Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
,iut laka de tillförordnade Revisorer författa en ber'meije se.sti!dt för Banco, och serskildt för Riksgälds, merkel för tillkommande Riksens Ständer, af hwilka Berättelser ett exemplar försegladt i Riddarhus-A chixt och ett i Banguen och ett i Riksgälds-Contoir^ deponeras; bärandes hwad Riksgälds-Contoiret allena angar en serstild Berättelse om Werkets tillstånd och förwaltning af Revisorerne författas och genom trycket allmänheten meddelas. §- 8.
Som de tillkommande
Banco - och Riksgälds, iverks Revisorers förrättning således, ester hwad ost wan anfört är, egentligen består uti Wcrkens öswerseende och att befordra författningarne till en jemn och orubbad wcrkställighet, sa maga icke beha Re, vjsorer befatta sig med någon stags disposition af Bam quens eller Riksgälds, Contoirers medel, under hwad titel och till hwad belopp det ock wara ma.
Icke eller maga Revisorerne sig befatta med befordrings, mål och tillökning i sysslor, löner och pensioner, men wäl att pa inkomna Beswär efterse och rätta om någon af Betjeningen stulle wara i desi befordrings, rätt för nära stedt, såsom ett deras förrättning till, hörande aliggande; upprättelsen sikwäl alldrig sadan, att ben till Wan befordrade kan af Revisorerne der, ifrån removeras. §. y Om tvid Revisorcrnes undersökningar besinnaö skulle, att någon af Banquens eller Riksaälds-Con, toirets Embets- eller Tjenstemän hade sig utmärkt för serdeles drift, flit och skicklighet i sina sysslor ät söl, Den i Junit.
419 följande förrättningar, sa ehuru ej Revisorerne kunna sjelfwe inga uti någon stags penninge-beläning, maga de likwäl ester nogaste bepröfwande kunna anmäla ett sadanc ärende hos nästföljande Stats- och Banco, Ulstott, safoni ett niebel att uppmuntra förtjensten wid en answarig, trägen och ofta mödosam tjenstgöring. §. ro.
Revisorerne maga äfwen aga rättighet, att sjelfwe hos wederbörande anmäla de förseelser, som de under deras förrättning funnit sig befogade att emot Fullmägtige eller någon af Werkens Embetsmän och Betjening anmärka och anse af sadan bestaffenhet, att de ssyndsammeligen böra särstildt atalas. §. n. Hwad Riksdags-Ordningen i 32, 68, 69 och, 70 §?§. rörande Stats- Banco- och Riksgäldswerks, Revisorerne förestriswa, samt hwad i serstildt utfärdade Answarigheks, Lagar stadgas, äga bemälte Revisorer att bokstafligen följa och åtlyda. §- 12.
I det öfriga tillförse sig Riksens Ständer deras tstlförordnade Revisorers nitfulla bemödande, alt, i allt hwad Banco, och Riksgälds, werken anga kan, befrämja deras bästa, bestånd och säkerhet, pa sätt, som stall swara emot det sörtroeride de wunnit, samt göra dem förtjente till Riksens Ständers erkänsla och tacksamhet. * wärd - 420 Den z Junit.
Uppläst hcs Nidd^ och Adcln den ; Zunii. - - - - ?j.'rest - Ständet dcn z » - - - - - Borgaec-Ständetd. i » - - - - - Bonde-Ständet dcn i - - wördsamt Memoria!! ^^edan Riksens Högloft.
Stander till Lag-Utskottet reinitteral terås Justilia, Ombudsmans aflemnade Berättelse öfwer förwaltnii gen af test Embete ören i8n och 1812, och Lag-Utssotttt wid granskningen uf de deruti förekommande ämnen redan den 9'.de i denna manad, pä salt Utskottet, till Riksens Högloft.
