Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans hängifvenhet och tjänstaktighet rörde henne, och hon såg med stolthet och belåtenhet, hur omtyckt han var af folket på godset, som aldrig kallade honom annat än » vår baron » och uttalade denna titel med en blandning af stolthet och utmaning mot alla andra baroner i världen.
Deras äktenskap var ett bland de allra lyckli- gaste man kan tänka sig.
Intet missförstånd, in- gen meningsskiljaktighet störde det goda förhål- landet mellan dessa två så högst olika makar.
Deras kärlek till hvarandra snarare tilltog för hvart år, och de voro till den grad allt för hvar- andra, att det först efteråt blef fråga om barnen.
De uppfostrade sina tre döttrar med stor om- sorg — egentligen var det friherinnan, som ombe- styrde uppfostran, och baronen som samtyckte — men barnen lefde i en värld för sig, och de hade alla en tydlig känsla af, att ingen af dem inträngde i den cirkel, där deras föräldrars ömsesidiga kär- lek stod ensam.
Vid bordet måste de tre flickorna ända till sin konfirmation iakttaga fullständig tystnad.
Efter middagen fingo de en liten audiens i friherrinnans kabinett, där hon och baronen drucko kaffe, me- dan de tre unga flickorna sutto på hvar sin låg stol och samtalade med föräldrarne, det vill säga svarade på de frågor, som framställdes till dem.
Om aftnarne efter teet samlades de alla i den hvita salongen, där modern och döttrarna sutto vid sina broder bågar, medan fadern läste högt, tills klockan slog nio, då barnen reste sig för att lägga undan sitt arbete, kyssa föräldrarne på handen och bege sig på sina rum.
För resten var dagen indelad i åtskilliga under- visningstimmar.
Vid olika tider hade de guver- nanter, dans- och musiklärare.
Hushållerskan un- dervisade dem tidigt i husliga sysslor, så att de alla skulle kunna vara hemma i bakning, syltning och alla husmoderliga, nödvändiga kunskaper.
De uppfostrades med ett ord alla till att bli tre fullkomliga unga damer, oklanderliga både till själ och kropp, för att en gång, helst så snart som möjligt, anses värdiga att segla in i äktenskapets säkra hamn där, enligt friherrinnans åsikt, den enda saliggörande lyckan fanns.
Oaktadt dessa tre flickor uppfostrades på all- deles samma sätt, hade det dock behagat naturen att från början göra dem helt olika, att hos hvar och en nedlägga sä alldeles skilda frön, att ingen trädgårdsmästare någonsin skulle kunnat lyckas att få samma slags plantor upp af dem, om han än vattnade och gräfde aldrig så mycket omkring dem.
Det roar naturen att skapa underliga, oberäk- neliga variationer och sammansättningar.
Hvad som hos friherrinnan Elisabeth var kor- rekt och pliktuppfyllande, hade hos den äldsta dottern Cordelia fått en djupare klang.
Det hade blifvit strängt allvar.
Hon icke blott älskade plik-
IDUN 272 ten, hon svärmade för smärtan och lidandena.
Hon uppsökte ända från sin barndom helst olyc- kan och sorgen för att kämpa mot dem och för- svara de svaga mot dem.
De lyckliga intresserade henne icke, och all kärlek ansåg hon som ett slags galenskap — naturligtvis med undantag af hennes föräldrars föhållande till hvarandra.
Det kunde ju icke vara fråga om att jämföra föräld- rarne med andra dödliga.
Hennes mörka ögon och tjocka, nästan sam- manvuxna ögonbryn bade ett snart sagdt hotande uttryck, men de fattiga och olyckliga sågo i dessa ögon endast fasthet och deltagande, och i hem- met var hon den, som näst efier husets fru satte alla i den största respekt.
Men om Cordelia hade gått en ton djupare än modern i allvar och stränghet, så hade systern Anne-Sophie i stället gått en ton högre än fadern i ljus och munterhet Det var den glada baronens gladaste natur, som dök upp i hans ljusa dolter.
Hon var som en återklang af hans ungloms alla glada hi- storier.
Från morgon till kväll var hon full af skratt och skämt.
