Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Statens bidrag till fullo blifvit guldet; b) att bolaget skall tillskjuta sin andel i byggnadskostnaden i samma förhållande, som statsbidraget lyftas; samt c) att taxa för kanalafgifterna bör af Kongl. Maj:t i nåder fastställas.
Yid flere föregående riksdagar hafva framställningar blifvit hos Rikets
Ständer gjorda om beviljande af anslag till åstadkommande af en för djupgående fartyg tjenlig farled genom Stockholms skärgård mellan Bag gensfjärden och Stora Wärtan.
Denna fråga blef sednast vid 1856—1858 års riksdag genom enskild motionär underställd Rikets Ständers pröfning, i anledning hvaraf Rikets Ständer uti skrifvelse den 16 Februari 1858 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälde, att Rikets Ständer väl funnit sig för det dåvarande icke böra bifalla den gjorda framställningen om en större anslagssummas beviljande för öppnande af oinförmälda kommunikationsled; men som likväl företaget vore af vigt och fördelaktigt för hufvudstadens handel och sjöfartsrörelse, anhöllo Rikets Ständer, det Kongl. Maj:t täcktes vid nästföljande riksdag gifva Rikets Ständer tillkänna, huruvida Kongl. Maj:t ansåge några betänkligheter med hänsigt till hufvudstadens försvar vid inträffande krig förekomma emot öppnandet af en segelled af minst aderton fots djup under lägsta vattenytan från Baggensfjärden genom sunden vid Bo, Baggensstäke och Skuru, till saltsjöviken Stora Wärtan, samt derjemte meddela Rikets Ständer upplysning om kostnaderna för utförandet och underhållandet af de befästningsarbeten, som i anledning af det sålunda öppnade nya inloppet till Stockholm komme att erfordras, äfvensom att Kongl. Maj:t, sedan staden fått tillfälle förklara på hvad sätt och i hvad mån densamma voro villig bidraga till de kostnader, som ifrågavarande kommunikationsleds beredande och framtida underhållande måste medföra, täcktes underrätta Rikets Ständer om Stockholms stads i sådant afseende afgifna förklarande samt om hela beloppet af de för detta företags fullständiga utförande erforderliga kostnader.
Med anledning häraf har Kongl. Majit, enligt hvad Dess till Rikets Ständer den 12 sistlidne December ailåtna nådiga Skrit velse, (intagen under N:o 58 uti lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) gifver vid handen, anbefallt Styi’elseu för allmänna Yäg- och Yattenbyggnader att gå i författning 48 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 141. om upprättande af plan och kostnadsförslag för farledens upprensning och fördjupning; och hafva genom bcmäldo Styrelses försorg två alternativa förslag till beredande af segelled genom Baggenstäket blifvit, jemte dertill hörande kartor, utarbetade, af hvilka det ena, beräknadt med afseende å farledens fördjupning till aderton fot under saltsjöns lägsta yta, slutar sig å en summa af 4139,000 R:dr, och det andra, beräknadt efter 1(5 fots djup, upptager en kostnad af 386,000 R:dr, förutom inlösen af flottbron öfver Skuru-sundet, hvartill erfordras 37,500 R:dr, hvadan sammanlagda kostnaden komme att, enligt det förra alternativet, uppgå till 476,500 R:dr och, enligt det sednare, till 423,500 R:dr.
Sedan derefter Chefen för Iugeniör-korpsen, uti afgifvet yttrande, förmält sig anse stora betänkligheter förekomma emot öppnandet af den ifrågasatta kommunikationsleden, genom hvilken det klefve möjligt för fiendtliga fartyg att kringgå Waxholm och i ryggen på dervarande befästningar inkomma i hufvudstadens hamn, samt att, om dessa betänkligheter funnes böra vika med afseende å de fördelar, som företaget i öfrigt beredde handeln och sjöfarten, inloppet borde starkt befästas, har, sedan fråga jemväl förekommit, om icke farledens upprensning allenast för miudre djupgående fartyg skulle i allt fall medföra väsendtliga fördelar, bemälde Chef, enligt erhållen nådig föreskrift, låtit upprätta en efter farledens fördjupning till 10 å 12 fot lämpad befästningsplan, hvars utförande beräknats till 520,000 R:dr, men hvilken kostnad, i händelse farleden fördjupades till 18 fot och sålunda klefve tillgänglig äfven för större krigsfartyg, skulle komma att ökas med 150,000 R:dr, för befästningarnes förstärkande med två detacherade verk; varande kostnaden för bestyckningen å do för det förra alternativet afsedda befästningar beräknad till 250,287 Ridr.
