Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- oell Ekonomi Utskottens åtgärd, bar Högvördige Prest-Ståndet öfveriemnat ett Memori - a 46 Stats-Utskottets
Be t än kan den, al af Herr Biskopen Doctor Almqvist, som deruti föreslagit och yttrat: att alla både Säteri- och Frälsehemmans innehafvare, hvilka finnas hugade att frivilligt tili Kronan och Staten, emot Lösen öfverlemna de friheter, sorn deras hemman innehafva framför Krono Skatte, borde finna Staten både villig och i stånd att till sig inlösa nämnde Inmuniteter, i den ordning anmälan derom skjedde, med bifogadt vederbörligen styrkt VärderingsInstrument, och i samma mån den anslagne lösnings-fonden för hvarje år sådant medgåfve; Att en lösniugs-fond af minst 100,000 R:dr Banco årligen skulle af Riksens Ständer anslås till detta ändamål men om krig inträffade kunde under Krigs, åren med nämnde frälse rättigheters inlösen för Statens räkning innehållas; Att om man antog, det i hela Riket hvarje frälsehemman, af eljest lika godhet, öfver hufvud egde friheter värde ao Tunnor Spannmål, som per medium a 6
R;dr 3a sk, gjorde i33 R:dr 16 sk, så skulle samma friheter å 6 procent vara värde ett Capital af 3222 RJdr 10 sk. 8 rst.
Banco och den ansiagne
Fonden således tillräcklig att inlösa emellan 40 a 5o frälsehemmans friheter om året, och om man äfven antog, att hvarje Hemman purt Säteri, framför Krono Skatte hemman af Sta ts-U ts ko t te ts Betänkanden. 24? eljest lika god beskaffenhet, egde årliga friheter till värde af 3o Tunnor Spannmål, skulle på io år omkring 3o Mantal Säteri friheter till Statens förmån inlösas och amortiseras genom nämnde inlösningseller amortisemcnts fond, Werkaii häraf skulle blifva icke blott, att besvär och klagomål i samma mån minskades, som ändamålet närmades, att all lika beskaffad jord blefve lika beskattad, utan afven, att afrads Kronotionde och Röterings afgifter m. m, i samma mån kunde nedsättas, som flere succesive kommo till hjelp att bära den gemensamma bördan, hvarjemte tillfälle ej torde uteblifva lill lösningsrättens begagnande.
Harförutaii har Hedervärda Bonde Ståndet till särskild åtgärd af Stats Utskottet remitterat tvänne Memorialer: tro Af Riksdags Fullmägtigen från Calmare Län, hvilken sokt ådalägga, att i bland de orsaker, som mest vållande Allmogens förlägenhet, förnämligast borde räknas utskyldernes ojämna och origtiga fördelning, samt derföre på anförde grunder föreslagit Rikets Ständer, alt i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl, Majrt så snart ske kunde, i Nåder vidtaga så dane utvägar, att ett i alla delar fullständigt 248 Stats-Utskottets Betänkande!». förslag blefve ntarbetadt, hvarigenom all jords lika beskattning, i mån af vidd och godhet, utan förnärmande af någons rätt kunde vinnas, och hvilket förslag borde vid nästa Riksdag Riksens Ständer föreläggas, uti hvilken Motion Ståndet i Allmänhet sig förenat; och 2:0 Af RiksdagsFullmägtigen J. J. Rutberg från Norrbottens
Län, sorn yrkat nödvändigheten af grundräntors och Kronotiond.es gående i Contant och Stats-behofvens bestridande genom Allmän Bevillning, heldst skatternes fullkomlighet jämna fördelning genom en mödosam och kostsam refning och skattläggning icke syntes kunna vinnas; Deruti Riksdags -Fullmägtige Olof "Wikström, från Norrbottens Län och Jonas Gråberg, från Carlstads Län, instämt.
