Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad vidare angår Herr von Hartmansdorff* deryid gjorda anmärkning, att l Besv. och Ekon, Ut sk, Betänkanäen, 1269 yttrande icke skall blifvit aflemnadt öfver dess förslag, angående en allmän undersökning, om läroståndets både göromål och löningsvillkor, till utrönande, huru vida någon indragning antingen af personal eller Löneförmåner skulle kunna i och för undervisningsverkets förbättring ega rum, får Utskottet, som anser berörde löneförmåner, så väl som Presterskapets antal och befattningar, vara så tillräckligen kända, att någon undersökning derom icke synes erfordras, åberopa den redan i förra Betänkandet yttrade öfvertygelse, att sedan vederlagsspannmålen vid flera Pastorater frångått Presterskapets aflöning, och blifvit anslagen till scholväsendets förbättring, någon ytterligare besparing af den förra, till förmån för det sednare, icke skäligen synes kunna ega rum, utan vid ö6 tillfällen, då genom kyrkors sammanbyggnad, Prestlägen» heter kunna indragas eller rättare sagdt förvandlas till lägenheter för Scholmästare, som tillika äro Prester; och Utskottet, som i afseende på sistnämnde, nu för tiden icke sällan förekommande fall, tillstyrkt en underd. hemställan till Rong!. Maj.-t, torde derigenom hafva ådagalaggt, att Utskottet icke, på sätt Herr von Hartmansdorff och en annan värd Ledamot äf Ridderskapet och Adeln förmenat, för långt utsträckt afseendet på Presterskapets privilegier, heldst, strictissimo jure, del snarare kunde ställas I*70 Besv. och^Ekon.
Utsk, Betdnkanden, i fråga, huru vida dessa medgifva inskränkning i löneförmåner i och för sådan barnaundervisning, den der ej varit ansedd såsom tillhörande
Presterskapets eller den egentliga scholundervisningens befattning, och för hvilken de insigter, som hos Prester och allmänna Schollärare fordras och förutsättas, icke heller äro nödige.
Uppgift på ekklesiastiske personers lönevillkor lärer Herr von Hartmansdorff så mycket mindre sakna, som Comitéen till organiserande af Rikets Styrelseverk, i hvilken han såsom Ledamot deltagit, genom Kongl. CammarRättens biträde vid början af sina arbeten erhållit en sådan, genom Utdrag af 1817 års complette inkomne Taxeringslängder för ämbetsstaterne.
Då Utskottet tillstyrkt en underd. anhållan hos Kongl. Maj:t, att det förslag till ordning för landtscholor eller barnscholor i allmänhet, med upprättande hvaraf Kongl, Uppfostringscomitéen är sysselsatt, måtte, innan Nådigt beslut derom fattas, meddelas Rikets Consistorier till Utlåtande, har Utskottet afsett denna ordning, deri föreskrifterne lämpligast synas kunna inskränkas till bestämmande af föremålen för undervisningen, men anvisningar och råd deremot meddelas i alla delar af ämnet, som på församlingarnes godtfinnande, efter särskilda locala omständigheter synas böra få ankomma, icke mätte i sistnämnde afseende blifva Btsv. och Ekon.
J271 mer bindande, än att ett slikt val må vid verkställigheten vara församlingarna ochderasPastorer öppet, samt att Consistorierne jemn» väl i öfrigt måtte få tillfälle att meddela ds upplysningar, i detta vigliga ämne, som deras erfarenhet och kännedom af den större eller mindre nytta, som nuvarande undervisningsanstalter medfört, kan erbjuda.
