Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
» af s v i k e n » Ja, om allvarliga så o n a t u r l i g d e n b l i c k e n Hvem visste han henne ton och vekt s t r å l a af u n g d o m s l u s t o c h u n g d o m s - glädje Hvad varmt v i l j a se d e armen.
frågade han med en förväntan.
så l ä n g e isen ligger, går j a g hvarje söndag på skridskor; motionen, och det r o l i g a r e än att Hon skrattade.
» Är det jag är måste ha den det roligaste j a g vet dansa. » på Tjärnet i skogen? » frågade han.
Hon nickade jakande.
hand Han med hatten i följa henne, men i detsamma stod och funderade ännu på att kom Jonson ut och hälsade h o n o m v ä l k o m m e n samt drog honom fann in intresserad efter med sig.
T i l l sin missräkning han dock häradshöfdingen vida mindre en af taflorna kort stund, än han väntat, och hvarunder han m y c k e t förströdd, t o g Sterner afsked.
s a m m a väg s o m de, och till intresserade o m han stark lust trappan halsen, snibbarne föllo ner på r y g g e n.
att Ville härads- t o g o d e g o d n a t t af h v a r a n d r a.
derna h a d e k a s t a t e n h v i t, m j u k sjal ö f v e r hufvri- och ej Målarmästarn mjuka, — h e n n e o c h hennes fosterföräldrar.
det Han då vore Ingrid ledig o c h skulle vara hade tagit När festen var slut o c h balgästerna troppa- samtidigt in- e n d a g o c h se d e m säga, m e n h e j d a d e höll Ingrids Men ej l ä n g r e v a r och glad; hon dansade gick han han i stället, att föräldra- märkte, med att hemma.
för ett ö m t å l i g t s n a r t d ä r e f t e r d a n s a d e d e å t e r ut.
af, de hade söndag förmiddag, i det han i hast räknade hylla röst.
han de k o m m a upp för änglahufvuden på han, till och lätt Huset eget, o c h han Jo, det g j o r d e han visst — nerhet hop lösa, b y t t e h a n s k y n d s a m t o m samtalsämne, hennes deras kanske han på råkat vidröra hos den att o c h så g i c k det.
var sådant?
nervöst o m m o r b r o r o c h m o s t e r, » sva- hon sakta m e d skälfvande ämne vore natt ».
såg h v a d ver- ingen i hela världen till m e r Visst stick, s o m h a n var stolt öfver.
och i samma rörde darrande.
n o g sparat, s o n e n g a f en viss p r o c e n t inkomsten, dess han » Jag handen lämnat ö g o n blifvit hon boll.
så af dem — alldeles hvit.
fingrar som fråga då han på henne.
mörkröd och morbror.
inte fosterföräldrar.
sin gjort den, den nu då inga egna föräldrar blick han han d e r a s o m s t ä n d i g h e t e r k n a p p a, m e n litet h a d e ten, moster och morbror? » att att v o r e v ä l k o m m e n, o c h s o m de voro vid por- mycket, förvånad, ty hon hvarandra.
Jonson » Jag » Ingrid » Och och berättade, en son, då hans af d e l ä g e n h e t e r h a n h y r d e u t.
log hon och hvarandra, butiken.
tillade hon.
åt komst bad henne p å etikett, en som t a l a d e ä f v e n o m s i n s a m l i n g af g a m l a k o p p a r - presenterad en att som Det att hon visste j u h v e m han i van slog ej h a d e Då han brist redan inne till han namn.
denna svarade, var samt Det aldrig blifvit sig cirkladt o c h i H a n s h u s t r u föreföll » jag en riktig bal.
moster!
o c h e n v i s s g r a d af b i l d - g o d t hjärta, m e n i n g e n h ö g r e and- höfdingen han åt i dag. » att sig en m a n bodde af m o r b r o r o c h m o s t e r och plötsligt, på var begåfning.
han hvarfvet.
hade hon ej.
har att första s i g m o d sin n ä s d u k, n å g o n Han d u k t i g, h e d e r l i g g a m m a l fru, språk- sjuka d a n s a?