Etander da afgisne wördsamma
Memorial innehaller, såsom till Lag »Utskottets befattning icke hörande, frånskilja de af Herr Justitia, Ombudsmannen, Friherren och Commendeuren wäckte sräoor, som anga i:o förändring uti l-?8o ärs AuctivnsKammare'ordning i wiste fall wid beräkningen af Slag, afgift och Auktions, provision. — 2:do särskildt stadgande uti 1801 ars Eppeditions-taxa för lösen af gravations-bewis och z:tio Kongl. Majus Höga Ratt, att af Nåd kunna förstona fran Böter, fa får Lag-Ur,kottet, jemte öswerlemnandeaf dest utlåtande öfwer de öfrige delar af Herr Justin'»:, Ombudsmannens Berättelser, wördsamt anmäla, hurusom den mening warit bland Utskottets Ledamöter allmänt radande, att dä Kongl.
Majit, pä Riksens Ständers underdåniga anhållan, förordnat en ComitLe till öfwerseende af Lagwerkerket i hela dest sammanhang, och jemlikt Kongl. Mai.tS, widRiksdooens början, Riksens Ständer Nädigst kemnade underrättelse, denna Comitkee redan blifwit satt i ivärksamhet, har Lag-Utskottet ansett stg böra iakttaga den Regel, alt icke, sä wida ej erfarenheten wi - Dcn z Junri. 421 wikar ett twingande behof deraf, genom meddelande af Lagförklaringar, eller genom helt noa Lagst.flnin, gar annu mera öka ett, redan ända lill osormclicchet widlvstigt Laowerk, och såmedelst åstadkomma >ämn osäkerhet i Lagskipningen genom täta förändringar af grunderna för densamma.
Med iakttagande af den ordning, hwartill Herr Justitia-Ombudsmannens Berättelser föranleda, förekommer no, om det tillärna matningssätt af Spannemal, att hälla den utur säcken l tunnan, af anförde stal bör afstaffas, och huruwida någon ny Lag behöfwer att stiftas till förekommande af det mistbruk, som hittills i Herr Justitia, Ombudsmannens tanke, i Lagarne ej skall wara förbudet 06) bestraffat, men likwäl osta utöfwas, "att sedan, widmät"ning af spannemäl, tunnan till hälften eller mera "är fylld, genom kappmalets nedträngande i den i "tunnan warande säd, taga de fyra kappar, som "höra till tunnans fasta mål, och sedermera skyffla "tunnan full till afstrykning med strykbräde, samthu"ruwida Böter blifwit utsatte för afwikelser fräs "förejkrifterne för ffyffiing och strykning samt stötning emot mälkärilet."
Sedan Riksens Högloft. Ständer wid Riksdagen ären 1809 och l8ro, i likstämmighet med Allmänna BcswärS- och Ekonomie-Utskottets hemställan, till Kongl. Majus widare granskning i underdånighet öfwerlemnat ett utarbetat project till nya stadganden i detta ämne; sä företager sig Utskottet till granskning huruwida de annu gällande författningar härom, dels förutse och dels med böter belägga de förbrytelser Justitia, Ombudsmaiwen uti Berättelserne upptager, hwilkcn granskning Lag-Utskottet ansett höra till dest befattning; och ehuru Kongl.
Majus 422 Den z Junil Maj:t§ Nådiga Förordning af den 29 Maji r?Z9, om matt, mai och wigt, icke uttryckeligen nämner en sa beskaffad förbrytelse, som Herr Justitiso-Ombudsmannen anmärkt, finner Lag»Utskottet föreskris, terne likwäl i allmänhet wara derutinnan sa bestäm, da, i anseende lill förbud emot allt origtigt söt hal, lande wid mätning af Spannemal, att wid uppkommande frågor häraf ingen skälig tweta» hoS Do, mare bör uppsta om tillämpning af denna Höga författning, hwilken, i förening med 8 Cap. Handels-Balken, Lag-Utskottet anser wara tillräckelig .att följa wid alla de händelser, da någor i mätan, de eller wägande gör orätt, ända han likwäl krönt matt eller wigt derwid brukar, hwarföre ock LagUtskottet finner någon förklaring öfwer nystnamde Lagens rum eller widare stadgande härutinnan nu icke wara af nöden. 2:0
Af aberopade anledningar, och till winnan, de af förment ytterligare säkerhet wid utfärdande af sa kallade gravations-Lewis, har Herr Jusin»'», Ombudsmannen jämwäl ansett den föreskrift wara nö, dig:
"Att en Jnteckningssökandeicke allenast borde upp"gifwa agaren, utan äfwen egendomens namn,num"111^, natur och Hemmantal, sa kärl honom wara "ma, att Domaren, hwilken det åligga bör, altja ''wäl för egen, sorn for efterträdarens i Embetet säkerhet, af infordrande ägande rätts Handlingar för, "wista sig em uppgiftens riktighet, Inteckning icke "wagrar.''
