Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
F r å n midten a f vårt å r h u n d r a d e k u n n a vi a n t e c k n a ett p a r k v i n n o r, s o m visat ett m e r än v a n l i g t intresse f ö r a s t r o n o m i e n, Mary Sommerville i S k o t t l a n d har utgifvit flere ut- m ä r k t a p o p u l ä r a astronomiska arbeten.
Maria Mitchell, dotter till N o r d - A m e r i k a s förste astro- nom, har u p p t ä c k t flere k o m e t e r o c h studerat deras b a n o r.
H o n v a r direktrice f ö r c o l l e g e V e s s a r ' s o b s e r v a t o r i u m ä n d a till sin d ö d 1 8 9 1, d å h o n efterträddes a f miss M. W. Whitney.
I v å r a d a g a r ä r det framför allt i A m e - r i k a vi finna k v i n n o r sysselsatta m e d astro- nomisk observation o c h kalkyl.
L i k a långt vi i g a m l a v ä r l d e n stå före i v e t e n s k a p l i g gedigenhet, l i k a l å n g t ä r o v i efter d e n n y a v ä r l d e n i polititisk frihet o c h utveckling.
K v i n n o e m a n c i p a t i o n e n, s o m o n e k l i g e n äger åt- s k i l l i g a g o d a o c h b e a k t a n s v ä r d a sidor, har d ä r s k a p a t en o b a g r ä n s a d handlingsfrihet åt k v i n - nan.
A s t r o n o m i e n, s o m i A m e r i k a k n a p p t är 30 år g a m m a l, h a r här en m ä n g d g y n n a r e och hängifna arbetare.
G e n o m ett heroiskt arbete, medels g i g a n t i s k a instrument o c h g e n o m de k o l o s s a l a e k o n o m i s k a m e d e l, s o m d ä r stå till b u d s, l ä m n a s d a g l i g e n n y a o c h storartade b i d r a g till d e n n a vetenskaps u t v e c k l i n g.
D e n förste, s o m l y c k a d e s fotografera linierna i stjärnspektra, v a r d r H e n r y D r ä p e r i N e w y - ork.
H a n s hustru mrs Anna Palmer Dräper v a r hans ständiga m e d b j ä l p a r i n n a i a l l a hans experiment o c h undersökningar.
N ä r hennes m a n d o g 1 8 8 2, g j o r d e h o n en större d o n a - tion (T h e H e n r y D r ä p e r M e m o r i a l) till H a r - v a r d C o l l e g e o b s e r v a t o r i u m, f ö r att deras un- d e r s ö k n i n g a r s k u l l e k u n n a fortsättas u n d e r professor P i c k a r i n g s l e d n i n g.
F ö r n ä r v a r a n d e äro därstädes i c k e mindre än fyrtio assisten- ter sysselsatta, a f h v i l k a sjutton ä r o k v i n n o r.
Vi k u n n a här n ä m n a miss Eva F. Leland, som utfört b e s t ä m n i n g a r a f ljusstyrkan h o s stjärnor o e h stjärnhopar, miss Louise D. Wells och miss Mabel C. Slevens, s o m katalogiserar och u n d e r s ö k e r stjärnspektra, miss Antonia C. Maury, s o m p å spektralanalystisk v ä g u p p - täckt flere dubbelstjärnor, samt miss Florence Cushman o c h mrs M. Flemming, hvilka med f r a m g å n g sysslat m e d astrofysikaliska under- sökningar.
N y l i g e n h a r en u n g a m e r i k a n s k a miss M. Kliimpke eröfrat d o k t o r s g r a d e n i P a r i s 75 medels en af h a n d l i n g öfver S a t u r n u s ' ringar, h v i l k e n u t g ö r en fortsättning a f professor K o v a l e w s k i ' s undersökningar öfver samma sak.
I E n g l a n d har miss A.
M. Clarke gjort sig ett a k t a d t v e t e n s k a p l i g t n a m n g e n o m sina u t m ä r k t a o b s e r v a t i o n e r a f föränderliga stjär- nor, O r i o n - n e b u l o s a n o c h M e r k u r i u s ' rotation m. m.
, samt framföv allt g e n o m sina b ä g g e arbeten » T h e history o f the a s t r o n o m y in the 1 9 c e n t u r y » o c h » T h e system o f the stars ».