Hon älskade vackra kläder och ju flere tillbedjare dess bättre.
Hennes mun smålog alltid litet Hennes kinder voro alltid röda, som om hon nyligen hade dansat, och hon kunde icke hälla sina tankar samlade, så länge som hon höll på att krusa siit här.
Medan Cordelia genomgick den vinler, då hon i Slockholm blef införd i htora världen och pre- senterad vid hofvet, som man genomgår ett mar tyrskap, så lefde Anne-Sophie i minnet af denna lyckliga tid, hvilken hon säg reflekterad liksom genom en oändlig rad af förgyllda speglar.
Hvad tjänade det till att vara ung, om man icke fick kläda sig till bal och deltaga i glada festeri Hon brydde sig icke om bofinkarnes sång i lindarne kring Arvidsnäs eller böljeskvalpet vid stånden, hon brydde sig om, att artiga, förnäma herrar stodo bakom hennes stol och hviskade henne vackra ord om hennes hvita axlar eller lägo för hennes fötter och tiggde om hennes kärlek.
Hade hon liksom fadern varit en ung man, så hade hon nog liksom fadern varit den första vid Bidrag mottagas med 1893 jakten och hasardspelet och i många glada äfven- tyr.
Men hon var en väluppfostrad ung dam under sin stränga mors uppsyn, och det var en- dast hennes tankar, som kunda flyga vilda och oregerliga, hvart de behagade; — och de flögo också!
Hennes mor skulle ha bleknat af förfäran, om hon hade kunnat se in under de ljusa lockarne, som hängde ned öfver brodérramen, där Anne- Sophie satt, och tränga ända in i hennes inre.
Medan hon sakta och försiktigt stack nålen upp och ned genom broderiet, gick det lusteligen till i hennes fantasi.
Där funnos båda maskerader och enleveringar och galna historier af alla slag.
Var Anne Sophie en genklang af faderns glada ungdom, så var den yngsta, Elisabeth-Antoinette, som i hvardagslag kallades Tony, ett uttryck för föräldrarnes svärmiska kärlek till hvarandra.
Den var poesien i deras lif, och hon var som en dikt.
Späd och fin med drömmande ögon och en drömmande mun såg hon ut som ett barn ännu då hon var sjutton år.
Hon talade nästan aldrig, men man måste alltid fråga henne: » Hvad tänker du på? » Hon deltog i samma undervisning som syst- rarna, men h&gt;n tycktes dock aldrig riktigt närva- rande.
Det föreföll som hon alltid hade några tankar bakom, hvilka voro viktigare för henne än hvad hon sysselsatte sig med.
Af egen lust öppnade hon aldrig en bok eller tog ett handarbete, men hon spelade på luta med sina smala hvita fingrar och sjöng därtill med en mjuk, beslöjad stämma.
Det var hennes fars störsla nöje alt lyssna till henne, och när han om vinteraftnarne sitt vid kaminen, lät han Tony hämta sin luta och sjunga franska romanser.
Han sade om henne, att hon hade en röst » som blå sammet ».
När hon sjöng, slöt han ögonen, och när hon hade slutat, suckade han och sade: » Ack ja!
Då man var sjutton år! » Tony var också som född till att dansa, men hon dansade helst ensam, slöjdansen och dansen med dolken.
Det var egentligen ett slags drama- tisk dans, som med gester och pantomimer ut- tryckte en hel historia.
När det vid jultiden var främmande vid Arvids- De 24 tomma rutorna i ofvanståen- de kvadrat skola ifyllas hvar och en med en bokstaf sålunda, att de 6 våg- räta raderna utgöra bekanta ord.
Or- den, men i annan ordningsföljd, be- tacksamhet.
teckna: en dryck, «n stad i Sverige, en fågel, en socken i Dalarne, ett fångstmedel, en järnvägsstation.
näs och alla gäster sutto församlade i de stora salarne, då var det festens glanspunkt, när baro- nen satte sig vid pianot och Tony kom sväfvande in i sin smala hvita klädning och med en blå slöja slingrad kring halsen och dansade slöj- dansen.
