Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af ännu högre vigt till sina följder skulle emellertid centraliseringen blifva derigenom, att den hittills så ofta inträffade, i så många afseenden för konkurrenlerne ofördelaktiga täflan emellan de särskilda föreningarne om lån — en täflan, som icke sällan tvungit än den ena, än den andra att, för att bereda sig erforderliga penningetillgångar, ingå på vilkor af ganska tryckande art — skulle förlora all grund och anledning samt följaktligen upphöra, och att, då vid en centraliserad upplåning endast ett slags obligationer med hänsigt till låntagaren eller utgifvaren komme att utställas, den osäkerhet vid val af obligationer för uppköp, som nu på den utländska marknaden visar sig, i fråga om de derstädes utbjudna, af särskilda Hvpotheks-föreningar utgifna, på olika vilkor lydande obligationer, och som hos eljest hugade köpare, endast af sådan anledning, minskar lusten att köpa och följaktligen bidrager att nedsätta dessa obligationers kurs, likaledes skulle, jemte de i berörda förhållande grundade anledningar dertill, försvinna och lemna rum för trygghet i fråga om det af fondmarknadens skiftningar oberoende värde obligationen representerar.
Henna trygghet skulle ytterligare vinna ett fast stöd genom den grundfond, som, på sätt i § 4 af förslaget rörande Hvpotheks-banken omförmäles, skulle denna bank af Staten beredas såsom en jemte jordhypotheket tillgänglig garanti för fullgörandet af bankens genom låne-obligationerna öfverlagna förbindelser.
Representerad i obligationer, utfärdade af Statsverket genom dess Riksgälds-kontor och öfverlemnad åt Hypotheks-banken, med uttryckligt förbud att använda den till anskaffande af medel för bankens utlåningar, och med banken gifven rättighet att efter behof begagna den endast i de uti 13 § uppgifna två fall, nemligen då af någon tillfällig anledning banken saknar egna användbara tillgångar till fullgörande af sina på bestämda tider till betalning förfallna förbindelser mot sina långifvare, och i den händelse att vid bankens utredning nödigt blefve att den använda, med afseende å hvilka två fall äfven dessa obligationers ränta är så beräknad, att de när som helst med lätthet borde kunna säljas, erbjuder denna grundfond, sålunda ordnad och alltså icke föranledande någon direkt eller ovilkorlig utgift för Staten, å ena sidan i fullständigt mått för de af Hypotheks-banken utfärdade låne-obligationer all den garanti, som, utöfver jord hypotheket, i hvilket afseende som helst kan begäras, utider det att å den andra de förbindelser, Staten genom densamma ikläder sig, icke kunna medföra något verkligt äfventyr eller förorsaka 8 Sammans.
Slals- och IJanko-Utskotlets Utlåtande M 24. förluster.
Det i § 17 föreskrifna bildandet af en reservfond genom den vinst, som frän Flypolheks-bankens rörelse kan uppkomma, och hvilken reservfond, till följd af g 12, äfven mäste vara uttömd innan grundfonden fär anlitas, innefattar dessutom nägot, som ytterligare aflägsnar inträffandet af de fall, i hvilka grundfonden kunde begagnas.
Af denna organisation skulle vidare en annan vinst af ganska stor vigt vara ali hemta.
Försedda, säsom visadt är, med en dubbel garanti, nemligen bäde jord-hypothek och grundfond, skulle Ilypotheks-bankens obligationer tillika erbjuda en synnerligen fast och förtroendevärd grundval för ett inhemskt fondsystem, hvilket, att sluta af de upplysningar om beloppet af nuvarande Hypotheks-föreningars obligationer, som meddelas i den Kommitterades Betänkande åtföljande tabellen M 22, redan nu skulle kunna uppgå till en ganska betydlig summa och ännu ytterligare kunde ökas genom tillkomsten af nya i Flypotheks-banken ingående föreningar.
Det behöfver hiir ej nämnas, att upplåning inrikes står Hvpotheks-banken obetingadt öppen; och ett medel för tillväga bringandet af ett sådant system ut gör dessutom det i § 10 föreslagna berättigande för banken att, äfven i fall ansökning om lån från deiegande FFypotheks-förening för tillfället icke ingått, mot sina obligationer upplåna penningar, och med hvilket förslag åter det i § IG upptagna står i nära samband, det nemligen, att banken må ega, der det utan något slags åsidosättande af dess hufvudändamål och förbindelser i öfrigt kan ske, genom uppköp af obligationer söka göra sina inneliggande penningemedel fruktbärande.
