Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och jag hoppas, att åtminstone den » kvicka » idéassociationen mellan fruntimmersvecka och regnväder i år måtte komma belackarne på skam, i synnerhet som karlveckorna redan ut- märkt sig så bedröfligt som helst i ofvan- nämnda riktning.
De flesta af fruntimmersveckans namn stå icke i synnerligen hög kurs i vår svenska dopmarknad.
Och likväl äro de nästan alla, hvart på sitt sätt, märkliga namn.
Allra först möta vi Margareta, i den ur- sprungliga, grekiska formen margarita, som betyder perla.
Detta namn lyser ofta i nor- dens häfder.
Alla minnas vi väl den Mar- gareta Friåkulla, hvilken år 1101 i egenskap af fredspant skänktes den norske konungen Magnus Barfot till gemål.
En af de mest framstående kvinliga typer, historien företer, är väl unionsdrottningen Margareta, som er- höll tillnamnet Nordens Semiramis.
Och Gu- staf Vasas andra och högst älskade gemål, Margareta Leijonhufvud är den tredje per- lan i detta radband.
Europas skönaste och älskvärdaste drott- ning lär vara Margherita af Italien.
Johanna låter onekligen en smula prosaiskt, men försvinner icke all tanke därpå, då vi erinra oss den odödliga Johanna af Orleans, hvilkens odödlighet om möjligt befästats af Sehiller i hans odödliga drama — och hvil- kens namn skändligt släpats i smutsen af hen- nes egen landsman Voltaire?
Mod tyckes för öfrigt ha varit en utmärkande egenskap för historiens Johannor.
En Johanna, drott- ning af Navarra, vann i egen person ett fältslag.
En annan ryktbar Johanna lär väl emellertid höra till legendens område.
Jag syftar nu på den Johanna, som skulle ha varit påfve åren 8 5 5 — 8 5 8.
Den musikaliska diktningen har äfven be- gagnat sig af Johanna af Orleans ' personlig- het.
En af Verdis mindre bekanta operor bär nemligen titeln Giovanna Darco — Jo- hanna Darc.
Magdalena har fått sin betydelse som en af nya testamentets mest poetiska typer, en typ, hvilken ofta möter oss så väl i litera- tur som konst.
Särskildt torde väl Correggios framställning af den läsande Magdalena vara allmänt bekant för sin brist på det som man väl bort vänta sig i ett dylikt alster — näm- ligen uppbygglighet.
Historiskt har detta namn blifvit genom den olyckliga Magdalena Rudenschöld.
Emma, som har den föga afundsvärda för- månen att inleda rötmånaden, för dock min tanke på en af de täckaste vintersagor.
Den stammar från gråaste medeltid och utgör en vacker illustration till den gamla satsen om trogen kärleks belöning.
Har ni lust att höra sagan, så låter hon i korthet så här: Bland Karl den stores många döttrar fanns en med namnet Emma.
Hon bevärdigade med sin kärlek faderns sekreterare, den unge Eginhard.
En vinternatt satt den store kej- saren vid det, som på den tiden gällde för fönster.
Men han var ej den ende, som va- kade i slottet.
I prinsessans jungfrubur sutto nämligen de unga tu och talade om sin hopp- lösa kärlek.
Det blef tid att skiljas.
Men, o, ve!
Den förrädiska naturen hade spelat de unga ett fult spratt — marken hade höljts af ett tunnt snötäcke!
Och om en stund skulle man få se manliga fotspår, ledande från Emmas jungfrubur!
Men om kärleken ofta är blind, så är den minst lika ofta fint- lig — eller hur skulle eljes skön Emma kun- na ha fallit på den tanken att bära sin äl- skade på ryggen?!
Ett starkt kärleksbevis i sanning!
Och antagligen tyckte kejsaren, som bevittnade hela uppträdet, att en sådan kärlek borde ha sin belöning.
Ty han lär ha tillåtit de ungas förening.
Kristina är ett af vår historias mest lysande namn, men ett namn som äfven väcker ve- modiga tankar.
Jag syftar naturligtvis på henne, som var » sin store faders dotter » och i många hänseenden en psykologisk gåta, en natur af idel motsatser, ett så tacksamt ämne för dikten, att icke mindre än tre franslca författare dramatiskt behandlat hennes person- lighet.
