Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
General-Tullstyrelsen bade upplyst, att orsaken till varu-minskningen ej blifvit i vederbörlig ordning undersökt och utredd.
Den 28 Oct. i835 föredrogs en ansökning af en man, hvilken år 1822 på 40 år arrenderat den bränneri-rält, som tillhörde en landtegendom, alt, utan hinder af Kongl.
Kungörelsen den 19 Juni 1835 §. 6 sista momentet, få bibehållas vid contractet.
En af Konungens Rådgifvare/) ansåg sistnämnde Kungörelse angå blott framtida, icke redan skedda öfverlåtelser.
Andre A) erkände, att sökanden icke hade någon rätt, men tillstyrkte, med afseende på den kostnad, han nedlagt på det arrenderade Verket m. m., bifall, som ock lemnades.
Sedan Riksens Ständer den 23 Mars 1835 anhållit, att de af deni den 12 December 1823 öfverlemnade förslag till förordningar om Handtverkerierna och Gerningsmäns antagande på landet, samt till Handels-Ordning, måtte, efter föregången Nådig pröfning, med iakttagande af de rättelser och ändringar, som deri kunde anses nödiga, före nästa Riksdag, såsom allmän lag utfärdas; så hafva de i anledning deraf vidtagne åtgärder likväl inskränkt sig till en den 19 Juni i835 /) beslutad befallning till CommerceCollegium, att afgifva underdånigt förslag till sådana författningar så tidigt, att Kongl. Maj:t, inom slutet af år 1835, kunde dem utfärda, samt ett, den h) Enligt Tit.
Mörners, Hårds, Gyllenhaal och Skogmans tillstyrkande. i) Tit.
Poppius. k) Tit.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, von Schulzenheim och Skogman. /) Tit. af Wetterstedt, G.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm och Skogman voro närvarande.
Bih. till R St. Brot. 184.0. 3 Sami. 11 Haft. 4 26 Biligor till Constitudons-Utskottets MemorialN.-o t3.
Juni j836, to) fattadt beslut, att Cqmmerce-Collegii underdåniga utlåtande skulle tryckas.
Den 28 Augusti 1834 föredrogs inför Konungen Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 3o Juli i834, om upphörande af Skrå-Författningarne i afseende på Murmästare-, Timmermans- och Byggmästare-Handlverkena.
Maj:t n~) ville häröfver i Nåder infordra Commerce-Collegii underdåniga utlåtande, i sammanhang med den förut till Collegium remitterade frågan om byggnadsyrkets friare utöfning.
Någon vidare åtgärd, än den redan nämnda, om tryckningen af Commerce-Collegii förslag, har Constitutions-Ulskollet icke eller för denna fråga under sin granskning träffat.
Förvaltningen af Sjöärendena hade, enligt Kongl. Reglementet den 20 December i8a5 §. i3 och Kongl.
Brefvet samma dag lill Krigs- och Commerce-Collegierna samt Förvaltningen af Sjöärendena, vid upphandling af 8926 alnar flaggduk, både i Kungörelsen om Auctionen och i det med en Han dlande slutade contract intagit, att flaggduken borde vara af Svensk tillverkning.
Föredraganden o) tillstyrkte den3i Augusti 183g bemälde
Handlandes ansökan alt få leverera utländsk flaggduk.
En enskild man fick, tili lättnad af en efter i833 års missväxt i Norroch Vesterbottens
Län ingången entreprenad, genom Kongl. Brefvet den 5 September i833, tillstånd att från Kronans förråd inom samma
Län uttaga spanmål, som inom 1835 års slut skulle återbetalas med 42,578 R:dr 10 sk. 8 rst.
Sedan han anhållit om anstånd med liqviden, tillstyrkte Konungens Rådgifvare^) den g Januari 183(3, att ena hälften af nämnde summa inom den 1 Juli och den andra inom slutet af samma år skulle betalas, vid äfventyr att sökanden från nämnde förfallotider skulle erlägga fem procent ränta.