Sedan Stats-Utskollet öfver dessa Motioner afgifvit särskildt Betänkande, den i3 sisth Maji, hafva Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Prest-Slåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat ifrågavarande mål, i anledning af gjorde anmärkningar, och Prest-Ståndet förklarat sig icke kunna dermed taga nå - gon Stats-Ut skottets Betänkanden.
249 gon åtgärd förr, än jemnväl Ekonomi-Utskottet gemensamt med Stats-Utskottet sig i ämnet yttrat; Ekonomi-Utskottet liar i följd häraf företagit ärendet under pröfning oell åt ifrågavarande Motioner egnat all deri upmärksamhet ämnets vigt synes kräfva; Och örn Utskottet företrädesvis fästat sig vid hvad Riksdags-fullrnägtigéii Rutberg ändragit, liar det skett derföre, ätt lians förslag ostfidigt åsyftar eri förériklirig i håde heskatlriingssättet och dén deraf härledde Uppbördeii deli Räkériskäps-föfirigéri.; Att denria genom dé flérfalldigä siagéri af vid Hemmanrieri fästade, dels Kroriari behållné, dels Militieri, eller aridré Stater förlänte räntor, blifver mera vidlyftig och besvärlig, än med ett enklare beskattningssätt vore nödigt: att genom mångfalden af Utskylder och Onera; soni vid jordeil äro fästade, och genom det olika sättet till deras utgöraridé, deri miiidré kunnige Hemmansegaren ofta blottställes för irringar och misstag:
Skättläggnirigarné* vid olika tider och tili en del efter olika methoder tillkomne, grundlagt eri ojemn beskattning, som blifvit det ari mera genom sedermera förändrade förhållanden* 4:deSaml. 5 Band; i6 * I 2 5o S t a t s-U t s k o 11 e t s Betänkan <3 en, att beräkningarne i statistiskt arseende, öfver de utskylder som af Nationen utgöras, samt jémnförelsen deraf med förmågan att utgöra dem, äfven härigenom försvåras: att det varit utskyldernes fästande vid jorden, som föranledt de förordnanden om vissa gränser för Hemmausklyfningar, och de förbud emot skattskyldig jords söndring, hvarigenom det natur - liga framskridandet till förökning af produetion och Folkmängd i vissa fall blifvit hämmadt: och ändteligen att
Jordbrukaren härigenom försättes i ett slags tjenstskyldigt tillstånd, med hänsigt till alla dem, som af hans jord tillkomma, eller öfver utgörandet deraf hafva inseende, hvilket tillstånd skulle upphöra, om, efter förenklade grunder, alla utskylder utgjordes till Stats-Verket, derifrån åter Statsbehofven skulle fyllas, och ali Tjenstemanna aflöning utgå.
Detta allt finner Ekonomi-Utskottet sig för sin del böra medgifva och vitsorda.
En öfvergång från Grundskatts-Systemet till den princip, som gör en hvar Medborgare, i mån af sin inkomst, skattskyldig lill Staten, och derigenom bereder befrielse för Jordbruket från sådane vid detsamma häftande Onera, deni man icke utan skäl benämnt för serriluder, vore således i mångå afseender önskvärd.
Utskottet tror och att en så - S t a t s-U l s k o l te t s Betänkande».
a5i dan öfVergäng redan i en vias mån blifvit förberedd, icke allenast genom de jemnkningar hvarmedelst skattéjorden, åtminstone i afseende på egarnes fria disposition deraf, allt mer och mer blifvit förunnad lika friheter med frälsejorden, och den sistnämndes immuniteter deremot i visse fall från trädde, utan hufvudsakeligen genom de grunder för Allmän Bevillning.? utgörande, hvilka i sednare tider blifvit antagne och utvecklade, och hvarvid, ehvad Hemmannens värde, eller behållne afkastnlngen, deraf utgiort grunden för beräkningen, de priviligerade
Hemmannens högre värde eller större behållning af inkomst ådragit deras egare en större Bevillning, än de oprioterades.
