Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund häraf, och enär det syntes Rikets Ständer antagligt, att jemväl bergslagsintressenterne kunde finna med sin fördel förenligt att, emot erhållande af nöjaktig ersättning, afstå från arrendet af silfververket, hafva Rikets Ständer i förenämnda skrifvelse underdånigst anhållit, att bergslagsintressenterne måtte varda hörda, huruvida och på hvilka vilkor de kunde vilja afstå från sitt innehafvande arrende af Sala silfververk, äfvensom att Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, sedermera täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet.
Rörande Fabriksidkaren Lundgrens ofvanberörda köpeanbud hafva, efter det bergslagsintressenterne blifvit deröfver hörda och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet sitt omförmälda utlåtande afgifvit, Kammar- och Kommers-kollegierna uti nådigst infordradt yttrande af den 7 Mars 1863 anfört, att, då genom Kongl, transporten af silfververket å Sala bergslag och stadfästelsen derå af den 9 September 1741, bergslaget blifvit berättigadt att så länge det förmådde efter rätt bergsvis hålla grufvan och silfververket vid magt och behörig drift, verket behålla med dervid i öfrigt fästade vilkor, så borde bergslaget, i afseende å hvars fullgörande af sina förbindelser emot Staten någon anmärkning icke förekommit, destomindre då kunna mot sin vilja skiljas från silfververkets innehafvande och begagnande, som de genom berörda transport och stadfästelse, äfvensom genom det den 20 September 1743 om hemmansränt.orna i de sex socknarne i Ofver-Tjurbo härad upprättade arrendekontrakt, bergslaget gifna försäkringar redan, så väl i frågan om bildandet af den så kallade ränte-ersättningsfonden enligt Kongl.
Brefvet den 31 Oktober 1829, som i den sedermera, i följd af den beslutade skatteförenklingen i landet, uppkomna, enligt Kongl. Brefvet den 3 April och 24 Augusti 1860 ansetts vara af beskaffenhet att de icke borde af Staten godtyckligen brytas; i följd hvaraf, och då pluraliteten af de vid hållen bolagsstämma den 24 Juli 1862 för frågans behandling tillstädeskomna delegare i bergslaget yrkat bergslagets bibehållande vid de rättigheter och förmåner i afseende å silfververket, som blifvit detsamma tillförsäkrade, hvarken Lundgrens köpeanbud i Kollegiernas tanke syntes kunna antagas eller den af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande uti dess afgifna utlåtande gjorda hemställan att, i händelse försäljning af silfververket icke komme att ske, detsamma måtte till Kronan återvinnas, för att nedläggas, böra till någon åtgärd föranleda. 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse A :o 67.
Sedan Kongl. Ma:jt, som genom nådigt beslut den 14 Augusti 1863 funnit Fabriksidkaren Lundgrens köpeanbud icke, emot bergslagsintressenternes bestridande till någon vidare åtgärd föranleda; i sammanhang dermed, i anledning af Rikets Ständers nu förevarande skrifvelse, anbefallt Sin Befallningshafvande i länet att inhemta och till Kongl. Majrt inkomma med bergslagsintressenternes yttrande, huruvida och på hvilka vilkor de kunde vilja afstå från sitt arrende af Sala silfververk, så har uti en genom Kongl.
Majrts Befallningshafvande insänd underdånig skrifvelse bergslagsstyrelsen, med öfverlemnande af utdrag ur protokollet vid den inför bemälda styrelse den 29 Januari 1864 hållna ordinarie bergslagsstämma, anmält, att, efter det vid extra bergslagsstämma den 29 Oktober 1863, i anseende till ärendets vigt, dess afgörande blifvit uppskjutet, bergslaget å nyssberörda ordinarie bergslagsstämma efter omröstning förklarat, att detsamma icke ville afträda silfververksarrendet, utan påyrkade dess orubbade bibehållande; och har uti häröfver den 19 Oktober 1864 afgifvet underdånigt yttrande Kommers-kollegium anfört, att, då nämnda Kollegium gemensamt med Kammar-kollegium uti ofvanberörda i anledning af Fabriksidkaren Lundgrens köpeanbud den 7
Mars 1863 afgifna underdåniga yttrande förmält sig anse, att Sala bergslag, såsom varande genom Kongl, transporten af silfververket å bergslaget den 20 Januari 1682 och den derå den 9 September 1741 meddelade stadfästelse, berättigadt att, så länge det förmådde efter rätt bergsvis hålla grufvan och silfververket vid magt och behörig drift, verket bibehålla med dervid i öfrigt fästade vilkor, och i afseende å hvars fullgörande af sina förbindelser mot Staten någon anmärkning icke förekommit, ej kunna mot sin vilja från silfververkets innehafvande skiljas, samt, sedan nämnda underdåniga utlåtande afgafs icke heller anledning förekommit, det bergslaget skulle hafva i sina åligganden mot Staten brustit, Kollegium, med åberopande af de i nämnda utlåtande anförda grunder, hvilka ock syntes Kollegium vara i Kongl. Majrts nådiga Bref den 14 Augusti 1863 godkända, funnit Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse icke kunna till någon vidare åtgärd föranleda.
