Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kollegii befattning med volontär-vakans-medels-fondens förvaltning grundar sig på Kongl. Maj-.ts nådiga Bref den 12:te Mars 1836 och den 3 Oktober 1840.
Att besparade vakans-afgifter för till tjenstbare volontärer anslagna rust- och rothållsnummer, af hvilka afgifter fonden bildats, skolat ingå till Krigs-Kollegium och ej, såsom andra tillfälliga rote vakans-afgifter, till Stats-verket, härleder sig tvifvelsutan derifrån, att de förra, i afseende så väl på vilkoren för deras utgörande som sättet för deras användande, väsendtligen skilja sig från de sednare.
Dessa, som, i anseende till den indelte soldatens långa tjenstetid, äro af mera tillfällig natur?
kunna endast ifrågakomma, då rust- eller rotehållare försumma att, inom den tid knekte-kontrakterna stadga, ersätta afgånget manskap, och skola då ingå till Stats-verket, bland hvars ordinarie inkomster dylika afgifter finnas i Riks-staten upptagna.
Med volontär-vakansafgifterna är åter förhållandet annorlunda.
Yolontär-inrättningen vid Arméen har nemligen till föremål beredande af dugligt underbefäl; och för sådant ändamål, samt enär svårighet uppstått för vederbörande Chefer att anskaffa skicklige underofficerare, har Kongl. Maj:t, i nådigt Bref den 14 September 1833, föreskrifvit, att 2:ne nummerlöner finge vid hvarje sqvadron eller kompani af samtliga indelta Regementer och Corpser hållas vakanta, för att tilldelas tjenstbare volontären hvilka dädanefter kunde lill underofficerare antagas.
Ehuru från vederbörande rust- och rotehållares sida, utan hvilkas medgifvande lediga nummerlöner icke kunna till volontär anslås, hinder i allmänhet icke \ — 361 — icke mott emot lönernas disponerande för detta ändamål, har likväl antalet af de till volontärer afsedda nummer, i anseende till brist på tjenliga volontärämnen, endast efter hand kunnat fyllas; och denna brist, i förening med den omständighet, att en volontär, antingen han befordras till underofficer eller på annat sätt från volontär-tjensten afgår, vanligen efter en kortare tjenstetid af några lä år frånträder nummerlönen, bar föranledt, att besparingar å dessa löner kunnat uppkomma.
Då 1111 af dessa besparingar, som, till följd af Kongl. Brefvet den 12 Mars 1836, äro afsedda att användas i och för underbefälets bildning, kostnaderna för depå åtskilliga orter i Riket inrättade korporal-skolor böra utgå; samt dessa skolor, såsom en landtförsvaret tillhörande inrättning, äro tili sin ekonomi ställda under Krigs-Kollegii öfverinseende och från Kollegium erhålla medel till sina inventariers och öfriga förnödenheters anskaffande och underhållande, synes det icke hafva varit olämpligt, att berörde besparingar, som äro underkastade enahanda redovisning och kontroll, som öfriga under Koliegii förvaltning ställda medel, sko'at direkte till Kollegium ingå.
Beträffande de i 1845 års hufvudbok, sedan föregående år, utbalanserade sju äldre fordringsposter, får Kollegium, med ledning för en del poster af hvad Koliegii Advokat-fiskal upplyst, i underdånighet anmäla: l:o att Eders Kongl. Maj:ts och Kronans hos Kongl.
Spanska Regeringen, sedan år 1814, ägande fordran, 9,909 R:dr 26 sk. 10 rst, bör, till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 31 Juli 1845, än vidare i hufvudboken balanseras; 2:o att för den i Fabrikören Fougts enkas gäldbundna bo bevakade fordran, 3,963 R:dr 6 sk., hvarå i afbetalning influlit 52 R:dr 27 sk. 8 rst, Koliegii Advokat-fiskal begärt utmätnings-undersökning, genom exekutions-beljening, hos enkan Fougts son, förre Fabrikören J. A. Fougt, såsom ansvarig för större delen af berörde skuld; 3:o alt, i afseende på Eders Kongl. Maj:ts och Kronans fordran af 434 R:dr 3 sk. 10 rst, för utbetalda skjuts- och traktaments-kostnader åt ordförande och ledamöter uti en i Hernösand hållen blandad Krigs-rätt, Krigs-IIof-Rätten, genom Utslag den 30 sistlidne September, förklarat, att, sedan sig visat, om Fältkamreraren S. W.