Utskottet har harwid inhämtat, huruledes ne, dannämde Författningar förordna; nemi- Kongl. Bref, wet den id:de Julli 1776:
Att pa det Exemplar af Intecknings, och Lagfarts, Protocollerne, som till Hof, Naitm insändes, bör i brädden förhwarjemal keck - Den z Junit.
4-z tecknas namnet pa personen, svin det angar, eller egendomen som intecknas och uppbjudes — Kongl. Reglementet den rz-dje Februari, i?79, §. 6. att wid Intecknings tagande för Ian i Armeens Pensions-Casta, bör egendomen specifice till mantal, namn och ork antecknas.
— Kongl. Reglementet den 2 z:dje Maji 180; §. 5 Blom. 2.
Att dalan begares utur någon af de under Kongl. Krigs, Collegii inseende ställde Krigsmanshus, och Mililia, Boställs-Castor, skola sa wal ssuldebrefwet, som Intecknings-bewiset innehålla noga och tydelig uppgift af de pantsatte fastigheter. — Kong!.
Mafits förnyade Nådiga Concours, stadga af den 23 Junit 1798- 22 §. z Mom.
Att Inteckning ma ej bewiljas, förr än agaren till den tomt eller hus i Staden, eller jord och hus pa Landet, deruti Inteckning begäres, pa fäkt gade Capitlet Jorda-Balken owillkorligen bjuder, till uppbud sig anmält och sin rätt wisak; — och anteligen all, manna Lagen uti ?:de Capiilet r:sta 8.
RattegangsBalken, att om Borgenär will till sin säkerhet laka inteckna GäldenarS fasta gods, skall han söka thet strifteliga, och Rätten lagga gäldenär wist dag före att dera swara.
Och som Leffe Lagens rum och författningar, i ett sammanhang betracktade, lemna sa tydeliga fö, rejkrifter bade för Intecknings-sökanden och Döma, ren. att ett förändrat förfarande derutinnan, och inträffandet af sadane händelser, hwilke aiswit Herr Justitia - Ombudsmannen anledning till ilragawaran.
Le framställning, otwifwelagtigt härleda sia fran
Domarens efterlåtenhet och mindre noggranbet, men icke ifrån Lagens och FörsattningarneS ofullkomlighet; fa anser Lag-U skottet sig sak- a anlednira tillstyrka Herr Justita-Ombudsmannens hemställan.
424 Den z Juni». att hss Riksens Höglofl.
Ständer förestå någon ytterligare förklaring eller förskrift uti ifragarvarande ämne.
;:o Dernäst förekommer fä »val den af Herr Justins-,Ombudsmannen framställde fraga, "Hu"ruwida Domaren tillkommer en sidan pröfningsrätt
"ä det af qwarlatenskapen i en afliden persons Bo, "l föreskrefwen ordning asatte wärde, att han skulle "kunna anbefalla -n no »värdering, soni ock Justilis-- "Ombudsmannens, till förekommande af det under, "stundom inträffade missbruk, af owanligt laga wargen, gjorde hemställan om följande tillägg i allmän"na Lagens rum:
Att rvärderingsniän stola under, ''striswa Bouppteckning ined edelig förpliktelse, att "de efter bästa förstånd och samwete »värderat, och "wara anda'pligtiqe, der sa fordras, att sadan! med "liflig ed besanna."
