Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I:o Sålunda har Utskottet trott sig äga anledning att föreslå, det mä det i 12 §. 3 Mom. nyttjade uttrycket: vederbörande, rättas till: ”De som Doetors- eller Magister-Bref utfärdahvarigenom den af det förra ordet befarade otydlighet lär anses fullkomligen undanröjd. 2:0
Vid 14 §. har Utskottet till tydlighets vinnande , funnit sig äga skäl att föreslå , det må 2 Mom. på detta sätt redigeras : ”Resepass , som utfärdas af vederbörande Embetsman till Utrikes ort, förses med Stdmpladt Papper till 1 R:dr får Husbonde eller Hustru med Barn, vare sig en eller flere samfällt, och till 16 sk. får hvar Betjent eller Piga, om de un åro uppförde i samma Pass;” äfvensom 4 Mom. på följande sätt: ”Pass, som utfärdas till Inrikes orter får Husbonde, Hustru eller Barn med sitt folk, samfält 12 sk., men för Gesäller 6 sk. hvardera.” 3:0
I afseende på de rörande Contracters Chartering yttrade särskilte Anmärkningar, tror Utskottet sig böra vördsamligen hemställa, det må de 1 ijj §.
1 Mom. förekommande uttrycka ’’i Städerne ovilkorligen skrifvas pä, men å Landet lael t och hållet utgå, och i sammanhang dermed 8 Morn. erhålla denna redaction : ”De ex. epiplar af Hyr esContr aster i Städerne, som Husägare innehafva, skola skrifvas pä eller beläggas med Stamp, lildt Papper °ch så vidare, samt vid slutet af detta Moment tilläggas; ”Hyresman vare fri från Charta ä det exemplar hem innehafver intill dess det. samma hos Domaren eller Executarn till laga åtgärd företes, då det sorn bilaga bor (harterssf BevillningsUtsk.
Betänlanden. 145 4:0
Att på sätt föreslagit blifvit, beffia Mantalsskrifvare eller ilen Mantalsskrifningen förrättar från skyldigheten , att vid dylika tillfällen medhafva nödige Chartor, finner Utskottet sig icke hafva orsak till, aldraminst då ifrågavarande personer åtnjuta för deras möda , den af en ökad försäljningsprovision härflytande inkomst. 5:0 Likaledes anser Utskottet sig sakna anledning, att, efter en värd Ledamots i Vällofl.
BorgareStåndet framställning , utesluta de i denna §. 2 Mom. förekommande ord: ”Arrende oc/i” då Momentet liar äfven så väl afseende på Ar» rende- som HälftenbruksContracter. 6;o Då Utskottet ej kunnat af något För-i ordningens stadgande hemta anledning att befara det missbruk, att någon skulle vid uppvisande af Skulnsedlar och Löftesskrifter i Disconterne , till erhållande af Domarens påskrift om Lånsökandens eller Borgesmännens vederhäftig-: het , kunna förpligtas att sådane documentej; chartera , så finner ej eller Utskottet sig böra någon serskild föreskrift i detta hänseende iheddela. 7:0
Ett serskildt stadgande vid 20 §. till förhindrande deraf, att, enär vid Egendomshandel , Inventarier ingå i Köpesumman, Domare ej må beräkna det Stämplade Papperet till hela det i KöpeBrefvet upptagna belopp, förmodar Utskottet så mycket mindre vara af nöden , som det ankommer på hvar och en , att vid KöpeAfhandlingar om Fastigheter antingen låta värdet a£ åtföljande Inventarier inflyta i 146 BevillningsUtsk.
Köpesumman , eller en särskild afhandling der* öfver upprätta. 8:0 Genom en förändrad redaction af 20 §.
