Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skälet till detta förhållande är, alt en vål ordnad spannemålshandel ej finnes och kan ej finnas, så långe ingen bestämd tull för varans import år gifven.
Ofverskottet af en rikare skörd kan ej med någon säkerhet förvaras af upplåggaren och försvinner derföre innan mindre ymniga års behof påtränga.
Der ingen säker och vål ställd spannemålsliandel finnes, finnes också ingen regulator hvarken för spanneinålstillgångar eller priser.
Derföre händer också, hvad som under förflutna åren inträffat, att, då landlmannens afsåttningsbekymmer inställa sig den ena dagen och i bredd dermed ropet om öfverproduktion och fallande priser, följa straxt derpå oerhördt höga priser, hunger och nöd.
Ett nytt tidskifte för Skånska landthushållningen synes påbörja genom det allvar, hvarmed en del större Possesionater fästa sig vid sin landthushållning.
Stora reformer vidtagas på en del större egendomar.
Sjelfbruknings-systemet i stort börjar uttränga arrende- (affermerings-) och det så kallade hofveri-systemet.
Det sednares olämplighet år af de flesta tänkande insedd; men huruvida öfvergången till sjelfbrukning, i den skala fråga nu år, eger företräde framför aflermering, sysselsätter ännu olika opinioner.
Fram - 17 Framtiden kommer att upplösa problemet.
Det allmänna har dock harvid ett stort\ intresse alt bevaka, nämligen att arbetskrafterna, på så stora sjelfbrukningsgårdar, sorn man börjar organisera, anskaffas och underhållas på ett sått, att de slutligen ej ån ytterligare öka de rörliga massor af hushåll och lösa dagsverks-familjer, som redan gifva bekymmer åt fattigvård, korrektions-inråltningar och den allmänna säkerheten.
Emedlertid bör, så vida nu nämnde vilkor iakttagas, denna verksamhet ibland de större jordegarne i agronomiskt hänseende och i samma mån den framgår på rationella grunder, medföra nytta för landtbruket och, såsom exempel, göra i detta afseende god verkan äfven ibland mindre jordbrukare.
I allmänhet behöfva dessa föresyn, ty någon egen forskningsifver ibland allmogen förmårkes ej i denna riktning.
De äldre sedvanornas inflytande på åkerbruket fortfar mer ån kunskapsbegåret eller den vetgirighet, som erfordras för att med grundlig kännedom omfatta de mångfalldiga ämnen, som tillhöra en rationel landthushållning.
Lånets Landthushållnings-Sällskap har också derföre ända hittills knappast existerat till form, ån mindre har det kunnat tillvägabringa några egentliga resultater.
Nya stadgar för Sällskapet har vål i underdånighet blifvit förslagne och af Eders Kongl. Majit i Nåder gillade och stadfåstade.
Men hvarje försök, att gifva behörig och ökad verksamhet åt ett hushålls-sållskap, skall stranda och kan endast gifva ringa och obetydliga resultater, inskränkta inom trångare grånsor, så långe den jordbrukande klassen saknar en för landtbruk och hushållningen afpassad bildning, och sä långe de, som ega den, sakna ett mera lefvande nit och verksamt intresse för landthushållningens allmänna framsteg och förkofran.
Att medelst skrifter, i ämnen som angå jordbruk och landthushållning, kunna verka, möter eit stort hinder genom hos allmänheten bristande elementar-kunskaper.
Mängden af landtbrukare eger ej stort förtroende för meddelanden af denna art, dels genom bristande förmåga att rått fatta och förstå dem, dels derföre att traditioner och sedvanor åro de stöd, vid hvilka den synnerligast fåstar sig.
Fråga har derföre blifvit väckt om ett för Skånska provinsen gemensamt praktiskt Jordbruks-Institut.
Skånska provinsens båda Läns Hushålls-Sållskaper hafva härom förenat sig, för att med gemensamma krafter verka i detta afseendet och till en början redan hål till inköpt en egendom.
