Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Major Corpschef (vid hästjägarecorps) har, i tillämpning af nyssberörda grundsats angående förhållandet mellan infanteri- och kavalleri befäl, ansetts berättigad till lika egentlig lön som andre Major vid infanteriet, och i följd deraf, samt med hänsyn derjemte till de för honom ifrågakommande representationskostnader, blifvit med andre
Majoren vid kavalleriet helt och hållet lika aflönad. 26.
Major i regemente, hvilken grad kommitterade ansett nödvändig på de i organisationsförslaget för kavalleriet anförda skäl, har i öfverensstämmelse med detta förslag blifvit uppförd till ett årligt arvode å stat af 600 Rdr. 27. Andre Regementsadjutant har blifvit uppförd till lika lön med Underlöjtnanten inom vapnet, på sätt i skäligt förhållande till tjenstgöringens beskaffenhet nu eger rum. 28.
Med anledning af det förändrade sätt för Regementsstallmästares tillsättande och befordran, som innefattas i kommitterades arméeorganisationsförslag, i ändamål att höja Regementsstallmästarebefattningen från dess nuvarande underordnade ställning och derigenom minska svårigheten att till samma befattning finna lämplige sökande, bör aflöningen till honom utgå efter den olika grad, emellan Underlöjtnants och Ryttmästares, han efterhand, i mon af befordran innehar; dock ej hvad beträffar häst- och fouragemedlen, hvilka, med hänsyn till tjenstgöringens beskaffenhet, böra alltid till honom utgå med det i Underlöjtnantsgraden bestämda belopp.
I enlighet härmed har Regementsstallmästarens ”egentliga lön” blifvit i normalstaten uppförd med medelbeloppet af lönerna i de sålunda för honom ifrågakommande 4 olika tjenstegraderna; börande skilnaden emellan detta belopp och den honom tillkommande verkliga lönen olika år antingen reqvireras hos eller inlevereras till vederbörande förvaltande embetsverk.
För Jemtlands hästjägarecorps är, i öfverensstämmelse med organisationsförslaget, endast ett
Reridarearvode i förening med häst- och fouragemedel samt kavalleritillägg i staten uppfördt. 29.
Tredje Sergeanten har, såsom jemförlig med Fouriren vid infanteriet, blifvit till lika egentlig lön med denne i staten uppförd.
Genom den sålunda vid kavalleriet föreslagna aflöningen för Officerare och Underofficerare komma Regements- och Corpschefer (utom vid Jemtlands hästjägarecorps) samt
Underofficerarne i allmänhet 39 att vidkännas en, med nödigt afseende på löneregleringens rättvisa ordnande inom arméen i sin helhet, oundviklig nedsättning i sina nuvarande verkliga löner efter medelberäkning inom vapnet; men i den öfriga personalens medellöner uppstå deremot en, ehuru i de högre graderna ringa, tillökning.
Vid jemförelse mellan lönerna i de särskilda befäls och underbefälsgraderna af indelda arméens begge vapen, sådana dessa löner å ena sidan finnas bestämda i 1833 års normalstater och å andra sidan blifvit af kommitterade nu föreslagna, visar sig bland annat följande förhållande:
Öfverste, Regementschef . . .
. „ Corpschef Öfverstelöjtnant „ „ Förste Major . . Major, Corpschef Andre Major Major, Corpschefs närmasteman Tredje Major Kompani- (sqvadrons-) chef . . Andre Kapten (Ryttmästare).
Förste Löjtnant Andre „
Underlöjtnant (Cornett, Fändrik).
Fanjunkare Förste Sergeant ......... Andre „ .
Tredje „ Fourir Vid infanteriet.
Lönernas belopp enligt normalstat.
De senare lönernas förhöjning i proc. af de förra.
Den inbördes proportionen mellan lönerna, då Fourirslönen tagea till enbet.
