Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så, efter e n m ä n g d u p p s k a k a n d e s m å ä f v e n t y r k o m m o v i ä n d t l i g e n till F r a n k f u r t a m M a i n.
H v a d d e t d ä r M a i n s k a t j ä n a till b e g r i p e r j a g inte.
D e t är k i n k i g t n o g k o m m a i h å g F r a n k - furt, m i n s a n n.
B ö r s e n v a r j a g a l l d e l e s k ä r i.
E n riktig furstebostad för börsfurstar — o c h » Segerpe- laren » v ä c k t e m i n a m e s t patriotiska känslor i fjärde led.
Vi k o m m o sent p å kvällen.
Sutto i hotell- omnibusen, medan konduktören hämtade våra koffertar.
P å s o c k e l n s t o d: » N u T a c k a r G u d Sitt F o l k.
» » F i n n s i n g a k o f f e r t a r, » sa h a n.
» F i n n s d e t i n t e!
» sa j a g.
» H v e m i all v ä r l - d e n s tider har k u n n a t h u g g a d e m d å?
» E l l e r v a r d e t f o l k e t, s o m t a c k a d e G u d?
Ja, d e t m i n n s j a g inte, o c h d e t tror j a g föresten i n t e, att tyskarna minnas själfva numera heller.
Och så fick j a g j u o c k s å s e d e t k a n s k e allra m ä r k v ä r d i g a s t e s o m finns i h e l a H a m b u r g — härden, där kolerabacillen odlas!
K a n m a n n u t ä n k a s i g e n n a t i o n så b i t e n a f v e t e n s k a p e n, att d e n o d l a r k o l e r a b a e i l l e r för sitt nöje, n ä r den väl en g å n g blifvit af m e d det naturliga fråtet!
O d l i n g e n försiggår i några usla kåkar nere v i d k a n a l e r n a.
(» S t a d e n g e n o m l ö p e s af k a n a l e r, g e n o m hvilka Europas starkaste h a n d e l s b l o d tillföres s a m h ä l l e t.
» Obs.
Ur en resebok!)
G e n o m lämpligt a n v ä n d a n d e af m a r k s t y c k e n l y c k a d e s j a g v e r k l i g e n få k a s t a e n b l i c k i e n af k å k a r n e.
N å g r a b a c i l l e r s å g j a g inte, m e n — s c h å a r e, o c h hvilka s c h å a r e!
Fullkomligt europeiska öfverschåare!
Nog är d e t b r a h å r d t, att S v e r i g e i n t e e n s i f r å g a o m schåare s k a l l s t å p å s a m m a h ö g a k u l t u r e l a ståndpunkt s o m andra land!
Jag undrar, hur d e t är i N o r g e!
Så å t o v i h u m m e r o c h d r u c k o R h e n s k t v i n i en källare.
Ja, n o g v a r d e t p i k a n t, efter jag alltid föreställt m i g källare l ä m p l i g a s å s o m matsalar — u t o m för råttor — — m e n s o m nöje?
— N e j, d e t är e t t s å d a n t n ö j e, s o m ovill- korligen fordrar » herre till », o m m a n ska ha roligt.
Äh, så tande, och säger j a g Stockholm y r i h u f v u d e t j a g b l e f af allt h o j - h v a d S t o c k h o l m k r y m p t e!
Ja, d e t r e n t u t, att i f r å g a o m hojtande är e n f u l l k o m l i g bondby.
P å k v ä l l e n h ä n d e d e t m i g n å g o t så t o k i g t i hotellet.
Jag tog miste på r u m och stack i mörkret ett g l ö d h e t t krus i h u f v u d e t på en s o f v a n d e p r o f r y t t a r e, i t a n k e att j a g s t a c k d e t i fotändan på m i n väns säng.
(Nu g l ö m m e r jag m i n s a n n i n t e af, att v ä r m a h e n n e s s ä n g mera!)
Gallskrik, u p p r u s n i n g o c h utrusning.
D e t v a r j a g s o m r u s a d e ut.
L y c k l i g t v i s h a d e k a r l e n i n t e d e n e l e k t r i s k a k n a p p e n till h a n d s, eljest h a d e j a g stått där.
P l i n g, pling, p l i n g!
K l o c k a n p i n g l a d e, s o m o m d e n v a r i t t o k i g - — och herrn svor, svor!
Hela hotellet k o m på benen.
