Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen får Utskottet, hvad den 3:clje frågan beträffar, eller om en förnyad Tacksägelseadress bör till Kongl. Majit, i underdånighet aflåtas, för de mått och steg Kongl. Majit redan i Nåder .vidtagit till allmänna Uppfostringsverkets förmån, meddela den tanka, att då Riksens Ständer redan vid I8I2 års Riksdag hos Kongl» Majit framfört en sådan underdånig Tacksägelse adress, inser Utskottet ej nu egentligen någon anledning att den förnya, heldst Utskottet hyser den öfvertygelse, att hvar och en af Riksens Höglofl.
Ständer, likasom af Rikets öfriga Innevånare, med ali undersåtlig tacksamhet anser Kongl.
Majits talrika och outtröttliga omsorger för sitt Lands val; äfvensom att Kongl, Majit finner, uti denna tysta gärd af undersåtlig vördnad och erkänsla, ett äfven s| Nådigt välbehag, sorn uti ett offentligt ådagaläggande af dess?, känslor.
Hvil - (
1212 Den 14 Juli.
Hvilket alltsammans till Riksens Höglofl.
Ständers eget ompröfvande vördsamligen öfverlämnäs.
Stockholm den 6 Juli iSis.
Ledamöters vägnar A. Lantingshausen.
På Vällofl. BorgareStåadets Ledamöters vagnar And.
På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Bryn.
Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 14 Juli, Vördsamt Memorial'!
Hos Constitutions Utskottet har fråga blifvit väckt om en sådan jemkning af Tryckfriliets*Lagen, sedan inrättningen af Jury i Tryckfrihetsmål blifvit fastställd, att alla bestämmelser deri, rörande bestraffningar, skulle ställas i full enlighet med den allmänna Lagen och den* samma endast i Tryckfrihets-Förordningen äbe* ropas.
Då Utskottet fann, att innan inrättningen af Jury i Tryckfrihetsmål till sin verkan blifvit af Nationen känd,, det vore betänkligt att föreslå någon förändring i de ställen af Tryckfrihets-Lagen, der den med allmänna Lagen äger gemenskap, beslöt Utskottet att för det närvarande - Den 14 Julr, 1S13 rande dertill inskränka sig , att till Riksens Ständer anmäla nödvändigheten deraf, att JLagComitéen måtte anmodas att i lagförslaget fästa synnerlig uppmärksamhet på bestraffningsshttet af de brott som kunna föröfvas emot Tryckfriheten och på Rättegångssättet i Tryckfrihetsmål, på det tillfälle må beredas, att äfven sådana mål, efter den nya Lagens antagande, endast efter allmän
Lag må kunna afdömas.
Stockholm den 13 Juli 1815.
Riddersk. •ch Ad.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar J. Wegelin.
På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v.
BondeStåndets Ledamöters vägnar A. J.son Hyckert.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Utlåtande, uti det från Högloft[ Ridder skåpet och Adeln, Högvördiga Brest-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 15 sistl.
Jmii till Utskottet återremitterade mål, angående Husbehofs-Bränvins-brånnin gen - 1314 Den 14 Juli. gen och dermed gemenskap ägande omständigheter.
Enligt hvad de fråri ofvannämnde Respéctiva Kiks-Stånd till Utskottet aflåtne RrotocollsUtdrag af berörde dag innehålla * har vid Utskottets den 6 sisth Maj i detta ämne gifnä Betänkande blifvit anfördt och anmärkt: hos Höglofl Ridderskapet och Adeln af l:o Herr Öfverste - Lieutenanten Carl Flach , att ehuril han önskade att Bränvins-bränningen måtte få fortfara de föreslagna åtta månader af året, han likväl , i anseende till spannmåls-behofvet och flera andra omständigheter , ansåg denna tid för Brannings-frihet vara alltför mycket utsträckt: att han, utom i allmän näringsfrihet, hvilken'ej torde komina att äga rum, icke funne något enda skäl för Städernas bibehållande vid deras bränningsfrihet, och alltså yrkade att densamma matte upphöra: att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet borde anhållas, det Kongl. Maj:t, vid tillfällen af Bränvins-bränningens förbud eller tillåtelse, i Nåder täcktes låta så tidigt utfärda Kungörelse derom, att Medborgares rätt ej, på sätt uppgifvet blifvit, framdeles förolämpades: att Utskottets tillstyrkande att försäljning af Bränvin ej må tillåtas å de tider, då bränning deraf är förbuden , skulle medföra kränkning i den lagliga ägande - rätten ; och torde- nödig Controll kunna erhållas om, vid inträffadt Brännings-förlrud , hvar och en, som hade Lager af Bränvin, vore skyldig, att hos Konungens Befallnings» - Den 14 Juli.
