Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Fab. Wrede och Professoren m. m. E. Edlund, afgifvet utlåtande, deruti Akademien förklarat sig instämma, och hvilket, bland annat, hufvudsakligen innehöll, att frågan, huruvida det vore af någon vigt alt en glob-verkstad här funnes, icke kunde annat än jakande besvaras, enär rikets elementar-Iäroverk numera blifvit försatta i tillfälle att efterhand inköpa erforderlig undervisnings-materiel, hvartill glober nära nog i första rummel borde räknas, men de utländska globerna vore till detta behof mindre tjenliga, dels emedan alla å dem förekommande namn vore angifna på ett utländskt, för mängden af eleverna okändt språk, dels emedan stommarne till desamma i allmänhet utgjordes af ihåliga, gjutna gipskulor, samt lätt ginge sönder vid minsta ovarsam behandling, hvaremot de Svenska vore förfärdigade af lagervis hopklistradt papper och följaktligen betydligt starkare; samt alt, då den gamla kostsamma materielen för en sådan verkstad redan förefunnes, och följaktligen ingen annan upp - 8 Stals-Ulskottels Utlåtande M 19. offring från Statens sida för andamålet erfordrades än en årlig hyres-ersättning af 300 R:dr, Akademiens förbernälde tvänne ledamöter ansågo sig böra tillstyrka samma anslags fortfarande utgående.
Efter meddelande af den upplysning, att ifrågavarande hushyres-ersättning från 1781 års början med 200 R:dr Banko årligen, uppburits af Gravören F.
Akrell intill hans död, hvarefter Konduktören, numera Generallöjtnanten m. m.
Akrell genom ofvanberörda Kongl, bref berättigats att tills vidare, och så länge berörda inrättning af honom behörigen vidmagthölles, af de till manufakturernas befrämjande anslagna medel årligen uppbära nämnde belopp, har Kommers-kollegium uti sitt vid revisions-berättelsen fogade underdåniga utlåtande, på de af Vetenskaps-akademien anförda skäl, fuunit sig sakna anledning att i underdånighet tillstyrka den ifrågaställa indragningen af meranämnde anslag.
Stats—Utskottet, som tagit närmare kännedom såväl om beskaffenheten af de å den så kallade glob-verkstaden tillverkade glober, som ock om de för dem bestämda priser, har funnit ifrågavarande glober, för hvilka nya plåtar år 1860 blifvit anskaffade, icke allenast vara utförda med mycken omsorg och noggrannhet, utan ock, med afseende på tillverkningens varaktiga beskaffenhet och det derpå nedlagda arbete, vara till priset ganska billiga; och då Utskottet, lika med Vetenskaps-akademien, anser det vara af vigt, att Svenska glober för skol undervisningen finnas att tillgå, har Utskottet, på de af Vetenskaps-akademien jemväl i öfrigt anförda skäl, funnit sig böra hemställa, att den af Rikets Ständers Revisorer uti förevarande hänseende gjorda framställning icke må till någon åtgärd föranleda.
StQckholm den 18
Stals-Utskotlets Utlåtande JVs 20. 9 HiO 30.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Dec. 1862, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. May.ts nådiga Proposition angående afsöndring och upplåtelse åt Westerviks Tdndsticksfabriksbolag af en mindre jordrymd från Tredje Majorsbostållet Stufverum vid Andra Lifgrenadier-regementet. (I. A.) Enligt hvad bögslberörda den 24 sistl.
Oktober till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition (införd under JV2 11 i lista Samlingen af Bihanget till RiksStåndens Protokoll vid innevarande riksdag) innehåller, hade Westerviks tändsticks— fabriksbolag uti en till Kongl.
Majit ingifven skrift — jemte förmälan att bolaget genom kontrakt den 14 Mars 1837 med dåvarande arrendatorn af en torplägenhet, benämnd Ladugården, under 3:dje Majors-bostället vid Andra Lifgrenadier-regementet, Stufverum, i Lofta socken af Tjusts härad och Calmar län, samt belägen på den yttersta, nära Westerviks stad gränsande udden af boställets egor, betingat sig rättighet till en byggnadsplan för anläggande af en tändsticksfabrik, men att bolaget blifvit uppsagdt till afflyttning den 14 Mars 1861, — i underdånighet anhållit, att enär bolaget, som under förutsättning af en längre tids besittning af denna lägenhet, låtit med icke obetydliga kostnader derstädes uppföra åtskilliga byggnader, genom denna uppsägning skulle försättas i nödvändighet att nedrifva husen och nedlägga fabrikeu samt afskeda arbetarne, deribland befunne sig en mängd af Westerviks stads fattiga barn, derest icke ifrågavarande lägenhet kunde för framtiden blifva tändsticksfabrikens tillhörighet, Kongl.
