Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gren, som fört skolans rättegång mot nämnde sterbhus angående samma fordran och underlåtit fullfölja talan derom emot Lars Gustafssons arftagare, numera aflidne Konsistorienotarien, Prosten M. Gustafsson, är vorden, medelst Svea Hof-rätts dom den 20 April 1852, frikänd från den, genom anhängiggjord tvist, emot honom yrkade betalningsskyldighet, samt jemväl i öfrigt utväg saknades till dessa medels utfående, dels ock trettionio — 377 — Riksdaler trettio skillingar banko, utgörande arfvode, som blifvit utbetaldt till Landsfiskalen Linné i egenskap af skolkassans ombud i rättegång emot bemälde Kyrkoherde Gren; oell Konsistorium, i utslag den 9 November 1853, i berörde delar sig utlåtit, —■ — — har Kammar-rätten, genom utslag den 22 December 1856, i nu fullföljda delar af målet sig utlåtit: att, alldenstund klaganden, hvilken — — •— — — — — — — fördenskull och då — — — — — — •— — — — —- — — — pröfvar Kammar-rätten, med upphäfvande af Konsistorii utslag härutinnan, rättvist tillförbinda klaganden att ersätta och till Wisby skolas kassa utgifva ej allenast berörde rättegångs-arfvode, trettionio Riksdaler trettio skillingar banko, utan äfven det på Lars Gustafssons förbindelse återstående fordringsbelopp, åttioen Riksdaler sex runstycken banko, dock detta sednare belopp endast till så stor del deraf, som skolat utom förmånsrätt belöpa, om det uti Konsistorie-notarien Gustafssons konkurs blifvit bevakadt; deruti klaganden i underdånighet sökt ändring; hvaröfver vice Advokatfisk alen Lind, å Advokatfiskalsembetets vägnar, i underdånighet sig förklarat, äfvensom Kammar-rätten underdånigt utlåtande afgifvit; med Kongl. Majits Högsta Domstol beslutadt.
Gifvet Stockholms slott den 30:de November 1858.
Majit har i nåder låtit
Sig föredragas ofvanberörde underdåniga besvär; och pröfvar, beträffande påståendet om klagandens förpligtande att ersätta skolkassan de oguldne räntemedlen, åttatioen Riksdaler 6 runstycken banko, rättvist Kammar-rättens utslag att fastställa, äfvensom, och dä klaganden icke styrkt sin, å Advokatfiskals-embetets sida bestridda uppgift, att den emot Kyrkoherden Gren anställda rättegång varit af Konsistorium klaganden såsom tjensteåliggande anbefalld, Kongl.
Majit finner kostnaden för samma rättegång icke kunna anses böra af skolans medel gäldas, och gillar alltså äfven i denna del det slut, Iivari Kammar-rätten i målet stadnat.
Under Kongl, Majlis Sekret.
(Sigill.) W. WRETMAN.
Utslag uppå Rektorns, Filosofie Magistern J. N. Cramérs underdåniga besvär.
Rätt- transsumeradt betygar, ex officio, C.
Möller Allersson, t. f. Kanslist i Kongl.
Kammar-rättens Advokatfiskals-kontor.
Vidimeras:
Ex officio Johan Gardell. 48 378 Stockholms stads Konsistorii underdåniga utlåtande, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för år 1858.
Uti nådig remiss den 22 sistlidne November har Eders Kongl.
Ma;j:t i nåder infordrat Stockholms stads Konsistor» underdåniga utlåtande öfver af Rikets Ständers Revisorer uti deras till Eders Kongl. Majit den 15 sisfidne Oktober afgifna underdåniga berättelse, om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, gjorda anmärkningar, rörande af Konsistorium gjord utbetalning af 351 R:dr Runt till underhåll af sex hjon vid Soopiska fattighuset, hvilken utgift, enligt bemälde Revisorers tanka, bort bestyrkas medelst utdrag af Konsistor» protokoll för den dag beslut derom fattades, äfvensom derom att vid denna räkenskap vederbörandes intyg saknas, huruvida inventering af säkerhetshandlingarne och'kassabehållningen i behörig ordning blifvit verkställd.
