Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vederbörande lektorer, adjunkter m. fl. hade emellertid härigenom tillskyndats förluster, deraf en del vore ganska kännbara, men för att hålla samtlige med indelt krono-tionde doterade elementar-läroverk skadeslösa för och betryggade mot dylika löne-minskningar, föreslog motionären, att ett särskildt för— slags-anslag, utom det af Kongl. Maj:t lill löneförbättring för lärarne redan äskade, måtte vid denna riksdag afsättas, i ändamål att dermed, efter årligen aflemnad uppgift, ersätta de förluster, som från och med år 1855 de elementar-lärare redan gjort och än vidare komma att göra intill dess ny normalstat tager sin början, hvilkas tionde-spanmål blifvit af de skattskyldiga löst, eller med återbärings-yrkande kan anses hafva af dem bordt lösas, efter blott medelpriset för 10 år, så länge detta understigit års-markegångspriset, så att skillnaden emellan detta lägre medelpris och hvarje års vanliga högre markegångspris biefve dessa lärare, såsom om forsellönsersättningen redan är stadgadt, skäligen ersatt; hvarjemte Prosten Schram yrkat, att denna prisskillnad jemväl måtte komma redan afskedade äldre lärare till godo.
Då de förluster, motionären omtalar, sannolikt blifva vid denna riksdag genom beviljade frikostiga löne-tillökningar skollärarne ersatte, och några beslut, likartade Slals-Utskottels Utlåtande Jfä 148.
[Fortsättn.) 59 med dem, som tagils, rörande kronotionde-spanmålen åt Götheborgs och Stockholms läroverk, icke äro kända, anser Utskottet någon vidlyftig och^ tidsödande vidräkning i afseende å vederbörandes löne-inkomster för den förflutna tiden icke lämpligen böra ifrågakomma, helst det tio-åriga medelpriset å spanmålen snart nog kan komma att ett eller annat år öfverstiga det löpande årets markegångspris, och dessutom de flesta klagomål skulle hafva uleblifvit, om icke årspriset händelsevis varit så högt vid den tidpunkt, då skatte-förenklingen vidtog.
Utskottet föranlåtes derföre hemställa, att berörde motion icke måtte af Rikets Ständer bifallas. l!2:o.
Uti särskilda i Preste- och Bonde-ståndet väckta motioner hafva Prosten Ljungdahl och Riksdags-fullmäktigen Tobias Lind anfört, hurusom Rikets sednast församlade Ständer beviljat 171 R:dr Banko om året såsom ersättning för räntan å Rektor Collanders år 1811 till förmån för 3:ne Kolleger vid Götheborgs skola gjorda donation å 3,000 R:dr Banko, hvilket ränte-belopp inräknats i lärarelönerna efter 1849 års öfvergångs-stat, hvaruppå lärarne från och med år 1833 kommit i åtnjutande af berörde 171 R:dr; men då det vore billigt att ersättningen dem tillerkändes från den tid, de deraf varit i mistning, eller den 1 September 1849, yrkade motionärerne, att 912 R:dr Banko måtte af Rikets Ständer beviljas i sagde ändamål.
Som den af Rikets
Ständer vid nästlidne riksdag anslagna godtgörelse-summa icke kunde och borde vidtaga förr än med början af nu gällande statsregleringsperiod, samt Kollegerne vid Götheborgs skola i allt fall sedan 1849 ålnjöto löneförhöjning, vida öfverstigande donationsmedlens belopp; så och då i andra delar af riket ersättning för i lärare-löner ingångne testaments-medel icke af staten meddelats, får Utskottet afstyrka bifall å motionerne.
Då emellertid donationer synas böra till sina afsedda ändamål bibehållas och ej, såsom hittills skett, tagas i beräkning såsom tillgång, inbegripen i de äldre lärare-lönerna, torde det vara angeläget att en utredning genom vederbörande konsistoriers och skolstyrelsers försorg anställes, för att erhålla bestämd visshet om beloppet af de utaf kommuner och enskilde personer till gymnasier och skolor i allmänhet gjorda donationer och vilkoren, hvarunder de meddelats; tillstyrkande derföre Utskottet, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse, deruti anhålles om en slik utrednings företagande, och att resultatet deraf Rikets Ständer delgifves. 113:o.