Den 15 Juli betalte sökanden 2000 R:dr, men anhöll tillika att under loppet af två månader från nämnde dag successivt få betala återstoden, hvilket Konungens Rådgifvare^) den 10 Augusti samma år tillstyrkte. m) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Mörner, Löwenhjelm, Adelsvärd, Poppius och Skogman. n) I närvaro af Tit.
Lagerbjelke, Åkerhjelm, Poppius, von Schulzenheim och Skogman, o) Tit.
Grip. p) Tit.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, v. Schulzenheim och Skogman. rj) Tit. G.
Lagerbjelke, Löwenhielm, von Schulzenheim och Skogman.
Bilagor till Cbnslitulions-XJtskottetS Memorial, N.c i3.
Endast för undsättning tiil Norrbottens
Läns nödlidande invänaré ■ O erhöll samme man först, enligt Kongl. Brefvet den 26 April 1834» ett räntefritt förskott af 25,000 R:dr, att återbetalas inom i835 års slut, med hvilken betalning Konungens Rådgifvare den 9 Januari i836, r) dock emot behörig säkerhet, tillstyrkte anstånd till i83y års utgång; och sedermera efter 1835 års missväxt ytterligare 25,000 R:dr, med förbehåll af återbetalning inom slutet af år i836.
Den i3 September i836 anhöll samme man om ytterligare 2:ne års räntefritt anstånd med ofvannämnde skulders inbetalning, räknadt från forfallotiderna, med tillåtelse att derefter få afbetala en fjerdedel årligen, hvaremot han, utan ytterligare förskott, ville tillhandahålla Norrbottens invånare en af Landshöfdingen då begärd spannmålsundsättning; den 14 September tillstyrkte Konungens Rådgifvare s), i afseende på de samma år förfallna och förfallande förskottssummor, anstånd lills vidare, under vilkor, att sökanden skulle till Norrbotten sända minst 3,200 tunnor råg och korn, och befallte Kongl. Maj:t i öfrigt Stats-Contoiret att, efter vederbörande Landshöfdingars hörande, inkomma med utlåtande.
Den 3 Mars 183^ föreslog Stats-Secreteraren, t) att af de 90,533 R:dr 35 sk. 6‘ r., som sökanden ännu var skyldig Kronan, 10,533 R:dr 35 sk. 6 r. skulle erläggas inom 1837 års slut, derefter inom hvarje fjerdedels år, 10,000
R:dr, hvarigenom, inom i83g års slut, hela skuldsumman blefve återgäldad, och att, vid försummelse häraf, 5 procents ränta skulle från betalnings-terminerna erläggas; hvarvid Kongl. Maj:t dels tilläde, att Landshöfdingarne skulle skaffa sig kännedom om sökandens gäldenärer och för den söka tillvägabringa sådana terminer för skuldernas betalande, att öfverensstämmelse i möjligaste måtte kunde ega rum med de sökanden medgifna liqvidations-terminer och förfallotiderna för hans återstående fordringar, dels fastställde det vilkor, att sökanden skulle åtminstone till i83g års slut egna samma uppmärksamhet och omsorger, som hittills, åt industriella företag bland norra orternas invånare.
Den 9 Januari i83g tillstyrkte, efter det sökanden anmält de svårigheter, som berörde tillägg i Kongl. Maj:ts beslut den 3 Mars 1837 förorsakat vid indrifningen af hans fordringar, Föredraganden u), att, utan r) Desamtne, som nyss för denna dag äro uppgifne.' s) Tit.
Mörner, G.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, von Schulzenheim och Skogmau. t) Tit.
Stats-Rådets samtlige Ledamöter, Tit.
Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim och Hård förenade sig med Föredraganden, a) Tit.
Munthe. 28 Bilagor till Constitutions~Utskottets Memorial, N.-o i3. förändring i den sökanden 1837 ålagda räntebetalningsskyldighet vid öfverskridande af de bestämda betalningsterminer, å ifrågavarande skuld skulle få afbetalas den 3i Mars, den 3o Juni, den 3o Sept. ocb 3i Dec. i83q, hvardera gången 10,000 R:dr, den 3i Mars 1840, 10,000 R:dr, ocb den 3o Juni 1840 bela återstående capitalskulden, med upplupna räntor, dock under uttryckligt vilkor, att säkerhet ställdes.
