Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utelöpande Assignationer - 106,420 — —. hvaraf dock i Cassan dels såsom hypotliek och dels såsom Kontant behållning förvaras 11,99 5 R:d, samt Skulden till Banken eller Creditivet - 299,99?. 3*- 11? utgörande en sammanslagen Summa Actie-Kapitalet oberäknadt af - 1,757,364 43- %l Verkets tillgång finnes bestå uti utestående Lån - 1,438,539.41. 5.’ Privates Reverser och Invisningar - 496,713. 4. 4.1 Uti Banken uppå särskilt af nuvarande Styrelse öppnade Räkningar insatte medel - 43,198- 4.7*. 2.- Samt uti Cassan härstädes förvarade dels uti hypotbek dels uti Omkostnads-Räkningar för förra året, hvilka ännu icke kunnat afslutas, och dels pti 348 Banco-Utskottets Betänkan den. sådane Sedlar, som icke kunnat till insättning i Banken remitteras - 42,846. 40. 5, eller en sammanräknad sum- ma tillgångar af - 2,021,298: 37. 4.
Härigenom upplyses, att sedan Actie-Capitalet blifvit lagdt till Skuld-Summan, uppkommer dock en behållen vinst enligt Böckerne af 163,933 R:d 41 sk. 11 r:st, hvarifrån dock en Summa af obetalte räntor och omkostnader, sorn ännu icke kunna bestämmas, kommer att afgå.
Sådant är Verkets tillstånd, enligt dess Räkenskaper, men deremot kommer uppgiften på Verkets förluster att förete ett bedröfligt resultat.
Vid den under sistledne Augusti Månad hällne och genom trycket till Allmänhetens kunskap komne Undersökning, utgjorde förlusterne efter en noggrann pröfning af då sig företeende omständigheter en Summa af 641,413: 36. 9, och uti tvifvelaktiga tillgångar upptogos 37,370 R:d.
Vid den ytterligare granskning, som Di*? rectionen nyligen verkstält inom
Diskonten, hafva förlusterne, såsom en följd af sednare händelser, blifvit förökade till 665,497:
R:d 11 sk. och 9 r:st; de tvifvelaktiga tillgångarne uppgingo till 72,665: 16, samt 17,278 R:d 11 sk. i r:st. beroende på utredningar af nyligen inträffade mindre Konkurser.
Verkets tillgångar till betäckande af ofvanstående deficit, sorn förslagsvis uppförd till en rund summa, i det minsta kan anses utgöra 720,000 R:d, är Actie-Capitalet 100,000 R:d och den innestående vinsten af Diskont-rörelsen förtlags vis upptagen till 100,000 R:dr.
För de Banko-Utskottets
Betänkandenl 349 terstående 520,000 R:d förete sig:
Commerce-'
Råderne Nordlindhs och Björkmans samt Handlanderne Falkmans, Stahles, Kocks och Malmros's seqvestrerade Egendom , hvilken tillgång, i händelse Diskont.
Verket med anledning af 9 §. utiReglementet, hos Direktörerne tillerkännes förmonsrätt, förslagsvis uppföres till en sammanräknad Summa af circa 70,000 Rrclr, hvarigenom en brist af 450,000 R:dr uppkommer.
Directionen genom ofvanstående anföranden sökt bibringa Bolaget nödig kännedom, så väl om DiskontVerkets förvaltning under sednare tider, som ock detsainmas derigenom iråkade närvarande belägenhet, får Directionen: 1.
Till Bolagets öfverläggning uppgifva huruvida någon talan kunde anses böra bevakas hos den, till undersökning af förre
Directionens förhållande, förordnade särskilte Rådstufvu-Rätt.
D irectionen får vid detta tillfälle meddela den underrättelse, att, som Bolaget icke kunnat sammankallas före den tid bemälte Rådhus-Rätts utfärdade kallelse till Actie-Agarne utsätter, så har D irectionen genom Skrifvelse till den samma beredt
Bolaget tillfälle till gemensam öfverläggning i detta ämne.