Med anledning af de i Kongl. Maj:ts Nådiga stadga för Rikets elernentar-läroverk gifna föreskrifter, angående undervisningen i främmande lefvande språk, har uti en hos Preste-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion Ilofpredikanten Nordlund anfört, att genom dessa föreskrifter fordringarne och ansprå - 40 Stats-Utskoltels Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) ken pS elementar-lärarens kunskap och skicklighet i nämnda språk betydligt stegrats, men att, såsom förhållandet hittills varit, blott få lärare behöft eller kunnat förvärfva den färdighet och öfning i dessa språks talande, som endast genom ett längre umgänge med infödde i de länder, der språken lefva, kunde vinnas och utvecklas, hvarföre det synles motionären vara statens pligt, att åt varande och blifvande lärare i de främmande lefvande språken bereda tillfälle att utan allt för stora enskilda uppoffringar ernå den färdighet i språkens talande och den insigt i deras egendomligheter, sorn svårligen annorlunda kunde förvärfvas, än genom resor i nämnde länder; och då behofvet af statens uppmuntran och understöd i detta hänseende borde ju förr desto hellre tillfredsställas, är af mationären, med tillika fästadt afseende å vigten för läraren att inhemta kännedom om de främmande ländernas undervisnings-anstalter, föreslaget, att Rikets Ständer mätte bevilja och till Kongl.
Maj:ts disposition ställa ett anslag af 12,000 R:dr R:mt, att från och med år 1857 samt under nästa statsreglerings-period årligen utgå, och efter Kongl. Maj:ts
Nådiga bepröfvande användas till rese-stipendier åt dem, som vid rikets elemeqtar-läroverk redan äro anställde eller finnas villige och behörige att anställas såsom lärare och hvilka förbinda sig alt besöka Frankrike, England eller Tyskland, för att, jemte kännedom om dervarande undervisnings-anstalter, inhemta fullständig öfning och färdighet i dessa länders språk; hvarförutan åt Kongl. Majit borde öfverlernnas, under hvilka vilkor i öfrigt samt till hvad belopp hvarje stipendium må meddelas.
Utskottet erkänner visserligen nyttan och fördelarne för undervisningen i de lefvande språken, att, såsom motionären föreslagit, tillfälle för läraren beredes att under någon tids vistande i de länder, der dessa språk äro modersmål, förskaffa sig en fullkomlig insigt och färdighet i språkens rälta uttalande; men då detta behof kan anses blifva i väsentlig mån afhjelpt genom den utvidgning af språkundervisningen vid universiteten, hvarföre anslag vid innevarande Riksdag blifvit af Utskottet tillstyrkta, samt för öfrigt Statens för så många andra, mera maktpåliggande, behof hårdt anlitade tillgångar ej torde medgifva beviljande af särskildt anslag för nu ifrågavarande ändamål, hemställer Utskottet, att den väckta motionen icke må af Rikets Ständer bifallas. 114:o.
Uti en hos Preste-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion, har Domprosten Björling, med framställning om angelägenheten att söka hämma de under sednare åren inträffade, alltmera tilltagande, religiösa stridigheterna inom landet, anfört, att svårigheterna i detta fall bestode ej blott deri, att Domkapitlen saknade tillgång till de många biträden, som behöfde användas på de af oroligheterna hemsökta orterna, utan ock i bristen på medel till sådane biträdens aflöning, samt derföre begärt, att ett förslags-anslag af 10,000 R:dr E:ko mätte ställas till Kongl. Slals-Ulskoltets Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) 41 Kongl.
Maj:ts disposition för att, uppå reqvisition af Dom-kapitlen, i mån af behof och emot skeende redovisning under nästa statsreglerings-period utgå.
Utom det att motionen icke innefattar någon närmare utveckling af sättet, hvarpå det åsyftade ändamålet, enligt motionärens lanke, skulle kunna vinnas, synes Utskottet, att uti en fråga af förevarande beskaffenhet några åtgärder från Rikets Ständers sida icke lämpligen, uppå enskild motionärs framställning, böra vidtagas; och som Utskottet föreställer sig, att, derest för något särskildt tillfälle anslag till ifrågavarande ändamål af Kongl. Maj:t, efter derom af vederbörande embets-myndighet gjord underdånig anmälan, befinnes oundgängligen nödigt, medel för en sådan anvisning skola inom Hufvud-titelns tillgångar kunna beredas, har Utskottet funnit sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall å förevarande motion. 115:o.
