Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ej allenast förklarat, att de i 36 punkten af Utskottets Utlåtande Nft 16 om förmälde medel få göras fruktbärande i sådan låne-rörelse, sorn medgifver deras snara återindragning vid påkommande behof, under vilkor att proportionen emellan metalliska Cassan och Sedelstocken ej öfverskrida», utan ock, genom bifall till 37 och 3o punkterne i berörde Utlåtande, jemte förordnande att Bankens vinst för år 1835 och de följande åren må oafkortadl förblifva under dess Styrelses disposition intill nästa Riksdag, öfverleranat ål Banco-Slyrelsens klokhet och omtanka att, då tillfälle dertill gifves, begagna de i Bankens vård från Riksdag till Riksdag qvarstående vinstmedel till förökande af så väl Silfver-fond som Rörelse-capital; s&nri^ onekligt är, att medlens användande i Handels-Disconlens rörelse lättast medgifver deras snara indragning vid påkommande behof, har Utskottet, till undanröjande afall tvätydighet om jätta meningen af Rikets Ständers förordnande, i fråga om disposition af de i berörde 26 och 3o punkterne af Utlåtandet N:o 16 omnämnde medel, trott sig böra genom ett så bcskaffadl stadgande, som innefattas i senare delen af ofvanstående första punkt, bestämdt ant)da rättigheten för Fidlmägtige, att jemväl uti ifrågavarande lörelse kunna använda Bankens egna medel, då tillfälle dertill gifves.
Punkterne 3 och 3 äio lika lydande med §§. 3i och 32, pag. \éfå.
T/oj. i83/{ »ch 1835- 6 Sami.
Afd, 3 Bttrdtr, dra Neij tet.
O-' aa Btitico-TJtslottet 3 Memorial N:o mg.
Punkten 4 igenfin-nes under §. 33, samma pag., med iakttagande af de förändringar, som blifva en följd, dels af Rikets Högloft.
Sländers beslut i anledning af Stats- och Baneo-Ulskotlens under N.-o 5» afgifna Betänkande, dels wek deraf, att lika litet några behållningar för Riksgälds-Contoret, sorn medel hörande till Låne-fonden för jordbruket, nu kunna blifva ali insätta, sami med uteslutande af förbudet för Cassa, som i Banken eger Credilrvrätt, a.Lt medel insätta, såsom öfverflödigt, då ränta för dvlike Credit'.v till Banken erlägges, så alt någon fördel för dylike Cassör ej kunde uppstå genom Creditivens begagnande för medels insättande å Bankens upplåningsTäkniug.
Punkterne 5, 6 och 7 äro lika lydande med §§. 34, 35 och 36, pag» »44 0°h *4^- Punkten 8 grundar sig på Rikets Högloft, Ständers meddelade bifall till 24 punkten litt. g i Utskottets Utlåtande N:o 16; dervid lik väl Utskottet ansett sig böra föreslå ett så beskaffad! tillägg, att, i händelse af det för Handelsoch Närings- Disconten bestämda Creditivs anlitande, låne-rörelsen icke, för en brådstörtad återbetalning deraf, måste, för en eller flere föredragningstlagar, i nställas.
Punkten g är lika lydande med §. 33, pag. 147» Punkten io motsvaras af §§. 4i °ch 42> med iakttagande af Rikets Ständers beslut vid Utskottets Utlåtande N:o 16, punkten 24, litt. a, b och c. Punkten 11 motsvaras af 3g Jf., pag. 146, sådan denna §. blifvit förändrad genom Rikets Ständers bifall till berörde 24 punkt litt. e; hvarjemte Utskottet, enär Kongl. Majrts Nådiga Reglemente för Banco-DiscontVerket af den 7 Febr. 1816 innehåller den sedermera icke upphäfna föreskrift, att vexlar må i Disconten belånas, funnit lämpligast, att här intaga tillåtelsen till sådan belåning, såsom onekligen rätteligen tillhörande den numera inrättade Handels- och Närings-Diseontens rörelse.
