Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt Utskottets tanka, skulle införandet af det uti ifrågavarande motion framställde förslag om begagnandet af stämpladt bref-couvertpapper, uti vårt glest befolkade land snarare hindra än befordra brefvexlingen, dels i följd af det ökade besväret för bref-afsändaren att nödgas i förlag uppköpa dylikt papper, utan alt på förhand kunna med säkerhet beräkna, hvad för eget behof deraf erfordrades, dels ock genom skyldigheten för bref-emoltagaren att betala hvad, som i brefvets vigt kunde öfverstiga il lod, hvilken skyldighet derförutau kunde leda derhän, alt åtskillige bref, som af den, till hvilken de voro adresserade, ansågos vara af mindre betydenhet, blefvo på Posl-conloren qvai liggande, och Postverket dymedelst en förlust tillskyndades; och då härtill kommer, att förslaget förutsätter ett bestämdt porlobelopp, hvilket Utskottet af nedan anförde orsaker icke funnit lämpligt tillstyrka, anser Utskottet på dessa skäl berörde förslag icke böra af Piikets Höglofl, Ständer antagas.
Hvad vidare angår motionärens förslag, alt så kallade beställningseller förbuds-sedlar skola, emot billig afgift, från alla Post-contor expedieras, finner Utskottet samma förslag, såsom stående i sammanhang med 4 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o 19. och hvilande på de öfrige i motionen förekommande, icke kunna påkalla någon serskild åtgärd; men då det, efter enskild öfverenskommelse resande och postiljoner emellan, lange varit öfligt, att förbuds-sedlar för de förres räkning af de senare emottagas och expedieras, får Utskottet, utan att vilja såsom en skyldighet pålägga postiljoner medtagandet af sådane förbuds-sedlar, likväl tillstyrka, att de af motionären äskade beställningar af hästar icke måtte ställas under samma rubrik, som de i Kongl. Post-Directörs-Embetets Circulär af den 27 Juli 1819, till forsling med post förbjudna persedlar, och att de derföre må, utan ansvarspåföljd, af Postiljoner emottagas, för att å vederbörlige, vid allmänna vägarne liggande, destinations-orter afletnnas.
Vidkommande slutligen den i Herrar von Troils och Morsings ofvanberörde motioner yrkade nedsättning af postporto, som, enligt den förres. borde nedgå lill 8 sk. banco lodet och ega rum för alla de afstånd inrikes orter emellan, som nu fordra högre porto, samt, enligt den senares, inom Riket nedsättas a5 procent af hvad det nu är och, utom Riket, till hvad det före sista förhöjningen var; så emedan, hvad angår den inländska brefvexlingen, nu gällande Post-Taxa, i förhållande till vägens längd, icke kan anses för högt stegrad, då det postporto, som öfverstiger 8 sk., endast utgör 1 sk. för hvarje tjugonde mil, samt något missnöje deröfver i allmänhet icke försports, finner Utskottet, med jern väl fästadt afseende, så väl å den högre inkomt, som genom bibehållande af nu varande postporto tillskyndas Stats-Cassan af post-bevillningen, hvilken, såsom indirect beskattning, alltid måste vara mindre tryckande, som äfven derå, att medel derigenom beredas för tillvagabringande af förbättringar i Postinrättningen, sig icke kunna tillstyrka bifall till den föreslagne nedsättningen i postporto inrikes orter emellan; och som frågan angående utrikes brefvexlingen är beroende af derstädes existerande förhållanden, anser Utskottet lämpligast, att Rikets Ständer åt Kongl.
Maj:t öfverlemna att hädanefter, såsom hittills, efter Nådigt godtfinnande, icke Bevillnings-Utskottets Betänkande, 39. * finnande, i ministeriel väg, bereda de fördelar, sorn härutinnan kunna åstadkommas. I öfrigt har Utskottet, vid granskningen af nu gällande Post-Taxor, funnit någon ändring deruti vara af behofvet påkallad; hvadan Utskottet vördsamt tillstyrker, att de för post-bevillningaas* utgörande stadgade grunder må oföräudrade bibehållas.
