Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer, i underdånig Skrifvelse af den j 3 Fehr. 1818 anhållit, det täcktes Kongl. Maj:t i nåder vidtaga en sådan förändring uti de gällande Postförfattningarne, hvarigenom Städerne komma i* 2 Bt villnings-Uiskottets Bttånkanden, i åtnjutande af den sökte Postfriheten vid Kres» noupphörds-medlens saint Brottmåls-ransakningars öfversandande, hvilken likväl icke borde sträckås till andre än dessa ärender oell under vederbörande Postcontoirs-Föresråndares ansvar, att icke något missbruk, härvid sker, eller Postfrihet för andra ärende? rnedgifves; så bar Kongl. Majit l
Bref af den 30 Dec. 1819, under vissa förejkrifna vilkor, dertill lemnat sitt nådiga bifall och förunnat oftanämnde Postfrihet vid afsändande af så väl Kronoupphörds medel, som Brottmåls ransakningar.
Vid ett sådant förhållande och då Städecnes Magistrater redan finnas hafva kommit i åtnjutande af den Postfrihet, hvarom Riksens Höglofi.
Ständer, vid sist förflutne Riksdag, i underdånighet anhållit samt en ännu ytterligare sträckt eftergift i dessa delar, skulle i cn icke obetydlig mait bidraga till minskning i de från Postverket påräknade medel till Statsanslagets fyllande, har Bevillning.*;.Utskottet ansett betänkligt att tillstyrka den af Herr Lundman väckta framställning i detta ämne, dock varder sådant till P.ikfens Högl.
Ständers upplysta pröfning vördsamligen öfverlemnadt, tillika med de i detta ämne af samtlige Ledamöter af Vä Hofi.
BorgareStåndet jemte flere andre särskildt gjorde rgservä* tioner.
Stockholm den a 8 April 1823, Utdrag ur Protocallet, hållet uti Rikets Högd loft.
Ständers Bevillnings-Utskott , följande dagar i April månad dr 1823, Bv/illnings-Utskottets Betånkanden. 103 Den 14 'de April.
I grund af hvad sålunda blifvit anfbrdt och efter föregångne öfverläggningar, beslöts, uppå Proposition af Herr Grefven och Ordföranden, att det nu föredragna mål skulle utah något förutgående sammanträde med Stats-Utskottet, af Höglofl.
Utskottet till pröfning och afgörande företagas.
Emot det fattade Beslutet reserverade sig Herr Almgren, som anförde:
Vid den af Höglofl.
Utskottets pluralitet nu. yttrade tanka, rörande behandlingen af den väckta, motionen om Postfrihet för Städernes Magistrater m. m. anhåller jag få till protocollet reservera min i Utskottets 3tje afdelning anförde och ännu hysande mening, att orri ämnet skall af detta UtJ skott pröfvas, anser jag det icke böra ske utan i commuriication med Höglofl.
Stats Utskottet, Grunderne för denna inin tanka äro öppet framlagda i Afdelningen» Betänkande, nemligen; 1:0
Att detta ämne, vid förra Riksdagen upptogs och behandlades icke af Bevillnihgs-Utskottet utan jaf Stats-Utskottet. 2:0
Att eftergift å in-? komstmedel icke äro annat än anslag af Statsmedlen, och jag har vid Riksdagen sett, att alla frågor om anslag upptagas af StatsUtskottet. 3:0
Att jag icke dristar anse såsom ett likgiltigt prejudicat sednast?
Ständers beslut i alldeles detta ämne, hvilka då dömde målet att höra till icke Bevillnings utan till Stats-Utskottet.
Ett sådant Srändernes Bs* 104 Eevillnings-Utsiottets Betänkandeiu slut anser jag såsom lag.
Jag har föreslagit den i Riksdags»Ordningens 43 § lernnade utväg, att låta målet komma till Stats-Utskottets kännedom och vidblifver ännu min tanka: att denna väg bordt tagas.