Punkterne 12 och i3 grunda sig på Rikets Ständers bifall till punkten 24, litt. d och f i Utskottets Utlåtande NtO' 16, med tillägg vid det sistnämnde om Låne-Documenter,s skyndsamma utlemnande till lagsökning vid uteblifven liqvid.
Punkterne 14 och l5 äro ordagrannt lika lydande med §§. 43 och 44, pag. 147.
Hvad för öfrigt i §§. 4® och 42, pag. r4ö och i£j, i i83o års B;meo-Reglemente finnes föreskrifvet, dels örn förbud för låntagare att sig anmäla vid annat Discont-District, än det inom hvilket han är manta ls-sk 1 ifven, dels ock om räntas afdragande vid låns meddelande, tillhörer allmänna stadgandena för Discont-rörelsen.
1 Stockholm den 14 April i835. 5 T O C K H O L M , 1835 5 hos J. A. W Banco-Utskottets Betänkande N.o l3o.
Ankom lill Exp.-Utsk. den 16 April.
Betänkande, i anledning af Herr TVcerns och Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielssons motioner, omytterligare Creditiv u Banken för Riksgäldskontoret.
Vid föredragning inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Höglofl.
Statsutskottets under N:o 4'9 afgifne Utlåtande, i anledning af väckt motion om de vilkor, uppå hvilka Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ega att lån upptaga, har Ståndet, enligt Protocolls-Utdrag af den r2 i denna månad, ej allenast, på grund af gjorda anmärkningar, omförmälde Utlåtande till Stats-Utskottet återremitterat, utan äfven till Stats- och Banco-Utskottens behandling öfverlemnat en af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, under åberopande af 56 §.
Riksdags-Ordningen, väckt motion, att sedan Hedervärda Bonde-Ståndet numera beslutat, det Riksgälds-Contorets Fullmägtige företrädesvis böra begagna lånesättet emot lägre ränta och betalning vid anfordran samt på kort uppsägning, Rikets Ständers Bank, utöfver det Creditiv, Riksgälds-Contoret förut på Banken begagnade, måtte tillhandahålla nämnde Contor, i och för denna lånerörelse, ett serskildt så kalladt Cassa-Crediliv af 5oo,ooo R:dr, emot 3 procents ränta för hvad deraf begagnas, hvarjemte Molionairen föreslagit, att hvad å Riksgälds-Contorets äldre Creditiv under året funnes begagnadt, icke må ovilkorligt blifva Banken återbetaldt den i Julii, utan att räkning deröfver må få uppgöras i Augusti månads slut.
Varande dessutom till Banco-Utskottet allena från VälloQ.
BorgareStåndet remitterad en af Herr kVcern derstädes väckt motion, att, lill underlättande af Riksgälds-Contorets upplåningar, ställde på liqvid vid anfordran eller å korta uppsägningstider, Rikets Ständers Bank må, utöfver det Creditiv Riksgälds-Contoret förut på Banken eger, meddela Contoret ett serskildt så kalladt Cassa-Creditiv, till belopp af R:dr Soo.ooo Banco, emot 3 procents ränta för hvad deraf begagnas, samt på i öfrigt enahanda grunder och vilkor, som för sådane Creditiv å Banken, såsom till Hypotheksföreningar med flere, äro vid denna Riksdag redan antagna och stadgade; - och äro vid sistnämnde motion, som den 27 nästlidne Mars till Utskottet ankommit, bifogade yttranden af Herrar Falhem, Rydin, Helsingius, Val Bihang till R.
Prot. 1834 och 183S. 6 SamL 1 Afd.
