Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Innevånarne i länet intressera sig mer och mer för Sällskapets förhandlingar och tillegna sig dess råd och upplysningar, och om än mera framstående verkningar ännu icke åstadkommits, kan dock med skäl uttalas den åsigt, att Sällskapets verksamhet haft ett välgörande inflytande på landthushållningen; h) Hushållningssällskapets filial-af'delningar hafva ännu icke motsvarat önskningarne; c) Landtbruksmöten, d) premier, e) täfiingar, f) expositioner hafva för dem som nitälska för saken fördelaktigt inverkat till förbättring såväl i ladugårdsskötseln, som åkerjordens behandling, i förra hänseendet genom rikligare utfodring och bättre afvelsdjur och i det senare genom åkerns ändamålsenligare drifning samt förbättrade redskaper; g) Agronomer hafva på några få ställen blifvit anlitade och der hafva resultaterna visat sig goda; h) Tillämpning sskolor för landtbruket hafva under perioden icke funnits i länet, men den för provinsen Skåne gemensamma landtbruksskolan på Orup har begagnats af många bland allmogens söner och såmedelst haft fördelaktigt inflytande på jordbruket; i) Stuterier finnas endast några få enskilde utan betydenhet; k) Holländerier och mejerier finnas å de flesta större egendomar och hafva särdeles välgörande inflytande på boskapsskötseln och jordbruket; l) Brännerier.
Bränvinsbränningen har varit särdeles högt uppdrifven i östra och Vestra Göinge samt Gerds och Willands härader.
Fabriks vinsten har icke varit stor.
Största delen af bränvinsbrännarne räkna vinsten i tillgången på drank till utfodring.
Denna näringsgren har förorsakat en vidsträckt potatisodling, som för jorden icke är välgörande och för ladugårdsskötseln är menlig.
Tillgången å arbetare för jordbrukets behof är tillräcklig.
Sätten för deras anskaffande äro följande: a) Jordtorpare, hvilka finnas såväl vid de större egendomarne, som vid bondhemman.
De antagas i allmänhet genom kontrakt och utgöra dagsverken till jordägaren i förhållande till torpens storlek.
En del torplägenheter äro af den betydenhet, att innehafvaren måste hålla särskild dräng för arbetsskyldighetens fullgörande.
Arbetsskyldigheten är vanligen på en eller flere dagar per vecka hela året om, och är torpinnehafvaren derjemte ofta förbunden att emot dagspenning utgöra särskildt arbete, särdeles under hösttiden; b) Stattorpare finnas äfven på en del ställen, men till ringa antal.
De innehafva obetydlig jord och erhålla till fyllnad stat.
Deras arbetsskyldighet är ordnad på enahanda sätt som jordtorparnes; c Tjenare i husbondens bröd äro de talrikaste.
Lönevilkoren äro 100 R:dr R:mt för fullgod arbetsdräng samt 50 å 60 för andra; d) Statfolk förekomma sällan hos allmogen, men finnas vid de större gårdarne.
De åtnjuta vanligen 7 å 8 tunnor säd, 100 R:dr i penningar samt antingen föda för en ko eller ock ett visst qvantum mjölk per dag, förutom bostad och bränmateriel; e)
Daglönare finnas att tillgå på de flesta ställen; äfvenså /) Backstugusittare, de der mot rättighet att å utmarken bygga sig stuga erlägga till jordägaren en ringa penninge-afgift eller ock förrätta motsvai’ande arbete.
Priser å skogsalster m. m. 11 Dagsverkspriserne hafva varit de i tab. Litt.
E uppgifne.
Någon skilnad häri har dock varit på Tab.
E. olika orter i länet, men ett medium är beräknadt.
Å tabellen N:o 4 finnas upptagne de förhållanden, Tab. N:o 4. som aro kända i afseende på arealen och afkastningen å befintlige boställsskogar och flygsandsfält, som äro ställda under allmän uppsigt.
Arealen af boställsskogarne kan icke uppgifvas.