M e n j a g satt h e l t o s k y l d i g t i soffan j a g o c h läste (b a k l ä n - ges) i e n tidning, när ö f v e r k y p a r e n, åtföljd af p o r t i e r n, s o m t a l a d e danska^ k o m i n o c h frå- g a d e, o m det var j a g, s o m bränt en t y s k herre i hufvudet.
» Gud bevare mig, » l i g e n a n n a t att sa j a g, g ö r a ä n att » jag har verk- b r ä n n a t y s k a her- rar i h u f v u d e t!
» I sin helhet står som en jättestor och grumligt vatten.
Hamburg flotte, flytande i mitt minne p å ett o ä n d l i g t M e n d e n lär v a r a den gladaste, piggaste o c h vackraste stad i världen i solsken.
stackarna!
Men de O c h så lär d e s s m o r a l i t e t v e r k l i g e n vara m e r än fransk.
så begära förströelse butiker ha j u aldrig solsken, de för odlar fanns M e n h v a d kan m a n ock- moralitet af en stad, kolerabaciller?
där, s o m till Men så h ä r l i g a, att vår härliga Drott- D e t v a r e n s t a d i m i n s m a k!
L a g o m stor, l a g o m torr, l a g o m v a c k e r, j a, d e n v a r l a g o m alltigenom.
Så k o m han — tomhändt.
» D e äro k a n s k e k v a r i K i e l, » som j a g tyckte, förebrående.
sa m i n vän, » Kiel? » sa j a g.
» D u menar, väl Korsör!
Men hvarför skulle d e just vara där? » » Där var j u tull! » » V a r d e t d e t?
» sa j a g, » d e t m ä r k t e j a g inte.
Å h n e j — d e t — är — n o g — a n n a t —!
» Det är g r u f l i g t språket, när m a n ville j a g gräla — n å g o n ann.
att i n t e k u n n a behärska vill gräla, o c h naturligtvis på k o n d u k t ö r e n i brist på » G r ä l a d å, » sa j a g å t m i n v ä n.
M e n p " ytt gjorde hon.
O m m a n så v e l a t stjäla h e n n e själf, så h a d e h o n n o g i n t e s a g t ett k n y s t.
T y s å d a n v a r h o n då.
och » A b e r dass koffert n i c h t w a r?
» b l ä n g d e så a r g t j a g k u n d e.
sa j a g — des » N i c h t w a r, » s v a r a d e k o n d u k t ö r e n o c h blyg- i n t e att g a p s k r a t t a.
» U s c b, e n s å ' n r a c k a r e, » sa j a g p å r e n svenska.
» D e t är n a t u r l i g t v i s han, s o m h u g - git d e m.
» Det är u n d e r b a r t somna i ett att i ett f r ä m m a n d e l a n d främmande rum m a n d e fönster, s o m vetta ken man om intet känner, m e d fyra främ- åt e n g a t a, o m h v i l - o c h l y s s n a till l j u d, hvilkas innebörd m a n ingenting vet.
Jag om skulle ha sofvit s o m en sten den natten, inte Båda kofferterna v ä c k t m i g litet emellan.
t v å!
N å d e t v a r å t m i n s t o n e v ä l, att j a g h a d e en s n y g g k l ä d n i n g o c h en dito hatt.
Men det var j u sant, det — pas herrskapet som är — —!
lik- m ä n n i s k o r h a t y c k e eller i n t e t y c k e.
Det alldeles säkert, att Hamburg var m y c k e t grannare stad, m e n Frankfurt som en var den, hade tycket.
Sol — Hop- Städer nog inte hörde något.
fanns d ä r m e d, riktig o c h berg.
jag sol, s o m v ä r m d e Allting, s o m fanns se d e n här Bangården att se, fick S å stor, att alla gången.
är ett under.
Sveriges järnvägar få r u m.
d ä r o c h h e l a j ä r n - vägsapparaten och järnvägspersonalen, ja, ö v e r - direktörerna med, de m å vara aldrig så s t o r a.
Palmträdgården var en den mest förtjusande oas — d i r e k t s o m i n f l y t t a d från ö k n e n.
Där å t o v i j o r d g u b b a r.
O c h G a m l a s t a n!
Ja, d e n var lika intressant s o m G a m l a S t o c k h o l m i världen, ja, ändå intressantare, t y den här var riktigt äkta g a m m a l o c h h a d e inte ett e n d a h u s af p a p p.