.Nygren gitter aflägga den honom af bemälte öfverdomstol ålagda ed, KrigsHof-Rätten vilie meddela utlåtande i ett sammanhang angående de 46 I — 362 — emot Nygren gjorda angifvelser, som ock öfver Krigs-fiskals-Embetets yrkande om Nygrens åläggande att ersätta de af allmänna medel förskjutna rese- och traktaments-kostnader; 4:o att General-Adjutanten m. m.
Grefve M. von Rosens skuld, 174 R:dr 4 sk. 6 rst Banko, blifvit den 29 April 1847 till Kollegium inbetald; 5:o att å aflidne Handlanden O. Hellströms skuld, 1,285 R:ar 3 sk. 2 rst, under loppet af år 1847 afbetalts, genom utdelningar i Hellströms och bans löftesmäns, Färgaren Locks konkurser, tillsammans 459 R:dr 39 sk. 6 rst, så att skulden numera förminskats till ett belopp af 825 R:dr 11 sk. 8 rst; 6:o att rörande Expeditions-Sekreteraren S.
Loos domfästa skuld, 336 R:dr 32 sk. 4 rst, undersökning genom exekutions-betjente, tid efter annan, blifvit verkställd till utrönande, huruvida lian erhållit tillgång till skuldens gäldande, men att gäldenären vid dessa undersökningar funnits vara i saknad af all egendom; och har Kollegii Advokat-fiskal sednast i sistförflutne
December månad bos exekutorn begärt förnyad undersökning i förenämnde ändamål,' men om resultatet deraf ännu icke erhållit bevis; 7:o att ytterligare handläggning i frågan om betalningsrätt för Eders Kongl, Maj:ts och Kronans, af vederbörande Chefs-Embete bevakade, fordran i aflidne Regements-Qvarterraästaren vid f. d. Westerbottens Fältjägare-Regemente von Essens konkurs beror på hvad Eders Kongl.
Maj:t hufvudsakligen i nåder beslutat i anledning af Chefs-Embetets klagan öfver Svea Hof-Rätts i denna del meddelade dom i von Essens konkurs.
Med instämmande i föregående Revisorers uttalade åsigt, att denna Afdelnings räkenskaper voro förda efter en mindre redig method och under förklarande, att. dessa räkenskaper för närvarande ägde en så förvillande och, enligt Revisorernes tanke, onödigt invecklad uppställning, att det knappast torde vara möjligt att på den tid, som vid ett revisions-tillfälle deråt kunde egnas, vinna en nöjaktig insigt i för hållanderna, hafva Revisorerne hemställt, att en enklare och mera upplysande räkenskapsmethod måtte blifva anbefalld, och Såsom skäl och stöd för dessa åsigter exempelvis anfört: l:o*att åtskilliga medel, såsom rese- och traktameiits-kostnader, ved- och lysningsmedel, traktamente till Mägistrats-personer för besigtningar m. m., blifvit, hvar för sig, förda på trenne särskilda conti, 363 _ ehuru, efter Revisorernes tanke, vida större enkelhet vunnes, om hvarje ämne endast på ett conto och der fullständigt afhaadlades; 2:o att ifrågavarande räkningar icke heller alltid sins emellan öfverensstämde, till bevis hvarpå anförts, att för år 1845 utgifter för rese- och traktamentspenningar å det ena conto upptagas till 15,850 R:dr 38 sk. 10 rst, men uti det andra åter till 21,797 R:dr 21 sk. 10 rst, deraf likväl anslags-summan, 6,666
R:dr 32 sk, syntes utgöra blott en upp- och afföring, hvilken afräknad lemnade ett återstående belopp af 15,130 R:dr 38 sk. 10 rst; 3:o att utgående balansen i 1844 års kapital-conto icke öfverensstämde med den ingående balansen i 1845 års kapital-conto; 4:o att i 1844 års bulvudbok åtskilliga medel, såsom ved och lysnings-, rese- och traktamens-penningar m. fl., uppförts på trenne conti hvardera, men i 1845 års blott på tvänne; 5:o att uti 1844 års hufvudbok funnes ett omslut af kassa-räkningen, men icke i 1845 års; 6:o att denna sednare innefattade en balans-relation, sorn deremot saknades i 1844 års redogörelse; och 7:o att anslags-conto för rese- och traktaments-medel icke hade samma uppställning i båda årens hufvudböcker.