Att på denna väg ett inhemskt fondsystem på den solidaste grund skulle kunna till vägabringas, utan någon skadlig inverkan på den inhemska penningecirkulations-massans naturliga funktioner å ena sidan, och utan att, å den andra, de lånsökande komme att ställas i beroende af den större eller mindre tillgång för tillfället, det inhemska penninge- cirkulations-kapi 1 alet kunde för inländsk upplåning hafva att erbjuda, — allt detta torde utan misstag kunna antagas såsom obestridligt; och vid sådant förhållande framträder härigenom en ny synpunkt för bedömandet af de skäl, på hvilka förslaget om grundfonden stödjes, och som Utskottet funnit sig ega all anledning alt biträda.
Det är med fullt fog som mot de nuvarande Hypotheks-föreningarnes organisation den anmärkning göres, att de sakna en grundfond, lätt disponibel och således alltid att anlita, der påräknade men icke influtna inkomster åstadkomma stockning eller uppehåll i fullgörandet af föreningens förbindelser på vederbörligen bestämda tider.
En sådan brist kan ej annat än i sin mån inverka menligt på deras kredit.
Det är ej nog att fordringsegaren slutligen utbekommer sin fordran; han bör ock vara försäkrad derom, att han utfår den på utsatt dag.
Detta är ett grundvilkor ej allenast för affärs-krediten, utan för krediten i allmänhet; och då föreningarne nu liro berättigade att arbeta för sina ändamål utan all till syn - Sammans.
Stats- och Banko-lJtskotlets Utlåtande M 24. f» syn och kontroll från Statens sida, ehuru de till och med ansetts ega att med den Svenska jordens pantförskrifning upptaga utländska lån, under det att Grundlagen upprätthåller den regel att intet lån, vare sig inländskt eller utländskt, för Statens räkning får upptagas utan representationens samtycke i hvarje särskildt lall, kunde omlörmälde brist äfven leda lill menliga inverkningar på Statens egen kredit.
Att afhjelpa nämnde brist är fördenskull äfven ur denna synpunkt af vigt för Statens allmänna intressen; och som detta väl icke skulle kunna ske på ett mera enkelt och lämpligt sätt än det föreslagna, hvilket åter förutsätter all framtida upplånings centralisering genom en sålunda bildad Hypotheks-bank, som §§ i och 2 i förslaget utvisa, blir det deraf, likasom ock af de för centraliseringens nytta och nödvändighet här ofvan i öfrigt anförda skäl, en gifven följd att ej mindre hvarje framdeles tillkommande Jordhypotheks-förening, än ock hvarje redan nu exsisterande, bör såsom delegare i Hypotheks-banken ingå; de sednare likväl endast för den upplåning de framdeles komme att behöfva, enär de af dem redan afslutade lånekontrakt naturligtvis icke kunna utan ömsesidigt hegifvande rubbas, och alltså måste efter sitt innehåll handhafvas.
Då i afseende å låne-operationer, som, företagna af stora föreningar, gå ut på millioner och just i anseende till sina stora belopp så nära beröra äfven Statens allmänna intressen, det icke ur någon synpunkt kan förnekas ligga inom Statens eller Statsmagtens befogenhet att öfver dem utöfva erforderlig, på förhand och i vederbörlig ordning reglerad tillsyn och kontroll, måste detta särskildt gälla i fråga om upplåningar, för hvilka återbetalningen utfästes delvis för en serie af kommande år och obligationer utgifvas i derför lämplig form, för alt gå och gälla i innehafvarens hand.
Det har aldrig blifvit satt i fråga, och skall tvifvelsutan aldrig blifva ifrågasatt att icke Staten är befogad bestämma de vilkor och förbehåll, med iakttagande af hvilka det allena må vara tillåtet för enskilda, vare sig föreningar, bolag eller personer, att i den allmänna rörelsen utgifva de uti hvarje innehafvares hand gällande kreditförskrifningar, som under namn af banknoter, sedlar m. m. i så väsendtlig mån ingå såsom delar af penning-cirkulations-kapitalet.
I sjelfva verket är förhållandet enahanda med de kreditförskrifningar, som, under namn af obligationer, i tryckt form utgifvas och, ehuru underkastade ett annat system lör sin effektiva inlösen, äfven kunna, såsom lydande på innehafvaren, när som helst, om också ej lika beqvämt som banknoter försedda med tvångskurs, användas såsom betalningsmedel.
