Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
F i s k e n bör helst kokas och anrättas med sås på kort spad; mindre lämpligt är skirdt smör eller ma- jonässås.
E n väl lagad fiskfärs är ock en lämplig r ä t t för magsjuke.
Äggen äro goda och n ä r a n d e; gulan h a r ge- nom sin rikedom på fett och ägghvita ett långt högre näringsvärde än hvitan, som håller myc- ket vatten.
Lättsmältast äro de löskokta eller förlorade; stekta ägg passa ej vid magsjukdo- mar.
Sin största användning få äggen inom kokkonsten.
D c utgöra en viktig beståndsdel i flere af våra finaste och mest närande rätter.
Kaviar är ett närande och smaken tilltalan- de ämne, som gärna k a n tillåtas den magsju- ke.
D e n får dock ej vara starkt kryddad.
Bysk kaviar är alltså den bästa, m e n också den dyraste.
Stor användning inom hushållet hafva våra vanliga sädesslag, råg, hvete, hafre och korn, likaså ris och majs.
D c malas först till mjöl eller gryn.
Brödet är vårt mest använda födo- ämne och är rikt på närande ämnen.
Bäst tillgodogöras af kroppen skorpor och hvetebröd, därnäst godt knäckebröd, m i n d r e väl rågbröd, ännu mindre det sura skånska brödet, som lätt framkallar mjölk- och smörsyrejäsning,, och där- för är olämpligt vid flere former af magsjuk- domar.
V i d vissa fall af kronisk förstoppning, hvilka bero på nedsatt känslighet hos groftar- men, k a n surbrödet vara lämpligt, men ännu b ä t t r e torde h ä r passa det s. k. Grahamsbrödet.
Utom till bröd h a r mjöl och äfven gryn en stor användning till välling och gröt.
Hafre- välling, beredd af prepareradt svenskt mjöl och kokt i lika delar mjölk och vatten under 20 å 25 minuter, h a r nu, som j a g tror med rätta, en stor användning vid flere magsjuk- domar.
Väl kokad gröt af hafre-, korn- och risgryn k a n äfven med fördel användas vid många magsjukdomar.
Så kallad vattengröt är en af mången omtyckt rätt, m e n oftast ko- kas den för kort tid och blir därigenom min- dre lämplig.
Slutligen h a de finare mjöl- och grynsorterna (ris-, sago-, tapioka och polenta) en stor användning för beredande af puddingar, som väl tillagade äro lättsmälta, närande och smakliga.
E n god och lämplig rätt är äppelris.
Ä r t e r och bönor h a ett stort näringsvärde genom sin rikedom på ägghvita, kolhydrat äfven- som något fett.
D e äro dock r ä t t svårsmälta, tilltala ej smaken, gifva ofta anledning till gasbildning i tarmen och äro därför ej så an- vändbara i hushållet, som dc på grund af sin kemiska sammansättning kunde antagas vara.
Ärter oeh fläsk j ä m t e plättar är en vanlig torsdagsrätt i vårt land, men är en fatal och olycklig sammanställning för magen.
Ä r t e r bö- ra endast förtäras såsom purc, skalen äro obruk- bara för människan, framkalla endast gasbild- ning i tarmen och afgå osmälta i exkremen- terna.
Potatisen är ett af den mindre bemedlade ofta användt födoämne, håller 20 % kolhydrat och något ägghvita, lämnar en något mindre återstod än ärter och bönor i exkrementerna, är smakligare och ingalunda så skadlig och svårsmält vid magsjukdomar, som mången tror.
B ä s t användes den kokt och väl sönderkros- sad eller i form af puré.
Stekt eller brynt potatis anses vara finare, men detta ä r ett misstag, den blir härigenom endast mindre till- gänglig för matsmältningsvätskorna.
Potatis- puré k a n med fördel användas till kött- eller fiskrätter af den magsjuke.
Morötter kunna såsom omväxling användas för potatis; de ha dock långt mindre näringsvärde, men verka något lösande och fördragas oftast väl.
Bland grönsaker vill j a g endast omnämna grönärter, skärbönor, spenat, blomkål, grönsal- lat och sparris såsom förtjänta af någon upp- märksamhet.