Herr Uggla, Carl, förenade sig med hvad af Herr Almgren blifvit yttradt.
Herr Ståhle yttrade:
Enär alla öfriga Ämbetsverk, i och för de» ras Ambetsatgärd åtnjuta Postfrihet och Magistraterne endast äro derifrån uteslutne, så synes ett så ojemt förhållande emellan Ämbetsmän vara stridande emot dén rättskänsla, som bör vara rådande för Lagstiftningen och derföre bör, efter min tanke, antingen Postfriheten upphöra för alla Ämbetsmän eller ock tilldelas dem lika, med sådana controllers föreskrifvande i sednare fallet, sorn förebygga missbruk.
Att Städernes Magistrater ega Postfrihet för Krono-Uppbörden inen ej för Krono-räkenskaperne, synes ej förenadt med motsvarande skyldigheter och rättigheter.
Att Städerne skola belastas med Postporto i och för Magistraternes correspondance om Krono-besigtningar och värderingar, om böters och handräckningsmedels uttagande, om Arrestan, ters fram och återfarande till Länens häkten, BevlIIningS-Utskottets Betänkanden. 105 om Bevärings manskapet med flere ämnen, som ej reira Städernes hushållning eller styrelse.
Att den Postfrihet
Städerne sökt skulle i betydlig mån minska Postverkets inkomster, är en farhåga, som försvinner, då man erinrar sig, att der endast äro de minsta Städerna, som behöfva Postfrihet för "Krono-Räkenskaper, emedan i alla de större Städerna, äro Iäins-Residenser, der Magistraterne på stället inlemna dessa handlingar och dessa Städer således ej med Postporto derföre betungade.
Huruvida de smärre och fattigare
Städerne skola vara belastade med eri i förhållande till deras svaga inkomster, tryckande postporto, derifrån de större och förmögnare Städerne äro befriade, är en omständighet som öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Ständers rättvisa bepröfvande.
Herr Ståhle reserverade sig mot Beslutet, under åberopande af dess ofvanberörde anföran, de. — Herr Uggla, Carl anhöll likaledes, att hans i nasti, gårdags Protocoll intagne reservation mot Motionens upptagande af Bevillrrings-Utskottet måtte få åtfölja Betänkandet.
Herr Almgren reserverade sig jemväl i sistnämnde afseende och åberopade sitt till gårdagens Protocoll, gjorde anförande, deruti äfven Herr Häggblad och Herr Sjöcrona instämde. to6 Btvillnings-Utskoiiets Betänkdnden, Deri 19 April. S. D, —• — — — — Uti det af Herr Stahle mot Utskottet? i detta ämne fattade Beslut förut afgifne särskilda skvifteliga reservation, som på begäran skulle till resp. Riks
Stånden åtfölja utlåtandet, förenade sig öfrige Uedamöterne af Vallöf!. Borgare-Ståndet; Herr Beckman under' förklarande, det han ansåg Städernas Magistrater vara mera berättigade till den begärda Frlbrefsrättigheten, än Tidningsskrifvare till den Postofrihet som blifvit vissa Tidningsblad tillagd Utsupra Fx Protocollo Clas Livijn - N:o 8 Ankom don 3 Junii l833- Memorial, angående antagande af en Vakt* mästare.
Ständers Bevillnings-Utgjcott, på redan anförde skäl, fann nödigt, att på Bevillning*-Utskottets Betänkanden. iqI frenne särskilda Afdelningar behandla de Utskottéts granskning rilIhörande ämnen, saknade det samma nödigt utrymme uti den inom Riddarhuset Utskottet upplårne loeäl.