De gamla fruarne runkade sakta sina turbaner med paradisfåglarne; de gamla herrarne gräto, snusade och torkade ögonen; barnen stodo och gapade i andlös förvåning, och de unga herrarne i sina kortlifvade frackar och stora krås flockade sig i dörrarne och hviskade till hvarandra.
Tony var för dem icke en ung flicka, utan ett andeväsen; men de tyckte mera om att dansa med Anne Sophie.
Hon var roligare och bade kvicka svar på allt hvad de sade.
De tre systrarna lefde egentligen hvar för sig sitt eget lif, då de inbördes voro så högst olika, men i en sak förenades de alla, det var i sin kär- lek till onkel Jonas.
Onkel Jonas var en kusin till deras far, en ogift äldre ungkarl, som bodde en mil från Arvidsnäs på det glada vackra Aby.
Onkel Jonas var lika vänlig och välgörande som naturen omkring hans hem.
Han var en liten kortbent, fet och frodig herre med ett rundt, rödblommigt ansikte som ett lindebarns.
Hans stora, blå, alldeles runda ögon utstrålade välvilja och deltagande för alla människor och fylldes vid minsta anledning till rörelse mycket hastigt med klart vatten.
/ ' Fredrika- Bremer- Förbundets medlemmar an- modas att med snaraste till byrån, 54 Drott- ninggatan, I tr., insända år s-cc fg i f t e r och p r e n u m e r a t i o n s - a f g i f t e r.
TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN INNEHALL:.
viktig lönefråga.
!l ?el.cgrnrficster~~ks 1Öiieför~d.ll: i~rideii enligt k. ni: ts pro- position ti l1 iunevzki.a6nde s h d a g.
D-n, ~ u c y Stone.
S., Joqas Lie ' pg hans hustru .. Brev fra .Arma Krmtsoai, Krycke-Britt .. En korsdragerska.
ecit hennes existens~m~isiimum.
Anteckii ingar med- dd ?de genoin E s s e l d e..
T&amp; motioner vid årets riksdag.
ris tia nia.
, ', \?
... Pris pr ' rgållg: För ' Förbundets medlemmar kr.
För icke medlemmar D 4: 00.
- .- AlacZvcc hiiftet, hvilke t ofördröjligen kommer a t t utsändas, skall bland annat innehålla: Bref a f Ernst Ahlgren; Ur de senare årens litteratur i kvinno- frågan; Forts. på berättelsen Krycke-Britta; Recensioner m. m..
le [arickyliel slickad och virkad glleluiiip) niottages till spinning af alla s h e garn samt till viifning af i t i i b i n p.
rapp- ooc kostymtyger.
sjalar, f i l t u m. m All uuui s l y p y&amp;ump mottages till riihing af silngflock.
newsiitom mottagas alla dags trger till &amp; (3esning beredning och fbgnina samt allt hvrd V till herr- o611 ~lningertlcrol~en liórer till fargning och kemitlk iviittnirg.
Siirakildt rekommenderas fiir- vtir iikta l h l ' i * i # i ~ i y f i l r r ~ e l 4 1 ~ och t ~ Z f viira ~ t Icnlf~ / lle-ltliid#itiystt / ger sbaoui varande icke I h t t genom sitt eleganta iitaeentfe iiii~ilill~rste tyg till nibotxtlriikter för I m m r och dr~iiier.
S1~HiiritIii-, ?ärg- or11 presslöner billigast i Stockholii.
Gotla hemtas I2iir atijrri.
lmi.tiinr friin 1: ~ridwrten betelns ilessiitom frukten fralii ocli brer.
E /?
I -- ELMLHOENS VAFVERI, Stockholm.
U11 och Sti
kapitalister, särskildt fruntimmer, liar det lange varit ett önskningsinål a t t kunna öfverlamna vhrden af sina värdepapper ocli skötseln af sina affärer ht någon person eller institution, som ined absolut säkerhet förenade punktligliet och noggrannhet i utförandet af det anförtrodda uppdraget äfvensom prisbill.igliet .. E n sådan ' institution är F ÖP S tockliolms Enskilda Banks Notariatafdelning (LZCZn Nygatam 2 7, expeditionstid 10-41, som under garanti af Stockliolins Enskilda Bank htager sig vård och förvaltning af enskilda personers ocli .kassors värdepapper.
en person hos ~otariatafdelniiigen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid förfallotiderna kiipon- ger och tillhandaliåller deponenten influtna medel.