Regeringen biföll sökandens egen begäran, att, jemte ränta från de förut bestämda betalningsterminerna, få betala den 1 Mars och den i5 Aug. 1839, hvardera gången 6000 R:dr, d. 1 No v. i83c), den 1 Mars, i5 Aug. ocb 1 Oct. 1840, hvardera gången 10,000
R:dr och inom den 3i Dec. 1840, 8000 R:dr. o>) Konungens Rådgifvare^?) tillstyrkte den 14 Sept. i83c) afslag å en Kronofogdes i Norrbottens Län, den 5 Sept. samma år, af Konungens Befallningshafvande derstädes insända ansökning om anstånd till dåvarande års slut med redovisning af de, genom bemälde Landshöfdings Utslag d. 13 förutgångne Aug., sökanden till betalning ådömda 6,379 R:dr 11 sk. 6 r. Banco, utgörande, enligt bans uppbörds- och restantie-berättelse för år 1837, då redan på panters försäljning beroende krono-rester: ett afslag, som, ehuru på lag grundadt, likväl, då Landshöfdingen vitsordat svårigheten för ortens invånare, att, innan de hunnit realisera årets gröda och måhända något under hösten bespara sina arbets förtjenster, inlösa de i mät tagna panterna, och då Stats-Contoiret till Kongl.
Majrts pröfning öfverlemnat, huruvida de serskilda omständigheter, somqhärvid förekommo, måtte verka till något kort anstånd för sökanden, att inleverera resterna, så vida han för dem ställde säkerhet, synes förtjena alt såsom ett motstycke till föregående anmärkas.
Den 5 Aug. 1835 föredrogs inför Kongl.
Maj:t Riksens Ständers underdåniga skrifvelse d. 29 Sept. 1834, hvari Riksens Ständer i underdånighet anhållit, alt helfrihetsbrefvens förnyelse icke skulle fordras, så länge skeppsredare och skeppare icke ombytas, och att, på sätt för Götheborg och Wisby redan vore stadgadt, ett tillräckligt antal blanketter till helfrihets - v) Denna mening var Tit.
LöVenliielms.
Rosenblad, Stjerneld och Adelsvärd ansågo sökanden böra åläggas, att qvartalsvis det dåvarande och följande året å sin skuld afbetala minst en åttondedel. x) Tit.
Rosenblad, Stjerneld, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal, Ihre och Munthe.
Bilagor till 29 bref och Turkiska pass skulle hos Konungens Befallningshafvande i de Län, der stapelsläder finnas, vara att tillgå.
Enligt Föredragandens^) och StatsRådets z) tillstyrkande, ansåg Kongl. Majrt sig icke ega anledning att vidtaga den af Riksens Ständer föreslagne ändring, men då det, genom Kongl. Brefvet den 26 Oct. i833, var medgifvet de stapelstäder, der saknad tillgång till fribrefsblanketter verkade menligt uppehåll i sjöfarten, att, uppå underdånig ansökning, komma i åtnjutande af den Götheborg och Wisby beviljade förmån, så biföll Kongl. Majrt, att allmän Kungörelse härom skulle af Commerce-Collegium utfärdas.
N o 30.
Öfver-Post-Directeurs-Embetet hade i underdånighet framställt, huru poslinlraderna minskats genom enskilde communicationers föranstaltande för brefs fortskaflfande, och anfört, att såsom vilkor för Diligence-Inrättningen mellan Stockholm, samt Rikets vestra och södra orter, redan blifvit stadgadt, att denna Inrättning icke måtte emottaga och afsända bref under 8 lods vigt, och att i nästan alla länder, der allmänna Postinrättningar finnas, det skall vara förbudet, så väl för enskilde, som för Entrepreneurer af forvagnar, eller andra dylika anstalter, att befordra förseglade bref; hemställande bemälde Embete derföre, att det i allmänhet måtte blifva resande och allmänna transportinrättningar vid ansvar förbudet, att medföra förseglade bref under 8 lods vigt, men att sådana brefs befordran med skeppslägenheter deremot, under vissa tillika föreslagne vilkor, måtte tillåtas.
