Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle Gonstitutions-Utskoltet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt FörtrosndeEmbete utöfvat, äge då Utskottet att sådant tillkännagifva för Riksens Ständer, hvilka, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skrifteligen anmäla deras önskan, att Han ville ur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord. Riksdags-Ordnin gen. §• 27- 2 :d ra Mom.
Propositioner rörande Grundlagars eller öfriga Lagars och Ekonomiska Författningars stiftande eller förändring, jemte andra mål, dem Konungen, under Riksdagens lopp, vill Ständerna meddela, tillställes genom Hof-Canzleren hvarje Stånd i dess Plenum.
Jemte alla propositioner ifrån Konungen till Riksens Ständer eller deras Utskott, böra Stats-Rådets och, i Lagfrågor, äfven Högsta Domstolens deröfver lemnade Propositioner rörande Grundlagars eller öfriga Lagars och Ekonomiska Författningars stiftande eller förändring, jemte andra mål, dem Konungen, under Riksdagens lopp, vill Ständerna meddela, tills.tälles genom en Stats-Rådets Ledamot hvarje Stånd i dess Plenum.
Jemte alla propositioner ifrån Konungen till Riksens Ständer eller deras Utskott, böra Stats-Rådets och, i Lagfrågor, äfven Högsta Domstolens deröfver Conslituliont-UIskot tels Utlåtande N.o 1.
15 yttranden tillika meddelas; kunnande likväl Riksens Ständer, då StatsRådets yttranden angå hemliga mål, endast förvänta del af dess till- eller afstyrkande. lemnade yltranden tillika meddelas: kunnande likväl Riksens Ständer, då Siats-Rådets yltranden angå hemliga mål, endast förvänta del af dess tilleller afstyrkande. §• z9- 2:dra Mom. 2 och 3 Puncterne.
Finner Utskottet af dessa Pro tocoll, att någon Stats-Minister, StatsRåd, Hof-Canzleren, Stats-Secreterare eller annan Ledamot af Stats-Rådet, eller den Embetsman, sorn i Commando-mål Konungen rådgifvit, uppenbai ligen handlat emot Regerings-Formens tydliga föreskrift, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf och af andra Rikets gällande Lagar, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan under tilltal af Juslitige-Ombudsmannen inför Riks-Rätten.
Skulle Utskottet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt, eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon StatsSecrelerare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfvat, skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkänna - Finner Utskottet af dessa Pro tocoll, att någon Stats-Rådets Ledamot eller någon för tilljället förordnad Föredragande,, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot Regerings-Formens tydliga föreskrift, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf och af andra Rikets gällande Lagar, eller underlåtit att göra förestälsningar emot sådana Öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan under tilltal af Justitiae-Ombudsmannen inför Riks-Rätten.
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfvat, skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilka, om de 16 Constitulions-Utskottets Utlåtande N:o 1. gifva, hvilka, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att Han ville utur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord. §• irsta Utom förenämnde i RegeringsFormens 53 §. omförmälda och löreskrifna Utskott, äge Riksens Ständer att välja och förordna ett Expeditions-Utskott, bestående af Tolf Ledamöter, för att uppsätta ej mindre de expeditioner, som under Riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven Riksdags-Beslutet, och alla sålunda författade Handlingar lill Riksens Ständers justering öfverlemna; och äge Hof-Canzleren, eller den hans Embete företräder, rättighet att i Utskottet öfvervara Riksdags-Beslutets justering, i de delar deraf, som röja Konungens yttranden. §•
Tjenstgörande Stats-Ministrar, StalsRåd , .Tustitias-Råd, Hof-Canzler, Justi tiae-Canzler, Justitife-Om budsman samt Stats-Secrelerare, kunna ej säte oell stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen ski litel igen anmäla deras önskan, alt Han ville utur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord. 36.
M o ra.
Utom förenämnde i RegeringsFormens 53 §. omförmälda och föreskrifna Utskott, äge Riksens Ständer att välja och förordna ett Expeditions-Ulskott, bestående af Tolf Ledamöter, för att uppsätta ej mindre de expeditioner, som under Riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven Riksdags-Beslutet, och alla sålunda författade Handlingar till Riksens Ständers justering öfverlemna; och äge den Stats-Rådets Ledamot Konungen dertill förordnar, rättighet att i Utskottet öfvervara Riksdags-Beslutets justering, i de delar deraf, som röra Konungens yttranden. 4>.