D e h a alla ett ringa näringsvär- de, m e n äro rika på välsmakande salter och växtsyror, verka i allmänhet lösande och öka exkrementbildningen, hvarigenom de lämpligen användas vid det finare bordet, som i öfrigt är rikt på närande, föga exkrementbildande ämnen.
Deras pris är i förhållande till närings- värdet väl högt, så att de af den fattige e j ofta kunna köpas, men h a n k a n ock lättare vara dem förutan genom sin i öfrigt mera skrym- mande föda och sitt mera rörliga lefnadssätt.
Svampar passa ej å bordet för den, som lider af magsjukdom.
B ä r och frukter äro ofta särdeles smakliga genom sin rikedom på aromatiska ämnen och växtsyror, innehålla därjämte växt- och druf- socker i beaktansvärd mängd och få därige- nom ett större eller mindre näringsvärde.
G e - nom sin rikedom på växtsyror verka de stimu- lerande p å tarmrörelsen och blifva af gagn vid sådana sjukdomar, som äro förenade med trög afföring.
E n del frukt, såsom drufvor, vin- och krusbär, kan m e d fördel ätas r å, annan åter är bäst i kokt tillstånd.
Honungen är en blandning af olika socker- arter och aromatiska ämnen, h a r härigenom ett r ä t t högt näringsvärde och fördrages, trots sin stora sockerhalt, märkvärdigt väl .vid magsjuk- domar.
Förtjänar genom sina lösande egen- skaper och behagliga smak större användning än den ännu h a r hos oss.
— — (Forts, och slut i nästa n:r.)
Några ord om sorgdräkten.
Af E l l e n Bergström.
b ä r a s o r g d r ä k t ä r ett v a c k e r t b r u k, som v i t t n a r om pietet och därför bör b i b e h å l l a s.
L i k s o m d e t leder sina anor f r å n den g r å a f o r n t i d e D, k o m m e r d e t ock a n t a g l i - gen a t t i a l l a tider b i b e h å l l a sig.
S ä l l a n er- fares v ä l s a m h ö r i g h e t s k ä n s l a n anförvanter emel- l a n så tydligt, sällan familje- och blodsban- det s å s t a r k t, som n ä r m e d l e m m a r n a af sam- m a familj och s l ä k t vi d e tillfällen, d å ked- j a n mist en l ä n k, sammanträffa i sina s v a r t a sorgkläder.
Samma saknad, samma sorg h a r tagit sig u t t r y c k i s a m m a d r ä k t; det ligger n å g o t e n a n d e i d e t t a b r u k, som till viss g r a d v e r k a r l u g n a n d e p å k ä n s l a n, liksom splittring och söndring v e r k a oroande.
* ||||tt &lt;3 — K I n v ä n d a s k a n n u visserligen, a t t d e t ej ä r d r ä k t e n, u t a n d e n g e m e n s a m m a k ä n s l a n af s a k n a d efter d e n b o r t g å n g u a, s o m vid d y l i k a tillfällen utgör d e t förenande elementet, a t t sorgen sitter i hjärtat, ej i k l ä d e r n a, oeh a t t följaktligen, d å d e t t a b r u k m å n g e n g å n g ä r v å l l a n d e till p e k u n i ä r t bryderi och alltid med- för besvär j ä m t e en p l å g s a m o m t a n k e, d e t borde s t å h v a r och en fritt a t t efter r å d och lägenhet eller efter eget godtfinnande b ä r a eller icke b ä r a sorgdräkt, s a m t a t t en blott yttre u n d e r o r d n a d s a k ej b ö r spela en s å d a n hufvudroll, som d e n n a p l ä g s e d i regel gör.
E t t d y l i k t resonnemang, som m a n s t u n d o m k a n få höra, låter i d e t hela taget ej s å oförnuftigt, och för så vidt d e t gäller a t t in- l ä g g a en protest m o t, a t t bisak göres till huf- v u d s a k, såsom o c k m o t en del till fjanteri g r ä n s a n d e öfverdrifter i detaljen, h v i l k a k o m m a det löjliga n ä r a — från det t r a g i s k a till d e t k o m i s k a ä r det, som b e k a n t, blott ett steg — äro vi m e d d ä r p å, m e n för öfrigt, d e t m å l å t a h u r k l o k t s o m helst, icke.
