Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dagsverken jemväl måtte uppphöra; så hade, vid de af Kongl. Majtts Befallningshafvande med Allmogen i detta ämne år 1813 hällne sammanträden, Allmogen förment sig böra från ett sådant Arbets-besvär helt och hållet befrias, ur det skäl, att detsamma frän början skulle genom frivilligt begifvande tillkommit, men likväl på grund af Kongl. Maj.-ts Befallningshafvandes fram-, ställning, att sådant skett från uråldrig tid tillbaka, och genom flere Kongl. Resolutioner blifvit faststald, förklaradt sig villig, att, under en tid af 30 år, för samma dagsverken utgöra viss penninge-ersättning och endast in natura tills vidare fortfara med en mot 16 hofverier svarande arbetsskyldighet, under förbehåll likväl af öppen rätt för Allmogen , att emedlertid få söka fullkomlig befrielse från desse dagsverken, i anledning hvaraf ock Allmogen sedermera genom deras Fullmägtige vid 1815 års Riksdag, hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhållit, om befrielse från desse dagsverkens utgörande, så väl in, natura, som i peningar, men hvarå Kongl. Maj:t, genom Nådig Resolution den 26 September samma år, förklarat, att Kongl. Maj:t, med afseende å Allmogens frivilliga öfverenskommelse, vid ofvanberörde sammanträden , och när, genom, dagsverkssyidighetens upphörande , en betydlig Inkomst frånginge det vid nämnde Kungsgårdar inrättade Stuteri , som utan motsvarande ersättning ej skulle ega bestånd , funnit en slik Allmogens ansökning icke kunna i Nåder bifallas; 18&
Betänk, om Dahlby o. Flyinge Kungsgårdar. då likväl Kongl. Majus nyssnämnde
Nådiga för» klarande hufvudsakligen grundade sig på Allmogens begifvande, att utgöra dagsverksskyldigheten till Kungsgårdarne, eller för densamma lemna ersättning under viss tid , ett begifvande i så motto villkorligt, sorn Allmogen dervid hade fästat det förbehåll , att äfven inom berörde tids föilopp vinna befrielse derifrån, så framt rättigheten dertill kunde ådagaläggas, samt enär dessutom en undersökning , hvarigenom Allmogen blifvit beredd det tillfälle att få utrönt, huru dagsverken frän början tillkommit, och om de voro af den beskaffenhet, som kunde berätti» ga till den sökta befrielsen, icke vore skedd, helst föremålet för de med Allmogen hällne sammanträden inskränkt sig till dess hörande om beloppet af penninge-ersättningen, utan att fråga dervid förevarit om sjelfva grunden för dagsverksbesväret, och huruvida detsamma, såsom en Hemmanen åtföljande skyldighet må anses, hafva Rikets Ständer, enär dessutom här vid inträffade , att Flyinge och Dahlby Kungsgårdar, med Stuteriets fortfarande, komme att för Statens räkning förvaltas, hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhållit, att en fullständig undersökning måtte i Nåder anbefallas, om beskaffenheten af de dagsverken, som till förenämnde Kungsgårdar blifvit utgjorde, och huruvida Allmogen från dem lagligen boide vinna befrielse, samt att, i sådant fall, AHmogeu, utan hinder af det år 1813 lemnade vilkorliga begifvande, kunde fa njuta befrielsen tillgodo, särdeles som Rikets Ständer ansågo, att Stuteriets bibehållande, vid dess då varande Häst-antal, med åtföljande större Siats - Betänk. om Dahlby o. Flyinge Kungsgårdar. i87 summa, icke borde stödjas på beräkning af ifrågavarande dagsverken, så framt de icke utgjorde en Allmogens ovilkorliga skyldighet.
— Efter den åtgärd, sorn Kongl. Majit, tillvinnande af den utaf Rikets Ständer sålunda begärde närmare utredning af detta ämne, i Nåder vidtagit, har, genom de i följe deraf till Kongl.