» sade Sterner, målar- Han hade en dem och ägna uttryckte valda ordalag.
verkstaden (FORTS.) rade Kungl.
operan ö p p n a d e den nya säsongen i mån- dags m e d uppförandet af » Mefistofeles ».
ITufvud- partien innehades s o m förut af fru Östberg (Mar- gareta — Helena) samt hrr Ödmann (Faust) o c h Söderman (Mefistofeles).
Den förstnämnda, hvars stämma fortfarande bibehåller sig ovanligt väl, erhöll efter sitt briljanta utförande af tredje ak- tens _ fängelsescen en bukett och en lagerkrans.
TIr Ödmann skördade o c k flere gånger välförtjänt bifall.
I Pantalis ' lilla parti fick man nöjet höra fru Lindens varma, sköna altstämma.
Operan var väl inöfvad af hr Henneberg.
Med hänsyn till de många resande, s o m vid denna årstid besöka hnfvudstaden — halfva an- talet af den talrika publiken i måndags utgjordes nog af resande — har k. operadirektionen upp- gjort en så omväxlande repertoar s o m möjligt.
Sålunda har denna veckas repertoar för hvarje afton bjudit på en ny repris: » Mefistofeles », » Mig- non », » R o m e o o c h Julia », » På Sicilien » och » Or- fevs », » Carmen » etc. K. operans första nyhet under den nu ingångna med uppgifva s o m handtverk.
Målarmästarn mig Teater och musik.
måst måleriet hade Elin A m e e n.
så Dödsfall.
I tisdags afled å Dalarö, efter lång- varig sjuklighet, änkefru Emma Benedicks, född Benedicks, sedan 1888 änka efter österrikiske generalkonsuln härstädes Carl Benedicks.
När- maste dödsorsaken var hjärtförlamning.
Fru Benedicks, som vid sin död uppnått 69 års ålder, har gjort det vackraste bruk af den högst betydliga förmögenhet, hvaraf de båda ma- karna voro i besittning, genom utöfvande af en stor och omfattande välgörenhet.
Ett stort an- tal människovänliga stiftelser så väl s o m enskilda behöfvande understödde hon m e d frikostig hand.
Till hufvudstadens samtliga skollofskolonier ut- delade h o n årligen bidrag.
Ett varaktigt minne af henne är den asyl för ålderstigna fruntimmer, som h o n grundlagt vid Djursholm, och öfver hvilken hon intill sin död själf hade öfverupp- sikten.
Ett annat varaktigt minne har hon be- redt sig genom de ganska betydliga bidrag hon lämnade till Jakobs kyrkas förskönande, och b vilka möjliggjort bl.
a. anskaffandet af de dyr- bara målade fönstren.
men lig FÖR I D I M AF vägen, men i stället o r d e t.
g å n g haft sina brinnande k o n s t n ä r s d r ö m m a r, treflig Far.
SKISS ingenting under mästarn förde väl af k v i n n - (Forts.) U P nästan gick med att hämta (Qualité Inghiltepra) härstädes lagrad sedan 1891.
Finnes e n d a s t hos varit Han s k y n d s a m m a s t e g u p p till sitt f ö r sina skridskor o c h därefter ut.
K. A. NYDAHL &amp; C:O STOCKHOLM, 2 STAREPLAN.
B I K S - och Allm.
IDUN 280 landsvägen framåt blanka is, Tjärnet omgifvet p å alla håll g r ö n a, n u af r i m f r o s t glittrande där, o c h h a n upptäckte bland dem.
hade hennes ögon hade gifvit först, närmade tan, H o n fattades af e n b a r n s l i g ett b e g ä r att fly u n d a n h o n o m.
för k o m h a n efter henne var att hvarken i hufvudstaden, h a n k o m eller i deras s å fina h e r r a r med Under På där- blanka fast frågade, De knöto så fram öfver isen.
att hon kunde hennes mun se så tindrande bakom, Tänk, glad ut, att På ögon kunde le i kapp m e d hennes — fattades det hade henne h a n aldrig trott!
endast säga händer öfver när ej vit helt blek, o c h hans hjärta k l a p p a d e våld- h e n n e s an- sikte.
förstånd.
samt, Han följde henne ända h e m till hans hennes i H o n h a d e hela tiden talat gladt o c h H a n, s o m varit öfverlägsna riddare, m e d honom, Han snart hade fått reda på, att h o n ej J E när h a n frågade, sin lilla Hon hand, hade s o m ägde blifvit ännu T M Å N S G s o m pockade längre än på att få älska o c h tills i afton, » Hedda af Klercker (ined porträtt); text af L.
