Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer hafva, vid öfvervägande af detta vigtiga ärende, förnämligast egnat deras uppmärksamhet åt den i förslaget antagne hufvudgrund, att, då egor af lika beskaffenhet, vare sig åker, äng, skog eller betesmark möta hvarandra, bora delegarne å ömse sidor till hälften hvardera fullgöra stängselskyldigheten, men att deremot, då åker, äng, eller, vid laga skifte såsom inrösningsjord beräknad, odlingsbar mark. möter skogs- eller betesmark, bör den senares innehafvare endast till ?:del i stängseln deltaga; och ehuru å ena sidan mäste medgifvas, att den sålunda föreslagna delningsgrunden eger ett bestämdt företräde framför den nu gällande uti enkelhet och lättfattlighet, så att serskildt biträde för stängseldelnings upprättande i enlighet dermed icke erfordras, äfvensom att dea hittills följda delningsgrund efter hemmantalet utgör en ganska osäker måttstock för fördelningen af hägnads-besväret, mången gång ledande till ojemnheter och stundom jemväl till obillighet; likväl och sorn. på den andra sidan förekommer: att, genom antagandet af förstnämde delnings-grund, den mindre hemmans-egaren skulle komma att vidkännas en betydligt ökad, dess förmåga mången gång öfversligande slängselskyldighet; att de jordegare, hvilka vid verkställdt egoskifte fått taga af den sämre jorden till större rymd, och de, hvilka erhållit sina egor i flere serskilda lotter, ick allenast skulle komma att vidkännas dessa oJägenheter utan äfven dei.
. ökad stängsel-skyldighet; samt att, om olägenheterne, som äro oskiljagtiga från den nya och den gamla delningsgrunden, med hvarandra jemföras, den enas eller andras företräde icke synes vara serdeles Öfvervägande; alltså och då en stor del af allmänna besvär utgå efter mantal, samt folket vant sig att derefter i allmänhet mäta sina rättigheter och skyldigheter, hafva Rikets Ständer icke kunnat antaga den i förslaget uppgifne nya delningsgrund, utan deremot ansett, att den hittills gällande grund för stängsel-delning må jemväl hädanefter bibehållas; i följd hvaraf och då Rikets Ständer sålunda ogillat delningsgrunden, i hvilken omständighet det nya förslaget till Stängsel-Förordning hufvudsakligast skiljer sig fränden nu gäliande Författningen derom, Rikets Ständer ock ansett en speciel granskning af Expeditions-Utskottds Förslag till und.
N-o 2g3.
54* förslagets serskilda föreskrifter vara utan ändamål; hvadan Rikets Ständer funnit omförmälde förslag i sin helhet jemväl böra ogillas.
Hvilket allt Rikets Ständer tår till svar å E K. M:s högstberör4 de Nådiga Skrifvelse, härmed i underdånighet anmäla.
N:o 293. ?”••
Preste-Ståndet den 16 — — Borgare-Ståndet den 16 — — Bonde-Ståndet den 2 Mars — Rikets Ständers underd.
Skrifveise} angående Forvagns-Inrättningar j m. m. (T)econ.-Ulsk.
N:ris 98» 134 & i420 i S. A. K.
Vid öfvervägande af åtskillige inom Riks-Stånden framställde förslag, åsyftande lindring i skjutsnings-besväret, hafva Rikets Ständer ansett, att någon väsendtlig förbättring i skjutsväsendet icke är att vinna utan i sammanhang med bruket af Diligence- och forvagnar, hvilka ostridigt bereda öfvergången till bättre communicntions-anstalter och småningom skola vänja nationen vid de fördelar, som dermed äro förenade.
Om detta icke redan skett med den skyndsamhet som kunnat förmodas, så hafva Rikets Ständer trott orsaken härtill böra sökas hufvudsakligen i nationens vana vid det gamla sättet att begagna skjuts, och ide stora svårigheter, som de nya inrättningarue haft att bekämpa.
Under sådan öfvertygelse och med kännedom om de inom Riket hittills befintlige
Diligence-inrätlningars ställning, hafva Rikets Ständer funnit dylike med uppoffringar och besvär förenade enskilda företag vara förljente af uppmuntran och understöd så väl från E. K. M. som Rikets Ständers sida; och få Rikets Ständer, tillföljd häraf, hos E. K. M. i underd. anhålla, att E. K. M. täcktes, med förunnande åt nuvarande eller framdeles blifvande Diligence- och Forvagns-Inrättningar af sådane förmoner, hvilka utan andras förnärmande kunna dem tilldelas, derjemte i Nåder tillåta berörde inrättningar, att med vederbörande skjuts-skyldige 542 Expcditions-TJtskotlets Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 29^. å stationerne vid de vägar, der Forvagnar på bestämda dagar framgå, öfverenskomma om ansvarigheten för skjutsning med ett visst antal hästar, i förhållande till mängden af resande, som med Diligencerue kunna forlskaffas.