Majit för Dess Befallningshafvande och Kammar-Collegium inkomne Handlingar och i öfrigt meddeldte upplysningar, blifvit utredt, att den dagsverksskyldighet till Dahlby och Flyinge Kungs, gårdar, hvilken hittills ålegat Allmogen uti åtskillige Socknar och Härader af Malmöhus-Län, varit af tvänne slag, dels sådane dagsverken, som, under namn af hofveri, blifvit af de närmast intill Kungsgårdarne belägne
Dahlby och Sandby Socknar utgjorde, mot afkortning af Hemmans- och halfva Termins-skatten, dels ock i sådane, som endast mot vedergällning af förtäring årligen utgjorts af den längre boit boende Krono- och Kronoskatte-Allmogen i Torna, Bara, Harjagers, Rönnebergs, Onsjö, Frosta och Färs Härader, och bestått uti att afslå gräset på den största ängen till Flyinge, Stuns-ängen kallad, eller Räften, såsom den i sednare tider blifvit benämnd, samt att hoprafsa och sammanlägga höet derå, hvartill äfven kommit gärdesgårdarnes vidmagthållande omkring samma äng; att förstnämnde emot afkortning på skatten utgjorde dagsverken grunda sig på ordentelige Arbets-Contract, som åren 1688 och ibSg blifvit upprättade med vissa i ofvanberörde Dahlby och Sandby Socknar dertill utsedde Krono- och Kronoskatte-Hemmans Äboer, hvilka dagsverken, inj a88 Betänk, om Dahlby o'.
Flyinge Kungsgårdar! delte i 32 stycken, så kallade, Hofverier, likväl enligt den numera med Kongl. Maj:ts Nådiga bifall- förändrade Oeconomie vid Stuterier,' utgå till ena hälften i penningar, efter årlig Markegång, och till andra hälften in natura tilt Arrendatorn af Flyinge Kun gsgårds-egor, emot det han erlägger den derå efter Markegång belöpande årliga betalning i penningar:
Att, hvari åter beträffar det andra slags arbetet af Allmogen i ofvannämnde Sju Härader, det väl icke kunnat utrönas, när och huru ett sådant arbete tillkommit, såsom från äldre tid utgjord:, men att dels Krono och Kronoskatte-Bönderne i Torna, Bara, Harjagers, Frosta och Färs-Härader den 8 December 1732, då Dahlby och Flyinge Kungsgårdar borlarrenderades för Kronans räkning, blefvo skyldige förklarade, att likasornförut hade skett, emot vedergällning af vanlig förtäring, afbärga ängen Räften, dels ock samma Allmoge i Onsjö och Rönnebergs Härader, efter det denna äng sedermera en tid varit särskildt, utan rättighet till något arbete derå af denna Allmoge, bortarrenderad, genom en Kongl. Resolution af den 18 December 1760 ansetts böra fortsätta den förut, sedan äldre tid tillbaka förrättade höstnad å ängen, såsom då mera till Kungsgården återkommen och af ett slikt arbete i behof, men att en annan ordentligare dagsverks-reglering och fördelning emellan dem och. öfrige arbetsskyldige Allmogen skulle i detta af* seende verkställas- Att Kongl. Majit jemväl, genom tvänne andra Resolutioner af samma dag i allmänhet förklarat, det Frasbende- och Hos. pitalshemman , men icke Boställs- och Militie» Betänk, om Dahlby 0.
189 iller Domkyrko-Ånnexe och Mensal, Scholeoch Predikostolshemman, inom förenämnde Härader, kunde, utan särskilde befrielse-Resolutioner, från deras vanliga Sommar - arbeten vid Kungsgårdarne undantagas: och att, vid ett af Kongl.
