Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stor-Amirals-Embetets i anledning häraf afgifne förklaring upptager de skäl, som tala för bibehållandet al det vid olvanberörde arbeten dittills iagttagne redovisningssätt; och som dessa skäl synts Utskottet nöjaktiga, hemställer Utskottet, att Revisorernes anmälan må lemnäs utan åtgärd. §204.
.41.
Förkl. 38.) Beträffande den af Revisorerne gjorde erinran, att det utaf anslaget tor lättade vatlencommunicationer utgående årliga bidrag af 1,080 R:dr för Stångåns uppmuddring och hamnbyggnaden i Linköping blifvit ineddeladt för ig är, och således öfver liden för gällande Statsreglering; så, enär af Kongl. Brefvet den 14 April i83y inhemlas, att nämnde bidrag blott för åren i83y, i838 och i83p bestämdt beviljats och sedermera endast på det sålt, Kongl. Maj:t, efter hos Rikets Ständer vid nästkommande
Riksdag gjord framställning om fortfarande anslag till dylika arbeten, kunde finna skäligt i Nåder föreskrifva, anser Utskottet berörde anmärkning böra förfalla. § 205.
(Pag. 141 och följ.
Förkl. 38 0. f.) Såsom nöjagtigt förklarade bär Utskottet ansett följande anmärkningar, nemligen: 80 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 76. 1) angående uragtlåtet balancerande i räkenskaperne af ett för upprensning af Enköpingsån beviljadt, sedermera eftergifvet förskott af 3,000 R:dr; 2) rörande öfverskridande af i836 års anslag till förvaltningskostnader, och 33 i fråga om en utbetalning af 133 R:dr 16 sk. för trädplantering vid den så kallade
Djurgårds-canalen; och hemställer derföre, alt samma anmärkningar må lemnäs utan afseende. § 206.
(Pag. i43. Fork!. 420 Sorn frågan om indrifningen af de uti Hufvud-Böckerne balancerade 3,82g R:dr 24 sk., utgörande Handlanden Nelsons skuld, i och för ett al f. d. Strömrensnings-Comiteen honom beviljadt lån, ankommer på utredning i concurser och anställd rättegång, lärer i detta afseende intet vara alt tillgöra.
Seraphimer-Ordens-Gillet. § 207* (Pag, 148- Förkl. 106.)
Ordens-Gillet anfört och upplyst, har Utskottet funnit de af Revisorerne framställde anmärkningar angående Hospitals- och Barnhus-Fondens förvaltning, äfvensom rörande lalrikhelen af Gillets tjenstemannapersonal icke påkalla något tillgörande.
Kongl. öfver-lntendents-Embetet. § 208.
(Rev. Ber. t835.
Pag. io5.
Förkl. 54- i83n.
Pag. 143.
Förkl. 34- t83p Pag. 158.
Förkl. 48.)
Vid hvar och en af ifrågavarande 3:ne Stals-Revisioner bar anmärkning blifvit framställd emot formen för Öfver-Iulendents-Embetets raken - StcUs-Utskotlets Utldtandej IV.-o 76. 81 skaper, genom hvilken det funnits omöjligt alt utröna, till hvad belopp kostnaden för hvarje reparation serskildt uppgått.
Då likväl de af Revisorerne i detta hänseende anförde olägenheter torde kunna för framtiden undanrödjas genom räkenskapernes uppställning, i enlighet med de nya formulär, hvilkas införande innan kort lärer komma att af Kongl. Maj:t i Nåder anbefallas, anser Utskottet någon åtgärd, i anledning af Revisorernes framställning, nu icke vara att föreslå. § 209"
Pag. 107.
Förkl. 54- 1837 Pag. 144.
Förkl. 35.
Pag. i5g.
Förkl. 440
Revisorernes uppmärksamhet har fästats derå, att, af den för underhåll af publika byggnader i hufvudstaden fastställde anslagssumma, en högst betydlig del blifvit använd till reparationer af Lif-Gardets till Häst cassern och stallbyggnader, hvaribland serskildt omförmäles, att för uppförande af en öppen ridbana vid berörde cassern ett belopp af 2,912 R:dr blifvit å förenämnde allmänna byggnads-anslag anvisadt.
