Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte, i händelse de icke skulle finna skäl, att hos Kongl. Majit i underdånighet söka utverka förbud mot införsel af Utländskt papper, åtminstone tillstyrka en betydlig förhöjning i tullen å denna artikel, och att premier, för införande af Papperslumpor utifrån, mätte uppgifvas för en tid af 1 å 2:ne år, eller intill dess bristen pa Papperslumpor annorledes kunde afnjelpas, 2:0 Herr Grefve C. E, Lewenhaupts hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln upplästa Memorial, deruti, jemte åberopande af den allmänna stagnation, som skall uppkommit vid de Svenska pappersbruken af tillåten pappersinförsel utifrån, hvarigenom en stor del Pappersbruksägare redan upphört och de 9% Ben), oeh Ekon. TJtsk.
Éetänkanden.
•/ jg5
Hge snart mäste upphöra, att drifva sina vert, så framt ej medel vidtages till hämmahde af denna införsel, har blifvit anfördt, att en stor vinst skulle tillfalla Kongl. Maj:t och Kronan, om de inhemska Papperssorterna i stämpelafgift uppskattades efter samma taxa, som nu i Tull erlägges för de Utländska, och införseln af de sistnämnde deremot inskränktes till Telin och så kalladt färgadt ritpapper, hvilka sorter ej med fördel i Landet kunna produceras.
Utskottet har tagit i noga betraktande, hvad desse Memorialers författare andragit, Det är ostridigt, att hvarje tillfälle bör begagnas, som kan leda till inhemska Fabrikernas verkliga förkofran; men då, i afseende på hvad Pierr Bager föreslagit om förbud mot begagnandet af andra, än inhemska Fabriks* ochmanufactur-arbetenjtiSl Armeens och Sjöstatens beklädnad och armering, samt af utländskt papper vid Civila och Militaira verk, Kongl.
Majit frän dess höga ståndpunkt bäst är i tillfälle att skärskåda och bedomina, till hvad grad inhemska Fakrikerne redan hunnit det efterlängtade mål och tillstånd, att de på ett uteslutande sätt hunna och böra begagnasj så synes det böra öfverlemnas till
De ss eget nådiga godtfinnande att ompröfva, huruvida, på det föreslagna sättet, Svenska konstfliten må kunna befordras; och torde 1 detta afseende en underdånig hemställan så mycket mindre vara nödig, som Kongl. Majit, enligt hvad Herr Bager i Memorialet anfort, 12Ö Be sv. och Ekon.
Betänkandeh. nu beliagat visa ett förnyadt prof af Dess Nå^ diga nit för klädesfabrikernas förkofran, oeh Kongl.
Maj:t framdeles icke lärer i Dess Landsfaderliga omtanka underlåta* att till ali: mannå behöfver begagna inhemska pröducter* så vidt det med Kongl. Maj:ts
Höga äfsigter och det allmänna bästa i andra angelägna äfseenden kan vara förenligt, t Vidkommande dernäst, hvad sorn i öfrigt blifvit föreslaget, till förmon för Svenska Pappersbruks-tillverkningen; så finner Utskottet ganska betänkligt, att, genom tillstyrkande af ett bestämdt förbud mot införseln af papper utifrån, förhindra den täflan Och commerce, sorn alltid torde böra anses såsom förnämsta villkoret, ej mindre för productionens förädling* än för stadgandet och bibehållandet af ett jemnt varupris.
I Utskottets tanka torde det åsyftade ändamålet lättare vinnas om, på sätt som Herr Bager föreslagit, genom betydlig förhöjning i tullen å papper, som utifrån införes, importen af denna artikel försvåras.
Åf sådan anledning, och då det blifvit upplyst, att pappersbruken inom
Riket för det närvarande uppgå till ett antal af 70, hvaraf synes böra följa, att den sammanslagna summan af dessa brukens tillverkningar bör vara tillräcklig för landets behof, anser Utskottet sig äga grundade skäl tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att i underdånighet anhålla, det Kongl; Maj:t i Nåder täcktes belägga utländskt papi Eesv. och Ekon.
