Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta k a n visserligen af m å n g a a n s e s s å s o m mindre nödvändigt, o c h m å n g a läsa j u endast för sitt n ö j e s s k u l l, m e n d e flesta i n s t ä m m a säker- l i g e n m e d m i g d e r u t i n n a n, att m a n ej u t e s l u t a n d e b ö r l ä s a f ö r att r o a s i g, u t a n ä f v e n f ö r att i n - h e m t a n y t t i g a l ä r d o m a r o c h u t v i d g a sitt å s k å d - ningssätt.
E m e l l e r t i d f i n n e s d e t m å n g a v e r k l i g t s t o r a för- fattare b l a n d d e i d e a l i s t i s k a, h v i l k a s a r b e t e n j a g s ä t t e r h ö g r e ä n d e flesta, s o m f r a m b r i n g a s i v å r a d a g a r; i d e flesta af realisternas b ö c k e r tröttas m a n g e n o m de p r o b l e m, s o m ständigt framläggas till l ö s n i n g.
D å b l i r d e t e n n j u t n i n g o c h h v i l a att s t u n d o m l ä s a ä l d r e f ö r f a t t a r e s a r b e t e n o c h i s y n n e r h e t d e g a m l a s k a l d e r n a s v e r k.
M a n befin- n e r s i g u n d e r l ä s n i n g e n a f ett s å d a n t s k a l d e s t y c k e liksom i en annan verld.
M e n v i v e t a j u a l l a, att d e t v i g t i g a s t e f ö r o s s ä r att k ä n n a v e r l d e n o c h m e n n i s k o r n a, m e d h v i l k a vi lefva o c h u m g å s.
O c h att k ä n n a d e m o c h o s s s j e l f v a s å v ä l i d e t s t o r a s o m i d e t lilla, till d e t y t t r e o c h till d e t i n r e, d e t l ä r a v i a f d e b ä s t a författarne p å det realistiska o m r å d e t.
T y h v a r t i l l tjenar d e t väl, att m a n läser alster af e n författare, s o m lefvat m å n g a år till baka i tiden, j a, till o c h m e d för så l ä n g e sedan, att en n y genera- t i o n h u n n i t u p p v ä x a s e d a n dess, d å hvarje genera- t i o n h a r sina t a n k a r o c h sitt åskådningssätt o c h h v a r j e e n s k i l d bär m e r eller m i n d r e prägeln af den tid, i h v i l k e n h a n l e f v e r?
N u b ö r m a n e m e l l e r t i d ej tro, att d e t är m i n af- sigt att råda u n g a flickor att läsa Z o l a, S t r i n d b e r g o c h d y l i k a författare.
N e j, l å n g t derifrån!
M e n j a g anser heller e j, att u n g a flickor b ö r a vara alldeles o b e k a n t a m e d dessa författare.
D e b ö r a veta, h v a d s o m talas o c h sKrifves o m i deras t i d; d e b ö r a i c k e lära d e t direkt, m e n i n d i r e k t.
M o d e r n kan g e n o m samtal förklara för d e m, h v a d s o m skrifves o m, o c h förbereda d e m på, h v a d d e k o m m a att m ö t a i lifvet.
S k u l l e d e sedan en g å n g träffa p å e n sådan b o k, k u n n a d e förstå att skilja p å g o d t o c h o n d t o c h finna d e t g o d a i b ä g g e r i g t n i n g a r n a.
T y h v a d k a n eljes h ä n d a?
J o, d e stå k a n s k e e n dag utan ringaste k ä n n e d o m o m lifvet, s o m d e e n - dast lärt uppfatta g e n o m s v a g a teorier, o c h k o m m a så ut i v e r l d e n, hvarest d e lära känna d e n, sådan d e n v e r k l i g e n är.
D e n n a hastiga ö f v e r g å n g är far- l i g o c h b ö r derför så m y c k e t s o m m ö j l i g t f ö r m i l - dras, o m d e n ej h e l t o c h hållet k a n u n d v i k a s, o c h d e n får ej ske p å e n g å n g, utan så s m å n i n g o m.
T i l l k o n f i r m a t i o n s å l d e r n b ö r m a n d e r f ö r vara ytterst försigtig, m e d h v a d m a n låter u n g a flickor läsa, ty det är d å d e n r e a k t i o n börjar, s o m ofta v e r k a r åt- g ö r a n d e p å hela lifvet.
