Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägenheten Klintens Bana; Gifven Stockholms Slott den <4 November 1862.
Hos Kongl. Maj:t har Handlanden Charles Åhmansson, hvilken, enlig!
Kainmar-koilegii arrendekontrakt af den 31 Augusti 1836 och transportresolution af den 5 Augusti 1858, under arrende intill midfastan ar 1867 innehar den Elfsborgs kungsladugård tillhörande lägenheten N:o 356 Klintens Bana i Örgryte socken och Säfvedahls härad af Götheborgs och Bohus län, mot en årlig afgäld af 91-J månsd,igsverken, i underdånighet anhållit att få samma lägenhet till skatte köpa; varande såsom skal härför hufvudsakligen anfördt: att sökanden genom beviljande af det begärda skatteköpet Klefve i tillfälle att verkställa en å den ifrågavarande lägenheten, för repslageri-bandterings bedrifvande derstädes, behöflig utvidgning af åbyggnaderna å densamma, hvilket han för närvarande icke tilltrodde sig, då han endast innehade lägenheten på arrende och vid den återstående korta arrendetidens slut möjligen blefve blottställd för att, genom ett. öfver höfven stegradt arrende, nödgas afträda lägenheten och dymedelst tillskyndas en betydlig förlust med afseende å de kostnader, han för lägenhetens behöriga bebyggande fått vidkännas; att den uppförda reparebanan jemte öfriga byggnader, enligt förstedt värderings-instrument, blifvit uppskattade till 24,323 R:dr 20 öre, äfvensom de i banan befintlige inventarier till 10,500
R:dr, så att värdet af byggnader och inventarier uppginge till ett sammanlagdt belopp af 34,823 R.dr 20 öre; att, detta oaktadt, inrättningarne för repslageriet icke vore fullt tillräckliga, utan erfordrades derför ännu en tillbyggnad af reparebanan och uppförande af ett nytt fjärhus, hvilka förbättringar uti åberopade värderingsinstrumentet ansetts medtaga en kostnad af 4,200 R:dr; hvartill komme, att ett nytt större boningshus måste uppföras, om sökanden sjelf med familj skulle kunna vara på stället bosatt; samt att, med afseende å de betydliga kostnader, som sålunda blifvit på lägenheten nedlauda och ytterligare komme att erfordras, eganderätten till densamma vore för sökanden af särdeles vigt, jemväl med hänsigt till möjligheten att kunna belåna 16 Kongl. Maj: t* Nåd.
Proposition N:o 4 0. densamma och derigenom underlätta anskaffandet af de större penningesummor, som tidtals erfordrades för repalagerirnrelsens underhallande, i anseende till rudimaterie!tias höga värde och den långa kredit, sorn oltast måste medgifvas åt konsumenterna;—och har sökanden i underdånighet hemställt, att det ifrågaställa skatteköpet måtte få ske efter enahanda grunder, sorn genom Kongl. Brefvet den 14 November 1854 stadgats för åtskilliga andra tili skatte försålda lägenheter under Elfsborgs kungsladugård, dä skatteköpeskillingen för Klintens Bana skulle blifva 10 års arreudeafgift eller 915 dagsverken, motsvarande i penningar, efter den i åberopade nådiga Bref stadgade förvandlingsgrund af 30 sk.
Banko för dagsverket, 571 R:dr 42 sk.
Banko, eller 857 R;dr 81 öre Riksmynt, jemte öfriga vid skatteköp vanliga afgifter, samt årliga räntan, en emot nuvarande arrendet svarande afgäld, hvilken skulle, i likhet med hvad nu eger rum, till indelningshafvaren erläggas i penningar efter hvarje års markegångspris å dagsverken, I anledning häraf har Kongl. Majds och Rikets Kammar-kollegium, efter vederbörandes hörande, uti särskilda underdåniga utlåtanden af den 12 Mars 1860 och den 18 Februari sistlidet år hufvudsakligen upplyst och anfört: att den nu ifrågavarande lägenhet N:o 356 Klintens Bana, tillika med åtskilliga andra lägenheter å den s. k.