Stats-Rådets och Högsta
Domstolens samtlige ledamöterj äfvensom Justitias-Canzleren och Justitieombudsmannen kunna ej säte och Stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds Conslitutions-Utskottsli Utlåtande iWo 1. 17 serskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-R adels Ledamöter de serskilda fall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig magt och rätt styra.
I Utskott eller val till Ulskolts-Ledamöter må icke någon af förenämnde personer deltaga.
Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna göromål och Em hetsåtgärder kan förekomma; hörande för öfrigt och i allmänhet iaktlagas, att i mål, som personligen röra en Ledamot af något Riks-Stånd, må han väl i Plena eller Utskott öfverläggningarne, men ej besluten, öfvervara. §•
Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller af något publikt
Veik, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare genom sin Ordförande hos llofCanzleren Konungens Nådiga befallning lill vederbörande, om de äskade underrättelsers meddelande.
Galle likväl ej detta stadgande i afseende på Stats-Contorel, hvilket, likasom Banco- och Riksgälds-Vei ken, hör, i frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela.
Fröt- iSjo. 3 Sami.
Stånds serskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för SiatsRådets Ledamöter de serskilda fall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig magt och rätt styra.
I Utskott eller val till Ulskolls-Ledamöler må icke någon af förenämnde personer deltaga.
Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna göromål och Embetsåtgärder kan förekomma; börande för öfrigt och i allmänhet iakttagas, alt i mål, som personligen röra en Ledamot af något Riks-Stånd, må han väl i Plena eller Utskott öfverläggningarne, men ej besluten, öfvervara. 42.
Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller af' något publikt Verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare genom sin Ordförande hos den Stats-Rädets Ledamot Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar> Konungens Nådiga befallning lill vederbörande, om de äskade underrättelsers meddelande.
Galle likväl ej detta stadgande i afseende på SlalsContoret, hvilket likasom Banco- och Riksgälds-Verken, hör, i frågor om sjelfva ledovisningen af medlen, alla 3 •fg Censtitutiens-Utskoltels Utlåtande W.o 1. äskade upplysningar omedelbarligen meddela.
1 ryckf rikets-Förordning en.
Der borttages, öfverallt, ordet: vHof-Canzlerenoch i dess ställe insattes: ” Justities-Stats-Minis tern” Se Bih. 3 Sami.
Metnor.
N:iis 34, 48» 49 > 7 1 och 1 ■&.
Ridd. och Adelns Prot. B. XIV. pp. 49> ,to> ' 5o, IQ 2, 207, 210, 248, B. XVII. p. 6." B. XVIII. p. 280.
B. XXI. p. 101. B. VII. pp. o3, 3 j 7. B. XXI. p. 113.
PresLe-Ståndets d:o B. X. p. 349» 3p8. B. XI. p. 107, 208. B. XIV. p. io5, 108. B. XV. p. 180.
B. XVIII, p. 166. Borgare-Ståndets d:o B. V. p. 787. B. VI. p. 27, 53, 126. B. VII. p. 93, 3o8. B. VIII. p. 172, 471. B. IX. p. 769, 851. Bond».-Ståndets d;o B. VIII. p. 487, 4.91» 492, B- IX* p. 007. B. X. p. 277. T 11 Y C r. T HOS ,T. A. WiLlDÉS, 18 40. ConstitiUions-Ulskotlets Memorial iV.o 2. 1 N:o 2.
Antom till Exp. Utsk. den Febi'., kl. 4 e- m.
Memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet, angående grundlagsenligheten af en yrkad, men vägrad Proposition.
Uncl er denna dag liar Conslilutions-Ulskotlet emottngit Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll för den I och 5 innevarande månad, af hufvudsakligt innehåll, att enär, vid återföredragning af ett utaf RiksdagsFuMmägtigeu Hans Jansson framstäldt förslag till underdånig skrifvelse eller adress till Hans Majit Konungen, i anledning af Hans Majlis Tal vid Riksdagens öppnande å Rikssalen, flere Ståndets Ledamöter yrkat Proposition på berörde förslags antagande och meddelande till de öfriga RiksStånden, Talmannen förklarat, att, sorn 44 §• 1 Morn.
