Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pröfnings-Cornmittéerne, godt— göras, samt att Lands-Kammereraren och landtmätaren, äfvensom den vid Commissioneri biträdande Notarien kunde erhålla vedergällning för sine utgifter, enligt 1807 års Kongl. ReseReglemente. 52 Underdåniga Skrif v elser.
Slutligen få Riksens Ständer i underdånighet yttra sig angående tiden, inom hvilken Riksens Ständer ansett, dels underrättelse från predikstolarne böra lemnäs vederbörande Extra Rotehållare om de förestående Extra RoteringsEörrattningarne, dels anmäldt missnöje emot desse böra hos E.
Kv M. i underdånighet fullföljas»
Den skyndsamhet, som för i ordning-bringandet af Extra Roteringen, år 1811, fanns nödig och föranledde till utsättande, i förra fallet, af endast fjorton dagar, och i det senare af blott trenne veckor, är under Rikets nu egande fredslugn vid Roterings-jemkningarne icke af behofvet påkallad; och Riksens Ständer föreslå derföre i un. derdånighet, att de kungörelser, hvarigenom E. 3C.
M:ts Befallningshafvande, efter RoteringsCommitterades hörande, bestämma tiden för Extra Roterings-jemknings-forrättningarnes företagande , må, minst en månad förut, samt å en och samma dag, uppläsas i alla Länets kyrkor, der Gudstjenst för den dagen hålles; hvarförinnan E. K.
M. likväl lärer täckas, genom allmän Nådig kungörelse, utfärda föreskrift om berörde förrättningars verkställande, samt att tiden till underdåniga besvärs anförande öfver samma förrättningar må räknas till fyra månader från den dag, Jemknings Commissionerne, efter förutgånget kungörande, eller å annat sätt Extra Rotehållare derom meddelad underrättelse, sine Beslut .»kunnat, och torde besvären böra, likasom förut varit stadgadt, ingifvas till E. IC.
M:ts Befallningshafvande , som eger attdes3mma, åtföljde af Commissionens utlåtande, till E. K, M. i underdånighet insända.
Underdåniga Sirifvelser. 53 Uti allt, hvaruti Riksens Ständer ej funnit förändringar nödige, anse Riksens Ständer tle föreskrifter, sorn j8ii års Kongl» Instructio^ innefattar, kunna bibehållas och gälla till efterrättelse; och få Riksens Ständer sist i underdånighet anhålla, att Jemknings-förrättningarné mätte, sedan alla förberedande åtgärder blifvit vidtagne,' nästkommande år 1824, varda öfver hela Riket påbörjade och sedermera få i oafbruten ordning fortgå; hvarefter desamma torde böra till E. K. M. i underdånighet insändas, för att, sedan de deremot anförde underdåniga besvär hunnit pröfvas, af E. K. M. i Nåder fastställde varda.
Hvilket allt Riksens Ständer, till svar å E. K.
M:ts högstberörde Nådiga Skrifvelse, få i tinder^ dånighet meddela; och Riksens Ständer framhärda etc, 54 Underdåniga Skrifvelser.
N:o 411.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 15 Dec. 1823.
Preste-Ståndet d. 16 — -— Borgare-Ståndet d. 16 —■ — Eonde-S.åndet d. 17 — -— Riksens Stunders underd.
Skrifvelse, rörande Consistoriernes skyldighet, att, vid inträffande ledighet till Consistoriella Pastorat, söka upprätta föreningar om P rest-rättig— heterne. S. A. K.
I anledning af en hos Riksens Ständer, vid nu påstående Riksdag, gjord framställning om nödvändigheten deraf, att lätnpelige åtgärder vidtagas, till förekommande af de missbruk, sorn vid val till Consistoriella Pastorat någon gång skola inträffa, i så måtto, att Prester, hvilka varit uppförde å Förslag till dylika Pastorat, före valet ingått afhandling med Församlingen om förminskade inkomster, men sedermera icke uppfyllt denna öfverenskommelse, hafva Riksens Ständer, med jemväl fästadt afseende derå, att en Pastor ofta icke kan undgå, att komma i ett obehagligt förhållande till sin Församling, då han sjelf skall bevaka sin rätt vid bestämmandet af egna Prest-rättigheter, så framt han icke vill öfverlemna sine egne och efterträdares fördelar at godtycket, trott sig böra hos E. K. M. Underdåniga Skrifvelstr. 55 I underdånighet hemställa, om icke E. K.
