Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 betraktande af hvad sålunda förekommit, och då Sandels, hvilken ej allenast redovisat de af honom från företrädaren erhållna husrötemedel, utan äfven dessutom fullgjort nybyggnad, fullt motsvarande hans besinningstid, och lill följd deraf, äfvensom af de förbättringar, han å bostället verkställt, fått vidkännas, i förhållande till hans inkomster, särdeles betydliga utgifter, förmält sig icke äga tillgång till fullbordande af de ännu vid bostället felande byggnader, i sakuad hvaraf påräknad inkomst af bostället och ersättning för de derå nedlagda kostnader ej torde kunna förväntas, samt då det jemväl för staten är af vigt, att bostället, så snart som möjligt, blifver med fullständig åbyggnad försedt, har E. K.
Majit, med åberopande derjemte af de utaf Stats-Kontoret anförda skäl, i nåder föreslagit Rikets Ständer att åt Sandels bevilja ett räntefritt lån af 7,000 R:dr Rmt, alt af boställsinnehafvare!! återbetalas med en tjugondedel om året från och med 1864 till dess hela beloppet är guldet, dock med vilkor att för lånesummans behöriga användande och återbetalning godkänd säkerhet ställdes, och att, om boställsinnehafvaren underlåter att inom förelagd tid byggnadsskyldigheten fullgöra, lånet genast skall hos honom uttagas.
Då de anförda omständigheterna innefatta särdeles bevekande skäl för medgifvande af den förmän, E. K.
Majit i nåder funnit lämpligt föreslå för Häradshöfdingen Sandels, heldst dermed äfven åsyftats den fördel för det allmänna, att ofvannämnda boställe blifver försedt med behöriga åbyggnader, hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K.
Majit behagat i detta hänseende föreslå.
På grund af hvad Rikets Ständer i förrberörde måtto beslutit, komma utgifts— summaorna å Riksstatens Andra Hufvudtitel all, från och med år 861 till dess nästa Statsreglering vidtager, utgå, som följer: Andra MnfvuMUeln.
Pennin- gar.
Indelta räntor, en- ligt mar- kegång, på förslag.
K:dr öre
R:dr öre Departements-Chefen, Justitiaj-Statsministern . . . 15,000 — 15,000 — Jus titice- S ta ts-Exp e dilion en:
Nuvarande anslaget 27,000: — Förminskas, enligt föregående, till 22,100 — 22,200 — Högsta Domstolen: Nuvarande anslaget 97,100: — Tillkommer förhöjning: 32,500: — 129,600 129,600 _ Transport: 1166,700j— 1 1— 1160,700 — 412 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 152.
Indelta räntor, en- ligt marke- gång, på förslag.
R:dr öre R:dr öre R:dr öre Transport: 166,700 — 166,700 — J us titia-Kansler s-Expeditionen:
Nuvarande anilaget bibehålles 15,900 — — 15,900 — Justitia:-Revisions-Expedihonen'- Nuvarande anslaget: 'Tillkommer 36-444: 50‘ 128,100 128,100 Svea Hofrätt,, med derunder lydande Juslilia-stat Penningar:
Hofrätten f nuvarande anslag bibehålles 163,400: Juslitiw-Slaiens nuvarande anslag 18,989: 52.
Ersättning åt visse Domhafvande och Tinpstolkar för s. k. näst . 3,500: — 22.489: 52.
Indelta räntor (Justitiae-statens) upptagas 185,889 52 2,201 89 188,091 41 Götha Hofrätt, med derunder lydande Justitise-stat:
Hofrätlens nuvarande anslag bibehålles 162,400- Justitice-statens anslag upptages oförän- Q_ dradt 18-871: 8Ö’ Indelta räntor (Justitiae-statens); nuvarande beloppet bibehålles 181,271 85 3,494 25 184,766 10 Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, med derunder lydande Justitiae-stat:
Hofrältens nuvarande anslag bibehålles 78,200: — 94 Transport: 78.200 37 5,696 83,757 al Expeditions-Utskottets
Skrifvelse N:o 132. 415 1 | Penningar.