Utsk, Betilnkanden.
137 per, som hit införes, med en lämpligan förhöjd tullafgift.
Hvad slutligen angår det gjorda förslaget ätt genom premier uppmuntra införseln af PappersLumpor utifrån, så har iJtskottet icke anledning att derå tillstyrka bifall, då det tvärtom vöre mera ledande till ändamålet* att genom någon belöning vända Allmänna uppmärksamheten på nödvändigheten och nyttan, att med sorgfällighet samla lumpor inohi landet* der denna vara troligen ej skulle saknas, om hon tillbörligen tillvaratoges och vårdades:
Detta allt varder Riksens Höglofl.
Ständers upplysta pröfning vördsamligen underjstäldti Stockholm den 4 Februari 1818; N:r 51.
Betänkande, i anleda ning af väckt [råga ”om förändring i de antagna grunderna f ör bestämmandet af arrendcafgiften å Militaira och Civila Tjenstmnns Boställen, i förhållande, till öppna åkerjorden, och äskad öfversigt af de i detta ämne utkomna föffatt* fångar''.
Till Utskottets åtgärd häri detta ämne från Hedervärda RondeStåndet blifvit remitteradt Éesv. och Ekon.
Éetankandeiii ett, af Bikdagsfullmägtigen från Skaraborgs Län C. Forsenius ingifvet Memorial, deruti han anförer, att han anser den uti nu gällande författningar stadgade princip, enligt hvilken arrendet för Militaira och Civila Tjenstmäns Boställen, i förhållande till öppna åkerjorden, bestämmes, icke kunna med billighet och rättvisa uti alla landsorter tillämpas, bch framställer i detta afseende exem* pelvis Skaraborgs Län, hvarest, då i Allmänhet hemmanens ägör till största delen best!, af öppen åkerjord, som, dels blott i Gärde och Träde, dels uti circulation, bebrukas, arrende afgiften för bortarrenderade Boställen* efter den stadgade beräkningsgrunden, oftast skall uppgå vida högre, än Sorn med en Arrendators framtida bestånd är förenligt, deraf åter blifver en följd, antingen att
Arrendat torn nödgas vidtaga étt, för egendomen skadligt brukningssätt, till undvikande af egen förlust, eller att Bostället, genom ombyte af Arrendatorer och deras utarmande, sluteligen alldeles råkar i lägervall; i anseende hvartill han ock yrkar, att förändring häruti matté Vidtagas, och en allmän öfversigt af de, angående
Boställens bortarrenderande utkomna författningar besörjas.
Då Utskottet noggrannt öfvervägat hvad Memorialets författare, rörande detta ämne* andragit, har det väl icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, att, genom bestämmandet af arrende afgiften för Boställen, i förhållande till arealen af öppna åkerjorden, eller, efter och Ekon.
Éetänkanden, 129 nu gällande grunder, till visst mått af Spannemål för hvarje tunneland, drygare arrendeafgift synes uppkomma för sådana Boställshemman, som äro belägna å skoglösa orter, och hvilka till
Innehafvaren icke lemna annaa afkastning än hvad af den odlade åkerjorden och Ladugården kan inbringas, deraf en del ofta måste användas till uppköp af Byggnads» snaterialier för åbyggnadens underhållandet ocji vedbrand m. m., då åter å andra hemmaa utaf de åtskilliga förmoner, sorn dervid äro förenade, icke obetydliga fördelar, utom Span» nemåls och Ladugårds afkastningen, kunna Arrendatorn tillskyndas} men då vid bestämmandet af Arrende Spannemåls afgiften, för hvarje tunneland af ett Boställes öppna aker behörigt afseende blifvit fästadt å den olika bördigheten i serskilda delar af Riket* samt afgiften, med afseende derå, är vorden fastställd till det nedsatta belopp, att den, å hvad ort som helst, synes böra kunna utgå utan arrendatorns förlust, så vida någon underlåtenhet å hans sida vid jordens brukning icke äger rum, och det, jemte
Spannemålen* för hemmanen utgående penningearrende, hvarå belopp uteslutande beror på Inroparens egen uppgjorda Calcul öfver egendomens afkastning, jemka den olikhet i arrendevillkoren* som skulle uppkomma, Arrendatorerna imellan, vid olika förmonliga hemman, i händelse arrendet endast med Spannemål, i förhållande till öppna åkerjordens areal, utginge, Bihang tili RiksSt, Prot. igi7->8>8,81^ Sami.
