Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men egentligen är vidlöftigen omförmäldt och framstaldt, rörande den fördel, som Obligationer, löpande med 5 procent ränta, och ställde att afbetalas årligen på flere eller färre terminer, skulle medföra framföre de af Utskotten föreslagne 3:procents-sedlarne, hvilka endast skulle bereda en lätt och oförtjent vinst för de Ca pitalister, hvilka här i Steckholm kunde hålla betydlige summor färdige i c«ssan,att vid pas* Baneo-Utsiottet» Betänkanden.
805 ■ande tillfällen fördelaktigt användas, och hvilka, salunda alltid säkre att utan någon möda kunna erhälla 3 procent å sine medel, derigenom skulle blifva än mera obenägne , att uti nyttige näringar dern använda.
De gjorde erinringarne hafva likväl icke kunnat föranleda Utskotten till någon ändring af den åsigt, hvarunder de förut betraktat detta ämne, och hvarå deras framstälda förslag sig grundar.
De löpande 3:procents-sedlarne hafva icke kunnat synas Utskotten, såsom i någon nian bidragande att minska Banquens credit, då de med den icke ega det ringaste sammanhang.
Hvarje innehafvare af en sådan.
S del ver, att han har Hedlen att fordra af RiksgäldsContoiret, ej af Banquen, och, ehuru dessa bägge
Verks förbindelser för icke räntebärande sedlar af hvar oell en betraktas såsom enahanda, har för de på längre tid stälda Obligationerne förblandning aldrig egt rum.
Ehuru betalning af dessa skulder, särdeles nu detta år, endast kunnat ske genom ökade förskott från Banquen , har det dock aldrig försports att dessa RiksgäldsContoirets förbindelser bidragit till sedelmyntets minskade värde.
Att hvarje Sedel är betalningsgild vid anfordran, gör i sjelfva verket ingen skillnad; dea blir derföre i allmänhet så mycket mera sällan till inlösen uppvisad ; och Utskotten kunna i detta afseende endast åberopa hvad de uti sitt förra Utlåtande anfört.
De våga förmoda att, om Förslaget antages, erfarenheten ■nart skall vitsorda , att sällan några Obliga - So 6 Banco-Utskottets Betärtkanden. tioner af det stadgade beloppet kontina att blif* va i RiksgäldsContoiret h vilande, och likaså , att, om ock med verkliga Bäncosedlar, till ett mindre belopp dagligen, omsättnings * rörelsen af dessa medel i RiksgähfsContoiret bastrides, sådant likväl icke skall hafva den ringaste verkan på opinionen om llanquens soliditet.
Dea omständigheten ater, att sjelfva 3;procentssedlarne skulle kunna blifva, i Ii qvid er enskilde emellan, gångbare, synes alldeles icke kunna medföra någon anledning att förkasta Förslaget.
22n dylik tillökning af rörelse-capitalet kan, efter Utskottens tanka, aldrig vara menlig för något interesse.
Den skulle tvértoin kunna anses utgöra början till. återförandet af det fullkomligare Credit-sysfem, enligt hvilket andra representativer än de, sorn omedelbart hero på Banquens credit, äfven skulle blifva an. vändbare i enskildes liqvider, och således icke allt förråd af landets rörelse medel behöfva att på Banquens credit utställas.
Då den på de ifrågavarande Riksgälds Gontoirs Obligationerne liqviderande räntan ger dessa papper en sådan från Bartquen afskiijd credit, kan ingenting mindre lämpligt sägas, än att den är bortskänkt hvilket deremot verkligen de 2 procenten skulle vara,om 5 procents' sedlar i stället skulle utställa?, hvaraf ingalunda ett större avskiljande skulle kunna vinnas; och Utskotten hafva således icke kunnat inse, huru deras förslag skall, på sätt man påstått, kunna bilda ett nytt slag af Riksgäids-Sediar, som lika väl kunde vara löpande utan, som med ränta, enär de tro sig Råneo - Utsftotett Retänkanden.
