Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då för främjande af boskapsskötselns och mejerihushållningens ändamålsenliga praktiska utöfning ett särskildt anslag, utom de för Mejeriskolorna vid Ultuna och Bergqvara, samt stipendierna för Mejerielever vid enskilda egendomar anvisade, lemnats till en resande undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen, hvilket anslag för detta ändamål utgått allt ifrån år 1859, då Agronomen Alfred Nathhorst antogs till denna befattning, men med den stigande håg, som efter hand utvecklats inom landet för en ändamålsenligt bedrifven ladugårdsskötsel samt ost- och smörberedning äfven för export på utlandet, det år att emotse att biträde af kringresande undervisare i förenåmnda åmnen skall ännu mera ån hittills komma att begåras, och det redan visat sig att en person endast med svårighet kunnat efterkomma alla å dylikt biträde ingångna och städse tilltagande reqvisitioner, hemståller Akademien i underdånighet, att anslag för ännu en undervisare i boskapsskötseln och mejeri-hushållningen måtte hos Rikets Stånder begåras att med 1,500 Riksdaler årligen utgå, jemte 1,000
Riksdaler till resekostnadsersåttning, lika med hvad för öfrige Agronomer år bestämdt; och som undervisarne i boskapsskötseln och mejerihushållningen åro för svenska landtbruket af lika vigt och nytta som Landtbruks-ingeniörerne, samt mån med full skicklighet uti allt hvad till boskapsskötseln och mejerihushållningen hörer ej kunna påräknas, om vilkoren för dem ej blifva lika med Landtbruksingeniörernes, förordar Akademien äfven, att för båda de resande undervisarne i boskapsskötseln måtte beståmmas anahanda rått till gradvis skeende förbättring uti löneförmånerna, som Akademien komme att för Landtbruks-ingeniörerne i underdånighet föreslå; i sammanhang hvarmed Akademien jemväl hemståller, att nuvarande läraren i boskapsskötseln och mejeri-hushållningen, Alfred Nathhorst, hvilken såsom Agronom redan i 15 år berömvårdt tjenstgjort dels för undervisning i linets odling ocb beredning, dels ock på sista tiden uteslutande såsom undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen, måtte, med tillämpning af de hår ofvan åberopade grunder, tilldelas enahanda årligt arfvode, som de tre äldste Landtbruks-ingeniörerne redan åtnjuta, eller 3,000 R:dr.
Då för vårt jordbruks fortgående förkofran det år af stor vigt, att äfven personer, som tillhöra den egentliga arbetsklassen, erhålla tillfälle att fullständigare inhemta de insigter och färdigheter, som erfordras af en arbetare, hvilken skall vara fullkomligt användbar och gagnande vid ett rationelt och intensivt bedrifvet jordbruk, föreslår Akademien i underdånighet, att Eders Kongl.
Maj:t måtte hos Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 31 Rikets Ständer åska ett anslag af 1,500 Riksdaler, att, efter vederbörande Skolstyrelsers förslag, af Landtbruks-Akademiens Förvaltningskomité disponeras till understöd åt lärlingar, som berömligt genomgått något af statens Landtbrukslåroverk och i Skottland vilja hos derom vidtalade välkände Farmers antaga tjenst såsom arbetare, mot förbindelse att efter ett års förlopp återvända till fäderneslandet samt derefter vid något af landtbrukslåroverken antaga tjenst såsom rättare eller förmån för jordbruksarbetena.
Jemte det jag i underdånighet får upplysa det Calmar Låns Södra Hushållnings-Sållskap gjort underdånig ansökan om bidrag till inrättande af en lägre Landtbruksskola på Oland, samt att Skaraborgs Låns Hushållnings-Sållskap redan af de vid förra Riksdagen beviljade anslagen till Landtbruksskolorna sökte erhålla ett, som sedermera tilldelades Elfsborgs lån, får jag på de af Landtbruks-Akademien anförda grunder tillstyrka det Eders Kongl. Maj:t ville föreslå Rikets Ständer att, i likhet med hvad som skedde vid sistlidna Riksdag, såsom bidrag till underhåll af två dylika skolor, på de orter och enligt de grunder Eders Kongl. Majit kan finna skäligt bestämma, bevilja ytterligare 4,000 Riksdaler.
