Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och har vid denna öfverläggning vice Talmannen Hyckert förbehållit, att om skjutsnings-skyldigheten blefve på entreprenad upplåten, kostnaden dervid icke blott må vidlåda Bonde-Ståndet, utan alla som äga hemman, och hvilka följakteligen, efter hans tanka, gemensamt böra deltaga uti ett så tryckande onus.
Sedermera hafva till samma Riks-Stånd Memorial i detta ämne blifvit ingifna den 31 Mars, af Riksdagsmannen Jacob Ericsson från Örebro
Län, sorn, med anmälande af den stora skjuts åtgången vid Glanshammars och Fellingsbro
Gästgifveriet, i synnerhet efter den lyckliga föreningen af Sveriges och Norriges Riken, åstundar i anledning af hästars uppstegrade pris , som endast skola kunna i 3 år med skjutsningen uthärda, skjutslegans ökande till 24. sk.
Banco milen, hvaruti så väl öfriga Riksdagsmännen från Örebro Län, som de från Carlstads Län, och Riksdagsmannen Johan Magnus Wessing från Westmanland instämt, med tillägg af den sistnämnde, att de omkring Westerås belägne Härader äro mer, än de flesta andra orter, med skjuts besvärade.
Hvarförutan äfven, i ett samma dag ingifvet Memorial, Riksdagsmännen Hans Hansson i Kårtylla och Eric Johansson i Nyckelby från Stora Kopparbergs
Län, under föregifvande det skjutsningsbesväret är bland de betydligaste hinder för Jordbrukets uppkomst, och att detta yrke aldrig kan hinna till någon hög fullkomlighet, så länge detta besvär qvarstår, yrkat, att skjutslegan bur de Den 16 Juli. de blifva beroende af de skjutsandes fria vilja, hvilken tanka flera Fullmäktige frän Kopparbergs
Län, Pehr Olsson ifrän Södermanland, Pengt Larsson och Jon Andersson frän Öster* göthland och Olof Ericsson samt Johan Nilsson fran Westerås
Län afven funnit vara billig och antaglig, hvarföre de uti den samma instämt, och liar afven lrerörde dag Riksdagsmannen Jonas Jonsson frän Södermanland, uti ingifvet Memorial , föreslagit antingen den uräldriga skjuts inrättningens upphäfvande genom Postoch Forvagnars inrättande, såsom i andra Länder är brukligt, eller någon viss lämpelig afgift af alla Stånden , eller också skjutslegans förhöjande.
Afven häruti rnerabernälte Biks Stånd Riksdagsmannen Gustaf Gustafsson från Södermanland den 17 April isynnerhet anmält svårigheterna vid den Kronoskjuts, som ärligen sker för Båtsmännens transporterande till och ifrån Carlskrona , i anseende dertill, att detta manskap, som vanligen utan all styrsel eller afseende pä tagordningen, framfar, ofta handterar illa både Skjuts-bönder och hästar, och deras resor inträffa vid det svåraste väglag, i anledning hvaraf han önskar, att det samma måtte antingen transporteras sjöledes, eljer mnrchera, anmälandes derjemte sin åstundan örn entreprenad af den öfriga skjutsen, i likhet med hvad af så många tillförene anfördt blifvit: och sfuteligen hafva Riksdagsmannen Lars Carlsson och Anders Carlsson från Skaraborgs Län, uti ett den 16
Maj ingifvet Memorial, väl frångått pretention pä högre skjutslega, men dock på det alfvarligaste yrkat, att nu varande skjuts* " inrätt - Ven 16 Juli.
1385 inrättningen mätte förändras, likväl utan att uppgifva sättet huru denna förändring borde ske.
I samma ämne äro äfven hos Högl.