T y, b u n d n a som vi äro i sinnevärldens fjättrar, behöfva vi d e n y t t r e formen; oeh ej ligger d e t något v r ä n g t i a t t en god eller vacker t a n k e söker sig ett u t t r y c k; först n ä r omhöljet ä r allt, och ingen t a n k e, finns d ä r u n d e r, k a n det blifva t a l om v r å n g h e t och sken.
O c h vi h å l l a p å, a t t ä f - ven d ä r, h v a r e s t s o r g d r ä k t e n s a n l ä g g a n d e blott Carl Johansons Möblering och Dekorering Sängar och Sängkläder, Möbeltyger, M ö b lerings-Affär, våningar stilriktigt elegant.
Mattor och Gardiner m. m., m. m. Drottninggatan 45, 1 och 2 tr. af Största urval verkställes af goda modeller och uti olika stilarter.
ä r en rent y t t r e formalitet och ej e t t u t t r y c k för inre förkrossning, fordrar t a k t e n, a t t den- n a formalitet i a k t t a g e s, i första r u m m e t som en sista g ä r d af a k t n i n g m o t d e n döde, vidare som e t t b u g a n d e inför dödens majestät och slutligen som e n g r a n n l a g a u p p m ä r k s a m h e t mot a n d r a sörjande familjemedlemmer, h v i l k a af e t t motsatt förhållande lätteligen k u n d e s å r a s eller t a g a anstöt.
H v a d åter beträffar d e n p r a k t i s k a sidan af s a k e n, så finns d e t k n a p p t någon toalett, som i l ä n g d e n blifver s å ekonomisk som den s v a r t a, om den n u till a t t börja med ock skulle v å l l a en oförutsedd och o b e r ä k n a d utgift; d e r ä t t dyr- b a r a hvita s o r g a r t i k l a r n a och d e s v a r t a k r u s - florsbesättningarna står d e t naturligtvis h v a r och en fritt a t t u t e s l u t a eller i n s k r ä n k a.
Besväret och o m t a n k e n 1 J a, d e k ä n n a s, det medgifver n o g en h v a r, p i n s a m m a, d å intresset ä r så l å n g t ifråu dessa j o r d i s k a små- f ö r h å l l a n d e n och t a n k e n helst dväljes m e d den k ä r a aflidna i a n d r a r y m d e r eller envist k l ä n g e r sig fast v i d d e n bittra skilsmässan.
D e t ä r e n erfarenhet, som d e t o a k t a d t mån- gen gjort, a t t j u s t i dessa o u n d v i k l i g a bestyr och d e n n a t v i n g a n d e o m t a n k e l å g ett läke- medel för sinnet: den öfvergifna h i n d r a d e s att, ä n d a till förvirring m å h ä n d a, rufva öfver sin förlust eller a t t hejdlöst öfverlämna sig å t s m ä r t a n, till dess k r o p p och själ m å h ä n d a d u k a t under.
A n g å e n d a själfva s o r g d r ä k t e n s beskaffen- h e t och sorgetidens u t s t r ä c k n i n g vid skilda tillfällen finnas inga förordningar, hvadan det egna godtycket d ä r v i d l a g h a r r ä t t stort sväng- rum.
D e n personliga ställning, m a n till d e n döde u n d e r lifstiden intagit, d e k ä n s l o r m a n för h o n o m hyst, olika afstånd från sorgehu- set o. s. v. ä r o faktorer, som d ä r v i d l a g böra t a g a s m e d i r ä k n i n g e n.
Efter en i A m e r i k a afliden farbror t. e x.
, hvilken m a n k n a p p t sett, eller m e d hvilken m a n p å å r a t a l k a n s k e ej stått i förbindelse, k a n m a n j u ej rimligt- vis a n l ä g g a lika djup s o r g d r ä k t eller b ä r a den l i k a länge som efter den i s a m m a släkt- s k a p s f ö r h å l l a n d e stående innerligt af h å l l n a mostern, i livilkens h e m m a n t ö r h ä n d a som ett fader- och moderlöst b a r n blef u p p t a g e n.