Under den 6 Juli 1859 infordrade Eders Kongl. Maj:ts Skogsstyrelse uppgift i detta hänseende, och, efter begagnande af alla tillgängliga källor, meddelade Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 18 Februari 1860 en sådan, upptagande boställen af alla slag, kungsgårdar, kungsladugårdar, till Eders Kongl. Maj:t och Kronan indragne boställen samt andra hemman och lägenheter, hvilka förvaltas eller äro utarrenderade för Kronans räkning, äfvensom kyrko-, akademi-, hospitals-, barnhus- och krigsmanshus- samt alla allmänna inrättningars hemman och lägenheter med undantag af sådana, som under stadgad åborätt äro upplåtne.
Denna uppgift, såsom varande den enda tillgängliga, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande här i underdånighet åberopa.
Jägeristatens antal och aflöning vid periodens slut var följande: 1 Öfverjägmästare med lön af 1,600 R:dr Runt, 1 Uppsyningsman vid hvartdera af de 2 revieren, den ene med 5, den andre med 1,26£ tid. jord, 2 Vaktare vid Usta revieret med tillsamman 2 tid. 5 kpl. jord, 16 Vaktare vid 2:dra revieret med tillsamman 20 tid. 30,3 kpl. jord samt vid samma revier 3 Extra Vaktare med tillsamman 4 tid. 1 kpl. jord.
o Allmänna a/verkningssättet å skogarne är gallring eller blädning.
A fem flygsandsfält är dock trakthuggning införd, och detta afverkningssätt förekommer också på en del enskilde skogar, tillhörande de större egendomarna, hvarest i senare åren en bättre och vårdad skogshushållning blifvit införd.
För öfrigt finnes icke någon vårdad skogshushållning, och särskilda undervisnings-anstalter för skogsskötseln saknas.
Byggnadstimmer, plankor och bräder afverkas till icke obetydligt belopp, men qvantiteten kan icke uppgifvas.
Största delen afsättes inom länet, men en del afsättes dels till Malmöhus län och dels till utrikes ort.
Svedjande har betydligt aftagit.
Skogseldar hafva förekommit inom Örkelljunga socken i Norra Asbo härad dels år 1856, då genom en elfvaårig gosses okynne 56 tunnland gles skog förstördes, i värde uppskattad till 300 R:dr Runt, och dels år 1857, då skog å omkring 20 tunnland gick förlorad i följd af vårdslöshet vid torfbränning, hvilken skada uppskattades till 40 R:dr Runt, samt inom Qviinge socken i Östra Göinge härad år 1859, då en under Hanaskogs gård lydande vacker furuplantering på omkring 80 tunnlands rymd lades i aska, utan att orsaken till eldens uppkomst kunde utrönas.
Fabriksanläggningar finnas icke inom länet af det omfång, att de inverka på skogsvården.
Till kolning samt tjärn- och 6ec&-bränning begagnas mest stubbar och vid kalkbränning till största delen torf.
I skogs trakterne medtager stängselsättet icke obetydligt skog.
Hufvudsakliga surrogatet för brännmateriel är torftägt, som finnes på de flesta ställen i länet.
Också Engelska stenkol användas numera till betydlig del, särdeles å orter belägne i närhet af lastageplats.
Priserne å skogsprodukter hafva under perioden stegrats.
Vid periodens slut gällde en kubikfamn bokved 20 k 22 R:dr Runt, då den vid förra femårsperiodens slut kunde köpas för 16 å 18 R:dr Runt.
Äfven Tab. liitt.
Under vintermånaderne.
Under sommarmånaderne.
Mansdags- verken.
Q, vinsdags- verken.
Qvinsdags- verken. lr 1856 — 60 — 40 — 80 — 50 » 1857 » — 75 — 50 1 — — 60 » 1858 » — 75 — 50 1 12 — 60 » 1859 » — 84 — 50 1 12 — 75 » 1860 » — 84 — 50 1 25 — 75 12 Christianstads län.
Bruk och fabriker. priset på virke och bräder har stigit, dock icke så märkbart.