Stockholm den 1 Juni i84o.
Mikt till R.
Pr,t.
IM*.
S Semi. 1 Jfd. 1# g^ STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1S40. Bevillnings-Utskottets Betänkande > N:o 20.
Ankom till Exp. Utsk. den 2g Juni, kl. io f. m.
Betänkande, angående Städernas Salu-Accis. Xiii följe af 5g, 6o och 61 §§.
Regerings-Formen, åligger det Bevillningsutskottet alt afgifva förslag, i afseende på utgörandet och fördelningen af Ständernas Salu-Accis, som, vid sista stats-regleringen beräknades till 7,5oo R:dr, men uti Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, af den 27 nästlidne Januari, blifvit föreslagen att uppföras lill 11,000 R:dr.
"Vid sistlidne
Riksdag beslöto Rikets Ständer, att de städer, uti hvilka rättighet att, utan afgift, införa och försälja kött, bröd och dricka ännu icke vore landtmannen medgifven, fortfarande borde erlägga den, genom Kongl, kungörelsen af den 3o November 1810, för dessa städer stadgade Salu-accis-ersättnings-afgift, intilldess införsels- och försäljningsfrihet af ofvannämnde förnödenhets-arliklar uti någon af dessa städer medgifves, då, året efter det införselsfriheten beviljats, samma stad skulle befrias från berörde afgifls utgörande.
Då således full och ovillkorlig frihet för landtmannen att till stad införa och försälja kött, bröd och dricka utgör villkoret för upphörandet af Salu-accis-afgiften i de släder, hvilka, icke uti Kongl. Kungörelsen d. 22 December i832, i afseende derpå, finnas uppräknade, samt Kongl. Maj:t, uti Nådig Kungörelse af den 21 November i835, till undanrödjande af allt missförstånd, huruvida, i följd af Kongl. Förordningen den 28 Augusti i834, bröd, kött och dricka finge från landet fritt införas till försäljning i alla städer, utan undantag, eller, om sådant vore i vissa fall iörbjudet, förklarat, alt den i sistnämnde Förordning landtman medgifna försaljningsfrihet i städerna af egna och grannars afvel och tillverkningar icke, så vidt fråga vore om bröd, kött och dricka, gällde för de städer, der Salu-accis ännu erlades och hvarest den inskränkning i försäljningen af berörde varor, som, enligt förut gifna stadganden, egde rum innan i834 års Förordning utfärdades, komrne att tills vidare fortfara, på sätt Kongl. Kungörelsen i ämnet af den 22 December j832 utBih. till R- St.
Fröt. 184.0. S Sami. 1 A/d. 11 Haft. 1 3 Bevillnings-Utskottets Betänkande j N:o 20. visade; sä, enär någon förändring i berörde hänseende sedermera icke inträffat, eller annan föreskrift, Utskottet veterligen, derom blifvit meddelad, än att Kongl. Maj:t uti ett serskildt mål, genom Nådig skrifvelse till Kongl.
Commerce-Collegium af den 24 Februari 1837, (införd uti Svensk Förfatlnings-Samling under N:o 18), förklarat, att Slagte'ri-idkare i Calmar, hvarest, enligt Högstberörde Nådiga Kungörelse af den 22 December i832, oinskränkt frihet för landtman att införa färskt kött blifvit medgifven, icke må vidkännas den, på dessa idkare belöpande, andel i Salu-accisen, som deremot borde af stadens medel godtgöras, hvilket förklarande i allt fall icke verkar någon minskning i afgiften, som ej eller, för nämnde stad kommer att upphöra förr, än lillverkningsoeh försäljnings-fribeten ulsträckes äfven till bröd och dricka; anser Utskottet sig böra vördsamt föreslå Rikets Höglofl.