I21 5 fallningshafvande genast uppgifva beloppet deraf, jemte många flera utvägar: att öfverträdelser af Brännings-forbud icke borde, enligt hvad Utskottet föreslägit, efter redskapens storlek, olika straffas: hvaremot högre böter . ansvar och vanära torde bora utsättas för sådana öfverträdelser; och sluteligen att förbättrade
Brän vins-redskap , såsom medförande en National-vinst , icke borde beläggas med någon högre, afgift 5 2:0 Herr Presidenten m. m.
Grefve Garl Stellan Hörner, att Herr Grefven. ej funne det stadgande larnpeligt, att Krono åklagaren, i händelse han bruste i bevis, borde ersätta den för Bränvins tillverkning, eller försäljning deraf, eller för fylleri och dryckenskap tilltalade dess kostnader i målet, emedan sådant ofta kunde afhålla Kronobetjeningen från åtal, ehuru anledning dertill funnes , utan ansåg Herr Grefven dét böra förblifva vid hvad Allmänna Kagan och gällande Forfattningar härom innehålla; 3:0 Herr Kagmannen Grefve J.
H Gyllenborg, att Bränvinsbränningen i Stockholm icke borde, upplåtas åt Biyggafe-Societeten eller annat Bolag, enär med Allmänna Magazins inrättningen stod i sammanhang , att för Kronans räkning verkställa Bränvins bränning, för att dervid kunna begagna den Spannmål , som i Magazinerna kunde blifva skadad: att Herr Grefven ej funne lämpeligt, att den Närings Idkare och Gästgifvare, som för tredje gången försålde Bränvin och Öl åt öfvermage, Tjenste eller Läregosse, eller tillät någon å hans Näringsställe sig öfverlasta, skulle derigenom hafva gjort sig af Närings-rättigheten , " för - i2i6
Dm 14 Juli. förlustig; att roed ogillande af hvad Utskottet tillstyrkt, de nu stadgade böter för oloflig
Bran» vins-tillverkning matte bibehållas; att i händelse af missväxt , rättigheter till Bränvins försäljning, om ock den till minutering vore betagen, borde medgifvas , heldst med rättigheten, att nyttja bränvin, den att köpa och sälja detsamma borde vara förenad , och båda .dessa i ett sammanhang antingen medgifvas eller inställas; och har Herr Grefven med den anmärkning, att Utskottet ej skall upptagit och besvarat Herr af Darell is m. fl. yrkande, att afgiften för Bränvinsbränningen icke borde blifva en Jordbruket ilsatt Bevillning, i detta yrkande sig förenat och ansett Consumtions- och Panne-afgift mera lärn» pelig , förmodande Herf Grefven äfven, att
Bränvins-bevillningens belopp skulle kunna ned» sättas; 4:0 Herr Professoren Doctor Eberhard Munck af .Rosenschöld , att han ansåg otjénligt att med en förhöjd afgift belägga sådana förbättringar af Bränvins-redskap , hvarigenom mera Bran» vin af samma qvantum säd produceras , och att förbjuda nya uppfinningar af en dylik förmonlig förbättring af redskapen: att frågan om rät tigheten för Städerna att tillverka Bränvin ické kunde pröfvas förr, än den om en allmän Näringsfrihet blifvit, afgjord: att, i händelse denna frihet blefve bifallen, Städernas rättighet till Bränvins-tillverkning icke kunde sättas i fråga; men i motsatt fall borde Eandtmannen äga rättigheten härtill sig ensam förbehållen: att frågan om inskränkning af Branvins-forsäljningen på landet endast till Gästgifvaregårdarna icke kunde - IDett 34 Jidit de äfgöraS förr äh bestämdt blifvit liurtividä deri nu Varande Skjutsinrättningen och i synner» het HållskjUtsen skulle bibehållas eller Icke; ont denna inrättning afskaffades* vöre det enligt Hr Professorens tänka billigt ätt försäljningen ä£ Bränvin på Landet tilläts, heldst på Gästgifvaregårdarnä, nien om den i sitt närvarande skick skulle bibehållas, blefve Gästgifvaregården det ställe der Bränviris försäljningen kofnme att göra mesta skadan: 5:0 Herr Landshöfdingen Gref ve Johan Wilhelm Lilljencrantsi j ätt en oinskränkt Btänvins-brännirtg under hela året borde til latas 5 mert att sa länge inskränkning i branningstiden skulle äga rtirn, BränVins-rédskäpens försegling icke kati umbäras, dock borde deri ej sträcka sig till killar eller partnör med falls, dem allmogen ofta behöfde till brygd begägtia 5 hvaremot bröstet , hatten och slängen , utan hvilka någon afvérkning icke kunde ske, skulle förseglas: att Städerna borde Uteslutas från rättigheten till BränVins-bränniögi att Brärtvins» försäljning å den lid, då bränning icke är tilla* ten, icke borde förbjudas de Hemmans brukare, sorn äga tillverknings-rätt: 6:0 Herr Landshöf dingen Wilhelm af Klinteberg, ätt häri i alla delar instämde uti Herr Presidenten Grefve Mörners afgifna Utlåtande och äfven i Herr Landshöfdingen Grefve Lilljencrantz’s anmärkningar till alla dé delar* sorn icke innehålla uteslutande rättigheter från gemensamma förmo* ner; med anmärkningar, för öfrigt, dels att icke något ansvar blifvit projecferadt för dem, sorn utan allt slags tillstånd tillverka bränvin, livilj;e Bandit, I53.