Riksdags-Ordningen uttryckligen inneliölle, det allmänna frågor, hvarmed förstås sådane, som kunna eller böra komma under samtlige Riks-Slåndens öfverläggning och pröfning, ej må i Riksens Ständers Plena till omedelbart afgörande upplagas, utan skola öfverlemnas till utredande af behöriga Utskott, funné Talmannen, vid jemföielse äfven af 56 §.
Regerings-Formen, sig, på grund af 55 §.
Riksdags-Ordningen, föranlåten vägra Proposition till omedelbart antagande eller förkastande af ifrågavarande förslag, samt alt, då Ståndets genom votering utrönta majoritet äskat den sålunda vägrade Propositionens framställande, öfverläggningen förklarats hvilande och målet blifvit förvisadt till Conslitulions-Utskotlet, jemte anmodan att, inom åtta dagar efter delfåenrlet af handlingarne, till Ståndet med utlåtande inkomma.
Vid pröfning af delta ärende har Utskottet tagit i betraktande, att det af Hans Jansson framställda förslag till underdånig Adress, långt ifrån att innefatta en Motion, endast åsyflar ett uttryck af Bonde Ståndets tänkesätt och förhoppningar om landets allmänna ställning, alt då Hans Majit Konungens Tbrontal, såsom en icke med contrasignation försedd handling, ej är att betrakta sorn en Kongl.
Proposition, för hvilken Remiss lill Utskott må ega rum, kan ock den till svar föreslagna, dermed oskiljaktigt sammanhang egande Adressen desto mindre påkalla en dylik handläggning, Bihang till R.
Prot. iS.fo. 3 Sami. 2:dra Häftet.
2 Constitutions-Utskottcls Memorial N.o 2, sorn dermed icke åsyftas någon anmälan inför Konungen i Stats-Rådet, ulan blott ett uttryck inför Konungen personligen af underdånig vördnad samt en af Konungens Throntal motiverad opinions-yltiing; att dess ifrågasatta meddelande lill de öfriga Riks-Stånden ingalunda afsett, att förslaget skulle hos dem undergå pröfning, d. v. s. antingen godkännas eller förkastas, utan blott haft lör ändamål att lemna dem tillfälle, derest de så för godt funno, att uti Adressen deltaga, samt att Bonde-Ståndet icke är förment att, äfven utan de öfrige Riks-Ståndens deltagande, å Ståndets enskilda vägnar lill Kongl. Maj:t öfverlemna den underdåniga Adressen.
Utskottet bar fördenskull icke kunnat dela den af Bonde-Ståndets Talman yttrade mening, det ifrågavarande Adress-förslag utgör en allmän fråga, den der kan eller bör komma under samtlige Riks-Ståndens öfverläggning och pröfning, samt följaktligen dessförinnan rnåste, jemlikt 56 §. Regerings-Formen och 44 §• Riksdags-Ordningen, af behörigt Utskott beredas; och har Utskottet sålunda ansett Adress-förslaget, som icke ur någon synpunkt kan hänföras till de uti 89 §. Regerings-Formen och 60 §.
Riksdags-Ordningen antydda önskningar, rörande hvilkas behandling föreskrift meddelas, vara nti ett calhegoriskt förhållande lill de underdåniga lyckönsknings- eller tacksägelse-adresser, hvilka vid flera Riksdagar blifvit, utan föregående remiss, omedelbart af Riksens Ständer afgjorde.
Utur dessa skäl och med den allmänna uppfattning af 55 §.
Riksdagsordningen, alt Talman icke må från Grundlagarnes möjligen tvetydiga oräaförstånd motivera vägran af Proposition, utan att en sådan vägran, hvilken utgör ett undantag från Riks-Ståndens allmänna rätt att öfver förekommande ärenden besluta, måste stödja sig på den väckta frågans bokstafliga stridighet mot Grundlagarnes lydelse, förklarar Constitulions-Utskottet, det Proposition på omedelbart afgörande af Hans Janssons omförmälde förslag till underdånig Skrifvelse icke kan, på grund af 55 §•
Riksdags-Ordningen, af Talmannen vägras.
Stockholm dea 10 Februari i84o* På Riksens Ständers Conslitutions-Ulskolls vägnar, C. H. Anckarsvärd. H. O. Holmström.
Mart. T. Morsing Th:n. L. S.