Serskildt hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet å de olägenheter, som för landet uppstå derigenom, att, enligt Kongl. Förklaringen af den 11 December 1766 öfver 1734 års Gästgifveri-Ordning, det är Gesäller förbjudet att utan serskildt tillstånd taga skjuts för deras fortkomst; och få Rikets Ständer derföre hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, med ändring af hvad berörde Författning i omförmälde afseende innehåller, det måtte i Nåder varda tillåtet alla med vederbörlige rese-pass försedde personer, och följaktligen äfven Gesäller, att begagna Gästgifvare-skjuls.
Vidare och då Rikets Ständer trott sig finna den Embets- och Tjernstemän för resor i tjensten tillkommande skjuts-ersättning lämpligen kunna inskränkas, hafva Rikets Ständer skolat till E. K. M. i underd. hemT ställa, det E. K. M. i Nåder täcktes anbefalla all den indragning, som kan vara möjlig uti antalet af hästar, hvartill Statens Embets- och Tjenstemän under resor, enligt nu gällande Rese-Reglemeute, äro berättigade.
Utom hvad sålunda i underdånighet blifvit framställdt, hafva Rikets Ständer tillika ansett sig böra i underd. frambära den önskan, att E. K. RI., med fästadt Nådigt afseende på det ofördelaktiga inflytande, som skjutsningsbesväret i dess närvarande skick medförer, täcktes låta vidtaga sådana, efter hvarje orts locala beskaffenhet lämpade åtgärder, till en nyttig förändring i skjutsväsendet och lill befordrande af de dermed i så nära sammanhang stående Diligence- och Forvagns-Inrättningarne, som E. K.
M. kan anse bäst leda till ändamålet.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2
Mårs 1835- Expedition s-Vt skot les Förslag till und.
Skrifvelse JV:o 294. 545 N:o 294.
Uppläst och godkänd Los Ridd. och Adeln den 19 Fehr. i835.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den ig — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse_, angående ändringar i Författningarne rörande Bergs• och Jernhandter ingen i Riket.
Utsk. N:ris io3, i35 & 14^.) S. A. K. Rikets Ständer hafva» vid pröfning af åtskillige framställde förslag» åsyftande ändringar i Författningarne rörande Bergs-och Jernhandteringen i Riket, blifvit förde på den öfvertygelse, alt en öfvergång till en friare tackjernshandel och smidestillverkning bör beredas, och flera onyttiga band borttagas, hvilka äro hinderliga för jernhandteringens utveckling och ändamålsenliga bedrifvande i stort, så vida ef denna industrigren skall upphöra att åt landet gifva den vinst, som från längre tider tillbaka varit afsedd, och äfven för framliden måste påräknas af den vara, som utgör Rikets hufvudsakligaste bytesmedel med utländningen; och R.
St. hafva trott sig finna lika åsigter i denna del äfven vara rådande hos E, K. M., genom de åtgärder, som för införande af förbättrade smides-methoder och omarbetning af Bergs-Författningarne i allmänhet under senare åren blifvit vidtagne, hvaribland må nämnas: att förslag till förändrade Grufve-, Hytte- och Smides-stadgar blifvit, uppå E, K. M:s Nådiga befallning, af serskilde Comiterade afgifne och redan i83a till trycket befordrade; all, genom E. K. M:s och Rikets Bergs-Collegii Kungörelse den 21 Mars 1833, Bruksegare, till 1835 års slut, i allmänhet fått sig rättigheten tillerkänd, att, efter skeende anmälan, förändra eller utvidga verkstäderna för antagande af sådana smides-methoder, hvarigenom en förbättrad tillverkning åstadkommes; äfvensom alt E. K. M., uppå hemälde Collegii gjorda underd. framställning om förberedande åtgärders vidtagande, för införande af friare Smidesförfattningar, uti Nådigt Bref den 24 Maji 1833, anbefallt en fullständig undersökning inom Bruks- och Bergslags-districten, lill utredande af hit hörande ämnen; hvilken undersökning, redan samma ur påbörjad och fortgående, likväl icke förr än under innevarande år torde hinna fullbordas; hvadan tillämpning af de här nedan i underd.'framställde förslag i allmänhet icke åsyftas förr, än berörde undersökning för sig gått.