Med anledning häraf får Konsistorium i underdånighet tillkännagifva, att Soopiska fattighusets räkenskaper för sagde år blifvit i behörig ordning af Konsistorium granskade och godkände, samt att inventering af till samina räkenskap hörande säkerhetshandlingar och kassabehållning i sammanhang med denna granskning försiggått, hvarvid ingen anmärkning af de dertill utaf Konsistorium utsedde revisorer blifvit gjord; och torde till följe häraf Rikets Ständers Revisorers uti den underdåniga berättelsen gjorda anmärkningar böra förfalla.
De i nåder öfversända remisshandlingarne varda härjemte i underdånighet återställda.
Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernåd igste Konung!
Eders Kongl. Mapts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, TII.
WENSJOE. J. NORDLUND. A. SJÖDING. J. G. LUNDBERG. ER.
ERIKSSON.
O. M. FALLENIUS.
JOHANNES ROHTLIEB. N. J. EKDAHL.
Stockholm i Stads-konsistorium den 21 December 1860.
Morén. — 379 — Kongl.
Kam mar-lätt ens underdåniga utlåtande, i anledning af 1860 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas och Elementarläroverkens samt andra förvaltande myndigheters räkenskaper för år 1858.
Eders Kongl. Majit liar, genom nådig remiss af den 1 nästlidne December, anbefallt Kammar-rätten att till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af de anmärkningar, hvilka, uppfattade i sex-lj:r, blifvit af Rikets Ständers Revisorer särskildt framställda vid Konsistoriernas och Eiementar-läroverkens äfvensom andra förvaltande myndigheters räkenskaper för år 1858.
Uti lista § hafva Rikets Ständers Revisorer erinrat, huruledes, vid upprättandet af åtskilliga Konsistoriers och Läroverks räkenskaper, de genom Kongl.
Majis nådiga cirkulär den 17 September 1856 fastställda räkenskapsförmulär icke blifvit behörigen iakttagna och tillämpade.
Kammar-rätten liar i anledning häraf förständigat Civilräkenskaps-kontoret, hvarest alla räkenskaper af ifrågavarande beskaffenhet undergå revision, att vid den granskning af Konsistoriernas och Eiementar-läroverkens senare räkenskaper, som nu förehafves, uppmärksamma, huruvida det anmärkta förhållandet ännu fortfar och i sådant fall derom hos Kammar-rätten göra anmälan till dess vidare åtgärd.
Af uppgifven orsak är uta* Revisorerne, enligt 2:dra §, den önskan yttrad, att
Konsistorierna borde vid hvarje års räkenskap foga en förteckning, deruti uppgift lemnades, dels å alla under Konsistor» förvaltning varande lägenheter, af hvilka dö särskilda kassorna hade inkomst, dels å beloppet utaf afgälden för hvarje sådan lägenhet och k tiden för dess erläggande, dels äfven, i händelse afgälden fördelades emellan olika kassor, å det belopp, hvarje kassa genom fördelningen undfått.
Kammar-rätten hemställei underdånigst, om icke nådig föreskrift härom kunde Konsistorierna till framtida iakttagande meddelas.
Enär de inom stiften befintliga Pedagogien åtnjöto inkomst af stats-medel, dels i kronotionde, dels i kontant ersättning för djeknepenningar, hafva Revisorerne, enligt 3:dje anfört, hurusom det jemväl bordo åligga dessa lägre läroverk att, hvad likväl endast inom några stift iakttagits, till syftets Konsistorium inlemna sin räkenskap, uti tillämpliga delar upprättad i öfverensstå iin,e.lse med det genom 1856 års cirkulär påbjudna formulär.
