Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Befallningshafvande ansett för stor kostnad erfordras, att genom inköp eller utbyte bringa dessa delar till ett sammanhängande helt, helst parken, såsom nästan skoglös, icke på många år kunde gifva någon afkastning eller ens blifva skogbeväxt, utan en vidsträckt sådd och plantering, hvartill medels tillgång svårligen torde kunna åstadkommas, samt det vore nödvändigt för de fleste angränsande hemmans bestånd, att icke helt och hållet beröfvas den betesmark, som från urminnes tider varit å parken begagnad; — att, i betraktande af dessa förhållanden, och då parkens område vore vida större, än sorn för dessa hemmans behof af bele erfordrades; då man hade föga anledning att påräkna några genom enskild omtanka tillvägabragta anstalter för skogsplantering, hvaraf befarades, att om denna vidsträckta park afhändes Staten, stora sträckor derå under en längre tid förblefve alldeles onyttiga, i den mon de icke behöfdes lill betesmark; då någon tillgång från denna park för Kronans framtida behof af skogsvirke föga kunde påräknas, helst parken vöre belägen på 54 mils afstånd från närmaste lastageplats, samt då deremot en sådan tillgång för den angränsande traktens behof af skogsvirke skulle blifva af så mycken större vigt, sorn endast obetydliga enskilde skogar funnes i orten, och man förutsåg brist på byggnadsämnen och bränsle, om ej anstalter vidloges för skogsplantering och en varsammare behandling af de befintlige skogarne, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet hemställt, att så stor del af parken bibehölles för Kronans räkning, som, utan alltför kännbar kostnad, kunde ändamålsenligt behandlas for skogsväxt samt frösådd och plantering derå anställas, eis 8 Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 4-3. del deraf upplåtas till muhlbete och torftägt för angränsande hemman, och den återstående delen, hvarå en mängd både med och utan tillstånd odlade och inhägnade lägenheter funnes, under skattemannarätt till den mestbjudande föryltras;—aLt, hvad serskildt anginge de hemman, för hvilka rättighet till muhlbete och torftägt blifvit ifrågasatt, Kongl. Majrts Befallningshafvande, jemte förmälan att någon laglig rätt lill dessa af vederbörande hemmansegare bevakade och påstådda förmoner väl icke kunnat styrkas, men att hemmanens behof deraf vore med få undantag uppenbardt, enär hemmanen å sina egor antingen saknade eller hade otillräcklig tillgång å betes- och skogsmark samt bränntorf-mossa, hvarföre också bete å parken från urminnes tid begagnats och bränntorf fått efter årlig utsyning derifrån afhemtas,
i underdånighet tillstyrkt, dels att, efter skeende serskild undersökning, de för hemtning af bränntorf tjenliga måssarne måtte få graderas och fördelas emellan de hemman, som deraf ansetts vara i behof, och dels att till muhlbete 120 tunnland för hvarje helt hemman, med afräkning för impedementer, måtte vederbörande tilldelas; — samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Kongl. Maj:ts
Vid föredragning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Skaraborgs och Elfsborgs
Län afgifne ifrågavarande förslag, jemte Kammar-Collegii deröfver i underdånighet meddelade yttrande, hade Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref till beiuälde Collegium af den 1 Mars 1834, i Nåder gillat och fastställt förslaget med några mindre jemkningar och tillägg, hufvudligen i afseende på den trakt af parken, som inom Skaraborgs Län skulle för Kronans räkning bibehållas.
Det af motionärerne uppgifna förhållande, att åtskilliga af de betesmarker, som genom meranämnde reglering af Kronoparken Edsmären blifvit till parken angränsande hemman upplåtne, äro på långt afstånd och genom mellanliggande berg och mässar, äfvensom till en del af de Kronan förbehållna trakter, med hvilkas inhägnande början nu blifvit gjord, från Stats- samt Bevillnings-Utskottcns Utlåtande, N'.o 44• * från hemmanen afskiljde och följaktligen obeqväma att åtkomma, hafva Utskotten af chartorna öfver parken i allmänhet funnit vitsordadt.