807 hafva visat, att just denna ränta är nödvändig fdr att vinna det af Utskotten med hela Förslaget afsedda ändamålet, att i möjligaste måtto skilja de tillfälliga penninge-anslagen från ett närmare sammanhang med Banquens credit.
De kunna ock af denna orsak, och då Utskotten icke inse någon utväg, att utgifva nya Riksgäl-ds-Sedlar, som icke skulle grundas på denna credit, omöjligen tillstyrka Förslaget, att låta dylika anslag utgå i Riksgälds - Sedlar ; såsom motverkande ej allenast den afsigt, Utskotten haft, att söka någon särskild utväg för de utgifter, hvartill Rånquens credit ej vidare borde missbrukas, utan äfven hela sammanhanget af den plan, Utskotten sökt uppgöra, och hvartill förnämligast skulle höra Banquens skiljande från alla dylika, för dess egentliga, natur och egenskap fremmande, functiorier.
Icke helier kunna Utskotten finna hvad särskild förmån, som de fö res lagné jsprocent.obligationeine skulle komma att ega .framför dem, hvilka Utskottens Förslag omförmäler, så vida sorn den öfriga skilnaden dein emellan endast skulle komma att bestå uti de förras egenskap, att vara ställde på längre betalnings-terminer, då deremot de sednare koinme att inlösas vid anfordran, hvaraf, efter hvad Utskotten hoppas sig hafva ådagalagt, ingen olägenhet kunde uppkomma.
Utskotten äro nemligen öfvertygade, och tro sig icke nog ofta kunna upprepa det, alt denna tillåtelse att fordra liqvid.,vid uppvisandet just skall föranleda dessa pappers längre omloppstid; och den olägenhet, som kunde uppstå af den dagliga omsättningen af någon mindro del; kan ingalunda syar$ io8 Banco Utstoffera Betänkanden - mot ränte-skilnaden.
Valet emellan dessa tvänne
Sia^; har således ej varit för Utskotten svårt att bestämma, då Utskotten besinnat skyldigheten att tillse, ej mindre det ändamålen vinnas med minsta kostnad, än att den skuld, hvars betalande till efterkommande öfverlerunns, icke må ofver verkliga behofvet forökas.
Möjligheten för utsträckningen af ett Uåne system, som endast kan upptaga sadane medel, hvilka finnas i Gassa-behåll, riingar, förnämligast inom Stockholm, der upplåningen sker, måste ock just derigenom alltid förblifva inskränkt; och mot ett öfverdrifvet bruk af Stats-credit innebär således upplåningen efter 3 procents ränta, med förbindelse till betalning vid anfordran, ett eget correctiv.
Om sättet, hvarå dessa nu ifrågavarande Riksgälds Contoirets Obligationer skulle amorteras och slutligen blifva betaide, har också mycken fråga inom Riks-Stånden uppstått.
Utskotten kunna i denna del endast hänvisa till hvad de i Utlåtandet derom yttrat fpag. XXXIV) Möjligheten, att med ordning och redighet verkställa den föreslagne upplånirigs-anstalten till visst belopp om året, har slutligen blifvit ifrågasatt; och flere svårigheter, sorn dervid skulle mota, vidlöftigt utförde.
Att inför Rikets Ständer ådagalägga denna möjlighet, så klar, som den visat sig for Utskotten, skulle fordras icke mindre än uppgörandet och framläggandet af hela Reglementet för verkställigheten, hvilket vid detta tillfälle ingalunda kan vara tjenligt.
Så mycket torde likväl, i anledning af en inom det Högvördiga Preste Ståndet gjord anmärkning, böra här anföras, att det Banco-Utshottets Betarikanden.
Se) ingalunda varit Utskottens mening, det en obegränsad upplåning skulle anställas, utan blott för så stor summa, sorn erfordrades till fyllan* de af de behof, sum af Rikets Ständers beslut om anslagen bero; enligt hvad itsta puncten uti Utskottens Förslag tydligen innehåller.