Deremot anser jag de begärda anslagen till bildande af boskapsskötare och till reseunderstöd för jordbruksarbetare, som i utlandet vilja inhemta praktisk kännedom om användandet af der brukliga åkerbruksredskap och förbättrade arbetsmethoder, icke vara af sådan vigt för det allmänna att någon framställning om deras beviljande nu bör ega rum.
Med Akademien delar jag åter åsigten om behofvet af ytterligare en inom landet resande undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen, äfvensom angående billigheten i aflöningsförhöjning för nuvarande läraren deruti, Alfred Nathhorst, samt i tillförsäkrandet åt blifvande undervisare i dessa kunskapsgrenar af samma rått till gradvis skeende förbättring i löneförmånerna, som kan af Eders Kongl.
Majit blifva för Landtbruks-ingeniörerne bestämd; hemställande alltså att till Rikets Ständer framställning måtte göras om beviljande dels af löneförhöjning åt Nathhorst 1,500 Ridr dels af nytt arfvode, jemte resepenningar åt en ytterligare undervisare i boskapsskötsel och mejerihushållning 2,500 Ridr, hvarförutan Rikets Ständers medgifvande torde begäras dertill att resande undervisare i dessa ämnen tilläggas den rått till löneförbättring, som hår ofvan år af mig i underdånighet föreslagen.
Med afseende å numera gällande benämningar torde denna rubrik utbytas emot Landtbr uks-ingenior er och deras biträden.
Då reqvisitionerna å biträde af Statens Landtbruks-ingeniörer på sednare tiden ansenligt ökats, och flerfaldiga omständigheter, i förening med den håg för ett förbåttradt jordbruk, som nu finnes spridd öfver allt i landet, föranleda ett allt 32 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. större och lifligare behof af agronomiskt biträde, helst om, på sätt Calmar, Jönköpings och Kronobergs låns Hushållningssällskap gjort, medel länsvis af Hushållningssällskapen eller Landstingen komma att anvisas för uppgörande af planer till landets afdikning efter dess vattensystem, och dessa arbeten skola uppgöras samt efter hand bringas till utförande af Landtbruks-ingeniörerne, anser Landtbruks-akademien dess ofvan åberopade memorial dessas antal snart skola blifva otillräckligt.
Vid frågan om ökandet af Landtbruks-ingeniörernes antal måste dock afseende fästas, så vål å behofvet, som å möjligheten att inom viss tid kunna anställa ett visst antal dertill fullt kompetente personer.
Med den kännedom i förevarande fall, som Akademien ansett sig ega, har den funnit att svårligen mera ån tre landtbruksstipendiater skulle kunna under åren 1867 — 1869 hinna utbildas samt aflägga nödiga prof å erforderlig skicklighet till anställning såsom Landtbruks-ingeniörer, och har Akademien derföre i underdånighet hemställt, att Eders Kongl. Majit till Rikets Ständer täcktes aflåta nådig proposition om ytterligare anslag till tre Landtbruks-ingeniörer med en aflöning af 1,500 Riksdaler för hvardera, eller tillhopa 4,500 Riksdaler, samt till resepenningar och traktamentsersåttning åt dem ett belopp af omkring 3,000 Riksdaler.
I sammanhang härmed hemställer Akademien, som anser en efter hand med hvart femte år fortgående lönetillökning vara lämpligare, ån det hittills följda systemet, att Landtbruks-ingeniörerne efter 10 års tjenstgöring erhålla lönen fördubblad, men sedermera icke vidare någon tillökning, att
Landtbruks-ingeniörernes års arfvoden måtte regleras i öfverensstämmelse med hvad stadgadt blifvit för lårarne vid Elementar-låroverken, eller med 500
Riksdalers förhöjning för hvart femte år intill det tjugonde tjensteåret, hvarigenom således en högre aflöning skulle komma Landtbruksingeniörerne till del, allt efter som de anvåndt en längre tid i tjensten och med större erfarenhet kunde mera gagna det allmänna.