Vidare efterser Notariatafdelniiigen utlottningar af obligationer och underrattar depo- nenten i god tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvit utlottad, samt lamnar förslag till ny placering af det ledigblifna kapitalet.
Oin inteckningar deponeras Iios Notariatafdeliiingen imderrättar Notariatafdelningen galdeniiren.
därom a t t rantorna å in- teckningarna skola till afdelnibgeii inbetalas, hvarefter de medel, som inflyta, till deponenten redovisas.
Vidare tillser Notariatafdelningen att inteckningarile blifva i vederbörlig tid förnyade.
Om en hos afdel- ningen deponerad inteckning genoni underlåten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockliolrns Eiiskilds Bank därigenom uppkommen skada.
E ' 6rvariiigsrcfe; ift: 50 öre för å r pr 1,000 kronor af deposi- tionens vgrde, dock ej under två Irronor.
, ' Trikavaror, Flanell, Mopgonrockstyger, Under- kjolar och Kjoltyger.
Plqof ' cer och p~is7cwrmzter f+n9 %ko.
Bröderna Pahlmans Skrif- &amp; Handels-Institut, Stocklioliii.
Norrlandsgatan &amp; S, Telefon 10s 04 ' 3: dJc huset f r h I~ungstriidgr ' i~rden.
Undervisning i nlla morkantili~ Sinnen, sprik och stenografi.
Iiuraen ett-grig.
.Ter- ininskurser, inhudskurser och kurser i enskilda iimnen 1.omnas.
Liirare * specialister i hvnrje iiinne.
Sjwdlc: i ?rföci,iitgcci-.
Intriido k w s h iiiir Soiii l i c l ~ t, önskligast dock vid terminens början dcn l 5 h g.
och 15 Jan.
0BS.I Do elever som hos oss gcnomg; l Hrs- eller terminskurser, ega riittighet a t t inlieintu, N&amp; I I I H I I ~ R ~ l n g k lmkfiiriiig som medhinnas.
Skrifinstitutet fortgir ofiiriiiitlrntlt.
Undorvisning i nlla stilsorter.
I&lt;iirscii riicker tills önskadt resu1t: ~t vunnits.
Skrifkraing behandlas.
Bogiir prospekt.
Jjillion qfgifter!
dftoiikiirs kl. S-10 e. m. Söiitl~~gslektioiier.
Anmslningar och ul,plrsningnr h&amp;je dag:.
Magnusson (etablerad 1860) Försäljningslokaler: nedva bottenj en, tvdl och tve tr. upp STOCKHOLM.
Största lager i Norden Kulörta o, Svar ta Y llekladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvättklädnings tyger - Schalar och Resfiltar m, m, i obs er^ er&amp;!
Genom direkta förbindelser med in- och utlandets förnämsta fabrikanter kan jag erbjuda ofvanniimda artiklar bättre och billigare än någon an- - nan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och varor latt blifva öfver- tygad .om fördelen att hos mig fylla sina behof af dessa artiklar.
En viktig lönefkåga.
T e l e g r a f i s t e r n a s l ö n e f ö r h å l l a n d e n enligt Kongl.
Maj: ts p r o p o s i t i o n till i n n e v a r a n d e r i k s d a g.
I det vidtomf&amp;tande reformarbete, som sedan några tiotd af år pågått i hela den civiliserade världen för för- bättrandet af kvinnans ställning, har Sverige ta.git en.
verk- sam del.
Ja, få nationer hafva linat ett så villigt öra som den svenska å t de röster, som höjts till ' förfäktande d de nya idberna om kvinnans rätt att iifven utom hemmets sfär söka sig verksamhetsfält, lämpade .efter hennes krafter och förmåga.