Visserligen finnes emellan dessa två arter af (credit— förskrifning, utom i räntan, en olikhet äfven deruti att då banknoterna skola inlösas vid anfordran, obligationernas inlösen inträffar först efter viss tids förlopp.
Men långtifrån att denna omständighet skulle upphäfva Statens befogenhet att äfven för utgifvandet af sådana obligationer bestämma, under hvilka förutsättningar det får ske och under hvilka icke, ligger häruti tvärtom ett skäl mer derför.
Bih. t,ll II.
Brot. 1859 & 1860.
4 Sami 2 Afd. 12 Haft. 2 10 Sammans.
Stats- och Banko-Vtskottets Utlåtande M 2å
De stora massor förmögenhet, som under form af dessa, till många millioner uppgående, obligationer nedläggas, göra det till en vigtig samhällsangelägenhet att tillse ej mindre att de garantier, som för deras realisering utlofvas, måtte i alla afseenden och för hela den tid obligationerna hafva att löpa, befinnas tillräckliga och fullt tillfredsställande, utan ock i öfrigt huruvida deras utgifvande må ur andra synpunkter kunna med Statens och alltså äfven med de enskildes välförstådda intressen förenas.
Det förbud, som för andra kredit-inrättningar, än allena den allmänna Hypotheks-banken, uti § 5 föreslås i afseende å utgifvande af tryckta eller graverade, till innehafvaren ställda, på viss årlig afbetalning eller på uppsägning lydande, räntebärande obligationer, i hvilka för upplåningen säkerhet i jordegendom på landet utlofvas, måste ur sådan synpunkt betraktas
Man behöfver härvid ej närmare påpeka den stora vigten af det samhällsintresse, som ligger i jordbrukets ändamålsenliga understödjande med kapitaler på ett sätt, som öfverensstämmer med denna närings verkliga behof och förmåga att dem återbetala.
Hypotheks-föreningarne äro egnade att vårda och upprätthålla detta intresse genom den method för upplåning, som har utgifvandet af räntebärande amorteringsobligationer till följd; och då, på redan anförda skäl, en centralisering af upplåningen för dessa ändamål, enligt sakens natur och erfarenhetens vittnesbörd, befunnits vara en nödvändighet, tillika med stiftandet af en grundfond, för att, på sätt utredt är, ytterligare befästa obligationernas kredit, så skulle det vara att handla i fullkomlig strid med allt detta, om, det oaktadt, äfven andra på jordhypothek grundade amorterings-obligationer finge i marknaden och den allmänna rörelsen utsläppas.
Man komme då ånyo snart på samma ståndpunkt, som den man nu uti Statens väl afvägda intresse vill frånträda; och ehuru dessa andra obligationer i sjelfva verket komme att representera en mindre fast kredit än Hypotheks-bankens, skulle likväl de sednare vid konkurrens med de förra icke kunna undgå att äfven få vidkännas menliga inverkningar af de större skiftningar desse utan tvifvel blefve underkastade.
På dessa skäl har Utskottet funnit sig böra biträda äfven hvad i § 5 är vordet föreslaget.
Det gifves emellertid ännu ett förhållande, som kunde leda derhän att Hypotheks-bankens obligationer, oaktadt sin välgrundade kredit, skulle i rörelsen kunna till sin valör nedsättas och blifva föremål för stor agiotage.
Det skulle kunna inträffa, derest lån till föreningarne finge från Hypotheks-banken utlemnas annorledes än i kontanta penningar.
Väl styrd och handhafd borde den icke kunna komma i den ställning der en sådan utlåning behöfdes; men om i något fall så skulle hända, vore det utan tvifvel fördelaktigare för alla, att de lånsökande någon tid finge vänta på lånet och sedan emottaga det kontant till så stort belopp, som högst kunde bestås, än att emottaga det i obligationer, för hvilkas förvandling till penningar genom deras egen försorg vida längre tid måhända komme att åtgå, såvida de ej ville aflåta obligationerna under deras verkliga kurs, eller mot hvad Sammans.
Stats- och Banko-Utskottets Utlåtande M 24.
11 de för dem kunde erhålla.