Ridd. och Adeln Memorial ingifne af Herr Hofjunkaren Gustaf af Malmerfeldt, som, jemte anförande af de olägenheter, hvilka skjutsnings skyldigheten för Jordbruket medförer, anser obilligt, att skjutslegau är högre för Städerna än för landet, samt att Städernas innevånare icke del» taga uti Kronoskjuts, och föreslår, att, i anseende till Foders och Spannmåls årligen olika pris, skjutslegan derefter matte, vid årliga Mar* kegångs sättningarna, bestämmas; och af Stats Cornmissarien Herr G. R.
Nauchoff, hvilken, till undvikande af de svårigheter, sona med nu varande skjutsningssätt, så väl för de skjutsande, sorn de resande, äro förknippade , yrkar, att dessa böra afhjelpas genom skjufsnings skyldighetens utbjudande på entreprenad, till hvilken anstallts befrämjande han föreslår, att icke mindre de skjutsande, än de, hvilka vanligen med Gästgifyeri-skjuts färdas, något måtte contribuera.
Härmed hafva i öfrigt gemenskap de Memorial, sorn, angående inrättning af Fragtvagnar eller så kallade deligencer , till välbemälte
Stand blifvit ingifne, öfver hvilka Utskottet dock nu får ett särskildt Betänkande afgifva.
Till Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr Handelsmannen Gustaf Stabeck äfven aflatit ett Memorial i samma ämne, deruti, med upptagande af de i ofvannämnda Memorial anförda omständigheter, han yttrar, att fullgörandet af skjutsnings skyl - 1386
JDen 16 Juli. skyldigheten är odrägligt} och söker bevisa detta sitt yttrande med en uppgjord uträkning , som slutar med det resultat, att hvarje helt hemman genom skjutsnings skyldigheten årligen tillsätter 200 K:dr 30 sk.
Banco, och att enär större delen af de skjutsande äro Skatte-åboer, samt således i Öfrigt mycket betungade, skjutsningsskyldigheten vore för dem så tryckande, att dermed icke kunde uthållas.
För att afhjelpa detta, i hans tanka, ett af de största hinder, som ligga i vägen för Jordbruket, föreslår han, att all sådan hållskjuts, som är belägen öfver en half mils afstånd från ombytet, må upphöra, och alltid från skjutsnings-besväret befrias, samt den, som är inom denna distance, i reserv förvandlas, att 2:ne Skjuts-Taxor upprättas, under namn af ordinarie och extra, att skjutslegan för den förra borde vid Riksdagarna bestämmas , såsom gällande till nästa Lagtima Riksdag, att reservlaget borde hålla ett visst antal hästar för dagen till den ordinarie skjutsen , af hvilka hästar dock a:ne par 2 gånger i veckan skulle disponeras till en så kallad diligence, sorn till postens och Passagerares förskaffande från Hufvudstaden till Skåne och Götheborg borde inrättas, och att, när desse hästar utgått, den resande väl äfven kunde fortskaffas, endast med den ålagda skyldighet , att betala skjutspenningar för denna extra skjuts med 30. procents förhöjning öfver den ordinarie Taxan, och att han måtte nyttja mindst 2:ne hästar för denna honom visade tjenst.
Häremot har Herr Borgmästaren Hambraeus, Dm 16 Juli. us, uti ett till sistnämnda Stand inlemnade Memorial , sökt ådagalägga, att Herr Stabecks förslag vore i utförandet icke verkställbar, och att, enär det befriar alla öfver en half mil från skjutsningsstället belägne hemman för skjutsningsskyldigheten, det så för de öfriga skjutsande, som resande skulle medföra högst betänkliga olägenheter; att den nu varande skjutsnings inrättningen för vårt land närmast är afpassad, samt att missbruket ej kan betaga bruket af en nyttig inrättning, och yrkar sluteligen, att i stället för det Herr Stabeck projecterat, att ingen finge nyttja mindre än 2:ne hästar, då ordinarie skjutsen är utgången , den förr lemnade rättighet för resande att, äfven på den tid, då skjutslegan betaltes med 3 sk milen, som på en timme fick till rygga läggas, få färdas 2:ne personer efter en häst, mätte dem återställas, dock med vilkor, att betala 16 sk. milen.