Sista tiden till någon anmälan hos särskilte Rådhus-Rätten inträffar i morgon den 9 Januari klockan Tolf på dagen. 2.
Till följe af Riksens Ständers BankoUtskotts förordnande under den a i denna Månad, meddeladt Bankens Ombud i Directionen, å Bankens vägnar tillfråga Bolagets närvarande Interessenter, huruvida Bolaget är beredt och i tillfälle prestera medel och säkerhet för ett så 350 J3anko-Utskottets Betankandeni beskaffad! uppfyllande af Diskont-Verkets (iII Banken och det Allmänna ingångna förbindelser, att
Diskont-rattighetens obehir.drade fortsättning till Octroijens slut. är 1820 deraf kunde blifva en följd, derest icke denna rättighet, äfven sådant oaktadt skulle, såsom en följd af hvad i förvaltningen af Diskonten sig tilldragit, lagligen pröf-vas vara för Bolaget förverkad.
Häröfver äskås bestämdt svar, samt uppgift af medlen, i händelse svaret blifver jakande, men det tillkännagif;ves tillika, att, derest ett bestämt förklarande härutinnan uteblifver, Banken anser sig i alla fall fråft Bolagets sida obehindrad, att som fordringsägare hos
Diskonten, äfven i fråga om vidare
Diskonterings-ruttighelen, till vederbörlig ort anmäla om vidtagande af de åtgärder, som pröfrvas larnpelige och laglikmätig! kunna äga rum.
Sluteligen får Directionen förklara, att, i händelse någre upplysningar i debile rörande Diskont-Verket skulle äskas, så är
Directionen beredd att sådane meddela.
Malmö den 8 Januari 1818.
Slunders Banko - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 6 April 1818. S.
D. V ‘d justering af Högloft.
Utskottets Betänkande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers afgifne Berättelse, uti hvad som rörer Götha-Canal Diskont-Verk, anförde Herr Statssekreteraren Friherre Wirsen följande: ”ito I fråga örn den skedde dispositionen af Banko-Utskottets Betankanden.’ '35?
Diskont-Fonden till Götha-Canalbyggnad , soni nu visar en skuld af omkring ljioojooo R:dr, anser jag mig böra erindra, att 7 §. uti Diskont» Reglementet af den 11 April 1810 innehåller,1 det Diskont-Contoiren i Stockholm; och Götheborg skola, uppå anordningar, undertecknade af Ordföranden i Ganal-Directionen och en Cassa» Directeur, till Canal-byggnaden aflemna nödige medel, i penningar eller Assignationer.
Någon: pröfning af de reqvirerade medlens belopp, kunde icke af Diskont-Contoiren bero, och oemotsägeligt är alltså, att Reglementet medgifver, men icke förbjuder, nödige medels aflemnande till Ca« nal-byggnaden, af de under Diskont-Contoirens föivalltning ställde Fonder.
Man bör ej för-1 glömma, att detta vidlyftiga Verks hela Financeväsende var concentreradt i dess Diskont.
Allar tillgångar insattes der; alla utgifter disponerades derifrån, och öfverflyttades successive, efter be-j hofvet, till Arbets-Cassorne.
Om Diskontens affairer kunnat bibehållas o^ rubbade, och Canal-arbetet med de tillslagne fonder galt till sin fullbordan; så hade ju ock, pa sätt Rikets Ständer det vid förra Riksdagen i deri generella Finans- och Arbetsplanen för Canalen äfvenledes beräknat, Diskontens förskott till byggnaden blifvit ersatt ; och all fråga om den mer eller mindre vidsträckta tillämpningen af förutnämnde 7 §. uti Reglementet förfallit.
Kostnads-förslaget öfver hela Canal-arbetet^ ech till hvart års verkställighet för sig, har blif» vit af Riksens Ständer till grund för alla be» läkningar, antagit; och det under uttryckligt vili hor och förbehåll, ali Bankens årliga byggnads» 352 JBanio-T/tskott&ts Betänianden, biträde icke skulle få utgå för det följande året, derest, det nästforflutne, icke blifvit efter planen arbetadt.