Rikets Ständer hafva emedlertid ansett det vara magtpåliggande, att 544 Expedilions-Ulskottets Forslag till und.
N.-o 2 <)4- införandet af ett friare system för jernhand teringens bedrifvande sker med tillbörlig varsamhet, för att ej åstadkomma en våldsam rubbning af de förhållanden, som hittills egt rum, eller ett förnärmande af de rättigheter, sorn genom Privilegier och äldre Författningar blifvit betryggade; och det är under denna åsigt R.
St. tagit i noggrannt öfvervägande följande, med förevarande ämne gemenskap egande frågor: 1:0
Angående en fri sad tackjerns-tillverkning i Bergslagerne låter icke väl förena sig med ett privilegieradt antal köpare, hvilka dessutom, hvar för sig, äro inskränkta till en bestämd årlig köperätt till tackjern; och lika obilligt är tvånget för en del Bruksegare, hvilkas smiden blifvit på egen tackjerns-blåsning grundade, att använda egna skogstillgångar på en för dem kostsam tackjerns-till verkning, om än tillgång på bättre tackjern finnes, till lägre pris an det, hvartill samma vara af dem sjelfve kan åstadkommas; och då Bergslagerne äro i förlägenhet, i följd af bristande afsättning, och de icke innna, efter allt utseende, förhjelpas derutur, utan medgifven fri tackjernsliandel, hvilken otvifvelaktigt är ett bland de första vilkoren för Svenska jernbaudteringens framskridande till en högre utveckling, hafva R.
St. skolat hos E. K. M. i underd. anhålla, att handel med tackjern inom Riket måtte förklaras fullkomligt fri och oberoende, så att, utan hinder af de inskränkningar, som nu förefinnas, det må för hvar och en vara öppet lemnadt att köpa och sälja tackjern, från och till hvilken inrikes ort och till hvad belopp som helst; och torde E K. M., i händelse af bifall härtill, i Nåder täckas låta Författning i ämnet, så fort ske kan, utfärda. 3:0
Angående en fri och obegränsad tillverkningsrätt inom och utom Bergslag vid Smideshärdar, så i afseende på tillverkningsbelopp som arbet smet hod.
Medgifvandet af en sådan rättighet inom tillåtna och, i förhållande derefter, beskattade smides-verksläder synes visserligen vara lika Billigt, som det med säkerhet bör kunna antagas, att en sådan rättighet skall blifva ett verksamt medel till industriens uppmuntrande och ett ibland vilkoren för en möjlig täflan med utländningen, i anseende till jernhandleringens mera fabriksmässiga och derigenom tillika förmouligare Bedrifvande.
Då man utgår från denna, i sig sjelf rigtiga princip, måste jemväl medgifvas, att sedan, medelst tackjernshandelns ovilkorliga frigif;vande, det första steget blifvit taget till jernhandteringens friare utveckling, följer derefter i ordningen, att på ett ändamålsenligt sätt reglera hela det närvarande systemet för stångjerns-tillverkningens friare utöfning samt dermed sammanhang egande beskattning.
Härvid 'Expeditions-UIskottets Förslag till tind.
Skrifvelse IV.-o og^f. 545 Härvid bör tillika tagas i betraktande, att, så vida tackjerns-tillverkningen i Bergslagen skall kunna uppehållas, jemte smidet, vid dess nuvarande böjd, derstädes icke gerna kan, utan andras förfång, privilegieras mer, än vid pass 200 härdar, i stället för de nu befintliga, hvilka, enligt hvad R.
St. inhemtat, utgöra 321, med ett skattlagdt smide af 109,000 Skeppund, hvilket smide dessutom är så ojemt fördeladt på härdarne, att, då vid 92 Bergsmanshärdar årliga smidesrätten utgör endast omkring 17,000 Skepp:d, eller 188 Skepprd per härd, i medeltal, så bestiger sig smidet för öfrige 229 verksläderne till nära 92,000 Skepp:d, eller ungefärligen 401 Skepprd per härd.