Majit täcktes i nåder tillåta att förenämnda för fabriken erforderliga byggnadsplan finge till bolaget upplåtas, antingen under ständigt arrende emot årlig afgift till boställsinnehafvaren eller ock med full eganderätt, antingen genom köp eller emot voderlag af jord från det bostället angränsande hemmanet Sandebo.
Sedan Kongl. Majits
Krigs-kollegium erhållit nådig befallning att, efter vederbörandes hörande, inkomma med utlåtande öfver nu ifrågavarande ansökning, hade bemälde Kollagium, jemte eget utlåtande i ämnet, tillika i underdånighet öfverlemnat Bih. lill R.
Prol. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 7 Uäjl. 2 10 Slals-Utskoltets Utlåtande M 20. yttranden af ej mindre Landsböfdinge-embetet i Calmar län än ock Chefs-embetet vid Andra Lifgrenadier-regementet samt vederbörande indelningshafvare; och hade af handlingarne i målet inhemtats: att vid den af landtmätare och gode män i vederbörande Krono-ombuds närvaro, den 5 April 1861 verkställda uppskattning och värdering, de till utbyte föreslagna jordplanerna, som ansetts hvar för sig lemna i årlig afkastning 5 R:dr 50 öre, förklarats vara med hvarandra fullt jemförliga, men att, — enär den till vederlag bestämda planen vore, liksom den till afsöndring från bostället föreslagna, så aflägset belägen, att genom deraf uppkommande högre brukningskostnad, afkastningen skulle i betydlig mån minskas, samt sökandernes vid förrättningen närvarande ombud erbjudit sig att i årlig afgift till boställsinnehafvaren erlägga 25 Ridr R:mt, så vida sökanderne jemte ständig besittningsrätt till marken, erhölle rättighet att genom fyllning i sjön utmed stranden få anlägga väg till fabrikens byggnadsplan från allmänna vägen, som leder från Westerviks stad till det så kallade Norrlandet, äfvensom att taga dertill erforderlig fyllning uti en å boställets mark ofvanför nämnde väg belägen grusbacke, — förrättningsmännen, som ansett någon skada eller olägenhet ej kunna tillskyndas bostället genom omförmälda väganläggning ech grustägt, hemställt, att berördo förslag måtte bifallas; att Krigs-kollegium ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, alt ifrågavarande jordrymd, 1 tunnland 26,8 kappland, mätte, med ofvannämnde af sökandernes ombud betingade förbehåll, för ali tid från bostället afsöndras mot en årlig afgäld lill boställsinnehafvaren af 25 R:dr R:mt, som till bibehållande af peningevärdet förvandlas till spannmål efter länets medelmarkegångspris; samt att, beträffande do å sagda jordrymd belägna och det bostället underlydande torp tillhöriga byggnader, bestående af ett boningsbus, en bod och en källare, Krigs-kollegium hemställt att desamma måtte till sökanderne såsom de begärt, öfverlåtas, mot förbindelse för dem att, derest torpets bebyggande å annan plan framdeles skulle pröfvas erforderligt, låta derstädes uppföra hus, till storlek och inredning motsvarande de nu befintliga eller ock derför till boställets innehafvare utgifva ersättning efter husens uppskattade värde Kongl. Majit, som funnit den af bolaget erbjudna årliga afgälden åt boställsinnehafvaren för ifrågavarande jordrymd utgöra full ersättning för densamma, har, då sistlidet års medelmarkegångspris i Calmar län för 1 kubikfot
Råg är 2 Ridr 53 öre samt således det af fabriksbolaget såsom årlig afgäld för denna jordryrnd erbjudna belopp, 25 Ridr, ungefär svarar emot 10 kubikfot af nämnde slags spannmål, i nåder föreslagit Rikets Ständer att den omförmälda jordrymden måtte från bostället afsöndras och till det ifrågavarande bolaget under full eganderätt npplåtas, emot en årlig afgäld af bolaget till boställsinnehafvaren af Tio kubikfot Råg, att lösas efter Calmar läns medelmarkegångspris, samt med rättighet för bolaget att genom fyllning i sjön utmed stranden anlägga väg till fabrikens byggnadsplan från Stals-Utskottets Utlåtande M 20. il allmänna landsvägen, sorn leder från Westerviks stad till det s. k.