Finge ett sådant utlåningssätt från Hypotheks-bankens sida ega rum, under det att lånsökanden likväl skulle förskrifva sig till obligationens fulla belopp, vore ändamålet med amorteringslån på jordhypothek till betydlig del förfeladi, och kursen på obligationer, sålunda försålda och spridda, skulle åter underkastas de mångfaldigaste skiftningar, de der komme ej allenast att inverka på de normalt utgifnas kurs, utan ock att leda till skada för det hela.
Härtill kommer dessutom, att vid det jemnförelsevis låga miniraivarde, sorn, för inlräde i Hypotheks-förening och derigenom i nd i rehte i Hypotheks-banken, uti jordbrukets allmänna intresse är föreslaget, lånsökande skulle tillkomma, som icke egde någon insigt om sättet för ett helst någorlunda fördelaktigt användande af de obligationer, hvilka till dem under namn af hypotheks-Iån blefve öfverlcmnade, och äfven detta utgör derföre ett skäl, som, i förening med de andra, Utskottet funnit utgöra tillräcklig grund för förslaget, att lån från Hypotheks-banken ej må annorledes än i kontanta penningar utlemnas.
Hvad angår förslagets öfriga delar har Utskottet, efter noggrannt öfvervägande funnit följande jemkningar och tillägg deri vara af nöden, nemligen: att i afseende å beskaffenheten af de obligationer Statsverket, genom Riksgälds-kontoret, skulle öfverlemna såsom grundfond för Hypotheks-banken, må lili närmare förtydligande i § 4 föreskrifvas, att berörde obligationer skola vara ouppsägbara från innehafvarens sida; att i det uti litt. b) af 15 § i Kommitterades förslag förutsatta fall, eller då Hypotheks-banken saknar egna, för tillfället användbara tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot sina låntagares, Hypotheks-banken må ega att, efter behof, icke allenast såsom förslaget innehåller, försälja, utan äfven pantförskrifva större eller mindre del af de grundfonden tillhöriga obligationer, likväl med vilkor att sålunda pantförskrifna obligationer sednast, inom ett år från pantsältningsdagen af Hypotheks-banken åter inlösas, och att Hypotheks-banken i hvilket— dera fallet som helst om obligationernas användande genast meddelar Riksgäldskontoret underrättelse; att som i § 18 föreskrift saknas huru vid förfall för Ordföranden i Hypotheks-bankens Styrelse förhållas bör, det må stadgas, att den Ledamot, som af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret blifvit utsedd att i nämnde Styrelse deltaga, skall deri vara vice Ordförande; att vid föreskriften i samma § att beslut i Hypotheks-bankens Styrelse ej får lättas utan att tre Ledamöter äro tillstädes, må fogas det tillägg, att af dessa Ledamöter böra två vara om beslutet ense; och att ibland ärenden sora, enligt § 20, utgöra föremål för öfverläggning och beslut på allmän ordinarie sammankomst med Hypotheks-bankens delegare, äfven må upptagas frågan om bestämmande, huruvida och till hvad belopp utdelning af vinsten skall ega rum under iakttagande af hvad i § 17 stadgas. 12 Sammans.
Stats- och Banko-Utskottets Utlåtande 24.
På grund iil' hvad na blifvit anfördt och med iakttagande af några mindre väsendtliga ändringar i redaktionen, tillstyrker Utskottet att Rikets Ständer måtte, för sin del, besluta följaude:
Förordning angående en allman Hypotheks-bank för riket. § *•
En alimän Hvpotheks-bank skall inrättas i ändamål att för de inom riket bildade, i föreskrifven ordning stadfästade Hvpotheksföreningnr ombesörja all den upplåning, som nödig blifver för att ät dessa föreningar bereda medel till de på årlig afbetalning ställda lån, som af dem, enligt fastställda grunder, skola deras delegare tillhandahållas.
Denna Hypotheks-bank skall hafva sitt säte i Stockholm. § 2.
Såsom delegare i allmänna Hypotheks-banken skall ingå hvarje Hypotheks-förening, som hädanefter inom riket bildas; så ock hvarje allaredan inom riket bildad Hypotheks-förening för all den upplåning, föreningen hädanefter finner sitt ändamål påkalla, af sådan beskaffenhet, som i § i sägs.
På delegare ankomme att bestämma den summa, för hvilken han sig såsom delaktig i Hypotheks-banken vill teckna; dock må den ej få understiga en million Riksdaler. § 3- På det belopp, för hvilket delaktighet i Hypotheks-banken blifvit tecknad, skola årligen trefjerdedels procent till banken inbetalas, äfven om Hypotheks-föreningen något lån från banken ej uttagit.