Kammar-rätten får i undt fånighet likaledes hemställa, att Konsistorierna måtte erhålla nådig föreskrift att tillse, Iqt årsfedogörelser för de inom hvarje stift befintliga — 380 — sådana paedagogier, sorn åtnjuta inkomst af statsmedel, varda afgifna, på sätt och för det ändamål, som i åberopade nådiga cirkulär den 17 September 1856 upptages.
Af Revisorerne är vidare, uti 4:de f, anmärkt, att verifikationerna till flera Konsistoriers och Elementar-läroverks räkenskaper blifvit infästade emellan räkenskapens särskilda konti, i stället för att, såsom Revisorerne ansett, konti och verifikationerna skolat hvar tor sig fortgå i en följd, och de sednare helst bort uti särskildt band häftas, i ändamål att granskningen må derigenom kunna lättare verkställas.
Ehuru den uppgifna olägenheten af sättet för verifikationernas infästande endast bestått deri, att de fogats omedelbart efter hvarje särskild kassas räkning, skall Kammar-rätten dock, enär ett sådant ordnande af verifikationerna, som af Rikets Ständers Revisorer funnits tjenligare, synes mera öfverensstämmande nied de fastställda räkenskapsformuiären, erinra vederbörande Konsistorier om detsaiumas iakttagande.
Huruvida åter verifikationerna borde särskildt häftas, dervid, om så skedde, räkenskapsbandens antal blefve ökadt, torde bero synnerligast på handlingarnas större eller mindre vidlyftighet; och Kammar-rätten hemställer underdånigst, att det i detta hänseende må på Kammar-rätten få ankomma att, när fråga derom väckes, i hvarje fall efter omständigheterna förordna.
TJti 5:te § hafva Revisorerne anfört, hurusom, vid granskning af säkerhetshandlingarna för lån ur allmänna inom hufvudstaden befintliga kassör, Revisorerne erfarit, att
Direktions-ledamöter och äfven Redogörare häftade för skuld till de kassor, hvilka desse personer skulle förvalta eller redovisa; äfvensom af en Konsistorii-räkenskap befunnits, att Konsistorie-notarien hade en skuld af 45,000 R:dr till 'en kassa, hvars redovisande honom ålåg.
Enär dylikt förfarande lätteligen kunde föranleda till förvecklingar, ansågo Revisorerne ett stadgande böra utfärdas af sådan lydelse, »att ledamot i Direktion eller der anställd tjensteman icke må kunna erhålla lån af de under Direktionens förvaltning ställda medel».
Då den af Revisorerne uttalade grundsats utan tvifvel är riktig, men Kammarrätten anser sig icke böra utsträcka sitt yttrande om dess tillämpning
,,i afseende å andra förvaltningar än dem, hvilkas räkenskaper undergå granskning i Ofver-revisions-departementet, och icke heller dervid i vidsträcktare mån än anledningen till Révisorernes anmärkning påkallar, får Kammar-rätten i underdånighet hemställa, om icke Eders Kongl. Majit kunde i nåder pröfva skäligt utfärda ett sådant stadgande, att, i enlighet med hvad för vissa kassor redan finnes föreskrifvet, ledamot af någon inom hufvudstaden befintlig myndighet, som förvaltar kassa, hvars räkenskap skall ingifvas till Kammar-rätten för att i Ofver-revisions-departementet granskas, eller af Konsistorium inom något af stiften äfvensom tjensteman, hvilken hos sådan myndighet eller hos något stifts Konsistorium är vid kassa-förvaltningen anställd, må icke erhålla lån af de medel, som på nämnde sätt skola redovisas.
Slutligen hafva Rikets Ständers Revisorer uti 6:te § anfört att, då i åtskilliga räkenskaper inkomst af uthyrda lägenheter väl blifvit påförd, men icke bestyrkt, de myndigheter, hvilkas förvaltande kassor ägde dylik inkomst, borde förständigas, att vid räkenskapen bilägga transsumter af hyreskontrakterna i hvad dessa rörde de till kassorna ingående hyresbelopp.