Majrts Befallningshafvande, i alla vederbörandes närvaro, den 16
Mars 1780 hållet sammanträde, en öfverenskommelse blifvit af den således arbetsskyldige Allmogen träffad, i afseende på åtskillige omständigheters iakttagande vid Verkställigheten af höstnaden å ängen Räften; varandes denna dagsverksskyldighet sedermera på sådant sätt utgjord, tili dess, i följd af Kongl. Brefvet den 7 December 1813 , ett Contract med samma Allmoge om detta slags arbete blifvit upprättadt, i likhet med hvad den vid det samma år haline ofvanomförmäite sammanträde erbjudit och sig åtagit, nemligen att, i stället för desse dagsverken utgöra betalning efter Markegång,’ i Frosta Härad för hvarje mantal 3- dagsverke, i-Torna, Bara och Harjagers Härader, för hvarje mantal 4, i Färs och Onsjö 5 , samt i Rönne-; bergs Härader 6 dagsverken af mantalet, efter den grund och beräkning, enligt hvilken hö— bergningen af hvarje Hemman dittills blifvit bestridd , dock, med de villkor: 1:0) att förbin delsen dertill ej sträckte sig längre än uti 30 år och om efter (len lidens forlopp, Allmogen ej funné sig nöjd, att densamma prolongera, eller annan öfverenskommelse ej kunde träffas, utan arbetsskyldigheten vidare skulle in natura komina i fråga, Allmogen då ej blefve ålagd någon större, än den hittills utgjorde: 2:0) att under nämnde tid af 30 år , något arbete in natura vid 190 Betänk, om Dahlby o. Flyinge KungsgSrdarl Kungsgårdarne icke finge af Allmogen fordra*; enar afgiften behörigen erlades, och 3:0) alt ett sädant åtagande ej borde ligga Allmogen i vägen, så vida, efter hvad de förment, skäl framdeles kunde finnas till befrielse från detta arbetsbesvär, utan motsvarande ersättning; och hade desse således frivilligt utfäste dagsVerkspenningar, som för år 1817 utgjorde tillhopa 1,216 Bidr 9 sk, 4 rst., likmätigt förenämnde 1813 års Kongl. Bref, till vidmagthållande af Stuteri Inrättningen vid Flyinge Kungsgård blifvit påräknade och anslagne, att, på samma tid som Kronans öfrige inkomster, till Stuteri-Inrättningen ingå, i anseende hvartill ock Kongl. Maj:t sedermera, genom ofvanåberopade Nådiga Resolution af den 26 September 1815, ansett Sig icke kunna bifalla den underdåniga ansökning, som en del af denne Allmoges Fullmägtige vid samma års Riksdag ingifvit, att från sådan dagsverksskyldighets utgörande både i penningar och in natura varda befriad.
Då Kongl. Majit , efter inhändigande af dessa upplysningar i ämnet , till Nådig pröfning företagit hvad Riksens Ständer, i deras ofvan, nämnde underdåniga Skrifvelse vidare framstält, har Kongl. Mnj:t som ansett något tvifvelsmål om behörigheten af de till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar af vissa Krono- och Krono-Skatfehemman i Dahlby och Sandby Socknar , dels i natura, dels i penningar mot afkortning på Hemmans- och Terrnins-skat ten, utgående så kallade Hofverier, icke kunna ega rum 5 i afseende åter på det andra slags arbete( som af Allmogen i ofvannämnde Sju Härader blifvit ut - Betänk. om Dahlby o. Flyinge Kungsgårdar.
19» gjordt , i Nåder funnit det icke hafva med säkerhet kunnat utredas, att detsamma genom frivilligt åtagande å Allmogens sida tillkommit, och att icke eller i öfrigt för närvarande några sådane skäl till befrielse derifrån , utan motsvarande ersättning, sig företett, hvilka 3:dje puncten af förberörde med Allmogen afsiutade Contract, om betalning i penningar för sådant arbete på 30 år förutsätter, derest, utan hinder deraf, Allmogen under tiden skulle denna befrielse tillgodonjuta, hvarföre Kongl. Maj:t icke heller ansett sig kunna någon ändring i hvad härutinnan förut blifvit stadgadt, vidtaga;dock att det, likmätigt berörde Contracts 3:dje punct, vöre Allmogen obetaget, att, så vida den framdeles kunde styrka sin rätt till befrielse från sistnämnde arbetsskyldighet, sitt anspråk derå i vederbörlig ordning gällande göra; Hvilket Nådige beslut, tillika med de i ofvanberörde måtto i ämnet vunne upplysningar, Kongl. Majit velat härmed Rikets Ständer i Nåder meddela.
