Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj inryckte på arbetslinien första afdelningen, 417 man stark, af Kalmar regemente och dagen derpå den andra, 261 man stark.
Detta regemente förlädes emellan Mellby och sjön Waldemaren.
Sammanlagda arbetsstyrkan emellan Södertelje och Catrineholm utgjorde under Maj, Juni, Juli, Augusti och September månader 4,000 man.
Den 7 Oktober afmarcherade arbetskommenderingen ur Kalmar regemente och den privata arbetsstyrkan minskades småningom, sä att den, såsom ofvan är nämndt, mot slutet af December uppgick till nära 1,400 man.
Hälsotillståndet inom den stora arbetspersonalen var under hela året tillfredsställande.
Nykterhet och ordning utmärkte, såsom i alimänhet.vid jernvägsarbetena, den stora arbetspersonalen.
Catrineholm—Bodarne.
Denna linie, sådan den på grund af Rikets Ständers beslut och Eders Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse utstakades, har följande sträckning:
Från Catrineholm fram går banan söder om sjön Näsnaren, hvars sydligaste vik den i det närmaste berör, hvarefter den fortsätter genom östra och vestra Wingåker, först på det smala näset emellan sjöarne Kolsnaren och Wiren, derunder den vid Morjanå öfvergår det vattendrag, som förenar nämnde sjöar, och sedan förbi Säfstaholm samt öfver den å, hvarigenom förstnämnda af ofvanberörde sjöar står i förbindelse med Högsjön, fram till länsgränsen emot Nerike.
Den nu beskrifna linien har en längd af något mer än 3 mil.
Banan genom Nerike, eller fram till Bodarne, har en längd af (ij- mil och framgår öfver Kilsmo, förbi nordligaste viken af sjön Sottern, öfver Pålsboda, Halsberg, Gatugårda och söder om Wiby-sjöri öfver Wredstorp samt öfver Stafåna och Laxå fram till gränsen mot Skaraborgs län, vid Bodarne, der der. redan under år 1859 påbörjade linien till Götha kanal vidtager.
Såsom, ofvan är nämndt, kunde inga åtgärder för arbetena å denna linie vidtagas förr än Juli månad.
Detaljundersökningar och profgräfningar för utrönande af jordmånens beskaffenhet började då och fortsattes under de följande månaderue jemte öfrige förberedande arbeten, såsom materialiers anskaffning och provisionella byggnaders uppförande.
Först under Augusti månad kunde terrasseringen sättas i gång, dels vid Morjanå, dels på åtskilliga ställen emellan Halsberg och Bodarne.
Under Oktober utsträcktes dessa arbeten vidare och påbörjades, å Wingåkers-linien vid Roma måsse, Bodtorp, Gillberga, Viala, Kesäter och Säfstaholm samt å Nerikes-linien vid Bysta, Halsberg, Telle, Perstorp, Gatugårda och Wredstorp samt' vid ingången till Tiveden vid Bulltorp.
De märkligaste af dessa arbeten voro de, som förekomma vid Morjanå och Säfstaholm.
Vid förstnämnda ställe öfvergår jernvägslinien frenne vikar af sjön Wiren på en sammanlagd banklängd af 4,500 fot.
Djupet till fast bottnen är dock ej betydligt och uppgår endast till omkring 18 fot på djupaste ställena.
A de sanka ängsmarker jernvägen måste passera vid Säfstaholm gjordes försök med afseende på markens bärighet, hvarigenom utröntes, att på en sträcka af omkring 3,000 fot konstgjord grundläggning måste begagnas, hvilket här kunde ske med mera besparing än utfyllning till fäst botten. 16
I allmänhet äro terrasseriugsarbetena å denna linie af lätt beskaffenhet, särdeles genom Nerike.
A hela sträckan mellan Catrineholm och Bodarne verkställdes, under de 5 månader densamma bearbetades, 28,200 kubikfamnar jordarbete; endast 30 kubikfamnar bergsprängning ifrågakommo.
Sammanräknade längden färdigterrasserade delar utgjorde vid årets slut något mer än 2 mil.