3 Bandel. 1 3:dje Häftet.
Banco-Utskottets Betänkande N:o i3o. ley, Winblad Isr.j Halling, Bruse, Langenberg, Wijk, Sahlin, Lake, Rubin, Holm, Norman, Winblad Pehr, Ekerman, Wedberg och Lejf ler, af hvilka de
Elfva sistnämnde å motionen yrkat afslag, förnämligast ur det skäl, att densamma vore stridande emot de beslut, Rikets Ständer innevarande Riksdag fattat, till realisationens betryggande, helst Rikets Ständer ej allenast, alltsedan den beslutade realisationen, alhållit sig alt anvisa några Creditiv på Banken, saknande motsvarande valuta, utan äfven gilvit sitt hedersord, det Banken hädanefter skulle vara fredad för alla möjliga inblandningar med Statens behof, samt afvikandet från denna grundsats, genom att nu å nyo bevilja Riksgälds-Contoret ett Creditiv på ofvannämnde summa, skulle för tillfället ganska menligt inverka på allmänna opinionen, till våda för realisationens bestånd, och blifva för nästkommande Rikets
Ständer ett prasjudicat att å Banken anvisa ytterligare Creditiv, flerdubbelt större, hvarmedelst Banken fortgående komme alt blifva en nödhjelpsanstallt för Statens intrasslade aflairer.
Utskottet har tagit förenämnde förslag under den noggranna pröfning „ som ämnets vigt påkallar, och medgifver i så målto rigtigheten af de inom Vällofl. Borgare-Ståndet dervid gjorda erinringar, alt, derest R.
St. skulle å Banken, för Riksgälds-Contoret, anvisa ytterligare Creditiv från Riksdag tilt Riksdag, på sätt för Hypotheksföreningarne är vordet beviljadt, en sådan åtgärd i framtiden möjligen skulle leda till den af flere Ledamöter inora YätlofL Borgare-Ståndet befarade ytterligare sammanblandning emellan Rikets penningeverk och Rikets skuldväsende, samt åtminstone hos mången väcka den opinion, att, sedan man sålunda börjat att med Bankens tillgångar åter understödja Riksgälds-Contorets credit, nästkommande Rikets Ständer, med stöd af det gifna praejudicatet, torde å Banken anvisa Creditiv för Statens behof, intill dess Bankens egen credit härigenom tillintetgöres, och den nu i Rikets penningeverk införda ordning å nyo gå förlorad, hvadan Utskottet ej heller vågar, att det föreslagna Creditivet tillstyrka, under de för Creditiven lill Hypotheks-Inrältningarne bestämdt vilkor.
Men vid undersökning, huruvida ej eli Gassa-Creditiv till ifrågavarande belopp, utan rubbning af de för Bankens rörelse och förvaltning redan af Utskottet uppgjorde och af Rikets Ständer antagne hufvudgrunder, skulle kunna Riksgälds-Contoret beviljas, på den korrla tid dylikt Creditiv, för bedrifvande af Contorets upplåningar, kan anses erforderligt, förekommer, att vid den tidpunkt, då Riksgälds-Contorets nu egande Creditiv å Banken, under innevarande Riksdag, af Rikets Ständer fast— slälldes lill belopp af allenast En million R:dr Banco, sådant härledde B ane o-Vt skottets Betänkande N.o i3o.
S«g från den på erfarenheten grundade, i Utskottets Utlåtande N:o 16, pag. 64, bestämdt yttrade öfvertygelse: alt för det ändamål, som med samma Creditiv var afsedt, eller för liqviden af Statsfylinadssumman och bestridandet af Riksgäids-Contorets egna behof, högre Creditivbelopp än En million R:dr icke för Contoret erfordrades; att Utskottet, långt ifrån ali anse låneunderstöd, genom Cassa-Creditiv, i allmänhet vara för Bankens rörelse främmande eller af vådlig beskaffenhet, tvärtom, med afseende å den till Banken från Riksdag till Riksdag ingående räntevinst, trott sig kunna tillstyrka dylike Creditiv, ej mindre åt Hypotheks-Inrättningar, än åt Privat-Banker i allmänhet och Associationer, som på större handelsplatser möjligen sig bilda, för att, medelst upplag och belåning af Svensk spanmål, befordra exporten deraf, och det för förstnämnde Inrättningar till ett belopp af ej mindre än 3oo,ooo R:dr, och för öfrige till en summa af i5o,ooo R:dr Banco hvardera, under hemställan tillika, alt 200,000 R:dr Banco årligen måtte från allmänna
Discontrörelsen öfverflyttas till Cassa-Creditiv åt Hypolheks-Inrätlningar; dock alltid med de hufvudsakliga vilkor, att fullgod säkerhet till Banken aflemnades för Creditivens belopp; att Banken för de derå dragne summor erhölle lämplig ränta och att Banco-Styrelsen, när den så nödigt pröfvar, skulle kunna Crediliven uppsäga, samt att Rikets Ständer, med godkännande i öfrigt af Utskottets åsigt, gjort den inskränkning i de då föreslagne Cassa-Creditiven, att af Pri vat-Banker, ej andra än de, hvilka med spanmålsbelåning i större senia sig befatta, skola Creditiv erhålla och det till ett belopp af högst i5o,ooo R:dr.