Norrlandet, äfvensom att taga dertill erforderlig fyllning uti en å boställets mark ofvanför nämnde väg belägen grusbacke.
Stats-Utskottet, till hvilket förevarande nådiga Proposition blifvit remitterad, har tagit detta ärende i Öfvervägande, och får, med hänsigt till hvad sålunda före kommit, tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i ofvanberörda hän seende behagat föreslå.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOD. BECKMAN, 1862.
Stats-Utskottels Utlåtande JVs 21.
1 Äf«o 21.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Dec. 1862, kl. 1 o. m.
Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers åren 1860 och 1861 församlade Revisorers, berättelser angående nämnda år verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1858 och 1859. (I. A.) Ofvannämnda revisions-berältelser, af hvilka den är 1860 afgifna redogör för 1858 års, samt den år 1861 allåtna för 1859 års förvaltning äro, jemte vederbörande förvaltande verks och myndigheters i anledning deraf till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden och förklaringar, af samtliga Riks-Stånden öfverlemnade till Stats-Utskottet.
För vinnande af tid, äfvensom korthet i framställningen har Utskottet ansett lämpligast att samtidigt handlägga håda dessa berättelser; och efter att hafva inhemtat sådana upplysningar, som för ärendenas utredning funnits nödiga, dervid den af innevarande års Stats-revisorer afgifna, ännu icke till trycket befordrade berättelse äfven varit att tillgå, får Utskottet härmedelst underställa Rikets Ständers pröfning de utaf Revisorerne framställda ämnen, hvilka Utskottet ansett från dess sida påkalla yttranden.
Utskottet följer härvid den uppställning, som af Revisorerne är vorden iakttagen, och yttrar sig här nedan särskildt för hvarje af de uti berättelserna omförmälda verk och inrättningar; men då några af de utaf Revisorerne meddelade framställningar och förslag nu icke äro af Utskottet upptagna, torde Utskottet böra anmäla att dessa, såsom stående i nära sammanhang med andra frågor, om hvilka Utskottet framdeles vid uppgörande af förslag till statsregleringen kommer att särskilda utlåtanden afgifva, af sådan anledning blifvit här förbigångne; och skall Utskottet för alla sådana tillsvidare uppskjutna frågor vid slutet af detta betänkande närmare redogöra.
Brot. 1862 A 1863. 4 Sami. 1 Afd. 8 Haft. ' i 2 Stats-Utskottets Utlåtande JYi 21.
Stats-Kontoret. § t (1860 års Rev.-ber. pag. 4. 1861 års Rev.-ber. pag. 4.)
I afseende å fortgången af det utaf Kongl. Maj:t den 14 December 1835 i nåder anbefallda arbete med upprättande af nya formulär för de förvaltande verkens samt alla redovisande embets- och tjenstemäns räkenskaper, hvarmed, efter Kammarförvandten A. E.
Neréns död, Kamererare!! i Riksboksluts-kontoret J.
Spongberg, enligt nådigt förordnande af den 19 November 1858 numera är sysselsatt, hafva Revisorerne anmält, att Kamereraren Spongberg till Kongl. Stats-kontoret, för att Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställas, öfverlemnat dels den 4 Juni 1860 formulärer till hufvud-redogörelsen för länet, eller den så kallade Landsboken, till special-redogörelser för länen samt till sammandrag af Landtränteriets utgifter, dels ock den 8 Aug. 1861 förslag lill hufvudbok för Kongl. Krigs-kollegium; och ehuru Revisorerne icke velat ifrågasätta, det icke arbetet, på sätt det nu vore ordnadt, bedrefves med all skyndsamhet, hafva likväl, i betraktande deraf, att lång tid redan förflutit sedan formulärarbetet påbörjades och en mängd räkenskaper, för hvilka formulärer borde uppgöras, ännu återstode, hemställt, att, såvidt möjligt vore, mera verksamma åtgärder måtte vidtagas för formulärarbetets bringande till slut.
Uti häröfver afgifvet utlåtande har Kongl. Stats-kontoret anfört, att då förevarande arbete vore af den beskaffenhet att svårligen mer än en deruti hemmastadd person borde, efter för sig utstakad plan, dermed laga befattning, samt då Kamereraren Spongberg icke saknade tillgång å erforderligt skrifvarebiträde, annan åtgärd icke kunde vidtagas, än att Kongl.
