväl, fast i mindre grad, stigit, men sådant i högst obetydlig mån varit förhållandet med fläsk, anser Utskottet de hufvudpersedlar, hvilka icke komma att bibehållas, lämpligast kunna förvandlas hälften till Stals-Utskottels Utlåtande, M 92.
39 spanmål, en fjerdedel till smör och en fjerdedel till fläsk.
Utskottet får alltså, i öfverensstämmelse för öfrigt med hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, hemställa, att Rikets Ständer måtte, för deras del, besluta, att: l:o såsom hufvudränte-persedlar inom Gottlands län bestämmas: spanmål, smör och fläsk; 2:o Nuvarande räntepersedlarne spanmål, smör och fläsk bibehållas med blott de förändringar, som blifva en följd af i allmän het gifne föreskrifter och hvad här nedan i denna punkt vidare stadgas.
Talg, får, lam, strömming, hö och dagsverken förvandlas hälften till spanmål, en fjerdedel till smör och en fjerdedel till fläsk.
Spanmålen utgöres med hälften råg och hälften korn, dertill jemväl förutvarande hvete och häfra reduceras; 3:o
Alla öfriga nuvarande uti jordeboks- och hemmantals- eller ordinarie räntan inbegripna persedlar förvandlas till en bestämd penningeränta, att, jemte till penningar förvandlade bråktalen samt nuvarande silfverskatten och skatte—titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Af nuvarande räntepersedlarne hade Kongl. Majit ansett spanmål samt dessutom penningar lämpligen böra såsom särskilde sk atte-titlar bibehållas; och som deputerade och Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i länet häruti instämt, får, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit nu föreslagit, Utskottet tillstyrka Rikets Ständer besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedel inom Christianstads län bestämmes:, spanmål; 2:o
De öfriga föga betydliga persedelräntorna förvandlas tillbestämd penningeränta, att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skutte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Majit hade ansett ätt a.f nuvarande räntepersedlar spanmål och dessutom penningar lämpligen kunde komma i fråga att såsom särskilde skatte-titlar bibehållas; och då deputerade i länet häruti instämt och Kongl. Majlis Befallningshafvande icke ansett sig hafva något att tillägga, får Utskottet, i likhet med hvad uti den Kongl. Propositionen blifvit föreslaget, tillstyrka, 40 Stats-Ulskollets Utlåtande, JYs 92. att Rikets Ständer besluta, att: l:o Till hufvudränte-persedel inom Blekinge län bestämmes: spanmål; 2:o
Den öfriga nuvarande, föga betydliga räntepersedeln bräder förvandlas till bestämd penningeränta, att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatte—ti teln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Af de nuvarande hufvudränte-persedlarne hade Kongl. Majit ansett lämpligen kunna komma i fråga att såsom särskilde skatte—titlar bibehållas: spanmål, smör, ved, hö och dagsverken samt dessutom penningar; med tillägg, att räritegifvarncs yttrande skulle irihemtas, huruvida de ansågo, att vedräntan borde till spanmål omflyttas.
I länet valde deputerade hade ansett lämpligast, att endast spanmål och smör bibehöllos såsom hufvudräntor, men ved och dagsverken förvandlades till spanmål, bestående af en tredjedel råg, en tredjedel korn och en tredjedel hafra, samt hö till smör; och hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet förordat detta deputerades förslag.
På grund häraf och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nu aflåtna Nådiga Proposition, utom hvad beträffar dagsverks-räntan, sorn Kongl.
Majit ansett fortfarande böra såsom hufvudränte-persedel qvarstå, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att Rikets Stander mätte, för deras del, besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedlar uti Hallands län bestämmas: spanmål och smör; 2:o Nuvarande hufvudränte-persedlarne spanmål och smör bibehållas, med blott de förändringar, som kunna blifva en följd af i allmänhet gifna föreskrifter.
Ved och dagsverken förvandlas till spanmål, hvaraf en tredjedel blir råg, en tredjedel korn och en tredjedel hafra.
Hö förvandlas till smör; 3:o Alla öfriga nuvarande uti jordeboks- och hemmantals- eller ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd pen ningeränta, att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Götheborgs Slats-Ulskoltels Utlåtande, JY° 92. 41 Götheborgs och Bohus fän.