D å j u s t b e h ö f v a d e börja lära k ä n n a lifvet f ö r att s e d e r m e r a ej k o m m a att stå s o m ö m t å l i g a d r i f h u s p l a n t o r, h v i l k a ej tåla verldens köld.
D e k o m m a d å så s m å n i n g o m att förstå v e r l d e n o c h betrakta d e n m e d a n d r a b l i c - kar, o c h d å d e slutligen m o g n a t till q v i n n o r, k u n n a de tåla att läsa h v a d s o m helst utan u n d a n t a g, ty d e k o m m a d å i c k e p l ö t s l i g t i n i e n sfer, s o m är d e m alldeles f r ä m m a n d e o c h till följd deraf k u n d e verka öfverväldigande.
M a n kan j u g e n o m l ä s n i n g lära så ofantligt m y c - ket, s o m m a n k a n s k e a l d r i g annars skulle k o m m a till i n s i g t o m i lifvet.
A t t k ä n n a sig sjelf, lifvet o c h d e m e n n i s k o r, m e d h v i l k a v i lefva, är en huf- v u d s a k för h v a r j e t ä n k a n d e m e n n i s k a, o c h j a g h a r hatad.
Motvilligt lemnade tjenstfolket honom sin hjelp, trotsigt och stolt tog han emot den.
Ondsint som en fångad katt slog han om- kring sig.
Mången blånad hade lekkamraten att uppvisa, mycken spotskhet att fördraga.
Det föreföll, som om detta förakt, som var honom alldeles nytt, allt mer drog barnet till sig: han fattade en svärmisk tillgifvenhet för sin plågoande; ej från något håll smakade honom det sällsynta berömmet så väl.
Tör hända var det ock en ädel själs medlidande, som vet sig sjelf vara lycklig, den andre olycklig.
I allt stod han före, endast icke i att arbeta, lära sig.
Medan ännu Sigfrid satt rådlös framfor de dunkla hieroglyferna, hade Klas redan sedan länge löst dem och trium- ferande förkunnat det för läraren, som med oblida ögon såg hans seger öfver gunstlingen.
Klas var son till en genom eget förvål- lande förolyckad banvakt.
Han hade erfarit lyckan af ett hem.
Beständigt stod för hans ögon det hemtrefliga lilla huset vid skogs- brynet, omgifvet af röda tulpaner och hvita prestkragar.
Hönsgården full af fjäderfä, hvars ägg han samlade, hundvalpen, hvilkens herre han var.
Hvilken rikedom!
Hade nå- gon då sagt honom, att de voro fattiga — han hade icke förstått det.
Med hvilken stolthet såg han ej det gnistrande tåget brusa förbi, hans tåg!
D å de lemnade detta pa- radis, var det visserligen hårdt, men han hade d.ock ännu qvar sin moder, inbegreppet af all sällhet.
I allt deras armod hade hon dock glädje för honom.
Nu dog äfven hon, och allt var dock ej förbi?
Lefva skulle han, lefva alltjemt — men huru?
På barn- huset fick han en aning derom.
Om man endast låtit honom stanna der, bland hans gelikar, men här, framdragen i ljuset, detta rikedomens bjerta ljus, i hvilket han sjelf måste se, att han var i lumpor!
Hvad an- gick denna flacka lycka honom, den sorg- erfarne?
Detta var ingen lycka.
Med öfverlägsenhet såg han ned på denne rike kamrat, som var fattig på allt, som han sjelf skattade.
Han hatade detta lif, fullt af veklighet.
Allt, hvad han gerna skulle ha gjort, vågade han ej, icke äta, icke sofva, icke leka, så som han älskade det och var van.
Hans frihet var förlorad, en tvångströja för alltid honom pådragen.
Om de endast ville jaga honom bort!
Men han skulle bli dem nyttig, lära denne flickaktige pjunker kraft.
Liksom om det kunde läras i detta hus!
Han sökte på alla vis göra sig omöjlig.
En dag, han hade nu varit der i fem år, hade han med en pil sårat Sigfrid strax ofvan ögat.
Allt var i uppror.
» Han är allt för van- artig », klagade läraren.
» Han måste bort! » Sigfrid bad för honom.
» Hvarför gjorde du det? » frågade köp- mannen vredgadt.
» Den dumma ungen sade ju, att det inte skulle göra ondt; han vet inte, hvad smärta vill säga, derför måste jag visa honom det. » Köpmannen måste le.