En-tums furubräder med 120 tum på tolften noterades till 6 K:dr R:mt och i förhållande derefter för gröfre plankor.
N:is 5 o. 6.
Uppgifter om antal dödade rofdjur och af rofdjur dödade husdjur meddelas å bifogade tabeller N:is 5 och 6.
Dessa uppgifter äro dock icke tillförlitliga, emedan vid deras infordrande många förklarat, att, i saknad af anteckningar, man icke kunde erinra sig antalet af det ena eller andra slaget af djur som blifvit dö dade.
Antagligen är antalet vida större än uppgifterne utvisa, För rofdjurs utödande hafva icke vidtagits andra åtgärder än skallgång, och andra belöningar än de i författningarne bestämde skottpenningar hafva icke ifrågakommit.
A tabellen
N:o 7 finnas uppgifter om alla näringar, med undantag för jordbruk och skogshandtering, särskildt för landet och särskildt för städerne, sådant förhållandet var vid femårsperiodens slut.
Det i tabellen upptagna alunbruket är beläget i Andrarum af Andrarums socken, Albo härad, anlagdt år 1637 och privilegieradt till 22 kokpannor, deraf dock endast tre dubbla begagnas under åtta månader på o året.
Bruket innehafves under fideikommissrätt af Kammarherren Grefve C.
Arliga åtgången af brännmateriel är beräknad till 400 famnar torf och 540 famnar ved.
Tillverkningen under perioden har, efter medeltal per år, uppgått till 1,727 tunnor alun, hvarje tunna vägande 17 lispund 4 skålpund v. v. Afsätt o ningen sker hufvudsakligen på utrikes ort.
Ar 1858 inmutades på Andrarums bys utmark ett blyglansfält, men malmbrytningen har hittills varit så obetydlig, att någon större utsmältning ännu icke kunnat verkställas.
Vid ett i Färlöfs socken af östra Göinge härad beläget krutbruk, benämnd t - Torsebro, tillverkas årligen omkring 1,000 centner krut, hvilka till största delen levereras till Kronans förråder.
Under perioden hafva der krutqvarnar två gånger exploderat, dervid menniskolif spillts.
I Ignaberga socken af Vestra Göinge härad finnes det största af de i tabellen angifne kalkstensbrott en.
En större del af socknens jordägare äro deri delägare.
Arliga produktionen uppgår till omkring 2,000 å 2,500 tunnor kalk.
Det dernäst märkbara kalkbrottet är beläget på ägorna till Råbelöfs säteri i Råbelöfs socken af Willands härad, der årliga tillverkningen uppgår till omkring 1,200 tunnor.
De öfriga finnas i Ingelstads fögderi, men äro af mindre betydenhet.
Någon ny fabrik har under perioden icke blifvit anlagd, men i Österslöfs socken har tillkommit ett tegelbruk.
Tillverkningen af tegel har tilltagit i allmänhet och orsaken dertill finnes derutinnan, att, i anseende till de högre priserne på timmer, byggnader mera än tillförene uppföras af sten.
Priserne på kalk och tegel hafva varit 36
R:dr per läst kalk och 36
R:dr per tusendet tegel.
De fleste inrättningar hafva närbelägen tillgång på brännmateriel af torf och ved, hvarförutan de icke skulle kunna drifvas, enär transportmedlen äro mindre goda.
Forslingen måste nemligen ske pä hjuldon.
Afsåttningsorterne äro också närbelägne trakter.
Fabriker af någon betydenhet äro:
Klippans maskin-papper sfabrik, belägen i Sönnarslöfs socken af Södra o o * Asbo härad.
Ar 1860 tillverkades der 39,184 ris och rullar papper, deraf nära hälften skrifpapper.
Tillverkningsvärdet uppgick till 304,747 R:dr Runt.
Afsättning sker till de fleste städer i riket och tryckpapper hufvudsakligen till Stockholm.
Äfven förekommer export till Danmark och Norge.
Transporten sker på hjuldon’ till Helsingborg och derifrån sjöledes.