Arbetsstyrkan uppgick under Augusti och September till 600 man, under Oktober och November till omkring 1,000 man och var vid
December månads utgång ännu 650 man stark.
Helsotiliståndet var godt.
Bodarne—Götha kanal.
Arbetena å denna sträcka fortgingo med en arbetsstyrka, som under sommarmånaderna uppgick ända. till 1,800 man, men voro ej särdeles gynnade af väderleken och måste redan mot slutet af November nästan helt och hållet inställas.
Dock blefvo mer än 60,000 kubikfamnar jordarbete och 6,900 kubikfamuar bergsprängning verkställda, så att vid arbetenas afstannande sammanräknade längden färdigterrasserade delar, alla å de svåraste ställena, utgjorde 2 mil 11,800 fot.
För en bro vid Finnerödja qvarn fullbordades grundläggning och uppmurning af landfästena till full höjd och samma slags arbeten verkställdes äfven för en mindre bro vid Boda.
Grundläggning och uppmurning af landfästen för tvenne vägportar fullbordades.
Ballastning af linien påbörjades och verkställdes dels till full höjd, dels till ytterligare påfyllning å en sträcka af 22,000 fot.
Landsvägar omlades på en sammanräknad längd af 4,100 fot.
För banans inhägnad uppsattes 4,300 sträckfot stenmur.
Vid bangården i Götheborg pågingo åtskilliga inrednings- och kompletterihgsarbeten å verkstadsbyggnad och lokomotivstall och ett lastskjul uppfördes längs norra Larmgatan.
A den för trafik öppnade banan mellan Götheborg och Töreboda blefvo äfvenledes några kompletteringsarbeten utförda.
Saitintaiibiiidningsbaiian fräiå Halsberg till Orebro.
Denna bana, sådan den efter nådigt fastställd plan blifvit utstakad, utgår från den puukt, | mil vöstér öm Halsbergs kyrka, der Westra stambanan skar störa lantis - — 123 — vägen mellan Blacksta och Wredstorps gästgifvaregårdar och sträcker sig i nordlig riktning förbi Kumla kyrka, Säbylund, vestra stranden af Mosjön, Mosås kyrka och Adolfsberg, hvarefter den i en svag böjning åt öster framgår till Orebro stad, invid KöpingHult jernvägens bangård, efter att hafva passerat den genom samma stad flytande Svartån.
Sammanbindningsbanans hela längd utgör 2 mil 12,036 fot.
De anmärkningsvärdaste terrasseringsarbeten, som å denna, öfver en särdeles jemn terräng utiagde bana förekommo, voro bankfyllningarne öfver de sanka ängarne vid Säbylund och utmed Masjöns vestra strand framåt Mosås samt fyllningarne och skärningarne vid Adolfsberg.
På dessa och andra bearbetade ställen verkställdes sammaulagdt 13,420 kubikfamnar jordarbete och 61 kubikfamnar bergsprängning.
Oaktadt de egentliga arbetena å denna linie, likasom de å Westra stambanan genom Nerike, icke kunde förrän Augusti månad taga sin början, bunno dock, dels till följd af samma fördelaktiga omständigheter, som gynnade arbetena å sistnämnda bana, dels till följd af terrängens jemna beskaffenhet, särskilda bandelar färdigterrasseras på en sammanräknad längd af icke mindre än 37,600 fot, eller något mer än i mil.
Förberedelser vidtogos till arbetet å bron öfver Svartån, bland annat genom utläggning af provisionell bana från Köping—Hult jernvägens station, i och för transport af byggnadsmaterialier, och grundläggningsarbeten till samma bro påbörjades.
Orebro stad åtog sig, genom beslut af den 9 Juli, att kostnadsfritt till staten upplåta erforderligt utrymme för jernvägsstation å stadens område, hvarigenom således det vilkor, Rikets
Ständer fästat vid anslaget till sammanbindningsbana mellan Orebro och Westa stambanan var uppfylldt.
Grundgräfning och grundmurning för stationshuset verkställdes och planeringen af stationsområdet utfördes till betydlig del.