AT,->' 17. 18* ljö Éesv. och Ekori. XIt sk.
Betänkandtti, så anser Utskottet, med tillämpning häraf till hvad i Memorialet är anfördt, sådana skäl der icke förekomma* som kunna förän* leda Utskottet tillstyrka Riksens Högloft.
Ständer att bifalla, hvad Forsenius i detta ämne föreslagit»
Dock varder detta till Rik* sens Höglofl.
Ständers eget afgörande vördsamligen öfverlemnadt» Stockholm den 4 februari 1818» N:r 52. iiiksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärj Och EkonomiUtskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om förbud för Städernas Borgerskap, att med sina till Afsalu hållande varor och effecter besöka frimarknaderna på Landet utom de district, som fordom, innan de enskilda marknadernci aflystes, varit Städerna tillaggde.
Vallöf!» BorgareStändet har, under den 15 sistlidne December, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets handläggning öfverlemnat ett, af Herr P.
Fogelmark författadt
Memorial* deri han öfverklagar de menliga följder, som, genom inrättandet af FriMarknader, skolat träffa en del* vid Hafs* kusten belägna, smärre SjöStäder, i synnerhet Vestervik.
Såsom skäl till en sådan klagan anföres, att, genom Vesterviks afskilda läge, $iesu. oell Ekön. Utsk.
Beuinkähdeh. flera af dess förnämsta, och dit fordom homa* 'de, enskilda Marknadsplatser ligga ännu när* mare, eller lika närä andra Städer* sorti följ alet* ligen med mindre kostnader dela dén förtjenst Vestervik ensamt åtnjutit; härtill kommet äfven, att denna Stads Borgerskap ej skall kunna, genom besökande af andra Marknader* hemta ersättning för det sålunda lidna intrån* get, då Vesterviks afstånd från dessa Mark* nadsplatser är 2, 5 å 4 gungor längre ari 'de öfriga Städernas, sorn i orten äro belägnej hvaraf, enär den långväga kommande icke kart. få mera för lika vara, än den närboende* känbara förluster skola förorsakas genom Iler* dubblade resekostnader och tidspillan.
Till afhjelpandeaf dessa olägenheter, herti* Ställer Memorialets författare, om icke,med bi* behållande af frimarknader t städerna ochallå andras frihet att besöka hvilka marknåder Sorn helst, det endast kunde förbjudas Städet» nas Borgerskap i allmänhet, att med sina, till afsalu hållande, varor och effecter besö* ka Landtmarknaderna utom de districts sorti, fordom varit Städerna tilldelade.
Utskottet har, efter ett sorgfälligt öfvervägande af detta ärende, trott Sig icke böra Underlåta att fästa Riksens Högiofl.
Ständers synnerliga uppmärksamhet på de hinder och svårigheter, sorn alltid och naturligen skola möta näringarnes upphjelpande och den ali* manna varuproduetionens befrämjande* genom hvarje inskränkning, eller hämmande äi tillförseln och den fria concurrencen, köparö Och säljare imellan.
Det är ostridigt denia? 133 Besv. och Ekon.