Af. G. Danckwardt.
Utdrag a f Protocol/et öfver Kammar-Arender, hållet inför Hans Maj:t Kontin - i Q a Betan*, om Sehl ege! ske Köpegodsen tHallandi gert uti Stats- Rådet på Stockholms Slott den 18 Januari! 1823» / Närvarandei Hans Excellence, Justitia Stats-Minister* Herr G refve Gyllenborg.
Hans Excellence Stats-Ministern för Utri* Sees Arenderne, Herr Grefve von Engeström.
Heras Excellencer, Stats-Råden:
Herr Grefve Rosenblad.
Herr Grefve Fleming. Haris Excellence Hof-Canzleren Herr Gi-i bf Wetterstedt.
Tillförord.
Stats-Secreteraren, Förste Expe-* ditions-Secreteraren Danckwardt.
Åf tillförordnade Stats-Secreteraren upplästes i underdånighet till justering de pl Kong!» Majits Nådiga befallning författade Förslag till Propositioner till Rikets Ständer: 1:0 Angående de så kallade Schlegelske Köpe-» godsen i Halland. 8:0 Angående de så kallade Trippiske Köpegod-' sen dersammastädes: Kongl.
Majit, som på Stats-Rådets nu nät» varande Ledamöters underdåniga tillstyrkande^ behagade desse förslag i Nåder gilla, befallt® atfr - Betänk, om Schlegelske Köpegodsen i Halland.
193 att Dess nådiga Propositioner, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer på vanligt sätt öfverlemnas.
Maj:ts Kådiga Proposition till Riksens Ständer, angående de så kallade Schlegelske Köpegodsen i Halland.
Gi fven Stockholms Slott den 18 Jan. 1823. 1-Jti Skrifvelse den 29 Mars 1810, hade Rikets då församlade Ständer lios Kongl. Majit i underdånighet anmält, huruledes de uti en dem meddelad uppgift å sådane Kronans Jordegendomar och lagenheter, sorn under förpantningsrätt innehades, saknat ali upplysning om förhållandet med de i Halland belägne Hemman, som i Drottning Christinas tid blifvit till Kammaroch Oeconomie-Rådet Daniel Schlegel under förpantningsrätt upplåtne, hvarföre Riksens Ständer i underdånighet anhållit, att Kammar-Collegium måtte undfå Nådig
Befallning alt låta närmare undersöka och till en blifvande
Riksdag med en fullständig berättelse inkomma, så väl örn de redan uppgifne förpantningar, som ock om berörde Schlegelska gods samt de flere, sorn kunde finnas lika beskaffade , och till hvilka Kronan egde Rätt att förpantningen återlösa.
Vid fullgörandet af den Nådiga befallning, som Kongl. Majit, under den 9 April förenämn» Bihang till Rikt St.
Prot, V.sta Sami, 1813. 194 Betänk, otn Schlegelska Köpegodsen i Halland. de är, i berörde afseende Kammar-Collegium meddelt, blef den sålunda väckte frågan om Schlegelska Hemmanen föremål för en särskild utredning och Kammar-Collegium afgaf derom, år 1815, en underdånig berättelse, hvilken såsom i åt sk i 11 i ge delar ofullständig, föranledt Kongl. Majit att, den 28 Nov. samma år, från bemäldte Collegium i Nåder infordra flere ytterligare nödige upplysningar i <1 e 11 a ämne; men innan desse blefvo af Collegium i underdånighet meddeldte, fick Kongl. Maj:f emottaga Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 2 Julii 1818, hvaruti Riksens Ständer, i anledning af hos dem vid det årets Riksdag å nyo förekommen fråga, om återlösen af de till Kammar-och OeconomieRådet Schlegel upplåtne Hemman i Halland, i underdånighet anhållit, att, derest, vid Nådig pröfning, inlösen af samma Hemman till Kronan skulle finfras fördelagtig, Kongl. Maj:t täcktes om en sådan inlösen, med de medel, som Riksens Ständer i sådant ändamål då äfven anviste, i Nåder föranstalta; i hvilken händelse Riksens Ständer ansågo, att m-ed de af desse Hemman, som icke vore af Skatte-natur, borde förfaras, i likhet med hvad Riksens Ständer vid 1810 års Urtima Riksdag, rörande Kungsgårdars och Krono-Lägenheters användande, faststält; och hade jemväl sedermera åtskillige Uandtbönder och Aboer å ifrågavarande Hemman, uti särskildte till Kongl. Majit, berörde år 1818, ingifne Ansökningar, i underdånighet begärt, att få Hemmanen för egen räkning inlösa, emot erläggande af den på dem belöpande andel af Löse-skillingeri der - Betan/f. om Schlegelska Köpegodsen i Halland, i 9 3 före; bland hvilka Sökande en del likväl sedermera samma begäran återkallat.