Arfvidsson, <%nsiiluliöns^UlshoUels Memorial JY:o 2, 3 jResérvatiotier: df Gtefve Spens: Mot Utskottets beslut, i afseende pä grundslagsenligheUn af den i Bonde-Ståndet yrkade Pioposition om omedelbart antagande af, samt inbjudning lill de öfrige Stånden , att äfven antaga Riksdagsmannen Hans Janssons förslag till underdånig adress, får jag härmed reservera mig.
Lika med Bonde-Ståndets Taleman, anser jag, att §§. 44 oc'd 6o af Riksdags-Ordningen här påfordra förslagets förutgående behandling i Utskott.
Den begärda inbjudningen mäste ovilkorligen införa frågan i deras class, hvilka kunna komma under samtlige Riks-Ståndens öfverläggning och hvilka uti $. 44 kallas allmänna frågor, med uttryckligt stadgande, alt de ej må i Riksens Ständers Plena till omedelbart afgörande upptagas.
Jag kail icke inse det här omtaldta sambandet emellan den vägrade propositionen och §. 26 af Riksdags-Ordningen, icke ens alt den såsom oformlig anmärkte Utskolts-granskmngen af Konungens Throntal är en nöd vändig följd deraf, att frågan om detta såkallade svar på Throntalet dit remitteras.
Om Giundlagen innehöll åliggande för Sländerne att besvara ett sådant tal, då skulle det visserligen underkastas en slags granskning af det Utskott, som uppsatte en sådan svars-adress, men dels synes mig äfven den granskningen icke oformlig, så snart bebofvet deraf kan visas, dels blifver, när intet annat svar är uti nämnde §. 26 föreskrifvet, än Talmännens framföranden af Ståndens undeidåniga vördnad i slutet af Plenum Plenorum, hvarje adress, sådan som denna, en serskildt föreslagen skildring af landets ställning och önskningar, mera med anledning af Throntalet, un såsom svar derpå.
Den förra benämningen är också den, som här nyttjas.
Jag anser en dylik åtgärd ganska lämpligen kunna hänföras till §. 60 uti Riksdags-Ordningen, der det heter: ”Vilja Riksens Ständer till Konungen framföra någon deras allmänna önskan i hvad ämne som helst;” och kan så mycket mindre ogilla, alt Bonde-Ståndets Talman åberopar denna §. 60 här, som detta förslag till adress i sanning ulliycker ganska många önskningar.
Af alla de bevekelsegrunder, jag hört åberopas mot Talmannens vägran, är den enda efter min lanke giltiga, att, när under så många föregående Riksmöten tacksägelse-adresser blifvit omedelbart och efie* inbjudning beslutade af Ståndens Plena, utan att §. 44 Riksdags-Ordningen dervid ansetts hinderlig, borde frågan om en adress till Konungen af annat innehåll, än blotta tacksägelser, icke behandlas på motsatt vis; — jag tror, lill följd häraf, att, när helst någon Taleman vägrar proposition 4 Constitutions-UIskoltets Memorial N.o 2. på elt sådant omedelbart beslut om en tacksägelse-adress, bör denna vägran af Constilutions-Utskottet godkännas.
Så val jag, som flere af de Ledamöter, i hvilkas yttranden jsg instämde, anförde under debatten vår farhåga för prejudicatet»
I alla länder, der en adress från Representanterne, såsom svar på Regeringens första meddelanden, är antingen Grundlagsstadga elier praxis, hafva alltid dessa adresser ansetts vara af stor vigt, och nagelfarandet af hvart ord deri sker med största sorgfällighet.
Jag älskar ej mycket dessa opinionsyttringar vid början af en Representations möten.
Jag tror melhoden vaja ett af lidens misstag och kunna leda till och hafva fedt ofta derhän, att man skjuter bort sitt krut på yttranden om personer i allmänna termer — det krut, som sedan saknas vid omdömena om saker och specificejade gerningar; — men skall denna act anses tillhöra en Representation, bör den i alla afseenden betraktas sorn en hufvud-act; och inom vårt fyrkammar-syslem kan det sorgfalliga nagelfarandet af redaelioner i allmänhet ej anses verkställbart, utan preliminärt sammanträde af en gemensam alla kamrarnes delegation.
Jag tior således, att frågans vigt lika myckel, som, efter min tanka, vår Grundlags ordalydelse, fordrar sådana adressers preliminära behandling i Utskott.