Det var emedlertid påtagligt, att sådant icke kunde exequeras, utan förskott af Diskont-fonden ; och det anmärka Riksens Ständer sjelfva med det i anledning deraf tillika gjorde förklarande, att de, det oaktadt, icke kunde anslå tuera än 300,000 R:d till årligt byggnadsbiträde.
Oinskränkt medger jag emedleitid, att så vigtiga omständigheter böra vara tydligen och ordagrant bestätnde, men icke genom slutledning från andre föreskrifter göras gällande; och anser livad i denne del nu handt, såsom ett rigrigt bevis på ömsesidiga vådan af en sådan ofullständighet, hvilken alltså bör för framtiden rättas.
Men, som all anmärkning af derutöfver sträckt beskaffenhet, bör stå i sammanhang med begreppet om ett derpåföl jande ansvar, och Högloft.
Utskottets tanka, äfven i den delen torde böra Riksens Ständer tillkännagifva»; så anser jag för min del mig höra förklara, att jäg finner 7 och 8 §§. uti förenämnde Reglemente, freda Canal-Verkets
Direction för allt så beskaffadt åtal , som till någon laga påföljd uti detta ämne leda kan. 2:0
Uti den anmärkning, som göres dervid, att
Directionen utfäste sig lemna hypothek för Statens försträckning, kan jag alldeles icke instämma.
Om Directionen förbundit sig gifva hypothek för ridan insatte medel, hade sådant varit lagstridigt och förnärmat Hankens rätt.
Men enär nya penningar lemnades, till uppehållande af Verkets Credit, tinder ett sådant vilkor, så Banko-Utskottets Belänkanden.
353 erhölls ju full valuta , som insattes kontant i Banken; meri hvilken valuta i annat fall icke dit ingått.
Bankens egne Sedlar måste val vara så goda sorn hvilket hypothek sorn helst, och här blef alltså fullt förfullo.
Någon verkan af denna formalitet har för öfrigt icke ägt rum.
Men vida kiandervärdare hade jag ansett om
Directionen, genom vägran till sådan förbindelse, berett Diskont-Verkets fall, den tid, da ännu icke alla anledningar vore ute, att kunna det uppehålla.
Alt Banko-Styrelsen genast i Februari månad bort af Directionen om förhållandet underrättas, det är den enda erhindran, hvartill jag i denna punct finner mig befogad; jemte det att jag för öfrigt alldeles icke biträder den af Canal-Directionen yttrade tanka sorn skulle
Diskon, ten icke utgöra en integrerande del af Canalverkets samfälta tillhörigheter, hvilka till Bankens säkerhet panlförskrifne blifvit, det jag deremot finner uti 1 §. af Diskont Reglementet tydeligen vara bestämdt, utan att andres lagliga rätt derigenom likväl får förnärmas.
Det vill säga , att sjelfva Inrättningen och de fördelar som deraf härflyta, är den tillhörighet, hvari Banken liar säkerhet; men ingalunda någon prioritet uti Diskontens fosdringar, framför dess enskilde Borgenärer. 3:0
I fråga oin den anmärkte öfver-assigneringen, erindras, att beloppet deraf ingalunda är blott 19,078 R:d; utan är öfver 700,000 R:d, ehuru man icke presenterat flere Assignationer i Banken, sedan de började öfverkorssas.
Med den reglering af Canal- och Diskont.
Verkets financer på det hela, som från början 354 Bänto- Utskottets Bettinhanden, ägt ruin, och elern Riksens
Ständer sjelfve antingen uppställ eiler medgifvit, var det alldeles.- omöjligt att stadse kunna hålla ograverad fond i Banken för liela Assignations-massans belopp; ty Verkets Credit berodde helt och hållit deraf, att 3 procents-sedlarne, lika sorn Assignationerne, vid anfordran inlöstes..
Från början skulle den ordning blifvit in-' förd, att hafva särskild fond för Assigneringen » sorn ej hort få sammanblandas med den öfriga rörelsen.