Lika med Revisorerne, anser Utskottet kostnaden för ifrågavarande vid Lif-Gardets till Häst cassern verkställde reparationer utgöra en för anslaget till Kronans hus i hufvudstaden främmande utgift, hvilken i främsta rummet bordt bestridas med de från Stockholms stad utgående betydliga inqvarteringsmedel och, derest dessa ej lemnat erforderlig tillgång, med anslaget å 3:dje Hufvudtiteln.
Då emedlertid Utskottet, uti dess afgifne betänkande om reglering af Stats-Verkets utgifter, föreslagit sådane åtgärder, hvarigenom rättelse i det anmärkta förhållandet för framtiden åstadkommes, har Utskottet ansett Revisorernes i omförmälde måtto framställda anmärkningar till någon serskild åtgärd icke föranleda.
Anslag för byggnader och reparationer å Stochholms Slott. -jT ' T § 2 I O. ^ (Pag. i5g.
Förkl. 50.)
Hvad Revisorerne rörande förvaltningen af detta anslag anmält och Bih. lill R.
Brot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 3o Höft. 11 82 Stats-Utskottets Utlåtande, IV.o 76. erinrat, har Utskottet funnit nöjagtigt hesvaradt, hvarföre Utskottet hemställer, att anmärkningarne i dessa delar må lemnäs utan afseende.
Saltpeter-Fonden § au.
(Pag. 178.
Förkl. i5.)
Enär med säkerhet kunde antagas, att närmare redovisning eller återbetalning af den skuld, stor 55,000 R:dr, hvari Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori sedan längre tid tillbaka hos Saltpeter-Fonden häftar, icke står att erhålla, hafva Revisorerne framställt den önskan, att beloppet måtte varda afskrifvet.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att ifrågavarande medel blifvit å Saltpeter-Fonden anvisade lill iordningställande och bedrifvande af Factoriet under åren 1813—1820 samt behörigen redovisade uti Factorieis räkenskaper för samma tid.
Då berörde Factori utgör en Statens tillhörighet och för dess räkning bedrifves samt följagtligen, derest någon återbetalning till Saltpeter-Fonden skulle ega rum, eller ränta derå erläggas, serskildt Stats-anslag för sådant ändamål skulle anvisas, anser Utskottet sig, i likhet med hvad uti Stats-Utskottets vid sistlidne Riksdag afgifne betänkande N:o 12 blifvit föreslaget, men då icke af Rikets Ständer bifallet, böra hemställa, att ifrågavarande belopp må utur Saltpeter-Fondens räkenskaper få afskrifvas. § 212.
(Pag. 17g.
I afseende på Revisorernes hemställan om upphörande af det Assessoren C. F. Plageman utur Saltpeter-Fonden under vissa vilkor tillagde arfvode, i ändamål att bibringa allmogen i Norr- och Vesterbotten kunskap i tjenliga binäringar, hafva Committerade upplyst, att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den g November sistlidet år, af anförde orsaker, funnit skäligt afslå utbetalningen af de återstående två femtedelar utaf omförmälde arfvode; och lärer vid sådant förhållande
Revisorernes förenämnde hemställan icke påkalla vidare åtgärd.
Stats-Utskottets Utlåtandej N.o 76. 88 § 213.
(Pag. 182. förkl. ig.)
Då, efter Revisorernes tanka, förvaltningen af Saltpeter-Fonden icke vidare påkallar en serskild styrelse, samt inseendet öfver Saltpeternäringen och denna varas inlösande lämpligen torde böra förenas med uppsigten öfver kruttillverkningen, hafva Revisorerne hemställt, att Saltpeler-Comitéen måtte upplösas och hela dess befattning öfverflyttas på Kongl. Krigs-Collegii Artilleri-Afdelning.
I afseende härå åberopar
Utskottet det yttrande i delta ämne, som uti utlåtandet N:o 58, angående regleringen af Riks-Statens 8:de Hufvudtitel, blifvit afgifvet.