Efter att sålunda hafva meddelat de hufvudsakliga upplysningar, som äro nödige för att bedöma befogenheten af motionärernes framställningar, få Utskotten sitt yttrande i ämnet nu afgifva; och, ehuru egarne eller innehafvarne af de hemman, hvilka af ålder begagnat muhlbete och torftägt å kronoparken Edsmären, och intill år 1834 varit oqvalde i ett sådant bruk, dertill icke kunnat styrka någon laglig rätt; likväl och då utredt blifvit, att ifrågavarande hemman, i anseende till brist på betesmark och skog eller torfmåssar å sina ägo-områden, hafva oundgängligt behof af muhlbete och torftägt å kronoparken, hvadan ock, vid i834 ars reglering af parken, 120 tunnland mark blifvit hvarje helt hemman, utan ränta och skattelösen, anslagne; men ett sådant anslag vore för hemmanen af ringa nytta, om belägenheten af betesmarkerne gör dem för hemmansegarne otillgängliga; alltså och emedan elt dylikt för åtskilliga hemmans bestånd möjligen äfventyrligt förhållande måhända vid ny granskning skulle i någon nion kunna afhjelpas; finna Utskotten sig böra i så måtto understödja förevarande motioner, att Utskotten föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes anbefalla en undersökning, till utrönande, huruvida de af motionärerne öfverklagade olägenheter må, utan rubbning af de för parken Edsmären serskildt samt för Kronans skogar i allmänhet stadgade hushållningsgrunder, kunna genom förnyad reglering afhjelpas.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 10, rörande väckt motion om nedsättning uti poslpor lo-a fgiften.
December förlidet år och den 4 ut-i denna månad af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Hög v
St, Prat, 184S, 4 Sami, 2 d/d, 11 Hafi. ‘ 2 10 Stats- sami Bevillnings-Utskollens Utlåtande, N-.o 44- Preste-Ståndet och Hederv.
Bonde-Ståndet är bifallet, har, enligt Protoeolls-utdrag af den 4 dennes, af Yällofl. Borgare-Ståndet blifvit återremitteradt, hufvudsakligen med anledning af framställde anmärkningar: att, då erfarenheten från främmande länder visat, att postporto-inkomsterne, genom ökad correspondence, stigit oaktadt porto-afgiften blifvit nedsatt, deraf fördel för handeln och hela allmänheten uppkommit, samt denna afgift uti England och Holland uppgifvits vara vida lägre, än uti Sverige; hvarföre Utskotten af dessa förhållanden bordt hemta anledning att tillstyrka bifall till motionen.
Utskotten, som, på sätt af det återremitterade betänkandet inhemtas, antagit, att den af motionären föreslagna betydliga nedsättning uti postporto-afgiften möjligen uti en aflägsen framtid kunde komma att lemna ersättning genom ökad brefvexling, har dervid icke kunnat förbise, att denna nedsättning icke för närvarande kan medgifvas, så framt de för postinrättningens fullkomligare utveckling och för Statsverkets öfriga behof beräknade intrader af postmedlen skola inbringas, och hvilka uti det af StatsUtskottet afgifna och af Rikets Ständer godkända betänkandet N:o 33 äro uppförde; hvadan Utskotten anse sig böra vidblifva deras i förenämnde afseende förut afgifna och utaf trenne Riks-Stånd godkända yttrande, nemligen, att motionen må förfalla.
Birc, 18«.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottcns Utlåtande, N:o /jS- 1 N:o 45.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 3i Jan. kL 5 e.n».
Utlåtande y i anledning af väckte motioner om förändrad organisa* lion af Lif-Gardes-Rcgcmentena.
Inom Heder v.
Bonde-Ståndet har, uti ingifne memorial, yrkats: af Riksdagsfullmägtigen Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län, att Lif-Gardet till Häst, Svea Lif-Garde o«h Andra Lif-Gardet måtte sammanslås i en Corps under en gemensam Chef; och af Riksdagsfullmägtigen Henric Andersson från Örebro Län, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, så snart ske kan, Lif-Gardes-Regementenas styrka måtte minskas, så framt sådant må kunna lämpligen verkställas, men att åtminstone befälets antal måtte inskränkas till hvad som egentligen kunde ”för tjenslgöringen” behöfvas; förmodande motionären att, i sådant fall, de begge Gardes-Infanteri-Regementena kunde förenas till ett Regemente och Lif-Gardets till Häst Befäl minskas till 2 Majorer och 4 Ryttmästare.