Sedan Utskotten nu sålunda genomgått de anmärkningar, sorn varit rigtade emot irsta Afdelningen af deras Betänkande, med de dertill hörande särskilde Utlåtanden, öfvergå nu Utskotten till riem, som beträffa den uti a:dra Afdelningen behandlade enskilda penningerörelsen, så vidt den af allmänna anstalter och. författningar är beroende.
Flere anmärkningar äro gjorde vid den andra hufvud - grunden hrr de Förslag denna Afdelning af Utskottens arbete innefattar, eller den, att det representativa myntet skulle, i likhet med hvad det enligt 1811 års Raken, skaper funnits utgörande, då Banquens och Riksgälds Contoirets Sedlar, desse sednare valverade till Banco-mynt, sammanräknas, hallas vid en sedel-stock af circa 30 millioner, hvarutöfver sedel-stocken , enligt den derpå följande puncten, ej borde få ökas annorledes, än. emot inlemnad valuta uti myntbara metaller, genom lån å exportable effecter, utöfver hvad hittills, per medium ifrån och med 1817 till och med 1822, vanligt varit, eller lån å FaneBanco Capitaler, på sätt Rikets Ständer förordiis.
Med anledning af »a vål de Betänkandet ?ia Banco Utskottets Betänk änden. bifogade, som uti åtskillige Ledamöters
B®- tänkaodet åtföljande reservationer förekommande, calculer, hafva flere yttranden inom Riks-StandetJ gatt derpå ut, att Sedelstockens möjliga belopp, der vill säga det, sorn skulle ega rum, om alia Creditiver pä en gång begagnades, "skulle, så val nu, i stod af j 8-18 års Ständers för nuvarande Låne-rörtlse gällande föreskrifter, sorn äfven framdeles, i anledning af de dispositioner Utskotten föreslagit, komma att,- äfven med undantag från beräkning af de articdar, sorn tredje puncten omförmäler, betydligen öfverstiga det utsatte maximi-beloppet 30 millioner; hvarföre det blifvit hegardt, att Utskotten, mätte aflemna ert- noggran-. nare och bestämdare uppgift i dessa hänseenden.
Audre hafva ansett denna ziffra af 30 millioner för högt tilltagen, enär Sedelstockens beUipp vid sistlidet år varit under 39 millioner, och Ssdel-förökning onekligen minst a-f allt borde ega rum , då annalkande til! realisation vore i fråga; och ater andre hafva velat utvidga beloppet genom' undantag, af visse eventuelle Låne-anslag, särdeles det tili jern och exportable effecters beläning, frän ali beräkning i den fixa Sedelstocken, hvartill inom Hedervärda Bonde-Ståndet äfven blifvit lagde de summor, som tili Fastighets-Lån borde utgå.
Varandes dessförutan äfven af flere Ledamöter erinradt om olämpligheten, att stadga ett visst maximi belopp annorlunda, än genom samman, läggningen af de anslag och creditiver, hvarom Riket* Ständer beslutade; och af åtskiilige Banco-Utskottets
Bet ärik anden. 811' hegardt, att, örn beslutet rörande denna vissa sammanräknade Sedelstock blefve beståndande, åtminstone den möjligast största latitud måtte gifvas åt tol kn ingen af ordet circa, och uttryckligen utsättas, att Likets Ständers i hvarje särskildt fall lemnade föreskrifter om Greditivens belopp måtte tjena, till efterrättelse, om ock derigenom någon gång sammanräknade summan af alla kornme att öfverstiga 30 millioner.
Utskotten, sorn i anledning af det emot de egentligen tillstyrkte besluten' anmärkte, ej funnit skäl, att frångå sine förr yttrade tankar, anse sig dock, i afseende på de beräkningar, som legat tili grund för bestämmandet af Sedelstocken till 30 millioner L:dr, böra lern. na de upplysningar, sorn Utskotten hoppas nogsamt skola ådagalägga, att
Utskotten med detta bestämmande hvarken afsett någon våldsam förändring af Sedelstockens belopp, till dess höjning eller sänkning, eiler införandet af ett allmänt stadgande, som skulle förhindra Banco-’ Styrelsen att ställa sig till efterrättelse det, sorn den , i afseende på hvart och ett Låneanslag eller Creditiv, finge sig föreskrifvet.