Slottsskogen under Elfsborgs kungsladugård, blifvit genom Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 bestämda att genom Kammar-kollegii försorg städse utarrenderas, med rättighet för Landshöfdingen i länet att uppbära arrendena såsom löneinkomst; — att af dessa lägenheter Klintens Bana vore den minsta, utgörande, enligt en af Audre Landtmätaren A. Wetterström upprättad och af vederbörande Härads-Rätt den 4 December 1851 fastställd karta med tillhörande beskrifning, i åker och tomter 3 tunnland 22,3 kappland samt i betesmark, jord och berg 17,75 kappland, eller tillsammans 4 tunnland, 8,05 kappland; att emellertid nuvarande arrendet för meranämnde lägenhet vore, efter tunnland beräknadt, jemförelsevis högre än för någon af de öfrige lägenheterna; — att dessa sednare uteslutande begagnades till jordbruk och således vöre af helt annan beskaffenhet än Klintens Bana, hvilken blifvit till industrielt ändamål använd och, med hänsigt till dess både innehåll och form, ej syntes lämpligen egna sig för jordbruk, med hvilket användningssätt den utan tvifvel skulle gifva i arrende högst obetydligt mot hvad som nu utginge; — samt att stadgandet, i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 om lägenheternas utarrendering och Landshöfdiugens rätt att uppbära arrendet icke innefattade något hinder för Kongl. Maj:t och Rikets Ständer att, om skäl till skatteförsäljning i öfrigt förefunnes, sådan besluta, destomindre som, enligt uttryckliga stadgandet i 3:dje punkten vid slutet af samma Kongl. Bref, Landshöfdingens ovilkorliga rätt endast vore att för alla de utarrenderade lägenheterna åtnjuta det belopp, som i det Kongl. Brefvet beräknats, helst det på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning ankomme, om Landshöfdingen, när de mera inbringade, borde något deraf afstå; och har Kammar-kollegium, på dessa och i öfrigt anförda skäl, i underdånighet tillstyrkt, det Kongl. Maj:t mätte, i nåder föreslå Rikets Ständer, att lägenheten Klintens Bana må till Handlanden Åhmansson under skattemannarättt upplåtas på de af honom erbjudna vilkor, Enär den årliga afgäld, som hittills utgått af ifrågavarande lägenhet, i händelse den på de föreslagne vilkoren varder till skatte försåld, ej kommer att minskas eller upphöra, och hinder för försäljningen således icke möter af den omständighet, att Kongl. Kongl.
Proposition N:o 40. 17 Maj:t genom nådigt Bref den 24 Februari 1837 anslagit afkomsten deraf till Landshöfdingens aflöning; så, och då jordens omfång och läge samt det ändamål, hvartill den numera begagnas, är af sådan beskaffenhet, att eganderättens bibehållande för något Kronans behof icke synes vara erforderligt, samt härtill kommer, att sökanden, hvilken nu betalar högre arrende för hvarje tunnland af denna jord, än som erlägges för någon annan af de till kungsgården hörande lägenheter, och för hvilken det, i anseende till de betydliga kostnader, som blifvit nedlagda för lägenhetens anordnande till industrielt ändamål, är af synnerlig vigt att medelst skatteköp komma i tryggad besittning af densamma, erbjudit sig att vid sådant skatteköp betala en efter omförmälda, jemförelsevis höga arrende beräknad köpeskilling och ränta; vill Kongl. Maj:t nu härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att, på sätt sökanden begärt och Kammar-kollegium tillstyrkt, den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägenheten Nio 356 Klintens Bana, enligt Andre Landtmätaren A. Wetterströms af Härads-Rätten den 4 December 1851 fastställda karta utgörande 4 tunnland 8,05 kappland, må åt sökanden under skattemannarätt upplåtas för en köpeskilling motsvarande 10 års arrendeafgift, eller, efter den i Kongl.