Detta Riksdagsmannen Hans Janssons förslag utmärker sig genom hofsamhet, sakrikhet, sanning, alfvar; men det kan efterföljas, vid andra Riksdagar., af helt annorlunda adressförslager, den ena gången uppfyllda med orientaliskt smickei’, den andra gången med personlig bitterhet, och dessa två möjligheter visa begge vådan af att för sådana adresser välja den antagningsform, som mer, än någon annan af dem, hvilka åtfölja vårt Representationssätt, är underkastad de obetänkta redaclionernas alla följder.
Uti denna reservation instämde Professor Morén.
Af Professor Cederschiöld:
Mot det sätt, hvarpå Höglo!!.
Consfitn tions-Ulskoltet behagat besvaia den erhållna lemissen från det Hedervärda Eonde-Ståndet, nödgas jag reservera mig.
Jag gör det ingalunda i den inbillning att kunna upphäfva verkan af Utskottets utlåtande, helst jag ganska väl vet, att ingen apell gifves emot Utskottets dom i de fall, der det, såsom nu, handlar med Riksens Ständers rätt.
Men jag har velat begagna min reservationsrätt blott för alt tillkännagifva, det jag icke deltagil i Utskottets, enligt min åsigt, grundlagsvidriga förfarande med delta mål.
Då nemligen den gjorda motionen var ämnad att ”kunna eller böra komma under samtliga Riks-Ståndens öfverläggning och pröfningf så är det klart, att den, enligt i Mom. af 44 §•
Riksdags-Ordningen, måste anses Ccnstitutions-Vtskottets Memorial N:0 a. B såsom en ’allmän fråga.”
Och sedan delta icke kan nekas, år det ovedersägligt, att den, enligt så val samma § , sorn 56 §.
Regerings-Formen, icke bordt kunna upptagas till omedelbart afgörande i Riksens Ständers Plena, ulan skolat öfverlemnas till behörigt
Utskott j sorn egt att deröf ver sig yttra.
Till öfverflöd föieskrifves dessutom i 60 §.
Riksdags-Ordningen bestämdt, ali så skall förhållas, då Riksens Ständer Vilja ”lill Konungen framföra någon deras allmänna önskan i hvilket ämne som helst."
Mig synes derföre den yrkade propositionen vara uppenbarligen stridande mot Grundlagarnes klara ordalydelse, i de nu an fö da paragraferne.
Också har Utskottet, till stöd för sitt utlåtande, hvilket, enligt 55 §.
Riksdags-Ordningen, borde vara ”motiveradt och bestämdt" icke kunnat anföra en enda Grundiags-paragraf, ulan sökt raisonera sig fram genom det påstående, att den föreslagna adressen icke vore någon ‘'allmän fråga_, och att i Grundlagarne ingen ting funnes stadgadt om ett sådant måls behandling.
Till den andan gör Utskottet, alldeles godlyckligen, en helt annan beskrifning på ”allmän fråga/’ än den Riksdags-Ordningen gifvit i 44 §•
Men afven sedan Utskottet uteslutit adressen ifrån eulhegorien af "allmän fråga/" återstår en i visst afseende ännu högre cathegori, under hvilken Utskottet väl måsle tillåta den all få inrymmas, nemligen den, som finnes i 60 §.
Riksdags-Ordningen, så lydande: ”Vilja Riksens Ständer till Konungen framlöra någon deras allmänna önskan, i hvilket ämne som helst” &c. Att adressen innefattas under benämningen af ”hvilket ämne, som helst,” lär väl ingen vilja bjuda lill alt bestrida; och lika obestridligt är det äfven, alt den innefattar en önskaUj åtminstone alt den måtte blifva behjertad.
Denna §. hade sålunda i alla fall varit ensam tillräcklig att bestämma, det motionen hade ovilkorligen bordt handläggas af vederbörligt Utskott, innan Stånden varit berättigade att derom besluta.
Af Biskop
Nibelius:
I motsatts mot Ulskollels pluralitet, anser jag Talmannen i det Hedervärda Bonde-Ståndet , i de af honom citerade Grundlags-paragrafer, hafva ägt tillräckligt skäl för sin vägran, att lill omedelbart afgörande framställa Hans Janssons anförande.