Å sådan inbetalning räknas föreningen tillgodo lika stor ränta, som Hypotheks-förening, hvilken lån erhållit, för dess kapital—afbetalningar i räkning påföres. $ *■
Till grundfond för allmänna Hypotheks banken öfverlemnar Statsverket, genom dess Riksgälds-kontor, uti obligationer, ouppsägbara å innehafvarens sida samt bärande lika stor ränta, som Summans.
Sluts- och Banko-Utskottets Utlåtande M 24.
13 uti andra al Statsverket utgifna, inhemska obligationer högst forsk rifves, ett värdebelopp, stort åtta millioner Riksdaler; egande Hypotheks-banken olver dem förfoga efter sorn här nedan sägs.
Skulle andra inhemska obligationer, än dessa, ej komma att utfärdas af Statsverket, bestämmes räntan a dem till lem procent. § 5- Ifrån den dag, denna förordning blifvit offentligen kungjord, må ingen, vare sig nu befintlig eller framdeles tillkommande Hypotheks-förening, eller hvilken annan kredit-inrättning som helst, än allena deri allmänna Hypotheks-banken, utgifva tryckta eller graverade, till innehafvare!) ställda, på viss årlig afbetalning eller på uppsägning lydande, räntebärande obligationer, i hvilka för upplåningen säkerhet i jordegendom på landet ullofvas; härunder dock ej inbegripna obligationer lill det belopp, sorn nu befintliga Hypotheks-föreningar, till följd af allaredan alslutade, bindande, lånekontrakt, äro lörpligtade att mot inflytande lånemedel utfärda. § 6.
Den allmänna Hypotheks-banken öppnar sin verksamhet, så snart en Hypotheks-förening till inträde deruti sig anmält och beloppet af sin inträdes-summa bestämt. § 7- I den mån de särskilda Hypolheks-föreningar, hvilka såsom delegare uti Hypotheks-banken ingått, till erhållande af lån, ställda pä viss årlig afbetalning, sig anmäla och erforderliga säkerhetshandlingar derför i beredskap hafva, skall Hypotheks-banken, så vida andra, för ändamålet användbara, medel icke för densamma äro att tillgå, om upptagande för de sökandes behof af sådana lån, mot räntebärande, till innehafvare)) ställda, på viss årlig afbetalning lydande, obligationer, vidtaga erforderliga åtgärder.
Halva liera föreningar samtidigt sig om sådana lån anmält, och kunna deras önskningar i detta afseende ej på en gång till fullo motsvaras, må de medel, Hypotheks-banken genom upplåning eller annorledes sig för sådant ändamål beredt, emellan de lånsökande föreningarne, i förhållande till det af dem sökta lånebelopp, fördelas.
Sarnmans.
Stais- och Banko Utskottets Utlåtande -M 24.
Ej mii lån till föreningarne annorledes, än i kontanta penningar, utlemnas. § 8.
Hypotheks-banken åligger att, vid all den upplåning, densamma till utlåning åt Hypotheks-föreningarne ombesörjer, noggrannt tillse, att tillräcklig säkerhet derför i jordegendom ställes och under hela afbetalningstiden bibehålies i enlighet med de grunder, som i sådant afseende bestämmas genom särskild förordning angående de allmänna vilkor, som för Hypotheks-föreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse lända.
De af Hypotheks-förening för erhållna lån ställda säkerhetshandlingar skola under offentlig vård på lämplig ort nedsättas. § 9- Hypotheks-banken må ej företaga upplåning, ställd på viss ärlig afbetalning, eller utgifva obligationer, lydande på så beskaffade lån, utan så är, alt vilkoren dervid äro förenliga med de grunder, som för sådana Iåns utgifvande till Hypotheks-förenirigarnes delegare finnas till efterrättelse fastställda. § 10.
Hypotheks-banken vare berättigad att, der gynnsamma förhållanden dertill föranleda, och behof af upplåning för Hypotheksförenings räkning kan förutses, mot obligationer, antingen af den beskaffenhet, som ofvan är sagd, eller som på inlösen efter uppsägning lyda, penningar upplåna, ändå alt ansökning om lån från delegande Hypotheks-förening för tillfället ej ingått; dock alt dervid i afseende å lånevilkoren iakttages hvad i § 9 är sagdt.