Brefvet^ den 14 November 1854 stadgade förmedlingsgrund af 30 sk. banko för dagsverket, Atta Hundra Femtiosju (857) Riksdaler 81 öre Riksmynt jemte öfriga vid skatteköp vanliga afgifter, och mot skyldighet att i årlig ränta framgent utgöra 91£ mansdagsverken med penningar efter årligt medelmarkegångspris.
De till detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvilket frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad.
CARL, J. A.
Bih. lill H. Sl. Prot. 1862 & 1863, 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 3 18 Kongl. Majus.
Proposition N:o io.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1862.
Chefen för Finnns-departenientet, Statsrådet, Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts vippa Stats-Rådets enhälliga tillstyrkan, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer angående försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägenheten Klintens Bana.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll biiagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo C. F.
Proposition N:o H. 19 iV.-o 41.
Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Nov. 1862, kl. 2 e. ra.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om förhöjd pension åt Hammar-Rätts-rådet C. Printzensköld, vid afskedstagandet ; Gifven Stockholms Slolt den 14 November 1862.
Hos Kongl. Maj:t har Kammar-Rätts-rådet, Riddaren af Kongl.
Maj:ts Nordstjerne-orden Carl Printzensköld underdånigst anhallit alt, dä han vid numera uppnådd nära 67 års ålder kände sin helsa bruten och sina själsförmögenheter försvagade, Kongl. Maj:t, i betraktande af den långa tid af iner än 46 är sökanden tillbragt i Statens tjenst samt de trägna och maktpåliggande befattningar han derunder innehaft, täcktes hos Rikets
Ständer utverka deras medgifvande för sökanden, hvilken nu vore i åtnjutande af endast den lägre Kammar-Rätts-rådslönen eller 4,500 R:dr med pensionsrätt till 3,600 R:dr att, vid afskedstagandet, undfå å rikets allmänna indragnings-stat ett årligt pensionsbelopp, motsvarande det, som, i händelse han innehaft en af de högre Kammar-Rätls-rådslönerne, 5,000 R:dr, skolat, enligt nu gällande pensionsgrunder, honom tillkomma med fyra femtedelar af nämnda belopp eller 4,000 R:dr Ii:nit; Och har Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, hvars underdåniga utlåtande häröfver blifvit infordradt, för sin del, med afseende å det förtjenstfulla sätt, hvarpå Kammar-Rätts-rådet Printzensköld städse fullgjort sina åligganden, förevarande underdåniga ansökning med sitt förord understödt.
Efter öfvervägande häraf och då sökanden under en tid af mer än 46 år varit i statens tjenst anställd och städse med utmärkt nit fullgjort sina åligganden, har Kongl. Majit, med bifall till den underdåniga ansökningen och i enlighet med Kammar-Rättens tillstyrkande, härmed velat i nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva det sökanden må berättigas att, efter afskedstagandet från Kammar-Rätts-rådsembetet, för sin återstående lifstid, å Allmänna Indragnings-staten åtnjuta årlig pension till ett, emot 80 procent af den för hvarje af de tre äldste Kammar-Rätts-råden å Kammar-Rättens stat uppförda lön svarande, belopp eller fyra tusen Riksdaler Riksmynt. 20 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition N:o 41.
De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna nådiga framställning varder öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med al! Kongl.
C A ItJL. J. A. Gripenstedt.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott den ti November 1862.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, om förhöjd pension åt Kammar-Rätts-rådet C.
Printzensköld vid afskedstagandet.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo C. F. Smerling.
N:o 42 Kongl. Maj:ls Nåd.
Skrifvelse lf:a ii. JV:o 42.
Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Nov. 1862, kl. 2 e. m.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Stockholms Stads Magistrats underdåniga ansökning om kreditivrätt i Rikets Ständers Rank för Stockholms Förmyndarekammare; Gifven Stockholms Slolt den 14- November I8G2.