Vid föredragningen häraf, den 27 Febr. i835, fann, i öfverensstämmelse med Stats-Secreteraren och Stats-Rådet, a) Kongl. Majt, både med hänsigt till begreppet om enskild rätt och i betraktande af de betydliga svårigheter, controllerna skulle blifva underkastade, betänkligt att då i allmänhet förbjuda resande att emellan orter, som hafva allmän postgång, medföra förseglade bref, men ansåg emedlertid giltig anledning vara för handen, att, till efterrättelse för befälhafvare på ångfartyg och seglande fartyg, samt forman och diligencer, hvilka af allmänheten begagnas, i Nåder föreskrifva de vilkor, hvarunder bref fingo med dylika transporlinrättningar fortskaffas; i hvilket hänseende Kongl, Kungörelse den 7 Mars 1835 utfärdades. y) Tit. Bohm. z) Tit. af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Poppius och von Schulzenheim, a) Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, von Schulzenheim och Skogman.
Bilagor till Cohstitutions-VisRotiéii Memorial1t/o i3.
Den 12 Maj i83^ fann Kongl. Maj:t, på Föredragandens b') och StatsRådets c) tillstyrkan, för godt i Nåder förordna, att Coopvaerdie-skeppare, hvilka fara på utrikes ort och äro hugade att såsom sjömän förhyra dertill fallne och passande correctionisler, må, utan omgång af dessa personers uttagande till laga tjenst, kunna deni genast mottaga, med rätt alt dem å utrikes ort förafskeda, utan alt derföre stadna i det ansvar, författningarne i öfrigt stadga för skeppare, som ej till fäderneslandet återför manskap, hörande till fartygets besättning; hvarjemte Kongl.
Maj:t tillät, att främmande Coopvaerdie-skeppare måtte, utan den genom Kongl. Förordningen den 3o
Maj 1781 stadgade borgen, kunna härstädes till sjöfart éifiottaga correctionister.
Genom Nådig Resolution den 29 Juni i833, hade Kongl. Maj:t förunnat
Söderköping rätt att för de varor, som kommo att förtullas vid Mems Tullkammare, få, emot fullgörande af de i samma Nådiga resolution bestämda åligganden, uppbära Tolag, till lika belopp, som i Norrköping utgjordes.
Riksdagsfullmägtigen för Söderköping hade anhållit, att, då högstberörde tillåtelse icke syntes böra så tydas, som skulle den innefatta en bestämd föreskrift för Söderköpings stad alt belägga rörelsen med lika höga afgifter, som i Norrköping, utan endast fastställde ett maximum för Tolagsberäkningen, som ej finge öfverskridas, Kongl. Maj:t täcktes i Nåder meddela en sådan förklaring af berörde
Nådiga resolution, att deraf icke måtte kunna hemtas något hinder för staden att till underlättnad af trafiquen på Götha Canal och sålunda till det allmännas fördel, nedsätta Tolags-afgiften, utan afseende på det höga belopp, hvartill denna afgift för närvarande i Norrköping utgick.
Maj:t fann, enligt Commerce-Collegii tillstyrkande, den a3 Jan. i836 (P) skäligt i Nåder förklara, alt Tolags-afgifterne till staden Söderköping för de vid Mern förtullade varor borde, jemlikt Kongl.
Maj:ts b) Tit.
Skogman. c) Tit.
Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Åkerhjelm och Hård. d) L närvaro af Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, MöYner, G. Lagerbjelke) Löwenhielm, Adelsvärd, Poppius, yon Schulzenheim och Skogman.
Bilagor till Conslitutions-Utskotlels MemorialN.o i3. 31 Nådiga resolution den 29 Juni 1833, tills vidare och intill dess den i Nåder anbefallde allmänna regleringen af städernas Tolag blefve fullbordad, utgå ocb uppbäras till alldeles lika belopp, som för Norrköpings stad var fastslälldt.