Enligt Enligt Enligt 1833 års den nu Procent. 1833 års stat. föreslag- na. stat. 5,400 8,000 48 27 3,750 5,800 55 19 2,700 4,800 78 13,05 1,800 4,000 122 9 1,800 4,000 122 9 1,500 3,600 140 75 1,200 3,000 150 6 750 1,800 740 3,75 525 1,000 90 2,06 450 800 77,8 2,25 300 500 67 1,05 360 800 122 1,08 \ 240 1 600 500 150 108 | M2 200 350 75 1 Enligt nu föreslagna stat. 23 16,06 13,08 11.50 11.50 10,0 3 8,06 5,15 2,0 9 2.03 1.43 2.03 1,07 1.43 1
Vid kavalleriet.
Enligt Enligt 1833 års K ^ stat. stat.
De senare lönernas förhöjning i proc. af de förra, Procent.
Den inbördes proportionen mellan lönorna, då lägsta Und.-officerslönen till enhet.
Enligt 1833 års stat.
Enl. den nu föreslagna staten.
Lönernas förhöjning öfver hufvud inom motsvarande grader af de begge vapnen,i proc. af 1833 års löner. 6,525 3,525 [ Enl. särI sk. stat [ 3,000 2,700 2,250 1,460 1,125 937 787 475 !
400 9,000 8,600 38 32 } 16,03 17 16,04 — — 5,800 65 8,08 11 5,000 67 7,05 9,05 5,000 85 6,75 9,05 — — — — — — — —- 4,000 78 5,06 7,06 2,700 85 3,6 5 5 1,800 60 2,08 3,04 1,500 60 2,03 2,08 1,200 52,05 1,09 2,03 1,030 117 1,02 1,09 830 107 — 1,06 730 82 1 1,04 530 32 —- 1 — — — — J 42 72 104 114 112 75 69 60 119 } 112 Anmärkningar. 1.
För jemförelsens skull äro lönerna ofvan upptagne till sina fulla belopp, således med inberäkning både af häst- och fouragemedlen, der sådane i lönerna bestås, och det s. k. kavalleri-tillägget. 2.
Som, enligt 1833 års stat, lönerna vid kavalleriet äro till en del olika vid olika regementen, på grund af en då ansedd befintlig skilnad i remonterings- och utfodringskostnaderna för tjenstehästar i olika orter, hafva dessa löner blifvit här ofvan upptagna med medel beloppet af högsta och lägsta lönerna i hvarje grad. 3.
Nnmmerlönerna, der sådana finnas anvisade enligt hvardera staten, äro här inberäknade i aflöningsbeloppen med dessa löners medelvärden vid de olika tidpunkterna, nemligen för rotenummer enligt 1833 års stat med Kmt
Rdr 80, för rusthållsnummer enligt samma stat „ 100 och för „ „ den nya staten „ ,,130.
Af förestående tabell synes, bland annat, hvad först angår infanteriet, att de af kommitterade, enligt den nya staten åsyftade löneförhöjningarna utöfver 1833 års stat, visa sig aftaga från Kompanichefsgraden, både uppåt till högsta grad och nedåt inom Kompanibefälet, men att i Underoffi - 40 cersgraden förhöjningen åter stigit, hvilket förhållande äfven öfverensstämmer med de af kommitterade här ofvan, vid lönebeloppens föreslående i de särskilda befattningarna uttalade åsigter.
Till följd häraf är den inbördes skillnaden mellan de särskilda lönerna i den nya staten mindre betydlig än skillnaden mellan lönerna i 1833 års stat.
Så t. ex. angifves vid infanteriet förhållandet mellan de främsta lönerna i hvardera af Underofficers-, Kompaniofficers- och Regementsofficersgraderna enligt 1833 års stat, — då den lägsta Underofficerslönen tages till enhet, — genom siffrorna 1,8—6 och 27; men betecknas enligt den nya staten genom 2,5—8,6 och 23.
Enligt 1833 Enligt nu föreårs stat. slagna stat.