Obligationer, som skola efter uppsägning inlösas, må ej ställas på kortare uppsägningstid än sex månader, och ej på lägre belopp än 200 R:dr. § 11 Hypotheks-förening, som i Hypotheks-banken undfått lån, stäldt på viss årlig afbetalning, vare pligtig att årligen på bestämda tider till banken verkställa liqvid af den ränta och kapitai-afbetalning, som vid lånets utgifvande till föreningen blifvit bestämda; erlägge ock bidrag till lörvaltnings-kostnaderna, elter hvad derom är stadgadt.
Stats- och Banko-Utskottets Utlåtande M 24. 15 § 12 Alla i Hypotheks-banken delegande Hypotheks-föreningar ansvara, en hvar i mån af sin delaktighet i banken, för fullgörandet af de förbindelser, banken genom utgifna obligationer eller annorledes sig iklädt.
Såsom säkerhet för dessa förbindelser skola anses och i sådant afseende kunna användas: först de förskrifningar med åtföljande säkerheter i jordegendom, dem Hypotheks-föreningarne för undfångna lån till Hypotheks-banken afgifvit, dernäst bankens olla öfriga tillgångar och slutligen grundfonden, på sätt här nedan sägs. § 13.
De i § 4 omförmälda, af Statsverket till allmänna Hypotheks-banken såsom grundfond öfverlemnade, obligationer må ej i någon händelse till anskaffande af medel för bankens utlåningar begagnas utan endast i följande två fall kunna, genom deras försäljning till större eller mindre del, efter behof, användas nemligen: a) i den oförmodade händelse, att sådant i den ordning, sorn . § 12 är sagd, vid bankens utredning för infriande af bankens förbindelser oundvikligen erfordras, och b) då, i följd af uraktlåten eller fördröjd inbetalning af hvad delegande Hypotheks-föreningar för undfångna lån, enligt § 11, böra erlägga, eller af annan anledning, banken saknar egna, för tillfället användbara, tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot sina långifvare.
1 de under litt. b) omförmälda fall må de grundfonden tillhöriga obligationer till större eller mindre del äfven kunna af Hypotheks-banken pantsättas; åliggande Hypotheks-banken i hvarje händelse att om obligationernas användande Riksgälds-kontoret genast underrätta. § 14-
Har af den under litt. b) i nästföregående § nämnda anledning försäljning egt rum, vare Hypotheks-banken pligtig så väl att, så snart ske kan, åter inköpa ett, det försålda motsvarande, belopp af samma obligationer, som ock att till
Stals- och Banko-Utslcollets Utlåtande As 24.
Kan sådant återköp ej ske inom den tid, som dertill efter afla! emellan Riksgäldskontoret och Hvpolheks-banken bestämmes, och som ej må utsträckas olver två år, erlägge Hypotheks-banken till
Riksgäldskontoret för de ännu utelöpande obligationerna full liqvid, och varde derigenom berättigad att, i de användas ställe, nya obligationer till motsvarande belopp erhålla.
Der, på sätt i § 13 medgifvet är, obligationer blifvit för Hypotheks-bankens behof pantsatta, skola de sednast inom ett år från pantsättnings-dagen af Banken åter inlösas. § *5.
B'ör den händelse att erforderliga medel till det återköp eller den liqvid, som i § 14 sägs, ej på annat sätt kunna anskaffas, ege Hypotheks-banken för sådant ändamål erforderligt tillskott från de i banken delegande Hypotheks-föreningar, i mån af deras delaktighet i banken, inom utsatt tid infordra, och vare i sådant fall desse pligtige, att genom en efter behofvet lämpad, på sina låntagande medlemmar uttaxerad, förhöjning af kapital-afbetalningsprocenten det nödiga beloppet upptaga. § «6.
Der så händer, att på afslutade upplånings-kontrakt eller af annan anledning medel till Hypotheks-banken inflyta, sorn ej genast kunna till utlåning i vederbörlig ordning för delegande
Hypotheks-föreningar eller till fullgörande af andra bankens förbindelser användas, ege
Hypotheks-banken sådana medel på kortare tid i vanlig utlåningsväg, mot säkerhet, företrädesvis i jordegendom, eller eljest i Statsverkets, eller egna, eller nuvarande Hypotheksföreningars räntebärande obligationer, eller genom uppköp af sådana obligationer, eller, der det annorledes ej kan ske, genom medlens insättande i bank-inrättning mot ränta, fruktbärande göra.