— Sen- sommar; poem af Gustaf Meyer.
— När » änglavakten » svi- ker; af Emy.
— Välvilja: teckning för Idun af Sylvia.
: Om våra födoämnen; några all- männa svDpunkter, af professor Robert Tigcrstedt.
— Falska mynt; af L.
— Österländska skönhetstyper; några anteckningar för Idun af Axel En.
makten ätt blekare ä n h a n, Mosaik-uppgift a a e e i i k 1 m m n 0 0 r r r n g n s • d n e E 1 i " " a 1 r L s y e a I S I D 0 L M b r i — Slut- och begynnelsebokstäfverna bilda namnet på en blomma och en ädelsten, Orden äro: en orolig inkomstkälla; en östgötasocken; kräfver hjärta o c h takt; en färg; förekommer i vatten; finnes till hvarje källare; en dygd.
L. b \ - g.
i er låda.
Ropa du, annars kunna de tro j a g är otåligast.
O A O &amp; C H Lösningar.
b-g.
är j a g ett namn, en pärla, en hufvudbonad, ett namn.
A svarade INNEHÅLLSFÖRTECKNING.
a Femton inkapslade geogra- Mitt första, andra uti förening En helhet bilda, s o m man bör frukta; fiska n a m n.
Det värda paret — det är min me- ning — Så ondt du har i halsen, sofver Är sammanfogadt att högmod tukta, du något utan att taga sömnmedel?
Det högmod, som sig ett uttryck tar, Oskadligt sade j u doktorn att det var, När fulla lador och loft man har.
Stockholm, N:r 15 (278) Tryckeri Fredagen den 14 april 1893.
Idun ensam Iduns kr.
9 » 7 » 5 Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr (Aftonbladets hus.)
Redaktör och utgifvare i FRITHIOF HELLBERG.
Ida helgfri fredag.
Lösnummerspris I 5 öre (lösn:r e n d a s t f ö r k o m p l e t t e r i n g a r) AnnonspriN: 35 ö r e p r n o n p a r c i l l e r u d.
R a a b.
| et är icke länge som folkundervisningen i vårt land stått på sä utmärkta grunder som för närvarande.
Under vårt århundrades första hälft höjdes litet emellan be- kymrade röster öfver den bristfälliga undervisning, som kunde komma de fattiges barn tillgodo, och år 1836 bildades under drottning Desiderias be- skydd det så kallade Små- barnsskolesällskapet, som förutom drottningen bland sina stiftarinnor räknade friherrinnan Cederström, född af Ugglas, och hof- fröken Stedingk.
Detta sällskap hade till sin upp- gift att bereda kostnads- fri undervisning åt fattiga barn samt att tillse, att de mera behöfvande af barnen ofta äfven erhöllo sund, materiel näring.
Fem stycken dylika sko- lor upprättades i Stock- holm.
Eu af dem erhöll till föreståndarinna fröken Anna Raab, dotter till numera aflidne kamrera- ren i Sjöförvaltningen C. W. Raab och hans äfven- ledes afiidna maka.
Efter några år ingick Anna Raab äktenskap med en finsk ämbetsman och öf- verlämnade den 1 april 1846 sin skola till sin då adertonåriga syster Ida Raab, hvilken sedan dess, 6:te årg.
Utglfningstid: hvarje Aktiebolag således fyrtiosju är, med brinnande håg och ädel själfuppoffring ägnat sig ät sitt ansvarsfulla kall som uppfostrarinna.
Utgången från det kär- leksfulla föräldrahemmet, där fadern med den ord- ningsfulle ämbetsmannens vanor gaf sitt fostrande exempel, hade Ida Raab erhållit den daning, som blef henne så gagnelig, då hon tog sig an sin mödosamma lifsgärning.