Utskottet, som, uppå de skäl, hvilka nu och i förra Utlåtandet blifvit anförde, icke Enner anledning att i någon hufvudsaklig del frånträda, hvad samma Utlåtande innehåller, anser sig dock, med afseende så väl å hvad Grefve Schwerin, hos Ridderskapet och Adeln, anfört, som å nyttan och vigten deraf, att hvad angående undervisningen å landsbygden eller i de egentliga folkscholorna kan varda, efter Uppfostringscomitéens förslag och Consistoriernas hörande, af Kongl. Maj.-t i Nåder beslutadt, må ju förr dess heldre befordras till verkställighet, böra frångå sin yttrade önskan, att samma förslag med hvad dertill hörer, mätte vid nästa Riksdag föreläggas Riksens Ständer, hvilket desto heldre må anses öfverflödigt, som Kongl.
Maj:t af den underd. anmälan, hvilken Riksens Höglofl.
Ständer nu torde härom besluta, så väl 60m af de upplysningar, hvilka i anledning deraf inhemtas, lärer
Nådigst finna tillräcklig ledning för sitt omdöme i ett ämne, hvar» reglementarisk» del i alla fall mäste få an - Besv. och Ekon.
Lomma pl local autoriteters och menigh®* tens eget bestämmande, och uti hvilket endast några få allmänna föreskrifter jemte uppmuntringar, anvisningar och råd i öfrigt torde från Styrelsens sida finnas lämpliga.
Och varder, hvad Utskottet nu och förut i ämnet yttrat, Riksens Högloft.
Ständers pröfning vördsammast understäidt, med tillkän* »agifvande, att Utskottets först afgifna Betänkande i förevarande ämne blifvit af Väl i loft.
Stockholm den 3.
September 1825, Bestit och Ekon.
1273 N:o 179.
Ankom den 2o Sept,, 1825.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets afgifne Betänkande, angående skyldighet f ör Postmästare, att emot ersättning hålla Postbok med Landtboer.
BorgareStånclet har genom ProtocollsUtdrag den 14 nästlidne April till Utskottet återremitterat dess ofvanberörde
Be» tänkande, på grund af följande deremot framställde anmärkningar: att de*t vore obilligt ålägga Postmästare hålla räkning och lemna credit åt hvem som heldst, enär de sjelfva stå i ansvar för den förlust, som dymedelst någon gång kunde inträffa: att lösväskorne fördröja postföringens gång, och att det skulle blifva ett nytt hinder för densamma, om postförare bestämdt ålades dem emottaga: att någon författning icke linnés, som förmenar landtboer begagna fördelen af postbok, men att detta icke kunde bestämdt åläggas Postmästare, enär de vid bristande betalning af sådane correspondenter sjelfve måste ansvara för den derigenom uppkomue balance, hvaremot de gerna skola frivilligt åtaga sig detta besvär för j?_74 Best), och Ekyn.
Bctånhanden. skälig betalning: att hvarje landtbo må ega rättighet att vid årets början deponera en summa penningar hos Postmästaren, så» sorn förskott till postporto, samt, så långt denna vore tillräcklig, och sedermera genom ytterligare tillskott tå sina bref behörigen afsfeickade; och ändtligen, att enär lösväskorne skola i städerna förorsaka tre eller fyra gånger mera uppehåll, än hela posten för öfrigt, utan att medföra synnerlig nytta, Jösväskorne icke må med den allmänna post» föringen inblandas.
I anledning af hvad sålunda blifvit erinrad t, får Utskottet förklara, att Utskottets mening icke varit, det Postmästare skulle varit skyldige, att på credit hålla postbok med kringboende landtboer, utan endast att de, emot en skälig och bestämd vedergällning, borde åläggas, alt till correspondenternes säkerhet, i medsänd postbok, anteckna afgående bref.