Äfvenledes år det i alla afseeriden önskligt, alt det Furst-Institut, som år i fråga alt inom
Lånet bildas, må få den framgång, sorn man har skål att hoppas.
Doktor Fintelman (född Preussare), som under ett par års vistande hår i provinsen hos flera enskilda skogs Fcmärs-Bcr, för Christianstads Län, 3 18 egare gjort sig fördelaktigt kånd för kunskaper och nit för sitt yrke, har tillkännagifva, att han ämnar instundande höst inråtta ett dylikt institut och dertill lått åt sig upplåten Segesholms gård, lydande under Widtsköfle egendom, sednast tillhörig nu mera aflidne handlanden Gustaf Hagerman.
De vidtagne åtgärder för Håstafvelns förbättrande visa god verkan, hvarigenom remonter för Kavalleri- regementerne nu till betydligare antal kunna inom provinsen erhållas och införskrifningen häraf ifrån Dannemark minskas.
De omsorgsfulla vidfagne anstalter för Får-racernes upphjelpande visade lefvande verkningar, men hafva likväl ännu icke hunnit öfver några schåfferier, på en och annan af de större egendoinarne.
Sednare årens trögare afsättning med de finare ullsorter, derå prisen åro beroende endast på några fä klådesfabrikanters inom en enda och ifrån Skåne aflägsen fabriksort, med hvilka inga andra köpare tälla, kommer säkerligen att försvåra denna industris vidsträcktare framgång.
Inom Lånet finnas icke några allmänningar eller rekognitionsskogar.
Under åren i854 med i858 har, enligt bifogade uträkning, medelpriset å ett drångdagsverke utgjort 16 sk.
Eko. Medelmarkegångsprisen hafva varit, för Råg 8 Rdr 5 sk. 4 rst., för Korn 6 Rdr 4 sk. 3 rst. och för Hafre 3 Rdr 24 sk. 6 rst. allt Bko.
Dock hafva de årligen understigit de gångbara.
Då markegångs-såttningen år af vigt, enär både
Statens och många enskildes intresse dermed år förenadt, bör jag ej underlåta att i underdånighet framställa svårigheten att verkställa denna prissättning enligt föreskrift , sorn bestämmer tiden dertill i de första dagarne af November månad hvarje år, vid hvilken tillgångarne ännu ej kunna vara kände och inga priser ännu stadgade.
Alunbruk år det egentliga bruk i Lånet och har de sednare fem åren leinnat en medeltillverkning uppgifven till 1,906 |:dels tunnor alun, derföre värdet upptages med 22,87(3 Rdr 38 sk. 5 rst.
Bko. Bruket sysselsätter 71 personer.
Af de i öfrigt inom Lånet befintliga verk och inrättningar, sorn i tabellen åro upptagna, lörtjenar Pappersbruket
Klippan flen mesta uppmärksamhet genom så vå! de olika papperssorters godhet, som de olika machiner, hvarmed arbetet verkställes.
Detta Pappersbruk sysselsätter 100 personer och värdet af dess årliga tillverkning uppgifves lill 368,739 Rdr Bko.
Antalet af arbetare, sorn vid bergsrörelse, fabriker, bruk och andra dylika näringar och verk sysselsättas, år 3og personer, hvarjemte värdet af deras tillverkningar kan uppskattas till 24o,igof Rdr Bko. 19 Binäringar: Sjöfart:, i synnerhet Från Bjere härad, hvars kustboar begagna denna utväg liii förtjenst.
Be anses för dugligt och raskt sjöfolk.
Från Länets östra och södra kuster göras ej obetydliga transporter af säd till Blekingska hamnar och bereda skut- och båtegare någon inkomst.
Dessa återföra vanligen ved och andra skogselfekter.
Fiske, hvaraf det i saltsjön är det mest lönande och sysselsätter många hushåll, hvilka deraf hafva sin enda utkomst.