"Agt enskaps Forord, Morgongåfva Bref, FidtiCommisser och andra dylika förordnanden skrifvas fä Ståmpladt Papper eller beläggas dermed till | Procent af den bortgifne Egendomens vid BevillningsTaxeringen uppskattade värde, då den består i fast gods, och efter Bouppteckningar, Måtismanna ordom eller
Domarens pröfning då den utgöres i Lösören vidare 1 2 Mom. i stället för de uteslutne orden:
"Och endast i händelse af begagnande &c. genom följande införda mening : "och dä de vunnit laga kraft och vid slutet af samina Moment, i stället for de utelemnade uttrycken: äsatt värde , genom ett så lydande tillägg: ’’och skall vid Testamentets uppvisande inför Dom. stol vederbörlig borgen får d n belöpande
C hartan lemnäs, intill dess detsamma vunnit laga kraft förmodar
Utskottet sig ej allenast hafva gifvit åt denna §. all tydlighet, utan äfven lem» nät nödig anvisning om följderne af en försummad Chartering, hvarom jemväl fråga uppstått. 9:0
Det vid 22 §.
I Mom. inom Högvör» dige PresteStåndet yrkade tillägg , att de personer, som begära LysningsSedlar till ägtenskap , må vara berättigade, att, i händelse ChartaråigillafaeFörsäljningsstället är mycket aflägse , äfven ii Penningar lemna det Stämplade Papperets belopp, har Utskottet funnit så myeket mera öfverflödigt, som det ifrågavarande Moment synes redan äga fullkomlig tydlighet.
BenllningsZJtsk.
B dank anden, I47 10:0
Till undanrödjande af anledningar till tvifvelsmål om rätta förståndet af samma §. 3 Morn. anser Utskottet sig böra föreslå en så lydande förändring :
Innehafver en person flere Full makter eller Constitutorial, hvarigenom Lån eller In. komst erhälles, beräknas LysningsChartan efter sammanrdknade ChartceSigillatce-beloppet på dessa Fullmagter eller Constitutorial; men, så framt verklig
Lån icke åtföljer endera Fullmakten eller Constitutorialet, kommer Stämplade Papperet att beräknas efter den FullmaktsCharta, som lemnar den hogsta inkomst får Kongl. Maj:t och Kronan. lilo
Med förbigående af den vid denna §:s 3 Mom. gjorda Anmärkning, det må beloppet af det derstädes omförmälte gamla Kronovärde å Spannemål, eller 36 sk., serskilt utsättas, såsom mindre nödvändigt, enär säkerhet synes vara vunnen genom det i Författningen nyttjade uttryck : ”specielt utförd,” har Utskottet likväl trott sig böra till befordran af mera tydlighet föreslå följande vid nyssnämnde ord vidtagande slutmening : ”sa att efter de i 11 §. stadgade grunder FullmaktsChartans storlek må kunna igenfinnas och Stämpeln till LysningsChartorne uträknas' samt sådan Charta till lysningens påtecknande anskaffas.’’’ I2:o
Att på sätt föreslagit blifvit införa något särskilt stadgande rörande X^ysningsChartOr för PistolSmeder , finner Utskottet vara ett öfverflöd, då desse personer alltid räknas till ringare Staben , och beloppet af IjysningsChartor för dem således redan finnes i denna §:s 8 Mom. bestämdt, 348 BevillningsUtsk, Betänkamlen. 13:0
Något skäl lill (len äskade ändringen af ChartasSigillatte-beioppet å Coinministrars I,ys. ningsSedlar har Utskottet icke kunnat medgifva , utan derföre förblifvit vid dess genom förra redactionen yttrade mening i detta ämne. 14m
För att i möjligaste matto förtydliga denna Författning , bar Utskottet funnit sig böra i denna §.
, näst efter det rörande Invånare i Städerne af 5 Classen nyttjade uttryck:
Andre Borgare som ej höra under Skrän’’ intaga det stadgande:
Och kommer till rättelse vid denna Förordning att bifogas en l'abell, der alla Städerne i Riket åro till sine Classer hänförde och samma Tabell jemväl härhos bilagd. 15:0
På gjord erinran rörande storleken a£ den ChartaSigillata, hvarmed sä väl Arrendatorer af Kungsgårdar, sorn andre Arrendatorer, böra förse,deras LysningsSedlar, har Utskottet uteslutit desse personer utur det Moment, hvari de tillförene funnos intagne, så att detsamma hädanefter kommer att lyda sålunda: ”Bruks Inspector er, Factor er, Bokhållare, Gårds Inspector er och deras vederlikar 3 R\droch derefter tillagt ett nytt af följande innehåll: ’’ Arrendatorer af Kongs* gårdar, Boställen eller Landtegendomen\ hilke ej hafva tjenst eller Caracter, hälften mot ägaren , dock ej under 24 sk.” 36:0
En Classification af Gårdslnspectorer* i afseende på deras UysningsChartor, hvarom erinran skett, finner Utskottet sig ej kunna företaga , utan att med detsamma sträcka sin åt* BevillningsVtsk.