Med » Kellgrens Kristina » har ju en spirituel författare låtit Iduns läsarinnor nyli- gen göra bekantskap.
Och nu ett hopp öfver Jakobus till den ljufva Anna.
Ett gammalt namn, som enligt legenden lär ha burits af jungfru Marias mo- der.
Måhända kunna vi i denna omständig- het se en förklaring till den ofta förekom- mande sammanställningen Anna-Maria?
An- na är, och det med rätta, ett af våra och alla civiliserade nationers populäraste namn, ett namn som burits af otaliga framstående kvinnor i historien, och hvilket som oftast möter oss i dikten.
» Prinsessan Anna k o m, tyst g i c k en g u l d s m i d d s v e n b a k o m m e d ljus i sina h ä n d e r — — » Denna Anna, som förekommer i Nikanders sköna dikt, var en dotter af Johan den I I I och Katarina Jagellonika.
Hon behandlades i dikt äfven af sin egen farbroder, Karl den I X, hvilken i sin rimkrönika nedsvärtade hennes minne.
Anna af Österrike är oss be- kant, om icke från annat håll, så åtminstone från » De tre musketörerna ».
Och hvem kän- ner icke den sköna Anna Boleyn^s öde, hon, som halshöggs på befallning af sin egen ge- mål, den blodtörstige Henrik V I I I af England?
Donizetti har rest henne en vac- ker minnesvård i operan Anna Bolena.
Martas » bekymmer » finner jag ingen an- ledning att öka, utan afslutar mitt anspråks- lösa kåseri med en komplimang åt foräldrar- nes smak.
Ä r hon icke belåten därmed — nå ja, då låtsar jag, som om det regnade!
Karl Bentzon.
Barnkammaren.
arnkammaren b ö r först o c h främst inrättas (3p&lt; efter h e l s a n s f ö r e s k r i f t e r, ty d e n i n r y m m e r det b ä s t a vi ega, o c h det är ö m t å l i g t g o d s, s o m g ö m m e s där.
M ä n n i s k a n i n s v e p e r s i g i flere l a g e r l i k s o m l ö - ken.
D e t i n n e r s t a l a g r e t är h u d e n e l l e r s k i n n e t.
De andra två äro verk af m ä n n i s k o h ä n d e r, näm- ligen kläderna o c h bostaden.
D e t y t t e r s t a lagret, b o s t a d e n e l l e r r u m m e t, h a r d e n f ö r d e l e n f r a m f ö r k l ä d e d r ä k t e n, att v i fullstän- d i g t s i t t a i n n e i d e t, till o c h m e d m e d n ä s a n o c h m u n n e n, s o m a f d r ä k t e n l e m n a s fria.
Visserligen b ä r a v i ej v å r t y t t e r s t a l a g e r m e d o s s, m e n s t ö r s t a d e l e n af d y g n e t sitta v i i det.
H ä r a f f ö l j e r, att v i t a g a d e n luft v i i n a n d a s a f d e n l u f t m ä n g d, s o m b e - finner s i g m e l l a n o s s o c h l a g r e t, o c h att v i l i k a - l e d e s a f g i f v a d e n luft v i u t a n d a s till d e n n a luft- m ä n g d.
V i få s å l e d e s å t e r i n a n d a s e n d e l a f d e n luft, s o m v i förut nyttjat.
Då emellertid andningspro- c e s s e n b e s t å r i, att v i u p p t a g a u r l u f t e n e n d e l s y r e, s o m finnes i d e n, m e n a f g i f v a d e s s a n d r a b e - s t å n d s d e l, k v ä f v e, f ö l j e r däraf, att j u l ä n g r e v i u p p e h å l l a o s s i ett t i l l s l u t e t r u m, d e s s fattigare blir luften p å s y r e o c h d e s s r i k a r e p å k v ä f v e.
V o r e ett b e b o d t r u m lufttätt tillslutet, s k u l l e d e n t i d p u n k t inträffa, d å d e s s i n v å n a r e a f b r i s t på syre måste kväfvas.
T ä n k a v i o s s å t e r ett m e l l a n t i l l s t å n d, s k a l l d e t a l l t f ö r rikligt f ö r e k o m m a n d e k v ä f v e t s n a r t a l s t r a sjukdom o c h svaghet, s o m k o m m e r smygande, m e n d ä r f ö r e j är m i n d r e farlig.