U t o m n u a n f ö r d a v e t e n s k a p s i d k a r e finnes ett stort antal k v i n n o r i A m e r i k a s å v ä l s o m i E u r o p a, h v i l k a s o m amatörer p å l e d i g a stunder ä g n a sig åt studiet a f den stilla stjärnenatten.
Bland medlemmarne af L a société astronoraique d e F r a n c e m ä r k a s n a m n s å d a n a s o m m:me la comtesse Ferdinand dc Lesseps, mette Louise Branderbourger m.
fl., och s o m o b s e r v a t ö r v i d Tobservatoire p o p u - laire d u T r o c a d e r o i P a r i s är anställd en rndle A. Jeuberi.
I S v e r i g e har stjjärnkunskapens häfder ej att a n t e c k n a n å g o t annat n a m n än Sonja Kovalewski, h v i l k e n fortsatt L a p l a c e s u n d e r - s ö k n i n g a r öfver Saturnus-ringen.
Emellertid torde det l i g g a i n o m möjlighetens gränser att v ä c k a till l i f ett a l l m ä n n a r e intresse f ö r astro- n o m i s k a o b s e r v a t i o n e r äfven i vårt l i l l a l a n d.
Utan t v i f v e l k a n här åtskilligt a f v ä r d e å s t a d k o m m a s utan n å g r a större förutsättningar v a r e sig m e d afseende p å matematiska kun- s k a p e r eller instrumentella hjälpredor, b l o t t l ä m p l i g l e d n i n g o c h näring l ä m n a s från fack- männens sida åt ett d y l i k t möjligen v a k n a u d e forskningsbegär.
De a f v å r a läsarinnor, s o m intressera s i g för saken, vilja v i hänvisa till en uppsats o m amatörastronomi, s o m finnes intagen i ett a f de närmast u t k o m m a n d e häftena a f tidskriften Ord o c h b i l d.
F ö r öfrigt torde en H a n d b o k för amatörastronomer v a r a att i n o m k o r t från t r y c k e t förvänta, d ä r en fullständig undervis- ning o m anställande a f auiatörobservationer k o m m e r att l ä m n a s.
En visit i spetsfabriken.
ftljgnte sant, kära läsarinna, ni skulle gärna £ £ £ vilja se, hur det går till att fabricera spet- sar, denna artikel, " som ni så gärna pryder både er själf och edert hem med. » » Ja, o c h s o m, då vi damer skola göra dem själfva, kosta oss så många sträfsamma stunder. » » Ni vet kanhända inte, att vi numera ha en spetsfabrik i Sverige. » » Verkligen? » » Jo, det är Borås Spetsfabrik med adress Fri- stad o c h belägen intill Fristads järnvägsstation å Borås-Herrljungabanan. » » Ja, de Boråsarne, de äro då riktiga snillen pä industri! » » Ni följer alltså med på en liten visit i fab- riken? » » Så gärna. » Fristad med sin exercished ligger nu i djup vintersömn — dock med snötäcket betänkligt sön- dertrasadt — och drömmer på Öresjöns klippiga och fagra strand.
Med en artighet, som är naturlig h o s den, hvil- ken har hand o m en fabrikation för damvärlden, möter oss fabrikens chef vid stationen med ett ekipage, s o m på några minuter för oss fram till fabriksanläggningen, hvilken har ett vackert läge i ett sannskyldigt Böhmerlandskap.
På afstånd höra vi dånet af det vattenfall i Viskan, som drif- ver anläggningens maskiner.
Fabriksbyggnaden är uppförd af röd granit med metertjocka murar, hvilka från första stund ge intryck af den soliditet, s o m lär utmärka varorna från Borås spetsfabrik.
Vi stiga in, först på kontoret.
Där fä vi se skilda profver på hvad fabriken kan åstadkomma.
I ib 1 prydliga kartonger ligga här allehanda spetsar, som ni, ärade följeslagarinna, bäst bör kun- na namnen pä; här ses spetsar i en mångfald färger och mönster, s o m det synes vara en olös- lig gåta att utan konslskicklig människohands omedelbara ingripande åstadkomma.
Men det finns också enklare spetsar, ganzer m. ra.