Efter att sålunda uti en serie hafva genomgått
Revisorernes afgifne berättelser och med anledning af de deri förekommande anmärkningar hafva vidtagit de åtgärder, som med stöd af Riksdags-Ordningens 2g § ålegat Stals-Utskottet, samt i öfrigt lill Rikets Ständers vidare ompröfning hafva framlagt de erinringar, som vid hvarje punkt uti Revisions-berättelserne sig förete, har Utskottet likväl trott, att denne, från framfarne Piiksdagars praxis hemtade ordning för behandlingen af Stats-Revisioner, icke uppfyller sitt ändamål, då den blott framställer en styckad bild af Statsförvaltningens gång, hvarigenom Rikets Ständer icke eller blifva i tillfälle att uti ett sammanhang öfverskåda denna förvaltning, hvilken från en mängd, hvarför sig, mindre betydliga tilldragelser, lånar en caracter, som endast af de spridda delarnes sammanföring blifver rätt åskådlig.
Då Utskottet rörande de af Revisorerne anmärkte förhållanden, hvilka icke blifvit lill Constitutions-Utskotlels handläggning öfverlemnade, för hvarje serskild fråga funnit föga att tillägga eller föreslå, kan likväl Utskottet icke uragtlåta att till Rikets Ständers uppmärksamma ompröfvande af Statsmedlens förvaltning framställa följande öfversigt deraf.
Med förbigående af de vigtigare frågor, hvilka här endast få anmälas såsom handlagde och äfven äro uti §§ 3, 5, 6, 67 och i3i omnämnde, såsom gifne anledningar till en mer omfattande granskning af Riks-Styrelsen, återstår ett större antal anmärkningar, visserligen rörande ämnen af mindre omfång, men hvilka samfäldt dock vittna om den ringa uppmärksamhet, åtskilige af Rikets förvaltande Verk lemnat åt Revisorernes ofta förnyade erinringar om en sparsammare hushållning i detaille, hvilka erinringar, i stället att föranleda underdåniga förslag till afhjelpande af länge öfyerklagade brister, endast synas hafva framkallat förklaringar (pag. 3, 84 Stats-Ut skottets Utlätandej JY:o 76. 14, 62, 76.) egnade att undanrödja de lagliga skälen till anmärkningar, dervid understundom uttryck blifvit begagnade, synnerligast år i836 af Kongl. Krigs-Collegium, Förvaltningen af Sjö-Ärendena ocb Convoy-Commissariatet, som synas mindre lämplige vid bemötande af den andra Statsmagtens grundlagsenliga åtgärder.
Utskottet tvekar ej att uttrycka dess på bär ofvan anförde facta grundade öfvertygelse, att uti Statsförvaltningen misshushållning i flere fall egt rom, och att Rikets Ständers Revisorers derom förnyade anmärkningar uti ingen väsendtlig nion verkat till en bättre ordning eller till undanrödjande af sådane brister i Styrelse-Verkens organisation och förvaltning, hvarigenom en noggrannare vård om Statens medel bordt inträda; hvarföre Utskottet, jemte de serskilde ofvan föreslagne underdåniga skrifvelser, tillika föreslår Rikets Ständer, alt bos Kongl.
Majrt anhålla, det sådane föreskrifter mätte meddelas Rikets Gollegier och förvaltande Verk, hvarigenom desamma på det strängaste tillföi bindas att med största noggranhet efterkomma, hvad Kongl. Maj:t, på grund af Rikets Ständers beslut och gällande lagar, velat dem anbefalla; börande desamma hafva ingen möda ospard alt, uti hvarje dem åliggande förvaltningsgren, iagttaga den största sparsamhet och hushållning, samt att med skyldig granlagenhet bemöta de anmärkningar, som af Rikets Ständers Revisorer göras emot deras förvaltning och räkenskaper.
Vid § 57, i fråga om f. d. General-Consuln, Canzli-Rådet Lagerheims löneförmoner: Af Herr Professor Doctor Thomanderpå den grund, att Canzli-Rådet Lagerheims ifrågavarande expectance-lön utginge af den under Kongl.
Maj:ls egen Nådiga disposition ställde Handels- och Sjöfarts-fonden.