Deremot finnas utom Bergslag för närvarande 846 härdar för ett sammanräknadt smide af något mer än 316,000 Skepp:d, hammarskatten alltid oberäknad, motsvarande sålunda öfver hufvud ett årligt smide per härd af 3^4 Skepprd; hvarförutan det förtjenar anmärkas, dels att, då utom Bergslagerne skogs-tillgången för smidet i allmänhet anses någorlunda tillräcklig, är deremot förhållandet i flere Bergslager sådant, att det nu tillåtna smidet kanske redan till någon del, i anseende till skogsfångst, drifves på grufvu-brytningens och tackjerns-tillverkningens bekostnad, dels äfven att smidet inom Bergslag drager en relativt lägre skatt, än det utom Bergslag varande, af hvilket sistnämnde allt det smide, som efter år i8o3 tillkommit, är belagdt antingen med dubbel hammarskatt, eller med den dryga så kallade recognitions-afgiften, sorn vanligen utgör 36 å /\o sk., ända till 1 R:dr Banco per Skepp:d.
Till ernående således af det vigliga ändamål, alt införa en friare sinidesrätt, på ett sätt, hvarigenom öfvergången till det friare nät ings-systemet kunde beredas med minsta möjliga rubbning uti Bruksegares inbördes rättigheter samt i öfrigt dermed gemenskap egande omständigheter, hafva R.
St., under fästadt afseende på det högst olika förhållande, som inom Bergslag nu eger rum, så i anseende till befintlig skogs-tillgång, som det derstädes rådande mera allmänna missförhållandet emellan smides-verkstädernes antal och det privilegierade smidesbeloppet, ansett sig böra hos E. K. M. i und. anhålla: att utom
Bergslag fri tillverkningsrätt måtte medgifvas vid alla de Bruk, hvarest hela det tillåtna smidet uppgår till minst 4^0 Skepp:d, på hvarje härd räknadt; äfvensom vid alla andra Bruk, der genom behörig undersökning kan ådagaläggas, att skogs-tillgången, utan öfrige Bergverks förnärmande, för nyssnämnde smides-belopp på hvar och en derstädes befintlig härd är tillräcklig; Bih. tilt R.
Brot- 1834. och l83S. 10 Sami. 1 /tfd. 6g 546 Expeditions-U tskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N--o zpf att inom Bergslag samma fria tillverkningsrätt måtte tillerkännas cle Bruk, som antingen redan ega 45o Skepp:ds smide, eller deröfver, på hvarje härd, eller ock med vederbörlig undersökning visa sig ega skogsfångst, tillräcklig ej mindre för det äldre och tillökade smidesbeloppet, än äfven för en oförminskad tackjernsblåsning till afsalu, der sådan förut egt rum; att inom och utom
Bergslag oinskränkt smidesrätt måtte beviljas så väl Bruksegare som Bergsmän, hvilka antingen medgifva härd-antalets inskränkning i den moa, att gamla smidesrätten på härdarne motsvarar minst 4°° Skepprd på hvarje qvarvarande härd, eller ock kunna genom > sammanflyttning af sådane smiden inom samma ort, för hvilka kol-fångsten till större eller mindre del är gemensam, tillvägabringa sist angifna proportion emellan smidet och härd-antalet.
Rikets Ständer, som anse, alt någon fullständig reglering af smidesrätten icke med framgång kan verkställas, så vida ej, i sammanhang dermed, en jemnare fördelning af smides-skatten tillika beredes, samt att de, vid vissa Verk, för en del af smidet, utan tillräcklig control nu utgående högst betungande recognitions-afgifterne afskaffas, vilja jemväl i und. fästa E. K.
M:s Nådiga uppmärksamhet derå, att likasom, å ena sidan, någon minskning i Kronans nuvarande intrader på det hela af jernhandteringen icke genom den fria smidesrättens införande bör uppstå, det, å den andra, icke är R.
St:rs afsigt att ålägga tillverkarne någon ny eller ökad beskattning i annor väg eller proportion, än som bör vara oskiljaktig ifrån ett ökadt smidesbelopp, till erhållande af frihet inom verkstaden, och hvaraf det frivilliga åtagandet är hvarje stångjerns-tillverkare öppet lenmadt.
Anhållande R.
St. derjemte, att hvad af E. K. M., på dessa grunder, varder rörande beskattningen i Nåder föreskrifvet, måtte, utan hinder för dess tillämpning under tiden, nästkommande R.
St. till pröfning föreläggas. 3:o Angående fri försäljning frän Bergsmansbarn!'ar och Bruk inom Bergslag af ämnesjern för Manufactur verken; i afseende härpå hafva R.
St. ansett, att de Stångjernsverk inom Bergslag, hvilka genom sammanflyttning eller inskränkning af härd-antalet finge deras smiden reglerade på sätt nu blifvit i und. föreslaget, med derefter lämpad skatt, jemväl borde, såsom följd deraf, ega att till Manufacturverken fritt och lill obegränsadt belopp afyttra deras ämnesjern; hvadan R.