Indelta räntor en- ligt marke- gång på förslag.
Summa. K: dr öre B.: dr öre R:dr öre Transport 78,200: — 677,961 37 5,696 14 683,757 50 Justitiee-stalens anilag upptages oför- ändradt 7,037: 22.
Indelta räntor (Juslitias-statens); nu- varande beloppet bibehålies . 85,237 12,555 2?
207 75 85,444 97 Krigs-Hofrätten, nuvarande anslaget uppföres oförändradt 50 12,555 50 Fångars vård och underhåll:
Förslagsanslag: 1,350,000 — — 1,350,000 — Vård och underhåll af Läns- och Kronohäkten; Rcservalions-anslag 13,500 — — 13,500 —- Medico-legala Besigtningar; Förslags-anslag . . 10,000 — — 10,000 — Skrifmaterialier och expenser, ved m. m.:
För- slags-anslag; nuvarande beloppet 23,916: 52.
AJgår:
För jemnande af Hufvudlit- larnas Slutsumma 4: 50. 23,912 7,500 9 23,912 2 Rese- och Traktaments-penningar; Förslags- anslag — — 7,500 — Ersättning åt vittnen och parter:
Förslags-an- s/ag' 7,500 — — 7,500 — Extra utgifter; Reservations-anslag 4,500 — _ 4,500 — Summa |2,192,666|11| 5,903189 2,198,5701—1 414 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o i 33.
Rmt Rmt Extra Statsanslag och lån:
För uppförande af Länsfängele efter cellsystemet:
För hvart- dera af åren 1861 och 1862 en summa af . . R:dr 150,000: 300,000 Räntefritt lån åt Häradshöfdingen, Kammarjunkaren K. W. Sandels, för uppförande af bristande byggnader å det åt honom anslagna bo- stället Mälby i Wester Fernebo Socken af Westmanlands Län . . 7,000 7 nnn Summa R:dr Rmt |300,000| 7,000 Rikets Ständer framhärda etc.
Stockholm den 19 September 1860. NO 133.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den IS Sept. 1860.
Preste-Slåndet den 13 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 19 — — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel.
(Stats-Utsk:s Utlåtande m. m.
N.is 50, 126 och 159, samt Först. Stats-Utsk:s Mern.
För Riks-Statcns Tredje Hufvudtitel, innefattande anslagen till Utrikes Departementet, äro i nu gällande Riks-Stat uppförde tillsammans 479,200 R:dr: och har Expeditions-UIs/i o Hels Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 133. 415 E. K.
Majit, på grund af hvad vid sednaste
Statsreglering anfördes såsom skäl för fördelningen emellan Sverige och Norge al utgifterna för detta Departement, då de båda rikenas folkmängd togs till beräkningsgrund, så att Svenska Statsverkets bidrag uppfördes till f? af det hela, uti den vid innevarande riksdag aflåtna propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, i nåder föreslagit, dels att Departementets anslag mätte uppföras att jemväl under nästa Stalsregleringsperiod oförändrade utgå med ett sammanlagdt belopp af 479,200 Ridr Rmt årligen och dels att dessa anslag må, i likhet med hvad vid sistförflutna riksdag blifvit al É. K.
Majit äskadt och af Rikets Ständer beviljadt, få, utan hinder af fördelningen i särskilda utgiftstitlar eller inskränkning lill något visst år, användas till att fylla möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel.
Vid öfvervägaridet häraf, hafva Rikets Ständer utaf det vid den nådiga Propositionen fogade, inför E. K.
Majit den 14 Oktober sisth år förda Protokoll inheintat, bland annat, att, vid nådig pröfning af del före nästlidne riksdag uppgjorda och Rikets Ständer då delgifna förslag till en fullständig reorganisation af detta Departement, E. K.