Ständer, att de Släder, uti hvilka rättighet att, utan afgift, införa och försälja kött, bröd och dricka ännu icke är laudlmannen medgifven, fortfarande böra erlägga den, genom Kongl. Kungörelsen af den 3o November 1810, för dessa släder stadgade Salu-accisersättnings-afgift, intill dess införsels- och försäljnings-frihet af ofvannämnde förnödenhels-artiklar uti någon af dessa städer varder medgifven, då, året efter det införsels-friheten beviljats, samma stad befrias från erläggandet af berörde afgift.
Och får Utskottet, enär uppbörden af Salu-accis-afgiften utgjort för år 1833, t 1,164 R:dr; 1834, 11,1 54 R-‘dr; i835, r 1,201 R:dr; 1836, 11,184 R:dr, och 1887, 11,182 R:dr, i likhet med hvad uti Stats-Utskottets Utlåtande N:o 6/\, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster, blifvit föreslaget, jemväl vördsamt tillstyrka, alt, på sätt Kongl. Maj:Ls Nådiga Proposition i denna del innehåller, en summa af 11,000 R:dr må vid Stats-regleringen upptagas såsom städernas Salu-accis-afgift, att fördelas och utgå, enligt barbos vördsamt bilagde förslag till Tariff till Reparation af Salu-accis-ersättningen utaf städerne; hvilken Tariff, i händelse den af Rikets Höglofl.
Ständer godkännes, skulle komma att såsom bilaga åtfölja den blifvande Eevillnings-Sladgan.
Stockholm den 29 Juni iS/jo. Bevillnings-Utskottets Betänkandej JV:o ao. 3 TARIFF till Reparation af Salu-accis-crsättningcn utaf Städerne.
Stockholm Götheborg ....
Forsta Classen. 7,5oo 800 — — Transport Fjerde Classen.
Arboga 10,555 60 — — Gefle 110 — Christinehamn . . 4° — Norrköping .... ylndra Classen. 3oo Halmstad ....
Hedemora ....
Helsingborg . . . 20 65 — — Calmar I JO — Hernösand .... — — Carlskrona ....
4oo — Hudiksvall ....
— — Malmö 160 — Köping 5o — — Upsala 34o — Luleå — — — Westerås ....
190 — Mariestad .... 20 — — Wisby Tredje Classen. 70 - Piteå Sala ......
Sundsvall .... — —— .
Borås 20 — Söderhamn .... 15 Carlshamn .... 70 — Söderköping . . . 25 Carlstad 35 — Umeå Christianstad . . . 9° — Wadstena .... 3o Fahlun — Warberg .... 20 — — Jönköping .... 5o — 'Wenersborg 25 — — Landskrona ....
Linköping ....
Lund 85 100 — Wexiö Femte Classen.
Nyköping .... 5o — Alingsås — — — Uddevalla .... — — Askersund .... 25 — — Westervik .... 4o — Cimbritshamn . . . — — Ystad 35 — Eksjö i5 — — Örebro — — Engelholm .... 5 — — Transport io,555 -1 — Transport 10,970 - - 4 Bevillnings-Utskottets Betänkande j N:o 20.
Transport 10,97° — — Transport 11,175 — — Enköping ....
Skanör med Falsterbo Eskilstuna .... — — Skara Falkenberg .... — — Skenninge .... 25 Falköping .... — — Sköfde b Grenna — — Strengnäs ....
' Hjo — Strömstad ....
Kongelf — — Säther Kongsbacka .... i5 — — Södertelje .... 3o Laholm .— — — Sölfvesborg . . . — Lidköping .... 5o — — Thorshälla ....
— Lindesberg .... 2b — — Trosa — Mariefred ....
. Ulricehamn , . .— Marstrand .... 20 — — Wimmerby ....
— Kora 45 — — Åmål 10 Korrtelje .... 25 — — Öregrund .... 10 Philipsstad .... 25 — — Östersund ....