Att vid hvarje årsräkenskap foga dylikt transsumt, torde ej vara nödvändigt.
Kammar-rätten har tillförene i fall af enahanda beskaffenhet ansett, att hyres-kentrak - — 381 — tet i sin helhet, eller utdrag deraf angående tiden för kontraktets bestånd och afgäldens belopp, vore ovilkorligen behöfligt endast vid första redovisning för inkomst af hyra enligt nytt kontrakt, hvarefter i följande räkenskaper det endast erfordrades, att vid hyresinkomstens påförande hänvisa till den äldre räkenskap, vid hvilken kontraktet eller utdrag deraf bilagts.
I detta hänseende har Civil-räkenskaps-kontoret blifvit af Kammar-rätten erinradt, att uppmärksamma räkenskaperna för fonder, till hvilka hyresinkomst inflyter.
Det vid ärendets handläggning hos Kammar-rätten förda protokoll, upptagande dervid framställda skiljaktiga meningar, varder i underdånighet bifogadt.
Eders Kongl. Maj;ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, CARL, ii. MÖRNER. C. E. ÅLANDER. A. WILH. EDMAN. L. KINMANSON, Referent.
C. PRINTZENSKÖLD. C. O. V. BURÉN. C. W. ZETTERSTRÖM.
P. A. Martin.
Utdrag af Kongl. Maj-.ts och.
Rikets Kammar-rätts protokoll, hållet i Stockholm den 15 Januari 1861. S. d. föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 1 nästlidne
December å de af Rikets Ständers Revisorer, uti deras den 15 Oktober 1860 afgifna berättelse, särskildt gjorda och i sex paragrafer upptagna anmärkningar vid Konsistoriernas och Elementarläroverkens jemte andra förvaltande myndigheters räkenskaper för år 1858.
Dessa anmärkningar lästes, tillika med Civil-räkenskaps-kontorets deröfver infordrade yttrande; och, jemte de beslut, som för öfrigt fattades och i detta protokoll finnas särskildt upptagna, resolverades underdånigt utlåtande, på sätt registraturet innehåller.
I fråga om Kongl.
Kammar-rättens utlåtande med anledning af 2 § af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar, anförde Herr Grefven och Presidenten: — 382 »Jag är i så måtto af skiljaktig mening, att jag hemställer, det nådig föreskrift må meddelas om fogande vid hvarje års räkning af en förteckning, sorn bör upptaga icke allenast alla de lägenheter, af hvilka kassorna hafva inkomst, utan äfven innefatta behörig längd öfver alla de anslag af hemmansräntor eller tionde, hvaraf Konsistorierna eller under deni lydande kassor kunna vara i åtnjutande.» Herr Kammar-rätts-rådet Kinmanson, med hvilken Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld sig förenade, yttrade, i afseende å besvarandet af anmärkningarnes 5 §, följande skiljaktiga mening; »En allmän föreskrift angående förbud för tjenstemän jemte andre att undfå lån af kassa, hvars redovisande dem tillkomme, och hvars räkenskap vore underkastad granskning i Kammar-rätten, skulle, i anseende till de egna förhållanden, som understundom kunna vid åtskilliga förvaltningar förete sig, utan tvifvel blifva i ett eller annat fall mindre lämplig, likasom dylik föreskrift för de förvaltningar, hvilka redan fått sig densamma särskildt meddelad, blefve obehöflig.