Mellan i / ..., 4,000 å 5,000 barn, gossar och flickor, hafva utgått ur hennes skola och förts in på olika lefnadsbanor.
Under de sednare årtiondena af des- sa fyrtiosju år har det ofta händt, att föräldrar med af rörelse fuktade ögon kommit till sin forna fostrarinna för att anför- tro henne sina barn, som sålunda fått sitta på pap- pas eller mammas skol- bänkar och njuta under- visning af samma milda lärarinna, som ledt deras föräldrars första under- visning och vunnit deras tacksamhet och tillgifven- het för lifvet.
Med lifligt intresse och deltagande har hon alltid följt sina elever, långt efter sedan de lämnat hennes skola, och många af dem hafva Ida Raab att tacka för sin ställ-
IDUN 114 1893 S t r ä n g h e t m o t sig själf och mildhet m o t andra k ä n n e t e c k n a en förträfflig- k a r a k t ä r.
f. niug i hafva Bamhället.
harnen nat skolan, vägledning har till henne.
Då barn, till i öm de om råd bedt steg hänseende i lifvet, vändt hon bereda det sökt att fattiga ädel vidsträokta lefnadshanor deltagande och Då för i iakttager sina omsorg att har för dem det lifvets äfven plats på mycket den de obetydliga- tanken sig förmedlerska visar att framförallt och stödja fattat det sitt den XV: s och detta Ida i tillfälle äfven med sina är offrande När delat man ett hon ser att skymtar och hennes hennes förstår man ett lefnadsbana sorger.
Djupast underrättelsen, aflidit sorg på det medalj för 18 den den på sina vörd- lä- hjärte- godas tjänst.
utmärkelse » berömlig i tänka fri då sin vliclt.
ojuuga att som l&gt;oz- i på jzån dalen Qäz- Ivvilaz^ dzillen, tunga, l \ ans |idt.
Ivan Ivans malva skymmande azäset: Ixenne tilXvalva nn sväjvaz Ocl \ tusta oclv karlekens India den väntande vzuden till lön &lt; %ez,.
Qå \ lejde att Ivan nez.
vli Ijnden, Ivonom erhöll däz sånaazn Injte mot egna ina-en i dalen, l \ an vinden stzålande &amp; y slxnlXe - höjd.
nz, %vyäzta, löjtnanten artisten Axel Ida Raab blott långsamt som ej / hennes pä, från lades Sofia till har Ida förtjänst » Denna december vänner » tilldelat öga lians jotden Ivlanaen jöz a| som jlödaz tonez-, nan sjunaa sin Ivan synnaa sin smäzla, läk- denna förlust Raab erhållit fytöjd.
henne 1872. att i kedja medalj vid Bernhard henne har sitt äfven en om examensfest Sällskapet för Risberg.
öfverlämnade » D e fat- För tiges sänliez äf- henne vemod lofvande sår, stiaez, upp- för då hon 1871 och - nan 4iöaa hon hon och broder, Diisseldorf; det från är den har det varit hon, mot henne.
bäras.
drottning tillse det att hennes smärtsamma yttre halsen icke sjukbädden, förorsakade Af i i sorgset greps att Dalregementet, Raab, blef sköter och att då jast ocÅx i stiftades, kommo själfulla kommer jzöjd.
man, verka sin väl hennes och som med syunaez smäzta, — död anspråkslösa förbehållet, $ \ an till Ännu hvad sin fortfarande fyllde Hennes allt mycket behof Stundom ögon, dennes, värf.
blick, varit den fick fortfarande år.
också kvinnan däraf varma 13 sjnnaez arbete att Josefinas deputerad att sextiofem rarinnelön tes till — hjälpmedel som den oförtrutet af enheten drottning.
torsdags, nadsvärda till Ivan Raab drottning Raab tonez- eT-tj, lusten medierskan.
Raab nuvarande I vid Ida outtröttliga sätt fattiga, ven ädla IvyåzKa att församling, familjerna drottning 4vöjd.