Då Landtbruks-ingeniörernes tjenstebefattningar åro ganska maktpåliggande för modernåringens fortgående utveckling samt derjemte ytterst mödosamma och ansträngande, då, med nutidens stegrade fordringar för kompetens till dessa tjenster, Landtbruks-ingeniörerne, innan de såsom sådane vinna anställning, måste genomgå en flerårig och kostsam lärokurs, fullt jemförlig med den, som erfordras för vinnande af akademisk grad eller anställning vid Statens högre verk, och då Landtbruks-ingeniörerne icke kunna vänta någon vidare befordran, anser Akademien en sådan löneförhöjning högeligen påkallad, helst man endast genom en sådan åtgärd kan hoppas, att, allt efter som behofvet kråfver, lämpliga personer skola egna sig åt detta yrke; och hemställer Akademien derföre i underdånighet, att Landtbruks-ingeniörernes aflöning, som, enligt nådiga brefvet den 14 Oktober 1856, för de första tjensteåren år bestämd till 1,500 Riksdaler, måtte efter 5 års vitsordad berömvård tjenstgöring höjas med 500 R:dr eller till 2>000
R:dr och efter ytterligare berömvärd tjenstgöring hvart femte år intill det 20:de ytterligare höjas med 500 R:dr, så att efter 10 års tjenstetid aflöningen komme att utgå med 2,500 „ efter l5 års tjenstetid med 3,000 „ samt efter 20 dito med 3,500 „ hvilken aflöning för hvarje grad år 500 R:dr lägre ån den, som uppbåres af Lek torer vid Rikets Elementar-låroverk.
Angående de tre Landtbruks-stipendiater, hvilka såsom elever åtfölja och biträda Landtbruks-ingeniörerne vid derr.s agronomiska förrättningar och hvilka för vinnande Bil.
33 vinnande af behörig kompetens till denna tjenstebefattning måste icke allenast hafva genomgått fullständig lärokurs vid ett af rikets Landtbruksinstitut, utan derjemte aflagt Landtmåteriexamen samt i vissa delar Civil-ingeniörsexamen, hemställer Akademien i underdånighet, att anslaget till Landtbruksstipendiaterne, hvilket sedan sistlidne Riksdag utgått till äldste Stipendiaten med 800 Riksdaler samt till hvardera af de båda yngre med 600 Riksdaler årligen, måtte höjas med 400 Riksdaler, så att årliga understödet för den äldste
Stipendiaten kommer att utgå med 1,000 R:dr för andre Stipendiaten med 800 „ och för tredje med 600 „; mot skyldighet för dem att, då de dertill finnas kompetente, utan något vidare tillskott eller arfvode, ån ersättning för resekostnader och dagtraktamente i likhet med hvad som tillkommer Landtbruks-ingeniörerne, tjenstgöra såsom extra ingeniörer vid de tillfällen, då antingen reqvisitionernas antal eller förfall för någon af de ordinarie ingeniörerne kan påkalla särskildt förordnande för extra Landtbruks-ingeniör. 1 sammanhang med den af Landtbruks-Akademien gjorda framställning angående tillökning i Landtbruks-ingeniörernes antal torde böra af mig i underdånighet anmälas, att särskilda ansökningar inkommit från Malmöhus och Skaraborgs Låns Hushållnings-sållskap och Christianstads Låns Landsting derom, att, af Statens Landtbruks-ingeniörer, en måtte tills vidare stationeras inom hvardera lånet, med skyldighet att tjenstgöra uteslutande inom samma lån och med rättighet att af de personer, åt hvilka han lemnade biträde, uppbära det hittills för Statens Landtbruksingeniörer vanliga förråttnings-dagarfvodet, mot det att antingen vederbörande Hushållnings-Sållskap eller Landsting åtoge sig gäldandet af den skjuts-ersättning och det rese-dagtraktamente, som Statsverket hittills bekostat.
Genom att ordna Landtbruks-ingeniörernes verksamhet på detta sått ansåges betydliga fördelar för orterna stå att vinna, på samma gång som en besparing för statsverket skulle uppkomma och kunna användas till aflöning åt ytterligare Landtbruks-ingeniörer.
Dessa förslag åro understödda af Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Malmöhus och Christianstads Lån; hvaremot Landtbruks-Akademiens förvaltnings-komité, i ämnet hörd, på anförda skål desamma afstyrkt.
Likaså har komitéen afstyrkt en af Ostergötlands Låns Hushållnings-Sållskap gjord underdånig ansökan det Eders Kongl.
Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om anvisande af nödiga medel till aflönande utaf en Statens Landtbruks-ingeniör inom hvarje lån.
