Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den kvinliga handaslojdens beframjande.
Som en omedelbar foljd af det af ' forrn riksdagen beviljade anslaget af 90,000 kr.
till wndervis~zing i kvinlig sliijd via folkskolor~za, kan man med gladje nn- teckna ett i skildn delar af vert land framtradande stagradt intresso for det soin angilr kvinnans praktiska ntbildning.
Ett bevis for detta intresse har Gafleborgs landsting idagalagt genoin bekostande af pecln- gogiska l&amp;-okzwser i kvidig Ihanclasliijd, hvilka kurser med stor snslut- ning sf deltagarinnor pigitt i Gafle och Ljusdal den .8 - 16 jan.
Kursen i Gafle afslots med foredrag af slojdinspektrisen froken Hulda Lundin bfver amnet: D Systematisk undervisning i kvinlig slojd, belyst inedelst ~nodeller frin Stockholms folksholor P.
lnbjudning till det sjette allmanna fh ' ckskolemotet i Sundsvall har nn utfiirdats.
Till mote$, som tager sin borjan den 12 ' niistko1mnande juni, hn inbjudits forestindare och forestindminnor, l k a r e och Iararinnor vid Sveriges hogre flickskolor, afvensorn medleminar af siidana sko- lors styrerser samt skolornas inspektorer och lakare.
Centralkolnith for mitet bestir af foljande per&amp;ner, hvilka undertecknat inbjudnin- gen: Karin Brundell, G. W. Bucht, Lilly Engstrom, Ellen Fries, Anna Sandstrom, Eugene Schwartz, Karolina Sjalander och Hanna Sjoberg.
Forestindamn for Ostermalms hogre laroanstalt for flickor E. Schwartz kommer att fungera som motets ordforande.
Reformen inom fosterbarnsvise; ~det.
Som ett formbete tiU det komitt5forslag, hvilket inom niGgra veckor kommer att framlaggas for regeringen af den komith, som tillsatts for att undersoka fosterbarnens forhalande i v b t land, har komiths ordf. medecinalrgdet R.
Wawrinsky utgifvit.
en s&amp;deles sakrik och for frigans, belysande.
viktig broschyr med titeln: %Om barnavhden och skskildt fosterbarns- vhden i iildre och nyare tid)).
Ned anslutning till de artiklar i fosterbarnsfrigan, sorn Dagny for ett par &amp; r sedan haft tillf %lle med- dela, skola vi framdeles ilterkomma till en redogorelse for det in- tressanta arbetet.
Samkvam for arbeterskor, eller foreningen BS.
F. A,,, kallar sig, enligt ett tryckt &gt;) rneddelandea, som tillsandts oss, ett litet siill- skap, som sedan tre h tillbaka verkat i vHr hufvudstad.
Den lilla f oreningen, som borj at under mycket blygsarnma f orhillanden och i liten skala, has det vackra andamilet, att Sgenom anordnandet af aftonsamkvlin for fabriksflickor bereda dessa en nyttig forstroelse efter deras enforrniga och anstrangande arbete jamte tillfalle till bil- dadt siillskap&gt;).
Foreningen, i spetsen for hvjlken st&amp; nigra for v h a arbetande systrar varmt intresserade personer, verkar inom Kungsholms fi~rsnlnling, som bekant ett af hufvudstadens mest be-.
tydnnde fabriksdistrikt, och har haft gliidjen ntt se sina striifrantlen kronas lned det basta resultat.
Foreningen disponernr nu ofver egen lokd, d5ir.
samkvain ined foredrag, musik och annan bildande och roande underhwning flere gbnger anordnas under rinterns lo pp, all- tid med det lifligaste intresse olvfattade af de nnga fabriksflickornn sjiilfva.
Antalet sf dem, som onska delttrga i dessa enlrln fester 21 % iif ven i standigt tilltagande.