Hvarje år har hon sett nya-anor, nya förvärfs- källor öppnade för sig, och sedan ett trettiotal af år tillbaka har den svenska staten vetat att tillgodogöra sig de slum- rande kapital, som lågo i den kvinliga arbetskraften,.
genom att använda densamma inom vissa af sina ämbetsverk.
Sk erhöll kvinna, som bekant, enligt ett. ' lningl.
bsef af den 20 juli 1863, tilltriide till tjänster inom ' telegrafverket och i ett af K. Ma-j: t likaledes utfärdadt bref af den 6 nov.
samma i r tillträde till sådana.
inom postverket.
Att den svenska staten an.sett användandet af kvinliga krafter med sin f ördel f örenligt, därf ör borgar det ständigt viixande antal kvinliga tjanstemiin, som inskrifvits i dess ämbets- verk.
Kvinnans kompetens att sköta de befattningar, som sta- teu å t henne anförtrott.
bör siiledes numera, efter en 30-krig pröfvotid, kunna anses vara till fullo Hdagalagd.
Att detta %r telegrafverlsets uppfattning torde frmgii daraf, att ver- ket för hvarje år anviinder kvinnor i allt större antal, så att tjänsterna f. n. inom detsamma belrlädas.
af långt flera kvin- nor an miin.
l) S&amp; mycket mer nedslåiende måste det ') Ar 1892 voro i telegrafverket som ordinarie .tjä~zstanän anstillds 189 kvinnor och, l80 niiin, sonit som extra ordinarie tjänste~nän 321 kvinnor och 79 miin (styrelsen oberiiknnd.)
Siledes 251 kvinnor nier iin msn.
därföre verka på, ifrarne för en lugn och sund ntveckling af alla våra samhällsförhållanden, att.
den srenska lrvininali, sedan hon under en lang tidrymd med Beder fyllt en plats som en statens tjänare, ser sin ställaiiig såsom sådzn, långt i f r h att förbättras, hotas med att underkastas en ej oväsent- lig försämring.
Ofvanstiiende reflexion ar närmast föranledd af det ny- ligen i statsverkspropositionen af telegrafstjrelsen framlagda.
förslaget, till ny stat för berniilda iimbetsverk, lirari ä.
f ~ e x en omreglering af telegrafisternas löner ingkr.
Dä den- samma i flera a.fseenden innebar en försämring; if denna &amp; mbetsk&amp;rs lefnadsrillkor, skulle det i sanning rara Fredrika- Bremer-Förbundet, som p i sitt prograx satt krinnamis höjaiidr i ekonomiskt och socialt hänseende) f ö p värdigt, om det med tystnad förbiginge en fr@, som s i nare berör de kvinliga intressena.
Dagny har, som bekant, vid föregående tillfallen behand- lat ämnen af liknande natur.
H deii utredning, som före- togs för att utröna kvinnans stallning i postverkets tjänst, gjorde Förbundet ett ej oväsentligt iuliigg.
Vi meddelade på, sin tid en utförlig redogörelse för siviil själfva f r i g m som Förbundets åtgärder i saken.
(Se Dagny h g.
1891 sid.
Vi vilja afven här, med stöd af en niaingiirig inblick i de förhå,llandeu, som röra den arbetande kvinnan i viht land, samt efter talgen kännedom om det ofran &amp; beropade försla- get, söka visa hurusom det sistnämnda; i hvad som angiir telegrafisternas ställning, i rissa afsee~den sliigit iu i en retrograd riktning.
c Den omorganisering af teiegraf~erket som det af tele- grafstyrelsen till Kungl.
Naj: t inlannade förslaget innebur.
ä r, som bekant, närmast föranledd af telefonens införlifsaniir med telegrafen.
, En förstärkning af personalen och en om- reglering aaf löneförhallandena blifra naturliga följder af de båda verkens sammanslagning, genom den nuisenliga ökning af arbete som härigenom uppstått.
Till grund för den nya löneregleringen lägges först och
främst en n i indelning af telegrafstationerna.
Dessa skola.
iiidel&amp; i nio klasser, beroende p&amp;: göromålens omfattning,.
uppbördsmedlens storlek, ansvaret, samt vikteii i ' tekniskt af- seende genom stationernas läge.