Utskottet har, hvad i ofvanberörda Memorial mer och mindre vidlyftigt blifvit omformäldt uti noga öfvervägande tagit; och då uti en del af de samma de skjutsandes olagenheter hlifvit sned nog öfverdrift afskildrade, meri icke något är nämndt om deras behof eller betungande, hvilka i angelägna ärender äro nödsakade företaga mer och mindre vidsträckta resor, eller om den tunga , hvilken genom en högst uppstegräd Skjutslega, skall drabba sä val de allmänna Ca'sSurna, som i mer och mindre man Rikets sarnteliga inbyggare, anser sig Utskottet till en början böra fästa uppmärksamhet på dessa at en hög skjutslega nödvändigt härrörande svårigheter, för Den 16 Juli. för att upplysa, huruvida man vid vissa kända •olägenheters undvikande, ej försätter sig i nya af icke mindre, men kanske betydligare inflytelse på det allmänna välståndet.
Det är uti Sveriges Geografiska och Fysiska läge, som, efter Utskottets tanka, hufvud* orsaken igenfinnes till de onera, hvilka man varit nödsakad ålägga största delen af jorden, i afseende på resandes förskaffande.
Uti ett glest hebodt Land, der mångå måste färdas långa vägar, för att få sina angelägenheter hos Regeringen , eller dess särskilta auctoriteter bevakade; der Lärosäten för ungdotnen äro få, och Universiteterna, dit alla Studerande måste samlas, belägna på betydligt afstånd från hvarandra, och från Statens särskilta provinser; der oumgängliga handelsvaror, ja hufvudämnet för sådan, spannmålen ofta måste från Sjö-Städerna till aflägsna orter transporteras för en forlön, hvilken efter skjutslegan vanligen bestämmes; der äro, i jerrmförelse enrot folkmängden, oändligen flere, som skulle hafva känning af en hög skjutslega, än i de Länder, der Invånarne på en mindre areal yta äro sammanträngde, och kunna få sina angelägenheter på närmare afstånd ombesörjde, samt sina förnödenheter genom körnare transporter sig tillförde.
På Sverige inträffar fullkomligen det förstnämnde förhållandet, och måste derföre derstädes, i likhet med andra Läruler af samma beskaffenhet, uppoffringar blifva nödvändiga hos dem, som äro i tillstånd att fortskaffa resande, om icke, å andra sidan, betydliga olägenheter skola uppstå, vid alla de Den 16 Juli. 1389 de nämnda omständigheter , hvilka , för ämnet» närmare utredande, särskildt böra öfvervägas.
Klagomål hafva alltid blifvit hörde öfver de mångfaldiga kostnader som åtfölja rättegångar och andra slags föreskrifna formaliteter , att i laglig ordning försvara sin egendom eller andra rättigheter.
Skulle det Hedervärda Bonde-Ståndets nästan vid hvarje Riksdag yttrade anspråk att få skjutslegan ständigt ökad, alltid vilfaras, så skall den tid icke blifva långt borta, då mången, genom Medborgares eller Ernbetsmäns behandlande, oskyldigt lidande, ser sig nödsakad att heldre öfverlemna sig åt sitt öde, än att företaga resor, hvilkas kostnader han ej mägtar bestrida, kanske ej en gång när de måste göras till ett på några mils afstånd beläget XandshöfdingeResidens eller en Hagmans Rätt, och an mindre till en Hof-Rätt, på 40, 50 å 60 mils afstånd, eller till Rikets Hufvudstad, der alltid 1 sista instantien, men ofta äfven förut, Medborgares vigtigaste angelägenheter behandlas.
För de flesta, som nödgas för särskilta förrättningar anlita Domare och andra Embets- och Tjenstemän , skall ock kostnaden
Vid sådana tillfällen blifva odrägelig, och det skall, vid så beskaffade omständigheter icke slå felt, att den mindre bemedlade blifver urståndsatt, att bevaka sina lagliga rättigheter, och kanske ofta nödsakad, att gå ifrån den jordtorfva han besitter, eller se den , genom mägtigare grannars tilltag, stympad och försämrad.