Men nu efteråt kan man cj med billighet jemnföra någon af Diskon Jernes Assignerings-ope» rationev med vanfiga förhållanden, eller tillämpa de om öfver-assignering gällande författningar.
Då Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag nödgades anslå ökadi kreditiv, för att uppehålla Verket, emedan Fonderne vore alldeles medtag-- ne för dagen, var öfver-assignerftigen större än nu, Men ingen anmärkning gjordes dervid, emedan (hedden underhölls och verket stod uppe; Men saken var emedlertid alldeles densamma.
Och sorn jag alltid har trott, att utgången icke bör förandra begreppet om rätt, finner jag ej heller någon anledning, hvarföre nu skulle särskildt såsom klandervärd! rubriceras, en anstalt, sorn från början af Inrättningen ägt rum; ehuru jag, för min del, redan den tid, då Diskontens a fia i rer i allmänhet ingåfvo ingen oro, inte dålde mina farhågor, hvart hän det skulle leda: derom jag har många nu tillstädes varande personers vittnesbörd att åberopa:
Anseende mig lika litet förbunden att för tidens tänkesätt skull, söka sak, sorn jag af något annat inflytande skulle låta mig hindras, att en funnen fördölja.’’ Br.nio-ZtsJiottets Betänkanden'. 353 Uii enahanda reservationer förenade sig Herr Grosshandlaren Wideberg, Beträffande den del af samma Betänkande som rörer Banko- Fullmägtiges och Revisorers åtgärder i afseende på Malmö Diskont, åberopade Herr Friherre Wirsén dess till Protocollet för den ax sistfedne Februari afgifne Yttrande af följande innehåll: ’Som jag af Fmbets-åligganden var förhindrad öfvervara Högloft.
Utskottets sammanträde sednaste gången, då pröfning af Banko-Fullmägtiges och Revisorers åtgärder i afseende på Malmö
Diskont förekom , så har jag val ej heller rätt alt vid Utskottets beslut, som nu till justering förekommer, göra någon sådan erindran, som gkulle ifrågasätta om ändring deruti ; men, enär likväl I3anko-Ful!mägtige böra hos Utskottet städse igenfinna icke blott stränge granskare , utan ock rättvise Domare, kan jag icke undgå isynnerhet fästa mig vid den omständighet, att Utskottet underlåtit infordra Fullmägtiges utlåtande och förklaring, innan målet inför Riks-Stånden framlägges, hälst det synes särdeles angeläget , att , uti ett så betänkligt ämne, den yttersta fullständighet till vägabringas, till undanrödjande af ali misstydning.
Som jag för öfrigt under den förflutne tiden vid några tillfällen varit kallad alt taga del uti öfverläggningar om detta bekymmeisamma ämne, anser jag för en samvetspligt förklara min upprigtig* öfvertygelse, att Fullmäktige samt Revisorer, med all deri varsamhet detsamma jåkallade, härutinnan förfarit; och att, ehuru efteråt befunnes att andre mesurer skulle varit att 3 5^ Banio-Utsiottets Betänkanden. föredraga, forde mången, snm nu anser sådant tydligt och uppenbart, likväl vid betraktande af sakernes då för handen varande ställning, hafva funnit betänkligt nog, att handla annorledes än sorn skett: hvilken min särskilda tanka jag till Protocollet vill hafva förvarad.” Hvarom Utdrag af Protocollet, enligt gjordt förbehåll, kommer att åtfölja Betänkandet till Riksens Hdglofl.
N:r 32.
Ständers Banko - Utskotts Betänkande, om nödvändigheten a f en förbättrad reglering rörande de frän Banken utgående Låne-biträden till understöd för nyttige Odlingar.
Vid granskning af Banko - Verkets Räkenskaper, har Banko - Utskottet icke kunnat undgå fasta en serskilt uppmärksamhet på verkan af Rikets Ständers vid senaste Riksdag fattade beslut, angående utgifvandet af Banko-Lån, till understöd för nyttige uppodlingar i Landsorterne, likmätigt de grunder sorn då faststäldes , och uti Kongl. Maj ts Nådiga Förordning af den 27 September 1815 finnas utstakade.