Med anledning af en utaf de, till granskning af Stockholms Förmyndarekammares förvaltning och räkenskaper år 1859, valde Revisorer gjord framställning, deröfver Förmyndarekammaren blifvit hörd, har Stockholms stads Magistrat, uti till Kongl.
Maj:t ställd ansökning af den 26 Juli 1861, i underdånighet anhållit, att, då Förmyndarekammaren för närvarande icke hade kreditivrätt uti Rikets Ständers Bank och derföre, med hänsigt till den betydliga fluktuationen i kontanta penningars insättning och uttagning fios Förmyndarekammaren, nödgades hålla en stor disponibel kontant kassa på deposit•äkning i nämnde Bank utan ränta, samt följaktligen hindrades att så utsträcka utlåningen af sina medel, att derför kunde erhållas en i allmänhet gällande högre ränta, än len som, enligt Förmyndarekammarens Instruktion, är för utbetalningar å omyndiges ler insatta kontanta medel bestämd, hvilket åstadkom en kännbar förlust för en hufvudstadens välgörenhets-inrättning, Allmänna Barnhuset, som är berättigadt att, efter hvarje redogörelseårs utgång, emottaga det öfverskott, hvilket på Förmyndarekammarens förraltning under året uppkommit, — Kongl.
Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att Förmyndarekammaren i Stockholm mätte, i likhet med hvad som blifvit Sparbankerne i Riket beviljadt, tilläggas rättighet att hos Rikets Ständers Bank begagna elt kreditiv af 100,000 R:dr R:mt, under vilkor: l:o att de större eller mindre summor, som, med begagnande af detta kreditiv aos Riks-Banken uttagas, skola, jemte procent ränta för den tid, medlen varit af Förmyndarekammaren begagnade, ovilkorligen till Banken aterbetalas inom 12 manader
Från den dag lyftning skett; samt 2:0 att pä Rikets Ständers pröfning må ankomma, antingen kreditivet får af ?örmyndarekammaren begagnas mot afgifvande af till Banken utfärdad skuldförbinUih. lill R.
Prol. 1862 & 1863, i Sami. i Afd. 2 Rand. 1 Häft. 4 22 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse N:o <2. delse, undertecknad af Förmyndarekammarens Ordförande och ledamöter, samt försedd med vederbörande Kamererares och Protokollsförandes kontrasignation, eller om
Förmyndarekammaren derjemte skall vara skyldig att till Riks-Banken aflemna hypotheker till belopp, motsvarande det beviljade kreditivet.
Vid föredragning häraf har Kongl. Maj:t funnit detta ärende icke föranleda till annan åtgärd, än att detsamma till Rikets Ständers afgörande öfverlemnas; kommande i sådant afseende, handlingarne i målet att Rikets Ständers vederbörande Utskott tillställas.
Maj:t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
CåR I,. J. A. Gripens ledi.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slott den i4 November 1862.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet, Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående Stockholms Stads Magistrats underdåniga ansökning om kreditivrätt i Rikets Ständers Bank för Stockholms Förmyndarekammare.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att i enlighet dermed nådig skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex Protocollo C. F. Smerling.
Proposition JW 43. 1 N:o 43.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Nov. 1862, kl. 2 e. m.
Maj-.ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till folkundervisningens befrämjande; Gifven Stockholms Slott den 21 November 1862.
Af Rikets sednast församlade Ständer biet till folkundervisningens befrämjande under innevarande stat,sreglerings-period anvisad den nuvarande personliga skyddsafgiften, hvaraf skulle utgå: till Folkskolelärare-seminarierna, efter den fördelning Kongl. Maj:t kunde finna lämplig
R:dr 45,000 till understöd för Seminarii-elever a 20,000 till arfvoden och resekostnader för Skole-inspektörer » 17,000 till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för Folkskolorna » 10,000 till understöd för högre Folkskolor » 12,000 tili folkskoleväsendets utveckling och förbättring » 75,000 samt till löneförbättring åt de vid redan befintliga fasta folkskolor anställde examinerade lärare, hvilkas lön, oberäknadt husrum och vedbrand, icke uppginge till 400 R:dr » 80,000 Då Kongl. Maj:t, med kännedom om Rikets Ständers varma nitälskan för allt hvad som kan bidraga till spridande af upplysning och bildning, tillförser sig att Rikets Ständer äfven under den kommande statsreglerings-perioden för folkundervisningens befrämBih. tilt R.