M. täcktes i Nåder förklara, att, så snart ett Consistorielt Pastorat varder ledigt, Consistorium genast, och derest möjligt är, före valet bör, å den blifvande Pastorns vägnar, söka upprätta förening om Prest-rättigheterne, hvilken i föreskrifven ordning fullföljas skall, samt att vid dessa föreningar Församlingen bör uttryckligen underrättas, att ingen annan grund kommer att gälla för rättigheiernes utgörande, än den förening eller öfverenskommelse, som E. K. M. i Nåder, efter redan stadgad ordning, på 25 eller 50 år, i detta hänseende fastställer.
N:o 41st.
Uppl. o. godk. hos samtl. Riks-St, d. 22 Dec. 1823.
Skrifvelse, angående öfverseende och förbättringar i Rikets Politie-Furfattningar m. m. S. A. K.
I anledning af åtskilige, vid innevarande Riksdag, väckte frågor, dels rörande angelägenheten deraf, att Rikets Politie-Författningar varda behörigen öfversedde och förbättrade , dels om upp - 56 ZJnderdSniga Skrif vtlser. hafvande, så väl af Kongl. Förordningen deri 7 December 1787, angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af K. M. vidtagne Författningar, som af andre uppgifne stadgande» samt af det, under den 00 November 18ao, utfärdade förbud emot bildandet af Talare-sällskap; dels i afseende på Tull-Rätternes afskaffande, dels huruvida Revisorer uti E. K.
M:ts oell! Rikets Kammar-Rätt borde vara berättigade, att fullfölja anmärkningar, ej mindre emot högre, än lägre redogörare af allmänna medel; dels ock angående E, K.
M;ts Befallningshafvandes rätt, att utfärda vites-förbud, i sådane mål, som röra ordningens bibehållande inom Länen, få Riksens Ständer, som uti ett sammanhang öfvervägt de i dessa ämnen gjorda framställningar, nu hos E. K.
M. underdånigst anmäla hvad, under öfverläggningarne derom, hos Riksens Ständer förekommit.
Beträffande först frågan om öfverseende och förbättringar i Politie-Författningarne; så, enär dessa Författningar, så vidt Riksens Ständer ega sig bekant, icke undergått någon sådan granskning, som i afseende på allmänna Lagen och de Oeconomiske Författningarne, genom dertill förordnade Committerade, blifvit i Nåder anbefald, hafva Riksens Ständer trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla :■ att, i betraktande af den väsendtliga nytta, som skulle virinas derigenom, att förstrtämnde
Författningar blefve i behörig ordning öfversedde, E. K.
M. täcktes i Nåder vidtaga den härtilt erforderliga åtgärd , samt att dervid måtte i Nåder afses, att Politie-För fatt tångarne bringas i närmast möjli - Underdåniga Skrifvelser.
57 ga öfverensstämmelse med Grundlagens och gällande Criminal-Lagars anda; att de för förseelser emot förstberörde författningar stadgade varierande och urbota straff matte, såsom i ordnings-mal icke lämplige och ofta ledande till en skadlig förblandning af Police-väsendet med Cri— minal-Lagens bestämmelser och tillämpning, så ■vidt möjligt är, undvikas; samt att alla i PoliceFörfattningar uttsatte böter kunde, vid skeende förvandling, komma att anses lika med vitesböter.
Hvad dernäst angår de särskilde Författningar, hvilkas upphäfvande blifvit yrkadt; så hafva Riksens Ständer funnit desamma, antingen till större delen röra Police-förbrytelser, eller vara af sådan beskaffenhet, att de påkalla en snar förändring ; och då Riksens Ständer, med antagande af de grundsatser, att hvarje strafflag, likasom all annan Lag, icke bör på något sätt stå i strid med opinionen eller med tidens oell en högre upplysnings fordringar, samt att straffet bör lämpas efter brottets storlek och vigten af det samhällsfördrag, som blifvit öfvertradt, anse, det Kongl. Förordningen den 7 December 1787, angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af K.
M. vidtagne Författningar, icke till sina grunder och innehåll är öfverensstämmande med Rikets nu gällande grundlagar, och följakteligen bör' betraktas såsom genom Grutuilagarne upphäfven, ^få hos E. K. M.