Jagt, som genom sin obetydlighet ej kan räknas som någon egentlig inkomst.
Salpeterkokning, nu mera obetydlig och i det aflagande, att, då tillverkningen år 1835 uppgick till 2,034 Lisp., har den sedermera allt mer och mer minskats och år 1838 nedgått till endast 456 Lisp.
Orsaken härtill kan återfinnas i Kronans nedsatta lösningspris och skogarnes jemna aftagande.
Tjärn- och Potlaske-bränning, kolning och tillverkning af ylle- och Jinncväfnader äro i aftagande; tillverkningar af jern, såsom årrbillar, hästsKor, liar, yxor m. m., samt af träd, såsom laggkärl, hjul, kistor m. m. sysselsätta allmogen från skogsbyggden och gifva dem en ej obetydlig inkomst; tobaks- och . humble-planteringar samt lin- och hamp-odling fortgå till Länets behof och till någon afsalu äfven till andra orter.
Af förenämnde yrken ega visserligen flera medel till förtjenst, men att ens närmare bestämma den inkomst dessa binäringar lemna deras idkare är svårt, om icke omöjligt, helst det är allmogen, som sysselsätter sig med dem och ulan att ens för sig sjelf göra några beräkningar deröfver.
Handel: inskränker sig hufvudsakligast till landthandel, med afsättning i Länets släder och på landlmarknader.
Den betydligaste exporten till andra orter är spannemål och brännvin, som finna afsättningsplatser i sjösläderne så väl inom Länet, som i nästgränsande Län.
Brännvins-exporlen bereder visserligen en ej obetydande penningelillgång inom Länet, hvilken dock ej skulle minskas i fåll Författningen rörande brännerihandteringen utgick ifrån den princip: att, medelst minskning i varans qvantitet, öka varans försäljningsvärde.
Det kan ej helier undgå Länsstyrelsens uppmärksamhet, att brännvinshandeln, i dess nu varande förhållande, börjar från flera håll alt urarta, hvilket ej sällan förråder sig så väl å en del köpares, som säljares sida.
Dels utvidga spekulationerna sig till lättsinniga beräkningar och derå följa betydliga förluster, dels bereder öfvermåttet af lill gå n - garne, spridda på nästan alla händer, tillfällen att både. köpa och sälja på kredit eller mot förskotter på framdeles skeende lefveranser.
När dessa afhandlingar ske utan försigtighet, utan beräkning och stundom utan ärlighet, följa derpå lagsökningar, vid hvilka producenten, sorn ej fullgjort sina åta - 20 ganden, förpligtas att erlägga öfverenskomne vitén, oftast utfåstade för att på förhand bekomma ett obetydligt förskott.
Dessa vitén åro stundom så dryga, att köparen har största vinsten af att kontraktet ej uppfylles af säljaren.
Dylika transaktioner inveckla i lagsökningsmål och rättegångar en del af allmogen, som, för att erhålla ett litet föx’skott, råkar i både mindre gynnsamma och i mindre grannlaga ställningar.
För den spannmål,; som utom Lånetj kan a fy tirås, finnes afsättning dels i de närgränsande
Lån, som deraf åro i behof, dels i närmaste sjöstäder, för att derifrån afyttras till allågsnare orter.
Hvad för öfrigt handel, näringar och slöjder inom Lånet vidkommer, gäller äfven hår den erfarenhet, att näringstvång alstrar näringslöshet.
Nya vågdelningar beredas der de larfvas.
Svårigheten att få dem afgjorda och fastställda hårrör af de invecklade former, sorn vidlåda de flesta dylika administrativa och ekonomiska ärenden.
Under nu föregående år har någon ny Jordebok icke upprättats.
Under dessa åren hafva Ssi7t- Kronohemman blifvit till Skatte inköpte.
Undersökningar åro gjorde rörande tuliqvarns-råtten vid flera mjölqvarns-lågenheler och hafva dervid upplysningar erhållits om fleras obehörighet.