L y c k l i g t v i s ä r o v ä g g a r n e till v å r a r u m i c k e luft- t ä t a l i k a litet s o m f ö n s t r e n o c h d ö r r a r n e, o c h g e - n o m v å r t b y g g n a d s m a t e r i a l s fina p o r e r u t b y t e r luften i n n a n f ö r o c h utanför s i n a b e s t å n d s d e l a r.
M e n d e n n a s l a g s g a s v e x l i n g är i c k e t i l l r ä c k l i g f ö r att i t i l l s t ä n g d a r u m b i b e h å l l a e n luft, s o m ä r tillräckligt g o d, särskildt för barn, s o m u t a n d a s relativt m e r a kväfve än fullvuxna, l i k s o m deras finare o r g a n i s a t i o n är m y c k e t ö m t å l i g f ö r d å l i g luft.
G e n o m d e n n a u p p s t å v å r a b a r n s f a r l i g a s t e fien- d e r: skrofler, tvinsot, e n g e l s k a sjukan m e d kro- k i g a b e n o c h platt b r ö s t, n e r v s v a g h e t o c h a n d l i g slöhet — alla d e s s a ha sin u p p r i n n e l s e från d å l i g t v e n t i l e r a d e e l l e r f ö r s m å e l l e r i c k e till- räckligt rena barnkamrar.
D e n, s o m h a r r å d därtill, b ö r s k i l j a b a r n e n s s o f r u m från l e k r u m m e t.
Båda böra vara rym- liga.
Ett s o f r u m f ö r t v å b a r n o c h e n b a r n j u n g f r u b ö r h a f v a ett r y m d i n n e h å l l a f 7 0 k u b i k m e t e r d. v, s. v a r a 5 meter långt, 4 meter bredt o c h 31 meter högt (5 x 4 x 3 \
O m d a g e n b ö r f ö n s t r e t a l l t i d stå ö p p e t.
O m natten k a n m a n u n d e r s o m m a r e n insätta en gasruta i stället för en glasruta, m e n o m vintern är detta ej rådligt.
M a n finner o f t a, att s o f r u m m e t h ä n g e r fullt a f k l ä d e r, att d ä r fin- nes stoppade möbler, mattor o c h sängomhängen.
A l l a d e s s a ting u p p s a m l a d a m m o c h o r e n a d e n luft, s o m s k a l l i n a n d a s.
I l e k r u m m e t b ö r d e t f ö l j a k t l i g e n l i k a l e d e s luf- t a s flitigt.
Af konstgjord ventilation äro glasjalou- s i e r, s o m k u n n a s t ä l l a s p å o l i k a sätt, d e n b ä s t a.
Golfvet b ö r vara fernissadt.
För belysningen bör hälst brännas olja.
D e n o r e n a r luften m i n d r e ä n alla andra b e l y s n i n g s m e d e l.
M e n äfven r u m m e t s läge är af stor vikt för bar- nens hälsa.
S o l s k e n icke blott torkar o c h renar luften, utan t y c k s äfven v e r k a direkt p å barnets hjärta.
Ljus verkar ödeläggande på utdunst- ningarna i b e b o d d a rum o c h förhöjer munterheten.
B a r n e n s r u m b ö r a d ä r f ö r l i g g a åt s o l s i d a n, a l d r i g åt n o r r.
Hälst b ö r det ligga i första eller andra v å n i n g e n, e m e d a n b o t t e n v å n i n g a r ofta äro fuktiga o c h r u m m e n h ö g s t u p p m y c k e t v a r m a o c h alltid utsatta för stark temperaturvexling.
I fråga o m b o s l ä d e r k a n i fullaste m å t t tilläm- p a s, h v a d s o m g ä l l e r o m taflor o c h b ö c k e r: » F ö r b a r n är det bästa knappast godt n o g.
» Dr. P.
R. Koch.
Sköna k v i n n o r i e n s. k. viss ålder.
B©m d e n m o d e r n a h i s t o r i e n äro e x e m p l e n i c k e sällsynta, att k v i n n o r, s o m r e d a n lagt d e n första u n g d o m e n b a k o m sig, l i k v ä l ä n n u varit alls- m ä k t i g a g e n o m sin s k ö n h e t.
