Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A:s Beslut, att, såsom en billig ersättning åt Majoren von Steijern för det arbete och de kostnader han å Kungsgården nedlaggt till dess förbättrande och bringande i det skick den nu befinnes, bemälde Major och hans rätts innehafvare att tillerkännas den förmon; att på en tid af 20 år, räknade ifrån nuvarande Arrendets stut, innehafva och begagna de 2tne öfver 1 mil ifrån Kungsgården belägne, af Majoren odlade Lägenheterna VallaSlätten och HerrsjöÄngen , emot årlig afgift derföre till K. M:t och Kronan af den ränta, som enligt redan skedd skattläggning finnes desamma åsatt.
O x 38 Stats-Utskottels N:o 343- Utlåtande, i anledning af erliållne Återremisser på åtskillige af Utskottet afgifne Eelänkanden. (U.-A) Till Utskottet hafva, med gjorda anmärkningar, ne dannänmde dess Betänkanden blifvit återremitterade, nemi.:
Från Hoglaft.
N:o 3o2 Betänkande och Förslag i afseende på R:gsConloirets behof ifrån och med år i83o till och med år 1834- Från Vallofl.
Bor gare Staude t. N:o 115, Om understöd af Statsmedlen till Götheborgs Stads Fattigvårdsinrättning.
N:o i48, i anledning af väckte motioner rörande förändring i nuvarande fångföringssätt samt ersättning för Brottslingars gripande, vårdande samt förseende med sängkläder; ]V:o 205, i anledning af verkställd granskning af Räkenskaperne och förvaltningen af de till Flottornes behof utaf Förvaltningen af SjöÄrenderne år 1826 uppburne StatsAnslag; IV:o 277, i anledning af ifrågastäldt upphörande af Skinnskattebergs Bergslags Previlegier; N:o 289, öfver väckt motion om rättighet för Städernas Embets- och Tjenstemän, att deltaga uti CivilStatens Pensionslnrättning; K:o 3o5, rörande Kronans Hus och Byggnader.
CommerceCollegium ställde Fonder och Medel; N:o a34, ang:de de så kallade Trippiska Köpegodsen i Halland; samt N:o 282, angtde förrättad Revision af Mi 1 i t i asEostäl
Is— Gassans Räkenskaper för år 1826; Men, som desse Belänkanden blifvit af trenne Riksstånd bifallne, nemi.:
N:o 3o2, af PresteStåndet d. 21 October; af BorgareStåndet d. 26 d:o; af BondeStåndet d. 3 November.
N:o 115, af Ridd. och Ad. d. 12 Junii; af PresteStåndet d. i5 d:o; af BondeStåndet d. 12 d:o. N:o 148, af Ridd. och Ad. d. 22 Maji; af PresteStåndet d. a5 d:o; af BondeStåndet d. d:o.
October; af BondeStåndet d. 19 d:o. N:o 277, af .Rädd. och Ad. d. 4 November; x4o Stats-Utskottets' af PresteStåndet d. i6 October; af BondeStåndct d. 19 d:o.
N:o 155, af Ridd. och Ad. d. 19 Junii; af PresteStåndet d. 12 d:o; af BorgareStåndet d. 9 d:o. N:o 201, af Ridd. och Ad. d. 12 Augusti; af PresteStåndet d. 3 d:o; af BorgareStåndet d. 3o Jutii.
St:r afgjorda, har Utskottet, i följd af de gjorda anmärkningarne, icke kunnat desamma under vidare åtgärd taga, Den 5 December 1829.
,■> ' V""
. Betänkan den, N:o 344- 141 N:o 344.
Ytterligare Utlåtande, ang:de användande af den till Ädelforss Guldverk lydande Egendom med tillhörigheter.
(U.-A.) H öglofl. B, o. A.j H. PresteStändet samt H.
BondeStåndet hafva till Utskottet återremitterat dess i berörde ämne under N:o 275 afgifne och afV.
BorgareStåndet bifallne Betänkande, i anledning af följande dervid gjorde anmärkningar:
Af Hr Tham, fVolrath: alt den i Betänkandet förekommande bylcsbristfråga företedde ett nytt talande bevis, huru olika grundsatser i dessa frågor tillämpas, då Kronan eller enskifte äro fordringsägare.