Frän kontoret komma vi in i lagerrummet.
I mellan golf o c h tak gående, af förhängen skyd- dade hyllor ligger här åtskilligt för damerna att önska sig.
Vid ett bord sitter en ung flicka framför en maskin.
Jo, hon sätter metall- skoningar på skoband.
Alltså tillverkas äfven sådana.
Ja icke blott skoband, utan en hel del andra band samt s. k. sportsnören m.
Nu äro vi inne i själfva fabrikssalen, hög, rym- lig, försedd med stora fönster, genom hvilka sko- gen, ån o c h fallet bjuda tilltalande utsikt.
Ni tar er om öronen, min fru.
Ja, det är verk- ligen ett hemskt dån från maskiner, turbin och vattenfall Maskinerna, redan till antalet bortåt femtio, stå i täta led och hvila på bjälkställningar.
Beskrifva dem?
Ja, den som det kunde.
De äro sannerligen så komplicerade, att del skulle behöfvas en hel ingeniörslärdom för den uppgiften, och den här ögonblicksbilden skulle till pä köpet växa ut långt öfver det tillåtna måttet.
Spolarna röra sig i strängt systematisk och högst invecklad gång s o m tigurerna på en ma- rionett-teater o c h garngriparne synas ledda af krafter, hvilka stöta nästan pä det smått ö v e r - naturliga.
Vi se för våra ögon, hur gåtan löses, men för- klara lösningen — det ligga vi alldeles ifrån.
Resultatet ligger dock i öppen dag.
Ur maski- nernas mynningar växer meter efter meter af spet- sar, band o c h snören, och de flyta varligt ned i de o m mjölkcylindrar påminnande behållarne.
» Hur mycket spetsar förmår hvarje maskin fram bringa o m dagen? » frågar ni med tanken på den tålamodspröfvande virkningen.
» Det är olika, » svarar fabrikschefen, » men om- kring 70 meter är det vanliga &gt; 70 meter ' KU virknälens årslånga arbete på sä kort tid.
Band kan hvarje maskin väfva ända till 1,000 met&lt; r o m dagen.
Vill ni se profver på fabrikens alster, så upp- lyses alt sådana sändas mot porto.
Arbetarne, af hvilka de flesta kvinnliga, ha intet annat göra än att förse maskinerna med garn från spolverket, hvilket äfven drifves med kraft från fallet.
Borås spetsfabrik, som redan nu gör skäl för mer äu namnet, kommer att i snar framtid ut- vidga sig med en afdelning för alla slag af öf- verspunna gummiband och gummisnodder samt hängslen.
* U U IN 1894 En audiens hos konung Osear II.
c 7 T t k o m n a i yttre salongen, ropades de ånyo \ \ tillbaka in i konungens rum.
D å de i n k o m - mit, yttrade k o n u n g e n: » J a g tänker ni gärna ville hälsa pä drottningen o c k s å.
» Ja, det ville de gärna, förstås, o c h k o n u n - gen ledsagade dem själf genom flere rum till drottningen, som vänligt k o m dem till mötes och hälsade d e m.
» Åh, Anders.
ä ' ho ' dronninga, h o?
» utbrast B o g » Ja, jag är drottningen, » svarade hennes majestät, i det hon satte sig ned i en soffa, nog Gud sin » Ho ' ' ar varit m i c k e sjuk, ' ar vi ' ört, o c h ha vi oppe i Dalarnes hyddor ofta bedt för ' na, att ' an, som ' ar l i f o c h d ö d i and, skull g ö r n a frisk, » fortsatte Gunnars.
» T a c k, mina vänner, » svarade drottningen, » G u d har nog nådefullt hört edra b ö n e r.
J a g är m y c k e t bättre nu än för ett är sedan. » » Ja, G u d ' an örer b ö n, därpå ' ar vi ans löfte, o c h ska ' det nu gå än lättare för oss att bedja för våran kung o c h dronning, sedan vi sett d o m, ansikte m o t ansikte, » utlät sig Bog A n d e r s.
Härefter ' utspann sig ett ganska allvarligt samtal mellan de kungliga personerna o c h de enkla dalgubbarne, tills tårar glänste i både konungens o c h drottningens ö g o n.