Af Herr Biskopen Doctor Hedre'n, som förklarat sig desto hellre instämma med Professor Thomander, som Herr Biskopen nogsamt kände de bevekliga omständigheter, som talade för den ifrågavarande pensionens oförändrade bibehållande; äfvensom det måste vara olämpligt att inskränka Kongl. Stats-Utskottels Utlåtande, IV.-o 76.
S5 Kongl. Maj:ts rättighet -vid sådane fonder, som äro till Kongl. Maj:ts fria disposition öfverlemnade.
Härmed förenade sig Herrar Prostarne Stenhammar och Berlin.
Emot slutmeningen i Revisions-betänkandet: Af Herr Biskopen Doctor Hedren: ”Då jag i åtskilliga Utskottets, mot förvaltningen ställda , anmärkningar icke kunnat med min röst deltaga, har jag icke eller ansett mig höra detta slutliga omdöme öfver det hela biträda.
Det synes äfven vara både olämpligt och öfverflödigt alt, sedan anmärkningar i hvarje speciel händelse blifvit af Utskottet gjorda och till Constitulions-Utskotlet öfverlemnade, hvarigenom all grundlaglig anmärkningsrält blifvit begagnad, ännu ytterligare sluta med en allmän recapitulation af redan afgifna yttranden.” Af Herr Prosten Stenhammar: ”Oagtadt jag i flere omständigheter och det väsendlligaste af saken instämmer i det allmänna yttrande, hvarmed Utskottets utlåtande öfver Revisions-berättelserne afslulas, måste jag dock anse mig pligtig alt anmäla min reservation emot den vidsträcktare allmanlighet, hvaruti det stränga omdömet öfver förvaltningen blifvit faltadt, och tror för min del rättvisan hafva fordrat, att de förvaltande Verk, mot hvilka delta omdöme är rigladt, blifvit specificerade, hvarförutan ej mindre de förvaltande Verk, på hvilka det ej skäligen kan lämpas, kunna anse sig obilligt innefattade under samma anmärkning, än Kongl. Maj:t måste stanna i ovisshet om syftningen med den föreslagna underdåniga skrifvelsen, hvilken jag, både ur detta och andra skäl, icke finner lämplig.” Häruti instämde Herr Helsingius.
Emot Betänkandet i allmänhet: Af Herr Hallenborg, C.: ”Emot Utskottets beslut, alt föreslå Rikets Ständer alt låta flere af Revisorerne gjorde grundade anmärkningar förfalla endast derföre, alt öfverlrädelserne angå mindre summor, får jag anmäla min reservation, då jag anser såsom ett oeflergifligt vilkor för principers helgd, alt hvarje missbruk bör beifras, det må afse millioner eller endast några Riksdaler.”
Uti denna reservation instämde Herr Anckar svärd, A., Herrar
P10- slarne Östberg, Afzelius och Ahlc/vist, Herrar Schartau och Moberg samt R iksdagsfullmägtige Peter Pehrsson från Jönköpings Län, Anders Nilsson från Östergöthlands
Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län och Johan Andersson från Upsala Län.
Prof. 1840•
4 Sami. 1 A/d. 3o Häftet. 11 STOCKHOLM, TRYCKT HOS !>• J. HJERTA, 1840. Stats-Utskottets MemorialN:o 77. Utlåtande_, i\7.-o 78.
N:o 77. Ani. till Exp. Utsk. den 25 April, kl. ii f. m.
M e m or ial.
Det är anledning lill anmärkning emot Slals-Rådet samt Föredraganden för Handels- och Finance-Ärendena, hvarom remiss begäres lill Constitulions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Stockholm den 23 April iS.^o. N:o 78.
Arik. lill Exp.
Utsk. den a5 April, ki. n f. m.
Utlåtande, i anledning; af Rikets Ständers Revisorers åren 1835, 1837 och 1 839 afgifne Berättelser, angående förvaltningen af Mötes- och Tross- Passevolance-Fonder ne.
A. Uti Rikets Ständers år 1835 församlade Revisorers Berättelse finnes anfördt (pag. 53), alt då i8a.g års Mötes-Passevolance-fond numera icke eger någon ordinarie uppbörd, samt Cassans tillgångar, så lill capital, som ränta, lika med den så kallade gamla Passevolance-fonden, slå under Kongl. Majrts egen nådiga disposition, ansåge Revisorerne deras åtgärd böra inskränkas lill att uppgifva de förhållanden, som af redovisningen inhemtades.