Arbetsstyrkan utgjorde i medeltal omkring 300 man.
Rikets Ständer anslogo vid 1860 års riksdag nödiga medel för denna stambanas fortsättning från Finjasjön förbi sjön Salen öfver Nässjö till Jönköping.
Då emedlertid detaljundersökningarne af hela denna linie under ifrågavarande arbetsår icke kunde medhinnas, helst Eders Kongl.
Majit, med anledning af innevånarnes i Wexiö stad och trakten deromkring, af Eders Kongl. Majits
Befallningshafvande i nämnde län förordade framställning om undersökningars anställande för Södra stambanans utsträckning genom eller närmare intill Wexiö stad, fann skäl att till nämnde framställning lemna nådigt bifall, så blef icke heller af linien norr om Finjasjön längre sträcka bearbetad, än hvad Eders Kongl. Majits nådiga bref af den 12 Juli samma år innehåller eller till Ousbysjön, Terrassering, nedläggning af sliper och räler samt öfriga arbeten för banans fullbordande mellan Finjasjön och Hessleholm afslutades och trafiken emellan sistnämnda station och Sösdala, dit trafiken förut var utsträckt, öppnades den 1 December.
Norr om Hessleholm fortgick terrasseringen framåt
Alma ån samt utmed vestra stranden af Balingslöfsjön och öfver nordligaste viken af Ottarpsjön.
Nämnda vik är — 124 — ända till 48 fot djup i den linie jernvägen framgår; utfyllhingen skedde såväl från båda andar af banken som i midten af denna, från utlagde flottor.
Vid alla härofvan nämnda terrasseringsarbeten verkställdes sammanlagd!
29,200 kubikfamnar jordfyllning och 200 kubikfamnar bergsprängning.
Hela längden färdigterrasserad bana från Finjasjon norrut uppgick vid årets slut till 1 mil 3,000 fot, hvaraf 14,000 fot emellan nämnde sjö och Hessleholm, samt 15,000 fot i en sträcka från sistnämnda ställe norrut.
— Arbetsstyrkan utgjorde under sommarmånaderne i medeltal 1,200 man, men nedgick under höstmånaderna, så att densamma vid arbetenas afslutande den 15 December endast uppgick tili 800 man.
Detaljundersökningar för stambanans fortsättning genom norra delen af Christianstads län pågingo, och alternativa undersökningar för linien genom Kronobergs län till norra ändan af sjön Salen påbörjades.
Vid denna stambana verkställdes 43,100 kubikfamnar jordarbeten och 240 kubikfamnar bergsprängning.
Sammanlagda sträckan färdigterrasserade delar emellan Falköping och Mullsjön utgjorde vid årets slut 3 mil 10,000 fot.
De märkligaste arbeten, som på denna linie förekommo, voro den 30 fot höga banken öfver sjön Stråken och den i midten af denna bank behöfliga bro med 80 fots spännvidd.
Landfästena till denna bro voro vid årets slut och arbetenas afstannande i det närmaste uppmurade och banken öfver sjön till stor del utfylld. —• •—• — — Arbetsstyrkan uppgick under Juni månad, då den var störst, till nära 1,500 man, utgjorde under Juli och Augusti omkring 1,200 man, under September 1,000 man, och minskades derefter småningom, så att den i medlet af December, då arbetet till följd af ogynnsam väderlek måste afbrytas, utgjorde endast omkring 100 man.
Vid under året pågående riksmöte afgjordes, att Södra stambanan skulle dragas genom Jönköpings stad, och sedan bestämmelser i detta afseende blifvit mig af Eders Kongl. Maj:t nådigst delgifna, börjades genast detaljundersökningarne mellan sjön Stråken och Jönköping.
Denna särdeles ojemna lokal, sorn syntes föranleda en oafbruten lutning ned till sjön Wettern vid Jönköping på en längd af 1| mil, fordrade de omsorgsfullaste afvägningar af terrängen och de noggrannaste beräkningar, innan valet emellan de mångå alternativerna kunde göras.