» N e j, nu få ni g å, » yttrade slutligen ko- nungen, i det han ånyo kramade deras val- kiga händer.
» G u d välsigne eder o c h edra kära i hem- met, » sade drottningen, i det hon vänligt räckte d e m handen.
» Ja, tack för det ordet, o c h G u d välsigne våran konung o c h d r o n n i n g, » svarade de t r o - hjärtade bönderna, o c h så gingo de.
* * ' * » N o g ' a vi trott, att vi ' ade en g o d k o - nuDg o c h dronning, men allri i världen kunde vi förstå, att de voro så ' g e m e n a ' o c h ' ned- låtande ' s o m de v o r o, » uttopade Gunnars, när de gingo utför slottstrappan.
» J a, » menade B o g A n d e r s, » inte ä dä fäll många land, s o m ar en töcken kung.
Jag tycker då, att det var, som o m de varit den vise S a l o m o, så märkvärdig var ' an. »: Vi äro ute i det fria igen, men länge ännu då- nar i öronen ekot af maskinernas buller.
På vänlig inbjudan göra vi en titt upp i fab- rikschefens bostad, belägen pä en höjd, som er- bjuder en ståtlig tafla öfver det stolta höglandet, just nu, dränkt i vintersolens bjärta ljus.
Återvägen till stationen leder förbi Fristads kyrka, invid hvilken Peder Gylta (hjälten i Bjur- stens » Gyltas grotta ») har sin graf.
Grafstenen, å hvilken en bild af riddaren är skulpterad, synes till landsvägen.
Vid Oresjön, å hvilkens höga stränder o c h svart- blå spegel just nu aftonens skuggor börja falla, ligger något längre söderut Gyltas grotta.
Osökt framställer sig för oss en jämförelse mel- lan den tid, dä riddar Peder Gylta o c h hans kam- rater läto, ofta damerna till ära, höra sitt vapen- gny i dessa trakter, och en tid.
då spetsfabrikens maskiner dåna och arbeta åt damerna i fredlig id.
» ' Or du, Gunnars, du, nog få vi våran präst te körkherre, allti — tror inte riksdags- man de o c k s å?
» » Å h j o, det är nog möjligt, men ni ska " tro, kungen kan inte göra allt hvad han vill, han heller, » menade representanten för D a l a r n e.
» K a n ' an inte — dä va då underligt — hocken tror du törs sätt sig ' emot kungen, o m ' an vill g e oss prästen?
Nej, du, det är G u d som leder konungarnas hjärtan som vattubäo- kar.
E n karlakarl var ' an i alla fall. » Ja, det voro de alla med o m.
M e n voro dalgubbarne belåtna med sin kung — så var konungen kanske i c k e mindre belåten med sina frispråkiga dalkarlar.
Följande onsdagsmorgon fick riksdagsmannen befallning att samma dag infinna sig hos hans majestät.
med V i l l du röra 7 i d en nässla, utan att bränna dig, sä grip raskt tag i den.
När något pinar och plågar dig, så g ö r detsamma, o c h smärtan skall mista sin udd.
F. » D u hade ett par frispråkiga landsmän uppe dig i g å r, » yttrade konungen.
» Ja, ers majestät, » bugade sig riksdagsman- nen, » d e voro enkla naturbarn, på hvilka den moderna civilisationen icke haft någon särde- les påverkan. » Bacon.
tog » M e n de hade god reda pä sin bibel, » åter- konungen.
» Ja, det är måhända o c k den enda b o k de studera; men den studera de grundligt o c h deras lif bär prägeln af detta stu .ium. » » B å d e j a g o c h min gemål tyckte mycket om deras ärliga, rättframma s p r å k, » fortfor ko- nungen, — » känner du något närmare till den präst, de ville hafva till k y r k o h e r d e?
» » Ja, eders majestät, äfven han är en äkta dalkarl.
Han var smed, tills han fyllt tjugu- fyra år, då han började studera.
E a n ser liten o c h obetydlig ut, men han har andens stål i sin karaktär o c h är fast i sin tro som den klippa, hvars malm han hamrat. » » G o d t — känner flesta r ö s t e r n a?