Med afseende å hvad Kommers-kollegium sålunda anfört och handlingarne för öfrigt innehålla, har Kongl.
Majrt icke funnit skäl att uti ifrågavarande ämne nu vidtaga annan åtgärd, än att Kongl. Majrt härmed vill Rikets Ständer till kännedom meddela hvad, i anledning af sednast församlade Ständers ofvanberörda framställning, på sätt omförmäldt blifvit, förekommit.
De till detta mål hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvilket ärendet kan varda af Rikets Ständer öfverlemnadt; och Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Skrifvelse N:o 67. 13 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt nppläste till justering ett, i enlighet med Kongl Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till nådig Skrifvelse angående väckt fråga om Sala silfververks återgång till Statens disposition.
Maj:t behagade, uppå Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, och befallde att. i enlighet dermed, nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Smerling. 14 Kongl. Maf.ts Nåd.
Proposition N:o 68, Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Jan. 1866, kl. 5 e. ra.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, med ytterligare framställning i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet; Gifven Stockholms Slott den 2 Januari 1866.
Vid de två sednaste riksdagarne har Kongl. Maj:t framställt förslag till Rikets Ständer, om åtgärders vidtagande, för att på ändamålsenligt sätt ordna undervisningen för den vigtiga del af landets modernäringar, som afser bergshandteringen.
Med anledning af Bruks-societetens genom dess Fullmägtige i Jernkontoret gjorda framställning i ämnet och i enlighet med hvad deruti samt af Teknologiska Institutets styrelse blifvit anfördt, föreslog Kongl. Maj:t, genom nådig Proposition den 9 Mars 1860, att den i Fahlun inrättade Bergsskolan måtte förflyttas derifrån och förenas med Teknologiska Institutet och att erforderligt anslag måtte af Rikets Ständer beviljas till uppförande af en byggnad för Bergsskolans behof å Teknologiska Institutets nya tomt, hvarest byggnad för Institutets räkning då pågick.
Uti sitt härå aflåtna svar af den 24 Oktober 1860, förklarade Rikets Ständer, att det svårligen kunde bestridas att Bergsskolans flyttning från Fahlun till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet skulle i vissa hänseenden medföra väsendtliga fördelar, så väl för undervisningen som för det allmänna, men att sådant äfven syntes komma att föranleda åtskilliga tänkvärda olägenheter, samt att, på anförda skäl, Rikets Ständer funno frågan om denna förändring i vissa uppgifna hänseenden erfordra ytterligare utredning, innan Rikets Ständer kunde derom besluta; och anhöllo derföre Rikets Ständer, att Kongl.
Maj:t täcktes, efter det sådan utredning blifvit verkställd, till Rikets nästkommande Ständer aflåta den nådiga framställning, hvartill omständigheterna kunde föranleda.
Sedan, med anledning af hvad Rikets Ständer sålunda begärt, dels Kommers-kollegium, jemte öfverlemnande af särskilda, utaf Bergsskolans föreståndare och Bruks-societeten afgifna yttranden, dels ock Styrelsen för Teknologiska Institutet äfvensom Fullmäg - Kongl. May.ts Nåd.