Till följd häraf, och då icke uppgifvet är, hvilken eller hvilka direktioner inom liufvudstaden må med Rikets Ständers Revisorers anmärkning åsyftas, torde det klandrade förfarandet, som ej heller kan annorledes än såsom undantag förekomma, icke böra betraktas såsom giltig anledning att fastställa omförmäldta utlåningsförbud genom en utfärdad författning, hvilken skulle afse olika slag af förvaltnings-myndigheter, likväl utan föregången pröfning af hvad deras reglementen i afseende å utlåning af medel redan innehålla och af hvad dervid eljest nödigt vore, eller som på enahanda sätt skulle blifva gemensam blott för kassaförvaltningarne uti hufvudstaden och endast på dem tillämplig, i det att stadgandet till sin allmänlighet ej utsträcktes längre.
På dessa skäl anser jag, för min del, Kammar-rätten icke böra. tillstyrka annan bestämd föreskrift i ofvannämnda syftning än sä vidt angår stiftens Konsistorier, med föranledande af den i detta hänseende af Rikets Ständers Revisorer gjorda uppgift; och torde i öfrigt icke för det närvarande böra ifrågaställas vidare åtgärd i ämnet, än att i hvarje förekommande fall, der så befunnes erforderligt, härutinnan fullständiga särskilda förvaltningars låneföreskrifter».
Herr Kammar-rätts-rådet Alander anförde åter, beträffande samma §, att Herr Kammar-rätts-rådet helst sett, att Kongl.
Kammar-rättens underdåniga tillstyrkan fått en större, mera allmän utsträckning, men lade dock härpå icke någon uteslutande vigt, då Herr Kammar-rätts-rådet, för sin del, vore fullt öfvertygad derom, att den ifrågavarande grundsatsen, sora redan funnes uttalad i flera af Kongl. -Majit utfärdade äldre och nyare reglementen angående styrelsen och förvaltningen af offentliga kassor, nu äfven öfvergått i allmänna tänkesättet och, i följd häraf, sådana låneafhandlingar, som de af Rikets Ständers Revisorer anmärkta, torde blifva allt mera sällsynta och, såsom veterligen aldrig genom någon lag eller författning tillåtna, slutligen öfverallt utdöma sig sjelfva, Ar och dag, som ofvan.
Efter befallning; Björnström. — 383 — Direktionen olver Stockliolms stads undervisningsverk, med underdånig förklaring öfver Mikels Ständers Revisorers vid nämnde Direktions räkenskaper för är 1858 gjorda a 11 vn ärli ni 11 gar. 8toi’m äktigste, A Iler n ådigstc Konung! 1 öfverensstämmelse med Eders Kongl. Mäjits nådiga befallning, har Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk infordrat ansvarige redogörarens förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer uti deras till Eders Kongl. Majit den 15 sistlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse, om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, vid Direktionens för sagde år upprättade räkenskaper gjorda anmärkningar, hvilken förklaring jemte remlsshandlingarne
Direktionen får i underdånighet öfverlemna.
Eders Kongl. Maj:ts C. M. FALLENIUS. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. HAMILTON. J. F.
GRÅÅ. TIL WENSJOE.
BROR EM. HILDEBRAND. J. G. LUNDBERG. N. J. EKDAHL. J. ÖHNELL. FREDR. HÖJER.
F. A. RINMAN.
Morén. — 384 — Förklaring öfver Rikets Högloft.
Ständers Revisorers anmärkningar vid Direktionens öfver Stockholms stads undervisningsverk räkenskaper för år 1858. § 1.
Anmärkningen angående den oriktiga öfverföringen af Sekreterarens fordran, 2,033 Riksdaler 4! öre i stället för 2,036: 41, från 1857 till 1858 års räkning, är med verkliga förhållandet öfverensstämmande; och som
Sekreterarens fordran således ökas med skillnaden, 3 R:dr, kommer rättelse härutinnan att i näst afgifvande redogörelse iakttagas. § 2.
Den i Kongl, brefvet den 17 September 1856, mom. g, lenmade föreskrift, med hänvisning till konto i räken.skaps-formuläret, har blifvit sålunda tillämpad, att Rektorerne vid hufvudstadens skolor, enligt erhållet intyg å förteckningar öfver betalande lärjungarnes antal, uti Kongl.