Den id&amp;, som Ligger till grund for ofvanstiiende forenings verk- samhet, strafvmdet att dstikomna en sammanslutning af kvimor ur skilda samha.llsklasser, Lr fiir visso icke uy, och i flei-a delar af rbr hnfvudstad och inom olika 1u: etsar arbetas for samma behjiirtansviirda syfte, men det ar oss en gladje att knnna oinnilmna hvarje nytt steg frainit i ienna riktning.
Kvinden og Samfundef.
Dansk fiindesamf nnds f iirtjiinstf ulln organ, har pb 254rsdagen af ssnmfundets stiftelse, den 1 ?5 dec.
1 S %i, utgifvit ett Fest~zumzer med omviixlande innehiill.
En dterblick pH foreningens historia h e n 1871-1896, iihensk en ininnesteckning af den for ~ a n r n a r k i kvinnororelse betydelsefulla forfattarinnm Pauline Worm, l h n a s af froken Kirstine Frederiksen.
Poebiska och novell- istiska bidrag sarnt portriitt af nigra kvinnosakens rner fra~nstdende personligheter utfylla fijr iifrigt det innehilllsrika hiiftet.
Till Fredrika-Bremer-Forbundet insLd periodisk litteratur, Nordislc tidslzrift, 1896 n: r 1-7.
- Statistisk ticlskrift, IS96 n: r 2, 3.
- Kyrklig tidskrift, IS96 n: r 5 -- 12.
- Liisning for - ' hemmet, 1896 n: r 3-45.
- Lilsning fiir folhet, 1896 n: r 2-4.
Hemiit, 1896 n: r 6-3.0.
- HemiGt mecl bilaga, ' 1897 n: r .l.
- BIiGnadsblad for K.
M., 1896 n: r 6-12; 18 !37 n: r 1.
- Peda- gogisls, tidskrift, 1396 a:]: 4-6, S-10.
- Svensk larnretidning, 1.896 n: r 22-53; 189.7 n: r 1, 2.
- ' Verdandi, 3.896 n.: r 3-6.
- De svenska landsmiilen, n: r 66, 57.
- Slojdundervisningsbladet, 1896 n: r 6-12.
- Nordens espositionstidnin.g, .I1596 n.: r 1-4.
- Helso- viinnen, 1896 n: r 8-20.
--- Jordemodern, 1896 n: r 4-10.
-- Sed- lighetsviinnen, 1896 n: r 4, 2 es.
- Moral, 1896 xi:]: 4-8.
- Svenslc bokhandelstidning, 1896 n: r 22-52; 1897 1 ~ 1: 1-4.
- Nya bok- l~andelsti.dningen, 1 S96 n.: r 1-62; 189 ' 7 n: r 1 4.
-- Svensk musik- tidning, 1896 n: r 11-19; 1897 n: r I., 2.
- Skogvaktaren, 1896 a: r 4.
- Tidning for Tradg %rdsodlme, 1896 n: r 1; I S9i n: r 1 A.
-- Viola, 1896 n: r 1 -- 22; 1897 n: r 2.
- Nyrt, lryilcans tidning, 1896 - Idun, 1896 n: r 22-52; 189.7 n:]: 1-3.
- Svensk n: r 6-12.
Damtidning, 1896 n: r 22-52; 1897 n: r 1-3.
- Kalmaten, 1896 n: r 13-24.
- Folkskolans Istmtidning, 1896 n: r 22-42; 189 ' 7 n: r 1 -- 3.
-- Linnha, 1896 n: r 11 -- 24; 1897 n: r 1.
- Nutid, 1896 n: r 6-12; 1897 n: r 1.
- Finsk Tidskxift, 1896 n: r 5-12.
- Nylsende, 1896 n.: r 11-22; 1897 n: r 2.
- Ihinden og samfundet, 1896 n: r 6 -- 12; 1897 n: r 1.
- Hatter des Badischen Frauen- vereines, 1896 n: r 11-24; 1897 n: r 1, 2.