Rådhuset var buktigt b å d e hit o c h dit, h a d e d e m e s t o b e g r i p l i g a f ö n s t e r o c h v a r m å l a d t, a l l d e l e s s o m o m h v a r e n d a artist- målare, s o m passerat förbi, k l u d d a t dit e n l i t e n b l o m m a eller e n k r u m m e l u r, s o m h a n funnit för godt.
I gamla staden hade fordomtima judar bott.
Men ve den så l å n g t f r a m j u d e, s o m v å g a d e sticka s o m till r å d h u s t o r g e t; k n i p s a d p å stället.
undrar, hur våga sade 1 S å grufligt långt judarne sig sticka näsan, nu innan näsan han blef intressant!
för tiden de blefvo Jag skulle knip-
— 4 — se ' n, s o m j ä m t s ö m m a d e i silke o c h gräto — och d e där förunderligt k v i c k a väpnarna, s o m gräfde o c h k n a c k a d e ut sina herrar, o m d e a l d r i g så l å g o s m i d d a i j ä r n o c h v o r o n e d - gräfda i j o r d e n femtio meter under halfmils- tjocka murar.
O c h de söta tärnorna, som j ä m t s j ö n g o så s ö t a v i s o r!
Ja, d e t v a r p å d e n t i d e n, d e t!
V i få n ö j a o s s m e d att s t å u t a n - för o c h d r ö m m a v i d deras ruiner, v i!
H v e m m ö t t e j a g p å m o r g o n k v i s t e n i trap- p a n i hotellet, o m inte profryttaren, s o m j a g brände i hufvudet i Hamburg.
Han hade ännu en stor r ö d p l a d a s k a m i d t i pannan.
J a g l o g m i t t l j u f v a s t e l e e n d e i t a n k e att komma o a n m ä r k t förbi — m e n, k a n man t ä n k a s i g, att k a r l e n i c k e s k ä m d e s, u t a n r e n t af h ö g g m i g h a n d l e d e n o c h t j ö t: » Das war Sie! » » N i c h t, » sa ' j a g stadigt.
» Ich — nich — mich —!
» M e n i n t e e n s så g o d t y s k a h j ä l p t e, u t a n h a n h ö l l i att t j u t a o c h d r a, till d e s s h a n tjutit i h o p hela hotellet i g e n o c h dragit m i g in i förstugan.
INDUSTRIUTSTÄLLNINGEN I ÖRERRO: M i n v ä n v i l l e p r o m t, att v i s k u l l e fara o c h se p å k y r k a n.
M e n j a g v i l l e i n t e.
» M a n s k a ' a l d r i g se p å k y r k o r i h a n d e l s s t ä d e r, », sa ' j a g.
» H u r då d å?
» » D e l i g g a alltid så u n d a n p u f f a d e o c h a l d r i g äro d e v a c k r a heller.
Folk, s o m ska ' samla pengar, ha inte tid m e d k y r k o r.
» M e n m i n v ä n v a r e n v i s, o c h så f o r o v i.
— H v i l k e n öfverraskningl Frankfurts d o m k y r k a är ett r i k t i g t p o e m; så s m ä c k e r, l u g n o c h g r a c i ö s är d e n.
V e t e G u d, o m m a n kan s ä g a graciös o m en kyrka.
M e n det var m i n vän, som stoppade det ordet i öronen på mig.
H o n p å s t o d, att h e l a k y r k a n v a r s o m ett s p e t s v e r k, n e d s k a k a d t från s k y n.
D e t v a r j a p j å s k i g t s a g d t, m e n j a g h a r flera g å n g e r m ä r k t, att fru A g r e l l är m y c k e t k l e n i d e t k o n s t n ä r l i g a.
— S å s n a r t m a n b l i r an- d ä k t i g f r a m f ö r e n k y r k a, är d e n bra, k ä n n e r m a n s i g k r i t i s k o c h k n a r r i g, är d e n dålig.
— D e t är m i n m å t t s t o c k — o c h n u k ä n d e j a g m i g v e r k l i g e n litet a n d ä k t i g.
I n n e i d e n g a m l a s t a d e n v a r d e t så m ö r k t o c h k u s l i g t m e l l a n d e l u t a n d e h u s g a f l a r n a, att m a n nästan k u n d e bli mörkrädd.
UTSIKT FRAN HUFVUDENTREN.
inte g l ö m t d e m.
Koffertarna hade aldrig varit i mina t a n k a r, s e d a n v i från S t o c k h o l m f o r o!