Efter öfvervägande af dessa beslut, med hvarandra jemförda, och då i betraktande tages: att sådane förändrade omständigheter numera inträffat, hvarigenom behof för Riksgälds-Contoret uppstått, att erhålla ett Creditiv såsom reservfond för Contorets upplåningar; att, genom den af Rikets
Sänder gjorda inskränkning i de för Pri vat-Banker föreslagne Cassacreditiv, det nu ifrågavarande Creditiv-beloppet skulle kunna beviljas utan öfverskridande af hvad Utskottet från början påräknat att i låne-understöd i creditiv-väg utgå; att ganska osäkert är, huruvida några Hypolheks-Inrättningar eller sådane Privat-Banker och Associationer, som med spanmålsbelåning i större scala vilja sig befatta, ännu på flera är kunna här i landet uppstå; att dessutom Rikets Ständer nu mera sökt åt Hypotheks-Föreningar bereda från Statens sida ett kraftigare understöd, än den åt dem förunnade Creditiv-rältighet å Banken, hvaraf synes sannolikt, att, äfven i händelse dessa Inrättningar härstädes vin - 4 Banco-Utskottels Betänkande N.-e l3o. na framgång, de likväl icke lära begagna deras creditiv-rätligliet i Banken, åtminstone till det för dem högst medgifna belopp af 3oo,ooo R:dr hvardera; att den summa af 533,333 R.'dr 16 sk., som för åren 1833 och 1834* enligt §.714 Art.
1 Afd. af i83o års Banco-Reglemente, varit till Silfverköp anslagen, för närvarande, i saknad af tillfälle lill sådane köp, finnes i Banken innehållen, utgörande ett Bankens öfverskott utöfver den behållning af 5,000,000 R:dr, som vid innevarande Riksdag är bestämd att vara Bankens grundfond, samt slutligen, att, enligt Rikets nu församlade Ständers beslut, så väl de i punkten 26 af Utskottets Utlåtande N:o 16 uppräknade årliga capitai-afbetalningar, afsedda att företrädesvis till Silfverköp användas, som Bankens årliga räntevinster, få i lånerörelse på kortare tid göras fruktbärande, under iakttagande likväl, att den emellan Metalliska Cassan och Sedelstocken utsatta proportion af 2 till 5 ej öfverskrides, anser Utskottet, det Rikets Ständer, utan någon rubbning i de för Bankens rörelse och förvaltning redan fastställde grunder, eller någon för realisationen vådligare sammanblandning emellan Banken och Riksgälds-Contoret, än sorn redan eger rum, kunna åt Riksgälds-Contoret, såsom reservfond lör dess upplåningar, bevilja från Banken ett Creditiv af 5oo,ooo R;dr Banco, så vida allenast det sker på kortare tid, samt under sådane vilkor för öfrigt, som Bankens rörelse fordrar.