» du den andre, som fått de » N e j, men jag är öfvertygad, att alla parter vinna,, o m eders majestät täcktes gifva dem den pastor de begära. » » Ja, hälsa dem, att jag skall göra hvad jag såsom konstitutionel kung kan, o c h här har du ett par fotografikort, som du skall lämna dem från mig, ett till dem h v a r.
» Det faller af sig själft, att de båda g u b - barne blefvo ytterst förtjusta ät den kungliga gåfvan, o c h när de återkommit till sitt hem bland Dalarnes åldriga fjällar, togo de sig för att skrifva till konungen för att på detta sätt lägga sina tacksamma, undersåtliga känslor i dagen.
Ä f v e n härvid vände de sig till sin riksdagsman med begäran, att han skulle fram- lämna brefvet, sedan han först » rättat felen », såsom de uttryckte sig.
De började detta bref något e g e n d o m l i g t: » H ä l s k a d e Fader i erranom, » skref Gun- nars.
» När j a g nu b i t e r k o m m i t till mitt em i D a l o m o c h tänker på hall den kärlek och nedlåtenhet, med hvilken v i mötte land- sens fader, så kunna vi icke hannat än täcka på hvad skrefvet står o m den vise konung Salomo o c h hvad dronningen af rika Harabien sa te o n o m: Halt det j a g i mitt land utaf ditt väsende o c h af din visdom ' ört ' afver, det här sant.
O c h jag afver i c k e velat trott det till dess j a g är k o m m e n o c h ' afver det med mina ögon sett.
O c h s /, det är mig i c k e älften sagdt.
Salige äro dine män och dine tjänare, som halltid för dig stå o c h ' öra din visdom. » V i d a r e tackade de på det underdånigaste för det kungliga porträttet, hvilket de förkla- rade skulle blifva det dyrbaraste arf de k o m m e att lämna sina barn.
, &gt; •BftovlaaKvHHi: n!
' • " • * / f - ' " % ' t ' N v - n i m •§•&gt; .&lt;-.
) •• ' &lt; • - .v ».
* .-,,: O m k r i n g två månader efter nu beskrifna audiens fick riksdagsmannen en eftermiddag ett b r e f från dåvarande ecklesiastikministern af följande korta, men viktiga i n n e h å l l: » D å jag vet det skall intressera er, får jag härmed underrätta, att pastor X.
i dagens konselj blif- vit utnämnd till kyrkoherde i S. församling i Dalarne. » Riksdagsmannen telegraferade genast till sin gamle vän, kontraktsprosten B.
, meddelande h o n o m den goda nyheten.
D e n n e lät vid te- legrammets mottagande sätta för sin springare, och i det klingande slädföret ilar han vägen fram till S. k y r k o b y, där Gunnars bodde.
Där blef icke liten glädje.
Nyheten spred sig till vännerna i byn med blixtens snabbhet, o c h snart var en liten flock samlad omkring kon- traktsprosten i Gunnars stuga.
Där tackade man G u d på gammalt svenskt sätt med böjda knän o c h knäppta händer, o c h så sjöng man af bjärtans lust: » Nu tackar G u d allt folk. »
I DU N År hade förgått, då riksdagsmannen gjor- de en resa genom Dalarne.
H a n besökte då äfven sin vän Gunnars.
D e t b l e f ett gladt återseende, och Gunnars log i sitt skägg, sä- gande: » Sir du, att det var sant hvad jag sa ' te kungen: ' G ö r ' an hva ' ' an kan, nog få vi våran präst allti '.
Men si, en töcken kung, som vi ' ar, finns inte i hela väla, det här då visst o c h sant, det. '
Ö r du, Kirsti, du, gå å ämta mej skrinet, d u, » tillade han till sin äldsta dotter, en kulla på tjugufyra år.
Efter en stund k o m Kirsti in med något, som säg ut som ett klädesbylte.
» ' Ar ska ' du fäll få se min skatt ifrån S t o c k h o l m, » fortsatte Gunnars, i det han bör- jade veckla upp tyglapparne, ur hvilka o m s i - der framdök ett litet skrin.
L o c k e t öppnades så försiktigt, som hade man en dyrbar relik framför sig.
I skrinet låg ett litet paket, o m - lindadt af en mängd solkiga tidningsblad, kar- duspapper o c h gamla charta sigillata proto- kollspapper, gulnade af ålder.