Betankandem 149 gärd till flere fall och således frånträda dess första princip, att ej vidtaga andra, än af nöd* vändigheten påkallade ändringar; ej eller anse det, ehuru påminnelser derom äro gjorde, något förtydligande vara af nöden rörande de efter Nämndemän, Rusthållare rn. fl omförmäldte t ”alle andre Hemmansägare,” Bondsöner, som gifta sig utan att tillträda Hemmansbruk , KronoFjerdingsmän med Boställen , samt Corporaler, Trumslagare, Pipare, Ryttare och Soldater vid de förre CavalleriRegementerne m. fl. 5 då, hvad den för de sistnämnde föreslagne förhöjning angar , Fjerdingsman sälkin hafva några Boställen, utan tvärtom denne befattning anses i de fleste orter såsom ett onus, och Corporaler, ehuru de genom en förhöjning i lönen njuta någon ersättning för en Strängare tjenstgöring-, likväl i allmänhet räknas bland gemenskapen , dels de Boställen, som förr varit af Trumslagare, Pipare och Profc*ser m, fl. begagnade , antingen redan äro , eller hädanefter blifva, enligt Kongl. Majus Nådiga Befallning, indragne för att användas till andra behof; och dels Ryttare och Soldater vid de förre CavalleriRegementerne icke hafva andra lönevilkor än deras vederlikar vid Infanteriet, då deraf följa skulle, att en på särskildte yppade undantag g undad jemförelse af gemenskapens sins imellan mer eller min re formonliga Jöningsvilkor måste blifva, om ej alldeles overkställbar, åtminstone föga båtande. 17:0
Till följd af den inom Höglofl.
Rid - Siliang till RiksSi.
Prat. 5:te Sami. får sa,21. 150 BevillningsUtsk•
Betänkanden* derskapet och Adeln vackla erinran derom , att ansvar äfven måne utsätias för den Embets. eller Tjensteman, som förser ett document med Stämpladt Papper lill högre belopp, än hvad Författningen innehåller, har Utskottet, för att trygga lika så väl Staten som den enskildte medborgaren vid deras ömsesidiga rättigheter, ansett sig böra redigera 2 Mom. af 25 §. på följande sätt:
"Ofvamiimnde vite af 6 R:dr 32 sk. åge ock rum för dea Embets. och Tjensteman , hvilken antingen utlemnar en handling ockar lee ad, sorn charteras bör, eller charter ad, sorn icke charteras bår, eller den med för ringa eller för hög Charta förser oell ersätte han dessutom beloppet af den felande eller jör höga Chartan. 18:0
Uti de i 26 §. innehållne Stadgan» den rörande Domares skyldighet, att, så väl vid sine förrättningar medhafva Stämpladt Papper , som för uppbörden deraf ställa vederbörlig borgen, finner Utskottet ingen anledning att föreslå någon ändring, då afsigten med förra är , att lätta utvägen för allmänheten att med Stämpladt Papper kunna förse nödige handlingar, mot en billig ersättning för Domarens möda, hvarvid afseende genom fössäljnings-procentens förhöjande blifvit fästadt, och i sednare fallet den ena Auctoriteten ej lär vid dess embetsåtgärder vidtaga andra försigtighetsmått, än dem säkerheten ovillkorligen fordrar, igro För att rätta den vid granskningen af 1815 års Charta:SigillatasFörordning oanmärkta omständighet , att ingen försäljnings-provision blifvit bestämd för Chartor af 5 sk. värde, BevillningsUtsk.