Öfverstes, Regementschefs, lön är, i förhållande till Öfverstelöjtnan tens, förste Majorens 2 ggr större, 1 f ggr större, till andre Majorens 3 „ „ 2 „ „ till tredje Majorens 3| „ ,, 2| „ ,, till Kompanichefens 4 i „ „ 2f „ „ till Fanjunkarens 15 „ „ 10 „ „ o. s. v., hvarutaf synes i hvilken större mon de lägre tjensterne blifvit, i förhållande till de högre, nu emot förr tillgodosedda.
Vid kavalleriet, der, till följd af lönernas olikhet vid olika regementen och corpser enligt 1833 års stat, den af kommitterade åsyftade löneförhöjningen icke kan visa samma regelbundna förhållande som vid infanteriet, till medelbeloppen af nyssnämnda 1833 års stat, befinnas jemväl i allmänhet lönerna i de lägre graderna ökade i större mon än i de högre och således skillnaden mellan dessa löners belopp förminskad.
Regementschefens och Corpschefens lön är, i förhållande enligt 1833 enligt den nya års stat, staten, till Öfverstelöjtnantens .
. nära dubbelt större, 1 \ ggr större, till 2:dre Majorens.
... 2£ ggr större, \\ „ „ till Sqvadronchefens nära 3 ,, ,, 21 „ ,, och till Fanjunkarens 14 ,, ,, 81 ,, ,, o. s. v. Särskildt bör vid kavalleriet bemärkas, att då Fanjunkarens, liksom det öfriga Underbefälets löner, derigenom att nummerhäst bestås af kronan denna personal, icke innefatta häst- och fouragemedel, som äro inberäknade under lönerna för befälet, skillnaden mellan de förra och de senare lönerna härigenom synes större än densamma i verkligheten är.
Vidkommande i allmänhet beloppen af de nu ifrågasatta löneförhöjningarna utöfver 1833 års normalstat, så äro desamma, på sätt af föregående tabell inhemtas, större vid infanteriet än vid det förut högre aflönade kavalleriet, samt utgöra i medeltal för hvarje beställning af lika grad inom hela arméen de procentbelopp af 1833 års normallöner, som i tabellens sista kolumn finnas utsatte.
Att icke dessa belopp förete någon ovanlig eller anmärkningsvärd stegring i 1833 års löner, visar sig tydligast, om man undersöker förhållandet i allmänhet mellan lönerna på rikets stat vid denna tid och nu.
Man finner då t. ex., att aflöningen i rikets förvaltande verk uppgått sedan år 1833: för President med omkring 50 procent, i 4:de lönegraden med omkr.
100 och 125 procent, i 3:dje „ ,, ,, 185 procent, i 2.dra ,, ,, ,, 250 ,, och i Usta ,, ,, ,, 140 ,, eller betydligt mer än den förhöjning i arméens löner af år 1833, sorn skulle uppkomma genom tillämpning af den föreslagna nya normalstaten. 41 Hvad nu vidare angår den öfriga till indelda arméens regementen och corpser hörande och i kommitterades förslag till normalstat upptagna personal, som icke räknas till Officerare eller Underofficerare, nemligen Korporaler, Handverkare, Musikanter och den s. k.
Civilstaten, så 30. hafva kommitterade, beträffande först Korporalerne, funnit sig böra, med afseende på den vigt, som genom infanteritruppens egenskap alt utgöra stam- och underbefälscadre, måste tilläggas Korporalerne vid infanteriet, håde under vanlig tjenstgöring och synnerligen i fält, der de mäste påräknas i massa till underofficerstjenstgöring och således dertill bildas, uppföra arvoden i stat för samtliga de 3:ne kategorier af Korporalsklassen, som nu under tjenstgöring vid möten och kommenderingar njuta tobaksskilling med olika gradvis bestämda belopp, nemligen Distinctionskorporaler, Korporaler och vice Korporaler.
Härigenom komma dessa kategorier att bilda verkliga lönegrader till befrämjande af en större täflan både inom truppen att söka befordran till korporalsklassen, och äfven inom den senare till uppnående af högre grader.