» Den slyngeln har rätt, men i den vägen undanber jag mig för framtiden dina lektioner.
Gif honom ett duk- tigt kok stryk och stäng in honom. » Man stängde in honom i lusthuset; han hade ej ändrat en min under slagen, endast Sigfrid hade jämmerligen gråtit och var otröst- lig.
Han öfvertalade tjenstfolket, som intet kunde neka honom, att på tredje dagen i hemlighet släppa honom dit in.
» Men gör det kort, » sade den gamle trädgårdsmästaren, » jag skall under tiden stå på vakt, att inte den slyngeln gör er något ondt, herr Sigfrid;
I D U N han ger ingen menniska svar, och den goda » Så säger man bara. » maten har han i trots inte rört vid. » » Nej, » bedyrade gossen, » jag menar det, I skymningen släpptes Sigfrid in.
Endast jag har dig kärare än något annat! » så småningom kunde han upptäcka kamraten, Klas steg upp från sjukbädden som en som satt hopkrupen i ett hörn.
Han sva- annan menniska, foglig, förnuftig, väl vetande, rade intet, när Sigfrid ropade på honom.
att han blott af nåd blef fördragen.
Och D å han kom närmare, lyfte Klas på huf- så svår han än fann denna ställning, icke vudet; han såg så förändrad och eländig ut, en klagan kom öfver hans läppar.
Han att hans vän började snyfta.
hade fattat ett beslut, han ville arbeta, ar- » Hvad lipar du för?
Hvad vill du här? » beta sig fri.
for nu den andre ut.
» Kan ni inte lemna Så blek och eländig som den andre var, mig i fred? » så kraftigt utvecklade sig Sigfrid, förgäfves » Nej, » snyftade Sigfrid, » jag kan inte, för bemödande sig att draga den dystre vännen jag håller af dig. » med sig in i sina öfverdådiga poj kupptåg.
» Du!
D u vet inte en gång, hvad det vill Det lyckades honom ej.
Men ett lycka- säga.
Mor, mor, jag vill till dig, hemta mig!
des honom: att eröfra detta motsträfviga Dig hör jag till. » hjerta; för honom öppnade det sig, han lefde Då slog Sigfrid armarne om hans hals och helt allena der inne, på ett sorts altar, som hviskade: » Klas, höra då inte vi till samman?
den ende vännen, den enda lyckan på jorden.
Min mor är död liksom din; jag vet inte ens Köpmannen, som nu var stolt öfver sin något om henne, jag är mycket mera öfver- vackre son, såg ogerna denna dystra skugga gifven än du.
Om de nu se oss till sam- bredvid honom; han hoppades, att student- man, skola de inte glädja sig deröfver i him- åren, som nu begynte, skulle skilja dem åt, melen?
» ty deras vägar kunde j u ej bli de samma.
Klas reste sig upp och såg på honom.
Klas förekom hans önskningar.
Han steg » Stackars liten, » sade han, » jag skall säga en dag in till köpmannen, tackade honom dig, hur det är, när man har en mor. » Och för alla välgerningar och bad, att han skulle nu började han, hälft i feber, tala om den gifva honom fri.
Han ville bli sjelfständig, härliga bardomstiden.
kunde gifva lektioner, hade ock genom detta Den gamle trädgårdsmästaren, för hvilken hus ' frikostighet sparat tillräckligt att hyra detta blef för långt, öppnade dörren och fann sig ett rum.
Då Sigfrid fick vetskap om dem arm i arm.
detta - — köpmannen var full af loford öfver » Tyst, » hviskade Sigfrid, » han sofver.
V i Klas ' beslut — råkade han alldeles utom sig.
Han besvor vännen i godo, i vrede, att skola lägga honom i hans goda bädd. » Klas var orubblig.
Men mannen såg, att gossen var vanmäg- ej öfvergifva honom.
» Det måste ske, » sade han, » tro mig.
Denna tig.
Han kallade på folk, de förde honom in i huset, och han låg sanslös i många yppighet, som ej anstår mig, är gift för min veckor.
V i d hans bädd satt den lille vän- själ; jag är för stolt att lefva af barmhertig- nen, som ej längre ville höra talas om nå- het, då det står att ändra.
Du skulle ej gon förströelse.