Ivlinaande •mot ' öfvades Fruntimmers-skyddsföreningen kallades vår Efter Ivlazypande docli fost- Ida Katarina penningehjälpen Karl skyddslingar, När tjänstgjorde förhjälpa kall.
öfvertog som sunda systemet i välgö med ®llz ovnstiålad kall.
välgörenhet, inom som medhunnit välgörenhetens Josefina, ooh vara åt äfven ett Idun af Kata (Forts. svinc^az- ovillkorli- verksamhet Raab storartade drottning såsom gagnande Ida ägna För af sin har Månande 9TLen och v i d M ä s t a r e n s o r d: » Hvad du hafver gjort en den minsta af dessa mina bröder, det haf- ver du ock gjort mig.
t Förutom siy modfällda pröfvostrider.
för jåael Med lifsgärning fästes solen, För genom gen rarinna cjfötwa i mot i va- utan att bereda målsbalk. "
vindat-, hjälpa skyddslingar denna lärjungar, sig skaffat ryckt många dem bättre förtröttas, fjät sina hon de för aldrig relationer har stora af barn och många styrkt man hennes dallzande en möjlighet intressera själfuppoffring att trampat olika att studieafgifter möjligt sina uppåt) å Dalström.
lofvande har besökt dem begåfvade och Med hon Hon förmå och böcker har att studier.
för henne in- som har rit Några ord om vår " Gifter- och förgäfves något framåt.
läm- och sig jSCHILLER.
moder sedan funnit nödiga ste en bland eleverna fortsatta sitt och viktigare detta till år efter hon lottade för flere återvändt vid gen Såsom ofta, V. antal år sedan hederstecken.
själ, att Alexis.
att lyckan måste därifrån vi måtte kunna börja med hafva utjagat att inkomma rensa alla platsen inbillade i vår efter olyckor.
B. de Fontenelle.
j ^ å l u n d a blir hela äktenskapsförordet i det närmaste värdelöst.
Man kan nästan säga « att lagen i detta fall ger med den ena han- den och tar igen med den andra.
Med boskillnad åter är förhållandet något bättre, ehuru långt ifrån tillfredsställande.
Men rätten att erhålla boskillnad är så strängt begränsad, att det blott är i några få fall denna kan erhållas.
Jag anför paragrafen, sådan den står i 1862 års boskillnadslag, för att blott ange sakför- hållandet.
» Hustru äge ock rätt att boskillnad söka i de fall, att makars gemensamma bo är be- lastad t med så stor gäld, att den ej kan betalas med den egendom, som i boet sam- fäld är, och den enskilda, som för samma gäld bör svara, eller mannen genom försummelse eller van- vård af boets angelägenheter, eller boets be- lastande med gäld utan motsvarig nytta, kan anses sitt målsmanskap missbruka, eller han af ondska eller motvilja hustrun öfvergifvit eller förlupit och ej kommit åter inom sex månader, eller han blifvit under förmyndare ställd. » Rätten skall dock alltid döma till b o - skillnad, och ofta är det ytterst svårt för hustrun att erhålla den, utom i händelse man- nen gjort konkurs, då hon nästan alltid kan få boskillnad, om hon begär det.
Men får hon boskillnad först i samband med mannens konkurs, så finnes vanligen in- genting för henne att rädda, ty alla gemen- samma, d. v. s. alla skulder skola först vara betalda, innan hon får » undanskifta » någon egendom, som det heter.
Men har hon en gång väl lyckats få bo- skillnad, så är hon enligt nu gällande lag någorlunda tryggad, åtminstone bättre än ge- nom äktenskapsförord.
Allt hvad hustrun efter boskillnaden erhåller genom » arf, gåfva eller annorledes » är hennes, hvarken mannen eller hans kreditorer hafva det rin- gaste med denna egendom att skaffa, och hustrun behöfver ej svara för mannens skul- der, dessa må nu vara gamla eller nya.
Hon måste dock noga akta sig för att ut- färda några skuldförbindelser, däri hon lof- var att betala mannens skulder, ty hennes namn äger nu samma värde som mannens.
Efter boskillnaden kan hon köpa fast egendom och äfven själf förvalta den.