Stats-kontoret, under hvars inseende ifrågavarande arbete vore stäldt, vakade deröfver, att Spongberg i afseende derå ginge tillväga med erforderlig drift.
I fråga härom har Utskottet erfarit, det Kamereraren Spongberg ytterligare till Kongl. Stats - kontoret aflemnat
Förslag till hufvudbok för Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena, Kongl. Flottans stationer i Carlskrona och Stockholm samt Göteborgs depöt äfvensom för Öfverintendents-embetet samt vöre för närvarande sysselsatt med utarbetande af formulär för Kongl.
Sundhets-kollegii räkenskaper.
Vid dessa förhållanden finnér Utskottet sig böra hemställa, att Revisorernes berörda framställning för närvarande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stalf-Utskottets Utlåtande JV2 21. 3 § 2.
(1860 och 1861 års Rev.-ber. pag. 9.
Utlåt. pag. 288.)
I likhet med hvad vid flere föregående statsrevisioner varit erinradt, hafva Revisorerne fästat uppmärksamheten derå, att icke så obetydliga brister uppstått å flere af de i Riksstaten uppförda förslagsanslag, hvilka ej varit tillräckliga för de afsedda behofven, vid hvilka förhållanden, derest desamma finge år efter annat utan förändring fortfara, komme att inträffa att vid Riksstatens reglerande större tillgång för nya anvisningar syntes, än som i verkligheten förefunnes.
Af sådan anledning hafva Revisorerne hemställt, att berörda anslag dels måtte upptagas till sådana belopp, att desamma i möjligaste mån komme att motsvara de utgifter, som dermed borde bestridas, dels ock, såvidt ske kunde, från förslagsanslag förändras till reservationsanslag.
Vidkommande behofvet af berörda förslagsanslags höjande, har Kongl.
Statskon oret funnit sig desto heldre böra instämma med Revisorerne, enär svårigheter för Stats-kontoret stundom kunde möta att för bristerna i anslagen ligga i förskott, men deremot, i fråga om deras förvandlande till reservationsanslag, ansett, att då utgifternas egen natur vore sådan, att desamma för året icke kunde till viss siffra beräknas, Rikets Ständer välbetänkt förfarit, när de förslagsvis i Riksstaten samma anslag uppfört.
Utan att nu ingå i bedömande om och i hvad mån de föreslagna åtgärderna må befinnas lämpliga, vill Utskottet framdeles, då det kommer att pröfva anslagen under de särskilda Hufvudtitlarne, taga Revisorernes ofvanberörda framställningar i öfvervägande. § 3. (1860 års Rev.-ber. pag. 10.)
Enär icke obetydliga kostnader befunnits vara förknippade med upprättandet af de statistiska tabeller, angående civila rättegångsärendena och brottmålen i riket, som nu uppgöras i Justitiestats-expeditionen, der för detta ändamål finnas anställde en Expeditions-sekreterare och tvenne dennes biträden, hafva Revisorerne, då i hufvudstaden numera funnes inrättadt ett särskildt statistiskt embetsverk, hvars bestämmelse antagligen måste vara att, såvidt möjligt är, meddela statistiska uppgifter i alla statsförvaltningens grenar, ansett en öfverflyttning af bestyret med uppgörandet af berörda tabeller till nämnda embetsverk vara särdeles lämplig, såsom, enligt Revisorernes förmenande, ledande till besparing i kostnaderna och vinst för sjelfva arbetet.
Uti ett vid Kongl. Maj:ts till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof fogadt Protokoll öfver Justitie - Siats-Utskottets Utlåtande M 21. ärenden den 14 Oktober innevarande år har Chefen för Justitie-departementet framstäldt olämpligheten af den utaf Revisorerne här ofvan föreslagna anordning, och får, med hänvisande till hvad Kongl.