Denna olägenhet har Utskottet sett afhulpen genom en enskildt Uedumots välvilja; hvilken kostnadsfritt lemnat en af Utskottets Afdelningar samlingsrum, men följden häraf har likväl blifvit, att då de till Utskottets uppassning anstälde Betjente varit å de andre Afdelningarne syselsatte, har en särskild person blifvit, sedan Utskottets Memorial om Vaktbetjeningens antal redan afgått, antagen, för att först nämnde Afdelning med nödig betjening tillhandagå, utan att likväl något arfvode är för detta biträde bestämdt.
Af denna anledning, orth då en billig ersättning icke lär kunna vägras, får Bevillnings Utskottet vördsamligen hemställa, det behagade Riksens Höglofl.
Ständer för nämnde person anslå vanligt arfvode, ifrån den 6:te Martil eller d^n dag mera nämnde Afdelnings arbeten togo sin början.
Stockholm den 16:de Maji 1823.
Jv:o t).
Ankom den 3 Junii l8l3.
Utlåtande, rörande Herr Treffenberg», C- G> hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln \dckia ioS Eevilltungs Utskottas Bétänkanden. börds- och ContrcJl-sätt ä de Staten frän Postverket tillflytande inkomster. nn. ill Riksens Ständers Eevillnings-Utskoft har Hoglöfl.
Ridderskapet och Adeln, genom Remiss af den 7 Martii, öfverlemna.!
Herr Treffenbergs, Curry, Memorial, angående ett säkrare och redigare sätt för Uppbörden och controllen af de Staten från Postverket tillflytande inkomster, i stället för det nuvarande, hvilket om också försnillningar icke egt rum, likväl blifvit 'ansedt dertill kunna öppna en utväg, den det alltid mäste vara ett fel, att medan omständigheterne ännu gjort sådant möjligt, ej hafva förekommit.
Till beredande af det sålunda åsyftade ändamålet har i stället för det nu brukliga sättet af inflytande Postpenningars incassering och deras redovisning af Post-Contoiren, blifvit föreslaget ett särskildt och med stämplar till olika värde försedt slag Papper, hvilket skulle å vissa bestämde ställen allmänheten mot contant betalning tillhanda hållas, för att användas till omslag å de med ordinaira Posten afgående Bref, som ' sålunda förseglade, borde utan vidare omständigheter å Post-Contoiren emottagas och afsändas.
I sammanhang härmed äro jämväl uti 27 särskilda puncter med fullständighet utvecklade alla de åtgärder, hvilka skulle för denna förändring blifva nödige, hvaribland hufvudsakligast, att ali contant uppbörd af hvad namn som heldst, äfven, som alla räkningar emellan Post-Contoiren eller enskilds Personer och Societeter borde upphöra, *Bevillmngs-Utskottets Retänkanden.
109 dock utan hinder för Fribrefs-rättigheten, sorn skulle fortfara på samma sått, sorn tillförene; att stämpladt papper till olika valeur borde, med iagttagande af de för Kronans säkerhet nödige försigtighets anstalter, utlemnas till försäljning åt visse dertill utsedde och berättigade personer, samt allmänheten derom behörigen, genom Konungens Befallningshafvande, underrättas; att detta papper skulle utmärkas på ett sätt, sorn förekom all förfalskning ellef möjeliga underslef, i afseende på ej mindre sjelfva papperet, än ock begagnandet af förut nytjade omslag; att om bref eller paquetter, vid deras afgifvande på Po.st-Con. toiret, ej funuos med stämpladt papper omslagne eller i vissa fall med dylikt belagde, borde samma bref icke dess mindre emottagas och till anvist ort fortskaffas, men deremot icke utlemnas förr, än stämpladt papper till utsatt belopp blifvit, såsom ersättning för Postporto, till Post-Contoiret aflemnadt och der annulleradt; att i afseende på Bref, hvarå stämplade papperet ej motsvarade fulla Postporton skulle vid framkomsten enahanda förhåliande ega rum, äfvensom bristen genom fyllnadschartor ersättas; att alla Post-Chartor öfver medföljande Bref borde i fyra afdelningar innefatta Fribref, charterade Bref, med brist-Charterade och ocharterade bref, jämte särskild anteckning i afseende på recommendation; att Kand t boer inåtte sjelfve föranstalta om Commissionairer, som, när posten anlände, på Post Chartorne eftcrsågo, huruvida någre