Sjelfva anstalten, påkallad af landets behof, och i sin grund af ett vigtigt syfte till allmänt val och enskihes förkofran, har likväl, efter hvad det Utskottet förekommit, uti sin verkställighet blott ofullkomligen svarat mot hvad man deraf bort kunna sig förvänta. BanAo-Utskoltets Betänkanden. 357
Det 5ynes egenteligen vara en hufvudsaklig brist i Författningen, som beren de öfrige uti sjelfva tillämpningen; nemligen den, a 11 for erhällandet af desse understöd icke gällt någon slags jämförning mellan den större eller mindre nytta, som af det ena tillämpade företaget, mot det andia, i förhållande till orhkostnaderne för hvardera, blefve att hämta; utan att företrädet dertill endast och allenast af en hos Banko Styrelsen skedd tidigare anmälan berott ; och deraf har äfven blifvit en följd, att, dä den ena medborgaren erhållit ett Odlings-Län t ill högsta Summan eller 2000 R:d
Banko för att odla fyra Tunnland, har en annan sökt samma belopp för att odla 134 Tunnland, utan att kunna det erhålla.
Det förra af dessa bägge företag lärer få dassifi.- ceras bland dem, som inom Sveriges område icke bort förekomma till åtnjutande af all mänt understöd till ett sådant belopp; såsom åtminstone annu, för ett Sekel eller flere, tillhörande på sin höjd den förmögnes fantasie, icke den lånbehöfvandes sysslosättning ; enär det senare deremot innefattar ett väsendtligt föremål för allmän och enskild nytta.
Värderingar lago emedlertid till grund för bägge, och författningens föreskrifter funnos uppfylde, i följd hvaraf, och när bevist blifvit, det dessa 4tra Tunnland skulle kosta 2000 B:d att odla, och några Reglementariska stadganden föf1 värderingssättet icke förefunnos, Banko-Styrelsen, hvars pröfning deraf ej heller synes lämplig, icke kunnat annat än hålla sig till författningens ordalydelse, hvarefter prioriteten till understödets Banho Uts&oitcts Betänlandetx. erhållande, af Bnnehandlingarnes tidigare inlern^ uande allena blifvit bestämdt.
Utskottet vill ej upptaga de Respective IliksSländens dyrbara tid med ett specielt upprepande af alla de erindringar, hvartill anledning förekommit; men har likväl ansett sig böra framställa några få exempel, som tillräckligen skola ådagalägga det nu anmälte förhållandet, äfvensom oJämpligheten deraf, att värderings-grunden till efterrättelse vid förrättningarne saknas.
Sålunda förekommer exempelvis :
Länet N-o 19: utbetalte 1951 R:d att derföre odla 4 Tunnland, 4 Kappland, till åker inom gamla gärdet.
1V:o 83: 2000 R:d till 5 Tunnland ängs? odling samt sten brytning i gärdet och Stenmurs läggning af den uppbrutne stenen.
N:o 65: 2000 R:d att uppbryta Backar i gärdet.
Kostnaden beräknad från 2oo till 100 R:d Tunlanndet.
JST:o 80: igao R:d för 14 Tunnlands odling å mark, der, enligt Syne-Instrumentet, blott 3:ne diken af någon betydenhet erfordrats.
Ko 173: goo R:d att odla s>* Tunnland, jemte obestämd Steubrytning i gärdet.
N:0 1 7: 2000 R:d.
Bland kostnaderne, som ligga till beräkningsgrund för detta Unn, förekommer nybyggnad af a:ne Lador ech en Trösk-AJaehin. Jf.-o 36: 2000 B:d, för att införa circula^ JBanko-Uisioneis BetiinJianden.
359 tions-bruk , dervid bland annat påräknas inköp af 250 lass loder, till erhållande af spillning.
JLmet No 54: 2000 R:d till odling af 26 Tunnland äng.