- Dentsche Hansfmuen- zeitmlg, 1896 n: r 22-52; 1897 XI- 1 -- 4.
- Nene Bahnen, 1896 1.89 ' 7 n: r 1, 2.
- Die Frauenbewegnng, 1896 n: x n: r 11-24.; 10-24; 1897 n: r 1, 2.
- Dies Blatt geh.ort cler Hausfrau!, 1896 - Lend a Hand, 1896 n: r 1-12.
- The English n: r 12-16.
Woman ' s Review, ' 1896 n: r 3, 4; 1897 n: r 1.
- The Nursing Record, lS96 n: r 428-467; 1897 11: r 453 -- 460.
- The Nurse ' s Joun~al, 1896 n: r 23, 24.
- The Review of Reviews, 1896 n: r 4-14; 1897 n: r 1.
- .- The Woman ' s Journal, 1896 n:]: 28-52; 1897 n: r 1.
-- La Femme, 1896 n: r 1 1-24; 18 % n: r 1, 2.
- La Revue fhiniste, 1896 n: r 9 - 13.
- Le Magazine In.ternationa1, 1896 n: r 7-9; 1.897 n: r 1.
Till Fredrika-Bremer-Forbundet insanda bocker, F. C. Askerberg: W. H.
G. I.&amp;,gston, Pii Alnazonflodens striinder.
- Sjorofvaren pA Bfedelhafvet.
Prinsens A.
F. &amp; 6:.
Heiier: P.
H. Hwrtett, Ilillal~.
- - Le Sugc, (iil Rlas ' at ' Santillnnn iifwntyr.
-- .J.
&amp; rnvdi ?z, Fln forsvi~nnen skolpojke.
F. W. FUIP ' NI *, Gosskolan i St. TVinifrcd.
-- F. Otto, Ny samling af folksagor.
och I ?.
I,7deIs~ ' iird, Sreriges konungaliingd N: r 1.
- Rum, F14in skogarna ocIi fjtillen.
- Tusen och en dag.
- I ~ och ~ seger.
p Alb.
Ronirier: J.
(: en~aatit-Clai,~e, Hella och mdra historier om kvinuor.
- I ?.
H. B~is.r~sft, E n atielstlnnl 1x3 1700-talct.
- Tv: j smd pilgrimel *.
- 17 % ikldli~zg, Eremitagcidyllei~.
Roos, Skepy, son1 fosgWs i stormen.
-- Helgs~$lsklockan.
-- H. Hqfberg.
Genolr~ Sveriges byygder.
A h ~ l C4nstaf, IYasn.
- h '.
Douglas- Wiggilt, T v i smB hemlosa.
- V, R! / dberg, Yap~nsmeden.
-- Friby- taren pB Ostersjiin.
- (J '.
BBli,27i, Karl och Sigismn~d - F. Retcter, Lifvet p i landet.
Topeli~s, Vinterkviillar.
1 -- 4.
Adel- berg, Pelle Rnygg och barnen i Snaslici) y.
Iirdebetou, Fbgla- lit.
- .L R. Blourrdelle, Skatksokarna eller skeppet i iiknen.
- G. Sch-oder -, PWO Blakkran.
Ha r1sso ?~-2ia1-7~ol,w, Fru Lillr son1 ungmo, maka och moder.
- Lekkamrateu.
- Lilla miilaren i barn- lrammaren .. - Sniifl ingaiz I Mi.
8 ' %eliais: R.
D m a .Er, L ' G ' i r fiir om masten.
- H. Renlozo, RIennislzoogut nled biorgan.
- D. Rallstrii) rr, ITr Gustaf Yasas saga.
- Elsns ranner.
- Smdfolk p i resa.
- Den glade ryttaren.
- P$i.rgl %dan.
- T7Ar egen Pdlle.
- Earo och hans viin- ner.
- E n iingiitsfiird.