Ränte-kammarcn insatt termins-afgifterna och dervid, såsom verifikation, aflemnat berörde förteckningar; men särskilda räkningar öfver dessa medel hafva icke af Rektorerne till Direktionen aflemnats, hvaraf följt, att termins-afgifterne ej heller blifvit i Direktionens räkenskap intagna.
Anmärkningen, ehuru för ifrågavarande ar befogad, torde dock för kommande tid icke föranleda till åtgärd i det syfte densamma afser, sedan, jemlikt 134 § mom. d, termins-afgifterna dädanefter komma att ingå i hvarje läroverks egen kassa och der pä föreskrifvet sätt redovisas. § 3.
I afseende på erinran om saknad af kouti: för premie- och fattig-kassor, för emeriti-kassor äfvensom för lärarnes aflöning smedel, meddelas, att premie- och fattig-kassorna finnas redovisade å konti uti„ hvardera skolans räkenskap; — att någon annan emeriti-Icassa icke finnes, utom den Aleniska fonden, för hvars redovisning inför Kongl.
Kammar-rätten föreskrift förut saknats, men nyligen blifvit af nämnde auktoritet meddelad, i följd hvaraf räkenskaperna öfver denna fond för åren 1858 och 1859 äfven blifvit dit aflemnade; — att, rörande saknad af konto öfver lärarnes aflöning smedel, förekommer, att första kontot i 1858 års räkenskap omfattar anslag och fonder till lärarnes aflöning, upptagande uti debet: l:o behållen fond, 2:o anslagen till läroverken å riksstatens 8:de och 9:de hufvudtitlar, hvarje anslag särskildt utmärkt, i enlighet med Kongl.
Stats-kontorets räkenskaper, 3:o anslag af Stockholms stad för tolags-medel, och 4:o räntemedel å kapital-fonden; samt uti credit: l:o fondens skuld, 2:o lärarnes aflöningsmedel, som utgått af de olika debiterade anslagen, verificerade med de af
Direktionen underskrifna qvartalsaflönings-listorna, å hvilka vederböran - — 385 — de lärare tecknat sina qvittenser; och hvilka listor till de särskilda beloppen öfverensstämma, hvad statsmedlen angår, med de från Stats-kontoret, enligt reqvisitions-förslagen, uppburna Och i räkningen debiterade belopp; lärande, vid sådant förhållande, såsom verifikation för såväl debitering som creditering, några andra reqvisitions-förslag än dessa listor, som specifikt upptaga beloppet för hvarje löntagare, ej behöfvas eller vara i räkenskapsformuiäret eller genom andra stadganden föranledda; livilande alltså, i afseende å denna räkenskap, erinran dels om tertiala qvittens-listor, äfvensom dels att qvittens-listor skulle saknas, på ett fullkomligt misstag, helst de vid Banko-insättningsbevisen fogade, med förkortningar skrifna, promemorier, endast afse att lemna Upplysningar om beskaffenheten af de å Skol-direktioneus räkning i Banken insatta olika auslagsbelopp, men ingalunda innefatta annan verifikation.
Vidkommande det anmärkta förhållandet, att räkenskaperna för Stockholms Gymnasii saint Clara och Maria högre lärdomsskolors fonder saknats, så härleder sig detta deraf, att öfriga skolornas i Stockholm räkenskaper, hvilka förut icke blifvit till Kongl.
Direktionen aflemnade, skulle infordras och till Kongl.
Kammar-rätten insändas, under väntan hvarpå de trenne ofvannämnda icke ingåtvos, men hafva nu i sammanhang med de senare blifvit afgifna.
I öfrigt må erinras att, om än
Direktionens räkenskap synes afvika ifrån de konti räkenskaps-formuläret upptager, underrättelserna vid detsamma dock gifva anledning dertill, att räkenskapen bordt lämpas efter den form, som med de olika förhållandena varit öfverensstämmande.