Alla ordinarie telegrafister (med telegrafist förstås nu- mera utexaminerad 7~uidig telegraftjänsteman) h a hittills åt- njutit en lön af 900 ' kr.
med 3: ne tilderstillagg i % 100 h. efter resp. 5, 1 0 och 1 5 års tjiinstetid.
Antalet ordinarie telegrafister uppgår f.
n. till 210.
Af dessa äro ungefär 100 föreståndare för stationer och .åtnjuta således utom lön fri bostad.
Enligt det nya förslaget skola vid de 2: ne lägsta klas-.
serims telegrafstationer 100 telegrafister fördelas shlunda: 20 telegrajste~ a9sstcillas sckom fö~eståw5 ?are~ för S: c %e 761. sta- tio92w (d. v. s. stationer med en uppbörd af minst 5,000 kr.)
mot e12 afönirzg c$ 1,100 kr.
och fri hoktad; *) j u d e 3: 92e &amp; l- respe7ctiz: e 5, 10 och 15 &amp; rs t$ti12st- clerstillligg uf l00 hr., &amp; Y göring.
SO telegrafistw mzstlillas såsom förest&amp; ?zdare för 9: s Icl.
sta- iioner @.
v. s. stationer med en uppbörd understigande 5,000 kr.)
mot e92 aföning af 900 kr.
och fri bostad j u d e 3: ne åk %ers- iilliigg d I00 kr., eftw 5, 10 oc7b 15 &amp; YS ~ii9zstgöri9~g.
SBsom oitrudespersoncd S ~ C O ~ C enligt C, f örslaget, ~ a ~ z s t g ö 14 ~ 11 c ~.
teZeyrajster med, 900 7cr.
i 1ö % och 3: ne Zonetillugg a f 100 7 ~ huavt.
5: te dr. Af dessa &amp; ro 2 6 afsedda till vaktförestandare i de större centraltelefonstationerna såsom Stockhölm, Göteborg, Malmö o. s. v..
Till bitriidespersonalerr rllinas ock S6 teleg~ajster wed 700 7xo1zo~ 1ö1z @ l e 3: e iönetilliigg d l00 Iwonor huart fmzte c k.
Dessa telegrafister skulle tjänstgöra vid de interurbana telefonledningarna, niimligen 24 i Stockholm, 1 2 ' i Göteborg, 8 i Malmö o. s. v. Det vill visserligen vid en fl.yktig blick.
på det nya för- slaget synas, som om dess genomförande, i stället för att åstad- komma den a.f oss åberopade försämringen, innebure en för- bättring af telegrafisternas stillning.
Si % är ju obestridligen fiiilet med en viss kategori af telegrafister, stationsförestån-. '
") F&amp;egAeiide statioiisklass, deii 7: de (med en ppbörd af mellan 6,000 och 10,000 kr.)
förestis af en komniissarie med lön af 2,400 kr.
dare af 8: de kl., hvilkas lön vid inträdet i tjansten 1,100 kr.
efter 1 5 år skulle komma att upgg&amp; till 1,400 kr: jämte fri bostad, dh de nuvarande ordinarie telegrafisterna efter en lika lhng tjänstgöring ej kunna ernL en högre ordinarie lön ain 1,200 h. Anmiirlcas bör dock, att dessa sistnämnda redan nu alt- njuta särskild godtgörelse för telefoiiens skötsel.
Angående den löneförhöjning, som stationsföreståndare för 8: de klassens stationer shledes skulle komma i atnjutande af, yttrar telegrafstyrelsen i sitt förslag, att den anser att tele- grafisterna » böra, delas i 2: ne skilda aflöningsklasses med af- löningen f örhö jd till 1,100 kr.
för de s~ationsförest&amp;ndare, hvilka genom telef onbesty r erhiilla i väsentlig miin ökadt ar- bete.
Styrelseii har så mycket hellre ansett sig böra afgifva ett sådant förslag, som genom en dylik anordning blefve för telegrafist beredd en hittills saknad utväg till befordran, h d - ket &amp; ter helt säkert komme att verka upplifvande på denna tjänstemannakless och sålunda blifva till nytta jiitnval för telegrafverket.