FahPcranfz &amp; Con: C. BBbtk-Holmberg, Kampen fiir och elnot negerslafveriet.
- G. af Geijerstaw, Mina pojkar.
Fosterlandsstiftelsells f6rlagsexpedition: E. Rcers, Horn- fit.
- E. Schrill, Frkn Rysslmds stepper.
- A. Rosdit, Smftplock i t barnen.
K., Ur svenska folklifvet, h.
S., Barnens bilderbok, h.
- Vilda djur i sitt hemland.
- TTr djurvblden.
- Pb iingen.
- Solskeasdngar.
- Smb taflor for sinbtt folk.
- Under ferierna.
- &amp; I. Roos, Zelofhads dottrar.
- Karin Holm.
- E. Leslie, Strid och seger.
- E. Promnel, VBra hogtider.
- Q.
B., TJr sjii- larnes lif.
- K G-.
Wa,gnerm, Den kristna kvinnans stillning och uppgift.
- Trohet i tjenandet och trohetens lon.
- J. Spyri, I sii- ker v k d.
- Nybssiingen.
- Josef, som rille bli mekanilrer.
-- Evy, Lilla Ingrid och hennes indiska vlin.
- A. Lzmdberg, nDet bRsta af allta.
- Korn At itmb fiiglar, 31 irg.
-- Tarde ljus.
- Gainla skolkainrater och deras oden.
- Galerslafren.
- Baronen oeh d l - gossen.
- Pastorns Hanna.
E. Fritze: Tawte Cissy, Drijmsagor och beriittelser.
-- 0.
W. u.
How, FrAn Magdeburgs forstoring in.
- R. Jfidehotlat1t7, Det gamla slottet.
TI '.
Elmslie, Lavenders prestghd.
j Specialitet: DamportrBtter.
Sjukskoterskor inecl gocla betyg tifver genomgA~~gna laroknrser uch.
utofvad praktisk verksamhet finnas aimalcla FredrhBremer-F6r- bundets Byr&amp;, 54 Drottninggstan, 1 tr. A h.
Fredrika-Bremer-Fijrbundets hemstudier.
Ledning fo~: hernst~.~cljer inom olika, iimnen lamnas af Fredrilra- Bremer-Forbnndet '.
Anmalnjngar mottagas B Forbnndets byr8.
N:R 94 LÖRDAGEN (669).
PRENUMERATIONSPRIS P R Å R: IDDN — KR.
» 5: - IDDNS MODETID.
» 3: - 25 NOVEMBER REDAKTÖR OCH UTGIFVARE: UTGIFNINGSDAGAR: FRITHIOF HVARJE O N S D A G OCH L Ö R D A G.
DEN HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3.
KOMMISSIONARER KLARA S.
ÖPPNA KL. 1 0 5.
BYRÅ OCH EXPEDITION: REDAKTIONSSEKR.
RIKS 1 6 4 6 ETT STOCKHOLM, IDUNS KUNGL.
GULDBRÖLLOPSPAR.
I DEN NORRA af den gamla Träd- gårdsföreningens paviljonger vicl Drottninggatan sammanvigdes den 25 november 1849 G u s t a f R i - c h a r d S u n d s t r ö m och ' H e n r i e t t e M o r s s i u g.
I kretsen af barn, t a m b a r n och barnbarnsbarn, öfriga anhöriga och vänner fira dessa makar den 25 november 1899 sitt guldbröllop.
Mellan dessa båda festliga be- märkelsedagar ligger för dem e t t lif fylldt af ihärdigt, sträfsamt arbete, af trofast pliktuppfyllelse och aldrig svikande redbar- het i handel och vandel — f e m t i o å r, un- der hvilka nog äfven sorgens och bekymrens trådar blandats i lefnacl.sväfven, men som skänkt dem deras eget samvetes goda vitt- nesbörd om ett väl fylldt lefnadsvärf, sina närmastes kärlek och beundran, aktning af medmänniskor i vida kretsar och välsig- nande tacksamhet af många bla.nd denna världens ringa och vanlottade.