Efter m y c k e t fubblande o c h lindande b l e f äDdtligen ett ku- vert, någorlunda bvitt, synligt, o c h ur detta framdrog Gunnars försiktigt konungens foto- grafikort.
» D ä ' ska ' jag säj däj, att detta t a s ej fram alla dar, » menade Gunnars, och hans blick på konungens bild förrådde mer än de vältaliga- ste ord, att konung Oscar I I äfven i Dalar- nes låga hyddor äger hjärtan, som klappa af oskrymtad kärlek för den ädle och högsinte monarken.
I s p a n s k a hem u t g ö r a d e m i n d r e barnen ofta, underligt n o g, h e m m e t s s k u g g s i d a, så- tillvida att de a f brist p å t u k t o c h u p p - fostran blifva riktiga s m å p l å g o a n d a r, s o m tyrannisera b å d e föräldrar o c h tjänstefolk.
F ö r ett p a r generationer sedan u p p f o s t r a d e s d e p å g a m m a l d a g s vis o c h h ö l l o s m e d riäets tillhjälp till g o d a seder, men n u m e r a t y c k a s föräldrarne alls i c k e förstå vare sig nyttan eller n ö d v ä n d i g h e t e n häraf.
T r o l i g e n k o m m e r sig detta däraf, att d e själfva ä r o barn a f den reaktionstid Spanien g e n o m g å t t,.
d å en del g a m l a b r u k o c h åsikter för o v a n l i g h e t e n s s k u l l k o m ur m o d e t.
F ö l j d e n är, att de s m å i c k e t y c k a s h a f v a en aning o m h v a d l y d n a d vill säga, s a k n a allt b o r d s s k i c k, skrika och b r å k a hela d a g e n o c h n e k a att g å till sängs tidigare än d e f u l l v u x n a.
F ö r att g ö r a otrefnaden fullständig t i l l k o m m e r det e g e n - d o m l i g a f ö r h å l l a n d e, att m a n i ett spanskt hem icke har n å g o n särskild b a r n k a m m a r e, utan de s m å vistas fritt i alla r u m m e n, utan åtskillnad, s k r ä p a ned m e d l e k s a k e r öfver- allt samt k l i f v a o c h klättra p å a l l a m ö b l e r.
V o r e ej klimatet så g o d t, att de d a g l i g e n k u n u a vistas ute i timtal, v o r e en sådan tin- gens o r d n i n g i l ä n g d e n o u t h ä r d l i g.
Detta förklarar o c k s å, h v a r f ö r barnen så tidigt skic- kas i s k o l a, g o s s a r n e redan v i d fyra eller fem års ålder.
Jesuiternas s k o l o r u t m ä r k a sig just för sin stränga disciplin, o c h s o m äfven halfpensionärerna d ä r tillbringa så g o d t som hela d a g e n, ä r o m ö d r a r n a alldeles b e - friade från allt besvär o c h a l l t ansvar, sedan s k o l å j d e r n uppnåtts.
M a n k a n därför m e d sanniDg säga, att barnens u p p f o s t r a n, såväl som deras u n d e r v i s n i n g, uteslutande l i g g e r uti m u n k a r s o c h nunnors händer.
S p a n s k a tjänare ä r o i allmänhet m y c k e t trogna o c h tillgifna o c b, ifråga o m sedernas S k i l d r a d e för I d u u renhet, v å r a e g n a l å n g t ö f v e r l ä g s n a.
E n s v e n s k m a t m o d e r s k u l l e d o c k finna d e allra flesta af G.
H. E. R~y.
förfärligt o k u n n i g a samt tröga o c h lata.
F ö r (Slut fr. föreg.
öfrigt h ö r m a n i S p a n i e n s a m m a k l a g o m å l s o m i a n d r a länder, det n ä m l i g e n att tjänare m å n g e t hus härska d o c k b å d e o r d n i n g o c h i c k e l ä n g r e äro h v a d d e f o r d o m v o r o.