Till stöd för berörde yrkanden är hufvudsakligen anfördt: att den närvarande organisationen af Gardes-Regementena medförde en öfverdrifven kostnad för Statsverket, hvadan en icke obetydlig besparing skulle vinnas genom de föreslagna indragningarne; att, då begge Fotgardes-Regementena tillsammans ej utgjorde mer än omkring 1600 man, denna styrka syntes kunna indelas i två bataljoner med dertill erforderligt befäl, helst indelda Infanteri-Regementena vore beräknade att, under krigstid, ega en styrka af 1800 man hvartdera, äfvensom att en Bataljons-Chef borde vara tilräcklig för en cavallen-styrka af 35o till 4°° man, hvaraf LifGardet till Häst bestode.
Efter erhållen remiss å dessa motioner, jemte hvad i anledning af desainme hos Henerv.
Bonde-Ståndet anfördt blifvit, hafva Utskotten detta ärende till öfvervägande förehaft; och då Kongl. Majit, som, vid Riksdagens öppnande, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit, inseende vigten och behofvet af försvarsverkets fullkomligare ordnande, Bih. till R.
PrOt. l845, 4 Aam/, 2 A/d, 12 Haft, 1 Stats- samt Allm. Besv.- oek Ekon.
U t skottens Betänkande, N.o 4.6. skulle egna Sina oafbrutna omsorger åt denna väsentliga angelägenhet, samt Utskotten äro öfvertygade derom, att Kongl.
Maj:t i detta hänseende lärer vidtaga sådana åtgärder, som, jemte försäkrande af fäderneslandets sjelfbestånd, bereda all möjlig besparing i utgifterne för dess vidmagthållande, finna Utskotten det icke vara lämpligt att Rikets Ständer för närvarande och utan närmare kännedom om Kongl. Majrts
Nådiga afsigt härutinnan, skulle, medelst framställningar af det syfte, motionerne innehålla, gå Kongl.
Majrts Nådiga beslut, angående försvarsverkets ändamålsenligare organisation, i förväg.
På grund häraf och då Rikets Ständer, enligt Slaks-Utskottets tillstyr-' kande i o:dje punkten af utlåtandet N:o 3^, icke funnit skäl besluta någon förändring i anslaget för Lif-Gardes-Regementena, hemställa Utskotten att ofvanberörde motioner måtte förfalla» Stockholm den 3o Januari i845.
N:o Ant. till Exp.-Utsk. é. 3i Jan., tf. 5 a. ntv.
Maj:ts Nådiga Proposition angående anslag till boskapsskötselns befrämjande i Riketf medelst anläggande af Stam-nollander ier, dels en i ämnet väckt motion.
Uti Högstberörde Nådiga Proposition, som är daterad den a5 Juli lorlidet år, har Kongl.
Majrt i Nåder behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan landtbruket numera vunnit den förkofran, att, med undantag af svårare missväxtår, Riket inom sina gränsor frambringade spanmål ej allenast för eget behof, men äfven derutöfver tili afsättning å utrikes orter, Kongl. Maj:t ansåge, att omtankan för denna vigtiga näringsgrens vidare utveckling i främsta rummet borde riktas åt boskapsskötseln.
De åtgärder» som, tid efter annan, vidtagits kill ullculturens befrämjande, hade Stats- samt Allm. Besv.- c*h Ekon.-Utskottens Betänkande, N.« 4^’ 3 verkat icke blott en förökad production af sjelfva varan, utan ock en bättre behandling deraf, hvilket halt till följd dess större användbarhet och högre värde.
En lika vigtig del af landtbruksnäringen vore hornboskapsskötseln, sorn icke linge tillbakasättas, om landtbruket på det hela skulle kunna göra de ytterligare framsteg, som den allmänt vaknade andan för dess förbättring gåfve en tillfredsställande anledning att hoppas.
Erfarenheten hade redan bekräftat, att olika boskapsracer, oaktadt de njöto samma underhåll, dock merendels lemnade en olika afkastning af de producter, sorn med deras underhållande afsåges, och derföre hade jemväl enskild jordegare allt mer och mer riktat sina bemödanden derhän, att utfinna och tillegna sig de racer, som, med behörigt afseende på climai och andra locallbrhållanden, kunde anses vara de mest lämplige.