154. ket i ji8 Den 14 Juli. lcet dock torde böra lämpas efter enahanda grund som blifvit proiecterad för obehörigt nyttjande af större pannor än som vederbör, dels ock, att ehuru tillåtelsen till
Bränvins bränning med allt skäl blifvit inskränkt endast till verkeliga Hemmansägare, en sådan rättighet likväl torde böra äfven tilläggas ägare af utjordar, hvilka blifvit satte i Hemmantal vid extra Roteringens utgörande.
Från Högvördiga Prest Ståndet af 7:0 Herr Professoren Doctor Wyknt3n, att Husbehofs-Bränvins bränningen måtte varda oinskränkt tillåten å alla tider af året och äfven i missväxtår, hvarigenom , efter hvad Herr Professoren sökt visa, en betydlig vinst skulle Riket tillskyndas då det icke behöfde införskrifva utländskt bränvin, och om äfven Spannemålen måste köpas af Utlänningen, stadnade likväl förädlingsvinsten inom Riket; och att
Bränvinsbränning borde vara tillåten för de utjordar som äro bebodde och särskildt roterade; uti hvilket yttrande Herr Biskoppen Doctor Murray, Herrar Prostarne Svedelius, Linderot, Livin, Aurelius, Backman, Arenander, Aspelin och Grandelius m. fl., samt Herr Prosten Doctor Stenhammar och Herr Doctor Knös sig förenat, med tillägg af den sistnämnde, att de af Herr
Doctor Wykman foreslagne grundsatser äfven borde tillämpas på Städerna, så att enhet i principen vid hela forfattningens uppgörande iakttages; &:o Herr Professoren Forssell, att han funne de nu gällande Bränvins - brännings författningar både obi! 1 i ge och skadlige för landet, i synnerhet i afseende på den foreskrifna Pannerymden efter Hem - Den 14 Juli.
Hemmanens olika värde, och att
Bränvins-brani ningen under hela den dertill tillåtna tiden skulle åstadkomma ett betydligt och skadligt öfverflöd af Bränvin, uti hvilket yttrande Herr Doctor Renström jemväl instämt: 9:0 Herr Prosten Heffler, hvarmed Herr Prosten Doctor Stenhammar och Herr Prosten Fröberg sig förenat, att Bränvins-bränningen, såsom förmonlig för "Landtbruket, borde vara tillåten alla tider af året; 10:0 Herr Biskoppen Doctor Rosenstein, att Bränvins-bränningen, i afseende på den Oeconomiska delen deraf, berodde af Kongl.