Maj:t hade ansett, att af nuvarande hufvudränte-persediflrne span mål, smör och dagsverken samt dessutom penningar lämpligen kunde komma i fråga att såsom särskilda skattetitlar bibehållas.
Deputerade från den mindre del af länet, der persedelräntor efter markegång utgå, hade häruti instämt med tillägg af det förslag, alt spanmålen måtte få beräknas uti råg, korn och hafra, en tredjedel af hvartdera slaget, så vidt ej i hela det öfriga riket, der ränteförenkling ifrågakomme, spanmålsräntan skulle bestämmas till en tredjedel råg och två tredjedelar korn, då sådant äfven syntes lämpligt att här blifva gällande; hvarjemte erinrats, att på de Götheborgs stad donerade räntor af Säfvedahls härad, som utginge elier bestämda lösningspris, ränteförenklingen icke måtte inverka eller tillämpas; och hade, till hvad af deputerade sålunda blifvit framställcjt, Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i länet tillstyrkt bifall.
Med anledning af hvad sålunda förekommit och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nu meddelade Nådiga förslag, med undanlag af hvad det rörer dagsverks-räntan, som deriili blifvit till bibehållande såsom särskild skattetitel upptagen, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte, för deras del, besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedlar inom de härader af Götheborgs och Bohus län, der persedlarne utgöras med markegångsförvandling, bestämmas spanmäl och smör; 2:o Nuvarande spanmålsräntan af flere slag förvandlas till viss spanmål af en tredjedel råg, en tredjedel korn och en tredjedel hafra.
Smör bibehålies.
Dagsverken förvandlas, hälften till spanmål efter enahanda fördelning, som nyss nämnd är, och hälften till smör; 3:o Alla öfriga nuvarande, uti jordeboks- och hemmantals- eller ordinarie räntan inbegripne, persedlar förvandlas til! bestämd penningeränta att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skattetiteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Maj:t hade ansett, att af de få räntepersedlar, som i detta län utginge med förvandling efter markegång, icke någon lämpligen borde såsom sådan bibehållas.
Pral. 1853 & 1854.
A Sami. 1 Afd. 52 Haft. 6 42 Stats-Utskottcls Utlåtande, JYl 92.
Häruti hade deputerade från Herjeådalen äfvensom Kongl. Maj:ls Befallningshafvande hvad denna del af länet rörde, instämt; oell hade Kongl. Majits Befallningshafvande icke ansett nödigt att kalla deputerade ifrån länets öfriga två fögderier, enär endast persedlar till kronovärdi af 81 R:dr 6 sk. 1 r:st. derifrån utgjordes med förvandling efter markegång, samt enligt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förmenande dessa persedlar, såsom utgående af qvarnar, sågar, afradsland och fiskevatten med högst få undantag icke voro ständiga räntor, ulan arrenden och kommo till en del att försvinna i den mån lägenheterna blelvo skattlagde.
Majit, som uti den Nådiga Propositionen täckts förklara att vid det jemväl af Kongl. Kammar-kollegium upplysta förhållande, att en del af de uti persedlar utgående skatterna voro att anse såsom arrenden och således ej föremål för närvarande reglering, all fråga derom förfölie, samt funnit qvarnräntorna uti Jemtland, likasom uti Rikets andra provinser, kunna utan olägenhet fortfarande uti spanmål utgöras, har nu föreslagit Rikets Ständer att: l:o De inom Jemtlands län varande spanmåls-qvarnräntor bestämmas fortfarande i spanmål såsom i Rikets öfriga län; 2:o
Alla öfriga uti ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penningeränta att, jemte nuvarande skattetiteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Utskottet anser sig för sin del böra hemställa, „ . alt Rikets Ständer bifalla hvad i den Nådiga Propositionen så lunda blifvit för ifrågavarande län föreslaget.
Majit hade ansett, alt utaf de nuvarande räntepersedlarne spanmål och smör samt dessutom penningar lämpligen kunde komma i fråga att såsom särskilde skattetitlar bibehållas.