Nar Lag-Utstottet, föranledt af ofwannämde framställning, fäster stn uppmärksamhet pa de swarigheter, som skulle bliswa en nästan säker följd, om den särskildta skyldigheten förenades med Domare, Embetet, alt gransta Boupptecknings-wärdén in, nan fraga derom uppstått, emellan »vederbörande arf, wingar, synes det wara för narwarande olämpeligt, att tillstyrka en sadan Domares pröfning, hwilken skulle merendels under wcrkställigheten förswaraS ge, nom dess behof att bedöma lösöre-persedlar och kreaturs warde endast efter den ofullständiga och ofta as biafsigter styrda bcikrrfning, som »vederbörande kun, de lemna inför Domstolen; äswensom i afseende pa den af Herr Justitia - Ombudsmannen WärderingA mannen förestagne answarsfkyldighet, den grundade sörhaga helt naturligt uppkommer, akt ingen »nera wille ätaga sig ett beswar, som wore förmat med den Den z Junis. 425 den obehageliohet, att efteråt ställas till answar för ofta obilliga msattn ngs påståenden, att t vingas pa ed och såmedelst se en stadgad önvertygelse misskänd; och da efter Utjkottetö kanka de inkomster, som af Sterbhus tillfalla socknens fattige, och stundom Justitia-Slaten, ärv ttUfällige, och af sa föga betydenyet i det hela, att grunden »or dessas erläggande efter högt beräknade »värderingar icke bör föranleda, till nya stadganden, hwarigenom inccn allmän ber»-- delia »vinst kunde paräknas, som öfrverwäger ostvan, nämnde olägenheter; sinner Lag-Utskottet, att sa län, oe rättigheten ar för wederbörande bewarad, attin, gifwa förseglade Exeinplar af Bouppteckningar, och för Allmogen, att till Warderings- och Bouppteck, ninoslnan antaga hwilka personer de hälst behaga, som äga skicklighet; bör förhållandet i desse fall för yärwarande bliswa oförändrat; hwarföre vck>a Ut, skortet »vördsamt får till Riksens Högloft.
Ständer hemställa vin icke wid wara nu gällande Lagar och Författningar, ma tilis widare fa förblifw» samt desse af Herr Justitia-- Ombudsmannen wackte frågor hwila till dess wid den granskning af Lagwerket, sou» tillkommer Riksens Högloft.
Stander, hela larån om Bouppteckningar och hwad dertill hörer, k ett sammanhang kan komma under skärskådande. 4:0
Den betydcliga balance pa oafgjord? mak uti Konas. Mattts och Rikets Högloft.
Götha Hof, Rätt, som Herr Just-t-k.
Ombudsmannens berättelse upptager, gifwer »visserligen anledning tili den önskan, att någon utwag ma widtagas, hwarigeno»n densamma kunde inom korrt tid förswinna.
Erfarenheten har »visat, att under sednare hälf, ten af äret de fläste malen göras anhängig?, emedan inställelse-dagarne för alla fran Lagmans-Nät. terne 4-6 Den z
Junii. terne dit wädjade mål icke infalla förr an da, ecb att ivid årets stur, samt under dea korrtare Höst-Sessionen en mängd af desse mål icke hllnnit föredragas, hwaremot under den längre War-Sessionen^ da något wädjat mål fran Lagmans-Rärlerne wanlistwis icke inkommer, en stor del af denna balance förswiniter, och ar alltid wid Wär, Sessionens flut betydligt mindre, an wid Jultiden; men da till Lag »Utskottets kunstap kommit, att Kongl. Mant redan den Lidra sist!.
April stall hafwa widtagit
Nådig författning till befraimande af de oafojorde urälens stuteliga handlaggninA / och organisationen af en fjerde Division, utgör en Reglementarisk föreskrift, som ankommer pä Kongl. Majus Nådiga wälbehag, sa anser Lag-Utstottct för sig något widare utlåtande haruliunan icke aga rum. 5:0 Lika med Herr Justiti-e» Ombudsmannen och pa de i desi Berättelse anförde stal, sinner Lag» Utstottet det wara en uppenbar följd af Riksdags-Bcstutet den 2:dre Man r^ro, att den uti Kongl.