15 tige i Jernkontoret med förnyade utlåtanden till Kongl. Majit inkommit och deruti fortfarande tillstyrkt Bergsskolans flyttning till Stockholm och förening med Institutet, hvarjemte ritningar och kostnadsförslag aflemnades, af Bergsskolans föreståndare för uppförande i Fahlun, derest skolan skulle komma att der qvarblifva, af nya byggnader på ny tomtplats i stället för nuvarande till större delen förfallna byggnader, samt af föreståndaren för Teknologiska Institutet till byggnad för skolan på Institutets tomt, upptagande dessa förslag kostnaderne i förstnämnda afseendet till 200,000 Ridr och i sednare till 100,019 Ridr; så aflät Kongl. Majit den 20 Februari 1863 förnyad framställning i ämnet till Rikets Ständer.
I denna nådiga Proposition (intagen under
Nio 83 i 1 Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), hvaruti meddelades fullständig redogörese för vederbörandes framställningar och förslag i afseende å den ifrågaställda förändringen, och till hvilken redogörelse Kongl. Majit nu hänvisar, öfverlemnade Kongl. Majit å nyo till Rikets Ständers öfvervägande
Sitt förut gjorda förslag om skolans förening med Teknologiska Institutet, och begärde derjemte att, till uppförande af en för Bergsskolan erforderlig, för emottagande af 20 elever årligen beräknad, nybyggnad å Teknologiska Institutets tomt, i öfverensstämmelse med det af Institutets föreståndare inlemnade, af Professoren, numera Intendenten vid Ofverintendents-embetet, F. W. Scholander uppgjorda och af nämnda embete utan anmärkning lemnade förslaget, Rikets
Ständer måtte anvisa ett jemnadt anslag af 100,000 Ridr, och till laboratoriernas förseende med nödiga inventarier, utom dem, som det kunde finnas ändamålsenligt att flytta från Bergsskolan i Fahlun, ett särskildt belopp af 6,000 Ridr, samt dessutom att, derest Bergsskolans flyttning till hufvudstaden blefve af Rikets Ständer beslutad, ett anslag af 12,000 Ridr måtte för år 1866 till Kongl. Majits disposition å Riksgälds-kontoret anvisas, att för Bergsskolans behof användas.
För den händelse åter, att Rikets Ständer ansåge sig icke böra bifalla förslaget om Bergsskolans flyttning, äskade Kongl. Majit af Rikets Ständer anvisandet af de anslag till Bergsskolans ombyggnad i Fahlun, samt för undervisningens ändamålsenliga ordnande derstädes, som i de uppgjorda förslagen beräknats vara i sådant hänseende erforderliga.
Rikets Ständer meddelade till svar härå, uti underdånig skrifvelse den 11 November 1863, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvudtitel, att vid frågans afgörande, det synts Rikets Ständer i främsta rummet böra tagas i betraktande, huruvida behofvet af skolans förflyttning vore oafvisligt och, i sådant fall, om Statens tillgångar medgåfve den utgift, som härtill ansetts behöflig; —• att den i följd deraf verkställda undersökning emellertid föranledt till den åsigt, att skolans förflyttning, om den ock i framtiden kunde befinnas nödvändig och böra företagas, för närvarande ej vore at särdeles behof påkallad och följaktligen kunde utan olägenhet uppskjutas; — att visserligen i den nådiga Propositionen förmäldes, att, om skolan ej flyttades, en del byggnader i Fahlun måste dels förändras dels nybyggas, hvilket dock endast vore behöfligt för den händelse 16 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition Sf:o 68. att en förändrad organisation af skolan måste i den ort, der den nu är förlagd, vidtagas, men hvarom något bestämdt yrkande icke blifvit framstäldt, likasom någon egentlig klagan öfver skolans verksamhet äfven i dess nuvarande skick ej heller försports, om ock af en eller annan orsak man haft anledning önska, att undervisningen vid berörda läroverk måtte i något hänseende kunna utvidgas eller på annat sätt ordnas; samt att vid sådant förhållande och då, hvad den financiela delen af frågan beträffade, de vid riksdagen beviljade anslag redan uppgingo till ganska betydliga belopp, samt nödigt vore att Statens medel sparades och endast toges i anspråk der verkligt behof förefunnes, hvilket icke syntes vara förhållandet i förevarande fall, och enär Rikets Ständer dels antagit att Brulcs-societeten, hvilken dittills genom betydliga anslag frikostigt bidragit till skolans utveckling och dessutom sjelf måhända hade den största direkta nyttan af de derifrån utgående elevers och tjenstemäns verksamhet, icke skulle undandraga sig att fortfarande lemna behöfligt understöd åt denna undervisningsanstalt, äfven om Rikets
Ständer skulle finna skälen för skolans bibehållande på dess nuvarande plats vara öfvervägande, dels föreställt sig att skolans byggnader icke befunnes mera förfallna, än att dessa lokaler, genom ändamålsenlig anordning, utan att särskildt statsanslag derför behöfde anvisas, kunde hållas i brukbart stånd, Rikets Ständer funno sig förhindrade att Kongl. Maj:ts framställning för det närvarande bifalla.