Sedan Magistraten i Söderköping genom Landshöfdingen ingifvit förslag till taxor för Väg- ocb Stämpelpenningar m. fl. afgifter till stadens Cassa; men Stadens Äldste, med anledning af Commerce-Collegii åtgärd att infordra åtskilliga upplysningar så val från Magistraten som från Landshöfdingen, till Magistraten afgifvit ett, på andra grunder uppgjord t, förenklad! förslag till taxa å Våg-, Packhus-, Stämpel- och Grundpenningar, å hvilket förslag så väl Magistraten, med undantag af Borgmästaren, som Landshöfdingen tillstyrkt bifall, hade Commerce-Collegium föreslagit, att likasom Kongl. Maj:t den 29 Juni 1833 och den 1 Febr. j 836, förklarat, att de Söderköpings stad tillkommande Tolags-afgifter på varor, som införtullades vid Mern, tills vidare borde erläggas till enahanda belopp, som vid Norrköping, Kongl.
Maj:t, då samma skäl äfven gällde för likhet i beräkning för öfriga afgifter å sjöfart, hvilka berörde släder tillfölle, måtto besluta, alt i Söderköping afgifter af fartyg ocb varor mätte på samma sätt, sorn för Norrköping, genom Kongl Brefvet den 7
Maj 1836 var stadgadt, tills vidare och intill dess annorlunda kunde förordnas, utgå under de titlar och till det belopp, som af Commerce-Collegium tillika föreslogos; och Kongl. Majrt fann den 3 Febr. 1837 enligt St als-Rådets <?) tillstyrkan, godt alt gilla och bifalla, hvad Commerce-Collegium i underdånighet yttrat.
I skrifvelse den 19 Jan. iS35, hade Riksens Ständer meddelat sitt beslut, att när lån för Handels-Disconten bomme att upptagas, något binder icke motte att, i händelse Kongl. Majit så för godt funne, de af nya Passevolance- och Armeens Trosspassevolance-Cassors medel, som lago ofruktbara, fingo mot ränta insaltas på Låne-Bankens upplåningsräkning för nämnde Discont.
Sedan Krigs-Collegium upplyst, att nya PassevolanceCassan icke egde några medel att utlåna, men alt Tross-passevolance-cassan egde behållning, hvilken dock, enär erfarenheten visat angelägenheten deraf, att Collegium lill sin disposition egde en fond, som vid inträffande c) Tit.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Hård och Skogman. 32 Bilagor till Connitutions-Utsholtets Memorial, N.-o i3. brist kunde anlitas, om lånebiträden pä kortare lid lämpligast till gamla passevolance-fonden kunde utlånas, biföll Kongl. Regeringen den 25 Aug. i835, att Trosspassevoiance-Cassans disponibla medel fingo göras fruktbara genom utlåning, antingen till gamla Passevolance-Cassan eller till Handels-Disconten emot 3 procent ränta och Återbetalning, när behofvet så fordrade.
Constitutions-Utskottet, som under granskningen af Stats-Rådels Prolocoll vid uppgörandet af Konungens Propositioner om Stats-Verkets tillstånd och behof, icke funnit någon fråga väckt, rörande förhållandet med gamla Passevolance-Cassan, bar, i det outredda skick, hvari denna Cassas egentliga beskaffenhet sig befinner, efter det från Herr t. f. Hof-Canzlern erhållna officiella meddelande, att någon instruction eller reglemente för förvaltningen af nämnde fond icke finnes, trott hinder vara emot Konungens Rådgifvares ställande under Riks-Rält, såsom de der, i frågan om denna Cassa, brustit i de skyldigheter , dem af 58 § Regeringsformen, åläggas; men har dock för Riksens Ständer bordt såsom bevis, för det i betänkandet uppgifna förhållandet, nämna, att Konungens Rådgifvare g-) den 3o
Maj 183zj då några officerare begärt att få betala till gamla passevolancefonden egande, till 33,ooo R:dr uppgående, skulder, med de icke förrän 4o år senare säkert förfallande armeens accords-amortissements-fonds obligationer, tillstyrkt bifall bland annat på den grund, att ifrågavarande capitalbelopp för gamla Passevolance-Cassan troligen icke beböfde disponeras inom den tidrymd , som till nämnde obligationers förfallotid förflyter.