Förordningen den s October 772, Bergsmans-Ständet sörbehällne lösningsrätt till Bergsmanshemman, samt särskilt stadgade ordning för desse Hemmans försäljande genom Utmatnings-Auction, förfwunnit 6:0
Den första af de 2:ne Lagförklaringar Kongl. Maj t genom Högsta Domstolen meddelat, den nemligen af ten 27:de Julli i8n, om »värdering och försäljning af fast egendom ä Landet, som för gäld i mat taaes, ar föranledd af åtskilligt Landshöfdingars hos Kongl- Majit i underdånighet gjorde anmälander, om swarigheter, som motte wid werkstalligheten af Förordningen derom af den 27:^ April 18 is. — Denne sednare Förordning innehåller endast Neglementarista föreskrifter för wärderingar och Uc - Den z Junii. 427 mätnings-Auctioner; — Anwandbarheten af aila sädane förcstrister läres bäst af ärsarenhecen, och da denna nu wisat bristerne, och meddetsamma medlen alt dem afhjelpa och förekomma, anser Lag-Utstottct förenämd»: förklaring böra af Riksens Högloft.
Stander tilläggas egenstap af standia Lag. 7:0 I ordning fälier derefter för Lag-Ut stöttet, att yttra sig äfwen öfwer ten andra Lagförkiarmgcn af den 28:t'
November >8n angående rätta förståndet af 4ide tz. uti Kongl. Förordningen af den 28:de Junii 1798, om Lagsökning emot Löftesman.
Da denna förklaring instämmer med ordalvdelsen och ordaförstandet af 17^8 ars Förordning, och tillika fredar en längifware, frän möjcliga chieaner af en Löftesman, som naturligtwis, med förutsättande af möjeligen inträffande betalnings - answar, iklädt sig Löftesmanna» förbindelsen och hwars rättighet, att, pä grund af uraktlåtne formaliteter, undandraga sig uppfyllandet af en sadan förbindelse, således mätte wara wida mindre, än Längifwarens ratt, som pä god tro antagit Löfresmannens namn säfvm säkerhet, att fä svrmalueterne sig till godo, synes äfwen nämde förklaring böra dlifwa beståndande.
I anledning af denna förklaring har Herr Ju, stiti-e» Ombudsmannen ansett böra, dels närmare utwecklas och bestämmas än hittills skett, och dels stadgas, i:o "Huruwida fordrings-ägare sin rätt ' emot Löftesmannen förwarat genom stämning till "Under-Domstol. — 2:0
Huru förhällas stall i dyvika fall med stämnings uttagande och tillställande. "z:o Huruwida, när Löftesman äro flere, men endast en af dem lagfökt, de öfrige kunna anses wara "frie frän deras förbindelse emot fordringsägaren, "eller om, ehuru endast en är lagsökt, sordungs - 4-8 Den z Junlk. ''ägaren, eller om, ehuru endast en ar lagsökt, för» "dringsägaren kan anses hafwa derigenom aj iven förvarat stn rall emot de öfrige af Löstesmänncn, "och 4^o i den händelse, da endast en af Löftesman, 'nen wore i behörig ordning lagsökt, och de öfrige "ansagos frie för sine förbindelser emot fordrings"ägaren, hwilka skyldigheter och rättigheter den l. g"sökte Löftesmanncn hade att iakttaga i afseende pä "sine med'Löftesman."
Lag-Utstottet har funnit, att da det för fordringsägaren icke sällan är beqwäm, ligare och mindre kostsamt, att hos Domaren i or, ten göra sin talan anhängig, än att af Executom begära en handräckning, som, genom ftagans för, wisande till Domstol, ofta icke kan erhallas, och det icke eller för cn Borgenär förnekas, att afwen i detta fall wid
Domstolen i orten sin sak uttöra; att da en ingifwen ansökning till Konungens Befall, ulngshaswande eller uttagen stämning hos Döma, ren äro till sin art enahanda, sa wida de bada in, nefatta sökandens påstående, hwaröfwer wederpar, ten icke är skyldig lemna något swar förr än han deraf erhållit del, och allmänna lagen uti y:de Cap. 12 §.
Handels,Balken ansett en Borgenär i ali, mänhet derigenom lika hafwa förwarat sin rätt, till utbekommande af sin fordran, om han inom den i lagen söreskrefne tid, som genom Kongl. Förordnin, gen den iz:de Junii »8oo blifwit till hälften för, kortad, gifwer den an för Rätta eller inför Kon, ungens Befallningshafwande, bör, till bibehållande af lika grunder uti enahanda ämnen, en hos
Do, maren uttagen, men ej Communicerad Stämning, medföra lika werkan, som en till Konungens Befall, mngshafwande ingifwen, men es kungjord ansökning:
Alt någon föreskrift huru en fa beskaffad stämning Den z Junti.