Majts Nådiga godtfinnande och att Riksens
Ständer aldrig kunde sträcka sina åtgärder dervid längre än till underdåniga önskningar; vid dem borde Näringsfriheten eller den naturliga rättigheten, att utan andras förfång fritt få använda eller förändra, hvad man enligt lag och rätt äger eller förvärfvat, aldrig lemnäs ur sigte; man borde ej eller glömma hvarken svårigheten af Controllen på Panneryaiden, inskränkta Brännings-tider, förseglingar och mera dylikt, som åstadkomma onödiga besvär, obehagliga chicaner oell för lugnet ofta vådliga uppträden, eller den tunga kostnad Jordbrukaren får vidkännas, genom efter hvarje Riksdag till storlek och form förändrade Brän vins - Pannor; och utom allt detta borde äfven i betraktande tagas, att så länge Bränvinet anses vora ett behof i vårt klimat och dess bruk således tillätes, uppkommer en verkelig national förlust deraf, att man utaf lagarna tvingas tillverka denna vara på det mindst förmanliga sajttj hvaremot en verkelig nationalvinst - 1220 Den 14 Juli. vinst skulle uppkomma, om varan finge tillverkas efter xigtiga HushåHs-gruuder, med besparing på säd , arbete och i synnerhet veil: att missbruk af förtäringen endast genom goda strafflagar och en vaksam kraftig Police kunde hämmas: att på Riksens
Ständer ankomme att med afpassade tyngder och bevillningar belägga den större tillverkningen, allt efter som den , genom tidernas skick, kunde befinnas mer eller mindre lönande, i jemförelse med andra .Näringar; och att den lilla egentliga Husbehofs-bränningen borde vara fri från all afgift; 1 1:0 Herr Eiskoppen Friherre Doctör Mörner, att, efter hans tanka, Bränvins-distillering med sex kannors
Panna ingen årstid borde vara förbuden, samt att Ofver-Ståtlrållaren och Uandshöfdingarne icke borde förpligtas , att, i frågor om inskränkning af antalet på Bränvins-minuterings-ställen, höra Städernas .Magistrater, i hvilken sistnämnde omständighet Herr Biskoppen
Doctor Faxe så mycket häldre instämde , som i vissa Städer kunde hända att Magistratens ^Ledamöter i denna fråga möjligen voro jäfvige; och hafva Herr Professoren Forssell m. fl. härmed sig förenat; 12:0 Herr Prosten Thyselius, att Pannerymden, mot de af« gifter som af Bevillnings Utskottet kommo att föreslås och efter afverkningen borde, bättre än. hittills, lämpas, måtte åtmindstone inom det maximum , som möjligen kunde varda stadgadt, blifva för hvarje Hemmansägare fri, tiden för Bränvins-bränningen oinskränkt, alf Bevillning upphöra, om bränningen någon gång instäldes, sådana Pannor som spilla säd, ved och dags ver - Ben 14 Juli.
ISSI1 verken, icke, tvärtemot all Statt hushållning, uppmuntras och an mindre g^norn en tvångslag föreskrifva?, att det således måtte bero af en hvar, att i en eller flera Pannor begagna den Pannerymd som vore tillåten, men Staten kännas skyldig, att 1 fall inom 5 år föreskfifterne förändrades, ersätta den enskilta Medborgaren de kostnader honom derigenom tillskyndades, och sluteligen att utländskt
Bränvin vid strängaste straff till all införsel i Riket måtte förbjudas; 13:0 Herr Biskopen Doctor Faxe, att, om 1 anledning af de gjorda anmärkningarna Utskottet skulle finna skäl att föreslå några andra än de redan uppgifna grunder, afseende måtte hafvas derpå, att de nu brukliga Bränvins-pannor måtte kunna nyttjas, sådana de nö. äro, på det hvarje person , som i Riket idkar denna slags Häring , icke måtte åter sättas i den kostsamma belägenhet att låta omarbeta Bränvins redskapen; 14:0 Herr Prosten Wikblad, att, derest Bränvins-bränrtingen, i stället för de föreslagna åtta månaderna, blefve tillåten hela året igenom, i Förordningen uttryckeligen borsie förekommas, att icke afgiften derföre blefve till en tredjedel förhöjd; 15:0 Herr Prosten Doctor Segerstedt, att i fall föreskrifterne för Pannerymdens inskränkande ännu komme att fortfara och Pannorna således ännu behöfde mätas, samt vid mätningen kokrummet , efter vanligheten, afdragas, det samma borde stå i ett visst förhållande till kannerymden, oell torde skäligen kunna till 4. procent deraf utsättas: att då Utskottet icke tillstyrkt förbud emot Bränvins-försäljmng i minut - 188 2 Den 14 Juli. nut å GästgVvaregärdarna, hvilket icke torde hafva varit otjer.Jigt, hade ock någon utväg bordt lemnäs åt Sjöfarande, att i detta afseende blifva hulpne , samt att Herr Doctorn förenade sig med hvad Herr Ca-pitainen Hertzenhjelm uti Utskottet anfört i afseende på Krono-Bränneriernas bibehållande under Itronans egen disposition, lör att främja »och lätta Spannmåls»Magazins-Directionens anstalter.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet: 16:0 af Riksdags-Fullmägtiga Peter Johansson från Kronobergs