Äf- ven möbler och andra lösören, som hon själf köpt eller erhållit i gåfva, äro hennes egna.
Men hela den nuvarande boskillnadslagen är så oklar, att stridigheter om mitt och ditt alltid uppstå i händelse af mannens på nytt iråkade obestånd.
Mannens kreditorer vilja då taga allt, un- der förklaring att det är gemensam egendom.
Det finnes nämligen en liten paragraf i b o - skillnadslagen, som säger » att hvad makarne efter boskillnaden gemensamt förvärfva blir
IDUN 1893 gemensam egendom », och denna paragraf ur- aktlåta ej kreditorerna att begagna sig af.
Hustrun &amp; sin sida måste då söka göra sina lagliga rättigheter gällande, men vanli- gen ryggar hon tillbaka för att upptaga en offentlig Btrid inför domstolen och låter hellre » udda vara jämnt.&gt; som man säger.
Och då blir nyttan af boskillnaden just ej stor.
Redan länge ha många insett, huru otill- fredsställande » giftermålsbalken » är trots la- garne om förord och boskillnad, samt huru nödvändigt det är att få den omarbetad, så att den gifta kvinnan måtte få samma skydd af lagen till person och egendom, som den ogifta och mannen nu äga.
År efter år ha motioner blifvit inlämnade till riksdagen, men rönt det ödet att hafva blifvit afslagna.
Å r 1884 inlämnades af baron Stackelberg en motion jämte ett utarbetadt förslag till ändring af giftermålsbalken.
Denna motion remitterades till Lagutskottet, och på dess tillstyrkan afläto kamrarna sedan en skrif- velse till regeringen med anhållan om för- slag till ändringar af den n. v.
» giftermåls- balken ».
Regeringen lämnade » Nya lagberedningen » i uppdrog att utarbeta ett förslag, hvilket dock, då det blef färdigt och framlagdt for vederbörande, förkastades, och äfven » allmän- heten » visade ringa sympatier för detsamma.
Då fick » Nya lagberedningen » i uppdrag att i stället utarbeta ett förslag till » ändring och förbättring af den nuvarande boskillnads- lagen », som man nu ansåg vara fullt till- räcklig för den gifta kvinnan, om hon ville begagna sig af den.
Men för dera, som ej ha boskillnad, skulle förhållandet bli lika- dant som förut, d. v. s. egendomsgemenska- pen bibehållas.
Tysklands allmänna lag jämte) Preussens och Sachsens särskilda lagar medgifva fri rätt att uppsätta äktenskapskontrakt såväl före som under äktenskapet.
Österrikes lag har ingen gemensam egen- dom.
I Kyssland finnes ingen egendomsgemenskap.
Och de nu senast i England antagna äk- tenskapslagarne äro i detta hänseende de bäst utarbetade af alla Lagen kallas » The married Women ' s Pro- perty A c t » och blef antagen 1 8 8 2.
Genom denna lag erhöllo de engelska kvinnorna full myndighet, med samma rättigheter och skyl- digheter som männen förut ensamma innehaft.
Målet är sålunda vunnet för de engelska kvinnorna, och den förening, som där verkat for gift kvinnas äganderätt m. m., upplöstes därför.
Kvinnorna kunna med glädje och stolthet erinra sig sitt långa och mödosamma arbete, ty de själfva arbetade med outtröttlig ifver for att erhålla en själfständig och fri ställning äfven inom äktenskapet.
Men också blef resultatet glänsande.
Äfven i Norge är den gifta kvinnans ställ- ning vida bättre än i Sverige.
Ä r 1888 an- togs den lagen, att gift kvinna bar samma myndighet som den ogifta, egendomsgemen- skapen bibehölls visserligen som regel, men hustrun fick full rätt att ha » ssereie » d. v. s. enskild egendom.
Här hemma i Sverige ha kvinnorna själfva ej omfattat sin egen sak med den ifver, som fordras för att en gång nå målet.
Och där- för hör man ofta männen säga: » Hvad tjä- nar det till att arbeta för kvinnorna, när de själfva visa så litet intresse för sin egen sak » Männen ha tyvär till en del rätt!