Då de skål, som för detta sednare afstyrkande legat till grund, i viss mån afven beröra de förhållanden, som inverka på afgörandet af de från Malmöhus, Christianstads och Skaraborgs
Lån våckta förslagen om anställning inom dessa Lån af särskild Landtbruks-ingeniör för hvarje
Lån ibland det redan nu befintliga antalet, torde det tillåtas mig att hår anföra desamma.
Komitéen erinrar nämligen derom: “att behofvet af flere Landtbruks-ingeniörer för handläggning af de på sednare tiden betydligen ökade agronomiska förråttningarne år obestridligt samt att Landtbruks-Akademien med anledning deraf beslutat göra underdånig hemställan om proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning i anslaget till Landtbruks-ingeniörerne, så att antalet af desse Bih. till R.
Prat. 1865 <$- 1866. 1 Sami. 1 Afd. 6 Käft. 5 34 Bil.
Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. tjensteman under den kommande, till tre år beräknade, statsreglerings-perioden skulle från nio komma att ökas till tolf.
Med detta sednare antal förmodar Akademien, att jordbrukarens fordringar på agronomiskt biträde skola under nästa statsregleringsperiod kunna fyllas.
Skulle derefter, såsom det kan vara anledning att förmoda, behofvet ytterligare kräfva förökandet af denna tjenstemannapersonal, så borde en sådan tillökningpivågabringas, eftersom personer hinna att utbildas till full kompetens och skicklighet för handläggning af de agronomiska förråttningarne; men detta kan endast ske efter hand, eller i den mån landtbruksstipendiater hinna att genomgå de lärokurser, som för Landt bruks-ingeniörsyrkets utöfning åro erforderliga; och för närvarande skulle det vara outförbart att anställa en Landtbruksingeniör för hvarje lån, så vida, som sig vederbör, endast dugliga och fullt kompetente personer härvid afses till anställning.
En sådan åtgärd skulle dessutom äfven af ett annat skål vara högst olämplig, ty inom vissa lån skulle en Landtbruksingeniör ej finna sysselsättning, under det att inom andra lån behofvet af agronomiskt biträde ej skulle kunna fyllas af en enda sådan tjensteman.
Erfarenheten har nämligen gifvit vid handen, att behofvet af agronomiskt biträde ännu framtrådt mycket olika inom de särskilda lånen, så att, då från vissa lån ingå inga eller endast högst få reqvisitioner å sådant biträde, åro de från andra lån så talrika, att de agronomiska förråttningarne derstädes ej kunna medhinnas af en Ingeniör, utan har Komitéen förordnat två, ja till och med tre Landtbruks-ingeniörer till tjenstgöring inom ett och annat lån, under det en Ingeniör kunnat handlägga alla förråttningarne inom till och med fyra lån“.
Utom de ansökningar i afseende å Landtbruks-ingeniörers anställande med inskränkt verkningskrets inom vissa lån och beredande af medel till anställande af ett ökadt antal sådane, har en i viss mån med de förstnämnde ansökningarne öfverensstämmande, men dock på grund af särskilda förhållanden med dem olika, framställning inkommit från ett af de Norrländska lånen.
Uti underdånigt memorial af den 1 nåstlidne April har nämligen Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westerbottens lån, under åberopande af Lånets Hushållnings-Sållskaps, memorialet bilagda, beslut gjort underdånig framställning om anvisande af nödiga medel till en kringresande undervisare i landthushållningens särskilda delar, dervid Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hufvudsakligen anfört, att lånets vidstråckthet samt de odlade och bebyggda ställenas afstånd från hvarandra, jemte de få gårdar inom lånet, der jordbruket och landthushållningen så bedrifvas, att föredöme och lärdom derifrån kan vara att för allmogen hemta, Synes göra det af Hushållnings-Sållskapet föreslagna sättet att bibringa lånets jordbrukande hefolkning nödiga insigter i och kännedom om grunderna så vål för jordens råtta bruk och skötsel, som för vextodlingens ordnande och boskapsskötselns förbättrande, lika ändamålsenligt som af behofvet högt påkalladt, helst allmogen numera, sedan skogarne, efter flerårig sköfling, endast undantagsvis medgifva någon betydligare afverkning, riktat sin håg och uppmärksamhet mer ån förut åt jordbruket; hvadan Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ock hyste den öfvertygelsen, att synnerligt gagn borde genom den föreslagna åtgärden beredas ej mindre för jordbrukets utveckling ån befolkningens välstånd, med vilkor likväl att en fullt Bil.