Betänkanden. fria Concurrence, som, i Utskottets tanka, förnämligast befordrar, ej mindre en lifligare afsättning på konstflitens och idoghetens alster, än en lättare tillgång på Landtmannens både förnödenheter och proaucter; och då, på denna grund, Kongl. Maj;t, genom dess Nådiga Bref den 11 Juni 1788, redan lixehagat stadga, att alla enskilda Marknader såsom hinderliga för en större samling af folk och varor, samt för gynnande handelsspeculationer och ett, på billighet gruncladt jemt varupris, böra a/lysas, och inga andra tillåtas än de sä kallade Frimarknader, till hvilka säljare och köpare i hela Riket, utan minsta skillnad, äga ett fritt och obehindradt tillträde, så finner Utskottet, med åberopande af så många års allmänna och öfvertygande erfarenhet, om denna Nådiga föreskrifts välgörande följder, sig icke kunna tillstyrka Riksens Högled.
Ständer6 bifall till den, af Herr Fogelmark i detta Memorial gjorda hemställan, som åsyftar en förändring eller inskränkning af hvad berörde Kongl. Bref tydligen stadgar.
Ständers Allmänna Besvärsoch JZkcnomiUtskotts
Betänkande i anled - Best. och Ekon.
Betänkanden. 133 , ving af vacht fråga om ett shyndosamb kringspridande af de, för Landtbruket nyttiga, redskaper, som, genom Kongl•
Akademiens försorg, i Stock_ holm blifvit förfärdigade, ef ter inkomna Engelska modeller, Uti Memorial, som från Hedervärda BondeStåndet blifvit hit remitteradt, har Riksdagsmannen Johan Leiditz hemställt, om icke, sedan en mängd nyttiga redskaper för Landtbruket i Stockholm blifvit förfärdigade, efter de Engelska modeller, som, genom Kongl.
Akademiens försorg, inkommit, och ett, icke obetydligt, antal deraf lärer under medlet afår 1816 afgått till LäneHushållningsSällskapet i Götheborg, hvilket Sällskap skall af Kongl. Maj:t fått emottaga en Summa af 5000.Rd. Banko, hälften till skänks, hälften mot låg renta, som Leiditz förmodar böra användas till förmon för Länets Vettgirige Landtbrukare, den anstalt matte vidtagas, att ett exemplar af de nödvändigaste bland förbemäldta redskaper, till befordrande af Allmogens kunskap om dem, vore att tillgå i hvarje Härad af Bohus Län, eller, som de äro så ovanligt dyra, åtminstone en omgång deraf, utom i Götheborg, äfven funnes i Uddevalla, och att från Predikstolarne kungjordes, när och hvar dessa redskap af Allmogen obehindradt kunde få beses; tilläggande derjemte den önskan, att merberörde nyt - ^340 Bet», och Ekon*'
Utsh. ftetänknnäen. tiga Åkerredskap malte, ej blott inom Bo,-.
Ju isLän, utan inom hela Riket skyndsaK&k kringspridas.
Utskottet får j anledning häraf vördsamligen xspplysa, att Kongl. Maj:t, genom Dess Landtbruk sA ka demi, redan behagat föranstalta derom, att hvarje Läns Hushållningssällskap,, dels; redan af sådana modeller erhållit ett exemplar, dels kommer att erhålla dem, så fort de hinna förfärdigas, och att Hus hålin in gs Säl U skaperne blifvit anmodade inrätta verkstäder,, för att till Länens behof låta förfärdiga nödi-, ga redskaper efter dessa modeller, och tilli lindrigare pris, än i hufvudstaden är möjeligtj beroende det således dessutorppå hvarje Hus-. hållningsSällskaps eget nit och åtgärd, att, intill dess sådana Verkstäder hinna fullkomnas,, inrätta sin Modelkammare, och befordra de försända redskapernas kringspridande på ett, <erpot Länens olika localer och innevånarnes; beqvämlighet motsvarande sätt, utan atU nå-, gra allmänt gällande föreskrifter i detta falk böra, eller lämpligen kunna vidtagas.
Och då således, i Utskottets tanka, tillräckliga åtgärder till vinnande af det, i Memorialet åsyftade, ändamål, synas vara redan vidtagne,, finner Utskottet icke anledning, att, rörande detta ärende, något vidare tillstyrka eller föreslå.