D e t säger sig själft, a t t efter den senare bäres sorg s o m efter en moder, efter d e n förre n å - g r a veckors lätt sorg.
O c h för a t t taga ä n n u ett e x e m p e l: en ä n k a h a r efter e t t å r s tid r ä t t a t t iDgå n y t t ä k t e n s k a p, och följer däraf, a t t h o n vid d e n n a t i d p u n k t k a n aflägga sorg- dräkten.
G e n o m a t t ett å r g å k l ä d d i ä n k e - d r ä k t h a r h o n fullgjort, h v a d a n s t ä n d i g h e t e n kräfver.
M e n i d e flesta fall, d å h o n sörjer en afhållen m a k e, bjuder h e n n e hennes egen k ä n s l a a t t ä n n u en tid bortåt äfven i d e t y t t r e visa, a t t d e n aflidne ä r i k ä r h å g k o m s t, oeh m å n g a ä n k o r, synnerligen äldre, aflägga aldrig d e n s v a r t a k l ä d n i n g e n.
Onekligen finns d e t emellertid e t t för van- liga fall antaget, e h u r u efter d e n individuella k ä n s l a n v a r i e r a n d e bruk, r ö r a n d e såväl d e respktive sorgtiderna som ock d e t för d r ä k t e n vid olika tillfällen u t m ä r k a n d e, och n å g r a u p p - gifter h ä r o m, g r u n d a d e p å iakttagelser gjorda i hufvudstaden, skola h ä r n e d a n meddelas.
D e t, som i främsta r u m m e t k ä n n e t e c k n a r den n u t i d a sorgdräkten, ä r d e n s v a r t a färgen, hvilken a n v ä n d e s i b å d e djupare och l ä t t a r e sorg; i a k t t a g a s b ö r blott, a t t d å sorgen gäller b o r t g å n g n a nära anhöriga, k l ä d n i n g e n fölfär- digas af m a t t a ylletyger m e d krusflorsbesätt- ningar; n ä r d e n gäller aflågsnare släktingar d ä r e m o t af siden, om m a n så vill.
Endast för a t t b r y t a sorgen a n v ä n d a s g r å t t och lilas.
D ä r n ä s t u t m ä r k a n d e ä r hattslöjan, hvilken i öfverensstämmelse m e d h a t t e n antingen ä r af krusflor eller a f n å g o t a n n a t slag af sorgflor.
B r u k e t af slöja ä r m y c k e t vidsträckt, och dess olika form, längd och beskaffenhet u t t r y c k a tämligen noga, i hvilket s l ä k t s k a p s f ö r h å l l a n d e den sörjande stått till d e n aflidna.
Änke- slöjan ä r a f krusflor och m y c k e t lång; d e n bäres d e s e x första veckorna eller understun- dom endast v i d begrafningen framför ansiktet, hvarefter den fästes b a k p å h a t t e n oeh ersat- tes framför a n s i k t e t af en snibbslöja a f gle- sare flor m e d b r e d a krusflorsfållar.
D e n l å n g a slöjan bortlägges efter ett hälft å r.
D o t t e r b ä r l i k n a n d e, e h u r u ej så l å n g slöja, t r e m å - n a d e r, och endast u n d e r begrafningen nedfälld för ansiktet.
Moder, som sörjer u p p v u x n a barn, b ä r u n d e r s t u n d o m l å n g krusflorsslöja, men oftare oeh för minderåriga alltid e n d a s t snibbslöja.
(Till b a r n r ä k n a s magar, svär- d ö t t r a r och b a r n b a r n.)
F ö r syskon, fastrar, morbröder m. fl.
bäres kort slöja, a n t i n g e n nedfälld för ansiktet eller u p p k a s t a d öfver h a t t e n, krusflor eller gasiris a n v ä n d e s efter s m a k till d e n n a; för aflägsnare s l ä k t i n g a r bäres i regel ingen slöja.
U t m ä r k a n d e för d e n djupaste sorgen slut- ligen ä r o sorgkragen, kräset och poignetterna, med b r e d a fållar.