Detaljundersökningarne, ehuru de kunde å fältet pågå till de sista dagarne af November, hunno ändå icke så tidigt fullbordas, att tillräcklig visshet om den rätta linien erhölls, och några egentliga arbeten kunde till följd häraf icke påbörjas före årets utgång.
Endast sträckan öster om sjön Stråken till Mullsjön, { mil i längd, hann, såsom ofvan synes, fullständigt undersökas och bearbetas».
— 123 — Den angående trafikens bedrifvande å statens jernvägar under år 1860 särskildt afgifna underdåniga berättelse är hufvudsakligen af följande innehåll: »Westra stambanan.
Götheborg—Töreboda.
Trafiken å denna stambana bedrefs under år 1860 å sträckan mellan Götheborg och Töreboda, eller på en längd af 17,1 mil. — — — — — — — — — Bruttoinkomsten af denna trafik uppgick till 585,566 R:dr 23 öre, men af bokslutet inhemtas, att de från den egentliga trafiken till kassan inreverserade medlen icke uppgingo till mer än 585,530 R:dr 28 öre, eller till 32 R:dr 95 öre mindre än förstnämnde summa.
Detta härrörer sig, såsom jag i min underdåniga berättelse för 1859 redan anfört, deraf, att de kontanta inreverseringar, som hvarje tionde dag från Stations-inspektorerne ingå till Kassören, genom de förras felräkningar kunna blifva större eller mindre än de borde vara.
Dessa felräkningar rättas efter hand vid följande inreversering, sedan Kontrollören uppgifvit det rätta beloppet; men då uppgifterna i bokslutet måste stödja sig på inreverseringarne till kassan, uppstår vanligen en mindre olikhet emellan den i bokslutet angifna och den rätta inkomsten.
Utom de från trafiken inreverserade medlen inflöto diverse inkomster, såsom för höskörd, försålda effekter in. m., till ett belopp af 645
R:dr 21 öre, så att sammanlagda inkomsterna för året utgjorde, enligt bokslutet, 586,175 R:dr 49 öre.
Utgifterna för trafikens bedrifvande, banans och materielens underhåll uppgingo enligt bokslut till sammanlagdt 432,303 R:dr 43 öre och understego således inkomsterna med en summa af 153,872 R:dr 6 öre.
Då det icke ännu är möjligt att med afseende å slitning af räler och sliper göra så säkra beräkningar, att desamma kunna i bokslutet intagas, har icke heller någon sådan slitning blifvit i underhållskostnaden upptagen.
Endast i det fall, att räler eiler sliper blifvit helt och hållet kasserade och å sjelfva banan mot nya utbytta, har det • verkliga värdet kunnat uppskattas och påföras underhållet.
Emedlertid anser jag mig underdånigst böra upplysa, att, på grund af den erfarenhet, som vunnits vid utländska jernvägar, kostnaden för slitning eller försämring af sådane räler, som å statens jernvägar begagnas, kan, med den rörelse, som å dessa jernvägar är att förvänta, uppskattas till omkring 4,000 R:dr per mil, för år räknadt, och att något egentligt ombyte af räler säkerligen icke behöfver börjas förr än 20 år efter det, då desamma blifvit nedlagda, och att hela ombytet icke kan a'nses vara utfördt förr än 30 år efter nedläggningen; x vidare. att, om jernvärdet af de förslitna rälerna icke tages i beräkning, ombytet af räler på en mil, då skärtjern, bottenplåtar m. m. äro i behåll, kostar högst 120,000 R:dr, men att de förslitna rälerna kunna omvalsaå till nya, och att deras jernvärde före denna omvalsning kan antagas till hälften af den för hvarje mils ombyte här ofvan upp gifna kostnad; hvadan ombytet af räler, när det en gång ifrågakomtner, kan anses komma att uppgå till omkring 60,000 R:dr per mil.
Beträffande försämringen och deraf påkalladt ombyte af sliper eller rälernas underlag af trä, har jag trott mig kunna antaga, att detta ombyte icke behöfver ske of - — 126 — tare än livart åttonde år.