Jag skulle vilja framhålla, att kvinnorna borde enas om att arbeta för afskaffandet af måls- Hurudant » Nya lagberedningens » för- manskapet och egendomsgemenskapen med slag är, vet man ej ännu, men så länge man- ty åtföljande giftorätt och sedan söka få Hela den nuva- nens målsmansrätt öfver hustrun kvarstår engelska lagen till förebild.
och egendomsgemenskapen bibehålles som re- rande » giftermålsbalken » skulle då strykas gel, motsatsen som undantag, kunna inga och ersättas af en fullt tidsenlig äktenskaps- smärre förändringar af » giftermålsbalken » lag i samma stil som den ypperliga engelska.
gifva den gifta kvinnan det skydd hon har rätt att fordra.
Lektor Höjers m. fl.
motion vid förra riks- dagen afsåg alt få målsmansrätten afskaffad » Det är hälsosamt. » och egendomsgemenskapen upphäfd.
Och den i år af grefve Hamilton inlämnade motionen Bostaden.
afser att, med bibehållande af målsmans- rätten, få 1 paragrafen 9 kap. af giftermåls- Det är hälsosamt och att tillråda att vid val af bo- balken omarbetad, så att hustrun utan vi- stad se till höga, ljusa rum.
dare skulle få rätt att råda öfver såväl den Det är hälsosamt att ofta — om möjligt hvarannan egendom hon infört i boet eller som hon se- timme — vädra rummen.
Frisk luft är vik- dermera enskildt fått genom gåfva eller testa- tigare än föda.
mente, som äfven öfver inkomsten af den- Det är hälsosamt att sofva i föga eldade rum, då samma.
elden endast drar ut syret.
Den i fjol af lektor Höjer m.
fl., inläm- Det är hälsosamt att sofva vid öppna fönster.
(För nade motionen blef afslagen, grefve Hamil- våra nordiska vintrar få emellertid vissa be- tons åter har ej ännu fått sitt öde afgjordt gränsningar af dessa regler naturligtvis vidta- af riksdagen.
gas.)
Alla kompetenta bedömare ha för länge I snart sagdt alla öfriga civiliserade länder sedan kommit till insikt om, att nattluften ofta har den gifta kvinnan i rättsligt afseende, en icke blott icke är sämre, utan vida bättre än bättre ställning än i Sverige.
Jag vill an- dagluften.
Detta gäller i synnerhet industri- föra några exempel för detta mitt påstående.
Drag måste naturligtvis undvikas.
Den franska lagen ger makarne fullkom- Det är hälsosamt att ej låta rumstemperaturen öfver- lig frihet att genom kontrakt före giftermålet stiga 18 C.
Naturligtvis syftas här på eldade själfva bestämma egendomsförhållandena.
rum, då vi under högsommaren ofta ej förmå Den spanska lagen ger hustrun rätt att reglera temperaturhöjden, men borde man då genom förord förbehålla sig enskild egendom söka se till att i boningshusen anbringa kyl- med förvaltningsrätt.
Om mannen förvaltar apparater.
hennes egendom, skall han delvis sätta bor- Det är hälsosamt att hålla bonings- och sofrum åt- gen för egendomen samt redovisa inför hust- skilda.
run för, huru han förvaltar densamma.
Det är hälsosamt att hålla tokaksrök, matos och dy- I Italien är som regel egendomsgemenska- likt borta från sofrummen.
Den friska luften pen upphäfd.
är under sömnen ännu viktigare för kroppen 3 115 än under dagen, ty just under sömnen ersattes en stor del af det under dagen förbrukade sy- ret.
Särskildt gäller detta nervsystemets och hjärnans syreförbrukning.
Det är hälsosamt att för tapeterna välja sådana fär- ger, om hvilka man man med säkerhet vet, att de ej innehålla gift.
Särskildt må man vara försiktig med gröna färger, emedan dessa ofta innehålla arsenik.
Det är hälsosamt att i ett eldadt rum låta vatten afdunsta.
Luften blir härigenom mindre torr.
Det är hälsosamt alt verkställa rummens sopning och damning med våta trasor och ej med borste eller fjädervippa.