Ständers eget ompröfvande vördsamligen öf~ yerlemnadt.
Stockholm den 4 Febr.1818..
Beit, och Ekon.
Tjuk, Eetänkanäcn. 5-35 N:r 34.
Besvärs-och EhonomiUtskottets utlåtande ian' ledning af väckt fråga om utfärdandet af en förordning' rörande Vattenverks Ägares åliggande.
Uti ingifvet Memorial, som blifvit uppläst i Hedervärda BondeStåndet, och derifrån till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet remitteradt, genom ProtocollsUtdrag af den i8de sistlidne December, har Riksdagsfullmägtigen från Nyeds Bergslag i Carlstads Län Olof Olofsson anhållit, att Hedervärda BondeStåndet ville, i förening med Respectiva MedStånden, hos Kongl. Majit i underdånighet utverka en förordning, som ålägger hvar och en ägare af Vattenverk, att så inrätta Byggnaden deraf, att de kunna gå med möjligaste minsta Vattenmassa.
Utskottet utber sig vördsamligen i Riksens Högloft.
Ständers minne få återkalla, att Kongl. Maj:t i dess Nådiga Skrifvelse till Riksens Högloft.
Ständer af den 28 Juni 1815 liehagat tillkännagifva, det Kongl.
Maj.-t, i anledning af Riksens Högloft.
Ständers, vid 1812 års Riksdag yttrade, underdåniga önskan, anbefallt arbetande Ledamöterna af dess UagComité, att\ utarbeta en författning, angående Jordägares rätt att söka förändring, eller utdömande af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord, eller^ hindra dess jjö Besv. och Ekon.
Betclnknnderi. nyttiga Odling, och att sedan, till underdånig följd häraf, arbetande Ledamöterne af LagGomitéen afgifvit förslag till en sådan författning, Kongl. Maj:t funnit nödigt, innan Dess hufvudsakliga Beslut i detta vigtiga ämne fattas, att ej allenast inhemta Dess' och llikets BergsCollegii underdåniga Utlåtande, samt infordra åtskilliga upplysningar från samtliga Landshöfding arna i Biket, utan ock att det afgifna förslaget till författning bör till Trycket befordras, för att således undergå en allmän granskning; förklarandes Kongl. Maj:t slutligen sig icke, på förenämnda skäl, kunna företaga detta vigtiga ärende tiil slutelig handläggning, förr än till nästa Riksdag.
I anledning häraf, och då Kongl. Majit redan behagat gå i författning om att bereda och vinna det ändamål, som i detta Memorial synes åsyftadt, finner Utskottet sig icke kunna i förväg taga någon vidare befattning, än att vördsamligeu på detta sätt erinra om förhållandet med denna fråga, hvaröfver ^Riksens Höglo fl.
Stockholm den 4 Fabr. 181B N:r 35.
Betänkande i anled - Be sv. och Ekon.
Bctånkanden.
157 ning nf vackt fråga angående rättigheten för Lumpsamlare att omkringresa i Landet, samt om sättet till Lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof.
Genom ProtocollsUtdrag af den adra sistlidne månad har Hedervärda BondeStåndet till detta Utskott remitterat ett af Riksdagsmannen från Kronobergs
Län, Pehr Johnsson, ingifvet Memorial, deruti lian öfverklaga! antagandet af så många Lumpsamlare, ofta af löst folk och lättingar, hvilka kringfara orten och genom tjuf-bands sammansättande förorsaka allmän osäkerhet5 hvarjemte han anhållit, att samtelige Pappersbrusägare måtte åläggas inom hvarje Pastorat antaga en känd person, som för deras räkning upphandlar Lumpor.
Län, som förklarat, det han i så målto varit af skiljaktig mening, att han trott det vara tillräckeligt, om en sådan person utsåges i kvai’je Härad. 2:0 Pehr Nilsson5 att då man måste för dessa Fabriker äga rudimaterier, har han ansett lämpeligast, att deras ägare sjelfve besörja Lumpornas uppsamlande, helst det förslag, som i detta afseende blifvit uppgifvet, skulle medföra den stora olägenhet, att hvarken full tillgång på Lumpor kunde påräknas med säkerhet, ej heller de, sorn blifvit upphandlade, anordnas och fördelas på Besv och Ekon.