— Sigtuna — — — Östhammar .... 0 00 Transport 11,175 « — — Summa i5:co R:dr 11,2 8 5 J— - \ STOCKHOLM, Nordströmska Boktryckeriet, t84o - Bevillnings-Ut skottets 13 et arik ande, IV'.o 2 i, i N:o 21.
Ank. till Exp. Utsk. elen 3 Juli, kl. n f. m.
Betänkande, angående Tull-Bevillningen.
Jemnlikt 3i § Riksdags-Ordningen , jemnförd med 6o § RegeringsFormen, åligger det Bevillnings-Utskotlet, bland annat, att föreslå grunderna och sältet för inbringande af de medel, hvilka för Stats-verkets behof kunna böra påräknas af tullen å varor, som till eller från Riket ineller utföras.
Detta åliggande går Utskottet nu att fullgöra.
Vid behandlingen af detta ämne, har Utskottet tagit kännedom af samtlige detsamma rörande, Utskottet tillhandakomne , handlingar, nemligen: i:o De af Kongl. Majit under den 27 Februari nästlidet år i Nåder tillförordnade serskilde Committerades för Tull-taxans öfverseende och granskning den i3 Juni samma år afgifna underdåniga Utlåtande, med förslag till ny Tull-taxa, jemte de bos Coinmitterade förde protocoll, med tillhörande handlingar, hvilket allt Kongl.
Majit, uti Nådig skrifvelse den 24 nästlidne Februari, behagat till Rikets Ständer öfverlemna, hvarefter detsamma blifvit af samtlige Riks-Stånden, jemte serskilde Stånds-Ledamöters yttranden i ämnet, till Bevillnings-Utskottet remilteradt; 2:0 Kongl.
Majits under samma dag, den 24 Februari innevarande år, aflåtne Nådiga Proposition till Rikets
Ständer om stadigvarande lull-afgifter å spanmål, med hvad deröfver vid Propositionens remitterande från de serskilde
Stånden blifvit i en del af dem vttradt; och v 7 3:o Samtlige de från respeclive Riks-Stånden remitterade motioner, rörande tull-regleringen.
Uti ofvanberörde underdåniga Utlåtande med förslag till ny Tulltaxa, hvilket redan blifvit till trycket befordradt och bland Rikets Ständer utdeladt, hafva Cornmitterade, med hänsigt till de förhållanden, som Cornmitterade vid ärendets handläggning funnit ega rum, och i berörde deras Utlåtande blifvit framställde och utvecklade, samt i öfverensstämmelse med de åsigter, som i ämnet hos Rikets Ständer vid senaste Riksmöten i allmänhet gjort sig gällande, ansett sig böra såsom hufvudgrund för Tull-taxe-förslaget antaga en oinskränkt handelsfrihet > så att förbud mot någon varas in- eller utförsel icke må ega rum.
Fröt. 1840. 5 Sami. 1 Afd. 12 Häftet. 1 2 JJe vllin ings-Utskottets Betänkande, J\'.o 21 .
Efter antagande af denna hufvud-princip, yttra Cormnitterader ''Hvad angår tullafgifternes bestämmande, så och då grunderne för ”inkommande varors tullbeskattning i flere hänseenden skilja sig från deni, ”hvarpå ulför sel saf gift er na hvila, böra Corn initierade redovisa sina åsig'’ter serskildt för hvardera.
Beträffande införselstullen, är det nödigt att "betragta ämnet icke blott från en stats-ekonomisk, men äfven från en ad"m i nist ra t i v synpunkt.
Alla länders erfarenhet torde hafva bekräftat, alt ''Tull-lagar endast i den mon kunna handhafvas, som tullbestämmelserna "stå i ett afpassadt förhållande till den möjliga vinsten eller äfventyret af ”deras öfverträdande.
Detta åter beror, dels af localens mer eller mindre ”beqvämlighet för bevakningens utöfvande, dels af de flnancielia lillgån”garne för organiserandet af denna bevakning.