Chefens för Mional-muselbyggiiadcii underdåniga förklaring öfver en i 1860 års revisions-berättelse förekommande anmärkning vid Musei-bvggnadens räkenskaper för år 1858.
Underdånigste Förklaring; Efter att här hafva emottagit Eders Kongl.
Maj:ts nådiga remiss af den 22 sistlidne November, jemte bifogadt transsumt, innehållande en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid en bland National-musei-byggnadens räkenskaper för år 1858 förekommande reqvisition å ersättning för en af undertecknad företagen resa till Tyskland, Italien och Belgien, under sommaren är 1857, i Musei-byggnadens ärenden, får jag härmed afgifva följande underdåniga förklaring: Rikets Ständers Herrar Revisorer för innevarande år hafva trott sig finna anledning till anmärkning emot ifrågavarande reqvisition derutinnan, att densamma icke blifvit specificerad, utan i en summa upptagen, hvarigenom någon granskning af densamipa icke skulle vara möjlig. 49 — 386 — Én sådan anmärkning äger tvifvelsutan sin tulla kraft i fråga om resor i Sta* etns ärenden inom landet, för hvilka ett reglemente finnes, sorn på det nogaste bestämmer hvarje dervid förekommande utgift, oell efter hvilket således granskning af en så beskaffad reseräkning blir möjlig; deremot äger den, efter mitt förmenande, ingen tillämplighet i fråga örn dylika resor utomlands, för hvika också ersättningar alltid utgått summariskt, vid alla de tillfällen, sorn jag har mig bekant, utan att någon specificerad uppgift å kostnaderna dervid blifvit ifrågasatt.
Således bestämdes nådigst, i en summa, 500 K:dr B:ko såsom ersättning för den resa, sorn jag första gången företog till Berlin i och för Musei-byggnaden; och med ledning häraf hafva ersättningar för alla efterföljande resor, i enahanda ärenden, likaledes summariskt utgått, till de belopp, som. dessa resor i verkligheten kostat, utan att detta gifvit anledning till någon anmärkning, vare sig vid den granskning, som räkningarne undergått i Kongl.
Kammar-rätten, eller hos Rikets Ständers Revisorer.
— Hvad särskildt angår deri nu ifrågavarande resan till Italien, så företogs den för att besigtiga och öfvervara inlastningen af de dyrbara marmorpjeser, som i Carrara blifvit beställde för National-musei-byggnaden.
Hetsa marmoreffekter hade, enligt kontrakt, bordt vara färdiga i April månad 1857, men belunnos vid min ankomst dit, i början af
Maj, till en icke obetydlig del ännu ofullbordade.
Denna omständighet, äfvensom att en af entreprenörerne råkat i konkurs-tillstånd, fordrade min närvaro på stället under större delen af sommaren, dels för att bevaka Kronans rätt ch påskynda tillarbetningeu af den ännu återstående marmorn, dels ock för att besörja inlastningen och transporten deraf från Livorno till Stockholm, uti 2:ne dertill redan förhyrde fartyg, och dervid vaka öfver att ingenting skadades.
Ständiga resor emellan Carrara, lastageplatsen Marina och Livorno, blefvo häraf en nödvändig följd, som, jemte åtskilliga andra utgifter för att påskynda arbetet, ligga alla inbegripne uti den i reqvisitionen upptagna summan.
Kronan undgick lyckligen sålunda all förlust, alla dessa invecklade förhållanden oaktadt, ooch marmor-pjeserne anlände till Stockholm, utan att hafva tagit den ringaste skada.
— Återresan togs öfver Mannheim, Aachen och Belgien, för att till fördelaktigaste priser kunna afsluta kontrakt om lefverans af glas till Musei-byggnadens lauterniner och fönster.