S å l u n d a v a r D i a n e d e P o i t i e r s r e d a n 3 6 år, d å d e n b l o t t 18-åriga H e n r y I I förälskade sig i h e n n e, o c h ä n d a till h a n s d ö d o c h K a t a r i n a af M e d i c i s ' t r o n b e s t i g n i n g i n t o g h o n o b e s t r i d t första platsen v i d d e t stora h o f v e t.
AnDa a f Ö s t e r r i k e beskrefs s o m E u r o p a s s k ö n a s t e furstinna o c h B u c k i n g h a m o c h K i c h e l i e u rivaliserade o m h e n - nes kärlek.
N i n o n d e 1 ' Enclos, d e n n a lika m y c k e t för sin s k ö n - het s o m sin esprit ryktbara p e r s o n l i g h e t, v a r u n d e r tre g e n e r a t i o n e r d e n g y l l e n e u n g d o m e n s afgud, o c h ä n n u då h o n var 7 2 år, t ä n d e h o n a b b é B e r a i s ' kär- lek.
V i s s e r l i g e n m e d v e r k a d e d o c k h ä r N i n o n s själs- g å f v o r f ö r att m ö j l i g g ö r a h e n n e s framgångar vid d e n n a h ö g a ålder.
L u d v i g X I V gifte sig m e d m: m e d e M a i n t e n o n, d å h o n v a r 4 3 år, o c h K a t a r i n a I I af B y s s l a n d v a r r e d a n 3 3 år, d å h o n b e d å r a d e d e n u n g e general O r - loff.
Ä n d a till sitt 6 7 år b i b e h ö l l h o n sina b e h a g, s o m endast u t v e c k l a d e s till större m o g n a d, m e n till o c h m e d v i d h e n n e s d ö d fanns d e t ä n n u u n g e m ä n, s o m v o r o tröstlösa öfver h e n n e s frånfälle.
M: e l l e M a r s, d e n r y k t b a r a franska skådespelerskan, s t o d v i d 4 5 års ålder p å h ö j d e n a f sin s k ö n h e t o c h sin k o n s t; särskildt v o r o h e n n e s a r m a r o c h h ä n d e r b e r y k t a d e i hela E u r o p a o c h o r ä k n e l i g a k o n s t n ä r e r b å d o o m tillåtelse att få m o d e l l e r a h e n n e.
M: m e K e c a m i e r förklarades v i d 3 8 års ålder för d e n s k ö n a s t e k v i n n a n i E u r o p a o c h åtnjöt denna ära o f ö r m i n s k a d i 1 5 år.
Mot flugor o c h m y g g.
H e d e r s o m n ä m n d t s v a r å prisfrågan XXIII.
Ä t t u n d e r » m y g g - o c h flugtiden » bli alldeles k v i t t s-&lt;0 dessa p l å g o a n d a r, låter sig väl svårligen g ö r a, m e n m a n kan n å g o r l u n d a f ö r e k o m m a d e o b j u d n a gästernas i n t r ä n g a n d e i r u m o c b b o s t ä d e r g e n o m att sätta h å r d u k s l u c k o r f ö r fönstren, d å dessa ö p p n a s, o c h ställa till k o r s d r a g, o m d ö r r a r n e s k o l a stå ö p p n a.
S k u l l e fridstörarne, trots dessa försiktighetsmått, ä n d å l y c k a s s m u g g l a sig i n, så kan m a n till deras utro- tande a n v ä n d a n å g o t af följande m e d e l: M o t flugor.
1) T i l l 1 2 g r a m kvassia-extrakt tagas 6 d e c i l i t e r k o k h e t t vatten, i h v i l k e t l ä g g e s bra m e d s o c k e r eller s i r u p o c h röres väl o m, hvarefter b l a n d n i n g e n hälles p å tefat, s o m placeras h ä r o c h h v a r i r u m m e t.
Då flugorna ätit a f d e n för d e m s m a k l i g a a n r ä t t n i n g e n, d ö d e efter e n stund.
2) Slå litet p u n s c h i ett glas o c h sätt e n strut öfver d e t s a m m a, upptill så v i d, att den ej s j u n k e r n e d i glaset ända till p u n s c h e n, utan står en half t u m ö f v e r d e n.
Struten måste i b o t t e n vara så pass ö p p e n, att en fluga b e k v ä m t k a n k r y p a g e n o m ö p p - n i n g e n o c h k o m m a i n i glaset, dit d e n frestande p u n s c h l u k t e n l o c k a r h e n n e, o c h v ä l i n k o m m e n i fäl- lan, hittar h o n ej ut i g e n, utan d ö r rusig i » v i n d - lös sjö ».