Bonde-Ståndet har till Utskottets behandling remitterat en af Anders Pehrsson från Malmöhus Län väckt motion, hvaruti denne föreslagit, att Rikets Ständer, såsom ett erkännande af den ädla och för fäderneslandet gagneliga verksamhet, som det å Stora Råby i Skåne af enskild man stiftade räddnings-institut för vilseförda och moraliskt vanvårdade barn ådagalade, måtte bevilja nämnde institut ett årligt anslag af 1,000 R:dr B:ko, emot vilkor att ett visst antal sådana barn der vårdades.
Redan vid 1840 och 1841 års
Riksdag väcktes fråga om ett årligt anslag lill nämnda belopp, men Rikets då församlade Ständer funno sig endast böra bevilja enahanda summa, för en gång, till rese-understöd för den person, hvilken af institutets
Direktion utsåges att i Hamburg eller andra orter taga kännedom om dervarande, för samma ändamål bildade, stiftelser.
Vid 1830 och 1831 års
Riksdag gjordes ånyo framställning om ett dylikt års-anslag, hvilken likväl af dåvarande Stats-Utskott uti dess deröfver afgifna, af Rikets Ständers bifallna, utlåtande afstyrktes, enär Utskottet, som erkände det hedrande föredöme stiftaren iemnat genom de frikostiga understöd, hvarmed nämnda räddningshus blifvit grundlagdt och uppehållet, hyste den åsigt, att dylika anstalter icke borde genom Stats-anslag framkallas och vidmakthållas, samt ansåge betänkligt att på Staten öfverflytta skyldigheter och utgifter, som de särskilda kommunerna rätteligen ålåge, hvarförutan, enligt Utskottets tanke, ifrågavarande inrättning genom ett sådant anslag samt de kontroller och bestämmelser, som vid dess beviljande ovilkorligen måste föreskrifvas, möjligen emot stiftarens afsigt och önskan skulle komma att förlora sin egenskap af en helt och hållet enskild stiftelse.
Och slutligen väcktes samma fråga äfven vid sistlidna Riksdag, då Stats-Utskottet jemväl afstyrkte anslagets beviljande, men Rikets Ständer likväl funno för godt att, för en gång, bevilja Institutet ett anslag af 5,000 R:dr B:ko.
Bih. till /{.
Prot. 18ä6 & 18S7. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 3 Haft. 6 42 Stals-Ulskollcts Utlåtande 148.
Utskottet erkänner fullkomligt den aktningsvärde stiftarens ådagalagda menniskaälskande verksamhet för ifrågavarande välgörenhets-anstalts ändamålsenliga inrättande och fortfarande omsorgsfulla vård; men då Utskottet i allo delar de åsigter i detta ämne, som af föregående Riksdagars Stats-Ulskott blifvit uttalade, samt Rikets Ständer vid sistlidne
Riksdag icke heller ansågo sig på annat sätt böra bifalla då väckta fråga om ett årligt anslag för institutet, än att en summa för en gång åt institutet anvisades, har Utskottet, helst, såsom af berättelsen öfver den innevarande år verkställda revision af institutets förvaltning inhemtats, den ädle stiftaren den 2 sistlidne April till institutet donerat dels i kontant dels i fast egendom ett kapital-värde af 63,300 R:dr R.-rnt, hvarigenom stiftelsen med en sammanräknad tillgång af 142,877 R:dr 78 öre samma mynt ansåges vara för det vid institutet nu befintliga antal af 33 personer för all framtid betryggad, funnit sig böra hemställa, att förevarande motion icke må till någon åtgärd föranleda. 116:o.
Utskottet har genom remiss från Preste-Ståndet fått emottaga en af Prosten Melander derstädes väckt motion, hvaruti, med erinran om det mångåriga arbete, som Professor P. Krafft nedlagt på sin stora tafla, föreställande Deras Majestäter Konungens och Drottningens förmälnings-akt i Storkyrkan år 1823, om den mängd af icke mindre än 138 porträtter af då framstående personligheter taflan finnes innehålla, och om densammas monumentala egenskap, som borde förskaffa den ett rum på Gripsholms slott eller i National-museum, motionären föreslagit, att denna tafla måtte af Rikets
Ständer inlösas till det af konstnären beslämda pris af 3,000 R:dr Riksmynt, hvilken summa, enligt hvad den sednare lärer hafva förklarat, i sådan händelse komme att användas lill ett välgörande ändamål.