Men i ett land, der brist på capital i allmänhet holle industrien tillbaka från de hastigare framsteg, hvaraf han eljest vore mägtig, kunde ej förväntas att landtbrukaren, öfverlemnad åt sina egna krafter, skulle utsätta sig för vådan af den möjliga lörlust, som uppköpet af dyrbara racedjur och deras långväga transport från aflägsna länder medförde, äfven om han kunde tillvägabringa de medel , som dertill fordrades; och om än sådant vore händelsen, så skulle det likväl icke kunna påräknas att de sålunda uppköpta racedjuren skulle införas till så stort antal och så jemnt i Riket fördelas, att tillgång derpå kunde anses vara beredd åt alla dem, som skulle vilja sig deraf begagna.
Yid dessa förhållanden hade behofvet af bättre boskapsracers införskaffande genom Statens försorg blifvit mera allmänt insedt, och Kongl. Maj:t hade i sådan syftning fått emottaga underdåniga ansökningar af Hushållnings-Sällskapen i Upsala, Södermanlands, Wester-Norrlands, Jönköpings och Calmare Län, hvarjemte Landtbruks-Academien, hvars underdåniga utlåtande i ämnet blifvit infordradt, afgifvit en framställning om föremålets stora vigt och om de åtgärder, som ansågos för ändamålet böra vidtagas.
Stamholländerier, hvilka på vissa vilkor, och deribland erläggande af ett, i förhållande till stamhjordens storlek, bestämdt antal goda racedjur skulle öfverlåtas till enskilde, för saken nitiske och skicklige, jordbrukare, mot förbindelse att fullgöra de föreskrifter, som kunde finnas 4 Stats- samt Allm.
Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N'.o ^.6, tjenlige för att befordra det afsedda ändamålet och gifva Kronan säkerhet för Inrättningens ändamålsenliga vård och framgena bestånd; i hvilket afseende Academien föreslagit, att, till en början, Åtta Stam-holländerier, af omkring aodjur hvartdera, på lämpliga, någorlunda jernnt öfver hela Riket fördelade, ställen måtte inrättas, och att sedermera af de från dem lefvererade djuren ytterligare Stam-holländerier måtte bildas, så att småningom alla Länen dermed kunde blifva försedde.
Stam-holländerier af utmärkt hornboskap och af sådane racer, som för olika orters localförhållanden kunde anses vara bäst passande, blefve på allmän bekostnad anskaffade, äfvensom att dessa Holländerier, som till en början kunde inskränkas till ett antal af Åtta, lämpligast inrättades på det sätt och med de vilkor, som Landtbruks-Academien föreslagit, för att sedan, i mon af stammarnes tillväxt, utsprida racerne genom organiserandet af dylika Stam-holländerier i Rikets alla Län.
Enär prisen på god race-boskap vore omvexlande, och äfven de olika racerne stöde i ganska olika värden — högre för de stora, eller så kallade sidlands-racerne, lägre för de mindre, eller bergs-racerne—, kunde svårligen kostnaden för omförmälde inköp i förväg bestämdt uppskattas; men med afseende derå, att Sveriges omvexlande localförhållanden fordrade tillgång på begge dessa samt måhända en eller annan så kallad mellanrace, hade, enligt de sannolika beräkningar, som kunnat uppgöras med ledning af hvad om dylika uppköp för andra länder under de sednare åren blifvit bekant, kostnaden för anläggandet af Åtta Stam-holländerier, om ao djur hvartdera, ansetts uppgå till minst 55,ooo R:dr och högst 70,000 R:dr E:co.
På grund häraf har Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer, för ofvanomförmälda ändamål, måtte anvisa behöflige medel, till ett belopp af minst 55,000 och högst 70,000 R:dr, med öfverlemnandet åt Kongl. Maj:t att, efter pröfning af förhållandena vid blifvande uppköp, och med vilkor af behörig redovisning, såsom för andre Statsmedel, närmare bestämma den erforderliga summan, att anordnas inom sistberörde belopp, då Kongl. Maj:t jemväl ville meddela de reglementariska stadganden, som, till controllerande af medlens rätta användande samt försäkrande af anstaltens framgena bestånd och förkofran, blefve af nöden.