Hvad åter angår dea föreslagne skyldigheten för postbönder, att äfven emot ersättning medtaga landtboers lösväskor, så grundar sig Utskottets tillstyrkande i detta hänseende på den öfvertygelse, att postinrättningen är en allmän anstalt, som icke ensamt bör beräknas för vissa personers beqvämlighet, utan så mycket som möjligt sträcka sig till alla de Samhällets medlemmar, som vil!ja sig af en sådan förmån begagna; och om äfven lösväskornet »mottagande skulle medlöra något uppehåll JSesv. och Ekon, Vtsk, Betänknnden> 1275 i posternas gång, hvilket likväl, enligt Utskottets förslag, bör blifva högst obetydligt, är denna omständighet, enligt Utskottets tanka, icke ett tillräckligt skäl, att frångå en mening, som stödjer sig på en billig jemnlikhet i åtnjutande af en allmän rättighet och förmån; Hvarförutan Utskottet får tillkännagifva, att dess ifrågavarande Betänkande blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högv.
PresteStåndet samt He* derv.
Stockholm den 15 Sept. 1823. &r-eOOOOQOOOO*—* 1276 Eesv. och Ekon.
Betänkandcn•
Ankom den 20 Sept. »823.
Betänkande, i anledning af vackt fråga, oni, en jemnarc reglering vid de indeldte regementerne, stam* och hjelprotarne imellan.
U"ti flera från Hederv.
BondeStåndet till Utskottet remitterade Memorial, har klagan blifvit förd öfver de många olägenheter, som tillskyndas Rotehållare å de ställen, der Hjelp-, Strö- eller Utrotarne finnas på längre afstånd sbiljde från sina Stamrotar; och är i följd deraf föreslaget, att ett utbyte af hjelprotarne öfver allt fingo sig tillslagne de närmast belägne Hjelprotar, hvilket utan någon svårighet förments kunna åstadkommas.
Utskottet, som öfvervägat detta mål, har med kännedom och vitsordanda af det förhållande som blifvit uppgifvet, eller att vid åtskilliga regem en ter hjelprotarne stundom äro ända till 4^5 mil från sina stamrotar aflägse, icke kunnat undgå att billiga den i ofvannämnda måtto förde klagan.
Det är nemligen gifvet, att å de or - Besv. och Ekon» (Jtsk.
Betänkanden. 1277 ter, (ler berörde Förhållande inträffar, betydliga svårigheter stola mota
För alla öf~ verläggningar Rote-interessenterna emellan till gemensamma utgifter och gemensamma biträden.
Det är lika klart, att egarna a£ hjelprotarne, då de kallas att vid sådana öEverläggningar å Stamroten, eller utgörandet af arbete vid Kneckte- och Båtsmans» torpet sig inställa, skola besväras med långväga resor till förlust af en ofta dyrbar tid och känbar tunga, då de nödgas medföra creatur, fordon och redskap; och det är slutligen påtagligt, att vid de tillfällen, dä Soldaten eller Båtsmannen hastigt behöfver understödjas, eller smärre brister å torpet fordra afhjelpande, Innehafvaren af Stamroten skulle i anseende till omvägarne, att vinna sina medinteressenters deltagande deruti, komma att ensamt dermed tillhandagå, utan att kunna påräkna någon eller ock endast ringa ersättning derföre.
Då roteringssfeyldigheten är i och för sig sjelf en ganska tryckande börda, fordrar omsorgen om jordbrukarens bästa, att de tillfälliga orsaker, så vidt möjligt är, undanrödjas eller mildras.
Att söka befordra detta till den del, som nu är i fråga, lärer dessutom vara så mycket mera angeläget, som de ofvantill anmärkte olägenheterne, följder icke af sjelfva roteringsbesväret, utan af rotarnas sammansättning, ej äro ga« isyö Besv, och Ekon, Disk.
Betankanåen< mensamme för alia rotehållare och genom en dylik åtgärd det ändamål kan vinnas, att göra roteringsskyldigheten i det närmaste lika för alla, hvilket, vid alla statsbördors fördelning af billigheten påkaliadt, medför den goda verkan, att tyngden deraf synes min* dre svår.