På grund af erfarenhet om inköpspris och nedläggningskostnad, kan numera med säkerhet antagas, att de årliga utgifterna för behöfligt utbyte af sliper komma att uppgå tili högst 3,000 R:dr per mil.
Skulle dé pågående försöken, hvarom jag redan nämnt i min underdåniga berättelse rörande sjelfva arbetenas fortgång, att genom slipernas preparering med någon metallösning förhindra eller uppskjuta deras förruttnelse, leda till önskade resultater, så skulle detta komma att leda till förminskning i ofvannämnde kostnad.
Underhållet af lokomotiver, .passagerare- och godsvagnar är redan ungefär så stort, per mil räknadt, som det, äfven med banornas längre utsträckning, kan antagas blifva i framtiden; ty de betydliga omkostnader, som detta underhåll fordrar, för verkstäder och dessas, maskiner, ingeniörer, verkmästare samt arbetare, hafva under åren 1860 och 1861 drabbat ensamt mindre bandelar, och ökas ej i förhållande till de trafikerade banornas förlängning, utan kunna tvärtom antagas undergå en så stor förminskning per mil, som ungefärligen motsvarar den större underhållskostnad å materielen, hvilken blifver en följd af den ursprungliga uppsättningens tilltagande ålder och förslitning.
Sjelfva förnyelsen af lokomotiver och vagnar, eller anskaffandet af lika antal nya som de förslitna och slopade, har jag trott mig kunna upptaga till circa 1.500
R:dr för hvardera slaget, eller saminanräknadt till 3,000 R:dr per mil årligen.
Dessa nu uppgifna kostnader för förnyelse af sliper, lokomotiver och vagnar, och hvilka kostnader icke blifvit i bokslutet upptagna, utgöra således tillsammans 6,000 R:dr per mil årligen.
Förnyelsen af räler kan, som förut är nämndt, visserligen icke ifrågakomma förr än 20 år efter nedläggningen, men om, såsom äfvenledes ofvan är nämndt, den årliga försämringen per mil kan uppskattas till omkring 4,000 R:dr, hvilket åtminstone icke är för lågt upptaget, skulle således hela den underhållskostnad, som i bokslutet, sådant det för 1860 är uppställdt, icke blifvit upptagen, utgöra den ungefärliga summan af 10,000 R:dr per mil.
Bantåg afgingo dagligen mellan de båda ändpunkterna Götheborg och Töreboda, emellan Götheborg och Falköping, emellan Götheborg och Alingsås, allt med anlöpande af mellanliggande stationer, samt under den vackra årstiden äfven särskildt emellan Gö• theborg och Jonsered.
Trafiktågens antal uppgick till 1,480 och sammanlagda sträckan som dessa tåg passerade (d. v. s. antalet tågmil) till 19,106,2 mil.
Brutto-inkomsten för hvarje tågmil utgjorde 30 R:dr 68 öre och för hvarje mil af banans längd 34,279 R:dr 27 öre.
Underhålls- och driftkostnaden uppgick per tågmil till 22 R:dr 63 öre och per banmil till 25,280 R dr 90 öre.
Brutto-inkomsten för hvarje banmil öfversteg således underhålls- och driftkostnaden för samma sträcka med 8,998 R:dr 37 öre.
Efter de grunder Eders Kongl.
Maj:ts nådiga bref af den 16 September 1859 innehåller, verkställdes daglig postbefordring utefter linien medelst trenne för ändamålet särskildt inrättade vagnar, af hvilka tvenne voro i dagligt bruk, och den tredje tjenade såsom reserv. — 127 — I den för fångtransport inredda vagn blefvo under året 241 personer, fångar och bevakning, transporterade.
Den under
Mars månad alltjemt ihållande snöyran, i förening med flera gånger inträffade utomordentliga snöfall, gäckade alla bemödanden att ständigt hålla banan fullkomligt praktikabel, till följd hvaraf bantåg ofta blefvo fördröjde, men endast trenne, nemligen ett den 9:de och två den 10:de i samma månad, måste helt och hållet för dagen inställas.