N:o 5 till Kongl. Maj ds Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 35 skicklig och för saken lämplig person till kringresande undervisare i landthushållningen erhålles och att denne någon längre tid kommer att uppehålla sig och meddela undervisning i samma trakt, så att allmogen lärer kånna samt fatta förtroende och tillit till honom och de lärdomar samt den undervisning, han meddelar.
Visserligen ville det synas som Hushållnings-Sållskapet eller Lands-Tinget egentligen borde anvisa medel till bestridande af kostnaderne för anställandet och aflönandet af en sådan person för Lånet, som hår år i fråga; men med afseende dels å de betydliga kostnader, Hushållnings-Sållskapet de sednare åren nedlagt för uppsättande och ordnande af Lånets landtbruksskola, uppgående till mer ån Trettiosju Tusen Riksdaler, hvaraf Sällskapet ännu håftar i skuld för omkring Femton Tusen Riksdaler, dels ock å de betydliga bidrag, Sällskapet anvisat till åtgärders vidtagande för laxfiskets och håstafvelns förbättrande inom Lånet, med flera andra till landthushållningens befrämjande gjorda anslag, förmåles Hushållnings-Sållskapet för närvarande sakna tillgångar till bestridande af den ifrågasatte undervisarens aflöning; och, hvad Lands-Tinget vidkommer, har vål fråga i detta afseende derstädes icke varit väckt, men då Lands-Tinget numera öfvertagit Lånets Landtbruksskola och derföre, utöfver redan verkställd utdebitering, måste upptaga ett amorteringslån å Tjugufem Tusen Riksdaler, samt i öfrigt anvisat betydliga belopp, dels till aflöning af en särskild Låns-Agronom, hvars verksamhet hufvudsakligen tages i anspråk för verkställande af undersökningar och planer till vattenaftappnings- och utdikningsarbeten, dels till aflönande af en Djurläkare i Lappmarken och dels till fond för ett barnhem, m. m., torde Lands-Tinget, ehuru det visat sig varmt omfatta de frågor, som inom detsamma blifvit väckta till befrämjande af Lånets gagn och utveckling i allmänhet, finna svårighet att åtaga sig det bidrag, som för nu ifrågavarande ändamål anses behöfligt.
Med stöd af hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördt och under full öfvertygelse ej mindre att jordbruket och landthushållningen inom Westerbotten skulle hastigt utvecklas och vinna en både för det allmänna och deras enskilda idkare fullt tillfredsställande framgång, om nämnda näringar på ändamålsenligt, klokt och efter lokala förhållanden låmpadt sått bedrifvas, hvartill den föreslagna åtgärden påtagligen skulle i synnerligt väsendtlig mån bidraga, ån ock att ett rationelt och ändamålsenligt ordnande och utöfvande af jordbruket och landthushållningen inom lånet skulle, i förening med fortskyndandet af myrutdikningar och vattenaftappningar förekomma eller i högst betydlig grad minska den skada af frost, hvaraf lånets jordbrukande befolkning år efter annat drabbas och hvarigenom Statens mellankomst med ansenliga undsåttningsbelopp ofta påkallas, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förenat sig i Hushållnings-Sållskapets underdåniga anhållan, att Eders Kongl. Majit i nåder måtte anvisa nödiga medel till aflönande och bekostande af en lu-ingresande undervisare i landthushållningens särskilda delar inom Westerbottens lån, med underdånig hemställan derjemte att Eders Kongl. Majit i nåder täcktes bevilja ifrågavarande anslag för tre år med Tre Tusen Fem Hundra Riksdaler årligen.
Sedan Landtbruks-Akademiens Förvaltningskomité öfver denna framställning blifvit hörd och, under uttalande af den åsigt, att det biträde, som kunde Westerbottens lån i omförmålda hänseende beredas genom Statens Landtbruks-Ingeniörer och den af Lands-Tinget aflönade Läns-agronom, om han vore sin plats fullt vuxen, borde kunna anses för ändamålet tillräckligt, förklarat sig icke kunna tillstyrka bifall till ansökningen, har Eders Kongl. Maj;ts Befallningshafvande uti ett ytterligare memorial af den 8 nåstlidne Juli vidare utvecklat alla de skål, som tala för anställandet af en kringresande undervisare i alla de olika till jordbruket och landt - 36 Bil.