Genom remiss den 13 November 1863 anbefallde Kongl. Majit, i anledning häraf, Kommers-kollegium, att, efter det föreståndaren för Bergsskolan 4 nyo sig yttrat, samt Bruks-societeten jemväl blifvit hörd i afseende på fortfarande bidrag till skolan, till Kongl. Majit inkomma med alternativa förslag å de åtgärder, som kunde vara lämpliga att vidtaga, för att åt ifrågavarande undervisningsanstalt, ehvad densamma ansåges böra qvarblifva i Fahlun eller derifrån till annan ort förflyttas, bereda den utveckling, som, med afseende å undervisningens tidsenliga ordnande och behofvet af ökadt utrymme för elever, funnes vara af omständigheterna påkallad; och, sedan Bergsskolans föreståndare, Professoren Eggertz infordradt yttrande afgifvit och Andre Läraren vid skolan, Professoren J. S. Bagge, till Kollegium jemväl insändt en skrift i ämnet, samt Bruks-societeten sitt utlåtande aflemnat, har Kommers-kollegium med samtliga handlingarne och eget underdånigt utlåtande under den 19 sistlidne Oktober till Kongl.
Bruks-societeten, som vid' sin föregående allmänna sammankomst 1862 förklarat sitt år 1859 framställda erbjudande att till Bergsskole-elevernas praktiska undervisning och öfningar af Jernkontorets medel anvisa ett årligt anslag af 15,000 Ridr icke vara för Societeten bindande, derest Bergsskolan skulle komma att qvarblifva i Fahlun eller förläggas å annan ort än hufvudstaden, har förmält sig, af hvad Rikets Ständer uti deras sednaste skrifvelse anfört, icke ega anledning att frånträda sin åsigt om nyttan och lämpligheten af skolans flyttning till Stockholm.
På de för en sådan förändring förut framhållna och nu åter åberopade skäl, har Bruks - Kongl. Maj:ts JSåd.
Proposition N:o 68. 17 Bruks-societeten funnit sig böra vidblifva den mening, att för inrättande af en med tidens fordringar och Svenska bergshandteringens behof öfverensstämmande Bergsskola någon dertill lämpligare lokal, än den i förening med Teknologiska Institutet ej erbjöde sig, och hvilken lokal, mera oberoende af tidsförhållanden än hvarje annan, tillika borde komma att erfordra minsta kostnaden så väl för skolans byggnad, sorn för dess ändamålsenligt fortgående verksamhet.
Då denna åsigt äfven af Kongl. Maj:t omfattats uti de till Rikets Ständer aflåtna framställningar, samt Rikets Ständer ej kunnat bestrida fördelarne af föreslagna flyttningen, utan hufvudsakligen anfört bristande medel såsom skäl för sin vägran, har Bruks-societeten, med anhållan om förnyad Proposition till Rikets Ständer i ämnet, i underdånighet anmält, att Societeten, som anser Bergsskolans qvarblifvande i Fahlun under en obestämd framtid icke vara förenligt med Societetens och Svenska jernhandteringens bästa och som, i händelse omförmälda förflyttning icke helier nu skulle af Rikets Ständer bifallas, måste vara betänkt på att annorledes bereda de i bergsvetenskapen studerande personer tjenlig undervisning vare sig inom eller utom landet, gåfve en ytterligare bekräftelse åt sitt förut gjorda förslag och åtagande derigenom, att
Bruks-societeten nu förklarade sig endast under vilkor af Bergsskolans förflyttning till Stockholm och sammanställning med Teknologiska Institutet samt en i enlighet med tidens fordringar skeende ändamålsenlig anordning af densamma, vilja lemna det årliga bidraget af 15,000 R:dr för den praktiska undervisningens befrämjande.