En skola för fabriksarbetarnes barn finnes på stället, tillkommen efter testamentariskt förordnande af förre ägaren, aflidne Brukspatronen och Riddaren S. M. Sunnerdahl.
Arbetarnes ekonomiska ställning är god, och i sedligt hänseende förefinnes icke skäl till klander.
Strömshalls klädesfabrik, belägen i Emitslöfs socken af Östra Göinge härad, hvarest tillverkas omkring 4,000 alnar kläde årligen till ett värde af omkring 21,000 R:dr.
Afsättningsorterne äro provinsens städer och marknader.
Särskild humanitets- och bildnings-anstalt för arbetarne finnes icke, men sedligheten bland dem är oklanderlig och deras ekonomiska-ställning är god.
Kommunikationer. 13 Näringarne hafva icke tagit sådan utsträckning, att någon vexelverkan på deni inbördes kunnat skönjas; men de hafva dock ett välgörande inflytande på innevånarnes välstånd. o Såsom binäringar förekomma inom Norra Asbo härad förfärdigandet af lärfts-, blångarns- och gröfre bomullsvftfnader, golfmattor, laggkärl och en del enklare möbler, samt inom Ostra och Vestra Göinge härader gröfre smidesarbeten, väfnader af ylle, lin och bomull, golfmattor och hästtäcken, jemte laggkärl och möbler.
Dessa binäringar hafva icke så obetydligt omfång, och afsättningen sker dels på marknader, såväl inom som utom länet, och dels till handlande i städerne, och, då man icke tager i betraktande den tid, som åtgår för tillverkningarnes kringförande för försäljning, hvilken ofta mindre väl användes, kunna de anses hafva ett välgörande inflytande på befolkningen, som derigenom har ett ständigt tillfälle till arbete, då annat sådant möjligen saknas.
Jagt idkas icke såsom näring, men vid kustorterne, särdeles i Ingelstads, Jerrestads, Albo oell Bjäre härader, idkas fiske såsom en hufvudsaklig näring för dem, som dermed sig sysselsätta.
Såsom fiskelägen må nämnas Torekov i Bjäre härad, Knäbäek, Hvitemölla, Kivik och Wik i Albo härad, Baskemölla och Brantevik i Jerrestads härad samt Skillinge och Kåseberga i Ingelstads härad.
I Cimbrishamns stad, köpingen Båstad och i Alius by (Christianstads hamn- och lastageplats) finnas äfven bosatte fiskare.
Denna näring är icke särdeles lönande, och befolkningen på de egentliga fiskelägena är i mindre god ekonomisk ställning.
Sillfisket, sorn vid östra kusten fordom var ganska betydligt, har särdeles märkbart minskats.
Lax fångas vid nämnde kust, äfvenså ål, samt i trakten af Cimbrishamn så kallad tobbis.
Enligt formuläret skulle bränneriernas antal upptagas å förteckningen öfver fabriker, men som dermed Tub. Litt.
r. icke rätt kunde åskådliggöras förhållandet, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett sig böra tillägga nedanstående tabell Litt.
F, derå förhållandet med bränneriernas antal, såväl de störres som de mindres, samt tillverknings-afgifterne för hvartdera af periodens fem år finnes angifvet. 4.
Kommunikations-anstalter och varubyten. a) Landskommunikationer.
Bilagan tab.
N:o 8 upptager 1) allmänna landsvägars, häradsvägars och Tab. n-.o 8. socknevägars längd vid periodens slut; 2) längden af de utaf dessa vägar, som äro indelade och med skjutsstationer försedde; 3) under perioden omlagde eller betydligt förbättrade vägars längd; 4) dertill af statsverket eller kommunerne tillskjutne kostnader; 5) antalet gästgifveriet1 vid lands- och häradsvägar samt i städer, med uppgift derjemte vid huru många af dessa skjusentreprenad finnes införd; och 6) antal hästar utgångne till kungs- och krono samt gästgifveri-, håll- och reservskjuts under hvartdera af periodens feni år.