Dessa sorgdräktsattribut förfärdigas i a l l m ä n h e t a f svart krusflor, m e n någon g å n g ser m a n åter d e t hvita k o m m a i b r u k, och i s å d a n t fall tillkommer äfven för- klädet.
D e s s a u t m ä r k e l s e t e c k e n tillhöra ä n k e - d r ä k t e n och den dotterliga sorgdräkten, d å till föräldrar äfven r ä k n a s svärföräldrar samt far- och morföräldrar.
Bäres af ä n k a ett hälft år, af dotter t r e m å n a d e r.
Trolofvad sörjer merendels som ä n k a.
F ö r öfrigt b e g a g n a r ä n k a s v a r t d r ä k t m e d krusflorsbesättning sorgåret ut; dotter s a m m a slags d r ä k t e t t hälft år, hvarefter hon d e t följande halfåret bryter sorgen.
E f t e r min- deråriga b a r n bäres s v a r t t r e m å n a d e r, efter f u l l v u x n a söner och d ö t t r a r e t t hälft år; efter syskon, morbröder m. fl.
t r e m å n a d e r och efter aflägSDare s l ä k t i n g a r sex veckor.
D e n u uppgifna sorgetiderna förefalla m å - h ä n d a en och a n n a n skäligeu k o r t a, m e n d å erinra vi, a t t d e t naturligtvis står en h v a r fritt a t t förlänga dem; vi hafva blott velat angifva, h u r u l ä n g e m a n för a t t icke såra det p a s s a n d e b ö r b ä r a s o r g d r ä k t.
I öfrigt ä r o en del bestämmelser beroende af modet, hvilket i d e t t a hänseende såväl som i allt a n n a t ä r v ä x l a n d e.
I syateliererna och modemagasinen k a n m a n i a l l m ä n h e t få k o r r e k t a u p p l y s n i n g a r om d e t för dagen bruk- liga, hvarför vi, a n g å e n d e d e t som i d e t of- van s a g d a k a n v a r a förbigånget eller ofull- ständigt, dit h ä n v i s a v å r a ä r a d e läsarinnor.
^ \ återinvaldes de tre medlemmar, som voro i tur att afgå, nämligen vice ordföranden fru K. Clason samt fruarna Curman och Odelberg.
Till revisorer omvaldes fruarna L. af Edholm och A. Frestadius samt justitierådet Claeson.
Enligt revisionsberät- telsen uppgingo vid fjolårets slut föreningens till- gångar till 109,649 kr.
och dess skulder till 38,104 kronor.
Decharge beviljades styrelsen.
Slutligen godkändes det framlagda förslaget till nya stadgar.
* Diplom från Chicagoutställningen ut- delades vid föreningen Handarbetets vänners års- sammanträde till de af föreningens arbetande medlemmar, som vid nämnda utställning erhållit pris.
Pristagarne voro mönsterriterskorna fru K. Clason, fröknarna Sophia Gisberg och Agnes Branting, brodösen fröken Af.
Eriksson och väf- verskan Karna Nilsson.
Riksdagsmännen i köket.
Lärarinnekursen i huslig ekonomi vid Ateneum för flickor härstädes besöktes i torsdags f. v. af ett antal riksdagsmän.
De åhörde först en teoretisk lektion öfver ett födo- ämne och åsågo sedan, huru skolans lärjungar under lärarinne-elevernas ledning utförde olika hushållsgöromål, såsom matlagning, bakning m. m.
* Svenska allmänna kvinnoföreningen till djurens skydd h a r påbörjat utgifvandet af så- dana skrifter, som särskildt kunna vara lärare och lärarinnor till hjälp vid inskärpandet hos barn och ungdom af människans plikter mot djuren.
Sålunda hafva nyligen utgifvits följande tvänne förtjänstfulla arbeten, pä hvilka vi vilja fästa våra läsarinnors uppmärksamhet, nämligen Djurskydds- lära, utarbetad af läraren vid Östermalms folk- skola i Stockholm Axel Blomqvist, innehållande en mängd praktiska anvisningar rörande hus- djurens rätta vård, samt Drag och berättelser ur djurens lif, samlade af Josephine Varenius (däraf dock endast det första häftet hittills hunnit ut- gifvas).