Enligt denna redovisning utgjorde vid 1833 års slut förstnämnde fonds utgående balance i behållning och fordringar 76,032 R:dr i4 sk. ii rst.; och utvisa 1887 års Revisions-berättelse (pag. 82) samt den för år i83p (pag. 108), alt såsom fondens tillgångar och fordringar ulbalancerats vid i835 års slut 75,021 R:dr 46 sk. 4 rst., och vid 1837 års utgång 75,o36 47 sk. 1 1 rst.
Nja Mötes-Passevolance-f 'onden, inhemtas af Revisionsberättelserne, alt samma fonds behållning vid 1833 års slut utgjorde 32,33a R:dr 6 sk. t rst., hvaremot fonden vid 1835 års utgång egde en skuld utöfver lillgångarne stor 18,425 R.dr ig sk. 6 rst., hvilken skuld Bih. till R.
Sl. Prol. 1840. 4 Sami. 1 Afil. 3i Haft. 1 2 Stats-Vtskoitets Utlåtandej N:o 78. under åren 1836 och 1807 (Rev.Ber. i83p pag. 108) ökals med 27,458 R:dr 36 sk. 4 rst., så alt Nya Möles-Passevolance-fondens till år 1838 utbalancerande skuld uppgått lill 78,770
R:dr 4 sk. 4 rst., hvaremot dess fordringar endast bestigit sig lill 32,885 R:dr 44 6 rst.j börande dock, enligt Kongl. Brefvet d. 27 September 1831, lili räkenskaperne inom linien balanceras värdet af de lius, byggnader och effecler, hvilka år i83o blifvit från Gamla lill Nya Mötes-Pussevolance-Inrättningen aflemnade, nemligen: Byggnader m. m. för R:dr 88,684: 20. 8.
Sjukhus- och Magasins-invenlariepei sedlar ... ,, 26,402: 13. 2.
Summa R:dr ii5,o86: 33. 10.
Hvad förvaltningen af Nya Mötes-Passevolance-Fonden angår, hafva j 835 års Revisorer yttra t (pag. 67), alt en mindre god hushållning med Passevolance-Cassans medel egt rum, hufvudsakligen derigenom, att å underlydande Förvaltare eller Regemenls-Commissarier icke utöfvats den noggranna tillsyn, som vederbordt, hvilket omdöme Revisorerne styrkt med flere uppgifna förhållanden.
Krigs-Collegii häröfver afgifna förklaring (pag. 81) innehåller, alt den sålunda anmärkte misshushållningen icke kunnat å Collegii sida göras till föremål för något åtal, emedan möteskostnads-räkenskaper icke hos Coilegium äro underkastade någon speciel granskning, hvilken åtgärd, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Reglemente af den 20 Januaii i83a, tillkomme Kongl.
Kammar-Rätten, samt alt för öfrigt Coilegium, som, jemlikt 10 §. i Högslberörde Reglemente, eger sig uppdraget öfverInseendet öfver Indeidta Armeens underhåll vid möten och mönstringar, med all den uppmärksamhet, som på Coilegium berott, sökt att följa passevolance-medleus ändamålsenliga förvaltning.
Uti 1837 års Revisions-Berältelse anföres (pag. 86), att då, enligt Rikets Ständers beslut vid 182c) års Riksdag, när nya möles-passevolanceafgiflen beviljades, ocb io:de punkten i Kongl. Majrls derpå grundade Kungörelse af den 27 Mars i83o, de besparingar, som å denna fond kunna under den bestämda passevolänce-liden uppkomma, äro alt anse som Rostoch Rolehåliares egendom, så följer ock häraf nödvändigheten alt, vid granskning af en förvaltning, som rörer enskildes rätt, med största noggranlid och större uppmärksamhet än före den tid, då sådant förhållande icke egt rum, tillse, det utgifter af den beskaffenhet, alt de rätteligen tillhöra Statsverket, icke drabba denna fond, och sålunda inverka till minskning i den behållning, hvaröfver egande rätt är serskild Corporation af medborgare tillförsäkrad.