Efter sålunda vunnen utredning af kostnaderna för farledens upprensning och fördjupning samt förseende med erforderliga befästningar, anbefallde Kongl. Maj:t, under den 16 September 1859, Öfverståthållare-embetet att, efter vederbörandes körande, till Kongl. Maj:t inkomma med uppgift på det bidrag, som af Stockholms stad kunde vara att påräkna till kostnaderna för meranämnda kommunikationsleds beredande och framtida underhåll.
Uti det till följd häraf afgifna, den 29 Augusti sistlidet år lill Kongl.
Majit insända yttrande, hafva Magistraten och Borgerskapets Äldste i Stockholm, på anförda skäl, i underdånighet förklarat, att, efter de många och dyrbara anläggningar till hufvudstadens nytta och försköning, för hvilka under en längre följd af år stadskassans tillgångar blifvit använda, kassans ställning i förhållande till de utgifter, som ännu förestode, icke medgåfve den förvaltande myndigheten, att sträcka sin verksamhet utöfver gränserna för stadens eget område, eller till företag, hvaraf nyttan i väsendtlig mån ti 1 Iföl le Staten, med mindre sådant finge ske på Statens bekostnad eller mot ersättning i afgifter, lagda på den trafik, hvars underlättande företaget afsåge att befordra.
I öfverensstämmelse härmed anmälde Magistraten och Borgerskapets
Äldste att de för befrämjandet af ifrågavarande företag, hvilket, enligt ett af Öfverste-löj manten m. m. F. W. Leijonancker sistlidet år afgifvet förslag till arbetsplan, åsyftande företagets verkställande på kortare tid, än förut varit beräknad, eller på två och ett halft år, skulle erfordra en kostnad af omkring 500,000 R:dr, vore villige att, å stadens vägnar, åtaga sig arbetets utförande och ansvara för farledens framtida underhåll, mot vilkor att bidrag af statsmedel erhölles till belopp af Trehundra tusen R:dr, och att staden berättigades att, under så lång tid, som erfordrades till amortering af dess andel i kostnadssumman, af de trafilierande, som vilja sig af Stats-Utskottets Utlåtande N:o lil.
49 den nya farleden begagna, uppbära afgifter till uppgifna belopp, från hvilka afgifters erläggande dock skulle vara befriade såväl ångfartyg, hvilka bogsera seglande fartyg, som ock de farkoster af alla slag, hvilka icke ligga djupare än fyra fot och äro oförhindrade att af farleden i dess nuvarande skick sig begagna, hvarjemte Magistraten och Borgerskapets äldste, under antagande att några dyra befästningsarbeten icke vore af nöden för det nya inloppets försvarande, utan att försvaret hufvudsakligast torde kunna verkställas medelst försänkningar, hvilka i farans stund lätteligen och med föga kostnad kunde anbringas, i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t måtte genom nådig Proposition hos Rikets Ständer äska anvisandet af ofvannämnda bidrag till företagets utförande.
Efter det jemväl Cheferne för Landt- och Sjöförsvars-departementena i frågan afgifvit särskilda yttranden, deruti de sammanstämmande förklarat sig icke kunna tillstyrka den nya farledens åvägabringande, med mindre än att genomloppet vid södra Stäket starkt befästades, hvarförutom Chefen för sistnämnda Departement ansett segelleden böra blifva farbar endast för fartyg, som draga högst nio fots vatten, har Kongl. Mäj:t, enär omförmälda kommunikationsleds upprensning till det af Rikets Ständer ifrågasatta djup af 18 fot under lägsta vattenytan, skulle bereda ett nytt inlopp till hufvudstaden, genom hvilket större fartyg, utan att behöfva passera Waxliolms-sunden och de derstädes uppförda fästningsverk, kunde direkte från Östersjön uppgå till Stockholm, funnit grundade betänkligheter förekomma mot öppnandet af en dylik segelled samt derför ansett det blifva oundgängligen nödigt att till hufvudstadens betryggande emot fiendtligt anfall, å lämpliga ställen vid den nya kommunikationsleden uppföra befästningar, hvilkas anläggning, bestyckning och underhåll komme att medföra högst betydliga kostnader, hvilka icke komme att i väsendtlig mån förminskas, äfven om farledens fördjupning blefve till 10 eller 12 fot inskränkt, enär starka befästningar i allt fall då icke kunde undvaras.