Etsk, Betänkandef?, Pappersbruken i förhållande till hvardera papperstillverkning; och att de »lägenheter, somöfverklagats, tillräckeligen skola förekom^ nias derigenom, att Konungens Befallnings, hafvande infordra Prestbevis om dessa Personers frägd och ej förpassa sådane, af hvilka Lagbrott och olägenheter under kringvandrandet kunna befaras, 3:0 Af Anders Danielsson, att han ej insett, på hvilken grund Allmogen kan åläggas skjutsa uppsamlade
Lumpor från det ena uppsamlingsstället till det andra; samt slutligen 4;o af Leiditz: att, i afseende på skjutsningen af Lumpor i hans hemort, Bohus
Län, så tillgått, att KronoBe» tjente låtit genom Kungörelse från PredikStolarne i Kyrkorna tillkännagifva, när och livar Kronoskjuts bör uppbådas för att fortskaffa uppsamlade Lumpor; hvarefter den Skjutsande, emot uppvisande af Qvitto för skjutsningens verkställande, vid nästa Uppbördsstämma undfått Liqvid af Kronofogden.
Vid öfvervägande af detta ärende inser Utskottet väl å ena sidan de olägenheter, Al 1 - jnogen på flera orter möjligen kan vidkännas derigenom att de, till Lumpors insamlande af pappersbrukens ägare utsände, ehuru med vederbörandes pass försédde personer, ofta af mindre god frägd och således under skydd af deras ifrågavarande yrke, begagna tillfället att begå oordentiigheter och vara Allmogen till tunga och besvär; men utbeder sig å den andra få fästa Riksens Höglofl.
Ständers synnerliga uppmärksamhet på vådan af* att Besty., oth Ekon% TJtsk.
Ectänkanclen.. nvi inskränka hvad Allmänna Stadgar föreskrift va i afseende på Lumpsamlingsrättigheten.— Kongl, Commerce-Coilegii på Kongl, Maj:ts J^ådiga befallning utfärdade Kungörelse af den 11 Februari 1757 medgifver uttryckelit ger.: citt hvar och en, hvar helst han vill Q.ch lägenhet finner, må, utan intrång, få dylika Samlingar gära, på det Riket en gång må till sitt behof af egen papperstillverkning tillra cheli gen blifva för sedt och äfven flere Pappersbruk kunna anläggas; och dä de, genom denna föreskrift, åsyftade ändamål af hvarje patriotiskt sinnad Medborgare i närvarande stund lika allvarligt önskas och påkallas, så torde det vara så mycket betänkligare att bereda något tvång i utöfningen af denna rättighet, sorn det blifvit upplyst, att inom Riket nu kunna läknas mer än 701 Pappersbruk; hvaraf föijer, att i samma mon behofvet af rudimaterien för dem ökas, blifyer äfven en oinskränkt frihet vid insamlingen mera nödvändig, samt ett villkor både för nuvarande Pappersbrukens bestånd, och för möjligheten af fleras anläggande.
Ständer att bifalla hvad som blifvit föreslaget till inskränkande af Lumpsanvings rättighetens fria utöfning; men får derjemte tillägga, att det i Utskottets tan* lea skulle mycket bidraga till förekommande, af de i Memorialet öfyerklagade ol ägenheterna genom Lumpsamlares omkringfarande < Landet, om, uppå skedd underdånig hemstäli lAo Besv. och Ekon.
Betllnkandcn. lan af Riksens Höglofl.
Ständer, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, såsom Pehr Nilsson fö» reslagit, anbefalltes att noga tillse, det
Allmogen icke besväras med ett öfverflödigt antal af sådana personel', samt att ej lemna Pass till några andra, som anmäla sig i egenskap af Lumpsamlare, än dem, hvilka äro försedde med bevis från Presterskapet i orten om god frägd.