» Låt oss vara, » sade han, hålla mig kär, om det vore så, och jag vill » vi höra till samman, vi måste hålla mycket inte endast ha din kärlek, utan äfven din aktning. » af hvar andra, ty vi ha båda ingen mor. » » Ä r du inte aktad, ärad?
Huru fattiga äro ej ändå vi rika!
Ej ens våra vänner kunna vi behålla! » Käck trofast mig din hand, » Vår vänskap, Sigfrid, står högt öfver allt min broder blif och vänd ej bort från mig ditt öga, annat.
Intet kan rubba den. » förr ' n döden blir dig sänd.
» Intet, intet i lif eller död, » ropade Sig- » Hvad skulle i sjelfva verket kunna Tjenstfolket hade redan gladt sig åt att frid.
bli qvitt den elake pojken, som alla kallade skilja oss?
Skulle jag en gång behöfva dig, honom.
Men Klas tillfrisknade.
Då han för ej kunna reda mig dig förutan, då kommer första gången återkom till sans och slog upp du j u dock åter? » (Forts.) ögonen, suckade han: » Jag önskade, jag vore död!
Hvad skall jag göra här? » » Vara hos mig, » hviskade Sigfrid, » jag kan inte lefva utan dig. » För sommaren.
V i l l e endast v ö r d s a m m a s t underrätta e d r a ärade läsarinnor o m, att v a n l i g a sallatshufvuden k u n n a m e d s t o r fördel a n v ä n d a s s o m spenat.
T i l l a g a s alldeles p å s a m m a sätt o c h h a en o m m ö j l i g t finare o c h a n g e n ä m a r e s m a k än d e n n a.
» En gourmand ».
God lingonsylt.
K o k a torra l i n g o n m e d vatten.
N ä r d e t är k o k t, slås allt i e n så eller ett träkärl; n ä r m a n sedan v i l l b e g a g n a det, tager m a n 5 " B surt l i n g o n m o s, 2 \ ' vS s o c k e r, litet k a n e l och I stång vanilj.
Sockret kokas först m e d v a n i l j e n o c h k a n e l e n, o c h sist iläggas l i n g o n e n.
S k u m m a s v ä l.
Enkelt sätt att förvara blåbär.
Koka blåbär m e d litet vatten o c h s o c k e r s a m t en bit k a n e l.
N ä r allt, s o m finnes, är k o k t, l ä g g e s d e t p å e n a n k a r e o c h tor- varas i k ä l l a r e n.
G o d a att a n v ä n d a till k r ä m o c h s o p p o r o c h b e h ö f v e r m a n sedan e n d a s t l ä g g a litet s o c k e r eller sirap deruti.
Honung m å aldrig förvaras i ett i n - stängdt skåp, i s y n n e r h e t ej i närhe- t e n af m j u k t b r ö d (s u r l i m p a); d e n öfvergår d å genast i j ä s n i n g.
Buljong, s o m r e d a n surnat litet, k a n göras s m a k l i g i g e n, o m m a n u p p k o k a r d e n o c h tillsätter en k n i f s u d d n a t r o n bicarbonicum.
D e t uppfräsande skum- met måste n o g a skummas bort, o c h s o p p a n kan serveras utan skrupler.
Ost förlorar, s o m b e k a n t, b å d e ut- s e e n d e o c h sin bästa a r o m, o m d e n t o r k a r; m a n b o r d e alltid slå e n i salt- v a t t e n l a g o m fuktad d u k o m k r i n g en påbörjad ostbit.
Skinka, s o m skall r ö k a s, b ö r, f ö r att blifva m ö r, först förvällas, d. v.
s. l ä g g a s i kallt v a t t e n, h v i l k e t får u p p - koka.
För att få v a c k e r färg p å k r ä m af inlagda krusbär o c h rabarberstjelkar Hvad är » lutsten »?
Tvål- och såpkokning.
i l E J / ö r n å g o n tid till baka m e d d e l a d e en i n s ä n - ' 1 darinna, • » R a k e l », i I d u n en b e s k r i f n i n g å b i l l i g o e h p r a k t i s k tvål- o c h s å p k o k n i n g, h v i l k e n t y c k e s h a v ä c k t m y c k e t intresse.
M e n ty värr v a r o r d e t » l u t s t e n », s o m i b e s k r i f n i n g e n b e g a g - nades, för svenska ö r o n (v å r m e d d e l a r i n n a v a r finska) n å g o t n y t t o c h o b e k a n t, o c h m a s s o r af förfrågningar i n g i n g o till R e d a k t i o n e n: » h v a d är l u t s t e n?