Bref funnos derå tecknade, för att med Porto-Charta lösas3 hvarefter och sedan denna ilo Bevillning}-Utskottets Befänkandtru åtgärd blifvit genom nämnde Commissionairef besörjd, dess anteckningar å couvertet om lös* hingsskyldigheten af Brefvet ettstruken, brefven borde ytterligare fortsändas af Postförvaltaren, hvilken jemväl egde att åtaga sig denria bef.tt» ning, äfvensom Allmogen skulle tillita i grannskapet boende Ståndspersoner, att föranstalta det Bref, ställde till de förre utlöstes; att recommenderade Bref skulle emottagas med lika PortoCharta, som för andre bref och qvittencer. så vid emot- som Uttagandet uthandigas; att Postmästare borde förses med en tillräcklig lön i ett för allt, ej vid förlust af ett halft års lön oell ersättningsskyldighet, vägra att en timma före Postens verkliga afresa emottaga Bref, likväl ej sednare än kl. 8 om aftonen.
Vid samma ansvar utlemna
Bref sednast efter tvänne timmar efter Postens ankomst, dock ej före kl. 8 orri morgonen; hafva Post Contoiren alla Söckendagat öppna och hålla till Salu Tableauer öfver PortoCliartse valeurerne Städerne emellan, efter lod räknad, tiden för Posternas afgång och ungefär. ! ankomst, samt en Tariff öfver förmedlingen af Porto för Bref, öfverstigande ett vist lodtal* att Poslförvaltarne borde förvara alla Porto Char. tor, hvilka blifvit såsom lösen för antingen ocharterade eller ock ej tillfullo charterade bref ingifna och derföre antingen redovisa eller ansvara; att den, soln bevisligen upptäcker försnillningar vid ett Post Contoir skulle i belöning derföre, undfå 500 B:dr Btco,iihvilka Postför* valtaren måste af sin enskilda egendom gälda samt dessutom förklaras förlustig sin bestallning, BeviUrtings-Uiskottert Betänkanden. lii titan att den sedan kunna återfå och att slutligen om ej åfvanberurde Förslag antogs, i alla fall likväl borde stadgas, dels att Postmästare skola vid ansvar åläggas, att dagen efter det hvarje Post afgått till Allmänhetens åskådande uthänga collationerade dubbletter af de Post-Chartor öfver de med den sist afgående Posten expedierade Bref. Hvilka Chartor sedan de sålunda varit intill näst derpå följande Post åt samma ort, för cn hvar tillgänglige, derefter borde öfversändas till Hufvud-Post Contoiret för att, vid granskning af Räkenskaperna, lända till Controll; dels och att ett lämpligt vite måste för Postmästare stadgas, örn någon olikhet antingen till antal eller lodtal befinnes å dessa Chartor, vid jemnförelse af dem som åtföljt sjelfva Posten.
Hvarförutan äfven blifvit, ej allenast hemställt, om icke Riksens Högh Ständer borde, till vinnande af en bättre och säkrare Controll öfver Post-fntraderne, till och med utsätta ett lämpligt Premium för den, som inlemnade ett antagligt förslag i detta ämne, Utan äfven omförmält huruledes ofta händer, att Bref, som med lös post expedieras, isynnerhet då under Couvert, till narmaste Post-Contoir löspenningar till postporto för Brefvets vidare befordran medfölja, ej framkomma, utan behändigt qvarstadna på Postgårdarrie, der penningarne uttagas och brefven uppbrännas, hvarefter sedermera icke utredas kan der sådant skett, till förekommande af hvilken oordning, såsom skadelig, då ofta angelägne bref jpå sådant sätt förstöras, och äfven ledande till liz BeviUningi-TJtskottetg
Betänk andem vanart hos allmogen , som slutar sig med cn Vå» na till större brott, nu hemställt blifvit, att ni-» gon åtgärd borde i detta afseende vidtagas.