Sedan Utskottet uti 59:de punkten af detta Utlåtande tillstyrkt uppförande å stat af ett förhöjdt anslag lill inköp af Svenska konstnärers arbeten, med antydande derjemte af sättet, hvarpå sådana inköp, enligt Utskottets tanke, böra verkställas, har Utskottet funnit sig icke böra tillstyrka något särskildt anslag för nu ifrågavarande ändamål, utan hemställer, att motionen må få förfalla. 117:o.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion har Grefve v.
Platen, B., anfört, att sällan någon Svensk med mera ihärdighet och större framgång arbetat sig fram på den mödosamma vägen till det mål, han eftersträfvat, än Målaren Marcus Larsson.
Hans förtjenster voro äfven erkände så väl i andra länder, der konsten hunnit en hög grad af utveckling, som i vårt eget land, hvarest hans utställda taflor visat till hvilken ståndpunkt han genom sina bemödanden redan kunnat höja sig och under fortsatta bemödanden skulle ytterligare kunna hinna.
Och då nu Larsson, som icke utan stora uppoffringar hunnit detta mål, önskade att det största af hans utförda arbeten måtte få ett rum i den byggnad, som för konstalster af alla slag blifvit afsedd, föreslog motionären, att detsamma måtte inköpas för Musei räkning och att för sådant ändamål ett lör - Stals-Utshollels Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) 43 slags-anslag af 10,000 R:dr Banko ställdes till Kongl. Maj:ts förfogande, för att, sedan vilkoren för köpet genom vederbörande blifvit uppgjorda, i man af behof användas och med en tredjedel om året utgå.
Det af Målaren Larsson utförda större arbete, hvarom nu är fråga, har så väl inom vårt eget land som i utlandet blifvit erkändt alt ega ett högt konstvärde, och det rykte, som konstnären derigenom förvärfvat sig, bar onekligen bidragit ali hedra det Svenska namnet och öka dess anseende.
Det är ock kändt, att den utmärkte konstnären, efter oaflätliga sträfvanden och ansträngningar samt med den mest brinnande håg för sin konst, från en ringa samhällsställning lyckats höja sig lill den ståndpunkt, han nu innehar.
Under sådana förhållanden måste det anses vara ej mindre en förtjent uppmuntran för konstnären, än äfven af vigt för den inhemska konslbildningens befrämjande, alt
Staten genom arbetets inlösande tillegnar sig detsamma och på samma gång bereder konstnären lättadl tillfälle att vidare utbilda de rika anlag för konsten, hvarmed han af naturen blifvit utrustad.
Hvad beloppet af Iösesumman angår, är det naturligtvis för Utskottet icke möjligt alt derom fälla något omdöme, enär priset för ett arbete af ifrågavarande beskaffenhet måste mätas mindre efter den långa arbetstid, som utan tvifvel derpå blifvit använd, än efter det konstvärde, som arbetet, vid jemförelse med andra konstens alster, eger.
Utskottet får derföre i så måtto tillstyrka bifall å motionärens framställning, att Rikets Ständer till Kongl. Majus disposition ställa en summa af högst 15,000 R:dr Riksmynt, för att, i mån af behof, användas till inköp för Statens räkning af ifrågavarande utaf Målaren Larsson utförda större arbete. 118:o. F rån Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit remiss å en af Herr Brodin väckt motion, hvaruti, med förmälan, att af det Planch-verk »Fordna och närvarande Sverige», hvilket, påbegynt af framlidne Ofverstelöjtnanten m. m.
Thers ner i lifstiden, fortsättes af hans efterlefvande dotter, Thora Thersner, som vid sistlidne
Riksdag i sådant ändamål erhållit ett anslag af 200 R:dr B:ko årligen under innevarande statsreglerings-period, ytterligare fem häften sedermera blifvit utgifna och det sjette i början af detta år skulle utkomma, motionären begärt, att som utgifvarinnan saknade egna tillgångar och af ett medfödt kroppsligt lidande vore urståndsatt att skaffa sig sådana, hvarigenom det blefve henne omöjligt, isynnerhet efter den inträffade stegringen å de flesta lefnadsförnödenheter, att fullfölja arbetet, om hon icke egde att påräkna ett säkert bidrag till betäckande af kostnaderna för arbetet, Rikets Ständer måtte anvisa ett årligt anslag till förhöjdt belopp af 266 R:dr 32 sk.