Under Februari var trafiken, ehuru tågen åtskilliga gånger blefvo fördröjda, likväl icke någon dag helt och hållet afbruten. — — — — — —- — Trafiken å denna del af Westra stambanan# öppnades för allmänheten den 1 December, men pågick under denna månad egentligen endast för passagerare, emedan de för godstrafiken nödige byggnader icke förr än vid Januari månads ingång derpåföljande år hunno så fullbordas, att offentligt tillkännagifvande om ifrågavarande trafiks öppnande kunde utfärdas.
Afstånden från södra bangården till öfriga å denna linie förekommande trafikstationer äro följande:
Med anlöpande af mellanstationerna, utom Liljeholmens, afgingo bantåg alla söcknedagar tvenne gånger mellan hufvudstaden och Södertelje samt om Söndagarne en gång.
Emellan Stockholm och Liljeholmen passerade särskildt tvenne tåg hvarje söcknedag och om Söndagarne ett tåg.
Inkomsterna under månaden voro följande: Stockholm—Södertelje.
Liljeholmen Huddinge .
Tumba Södertelje 0,2 mil, 1,1 » 2,0 » 3,4 »
För 11,425 stycken försålda passagi Qfvervigt å bagage Åkdon, hästar, hundar Paketer 2,957 centner gods Boskap Diverse inkomster ■erarebiljetter 10,350: 95, 104: 78. 152: 77. 102: 91. 542: 29. 26: 69. 22: — Summa R:dr 11,362; 39.
Utgifterna uppgingo, såsom synes af bokslutet, till 12,624 R:dr 96 öre. — 128 — Södra stambana». Malmö—Hessleholm.
Denna bana trafikerades från årets början till den sista November mellan Malmö och Sösdala, 6.4 mil, och den 1 December utsträcktes trafiken till Hessleholm, 7,8 mil från Malmö.
Mellan banans ändpunkter gingo tvenne tåg dagligen, och ett särskildt tåg var dessutom anordnadt mellan Malmö och Lund.
Trafiktågens antal utgjorde 2,228, och den sträcka, som af dem passerades, 11,005,8 mil. åf bokslutet iuhemtas, att inkomsterna af den egentliga trafiken uppgått till 287,700 R:dr 91 öre och hyror för restaurations-lokaler samt andra diverse inkomster till 1,803 R:dr 52 öre.
Totalinkomsten utgjorde således 289,504 R:dr 43 öre.
Utgifterna för trafikens bedrifvande, banans och materielens underhåll uppgick till 221,098
R:dr 60 öre och understeg således totalinkomsten med 68,405 R:dr 83 öre.
Inkomst per tågmil utgjorde 26
R:dr 30 öre och per mil trafikerad bana 44,402 R:dr 52 öre.
Underhålls- och driftkostnaden uppgick per tågmil till 20 R:dr 9 öre och per banmil till 33,910 R:dr 83 öre.
Inkomsten per banmil öfversteg således utgifterna för samma sträcka med 10,491 R:dr 69 öre. — — — — — — — — —- — Rikets sednast församlade
Ständer beslöto, att de vid trafiken uppkommande öfverskott skola i Riksgälds-kontoret insättas.
Af de behållningar som uppstodo från trafiken å Westra och Södra stambanorna (hvaruti inköpte stenkol, cokes och andra i behåll varande, för trafikens bedrifvande erforderliga, materialier äro inberäknade) blef, såsom hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet blifvit anmäldt, ett belopp at' 50,000 R:dr i böljan af år 1861 till Riksgälds-kontoret öfverlemnadt.» — — — § 1.
I anseende till de betydliga belopp, hvartill vid jernvägsanläggningarnQ kostnaderna för. inlösen af derför erforderlig jord uppgått, hafva Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på den beredvillighet, hvarmed under sista tiden innevånarne i de trakter, som af berörde kommunikationsmedel företrädesvis kunna vänta fördel, erbjudit sig att kostnadsfritt upplåta den för bana och bangårdar behöfiiga mark.