Uän och Andere Sandsten från Jönköpings
Län, med hvilka flera af Ståndet sig förenat, att
Bränvins-bränningen måtte vid hvad tid afåret som lieldst få utöfvas, hvarigenom, utom andra uppgifna fördelar, antalet af speculanter på denna vara skulle förmindskas: att Öl, hvilket icke skulle kunna räk-, nas till starka drycker, ej borde allenast å Gästgifvaregårdarna utan äfven å andra ställen vara till försäljning i minut tillåtet; i sammanhang hvarmed de yrkat, att Bran vins-minuteringen, så val på landet, sorn i Städerna, måtte blifva tillåten hädanefter som hittills, hvarest det för allmänheten kunde vara nödigt , emot det att Närings-läkaren derföre erlade en ansenlig Bevillning i proportion af vinsten, som säkrast kunde utrönas vid Taxerings- Comitéerna; och vunne Stats-Cassan derigenom en icke obetydlig inkomst, sorn den äfven i sednare åren saknat, utan att inskränkning i Bränvins försäljning derföre ägt rum : alt hvar och en , som har rättighet att tillverka Bränvin, må tillåtas att i mi' nut afyttra det, ända till ett halfstop: att det icke
Den 14 Juli. 1223 icke matte blifva Apothekare förbudet, att sälja Bränvin med droppar: att förslaget, det endast den åbo, sorn vid Gästgifvarginlar, der Gästgifv veri-hållningen är delad , besörja gästningen för de resande, finge till dem utlemna Bränvin, vore oijenligt, enär ofta inträffade, att den åbo, hvilken efter tourén skulle herbergera de resande, icke hade rum för dem Rallar att som vinsten af Krono Brännerierna åtmindstone till en del tillfolie Stats Cassan, och det vore angeläget för Allmänna Magazins-Inrättningen, så länge den skall äga bestånd, att desse Brännerier existera, Bränvins-bränningen för Stockholm, Götheborg och Carlskrona ej i något fall måtte upplåtas åt Bryggeri •Socieféterna derstädes; och ändtligen, att Utskottet bordt gemensamt med Bevillnings-Utskottet afgöra förenämnde ämne: 17:0 Riksdags Fullmägtigen Johan Magnus Wessing från Westmanland, att som, vid 1812 års Urtima Riksdag, Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconornie-Utskotten gemensamt utarbetat Författningen angående Bränvins bränningen , borde ock nu desse Utskott gemensamt pröfva de anmärkningar, som emot Utskottets afgifna Betänkande kunde göras, och hvilka för hans del voro: att Pannerymden blifvit för mycket inskränkt, och att aldrig lösa bröst borde mätas på pannor med vanliga hattar: att, med afseende pä den fattigare folk klassen, en kanna Bränvin lill afsalu vore för mycket: att föreskriften, det bland flera Gästgifvare vid ett Gästgifveri endast den fick till resande sälja Bränvin, i hvars ordning det vore att skjutsa, icke a 5 24 Den 14 Juli, icke ek lil le vara lämpelig; att stadgandet att, då något) för fylleri sakfäldes, borde undersökas hos hvilken jfärings-idkare hans rus tillkom* rnit, hvilken derefter skulle med angvar derföre beläggas, icke eller vöre tjenlig!, lika som straffet för försäljning till Jjäro och Tjenst ©gossar: att BränvinS-försälj&ing vid Marknader icke borde förbjudas: att föreskriften, det Krogdörren under försäljningstiden borde stå öppen, vöre olämpelig; att det icke borde förbjudas Apothekare afl utminutera Bränvin med droppar:' att pnsvar borde utsättas för den som utan rättighet tillverkar Bränvin: att åklagare, endast i det fall då han saknat ali anledning till sin talan, borde åläggas ansvar för åtal å fylleri-brptt, som han vjd Jfomstol ej kunnat i bevis leda; 18;o Biksdägs Full magt igen Anders Joachimsson från Östergöthland ,
att såsom för Fandet högst gagnelig!