Till besvarande af dessa anmärkningar, får Kollegium i underdånighet anföra följande:
De i lista och 4:de punkterna omförmälda medel, hvilka icke tillhöra Utrednings-Afdelningens ordinarie stats-anslag, utan äro särskilda, å 4:de hufvudtiteln uppförda, anslag, förekomma i 1844 års hufvudbok: först uti de conti, som verificera stats-anslaget och hvilka upptaga i debet anslagsbeloppet samt i credit dels hvad deraf under årets lopp i kassan influtit och dels hvad vid årets slut icke blifvit af Stats-Kontoret levereradt; mosvarande dessa conti de för ordinarie stats-anslagets uppbördstitlar bestämda sammandrag; vidare bland sammandragen öfver utgifts-titlarne, och slutligen uti särskilda, för hvart och ett af ifrågavarande extra ordinarie anslag upplagda, liqvider, medelst hvilka visas, huru stora öfverskotter eiler brister å anslagen uppkommit under så väl redogörelseåret som föregående åren.
I Kollegii tanke, har intet förvillande eiler oredigt i räkenskapen härigenom uppstått, enär hvartdera af de trenne conti afsett olika ändamål och hvart för sig åsyftat räkenskapens formenliga uppställning och sammanhang; men då förstnämnde conto, med hänsigt dertill, att sjelfva stats-anslags conto borde kunna uppfylla hvad med det förra åsyftats, ansetts kunna umbäras, har detsamma uti 1845 års hufvudbok uteslutits, hvilken 364 — åtgärd, om än en olikhet emellan 1844 och 1845 års hok derigenom uppstått, innefattat ett närmande till den af Revisorerne uttryckta åsigt.
Att, enligt densamma, förvaltningen af ifrågavarande medel skulle kunna ”fullständigt afhandlas” uti ett enda conto, är deremot, i Kollegii tanke, icke möjligt, om förenkling i stället för inveckling af redovisningen åsyftas.
Då hland utgifterna förekomma icke blott de summor, hvilka i kassaräkningen afföras, utan ock, såsom till exempel speciella sammandraget öfver utbetalda rese- oell traktaments-medel visar, kostnader, sorn genom meddelade förskotter blifvit godtgjorda och icke under titel ”rese- och traktamenls-kostnader” äro i kassaräkningen synliga, så är det nödigt, att samtliga dessa kostnader finnas på ett ställe sammanförda, för att i en summa ingå i det generella utgifts-sammandragel; och skulle ett sådant utgifternas specifika upptagande uti liqviderna för anslagen, utom det att ingen större redighet vunnes, utgöra en afvikelse från det fastställda formuläret, eldigt hvilket för hvarje uppbördsoch utgifls-titel skola finnas särskilda sammandrag; hvaremot de öfver extra ordinarie anslagen uppgjorda liqvider särskilt och tydligt höra utvisa för ett eller flera bland berörde anslag, huru mycket blifvit besparadt, och af Rikets Ständer kan disponeras, och för de öfriga, huru mycket Krigs-Kollegium utöfver ansiags-beloppet utbetalt och äger af Statsverket alt fordra.