Nämnde memorial, långt ifrån att innehålla en blott allmän opinions- eller tanke-yttring, vidiör frågor, visseiligen i den mening allmänna, att de röra aila Stånden gemensamt, och just derföre höra under 44 §■ Riksdags-Ordningen, men al hvilka dock flere angå speciella ämnen, och i afseende på dessa uttrycka bestämda önskningar, åsyftande ändring i gifna författningar.
Men om sådana frågor, anledningen till deras väckande må hafva varit hvilken som helst, stadgas i Grundlagen bestämdt, ali, innan de lill afgörande få 6 Cptistilutions-Ulskottet!
Memorial N.-o 2. förelagas, de i Utskott skola beredas.
Det är detta Talmannen i BondeStåndet yrkat.
Jag kan derföre icke annat än gilla hans förfarande oell får således mot Utskottets beslut reservera mig.
Med Biskop Nibelius förenade sig Professor Geijer och Bruspatron De Maré.
Biskop Holmström instämde uti de af Grefve Spens och Biskop Nibelius afgifne reservationer.
Af Prosten Hallström:
Adress-förslaget är, efter mitt omdöme, just i den nion en allmän fråga, sorn derigenom skall uttryckas en allmän opinions-yllring.
Denna kan icke, serdeles då liera serskildta ämnen beröras, på ett värdigt, kraftigt och tillfredsställande sätt afgifvas, genom acclamalion inom Riks-Stånden, utan måste, för att äga kännemärket af sanning och lugn, föregås af öfverläggning och pröfning, men i sådant fall, hvilket här ofelbart inträffar, då afsigten omisskänligen varit att draga frågan under samtlige Riks-Ståndens behandling, har så väl Regerings-Formens 56 §., som Riksdags-Ordningens 44 §• uttryckligen föreskri!vit frågans beredning i Utskott.
Ovedersägligen innefattar ock Adress-förslaget föreställningar och önskningar, ål hvilka, i hvad ämne som helst, 6o §.
Riksdags-Ordningen samt 89 §.
Regerings-Formen bestämdt utstakat vägen lill Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-Utskottet, innan desamma kunna till Konungen framföras af Rikets Ständer.
TRYCKT HOS J. A. \V ALLDER, 1840. Conslitulions-Vt skol tets Memorial N.-o 3. 1 N:o 3.
Ankom till Exp. Utsk. den ig Ftbr., kl. i e. ru.
Memorial till Ridd. och Adeln, angående grundlagsenligheten af en yrkad Propositions vägrande.
Ar eli förflulne gårdag ankommet Utdrag af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 20 och 23 nästlidne Januari samt den 1 i denna månad, har Conslitutions-Utskollet inhemtat, alt, sedan inom Ridderskapet och Adeln Fråga blifvit väckt derom, alt de Embetsman, som 4> §•
Riksdags-Ordningen uppräknar, ej måtte uti det i Riddarlius-Ordningens 18 §. omförmälda Bänkrnansval deltaga, och Landtmarskalken, i anledning deraf, förklarat, att då sistberörde §. föreskref, det samtlige Ridderskapet och Adelns närvarande hela antal skall delas i serskilda delar, hvarje Afdelning vid Bänkmansvalet för sig uppropas att förrätta sådant val, och hvar och en dervid inlemna en sluten sedel o. s. v., samt Riksdags-Ordningen ej innehöll något häremot stridande, enär dess 4i §. väl uteslöt vissa högre Embetsman från Utskott och val dertill, men ej från Bänkrnansval, kunde ej Landtmarskalken, sorn uti sin aflagda Landtmarskalks-ed svurit att ställa sig till ovilkorlig efterlefnad, ej blott Grundlagarne, utan ock den antagna Riddarhus-Ordningen, emot 18 §. i denna Ordning, jemförd med 28 och 4( §§.
Riksdags-Ordningen, å den gjorda framställningen meddela proposition; så och då denna senare likväl af Ståndet yrkats, hade öfverläggningen, jemlikt 55 §.
Riksdags-Ordningen, blifvit förklarad hvilande och frågan förvisad lill Constilulions-Ulskollet, med föreläggande att, inom fjorton dagar efter delfående!, öfver frågans stridighet elier enlighet med Grundlagen sig utlåta.
Efter lagen kännedom jemväl af de Protocolls-uldraget medföljande yttranden och reservationer i ämnet, har Utskottet förehaft detta till pröfning; och som 55 §.