Alltid är Staten i behof af sådana yngre medlemmar, som genom studier skola danas skick - J39° Den 16 Jult. skickliga, aft blifva Tjenstemän uti Församlingen, eller vid Civila och Militaira Värf.
Re» dan är dessas beredande hos oss 1 mångå afseenden försvårad.
Dem , som skola inträda i Prest - Ståndet, äro nu ålagd skyldighet att förskaffa sig undervisning och öfning vid de ej längesedan inrättade Seminarier, och att derföre oftare besöka Academierna, än sorn förr varit vanligt; och samma omständigheter inträffa äfven, till följe af Kongl. Kungörelsen den 9 October 181?, för dem hvilka vid RättegångsVerken eller Rikets Collegier $öka inträde.
Den nästan enda utväg som förr -varit för medellösa Studerande, att genom förmögnare barns undervisning, vid Academierna sig uppehålla, blifver allt mer och mer tillstängd genom sådana allmänna inrättningar, hvarigenom för dessa tillfälle lemnäs att, utan nämnde Lärosätens besökande , förskaffa sig till vissa yrken nödigal insigter.
Blifva nu skjutspenniogarne så dryga, att resan, till exempel från Öster- och Westergöthland eller Småland, eller Westerbotten och andra Norrländska Provinser till Upsala, kostar lika mycket eller mera, än uppehället på sistnämnde ställe under lärotiden, synes det blifva ogörligt att med tiden erhålla skickliga Prester uti de från Academierna mera aflägsna orter, och den brist, som redan öfverklagas på skickliga ynglingar, sorn i Civila Verk vilja ingå, skall visserligen blifva ännu större.
Det är af Bonde-Ståndets fattigare söner som Prest-Ståndet erhåller större delen af dess medlemmar, och flere af dem bekläda vigtiga tjenster uti ders all - Den 16 Juli. *39* allmänna styrelsens åtskilliga fördelningar.
Det kan ej vara det Hedervärda Bonde-Ståndets mening, att vilja försvåra deras fortkomst, som hädanefter i samma vägar vilja gagna det allmänna eller att vilja betaga Staten det biträde, hvilket af dem vid nämnde yrken icke kan umbäras.
Det är efter skjutslegan som forlönerna bestämmas.
En sådan skillnad, som imellan den förra och sednare af en Ledamot bland det Hedervärda Bonde-Ståndet på en viss ort i Riket uppgifvits, är åtmindstone annorstädes okänd, om icke vid några enda tillfällen, der ett svårt väglag i förening med en större förmodad vinst vid några varors skyndsamma transporterande, för tillfället uppstegrar priset.
Uti de från SjöStäderna aflägsna orter skall en betydlig påökning i priset å de för lifsuppehället nödvändigaste varor, såsom salt, gill, strömming, blifva en följd af en ökad skjutslega.
Erfarenheten visar, att vid närvarande skjutslega, 5 mils afstånd från Sjo-Staden ökar spannmålspriset med 32 sk.
B:co på tunnan.
Vid en fördubblad skjutslega skulle då tillökningen blifva i-j- R:dr på detta ringa afstånd, och man kan häraf sluta till de betydliga svårigheter, sorn skulle möta Regeringens hulda omsorger, då den, vid infallande missväxt-år, finner sig föranlåten , att, till hungersnöds afhjelpande ibland Allmogen, afsända betydliga spannmåls-transporter till långt ifrån hafvet belägna orter, såsom Dalarna, Jemtland, med flera.
Den olägenhet sorn Eergshandteringen, vid dess tunga producters forslande, härigenom - 139?