I betraktande häraf och då dessutom Stockholms stad, oaktadt de fördelar, som medelst den nya kommunikationens åvägabringande skulle beredas stadens handel och sjöfart, icke för ändamålets vinnande velat åtaga sig större uppoffringar, än att tillskjuta två femtedelar af don, enligt sednast uppgjorda beräkning, härtill erforderliga summan af Femhundra tusen R:dr, under förbehåll att, för detta tillskotts godtgörande, få under så lång tid, som till detsammas amortering erfordras, af de trafikerande uppbära afgifter, hvilka sålunda under en längre tid skulle komma att betunga allmänna rörelsen å berörda farled, har Kongl. Maj:t funnit
Sig sakna skäl att af Rikets Ständer nu äska anslag för detta företags utförande, men har, jemte tillkännagifvande häraf, likväl, med anledning af Rikets Ständers gjorda begäran att varda underrättade om
Stockholms stads i ämnet afgifna förklarande samt om beloppet af de för företagets fullständiga verkställande erforderliga kostnader, låtit de till frågan hörande handlingar till Stats-Utskottet öfverlemna.
Jemte det Kongl. Maj:ts förberörda nådiga Skrifvelse blifvit af samtliga Riks-Stånden till Utskottets handläggning remitterad, har Utskottet från BorgareStåndet erhållit remiss å följande inom nämnda Stånd väckta motioner, nemligen: l:o af Herr A. O. Wallenberg, som (uti Mot.
N:o 257) föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå 300,000 R:dr för Baggensstäkets upprensning till 16 fots djup, under vilkor och förbehåll att Stockholms stad bidrager med hvad som derutöfver kan erfordras för ändamålets vinnande; och Bih. till II.
Prot. 1862 fy 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 3 Häft. 7 50 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 2:0 af Herr L. J. Hierta, som hemställt: dels (uti Mot.
N:o 260,) att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta upprätta förslag öfver kostnaderna för åstadkommande af en 18 fot djup och för större segelfartyg tillräckligt bred kanal mellan Skutviken vid Lännerstafjärden och Sump viken vid Baggensfjärden, samt att såväl detta kostnadsförslag, som uppgift å öfriga kostnader för beredandet af en ny segelled för större fartyg genom Skurusundet till Stockholm måtte så tidigt delgifvas Rikets nu församlade Ständer, att de måtte blifva i tillfälle att, i händelse förslaget pröfvades lämpligt, dertill anslå nödiga medel; samt dels (uti Mot.
N:o 261,) att Rikets Ständer, sedan Kongl. Maj:t låtit delgifva dem de i nästföregående motion begärda upplysningar, måtte bevilja |:delar af den summa, som, enligt nämnda förslag, befunnes nödig för åstadkommande af den deri afsedda kanalen samt för farledens fördjupning genom Skurusundet, allt under förbehåll att Stockholms stad åtoge sig såväl arbetets utförande och framtida underhållande i behörigt skick, som bestridande af återstående tredjedelen af kostnaden.
Sedan Stockholms stads Handelsförening, efter erhållen kännedom om innehållet dels af Kongl. Maj:ts vid innevarande riksdag till Rikets Ständer aflåtna ofvanberörda nådiga Skrifvelse, dels af Herr Hiertas motion om verkställande af undersökningar rörande den af honom föreslagna kanalanläggning mellan Lännersta-fjärden och Baggensfjärden, låtit på det dessa undersökningar måtte, oberoende af Rikets Ständers bifall dertill, så skyndsamt som möjligt bringas till verkställighet, på sin bekostnad utföra desamma, har Herr Hierta till Utskottet inlemnat en af Öfverste-löjtnanten Leijonancker uppgjord, af kostnadsförslag och ritningar åtföljd plan till den ifrågakomne kanalanläggningen, hvilken enligt samma förslag, skulle erfordra en kostnad af icke mindre än 2,019,000 R:dr; hvarjemte, och då denna summa syntes öfverstiga hvad i statsanslag och bidrag från stadens sida möjligen kunde till ifrågavarande arbetsföretag påräknas, Handelsföreningen, till upplysning rörande fördelarne af den förut ifrågasatta upprensningen af farleden genom Stäkesundet, öfverlemnat en af sakkunnig person afgifven promemoria, hvilken bland annat upplyste, att afståndet mellan följande punkter, beräknadt i s. k. qvartmil, eller fjerdedels geografiska mil, vore följande:
Från Till Segelledens längd genom’ Waxholms- sundet.