Vore det Kronan , så beviljades genast seqvester å den jord för bytet af hvilken bristen uppstått, äfvensom ersättning uttoges för alja föregående årens förlorade räntor, utan att någon undflygt funnes för den enskilte Gäldenären, hvilken dessutom måste vidkännas besväret att sjelf förskaffa sig utredning af fordringsbeloppet; men deremot betalar aldrig Kronan sin skuld till fullo till den enskilte, som ålägges icke allenast att styrka sin fordran, utan äfven uppgifva sådane Hemman och Lägenheter, derigenom han kari blifva betalt-, hvarunder han blottställes för alla möjliga uppskof, utan att kunna påräkna någon ersättning för de förluster, som tidsutdrägten medför, hvilket förhållande nu äfven ägde rum, då, efter mångfaldiga omgångar och uppskof, saken änteligen blifvit dragen under ■ ■' (Y 1/^.2 Stats- Utskottets R.
Sttrs pröfning, hvarvid Utskottet, med tillstyrkande af bifall till
Hrr af Wetterstedts och ståenden, dermed förenat nya hinder och uppskof, som ingalunda finnas beliöflige, såsom ”att R.
St:r må hos K, M:t i underd. anhålla, att noggrann undersökning och värdering af de under Ädeiforss lydande samt af Sökanderne uppgifne Hemman och Lägenheter måtte verkställas samt införsel Sökauderne meddelas i så stor del af samma Hemman, som K. M:t, efter en fullständig utredning af förhållandet, i Nåder pröfvar emot deras godkände och nu innehafvande fordringar svara,” enär, efter Hr Tharns tanka, pröfningen huru stor del af de ifrågavarande Hemmanen motsvarade Sökandernes fordringar helt enkelt tillhörde K.
Utskottet föreslaget ledde således endast till nya förluster för Sökanderhe, i stället för hvilket förslag
Hr Tham tror Utskottet hafva handlat rättast, om det hemställt, att Sökanderne må äga rätt att ur de uppgifne Hemmanen få sine fordringar genast godtgjordej i den mohn de svarade mot Hemma - Betänka nden, N:o 344- 143 nens Jordeboksränta, enligt den liquid, som deröfver i KammårCollegium kan uppgöras, serdeles som i nämnde Verk alla nödiga upplysningar för liquiden redan måste finnas och den föreslagne värderingen icke kunde föranleda till någon förhöjning i Jordeboksränta n och lika litet ny skattrefning kunde komina i fråga vid desse som andre ordenteiigen skattlagde Hemman.
Af Hr Danckwardt, Magnus Georg, som, i anledning af Utskottets ofvananförde hemställan, äskat upplysning, huruvida ersättningen skall meddelas på det i Författa i ngarne stadgade och hittills iakttagne sätt i dylika fall eller om någon annan grund derföre skall följas.
Län vore vanligt, ett helt Skatte- eller Krono-Hemman hade 3i D:rs ränta efter Jordeboken, erhölles jordägande eller skatterättigheteh af Hemmanet mot en skatterätts-fordran af 3i D:r, då den härrörde af Hemman inom samma Provins, emedan liquiden skedde efter räntornes uträknande med förvandling å ömse sidor, och då ett helt Hemman i nämnde Län. vanligen vore värdt minst 2000 R:clr B:co, men en skatterättsdaler gallde i3 R:dr 16 sk. efter det man och man emellan antagne och äfven af Kronan fastställde priset derå för bytesfordringars godtgörade» utgjorde efter denna utredning 3r D:r
D:r eller 84o R:dr skulle af Ädelforss hemmanen erhålla skatterätten till en hemmansdel, värd sistnämnde belopp, på hvilket sätt Staten icke gufve 144 Stats-Utskottets för fordringorne större ersättning, än sorn deremot verkligen svarade; yrkande Hr Dankwardt tillika, att antingen sådant eller ock att motsatsen, nemi. att ersättningen skali i hittills vanlig ordning meddelas, tydligen uttryckes, på det att icke, vid verkställigheten af R.