Majit den 29 April 1858, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med nämnda förslag, behagat för innevarande Stalsreglerings-period gdla och fastställa följande stat för Ut - rikes Departementet, nemligen i 1 Kabinctts-Sekrelerare, Expeditions-Chef Ridr Rint 5,500.
1 Expeditions-Sekreterare och Chef för den Politiska Afdelningen .... 4,500.
1 Expeditions-Sekreterare och Chef för Handels- och Konsulat-Afdeiningen . 4,500. 1 Expeditions-Sekreterare och Chef för Kameral-Afdelniugen 4,500. 1 Arkivarie 3,500. 1 Förste Sekreterare 3,500.
1 Andre Sekreterare 1,800. 3 Andre Sekreterare, å 1,800 5.400. 1 Andre Sekreterare 1,000.
2 Andre Sekreterare, å 1,000 2,000.
1 Vaktmästare 600.
3 Vaktmästare ä 600 1,800. 1 Vaktmästare . ... 500.
Till Utrikes
Departementet hörande embets- och tjenstemän: 1 Ofver-Ceremonimästare 2,000. 1 Skönskrifvare 600.
Summa Ridr Rmt 41,700. hvilket belopp utgjordes af lio.
Anslaget lill Departementets Expedition å Tredje Hufvudtiteln 25,500. 2:o.
Den enligt E. K.
Majits nådiga Bref af den 20 April 1858, anslagna aflöning för Handels- och Konsulsärenden inom Departementet, utgående å den gemensamma Konsulsfonden 6,500. 3:o.
Bidrag från Norska Statsverkets anslag till Ministerstaten . . 9,700.
Summa Ridr Rmt 41,700.
Och som Rikets Ständer emot denna lönestat ej funnit något att erinra, hvadan Riksstatens anslag för Utrikes Departementets Expedition blifvit bestämdt att fortfarande utgöra 25,500 Ridr, samt Rikets Ständer, lika med E. K.
Majit, ansett jemväl öfriga anslagen under Tredje Hufvudtiteln böra oförändrade bibehållas; så komma anslagsbeloppen under denna titel att blifva följande, nemligen: 416 Expeditions-Etsk ottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 434.
Departements-Chefen, Stals-Ministern för Utrikes Ärendena . . .
R:dr R:mt 24,000.
Departementets Expedition „ 25,500.
Minister-Staten „ 359,700.
Skrifmaterialier och Expenser samt Extra utgifter „ 70,000.
Summa R:dr R:mt 479,200.
Hvad åter angår E, K.
Maj:ts nådiga framställning, alt de anslagsbelopp, som för Utrik s
Departementet äro beviljade, måtte, utan hinder af fördelningen i särskilda utgiftstitlar eller inskränkning till något visst år, få användas till att fylla möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel: så, och dä Rikets Ständer, i fråga om anslagen till Utrikes Stats-Ministern och Departementets Expedition, funnit något hinder icke möta för dessa anslags uppförande på ordinarie stat, vid hvilket förhållande det svnes mindre lämpligt, att andra grunder bestämmas i afseende på dispositionen af dessa anslag, än de, som äro gällande för dylika anslag under de öfriga Hufvudtitlarne, hafva Rikets Ständer medgifvil omförmälda, mera vidsträckta dispositionsrätt endast i hvad angår anslagen till Minister-staten samt till Skrifmaterialier, expenser och extra utgifter, men deremot beslutat, att anslagen till Utrikes Stats-Ministern och till Departementets Expedition skola på ordinarie Stat, under derför stadgade vilkor, definitivt uppföras.
Med underdånig anmälan härom, framhärda Rikets Ständer etc. Slockholm den 19 September 1860. Wso 134.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den is Sept. 1860.