Flertalet af de i länet valde deputerade hade yttrat, alt de väl ansågo med det allmänna bästa mest förenligt, att alla räntepersedlar till kontanta penningar förvandlades, men att, då sådant emot Konungs och Ständers beslut ej kunde vinnas eller egentligen utgjorde föremål för deputerades yttrande, de ingingo på berörda, af Kongl. Majit framställda, förslag; hvarjemte deputerade ansett, att den mindre betydliga qvarnränta, som nu utgirige i råg, borde lill korn förvandlas; och hade Kongl. Majlis Befallningshafvande icke haft något att emot den före slagna förenklingen erinra.
Med anledning häraf och i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit nu föreslagit, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer besluta, alt: Slais-Utskotlits Utlåtande, M 92. 43 l:o Såsom hufvudränte-perscdlar inom Norrbottens lån bestämmas: sjianmåt och smör; 2:o
Alla uti dessa persedlar nu fastställde räntor bibehållas' med blott den förändring, alt spanmålen utgöres öfver allt uti korn, hvartill de mindre betydliga, uti annat sädesslag nu utgående, räntor förvandlas; 3:o Alla öfrige nuvarande, uti ordinarie räntan inbegripne, persedlar förvandlas till bestämd penningeränta att, jemte vid spanmålens förvandling till korn möjligen uppkommande bråktal samt nuvarande skaltetiteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder.
Majit, sorn ansett förenklingen uti grundskatterna vara en angelägen-, bet, hvars snara tillvägabringande voro af synnerlig vigt, har, i aidedning deraf, fästat Rikets
Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att bereda medel dertill, att det för ärendenas vanliga gång i vissa afseenden knappast tillräckliga antalet tjenstemän måtte sättas i stånd, att, sedan Rikets Ständer, afgifvit svar på Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i detta ämne och and iligt beslut derutinnan vore fattad t, med önsklig skyndsamhet bringa förändringen i full verkställighet' i hvilket afseende och då, på det att öfriga dagliga göromåleu ej måtte lida af det ifrågavarande ärendets behandling, nödigt vore, alt vederbörande tjenstemän och embetsverk er holle det biträde, som sakens beskaffenhet erfordrade, Kongl.
Majit, till arfvoden åt sådane biträden samt till bestridande af öfrige för ändamålet oundgängliga omkostnader af Rikets Ständer äskat ett utomordentligt förslags-anslag af högst 40,000 Ridr B:ko att disponera dels redan under år 1854 för den händelse, att Rikets Ständer i början af detta år fattade beslut i denna angelägenhet, dels sedermera för fullständiga ordnandet af hvad deraf blefve en följd; hvarjemte och då ej på förhand kunde beräknas, huru stort anslag under nästföljande åren erfordrades för att godtgöra den forsellön, hvilken skulle af Statsverket lemnäs i ersättning åt innehafvare af ränte- och tionde-anslag för upphörandet af deras rätt att utfordra dessa anslag in natura, Kongl. Majit föreslagit, att i öfverensstämmelse med hvad vid sednaste riksdag beslutades, beloppet af denna ersättning, sedan det blifvit af Kongl. Stats-kontorets under händer hafvande medel förskjutet, måtte af Riksgälds-kontoret åter ersättas vid uppgörandet af den emellan Stats- och lliksgälds-kontoren årligen upprättande liqvid.
För befrämjande af det vigtiga ändamål, alt beslutet oin skatteförenklingen med hvad dertill hörer, så skyndsamt som med en noggrann behandling är förenligt, varder i verket satt, tillstyrker Utskottet, u Slats-Utskott/ 's Utlåtande, M 92. att Rikets Ständer, med bifall (ill hvad Kongl. Maj:t sålunda i Nåder föreslagit, ville, till bestridande af de kostnader, som för verkställigheten af skatteförenklings-beslutet är oundgängligen af nöden, anvisa ett förslags-anslag af högst 40,000 R:dr, äfvensom att enahanda anvisning, som vid sistlidne riksdag beviljades, men ännu icke begagnats, måtta medgifva» för godtgörande af den forsellön, hvilken kan komma att ersättas innehafvare af ränte- och tiondeanslag för upphörande af deras rätt att desamma in natura utfordra; och torde ej mindre beloppet af denna ersättning än berörda förslags-anslag, sedan Stats-kontoret uppå vederbörliga reqvisitioner, i mån af behofvet, förskotter derå af under händer hafvande medel utanordna!, böra vid uppgörandet af de mellan Stats- och Riks— gälds-kontoren årligen upprättande liqvider af Riksgälds-kontoret åter ersättas.