Banco för hvarje .SkatteRätts-Daler år 1817 kommit till egande af berörde fordran, erhålla hvarken mer eller mindre, andem, tillföljd af samma Liquidationsgrund, rättvisligen tillkomne; hvarmed Hr Prosten Åstrand sig förenat.
Casper Betänkan den, j\r:o 344- i4^ Casper TVijkman från Upsala Län, Nils Månsson från Malmöhus Län ro. fl. Ledamöter inom Hederv.
BondeStåndet hafva instämt uti Hr StatsSecreteraren Danckwardts den 26 October 1824 afgifne och uti Betänkandet N:o 275 intagne underd. yttrande i ämnet samt yrkat, att Utskottet borde uppgifva de grunder, hvarefter undersökning och värdering å Ädelforsshemmanen borde förrättas, på det Kronan genom förevarande skatterätts liquidation icke måtte iråka någon förlust ; hvaremot andre Ledamöter dels godkänt Betänkandet dels ansett merberörde Hemman och Lägenheter icke böra till den fordrade ersättningen användas annorlunda än genom försäljning på öppen auction, der fordringsägarne sjelfve kunde bevaka deras rätt samt dels, att den blifvande penninge-ersättningen borde beräknas efter det mynt, som var gällande, då fordringarne uppkommo; hvarjemte Peter Persson från Jönköpings
Län hemställt, att af meranämnde Hemman under Ädelforss först borde uttagas Boställen inom Östra Harad för de Tjenstemän, sorn hos K.
Härförutan bär i allmänhet blifvit anmärkt, att Sökanderne icke begärt ersättning för sine fordringar uti Pauliströms JernVerk med derunder lydande Hem» 5 B. 10 i ,{G Stats-Utskottcts man samt Hemmanen Gartorp och Kopparp, sa att desse icke böra dertill komma i fråga, utan kunde nämnde JernVerk och Hemman genast-försäljas, utan afvaktan af förstnämnde frågas verkställande.
Betänkandet), N:o 344- *47 Vidkommande sedermera frågorne dels om försäljning af Pauliströms JernVerk med öfrige Hemman och Lägenheter samt dels deras användande till Boställen för Tjenstemän i orten; åberopar Utskottet hvad i desse afseenden uti Betänkandet N:o 275 anfördt och föreslaget blifvit.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om en Brobyggnads uppförande vid Borgås Sund. (U.-A.) H öglofl. R. o. A. har till Utskottet remitterat ett anförande af Hr Friherre Ridderstolpe, Fredr., deruti Hr Friherren, åberopande dess yttrande vid det tillfälle Hr Grefve Gyllenborg, Joli. Heim., afgaf dess Motion om erhållande af Statsbidrag till uppförande af en Bro öfver Qvicksund, framställt förslag om Brobyggnad vid BorgåsSund, utan Statens direeta betungande; i hvilket afseende Hr Friherren, med förutsättning om fl itt erhållande af nödigt Ekevirke till vasar från Strömsholms Kungsgårds Igor, ansett, att af den för brobyggnadens verkställande å sistnämnde ställe beräknade kostnad, 3ooo R:dr Banco, genom patriotiska bidrag 2000 R:dr kunna anskaffas, så framt följande 2ne förmåner erhållas, nemi.: 1:0 Att Staten på 20 års tid lemnar ett räntefritt lån af 1000 R:dr B:co, lill liqviderande hvaraf StasVerket årligen under lika lång tid skulle innehålla de 5o R:dr B:co, sorn nu af Staten årligen till j/[8 StatsUtskottets * Färjans underhåll utbetalas, och efter hvilken tidsförlopp denna årliga utgift alldeles skulle försvinna samt Staten derigenom tillskyndas en vinst af 5o R:dr B:co om året; och 2:0
Att tillstånd erhålles till upptagande af Bropenningar, lill dubbelt belopp, emot hvad sora nu gifves för öfverfarten å en Färja, der tidsförlust vore den dagliga olägenheten och lifsfara understundom den obehaglighet, hvarifrån vägfarande gerna skulle lösa sig medelst förhöjd afgift.