Stander framföra den underdåniga anhållan, att till ali - niänj kännedom och efterrättelse mätte i Nåder kungjordt vaida),] att denna Författning ej vida - 58 Underdåniga Skrifvelser. re får tillämpas; lärandes ktingörelseme om ansvar med halsjern för sopors utkastande och sandhemtning å otillåtne ställen, samt derom, att den sorn vid färdande, emot förbud, å svag is drunknat, ej må i kyrkogård begrafvas, hvilka kungörelser äro i flera hänseenden stridande emot ofvannämnde allmänna grunder, jemväl böra upphäfvas, och-, i deras ställe, andre med rätts-principer närmare öfverensstämmande stadganden blifva påbudne för de fall, de pröfva* nödige och lagligen kunna ega rum.
Vidkommande sedermera förbudet af den 3o November 1820 emot bildandet af Talare sällskap; så enär, enligt ordalydelsen uti 86 §.
Begerings-Formen: ”hvarje svensk mati eger rättighet, att, utan några af den offenteliga magten i förväg lagde hinder, skrifteligen meddela sina tankar, att sedermera endast inför Laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall derföre kunna straffas, än om detta innehall strider emot tydlig
Lag, gifven att bevara allmänt lugn, utan all återhålla allmän upplysning," finna Riksens Ständer, det rättigheten för svensk man, att, under enahanda vilkor, muntligen. yttra sina tankar så nära öfverensstämmer med grundlagens anda uti nämnde §., att något förbud deremot icke bör ega rum, Det har icke eller undfallit Riksens Ständers uppmärksamhet, att ett Talare-sällskap kan medföra väsendteliga fördelar, genom meddelande af ömsesidiga upplysningar, genom bildandet af denna sarnfunds-anda, sorn på en gång utgår ifrån ett varmt nit för fäderneslandets sanna bästa, och utgör grund - Underdåniga Skrifvelser.
59 valen för dess bestånd, genom en utvecklad färdighet, att sannt och bestämdt uttrycka tankar samt sluteligen genom offenteligheten, sorn borttager all farhåga för olofliga afsigter och hemliga stämplingar.
På desse grunder, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet hemställa, att högstberörde förbud, så vida detsamma skulle kunna anses innefatta hinder emot bildandet af ifrågavarande Talare-sällskap, matte i Nåder upphäfvas.
Vid. fiågan åter om Tull-Rätternes afskaffande» har hos Riksens Ständer i öfvervägande kommit, hurusom desse Rätter utgöras af personer, hvilka, efter hvad understundom inträffar, ega föga eller ingen Lagkunskap och hvarken kunna bedöma förekommande mål, som ofta äro af ganska invecklad beskaffenhet, eller hafva urskiljning, att dervid rättvist tillämpa de flerfaldiga Författningar, som röra Tullväsendet, de många tillfällen att förtiga, då, vid närvarande förhållande, Ledamöternes redlighet, genom egen fördel, sättes på prof; oell emedan Tull-Rätternes närvarande organisation icke synes svara emot de fordringar, som skäligen böra kunna göras af en Domstol, der medborgares egendom och välfärd uti så betydlig mån sättas i fråga, hafva Riksens Ständer alltså velat hos E. K. M. underdånigst anhålla, det, Tull-Rätterne måtte upphäfvas, samt de mål, som hittills blifvit af dem handl agde, hädanefter, så vida Gränse Tullarne komma att fortfara, varda till pröfning och afgörande upptagne, antingen af Rådstufvu-Rätt i Städerne, eller af närmaste Härads-Rätt på Landet, allt efter som E. K.
M- torde finna för 6o Underdåniga Skrifvelseri godt att härom, efter sig företeende localä omständigheter, förordna.
Hvad vidare angår det yrlcande, att Kärn-! mar-Rättens Revisorer borde ega rättighet, att fullfölja anmärkningar, så väl emot högre, som lägre redogörare af allmänna medel; så hafva Riksens Ständer inhemtat, att, enligt stadgad ordning i afseende på sådane anmärkningar, sorn angå något E. K.
M:ts och Rikets Collegiam, eller annat publikt
Verk, med lika värdighetj eller någon deras Ledamot, eller ock sådan högre Embetsman, som för sin befattning är endast K.