Äfven vid detta Riksmöte äro, i förstnämnde afseende, åtskillige åtgärder beslutne, och under beredelse, lill undanrödjande dels af vissa ännu fortfarande tvångsband å Skattejorden i Allmänhet, dels af de servituder, som särskildt häftat vid Skattehemmannen å visse Orter; Och under det Lagstiftningen sålunda småningom närmar sig det mål, som det ligger i tidens lynne att befordra, understödjes fortgången häraf, äfven af den enskilda industrien.
Så har genom Sjötransporter på Ångskepp och andre Fartyg och genom, entreprenader af Gästgifver i-skjut - a5a Stats-Utskottet* Betänkandep, sen, den vid jorden häftande skjutningstungan redan blifvit lättad, och genom fullföljd af dessa anstalter, i förening med forvagns-inrättningar, emotses denna tungas ännu betydligare lindring, om icke fullkojjiliga häfvande.
I den män en tilltagande produetion och folkmängd okar föremålen och vidgar utrymmet för den-: na industrie, är det att hoppas att jordbrukaren skall kunna entledigas från sådane Onera, hvilka egenteligen härleda sig från motsatta förhållanden och från det behpf man deraf låta jordbruket understödja ej allenast Staten, utan ock andre näringar, för att af dem understödjas tillbaka.
Enär genom en sådan tillökning i I*jatippalkraft och Nationalförmögenhet, Statens efter Bevili-t ningsgrund utgående inkonisier i den mån Ökas, att grpndräntorne utan afsaknad kunna undvaras, samt förtroendet till Nationens kraft, i både Moraliskt och Ekonomiskt afsgPöde, undanrödjes behofvet, att så tillsägapdes, genom inteckning i jorden försäkra sig om medel till Statens försvar och adminstration, torde, om derjemte ett tidehvarf af stadga i myntvärdet och Allmänna välmågan uppnås, rälta tiden inträffa för fullbordandet af öfvergången från Grundskatts- till BevillningsSystemet, hvilken öfvergång, om för så JStats-U t sko t tets Betänkan elen. 2 53 väl skattejordens som den mindre prioriterade frälse-jordens befriande från Grundskatter, en viss Lösen af Egarne erlades, skulle kunna verkställas utan rubb-: liing i egande rätten, och troligen med desto större lätthet, ju mera den under tiden blifvit förberedd, förutsatt att dessa vilkor erfordras för verkställigheten, om den till allmän nytta och utan enskildt lidande skall kunna för sig gå, tror Utskottet sig kunna antaga, att den nu varande tiden icke är dertill lämplig, då Staten ej kan megifva någon förminskning i sine anslag, då icke någon Glass af de skattskyldige kan utan obillighet och dryg känning öfvertaga större eller mindre del af de andras bördor, och då, i anseende till bristande stadga i myntvärdet och mindre liflig penniiige-tcirculation, det å ena sidan är afvigt för Staten och dess rätts innehafvare, att varuvärdet i vissa fall bibehålies såsom beräkningsgrund för intrader och utskylder, och å andra sidan kan vara lika behöfligt och lättande för Jordbrukaren, att i de fall då penningar icke kunna anskaffas, få en del af sine utlagor in natura utgöra.
Men, om Ekonomi-Utskottet af sådane anledningar icke funnit skäl, att för närvarande tillstyrka bifall till Riksdags - a54 Stats-Uts Lottets Be länk an deni fullmägtigen Rutbergs Motioner, hvaraf följden skulle blifva, att den egenteligen för Skattejorden förniånlige lindring, sorn grundräntornes upphäfvande medförde, drabbade de skattskyldige i allmänhet genom en tillökning i Bevillningen, troligen större än med deras förmåga och ett billigt afseende å förvärfvadc, samt af Författningarne bekräftade egande rätts förmåner, kunde förenäs, har Utskottet anselt sig likväl ega än mindre fog instämma i de Riksdagsmäns åsigter, som föreslagit Grundränte-Systemets ytterligare befästande och utveckling, genom Säteri- och Frälsejordens nedsättande till likhet med Skattejorden, Utskottet har förut yttrat sin öfvertygelse, om olägenheten af nämnde System, hvilket örn ali jord siuleligen skall bringas till lika Grundskatt, förutsätter en allmän refning och skattläggning öfver hela Riket, för hvilken om den ock i öfrigt kunde blifva jemn och rättvis, den väsendtliga svårighet möter, att om egorne beräknas endast efter den naturliga beskaffenheten utan afseende å den större eller mindre del deraf, som blifvit odlad och till bördighet beredd, sådant innebär en obillighet för närvarande, samt att deremot, om endast egornes värde och afkastning i deras nu .varande sjucl* beräknas, sådant föranleder S ta ts-TJ t s ko 11 e t s Betänka nilen.