Kommitterade hafva sålunda med någon tillökning i den aflöning, som nu är infanteriets
Korporaler i stat anvisad med 5 tunnor spanmål om året, i normalstaterna upptagit Korporalsarvodet till 75 Rdr och i lämpligt förhållande härtill för Distinctionskorporal 100 Rdr och vice Korporal 30 Rdr i årligt arvode.
Utan en sådan förmon visar det sig af erfarenheten omöjligt att någon längre tid kunna bibehålla vice Korporalerne i denna deras egenskap, då de, med betydligt trägnare tjenstgöring än soldaterne, nu icke åtnjuta någon annan förhöjning i soldatunderhållet än den ringa tillökningen af 2 öre i soldatens nyssnämnda tobaksskilling.
Vid kavalleriet, der Korporalerne hafva jemförelsevis mindre tjenstgöringsskyldighoter än vid infanteriet, äro arvodena i förhållande härtill uppförda något lägre, nemligen åt
Distinctionskorporal 80 Rdr, Korporal, som nu aflönas med 3 tunnor spanmål, 50 Rdr och vice Korporal 20 Rdr om året. 31.
Af handverkspersonalen är, i enlighet med kommitterades arméeorganisationsförsiag, 1 Gevärshandverkare vid hvarje bataljon af infanteriet i staten uppförd (i stället för, såsom nu omvexlande eger rum, 1 Gevärssmed och I Klockmakare).
Då handverkare inom infanteriet har sig nu tilldelad 2:ne nummerlöner vid regemente och 1 \ sådan lön vid corps, föreslå kommitterade, som visserligen anse lämpligast alt handverkarne stå i nummer, men af förut uppgifna skäl icke velat tillstyrka nummerlöners användande uteslutande för aflöningsbehof, att blott en nunnnerlön må anvisas hvarje handverkare, men med tillägg af 150
Rdr såsom kontant lön, hvarigenom äfven den nuvarande aflöningen kommer att vid de flesta regementen blifva något förhöjd.
Inom kavalleriet, der någon förändring i handverkarnes nuvarande antal och fördelning icke är afsedd, har deras lön, som utgör enligt 1833 års normalstat 225 Rdr, blifvit i billigt förhållande till lönen vid infanteriet, upptagen till 300
Rdr, att utgå endast i kontant, enär, då handverkaren icke behöfver vara beriden, det är olämpligt att nummerlön, med hvilken tjenstehäst följer, åt honom anvisa. 32.
Då det egentliga ändamålet med regementenas musik är att utgöra under exercis och marsch på samma gång en ledning för trupprörelserna och ett lämpligt medel för sinnesstämningens öfvande, hafva kommitterade åsyftat en sådan reglering af indelda arméens musik, hvarigenom delta ändamål skulle kunna vinnas med möjligaste inskränkning i kostnaden.
Härvid har dock icke fått förbises det nu rådande obilliga förhållandet, att arméens befälspersonal bidrager i väsendtlig mön till bestridandet af kostnaderna för musiken.
Ett upphörande eller åtminstone en nedsättning för framtiden af dessa bidrag hafva kommitterade desto heldre funnit sig föranlåtne att antaga, som någon skyldighet i detta afseende icke åligger eller kan åläggas arméens befäl; och äro uppå delta antagande jemväl befälets löner af kommitterade bestämda, utan hänseende till afgifter för musiken.
På grund af hvad nu blifvit yttradt, och i öfverensstämmelse med det särskilda organisationsförslaget för arméen, hafva kommitterade uppfört å stat vid infanteriet endast 4 Fältmusikanter samt 16 Trumslagare och spel på hvarje bataljon, i stället för det närvarande antalet af 5 utaf de förra och 20 af de senare, för hvilken sålunda inskränkta personal lönerna, enligt hvad ofvan redan är nämndt, blifvit föreslagna att anvisas i vakansafgifter för rust- och rotehållsnummer.