Betänkanden. 15! har Utskottet funnit skäligt sålunda förändra tlenj öfver försäljnings - provisionen upprattade Tariff:
Till och med 4 sk. valeur för hvari Ark 4 r:st.
Derifrån till och med 9 sk, dito 6 Derifrån &c. 20:0
Det innom Utskottet förvarade Con* cept af Projectet till den förnyade CharttéSigillataeFöfordnifigen har i 3 §, ordet : ”Protester” i stället för det anmärkta ordet:
Protocaller, hvilket finnes i det tryckta förslaget ; och vid slutet af 23 §.
"redan’ i stället för nedan; hva* dan således, enär den till Kongl, Majit i un* derdånighet afgående expedition 1 enlighet härmed rättas , ingen Vidare förklaring lär behöfvas.
Detta allt får Utskottet likväl vördsämli* gen underställa Rikets HöglofL Ständers upplysta bepröfvande.
Stockholm den 22 Maji I8I8* Tabell utvisande Städerries nu varande , Classifcatiörii Städerne af Törsta Classen .■ Norrköping , Carlscrona , Gefles Städerne af Andra Classeni Upsala, Malmö, Calmar, Westervik, We* Stérås, Uddevalla, Wisby.
Städerne af Tredje Classen : Arboga , Carlshamn , Carlstad , Christianstad , Christinehamn , Fahlun , Jönköping , Landscrona, Linköping, Lund , Marstrand, Nyköping, Warberg, Ystad, Örebro, Borå*, Städerne af Fjerde Classen: Askersund, Halmstad, Hedemora, Hel" ringborg , Hernösand f Hudiksvall , Kongelf 15 s
Utsi. Betänkanden'.
Köping, Luleå, Mariestad , Nora, Philipstad, Piteå, Sala, Skara, Sken-ninge > Sundsvall, Söderhamn, Söderköping, Umeå, Wadstena, Wenersborg, Wexiö, Wimmerby.
Städerne af Femte Classen: Alingsås , Cimbritshamn , Eksjö , Engelholm , Enköping, Eskilstuna, Falkenberg , Fahlköping , Grenna, Hjo, Kongsbacka , Laholm , Lidköping, Lindesberg, Mansfred , Norrtelje, Sigtuna,' Skanör, Sköfde, Strengnäs, Strömstad, Säther, Södertelje, Sölvitsborg, Torshälla, Trosa, Ulricshamn , Amål , Öregrund, Östhammar, Ostersund.
Anmärkning■
De nya Städerne, som ännu icke uti någon Glass äro upptagne , anses lika med 5:te Classen* Städer.
St cinders
Bevill ningsUtskotts Betänkande, angående Projectet till en blifvande Bevillningsförordning.
T ill Biksens Höglofl Ständers upplysta om» pröfvande , Öfverlemnar BevillningsUtskottet härjemte resultatet af dess bemödande för Bevillningens jemna fördelning, innefattadt i det Förslag till BevillningsStadga, som vördsamligen medföljer.
Utskottet erkänner gerna den ledning, det. härutinnan haft af den, vid 1815 års Urtima Biksdag utfärdade Förordning, hvilken, sedan de för densamma godkände grunder nu ytterligare af Biksens Högle/1.
Ständer blifvit antag» jievillriihgsTJtsk. £etankanden.
153 ne , i det närmaste blifvit följd ; men så hafva ändå bekymmer uppstått i följd af de brister , som i förra beräkningen inträffat , hvilka äfven låtit nuvarande Bevillningsutskott erfara det vigtiga i Medborgares beskattning ; och5 då Utskottet förklarar , att det haft all möjlig omtanka och verksamhet osparde , för att uppfylla dess bestämmelse , sker det icke med anspråk på ofelbarhet, utan'fast heldre med behof af välvilja och öfverseende.