Väl har Utskottet sig bekant, att utbyte af Rotar till ömsesidig beqvämlighet redan är i författningarne medgifvet, samt Kongl. Cammarcollegium uppdraget att ansökningar derom upptaga och afgöra; men den utväg, sorn således blifvit öppnad tilt närmare sammandragande af Rotar, hvilkas delar finnas spridde på längre afstånd från hvarandra, kan i Utskottens tanka dock endast ofullkomligen uppfylla det härmed afsedde ändamål.
Den omgång och de kostnader, som från begagnandet af berörde utväg äro oskiljaktige, kunna e; annat än afskräcka från dess bruk; men äfven ett stort hinder för verksamheten af det medel, hvarigenom man velat bereda tillfälle till rättande af den ifrågavarande felaktigheten 1 roteringsverket torde igenfinnas deruti, att den ämbetsmyndighet, som öfver sådane ämnen skall döma, är afstängd från den local kännedom och bekantskap med många speciella förhållanden, som härvid äro oundgängligen nödiga, och hvilkas saknad ofta kan blifva ea orsak till afslag å ansöknin - BtsV. och Ekon, tjtsk.
Ertänkanden.
1275 gar om utbyte, hvilka af giltiga skäl understödjas.
Det är vid betraktande af dessa omständigheter, som Utskottet ansett en mera bsqväm och mera säker utväg böra uppsökas till befordrande af det ändamål, sorn genom de väckte motionerna åsyftas; och får Utskottet nu i sådant afseende vördsamt föreslå Riksens Högloft.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Majit, efter infordrade underrättelser, om föihållandet i detta fall vid hvarje regemente, genom tillförordnade corn* missioner af enahanda sammansättning, som de, åt hvilka Utskottet ansett jsmnkningen af extra roteringen i riket böra uppdragas, låta vid hvarje regemente, der behof af förändring kan förete sig, i vederbörande Kotehållares närvaro, allmänt undersöka, huru vida och i hvad mån utbyte af från Stamrotarne aflägse hjelprotar och deras sammandragande till närmaste Stamrotar må kunna ega rum, samt förslag till ett sådant
Utbyte upprätta och derefter Kongl. Majrts Nådiga pröfning och stadfästelse underställas; börande dock härvid ovillkorligen iakttagas, att indelningsverkets hufvudgrunder på intet sätt rubbas, samt ingen tillökning sker i de rotehållare förut åliggande skyldigheter, eller minskning beredes i det hemmantal, hvaraf hvarje rote eller indelningsverket består. isgo Besv. och Ekon.
Ständers pröfning hemställes detta förslag vördsamligen.
Stockholm d. 15 Sept. 18123. ooo<a www - -< N:o 181.
Antom den 20 Sept, 1823. XJtlatcin.de, upphörande af cle Stochholms stad anslagne sä kallade Farm-, Bro-, Torgoch Renhållnings afgifter för vissa varor, som land eller sjövägen till staden införas.
I detta ämne hafva framställningar blifvit gjorde, inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, af Friherre Rudbeck, Alexander, och inotu Hederv.
EondeStåndet af samtlige Btsv. och Ekon.
lSgi Fullmägtige för allmogen inom Stockholms län, hvilka grundat påståendet, om ifrågavarandeiafgifters afskafFande, hufvudsakligen derpå, att de samma, införde och påbjudne först under loppet at år 1812, skola innefatta en beskattning för den trafiquerande allmogen, hvilken, såsom ej af Riksens Ständer, i den ordning, Regeringsformen stadgar, antagen och fastsläld, olagligen tillkommit; hvarjemte särskildt blifvit anfördt, alt den omgång, som dessa afgifters afbördande medför, skall tillskynda Landtmannen betydlig olägenhet, samt att, då ingen underrättelse i den Stockholm omgifvande ortens kyrkor lär hafva blifvit meddelad, om tillvaron af den författning, hvarigenom afgiftsrna äro stadgade, detta haft till följd, att mången landtman, utan möjligheten att känna författningens innehåll, likväl blifvit blottställd för det vites ansvar, som för densammas öfverträdande finnes ut-att.