Utskottet får i anledning häraf anföra, att, då Hr Friherre Ridderstolpes förevarande Motion forst under d. 10 sisth Sept. blifvit lill Utskottet remitterad, eller sedan Stats Anslagen af Utskottet blifvit föreslagne, hvarvid alla Statens tillgångar till deras belopp blifvit beräknade, Utskottet nu saknar utvägar, till medels anvisande för det af Friherren afsedde ändamål, och Utskottet kan således ej föreslå något serskildt Anslag för merberörde Brobyggnads uppförande; rnen då, ibland de anvisade StatsUtgifterne äfven ingått Anslag under RiksStatens g:de HufvudTitel till K.
Ansökning i ämnet till K. M:t, som utan tvifvel lärer i Nåder låta undersöka förhållandet, och, så framt företaget dervid finnes af vigt och allmännare nytta, dertill torde af sistberörde Anslag anvisa nödige medel, i raon af tillgång, då äfven frågan örn Ekevirke till Brobyggnaden från Ströms - Betänkande n , N:s 345, 346. i4g holms Kungsgård kan under Kådig pröfning komma; Af hvilken anledning Utskottet vördsamt tillstyrker: att ifrågavarande Motion må af R.
II, Sl:r lemnäs utan åtgärd.
Den 5 December 1839.
Kov. till Utskottet aflåtit en så lydande Kådig Skrifvelse: ”Genom Kådig Skrifvelse af den 8 October 1823 meddelade K. M:t Riksens då församlade St:rs Statsutskott underrättelse om förhållandet med inkomsterna från Colonien S:t Barthelemy och om de orsaker, som då voro verkande på denna Ös handelsrörelse och afkastning.
M:t redan sett Sig föranlåten komma Bartbelemyska Cassan härstädes lill undsättning i och för sådane å densamma anvisa - -i i5o StatsUtskottets de utgifter, hvartill på Rikets Stat ingen.tillgång fanns, roen sorn af behofvet voro påkallade, måste, sedan Colonidns intrader ej längre motsvarade de oundgängeligaste försvars- och förvaltnings-kostnaderna, hvarken på stället eller i Moderlandet, ännu ytterligare ökas genom betydeliga och årligen växande Summor, ehuru intet tillfälle försummades att, genom indragning af Embeten och arfvoden, nedsätta Utgiflsstaten till minsta möjeliga belopp.
När Engelska Regeringen år 1826 förklarade, det tillåtelsen för de NordAmericanska Förenta Staternas fartyg, att besöka Engelska Colonierna, skulle den 1 December samma år upphöra, började roan hysa det hopp att handeln på S:t Barthelemy skulle vinna någon tillväxt.
De i Danska och Holländska Frihamnarne, förnämligast i S;t Euslache, vidtagna åtgärder, bestämde K, M;t att under den 717 Jan. 1827 anbefalla utfärdandet af en ny Tull-tariff, hvarigenom dels Tullafgifterna å inkommande och utgående Varor nedsattes till 1,2 a högst 3 procent, dels vissa andra umgälder afskaffades, K.
M;t hoppas genom denna författning för framtiden betrygga Coloniens förmåga att utgöra kostnaden af dess förvaltning och oumbärligaste försvarsanstalter, äfven emot Sjöröfvare, men bär ock föresett, att något betydligt öfverskott utöfver hvad dessa utgifter kräfva, ej heller blifver att för framtiden påräkna.
M:t bestridt och som äro Dess ‘fordringar på Gassans blifvande tillgångar, ut - Betänk anden, N:o 346, 347- i5t gjorde den r sistl.
Oct&ber, en summa af 192,339 R:dr E:co, 32 sk. 4 >:st.” K. M:t förblifver R.
G. af Welter stedt.
M:ls Nåd. tillkännagifvande, om förhållandet med inkomsterne från Ön S:t Barthelemy, under den tid som framflutit sedan år 1823, då äfven underrättelse i berörde ämne R.
Utlåtande, i fråga om förändrad reglering af Fjerdingsmännens LöneAnslag.