Segelledens längd genom Baggens- Stäket.
Kastellholmen Dalarö qv.-m. 44 qv.-m. 22 qv.-m. 22 d:o Sandhamn 33 33i 33 i 22 d:o Hufvudskär 55 d:o Jernholms sund (Utö) .
Danzigergatt 59 37 22 d:o 66 44 22 d:o Landsort 73 51 22 Riddarholmen D:o gen.
Södertelje kanal Wisby d:o d:o D:o gen.
Baggens-Stäket 52 1 d:o 119 8 Kastellholmen — lil Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 51 Vidare innehåller berörda promemoria en beräkning öfver den besparing, som genom minskade seglations- och driftkostnader, dels för åtskilliga uppgifna ångfartyg, hvilka göra reguliera turer från Stockholm och nu begagna segelleden förbi Waxholm, dels för seglande fartyg skulle uppstå genom öppnande af en tillräcklig segelled genom Baggensstäket, och hvilken besparing beräknats uppgå till 4:7,855
R:dr om året; hvarjemte den åsigt blifvit framställd, att Baggensstäkets öppnande, långt ilrån att, såsom hittills i allmänhet antagits, vara (örenadt med fara, tvärtom vore af största vigt för Stockholms försvar, enär, om ingen reträttpassage genom Baggensstäket funnes, Svenska flottan icke lämpligen kunde våga ens ett försök att hindra en öfverlägsen fiendtlig flottas framgående till den afgjordt lämpligaste, blott en mil Irån Stockholm belägna landstigningspunkten, nemligen i Erstavik, der flottan lätt skulle blifva tagen och innestängd mellan Ingarön, Wermdön och Södertörn, ifall det icke lyckades att helt och hållet tillbakadrifva fienden.
Beträffande nu först do uti Herr Hiertas motioner framställda förslag om verkställande af undersökningar, rörande den af honom förordade kanalanläggning mellan Baggensfjärden och Lännerstafjärden samt anvisandet af nödiga medel till dess utförande, så, och enär fullständiga undersökningar i berörda hänseende numera blifvit genom Stockholms Handelsförenings försorg förrättade, utvisande att kostnaden för anläggning af den ifrågavarande kanalen skulle komma att uppgå till vida högre belopp, än som erfordras för Baggensstäkets upprensning och inloppets förseende med nödiga befästningar, anser sig Utskottet 34: o. till hvad Herr Hierta i ena och andra hänseendet föreslagit icke kunna tillstyrka bifall.
Hvad derefter vidkommer Herr Wallenbergs yrkande, att till Baggensstäkets upprensning måtte beviljas ett anslag å 300,000 R:dr, under vilkor att
Stockholms stad bidroge med hvad derutöfver kan erfordras för ändamålets vinnande, så, och ehuru Utskottet icke kunnat undgå att till alla delar instämma uti den af Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag yttrade åsigt att, genom den förordade farledens öppnande för större, mera djupgående fartyg, sjökommunikationen mellan Stockholm och hela det södra Sverige äfvensom utlandet skulle i betydlig mån underlättas, samt vigtiga fördelar för handeln och sjöfarten beredas, har dock Utskottet, vid det förhållande dels att Kongl. Maj:t fortfarande funnit grundade betänkligheter förekomma mot den ifrågavarande segelledens fördjupande, dels att Stockholms stad för vinnande af de fördelar, som genom den nya kommunikationens åvägabringande skulle beredas stadens handel och sjöfart, icke velat åtaga sig någon utgift, så framt icke staden finge af de trafikerande uppbära afgifter, som under en längre tid skulle betunga rörelsen, ansett sig 35:o. icke kunna till Herr Wallenbergs framställning tillstyrka bifall. 52 Stats-Utskottets Utlåtande' N:o 141.
Frågan om beviljande af anslag för en länge tillämnad kanalbyggnad emellan Nora-sjön och Fåsjön i Orebro lån har vid flere föregående riksdagar utgjort föremål för Rikets Ständers pröfning.
Yid sednast törflutne riksdag, då, tor detta arbetes utförande, af enskild motionär begärdes ett anslag af 80,000 R:dr Banko, blef den derom gjorda framställning afslagen, hufvudsakligen på den grund, att “Statens tillgångar då togos i anspråk till föremål af mera framstående vigt.“
Frågan har nu ånyo blifvit väckt, dels inom Borgare-Ståndet af Herr C. Ekman (uti Motion N:o 182), dels inom Bonde-Ståndet at Riksdagsfullmägtigen G.