Prat. 1862 & 1863. 1 Samt. 1 A/d. 2 Band. 2 Höft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition J\s 43. jande anslå den personliga skyddsafgiften, hvars belopp efter sannolik beräkning kommer att under de år, nämnde statsreglering skall omfatta, uppgå till 285,000 Ridr årligen, vili Kongl. Majit, beträffande fördelningen af dessa medel och vilkoren för åtnjutande af understöd deraf, nu till Rikets Ständer aflåta den framställning, som synes Kongl. Majit vara af för handen varande förhållanden påkallad.
Hvad angår Seminarierna, så torde först vara att taga i betraktande den fråga, som förut någon gång varit föremål för öfverläggning, nemligen huruvida icke antalet af dessa läroanstalter nu mera skulle kunna i någon mån inskränkas.
Uti Stadgan angående folkundervisningen i riket finnes den föreskrift meddelad, att såväl i hufvudstaden, som i hvarje stifts-stad bör af Domkapitlet tillfälle beredas dera, som vilja egna sig åt folkskolelärare-kallet, att i ett dervarande Seminarium erhålla undervisning och öfning i de till detta kall hörande ämnen, och så länge ännu lärarebefattningar vid folkskolorne icke kunde åt qvinnor anförtros, var det ock medelst detta stadgande sörjdt derför att en hvar, som till dylik befattning ville vinna befordran, kunde inom det stift, hvartill han genom födseln hörde, genomgå den erforderliga lärokursen, men sedan Kongl.
Majit för att åt qvinnors användande vid folkundervisningen gifva en större utsträckning, genom särskilda Kungörelser den 21 Oktober 1859 förordnat, dels att hvad författningarne innehålla i afseende på lärare vid folkskolorna skulle, med ett enda tillika stadgadt undantag, ega tillämpning äfven på qvinnor, hvilkas skicklighet vid något Seminarium blifvit vederbörligen pröfvad och godkänd, dels ock att vid Seminarierna i Skara, Strengnäs och Kalmar endast qvinliga elever finge emottagas, har det blifvit en följd att från de stift, hvilka bära namn af dessa tre städer, skollärare-elever af mankön måste annorstädes söka undervisning och öfning i hvad till deras blifvande kall hörer.
Den anordning, som genom stadgan angående folkundervisningen blifvit i ofvanberörda hänseende införd, är således redan bruten, och då församlingarne icke äro vid deras val af Skollärare inskränkte endast till dem, som blifvit inom stiftet födde, ligger icke heller någon nödvändighet till grund för stadgandet derom, att ett Seminarium ovilkorligen skall finnas i hvarje stiftsstad, fastän dessa städer visserligen äro dertill företrädesvis lämpliga, såväl med hänseende till den närmare tillsyn, Stifts-styrelsen i sådant fall kan egna åt dessa läroanstalter, som äfven af det skäl, att derstädes handledning utan svårighet kan beredas eleverna i de ämnen, som icke utgöra föremål för hufvudlärarnes egen undervisning.
Ehuru Seminariernas antal således icke för framtiden behöfver fasthållas vid tretton, som det för närvarande utgör, så torde likväl af andra skäl någon betydligare minskning deruti icke nu böra ega rum.
Inkomna uppgifter utvisa väl att Seminarierna för det närvarande icke äro besökte af tillsammans fullt 400 elever; men då Kongl. Majit, uti det reglemente, som för dessa läroanstalter blifvit den 21 Mars innevarande år utfärdadt, medelat föreskrift derom, att lärokursen bör blifva treårig, kommer, äfven om ej flera hädanefter än hittills skulle egna sig åt folkskolelärare-kallet, elevernas antal dock att ökas med ungefär hälften af hvad det nu utgör.