Det ligger i sakens natur, "att ju mindre gynnande dessa omständigheter äro, och ju ringare, i. för— "hållande till befolkning och consumtion, ett lands tull-intägt är, desto "mindre är en restricliv tull-lagstiftning verkställbar.
I ett land, sådant "sorn England, der tull-inkomsten medgifver ett förvaltnings-ansläg, uppegående, det för accis-administrationen oberäknadt, till nära fyra gånger "så mycket som Sveriges hela tull-uppbörd, må det vara att påräkna, det "tullförvaltningen, äfven med högre afgifter, kan, om icke absolut, dock "aproximalivt fylla sin bestämmelse.
Men detta är icke allestädes förhållandet.
Det gifves för afgifts-bestämmelserna en naturlig gräns, i hvarje ’’land och i hvarje tidskifte olika efter de olika förhållanden, som i förr"berörde alseenden sig förete.
Med den ringare befolkning, sora Sverige "eger och i följd deraf jemförelsevis mindre tull-uppbörd, är det, mera J,än i de liesta länder, nödigt att så jemnka tull-afgifteroa, att icke, för "möjligheten att controllera deras utgörande, förvaltningskostnaden kommer "i för stort missförhållande lill reven oen.
Committerade hafva under så"dan hänsigt antagit tjugufem procent af varu-värdet, såsom maximum för "tullbeslämmelserna å inkommande varor.
Dock hafva för ar tiel arne Socker, nTobak, och villkorligt äfven för f^irt på fastager, omständigheter förekorn"mit, som föranledt Committerade att dem från sagde bestämningsgrund ^undantaga; och få Committerade för motiverna dertill i underdånighet "åberopa åtföljande protocoll."
”För att i öfrigt tillförlitligare kunna pröfva samt med erforderlig ''enhet och consequens bestämma afgifternas relativa belopp, hafva utur "angifne synpunkter och förnämligast med hänsigt till hvarje varas pro''duetivitet eller arbetsvärdet af dess ålei’Stående förädling, Committerade Bevilhiings-U Lshollels Betänkande, IS'.o 21. 3 ”uppställt följande classification af de i Tull-taxan förekommande handelsvaror, nemligen: ”cd) Föremål för vetenskap -och skön konst, såsom Böcker, Musikalier, ”Målningar, m. fl., hvilka, utan undantag, ansetts höra vara tullfria.’’ ”b) Ädla metaller och sådana dyrbarare ämnen, sorn i verdshandeln ”ega ett mera fixt och allmänt lika gällande värde, nemligen oarbetadt ”Guld och Silfver, Platina, Juveler, äkta Perlor och Coralier samt Mynt; ”sora likaledes ansets böra vara tullfria.” ”c) Naturalster till omedelbar förbrukning; för hvilka i allmänhet ’’20 procent af värdet antagits såsom maximi-afgift.” ”d) Rå-ämnen till förädling, samt erikla berednings-ämnen för närin"garne och konst fliten; för hvilka dels tullfrihet, dels em låg införsels-tull ”ansells böra bestämmas.’’ ”e) Till någon del förädlade föremål för näringarne och konst/liten r’samt iner eller mindre arbetade beredningsämnen för samma behof; för ”hvilka en relativt högre införsels-afgift funnits böra fastställas;” och ”/) Fullt förädlade varor, sorn, till den del de utgöra närings- och ’’slöjde-producter för omedelbara lef nadsbehof, blifvit i allmänhet med ”högsta afgifts-procenten , men till den del, som utgöres af redskap och ”verktyg för vetenskaperna och slöjdernamed relativt lägre a (gift er be”lagde.
” ”Jemte iagttaget afseende å den sålunda efter olika ändamål uppställda ”classfördelnieg, hafva, vid den speciella pröfningen för hvarje vara, tnodi”licalioner funnits böra ega rum, dels i mon af varans concurrens med ”inhemsk produclion, dels'med hänsigt lill dess delbarhet, äfvensom vär”det relativt till omfånget samt det deraf beroende större eller mindre äf”ventyret af tullförsnillning.” ”Tullafgifter å utgående varor hafva med införsels-tull det gemen”samt, att verka såsom consurntions-skatt, men skilja sig deruti, att de falla ”utländske förbrukarne till last, då deremot införsels-tullen drabbar de in”hemska.