3) P å e f t e r m i d d a g e n h ä n g a s i taket u p p - o c h n e d - v ä n d a täta b j ö r k l ö f s r u s k o r.
Så snart d e t lider m o t k v ä l l e n, sätta sig d e i r u m m e t befintliga f l u g o r n a i ruskorna, o c h man kan då fånga d e m i k l u m p, o m m a n försiktigt drar en påse öfver hvarje ruska o c h genast k n y t e r i g e n påsen, s o m sedan d o p p a s i k o k - hett vatten, l i k s o m m a n g ö r m e d flughåf efter väl förrättad flugfångst.
På söndermosad flugsvamp, Agaricus (Amanita) M u s c a r i u s, — d e n n a s v a m p f ö r e k o m m e r allmänt, sär- deles i l ö f s k o g, har r ö d g u l, ofta m e d r e g e l b u n d e t för- d e l a d e v å r t o r försedd hatt, är m y c k e t giftig, — slås vatten eller m j ö l k j ä m t e s o c k e r.
B l a n d n i n g e n hälles p å tefat o c h ställes p å s å d a n t ställe i r u m m e t, att d e n ej kan nås af några barn.
Mot mygg.
F ö r att slippa m y g g b e t t, b e s t r y k e r m a n h ä n d e r o c h ansikte m e d nejlikolja, o c h för att o m nätterna s l i p p a bli utsatt för dessa s t i n g a n d e v a m p y r e r, h ä n - g e r m a n e n våt h a n d d u k ö f v e r en s t o l s r y g g o c h ställer stolen b r e d v i d sängen, så v ä n d a m y g g e n sina anfall m o t h a n d d u k e n, så l ä n g e d e n är g e n o m v å t.
H a m y g g e n r e d a n stungit o c h betten s v u l l n a, k a n m a n tvätta betten m e d söt m j ö l k eller v ä t a en tvål o c h s e d a n g n i d a p å betten m e d d e n, så u p p h ö r a d e att svida, o c h s v u l l n a d e n f ö r s v i n n e r.
Ur ett k v i r i n o l i f s h i s t o r i a af J o h a n N o r d l i n g.
Bitter sanning.
rjl&amp;ttet o t r o l i g a v a r v e r k l i g e n s a n n t.
Cs«^- S o n j a s a n i n g a r h a d e träffat rätt.
D e t v a r till Paris, grefve Stjärnes r e s a ställdes, o c h h a n före- t o g d e n f ö r att r å k a — K ä t h e B e n t s o n.
G u d s k a l l v e t a, att h a n h a d e l i d i t o c h k ä m p a t under dessa gångna månader mot den onaturliga lidelse, s o m så plötsligt väckts o c h därför o c k — det h a d e v a r i t h a n s h o p p — l i k a p l ö t s l i g t b o r d e förgå.
M e n h a n h a d e b e d r a g i t s i g p å s i g själf, b e d r a - git s i g p å a r t e n a f d e n s i r é n l i k t l o c k a n d e m a k t e n i den unga kvinnans väsende, s o m m e d osynliga b a n d fjättrade h v a r j e h a n s k ä n s l a o c h t a n k e t r o t s skilsmessan o c h afståndets längd.
Dessa under- bara ö g o n, detta obeskrifligt kvinliga behag, d e n n a b e r u s a n d e s k ö n h e t — från d e n s t u n d, d å h a n f ö r sista gången o m s v e p t e s af deras m a g n e t i s m v i d b a n g å r d e n i W i e s b a d e n, h a d e d e aldrig lemnat h o n o m en v a k e n stund af ro, e n natt, o k v a l d af underliga drömmar.
F ö r h v a r j e d a g k ä n d e h a n sitt s j u k a s i n n e allt starkare o m s n ä r j a s; i våldsam själskamp, i döds- å n g e s t e n s raseri a r b e t a d e h a n s o m det v i l d a dju- r e t att s l i t a s i g fri u r n ä t e t — b l o t t f ö r att f a s t a r e fängslas däri.
Hade han då m e d så mycket m ö d a ryckt denna f a r l i g a k v i n n a u r sin b r o d e r s a r m a r b l o t t f ö r att s j ä l f l ä g g a s till f ö g a f ö r h e n n e s f o t!