Att emellertid den först nämnda synpunkten ensamt för sig berättigar uppförande i stat af en högre tele- grafistklass, torde framg5 d a r d, att vid de stationer, hvilka nu föreslagits att tillhöra 8: de kl. och fimnos redan 1881, har.
penningeuppbörden ökats från 3,000 kr.
under det nyss- nämnda året till 7,300. under 1892.
Som flertalet telegraii- ster hafva en uppbörd understigande 2,004) kr.
och ett i sammanhang därmed lindrigare arbete, synes alltsh deras &amp; t- skiljande i 2 klasser vara fullt beriittigadt)).
En iiarrnare granskning af det nye förslaget leder emei- lertid ovillkorligt till den reflexionen, a t t vederbörande utg&amp;tt f r h den satsen, att man bör ge med ena handen för att kunna taga desto mera ifrån med den andra.
Sin omrkrdnad för den lrvinliga afdelningen af sin tjaiistemannakiir tror sig sty- relsen till fullo &amp; aagdägga genom upspföra.nde i stat af ~2 högre telegrafistlrlass, bvilken åtgard ju afven erhtillit den v a c h motiveringen, akt därigenom » blefre f ör telegrafist beredd e~ hittills saknad utviig till befordran, hvilket åter helt sakert komme att verka upplifvaude på deana tjänsteman~ .. aklass och sålunda blifva till nytta afven för telegraherketx.
Meu hvad ståildpunkt iakttaga förslagastallariie till den stora massan d telegrafister, den n h l i g e n, som tillhör bi-
triidespersonalen?
Några 2 upplif vande D itgarder anse tyd- ligen vederbörande ej har behöfva vidtagas.
Men må,nne icke afven med afseende å dessa kunde tillampas de ord, telegrafstyrelsen vidare uttalar med anledning af den föreslagna löneförhöjningen å t S: de klassens statioiisförestiindare, n ' iimli- gen D att den tlrbetsprodulct, som kräfves för viss aflöning enligt det nya förslaget ar vida större &amp; n den, som fordrades vid den.
tid, då, telegrafpersonalen var frikallad f r i n skötseln af telefon-.
viisendet 3 D Arbetet afven för.
de bitriidande.
telegrafisterna torde blifva i viisentlig mån ökadt, utan att * det anses nödigt att gifva dem en däremot svarande ' löneförhöjniiig.
För en viss kategori d dess % skulle lönen t. o .. m. reduceras till 700 kr.
Det ar mot denna.
punkt i det nya förslaget, iialdigen införandet af en ny löneklass med endast 700 kr.
i ordina- rie lön, som ett .skarpt och, synes det oss, fullt beriittigadt klander ar riktadt.
Och det behöfves i sanning ej någon invecklad bevisföring för att ge stöd &amp; t det pkstiieiidet, att eii summa af 700 kr.
s r otillräcklig för att tillförsiikra en bildad person en någorlunda sorgfri existens, denna må ställa sina ansprik på, lifvet aldrig s&amp;.
lagt .. Låtom ' oss pröfva saken nå,got narrnare.
Af de SG tele- grafister, tillhörande den föreslagna löneklasseii med 7 0 0 kr.
i ordinarie lön, erfordras samma kunskapsmitt som af de öfriga telegrafisterim, 11Ilmligen afgångsexameii f r h i högre laroverk för flickor eller darmed jiimförliga kunskaper samt afiagd telegrafistexameii.
Tjänstgöriiigen fö+agges vid de interurbana telefonledningarna, hvilket, som bekant, kraf- ver ett ytterst anstriingande arbete ..
Öfver halfva anta- let d dessa telegrafister Lomme dessutom att tjänstgöra p i shdana ställen, där samfärdseln ar lifli@st, och lefnadskost- iiaderila dyra.
Arbetstiden är 7, timmas on1 dageii.
Natt- tjänst (frivillig) en g81ig i veckan med 7 timmars arbetstid, d&amp; följande dag Zr fri.
Ingen semester atnjutes; P&amp; sty- relsens pröfiiing kan dock bero, om ordinarie telegrafist, ' som.