M. redo skyldig, Kammar-Rättens åtgärd är inskränkt dertill, att, sedan vederbörande fått del af anmärkningen och deröfver sig yttrat samt för öfrigt nödiga upplysningar blifvit inhemtade,' till E. K.
M. i underdånighet insända handlin-! garne, jemte eget utlåtande i målet; och alldenstund, i Riksens Ständers tanka, både allmän och enskild säkerhet bäst skulle iakttagas, om uti dy-J lika fall, handlingarne och Kammar-Rättens utlåtande blefve öfverlemnade till Högsta Domstolens pröfning, få Riksens Ständer fördenskull hos E. K. M. i underdånighet hemställa, att en sådan handläggning af ifrågavarande anmärkningar måtte för framtiden varda i Nåder anbefald.
Widkommande sluteligen E. K. M:ts Be-, fallningshafvandes ifrågasatte rättighet, att utfärda vites-förbud i sådane mål, som röra ordningens bibehållande inom Länen; så och enär, efter hvad till Riksens Ständers kunskap kommit, denna rättighet blifvit, med mer och mindre bestämd anledning af Lag och Författningar, nog vidsträckt och, utan sammanstäinmelse emellan Underdåniga Skrifve]ter. särskildta Läns-styreleer, begagnad, hafva Riksens
Ständer ansett en närmare bestämning derom vara desto mera nödvändig, som, då Lagstiftande magten tillkommer Konung och Ständer gemensamt, en obestämd och godtycklig rätt till utfärdandet af författningar och vissa förhud ej eller, utan Konungens och Riksens Ständers gemensamma Beslut, bör ega rumj hvadan Riksens Ständer hos E. K.
M» våga frambära den. underdåniga önskan, det E. K.
M:ts samtelig© Befallningshafvande måtte varda i Nåder förständigade, att till E. K. M. i underdånighet insända alla hittills utfärdade vites-förbud, som icke varit föranledde af någon särskild persons eller menighets tredska, eller tillkommit enligt Städer* och Socknars inför Magistraten eller vid Socknestämmor fattade Beslut, utan äro allmänt gällande för hela Länet, samt att E. K, M. derefter täcktes i Nåder låta granska vites-förbuden och tillse, om och till hvad del de böra fortfara eller upphäfva*, samt, i förstnämnde .fall, deri befordra möjligaste likstärrjmighet, och helst, derest local-omständigheter ej annorlunda föranleda, låta dem i allmänna Författningar sammanföras; hvarförutan E. K. Mus Befallningshafvande, i de fall, då de framdeles funné allmänna vitesförbud nödige till ordnings och sedlighets bibehållande, torde böra derom göra underdånig an-j malan hos E. K. M. och afvakta Dess Nådiga yttrande, så framt ej angelägenheten skulle fordra en hastig åtgärd, i hvilken händelse, E. K, Mits Befallningshafvande borde ega genast utfärda vites-förbudet, sorn skulle blifva gällande intill dess E. K. M. sig i Nåder yttrat, i anled - 62 Underdåniga Skrifvelser. ning af den anmälan, Dess Befallningshafvande^ vid vitets bestämmande, egde derom i underdånighet göra; förmodande Riksens Ständer, att, enär således den nu ifrågavarande lagstiftande magten hufvudsakligen stannar i Konungens hand, icke allenast den åsyftade enheten uti påbuden skall vinnas, utan ock missbruk i möjligaste måtto förekomma*.
Hvad i öfrigt särskildt beträffar de af E. K. Mits Befallningshafvande utfärdade förbud emot så kallade lekstugor; så, ehuru allmogen icke synes böra betagas de tillfällen till oskyldiga nöjen, som för densamma kunna yppas, tro Riksens Ständer likväl, att, jemlikt de uti K. M:ts Nådiga Förordning, angående Socknestämmor och Kyrkoråd, af den 26 Februarii 1817 stadgade grunder för ordningen inom Församlingarne, Fäder och Husbönder inöm hvarje Socken, hvilka uppsigten Öfver deras barn och tjenare närmast tillhörer, äfven böra vara befogade, att om lekstugors inrättande meddela de föreskrifter, som de kunna finna lämpligast, helst det beror af E. K. M:ts Befallningshafvande, att fastställa eller icke det i sådant fall stadgade vites-förbud; men om likväl någre förbud emot lekstugor för det närvarande skulle förefinnas, hvilka icke genom Sock nes tamm o-beslut tillkom, mit, anse Riksens Ständer desamma böra upphöra; och lärer E. K.