I k ost nåd s f o r s la get upptages till inköp af spillning 630 R:d, Gräsfrön 85 R:d och'Gärdsgårdsstängning 198 R:dN:0 145&146: 2:ne halfva mantal, hvilkas innehafvare hvardera erhållit 1200 R:d till odling af 12 Tunnland livar, marken beväxt med små Enbuskar och mindre Barrskog.
Beräknar 30 R:d Tunnlandet i rothuggning och 70 R:d d:o i plöjning.
N:0 53:
Har på 73^:dels mantal erhållit 2000 R:d lån.
Utskottet har för öfrigt uti en serskild
Bilaga upptagit ej mindre det belopp, sorn, sedan Lånen fonderades, hvarje Län i Riket deraf tillfallit, än ock huru inkomne Lån-ansökningar, som ännu icke kunnat expedieras, jämförelsevis Ijänen emellan sig förhålla.
Om nu Odlingshug allenaj eller särskilta financiella förhållanden tillika, må tillskrifvas den sig visande märkeliga skillnaden i begagnandet af denna nya Låne-utväg, Rikets serskilte Provinser emellan, derom bör Utskottet icke ingå uti något bedömmande, såsom ej hörande tilldess ämne; men, då Rikets Ständers regleringar, till föremål af allmänneligt gagn, böra utmärkas af alfvar i deras grund och noggrannhet i deras 360 Banko-Utskottets Betänkanden. verkställande, har Utskottet icke kunnat desse om . ständigheter förbigå.
Ehuru det egenteligen torde Vara Rikets Ständers Allmänna Besvärs- och Economie-Utskott, sorn med bästa kännedom kunde till RU kets Ständer afgifva förslag till en Reglementarisk författning, hvarmedelst ordning och säkerhet, i afseende på Odlings-Lånens meddelande och be* hörige användande, blefve att vinna; bör Banko-Utskottet likväl icke undandraga sig, att, med den ledning som af den under tiden vunne erfarenheten stått att hämta, vördsamt anmäla, hvad Utskottet härvid såsom angeläget förekommit, nemligen: 1, Nödvändigheten deraf, att en noga pröfning hommer att äga rum, i afseende ä det tillämnade Odlingsföretagets värde och gagnelighet.
De stadgade Ränte- och återbetalnings-vilkoren för Odlings-Lån äro af sådan förmorilig* het, att, om erhållandet deraf måtte uppstå en med hvarje år stigande täflan.
Härvid blifva alltså tvänne egenteliga föremål att söka: det ena nemligen, att det mindre gagneliga får stå tillbaka för ett mera väsendtligt, då tillgången icke medgifver alla jLåne-ansökningars förnöjande; och det andra, att, vid enahanda förhållande, den ena Provinsens andel måtte komma uti en skjälig proportion till den andras. 2.
Angelägenheten af Reglementarisk a föreskrifter om hufvudgrunderne för Odlingsf öretagets uppskattning eller värdering, i afseende pd de dertill åtgående kostnader.
Utan att allmänna grundet i denne del ut» »takas, Banko- Utskottets Betänkatideti'. 36? stakas, som bestämma hvilka slags kostnader få tagas i beräkning, skola olikheter uppstå, icke al* lenast
Länen emellan, utan ock för hvarje serskilt Odlingsföretag; som sig bäst visar af de hittills skedde värderingar: och bör derjämte ett maximum per Tunneland fastställas, hvarutöfver
Lån icke meddelas, om än värderingen en högre Oulingskostnad upptoge. 3. Behörig Controll i afseende, på Odlingsföretagets fullbordan, fullföljd äfven till bevisning gen af den deraf vunne afkomsten på viss utsatt tid.
Controll är visserligen i författningen stadgad; rnen torde kunna göras mera verk-i sam, utan att derföre blifva besvärligare för Låntagaren Iaktfages åter icke en Sådan controll med’ noggrannhet, förvandla sig desse understöd till ytterst förmånliga Diskont-Lån för dem som derJ af komma i åtnjutande, utan att, för den upp-] offring af Räntan som å det allmännas sida göres, någon motsvarande säkerhet äger rum orri medlens användande till åsyftadt gagn.