F r a n k f u r t är h e l a T y s k l a n d s j ä r n v ä g s h j ä r t a.
Flera h u n d r a tåg kila af d a g l i g e n — i b l a n d f y r a, f e m p å e n g å n g, u t a n att d e e n s s e e n s k y m t af hvarandra.
O c k s å är s t a n s o m e t t k a l e i d o s k o p: s t ä n d i g t n y a m ä n n i s k o r, ett e v i g t r u l l a n d e af n y s s t ö m d a eller n y s s f y l l d a v a g - nar.
J a g t r o r d e t är det, s o m g ö r i n t r y c k e t så friskt.
S å finns d ä r e n p r a k t f u l l o p e r a o c h en praktfull port, o c h strax utanför ligger det två lifslefvande, riktigt äkta riddarborgar, s å d a n a där, s o m I n g e r m a n n b e s k r i f v e r o c h d e m m a n b l i r a l l d e l e s tokig u t i.
D e n e n a är n u m e r a a p t e r a d till l u n g s o t s s a n a t o r i u m, h v i l k e t j a g j u s t t y c k e r är s k a m l i g t.
R i d d a r e o c h l u n g - sot, p a s s a r n u d e t i h o p — —?
D e n a n d r a a n v ä n d e s d ä r e m o t, s o m d e n b ö r, till d e k o r a t i v t f o r n m i n n e o c h till magnet åt r e s a n d e.
o, h v a d j a g saknade d e l y s a n d e jakttågen o c h d e f l y g a n d e f a l k a r n a — • o c h d e d ä r f r ä m - lingarne s o m alltid k o m m o alldeles i början a f b o k e n i s t o r a k a p p o r o c h g j o r d e en så n y - fiken, så m a n k u n d e d ö.
O c h borgfröknarna O c h h v a d tror n u herrskapet h a n v i l l e?
H a s k a d e e r s ä t t n i n g — f ö r s i n u s l a lilla s v e d d a skinnbit?
N e j, d å!
H a n — ville — j a g skulle k ö p a e n k o f t a, s o m j a g r å k a t att s e p å, n ä r vi gingo i g e n o m förstugan i Hamburgerhotellet, d ä r h a n p a c k a d e u p p sitt l a g e r o c h s å l d e för h a n d » t i l l d e o r i m l i g a s t e p r i s e r ».
M i n t r o är, att h a n r e s t efter m i g till F r a n k f u r t bara f ö r att få f ö r t j ä n a d e n d ä r m a r k e n!
K o m s e ' n o c h s ä g, att i n t e n a t i o n a l e g e n h e t e r n a ä r o s k a p t utvecklade hos nutidsmänniskorna — — — Å t m i n s t o n e ä r o d e d e t h o s t y s k a r n a, d e t är d å säkert.
Nästa bref blir från M o n t r e u x — tror j a g.
O m h e r r s k a p e t v i l l h ö r a litet m e r a l ä r d a s a k e r, så g å r d e t mycket väl för sig.
Nu kan jag få B a e d e k e r ö f v e r s a t t n ä r j a g v i l l.
Ge mig b a r a e n l i t e n v i n k i b r e f l å d a n — så Med utmärktaste hochaktning m. m.
LOVISA J a g l ä n g t a r efter h o n o m så f ö r f ä r l i g t, att J a g ser b a r a m e d ett h ä l f t ö g a, k ä n n e r b a r a m e d ett h ä l f t h j ä r t a o c h s k r i f v e r b a r a m e d e n half h a n d — — — M å t t e det bara inte m ä r k a s allt f ö r m y c k e t!
Plötsligt stannade m i n vän, p e k a d e inåt dunklet, o c h sa ' graflikt: » Ser du, Lovisa, hur turbanklädda judar kräla d ä r i n n e?
» » H u, » sa ' j a g, » k r ä l a d e?
» » S e p å d e r a s k v i n n o r, så f ä r g r i k a d e ä r o o c h så f ö r n ä m t v a c k r a — o c h s e p å bar- n e n — • — » » S ö t a d u, » sa ' j a g rysande, » kalla inte fram spöken.
D e t är j u flera h u n d r a år, s e n d e t e n s f a n n s så m y c k e t s o m e n j u d i s k h u n d därinne. » » J a g ser d e m, » s a ' m i n v ä n.