St. få hos E. K. M. i underd. anhålla, att en så beskaffad fri försäljningsrätt, under berörde förbehåll, måtte Bergsmanshamrar och Bruk inom Bergslag i Nåder medgifvas. 4:o
Om förändrade stadganden för mut sedlars ut gifvande, ut måls Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
N-0 ^04- läggande och jordegande-rättens bestämmande; alldenstund det nu gällande sätt att förvärfva egande-rätt till grufvor, eller, efter antagen benämning, grufvors upptäckt och inmutande, innefattar ett verkligt förnärmande af andras rätt och vid tillämpningen medför olägenheter för hela communer, hvilka på förhand ej kunna tillse eller bevaka deras på dylika företag beroende rätt; fördenskull, och då, för erhållande af mutsedlar, hittills blott fordrats de obetydligaste prestanda, hvaremot man stundom sett jordegare blifva tvungne alt dyrt lösa sig från äfventyrares tillämnade försök i denna väg, eller ock, för bibehållande af en för vården om förut innehafd egendom nödig delaktighet i arbetet, ingå i oberäkneliga, förlustgifvande företag, hafva R.
St. skolat till E. K. M. frambära den und. önskan, att sådane förändrade stadganden rörande mutsedlars ulgifvande och jordeganderälten i grufvor, samt vilkoren för sjö- och myrmalms-tägters begagnande, måtte i Nåder meddelas, som med vården om egande-rätt i allmänhet äro förenlige.
Likaledes och då R St. ansett det vara af nöden, att undersökning verkställes om beskaffenheten af de privilegier och stadganden, med stöd af hvilka, afgifter uppbäras i städerna för jerneffecter, antingen desse der vågföras och uppvägas, eller ock endast passel» genom eller förbi städerna; få R.
St. i underd. anhålla, att E. K. M., efter det en sådan undersökning egt rum, i Nåder täcktes uti Författningarne härom meddela de rättelser och förändringar, som af Bergs- och Jernhandteringens upphjelpande och billiga anspråk på skjrdd emot främmande inleressen kunna påkallas; äfvensom R.
St. få till E. K. M i underd. öfverlemna, att, vid utfärdande af Författningarne rörande ett friare smides-system i allmänhet och dermed gemenskap egande ämnen, uti nu gällande Jernvräkeri-Förordning och Hammarsmeds-Ordning, samt i öfriga befintliga Stadganden, angående smides-controler, i Nåder meddela nödiga förändringar och tillägg.
St. hos E. K. M. i und. hemställa, alt, med ändring af hvad Kongl. Förordningen den i5Junii iSo3 innehåller, angående skillnad vid nya Jernverks anläggningar emellan södra och norra orterna, rättigheten till dylika Verks anläggande öfver hela Riket mål te utom Bergslag förklaras fri och allmän, då, efter skedd vederbörlig undersökning, skogstillgårgen befinnes tillräcklig; äfvensom alt införandet af förbättrade till verkli i r r g s- m e t h o cl e r mätte tillgodonjuta all möjlig frihet och uppmuntran.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Februarii r835. 548 Expcditions-Utskotlets Förslag till und.
Skri/velse N.-o 2g5.
"Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den ig Febr. i835.
Preste-Ståndet den ig — — Borgare-Ständet den ig — — Bonde-Ståndet den 31 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, i anledning af ätskillige f. d.
Tjenstemäns vid förra General-Assistance-Contoret underd. ansökning om Kongl. Maj.ts Nådiga förord, till erhållande af något lämpligt å/ligt understöd.
(StalsUlsk.
N:ris 179 & 268.) S. A. K. E. K.
M. har behagat under den 8:de Februarii 1834 Rikets Ständers Siats-Utskott i Nåder öfverlemna en af åtskiliige f. d. Tjenstemän vid förra General-Assistance-Contoret, nemligen: G.
Grundén, E. W. Höglund, O. F. Åkerrén, J. H.
Låstbom och C. A. Kullenbergh gjord underdånig ansökning, deruti de, af anförde förmente omständigheter, i underdånighet anhållit om E. K. M:s Nådiga förord hos Rikets Ständer, tili erhållande af något lämpligt årligt understöd tills de i Riksgälds-Contoret, eller annat Rikets Ständers Verk kunde blifva använde, och hvarom de önskat att Rikets Ständer skulle meddela föreskrift, i likhet med hvad tillförene skall skett vid Riksgälds-Contorets reglering, då öfver 20 derstädes öfverflödige
Tjenstemän successive öfverflytlades å General Assistance-Conlorets Stat.
Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande, och sorn alla sedan 1818 års Riksdag utfärdade Tjensteförordnandeu vid General-Assistance-Contoret vaiit ställde att gälla endast tills vidare och med uttryckligt förbehåll, alt när som hälst kunna jemte lönerne indragas; alltså och då Rikets Ständer vid sisth Riksdag på sådan grund och enär det redan vore stadgadt, att vederbörande Tjenstemän och Vaktbetjente, hvilka vid Inrättningens upplösning icke kunde komma i åtnjutande af expectance-löner, skulle undfå gratificationer, svarande emot ett halft års lön, ock afslagit så val nu varande sökandes, som flere andre Tjenstemäns vid berörde Inrättning då gjorda underdåniga anhållan att varda med expectance-löner hugnade; hafva Rikets Ständer nu, lika liteL som tillförene, funnit skäl att sökandernes ofvanomförmälde anhållan bifalla, Expeditions-UIskotUts Förslag lill und.
Skrifvelse N-0 296. 54g Hvilket Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Remiss, skolat härmed i underd. anmäla.
Stockholm den 21 Februarii 1835.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 19 Febr. i835.
Preste-Slåndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse j med öfverlemnande af förslag till förnyad
Författning om stämplade pappersaf giften.
(Bevilln.-Utsk.
N:ris 13, 35 och 43., Stats-Utsk.
N:o 346.) S. A. K.
Till E. K. M. få Rikets Ständer härjemte i underdånighet öfverlemna det förslag till förnyad
Författning om stämplade pappers-afgiftens beräkning och utgörande ifrån och med nästkommande år 1836, sora Rikets Ständer, i anledning af 60 §.
Regerings-Formen, upprättat och fastställt.
Då Chartae Sigillatae Bevillningen, efter i83o års Förordning, icke allenast uppgått till det vid nämnde års Stats-reglering beräknade belopp af 3oo,ooo R:dr, utan äfven leranat öfverskott; hafva Rikets Ständer, med bibehållande af de hufvudsakliga grunder, hvarpå i83o års Chartae Sigillatae Förordning hvilar, antagit denna Bevillningssumma att utgöra 320,000 R:dr Banco, hvartill komma 37,000
R:dr genom de såkallade sportlarnes upphörande inom E. K. M:s Cancellie, och desammas ingående till Kronan såsom Charta Sigillata, då hela Chartae Sigillatae-Bevillningen uppgår till357, 000
R:dr, i afseende på hvilken öfverflyttning Rikets Ständer i öfrigt i underdånighet åberopa deras serskildt derom aflåtne underdåniga skrifvelse af innevarande dag; Och få hos E. K. M. Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. i Nåder läcktes låta förslaget till Författning om stämplade pappeis-afgiften, sedan detsamma, i afseende på deri förekommande ad - 55o Expeditions-TJtskotlets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 296. ministrativa föreskrifter, blifvit af E. K. M. i Nåder granskadt, till allmän efterrättelse kungöra.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Febr. 1835.
Preste-Ståndet den 19 — Borgo re-Standet den 19 — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers förslag till Förordning, angående stämplade pappers afgiften samt hvad vid controlen och uppbörden deraf bör iakttagas, uppgjordt i enlighet med de af Rikets Högl.
Ständer i detta ämne fattade beslut. 1. §.
Alla handlingar och skrifter, hvilka till Domstolar, Embetsverk eller Myndigheter ingifvas, der företes eller utfärdas, äfvensom alla här nedan omförmälde, emellan enskilda personer upprättade contracter, öfverenskommelser, eller förbindelser, samt lysnings-sedlar till ägtenskap, skola antingen skrifvas på stämpladt papper eller ock dermed beläggas, till det belopp, på det sätt, med de undantag och vid det ansvar, denna Förordning vidare stadgar. 2. §.
Stämpling aj papper och dess värde.
Stämpladt papper till så väl hela ark, som beläggnings-chnrtor, skall vara att tillgå på följande värden: 3, 4» 5, 6, 8, 9, 12, 16, 18, 24, 28, 3a och 36 skillingar» samt r, 1 *, ii, 1 f, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 12,20, 25, 33|, 5o och 100 Riksdaler; och dessutom vexel-blanquetter af sådana valeurer, som i 7 §:s 7 mom. stadgas.