Det i 2;dra punkten anmärkta förhållande lärer härleda sig från något misstag, enär uti 1845 års hufvudbok så väl utgifts-sammandraget (fol. 53), som liqviden öfver rese- och traklaments-medlen (fol. 189) sammanstämmande upptaga rese- och traktaments-kostnaderna till 22,033 R:dr 10 sk. 4 rsl., hvaremot de af Revisorerne uppgifna summor ingenstädes kunnat under den uppgifna tileln återfinnas. Då, på sätt Revisorerne vid 3.Mje anmärkningspunkten anmält, differensen emellan utgående balalansen i 1844 års kapilal-conto och den ingående balansen i 1845 års kapital-conto blifvit genast uti ingående balansens conto från den motstående, inbalanserade behållningen afförd, föranleder den anmärkta olikheten emellan ut- och ingående balanser icke någon inverkan på resultatet af redogörelsen; men, sådant oaktadt, bör Kollegium medgifva, att denna anmärkning i afseende på räkenskapsformen är grundad.
Omslut af räkningar erfordras icke vid annat tillfälle, än då sådana anmärkningar vid räkningarnes granskning förekomma, att desamma icke kunna utan omslut i hufvudboken ingå.
Som nu 1845 års kassaräkning funnits fullt öfverensstämmande med räkenskaperna, men icke så 1844 års, har något omslut af den förra icke be - — 365 höfts eller kunnat ifrågakomma, hvadan den i 5:te punkten anmärkta olikhet mellan berörde tvänne räkningar torde anses förklarad.
Den till 1844 års hufvudbok hörande balans-relation, som i 6:te punkten anmärkts såsom felande, var samma hufvudbok bifogad och ingenfinnes under folierna 228—245.
Den i 7:de punkten anmärkta skiljaktighet i uppställning af conto för rese- och traktaments-medel i begge årens hufvudböcker är den, att 1844 års in- och utbalanserande medel, som utöfver anslaget blifvit af Krigs-Kollegium förskjutna och hvilka jemväl i StatsKontorets liqvid balanserats och således uti kapital-räkningen blifvit dubbelt upptagna.
Till motvigt var således nödvändigt och har uti flera föregående års hufvudböcker förekommit särskilda conti för så kallade debiterade och crediterade medel, mot hvilka conti erinringar af Rikets Ständers Revisorer flerfaidiga gånger blifvit framställda.
För att så mycket som möjligt efterkomma Revisorernes åstundan, hafva genom omföringar och öppnandet af ändamålsenligare conti de klandrade titlarne undvikits; för hvilket ändamål 1845 års hufvudboks anslags-conto för rese- och traktaments-medel icke utbalanserar Kollegii fordran, utan endast upptager densamma såsom i liqvid med StatsKontoret balanserad.
I afseende å det på berörde anmärkningar grundade, af Revisorerne uttalade omdöme, att Utrednings-Afdelningens räkenskaper förefalla invecklade och förvillande, får Kollegium i underdånighet anmäla, att, så vidt möjligt varit, de fastställda räkenskaps-formulärerna tjenat till efterrättelse, men att den Kollegii Utrednings-Afdelningtillhörande stora kassa-förvaltning, uti hvilken ingå anslag och utgifter af den mest skiljaktiga beskaffenhet och bland dessa sednare sådana, hvartill anslag saknas och för hvilka ersättning från olika fonder först ett efterföljande år är att förvänta, svårligen medgifver att uti en hufvudbok så åskådliggöra kassa-ställningen och öfriga till bokslutet hörande förhållanden, att ju icke en eller annan omständighet för mången kan finnas i behof af närmare utredning eller förklaring.
I öfrigt får Kollegium underdånigst åberopa, hvad äfven Revisorerne intygat, att så väl 1844 som 1845 års räkenskaper blifvit granskade i Kammar-Rätten utan anmärkning.