Dessförutan har oek, såsom vigtigt för det åsyftade ändamålets vinnande, inom Utskottet blifvit yrkadt: att behöriga säkerheten för Lånemedlen , samt afbetalningarnes bevakande måtte på.
Banko-Styrelsens pröfning och åtgärd bero; men det Economiska inseendet, och alla dertill hörande detailler, såsom granskning af Odlingsföretagens större eller mindre gagnelighet, och Låne-Fondens deraf beroende fördelning, alldeles frän Banken skiljas, Bihang till Rikt-St.
Prat, 1817—181$. ö;* Simi, N:r 47, 48; 362 Banko-Utskottets Betänk anden.
I sådant afseende är föreslagit:
Att samtelige ansökningar oni Odlings-Län, med deröfver upprättade sammandrag, matte frän vederbörande hushällnings-sallskaper, för hvarje är inom en viss tid insändas till Kongl. LandtbruksAcademien, som skulle äga att repartitions-förslaget uppgöra, och deraf lämna sä väl Banko-Styrelsen som authoriteterne i hvarje Län, behörig del.
H äremot har blifvit erindradf, dels att handlingarnes insändande till Kongl.
Laridfbruks-Academien skulle komma att medföra omgång tidsutdrägt för de ^ansökande; dels att ändamålet, äfven genom Banko Styrelsens directa åtgärd, skulle kunna vinnas, då vissa grunder för dess pröfningsrätt utstakades, och ledning i öfrigt vore att hämta af Hushållnings-Sällskapernes och öfriga vederbörandes förslag och utlåtanden.
Såsom stöd för ofvannämnde förslag har å andra sidan blifvit åberopadt, att utan ett sådant sammandragande af alla I.åne-ansökningarne för hela Riket, en gång för hvarje år, vore det ej möjligt att anställa en behörig jernföring mellan tillgångarne, å ena sidan, mot ansökningarne, å den andra, ledande till bestämmande af hvad som företrädesvis utgå borde, enär olärnpeligt vore, att Banko-Styrelsen skulle åläggas en pröfning, alldeles skiljd från dess egenteliga föremål, och som sannolikt i verkställigheten måste blifva inskränkt till den formalité, att emottaga och till handlingarne lägga de, enligt Författningarne, erforderlige Bevis och yttranden.
Som meningarne härom befunnits delade, har votering med slutna Sedlar blifyit anställd, enligt följande Proposition:
Banko- Utskottets Betiinkandenl De» som bifaller att Odlings Uåne-ansökningar från huslr.illnings-sällskaperne må öfverlämnäs directe till Banko Styrelsen skrifve* Ja, Deri det ej vill skrifver Nej.
Nej, böra ansökriingame insändas från Hushåll nings-Sällskaperne till Kongl. Landt, bruks Academien, som dem med Banko-Styrelsen communicerar.
Och liar voteringen så utfallit att 2:ne
Stånds pluralité dervid stadnat mot 2:ne; hvadan de serskilte meningarne till Riksens Höglo!!.
Ständers ompröfning och decision vördsamt öfver, lämnas.
Uti det förslag till ändring och tillägg uti författningen om Odlings-Lln, sorn enligt ofvan uppgifne allmänna grunder, blifvit upprättadt, och barbos vördsamt bifogas, finnas de för hvardera Alternativet nödige ansedde Reglementariska stadganden serskilt intagne.
Ständer vid 1815 års
Riksdag åsyftade ändamål, att genom den anslagne Odlings-Fonden, äfven i någon men kunna understödja företag af större vigt och omfattning, har, i anseende till Fondens inskränkta belopp och den för smärre Odlingar stadgade företrädes-rätt, hitintills ej kunnat vinnas.
Emedlertid, och med egenteligen fastadt afseende å de tillgångar sorn efter år 1820 skulle för sådant behof kunna användas, får Banko-Utskottet i sammanhang härmed äfven bifoga ett upprättadt förslag till visse ändringar och tillägg uti Kongl.
Författningen af den 27 September 1815, i hvad den serskilt rörer större Odlingsföretag.