Vid förehafd granskning af detta förslag, har Utskottet med fristadt afseende a Post-inrättningens hufvudsakliga ändamål, att, mot en billig afgift till Staten, bereda en säker, skyndsam och för ali fremmande inblandning fritagen comrnunicafion emellan personer, stadde å olika orter, funnit detsamma, ehuru åsyftande en önskansvärd och i likhet med de för Chartas-Sigillatre afgiften vidtagne försigtighetsmått bestämd controll, likväl för verk. ställigheten förenadt med hinder och olagenheter, dem Utskottet ansett motverkande af. sigten med Post-inrättningen och försvårande ali communication Medborgare emellan, da det dels skulle gränsa till omöjlighet ,att, på hvarje särskildt ort och ställe, inom detta vidsträckta Rike, kunna med behörig säkerhet hålla menigheten tillhanda Bref-Chartor af mångfalldiga och sinsemellan olika valeurer, utan att derigenom hämma eller åtminstone fördröja och försvåra den så för allmänt som enskildt val vigtiga brefvexlingen; dels genom svårigheten att jemka omslags-chartans värde efter brefvets tyngd lemna ett tillfälle för flerfaldige correspondenterne drabbande chicaner, prejerier och förluster ; dels skulle försätta samtlige Bref-afsändare, särdeles af allmogen och den mindre odlade delen af Medborgare, i ett obehagligt beroende till vederbörande Post - BeviUnings-Utskottets Bettiniandeti. 113 Post-förvaltare, de der ej sällan mäste, såsom ensamt, egande kännedom orri stämplade pappersbeloppet å afgående Bref, anlitas att de samma med behörigt omslag förse ; dels ock tillskynda enskilde, särdeles pä landet bosatte personer, hvilka nödsökades att i och för sin brefvexling hålla särskildta ombud i Städerne, en betydlig tidsutdrägt och kostnad.
Hvad deremot angår den controll, sorn förmodas skola erhållas genom Post-förvaltares förpligtande, att genom uppspikande, på ett dertilL anvist ställe, af vidimerade afskrifter R de hvarje Postdag från Post-Contoiret afgående Bref åtföljande Cliartor, derom underrätta allmänheten, så har Utskottet trott en sådan skyldighet skola i den betydliga man öka bemälde Tjenstemäns göromål, att
Utskotlet ej ansett sådant kunna dem åläggas på förhand, och innan den deraf förväntade nytta var med säkerhet bestämd, dock torde Utskottet blifva i tillfälle, att uti dess, i likhet med hvad vid förra Riksdagen skett, afgifvande yttrande örn Postverket i hela dess sammanhang, framlägga något annat förslag till vinnande af samma syftemål.
Men någon särkild åtgärd har Utskottet så mycket mindre kunnat lemna åt den väckte framställningen, om vidtagande af nödige mått och steg till förekommande af de på Posrgårdarne inlemnade Breis förlust, som detta ämne ligger utom gransen för Utskottets i grundlagen bestämda verksamhet; dock var* Bihang till Riks. St.
Prat, 182 J. 5 tc Sami. n4 Bevillnings-Utskottets Betänkanden. der detta allt till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning vördsamligen öfverlemnadt.
Stockholm d. 16 Maji 1823. * N:o io.
Ankom den 5 Junii 1823- Utlåtande, rörande en föreslagen ny Method till Bevillningens utgörande och fördelning samt Fastighets värdering.
Uti ett till Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott, från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under den i sistl.