Richard och Henriette Sundström äro båda Stockholmsbarn.
Han föddes den 14 juli 1819.
Fadern var sjökapten och förde för en redare Burgman fregattskeppet Mi- nerva.
Han af led i Cette redan år 1829; och hans efterlefvande hustru stod där d å med tre minderåriga barn a t t försörja och uppfostra.
Hon grep emellertid verket mo- digt an, arbetade bl.
a. med a t t af aspfibrer väfva » mattor » till stråhattar, hvilket gaf en efter den tidens förhållanden god in- komst, och lyckades a t t genom ihärdighet, klokhet och sparsamhet hålla det lilla hem- met tillsammans.
Den äldste sonen valde faderns yrke, men den yngste, Bichard, stannade i hemmet och antogs vid fjorton års ålder som biträde i Lundvalls speceri- affär vid Fredsgatan, där h a n stannade i tretton år.
Under denna t i d åtnjöt h a n i hög grad sin chefs välvilja och förtroende, och n ä r Bichard S. beslöt a t t söka slå sig ut p å egen hand, ställde sig denne rådgif -- vande och ekonomiskt stödjande vid hans sida.
ETT GULDBRÖLLOPSPAR.
GROSSHANDLAREN O C H F R U G.
R..
E F T E R FÖR IDUN TAGEN FOTOGRAFI A F A. BLOMBERG.
SUNDSTRÖM.
1847 öfvertog Sundström den i Hötorget n: r 13 belägna specerihandel, som ännu bär hans namn.
Det ekonomiska resultatet var ej vidare lysande den första tiden.
Det gick nätt och jämt ihop, fastän den unge ägaren själf stod i från morgon till kväll och ej bestod sig lyxen af annan bostad än en liten innanför boden belägen kammare, som han delade med sina två biträden.
Hans hurtiga och humana väsen, redbara behandlings- sätt och goda varor tillvunno honom emel-
[DUN 1899.
— 2 lertid snart nog förtro- ende hos traktens köp- starka publik, och affären gick steg för steg säkert framåt.
Eedan efter två år vå- gade sig Richard Sund- ström på att bilda eget hem och ingick då i ett redan under flere år efter- längtadt äktenskap med mamsell Henriette Mors- sing.
I henne fick han en hustru som var fullt vuxen sin post.
Hon hade under sin mors ledning fått deltaga i alla de syss- lor som på den tiden fordrades i Stockholms VIGNETT TILL borgarehem, och hon medförde som bästa hem- gift den som Björnson nämner i en af sina dikter: » to årbeidsvante Hsender ».
I dessa tider existerade ju ännu det patriar- kaliska förhållandet mellan principaler och biträden.
De senare hade sitt hem med allt hvad därtill hörer hos de förre; och det var således redan ifrån början ett ganska stort och ansvarsfullt hushåll, för livilket ledningen lades i den unga fru Sundströms händer.
I en liten anspråkslös vindsvåning på fyra rum, af hvilka ett beboddes af » herrarna », redde makarna Sundström sitt första hem — trefligt, men i hög grad en- kelt.
De bestodo sig visserligen lyxen af ett litet förmak, men möbeln till detsamma be- tingade ej större summa än 140 kronor.
1851 inköpte de emellertid det hus — Hö- torget 13 —, där affären var inrymd, och där hafva de alltsedan haft sitt hem.
Föl- jande år satte Richard Sundström upp en garn- och väfnadshandel; hit följde de goda traditionerna från den andra affären, och den nybildade tillvann sig inom kort i lika hög grad som denna allmänhetens förtro- ende.
Tillsammans med två kompanjoner innehade Sundström under flere år ett soc- kerbruk, beläget Hamngatan 36, och en tändsticksfabrik ute vid Igeldammarna.