Under öfverläggning om detta ärende har Utskottet inhemtat, att äfven vid sistlidne Riksdag fråga varit väckt, om upphörande af de till Stockholms stad utgående Parm-, Bro-, Torg- och Renhållningsafgifler; men att Riksens Ständer då, efter vunnen kännedom, alt rättigheten till uppbärande af dessa afgifter, fast under olika namn, af ålder tillhört staden och i dess privilegier Bihang till RiksSt, Fröt. 1825) ö-de Sami.
Nir gi. 1282 Besv. och Ekon.
Betänkatiden. blifvit befästad, ansett sig icke kunna fatta något beslut om deras afskaffande, och blott inskränkt sig dertill, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhåll», det ej mindre Öfverståthållare Ämbetet måtte tmdfå Nådig befallning, att vidtaga nödiga åtgärder till afhjelpande af de många olägenheter, samt det besvär och uppehåll, som tillskyndades landtmannen genom det antagne uppböidssättet af afgifterna, och tillika tillse, det desse ej blefve aftdrdrade för varor, som redan på landet vore betingade till viss person eller infördes till eget behof och följaktligen icke utbjödes eller föryttrades på torgen, än ock anstalt fogas, att ali» mogen i de närmast hufvudstaden belägne län måtte genom allmän Kungörelse underrättas, om sin åliggande skyldighet, då den till Stockholm införde varor, hvarföre Parm-, Bro-, Torg- och Renhållningsafgifter borde erläggas; och harKongl.
Maj :t, enligt Utskottetjemväl meddelad upplysning, i anledning af Riksens Ständers ofvannämnde underdåniga begäran, uti Nådig Skrifvelse till Öfverståthållare Ämbetet af den 31 Jan. 1821 förklarat, det Kongl. Majit funnit för godt i Nåder stadga, att förrberörde afgifter dädanefter icke borde utgöras af varor, som någon för eget behof kunde till staden låta införa, men att Kongl. Majit deremot ansett så väl uppbörden af afgifterna böra fortfarande ske ä de förr vanliga ställen, eller i Hamnarne samt å Hötorget och A - Besvt och Ekon.
1233 dolph Fredriks torg, såsom dertill mest lämplige, som ock stadens rättighet förblifva oförkränkt till afgifters upptagande för Varor, äfven i den händelse de redan på landet blifvit ai viss person betingade; hvarjemte Kongl. Majit i Nåder bifallit, att genom Vederbörande Dess Befallningshafvande en sådan Kungörelse, som Riksens Ständer begärt, skulle i de till Stockholm närmast varande län utfärdas.
Då den nu förevarande frågan sålunda redan blifvit af Riksens Ständer pröfvad, och, såsom ledande till rubbning af de Stockholms stad förundte privilegier, afslagen, anser Utskottet vid ett oförändradt förhållande dermed sig sakna skäl, att densamma till något afseende anmäla; och jemte framförande af detta Utskottets yttrande öfver de gjorda framställningarne, får Utskottet tillika erindra, dels att då de varor, för hvilka Hamn-, Bro-, Torg- och Renhållningsafgifterna erläggas, icke å andre ställen än i stadens hamnar och å de förenämnde 2:ne torgen få försäljas, den möjligen minsta omgång vid alla andra tillfällen, än dä varorne redan äro på. landet betingade och således icke till hamnarne elier torgen föras, synes vara beredd för afgifternas afbördande, derigenom, att de å samma ställen till utsedde Uppbördsman få aflemnas, dels att, sedan Kungörelser otvifvelaktigt utgått i de hufvudstaden tillgränsande län, om de 1854 Besv. ock Ekon. ZJtsk.
Betankandcn. staden tillkommande ifrågavarande afgifter, okunnighet om de skyldigheter landtmannen till deras erläggande eger, och hvarest de af honom böra levereras, nu mera icke bör hos honom kunna råda.
Ständers egen pröfning hemställes detta Utskottets Utlåtande vördsamligen.