F. Bränvinsbrännerier, med uppgift om erlagde tillverkning s-afgifter.
1 Större brännerier.
Summa > Tillverknings- afgift.
Antal redskap under gång Tillverknings- afgift. afgift. 03 bada la må 2 a må K:dr R:mt. mana- derne. nåden. naden.
År 1856 36 440,885 81 658 70 942 437,443 86 878,329 67 » 1857 52 581,753 56 1,100 110 602 549,564 12 1,131,317 68 » 1858 49 575,329 80 316 57 680 690,346 80 1,265,676 60 » 1859 38 393,972 21 579 47 544 801,112 — 1,195,084 21 » 1860 19 153,460 11 424 236 428 673,613 80 827,073 91 Anmärkning i afseende på de större bränner lema: 1858 års höst* och 1859 ärs vårmånader räknas till 1858 års bränvinsbränning.
1859 » » » 1860 » » » » 1859 » » 14 Christianstads län.
Postbefordring.
Under periodens senaste år hafva de allmänna vägarne blifvit på en del ställen betydligt förbättrade, sedan allmogen börjat inse fördelen af begagnande af sönderslagen sten till lagningsämne.
Till större broar inom länet hänföras: 1) Långebro, ledande öfver Helgeå vid Christianstad.
Såsom fästningsbrygga tillkom den vid anläggningen af Christianstads stad och fästning.
Den vidmaktshölls såsom trädbro till sistlidne år af östra och Vestra Göinge, Willands, Gerds och Albo härader i Christianstads samt Färs och Frosta härader i Malmöhus län.
Sedan i anseende till densammas dåliga beskaffenhet ombyggnad blifvit ifrågaställd, uppstod tvist dels emellan förutnämnde härader inbördes och dels emellan desse oell Christianstads stad, hvilken tvist genom 7 O Eders Kongl. Maj:ts nådiga utslag den 10 Augusti 1858 så afslutades, att meranämnde härader, med undantag af en socken och en by i Frosta härad, blefvo tillförbundne att fortfarande bygga och underhålla bron, dock sålunda att
Christianstads stad skulle bekosta hvad som erfordrades för anbringande af öppning å bron eller så kallad svängbro.
Emellertid hade förslag blifvit uppgjordt för brons ombyggnad af sten och jern. och vid 1853 och 1854 årens Riksdag beviljade Rikets Ständer ett anslag af 100,000 R:dr B:ko, deraf en tredjedel utan återbetalningsskyldighet och två tredjedelar såsom lån, i och för ombyggnaden, under vilkor att dervid följdes den af Eders Kongl. Majit i nåder gillade planen.
Efter många öfverläggningar emellan de brobyggnadsskyldige bildade en större del af dessa ett bolag för utförande af brobyggnaden efter berörde {dan mot åtnjutande af anslaget och rättighet att af öfrige brobyggnadskyldige uppbära de tillskotts-afgifter, hvartill desse senare lagligen kunde kännas skyldige.
Sedermera ingingo samtlige brobyggnadsskyldige, med undantag af en socken, uti bolaget, och byggnaden sattes i verket samt blef till största delen fullbordad innan periodens slut.
Uppgift å kommunernas i och för denna brobyggnad hafde kostnader kan först meddelas i nästkommande femårsberättelse, emedan räkenskaperne innevarande år afslutats; 2) Torsebro, som äfvenledes leder öfver Helgeå vid Torsebro krutbrut.
Underhållsskyldigheten vidlåder Östra Göinge och Willands härader; 3) Tranarps bro, ledande öfver Rönne å.
Den underhålles af Norra och Södra Asbo härader och blef nybyggd kort före periodens början.
Bropenningar uppbäras der med sex öre för hvarje häst och fäkreatur, som öfverföres; och 4) Bron öfver nyssnämnde å vid Engelholm, hvilken underhålles af Södra Asbo och Bjäre härader.
Ombyggnad af denna bro är bestämd.
Dessutom finnas öfver Rönne å anbragte broar vid Forestad, Spång och Sönnarslöf, hvilka underhållas o af Norra Asbo härad.