4Ly stall uttagas och wederbörande.tillställas, sa mycket mindre är behöfwelig, som sadant förut uti utte Capitlet Rättegångs-Balken finnes tydcligen stadgat - Att da Borgenären är öppet, att i den här isragawarande händelse söka en, flere eller alla af Löstesmännen, men han blott inom den färeffrefne tidens fö lopp utöftvar denna rättighet emot en, otwiswelagtigt bör sölja, det han förlorat rättigheten att sedermera söka de öfrige — Att, sedan, der flere Löftesmän äro, blott en blifwit lagsökt och i följd as sin förbindelse fatt godtgöra hela Borgens belopp, Ilka otwungit följer, det han äger att de öfrige Löftesman, för hwad han möfwer sin del efter ett lika deltagande i det hela utbetalt, i Laga ordning söka sin ersättning, sa wida han icke will hälldre halla sig till Gäldenaren — Och ändteligen:
Att da en sadan Löftesman icke kan anställa någon rättegång emot sine medlöftesman, förr än han sjelf blifwit lagsökt eller inom den föreskrifne tiden bewisligcn godwilligk betalt, kan icke eller den tid, inom hwilken Borgenären bör sin rätt utkräfwa hoS Löftesmänncn, wara lämpelig för defie sednare, att af hwar, annan utfordra deras rätt, hwilken Lag-Utskottet anser wara lika med hwarje annan fordrings, ägareS.
I följe häraf finner Lag-Utstottet, till winnande af mera säkerhet och enhet i denna del af Lagffipningen endast behöflig!, att hos Riksens Högloft.
Ständer wördsamt tillstyrka följande tillägg uti g:de §. af Kongl. Förordningen den -8:de Junii »798:
Att den fordringsägare, som för öfrigt iagttagit, hwad honom till sin rätts bewakande jemlikt
Lag »legat, bör anses hafwa fullgjort innehållet as ofwan aberopade gide §. i 1798 ars Kongl.
Förordning, när han inom Tolf manader efter förfallodagen, eller 'Den z JunH. eller ester den utsatte tiden» förlopp, hwarje manad enligt 42:dra puncken i Förklaringen den 2z:dje Mars 1807 räknad till zo dagar, hos wederbärande Befallnlnoe ha »wande eller Domaren i orten fokt laglig handräckning till sin fordrans utbekommande, ehuru Löstesiuanncn icke inom samma tid erhållit del af Lagsökningen. 8:0 Ibland de ämnen, som innefattas uti Herr Justitia,Ombudsmannens Berättelser, förekommer dernäst, "huruwida den som will börda hus, >ord "eller tomt i Staden är skyldig instämma Köparen, "eller dersörutan endast genom Bördejkillingens ned"sättande kan lagligen bereda sig öppen wäg till la"tan i detta fall," hwarwid Herr Justiti-e-Ombudsmannen ansett, "att da tillämpningen af Kongl. "Förordningen om Börd af jorda Landet den iz:de "Junii >8Oo.. emot bokstajwens tydclighet, för jord, "hus och tomt i Staden ej annorlunda an Analo"gice kan äga rum, synes äfwen ett stadgande nöd"wändigt, huru och i hwilken ordning stämning om "börd af jord, hus och tomt i Staden, köpare tillvällas bör."
Da stämning ar grund till all rättegång och Lagen uti 2c:te Cap. 21 §.
Rättegångs-Balken i allmänhet förbjuder, att döma öfwer något, som ej instämt ar, och hwad Kongl. Förordningen den r z:de Junii 1800 stadgar, om Börd af jord pa Landet, afwen bör till winnande af enstämmighet i behandlandet ak frågor af lika beskaffenhet wara gällande i Staden, sa finner Lag, Utskottet fullkomlig anledning, att hos Riksens Högloft.
Ständer förestå följande förklaring ej mindre öfwer 5:te Cap. Den z Juun. 4Zi r §. an 7tde Cap. irsta §.