Maj:ts högstberörda Proposition jemte omförmälda Stats-Råds-protokoll i detta ämne innehåller, Utskottet, af skäl som der finnas anförde, tillstyrka, det
Revisorernes berörda hemställan icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föraideda. § 4- (1860 ars ReY.-ber. pag. 11.) Af Revisorerne är anmäldt, att, sedan, i anledning deraf, att Polismästaren i Fredrikshall, uppå anmälan af Handlanden i Strömstad C. E. Olsson att stöld i Februari månad 1858 blifvit hos honom föröfvad, samt att tjufvarne, enligt hvad förmodades, begifvit sig till Norrige, låtit genom två Norska polisbetjenter efter dem anställa efterspaningar, Amtmannen i Smaalenenes arnt hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Göteborgs och Bohus län anhållit att kostnaden för polisbetjenternas i nämnda ändamål företagna resor, enligt bifogade räkningar, uppgående till 10 specier 7 skilling Norskt mynt, måtte deliuqventfonden, derifrån beloppet förskjutits, godtgöras; så och efter det Kongl. Maj:ts bemälde Befallningshafvande, jemte upplysning att Olsson vägrat den fordrade ersättningen utgifva, hos Kongl.
Majit i underdånighet hemställt, huruvida beloppet finge af allmänna medel utbetalas, samt Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i riket uti afgifvet underdånigt utlåtande, med stöd af Kongl.
Förordningen den 1 Juni 1819, enligt Ii vilken kostnadsersättning af Svenska Statsverket för af Norsk myndighet förskjutne medel för ifrån Sverige afvikne förbrytares häktande och utleverering endast i sådana fall kunde äskas, då utlevereringen skett i följd af vederbörande myndighets behöriga reqvisition, förklarat att då detta fall i förevarande fråga ej vore för handen, skäl icke förefunnes, att den ifrågasatta ersättningen af fångvårdsmedled utgifva, har Kongl. Majit, genom nådigt Bref den 9 November 1858 bifallit, att den fordrade godtgörelsen finge till vederbörande embetsmyndighet i Norrige utbetalas och utgå af Andra Hufvudtitelns extra utgiftsmedel.
Lika med Revisorerne anser val Utskottet, att Svenska Statsverket vid de upplysta förhållandena icke bort för den af vederbörande embetsmyndighet i Norrige i berörda hänseende vidtagna åtgärd vidkännas någon utgift, men får, med afseende å det ringa belopp, hvartill ersättningen uppgått, hemställa det anmärkningen må förfalla. Stals-Utskottets Utlåtande JM 21. s § 81 (1860 och 1861 års Rev.-ber. pag. 12.)
Enligt hvad 1860 års Revisorer omförmält, har genom nådigt Bref den 18 Mars 1856 blifvit tillåtet, dels att, lills vidare och så länge förhållandena dertill föranledde, en Svensk prestman skulle årligen af Erkebiskopen utses och förordnas att vid helsobrunnen i Carlsbad tjenstgöra såsom predikant för derstädes under brunnsterminen vistande landsmän, dels ock att, för den händelse de till predikantens vedergällning af brunnsgästerna påräknade bidrag något år icke upginge till 750 Gulden, underdånig anmälan finge göras om det bristande beloppets ersättande af allmänna medel; och hafva Revisorerne, i betraktande deraf, att de i Carlsbad vistande Svenskar icke aro derstädes bosatte utan endast tillfälligtvis uppehålla sig å nämnda ort under en kortare lid af året, ansett anställningen af särskild predikant derstädes ingalunda af behofvet påkallad, helst Statsverket derför fått vidkännas en utgift, uppgående för åren 1856—1858 till icke mindre än 3,407
Rdr 90 öre.
Jemte anmälan att ersättningen till predikanten vid Carlsbads helsobrunn för året 1859 utgått med 1,121 R;dr 15 öre, hafva 1861 års Revisorer meddelat, det Kongl. Maj:t den 12 Januari sistnämnde år funnit godt, att, med ändring af den uti ofvan anmärkta nådiga Bref stadgade grund för Statsverkets bidrag till bemälde predikants afiönande, förordna, alt bidraget skulle från och med samma år utgå med eli bestämdt belopp af 600 R:dr R:mt.
Revisorerne anförda skäl och då, å ena sidan, i händelse vid Carlsbad uppehölle sig ett större antal Svenskar, det bör vara deras, liksom hvarje församlings skyldighet, att aflöna sin själasörjare, hvilket jemväl torde vara mindre betungande för dem, som äro i tillfälle att besöka nämnde helsobrunn, men å andra sidan, derest endast ett fåtal derstädes vistades, anledning icke förefunnes, att uti Carlsbad mera än å flere andra utländska orter, en predikant af Staten aflönades, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer måtte i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, att statsmedel för framtiden icke måtte för ifrågavarande ändamål anvisas. § 6. (1861 års Rev.-ber. pag. 12.)
Sedan i anledning deraf alt Rikets Ständer till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för ulgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna, dels beviljat och till Kongl.