Bergsskolans
Föreståndare, hvilken upplyst, att antalet af inträdessökande elever i skolan, som var 19 till lärokursen 1853—54, 24 till kursen 1855—56, 21 till kurserna 1857—58 samt 1859—60, 23 till kursen 1861—62, uppgått till 36 till kursen 1863—64 samt till 31 till kursen 1865—66, af hvilka, enär inom nuvarande lokalen endast 20 platser finnas på ritsalen och 21 på laboratorium, öfverskjutande antalet måst förvägras inträde, anser, vid sådant förhållande, en utvidgning och förändrad organisation af skolan af behofvet oundgängligen påkallad och tillstyrker fortfarande, för sådant ändamål, skolans förening med Teknologiska Institutet; hvaremot Andre Läraren, Professoren Bagge yttrat sig, äfven under förutsättning af en förändrad organisation af läroverket enligt af honom gifvet förslag, för skolans qvarblifvande i Fahlun; och har Bergshauptmannen vid Stora Kopparberget E.
Rörande frågan, huruvida det må vara lämpligare att Bergsskolan förenas med Teknologiska Institutet eller att den får sitt läge i en bergslagsort, såsom för närvarande i Fahlun, har Kommers-kollegium, under åberopande af sin i föregående utlåtanden derom uttalade mening, nu ytterligare anfört, att med inrättandet af Bergsskolan i Fahlun visserligen, såsom till stöd för dess qvarblifvande derstädes åberopats, åsyftades praktisk undervisning, och enligt Kongl. Brefvet derom den 31 December 1819 var ändamålet med skolan endast «att lemna dem, hvilka Bih. till Ii.
Prot. 1865 & 1866. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 7 Häft. 3 18 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 68. vid universiteten redan inhemtat fullständig underbyggnad i de theoretiska delarne af bergsvetenskapen, tillfälle att tillämpa dessa deras redan vunna theoretiska kunskaper under en praktisk undervisning af de vid Bergsskolan tillsatte lärare», hvilka skulle blifva tre bland bergsstatens tjenstemän i Fahlun, der nödiga byggnader för ändamålet redan då funnos och kunde af Staten inköpas.
De, som vid universiteten undergått bergsexamen och för hvilka Bergsskolan egentligen var ämnad att utgöra en tillämpningsskola, hade likväl allt ifrån skolans tillkomst utgjort ett ringa antal, sällan öfver två eller tre årligen, men ofta derunder; och den ursprungliga planen för Bergsskolan blef snart på mer än ett sätt rubbad.
Bergstjenstemännen i Fahlun förklarade det de icke kunde åtaga sig att bestrida några lärarebefattningar vid skolan och i stället att blott vara en tillämpningsskola, såsom nyss nämndt är, blef den i följd af tidens kraf, och i Kollegii tanke, till ej ringa båtnad för bergshandteringen, lika mycket, om ej mera, en skola, der personer, ofta nog med ganska ringa förstudier, fingo tillfälle att i de theoretiska delarne af bergsvetenskapen förvärfva någon kännedom till ledning i det praktiska.
Ifrågavarande läroverk borde nemligen, i Kollegii tanke, vara så organiseradt, att derifrån kunde utgå personer med den underbyggnad i bergsvetenskaperne, som en bergsingeniör borde ega, och den öfning i deras praktiska tillämpning, som under lärokursen kunde vinnas; hvilken fordran syntes vara desto mera berättigad, som någon annan undervisningsanstalt för en fullkomligare praktisk bergsmannabildning i landet icke finnes.
Med denna fordran läte dock äfven förena sig den, att personer, som icke åsyfta ernående af en grundligare och mera omfattande bildning, finge såsom extra ordinarie elever af undervisningen vid läroverket sig begagna i den mån de, med afseende å deras tillernade lefnadsyrke, sjelfve åstundade samt förhållandena i öfrigt medgåfve.
Läroverkets sålunda angifna syftemål vore ej annat än det, som man ansett böra utgöra den nuvarande Bergsskolans, alltifrån det hon kom i verksamhet, och, så vidt omständigheterna tillåtit, äfven sökt uppnå.