Den 16 Juli• igenom måste vidkännas, och de odrägliga kostnader, som skulle drabba vissa Embets- och Tjenstemän , som i och för sina sysslor nödsakas förrätta betydliga resor, för hvilka de njuta antingen alldeles ingen särskilt ersättning, eller ock endast på gamla Taxor grundade obetydliga respenningar i ett för allt, äfven i de händelser', då resorna blifvit mycket emot förra tider ökade, mäste ock härvid komma i beräkning.
Enär, i jemförelse härmed, närvarande skjutsinrättnings inflytelse på allmänna hushållningen tages i betraktande, kan väl icke nekas, att åtskilliga besvärligheter och , olägenheter för de skjutsandes jordbruk förorsakas genom den dem ålagda skyldighet att fortskaffa resande.
Att dessa uti de flesta remitterade Memorial äro nog öfverdrifna , finner Utskottet sig likväl föranlåtet anmärka.
Det antages för afgjordt, att en till skjutsning brukbar häst, skall icke erhållas för mindre än ion R:dr Råneo, och ej uthärda längre än uti 2 år; man uppgifver afståndet imellan Gästgifvaregardarna till lj. mil, och man beräknar 3ine dygns bortovarelse för hästar och skjutsbonde, såsom endast inbringande de för denna väg beräknade skjutspenningar, och häruppå grundas uträkningar , som leda till dét resultat, att skjutsnings skyldigheten kostar hvarje helt hemman öfver 200 RtdrJho årligen,samt aude ined ett sådant onus betungade, i synnerhet om de äro Skatte-bönder, dermed omöjligen kunna längre uthärda.
Härvid röjer sig antingen okunnighet om verkeliga tillståndet i Landet, eller en föxesatts, att för ett visst ändamål svinnande, göra de Den 16 Juiu *393 äe mera sällsynta svårigheter till allmänna och oundvikeliga.
Den som färdats de större strak- ' vägar, på hvilka skjutsnings-besväret är mest tryckande, torde visserligen, om han efter utseendet förstår -dt någorlunda bedomina häst-kreaturs värde, L fva lätt för att göra sig öfvertygad, att när på dessa vägar en skjutshäst finnes, som kan anses värd 100 R:dt B:Co, finna» åtmindstope 2 0 sorn icke äro Värde 50, och att den tid, som många af dem nyttjats till resandes förskaffande, mera närmar sig till 10 år och oFta derutöfver, än till arne.
Afståndet imellan de flesta Gästgifvaregårdar är större ari I-J mil, ofta till och med 2^.
Det är på långt när icke sällsamt, att på dessa Vägar åtefskjuts erhålles från Gästgifvaregården, dit skjutsen verkstälts, eller att samma skjutsbonde 2:ne gångor på dygnet fortskaffat resande.
Det är ock ganska sälsamt, att den skjutsande får vänta på den resandes ankomst längre tid, sedan haU vid Gästgifvaregården sig inställt.
Vid nu fastställta ’ skjutslega ser man tvärtom Allmogen finna det förmånligt, att ©kallade, endast i vä‘ntan af skjutsnings-förtjenst, infinna sig i vissa Städer eller vid de närmast de samma flerestädes 2 mil och derutöfver belägne Gästgifvaregårdar, för att genom skjutsning fram och tillbaka förtjena 2 R:dc B:co eller mera, på tämmeligen kort tid, efter Daglig skjutslega, samt mycket deröfver, då resande icke vilja flera timmar
Vänta på deras ankomst , sorn äro skyldige, att dem för den stadgade iegan fortskaffa. 5de Bandet, 175. 176.
Att >394 Den 16 Juli.
Att kostnaden i och för skjutsnings-skylr digheten skulle uppgå till ett så högt belopp, som den uti åtskilliga af de ingifne och särdeles uti Herr Handelsman Stabecks Memorial blifvit beräknad, är så mycket mindre med erfarenheten öfverensstämmande, som denna nogsamt visar, att de närmare till Gästgifvaregårdarna boende, som för aflägsnare hemman åtaga sig hållskjuts, åtnöja sig med en ojemnförligt ringare betalning.