Dessutom har för 1 Landtförsvarskommilt.
Bet. III. 0 42 Regementstrumslagare såsom musikanförare vid hvarje regemente och corps penningelön bibehållits och blifvit bestämd till ett mot de öfriga lönerna jemkadt belopp af 600
Rdr; men Musikdirektör har deremot icke ansetts höra å stat uppföras.
Då de sålunda lör musikpersonalen löreslagna nummerlönerna, hvilkas värde i medeltal utgör, enligt de Irån regementena inkomna uppgifter, omkring 106 Rdr å nummer, tydligen icke äro på långt när tillräckliga för musikpersonalens aflöning och underhåll, har det blifvit nödvändigt, dels till fyllnad häri, dels för bestridande at kostnaden för musikinstrumentens underhåll och komplettering i mon af behof, öfning, m. m., att uppföra ett särskildt kontant anslag för musikens underhåll vid hvarje regemente och corps; och hafva kommitterade, efter noggrann beräkning af medelbehofvet härför och med ledning af den erfarenhet om musikens ordnande, som vid olika regementen under en längre tid vunnits, icke kunnat upptaga detta anslag till lägre belopp än efter beräkning af 2,750 Rdr tor hvarje bataljon, hvilket belopp tydligen visar sig for ändamålet lågt beräknadt deraf, att genom fördelning mellan musikanlerne å bataljon af alla de nu afsedda tiligångarne erhålles för hvarje man icke mer än 243 Rdr 50 öre till alla kostnaders bestridande.
Beträdande dispositionen at de sålunda för musiken afsedda tiligångarne toresia kommitterade, att både musikpersonalens löner å stat och det särskilda anslaget måtte, i öfverensstämmelse med hvad som redan nu eger rum, ingå lill en musikkassa vid hvarje regemente och corps, ställd under samma direktion sorn får sig uppdragen loningstondens förvaltning, med skyldighet lör Regements- eller Corpschelen att om tillgångarnas användande tor sitt ändamål på lämpligaste och minst kostsamma sätt elter omständigheterna iörordna och tillsyn derå utöfva.
På sätt kommitterades förslag till kavalleriets lörändrade organisation utvisar, har musikpersonalen vid detta vapen blifvit minskad från det närvarande antalet at 15 stabs- och sqvadronstrumpetare på hvarje bataljon till endast 12 s. k. förste och andre Trumpetare, men, såsom anförare för dessa tillkommit en Regementstrumpetare vid hvarje regemente och corps (utom Jemtlands hästjägare j), hvaremot Musikdirektör icke blilvit å stat uppförd.
Liksom vid infanteriet äro äfven här, och med särskildt afseende på nödvändigheten att tillhandahålla hästar for musik personalen, nummerlon anvisad hvarje person, med tillägg dessutom af 700
Rdr för Regementstrumpetare!! och 300 Rdr lör förste Trumpetare såsom penningelön, hvarjemte ett till 2,500 Rdr beräknadt anslag funnits å hvarje bataljon vara för musiken erforderligt.
Anledningen dertill att penningelöner sålunda blifvit upptagna lör förste Trumpetarne, jemte nummerlönerne, i olikhet med hvad som skett vid infanteriet, ligger deruti, att då vid sistnämnda vapen den fullbildade musikpersonalen kan till sitt antal omvexla och dermed äfven lönernas belopp, måste åter Kavalleriet ega på hvarje sqvadron tvenne fullbildade s. k. förste Trumpetare, hvilka åtminstone till en viss minimilön kunna i stat uppföras.
Det till fyllnad i dessa minimilöner, till andre Trumpetarnes allönande samt till musikalier och instrumenter m. m. otvan beräknade anslag kan deremot älven vid kavalleriet i ett gemensamt belopp lämpligen sammanföras.