— I)en anmärkningen eger visserligen sin rigtighet, att
Sedel-stockens fullkomligen bestämda belopp icke låter tänka sig annorlunda, än så, ätt dess maximum bestämmes, och det öfriga öfverlemnas åt behofven i Iandet att alltid åstadkomma det förhållande, gom med dem instämmer.
.Likaså hafva Utskotten aldrig betraktat denna antagna summa af 30 millioner annorlunda, än såsom en calcul^ Si« Banco*Uiskottett Betflnkandtn. tlons-grund för att utröna, hvilka anslag kunde komma att bevijas, utan att rubba myntvärdet; hvarvid afseende afven ansetts böra hnfvas å den i sakens natur grundade omständighet, att, af de fleste Crediti v • anslagen, alla merendels ej på en gång äro till hela deras fulla belopp begagnade, och således verkliga utevarande Sedelbeloppet aldrig så stort, sorn de calculer utvisa, der fulla summorne måste intagas.
Det har då i detta afseende varit alldeles likgiltigt, antingen denna sammanräknade summa, 30 millioner, framstälts såsom resultat af alla de särskildt bestämde summornes sammanläggning, eller såsom hufvudgrund, hvarifrån besluten örn de särskilda anslags-frågorne borde utgå; och delta har äfven i betydligt afseende varit orsaken dertill, att Utskotten uti den bestämda summan inberäknndt Linesummorne å jern och exportable effecter till det belopp, sorn per medium vid flere föregående års slut vanligt varit, emedan eljest, örn detta skulle uteslutits, antingen zlffran för Sedelstockens bestämning, hade bordt blifva s8,800.000
R:dr, eller ock någor nytt anslag tillkomma, hvarföre Utskotten för sin del icke kände något föremål eller något erkändt behof.
Anmärkningen, alt Sedelstocken, sorn vid slutet afår 182a utgjorde 2 8 9 2 3,568 Rulr 46 sk. ii r:st, deremot, om alla bestämde Creditiv-anslag varit fullt begagnade, uppgått till 32,740,335 R.dr, är ock fullkomligen obestridlig, likasom den, att, sedan under detta år Dis«ont-Creditivet blifvit mera anlitadt, och an-; Bonev Utskottets Betänkandet*- 813 dre till sedelökning ledande utgifter äfven ut. gått, vid Jetta årets slut Sedelstocken kommer att vara mycket pära 30 millioner.
Att den sedermera icke kommer att öfverskrida denna summa annorlunda, än för de högst sällsynta, och i det närmaste för inträffandet knappt tank* hara, tillfällen, då alla Creditiv-anslag vöre fullt begagnade, torde Utskotten få med efterföljande nogare utveckling af de Utskotten» förra Betänkande bifogade calculer styrka.
Sedelstockens belopp var, enligt Banquensoch RikSgäldsContoirets Bokslut för förlidet år, med tillägg af de inom och imellan Verken utelöpande CassaAttester och Assignationer, as,(j83 568: 46:11, Under loppet af innevarande år beräknas,enligt specifique uppgift å Tab.
N:o j. vid förra Betänkandet, en ungefärlig
Sedel-fo rök ning att ega rum af 365 304: 335 7, Hvartill ytterligare kornmerde sedermein enligt Rikets Ständers Beslut, anordnade Summor : Till Hjelmare SI ussverk - • 40,000: — Till Götha Ca* naUöyggnad •
• loo qqo: — — Hvaraf uppkommer en Se - 814 Bänco-TJ iskottets Betänkanden. del-förökning för detta ar af 509304: 35:
Men hvaraf bör afgå det 3 sorn troligen ej utgår af det för detta år bestämde anslag till OdlingsLån, med - * 120 703: — «— Då återstoden utföres med - och skulle således Sedelstocken vid detta årets slut bestiga sig till - Utom de förändringar, som för öfrigt kunde hafva uti de eventuella Låne-änslagens begagnande inträffat, och af hvilka Utskotten bestämdt känna, att Discontens Creditiv fir för närvarande anlitadt med 826 947
R:dr mera, än vid forledit års slut, hvaraf, då redan 350,000
E:dr blifvit å lab» N:o x beräknade såsom förökning, re$ten utföres med - - - - •
Att nu bringa denna summa till det skick, hvarefter beräkningarne af den bestämda 7- ■ 388,!'ni: 35: 7~, 29,312,170: 34: 6 475,947: — — 29 789 117 : 34 : 6, Sedelstockens Banca-TJtskottets Betänkanderi.