Jemte förmälan, att, enligt Kongl. Brefvet den 11 Mars 1843 och Kollegii beslut den 23 November 1844, å Stats-Kontorets liqvid afskrifvits 3,450 R:dr 43 sk. 4 rst, utgörande dess inbalanserade skuld — 366 för beklädnadsslitnings-ersättning till fångbevaknings-kommenderingar för åren 1839—1841, men att af ofvannämnde Kongl.
Bref tillika inhemtades, att Kollegium borde, för utbekommande af ersättning för det ifrågavarande beloppet, vända sig till ort och ställe som vederborde, enär utgiften ej tillhörde 4:de hufvudtiteln, hafva Revisorerne, som ansett Kollegium hafva bordt från Fångvårds-Stjrelsen reqvirera beloppet, i stället att å utgifts-sammandraget uppföra detsamma under titel: ”afskrifning,” detta förhållande anmärkt.
* De till Krigs-Kollegium inkomna reqvisitioner på ofvanberörde slitningsefsättning äfvensom andra dylika reqvisitioner för kommenderingar utur indelta Arméen till militärtjenstgöring eller allmänna arbeten för Eders Kongl.
Majrts och Kronans räkning hafva, enär anslag till sådan ersättning på Kollegii stater saknats, blifvit, efter undergången granskning af Kollegii Revision, hos Kongl.
Majit i underdånighet anmälda; och som de af Kollegium godkända ersättningsbeloppen intill den tid, som här är i fråga, blifvit till utgående från Stats-Kontoret i nåder anvisade, ansågos desamma böra detta Embetsverk i liqvid påföras.
Den år 1842 skedda öfverflyttning af stats-anslaget för fångars vård och underhåll från Stats-Kontorets till Styrelsens öfver Fängelser och Arbets-inrättningar i Riket förvaltning hade emedlertid föranledt den förändring i afseende på ordningen för godtgörandet af beklädnads-slitningsersättnings reqvisitioner, så vidt dessa rörde till fångbevakning kommenderadt manskap, att ersättningen skulle utgå från Fångvårds-Styrelsen.
Vid sådant förhållande och då Kollegium, i fråga om godtgöreise för här ifrågavarande 3,450 R:dr 43 sk. 4 rst., genom Kongl.
Brefvet den 11 Mars 1843, erhållit nådig befallning att vända sig till ort och ställe som vederborde, ansåg sig Kollegium, som ej förskjutit dessa medel och således icke kunde för, desamma fordra någon ersättning, böra öfverlemna de inkomna reqvisitionerna till Fångvårds-Styrelsen, på hvilken det sedermera ankom att ersättningsmedlen till vederbörande Regementer afsända, såsom följd af hvilken Kollegii åtgärd det på Stats-Kontoret alltsedan år 1840 balanserade ofvanberörde beloppet mäste afföras.
Genom Eders Kongl.
Maj:ts nådiga Bref den 3 Juni 1846, har Kollegium erhållit särskild föreskrift för behandlingen af till Kollegium inkommande reqvisitioner å munderingsslitnings-ersättning för fångbevaknings-kommenderingar, enligt hvilken föreskrift dylika reqvisitioner böra, på sätt Kollegium i förevarande fråga tillgjort, till Fångvårdsstyrelsen öfverlemnas. — 367 — Vidkommande slutligen Rikets Ständers Revisorers framställningar dels om lönetillökningar åt tjenstemännen vid Utredningsförråden samt arfvoden för hufvudbokens renskrifning och för registrering, dels om kostnaden för utarbetandet och utgifningen af en Författnings-samling rörande krigsmakten till lands, och Samling af stadganden rörande rotehållaren och soldaten vid indelta Infanteri-regementerna, så enär dessa framställningar endast innefatta siffer-uppgifter, jemte andra upplysningar rörande nyssnämnde 2:ne arbeten, utan någon bifogad erinran, lärer något yttrande härvid å Kollegii sida icke erfordras.
Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Aller nådigste Konung! \ / Eders K o 11 g 1.
M a j: t s G.
Söderberg.
Stockholm den 21 Januari 1848. C. G. Bagge. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P.
LEFRÉN. C. F. Laurén. Wilhelm Cederblad.