Då Utskottet nu går att göra reda för des» åtgärd, anser Utskottet sig icke behöfva omständeligen anföra alla de mindre rättelser, sora antingen till förtydligande, eller en fullständigare Glaäsification i förra redactionen blifvit vidtagne , utan endast dero, sorn äro af mera vigt eller betydligare inflytande.
Är, såsom till dess grund af Biksens Hog>ofl.
Ständer fastställd , äfven till dess beräkning och Classification af BevillningsUtslcottet bibehållen.
A r t. II. §• k* För att ås'adkomma den jemnhet i Beskattning , som både af allmänna rösten o.h en serskild motion från Vällofl.
Borgareståndet blifvit påkallad, i afseende på den Bevillning, sorn erlägges af mindre Hemmansägare eller Näringsidkare och af Statens Tjenstemän , liar Utskottet trott sig böra inskränka de sistnämndes befrielse uti Bevillning ifrån 300 till 200 B:dr, hvilket i förhållande till jemnlika inkomsten inom, öfrige FolkGlaaser och vid jemförelse 154 BevillningsUtsL Betänkandén, af den högre afgift, som dessa erlägga, sä mycket mindre lärer kunna anses obilligt, sorn , ehwrn den nu antagne Summan visserligen icke pfverskjuter , utan knappt är tillräcklig till Löningstagarens uppehåll, vid sådana mindre beställningar, likväl ofta serskildte förtjenster , eller åtminstone tillfälle dertill äro förenade , hvilka betrygga jnnehafvareps bergning; X följe hvaraf en derefter lämpad beräkning blifvit fpljd , sa väl i JI Art. för Informatorer hos pnskildte , spm i afseende på den i Art.
VI §, 3 säd ane personer förunnade lindring, på uti sista BevillningsFörordningen viss grund icke
Var utsatt för beräkning af Boställs^ innebafvares inkomst , i sammanhang med deras öfrige pPningsförmåner, hav denna inkomst UU blifvit tiU 5 Procent bestämd, visseiligen med någon förhöjning mot den, som för bernt man i allmänhet blifvit antagen och i Tabellen tiU förra BevillningsFörordningeq utförd ; rnon med allt skäl, efter Utskottets taqka , | betraktande derutaf, att Boställets inkomst sammanräknas med det öfriga deraf, hvarigenom innehafvarén får vidkännas yida mindre afgift, än deq epskildte ägaren» §• 2.
I fråga qm Bevillning för Städerne, har anledning förekommit att fastställa en högre Minimi afgift för Grosshandlare , Handlande, Fabrikörer pcb Manufacturister i Stockholm och Götheborg samt Första och Andra Glassens Sta, der; men vid närmare eftersinnande deraf, atf eq sådan förhöjning icke blefve af redbar p.yp Be.viUnittgs Utsk, Betänk anden, I 5 5 ta , då den lätt kunde illuderas af den i 4 Mom.
Tnxeringsmännen lemnade rätt till nedsättning för. den Borgesrman , Handlande eller Handtverkare, som , utan att vara alldeles utfattig och på sådan grund från afgift fri , likväl ej mägtar den fastställda minsta afgifien inom dess Glass erlägga , har Utskottet heldre låtit vid den förra redactionen förblifva, än att genom förändring deruti , endast tillvägabringa missnöje och osäkerhet ; dock vid ofvannämnde 4 Morn. föreskrifvit ett sådant tillägg , sorn skalt göra nedsättningen mindre beroende af Taxeringsmännens godtycko, än af verkeliga förhålhållandet ; Äfvensom Utskottet i 8 Mom. af denna §. stadgat den allmänna regel , att , i händelse någons inkomst finnes öfverstiga de förut uppförde högsta Glassér, den då kommer att ovilkorligen bestämma afgiften efter den i I Mom, stadgade grund. §•
3- X anledning af väckt fråga och till förtydligande af 5 Mom i denna §., angående Bevillning för Roteringsfrihet , har
Utskottet trott sig böra åt sednare delen deraf gifva en förändrad redaction , för att utmärka, hvilka hemman egenteligen ifrån en sådan afgift voro frikände; hvarjemte Utskottet förändrat 6 Mom. till en mera bestämd föreskrift , i afseende pä Arrendatorer, än den som förut varit medde lad ; och ytterligare i 7 Morn. lagt deri grund för Bevillning af dem, hvilka vid andras
E-- gendom och Landtbruk hafva inseende , så väl gom af alla enskildte Tjenste-befattningar i ali - 15 6 BevillningsZJist.