» — » h v a r finnes d e n att k ö p a?
» — » öfverallt ha v i frågat efter d e n, m e n i n g e n k ä n n e r till d e n » — o.
s. v. "
; V i k u n d e dess värre sjelfva i c k e genast gifva n å g o n förklaring, utan måste först interpellera vår o k ä n d a m e d d e l a r i n n a i frågan.
» R a k e l » har n u k o m m i t m e d e n n y insändare, h v i i k e n h ä r följer, o c h i h v i l k e n alla, s o m förr stått spörjande, finna svar.
F ö r att ytterligare — o c h m e r a t y d - ligt — för Jduns läsarinnor förklara t v å l k o k n i n g e n m e d lutsten (äfven kallad kaustiksoda) vill j a g här n e d a n beskrifva m i n sista k o k n i n g, h v i l k e n l y c k a d e s u t m ä r k t o c h i m å n g a detaljer afviker från m i n förra beskrifning.
U n d e r v i n t e r n h a d e j a g h o p s a m l a t flott af alla slag, så att jag h a d e 1 6 &amp; deraf.
N u smälte j a g 4 •ffi lutsten i 1 2 k a n n o r vatten.
D e r e f t e r tillsatte j a g 16 S flott.
D e t t a fick n u k o k a u n d e r ständig o m - r ö r i n g, i tre t i m m a r, öfver mycket s v a g eld.
Då dessa t i m m a r v o r o till ä n d a, i s l o g j a g 2 k a n n o r kallt vatten samt fyra g ö p n a r salt.
(Saltet, p å d e t tvålen måtte t o r k a bättre.)
R ö r d e så o m en s t u n d o c h s l o g u p p g e n o m d u r k s l a g uti e n stor b y k b u n k e.
S e d a n tvålen (d a g e n d e r p å) alldeles afsvalnat o c h stelnat, s k a r j a g d e n i bitar, h v i l k a u p p r a d a d e s p å b r ä d e n att t o r k a.
N u, s o m halftorr, u p p v ä g d e j a g tvålen, o c h d e n v ä g d e 3 £ 4 ®.
D e fyra S lutsten kostade 25 öre flottet o c h vattnet k u n n a v i ej r ä k n a till n å g o t, saltet till h ö g s t 8 ö r e.
E n a n v ä n d - barare o c h billigare tvål k a n m a n ej ö n s k a sig.
Såpkokning.
2 I S b e n s ö n d e r h u g g a s, 3 " ffi lutsten smältas i 1 0 k a n n o r vatten.
H ä r t i l l sättas b e n e n o c h fläsks valarna att k o k a i t v å t i m m a r.
Derefter iblandas tre h ä n d e r salt o c h 1 k a n n a kallt v a t t e n.
B e n e n borttagas, o c h såpan u p p s i l a s.
J a g fick af d e n n a sats e n fjärding nästan full.
Satsen är således 1 | " B lutsten p å 1 £ b e n o c h 5 k a n n o r vatten.
M a n b ö r ej vara r ä d d, ifall flottet o c h b e n e n äro besatta m a d m ö g e l.
D e t g ö r intet.
T y v ä r r ser d e t ut a f förfrågningarna i I d u n, s o m lutsten ej alls funnes i h a n d e l n i S v e r i g e.
H ä r i F i n l a n d fins d e n h o s d e flesta h a n d l a n d e till 2 5 — 3 0 ö r e x ?.
Intresserade b o r d e a n m o d a n å g o n h a n d l a n d e i S v e - r i g e att från F i n l a n d r e q v i r e r a d y l i k.
* — M a n b ö r ej h a n d t e r a lutsten m e d blotta h ä n d e r n a, ty d e n är frätande.
* Sedan vår värderade meddelarinna nu upplyst, att h o n m e d » l u t s t e n » afser kaustik soda, m ö t e r ej alls n å g o n s v å r i g h e t att få den h ä r h e m m a, d å sådan finnes till salu i hvarje k r y d d k r a m h a n d e l.
af R e d.
b ö r m a n tillika m e d s o c k r e t i l ä g g a 1 s k e d sirap.
D e t t a b o r t t a g e r d e n grå- a k t i g a färg, s o m sådan k r ä m ejles lätt erhåller.