För den händelse, att hvad Utskottet i ämnet föreslagit skulle vinna Rikets Ständers bifall, hemställer Utskottet slutligen, att i sammanhang med anmälandet af deras härom fattade beslut, Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, efter ärendets slutliga pröfning och afgörande, må täckas vidtaga sådana förfoganden, som kunna verksammast leda dertill, alt ifrågavarande reglering så skyndsamt, som ske kan, må kunna bringas till verkställighet, och att således -äfven, då den beslutade nya ordningen för markegångs-sättningen, jemlikt Kongl.
Brefvet den 10 Maj 1853, nu för tillämpning vidtagit, de med det förändrade sättet för indelta hemmans-räntornas och kronotiondens utgörande afsedda fördelar måtte, om möjligt, med nästföljande uppbörds-år de skattskyldige tillgodokomma.
Utskottet anser sig, genom hvad i delta utlåtande redan blifvit anfördt, jemväl hafva besvarat ofvanomförmälda motioner af Herr Westerstrand samt Riks— dags-fullmäktige Johan Persson, Bengt Gudmundsson, David Andersson och Anders Nilsson, äfvensom dem, hvilka blifvit väckte af förre Talmannen Nils Persson samt Riksdags-fullmäktige A. J.
Sandstedt och Mauritz Sahlén, så vidt samma motioner innefatta förslag, som röra nu ifrågavarande förenkling af grundräntorna; hvaremot och då dessa sistnämnde motioner i öfrigt, äfvensom de af Prosten Arosenius och Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilsson väckta, afse ämnen, hvilka icke med beberörde förenkling stå i omedelbart sammanhang, Utskottet vill i anledning deraf framdeles särskildt afgifva yttrande.
Stais Utskottets Utlåtande, M 92. 45 Reservationer:
Vid första punkten, deruti Utskottet afstyrkt gjord framställning om de s. k. hufvudpersedlarnes förvandling i penningar: Af Herr J. F. Gråå: »Enär föga sannolikhet sig företer, att en fullt ändamålsenlig reglering af skatteväsendet, sådan den af komiterade för detta ärendes behandling blifvit, uti deras afgifna betänkande, föreslagen, för det närvarande må kunna tillvägabringas, har jag, vid sakens handläggning inom Stats-IJtskottet, inskränkt mig till framställande af det, efter min åsigt, både lampliga och_ billiga förslag att alla de räntepersedlar, hvilka icke såsom hufvudränte-persedlar blefve bibehållna, måtte uti penningar förvandlas.
Då Utskottet emellertid, med underkännande häraf, endast tillstyrkt att persedlar till jemförelsevis ringa belopp skulle i penningar förvandlas, men deremot åtskilliga räntepersedlar af vida betydligare värde förbytas uti och sammanslås med andra qvarstående persedlar, får jag emot detta Utskottets förslag mig reservera.» Af Riksdags-fullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län: »Då jag, emot Stats-Utskottets ifrågavarande betänkande, härmedelst nedlägger min reservation, anser jag mig dervid destohellre kunna undvika att vara mångordig, som jag ofta förut, under utöfning af mitt Riksdagsmannakall, icke saknat tillfallen att offentligt uttrycka mina åsigter i detta vigtiga ämne, nemligen de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, hvilket, med anledning af Kongl. Maj:ts vid denna riksdag derom aflåtna Proposition, nu utgjort föremål för Utskottets öfverläggningar.
Så mycket har ock, endast sedan sistförllutna riksmöte, varit skrifvet och ordadt i denna, det skattdragande folkets lifsfråga, att äfven den mest hopträngda sammanfattning deraf, förutsatt att jag till en sådan egde tillräcklig insigt, helt visst skulle växa utöfver det vanliga omfånget af en reservation.
Utan att således antyda de skiljaktiga omdömen, som härvid uttalat sig och af hvilka en del framkallat hos mig allvarliga tvifvelsmål om uppriktigheten af vederbörandes önskan i afseende på frågans slutliga lösning, vill jag derför genast öfvergå till den del af Utskottets utlåtande, hvilken jag hufvudsakligen anser mig böra bekämpa.