Endast en färja vid allmän häradsväg finnes i länet och der uppbäras färjepenningar, men vid andra mindre vägar finnas tre färjor, hvarest äfven färjepenningar uppbäras.
. Litt. g. Ofver antalet grindar meddelas uppgift i tabellen Litt. G. Ordinarie postföringsskyldiglieten anses icke vara särdeles mera betungande än annat motsvarande onus, hvarifrån de till postföring indelade hemmanen äro fritagne, men öfver den gästgifveri- och reservskjutsskyldige pålagde förbindelse att skjutsa snäll-, paket- och diligens-posterne, hvilkas antal senare åren betydligen Tab. Litt. G. Förteckning öfver grindar å allmänna vägarne.
Ä landsväg.
A häradsväg.
I Norra och Södra Asbo samt Bjäre häraders fögderi u* 1 * 1190 136 I Ostra och Vestra Göinge häraders fögderi 197 360 I Gerds, Willands och Albo häraders fögderi 66 303 I Ingelstads och Jerrestads häraders fögderi 2 2 Summa 455 801 Christianstads län.
15 ökats, hafva klagomål ofta försports.
Ett märkbart förhållande företer sig dock i afseende på bedömande af det mer eller mindre tryckande i gästgifveri- och reservskjutsskyldigheten.
Under periodens början klagades mycket öfver skjutsbördan, och då under hvartdera af åren 1856 och 1857 utgingo mellan 61 å 64,000 hästar, syntes också något skäl för denna klagan, men sedan under följande tre åren hästantalet nedgått till nära hälften, utan tvifvel en följd af den förhöjda skjutslegan, hafva icke sällan från skjutsskyldiges sida försports anmärkning, det de gått i mistning af tillfälle till skjutsningsinkomst.
Det borde således kunna antagas, att åtminstone en del af de skjutsskyldige icke numera betrakta skjutsningen såsom något särdeles tryckande onus.
Sedan under periodens senaste år Södra stambanan blifvit öppnad till Sösdala, utgingo vid närmaste gästgifvaregård betydligt högre antal skjutshästar än tillförene, men detta förhållande har åter förändrats, sedan Hessleholms jernbanstation öppnades, och då skjutsåtgången vid der närmast belägna gästgifvaregård i stället ökats.
.Jernvägen har i öfrigt verkat derhän, att skjutsåtgängen märkbart minskats vid de gästgifvaregårdar, som äro belägne vid allmänna landsvägen åt Malmö.
Varuforsling har icke ingått såsom någon egentlig näringsgren för länets innevånare, hvadan jernvägens tillkomst icke gjort särdeles inverkan i detta hänseende, men på rörelsens rigtning och lif i de orter banan genomlöper har den haft genomgripande inflytande och kommer otvifvelaktigt att verka gynnsamt å de flesta näringsgren arne, sedan befolkningen hunnit lära sig rätt inse fördelen af tidsbesparing och tillfället att till annat använda alla de krafter, hvilka tillförene måste förspillas på en tidsödande transport.
Kronobrefbäringsbestyret har inom fem härader, nemligen Bjäre, Östra Göinge, Gerds, Willands och Albo, varit ställdt på entreprenad, så att den mellan utsatte stationer blifvit bestridd af vissa med bestämd aflöning försedde personer, i enlighet med föreskriften uti Eders Kongl.
Majrts nådiga Cirkulär den 30 November 1849.
Uti de öfrige fem häraderne har bestyret deremot blifvit bestridt på tillförene vanligt sätt. b) Sjökommunikationer.
Kusthamnar finnas: 1) Vid Cimbrishamn med djup till och med 11 fot.
Under perioden har den blifvit underhållen och en lastbrygga uppförd för en kostnad af 17,237
R:dr 24 öre, dertill hamnens inkomster blifvit använde.
I slutet af år 1860 inträffade ett större ras å norra vågbrytarén.