Mannens utvidgade affärsverksamhet be- tydde naturligtvis för hustrun en utvidg- ning af hushållet, ty » herrarne » och tjänar- na blefvo allt flere.
Och så under årens lopp kommo barnen — fem till antalet.
Vi, senare tiders barn, vana vid alla de indu- striens moderna hjälpmedel, som stå nu- tidens hushåll till buds, kunna nog ej göra oss en fullt klar föreställning om, hur kräf- vande ett stort hushålls skötsel var i de tider, då t. ex. vattenledning var en okänd lyx, och då all bykning, bakning, saltning rökning etc. förrättades i hemmet.
Men allt redde sig under den dugliga och praktiska husmoderns energiska ledning.
I råd och dåd stodo de båda makarna stödjande vid hvarandras sida; arbetet var dem en glädje; och huset förkofrades år från år.
Då de varit gifta i fem år, vågade de sig på a t t ute vid Ropsten hyra ett litet sommarnöje, med » del i kök » och hvad som väl var ändå ovanligare » del i matsal ».
Ute vid Ropsten tillbragte Sundströms alla somrar, seder- mera i en egen liten villa, till år 1874, då de inköpte det vid Saltsjön belägna täcka Lilla Nyckelviken, där de alltsedan haft sitt sommarhem.
1 » Innan jag fyllt sextio år, » yttrade en gång herr Sundström, » hade jag aldrig känt mig trött, d. v. s. aldrig känt tröttheten som en plåga. » Och dock har hans duglig- het i mycket hög grad tagits i anspråk af stor gifmildhet.
— I v å döttrar, Riken och Anna, äro sedan tjugusex år till- baka gifta, den ena med verkställande direktören i bolaget Separator, John Bernström, den andra med dennes broder An- dreas, innehafvåren af fir- man John Bernström &amp; komp.
och hufvuddeläga- re i Olofströms bruk.
So- nen, August, är gross- handlare i Stockholm.
Många äro väl de som arbeta sig fram till en i ekonomiskt hänseende så afsevärdt god ställning som Sundströms, men BJUDNINGSKORT: GULD BRÖLLOPSPARET FÖR 50 ÅR SEDAN OCH NU.
högst få torde bibehålla en sådan enkelhet i vanor allehanda förtroendeuppdrag, däribland fle- samt anspråkslöshet och flärdfrihet i sitt re ganska maktpåliggande.
Han har varit uppträdande, som de förstått a t t göra hela en af Klara församlings stödjepelare.
Se- sitt lif igenom.
För dem, som personligen känna Richard dan 1836 har han tillhört denna församling; och jag tror, a t t både han och hans fru och Henriette Sundström, inställer sig hvad skulle betrakta en flyttning till annan stads- dessa makar beträffar i mycket ringa grad del som en emigration.
1856 utnämndes tanken på förminskade kroppskrafter och han till kyrkoråd, och i början af 70-talet alls inte på försvagade själskrafter.
Den till kyrkvärd.
Denna senare befattning läm- gråa starren lade sig en gång förmörkande nade han först 1896.
Vid Klara kyrkas re- på Richard Sundströms ögon, men efter en paration hade han byggnadskassan under lyckligt utförd operation kan han åter läsa sin förvaltning.
I flere år var han kassaför- och skrifva obehindradt.
Bådas minne är valtare i skolrådet, ordningsman i försam- förträffligt, och man kan af dem få höra lingens ordningsnämnd, brandmästare m. m. liffulla skildringar af det Stockholm som Under koleraepedemien 1853 hade han ut- gått.
betalningen för sjukvården inom försam- Makarna Sundströms sträfsamma arbets- lingen om hand.
1856 invaldes Sundström dag är nu slut, och i medvetande af a t t ha bland de s. k. hundra männen i Brandkon- verkat ett godt verk, medan dagen var, torets öfverstyrelse, och 1880 i direktio- njuta de nu i stillhet och lugn af lefnads- nen; denna plats innehar han ännu.