För så vidt alltså, genom nedsättning eller upphäfvande af dessa ”afgifter, en motsvarande nedsättning i varupriset beredes, är det utländske förbrukarne, men icke de inhemske producenterne, som en sådan ”skattelindring faller tillgodo.
Den uppoffring, sorn Staten på sliktsätt vid”kännes, kan visserligen äfven för inhemska näringarne bära frugt, i den ”mon, genom varuprisets fall, kan lemnäs rum för en ökad afsättning^ ”Men priset är beroende af concurrensen på verldsmarknaden, och ju min - 4 Et vllin ings - Ut.slottets Betänkande, No 21. ”dre andel Svenska exporten liar i tillförseln för denna concurrens, desto ”ringare är inflytandet deraf på prisbestämningen.
Verkan af en prisförändring kan icke eller vara densamma för nödvändighetsvaror, sorn för "vällefnads-articlar, enär afsätlningen af de förra uteslutande af behofvet, ”eller med ringa modificationer från andra orsaker, bestämmes.
Det må ”ock tagas i betragtande, att Sveriges bufvudsakligaste export-varor utgöra ”produetioner af sådane näringar, för hvilka export-tullen är att anse så”som en ingredierande del uti den allmänna beskattning, som af ålder va’’rit i bestämda förhållanden lagd på de producLiva yrkena.
Ty det tor”de som ostridigt få anses, att denna afgift, ehuru i en olika forin utgående, till sin natur och verkan icke i ringaste nion är skiljaktig från ”grundskatter och prestationer i allmänhet, som jordbruket, jernhandterin’’gen och dermed likartade näringar äro underkastade.
De constituera, hvar ”och en, beståndsdelar i produclernas saluvärden, och, med lika giltighet ”sorn export-tullen, kunna alltså, under denna synpunkt, hammarskallen och ”jordbrukets grundräntor till nedsättning eller upphäfvande ifrågakomma.
”Men verkan af en skattelindring, då denna icke åtföljes af motsvarande ”nedsättning i produclernas pris, kan icke falla näringarne på annat sätt ”till godo, än såsom ett ökadt capital värde, individuell för idkarne deraf, ”i det tidsmoment, då en sådan eftergift egde rum; och under denna hänsigt fordrades det att undersöka , hvilken eller hvilka näringar af en slik ”lättnad kunde vara relativt mer eller mindre i behof; hvilken fråga dock ’’ligger utom gränsen af Committerades behörighet att pröfva.’’ 5,Då Commilterade, i följd häraf, ansett sig icke böra såsom o v ill— ”korlig och allmänt tillämplig grundsats antaga utgående varors tulljri”, hetj och då det ock synts förenligt med sunda statshushållningsgrunder, ”att uti lullbestämningen må beredas ett prasmium för produclernas fulländade förädling inom landet, medelst lemnadt företräde i behandlingssättet vid utförsel af förädlade varor, framför råämnens, hafva Commit”terade dock i hvarje fall ansett tullbestämmelserne böra grunda sig på ”villkoret af varornas möjliga concurrens i verldshandeln, för iagltagande '’af hvilket vilikor förhållandena således blifvit för hvarje vara partielt ”pröfvade.’’ ”Med tillämpning af dessa åsigter, hafva C mmitterade trott sig i tpr* ’’derdånighet böra föreslå: a) ”'Att från utjprscls-tull må bejrias:
Be vilh ring S-Utskottets Betänkande, N:o 21. 5 r:o "Al.a producter af inhemsk konst flit, son utgöra fulländande förbrukning s-ar t/c lar, och följaglligeu aila fabriks-, hund L vei kei iJJoeh andra slöjle-varor/'’ 2:0