Denna afser Utskottets åtgärd att; till vissa hufvudränte-persedlar, hvaribland förnämligast spanmål och smör, hvilka i de flesta länen äro föreslagne att, såsom sådane, bibehållas, förvandla äfven öfriga, för hemmanen uti jordeböckerna upptagne räntetitlar, såsom fläsk, hö, strömming, lax, dagsverken m. m., i stället för att alla dylika persedelräntor bordt till viss penningeränta utsättas och en gång för alla bestämmas.
Detta var, enligt min uppfattning, innehållet af hvad Kongl. 46 Stats-Utskottets Utlåtande, JYS 92.
Maj:t föreslagit i Dess vid sista riksdag aflätna Proposition, hvilken, i denna del, af Ständerna bifölls; och ehuru, i den nuvarande Propositionen, väsentliga förändringar härutinnan blifvit föreslagne, hade jag likväl trott att, hos flertalet af Utskottets ledamöter, ett fastare vidhållande af förut fattade beslut skolat iakttagas, än som nu visat sig vara fallet.
Ehuru, i följd af en alltjemt fortgående prisstegring å de till bibehållande föreslagna hufvudränte-persedlar, spanmål och smör, en hvar nogsamt lärer inse att Utskottets förutnämnde tillstyrkande, om det bifalles, otvifvelaktigt skall föranleda en icke obetydlig skatteförhöjning, har jag likväl, för alt åtminstone i någon mån kunna förekomma en sådan, hos Utskottet framställt ett förmedlingsförslag, hvilket dock, vid anställd votering, blifvit undertryckt.
Detta gick derpå ut att, af ofvanuppräknade räntetitlar, åtminstone dagsverken icke måtte förvandlas till någon af de föreslagne hufvudränte-persedlarne, utan i stället bestämmas till viss penningeränta.
Att dagsverken ingått såsom en ränta vid skattläggning af hemman synes redan orimligt, ty skattebidrag bör tillkomma staten endast af den produkt, jorden afkastar, men ingalunda af det medel, nemligen arbete, som för frambringande af samma produkt kan hafva varit nödvändigt; helst å skiljda orter, i följd af naturliga förhållanden, lika mycket nedlagdt arbete icke framkallar lika afkastning.
När emellertid dagsverken redan utgöra en räntetitel, hvars afskaffande icke heller nu är i fråga, synes anspråket att denna skatt icke framdeles blifver förhöjd ganska billigt.
Enligt markegångstaxorna har lösningspriset å dagsverken i allmänhet förblifvit någorlunda oföränderligt, det ena året som det andra, under det att deremot lösningspriset å t. ex. hufvudränte-persedeln spanmål, årligen mera förändrats och i allmänhet visat benägenhet att höja sig.
Sålunda har inom Stockholms län medelpriset, efter hvilket dagsverken fått lösas, utgjort:
För Dränge-dagsver/ien: åren 1827—1836 ........ 23 sk. 6 r.st. » 1837—1846 26 » 1 »
För (ike- dagsverken: åren 1827—1836 1 R;dr 30 sk. 10 r:st. » 1837—1846 1 » 28 » — hvaremot medelpriset å tunna spanmål, hälften råg och hälften korn, utgjort: åren 1827—1836 7 R:dr 7 sk. — » 1837—1846 8 » 15 » — Stats-Utskottels Utlåtande, J\i 92. 47
Detta förhällande är ännu mera i ögonen fallande, om, i stället för tio års medelpris, markegångspriserna ä dagsverken och spanmäl för vissa år sammanställas, t. ex. å Dagsverken: å Tunna spanmul: år 1844 . . 26 sk 6 R.dr 8 sk. — » 1845 . . 26 » .... 10 » — — » 4846 . . 26 » .... 10 » 45 » 4 r:st. » 1847 ' . . 24 » .... 10 » 5 » 4 » o. s. v. Hvarje skatteförenkling, der vissa räntepersedlar skola förvandlas uli eller uthytas mot andra varor eller hufvudränte-persedlar, torde, i följd af föränderligheten i priset å dessa sednare, alltid blifva till sina följder ojemn och obillig; men då skatteförenkling tillika blir skatteförhöjning, hvilket ovilkorligen inträffar derestdagsverks-räntan, som för hela riket blifvit af Kammar-kollegium beräknad till det betydliga beloppet af 470,158 R:dr 55 sk. 2 r:st. årligen, skall till spanmål eller smör förvandlas, hvarken vill eller bör jag med min röst bidraga till fram gång åt ett förslag i denna vådliga syftning.