Hultman från Örebro län (uti Motion N:o 229), hvilka motionärer föreslagit att Rikets Ständer måtte till detta arbete anvisa ett anslag utan återbetalningsskyldighet, af 100,000 R:dr, med skyldighet för det bolag, som för ändamålet bildats, att ansvara för byggnadens fullbordande inom viss bestämd tid.
Enligt hvad motionärerne anfört, skulle genom den ifrågasatta kanalen åstadkommas en oafbruten vattenväg af lj mils längd från Nora.
Be orter, som denna kommunikation komme att förnämligast gagna, äro Nora bergslags norra del, hela Hjulsjö och till en del Grythytte och Nya Kopparbergs bergslager, inom hvilka en betydlig bruks- och grufve-rörelse bedrifves; och skulle genom denna anläggning beredas väsendtlig lättnad i dessa orters transporter.
Särskildt skulle, förutom Lerbergs och Klacka betydliga jernmalmfält, 3 jernbruk och 8 masugnar vinna direkt gagn af den nya transportleden och såmedelst blifva i tillfälle att öka sin produktion.
Området vore dessutom rikt på jernmalmer, långt öfver behofvet för tackjernstillverkningen, hvadan malmen, elter den ifrågasatta kanalens öppnande kunde med fördel brytas för afsändning öfver Nora och på jernvägarne till hyttor utom bergslagerne.
Enahanda vore förhållandet med ställsten och kalksten, hvaraf finnes öfverflödig tillgång.
Stenkol och coakes, hvilka råämnen alltmera användas, äfvensom spanmål, viktualier och öfrige handelsvaror för den talrika befolkningens behof komme jemväl att fraktas på kanalen, sedan dessa artiklar först, till större eller mindre längd passerat jernvägen till Nora.
Landtbrukets utveckling skulle jemväl befrämjas, när de nu brukliga transporterna af ortens tunga produkter ej mera ryckte krafterna från jordens brukande.
Företaget hade ock inom orten omfattats med det intresse att ett bolag bildats och påbörjat aktieteckning, sorn uppginge till 60,000 R:dr.
Om nu ock den föreslagna kanal-leden förnämligast vore af lokalt intresse för de nämnda bergslagerna, så blefve den dock af gagn både för Statens stambana och de enskilde jernvägarne, med hvilka den stöde i närmaste beröring, hvadan den uppmuntran, som i anslagsväg lemnades, snart skulle återgäldas genom ökad produktion.
Enligt uppgjord och af Yäg- och Yattenbyggnads-Styrelsen godkänd plan och kostnadsförslag, är arbetet beräknadt till en kostnad af 181,000 R:dr, hvaraf Styrelsen uti sitt underdåniga general-förslag, såsom statsbidrag uppfört 100,000 Riksdaler.
Då ifrågavarande arbetsföretag synes förnämligast afse befrämjandet af en mindre orts enskilda intressen, samt Staten, i följd deraf, till dess utförande icke torde böra bidraga, får Utskottet hemställa: 36:o. att det för ifrågavarande kanalbyggnad begärda statsbidrag icke må beviljas. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 53 Uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (Nio 233) har Herr J. E. Bucklin hemställt, att Rikets Ständer, för upprensning och rätning af det vid inloppet till Nyköping belägna 8. k.
Skantssundet till 11 fots djup och 60 å 70 fots bredd, måtte bevilja ett mot den dertill erforderliga kostnad svarande anslag.
Motionären har härvid hufvudsakligen anfört, att segel-leden från hafvet, hvilken vore ungefär en mil lång, ginge genom tre fjärdar, benämnde Stads-, Mellan- och Sjösa-fjärdarne, vid hvilken sistnämndas slut det s. k.
Skantssundet vore beläget, hvilket sträcker sig till den vik af Östersjön, som erhållit namnet Örbacken.
Alla dessa fjärdar vore så grunda att fartyg, som ligga djupare än 5 å 6 fot, på intet ställe kunna gå på sidan om den ränna, som under åren 1840—1845 blef till hela sin längd uppmuddrad till ett djup af 10 fot vid lägsta vattenstånd.
I Skantssundet blef dock rännan i dess sträckning oförändrad bibehållen, enär kostnaden för dess uppmuddrande och rätande öfversteg de tillgångar, öfver hvilka staden kunde disponera.