Revisorerne uppgifva härefter åtskilliga omkost - Stats-Utskotlets Utlåtande_, N:o 78. 3 linder, hvilka af nya Mölespassevolance-medlen blifvit bestridde till föremål, som synts Revisorenie främmande för Rust- och Rotehållares bidrag lili Iudeldta Armeens vapenöfningar, samt framställa åtskilliga anmärkningar angående de alltför dryga förvaltningskostnader, hvaribland de i 6:le punkten angifne förhållande blifvit af Utskottet såsom anmärknings-anledning öfverlemnadt til!
Constilutions-Utskottels handläggning.
Krigs-Collegium har uti afgifven förklaring (^pag. 85} andragit, att nya Mötespassevolance-Fondens skuldsättning varit en ovillkorlig följd af otillräckligt anslag för Bevärings-manskapets vapenöfningar, ett erkännande, som styrker Revisorernes anmärkning angående Passevolancemedlens användande.
I afseende på 1829 års Möles-Passevolance-Fonds räkenskaper, hade Revisorerne omförmalt, alt de icke varit beledsagade af någon verification för utgifterne och att deraf jemväl befunnits, att sistnämnde Mötes-Passevolance-Fond sedermera blifvit försatt i gemenskap med den gamla Passevolance-Fonden i så måtto, att icke allenast den förres ränteinkomster helt och hållet användas såsom bidrag till allöningarne å den senares indragningsstat, utan ock nästan hela behållna capitalet af 1829 års Mötes-Passevolance-Fond, eller ett belopp af 74,4°° R.dr, blifvit lill gamla Passevolance-Fonden ullånadt emot sex procents årlig ränta; hvadan ock Revisorerne, under tillkännagifvande, att de funne en sålunda inskränkt granskning, hvarigenom något omdöme icke kunde fattas hvarken om de å Fonden gjorde dispositioner eller om säkerheten för Fondens ullånte behållning, vara utan ändamål, ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å delta förhållande, på det någon förklaring må beredas, hvarigenom till framtida efterrättelse uttryckligen blefve bestämdt, antingen Rikets Ständer och deras Revisorer äro berättigade att så fullständigt granska 1829 års Mötes-Passevolance-Fond, sorn med den för Revisorerne gällande Instruction instämmer, eller ock att en sådan granskning icke (är ega rum.
Krigs-Collegium har i anledning häraf (pag. 87) upplyst, att orsaken, hvarföre fondens ränte-inkomsler helt och hållet blifva använde såsom bidrag lill aflöningarne å gamla Passevolance-Fondens indragningsstat, varit den, alt dessa aflöningar med omkring 100 procent öfversligit och äfven ännu öfverstiga de ifrågavarande, genom Kongl.
Brefvet den 27 Augusti 183 r , lill berörde ändamål anvisade ränte-inkomsler; hvarförutan Coilegium, i fråga om den vidsträcktare granskningsrälten, åberopat Högstberörde Nådiga Bref, hvarigenom
Fondens ullånte behållning blifvit för - iStats-Utskottets Utlåtande j N.o 78. klarad för en Gamla Passevolance-Fondens under Kongl. Maj:ts egen Nådiga disposition stående tillhörighet.
Enahanda anmärkningar af i83q års Revisorer hafva förn 11 led t lika lydande förklaring af Kongl.
Krigs-Collegium, och förhållandet i dessa delar synes nu mera oföränderligt, med bibehållande af det outredde skick, hvaruti de serskilde Mötes-Passevolance-Fonderne sig befinna.
Utskottet, sorn äfven tagit kännedom af i838 års Hufvudbok öfver Nya Mötes-Passevolance-Fonden, har funnit denna Fonds tillstånd vid samma års slut, sorn följer:
R:dr 126,720: i3. 3. „ 1 1,280: 20. 10. Summa R:dr i38,ooo: 3/j. f.
Fordringar R:dr 22,913: 34- 3.
Hus och byggnader . . . „ 88,684: 20. 8.
Persedlar „ 26,402: 13. 2.