Proposition, samt de yttranden, hvilka vid Stais- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens BetänkandeN\o 46- 5 densammas föredragning hos Riks-Stånden af åtskillige Ståndsledamöter afgifvits, hafva Utskotten till öfvervägande förehaft en af Herr J. A. Kjellberg inom Vällofl.
Borgare-Ståndet väckt och till StatsUtskottet remitterad motion, deruti föreslaget blifvit, att, för boskapsskötselns upphjelpande, genom de inhemska kreatursracernes förbättrande, Staten måtte för livarjLän, hvarest Hushållnings-Sällskap redan finnes eller framdeles inrättas, anslå 2000 R:dr Banco till prasmier för uppvisandet af de utmärktaste inhemska kreatur; och få Utskotten, som tillika tagit kännedom af de i den Kongl. Propositionen omförmälde Hushållnings-Sällskapers, äfvensom Kongl.
Dessa begge, af hvarandra beroende, näringar hafva likväl icke rönt lika uppmuntran eller gått hand i hand framåt, utan har den sednare i mera än ett århundrade fått på ett i ögo nen fallande sätt stå tillhaka.
Under det åkerbruket numera hunnit den höjd, att det ej allenast fyller landets behof af spanmål, utan ock i gynsamma år lemnar öfverskott till utförsel, måste ladugårdsproducter införskrifvas för öfver Tre millioner Riksdaler årligen.
Att likväl landtmannen i Sverige i fordna dagar, under Gustaf I:s och ännu under Gustaf II Adolfs regeringstid, använde jordens pro ductionsförmåga åt detta håll med sådan framgång att smör, talg och krea tur utgjorde export-artiklar; derom vittnar historien.
Härtill kunna väsendtligen räknas: att kreaturens mängd icke blifvit afpassad efter fodertillgången; att mera afseende fästats å djurens antal, än å deras beskaffenhet; att fodertillgången icke genom betesmarkens och ängarnes bättre skötsel och, der så ske kunnat, genom en utvidgad odling af gräs, skidväxter och rotfrukter blifvit ökad i förhållande till kreaturens mängd; att tillräcklig omsorg icke blifvit fästad å valet af afvelsdjur; och att kreaturens skötsel B Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 46. blifvit vanvårdad.
Dessa omständigheter, synnerligast den sista, torde äfven vara orsak dertill att någon inhemsk constant boskapsrace, om än försök lill bildandet deraf varit gjordt, egentligen ej finnes.
Då det icke lärer kunna bestridas, att boskapsskötselns bedrifvand* på ett mera ändamålsenligt sätt både bör och kan verkställas, så uppstår fråga, huru härmed skall tillgå.
Utskotten anse den inhemska boskapens förbättrande och utbildande till god race böra utgöra början, och hufvudsakligaste medlet för en sådan förädling vara utländska afvelsdjurs införskritvande; men, på det att denna åtgärd må blifva så verksam som behofvet påkallar, bör den icke vidtagas i alltför liten scala elier för ensidigt.
Durhamns-racen i England,—hvilken race tillika med Pemhroke-shire-vacen från samma land, Ayre-shirc-racen från Skottland samt Holländsk-Frisishe- och Schweitzishc Haeli-racerne af Landtbruks-Asademien anses vara de för Sveriges förhållanden tjenligaste boskapsracer, med afseende dels å den olika afkastning, som af djurens underhåll beräknas, och dels å tillgången och arten af foderämnen i serskilda orter —, men dessa försök, till hvilkas anställande endast få enskilde ega förmögenhet, kunna hvarken nog hastigt eller mera omfattande komma landet tillgodo.
Det är derföre Utskotten anse, att Staten bör mellankomma med understöd för boskapsskötselns upphjelpande, och att detta understöd icke må vara så otillräckligt, att ändamålet dermed förfelas; till hvilken åsigt
Utskotten hemta ytterligare stöd af de förmonliga verkningar, Statens biträde åt andra dylika näringar, såsom fårafveln, medfört.