Yid en för omkring 4 år sedan företagen noggrann undersökning af segelleden hade rännan befunnits på åtskilliga ställen betydligen uppgrundad, så att densamma på sina ställen hade blott 8, men i allmänhet 9 fots djup.
En så beskaffad trång, krokig och grund segelled måste naturligtvis lägga stora hinder i vägen för sjöfarten på Nyköping, hvarifrån en stor del af den bördiga provinsens spanmål utskeppas; men äfven för handeln och industrien vore den med så många svårigheter förenade kommunikationen med hafvet i hög grad hinderlig.
Då i Nyköping vore anlagd en af rikets största mekaniska verkstäder, som sysselsätter mer än 300 arbetare och vid hvilken flera större ångfartyg samt de första för Statens räkning i Sverige tillverkade lokomotiver blifvit förfärdigade, finge verkstads-rörelsen vidkännas stor kostnad och tidspillan till följd deraf att få af de många fartyg, som tillföra verkstaden dess behof af stenkol, kunde med sina laster gå ända upp till Nyköpings hamn utan på Örbacken nödgades lossa större eller mindro del deraf i mindre fartyg.
Om farleden skulle blifva fullt begagnelig, måste således rännan i Skantssundet rätas och segelleden i sin helhet genom muddring göras omkring 11 fot djup vid lägsta kända vattenstånd, då, vid vanligt vattenstånd, 13 å 14 fots djupgående fartyg kunde gå upp till Nyköping.
Till utförande af detta arbete, hvartill hörer upptagande af 2:ne större stenkistor, som lära blifvit år 1719 på regeringens befallning der sänkta, saknade stadens innevånare nödiga tillgångar, ehuru de, enligt hvad motionären anfört, trodde sig kunna och ville på egen bekostnad till minst 10$ fots djup och 50 fots bredd uppmuddra den från Nyköping till Skantssundet sig sträckande ränna.
Motionären, som till Utskottet aflemnat ett af Kapitenen vid Väg- och Vattenbvggnads-korpsen G.
Nerman uppgjordt och al karta åtföljdt kostnadsförslag, enligt hvilket Skantssundets upprensning beräknats medföra en utgift af 11,500 R:dr, har under ärendets behandling hos Utskottet, ådagalagt att det vore förmånligare om rännan från Nyköping till Skantssundet uppmuddrades till 60 fots bredd äfven om djupet icke blefve mera än 10 fot, samt har på sådan grund begärt att staden, derest uppmuddringen verkställes till 60 fots bredd icke måtte ovilkorligen förbindas fördjupa farvattnet till mera än 10 fot.
Då behofvet af det nu erforderliga upprensnings-arbetet i Skantssundet till väsendtlig del blifvit framkalladt i följd af den försänkning, som till inloppets för - 54 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. svarande mot fiendtligt anfall år 1719 derstädes blifvit gjord, torde det oek finnas billigt att Staten bekostar detta arbete; och Utskottet hemställer alltså: 37:o. att Rikets Ständer, för upprensning och rätning af det vid inloppet till Nyköping belägna s. k.
Skantssundet till 11 fots djup vid lägsta vattenstånd och 70 fots bredd, måtte anvisa den derför erforderliga kostnadssumma, 11,500 R:dr, dock med vilkor, att staden Nyköping förbinder sig att för all framtid såväl underhålla denna ränna vid samma djup och bredd, som ock till minst 10 fots djup och 00 fots bredd upprensa och dervid bibehålla segelleden mellan staden och nämnda sund.
Smedberg från Elfsborgs län har uti en inom BondeStåndet väckt motion (N:o 300), i hvilken Riksdagsfullmägtige E. Andersson och O.
Thorell från nämnda län samt Anders Gudmundsson från Hallands län instämt, förnyat en af den förstnämnde under sednast förflutne riksdag gjord framställning om beviljande af statsanslag till belopp af 960,000 R:dr för oÄtra-elfvens upprensning och beredande till båtled från staden Falkenberg till sjön Asunden, hvilket arbetsföretag, enligt ett af Majoren A.
Remmer uppgjordt kostnadsförslag beräknats uppgå till 1,450,000 R:dr.
Motionären har härvid åter upprepat de skäl, sorn blifvit anförda uti de under förra* riksdagen i ämnet väckta motioner, hvilkas innehåll finnes återgifvet uti dåvarande Stats-Utskotts Utlåtande N:o 120 sidd. 38, 39.