Stockholm d. 15 Sept. 1823, •*»-« 0000 z rxxxi N:o 182.
Ankom den 20 Sept. 1823.
Utlåtande, rörande väckt fråga, om Sahöreslängders allmänna Kungörande. ^Jenom Remiss den 5 sistlidne Mars har Hederv.
BondeStåndet till Utskottet öfverlemnat ett Memorial af RiksdagsFullmägtigen från Caltqare Län Anders Andersson, Eesv. och Ekon, JJtsk.
1235 sorn föreslagit, att Vederbörande domstolar och excecutive verk måtte åläggas, alt, med detsamma Sakörsslängder aflemnas till indrifvande af ådömde bötesbelopp, tillställa Församlingarnes Pastorer extracter deraf för den andel af Saköresmedlen, som tillfallit Kyrkorne och de fattige, för att derföre i Kyrkorne uppläsas, hvaraf Anders Andersson ansett den dubbla fördel vinnas, att hvar och en varder underrättad, om medlens behöriga användande för deras bestämda ändamål, och nödig controll beredes i anseende till dem, som med uppbörden och redovisningen hafva befattning.
Under öfverläggningen om detle ämne har Utskottet inhemtat, att i anledning af en från Högv.
PresteStåndet till Riksens Ständers Lag-Utskott remitterad särskild Motion af Herr Prosten Hagberg, angående stadgandet af skyldighet för Häradshöfdingarne, att vid hvarje Tings slut till Kyrkoherdarna aflemna af dem underskrifns Saköreslängder å de böter, som vid HäradsRätterne blifvit tilldömde Kyrkorne och da fattige, bemäldte Utskott uti afgifvet Betänkande af den 19 sistlidne April, förklarat, att då genom redan gällande af Utskottet åberopade stadganden, tillräckligen vore sörjdt derföre, att hvarken Kyrkorne eller Fattigcassorne vid utbekommandet af de dem tillfallande böter måtte blottställas för osäkerhet eller obehörig tidsutdrägt, ej hel - 1286 Besv. otti Ekon.
Betänkanden. ler Presterskapet lemnäs i okunnighet om beloppet af de bötesmedel, som af Kronobetjeningen inför detsamma borde redovisas, funne Utskottet sig sakna anledning att å förenämnde Motion tillstyrka bifall; och som detta LagUtskottets yttrande af Riksens Höglofl.
Ständer blifvit godkändt, och Riksens Ständer således redan afgjort, att någon vidsträcktare skyldighet i afseende på meddelandet af uppgifter, rörande de Kyrkorna och de fattige tilldömde böter, eller någon annan controll öfver deras behöriga leverering och redovisning, än som författningarna för det närvarande stadga, icke böra ega rum; så anser Ekonomiutskottet hvarken den af Anders Andersson väckte fråga, till syftningen alldeles lika med Herr Prosten Hagbergs Motion, fordra särskildt besvarande, eller Utskottet nu ens vara tillständigt, att angående sin mening derom göra någon framställning; dock torde Utskottet, rörande sjelfva förslaget om Saköreslängders uppläsande från Predikstolen icke böra underlåta att nämna, att så vida namnen å de personer, som för brott eller förbrytelser blifvit pliktfälde, på sådant sätt skulle komma att tillkännagifvas allmänheten, detta ej allenast kunde hafva menliga följder, i afseende på de dömdes medborgerliga förhållanden, utan ock komma att utöfver lagens bestämmelse öka strafFet för dem genom den skymf, som det Eesv. t>ch Ekon.
12Q7 offentliga Kungörandet ofelbart skulle ådraga detri.
Hvad Utskottet sålunda yttrat, varder Riksens Högloft.
Ankom deli 20 Sept. i§23.
Utlåtande, angående vacht fråga, om förhöjning i Tullen å Finskt och Rysskt glas samt dess framtida förbjudande till införsel, m, m. G enom ProtocollsUtdrag af den 5 sistlidne Mars, har Vällofl. Borgare-Ståndet, J?88 ‘Buvt och Ekon» Utsk.