M. täckas 33ess Nådiga förordnande härutinnan, till vederbörandes efterr rättelse, meddela.
Underdåniga Skrifvelser. 63 N:o 413.
Uppl, o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 16 Dec. 1823.
Preste-Ståndet d. 1 f> — — Borgare-Ståndet d. 16 — ■—- Bonde-Ståndet d. 17 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående arfvoden till de inom vissa Utskott antagne Extra Ordinarie Cancellister. S. A. K.
Sedan hos Riksens Ständers Bevillnings- LagAllmänna Besvärs, och Oeconomie- saint Expeditions-Utskott göromålen, under Riksdagens lopp, så betydligen ökats, att den vid samma Utskottantagne Ordinarie Cancellie-Betjening ej hunnit dem förrätta, och af sådan anledning Extra Ordinarie Cancellister blifvit till erforderligt biträde använde; så hafva Riksens Ständer funnit för godt, att, till vedergällning för dessa personer, bevilja följande arfvoden, nemligen:
Uti Bevillnings-Utskottet : Ett Cancellist-tractamente af Två R:dr 34 sk. om dagen, räknadt från den 1 sisth Maji.
Uti Lag-Utskottet:
Ett dylikt tractamente, till enahanda belopp, att rakna från den 1 sisth April. 64 Underdåniga Skrifvelser.
Uti Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotteti Likaledes ett Traclamente af samma numeraire, att räkna från den 28 sistl.
April; kommandes berörde Tractamenten att, enligt uppgjordt förslag, emellan Extra Ordinarie CancelH sterne fördelas; samt Uti Expeditions-Utskottet:
För hvardera af arne Extra Ordinarie Cancellister ett Dag-tractamente af En R:dr 24 sk. att rakna från den 1 sisth Julii.
Och få Riksens Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att vederbörande, som besörjer Riksdags-utgifteme, måtte varda förståndig gad, att af de dertill anslagne medel ifrågavarande Tractamenten, uppå tillgörande behörig requisition, utbetala.
N:o Underdåniga Sirifvtlser. 65 N:o 4T4.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad d. 16 Dec. 1823, Preste-Ståndet d. 16 — — Borgare-Ståndet d. t 6 -1— — Bonde-Ståndet d. 17 •— — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående fortfarande anslag för St romrensningar m. m. S. A. K.
Som erfarenheten visat; att de ändamål, som å-1 syftades med de af Riksens Ständer, vid senaste Riksdag, anslagne 100,000 R:dr Banco årligen till befrämjande af Strömrensningar och lättade transporter med hvad mera, som kan leda till uppmuntran af en ökad production, hufvudsakligen vunnits, till fördel så väl för de Provlncer, hvarest arbeten blifvit genom detta anslag verkställde, sorn för Hufvudstaden och jemväl för hela Riket; alltså och under öfvertygelse, att, i ett ^L-and, så genomskäret af Sjöar, Strömar och Aar, som Sverige och uti hvars aflägse Skogar och andra bygder finnas »tora ri. kedomar, nu otillgängliga genom naturhinder, hvilka dock genom konstens åtgärd kunna höfvas , få ämnen äro vigtigare och mera förtjena Statens uppmärksamhet och medverkan, än undanrödjandet af desse hinder, helst en lättad träns; Biban" tili Riki~St.
Prat. i82j, 10:4t Sani. 2 B. % A, S 66 Underdåniga Skrifvtlter. port och deraf följande lifligare afsättning säkrast uppmuntra odlingen och Näringsfliten i alla grenar samt derigenom bidraga till ökad tillgång på åtskilliga sådane förnödenhets-varor, hvilka kunna inom landet till erforderlig mängd produceras, derest de, genom öppnade farleder, kunna framkallas dit de behöfvas, hafva Riksens Ständer anslagit, för ifrågavarande föremål, enahanda belopp som hittills, eller 100,000 R:dr Banco årligen intill nästa Riksdag, att, efter E. K. Mits Nådiga disposition, från Riksgälds-Contoiret utbetalas af de medel, sorn vid denna Riksdagtill allmänna arbeten och företag blifvit anviste.