Till följe af derefter efhållne förnyade Nådiga Befallningar, har Kammar-Collegium i underdånighet inkommit med de i förevarande mål från Collegium infordrade upplysningar? jemte dess vidare underdåniga utlåtande i ämnet, hvaraf; så väl som af Collegii öfvännämnde första Berättelse, med hvad dessutom särskildt kunnat inhämtas, blifvit hufvudsakligen utredt, ätt, till betalning af en underdånig fordran, som öfvanbemäldte Kammar- och Oeconomie-Råd i Pomern, Daniel Schlegel, egt för till Svenska Kronan gjorde förskotter, Drottning Christina , genom öppet Salubref den 27 Oct. 1652, emot en ä 3 proCent Uträknad Köpe-Summa, stor 100,000 R:dr 36 öre 2§ ptgr S:mt till hönorn upplåtit ocli försålt åtskillige i Halland belägne Skatte- Krone- öch Kloster-Hemman, som tillsammans Utgjorde 211 Mantal, med 4,500 D:r i öre 2 pigr godt gängse Stmts ränta, och dem tillegna!
Schlegel, hans hustru och arfvingar att nyttja, bruka och behålla till everdelig ego, såsom al lod ialt öch oconditiöneradt Frälse , alldeles såsom andre sine arf- och aflinge-gods, och flere af Ridderskapet Uti Halland deras välfägna Egendom och Frälsegods, efter Privilegiernes lydelse och innehåll, inrtehade och besutto; dock med vilikor, att Hennes
Majit och efterkommande Konungar samt Sveriges Krona skulle ega magt; att när lägligt vöre, åter inlösa berörde gods, emot restitution till Schlegel, harts hustru öch arfvingar af förenämnde 100,000 Riksdaler 36 öre 2* pigr Simt, samt att de, efter undfårt - 396 Betänk, om Schlegelske Höpegoilsen i Halland gen nöjaktig betalning, voro skyldige att godsen afstå och afträda; äfvensom, hvad Skatte-Rätten angick, de icke egde magt att tvinga Jordeganden. från sin börd, utan hans vilja och samtycke, såsom Lag förmådde.
Utaf desse sålunda till full Frälse-ego, och ingalunda under vanlig förpantning, Kronan afhände ali hela Hemman blefvo sedermera dels år 1687, 23 Mantal med 588 D:r 24 öre 12 P:grs ränta af ReductionsCommissionen till Kronan åter indragne, för så kallade oköpte räntor, som icke funnits vara vid köpet beräknade, och för hvilka Kronan således icke åtnjutit någon betalning, dels ock, med samma Commissions tillåtelse, 9§ Mantal af Schiegels Arfvingar, enligt ett med dem år 1703 afslutadt byte, afstådde till en Grefvinna De la Gardie, mot vederlag, af S| Mantal gammalt Frälse och 1 Mantal Krono-Skatte äfvensom ett Mantal vid namn Skeppsås, gått i byte från Arfvingame, mot ett Frälse-Hemman i Bållebo, hvilket sednare likväl derefter med 1705 års ränta indragits till Kronan, såsom ersättning för enskildt persons gravationer , och nu befinnes af Krono-natur, samt ett annat Mantal, Öinge kalladt, återgått till Kronans disposition, emedan det sedermera blifvit lemnadt såsom vederlag till Handlanden Tripps Arfvingar för tvänne dem tillhörige till Post-hemman utbytte Hemman; hvarjemte 25 Mantal af ifrågavarande Hemman, sorn troligen, tid efter annan, blifvit af Schlegelska Arfvingame till enskildte afhände, af desse, i och för hvarjehanda ersättningar, till Kronan blifvit afstådde, och derföre nu i Jordböckerne dels sorn Krono och itelank. 6m Schlegelske Köpegodsen i Halland. 197 dels som Skatte uppföras.