Också finner man alldeles icke i allmänhet någon märkelig skillnad imellan Jordens häfd, sorn tillhör de hemman, hvilka äro belägna nära intill de större stråkvägarne, och de från de samma aflägsnare trakter.
Aldramindst kan det yttrande besannas , att skatte hemmans-ägares Jordbruk är mera försummadt än Frälse-Bönders, hvilket sednare förhåller sig tvärtom, emedan de sistnämnde, såsom Aboer på andras jord, af Jord ägarne äro med större utskylder betungade , och till sin utkomst mycket bero af det sätt, hvarmed de af dem blifva behandlade.
En hög skjutslega, som lockar ägaren eller brukaren af hvad hemman som heldst, att sända sina hästar till Gäst. gifvaregården, i speculation att genom skjutsning tillvinna sig en penninge-inkomst för dagen, skall deremot alltid blifva ett betydligt hinder för Jordbruket hos de flesta bland Allmogen , som vanligen icke riktigt beräkna en förmån , hvilken endast med tiden utvecklar sig, emot ögonblickets vinst, och är detta så mycket säkrare, som erfarenheten nara Hufvud Staden, och andra Eikets i de stora stråkvägarne beläg.
Den 16 Juli. 1595 belägna Städer sådant för den uppmärksamma tillräckligt ådagalägger, vid den skjutslega, som. både nu och äfven före dess sednare förhöjningar Varit gällande.
Att skjutsnings-besväret är ett onus, som endast drabbar det Hedervärda Bonde Ståndet, är ett föregifvande, som alldeles icke är grundadt, och hvilket man af ingen bland detta Stånds upplystare medlemmar kunnat förmoda, sedan genom de gjorda concessioner åt hvarje Rikets Inbyggare af hvad Stånd han vara må, frihet och rättighet är lemnad , att besitta all slags jord, af hvilken natur den heldst må vara.
Skjutsnings-skyldigheten åtföljer på Landsbygden jorden, och att icke all slags jord dermed är betungad , är en omständighet, sorn härrörer från den olikhet i onera , hvilken i uråldriga tider, i stöd af allmänt gällande Författningar, gjort besittningen af vissa Egendomar mera förmånlig än af andra.
I afseende på dessa fördelar jrar , vid de från skjufsnings-skyldigheten undan* tagne fastigheters inköp, en större köpeskilling blifvit utbetaldt, än om de varit med nämnde onus besvärade; och om, vid så beskaffadt förhållande, inneliafvarne af den jord, som är med tuera nämnde skjutsning»-skyldighet betungad,skulle ifrån sig, genom en jemn fördelning på jorden eller Medborgare i allmänhet, kunna afleda en del af de oneraj för hvilka de genom det ringare pris, hvarefter deras egendomar blifvit af dem eller deras Förfäder förvärf Vade, haft ett motsvarande surrogat, vore sådant ett ingrep i äganderätten, hvarigenom den säkerhet, sorn Sam* !396 Deri .16 JulL Samhälls-ordnlngen bör betrygga för hvar ocK en, att fran andras usurpation och intrång haf« va fredadt hvad han lagligen besitter, skulle försvinna, och Samfunds-föreningena vigtigaste ändamål förfelas.
Den enda och rätta skäliga anledning, sorn kunde gifvas för de skjutsnings-skyldiga, att söka få skjutslegan förhöjd, vore om samma skjutslega i jepmförelse mot varu-priser, och i synnerhet priset på spannmål eller öke-dagsverken 4 nu skulle finnas betydligen mindra, än hvad den varit under förflutna tider.
Utskottet har derföre företagit sig, att i detta afseende, för sednast framlidne 50 år, eller från och med I76S till närvarande tid, anställa en jemnförelse i« mellan skjutslegan och Stockholms Dans Markegång , såsom utgörande ett ungefärligt medium af Öfriga Markegångarna i Riket, för en tunna Råg, samt ett öke-dagsverke, och har härigenom kommit till följande resultater.