För hela folkundervisningens framgång är det ock af yttersta vigt att un - Kongl. MajHs Nåd.
Proposition JVS 43. 3 der den, i förhållande till hvad vid Seminarierna skall inhemtas, visserligen icke för långt utsträckta tidrymd, eleverna hafva att der tillbringa, lärarne icke sättas i nödvändighet att dela sin tid och sin undervisning åt ett allt för stort antal elever, utan kunna med oafbruten uppmärksamhet följa hvarje elev, gifva honom de anvisningar, som af hans särskilda egenskaper och fallenheter påkallas, samt hos honom allt mera inskärpa en sann gudsfruktan, sedligt allvar och känsla för det magtpåliggande i det kall, åt hvilket han skall egna sina krafter, så att Seminarii-eleven, då han sedermera i sin ordning kommer i utöfning af lärarekallet, må veta att deruti verka på ett sätt att alltvidare varder utbredd en sann folkupplysning, hvilken ovedersägligen bildar den fastaste grundval för ett lands lycka, och på samma gång den alstrar och stärker kärlek till frihet och fosterland, säkrast både förhindrar frihetens missbrukande och åt landet bevarar dess sjelfständighet.
Men härföiutan är det ock att befara, att derest Seminarierna blifva alltför mycket aflägsnade från hemorten för dem, som vilja bereda sig för folkskolelärare-kallet, sådant skulle, då dessa i allmänhet icke ega tillgångar, tillräckliga att, med bidrag af de stipendier dem kunna lemnäs, bestrida kostnaderna för ett flerårigt vistande på främmande ort, hafva till följd att folkskolorna inom få år komme att lida brist på lärare.
Under sådana förhållanden synes för det närvarande svårligen mer än tre Seminarier kunna utan olägenhet indragas, nemligen ett bland de för qvinnor bestämda, ett af de tre för manliga elever afsedda Seminarier, hvilka finnas förlagda i städer invid Mälaren, och ett bland de sju öfriga, der elever af sistnämnda kön nu emottagas.
A andra sidan torde ett nytt
Seminarium i Luleå för den nordligaste delen af riket behöfva inrättas.
Framställningar i sådant hänseende hafva redan förut blifvit gjorda af Konsistorium i Hernösands stift gemensamt med Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län, och sednast har numera aflidne Landshöfdingen i nämnde län, P. H. Widmark, uti skrifvelse den 16 Juli 1860, med hänseende till de förhållanden, att af länets finska och lappska socknar flera helt och hållet saknade folkskolelärare, att i de öfriga antalet lärare vore alldeles otillräckligt, samt att bristen på dugliga folkskolelärare äfven inom de svenska församlingarne vore i hög grad kännbar, förklarat sig anse inrättandet af ett särskildt Seminarium i Luleå, såvida folkundervisningen eljest skall inom länet kunna på ett i någon mån tillfredsställande sätt ordnas, vara desto mera oundgängligt, som erfarenheten visat att flere bland de elever, hvilka från de finska och lappska församlingarne blifvit afsända för att genomgå seminariet i Hernösand, sedan de haft tillfälle inhemta kännedom af svenska språket och hunnit vänja sig vid lefnadssättet uti sydligare belägna trakter, icke velat till hemorten återvända; och har Konsistorium, i anledning af denna Landshöfdingen Widmarks framställning hördt, instämt uti hvad han yttrat om behöfligheten af ett Seminarium i Luleå.
I afseende på det för Seminarierna anvisade anslag, är en förhöjning utan tvifvel af behofvet högeligen påkallad.
Genom det utfärdade reglementet har dessa läroanstalters verksamhet blifvit i betydlig mån utvidgad, och då lärokursen derstädes numera är på tre klasser fördelad och i afseende på omfånget, ehuru främmande språk deruti icke ingå, 4 Kongl. Mnj:ls Nåd.