Den i3 Jan. 1840 har Föredraganden h') tillstyrkt Kongl. Majit att för arméens exercis och vapenöfningar, af Riksens Ständer äska ett ökadt anslag af 97,000
R:dr årligen, utan att erinra om den tillgång af 74,800 R:dr, som J) Hvari af Stats-Rådets Ledamöter deltogo Tit.
Rosenblad, Åkerhjelm, Poppius och von Schulzenheim.
Föredragande var Tit.
Riben. g) Tit.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius och Grip. h) Tit, Grip.
Bilagor till Constilutions-Ulskot tets Memorial, N:o l3. 33 som 1829 års Passevolancefond, enligt Riksens Ständers år 1889 samlade Revisorers berättelse eger, och som, i händelse den icke anses såsom deras egendom, hvilka den sammanskjutit, utan tvifvel i första rummet borde användas lill nämnde vapenöfningar. N:o 36.
Den 8 Jan. 1889 biföll Kongl.
Regeringen h') Krigs-Collegii hemställan, att en Jemtlands reservmedels-cassas fordran 5,313 R:dr 20 sk. 11 r:st., lill hvars utbekommande ingen utsigt var, måtte få afskrifvas, men undersökning årligen hos gäldenärerne anställas till utrönande, huruvida de kunde skulden till större eller mindre del afbörda, och alt undersökningsinslrumentet uti hvarje års till Kammar-Rätten ingående balance-relalion skulle fullständigt, upplagas.
Maj 1835 beslöt Kongl. Maj:t, på sina Rådgifvares f) tillstyrkande, att, på det en genom
Statsinkomsternas fördröjda iniefverering tilläfventyrs föranledd brist uti Stats-Contorels disponibla Cassa-till_gångar måtte i någon mon förekommas, i Nåder upphäfva den i Kongl, Brefvet den 3i Dec. 1829, på grund af Riksens Ständers skrifvelse den 3 Nov. samma år, meddelade föreskrift och förständiga Stats-Contoret att någon lefverering till Riksgälds-Contoret af Stats-Yerkets öfverskottsmedel dädanefter ej borde verkställas förrän efter Rikshufvudbokens afslutande, behörig liqvid blifvit uppgjord emellan Stats-Yerket och Riksgälds-Contoret för det år hvartill öfverskollsmedlen hörde.
Den obenägenhet Konungens Rådgifvare k~) den 9 Dec. 1836 visat, dels att, enligt Riksens Ständers önskningar, söka genom befälspersonalens minsk - h) Hvari deltogo Tit.
Rosenblad, Stjerneld, Löwenhielm och Adelsvärd.
Riben. i) Tit.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, v. Schulzenheim och Skogman, k) Tit.
Rosenblad,'
Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim och Grip.
Prol. t8/j.o. 3 Sami. 11 Haft. 5 u Bilagor till Consiitutions-Utskottets Memorial, N.o i3. ning berecia tillgång för Jen vid Gardes-regementerne såsom nödig ansedd e löneförbättringen, dels att utverka upphörandet af den för Kronprinsens Husar-Regemente tillökade utgift, hvars uppförande å stat Riksens Ständer afslagit, äfvensom det sätt, hvarpå de fy den i5 Dec. 183y tillstyrkt, alt Lifbevärings-Regementets stat måtte regleras, och deras tillstyrkande den i Sept. 183.7 nfy och den 26 Oct. i838 »), i afseende på Presidentens arfvode i Kongl.
Krigs-Collegium, måste, ehuru öfverlemnade till Riks-Rätteus pröfning, också här anmärkas såsom stridande emot Rikets sannskyldiga nytta.