Preste-Ståndet den 15 — — Borgare-Ståndet den 15 — — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om utvidgande af de rättigheter som äro Mosaiske trosbekännare hår i riket tillerkände.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 117 och Utlåtande N:o 160.) S. A. K.
Under anförande, hurusom det för närvarande stadgade förbud för Mosaiske trosbekännare att, utan E. K.
Maj:ts särskilda tillstånd köpa fast egendom å landet, vore Expeditions-Utskottets Fulslag till underd.
417 vore stridande emot Svenska jordbrukets välförslådda interesse, enär derigenom hinder lades för en del kapitalers användande på denna landets hufvudnäring, har hos Rikets Ständer fråga blifvit väckt om upphäfvande af nämnde stadgande; och då erfarenheten i de länder, der större rättigheter blifvit Judar medgifna, icke härutinnan lemnat fog till missnöje, samt det synes uppenbart, att de fördelar, hvilka, när Judarne först erhöllo tillåtelse att här i landet sig bosätta, för sladsmanna-näringarne påräknades af deras kapitaler, näringsflit och industriella verksamhet, icke mindre kunna väntas för den vigtiga jordbruksnäringen, om dessa trosbekännare lemnäs öppet att åt densamma egna sina tillgångar och förmåga, hafva Rikets Ständer funnit sig höra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, alt, med upphäfvande af första momentet i 2 § af Kongl. Förordningen den 30 Juni 1838, mosaiske trosbekännare, födde i Sverige eller utrikes ifrån inkomne och i riket bosatte samt af E. K. Maj:t till Svenske undersåter upptagne, måtte erhålla rättighet att, utan E. K.
Maj:ts särskilda nådiga tillstånd, köpa och besitta last egendom å landet.
Stockholm den 15 September 1860. X:o 1.35.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 22 Sept. 1860.
Med förbehåll godkändt hos Preste-Ståndel den 25 — — Godkändt hos Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående grunderna fölen förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning.
(Allm. Resv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 61 och Utlåtande N;o 148.) 8. A. K. Sedan Rikets sednast församlade Ständer uti underdånig Skrifvelse af den 6 Juli 1857 inför E. K.
Maj:t anmält de åsigler, hvilka hos Rikets Ständer gjort sig gällande Bih. till B.
Prot. 1859 $ 1860. 10 Sami. 1 Afd. 53 418 Expeditions-Utskotteis Förslag till underd.
N:o 135. i afseende på den riktning, hvari ordnandet af Presterskapets löner borde sökas samt, i enlighet dermed, uppgifvit de grunder, hvilka de ansett härvid böra följas, med anhållan derjemte, dels att en Kommitté af sakkunnige män måtte i nåder tillsättas, för att, med hufvudsaklig ledning af dessa grunder, uppgöra förslag till allmänt ordnande af Presterskapets aflöning, dels ock att samtliga Konsistorierna måtte i nåder anbefallas att under tiden söka, genom tillfälliga öfverenskommelsers åvägabringande, så bereda, att all tionderäkning på åkern kunde upphöra äfvensom de af offren härflytande inkomster på annat sätt komma vederbörande till godo, samt så väl Kapellpredikanter och Komministrar som vice Pastorer och Adjunkter, de båda sednare genom bidrag endast från Presterskapets sida, varda försatte i en, med hänsigt till deras bergning, mera betryggad ställning; så har E. K. Maj:t, uti nådig Proposition af den 4 November sistlidna år gifvit Rikets Ständer tillkänna: att, med anledning af omförmälde underdåniga skrifvelse, E. K. Maj:l i nåder anbefallt samtlige Consistoria Ecclesiastica i riket att från hvarje innehafvare af ordinarie presterlig befattning infordra fullständig uppgift å de befattningen åtföljande inkomster och samma uppgifter, åtföljda af vederbörande E. K. Maj.ts Befallningshafvandes och Konsistorii utlåtande, till E. K.