Si( Sedelstocken, enligt de grunder Utskotten 'antagit, böra göras; afdrages först derifrån ali den del, som, enligt 3:dje Puncten, hör rnedgifvas, att öka Sedelstocken utöfver 30 millioner, utgörande (se Tab. a, Col. I. råd. 10.) • - 833.357: *4: ~ hvarefter till resten ... - 58956760: 20: 6, Jagges det, sorn finnes vid issa års slut outtagit å JernContoirets, ComrnerceCollegii och Stockholms Stads Krand. föi sakri ngsContoirs
C red i ti ver, så att desse derefter till sitt fulla belopp blifva uti Sedelstocken inbegripne', nemligen: 454i053 : 17: i, Vidare intages i beräkning den tillökning
Discontens begagnade, och i Sedelstocken inberäknade, Creditiv måste erhål. la, for att bringas till fullt be. lopp, enligt Utskottens hemställan, utaf 8,500.000 R:dr; och enar Discont-summan ingår i ofvanskrifne Sedelstock med nu utlånte - - 5 702,728: 35: 7. samt tillika den summa, som genom JfilialDiscont- , utredningen anses rn öj 1 i Bihang till Miks.
Prof. 1823 6:te Sami, 46 8iS Beineo^Utsfanttt
Brlänkandtn» genblifvabe tald - - - 476,000: — — fordras för att fyl la denna summa - 6 178.728S 35: 7- till beloppaf $J million,ett tillagg aF- - 2321571: 15: 5. som ulföres———— 2321,571: 12’ 5.
Sedelstocken visar sig sådan, sorn deri högst Iean belöpa sig vid början af nästa år, då nuvarande Ständers förordnanden börja lända till efterrättelse, eller utgörande ... 31,735 085: I: 6, hvartill än kommer det af Stats-, Banco- och EkonomiUtskotten till Spannmåls-uppkop föreslagjie Creditiv, sora under vissa vilkor bör vara för Kongl. Maj:t tillgängligt med en summa af T.ono.oon: — —
Och om detta creditiv äfven skulle på samma gång som de öfriga vara fullt begagnadt, komnteSedelstocken att uppgå till - - 35732,085: a: 6.
Utom detta och det förr undantagne, kan vidare Sedelstocken ökas med hvad Riksgälds* Contciret å den detsamma lemnade assignationsfond begagnar, men hvilken sedelförökning, såsom högst tillfällig och hastigt öfvergående, Utskotten utur beräkningen uteslutit i Bancö-Ut skottets Betänkandem 817 men deremot miste anmärkas, att i ofvanstående total -summa ängar det af Magnzins- Diltciion hittills begagnade Crediliv, till belopp af * - - 1889-611; 31; På den förmodan, att en del af hela den beräknade summan likväl alltid skall vara på åtskillige af de nämnde Cred iti v-anslagen outtagen, -grunda nu Utskotten sin förr meddelade uppgift, att Sedelstocken, beräknad eften ofvanomförmält grunder, kommer att intill nästa Riksdag utgöra till sitt jemnast utelöpande belopp 30,000,000
R:dr; hvilken uppgift Utskotten dock ansett väsendtlig, och ingalunda böra saknas uti en Finartce-plan, der, under ■ömsesidigt beräknande af Reaiisations-Fond ocii Sedlar, som skola real iserås, närmandet till möjligheten af en realisation utgör det hufV-udsakiiga syftemålet.