(U.-A.) Under åberopande af Förstärkta Stats-Utskottets beslut, hvarigenom det nu utgående Löne Anslaget för Fjerdingsmännen ansetts böra än vidare fortfara, har Riksdagsfullmäktigen Lars Bygdén fran Westerbottens
Riksdagsordningen honom lemnade, uti Memorial, som till Utskottet blifvit remitteradt, framställt det alternativa förslag, att antingen i den mohn, som nu varande Fjerdingsman med Löner afgingo, K.
M:t måtte tillvägabringa och i5a S t a t s - U t s k o 11 e t s till verkställighet befordra en sådan reglering af LöneAnslaget för Fjerdingsmännen, alt alla orter och alla Fjerdingsman i Riket kommo i åtnjutande af lika rätt och andel uti detsamma, eller ock R.
St:r öka anslaget till så stort belopp, att enahanda Lönevilkor kunde erhållas af de lönlöse eller svagast lönte Fjerdingsman, som alla de nu lönade Fjerdingsmännen per medium innehafva.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; men sorn, efter redan verkställd Statsreglering, några tillgångar icke kunna af Utskottet uppgifvas för löner åt Fjerdingsmännen i de orter, der de äro i saknad af sådane, samt den af motionären föreslagne och i Utskottets tanka nästan overkställbara fördelning , samtelige Fjerdingsmännen emellan, af det nu bestådde inskränkta LöneAnslaget för åtskillige af dem, skulle föranleda till en så ringa löne-inkomst för Fjerdingsmännen i allmänhet att allt ändamål med Anslaget skulle förfelas; altså anser Utskottet sig icke böra tillstyrka R.
St-.rs bifall till någotdera af de uti ofvanberörde motion upptagne förslag.
(I-A.) G enom Utdrag af H. Ii. o. Acl.-s Protocoll den g:de sistiidne November, har till Utskottet blifvit remit - Betänkan den, N:o 248.
153 teradt ett af Hr Friherre Wrangel, ITinning, samma dag afgifvit anförande, af det innehåll: alt, sedan, genom det Förstärkta StatsIJtskottet, med R.
St:rs magt, Beslut blifvit fattadt, att Fjerdingsmännen skoja bibehålla sina löner; så ansåge Or Friherren nästan för gifvet, det K. M:t finner Fjerdingsmanna-bsfattningen böra förblifva vid hvad den förut varit, emedan uti den K. propositionen det vilkoret gjordes, att, då lönerne försvunno, Frälset äfven skulle åläggas att deltaga i detta onus; hvadan Friherren, med anledning af 56 §.
Sttrs uppmärksamhet på det förhållande, som i Utskottets Memorial N:o 297, sid. 4^9, blifvit anmäldt, nemi. att, genom alla 4 RiksStåndens beslut, R.
Beslutet härom, sådant det efter Utskottets förslag af RiksStånden blifvit taget, finnes till innehållet samrnanfattadt uti Utskottets Memorial Sto 335, angående StatsRegleringen i allmänhet.
St:r således redan pröfvad och afgjord, icke synes kunna vid detta Riksmöte blifva föremål för vidare handläggning, enär, i54 Sta t s-Utskottets i sådant fall ett af R.
N:o 54g.
BergsRådet, Friherre Hermelins Arfvingar.
Då Utskottet genom erkållne ProtocollsUtdrag fått inhemta, att Utskottets förenämnde Betänkande blifvit af H.
PresteStdndet den 16 sisth Julii samt af V. BorgarcSlåndet och 11.
BondeSlåndet d. 13 i berörde månad godkändt, finner Utskottet sig icke kunna till någon ytterligare åtgärd upptaga de anmärkningar, sorn bos H. R. 0. A. blifvit väckte vid ofvanåberopade yttrande, enär frågan, likmätigt 69 §. i Reg.Formen, är alt anse såsom afgjord.