Åter o c h åter f ö r e b r å d d e h a n sig själf sin svag- h e t, b e f a l l d e s i g att g l ö m m a, glömma.
M e n h v e m skref någonsin lagar för tankens flykt, för en våldsam svallande känslas böljeslag?
O c h så v a r det dottern, h a n s e g e n, outsägligt älskade Sonja.
H a n k ä n d e e n d a s t allt f ö r b i t t e r t, h v i l k e n o r ä t t h a n v a r p å v ä g att g ö r a h e n n e g e - n o m d e n n a o v ä r d i g a kärlek.
I e n s a m m a stunder åkallade han, förtviflad, h ö g t h e n n e s n a m n, r o p a d e det otaliga gånger för att s ö k a t v i n g a i n h e n n e s r e n a, j u n g f r u l i g a b i l d f r a m f ö r d e n a n d r a s, s o m likt ett s p ö k e b e s t ä n d i g t förföljde h o n o m.
M e n det v a r fruktlöst, fruktlöst s o m d e t å r a r, d e n s t a r k e m a n n e n grät ö f v e r s i n egen svaghet.
G e n o m d e n n a m å n a d e r långa, o j ä m n a k a m p, b ö r j a d e a l l h a n s s j ä l s s p ä n s t i g h e t att s v i k t a där- h ä n, att h a n till s i s t t i d t a l s f r u k t a d e f ö r sitt f ö r - stånd.
T i l l d e n ö f r i g a b ö r d a n k o m d e n ej m i n - sta att s å m y c k e t s o m m ö j l i g t f ö r d ö l j a sitt till- stånd för dottern, hvilket blott illa l y c k a d e s h o - nom.
Ibland syntes det h o n o m s o m den enda utvä- g e n till r ä d d n i n g att h e l t, o f ö r b e h å l l s a m t a n f ö r t r o s i g åt K ä t h e.
K a n s k e s k u l l e d ä r i g e n o m h a n s s i n n e lättas, luttras; k a n s k e gåfves i h e n n e s rena, d o t - terliga deltagande den förlossande läkedomen för d e n pestsmitta, s o m gripit h o n o m.
M e n d e t b l e f h o n o m a l d r i g m ö j l i g t att f å första förlösande ordet öfver sina läppar.
det S å e n m o r g o n, efter en ä n d l ö s n a t t a f v a k a o c h å n g e s t, d å h e l a h a n s i n r e, h e l a h a n s a n d l i g a per- s o n l i g h e t t y c k t e s f ä r d i g att s t ö r t a t i l l s a m m a n s u n - d e r d e t t a ö f v e r m ä k t i g a t r y c k, t o g h a n — hälft m e d v e t s l ö s, h ä l f t o t i l l r ä k n e l i g — sitt p a r t i o c h skref till K ä t h e.
Han måste h a visshet, o m den känsla s o m förtärde h o n o m, delades af h e n n e.
När brefvet väl var afsändt, greps han genast af d e n h ä f t i g a s t e å n g e r.
H a n lät s a d l a s i n h ä s t, han i l a d e i s p o r r s t r ä c k n e d till s t a t i o n e n v i d S t j ä r n e h o l m f ö r att å t e r k a l l a d e t.
De dagar, s o m nu följde, innan Kathes svar a n l ä n d e från P a r i s, v o r e d e t u n g a s t e i h a n s lif.
D e n e n a s t u n d e n v a n m ä k t i g f ö r t v i f l a n att ej k u n n a g ö r a det g j o r d a o g j o r d t, d e n a n d r a ångest- fullt t v i f v e l, h u r K a t h e s s v a r s k u l l e u t f a l l a.
Så d ä r e m e l l a n u p p d ö k s o m ett s t i l l a r i n g n e r a d t h o p p d e n t a n k e n, att h e n n e s s v a r s k u l l e b e r ö f v a h o n o m all i l l u s i o n, f ö r e v i g t s k u l l e u t t a l a ett f ö r l a m a n d e nej till h a n s åtrå, ett h o p p, h v a r s u p p f y l l e l s e, d e t k ä n d e han, skulle v a r a räddning för h o n o m själf e n d a s t d ä r f ö r, att d e t f ö r h o n o m v o r e d ö d e n.
Men Kathes svar k o m o c h var bränsle på elden.