Betänhanden. mänhet, hvilka icke tillförene till egenteliga qualificationen äro utförde. §• 4- Då Grufvor, hvilka icke före 181 S varit till bevillning ansedde, tillika äro åtföljde af äfventyrliga arbeten och ofta större förluster än de, som kunna bestyrkas, har Utskottet, för att uppmuntra dessa nyttiga företag, trott sig böra gå åtskillige yppade önskningar inom det Hedervärda UondeStåndet till mötes , och inskränka denna afgift till 4 ProCent af Inkomsten.
Inom denna §. ärö äfven anförde Kortfabrikör, under tillägg af serskild Stämpel Afgift för hvarje tillverkad Kortlek 2 sk ; samt att med Stämplingen och Controllen deröfver kommer att förhållas, enligt serskildte föreskrifter; Och, änskönt BevillningsUiskotiet icke funnit sig böra denna afgift höja , för att ej ännu mera gifva anledning till missbruk och underslef, anser Utskottet sig icke böra för Riksens Hög» lofl.
Ständer dölja den betydliga försnillning af af en sådan afgift , som de sednare årens räkenskaper utmärka , hvilken otvifvelaktigt sig vid sjelfva Stämplingen tilldragit ; Till förekommande hvaraf Utskottet vördsamligen tillstyrker, att •Riksens Höglofl, Ständer hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det noga undersökning om «rsakerna härtill måtte i Nåder anbefallas , och de kraftigaste medel vidtagas, att för framtiden förekomma så påtaglige , som både för Staten och för allmänna inrättningar skadlige missbruk; - JJevillningsUtSH, Betänkan den, J57 §. 6.
"Vid Bevillnings beräknande, dels af Ca« pitaler, dels af Cassör och Verk, hafva många ömtåliga och grannlaga förhållanden sig framställt.
A ena sidan har allmänna rösten högt yttrat dess misstroende till Capitalister, i afseende på den dem här ålagde skyldighets fullgörande att godtgöra Gäldenären 5 Procent af all
Ränta, som till 6 för hundradet är bestämd; A andra sidan , har Utskottet icke kunnat inse, att annan Controll emot Långifvaren kunde vidtagas , än den sista BevillningsFörordningen föreskrifver , utan att ingå i sådane anstalter, som möjligen kunde rubba allmänna Crediten eller förnärma mindre förmögne ^Långifvare ; Och vid sådant förevetande, har Utskottet trott sig böra vid den förra redactionen förblifva , endast med det tillägg, i afseende på verkställigheten, sorn den nya redactionen innehåller ; jemte det Utskottet utvidgat Uångifvares ansvariga het, efter 9 Cap. 6 §.
HandelsBalken, äfven till sådane underslef eller tillställningar, som i detta fall åsyfta Gäldenärens betungande.
I frågan om Publique Cassors förbindelse, att göra enahanda afdrag för deras, emot 6 för hundradet , utlånte medel , hafva meningarna inom luftskottet, likasom i allmänhet, varit mycket delade; Och det i 1815 års Förordning beviljade undantag för de Cassör, som äro ad pios usus anslagne , äfven velat till Arméens PensionsCassa , Wadstena KrigsmanshusCassa, Amiralitets KrigsmansCassan, Wadstena Adelida JungeruSliftsCasia > med alla andre Kyrkor IG8 BevillningsUtsi.