Majit insända, samt att under tiden, intilldess Presterskapets aflöning i allmänhet kan varda annorlunda ordnad, söka bereda de af Rikets Ständer åsyftade åtgärder; att, hvad dervid anginge frågan om vice Pastorers och Adjunkters löneförmåner, densamma under sistlidna år utgjort föremål för behandling vid prestmöten i flera stift och dervid i allmänhet erhållit en för tillfället temligen tillfredsställande lösning; att pastoraliekonventioner ock blifvit till ej obetydligt antal, för längre eller kortare tid, uppgjorda och vunnit nådig stadfästelse; att de infordrade uppgifterna om löneinkomsterna ej kunde blifva fullt tillförlitliga ulan en allmän uppskattning af den åt Presterskapet anslagna jord, hvilket omfattande arbete dock svårligen skulle kunnat under tiden efter sistlidna riksdag medhinnas, äfven om nödiga medel till dess verkställande varit anslagna; samt att de uppgifter, som inkommit, äfven i öfrigt icke befunnits så fullständiga eller i vissa fall, sä uppställda, att de, utan ytterligare utredning, kunde tjena till ledning vid aflöningsfrågans behandling, hvarföre ock E. K. Maj:t förordnat en särskild tjensteman inom Ecklesiastik-deparlementet att, så vidt möjligt vore, åt dessa uppgifter bereda nödig fullständighet och öfver dem stiftsvis upprätta sammandrag.
Emellertid hade E. K.
Maj;t, för hufvudfrågans ytterligare behandling och slutliga afgörande, ansett det vara af synnerlig vigt, om den Kommitté, åt hvilken E. K.
Maj:t vore sinnad att uppdraga handläggningen af samma fråga, hade alt följa grunder, som vunnit E. K. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma godkännande, så att tvekan emellan skiljaktiga meningar, åtminstone om väsendtligare delar, ej vidare kunde ega rum.
Med anledning häraf, har E. K.
Majit, som derföre nu tagit de af Rikets Ständer angifna grunder för en förändring i sättet för Presterskapets aflöning under nådigt öfvervägande, uti högstberörda Proposition dels framställt de förändringar i dessa grunder, hvilka E. K.
Maj:t ansett nödiga, dels ock de ytterligare bestämmelser, rörande hvilka E. K. Maj:t funnit tjenligt, att beslut på förhand blefve af Rikets Ständer fattade ; varande i sådant alseende till Rikets Ständers pröfning och godkännande i nåder framlagda 12 särskilda punkter af följande lydelse: l:o. ”Presterskapets inkomster fördelas sålunda, att hvarje tjenstgörande prestman erhåller en efter tjenstegrad och embetsåligganden lämpad anständig bergning.
Afgifter, som af en församling utgå, eller inkomster, som till följd af bidrag från densamma tillfalla dess presterskap, må ej till aflönande af annan församlings prest användas, men väl sådana medel, som grunda sig på statsanslag eller arrenden af kronohemman och lägenheter, som icke äro bostads-boställen, i händelse af befogenhet från Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N.-o i35.
419 en till annan församling öfverflyltas eller alldeles indragas, det sednare dock endast i de' fall, då de icke äro presterskapet för ali framtid tillförsäkrade.” 2:0.
”Presterskapets inkomster böra utan att ingå till Statsverket, i annan ordning, än omedelbart ur den enskilde medborgarens händer, komma presterskapet lill godo.” 3:0.
”Reglering af presterskapets löneinkomster skall ske i den mån sådant utan förnärmande af innehafvares rätt kan verkställas, således ovilkorligen vid först, efter författningens utfärdande, inträffad pastorsledighet, eller, om derförinnan fastställd pasloralie-konvention längre tid är gällande, så snart denna tid tilländagå!-.