Hade vid skolans bildande fråga varit om inrättande af ett läroverk för omkring 20 elever, med särskild lärarepersonal och för hvilket nya dyrbara byggnader behöft uppföras, torde
Fahlun icke ansetts hafva varit det derför lämpligaste stället.
Vid ett läroverk för bergsmannabildningen borde väl undervisningen alltid hafva en praktisk rigtning, men deraf följde, enligt Kollegii åsigt, icke att det behöfde vara beläget i en bergslagsort.
Under den tvååriga lärokursen vid nuvarande Bergsskolan skedde all undervisning vid sjelfva läroverket, utom under några få månader, och, enligt de af vederbörande nu föreslagna undervisningsplaner, skulle likaledes undervisningen under största delen af året ske vid läroverket; och detsammas belägenhet i en bergslagsort kunde alltså under denna tid och på denna undervisning icke medföra någon särskild nytta.
För elevernes praktiska undervisning och öfningar vid bruk och bergverk kunde sådant ej heller vara af något afseyärdt gagn, om icke läroverket vore beläget vid ett så betydligt jernverk, att detta omfattade alla de vigtigaste grenarne af jernhandteringen, och till hvars fortfarande begagnande Kongl. Maj:ts Nåd.
19 för undervisningen rättighet vore förvärfvad.
Erfarenheten hade äfven visat, att, oaktadt Bergsskolans belägenhet i en bergslagsort, bruk och bergverk för elevernes undervisning likväl måst, stundom på icke obetydliga afstånd, uppsökas, och hvar Bergsskolan än vore belägen, blefve resor till andra ställen för elevernes praktiska bildning behöfliga, I anledning häraf och då Bergsskolans förening med Teknologiska Institutet medförde, jemte besparing i kostnader och andra i denna fråga åberopade fördelar, den af ett fullständigare tekniskt läroverk, der undervisningens ändamålsenliga och behöriga gång vore bättre betryggad, än den kunde vara vid Bergsskolan i en aflägsen landsort, hvarest, blott i händelse af en lärares sjukdom, ej ringa . hinder i undervisningen kunde uppkomma, samt någon olägenhet af denna förening deremot icke syntes vara att befara, ansåge Kollegium att, af förutnämnda alternativ, det, som afser berörda förening, egde företrädet.
Då läroverkets läge på landsbygden skulle, på sätt föreståndaren anfört, fordra betydliga, annars ej erforderliga utgifter, såsom för bostäder åt eleverne m. m., samt dessutom vara förenadt med flera olägenheter, har Kollegium ansett detta alternativ icke böra ifrågakomma.
På sätt i Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag aflåtna Proposition meddelades, skulle, för den händelse att Bergsskolan blefve förenad med Teknologiska Institutet, kostnaderna, enligt då aflemnade och af Ofverintendents-embetet godkända förslag, för en för Bergsskolan behöflig nybyggnad å Institutets tomt utgöra 95.019 R:dr och, med tillägg af 5,000 R:dr för värmapparat, gas- och vattenledning, 100.019 R:dr, hvarförutan för laboratoriernas aptering och förseende med nödiga inventarier skulle erfordras minst 6,000 R:dr.
Kommers-kollegium vitsordar det, åtminstone numera, temligen allmänt kända förhållandet, att Bergsskolans i Fahlun varande åldriga byggnader icke vidare äro hvarken för undervisningen lämpliga och tillräckliga eller såsom bostäder för lärarne passande, och anser Kollegium att, om bergselevemes undervisning fortfarande skall ske i Fahlun, det vore nödigt att nya hus derför snart uppfördes och sådant på ny plats, dels emedan den nuvarande dertill vore mindre tjenlig, sedan jernväg blifvit anlagd nära derintill, dels på det undervisningen under byggnadstiden icke måtte hindras eller behöfva afbrytas.
Enligt det förslag, som i nämnda hänseende blifvit af Bergsskolans föreståndare år 1862 upprättadt, skulle sjelfva läroverksbyggnaden uppföras af tegel, men öfriga byggnader af trä, med utrymme i laboratorium och ritsal för 22 elever, och var kostnaden för samtliga byggnaderna beräknad till 200,000 R:dr, under förutsättning att för trähusen gamla materialier till någon del komme att begagnas, men är numera upptagen till 205,300 R:dr, med antagande att endast nya materialier blifva använda.