På det tiotal af år, som förflutit ifrån och med år 1766 till och med år 1775, gjorde
Markegången för en tunna
Råg i Stockholms
Dän, till ett medel-pris för alla åren reducerad, nära 14 Daler S:mts till förtjenande af en tunnaRåg, efter den då stadgade skjutslegan, ä Ig öre milen, fordrades således då att hafva skjutsat 36^- mil.
Under de följande 3 åren, 1776, 1777 och 1778, då skjutslegan ännu var bibehållen vid 3 sk. för milen , utgjorde Markegången för en tunna Råg per mediupi g
R:dr 39 sk. 9 till hvilken summas förtjenande uppgick skjutslega^ för 4i|. mil.
För åren 1779 till och med Den 16 Juli. j*ed 1788 gjorde Markegängen för en tunna
Håg i Stockholms Hän per medium 3 R:dr 5 sk.; och att förtjena denna summa, fordrade?
efter den dä till 4 sk. milen ökade skjutslega, 37* mils skjutsande med en häst.
' För de följande lo åren ifrån 1789 till I798, är medelpriset af Stockholms Läns Markegång för en tunna Råg 3 R:dr 28 sk., hvilka, sedan skjutslegan, under dä varande krig och tillsvidare blifvit förhöjd till dubbelt emot hvad den under de förra
Io åren varit, kunde förtjenas genom.
214- mils skjutsande med en häst.
Det följande tiotal af år från 179g till 1808, gifver ett medelpris på Markegängen för en tunna Råg af 6 R:dr 3^ sk., till hvilken summas förtjenande skjutslega för 365 mil erfordras.
För de 6 sednaste åren, som efter denna tid förflutit, till början af innevarande år , eller från och med I809 till och med I814, är medelpriset på en tunna Råg, efter Stockholms Läns Markegång 7 R:dr 40 sk., hvilka förtjenas med 3iy mils skutslega.
Genom denna beräkning blifver det således uppdagat, att på de förenämnde åren skjutsfiings-förtjensien , då den jernnföres med Spannmåls-priset, aldrig varit så stor, som den för närvarande är, de 10 år undantagne, som| följde näst efter skjutslegans fördubbling år 1789, och under hvilka Landet i allmänhet var valiignadt med ömnig skörd, som bibehöll Spannmålen vid lågt pris; och synes således, af Spannmåls-prisets förhållande till skjutslegan, intet skäl kunna hämtas till den sednares ytterligare hö - 1398 Den i 6 Juli. höjande, utan tvertorn, vid jernförande af deras belägenhet, hvilka nödgas färdas med skjrits, och bland hvilka finnas en mängd med penningar lönte Tjensteman , hvilkas löner icke blifvit på långt när i lika mån med skjutslegan ökade, all anledning förevara, att åtmindstone viddess närvarande belopp låta bero.
Vid jemnförelses anställande imellan skjuts* legan och priset på ett öke dagsverke, som bpr» de vara den naturligaste, hvilken till detta ämnes utredande sig erbjuder, har åter förhållandet befunnits vara följande: ifrån år 1766 till 1775, har i Stockholms Fdit» medelpriset på ett öke dagsverke, efter Markegången, utgjort en Daler 20 öre 5:mt, som svarar emot skjutslegan för 4* mil efter 12 öre milen.
De följande 3 åren 1776, 1777 och 17 78: dä skjutslegan ännu var bibehållen vid 3 sk. för milen, var
Markegångs priset för hvardera året på ett öke dagsverke 20 sk., svarande mot 6-f- mils skjutslega.
Tor tiotalet af åren derefter 1779 —-1788 , då skjutsen betaltes efter 4 sk. milen, är medelpriset pä ett öke dagsverke 19 sk., som svarar emot 4- mils skjutslega.
För påföljande tiotal, innefattande åren 1789—1798 är medelpriset på ett öke dagsverke nära 25 sk., hvilket efter den då till dubbelt, eller 8 sk,, höjda skjutslegan, "Svarar emot 3 ‘ mils skjutsning.