Flere hafva derföre blifvit utdömde, så vida egarne ej kunna vinna ny skattläggning.
Den vidfogade tabellen utvisar i öfrigt de förändringar i Hemman, Lågenheter, Verk och Inrättningar, som sedan sist afgifna Femårs-Beråttelsen egt rum.
Jordens skiftande grannar emellan har de sednare åren fortgått, i enlighet med sorn förut blifvit uppgifvet.
Genom denna håg för utbrytningar blifver cfen af Staten anordnade utflyltningshjelp af 4ooo R:dr årligen icke så tillräcklig, att de dertill behörige, genast efter bevisligen verkställde utflyttningar, kunna denna ^flyttningshjelp erhålla, utan få vänta till dess de, i sin ordning, och på sått Kongl. Brefvet af den ig Oktober 1825 utstakar, i mån af tillgång, kunna densamma ulla.
Den utflyltningshjelp, hvilken på delta sått återstår att utgifva, för redan behörigen stadfåstade skiften, belöper sig till 17,489 R:dr 7 sk. 5 rist.
Af Strömrensnings-fonden har Länet ej erhållit något understöd.
Utom Helge å, hvarom jag förut haft nåden nämna, finnas ej eller vatten - 21 dr*g nf (leii beskaffenhet af t de kunna blifva användbara för transporter.
Några mindre åar finnas vål, sorn med afseende på de låga marker, sorn omgifva dem, kunna tarfva upprensningar, för alt genom en lägre vattenhöjd förbättra dessa marker och göra dem odlingsbara; men som de ej åro betydande, synas ej heller andra medel dertill behöfvas, ån jordegarens egen omtanka.
Uti förutnämnde tabell år antalet af hemman af olika natur, lågen1 eter, bruk, qvarnar 111. m., tillhörige Kronan, läroverk, fromma stiftelser oell så vidare uppgifvet.
Till Posthemman åro indelta '23{§|:dels mantal.
Gåstgifvaregårdar finnas inom Lånet till ett antal af 33 stycken.
Den af Eders Kongl. Majit i Nåder fastställda nya boställs- och byggnadsordning för militie-bostållen vid de indelta Regementerne verkar fördelaktigt på nämnde boställens skötsel och vård.
Härtill bidrager äfven den närmare uppmärksamhet, som Regements-chefer och Bostålls-direktionerne derå lemna.
Deremot saknas för Justitie- och Låns-staternes innehafvande boställen någon bestämd boställs- oell byggnads-ordning.
Denna synes vara af behofvet påkallad, helst dessa boställens innehafvare vanligen stanna längre qvar vid ett och samma boställe och kunna, i följd af en långvarigare försummelse och vanvård, förr försämra dessa lågenheter, hvilka likväl utgöra en Statens betydande egendom, som, vårdad och underhållen, utgör en lika betydande del af dessa embetsmåns löningsfond.
Den klagan, som stundom höres öfver Statsbidragens ojenina fördelning, liemtar sin egentliga grund derifrån, alt de dela utgå efter hemmantalen och att de nästan alla utgå derifrån.
Då dessa ej åro i förhållande hvarken till hemmanens jordrymd eller hemmanens godhet, saknar denna klagan ej anledning.
Det år ej så mycket skatternes belopp som fördelningen och synnerligasl sältet, på hvilket de utgöras, som tynger den skattdragande.
Af alla onera år skjutsning det som medför för landtmannen största besvärlighet.
Dessutom år äfven detta onus så ojemnt fördeladt, alt de vid de större vågarne och gåstgifvaregårdarne belägne hemman ensamme få vidkännas det, då deremot de mera aflågsne åro derifrån befriade.
En jemnkning hemman emellan vore i detta afseende derföre rättvis.
Detta synes så mycket billigare nu, sorn både en del af postlöringen och alij fångskjuts åro i sednare tider pålagde reserv-skjutsen, hvars åliggande derigenom ej obetydligen ökats.