Ja, d e t v a r v e r k l i g e n g r u f l i g t i n t r e s s a n t, o c h h a d e j a g inte haft kofferterna p å mitt hjärta, så s k u l l e j a g h a n j u t i t a f h e l a m i n själ.
Vi snäll lare som han, upp ligen tull!
h a d e l y c k l i g t v i s p å r e s a n träffat e n så d a n s k h e r r e - — d e t finns i n t e n å g o t snäl- till ä n d a n s k a herrar, s ä g e r fru A g r e l l, har en syster gift m e d en dansk — o c h t ä n k så f ö r f ä r l i g t h y g g l i g t, h a d e s p å r a t o c h f å t t r e d a p å v å r a koffertar, s o m v e r k - voro glömda någonstans — vid någon Jag A.
Barr iuto.
för min del kan d å s v ä r a p å, att jag LANDTBRUKSMÖTET I ÖREBRO: PETTERKVIST.
H e r r s k a p e t s k a ' i n t e t r o, att j a g g l ö m m e r Ruffen!
J a g s k r i f v e r till h o n o m h v a r e n d a m o r g o n o c h t e l e g r a f e r a r där- e m e l l a n, n ä r j a g k ä n n e r m i g allt f ö r l e d s e n.
UPPVISNING I SPANNKORNING.
— 5 IDUN — första pris, 12,000 kr., för ritning till föreslagen bro i Sydney.
Numera innehar in- geniör Lilljeqvist befatt- ningen s o m verkställan- de direktör vid Elektro- kemiska aktiebolaget i Bengstfors.
Ingeniör B.
Sohlman, son till den för öfver ett par decennier tillbaka aflidne framstående pu- blicisten August Sohl- man och broder till Af- tonbladets nuvarande hufvudredaktör, är född 1870, blef student 1887, g e n o m g i c k därefter Tek- niska högskolan, vista- des sedermera på olika platser i Amerika och erhöll 1893 anställning hos d:r Alfred Nobel i Italien.
Senare förestod S. dennes sprängämnes- o c h försökslaboratorium vid Bofors o c h är nu- mera verkställande di- rektör för Aktiebolaget Bofors ' Nobelkrut.
INGENIÖR J.
R. LILLJEQVIST.
N O B E L - S T I F T E L S E N S INGENIOR R. SOHLMAN.
UTRED- VÅRA NINGSMÄN.
E N A F DE STÖRSTA DONATIONER, som n å g o n s i n af enskild m a n gjorts för kul- t u r ä n d a m å l, är t v i f e l s u t a n f r a m l i d n e i n g e n i ö r e n d:r A.
N o b e l s t e s t a m e n t a r i s k a g å f v a, h v i l - k e n, e n l i g t d o n a t o r s f ö r o r d n a n d e, skall u t g ö r a en fond, hvars ränta årligen afses » att utde- l a s s o m p r i s b e l ö n i n g åt d e m, s o m u n d e r d e t förlupna året gjort mänskligheten d e n största nytta ».
R ä n t a n delas i f e m lika stora delar, s o m tillfalla: en del h v a r o c h en af d e m, s o m p å fysikens, k e m i e n s o c h fysiologiens eller medicinens områden gjort den viktigaste upp- t ä c k t eller u p p f i n n i n g; e n d e l d e n, s o m i n o m litteraturen producerat det utmärktaste i idea- l i s k r i k t n i n g, o c h s l u t l i g e n e n d e l åt d e n, s o m v e r k a t m e s t eller b ä s t f ö r f o l k e n s f ö r b r ö d r a n d e.
T NERIKESBYGDENS MINNESRIKA HUFVUD- - L S T A D Ö B E B E O pågår för närvarande en vacker industriutställning, s o m, i förening m e d landtbruks- möte, i dessa dagar högtidligen öppnats af nerikes- hertigen, prins Eugen, under stor tillslutning från stad o c h län.
A f de båda illustrationerna därifrån, som vi i vårt dagsnummer bjuda vår läsekrets, framställer den ena en utställningsinteriör, sedd från själfva entréen, m e d konungens b y s t placerad i talarstolen, samt på sidorna därom en del af montrerna.
Den andra bilden är en totalvy af landtbruks- mötets terräng, å hvilken just pågår en uppvisning i körning m e d spann.