Bägge dessa skrifter hafva nyligen genom ecklesiastikdepartementets försorg utsändts till rikets folk- och småskolor i närmare 14,000 ex. I ett genom tidningspressen spridt upprop vänder sig ofvannämnda förening därjämte till alla Sveriges kvinnor med en uppmaning, att de hvar i sin stad ville verka för dessa skrifters sprid- ning samt talrikt inträda i föreningen och med den ringa afgiften härför _ gifva den ett välbehöfligt ekonomiskt unders!
öd. Arsafgiften är för icke- lärarinnor 1 kr., för lärarinnor däremot endast 25 öre.
En minnesvård öfver Gustafva Nisbeth, den högt förtjänta skolföreståndarinnan, hvars bild och lefnadsteckning vi vid hennes frånfälle för ett par år sedan meddelade i Idun, är m a n be- tänkt på att resa å hennes graf i Upsala.
Vänner och lärjungar till den aflidna hafva därför utfärdat ett upprop, som återfinnes å annat ställe i detta nummer, och till hvilket vi hänvisa.
Säkerligen finnes det bland Iduns läsarinnor många, som i sitt hjärta bevara ett varmt minne af den bort- gångna, och som därför vilja bidraga till minnes- vården.
Musikföreningen gaf i tisdags sin fyrtionde kon- sert i Musikaliska akademien, hvarvid Handels oratorium » Josua » kom till utförande.
Det här- Kronprinsessans hälsotillstånd förbättras liga tonverket innehåller en mängd praktfulla alltjämt, enligt hvad meddelas från Rom.
Vädret nummer, af hvilka vi bland körerna särskildt vilja är vårligt och varmt, och kronprinsessan h a r un- framhålla första afdelningens inlednings- och slut- der senaste tiden kunnat företaga utflykter till körer samt ynglinga- och jungfrukören i andra afdelningen, hvilken väckte formlig entusiasm och Roms omgifningar.
måste omtagas.
Bland recitativen och ariorna anslogo mest Kalebs och Achsas, hvilka erhöllo De båda skickliga mönster riter skorna, ett alltigenom förträffligt utförande af hr Salomon fröknarna Carin Wästberg och Maria Widebäck, Smith och fru Dina Edling.
Achsas aria » Lyss, hvilka tillsammans eröfrat en mängd pris, h a an- lyss till trastens ljufva sång » äfvensom hennes trädt en resa till Rom för idkande af konststudier.
» På ängen grön?
framkallade det lifligaste bifall, Resan bekostas i form af stipendium af Slöjd- och en förträffligare tolkning än den Kalebs aria » Se, hur elden rasar fram » och den undersköna föreningen.
» Skall jag i Mamres lundar bo » erhöllo genom hr Smiths utförande, låter näppeligen tänka sig.
Föreningen Handarbetets vänner hade Josuas parti utfördes i allmänhet förtjänstfullt af häromdagen årssammanträde, hvarvid i styrelsen hr Bratbost, liksom ock Othniels af hr O. Lejd- U r notisboken.
Ängelns båda recilativ i första afdelningen sjöngos af fröken A. Malmström, som visade sig förfoga öfver en vacker stämma och ett godt före- drag.
Körerna skötte sig särdeles berömvärdt och förtjäna liksom hofkapellet det amplaste erkän- nande.
Det bifall, som kom Musikföreningen och dess framstående ledare prof. Neruda till del, var ock lika lifligt som välförtjänt.
Dramatiska teatern gaf i söndags till förmån för den s. k. Fredrikson-fonden Echegarays gripan- de drama » Galeotto », som äfven nu, efter några års hvila och i den delvis nya rollbesättningen, gjorde ett mäktigt intryck på den talrika publiken.
Det snillrika, af lyrisk glöd uppburna diktverkets ledande tanke och innehåll äro förut allom kända, hvadan vi kunna inskränka oss till att fastslå, det hr Hillbergs don Manuel fortfarande verkade med samma helgjutna, behärskade kraft — en af den framstående konstnärens ovedersägligen allra yp- persta prestationer.
Äfvenså utgör hr Palmes Ernesto — full af inspiration och medryckande äkta patos — något af det bästa, som denne stäm- ningsskådespelare hittintills träffat.