, det matte tillåtas Fandtrnannen , att till husbehof tillverka Bränvin å alla tider af året, efter hvad hart för dess hushållnings-nytta kan finna nödigt , hvarvid han likväl förklärat att dess mening ingalunda vöre, att tillverkningen skulle drifvas till sådan höjd, att den blefve en handelsvara, och i öfrigt har Anders Joachimsson åberopat sitt i ämnet afgifna Memorial; i hvilka yttranden flera af Hedervärda Bondegtåndets. Fedamöter instämt; 19:0. Riksdags-Fullmägtigen Anders Farsson från Elfshorgs Fän , att Städer sorm ej hafva Jordbruk, hvilket barde antagas, s|som grunden för rättighet att bränna % ej matte få tillverka Bränvin , och att de Städer, sorn hafva Jordbruk, val mått© bränna efter jordens
Den 14 Juli. 12 2 5 jördens värde eller vidd af aker och äng eller samma måttstock som för Landet antages, men endast så framt Städerna medgifva en allmän och oinskränkt näringsfrihet för Bonden och Landtrnannen i all slags Borgare-rörelse.
Om denna frihet icke blefve medgifven, borde ej eller Stockholm , Götheborg och 'Carlscrona få tillverka Bränvin och hvarken Magazins - Directionen eller Bryggare - Societeierna och andra enskilta personer dermed få taga befattning: att den Bevillning, som utgöres under namn af Bränvins-skatt, måtte försvinna eller åtmiridstone inindskas i anseende till afgiften för Bränvinspannor, hvilken kunde sammanslås ined allmänna Bevill,ningen, då den i stället att ensamt falla Jordbrukaren till last, kona me att på alla Classer af Rikets Invånare fördelas: att nya uppfinningar af Bränvins-pannor icke borde ined högre skatt beläggas, och .att slutligen öl må öfverallt fritt försäljas, men Bränvin endast på Gästgifvaregårdar och torde hända några få andra ställen; 20:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, att Bränvinsbränningen borde å alla tider af året vara tillåten, hvartill flera skäl blifvit uppgifna, dock att en gräns blefve satt för en öfverdrifven ut vidgning af Bränvins tillverknings-friheten: att Bevillningen för rättigheten till Bränvins-bränning borde sammanslås med allmänna Bevillningen för att på, hela Riket fördelas och således ej ensamt falla Jordbrukaren till last: att hans öfvertygelse vore stridande mot
Utskottets förslag till en mångdubbelt ökad bestraffning i för 1826
Den 14 Juti. för öfverträdelse af föreskrifterna om tillverknings-iattigheten, och att han ej fann något skäl att afvika från det redan tillräckliga ansvar, sorn 1812 års Författning rörande Bränvins bränningen stadgat, hvilken dock endast kunde användas, då Bränvin blifvit tillverkat med större panna än som vore lofgifven: att rättigheten till Bränvins-bränning måtte varda tillåten endast för Landtman, som äga jorbruk, till större eller mindre belopp: att derest, enligt 1812 års grunder, tillverknings rättigheten skulle fortfara, att efter omständigheterna endast periodiskt tillåtas och allenast med go kannors pannor eller 2:ne sådana i ett verk på hvarje större Egendom, Krono-Bi ännerierna för alltid måtte upphöra och all Bränvins bränning i de Städer, som ej ägde jord, ovilkorligen förbjudas: att det torde vara nödigt att låta Taxerings- och PröfningsComitéer efter omständigheterna afgöra, hvilka ställen på Landet och huru mariga i Städerna sorn anses vara, så till sägandes , oundvikliga förtärings-stal len för vägfarande Allmoge och Städernas Arbetsfolk, och der tillåta Kroghållning, emot deri drygaste Bevill nings-afgift, som kunde finnas lämplig: att den af Utskottet föreslagna utvägen med minuterings tillåtelse endast för deri sam liar Gästgifveriet på de ställen, der Gästgifveri-hållningen är mellan flera åboer fördelad, hvarken vöre lämplig eller möjligt art härå hålla controll: att Rättegångs ordningen för fylleri och Bränvins ininuteri ng på Landet måtte åter blifva enahanda, som den för alla andra ringare brott i allmänhet vöre stadgad.
Den 14 Juli. 1227 o gad. 21:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Aberg från Vesterbotten: att han i flera uppgifna delar gillade Utskottets Betänkande och afven ansåg, att alla Krogar borde indragas och all försäljning af Bränvin vid vanheder förbjudas , roen deremot, om Betänkandet, i hvad det rörer skänkning af öl och bränvin, skulle åsyfta förbud för Allmogen eller hvem som heldst, att få bortgifva en sud eller än mera bränvin ö o 4 och öl, fann