a55 till ännu större framtida missförhållande emellan hemmanens förmåner och deras skatter.
Utskottet , tror dessutom, att man häldre hör vara omtänkt att bereda jordens upphjelpande från det beroende, hvari den genom Grundskalterne en gång för alla fortsattes, på ett sätt sorn med andre
Näringar icke eger rum, än syfta derhän att nedsätta och inskränka oberoendet, der det ännu finnes, och således aflägsna det mål, sorn i Utskottets tanka synes lika Önskvärdt, som med naturliga billigheten instämmande, att ali jord som är i enskild ego, borde få fritt disponeras, emot det egaren för sin behållning deraf lemnade Statsbidrag, i lika proportion med dem, som andre Näringsidkare af sine inkomster utgöra.
Ändteligen bar och Utskottet funnit, alt den fond som blifvit föreslagen att användas till inlösen af Säteri- och Frälse-friheter, skulle medföra en känbar tillökning i Bevillningen, hvilken obilligt skulle drabba ej allenast dem, som af berörde inlösen skulle ega framtida fordel, utan äfven öfrige skattskyldige och deribland dem, hvilkas så beskaffade rättigheter skulle inlösas.
Vid sådant förevetande, anser sig och Ekonomi-Utskottet destomindre kun - a5G Ståts-Utskottets
Betänkandeib na och böra instämma i Stats-Utsköttets uti dess öfver förevarande Motions afgifne förra Utlåtande gjorde tillstyrkan hos Kongl. Majit* om ett förslags utarbetande intill nästa Riksdag, till jemnandé af älla jord och hémmaii vidlådande' grundräntor och tjenstbarheter, soiil sådant, efter Ekonomi-Utskottets tanka, icke skulle låta sig göra utom en ganska vidlyftig* kostsam och besvärlig refnings- och skattläggningsundersökniiig, hvilken minst bör komma i Iråga,• innan nödvändigheten och nyttan deraf blifvit bestämdt utredd, och i sådant fall vissa grunder för verkställigheten stadgade af Riksens Ständer, i följd af den beslutande rätt, sorn dem i beskattningsmål tillkommer; hvadan ock då utgåilgen äf den några år tillbaka enligt Riksens Ständers önskan föranstaltade undersökning angående'
Räntepersedlatnes sammanslående till förenkling af redovisningen och uppbörden, hvarmed likväl Pluräliteten af Räntegifvare icke funno sig belåtne, synes utvisa, ätt någon framgång ej är att förvänta af Partielle förfogningar i detta ämne.