Biffar af äldre k ö t t blifva lätt torra o c h s e g a.
D e t t a k a n afhjelpas g e n o m att i d e t h a c k a d e köttet inarbeta 2 å 3 m a t s k e d a r t j o c k, s ö t grädde- D e r - efter f o r m a s biffarne o c h öfverhaekas samt b e s t r ö s m e d salt o c h p e p p a r o c h stekas häftigt i b r y n t s m ö r.
Kryddsill.
Sillen urtages o c h vatt- nas ungefär ett d y g n.
Sköljes v ä l o c h torkas i h a n d d u k.
I en b u r k l ä g g e s sedan o m v e x l a n d e ett h v a r f sill o c h ett h v a r f af följande k r y d d o r: lagerbärs- blad, skalad o c h k l u f v e n l ö k, h e l p e p - par, m a t o l j a o c h rätt m y c k e t s o c k e r.
T i l l r ä c k l i g t m e d ättika öfverslås o c h lock m e d tyngd pålägges.
Färdig o m några dagar.
Laxinsaltning.
N ä r l a x e n är u p p - skuren o c h väl torkad m e d linneduk, i n g n i d e s salpeter p å hvarje halfva.
N u lägges salt, helst liineburgersalt, i b o t - t e n af e n bytta, o c h l a x e n l ä g g e s m e d s k i n n s i d a n nedåt, nästa b i t tvärt o m o.
m e d salt e m e l l a n.
E f t e r fyra veckor omlägges laxen o c h laken på- slås, sedan d e n klarnat.
L a k e n s k u m - m a s, n ä r så b e h ö f v e s.
L a x e n skall vara väl p a c k a d, o c h l o c k e t m e d t y n g d skall alltid l i g g a o f v a n p å.
Köttrullader.
F ä r s k t o x k ö t t skares i t u n n a s k i f v o r, h v i l k a d o p p a s i en b l a n d - n i n g af salt, k r y d d p e p p a r o c h litet s o c - ker, hvarefter d e bultas n å g o t, så att k r y d d o r n a m å väl i n t r ä n g a i köttet.
A f späckfläsk skares n å g o r l u n d a stora s t r i m l o r o c h k r i n g hvarje af dessa rul- las e n köttskifva, hvarefter d e o m b i n - das m e d tråd.
I stekgrytan läggas så m å n g a, s o m få r u m p å b o t t e n, o c h stekas b r u n a i s m ö r, hvarefter påspädes m e d k o k h e t t v a t t e n, litet i sänder, o c h d e så ö f v e r l y c k t a fullsteka; u p p l o c k a s m e d gaffel p å v a r m karott, o c h trådarne b o r t t a g a s.
Såsen redes m e d m j ö l, några
M e d Iduns expeditlon verkställer alla u p p k ö p I l är förenad Iduns uträttnlngsbyrå, hvilken gratis åt Iduns abonnenter I landsorten s a m t för öfrlgt s k e d b l a d s ö t grädde, e n tesked s o c k e r samt några d r o p p a r s o y a samt spädes m e d k o k t vatten.
Körsbärssoppa o m v i n t e r n.
A f syl- tade k ö r s b ä r tages e n k o p p eller mera, o m m a n h a r råd, lägges i k o k a n d e vatten tillsammans m e d ett p a r s k e d - blad s o c k e r, litet m å l e n kanel o c h nå- gra s k e d b l a d körsbärssaft.
Göres sim- m i g m e d ett s k e d b l a d p o t a t i s m j ö l.
P \ U I l KJ så att garnet ej k a n skrida.
Ä n d a r n e k a n s a m m a n v r i d a s till o m k r i n g 8 tums l ä n g d.
D e n n a stjelk o m v i r a s m e d m o s s - g r ö n t garn, så att k o p p a r t r å d e n döljes.
P å l i k n a n d e sätt förfares m e d alla bol- larne, hvarefter d e viras tillsamman i f o r m af e n s o c k e r t o p p.
B o l l a r n e skola från hvarje h v a r f från spetsen bli allt större p å s a m m a g å n g d e b l i allt m ö r - kare.
D e största b ö r a d o c k ej öfver- stiga e n t u m s diameter.
D e r d e n så- l u n d a erhållna klasen fästes v i d snöret, täckes d e t m e d m o s s g r ö n t g a r n o c h t v ä n n e passande b l a d, h v i l k a l i k s o m o m s l u t a drufklasen.