Flere ledamöter inom Utskottet, tillhörande de två första Stånden, hafva väl påstått, att det resultat, hvartill Utskottet nu kommit, skulle utgöra ett bland -de aldraförträffligaste, våra Riksdags-annaler förmådde uppvisa.
Jag tror deremot, att 1854 års
Ständer derigenom skulle tillvinna sig en bedröflig; och föga önskvärd ryktbarhet.
Sedan saken bifallits skulle, derför att den skattdragande allmogen blifvit deröfver hörd, vederbörande anse skatteförenklingen såsom ett kontrakt för evigt, deri rubbning snart sagdt vore omöjlig, och i hemlighet fröjda sig deråt att samma allmoge blifvit förd bakom ljuset.»
Uti denna reservation instämde Riksdags—fullmäktige Pehr Mattsson från Wester-Norrlands, Henrik Andersson från- Örebro samt Erik Mallmin från Westmanlands län.
Af Riksdags-fullmäktigen Måns Månsson från Calmar län: »Emot det beslut Ilögl.
Stats-Utskottet stannat uti, angående skatteförenklingen eller, rättare sagdt, skatteförhöjningen, får jag reservera mig.
Skatteförhöjning måste det ovilkorligen blifva, ty först och främst bar man bibehållit de räntepersedlar som äro i jemnt stigande, samt på köpet ökat de förstnämnde med sådane skatte-persedlar som alls icke stigit eller komma att stiga.
För att få nog hög markegång har man stadgat, att en särskild markegångs-slittning skall hållas i Mars eller April, och för det tredje har raan stadgat, att andra skatte-persedlar än spanmål icke få uppsägas och sådant endast vid de tillfällen markegångspriset understiger medelpriset.
Ar icke detta en på flera sätt tillkonstlad skatteförenkling?
Jag skulle ödmjukast tro det; ty till och med indelningshafvarne erkänna, att om de sjelfve fått uppsätta förslaget, de icke vågat gå så långt. 48 Stals-Utskotlcts Utlåtande, JM 92 Hvad är då meningen med ett sådant förfarande?
Jo, att den jordbrukande allmogen skall i sakta mak dels drifvas ur landet, dels öka tiggarhopen.
Delta system synes vederbörande vara det behagligaste af alla.
— Med hvarje år utvandra nemligen tusentals duglige jordbrukare och pålitlige arbetare; men lättingar, hamnbusar och tunguser, brokikare och chineser, dylika praktexemplar få vi nog hafva qvar.
Att indelningsinnehafvarne varit de som verksammast arbetat för att tillskapa detta olyckliga tillstånd är allmänt både kändt och erkändt.
Nu vill man göra ett storverk ; man vill nu lägga de små skatte-persedlarne på de större, eller de som är i jemnt stigande.
För att tillvägabringa detta^storverk anvisar man ett förslags-anslag.
Om det stannar med ett eller tre hundra tusen R:dr, sak samma.
Att det måste erfordras oerhördt stora summor, för att öfverflytta alla de små skatte-persedlarne på andra, ligger i sakens natur; men är del då klokt att uppoffra så stora kostnader på ett förslag, som, om det vinner Ständernas bifall, endast kommer att leda till det resultat att tusentals klagomål komma alt låta höra sig.
Det är således ett experiment som endast kommer att kosta slaten penningar, och blott att framkalla oupphörliga klagoljud.
Eget är att indelningshalvares löner icke kunna bestämmas efter silfvervärde, då den personal som har anslag pä första, andra och tredje hufvud-titeln utfår dessa summor i bankosedlar.
Eller är denna personal mindre nödvändig än in delningshafvarne?
Ja men, säger man, de skattskyldige hafva ju blifvit hörde och en del af desse hafva förklarat att de vilja bibehålla vissa persedlar.