Martii, remitteradt Memorial, har H:r Friherre Henning Wrangel , med framställning af vigten och nödvändigheten, att för ett lands beskattning uppsöka de med hvarje näringsgrens särskilde beskaffenhet mest instämmande grunder, i synnerhet, som de flere, för antagandet af en mera beqväm och naturlig beskattningsmethod, eller den efter behållen inkomst, mötande hinder föranleda att i stället derföre, såsom måttstock, använda den synliga förmögenheten, hvilken i alla fall bör vara känd, då den så ofta såsom t. ex. vid Lån-afhandlingar emot Inteckning o. s. v. tjenar till grund.
Från denna synpunct och under uppgifvande af de fördelar, sorn tillskyndas sådana stater, hvarest Bevillnings-Utskottets Bttänkanden. 115 Statsbidragen betäckas genom indirecta skatter, såsom Tull- och Accis-tnedel, samt ChartseSigillatae afgifter, eller med ett ord Consumtions-afgifter, anser Htr Friherren, in till dess en sadan fullkomlighet är uppnådd, sig böra med afseende å de, för den directa beskattningens utgörande, nödvändiga vilkor, eller akatternes rättvisa fördelning, iagttagande af den mest lämpliga tid och det minst vexateriska sätt till deras uppbörd böra i allmänhet gifva en ledning, för den directa beskattningsgrunden och frågan hvad som bör beskattas, Samt sättet att medelst en säker måttstock för ting af olika natur åstadkomma en rättvis jämkning dem emellan j hvarvid de minst föränderliga ting måste till grunder antagas, såsom t. ex. för Köpmannen dess egande Skepp, deras lästetal, Magazins-byggnader o. s. v. för Fabrikanten, dess Machinerier och nödige byggnader * m. m- för Borgaren, dess boningshus o. s. v» för Capifalxsten dess Capital-fordringar enligt reverser, och för Jordbrukaren jordén samt de dertill hörande herrligheter, de sednare för» vandlade efter en viss beräkning till uppskattade tunnland jord.
I förra hänseendet, eller rörande grun. derna för sjelfva beskattningen föreslås, att Sedan jordbruket, på sätt här nedanföre kommer att närmare omförmälas, blifvit äfvensom öfrige industrie-grenar och al 1 synlig egendom uppskattad i Fod 1 6:|ödigt Silfver, såsom den säkraste och minsta förändringar underkastade varumätare, samt en viss minsta del jt6 Bevillning.?-Utsiottets Betänhanden. deraf bestämd, sl borde, sedan föregående års skyddsafgift, Tull-inkomster , Chartsc-Sigillatas saint husbehofs Bränneri-afgift afgått, det åter» stående Statsbehofvet bestridas genom en fy 11- nads-bevillning å hvarje lott (t. ex. om ali Synlig egendom värderades till 6,000 000 Lod Silfver och 100 Lod ansågs som den minsta egolott, borde i händelse Bevillning bestämdes till 2,400,000 ft:dr B:co, å hvarje dylik lott erläggas 4 R:dr B:co), hvilket kunde så mycket lättare genom uppgifters samlande controlleras, som både skydds- och andra afgifter jemte lotternas antal årligen Socken- Härads- eller Länsvis skulle allmänt kungöras och den tillökning eller minskning i lotten , verkande till skatternas lindring eller förhöjning, hvilken genom jordbrukets och näringarnes förkofran eller aftagande årligen kunde uppkomma, äfven på samma sätt allmänheten meddelas, hvarigenom den fördelen skulle vinnas, att hvar och en någorlunda kunde beräkna sitt bidrag till Staten, och, hvad ännu mera är, blifva i tillfälle att bedömma till hvad grad landets välmåga vore i till- eller aftagande.
Hvad åter sednare delen af ämnet, eller jordbrukets uppskattning angår, så föreslås ej allenast. till påskyndandet af en allmän uppmätning af ännu i riket befintelige orefvade landsträckor, det borde såsom Lag stadgas, att icke någon sorn ej förmådde uppvisa säkra och lagfarna Chartor uppskattade enligt den method sorn af Riksens Högloft.