Ehuru skjutslegan nu år i betydande mån högre, emot hvad den fordom var, synes ett missförhållande ännu vara emellan skjutsningsbesvär och ersättningen derför.
Detta bevises bäst 22 deraf, att, så snart ett frivilligt accord uppslår om skjutsning, blir det accorderade priset vida högre ån de fastställda skjutspenningärne.
På vissa orter visar sig visserligen mindre obenägenhet mot skjulsniiigs-besvåret; men ej utan skål kan det frågas: om de veta deras verkliga fördel?
Den lilla penning, som landtbrukaren på landsvägen infår, år en lockmat, som drabbar åkerbruket.
Den obetydliga förtjenst, som derigenom inflyter, kan ej motsvara förstörda dragare, bortspilld tid och en demoraliserande sysselsättning.
På alla de skillén der hållskjuts möjligen kunnat inom Lånet indragas, har denna indragning blifvit verkställd.
Broars underhåll, väglagning och snöskottning åro hår i Provinsen besvärliga onera.
Utan motsägelse färdas den resande i alla afseenden pä hemmanens bekostnad.
Den resande begagnar vågar och broar, till hvilkas underhåll han ej skattar det ringaste, då hemmansegaren deremot ensam dertill skall bidraga.
En fördelning i underhålls-skyldigheten emellan deri resande och bro- och våg-underhållaren vore rättvis.
Kronans räntegifvare hafva äfven anledning till missbelåtenhet genom det olika sått, hvarefter tionden utgår, och hvarigenom en del räntegifvare åro missgynnade.
Den tionde, som redan år disponerad, får antingen lefvereras in natura eller lösas efter öfverenskommelse emellan råntegifvären och räntetagare!!.
Den odisponerade tionden deremot lefvereras antingen i natura eller efter markegängspris.
Kronans tionde lemnäs på bestämda lefy.ereringsstållen, då råntetagaren eger rättighet att anvisa lefver erings— prfer.
I dessa olika fall uppstå olika fördelar, helst markegångspriset alltid år vida under det pris råntetagaren sätter.
Derföre uppkomma icke sällan tvister emellan räntetagare och räntegifvare.
De åro obehagliga för dem båda.
Under loppet af de sednare åren liar uppbörden kunnat verkställas utan synnerliga svårigheter.
Härtill har laridtmannens varors raskare omsättning och en ökad tillgång på penningar medverkat, hvartill Diskontoch Privatbanker i vidsträckt mån bidragit.
Den plikt, som nu drabbar dem, sorn vid uppbördsstämma ej erlägga skatten, verkar vål på de mindre skaltskyldige, hvilka’ derföre sällan eller vida mindre ån förr restera med skattens erläggande vid uppbördsstämma!!; men deremot år vitet för obetydligt för de skattskyldige, sorn erlägga större summor, hvarför också ingen verkan deraf ibland deni förspörjes.
Mången gifves, som eger förmåga att i råttan tid afbörda sig sin skatt, men finner beqvåmligare att hemma hos sig erlägga den vid påfordran, ån att antingen genom ombud eller 23 personligen sjelf inställa sig vid upphördsståmman.
Ett dylikt uppbördssätt ökar svårigheten för Kronobetjeningen att medhinna imlrifningen till redovisningstiden och försvårar den kontroll, som kan hafvas öfver de medel, hvilka inflyta vid uppbördsstämma».
För att motverka denna sjelftagna oordning och detta missbruk, vore lämpligt, att stämuioböterne bestämdes i visst förhållande till debetsumman och till det belopp, att det åtminstone motsvarade vanlig ränta för kapitalet, så att det ej blifver mera lönande att undandraga sig betalningsskyldigheten, ån att i råttan tid inbetala summan.
Vid tabellens^ upprättande hafva, såsom medelpris, följande beräkningsgrunder blifvit följde:
Kostnaden för en Hussar eller Dragon, med häst, mondering, passevo - lans m. m. . . . . . . 120 R:dr.