Sådan reglering inå ock tidigare försiggå, derest en församling och dess presterskap i önskan derom sig förena, eller vid inträffande pastorsledighet församlingen påyrkar gällande konventions upphörande.” 4:o. ”Lönereglering inom hvarje stift verkställes länsvis af en Nämnd, hvars Ordförande Kongl. Majit på förslag af Landshöfding och Biskop täckes förordna, och till hvilken Domkapitlet och länets Hushållnings-sällskap ega alt inom eller utom sig, utse hvardera en ledamot.
Dessa Irenne ledamöter förordnas för tre år i sender, dock skall första gången genom lottning mellan de tvänne sistnämnde förhållandet så ordnas, att nytt val årligen behöfver ske af endast en bland Nämndens ständige ledamöter.
Såsom lillfällige ledamöter vid hvarje förrättning ega dessutom löntagaren eller, i händelse af ledighet, i hans ställe Kontraktsprosten och Församlingen alt utse hvardera en, hörande desse vara bosatte inom församlingen eller någon af närbelägna socknar.” 5:o. ”Boställe, som afses att af löntagaren bebos och brukas, beräknas till en dess verkliga värde motsvarande inkomst.” 6:o. ”Presterskapet anslagen jord, som icke utan olägenhet kan i förening med bostadsboslälle brukas, — derifrån undanlagne de i vissa orter befintliga enkesäten, —- utarrenderas efter de grunder, som kunna varda i nåder fastställda”.
”Är bostads-boställe af den storlek att derifrån kan skiftas eller författningsenligt afsöndras en lägenhet tillräcklig att förse löntagaren med hans behof af jord brn L sals ter, må skifte eller afsöndring ske och återstoden af bostället i stadgad ordning utarrenderas, då församlingen, på Domkapitlets yrkande, dertill samtycker och åtager sig bestridandet af de med åtgärden förbundna kostnader.” 7:o. ”Ali tionde, vare sig tertial-, smör- eller qvick-lionde, utbytes mot bestämda afgifter, fastställda för en lid af femtio år.” ”Vid bestämmandet af dessa afgifter och dem, hvilka böra utgå för bergverk, qvarnar, fabriker och andra inrättningar, har Nämnden att ställa sig till efterrättelse gällande författningar, äfvensom fästa afseende på af församlingen till dess presterskap förut utgående bidrag samt de afgifter, som af öfrige pastorater inom stiftet under likartade förhållanden utgöras.” 8:o. ”Påskpenningar, Jura stolas, matskott, offer, dagsverken med flera smärre extra ordinarie afgifter utbytas mot vissa, för samma tid som tionde-ersättningen lill beloppet bestämda utskylder, alt utgå icke allenast af faslighels-egare, utan äfven af församlingarnes öfriga innevånare, börande dessa afgifter så beräknas, att all betalning till presterskapet för särskilda förrättningar kan upphöra.
Debiteringen och uppbörden af dessa afgifter verkställes på samma sätt, som för tionden bestämmes.” 9:o. ”Presterskapets löner beräknas uti en eller flera af de räntepersedlar, som, enligt grunderna för ränteförenklingen, äro för hvarje län bestämda, dock att endast en mindre del må beräknas i penningar.
Persedlarne utgå efter tioårig medelmarkegång, der ej deras levererande till större eller mindre del in natura kan varda, med 420 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 135. afseende på särskilda förhållanden, af Nämnden föreslaget och af Kongl. Maj:t medgifvet.
" 10:o. ”Då presterlig lön i en församling skall regleras, höres församlingen på sockenstämma, eller, der flera församlingar äro förenade, å gemensam gällstämma, vid hvilket tillfälle så väl aflöningsbeloppet, som dess fördelning af socken- eller gätlslämman föreslås.