Särskildt beträffande Lifregementets
Dragoncorps föreslå kommitterade att sistnämnda anslag måtte på det sätt få till corpsen utgå, att deraf anvisas i kontant 1,500 Rdr och återstoden 1,000 Rdr genom indragning till musikkassan af 4 utaf de nummer vid corpsen, hvarmed antalet nu öfverskjuter 500, och hvilka icke enligt organisationsförslaget äro afsedda för andra ändamål.
De sålunda för musikens underhåll vid kavalleriet nu föreslagna nummerlöner och kontanta medel utgöra vid fördelning å bataljon mellan musikpersonalen omkring 330 Rdr för hvarje man, alla kostnader inberäknade, hvilket belopp endast i billigt förhållande till den dyrare och besvärligare tjenslgöringen till häst synnerligen tor en Musikant, samt instrumenternas kostbarare beskaffenhet vid kavalleriet, öfverskjuter det motsvarande beloppet vid infanteriet.
1 afseende å dessa tillgångars disposition och förvaltning böra iakttagas de bestämmelser som här ofvan beträffande infanteriet blifvit föreslagna. 33.
Hvad nu slutligen vidkommer den s. k.
Civilstaten inom, arméens begge vapen, så hafva desamma civile embets- och tjenstemän, hvilka nu äro anställda inom arméen, blifvit af kommitterade å arméens nya löningsstat upplörde, med undantag endast af Läkarne.
Den nya organisation af Fältläkarecorpsen, som kommitterade i särskildt betänkande föreslagit, har ansetts fordra att denna corps erhåller sin egen vid nyssnämnda betänkande fogad lönestat.
Men då, såsom ofvan är nämndt, ar - 43 méens nya lönereglering påkallar en förhöjning i nuvarande lönetillgångar, hafva kommitterade ansett sig kunna uti nedan uppgjorda beräkningar intaga dessa tillgångar i sin helhet, utan afdrag för hvad som derutaf är till Läkares aflöninga anvisadt och således utan detta belopps öfverföring å Fältläka recorpsens stat, helst härigenom större enkelhet i beräkningarna vunnits och det erforderliga tillskottet å arméens löningsslat blifvit nedsatt.
Beträffande de ötrige å sistnämnd,* stat bibehållne civile tjenstemännen, anse sig kommitterade under närvarande förhållanden icke böra föreslå någon annan förändring i dessa tjenstemäns antal, än att Mönsterskrifvaretjensterne, såsom obehöfliga till deras nuvarande antal, må inskränkas, vid infanteriet till en på hvart och ett helt regemente, utom vid de hegge Skånska, der löningssättets enklare beskaffenhet icke kräfver behofvet af någon sådan befattning, och vid kavalleriet till en på hvarje regemente och corps, undantagandes Jemtlands hästjägarecorps, der likaledes Mönsterkrifvare icke erfordras; och böra de sålunda bibehållne
Mönsterskrifvarne tilldelas ökad aflöning i den mon att de kunna blifva påräknelige såsom verklige biträden vid expeditions- och räkenskapsgöromålen; i hvilket afseende de böra tillsättas på förordnande af Regements- eller Corpschefen och ställas under Regement:skrilvarnes närmaste ordres.
De löner, som af kommitterade enligt normalstaten blifvit föreslagna att tilldelas de civile tjenstemännen, med lika belopp inom arméens hegge vapen, äro afpassade efter arten och myckenheten af hvarje tjenstemäns åligganden.
Bland dessa löner böra särskidt nämnas Regementsskrifvarnés, hvilka äro upptagna till ungefärligen samma medelbelopp, hvarmed dessa löner inom arméen nu verkligen utgå; och anse kommitterade någon nedsättning deruti icke böra eller kunna ega rum, utan en fullkomlig förändring i arméens nuvarande löningssätt och en dermed följande inskränkning i Regementsskrifvaretjensternes vigt och ansvar.