En Soldat med mondering, underhåll, passevolans m. m. . . tii : 24.
Bidrag till Kleresiet af hvarje helt hemman . » . . , . . 5o: — Dito till fattigförsörjning ...» 2: 28.
Skjutsningsbesvåret i4: — Väghållnings- och brobyggnads-skyldighet ....... g: 18.
Di verse onera och allmänna besvär .......... 8: —- Beloppet af de till rustningskostnader anordnade räntor af rusthållsoch augments-hemman åro i tabellen upptagne under rubrik Jordeboksoch Hemmantals-ränta; meri någon häst vakans-spannmål ingår ej bland Kronans intrader, likasom rolefrihels-afgifter ej utgöras, enär några oroterade hemman icke finnas.
De enda egentliga municipala inrättningar, som finnas inom församlingarne för att derinom bevaka sedligheten och ordningen, åro kyrkoråden och ordningsmän.
De finnas till formen, i enlighet med gällande föreskrifter; men beklagligen år deras verksamhet i och för den sak de åro åmnade, lika inskränkt, som hågen att verka i denna rigtning år sällspord.
Annu åro egna närings-omsorger för mycket och omsorgerne för det allmänna för litet öfvervägande, hvaraf föijer alt de försakelser, som drabba dem, som åtaga sig municipala ombestyr, oftast anses för stora, och att municipala inrättningar, som motsvara ändamålet, förgäfves kunna påräknas så långe den regeln gör sig gällande: att lönlös möja ej är mödan värd.
Vål synes en gnista af vilja framskina hår och der; men vanligen tåndes den af någon enskild, som genom en nitisk och kraftig ihärdighet bjuder till att verka i denna rigtning; men med honom slocknar gnistan och någon mera allmän anda att återlända den finnes ej ännu.
Polis-ordningen njuter derföre föga stöd af de municipala styrelser, som finnas, hvarföre ock embetsmanna-myndig - 24 lieten och Krono-betjening måste oupphörligen framträda, äfven der den aldrig behöfde göra det, om menigheter sjelfve bevakade deras eget bästa oell ville hålla hand öfver de ordnings-mål, som böra tillkomma dera.
Vid socknestämmor afgöres visserligen en del af församlingarnes inre angelägenheter; men äro ofta prof huru begreppet om municipalitets-styrelse ännu är outredt och outveckladl.
Fattigvården bestrides enligt gällande författningar.
Inom flera socknar synes farhågan för de förut här omnämnde lösa familjer leda till, vid socknestämmor fattade, beslut, att befria socknen från åliggandet att försörja dem.
Öfverenskommelser göras, som ålägga jordegarne hvar för sig att sjelfva ansvara för dylika familjers underhåll, hvilket åliggande intecknas i jordegarens egendom, med förbindelse till efterträdaren att ikläda sig samma ansvar.
Dessutom hafva vissa församlingar utsträckt försigtigheten ända derhän, att gifva sig rätt, alt, i fall församlingen det äskar, fordra särskild borgen att åligganden uppfyllas.
Jag omnämner detta specielt, dels för att i underdånighet visa de farhågor, som börja göra sig gällande i afseende på denna del af befolkningen, dels för att visa huru vigtigt det är, att municipala styrelsers beslut må vara enliga med allmänna stadgan för att vara gilltiga.
Ofvannämnde fall är lagstridigt, så länge lagen ålägger socknen gemensam fattigvård, hvarföre dess gällande kraft ej heller kan fortfara längre, än hvar oell en inom församlingen frivilligen uppfyller de vilkor, öfverenskommelsen bestämmer.
Någon stadfästelse kan ej härå vinnas, ehuru den stundom sökts.
Några socknar hafva äfven inom sig öfverenskomma om Förliknings-domstolar.
Att afsiglerna äro rena och välmenande, derom kan och bör ej tvifvel uppstå.