Utskottet anser sig i anledning af hvad detsamma blifvit meddeladt, icke böra föreslå någon åtgärd utan endast yttra sin öfvertygelse; det grund S tä ts-tJtsk o t te ts Betänkan deri. a5^ skatter å jorden aldrig kunna bestämmas» med säker beräkning af ett framgent vig* tigt förhållände till Jordens afkastning» och Jordegarens inkomst:
Att de derjemte, synnerligen i de fall då Statens rätt på Tjenstemän, eller andre öfverlåtes, försätta jordegaren i ett slags tjenstskyldigt och af den förra beroende tillstånd:
Att lika
Som jordegarens beroende och tjenstbarheter redan blifvit både genom Lagstiftningens åtgärder i visse fall lindrade och genom deri enskilde industriens mellankomst underlättade) så bör ock deras successiva häfvande och undarirödjande utgöra föremål för fortsatte behiödanden i samma väg:
Att sedan Statens behof gjort det nödigt» att införa fett Bfevillnings-systfem, bör ock detsamma, ju riiera det hinner att till sina grunder och i verkställigheten utvecklas och fullkomnas; så att både inkomsten för Staten blifver säker och rättsenlighet i fördelningen emellan de skattskyldige iagttagen» göra det möjligt, att efter samma grunder reglera äfven de Statsinkomster» som hittills varit på grundäkatterne beräknade:
Att likväl en sådan öfvergång förutsätter både en förkofran i välstånd, för afcf utan för kännbar tunga draga den Bevillning, 4:de Sami. 5 Band, } *7 2 58 S t a t s-TJ tskottets Betänkande n. som skulle blifva surrogat för grundskatterne, ett stadgadt myntvärde, nödvändigt för Staten då alla dess intrader ingingo i penningar, och liflig cirkulation af Rörelse-Capitalet, nödväiidigfc för den skattskyldige, då alla utskyldér skulle i penningar utgöras, samt
Löseskillingen för grundskatterne derjemte erläggas: oell att då detta allt icke inträffar i nuvarande tid, densamma synes böra inskränka sig dertill, att icke motarbeta, utan fast heldre efter förmåga fötberéda menberörde öfvergång, och lemna åt de kommande, att under mera gynnande förhållanden besörja dess slutliga utveckling och. fullbordan.
Uti diet Utlåtande Stafs-Utskottet redan öfver dessa Motioner afgifvit, har Utskottet ansett åt detri, böra lemnäs synnerlig uppmärksamhet,- emedan i deras syftning att ås ta dk omilia förenkling" i Skatterne, ligger efter Utskottens tanka, det rätta medlet att åstadkomma den- så allmänt önskade minskningen i Statsbidragen, genom inskränkning i Ämbets- och Tjenstemanna-personalen, hvilken med någon verkelig besparing för Staten, synes endast kunna tillvägabringas genom införande af ett enkelt heskattningssätt, som gör ett inskränktare antal Ämbets- och Tjenstemän behöfligt, vid Uppbörden och Stats-Utskottets Betan k an den.
259 redovisningen samt uti sig innebär mindre anledningar till tvister och påfordrar få åtgärder af Adminislrationerne; Och instämmer denna åsigt jemnväl med hvad särskildta Utskottet sedermera yttrat, uti dess afgifue Betänkande, angående en förändrad organisation af Styrelseverken.
Stats-Utskoftet kan icke förena sig i den tanka, att alla grundskatter borde upphäfvas och Statens alla behof deremot fyllas genom Allmän Bevillning, emedan Utskottet inser det derigenom å ena sidan upkommande svårigheter för den Skattdragande att utgöra denna Bevillning endast nied Contant, och å den andra, Statens förlägenhet, att kunna fylla sina Behof; utan deremot tror det naturligaste peli minst betungande beskattningssätt vara det, som tillåter Skaltgifvaren att uppfylla sin plikt emot Staten i detta fall, nied sådane naturalster, iian sjelf kaij frambringa eiler med minsta kostnad och omgång anskaffa, samt kunna af Staten med fördel emottagas.
För Staten är det ock af vigt, att -ega säkerhet i beräkningen af små inkomster, hvilka böra stå i ett lamp ligt förhållande till -myntvärdet och tidernas fordringar, och det lärer således erkännas rigtigt, att Landets modernäring tillhandahåller
Staten någon del af sina alster, äfvensom det svårligen kan bestri - ^6o S fa t s-Utskottets
Ee tån k an den, dys, att detta beskattningssätt eger den fördel, att icke hufvudsakeligen bero af täta och stundom våldsamroa myntförändringar.