Till följd häraf, och då, efter Utskottets öfvertygelse, jemväl Riksgälds-Contoret, för dess del, bör vara belåtet, om nu ifrågavarande Creditiv Riksgälds-Contoret förunnas för den tid, som åtgår innan Coniord kan komma i åtnjutande af de ökade inkomster, hvilka, till följd af Rikets Ständers vid innevarande
Riksdag fattade beslut om förböjd tull å utländske varor och ökad bevillning på bränvinet ra, m , kan vara alt påräkna, finner Utskottet ej hinder att tillstyrka, det ett Cassacreditiv å 5oo,ooo R:dr må Riksgälds-Contoret från Banken beviljas till begagnande såsom reservfond i och för dess upplåning, under vilkor: 1:0 att, innan någon lyftning af delta Creditiv lill större eller mindre del får ega rum, Riksgälds-Contoret, i likhet med hvad i allmänhet angående Cassacreditiv från Banken stadgadt blifvit, skall för hela det beviljade Creditiv-beloppet ställa Banken säkerhet i sådane lånedocument, som Riksgälds-Contoret innehafver; Banco-Ut skottets Betänkande N.o i3o> 5 a:o att
Banken för de å Creditivet dragne summor beräknas 5 procent till godo tills betalning sker; 3:o att detta Creditiv ej förr än i sista rummet och då sådant för Contorets upplåningsrörelse oundvikligen erfordras, får af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret begagnas; 4:o att
Creditivet ovilkorligen skall vara till fullo inbetaldt senast den i September 1837; 5:o att Banco-Slyrelsen, om så nödigt pröfvas, jemväl eger rättighet att uppsäga större eller mindre del af Creditivet, hvilket leder till den påföljd, att creditiv-rättigheten minskas 3 månader efter uppsägningen med £:del och för livar 3:dje månad ytterligare med |:del till dess den nödige indragningen är verkställd, eller hela creditivet till inbetalning förfallet.
Och anser Utskottet ej behöfligt, att de å Creditivet dragne summor Banken aviseras.
Hvad åter beträffar Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons förslag derom, att hvad å Riksgäids-Coutorets äldre Creditiv under året finnes begagnadt icke må ovilkorligen Banken återbetalas den 1 Julii, utan räkning deröfver få senare uppgöras; så, enär detta förslag är stridande emot Rikets Ständers förut fattade beslut i frågan, finnér Utskottet sig ej kunna härtill bifall tillstyrka.
Flere Ledamöters Reservationer bifogas.
Reservationer: af Herr Grefve Frölich, D.:
”Om det också kunde visas, att åtgärden af extra Creditiv för Stats-Verkets behof vore en för vanlige Bankers rörelse oskadlig operation, och att ingen permanent sedel-emission emot Rikets Ständers beslut derigenom komme att ega rum; så vore dock opinionen om Rikets Ständers fasthet uti att undvika äfven det ringaste sken af en sådan tydning eller utsträckning af redan fattade beslut, som kunde leda till äfven temporair sedel-emission utan valuta, härigenom så väsendtligen försvagad, att, derest en opinion om vackling i de grundsatser, hvilka äro caracteristika för Rikets Ständers Bank, hvaribland den, att dess förvaltning hvilar på orubbliga och högst minutiösa detalj-föreskrifter, snarare än på allmänna reglor för Bank-ope« 6 Baneo-V(skottets Betänkande N.o i3o. rationer, skulle utbreda sig, sannolikligen äfven till utrikes orter; så skulle den ena af de grundpelare, hvarpå all Bankrörelse efter min tanka beror, nemi. opinionen om dess soliditet, så undergräfvas, att den andra eller verklig soliditet, endast känd af dem, sorn hade tillfälle närmare undersöka Bankens ställning, torde få svårt att ensam uppbära hela tyngden, på hvilka tillagde gruuder jag mig reserverar;” af Herr Stuart, C. G.: ”Rikets nu församlade Ständer hafva, vid fastställandet af hufvudgrunderne för Bankens framtida rörelse och förvaltning, bland annat, beslutat och förordnat: a) att Riksgälds-Contoret må bibehålla dess, vid sistförflutne Riksdag, erhållna rättighet till Creditiv i Banken å högst i,000,000
R:dr, från den 1 September det ena året lill den sista Junii det påföljande; (enligt den af Rikets Ständer hufvudsakligen bifallna a5:te punkten i BancoUtskottets Utlåtande N:o 16, hvarigenom således det, inom ett af RiksStånden framställda, men af Utskottet afstyrkta förslag, att delta Creditiv måtte ökas lill i,5oo,ooo R:dr, blifvit ogiiladt); b) att Bankens vinst för år i835 och de följande åren skall, oafkortad, förblifva under Banco-Styrelsens disposition intill nästa Riksdag, då af Rikets Ständer beror att om användandet af derå i behåll varande öfverskott förordna; (enligt Rikets Ständers lemnade bifall lill a^rde punkten af berörde Utlåtande); c) att någon åtgärd till rörelse-capitalels ökande i annan väg, än medelst belåning af guld och silfver samit andra vågförda metaller, icke får af Bauco-Styrelsen vidtagas förr, än ett år förflutit från Bankens öppnande till utvexling af silfver, (enligt Förstärkta Banco-Ulskottets Memorial N:o 48 Pag* ‘O* och d') att Cassa-creditiv ieke få beviljas andra, än Hypotheks-föreningar samt Associationer och Privat-Banker, som med belåning af spanmål sig befatta; (enligt samma Memorial pag. 12).