Maj:ts dispo - 6 Stats-Ulskottets Utlåtande M 21. sition ställt ett årligt anslag af 12,000 R:dr att utgå under statsregleringsperioden 1858 —1860, dels ock medgifvit, att de besparingar, som under ett år uppkomme, finge under ett följande år för ändamålet användas, Kongl.
Majit, jemlikt nådiga Bref den 8 April och den 30 December 1859, på Statsrådet och Chefen för Kongl. Ecklesiastik-departementet disponerat ett belopp af 25,000 Ridr att för ofvanberörda ändamål användas; så och efter det af dessa medel 24,985 Ridr 15 öre blifvit till
Departements-chefen utbetalde, har Kongl.
Majit den 16 Mars 1860, jemlikt Bref till Kongl. Stats-kontorel meddelat bemälde
Chef full decharge för medlens användande, jemte det den af Departements-chefen uppgjorda räkning med tillhörande verifikationer till nämnde Embetsverk öfveriemnats; hvarom Revisorerne gjort anmälan, med tillkännagifvande att de ansett sig förhindrade att granska en redogörelse, för hvilken Kongl. Majit redan lemnat vederbörande full decharge.
Enligt 6 § af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer åligger det Revisorerne, bland annat, att efterse och granska, huruvida utgifterna med stat och författningar instämma; och enär för ifrågakomne räkenskapsgranskning andra grunder icke äro stadgade än de för statsmedels redovisning i allmänhet gällande samt den af Kongl. Majit
Departements-chefen beviljade decharge å förevarande fråga icke må anses inverka annorlunda än genom att å det eller de Statsråd, hvilka till styrkt den beviljade dechargen samt det Statsråd, som kontrasignera! nämnde regeringsåtgärd, öfverflytta ansvarigheten, i händelse af anmärkning mot räkenskapen, anser Utskottet sig böra uttala den åsigt, att Revisorerne lika litet i förevarande fall, som i alla andra, angående statsmedlens användande, egt undandraga sig den dem åliggande granskningsskyldighet; förbehållande sig
Utskottet att vid kommande öfriga delar af saken få yttra sig framdeles vid granskning af 1862 års revisionsberättelse, der frågan i dessa hänseenden ånyo förekommer. § 7. (1860 års Rev.-ber. pag. 19.)
Sedan, i följd af vidtagen förändring i afseende å Öfver-Hofjägmästare-embetets verksamhet, sekreterarebefattningen vid nämnda embete blifvit indragen, hade Kongl. Majit genom nådiga Bref den 23 April 1824 och den 22 Mars 1826 förklarat, att Kanslisten i Kongl. Krigs-kollegium, Häradshöfdingen Fredrik Widbom, hvilken den 29 April 1816 erhållit nådig fullmagt å berörda sekreterarebefattning, skulle bibehållss vid det årliga arfvode af 248 Ridr 16 sk.
Banko, som åtföljt samma tjenst, med villkor att arfvodet skulle minskas eller försvinna i den mån Widbom genom befordran till annnan tjenst erhölle högre lön å rikets stat än han då innehade.
Genom general-ordres dels den 17 Juli 1827 anställdes Stats-Utskottets Utlåtande M 21. 7 Widbom vid General-adjutants-expeditioneu för Arméen och dels den 21 December 1840 förordnades, att han skulle fortfarande tjensfgöra såsom Registrator vid Landtförsvars-departementets Kommando-expedition emot åtnjutande af det arfvode och öfriga förmåner, som åtföljde samma befattning.
Sedan emellertid, i följd af Rikets Ständers beslut, Widbom från och med 1858 års början kommit i åtnjutande af en från 600 R:dr till 1,000 R:dr R:mt förhöjd aflöning såsom Fältsekreterare och Registrator i nyssnämnda Kommando-expedition, förklarade, med stöd af ofvanåberopade nådiga Rref den 22 Mars 1826, Kongl. Slats-kontoret, genom beslut den 20 April 1858, att förstnämnda arfvode icke kunde utan Kongl. Maj:ts särskilda nådiga tillstånd vidare till Widbom utbetalas; hvaremot uppå Widboms underdåniga besvär, Kongl. Maj:t, enär Widboms genom general-ordres den 17 Juli 1827 och den 21 December 1840 erhållna förordnanden alt tjenslgöra vid Generaladjutants-expeditionen för Arméen och Landtförsvarsdepartementet?