Men äfven häri visar sig en håg till makt-utöfning, som är motstridig dels med lagen, dels med sjelfva idéen om förliknings-domstol.
Genom sockneslämmo-beslut stadgas t. ex. vite för hvar och en inom socknen, som antingen stämmer eller låter stämma sig till laga domstol, ulan att först göra målet anhängigt vid förliknings-domstolen.
Menigheten inom socknen till väl lar sig härigenom en makt, som lagen ej tillerkänner den, så länge lagen ingen förlikningsdomstol hvarken erkänner eller bjuder.
För öfrigt står sjelfva idéen om förliknings-domstol ej tillsammans med tvång.
Ty skall parten tvingas att inställa sig vid förliknings-domstol och frivilligheten således ej utgör principen, förblifver föi’- liknings-domstolen endast en formalitet och förvandlas till en ny instans och en tvångs-domstol, i likhet med de öfriga och motsvarar således ej dess 25 bestämmelse.
Dylika öfverenskommelser kunna naturligtvis ej vinna den stadfästelse, som likväl hos Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande sökes.
Brandstodsföreningar finnas inom några härader och har förlidet år den af Eders Kongl. Maj:t i Nåder gillade och stadfästade brandstodsföreningen inom Willands, Gerds och Albo härader kommit i verksamhet.
Ännu återstå härader, som ej ega brandstodsföreningar.
Det uppstår alltid svårighet att tillvägabringa dem, genom menigheternas motvilja och obenägenhet att ingå i dylika föreningar, så länge det får bero af hvar och en att undandraga sig dem.
Länets Sparbank, förlagd i Christianstad, framgår allt jemnt med ökad verksamhet.
För att göra den nyttig för orter inom Länet, som äro aflägsnare från hufvud-kontoret, hafva flera filial-kontor inrättats, hvarigenom, och i samma mån som flera filial-kontor uppkomma, flera orter äfven kunna begagna denna nyttiga inrättning.
Som ett bevis huru förtroendet för denna sparbank har stigit, får jag i underdånighet uppgifva, att, då bankens ansvarigliets-summa år 1832 utgjorde 68,971 R:dr 9 sk.
Banko, utgjorde den vid 1838 års slut 174,920 R:dr 10 sk.
Detta förtroende bevittnar sparbanks-direktionens nitiska bemödanden, äfvensom deras, hvilka benäget åtagit sig att förestå filial-kontoren inom aflägsnare socknar.
Inom de flesta pastorater och socknar finnas Skolor med antagne lärare.
De äro dels fasta, dels ambulatoriska och hafva de sednare åren i betydlig mån ökats genom presterskapets nit, församlingars medverkan och enskildes frikostighet.
Ehuru det ej tillkommer mig att inför Eders Kongl. Maj:t i underdånighet bedömma skolväsendet, kan jag dock ej undgå bevittna, att hvarken Kristendomskunskap eller sedligheten, ej helier upplysning och bildning bland folket stigit i samma förhållande som skolor stiftats, reformerats och ny-organiserats.
Skälet tyckes vara, att vid folkbildningen fästes för mycken vigt på dess yttre gestalt och att man för den förgäter den inre kärnan.
Saken viker undan för formen.
För vetandet genom läsning, som jag kallar den yttre bildningen, förgätes den inre uppfostran eller hjertats, böjelsernes och vanornes förädlade rigtning.
Man fordrar vanligen för mycket å ena sidan och för litet å den andra.
På Skolan vill man öfverlåta hvad som bör tillhöra föräldravården och Kyrkan.
Utom de sednares medverkan, står Skolan utan fast fot, ty all sann folkbildning hvilar ovilkorligen på religiös och moralisk uppfostran.
Velandets, kunskapernas gradationer gå i oändlighet och kunna ej tillämpas lika på alla, då deremot fordran på Kristendomens ljus, sedlighet och dygd är eller borde Femärs-Ber, f. Christianstads
Län, 4 26 vara lika för alla.