Särdeles vid de tillfällen, då flere alternativa linier äro föreslagna, torde, om de särskilda orternas innevånare före liniens. bestämmande höras, expropriationskostnaderna kunna, åtminstone till största delen, statsverket besparas. § 2.
Under rubriken »Diverse» finnas i räkenskaperna afförde åtskilliga poster, exempelvis läkarearvode, resekostnader för expTopriationsnämnd, missräkningspeuningar ro. ro.; — 129 — och då berörde utgiftsposter bort hänföras under de rubriker, hvartill utgifterna, enligt sin natur och beskaffenhet, rätteligen höra, hvilket ock stundom skett, hafva Revisorerne velat härå fästa Kikets Ständers uppmärksamhet, helst genom det nuvarande bokföringssättet svårigheter möta för utrönande af det belopp, sorn för hvarje särskildt ändamål åtgått. § 3.
I likhet med hvad under de närmast föregående åren egt rum, hafva, efter inbjudning af Chefen för statens jernvägsbyggnader, Revisorerne tagit i ögonsigte en del af derå utförda arbeten.
Revisorerne företogo nemligen den 20 förlidne September en färd å stambanan från hufvudstaden öfver Halsberg till Orebro, hvilken bansträckning i det närmaste lärer vara fullbordad, så att trafiken å denna jernvägslinie inom kort kan för allmänheten öppnas.
— Ehuru den förresan bestämda korta tid ej lemnat
Revisorerne tillfälle att under densamma om jerrivägsarbetena taga den fullstäudiga kännedom, som varit önskvärd, anse likväl Revisorerne, med afseende å dervid gjorda iakttagelser, sig ega tillräcklig anledning instämma i det omdöme nästlidet års Revisorer i berörde hänseende uttalat, eller att arbetena å statens jernvägar synas fortfarande bedrifvas med synnerlig raskhet, noggrannhet och omsorg.
Fångvård s-styrelsen.
Fångvårds-styrelsens disposition ställda 3:ne anslag redovisas uti särskilda hufvudböcker.
Dessa anslag äro: A) Fångvår ds-itnslaget> Hufvudboken öfver detta anslag, som i Konul, Kammar-rätten undergått granskning med anmärkning, upptager inkomster och utgifter sålunda:
Tillgångar 668,754: 85.
Statsanslag, enligt Kongl, brefvet den 16 December 1859, 1,450,000: — Arbetsinkomst 471,002: 52.
Anmärkningsmedel 2,677: 87.
Diverse inkomster.......... 1,774: 44. 1,925,454: 83, Tran spön”: "^2,594; '209: 63 17 — 130 — Transport: Balans till år 1861:
Skulder Summa Cr edit.
Byggnader och reparationer 31,126: 90.
Förplägning 391,181: 3.
Beklädnad 106.496: 95.
Sängkläder 21,667: 85.
Inventarier 3.384: 46.
Eldning och lysning 48,532: 58.
Renhållning 16,599: 18.
Keligionsvård 31,387: 62.
Sjukvård 57,717: 79.
Garnisonskostnad 122,158: 12.
Bevakning ... 145,218: 90.
•Fångars afgång _3,715: 1.
Fångtransport 179,054: 77.
Straff-exekutionskostnad 927: 23.
Generella förvaltningskostnader •••• 189,683: 39.
Arbetens bedrifvande 341,341: 44.
Afskrifning 8,154: 18.
Skillnaden mellan tillgångar och skulder vid 1860 års slut Balans till år 1861:
Kontant behållning 134,344: 36.
Behållning af inventarier och materialier 288,706: 49.
Utlånta medel 60,302: — Fordringar 98,264: 84.
Förskotter till liqvid och redovisning 29,932: 9.
Anmärkta poster 192: 61.
Proprie-balanser 3,912: 73. 2,594,209: 68- 615,655: 12. 3,209,864: 80. 668,754: 85. 1,698,347: 40. 227,107: 43. 615,655: 12.
Summa 3,209,864: 80. — 131 — § 1.