Af Hr -von Hartmansdorffj August:
Gen örn de aflemnade 2:ne Betyg, det ena utgifvet af Häradsskrifvaren Pehr Öhrling den 8 October 1812, innehållande att uti Norrbottens
Län samt Torneå och Luleå Fögderier, alla, som vid försiggångne Bevillnings-Tuxerib - Betänkanden, N:o 34g. i53 gar blifvit någon Bevillning, antingen till skydd för person och egendom eller för behållen Inkomst, påförd I i grund af 1810 års Bevillnings-Författning, njutit afskrifning till en tredjedel för lidandet under sista krig, ehuru sådant i orten ej kunnat observeras för de Egendomar, Verk oeir lägenheter, hvilkas ägare varit å annor ort mantalsskrifne; — samt det andra afUppbördsCoramissarien Straas, som, under den i3 Mars detta år, medelst Utdrag af Taxerings-Längderne för S:t Clarse Församling i Stockholm, intygatl att BergsRådet Friherre Hermelin erlagt uti såkallad Skyddsafgift såsom fastställd Bevillning, efter uppskattning från LandsOrterne för år 1810, 367 R:dr 3 sk. 4r:st,. för år x811, 207 R:dr 16 sk. 8 rist., och för år j8|2 22g R:dr 37 sk. samt att detta blifvit, efter hvad Räkenskaperne utvisa, till fulla beloppet betaldt, utan att någon minskning eller afkortning härvid ägt rum, hvarigenom är, efter mitt omdöme, vitsordadt, att Frih.
Hermelin tillgodonjntit, enligt 11 Mom. af 4 §• > i8ro års Bevillnings-Förordning, den afskrifning med £ af afgiften å behållen inkomst, efter Tariffen Nto r som nämnde Bevillnings-Förordning föreski ifver.—
Då icke något bevis blifvit företedt eller åberopadt som moisäger trovärdigheten af detta förhållande och icke ens uti K.
Resolution finnes något betyg af motsatt innehåll åberopadt utan lärer det uti samma Resolution influtne yttrande att bemälte Friherres inom Norrbottens Län belägne Egendomar tillgodokommit den af R.
St:r beviljade betydliga eftergift af 1810 års Krono-UtskyIder, — af 156 Stats-Utskottets misstag influtit, härrörande förmodeligen ifrån Expeditionshafvandens supposition, att sådant verkeligen blifvit iakttaget och för att begagna såsom skäl emot den sökte ersättningen för den ifrågavarande Luleå Brobyggnad.
Banco, enär under denne sednare benämning allmänt förstås icke allenast den så kallade temporaira Bevillningen, utan äfven alla ordinarie Utlagor, såsom Hammarskatt, Tionde-Tack jern, Skogs-och llecognitions-Afgifter, Sågverks-Afgift, Mantals-Penningar, o. s. v. Till ytterligare styrka härföre kan jemföras dea bland Handlingarne varande utförliga UppbördsLängd för ett] föregående år för Friherre Hermelins Egendomar i Norrbotten, uppgående till ännu större summa, deraf jemväl finnes att Frih.
Hermelin blifvit påförd lösen för icke mindre än öfver 100 Skåf Stångjern för endast 3:ne nye af honom tillskapade Bruks-anläggningar.
Då förenämnde Ordinarie Utskylder i alla tider uttagits der egendomen är belägen, och sådant äfven 1810 och följande år ägt rum medelst desammas uttagning i Norrbotten, bör så mycket mindre anmärkningsvärd! förefalla , att endast sjelfva Bevillningssumman för desse åren uppgått till mindre belopp, ehuru den föreskrifne lindringen för Westerbottens Province icke tillgodonjutits af Frih. Hermelin.
Betänkanden, AT:s 349, 35o. 157 — Oell att Bevillnings-summorne för åren 1811 och 1812 för hvardera året, utgjort mindre än för år 1810, skall hufvudsakligen härröra deraf, att under loppet af sistnämnde år blef Selets Bruksegendom eller en betydlig andel af de Norrbottniske Egendomarne försåld, och Bevillningsbeloppet för densamma borde således icke vidare Säljaren påföras.
Att, på sätt uti det återremitterade Betänkandet pag. 118 omnämnes, Curatorerne i frami.
Concours anmält det de resterande Krono-Utskylderne för åren 1810, i8ri och 1812 blifvit liquiderade, kati, efter mitt omdöme, icke deraf dragas någon giltig anledning af ett förhållande, stridande emot det ofvan upptagne och bestyrkte.