Ehuru Riksens Stander vid beviljandet af detta anslag ansett nödigt fästa det uttryckliga vilkor och förbehåll, att detsamma, med nedan uppgifne undantag, icke får användas till annat, än strömrensningars befrämjande och lättade Sjötransporters Öppnande, synnerligen i Rikets Norra Provincer, samt i öfrigt öfverlemna till E. K. Mits Nådiga omsorg, alt de anviste medlen "varda för sådane ändamål till det allmännas största båtnad använde, och att det må på E, K. M.' allena7 ankomma, att efter Committerades för Strömrensningame afgifne underdåniga förslag, samt efter inhemtade upplysningar, genom Localundersökningar, i Nåder pröfva och förordna hvilka arbeten böra först företagas; hafva likväl Riksens Ständer bordt anmäla den underdåniga önskan, att de med Strömrensnings-fondens tillgångar redan påbörjade arbeten uti den så kallade Wäddö Carialen emellan Ortala och Bagghus-viharne uti Roslagen, desto heldre ma företrädesvis fortsättas och fullbordas, sorn derige - Underdåniga Skrifvelser. 67 norn inomskärs öppnas en i alla hänseenden säkrare och tjenligare farled för de Norra Provincerne ända fran Oregrund innanför Björkön, Wätön och Rådmansön till Furusund och Stockholm; hvarjemte Riksens Ständer anse, att Elfverne Norr om Stockholm i allmänhet böra, så vidt möjligt är, göras segel- eller flottbara i samma män, sorn de leda till trakter, hvarest en större mängd af producter finnes och hvarifrån följaktligen en större qvantitet af nödvändighetsvaror är att till transport förvänta ; Committerade för Stroxnrensningarne likväl obetaget att, om uti något annat af Rikets landskap, Stramrensningsarbeten befinnas vara af särdeles vigt och. betydligt fördelaktiga följder för det allmänna, låta sådane arbeten för under händer hafvande medel verkställa, sedan vederbörlig arbets-plan och erforderligt kostnadsförslag blifvit till E. K. M. i underdånighet insände och vunnit E. K. M:ts Nådiga bifall.
I sammanhang härmed och i anledning af förd klagan deröfver, att Strömar och Aar på åtskilliga ställen obehörigen tillstängas, till förfång för kringliggande grannar, uti deras naturliga rätt att fritt begagna vattudragea till transporterande af natur-alster och förädlade producter, hafva Riksens Ständer, ehuru d« funnit denna klagan, såsom tillhörande Lagskipande Magten, att i laga ordning afhjelpa, icke kunna af Riksens Ständer till hufvudsaklig pröfning upptagas, likväl, i betraktande af ämnet» vigtig» inflytande på Näringarne i allmänhet, skolat hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att på alla ställen, der klagan anmäles rörande olagligt 68 Underdåniga Skrifvelstr. stängd Kungsådra, undersökning af vederbörande AuctoriteCer må, på de klagandes förskjutande kostnad, anställas och utföras, till utrönande huruvida Kungsådrorne, enligt Allmänna Lagens stadgande uti 17 Cap. 4 §• och 20 Cap. a och 3 §§.
Byggniga-Balken samt flere härom utkomne Författningar, finnas alla tider på åiet behörigen öppna, samt att, i händelse af missbruk härvid, desamma genast undanrödjas, och den klagande, utan omgång, till sin rätt förhjelpes; hvarförutan Riksens Ständer funnit sig böra inför E. K.
M. frambära den underdåniga önskan, att, om; genom dessa nu föreslagne åtgärder, sådane innehafvare af fisken eller ^Vattenverk, som, på grund af undfångne Privilegier eller Laga kraft vunne Domar, kunna finnas hafva vidsträcktare rättigheter, bevisligen blifva lidande, Strömrens-; nings-fondens tillgångar kupde få användas i ersattningsväg för slike förluster, dock likväl blott på en gång och icke genom årligt anslag, samt endast i de fall, då fråga är om allmänna flott* eller farleders öppnande.
Underdåniga Skrif velger.
Uppl. o. gotik, hos Ridd. o. Ad. d. 16 Dec. 182.'?
Preste-Ståridet d. 16 — Borgare-Ståndet d. 16 — — Bonde-Ståndet d. 17 — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angående Rustnings-skyldighetens utgörande i krigstid. S. A. K. ”Vid innevarande Riksdag har fråga blifvit väckt om