Ständer blifvit, enligt samma project, upp* Bevilliiings-Utskoltets Betän&anden.
117 gjord och stadgad , skulle tillåtas uti en Hvpotln k Bank, i händelse en sådan inrättades, deltaga, likväl med undantag i början och innan Charta-uppmätningen ännu kommit i gång, utan äfven, att i anseende till de vid en sådan mätning förefallande kostnader, borde Regeringen 3.
Statens vägnar utställa Stats Obligationer, mot erläggande af antagen ränta och en tiondedels afbe* talning årligen å primitiva lånet, för de kostnader, som enligt räkning kunde uppgå til! bestri. dande af desse mätningar och skattläggningar; till hvilkas verkställande en Committée skulle inom hvarje Socken formeras, under ledning af en skicklig Agronom, samt en i Skogshushållningen både theoretice och practice underbyggd person, hvilka, bägge edsvurna Ämbetsmän, skulle, utan att vid öfverläggningarne ega afgörande votum, | bevaka Statens rätt, med iagttagande att dervid den skattskylldige icke förnärmades; och skulle samma Committée bestå af 12 Ledamöter, till ena hälften af Socknens innevånare och till den andra af sådana personer, hvars tätt derunder berodde, såsom vid frågor om Inteckningar, af Långifvare och i afseende på beskattningen af Provinsens högsta auctoritet, likväl under det förbehåll , att i händelse Cornmittéens beslut icke inom ett halft år öfverklagades, blefve den en gång skedda uppskattningen i hvarje fall gällande.
Beträffande slutligen den föreslagna grund,' hvarefter jordvärdet skulle bestämmas, så föreslås, att ett geometriskt Tunneland, hvarå ’:dels Tunna Råg, 1 Tunna Korn eller Tunna Hafre, kunde utsås, skulle tjena såsom hjelpre^ jjg BeviUinng>:’Uisoaitets Betänkan din. da vid bedömandet af ouppmätt åkerjord oell i värde anses lika med 4 lod Silfver att i afseende på värderingen af Äng och Betesmark, skulle mera enhet vinnas, om 2 Smör anses lika med 4 Lod Silfver, eller en Tunna Korn; alt vid graderingen borde äfven i betraktande tagas ett hemmans närmare eller mera aflägse? läge till afsättningsort, jordens egenska.’ per i afseende på ett högre eller flackare läge, dess iner eller mindre sluttning, beståndsdelar, såsom mylla, lera eller sand, belägenhet mot Solen eh ler i vissa väderstreck, alfvens mer eller min. dre löshet, och höjden öfver hafvet; att någre afriikningar icke tillåtas för jordbrukarens behof af bränsle, Sädens förmälning o. s. v.; att vissa så kallade herrligheter, såsom Vattenqvarnar och Sågar, Skog, Briinntorfs mossar, Tång-I,er Sand och Mergel-trakter samt erkända fiskrika Sjöar äfven tagas i beräkning; att det arrende, som ett uppskattadt Tunneland kan åläggas, anses vara 4 Procent af Capitalvärdet; att vid värdets bestämmande böra ovanliga onera genom rustning in. m, omkostnaden dragas från arrende-beloppet, då resten utgör den verkliga summan, som kan utgå; att en jords fördelagtiga eller ofördelagtiga belägenhet, genom dess läge i skygd af Skog och Berg, eller dess skada af angränsande moras och vattendrag bör beräknas ; att all jord bör graderas r 3:ne Hufvud-Classer, eller Mylla, Lera och Sand eller Lättjord; att uppskattadt Tunneland åkerjord eller 10 grader hör antagas kunna lemna 10 Tunnor Korn, hvaraf 1 beräknas i arrende då resten åtgår till erforderliga utgifter B(villnings-Uislottets BetiinJtnndsn.