• E S o m v å r a läsare säkert erinra sig, hafva f ö r s l a g till g r u n d s t a d g a r f ö r f ö r v a l t n i n g e n a f d e n s t o r a r t a d e f o n d e n eller, s o m d e n officiellt k a l l a s, Nobelstiftelsen n y l i g e n u p p r ä t t a t s af där- till u t s e d d e d e l e g e r a d e i d e b å d a b r ö d r a r i k e n a, i samråd m e d testamentsexekutörerna, ingeniö- rerna Lilljeqvist o c h Sohlman, hvilka senare i d e n n a a n g e l ä g e n h e t tillika v a r i t » M e l l e m m a m d » mellan de svenska o c h norska delegerade på ett sätt, s o m v ä c k t n o r r m ä n n e n s v a r m a s t e till- fredsställelse.
Lilljeqvist är född i Stockholm 1855.
Efter afslutade studier vid Tekniska hög- skolan reste han 1880 utomlands o c h arbetade tre år i Faris, dels s o m ritare o c h dels s o m kontrolle- rande ingeniör i brobyggnadsfacket.
Därefter erhöll han anställning s o m kontrollerande ingeniör v i d byggandet af världens största bro, F o r t h Bridge i Skotland, o c h deltog från början till slut i detta betydande arbete, s o m m e d f ö r d e en kostnad af öfver 50 millioner kronor.
Å r 1890 m o t t o g L.
uppdraget att konstruera ett sjuttiotal broar för en n y stadsbana i L o n d o n; under denna tid erhöll han bland 73 täflande ett " l^TT B U D S K A P F R A N A N D R É E har i dessa » vän- - tanstider » nått Sverige.
Från Mandal ingick nämligen här om dagen följande telegram: » Kapten Hueland på ångaren Vaagen, inkom- m e n från Nordisland hit, berättar, att han * den 14 maj anträffade vid Kollafjord, 65° 34 ' n. br.
o c h 21° 28 ' v.
1., en flytboj, märkt n:r 7, hväri fanns en kapsel m e d på- skrift: » Andrées po- larexpedition 1896 &gt;.
L i Å ett i kapseln inneslutet papper stod skrifvet, att bo- jen utkastats från Andrées ballong kl. 1 0, 5 5 e. m.
g. m.
11 juli 1897 på c:a 82° lat.
o c h 25 long.
Greenw.
Skrif- velsen var under- tecknad af Andrée, Strindberg och Frssnkel.
S o m ett intres- sant apropos äro vi i tillfälle att i detta n u m m e r bjuda vår läsekrets en afbild- ning af flytbojen n:r 7, visserligen ej ta- gen efter den i po- larhafvet funna, ut- an efter en full- komligt liknande å Stockholms Panop- tikon, där, s o m be- kant, en i hvarje detalj trogen kopia af Andrée-expedi- tionens hela utrust- ning är utställd.
ANDRÉES FLYTBOJ N:R 7.
Den i de svenska färgerna målade flytbojen är ej synnerligen stor.
Inberäknadt metallspiralen, s o m uppbär den lilla svenska flaggan af metall, är den omkring en half meter lång.
Dess tyngd är rätt betydlig, i följd af metallnätet o c h metallspet- sen i bojens nedersta del.
•UN B E T Y D E L S E F U L L S V E N S K U P P F I N N I N G - är den af ingeniör Bertheau konstruerade appli- kationsapparat till fotogenmotorer, hvarigenom det lyckats uppfinnaren att till fullo lösa uppgiften att på vanligt sätt manövrera ett af en fotogenmotor framdrifvet fartyg, d. v. s. att farten kan ökas eller saktas o c h att man kan stoppa o c h backa efter behag, hvilket förut ej låtit sig göra.
Den nya uppfinningen kom- mer måhända att medföra en fullständig omgestaltning af nu- tidens sjöångmaskiner, hvilkas ångpannor o c h k o l b o x a r ofta n o g upptaga en tredjedel af far- tygets hela tonnage, i jämförelse hvarmed det utrymme, en foto- g e n m o t o r kräfver, kan anses som en obetydlighet.
Ingeniör Bertheau har under de senaste veckorna medels en liten ångslup, hvari den sinn- rika applikationsapparaten pla- cerats, företagit upprepade prof- resor utåt Mälaren, hvarvid apparaten visat sig fungera på ett i allo förträffligt sätt.
Vi meddela våra läsare i detta n u m m e r en bild af den lilla slupens för m e d maskine- riet o c h därjämte porträttet af den epokgörande apparatens upphofsman.