På sådant sätt återstodo af de till Schlegel försåide Hemman, utom de 9| Mantal, som Grefvinnan De la Gardie lemnade i Vederlag, endast 15ig Mantal, hvilka sammanlagde i6o|:deis oförmedlade Frälseoch Skatte-Frälse-hemxnan, som ännu äro i orten kände under namn af Schlegelska Köpegods, och de enda, som följagtligen nu kunde vara ifråga att återlösas, för närvarande egas icke vetterligen af någon Schlegels Arfvinge, utan dels af Allmoge, dels af 'Adels- och andre Ståndspersoner, som alla äro Svenske män, deraf någre innehafva desse Hemman under faststälde Fidei-Cornmisser och de andre på lagligen utlyste Utmätnings-Auctioner, eller genom andre köp, som med Lagfart och Fasta blifvit försäkrade, dem åtkommit, och egarne till de af desse Hemman, som vid upplåtelsen 1652 varit Krono, disponera sådane Hemman med lika full. komlig rätt och frihet, som andra Frälse-henlman, hvarföre äfven å någre af dem besittningsrätten blifvit till annan person afhänd , och Hemmanen på sådant sätt till Skatte-Frälsehemman förvanlade.
1 afseende på frågan om beloppet af den löseskilling, som för desse Hemman i händelse af deras inlösen till Kronan , skulle komma att erläggas och hvarpå förmånen af samma inlösen hufvudsakligen beror, befinnes att Löseskillingeti, beräknad i samma mynt, som för Köpeskillingen uti 1652 års
Salubref är utsatt, eller Riksdaler S.mt, med 48 öre eller 6 Mark S:mt på Riksdalern, enligt Kongl- Förordningen om Myntet, af den 14 April 1653, då Riksdalern hade enahanda Skrot och Korn, sorn a g 8 Betänk, om Schlegelske Köpegodsen i Halland. nu, skulle för ofvannämnde 1514- Mantal, hvil*' kas Jordeboks-Räntor, efter Kammar-Collegii upp* gift, utgöra 3,629 D:r 29 öre 2 P:gr S:mt. efter enahanda grund som Köpe-Summan, eller efter 3 Procent, uppgå till So,887^ R?dr B:co, och att de årliga räntorne af samma ilemman, förvandlade, efter ett medium af 10 års Markegångspris, från 180$ till 1815, utgjorde 4,500 B:dr 38 sk, 8 r:st, eller nära 6 procent på nämnde Köpe-skilling, hvarförutan genom Skatteköp af sådane Hemman, som vid försäljningen till Schlegel voro Krono, skulle då ro års räntor dervid tagas till grund, åtminstone en Summa af omkring 11,900 R:dr kunna erhållas; men om åter, i anledning af vederbörande Heinmans-egares derom möjligtvis gjorde påstående, på grund af Köpeskillingens benämning i Sa. lubrefyet med R:dr S;mt, Xiöse-skillingen borde till berörde belopp betalas i Silfver Riksdaler, eller efter deras förvandling till R:dr B:co Sedlar, och hvilket, derest det ej å Kronans sida medgåfves, på Domarens bestämmande berodde så komme Löse-skillingen för nämnde 151-^ Mantal med deras på omförmäldte sätt förvandlade 4,500
R:dr 38 sk. 8 r:st Ränt°r, att, efter nuvarande tids Cours, blifva öfver 200,000 B:dr B:co Sedlar, och Räntorne således icke att gifva mera, än omkring 2 proCent.