Jståndsättandet såväl deraf, som äfven af sedermera inträffad skada, har skett efter periodens slut och utgör således icke föremål för denna berättelse; o 2) Vid Ahus, Christianstads hamn- och lastageplats, med 12 fots djup.
Den fullbordades före periodens början, men har sedermera genom verkställde muddringar underhållits och förbättrats på stadens bekostnad; 3) Vid Rönneåns utlopp i Skelderviken är under periodens första år fullbordad och afsynad hamn för Engelholms stad.
Den har vid dagligt vatten ett djup af 10 å 14 fot och består af två i hafvet utgå ende jetéer.
För öfrigt finnas smärre kusthamnar för båtar vid Torekov, Båstad och Ramsjö i Bjäre härad.
De hafva ett djup af fyra till sex fot och äro under perioden förbättrade på kommunernes bekostnad för om kring 5,000 R:dr R:mt.
Kustfarten är icke särdeles betydlig.
Under åren 1857 och 1858 gjorde ängfartygen af Chapman och Lidköping regelbundna turer till Cimbrishamn under färderne från och till Stockholm och Göteborg.
Två emellan Stockholm och Malmö gående ångfartyg, nemligen Göta och Transit N:o 2, hafva anlupit Åhus och fortfara dermed ännu regelbundet.
Halländska ångfartygen Najaden och Halland anlöpa också Torekov på turerne emellan Göteborg och Köpenhamn.
Rönne å har under perioden blifvit upprensad på en sträcka af två mil från Engelholm till Sönnarslöf.
Denna trafiklinie afser endast pråmfart för forsling af spanmål och andra landtmannaprodukter.
Kostnaden för detta arbete har blifvit bestridd dels med statsanslag å 21,000 R:dr och dels af Engelholms hamnbolag med 27,000 R:dr R:mt.
Arbetet är dock ännu icke afsynadt. 16 Christianstads län.
För kommunikationen emellan Christianstad och hamnen vid Åhus begagnas tre fots djupgående pråmar, som föras å Helgeå till Hernestad och derifrån genom gräfd kanal till åns vidare utlopp vid Alius.
Denna trafiklinie, omkring två mil lång, är särdeles besvärlig och högst otillräcklig samt måste årligen underhållas genom inuddringar, som ske på stadens bekostnad.
Förhoppning på bättre sjökommunikation för Christianstad uppkom år 1858, då ett Engelskt bolag åtog sig att invalla Helgeåns breda vattendrag dels från Torsebro till Christianstad och dels vidare derifrån till Hornalandet för bildande af en kanal, hvilken, fortsatt o o genom gräfning öfver Horna- och Ahuslanden till Alius, skulle bilda en segelled, tillräckligt stor för att de o fartyg, som inlöpa i Ahus' hamn, skulle kunna gå upp till staden.
Genom detta företag skulle den jord, som i följd af Helgeåns svämning står under vatten och har benämning af Åraslöfs, Horna och Nosaby-Hammars sjöar, bringas i dagen och göras fruktbärande, och hufvudvilkoren voro, att bolaget skulle utföra arbetet på egen bekostnad, mot rättighet att få begagna landvinningen, beräknad till omkring 9,000 tunnland, under 60 år.
Genom nådig Resolution den 10 Augusti 1858 blef arbetsplanen af Eders Kongl. Maj:t sanktionerad och under påföljande års sommar påbörjades arbetet med invallning af Nosaby-Hammars-sjön, genom utfyllning af en bank mellan yttersta udden af Hammarslandet och Christianstads stads mark.
Detta arbete visade sig särdeles besvärligt, och vid 1860 års slut var något öfver hälften af denna banksträckning utlagd.
Sedermera har den blifvit fullbordad, och Nosaby-Hammars-sjön utpumpad.
Som för detta företag icke vidare kan redogöras, utan att öfverskrida tiden för ifrågavarande femårsperiod, så har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett sig dermed böra låta anstå. o Lotsar äro anställde i Cimbrishamn, Ahus och Torekov, och vid sistnämnde två ställen finnas också håkar i och för inloppens anvisande.