I egenskap af Bilagor, hörande till andra Afdelningen af Utskottens Betänkande, hade Utskotten dervid fogat särskilde Utlåtanden, hvaruti de närmare utvecklat sina ås/gter och Förslag uti de ämnen, som, på grund af redan beståndande eller blifvande förhållanden, höra till ilen enskilda Låne-rörelsen, och den inverkan på densamma, sorn allmänna anstalter kunna hafva.
Det först bland dessa Bilagor förekommande Utlåtandet, angående BancoDiscontens Fåne-rörelse, och de omständigheter rörande densamma, hvilka ansetts ega sammanhang med allmänna Finance-Reglerim* Ji8 Banco Utskottets Betänk anden. gen, liar blifvit af Högloft.
Bidderskapet och Adeln bifaliit , men inom de öfrige trenne respective Riks-Stånden hafva flerfaldige anmärkningar deremot blifvit framstälde, i anledning hvaraf detsamma blifvit till Utskotten återremitteradt.
Efter ett till följe häraf å nyo företaget skärskådande af de till Eaneo-Diseontens Lånerörelse hörande föremål, gå nu Utskotten att redovisa orsakerne, hvarföre de, oaktadt det, som emot deras särskilda Förslag blifvit erinradt, likväl ansett sig böra förblifva vid deras förra beslut.
Men i afseende pi nu anförde Förslagoch yrkanden örn förändringar och tillägg af åtskillige stadganden för egentliga verkställigheten af Batico-Uiscontens utlåningar, tillika med särskilde dertill hörande omständigheter; såsom om en bestämd fördelning af den för Discont-utlåiiingeri faststälde summa till tvänne, särskildt för Bandets, och särskildt för Städernes innevånares, lånebehof anslagne fonder; om förändring af den tängsta omsätmings-tiden för lånen, samt örn den summa, hvilken vid hvarje omsättning minst borde å lånet afbetalas, äfvensom om tiden, hvarifrån öfver-räman borde beräknas för vid för fa
I lo-dagen ej betalde lån; kunna Utskotten, hvilka icke heller ru ansett dessa ämnen böra eller kunna till deras gemensamma ompröfvande förekomma, såsom endast beträffande det reglementariska af Banco-Förvaltningen, nu allenast hänvisa Banco Utskottets Betiinkanden .
Sij till de yttranden, hvilka Banco-Ulskottet innan kort hllfver i tillfälle att afgifva, rörande så väl ofvannämnde, som de flere andre till rc-gletneiitarrske Föreskrifterne för BancoDisconten börande, ämnen, hvarom Motioner blifvit af enskilde Stånds-Ledamöter under Riksdagens lopp gjorde och till Banco-Utskot-' tets enskilda behandling remitterade.
Utskottens i Utlåtandet först förekommande Förslag, att en summa af 8' millioner R:dr R;*o skulle blifva bestämd, att, förutan ett särskildt anslag of 500,000 R:dr samma mynt för beläning af publique papper, användas till fortsättning af Banco - Discontens utlåningar, har blifvit motsagde, såsom innefattande en förökning af Sedelstocken, som skulle menligt inverka på det representativa myntets värde, samt ingalunda instämma med Utskottens på. flere stallen yttrade öfvertygelse, att de enda fullkomligen lämplige lane - tillgångar för en* ski de vore andre enskildes capitaler, och att det allmänna penninge-väsendets oredor och förfall, till större delen borde tillskrifvas dess länge fortsatta inblandning i medborgares enskilda förhållanden , såsom Långifvare åt hvarje Lånebehöfvande, utan full tillgång att betata sine egne skulder. —•
Dessa anmärkningar förmoda Utskotten komma att förfalla, då behörig uppmärksamhet lemnäs åt Riksens Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, rörande beloppet af den summa, hvilken till utlåning genom Banco
Disconten finge användas? att nemligen, utom Banco-Di»cont-Fonden, skulle För-j 820 fianco~TJtskottets Betärikantlen. skottet (ill Filial - Disconternes Assignationers inlösen oell hvad imf Creditiven genom deen var utlånt, utgörande tillsammans 2,100,000
R:dr, komma att i Discont - rörelsen qvarstan, lia.