Då ett sådant förhållande redan nu i viss grad förekommer vid de Skånska infanteriregementena, derigenom att aflöningen till dessa regementen hufvudsakligen utgår i kontanta medel, hafva Regementsskrifvarelönerne der, på sätt äfven nu är fallet, blifvit upptagna till ett emot nämnda förhållande skäligen afpassadt lägre belopp än vid den öfriga arméen; och äro till samma belopp föreslagna dylika löner vid Hallands och Westernorrlands, enligt kommitterades organisationsförslag afsedda nya corpser, hvilka hufvudsakligen med kontanta anslag skulle komma att aflönas.
Utom de sålunda för Regementsskrifvarne å stat uppförda lönerna, böra dessa tjenstemän fortfarande åtnjuta dem nu tillåten uppbördsprocent, hvarigenom aflöningen regleras i ett rättvist förhållande till uppbördens och ansvarets olika omfattning vid olika regementen.
Sqvadronshästläkarne, eller Hofsmederne, nu försedda med nummerlöner, hafva af kommitterade icke blifvit dertill föreslagne, emedan dessa personer ej under
Ired behöfva vara bundne, och kunna för tjenstgöringen i fält vid arméens mobilisering utan svårighet förses med hästar af för dem tillfyllestgörande beskaffenhet.
Efter att sålunda hafva redogjort för sitt förslag till ny samfäld lönereglering vid indelda arméen, återstår för kommitterade endast att undersöka i hvad mon de tillgångar, som för aflöningen nu äro arméen anvisade, motsvara kostnaden för nämnda reglering, eller hvilka brister i dessa tillgångar behöfva fyllas; äfvensom kommitterade anse sig böra söka uppställa en jemförelse mellan berörda kostnad och den ursprungliga tillgången för arméens aflöning enligt Konung Carl XI:s indelningsverk, med beräkning dervid af det värdebelopp samma tillgångar numera skulle ega om de i sin helhet vöre för berörda ändamål oförryckt bibehålla.
Men då, som ofvan är nämndt, de af kommitterade uppgjorda beräkningar öfver arméens nuvarande indelda tillgångar endast äro grundade på vederbörandes approximativa uppgifter i detta afseende och således icke kunna ega en fullt säker användbarhet vid löneregleringens definitiva bestämmande, ulan måste då ersättas af andra genom särskilda uppskattningar skedda beräkningar af nämnda tillgångar, så kunna icke heller de resultat, hvilka af här nedan gjorda undersökning och jemförelse i nyssomförmäldta hänseende af kommitterade vunnits, 44 annat än ungefärligen åskådliggöra utgången af löneregleringen inom arméen i sin helhet, äfvensom arméens financiella ställning till statsverket.
Undersökningen, rörande tillgång och behof för löneregleringens bringande till verkställighet, visar följande förhållande: A. Kavalleriet: 1.
Tillgång.
För befälets, underbefälets och civilstatens aflöning samt musikens underhåll äro nu anvisade, enligt kommitterades ofvan uppgjorda beräkningar (Bil.
C. D. och E.):
Bostadsboställen, i årlig afkastning enligt de för år 1860 gällande värden Rdr Rmt 287,300: 12.
Häruti anses en förhöjning kunna påräknas genom utarrendering af en del af dessa boställen, enligt vid regementena gjorda beräkningar af . . 27,911: 15. S:a~Rd7 3 f 5,2117 2 f. Boning sfonder nes boställen, 1860 års arrenden ....
Rdr 147,503: 27.
Efter slutet af nuvarande arrendetid påräknad förhöjning . . 35,886: 24. 183,389: 51.
Indeldci räntor och kronotionde 156,093: 62.
Kontant anslag 75,179: 11, och Vacansafgifter af 346 för aflöningen anvisade nummer nemi.: 148 för underofficerare Rdr 18,249: 13. 109 ,, trumpetare 13,353: 58. 37 ,, sqvadronshästläkare 7,505: 33. 52 ,, musikens underhåll 12,920: 16. 52,028: 20.
S’a 346.
Summa Tillgång Rdr 781,901: 71. 2.
Behof.