Summa R:dr i38,ooo: 34- 1 ■ Till Kongl. Maj:ls fria disposition funnos vid samma lid:
Förenämnde tillgång på nya Passevolance-Fouden .
R:dr 11,280: 20. io. samt å 1829 års fond ,, 75,040: a3. 1 1.
Summa R:dr 86,020: 44- £)•
Efter att sålunda hafva framställt, det hnfvudsakliga af de invecklade förhållandena emellan de 3:ne mötes-passevolans-fonderne och med hänvisande för öfrigt till de många serskilda anmärkningar, som i detta afseende blifvit af Revisorerne framställde, har Utskottet trott sig böra föreslå de utvägar, som erbjuda sig till undanrödjande för framtiden af alla anledningar till misstydningar och klander af de lane- och förvallningsoperationer, som med dessa Cassör egt rum.
Utskottet anser nemligen, att med passevolance-afgiflens upphörande och medlens till Indeldla Armeens vapenöfningar uppförande å Riks-Staten, det icke bör möta någon svårighet att sammanföra alla tre mötes-passevolance-fonderne lill en enda, ställd till Kongl. Maj:ts fria disposition att användas lili de med dessa fonder afsedde ändamål.
Enligt Utskottets tanka, förekommer icke Skulder . . . .
Egentlig tillgång . Stats-Utskottets Utlåtande , lS:o 78. 5 eller något hinder emot Rikets Ständers och deras Revisorers granskning af gamla mötes-passevolance-fondens räkenskaper, enär desamma i Kongl.
Kammar-Rätten undergå en lika noggran revision med de 2:ne andra Fondernes.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, föreslår Utskottet, att, i den händelse
Möles-passevolance-afgiften kommer att med innevarande år upphöra, Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts fria disposition öfverlemna den nya möles-passevolance-fonden, att gemensamt med de 2:ne äldre fonderne, efter Kongl. Maj:ls Nådiga godtfinnande, användas för behof, hvilka redan af dessa tillgångar fy 1 las och vidare kunna uppkomma i och för Armeens vapenöfningar, med underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t, till undvikande af alla vidare låne-lransactioner omförmalde 3:ne cassör emellan, läcktes anbefalla deras sammanförande till en enda fond, hvilken, i likhet med alla andra af allmänna medel bildade cassör, blifver underkastad Rikets Ständers och deras Revisorers granskning.
Utskottet jemväl hafva besvarat följande till dess handläggning remitterade motioner, nemligen: 1) Af Herr Grefve Anckarsvärd; C. II., som yrkat, att den Gamla Möles-Passevolance-Fonden måtte betraktas lika med alla genom allmänna medel tillkomne cassör eller, om egarne skulle anses vara okände, såsom ett fynd tillkomma Staten, och 2) af Eric Pehrsson från Gefleborgs
Län, med hvilken flere af Bonde-Ståndets Ledamöter sig förenat, hufvudsakligen åsyftande rättelse uti de af Revisorerne i berörde afseende»- anmärkte förhållanden.
Hvad åter beträffar Tross-Passevolance-Fonden, hafva Revisorerne anmärkt (Rev.
Ber. 1835 pag. 6r, 1807 pag. 89 och i83q pag. 1 14)> att cassans behållningar varit utlånte, dels utan, dels med låg ränta, till serslulde under Kongl. Krigs-Collegii förvaltning stående cassör; och hade, enligt 1837 års räkenskaper, så beskaffade försträckningar egt rum: till Gamla Mötes-Passevolance-Fouden af 54>ooo R:dr, mot 3 procents ränta och mot hypolhek af enskildas skuldsedlar, utan endossement, samt till Nya Möles-Passevoiance-Fonden och Fortificalions-Afdelningen af 42>00° R:dr ulan ränta.
Krigs-Collegii i ämnet afgifne förklaringar innehålla, att, enligt Kongl. Brefvet den 25 Aug. 1835 Tross-PassevolanceCassans tillgångar kunnat förräntas antingen uti Handels-Disconlen eller uti Gamla Passevolance-Fonden emot 3 procents ränta, äfvensom att 6 Stats-Utskottets Utlåtande_, iWo 78.