B:ko, eller åtminstone samma anslagssumma, som henne förut beviljats, nemligen 200 R:dr samma mynt, att från och med nästa år och så länge arbetet fortsättes lill henne utbetalas. 44 Slals-Ulskollels Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) Sorn Rikets sednast församlade
Ständer funno sig böra anslå medel för fortsättande af ifrågavarande Planch-verk, och upplyst är, att under den följande tiden detta arbete fortgått och åtskilliga häften deraf utkommit, så torde understöd för arbetets fortsättande äfven nu böra beviljas; och tillstyrker Utskottet i så målto bifall till den väckta motionen, att Rikets Ständer må, för utgifvande af Planch-verket »Fordna och närvarande Sverige», anvisa ett belopp af 400 R:dr R:mt, att under hvartdera af nästkommande tre år utgå. 11.9:o.
Uti sin i flera föregående punkter af detta Utlåtande omförmälda motion har Herr Lallerstedt jemväl begärt, att Rikets Ständer måtte anslå dels 10.000
R:dr årligen, för att användas till pris för inhemska författares arbeten på skön-litteraturens område och till utrikes rese-stipendier för dem, som med sådana pris blifvit belönade, dels, utöfver det å Akademiens för de fria konsterna stat nu uppförda anslag af 2,000 R:dr Hamburger-Ranko till utrikes rese-stipendier för Akademiens elever, ytterligare 3,000 R:dr R:mt till dylika stipendier för inhemska målare, bildhuggare och arkitekter, dels 5,000 R:dr, att tilldelas inhemska musici eller sångare för att vid utländska bildnings-anstalter fullkomna sin konstnärsbildning, dels ock 3,000 R:dr, allt R:mt, till pris för inhemska tonsättares arbeten ; och är af motionären derjemte föreslaget, att vid summornas beviljande det vilkor skulle fästas, att utdelning af prisen och rese-understöden icke finge ske genom de nuvarande Akademierna, på det att författarne eller konstnärerne inåtte vid valet och behandlingen af sina ämnen ega större frihet än Akademierna medgifva; alt den för förstnämnda föremål föreslagna summa af 10.000
R:dr skulle sålunda fördelas, alt 5,000 R:dr användas till tre pris, ett å 2,500, ett å 1,500 och ett å 1,000 R:dr, samt öfrige 5,000 R:dr till två rese-stipendier, hvartdera å 2,500 R:dr; och skulle för ett arbete af mera utmärkt förtjenst två pris och i utomordentligt fall alla tre prisen kunna lemnäs samt rese-stipendierna åter få åtnjutas i ett och, undantagsvis, i två år; alt anslaget till rese-stipendier åt inhemska målare m. fl. skulle fördelas i två stipendier, hvartdera å 2,500 R:dr, att uppbäras i tre år, med frihet för innehafvarne att utrikes vistas på hvilket ställe som helst, der en större konstnärsverksamhet eger rum, men med förbindelse tillika, att för rättigheten till fortsatt åtnjutande deraf ådagalägga prof på framsteg; att anslaget å 5,000 R:dr till rese-understöd för musici och sångare likaledes skulle fördelas i två slipender, å 2,500 R:dr hvart dera, att utgå i tre år, med skyldighet för stipendiaten att genom egna arbeten eller på annat sätt lemna intyg om gjorda framsteg; att anslaget lill pris för inhemska tonsättares arbeten skulle fördelas i två pris, det ena å 2,000 R:dr och det andra å 1,000 R:dr; alt prisen och stipendierna skulle utdelas utan afseende på kön eller ålder, dock så att yngre författare med gryende talenter vinna uppmuntran; att hvad som deraf icke kunde ett år lämpligen utdelas, skulle till ett Stals-Ulskollels Utlåtande JT3 148.
(Fortsättn.) annat år besparas och då utdelas, samt att, i afseende å sättet huru ifrågavarande pris och stipendier borde utdelas, sådant skulle, hvad det första och sista anslaget anginge, ske genom en af Kongl. Majit hvarje år tillsatt kommitté, bestående af fem för utbildad smak och förtjenster om skön-litteraturen och tonkonsten kände personer, men de öfriga rese-stipendierna åter af Kongl. Majit direkte utdelas.
Utskottet vill ingalunda bestrida, alt ju de af motionären här föreslagna åtgärder skulle på ett verksamt och fruktbringande sätt befordra utvecklingen af den inhemska konsten och litteraturen, men i betraktande af de många och betydliga anslag, som förut blifvit af Utskottet tillstyrkta ej mindre till uppmuntran af de sköna konsterna, än äfven till vetenskapernas befrämjande, anser Utskottet Statens tillgångar ej medgifva beviljande af anslag äfven för nu ifrågavarande ändamål, hvarföre Utskottet hemställer, alt Herr Lalierstedts förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 120:o.