Det egentligen nya, som bjöds, var fröken Svan- ström som Julia, men, trots mycket aktningsvärda ansatser och all rutin, besannades nog de farhå- gor, man allmänt hyst, att hon ingalunda skulle förslå för denna fordrande roll.
Fröken Svanström fyller i allmänhet godt sin plats i den moder- na komedien; på koturnen däremot blir det något allt för exerceradt och spändt öfver hennes lilla gestalt — så andligen som kroppsligen.
Bifallet var ymnigt, och Julia öfverhöljdes till och med med blommor, väl mera att fatta som en uppmuntran åt ungdomlig framåtsträfvan än en hyllning åt den oomtvistliga segern.
Vasateatern har under den senaste veckan haft framgång med sin repris af Strauss ' » Läderlappen », hvars sprittande melodier ännu ej tyckas omoder- na.
F r u Emma Bergs Adele var såväl dramatiskt som vokalt utarbetad med den intelligens och vi skulle vilja säga rytmiska elegans, som alltmera kännetecknar den behagliga artistens framträdan- de.
F r u Lindströms Rosalinda, hr Varbergs Ei- senstein — gamla bekantskaper, angenäma att förnya.
Hr Ringvall spelade fängelsedirektören med mycken brio — riktigt en bit Victor Holm- quist — och fröken Nilsson var en charmant sago- prins.
Tora Hwass ' koncert förliden torsdag i k. musika- liska akademiens stora sal hade lockat en talrik och distinguerad publik, som med bifall och blom mor hyllade den omtyckta pianistens gedigna konst.
Denna ådagalade hon ock från flere sidor: i Cho- pins ståtliga sonat op. 58, i Mozarts fantasie C-moll, i rhapsodier af Liszt och Brahms, men kanske allra bäst till sin fördel i Dvöräks färg- mättade små stämningsstycken, hvilka den unga pianisten först introducerat i vår musikvärld.
Fru Dina Edling biträdde med några ypperligt före- dragna visor af Schumann, Petersson-Berger och Körling.
Fru Eva Hamrin gifver annandag påsk matiné å k. dramatiska teatern, hvarvid bl.
a. uppföres » De oskiljaktige », Heibergs muntra vådevill, hvari fru Hartmann spelar Carolinas roll och matinégifver- skan kadetten Paul.
Vidare upptager programmet en nyhet, d. v. s. ett härstädes ej förut uppfördt lustspel » I köket » af Rodrik Benedix.
I detta stycke, som säges vara af mycket muntrande art, medverkar största delen af teaterns lustspels- krafter.
Biljetter till teaterns vanliga priser utan förköp från och med lördagen den 6 i teaterns förköps- byrå.
Aulinska kvartetten gifver om tisdag sin femte och sista kammarmusiksoarée för säsongen, hvar- om vi härmed velat erinra.
På den af oss förut omnämnda matiné, som af operasångaren Axel Rundberg förberedes till påsk- dagen i Berns salong, komma fru Östberg, frök- narna Labia, Karlsohn, Almati, Frödin, Kragballe, Sparrman, herrar Arvid Ödmann, Lundqvist,Söder- man, Vallenius, m. fl.
att biträda.
# O c h s k y n d a n d e mot dörren, aktade j a g icke på, att h o n troligtvis a n s å g sig ä n n u h a ett och annat p å hjärtat, s o m h o n g ä r n a ville delgifva mig, ty h o n s a d e en s m u l a förebrå- N o v e l l för- I d u n e n d e: » Men vi h a j u så mycket att tala o c h af r å d g ö r a om, k ä r a Ella! » Sylvia.
Lyckligtvis v a r j a g dock s n a r t u t o m hör- (Forts.) håll, oeh d e n svala höstvinden svalkade min ^ v i l k e n förändring, såväl m e d m i g själf p a n n a p å ett a n g e n ä m t sätt.
Om j a g icke precis flög framåt gatorna, s å som mina yttre förhållanden, h a d e icke var likväl min m a r s c h tämligen forcerad.
* inträffat!
Mina tankar återigen voro n ä s t a n stillastående.
Gång p å gång strök j a g h ä n d e r n a öfver Noregård, Magnus — d e t v a r allt.