Un- kvällens frid.
När de på bröllopsaftonen der tolf år var han stadsfullmäktig, och åkte hem, sade den unga makan, med blic- åren 1868 — 89 ordförande i Kryddkrämar- ken fäst på det tindrande stjärnhvalfvet: societeten.
Af flere andra direktioner, t. ex. » Måtte vårt lifs afton bli lika klar och ljus för Stockholms stads sparbank och Borger- som denna. » Hennes önskan har rikligen skapets änkhus, har han varit medlem.
I uppfyllts.
När jag för dem tillkännagaf den senare kvarstår han fortfarande.
1853 min afsikt a t t en stund spraka om dem för — 92 var Sundström kassaförvaltare i sty- Iduns läsekrets, sade fru S.: » Glöm då inte relsen för Malmqvistska skolans uppfost- a t t säga, a t t vi själfva anse det vara endast ringsanstalt — vid den posten torde bemär- Guds välsignelse vi ha a t t tacka för all den kas, a t t det mången gång gällde a t t äfven lycka vi fått. » anskaffa den kassa, som skulle förvaltas.
Till sist vill jag nämna en egenskap som Som utredningsman och förmyndare har makarna Sundström besitta och som är lika han haft flere uppdrag som han skött på sällsynt som prisvärd hos dem, som hunnit ett mönstergillt sätt.
Richard Sundström så långt som de på lifvets bana: den a t t är sedan 1871 riddare af Vasaorden.
med humanitet och förståelse bedöma den Under de första decennierna af sitt äkten- nya tid, som växer upp omkring dem.
Men skap upptogs fru Sundström nästan uteslu- när man har tjugutre barnbarn och två tande af sina husmoderliga plikter.
Men se- barnbarnsbarn som sprida ungdoms- och dan hennes make år 1870 lämnat kryddboden barnaglädje omkring en, faller nog af sig och tio år senare garnaffären i andra hän- själf fördomen om den gamla goda tidens der och barnen bildat egna hem — två, en uteslutande anspråk på förträfflighet och son och en dotter, afledo vid fyra och fjor- den nyas allt uppslukande ondska.
ton års ålder — har hon ägnat mycket af På Richards och Henriette Sundströms sin tid och sitt arbete åt barmhärtighets- guldbröllopsdag sändas dem från många verksamhet.
Särskildt ligger henne Sjö- håll hjärtliga lyckönskningar med förhopp- mansmissionen varmt om hjärtat, och hon ning om, a t t de måtte i ostördt lugn lefva har på mångahanda sätt skänkt den sitt un- ännu många år, till glädje för sina närmaste derstöd.
Fru Sundström tillhörde den krets och till gagn för alla dem, som ha dem a t t af för andliga frågor intresserade, som sam- tacka för solglimtar i en glädjefattig och lades omkring prinsessan Eugenie, och min- bekymmerfylld tillvaro.
net af dennas älskliga personlighet och de GURLI L I N D E R.
stunder hon tillbragt i hennes närhet räk- nar hon bland sina bästa.
Fjellstedtska skolan i Upsala, Stadsmis- sione s barnhem, Malmqvistska skolan, Diakonissanstalten m. fl.
ha makarne Sund- ström a t t tacka för ekonomiskt understöd och hvad särskildt fru S. beträffar en stor insats af personligt arbete.
Mot enskilda behöfvande ha de visat och visa alltjämt r p i L L VÅR ÄRADE LÄSEKRETS rikta vi en vörd- * sam uppmaning att ihågkomma Idun med in- sändande af fotografier och teckningar, som k u n n a vara af intresse för vår illustrationsafdelning.
1DUN 1899. huggarinna — och hade en präktig studie på skulpturafdelningen.
HVITA SYRENER.