N:o /, om Statsverket 1865. hushållningen hörande särskilda hushålls- och kunskapsgrenar.
En sådan undervisare skulle hafva att, efter Hushållnings-Sållskapets inom lånet förvaltningsutskotts förordnande, periodiskt på olika tider af året uppehålla sig inom vissa delar af lånet, och der, allt efter behof och årstidens beskaffenhet, meddela undervisning, råd och handledning i olika delar af landthushållningen, och vid återkommande besök förnya sina meddelanden och råtta de misstag, som blifvit gjorda i förr meddelade upplysningar m. m.
På detta sått skulle påtagligen åldre vanor och inrotade fördomar småningom bekämpas, samt goda frön till förbättring och förädling af landets modernåring nedläggas, hvilka inom kort säkerligen skulle båra frukter och i rikt mått löna de kostnader, som Staten derpå nedlägger.
Bemålde kringresande undervisare eller Reseinspektör ansågs böra hafva genomgått fullständig lärokurs vid något af Rikets landtbrukslåroverk, och särskildt hafva egnat sin uppmärksamhet åt boskapsskötseln och mejerihandteringen, samt helst, efter afslutad lårdomstid, hafva handlagt eller bitrådt vid skötseln af jordegendom, och borde den för en sådan reseinspektör afsedda verksamhet ej förvexlas med det biträde, som någon tid af året af Statens Landtbruks-Ingeniör kan erhållas för speciella ändamål, eller med det, som år afsedt att lemnäs vid uppgörande af planer till utförande af större vattenafledningseller utdikningsarbeten af den utaf Lands-Tinget för några månader af året bekostade särskilde Låns-agronomen.
Denne Reseinspektör, som torde böra antagas af och stå under Lånets Hushållnings-Sållskaps Förvaltnings-Utskotts förmanskap, borde i öfrigt lyda under Kongl. Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-Komité, till hvilken han sålunda skulle afgifva de arbets- och årsberättelser, berörde Komité kunde finna skål bestämma.
För den händelse Eders Kongl. Maj:t härå behagade fästa nådigt afseende och gilla de uttalade åsigterna hemställdes, huruvida Eders Kongl. Maj:t ej funne skål att till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att Rikets Ständer ville anvisa ett belopp af Tre Tusen Fem Hundra Riksdaler Riksmynt årligen under nästinstundande statsregleringsperiod, till aflönande af en kringresande undervisare i landthushållningens olika delar inom Westerbottens lån, hvaraf Tre Tusen Riksdaler såsom årsarfvode och Fem Hundra Riksdaler såsom reseersåttningsmedel.
Afven öfver detta memorial har Förvaltnings-komitén sig yttrat, samt, under åberopande af sitt förra utlåtande och den särskilda framställning, Komitén gjort om anslag till ytterligare en för hela riket gemensam undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen, vidblifvit sitt förra afstyrkande; men tillika förklarat, att derest Eders Kongl.
Maj:t emellertid skulle anse lämpligt, det försök borde göras med anställande till en början under någon kortare tid af en särskild undervisare för Westerbottens lån, på sått Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnda lån föreslagit, Komitén i sådan händelse funne sig böra underdånigst hemställa: att denna person må benämnas efter sin afsedda verksamhet, ej för “reseinspektör“, utan helt enkelt för undervisare i landthushållningen, alldenstund det ej kan eller bör tillkomma honom att inspektera enskildes egendomar; men vål att, efter gjorde reqvisitioner, vid dem infinna sig för att lemna råd och upplysningar; att aflöningen för denne undervisare ej må blifva högre ån för LandtbruksIngeniörerne eller undervisaren i boskapsskötseln; att dagtraktamentet under förråttningarne må godtgöras af reqvirenterne eller af Hushållnings-Sållskapet, på sått föreskrifvet år för erhållande af biträde af Statens Landtbruks-Ingeniörer och undervisarne i öfrige delar af landthushållningen, med hvilken utgift
Statskassan ej synes böra betungas, hvaremot resekostnaden för denne, likasom för sistnämnde undervisare, torde böra bestridas af Statsmedel; Bil.