Sedan Riksens Ständer i skrifvelse den 6 No v. 18 34» irsta punkten, förklarat, att de beviljat den för Krigs-Collegii nya stat erforderliga lönefyllnad af /(gj Rrdr 3 sk. 2 rrst. med det förbehåll, alt de arfvoden, som af serskilta Cassors medel till Krigs-Råden dittills utgått, dädanefter icke vidare komme att dem tilldelas, tillstyrkte Konungens Rådgifvare o) icke desto mindre den 24 Jan. 1835 Konungens beslut, att, enär dessa arfvoden endast tills vidare blifvit beviljade, samt med Kongl. Majrls rätt att förordna om Cassornas förvaltning äfven följde den att bestämma om kostnaderna dervid, Kongl. Majrl, vid förefallande ledigheter af Krigs-RådsEmbeten, ville taga i öfvervägande, huruvida omförmälde arfvoden borde fortfarande tilldelas eller icke.
Den i3 Jan. innevarande år, yttrade Stats-Secreteraren p^) inför Kongl. Majit, vid fråga om lön åt Presidenten i Krigs-Collegium, att Kongl. Majit icke lärer vilja medgifva den inskränkning i Kongl. Prcerogativet, alt efter Sitt eget höga välbehag till förlroende-embeten utse och förordna de personer, Konungen anser kunna dem till Rikets gagn och nytta bäst bestrida, ----- som i det af Riksens Ständer i deras den 6 Nov. 1834 afgifna skrifvelse, rörande President-Embetet i Krigs-Collegium, innehållna yttrande antydes.
I) Tit.
Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim Hård, Gyllenhaal och Grip (de två sistnämnde tillstyrkte retroactiv verkan af beslutet. ) m) Tit.
Mörner, Adelsvärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim, Gyllenhaal och Riben voro närvarande. n) Närvarande voro Tit.
Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal, v. Hartmansdorff och Grip. o) Tit.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, v. Schulzenheim och Grip. p) Tit.
Grip. Bilagor lill Conslilulions-JJ iskotlcls Memorial, N.o l3. 35 N:o 39.
Vid den för Kongl. Canzliet uppgjorda lönereglering, hafva, oaktadt Riksens Ständer i allo, utom i fråga om spanmåls beräknande under lönerna, gått Kongl. Maj:ls önskningar lill mötes, å Andra IJufvudtitelns besparingar den 6
Maj i835 q) blifvit anvisade mer än 8,ooo JR:dr öfver hvad Riksens Ständer beviljat; äfvensom Kongl. Maj:t den 3o Juni i835, med gillande af den utaf Kammar-Collegium för dess embets- och tjenstemän föreslagne interims-stat, på tillstyrkan af föredraganden och Stats-Rådels ledamöter r), i Nåder förordnat, att samma interims-stat skulle tills vidare lända till efterrättelse; hvarjemte Kongl. Maj:t förordnat, att lönen för Collegii President jemväl skulle, i nion som tillgång dertill kunde uppkomma genom dåvarande innehafvares afgång från de till indragning ställda Referendarie-, Registrator- och Kammardrängs-tjenslcrne, i första rummet fyllas till ett belopp af 4,200 R:dr, med inbegripne 3o4 tunnor spanmål, samt att den återstående derigenom uppkomna tillgången borde fortfarande utgå för att användas såsom behöflig lönefyllnad i ofvanberörde interimsstat, i enlighet med hvad Kongl.
Maj:t, på skeende anmälan, ville derom besluta.
En E. O. Kammarskrifvare hade anhållit att för den tid ifrån den i4 Augusti 1834 slutet af Oct. i836, som han förrättat en ledig varande Häradsskrifvareljenst, få hälften af den besparade lönen.
Konungens Rådgifvare s) måste den 2 Febr. i838 i brist af medel afstyrka denna billiga begäran.
Andra exempel att förtiga, omtalas den i5 Fehr. 1834 0 s anslagen lill 3:dje Ilufvudtileln anticipationer, till ett belopp af 70,000 R:dr; den 20 11) På tillstyrkan af Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, v. Schulzenheim och Skogman, r) Tit. G.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm och Ulfsparre. s) Tit.