-Det af Rikets Ständer inedgi.fna Gredi tive!: för
Discont-rörelsen har således allt sedan sista Riksdag varit 8,600,000 R:dr Råneo; och snarare en inskränkning, än en utsträckning, af den anslagne summan nu blifvit af Utskotten, föreslagen.
Att ännu ytterligare nedsätta anslaget, har synts Utskotten icke kunna komma i friäga, då billigt afseende ej kan förnekas den allmänna klagan öfver saknade Råne-tillgångar, hvartill orsaken, eiler brist på enskild credit, visserligen aldrig kan genom någre allmänna Låne-tillgangar undanrödjas, men likväl skulle ännu svårare kärrnäs, örn de redan tillförene bestämde och, af rörelsen påräknad© anslag skulle inskränkas.
Örn, vid särskilda tider, särdeles do tvän. ne sistförfiutne arén, icke ens Råneo - Discontens ordinaira Creditiv-rätt, enligt förra Riksdagens beslut, varit fullt begagnad, och ännu, mindre de från Filial - Disconternes utredning influtn© medel åter i låneväg utgått, är det likväl alltid lika obestridligt, att denna tillgång funnits; och det t i 11 fa! 1 i gen förminskade anlitande deraf, sorn de sednare åren egt rum, ian så mycket mindre antagas såsom ett bevis derpå, att anslaget varit gjordt utöfver behofvet, sorn, redan under detta år, förändrade omständigheter vållat ett okände af Dis« contens utlåningar med mera än hälften af Baneo-Utskottets Betänianden. den obegagnade summan.
Naturen af de eventuella Dane-biträden ät enskilda närings-driften, sorn Discontens Dane rörelse äsyftar, kan också aldrig medgifva, att beständigt samma summa skall Hållas ute 1 rörelsen; men just samma ombyiliga större eller mindre behof deraf, och de otaliga, till en del ofta ganska, hastiga, omvexlingarne af alla de särskilde om~ ständigheier, hvaraf detta behof bestämmes, och hvaraf det nu anmärkta är en följd, fordra, att tillgängen i alla fall bibehålles oförryckt, sådan dari en gång varit för ändaiaåiel ansedd nödig.
Dernäst hade Utskotten föreslagit» att räntan vid Banco-Discontens utlåningar borde, från och med början af nästa år, beräknas efter feni för hundradet om året.t
Häremot är vordet eunradt, att nedsåttningen af räntan för de från ett allmänt penninge-verk skeende utlåningar skulle innefatta en ytterligare anledning till fortsättning och utvidgande af det felaktiga och skadliga förhållande, som enskildt}'
Dane behofvens fyllande, genom dertill af det allmänna anslagne låne-tillgångar, alltid innebär, och ännu ytterligare, till skada för allmänt och enskildt intresse, försvara det allmänna penninge - väsendets skiljande från den enskilde skuldsättningen; hvarförutan derigenom äfven skulle orsakas, att I-åne tillgångarne kunde blifva upptagne af sådane personer, hvilka icke af detta lane-tillfälle skulle Sa* BancoTJtskottets Betänk anden. hafva sig begagnat, om ej elen lägre rrinta, som för Discont lånen erlades, härtill uppmuntrade dem möjligen, någon gång, utan annan orsak, Sn att, genom återutlåning efter laglig ränteberäkning, lätt derå erhålla vinst, Men på det att det a lmänna Penninge-verket , hvars utlåningar egentligen äro ämnade tili understöd för nyttiga Näringar , rr;å sättas i jemnlikhet med enskilda Credit- och 1 ane - förhål landen , hafva åiskillige Ledamöter inom det Högvördiga PrésteStåndet och Vallöf!.
BargareSiåndet föreslagit, att räntan för