''Sådane inhemska natur-alster eller till någon del förädlande varorj hvaraf öfverskott utöfver landets behof i allmänhet ”kan vara att påräkna, och sorn för concurrensen å utländska ”marknaden ansetts tarfva en slik lättnad.” b~) ”Att alla inhemska natur-produeter eller råämnen för näringarna ”och slöjderna, hvaraf ymnigare tillgång inom landet finnes, och som ”ansetts, utförsels-tullen oagtadt, kunna uthålla täflan A utländska mark”naden, må, såsom hittills, beläggas med en lindrigare af gift, eller,med ''några få undantag , högst 2 procent; dock hafva Committerade ansett "denna grund icke böra tillämpas på de under denna categori hän forlig» "a eliel ar, som redan vid senaste Tull-taxe-roglering blifvit från utförselstull befriade, utan att för desse tullfriheten fortfarande må ega rum.” c) ”Att alla för inhemska nelrin garne och slöjderna bellöfliga natur*'producter eller råvaror och bereda ingsån nen, som icke lemna öfver”skott till utrikes af sättning, må underkastas, såsom hittills, lämpliga ”restrictioner, medelst utförsels-afgifter, beräknade till 5, högst 33^ ”procent.'' ”Vid utarbetande af en Tull-taxa hafva Committerade trott väsendtlig vigt böra tilläggas Författningens form, med hänsigt dertill, att ge”nom varu-classificationei nas största möjliga förenkling må beredas all den "bestämdhet i redactionen, hvarigenom misstag och tvister om tillämpnin’’gen må kunna undanrödjas.” ”Jemte ett sorgfälligt agtgifvande på detta ändamål, hafva Commilte’’rade ock funnit angeläget alt, i möjligaste måtto,undvika tullbestämmelser ”efter angifningsvärde, enär en allmän erfarenhet ådagalagt, att ett slikt "förtullningssätt lättligen lemnar rum för missbruk, eller villkorlig och ”olika behandling.
1 öfverensstämmelse med andra länders i senare tid "vidtagne förfoganden, hafva Committerade ansett tullbestämmelser efter ”vigt företrädesvis böra användas, emedan dessa icke blott bereda större ”säkerhet och lättnad i verkställigheten, men äfven i allmänhet stå i ett ”jemnare föihållande till varuvärdet, än hvarje annan qvantilets-bestäm”rnelse.
Derest Committerades underdåniga förslag i denna del skulle vin - G 73 et->i Ilning s-Uts kottets Betänkande, JY:o 2 i . "na Nådig stadfästelse, hemställa Committerade dock i underdånighet, huruvida icke, då , ined förändrandet af en del tullbestämmelser tillberäkring efter vigt, afsetts lättnad, men icke ökade kostnader för handeln, ”Eder Kongl. Maj:t må finna skäligt, vid Taxans utfärdande, i Nåder förklara, att, intilldess någon förändrad reglering, i afseende A de städerna ”tillkommande våg-afgifter kan blifva till väga b rag t, de varor, som icke ”förut, jemnlikt nu gällande Taxa, men dädanefter komme att efter vigt ”förtullas, med våg-afgifter icke må belastas.” ■”Derjemte och då, i följd af denna Taxe-regl ering, åtskilliga jemnk”ningar och tillägg i gällande Thara-tariff komma alt erfordras, anse sig ”Committerade tillika böra i underdånighet hemställa, att, vid utfär''dande af ny Tull-taxa, Eder Kongl. Majit må täckas förordna om ”berörde Tariffs öfverseende och jemnkande till öfverensstämmelse med förundrade förhållanden.”
I afseende å hvad Committerade slutligen hemställt, rörande den Rikets Stapelstäder af handeln och sjöfarten under namn af Bolag tillkommande afgift, vill Utskottet här nedan serskildt, i sammanhang med de härom till Utskottet inkomne motioner, afgifva yttrande.