Uti en hos Preste-ståndel väckt, af flere Ståndets ledamöter biträdd, motion, hvilken blifvit till Utskottet remitterad, har Hof-predikanten Wensioe, med åberopande af det fördelaktiga omdöme, som både af landsmän och fremlingar samt, bland de sednare, samtidens störste språkforskare, Jacob Grimm, blifvit fälldt öfver det härstädes under arbete varande litterära verk, benämndt »Svenska språkets lagar», påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet å angelägenheten deraf, att författaren af detta, fäderneslandets vetenskapliga ära och anseende i hög grad befrämjande arbete finge sig tilldelad en förtjent vedergällning för hans oförtröttade och oegennyttiga nit i vetenskapens tjenst, samt det allmänna sålunda försäkrades om arbetets fortsättning, hvilken under andra förhållanden ej vore att påräkna och för närvarande säkerligen icke kunde af någon annan öfvertagas; hemställande motionären, att Rikets Ständer måtte i sådant afseende bevilja antingen en summa af 1,000 Ridr
B:ko årligen, i likhet med hvad för utgifvandet af Sveriges gamla lagar är anslaget, eller ock någon annan pekuniär vedergällning för författarens å arbetet nedlagda mödor.
Ett vetenskapligt arbete af förevarande beskaffenhet, erfordrande de vidsträcktaste, samvetsgrannaste och mödosammaste forskningar, kan blott räkna en jemförelsevis mindre krets af läsare, och författaren, hvilken, efter hvad upplyst är, derå nedlagt femton års mödor, måste således sakna den uppmuntran och vedergällning för sina ansträngningar och uppoffringar, som det både genom dess fosterländska vigt och vetenskapliga värde utmärkta arbetet obestridligen fort jena r.
Utskottet inhemtat liar viii författaren, hvarje gång ett nytt häfte utgifvits, fått sig dervid af Kongl. Majit beviljadt ett understöd af det på 8:de
Hufvud-titeln uppförda anslag till rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, men, efter hvad jemväl upplyst blifvit, har dock detta understöd, efter afdrag af tillfälliga utgifter, icke ens lemnat så stor behållning, att det kunnat 46 Slals-Utskotlets Ullålande JVs 148.
(Fortsättn.) sätta författaren i tillfälle att, till påskyndande af forskningens fortgång och underlättande af hans mödor, sjelf förse sig med ett tillräckligt antal af de dyrbara utländska ordböcker och samlingar, hvilka vore för författaren behödiga.
Det synes derföre vara en Statens pligt att med sin hjelp träda emellan och bereda författaren ett lättadt tillfälle alt fullfölja sitt litterära företag, hvarigenom det ock blifver möjligt att inom en kortare tid kunna emotse arbetets fullbordan.
Utskottet anser sig derföre böra tillstyrka, att ett anslag af 1,500 R:dr R:mt årligen under hvartdera af nästkommande 5 år må beviljas såsom understöd för fortsatt utgifvande af »Svenska språkets lagar». 121:o. Till Utskottet har Preste-ståndet remitterat en af Prosten Collén väckt motion om anvisande af ett årligt anslag af 4,000 R:dr R:mt under nästa statsreglerings-period för att påskynda utgifvandet af Svenskt Diplomatarium.
Af denna motion, jemte de yttranden, som vid dess remitterande algifvits utaf flere Preste-ståndets ledamöter, inhemtas, att detta verk, som, börjadt år 1829, vore Smnadt att upptaga alla förut obemärkta, obegagnade och outgifna offentliga och enskilda handlingar af vigt för Svenska historien från medlet af 15:de seklet till Konung Gustaf den l:stes tid, hittills endast långsamt kunnat fortskrida, så att sista häftet af 4:de delen utkommit år 1856; att detta häfte endast innefattade tiden lill och med år 1340; och att, ehuru materialierna till 2:ne ytterligare delar redan voro samlade, dessa delar dock, i brist på medel, hittills icke kunnat utgifvas; hvarföre, och då de komme att innehålla urkunder af största vigt och betydelse, såsom belysande tidpunkten för brytningen till det nyare Sverige, det vore af största intresse, att ett skyndsamt utgifvande af detta verk genom det begärda understödet från Statens sida befrämjades.