Betänkanden. under meddelad underrättelse, att Remiss deraf äfven skett till Bevillningsutskottet, åt Ekonomiutskottet öfverlemnat ett af Herr H. Bjuhr afgifvet Memorial, deruti han, efter framställning af den svåra belägenhet, hvaruti glasbruken i Sverige under de sednare åren skola blifvit försatte, medelst bristande afsättning å sina tillvorkningar, som åter tillkommit genom det i Handelstractaten med Ryssland lemnade tillstånd till Finska varors införsel emot endast 5 procents tull, hvilket förmodats äfven hafva blifvit begagnadt till förmån för Rysskt glas, under föregifvande af Finskt ursprung, föreslagit, att R.
H, Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att till Svenska glastiliverkningena uppmuntran, införande och försäljning i öppna bodar af Finskt och Rysskt glas, måtta i likhet med hvad redan skett, i anseende till glas från andra länder, förbjudas vid förnyandet af den snart tilländalöpande trädsten med Ryssland, samt intilldess en tull af minst 25 procent sådant glas åläggas; hvarjemte Herr Bjuhr har yttrat den öfvertygelse, att derest Riksens Ständer funne skäligt anslå premier för export a£ Svenskt glas, tillverkningen deraf inom Riket skulle än vidare kunna utvidgas till allmän båtnad för landel Sedan Ekonomiutskottet öfver den af Herr Bjuhr sålunda gjorda framställning Beit), och Ekon.
1289 begärt BevillningsUtskottets yttrande, till grundläggning aE Utskottens, enligt Remissen, gemensamt afgifvande Utlåtande, har bemäldte Utskott under den 16 sistlidne Juli gifvit tillkänna: att Herr Bjuhrs Memorial af Yällofl.
BorgareStåndet ickeblifvit Utskottet tillstäidt: att den af honom väckte motion således först, efter emottagandet aE
Ekonomiutskottets delgifvande deraf, kunnat blifva föremål för Utskottets behandling: att Utskottet för öfrigt ansåge, bland de a£ Herr Bjuhr framställe ämnen, endast det om förhöjning å tullen å inkommande Finskt glas tillhöra Utskottets bedömande, samt att Utskottet i denna del åter trodde sig allenast böra åberopa den af Utskottet föreslagna Tulltaxan, i hvad den angår tullprocenten å utländskt glas.
Vid sådant förhållande föranlåtes alltså Ekonomiutskottet nu enskildt meddela det Utlåtande, Utskottet funnit Herr Bjuhrs motion påkalla; och beträffande således först yrkandet om framtida förbud emot införsel och försäljning af Rysskt och Finskt glas; så, ehuru frågan derom egentligen må kunna anses besvarad genom det generela yttrande Bevillnings- och Ekonomiutskotten nu gå att gemensamt afgifva, rörande importsystemet, tror Utskottet sig icke böra underlåta, att särskildt framföra den öfvertygelse Utskottet eger, att då tillverkningen 1290 Besv. och Ekon.
Betånkanden. af glas, särdeles af hvad vissa slag derafangår, ännu icke inom Riket stigit till den höjd, att landets behof af denna vara dermed tillräckligen kan fyllas, det vöre nog obetänkt, äfven under bibehållande af det nu gällande proh i bi ti vsystemet, att, genom förbud tillsluta utvägen för Rikets innevånare, att åtkomma det bristande.
Vidkotmnandeiullens förhöjning å Finskt och Rysskt glas; så, alldenstund Riksens Höglofl.
Ständer, under förehafd granskning af den af Bevillnin ;s-Utskottet föreslagna Tulltaxa å utifrån inkommande varor, redan lära hafva pröfvat, till hvad belopp tullen å utländskt glas bör utgå, torde Utskottet icke vara tillständigt, att något yttrande i denna fråga nu mera afgifva.