Kokadt s o c k e r d r i c k a.
2 0 k a n n o r käll- vatten, 5 • § livitt p u d e r s o c k e r, 3 5 o r t h u m l e, 1 2 ort krossad ingefära k o k a s två t i m m a r i oförtent k o p p a r k i t t e l o c h spädes u n d e r k o k n i n g e n m e d vatten, så d e t håller s a m m a qvantitet.
0 ä g g - h v i t o r vispas till h å r d t s k u m o c h v i - spas uti, n ä r d r y c k e n är f ä r d i g k o k t, hvarefter d e n genast uppsilas o c h af- svalas s o m vanligt s v a g d r i c k a.
S e d a n tillsättes l q v a r t e r g o d jäst.
A f detta blifver en ankare klart s o c k e r d r i c k a, s o m b ö r l i g g a p å kärlet 8 il 9 d y g n.
T a p p a s sedan p å buteljer, h v i l k a kor- kas v ä l o c h hartsas.
D e b ö r a l i g g a orörda 3 veckor.
Blomster- och visitkortskorg.
A f p a p p - lådor eller styf k a r t o n g k l i p p e s e n stjerna i f o r m a f t ä v n n e qvadrater, l a g d a öfver h v a r a n d r a så, att d e bilda 8 lika stora uddar- D i a g o n a l e n i b o t - tenstjernan b ö r vara 6 o e h i sidostjer- n o r n a 4 d.-tum.
I alla h ö r n instickas k n a p p n å l a r så, att endast h u f v u d e n a äro s y n l i g a.
M e d u p p l ö s t g u m m i p å - klistras i m i d t e n p å hvarje stjerna e n q v a d r a t, hälften så stor s o m stjernan, o c h a f b l å eller r ö d perkal.
Sedan virar m a n h v a r a n n a n g å n g m e d t v å trådar hvit o c h h v a r a n n a n g å n g m e d t v å trådar b l å, d e t vill säga i öfver- e n s t ä m m e l s e m e d perkalen, m a s k i n t r å d, Bischoff.
2 liter v a r m t vatten, | h v a r v i d n o g a efterses, att trådarne ej k i l o g r.
socker, 1 liter r ö d t eller franskt k o m m a att slingra sig o m h v a r a n d r a.
v i n samt p o m e r a n s e s s e n s efter smak.
M a n virar paralellt m e d qvadrateraas 8 s i d o r o c h så tätt, att p a p p e n döljes.
I m i d t e n bildas d å e n åttasidig ö p p - Mjölkpunsch.
Fyra 9 socker hugges n i n g m e d p e r k a l till b o t t e n.
O m m a n smått s ö n d e r o c h lägges i e n bål, d e r p å vill, k a n m a n p å d e n n a b o t t e n p å - slås k n a p t e n k a n n a k o k t vatten o e h klistra hvarjehanda figurer.
Sedan röres väl o m m e d e n silfverslef D å s o c k - s a m m a n s y s d e åtta s m å stjernorna o c h ret är smält, slås deri d e n pressade o c h m e d bottenstjernan i h e n n e s åtta v i n k - silade saften a f 2 stora eller 3 m i n d r e lar, så att d e m o t h e n n e bilda 4 5 % c i t r o n e r, sedan slås d e r i 1 k a n n a fin v i n k e l.
E n b å g e a f d y l i k a stjernor arrak, o c h d å allt är b l a n d a d t, slås deri k a n äfven a n b r i n g a s.
D e r stjernorna 1 k a n n a s ö t mjölk, h v a r m e d v ä l o m - s a m m a n s y s, fästas s m å rosetter af siden- röres.
D å d e t synes m y c k e t skuret, b a n d.
D e n n a k o r g har fördelen af att silas p u n s c h e n g e n o m h v i t t läskpapper, vara b å d e trefiig o c h billig.
l a g d t i e n glastratt eller n y blecktratt Selma.
öfver e n stor butelj.
D e t r i n n e r m y c - k e t l å n g s a m t, så att d å osten lagt s i g tjockt p å p a p p e r e t, aflyftes tratten, o c h m a n får ö m s a n y a p a p p e r flere g å n g e r.
Kopptårta.
4 ä g g, 2 k o p p a r s o c k e r, Efterrätter.
Fanny • — g.
Att skura messing o c h koppar.