L i TT U N G T F U B S T E P A B från den soliga södern har i dagarna passerat Sverige, på väg till den norska hufvudstaden, nämligen Italiens kronprins m e d sin unga gemål.
Här, o m n å g o n s i n, står världen inför e n stor handling, hvilkens välsignelsebringande resultat äro o ö f v e r s k å d l i g a.
B l a n d v å r a b i l d e r till d a g s k r ö n i k a n i d e t t a n u m m e r b j u d a v i därför våra läsarinnor por- trätten af d e b ä g g e, o m hvilka » N o r s k a Dag- b l a d e t » i sitt r e f e r a t r ö r a n d e d e t o f v a n n ä m n d a stadgeförslaget yttrat, » att de uppträdt m e d e n lojalitet o c h ett tillmötesgående, för hvilka m a n e j m i n s t h a r att t a c k a, d e t d e s s a d e l v i s ö m t å l i g a ' unionella ' förhandlingar erhållit d e n lyckliga utgång, de fått. » 1899.
KRONPRINSPARET AF ITALIEN.
Viktor Emanuel, kronprins af Neapel, s o m hans officiella titel lyder, är född i Neapel den 11 no- v e m b e r 1869 o c h förmäldes i R o m den 24 oktober 1896 m e d prinsessan Heléne, dotter till furst Niko- laus I af Montenegro o c h född i Cetinje den 8 januari 1873.
Den tjugusexåriga prinsessan lär vara en blän- dande skönhet, hvilket äfven bekräftas af det por- trätt, vi i vårt dagsnummer, tillika m e d porträttet af hennes gemål, meddela våra läsarinnor.
Resan hit upp till norden har närmast företagits m e d anledning af att kronprins Viktor Emanuel önskat taga farväl af sin broder, hertig Luigi af Abruzzerna, hvilken just nu från Kristiania anträdt sin nordpolsexpedition.
SKILDRING AF HÖGMAN.
F R Å N FÖRF.G.
* ~SXV Ä R D U SÅ G O D o c h håller dig ur vägen.
Ja, ja, du kan vara fullkomligt lugn, det går bra, » tillade han godmodigt, när han såg Mårtens ångestfullt spörjande blick riktad på sig.
Ett par timmar senare k o m fru Kajsa m e d strå- lande u p p s y n Mårten till mötes, där han väl för tionde gången s m ö g sig uppför trappan.
» Det är en gosse, du I.
o m en stund ska du få se honom.&gt;
— 6 — Brogren stod o c h gned pek- fingret mot en fläck på fön- sterrutan — han talte lång- samt, rösten lät en smula för- sagd.
» I uppbrusningen säger man ju åtskilligt, s o m man också tänker, att m a n ska stå för.
Visst har jag varit grufligt o n d på M å r t e n.
m e n fäderna få inte alltid rätt m o t sina söner, ser du, o c h ska inte ha det heller ... » Lotta betraktade broderns nacke m e d det hvita, glesnande håret o c h halsens skrumpna skinn, s o m stramade hårdt bakom öronen.
» D u börjar verkligen åld- ras, » sade h o n.
Detta medgifvande tycktes skänka h o n o m en viss lättnad, ty han fortsatte nu att tala i en otvungnare ton.
» D e t är dumt af d e gamla att ställa sig i vägen för ung- d o m e n s önskningar; m e n det inser m a n först i ensamheten, när ens trötta leder börja dar- ra.
o c h man har visat ifrån sig d e m, s o m b o r d e vara en allra n ä r m a s t.
O m jag låtit Mårten öfverta m i n affär, som han ville, så hade den nu varit i ett blomstrande skick.
o c h hela huset föryngradt. » INGENIOR B E R T H E A U OCH H A N S » Föryngradt g e n o m barn- skrik o c h allsköns oreda.
ja, ifall det n u ska kallas be- hagligt, s å.
» » Det där m e d barn förstår du dig alls inte på, Lotta.
Men jag minns godt, hur det var, när min hustru skänkte m i g Mårten.
Det kändes, s o m o m någon läst välsignelsen öfver mitt h e m.
O c h att tänka sig, att jag n u är farfar o c h skulle kunna ha ett så ' nt där litet väsen kraflande omkring mig här på g o l f v e t.
vet du, det blefve nästan s o m efter- sommar i mitt gamla lif. » FOTOGENMOTOR.
Mårten tog fru Kajsa i famnen o c h kysste henne, tokig af glädje.