H o n älskade h o n o m, skref h o n, h a d e älskat h o n o m från d e t f ö r s t a ö g o n b l i c k d e r a s ö g o n m ö t t s vid skogsbäcken vid Kaiserschloss.
Hela hennes s j ä l v a r h a n s, h e n n e s lif, h e n n e s l y c k a e l l e r u n - dergång.
Från den dagen brefvexlade de regelbundet, o c h K ä t h e B e n t s o n f ö r s t o d s å v ä l att s p e l a d e n allt o f f r a n d e h ä n g i f v e n h e t e n i s i n a bref, att h v a r j e n y rad blef en n y d j u p k l u n k ur giftbägaren för den förvirrade mannen.
T i l l s i s t, n ä r h o n i n s å g, att h a n v a r a n d l i g e n b u n d e n till b å d e h ä n d e r o c h f ö t t e r o c h å t m i n s t o n e ej s j ä l f k u n d e s l i t a s i g fri, b ö r j a d e h o n a n s l å e n m e r a fordrande t o n: h u r länge ä m n a d e h a n låta h e n n e förtvifla; h e n n e s hjärtas längtan skulle s n a r t k o m m a d e t att b r i s t a.
Samtidigt styrkte h o n h o n o m p å det bestämda- s t e i att ej y p p a n å g o t f ö r d o t t e r n, h y c k l a n d e e n ö m o m s o r g o c h kärlek för h e n n e, s o m v a r » kött a f h a n s k ö t t »; h o n k u n d e s å v ä l fatta, h u r » d e t själfviska, kära lilla barnahjärtat skulle r e s o n n e r a; så gjorde de alltid ».
Därför v o r e det bäst o c h l y c k l i g a s t f ö r S o n j a s j ä l f att i n t e t v e t a, f ö r r ä n allt v o r e f u l l b o r d a d t.
H o n s k u l l e d å l ä t t a s t re- signera, o c h h e n n e s (Kathes) v a r m a kärlek skulle s n a r t, måste s n a r t ö f v e r v i n n a d o t t e r n s m o t s t å n d.
O c h n u — nu h a d e h a n r e s t!
Hvad gällde hans resa?
V a r k a n s k e r e d a n i d e n n a s t u n d allt afgjordt, o c h skulle fadern återvända m e d Käthe Bentson vid sin sida s o m sin l a g l i g e n gifta gemål.
D ä r o m u p p l y s t e ej m e d b e s t ä m d h e t K a t h e s bref, s o m S o n j a i s k ä l f v a n d e v r e d e slet s ö n d e r m e l l a n s i n a fingrar.
D e t t a l a d e ej o m n å g o n a f r e s a s å s n a r t, m e n h v a r j e r a d t y d d e p å, att k a t a s t r o f e n var nära.
S o n j a s f ö r s t a f ö r v i r r a d e b e s l u t v a r att g e n a s t — trots d e n nattliga t i m m e n — u p p s ö k a Kurt S t r å l e f ö r att f ö r m å h o n o m att m e d m o r g o n e n s s n ä l l t å g r e s a efter f a d e r n till P a r i s.
T y att d e t v a r det målet h a n s resa gällde, d ä r o m tviflade h o n ej l ä n g r e.
S j ä l f k u n d e h o n j u ej e n s a m g i f v a sig i v ä g.
M e n s e d a n h o n n å g o t l u g n a t sig, i n s å g h o n, att f ä s t m a n n e n o m ö j l i g e n h a l s ö f v e r h u f v u d k u n d e b e g e s i g af.
Han m å s t e alltid först utverka per- m i s i o n o c h träffa de allra n ö d v ä n d i g a s t e an- stalter.
T i d i g f ö l j a n d e m o r g o n v a r h o n u p p e, o c h när K u r t S t r å l e, h e l t lätt till s i n n e s o c h m e d s i n f ö r - s t a b l o s s a n d e c i g a r e t t m e l l a n l ä p p a r n e, v i d 8-tiden trädde ut ur sin p o r t v i d Sturegatan, m ö t t e h a n till s i n b e s t ö r t n i n g S o n j a o m e d e l b a r t u t a n f ö r m e d förstördt ansikte o c h rödgråtna ö g o n.
H o n v a r s å u p p r ö r d, att h o n k n a p p a s t k u n d e m e d d e l a sig.