I afseende på hvad Bancofullmägtigen Anders Danielsson serskildt andragit rörande den, åtminstone i hans ort Allmogen åliggande skyldighet att skjutsa uppsamlade
Lumpor från det ena stället till det andra, får Utskottet erinra, att Utskottet icke känner något allmänt Stadgande som föreskrifver Allmogen ett sådant onus; och om Allmogen på vissa ställen måst vidkännas denna olägenhet, såsom Leiditz anfört fallet vara, afven i Bohus Län; förmodar Utskottet detta' skett till följe af enskildta påbud eller locala föreskrifter, deröfver Utskottet icke anser sig tillkomma att ingå i någon pröfning, utan torde den eller de, sorn i sådant afseende finna sig befogade till anförande af besvär, böra dem i laglig väg fullfölja.
Ständers upplysta pröfning vördsamt underh stäldt.
Transmnt af Protoeollet, hållit uti Riksens llöglofl.
<Ständers Allmänna Besvärs- och Eesv. och Ekon.
Utsk, Betänkanden. 141 1 .
Ekor omiZJtskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 4 Febr. l8i8> Riksdagsfullmägtigen från Malmöhus Län Nils Månsson inlemnade ett så lydande skriftligt anförande: Genom Protocoll sUtdrag af den 2 Januari har Hedervärda BondeStåndet till Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskott remitterat ett Memorial af Riksdagsmannen Pehr Jansson från Kronobergs
Län, deruti han, till förekommande af de olägenbeter, sorn åtfölja det nu brukliga sätt till Lumpors insamling, föreslagit en ny ordning vid de så kallade Lumpsamlares antagande, dertill Högloft.
Delande lika tänkesätt med Pehr Jansson, Jtar jag ej med Utskottet kunnat instämma i det fattade Beslutet, samt utbeder mig derföre, att få framställa min serskilda mening, med vördsam anhållan, att den, ehuru ofullkomligt uttryckt, mätte få åtfölja Plöglofl.
Betänkande till de Respectiva Riks.* Stånden.
Jag känner ingen större belöning eller glädje, ?n den som skänkes af öfvertygelsen om förmågan, att genom egen flit förvärfva sig alla Lifvets förnödenheter, samt att kunna göra hvar man rätt.
Jag känner icke heller något mera svårt eller påkostande, än att blifva beröfvad dessa med svett förvärfda fördelar af lättingar, sorn icke äga någon lust JujS Beil», och Ekön.
Utsk. fattaiikåhdth. teller åhaga, att sjelfve förskaffa sig födatu 1 Detta onda skall ej heller upphöra, så längé 1 Ågare eller Förvaltare af Pappersbruk ägå i rättighet, att till Lumpsamlings verkställande j antaga hvad slags folk som helst, och så man- 1 ga häraf, som de åstunda.
Landet skall der- ] före hädanefter som förut öfversvämmas a£ sysslolösa personer, hvilka mindre angelägnä om att uppfylla det uppdrag, sorn förskaffat dem skydd, af sjelfva friheten att fara från ort till annan, skola hemta anledning, att i Compagnie med hvarandra föröfva hvarjehanda brott af stölder och annat dylikt.
Det öfverdrifna antalet af Lumpsamlare, som i Lan- ! det finnes , gör sådana sammansättningar j ganska lätta, och vill jag härvid endast nämna, j att bland de 7 Pappersbruk, som i Skåne finnas och hvilka inom kort torde ökas med anim ett nyligen privilegieradt, blott ett enda äger Vida öfver ett hundrade Lumpsamlare, söm kringfara landet.
Het skall således ingen ting uträtta att förbjuda Glas- och Postlins* förare, samt Hästbytare att kringstryka, då desse inörri den kortaste tid kunna förvandlas till Lumpsamlare, utan att likväl till seder och lynne undergå någon förändring.
Med en innerlig önskan, att se dessa olägenheter af Lumpsamlares kringfarande!
Landet hämmade