Med fullkomligt åsidosättande af dessa, till betryggande af realisationens bestånd, fattade beslut, har Banco-Utskottets majoritet tillstyrkt Rikets Ständer att, tvärtemot de grundsatser, sora, i afseende på penningeväsendets reglering, blifvit, under hela denna Riksdag, oafbrutet godkända och allt hittintills noggrannt iakttagna, nu genast bevilja, för Riksgälds-Contorets lånerörelse, ett serskildt Cassacreditiv i Banken å en half million R:dr.
En åtgärd, genom hvars vidtagande, ej allenast ofvanberörde, inför Sveriges Konung redan anmälda beslut skulle, på ett grundlagsstridigt sätt, upphäfvas, utan ock Nationens förtroende till Banco-Utskotlets Betänkande JY.o t3a. 7 den nu senast verkställda realisationen och den större varaktigheten deaf än af de föregående myntbestämningarne helt och hållet rubbas.
Sedan, under 2:ne decennier eller under åren 1808—1828, tre och. trettio millioner R:dr Banco blifvit tagna från Banken till fyllande af Statens behof, och sedan Rikets sist församlade Ständer låtit af dessa medel, på en gång, i sjelfva verket afskrifva nära femton millioner R:dr, ehuru detsamma ”till en påminnelse om det framfarna ock en varning för det tillkommandeännu inom linien i Bankens räkenskaper balanceras; så hyste jag i sanning den säkra förhoppning, att något ytterligare tillgripande af Bankens tillgångar, för bestridandet af Stals-Verkets utgifter, ej skulle, åtminstone icke vid denna Riksdag, ens komma i fråga.
Banco-Utskottets med 6 rösters pluralite nu fattade beslut har dock ådagalagt bedrägligheten af denna förhoppning, grundad på den allmänna erfarenheten om de följder, som detta af Rikets Ständer begagnade sätt att förvalta, vårda och garantera Banken, för Svenska Nationen redan medfört.
I anledning af ett, utaf Riksdagsfullmäktige!!
Anders Danielsson, förut framstäfldt dylikt förslag, som det nu ifrågavarande, eller att ett Creditiv af 5oo,ooo R:dr måtte, lill underlällaude af Riksgälds-Contorets låneoperationer, varda å Banken anvisadt, har Stats-Utskottet, uti dess, så vidt Protocolls-Uldragen upplysa, i denna del af Riks-Stånden godkända Utlåtande N:o 4*7» yttrat, att detta förslag "stöde i strid med de af Rikets Ständer fastställda hufvudgrunder för realisationen och Banketts penningerörelse.”
Rigtigheten af denna Stats-Utskottels åsigt har jag icke hört bestridas ens af de Ledamöter utaf Banco-Ulskotlet, hvilka förut visat sig vara realisationens häftiga motståndare och nu uppträdt såsom det ifrågaställde nya Creditivets ifriga förfäktare.