Då Stats-Utskottet, som utur sådane skäl ansett uppmärksamheten böra fästas vid de förslag, hvilka åsyfta de oumgängliga Statsbördornes jemnare fördelning
Utan förnärmande af egande rätten, samt följagtligen jejnuväl hafva till föremål, att göra dem mindre tryckande, och undanrödja ofta framburnc klagomål öfver Skatternes olika tyngd, följaktligen icke kan instämma uti de af Ekonomi-Utskottet yttrade gr undsatts er, nien för vidlyftighets undvikande anser sig icke böra vidare motivera denna slulsatts, förenar sig Utskottet likväl nu mera uti den hemställan Ekonomiutskottet slutligen gjort, att någon åtgärd i anledning af förevarande
Motioner för det närvarande icke må tagas, heldst någon del af det ändamål StatsUtskottet, med den pd dess förra Utlåtande tillstyrkte underdåniga hemställan hos Kongl. Maj:t, åsyftat synes kunna vinnas genom den underdåniga anhållan Utskottet tillstyrkt, uti Betänkande af den 8 sisth September, och som vunnit Riksens Höglofl.
Ständers bifall, angående Hemmans-Räntornes utgörande efter en förenklad bs - Stats-Utskottets
261 räkning, eller sammanslående af Jordeboks-Persedlarne; Anseende Utskottet sig härigenom hafva besvarat de anmärkningar, sorn vid dess förra Utlåtande i detta ämne blifvit gjordp.
Detta allt hemställes vördsamligen till Riksens Ilögloflige Ständers pröfning, Stockholm den 6 Octoher 1823. ■ ' . - • "• • -C N:o 529, Ankom den 17 Oct. 1823.
Ständers Statssamt Bevillnings-Utskotts Utlåtande öfver de vid Dess Betänkande, i frågan om aflöning för Städernes Krono - 2Ö2 Sta t s-Utskottets Betänkande n* Uppbörds - Betjening, gjorde anmärkningar. u ader den 2 i sistlidne Augusti Månad har Vällofl. Borgare-Ståndet ålerremitte-. rat Stats- samt BevillningSrUtskottens, i anledning af de inom Vällofl.
Ståndet ■väckte Motioner, om uppförande å Stat af Städer nes Ivrono-Uppbörds-Betjenings aflöning, under TS:o 33a afgifne gemensamma Utlåtande, samt yrkat alt, emot det att den andgl af Bevillnings-procenten som nu tillkommer Städernes Uppbördsman inginge till Stats-Cassan, Staten må ikläda sig skyldigheten att Torse desse med lämplige löner i förhållande till Upbördens belopp och besväret med dess indrifning, samt att jemnväl godtgöra Protocolls-föringen hos Taxerings- och Pröfnings-Committeerne i den män densamma förorsakar tidsspillan och moda, så att Städerne hädanefter från håde den ena och andra utgiften måtte befrias.
Men jemte det Utskotten på de i ofvanberörde
Betänkande utvecklade ej vederlaggde skäl, anse sig höra förblifva vid deras yttrgde öfvertygelse, att någon förändring i Städernes Uppbörds -hetjenings aflöning, eller densammas uppförande å S ta ts-U ts k o t te ts Betänkanden. 263 Rikets Stat, på sätt begärt blifvit, icke må ega ruin, få Utskotten vördsamt anmäla, att
Deras oftanämnde Utlåtande blifvit bifallet af Högvördige Preste-Ståndet den i samt utaf Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet d. 2- sisth Augusti.
Stockholm- den 8 October 1823.
N:o 53o.
Antom den 17 Oct. 1823.
Utskottets förnyade Utlåtande, i frågan om Skånska Roteringen.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Stals-Utskottets den 8 sisth Augusti afgifne Utlåtande, rörande yrkad jemnkning uti Roteringen i Skåne, hafva Högloft Ridderskapet och Adeln samt Välloflige Borgare - 264 Ståts-Utskottets Betänkandfiös Ståndet återremitterat frågan till ytterligare åtgärd.
De hös ilöglöfl.