På grund häraf och efter öfvervägande af de förhållanden, som vid lönens bestämmande böra tagas i beräkning, upprättar Nämnden sitt förslag, som meddelas församlingen, hvarefter handlingarne genom Landshöfdingen och Domkapitlet jemte yttrande af dessa myndigheter till Kongl. Majit insändas för vinnande af nådig stadfästelse. 1' ”Vid reglering af Pastorslön eger Nämnden jemväl tillse, huruvida Komministerslönen, der sådan finnes, står till den förra i ett billigt förhållande och i annat fall att skälig jemkning dem emellan föreslå efter de grunder, som för sådan åtgärd varda med afseende på särskilda orters olika förhållanden bestämda.” ”Nämnden eger ock alt till Kongl. Majit göra underdånig framställning angående öfverflödiga Komministraturers indragning, äfvensom anmälan, då för presterskapets aflöning icke vidare behöfliga statsmedel finnas en församling tilldelade, eller församling för sitt presterskaps anständiga bergning af sådant understöd är i behof, då Kongl.
Majit, efter vederbörande Kongl. Majits Belällningshafvandes och Domkapitlets hörande, vill om medlens indragning eller öfverflyttande från en församling till annan, eller beviljande af nytt anslag, i nåder besluta.” ll:o.
”Såväl pastorater som komministraturer hänföras stiftsvis till vissa klasser, lämpade efter deras storlek, folkmängd, besvärlighet, m. m.” 12:o.
”Lönerna för det ordinarie
Preslerskapet beräknas så, att det extra ordinarie kan, såsom hittills, af det ordinarie aflönas, och fästes härvid särskildt afseende derå, att på en del ställen och orter ordinarie Komministrar ej finnas.
1 hittills vanlig ordning bestämmes minimum af det aflöningsbelopp, som, förutom bostad och fri föda, bör vice Pastorer och Adjunkter tillerkännas, äfvensom den ersättning, hvartill de äro berättigade, då omständigheterna föranleda att bostad och föda in natura icke lämpligen kunna ifrågakomma; börande båda dessa bestämmas i spanmål att utgå efter tioårig medelmarkegång.”
Vid pröfning af dessa punkter, och efter öfvervägande af hvad såväl E. K.
Majits högstberörde nådiga Proposition sorn det dervid fogade
Statsråds-protokoll såsom skäl för det sålunda framställda förslaget innehålla, hafva Rikets Ständer funnit sig böra utan förändring godkänna följande delar af samma förslag, nemligen:
Esla, 2:dra, 4:de och 5:te punkterna, förra momentet af 6:te och sednare momentet af lule punkten, 8:de och 9:de punkterna, andra momentet af 10:de punkten, samt 1Ete och lS:te punkterna.
I afseende på 3;dje punkten har hos Rikets Ständer blifvit yrkad den förändring, att den deri omförmälda regleringen af Presterskapets löneinkomster ej må, på sätt den nådiga Propositionen förutsätter, endast ega rum i sammanhang med en derefter genast inträdande tillämpning af hvad vid regleringen varder bestämdt, utan att berörde reglering må kunna på förhand verkställas, fastän ovisst är, när tillämpningen må kunna, Expeditions-Utskottets Fö?'slag till underd.
Skrifvelse N:o '135.
421 såsom följd af de lagliga hindrens upphörande, inträda; och har, lill stöd för detta yrkande blifvit an förd t, att regleringens uppskjutande till inträffad pastorsledighet syntes medföra de olägenheterna, att dels, i följd af sjelfva denna förrättning, tillsättningen kan komma att fördröjas, särdeles i händelse af anförda besvär öfver regleringsförslaget, dels hugade sökande icke, vid tjensternas ledigblifvande, veta, hvad de i inkomst dervid må ega att påräkna, af hvilken ovisshet befarats den påföljd, att församlingen mången gång kunde komma att gå miste om sådane skicklige och förtjente sökande, som den eljest kunnat erhålla, men som afskräckas genom farhågan alt i den ledigvordna lägenheten icke finna den förkofran i sin utkomst, hvaraf de kunna vara i behof och som kan erbjuda dem godtgörelse för de med förflyttningen förenade kostnader.