I — 368 — Kongl. Krigs-Kollegii underdåniga Utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Militie Roställs-kassans räkenskaper för åren 1844 och 1845.
JStormäktigste Allernådigste Konung!
Enär Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, uti afgifven Berättelse om anställd granskning af Militie Boställs-kassans räkenskaper lör åren 1844 och 1845, tiilkännagifvit, att sistnämnde års räkenskaper i Kammar-Rätten blifvit granskade med anmärkningar, får Krigskollegium i underdånighet upplysa, att dessa anmärkningar endast haft afseende på saknad anteckning om anledningen, hvarföre redovisning icke hunnit afgifvas för åtskilliga till entreprenörer af nybyggnad eller reparation af karaktershus under en förutgången tid utgifna förskotter, samt att Indelnings-Kontoret uti afgifven förklaring utredt, att liqvider för dessa, under loppet af åren 1846 och 1847 fullbordade, byggnadsföretag icke kunnat upprältas förr, i anseende till entreprenörernas underlåtenhet att fullgöra kontrakterna, hvartill de endast genom vidtagna lagliga åtgärder kunnat förmås.
Revisorerne hafva i 1 §. fästat uppmärksamhet dervid, att Krigskollegium, vid bestämmandet af en år 1844 Kapitenen vid Kronobergs Regemente G. L.
Hedenstjerna, af militie-boslällsmedien, tilldelad brandstodshjelp, till återuppförande af tvenne genom vådeld nedbrunna ladugårdsbyggnader vid boslads-boslället Össjö, tagit till grund boställets vid löneregleringen fastställda uppskattningsvärde, och icke, såsom 33 §. i Kongl. Maj:ts nådiga Militie Boställs-ordning af den 23 Januari 1836 föreskrifver, högst trenne års boställsränta efter markegångspris.
Krigskollegium får, med anledning häraf, i underdånighet upplysa, att militie-boställen för det närvarande äga tvenne, uppå skiljaktiga beräkningsgrunder hvilande och för särskilda ändamål fastställda, hoställsräntor sig åsätta, den ena, som uppkommer genom förvandling, efter orternas undervisning och markegång, af de vid indelnings-verkets inrättande hvarje boställe påförda jordeboks- och hemmantals-räntor, och den andra, i sammanhang med 1833 års lönereglering, genom Kongl. - 369 Cirkulärbrefvet den 2 Februari samma år i nåder bestämd, med en fjerdedel af boställenas, efter deras då utrönta beskaffenhet och afkastning, fastställda uppskattningsvärden.
Vid pröfningen af Kapiten Hedenstjernas ersättnings-anspråk, antog Krigs-Kollegium den sistnämnde af dessa tvänne beräkningar och tilläde Kapitenen 3 års boställsränta, efter den år 1833 i nåder bestämda grund, utgörande ett belopp af 112 R:dr 24 sk.
Att Kapitenen, hvars förlust genom den honom öfvergångna eldsvåda utgjorde 403 R:dr 16 sk., icke, såsom vid anmärkningens framställande sannolikt varit förmodadt, blifvit på Militie-Boställskassans bekostnad gynnad, täcktes Eders Kongl.
Maj:t deraf i nåder inhemta, att, enligt härjemte underdånigst vidfogade räkningar, Litt.
A. och B., boställsräntan, efter militie-jordebok och markegång förvandlad, för ett år uppgår till 99 R:dr 6 sk 9 rst., eller för tre år till 297 R:dr 20 sk. 3 rst.; och då, enligt Boställs-ordningen, det legat i Krigs-Kollegii skön att tilldela Kapiten Hedenstjerna till och med sistnämnde summa, men Kapitenen erhållit 112 R:dr 24 sk.
Banko, eller något mer än ett års boställsränta efter markegång, torde den af Revisorerne gjorda erinran, i förevarande fall, icke böra till vidare åtgärd föranleda.
Vidkommande Revisorernes i 2 §. gjorda erinran dervid, att ett belopp, stort 1,734 R:dr Banko, utgörande fylinaden i den med Murmästaren i Engelholm P.