— Varandes benämningen af resterande Krono-Utskylder — eller också endast Restantier, en ganska vanlig benämning u alle obetaldte Krono-Utskylder, ehvad den. skattskyldige betalt något eller intet af sin KronoGcntributfon.
Utlåtande i anledning af väckt Motion om åtskillige af de uti (io §.
Reg.Form. omnämn - 158 Stats-Utskottets de Bevillningars lefverering till Riksgälds Contoiret.
(I.-A.) H os H. R. o. A. har Herr Friherre Anckar sw'dr d , Carl Henric, afgifvit ett anförande, af innehåll, ibland annat, att, som It.
St.T vid sista Riksdagen icke ingått i någon pröfning af riktigheten i denna åsigt, och då Friherren, för sin del, trodde, att det tvärtom skulle leda till ordning och vara enligt med ett fullkomligare Systeme, att alla genom Bevillning ingående medel emottogos af det R.
För Friherren visade det sig utom all ordning, att Ofverskotten på de i Statsanslaget beräknade InkomstSummor någon gång passera StatsVerket, då detta aldrig syntes böra om händer häfva andre medel, ändem, hvilkas Summor uti StatsFörsIaget blifvit till deras bestämda belopp utförde, och Herr Friherren har derföre föreslagit; att alla genom Bevillning, vare sig igenom Stora SjöTullen, ChartceSigillalce, Brdnvinsbrtinning Betänlanden, N:o 35o. i5q eller PostVerket ingående medel böra, i likhet med hvad för Allmänna Bevillningen stadgadt vore, till RiksgäldsContoiret aflemnas, för att derifrån sedermera Statsverket tillhanda hållas, till det belopp suni uti Stats Anslaget finnes förordnadt.
Detta Förslag, sorn R.o.A., jemte åtskillige deraf föranledde yttranden, till Utskottet remitterat, har blifvit understöd! af H:rr Tham, Wollrath och Hjerta, Guslaf, men deremot ogilladt af andre Ledamöter, JI.
Exc. H:r Grefve Mörner, Adolf Göran, H:r Grefve Adelsvärd, Eric Reinhold samt Htr von Hartmansdorff, August.
St:rs Verk då äfven skulle öfvertaga en högst vigtig och betydlig del af den verkställande Magtens funelioner, ehuru den conslitutio - 160 Stats-U t skottets nella SamhällsFörfattningen och GrundLagarne bjodo helt annat.
Af desse senares stadganden hafva blifvit åberopade : 60 §. Reg.Form., der det heter: ”Ej eller må Konungen Statens inkomster förpakta etc. — — eller några monopolier fa st stalla.J>
Och till följd hvaraf det ansetts tillhöra Konungen, att besörja om Uppbörden och inseendet öfver de i samma §• uppräknade Bevillningslnkomster. 64 sorn innehåller: ”Så väl Rikets Ordinarie ”Statsmedel och Inkomster som hvad, på sätt omför"mäldl är, under namn af Extra Ordinarie Utlagor ”eller Bevil/ningar till Statsverket af R.
St.r anslås, ”vare under Konungens disposition f etc. — — och till fullkomnande af analogien äfven 4 §., enligt hvilken Konungen äger att allena styra Riket, samt sluteligen 66 §., som bestämmer RiksgäldsContoirets åtgärder, men tit i hvilken §. icke omtalas annat anslag eller någon R:gsCout:s disposition öfver andre medel, än dem som finnas oumbärlige för betalande af Rakets gäld ”så att Rikets Credit varder bibehållen och vårdad.”
Och det har äfven synts en Ledamot, att, sedan K.
St:r år 1823 begärda Tullmedlens lefverering till RiksgäldsConloiret, StatsUtskottet svårligen skulle kunna behandla den nu väckta frågan; ihvilken, såsom åsyftande en ändring eller för - Betänkand en, N:o 35o. i6t förklaring af GrundLagarne hade uti samma GrundLagar sig väg utvisad till GonstilutionsUtskottet.
S:tr år 1809 förklarat, att de ansågo Tullmedlen vara af Bevilinings Natur, desse afgifter derföre likväl icke upphörde att vara consurntionsafgifter, och att, om R.
Sius