Till försvar för detta Creditivs föreslående, har, jemte deri gamla, mångfalldiga gånger vederlagda, men ändock lika envist yrkade satsen, att ”Banken vore Statens egendom,” blifvit anfördt, att detsamma vore afsedt allenast för ett par år, hvarefter det skulle komma att upphöra.
En Ledamot har dock, redan inom Utskottet, visat den upprigtigheten att förklara, det han ansåg denna tiderymd vara alltför kort och otillräcklig, hvadan lian också yrkat densammas förlängning.
Beviljas det föreslagna Creditivet af Rikets Ständer och beträdes såluuda å nyo denna visserligen beqväma, men till sina verkningar nogsamt pröfvade bana, att låta Banken fortfarande liqvidera Statens utgifter, i stället för alt genom skattebidrag bestrida dero, så är äfven min fasta, på för - 3 Banco-Utskottets Betänkande N. o i Jo. flutna tiders erfarenhet grundade öfvertygelse, att densamma icke lemnäs, hvarken inom den tid Utskottet till en början föreslagit, eller vid den tidpunkt den åberopade Ledamoten uppgifvit.
För likhetens skull, torde det tillåtas mig att nu upprepa det inför Utskottet anförda förhållandet med de, vid 1812 års Riksdag, beviljade Crediliv för Riksgälds-Contoret.
Vid denna Riksdag erhöll nämnde Conior, utom det, för dess räkning, af Rikets år 1810 församlade Ständer å Banken anvisade Creditiv af 1,000,000 R:dr, ett extra Crediliv af en half million, af hvilket senare dock |:delar skulle återbetalas vid 1813 års slut och återstoden innan den 3i December 1814- Detta extra Creditiv, som således borde hafva upphört före i8i5 års ingång, blef likväl, sådant oaktadt, bibehållet vid den samma år inträffade Riksdag, då Riksgälds-Contorets ordinarie Creditiv dessutom bestämdes till 2,000,000 R:dr.
På sådant sätt hade Riksgälds-Contorets Creditiv vid hvarje Riksdag blifvit ökadt, så att detta Verks creditivskuld till Banken vid 1823 års slut öfversteg 8,000,000 R:dr, hvilken skuld Rikets sist församlade Ständer måste låta afskrifva eller, som det kallades, föra inom linien uti Bankens räkenskaper.
Med undantag af tiderymden emellan 1823 och 1828—i83o årens Riksdagar, hvarunder Riksgälds-Contoret kom i åtnjutande af opåräknade öfverskott, dels å Stats-Verkets inkomster, och dels 3 allmänna Bevillningen, lill ett sammanräknadt belopp af omkring 1,000,000
R:dr, har således, oaktadt ett oafbrutet fredslugn och alltjemt ökade Statsintrader, någon minskning af Contorets Creditiv å Banken, sedan desamma en gång blifvit beviljade, icke kunnat, genom afbetalningar, åstadkommas.
Vid sådant förhållande torde minnet af det förflutna ensamt utgöra en tillräcklig anledning till farhågor, att enahanda beslut äfven för framtiden skola medföra samma följder.
Det är också endast uti den dagligen vitsordade beskaffenheten och sammansättningen af Svenska folkets representation, som det är för mig möjligt att finna en förklaringsgrund dertill, att, vid en Riksdag, till hvilken Nationens Representanter blifvit sammankallade, för att bringa realisationen till verkställighet, just det Utskott, som det ålegat att föreslå de för detta ändamål erforderliga åtgärder, sedan de föreslagna besluten blifvit af Rikets Ständer fattade, tillstyrker desammas upphäfvande.
Sådana föredömen, lemnade vid sjelfva Realisations-Riksdagen, komma sannolikt icke att sakna efterföljd vid framtida Baneo-Utikottets Betänkande N.o 13o. p framtida Riksdagar, då den naturliga omsorgen för upprätthållandet af det egna Verket icke, såsom nu, kan hos Rikets Ständer påräknas.
Man har vidare inom Utskottet sökt framställa det ifrågavarande Creditivet såsom ett lån af Banken, hvilket Rikets Ständer ämnade att i föreskrifven ordning låta återbetala.