Ridderskapét och Adeln gjorde erinringar innefatta en sammanstämmande framställning af de olägenheter provincen Skåne fått vidkännas, ge-sliom Extra Roleringens förvandling till permanent eller ständigt Kneckle-håll, särdeles efter det Spannemålen såsom Ortens hufvudsakliga product, fallit i pris och pénliinge-hristen tilltagit; äfvensom uppmärksamhet velat fästas vid sättet; hvaruppå Roterings-permanencen tillkommit, satnt i följd deraf blifvit yrkadt, att
Utskottet bordt mera bestämdt föreslå nedsättning af en Committee till verkställande af den sista Riksdag ifrågastalldé' och af Riksens Ständer i underdånighet begärdte jemnkning uti denna Rotering, Som mycket olika skall betunga både Säteri och Hemmansegare; Deremot inom Yällofl. Borgare-Ståndet blifvit yrkadt, att; då ifrågavarande Rotering vore verkställd af Cömmitteradé, utsedde dels af Kongl. Maj:t i Nåder, dels ock af Ortens egne Innevånare, * samt Rotehållarne i allmänhet skola vara dermed nöjde, vore en ytterligare jemnkning deruti både onödig och raöj - S t ä t s*-U t s k o 11 e ts Betankanden, a65 hiöjligen föranledande till missriöje hoS de RoleHligs-skyldige; Hvarföre aeri af* Utskottet föreslagne underdåniga skrifvelderom afstyrkés.
Utskottet liar i dess förra Utlåtande fullständigt tittédt sammanhanget med detta ärende och dervid ådagalaggt, att ständiga Roteringeti i Skåne tillkornfhit efter ortens Innebyggares egen önskan* och med rättighet för dem* som det ästundade, att vid Indelningsverkets upprättande afsäga sig permanehceh, samt förblifva vid déii Extra Roteringen, hvilket ock af någre Hemmansegare iagtlogä Om, vid sedermera ändrade föriiållanden med Spännmåls-pröduction och penniligevärde, thed flere oriiständiglieter, det ilu befiniles häfva varit fördelagtigare att undvika ständig Rbtering, kyries deraf icke kunna liemtas giltige skal till kladder af de åtgärder, hvarigenom Koiefirigeri tillvägabragtés efter föreslagne och antagne grunder, hvilka äfven innefattade éf-i tergift af aridre motsvarande åligganded, såsom Vargerings-Manskaps uppsättning, eller utskrifnihgk-pennirigars erläggandeMen Utskottet har* i anseende till deri ojemnhet i verkställigheten af sjelfva Iri - 4:de Sämb 5 Band. *1 * sCö S*äts-Uial«itet* Betänkande»* delningen, som både vid forre och denne Riksdag blifvit Öfverklagad, och äfven, efter hvad Committerade, som hade sig densamma uppdragen, medgifvit, kommit att ega rum uti Rolehållarnes gemensamma skyldighet, funnit sig böra tillstyrka* att den ytterligare undersökning, sorn, i afseende på en närmare jemnkning i Roterings-besväret, sista Riksdag begärdes, må företagas* heldst Utskottet ansett den utväg dertill gifvas, utan rubbning i grtmderne* att de nuvarande Öfverlopps-Rotarne användas till de strängast Roterades lättnad, i stället att, såsom förordnadt är, komma samtelige Ordinarie Rotehållarne i ett lika förhållande till godo, medélst lindring uti Beklädnads- och Recröterings-kostnader.
Och då Utskottet i berörde hänseende bestämdt tillstyrkt, att Riksens Ständer måtte förnya deras i detta- ämne, genom underdånig skrifvelse den 23 Junit f8i8, gjorde anhållan, samt sjelfva sättet för ert sådan jemnl nings förrättande, antingen -genom.en särskild Committee, eller Authoriteterne i Provineen, ankommer på1 Kongl. Majrts
Nådiga bepröfvande, har Utskottet af de hos ofvanbemäldte 3:ne Riks-Stånd gjorde, emot hvarandra stridande, - anmärkningarile, dessmindre funnit sig föranledfc frångå dess förra yttrande, som d« öfrige 3’:ne Stånden, Högvör, &t a t.