Ett lika förhållande inträffade ock i dessa fall med I.öse-skillingar för de öfrige från Grefvinnan De la Gaulie tillbytte 9'
Mantal af Schhgelska godset, i den mon de icke i Jurdeböcker upptagne Räntor utaf de 84 Mantal deraf, sorn vari^ gammalt Erälse, kunde genom behörig
Skattläggning varda bestämde.
Betänk, om Schlegelske Köpegodsen i Halland. 199 Då Kongl. Maj:t tagit denna i flere afseenden vigtiga fråga i öfvervägande, har Kongl. Majit väl, å ena sidan, funnit Kronans rätt till återlösen af i6o| Mantal utaf de år 1652 till Kammar- och Oeconomie-Radet Schlegel Kronan afhända 211 Hemman i Halland vara ostridig, men ock, å den andra, att då, under en tiderymd af 170 år, derunder berörde i6o| Mantal kommit ur Schlegelska Arfvingarnes händer, och gått i Köp andra personer emellan, hvilka på Hemmanens förbättring användt möda och kostnader, Kronan allt hitintills icke gjort en sådan lätt gällande, nuvarande egare af samma Hemman således med skäl böra anses i sin besittning deraf förblifva tryggade, och icke, till åStadkommande af oro samt en mängd långvariga och ko3tsamma Rättegångar i Hemuls-väg, af Kronan söka derifrån rubbas, desto häldre som de alla, efter hvad upplyst blifvit, äro Svenske Män.
Och då jemväl ovisst är, om, genom ifrågavarande Hemmans inlösen, någon förman skulle Kronan tillfalla, enär dels I.öse-skillingen lärer böra utgå i samma mynt.sort, sorn Köpe-summan, hvilken bestått i Silfver, dels ock Kronan icke, på sätt Riksens Ständer ansett, öfver de af desse Hemman, som 1652 varit Krono, synes, efter skedd inlösen deraf, emot sednare Eörfattningar och hvad, i afseende pi Trippiska Arfvingarnes dispusitions-rätt till dylika Hemman af de Trlppiske Godsen, blifvit förklaradt, kunna numera tillkomma annan cl is— positions-rätt, än öfver vanlige Krono-Hemman, samt sålunda, utom Räntan, endast för dem erhålla en mindre betydlig Skatte-köpeskilling, 200 Betänk, om Schlegelske Köpegodsen i Halland. likasom fur alla Hemmanen Ordinarie Båtsmans^ Botering, i stället för deri nu varande Extra Botering, hvilka fördelar icke pä långt när kunde svara etnot Räntan af den Köpe-Summa, sorn till deras inlösen skulle erfordras; så liar Kongl. Maj:t ansett sig icke, i anledning af hvad Riksens Ständer, uti deras vid 181B års
Riksdag afflåtne ofvannämnde underdåniga skrifvelse, i detta ämne anhållit, kunna uti några anstalter fÖE ifrågakomne Hemmans inlösen ingå, utan vill Kongl. Majit derföre nu i Näder hafva detta ärende till Riksens Stander öfverleinnadt, med den framställning, om icke af ofvananförde skäl, ali fråga om inlösen utaf desse Hemman , på grund af Kronans
Rätt dertill, må nu och i framtiden förfalla.
De i detta mål till Kongl. Majit inkomna Handlingar vill Kongl Majit, till närmare upplysning, låta tillställas det Riksens Ständers Utskott, till hvars handläggning detsamma kan blifva öfverlemnadt; och Kongl. Majit förblifver Riksens Ständer med ali Kongl. Nåd och, Ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt Nio g. Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående de så kallade Betänk, om Trippiskc Köpegodsen i Halland. 901 Trippiske Köpegodsen i Halland, Gifven Stockholms Slott den 18 jcin, 1823.