Jordabalken, att den Bördeman, Widerbo eller Nabo i Staden, som will hafwa förwarad sin Börd och lösningsrätt, åligger, att i likhet med hwad för Bördeman a Lander stadgat ar, icke allenast Bördeskilling i Rätten nedsätta, utan jamwäl lagligen instämma Köparen inom den tid, räknad fran z.dje Uppbudet, nystnämde LagenS rum i desta särskildta omständigheter utstaka. 9:0
Af de grundade anledningar, Herr Justita-- Ombudsmannen uti dest Berättelse anfört angående den, enligt nu gällande författningar, i gröfre brott, mål stadgade dubbla hemställning, får Laa - Utskottet hos Riksens Högloft.
Ständer wördsamt förestå, det stte Momentet af rzvz ars Leuterations-bref mätte upphäfwas, samt att uti alla de mål, som uti vfwannamnde Moment aro uppräknade, äswensom Brott emot Majestätet, hwarom Kongl. Beefwet d. 4 April >827, stadgar, och enligt hwilka föreskrifter Hof, och Öfwer-Rätter såsom förste Domstol böra till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning hemställa sitt Utslag,,innan detsamma får utfärdas, bcmälte Hof- och Öfwer-Rätter matte efter fulländad ransakning hädanefter fa genast utfärda deras Utslag, och i öfrigt dermed förfara pa sätt 2g:de puncken uti Kongl.
Förklaringen af den 2z:dje Mars ,827 vin lifssaker föreskrifwer, hwaremvt Lag-Utskottet anser, dels att wid Leuterations-rätten bör förblifwa i dest närwarande skick, intill dest BrottmalsLagarne hunnit i det hela öfwerses, och dels att da nyst abervpade 2y:de punct af 1807 ars förklaring förordnar, att Hof-Natts Utslag, hwarigenom naSon är ansedd saker till döden, ma ej werkstallas, utan 4Zr Den z Junii utan stall warda Konas.
Maut i underdånighet hem, stält, det jämwöl med ordalydelsen af förestritten instämmer, att Utftagcr till hela sin widd är under, ställt, och werkstälughtten deraf hwilar innlidest Kongl. Maut sig i Noder utlåtit sa wäl i sielfwa hufwud, maler, rörande dödsstraffet, som ock rörande de för mer eller mindre delagkighet i brottet tilltalade och dömde personer.
— Vien till förekommande af en vlika behandling i detta afseende, får litffortet'.vördsamt hos Riksens Högloft.
Ständer tillstyrka, att en härmed förenlig förklaring warder utfärdad. ro:o Sluteligen har wäl tvid Herr Justiti-cOmbudsmannens Berättelse warit bifogade, tels afffriftcr as Herr Justitia-Ombudsmannens till Koral. Majus i underdånighet, samt Seraphimer--Ortens Gillet, aflemnade Berättelser, i hwud stick
Rikets fängelser sami ffazaretter, Hospitaler och Barnhus befinnas, och huru derwid tillgår, och dels de fran Wederbörande föredragande i Konungens StatsExpeditioner, och Nedre Revision ak Herr JustiusOmbudsmanen begärte antecknings: listor öfwer de af Rikösens Högloft.
Ständer wid sista Riksdag fattade Beftut och gjorde framställningar, som dlifwit af Kongl- Maut gillade, utfärdade och i werket ställde, akwensom öfwer de Beftut, hwilke den föregå, ende Riksdagen wäl blrfwit fattade, men innan sista Urtima Riksdao inträffade, icke hunnit akt werksiälias, man derefter likaledes blifwit Expidierade; Men harwid har Utstottel ansett sig icke hafwa någon åtgärd att widraga; Hwariemre Utstotret genomsett Herr Justitia-Ombudsmannen 6 Diarium och Re, gistratur, utan att derwid hofwa anmärkt något som ingar uti Ukstottets befattning; hwrlket avt, jemte Den z Junii. 4Z? jemte flere Ledam'ters i wiste fall yttrade särstildke meningar, Riksens Högloft.
Stände>s pröfning wördsamt undrrstalles.
Orebro den 2; Maji 1812.
Pa Höalofl.
Ridderssapeks PaHögw.