E N HISTORIA De träffades ofta, och när hans duk åter AF MARIA RIECK-MULLER.
hängde där uppe på den kalla, tarfliga ate- liern — den blef inte såld - — det är inte ET VAR EN strålande vacker mars- alltid det, som är vackert och bra gjordt, eftermiddag.
På den upptinade vägen som köpes — ja, då kom hon dit upp ibland.
ut till Nya kyrkogården rullade likvagnen Långa stunder kunde hon s t å framför den i sina gamla spår.
Men inga nyfikna stan- lilla taflan, och alltid hade hon samma an- nade för a t t se efter den och undra, hvem daktsfulla, lyckliga uttryck i blicken.
Så den döde var.
Åh nej — det var ju bara småningom fick h a n hela hennes historia ett fattiglik, och likvagnen den allra tarfli- — den var så enkel och vanlig, tills för- gaste.
Inte ett enda onödigt silfverorna- sakelserna började med konstnärslifvet.
ment eller något paradaktigt, som bättre Ensam var hon också — liksom han.
Hela barndomstiden där hemma på landet lik bruka hedras med.
Skillnad skall det vara in i döden!
Kistan var äfven så obe- hade smält tillsammans med minnet af hen- tydlig och enkel som möjligt, men på locket nes egen hvita syrenbuske, som stod utan- — uppe vid hufvudet — låg en stor kvist för kammarfönstret, och som varit hennes barndoms stora passion.
hvita syrener.
Det var det samma som sommarfröjd och Svällande, härliga, hvita syrener i mars skönhetslif för henne, när det började lysa månad — • och på ett fattiglik!
Marssolen letade sig in under vagnens hvitt mellan de gröna bladen — • och svälla svarta t a k och lekte mellan syrenernas och öppna sig I blomklasarne och fylla luf- hvita blomblad, så a t t de glänste som silf- ten med doft och drömmar.
Och därför kunde hon nu aldrig se sig ver, och en bred solstrimma smekte kistans mätt på hans syrenkvist.
Sedan, när h a n målade bräder.
En enda vagn — det var en åkardroska gifvit henne alla sina unga tankar och för- — följde med dit u t till kyrkogården.
Un- hoppningar i utbyte och de kommit hvar- der den uppspända suffletten sutto två her- andra så nära, a t t de glömde allt i världen, rar.
Den ene var prästen — det syntes på utom a t t de voro två delar af samma själ, kragarne och ämbetsminen.
Flere gånger som sträfvade mot samma mål och som be- hade h a n försökt säga några trösteord till höfde hvarandras hjälp och sympati — ja, mannen, som satt vid hans sida, men då då stannade hon kvar däruppe hos honom.
Det blef ingen annan förändring, än a t t de han ej fick något svar eller ens ett tecken, som tillkännagaf, a t t denne hörde honom, delade hans sal — eller ateliern — I två uppgaf han tanken a t t trösta och in- afdelningar — alldeles som på konstutställ- skränkte sig nu till a t t observera honom.
nigen.
Den ena för skulptur och den andra Det var en helt ung man med e t t själfullt för målning.
Och så gingo de öfver till hvarann ' och ansikte, men det tärda och bräckliga i hela hans yttre — tillika med den torftiga dräk- kritiserade och berömde och skrattade — • ten — talade om försakelse och fattigdom.
ja, ibland kunde det gå hett till också och Med ett frånvarande och stelt uttryck växlas hugg — men aldrig så det blef mär- höll han blicken fästad på sina magra fing- ken.
Det glömdes snart och var inte ondt rar, som nervöst plockade på öfverrockens menadt.
Och k v a d de arbetade sedan!
grönsvarta lugg.
Vid en krökning af vägen Och kassan hade de gemensamt, och al- såg han upp.
De hvita syrenerna på kistloc- ket skälfde och lyste emot honom i sol- drig behöfde han gå u t och ä t a mer.
Hon lagade måltiderna på ett fotogenkök inne skenet.
En suck af hopplösaste förtviflan banade i skrubben.