M å n g a renlighet, o c h husfrun förstår att l e d a o c h undervisa sina tjänare, eller o c k s å att, med | m i n d r e familjer s ö k a o c k s å att reda sig d e m sina döttrars tillhjälp, själf h å l l a allting i l förutan m e d t i l l h j ä l p a f en hjälphustru, hvil- stånd, o c h en d y l i k liten v å n i n g m e d sina] ket lättare låter sig g ö r a i ett l a n d, där all tvätt l ä m n a s till tvätterskor, d ä r matlagnin- b o n a d e golf, sin m i r a d o r o c h sina b a l k o n g e r gen är lättvindig, o c h d ä r större delen a f mat- f u l l a a f g r ö n t o c h b l o m m o r, v ä r m d och u p p - v a r o r n a säljes eller aflämnas v i d d ö r r e n.
lyst a f ett strålande solsken samt b e b o d d a f enkla, g l a d a hjärtliga m ä n n i s k o r, g ö r ett a n - E n särdeles v a r m o c h innerlig familjekär- g e n ä m t i n t r y c k, trots bristen p å m ö b l e r o c h lek råder s o m oftast i de s p a n s k a h e m m e n.
annan hemtrefnad.
M a n b ö r o c k s å erinra Y t t e r s t k o n s e r v a t i v s o m spanjoren i allmänhet sig, att det m i l d a r e k l i m a t e t g ö r vistelsen ute är, håller han ännu ofta fast v i d det g a m l a så m y c k e t mera m ö j l i g än b o s oss, o c h att bruket, att h e l a familjen u t g ö r en enhet m e d n å g o t egentligt hemlif, såsom vi t ä n k a oss g e m e n s a m m a intressen, dit sönerna, d å d e det, icke finnes, h v a r f ö r det faller sig j ä m - gifta sig, införa sina hustrur, o c h d ä r m o - förelsevis lätt att reda sig m e d ett m i n i m u m dern regerar, så l ä n g e fadern ä n n u är i lif- a f trefnad o c h b e k v ä m l i g h e t i n o m hus.
Sina vet.
Ofta händer det till o c h m e d, att hon vänner träffar man oftast p å p r o m e n a d e r, o c h i c k e ens abdikerar, d å äldste s o n e n, vid den vill man visa d e m en artighet, tager m a n förres d ö d, öfvertager h u s b o n d e v ä l d e t.
Man dem m e d sig till ett kafé, där man ofta ser ser ofta fall a f stor själfuppoflring o c h oegen- h e l a s ä l l s k a p tillsammans intaga g l a c e, li- nytta hos y n g l i n g a r, h v i l k a vid faderns från- m o n a d eller c h o k o l a d samt fördrifva ett p a r fälle blifvit l ä m n a d e som m o d e r n s o c h sy- timmar u n d e r muntert g l a m.
E n d a s t ett par s k o n e n s stöd.
D e t s k u l l e ej falla h o n o m in g å n g e r o m året b u l l a r man u p p h e m m a m e d j att t ä n k a p å sin egen framtid eller l y c k a, a n l e d n i n g a f d e förnämsta f a m i l j e m e d l e m m a r - förr än hvarje m e d l e m a f familjen b l i f v i t nes » d a g a r », d. v.
s. deras födelse- o c h namns- fullt t i l l g o d o s e d d, systrarna bortgifta o c h ut- dagar, h v i l k a i de flesta fall äro en o c h styrda, b r ö d e r n a u p p f o s t r a d e o c h iståndsatta s a m m a d a g, d å ett barn merendels erhåller att reda sig själfva o c h m o d e r n s å l d e r d o m det helgons n a m n, p å hvars d a g det föddes.
fullt b e t r y g g a d.
U n d e r tiden k a n det d o c k F r å n tidigt p å m o r g o n e n till sent på aftonen hända, att hans e g e n u n g a fästmö i åratal emottagas då besök o c h gratulationer, bord får gå o c h vänta p å h o n o m o c h att b å d a med förfriskningar stå d u k a d e hela d a g e n.
l ä m n a t u n g d o m e n l å n g t b a k o m sig, innan d e V ä n n e r o c h släktingar m e d f ö r a b l o m m o r o c h j sent o m s i d e r k u n n a t ä n k a p å en förening.
presenter, o c h h ö g t i d e n afslutas vanligen m e d D o c k faller dei ingen in att b e k l a g a den u n g e en aftonmåltid för d e närmaste vännerna.