Ahlstedt kontraherade summa för uppförande på entreprenad af ett nytt karaktershus af sten vid Öfverstebostället Hilleshög under Norra Skånska Infanteri-Regementet, i stället att utbetalas mot qvitto af entreprenören, blifvit, under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Malmöhus
Län disposition och emot LandtRäntmästarens, af Landskamreraren annoterade, qvitto, i samma Läns Ränteri, till lyftning af vederbörande fordrings-ägare, nedsatt; så täcktes Eders Kongl. Maj:t af i underdånighet bifogade afskrift Lit.
C. af Krigs-Kollegii den 9 December 1845 till bemälte Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande aflåtna skrifvelse inhemta de skäl, som till en sådan åtgärd gifvit anledning; och enär, under de tvänne år, hvilka sedermera förflutit, någon anmälan om saknad betalning hos Krigs-Kollegium icke blifvit gjord, hvarken af entreprenören eller af hans rättsinnehafvare, samt då, i fall sådant skett, Krigs-Kollegii åtgärd bordt inskränkas till anvisning för den sökande, att hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmäla sig till penningarnes lyftning, hemställer Kollegium, som, efter skedd formell utbetalning af den summa, Kollegium ålegat att i och för ifrågavarande entreprenads fullbordande ut 47 - — 370 — gifva, icke ansett med bruklig räkenskaps-form förenligt att beloppet i liufvudboken balansera, det måtte, hvad Revisorerne häremot erinrat, icke till vidare åtgörande föranleda.
Hvad Revisorerne i 3 §. yttrat om Militie
Boslällskassans ställning och dess ansedda oförmåga att sina åligganden för en framtid kunna uppfylla, utgör endast ett upprepande af hvad vid nästföregående Statsrevision är vordet yrkadt; och har Eders Kongl. Maj:t, med fästadt afseende å hvad af Krigs-Kollegium i enahanda syftning, under den 13 April sistlidet år, blifvit i underdånighet anmäldt, uti till Rikets Ständer vid nu påstående Riksmöte framställd nådig Proposition, föreslagit, att de till framdeles indragning afsedda löner och pensioner, deraf kassan nu betungas, måtte, till belopp af 4,168 R:dr 25 sk.
Banko, varda på Statsverket öfverflyttade.
Krigs-Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Aller nådigste Konung!
Eders Kongl. M a j : t s underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P.
LEFRÉN C. J. Salomon.
D. Forsberg.
Stockholm den 18 Januari 1848. J. A.
Hasselström. — 371 Lit. A. Uträkning å boställsräntan, efter 1843 års markegångsförvandling, af förra Löjtnants- numera Kaptensbostället vid Allbo Kompani af Kronobergs Regemente Össjö Eriks- och Knutsgårdarne^ beläget i Sunnerbo Härad och Ljunga socken af Kronobergs Län.
Jordeboksränta : Penningar 4 - 5 LU. smör, å 5 R:dr 1 tunna 3 fjerdingar span mål, ä 8 R:dr . 3 dagsverken, å 24 sk 8 årliga hästar, ä 4 sk. 10 rst. dtio, å 3 sk. — 20. 20: 11 1 3 Kungs 2i rst. 24. — 38. 8. 9.
(Kronovärde
Hemmantalsränta: 33: 44. 3, 2 fLandtogsgärden, ä 28 R:dr 3 3“
Uträkning å hemmantals-räntan af 1 mantal i Kronobergs
Län, efter 1843 års markegång.
Landtogs gärde n: t\ tunna spanmål . . å 8 R;dr . . . ... 12: — — I skäppa (4 kappar) hafra \ a 4 R:dr . . . 24. —• 5 M. smör a 5 R:dr . . . 12. — 21 M. humla å 3 R:dr 24 sk. . 21. — 1 U. talg å 4 R:dr 16 sk. . 10. 4f 1 LU kött ä 1 R:dr 32 sk. . ... 1: 12. — \