Enligt Utskottens tanke, innefattar Kongl. Majits förevarande Nådiga Proposition ett ganska ändamålsenligt förslag, så väl för bildandet af de tjenligaste boskapsracer, som för afvelsdjurens spridande till serskilda delar af riket; men Utskotten anse derjemte, det Kongl. Maj:t bör vara oförhindrad att af det anslag, sorn Rikets Ständer kunna till Stam-holländeriers inrättande bevilja, äfven i annan väg bereda uppmuntran och förkofring åt boskapsskötseln, såsom genom utdelning af praemier för framvisandet af vackra in - Stats- samt Allm, Besv,- och Ekort.-TJtskottcns Betänkande, N:o /j.6, 7 hemska djur, hvilket medels användande uti England varit af så väsendtligt inflytande på boskapsafvelns förbättring inom detta land.
Det anslag, som för anläggandet af Atta Stam-holländerier, med 20 djur i hvartdera, ansetts erforderligt, utgörande, enligt den Kongl. Propositionen, minst Femtiofem Tusende och högst Sjuttio Tusende Riksdaler, synes icke vara för Staten af den betydenhet, att dessa anstalters understödjande dermed bör af Rikets Ständer förvägras, om man vill söka ett så vigtigt mål, som boskapsskötselns bringande derhän, att producterne deraf icke må behöfva från utrikes ort till riket införskrifvas.
Propositionen jemväl omförmäles, den fond, hvilken blefve till Stam-holiänderiers inrättande använd, komma att, så snart Rikets alla Län, efter den för Holländerierne uppgjorde plan, hunnit blifva med stamhjordar forsed de, lemna en ränta, disponibel för de ytterligare åtgärder lill landtbruket* befrämjande, som, på den ståndpunkt, der det då befunne sig, kunde anses nödiga, och hvaraf äfven följer, att nämnde fond hvarken till capital eller ränta vore att anse såsom förlorad.
Stam-holländerierne skulle upplåtas åt enskilde personer, och således ej för Staten medföra någon underhållskostnad, få Utskotten vördsamt tillstyrka, alt Rikets Ständer måtte å Riksgälds-Contoret anvisa en summa för en gång af Sjuttio Tusende Riksdaler Banco till Kongl. Majrts disposition för uppmuntran och befrämjande af boskapsskötseln i Riket, så väl genom Stam-holländeriers bildande, hvartill äfven kor af inhemska racer må användas, samt ädla racedjurs införskrifning och framdeles utdelning af prsemier, som genom hvad åtgärder i öfrigt Kongl. Maj:t kan finna lämplige för befordrandet af denna fäderneslandets vigtiga angelägenhet.
I följd af delta tillstyrkande och den till grund derföre af Utskotten uttryckta åsigt, finna Utskotten något serskildt svar å den af Herr Kjellberg väckta ofvanomförmälda motion icke erfordras.
Stockholm den 3o Januari i845. 8 Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon.-ZJt skottens Utlåtande, N:o 4l - Reservation af Herr Doctor Björkman, sora, med gillande af Utskottens tillstyrkande af ett anslag till det af Kongl. Maj:t äskade högsta belopp, eller 70,000 R:dr, ansåg att Utskottens Betänkande icke bordt innefatta förslag till medlens användande för annat, än det i den Kongl. Propositionen uppgifna ändamål, eller Stam-holländeriers inrättande, på sätt Afdelningen i hänseende dertill föreslagit,' och att således Rikets Ständer borde till Kongl. Majrts disposition, för inrättande af Stara-holländerier, å Riksgälds-Contoret anvisa det af Kongl. Maj:t för nämnde behof äskade största belopp, eller 70,000 R:dr Banco, samt åt Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att, så väl i afseende å dessa inrättningars anläggande och förvaltande i enlighet med de uti den Nådiga Propositionen uppgifna grunder, som ock för controllerande af de anslagne medlens rätta användande, äfvensom, till försäkrande af anstaltens framtida bestånd och förkofran, meddela de föreskrifter, som för ändamålet kunde finnas tjenlige.
Uti denna reservation har Herr Bergstén instämt.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 3i Jan., kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande för vissa inhemska kreaturs-raccrs förbättrande.
Ridderskapet och Adeln, har Stats-Utskottet fått till handläggning emottaga en af Herr Pajkull, C. S , väckt motion, deruti anföres, hurusom, i synnerhet de sednare åren, både Staten och den enskilde uppoffrat betydliga kostnader, för att, medelst utländska afvelsdjurs införskrifvande, söka upphjelpa inom landet befintliga kreatursracer, under det man försummat alla försök till dessa racers förbättrande genom god vård och urval vid parningen inom stammarne.