Betänftandep. och LaroStater tillhörande Cassör utsträckas; ■men vid ett allvarligt eftersinnande af den rättsgrund, hvarpå denna fråga hvilar, har Utskottet icke kunnat sätta de Publique Cassör*, som taga 6 Procent, i olika förhållande med enskil* te Låntagare, och ännu mindre, i afseende på påföljden åtskilja begges Gäldenärer, af hvilka den, som häftar för skuld till enskild man, ägde att afdraga Bevillningen af dess Ränta, men den, sorn vors skyldig i Publique Cassör , finge gälda både fulla Räntan och fulla Bevillningen för dess egendom, hvilket med rättvisa och billighet icke stöde att förena ; Och att åter eftergifva Bevillning af Gäldenärerne för den tiel i deras Egendomar , som till Cassorne vore pantförskrifven, skulle för Staten medföra en förlust, som dess bestånd icke medgifver , helst en stor del af Rikets Contanter ägas af Publique Cassör och genom ständigt tillagde förmåner allt mera förökas ; Och med något skäl kunde en sådan eftergift af Statens fordringar icke eller begäras; då redan all Bevillning af de Pensioner, som ifrån berörde Cassör utgå, blifvit eftergifven ; hvarföre ock Bevillningsutskottet ansett sig äga skäl , att ined förändring i den förra redactionen , endast ifrån afdrag å räntan undantaga de Fonder, somför fromma Siftelser, till Fattigförsörjning och Fattiga Barns undervisning äro anslagne.
Sedan Riksens Höglofl, Ständer nu besluttt, att Nummer-Lotteri-Inrättningen kommer att fortfara, har Utskottet ansett sig äga skäl ■, att hos Rikets Höglofl.
Ständer vördsamiigen föreslå, det Bevillningen af vin - BevillningsUtsk.
B et änkan den.
159 sfer af denna och dylika andra Inrättningar , må höjas’från 10 till 15 Procent af alla vinster, som uppgå till 50 R:dr ; hvarjemte Utskottet får tillkännagifva , att, i ovisshet om det Beslut Riksens Höglofl.
Ständer kunna fatta angående
Disconterne, har den förra Redactionen blifvit bibehållen , men hvilken vid förändrade omständigheter lätteligen kan derefter Jämpas, Art. III.
I stället för det, att den 3tdje Art. uti förra redactjonen upptogs af fyllnad i Statsbehofvet samt ersättning för BränvinsConsumtion och HiandtTuIlsErsättningen , har BevillningsUtskottet nu, i följd af Rikets Höglofl, Ständers Beslut, til! denna Artickel hänfört beskattningen å förbrukning af vissa varor, hvilka i allmänhet räknas till öfverflöd, ^Utskottet har härvid trott sig icke böra utvidga Co-nsumiiorisArtiklarnes antal till en för
Uppbördsmännen allt för betungande vidlöftigbet och deraf' följande osäkerhet i beskattningen, eller deribland införa sådane föremål, som antingen directe verka på den inhemska Konstfliten eller eljest äro af mindre betydlighet ; och af denna anledning har Utskottet stannat inom d® gränsor, sorn i Artikeln äro föreslagne.
Att belägga de uppförde förbrukni ngarne med allt för höga afgifter skulle ändå icke vara tillräckligt att förekomma dem, utan endast föranleda till missbruk och underslef, och derigenom till osäkerhet i Statens påräknade inkomster i Och, örn det kan aägas, att ingen af* x6o BmllningsZJtsk.
Eetånkanden. gift vore för hög för en , ända till öfverdrift utsträckt njutning af lifvets beqvämligheter och lofliga nöjen ; så skulle å andra sidan graderne deruti, i förhållande till olika belägenhet, svårligen kunna utmärkas , och vinsten deraf blefve sannolikt så ringa, att den på långt nära icke uppväg !e de missniijen och försnillningar af alla slag , som deraf skule uppkomma Utskottet har de: före trott sig böra följa medelvägen, med sådan tillämpning af afgifler, att de af alla , sorn begagna motsvarande förbrukning , både billigt vis och med minsta vidtagande besparing kunna utgöras , så att de för ingen blifva tryckande, om icke för det mindre bemedlade eller fattigare folket, då det går längre än dess vilkor medgifva, eller fika efter sådane njutningar, som hvarken Förfäders exempel eller egne behof påkalla, och hvars återvändande till förra tiders sparsamhet följakteligen vore en välgärning för Samhället.