Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte förmälan hurusom Torna och Rara häradsboer i Malmöhus län, hvilka hafva sig ålagdt alt bekosta 19,541 alnar af den vägsträcka mellan städerne Malmö och Lund, som enligt fattadt beslut, skall makadamiseras, såsom bidrag till bestridande af den härför till 84,967
R:dr beräknade kostnaden, af Staten erhållit ett anslag af 56,644 R:dr, har, uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion, Riksdags-fullmäktigen från nämnde län Per Nilsson anhållit, att, ehuru det understöd af allmänna medel, som sålunda de vägbyggnadsskyldige förunnats vore ganska ansenligt, Rikets Ständer likväl, enär 28,523 R:dr ytterligare erfordrades för fullbordandet af detta makadamiserings-arbete, deraf de fleste häradsboerne, såsom aflägse boende icke kunde draga någon synnerlig fördel, och utgifvandet af denna summa, jemte vägens framtida underhåll, beräknadt till 16 sk. årligen för hvarje sträckfamn, blefve ganska känbart för de 115 hemman, sorn hade sig sådant ålagdt, måtte, med afseende jemväl derå, att ofvannämnda anslag vöre det enda, sorn af de årligen utgående betydliga bidragen till vägförbättringar kommit Malmöhus län till godo, bevilja hemmans-innehafvarne i Torna och Bara härader ett ytterligare Statsbidrag af 15,000 R:dr B:ko till bestridande af de kostnader, som för vägens makadamisering ännu ansågos vara behöflige.
Då, på sätt motionären sjelf uppgifvit, bemälde häradsboer, för utförande af ifrågavarande företag, af allmänna medel redan fått uppbära en ganska betydlig summa och således åtnjutit allt det understöd, som härför från Statens sida bil— liglvis bör kunna påräknas, hemställer Utskottet att Per Nilssons motion må lemnäs utan afseende. 19:o.
Till rese- och undersökningskostnader samt expenser för allmänna arbeten, har Kongl. Maj:t äskat enahanda årliga anslag, som vid sistlidne Riksdag bestämdes, eller 12,000 R:dr, att, räknadt för fyra år från och med det innevarande, utgå med tillsammans 48,000 R:dr; och som Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader upplyst, att enahanda belopp som det af Rikets sednast församlade Ständer beviljade, hvilket visat sig både vara tillräckligt för testridanBih. lill R.
Prof. 1835 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 12 Haft. 3 18 Slals-Ulskollels Utlåtande, ffl 158. de af flera smärre undersökningar inom Rikets samtlige län, och äfven lemnat tillgångar att understödja åtskilliga större undersökningar för ifrågasatte jernvägsoch kanal-anläggningar, fortfarande är behöfligt och Utskottet jemväl, på sätt här ofvan är vordet ornförmäldt, tillstyrkt ökade anslag till allmänna arbeten, hvaraf behofvet alltmer gör sig gällande, finnér Utskottet sig äga giltig anledning hemställa, att Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, må bevilja till ifrågavarande föremål 12,QOO Ridr årligen, eller för 4 år tillsammans 48,000 R:dr. 20:o Utskottet har till pröfning förehaft en af Herr G. O. Sundblad hos Borgare-Ståndet väckt motion, deruti, efter en vidlyftig framställning af de stora fördelar, som genom uppmuddring af Nordre eif vid Kongelf skulle kunna åt det allmänna beredas, blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder ville anbefalla Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader skyndsamt anställa undersökning och upprätta kostnadsförslag för upprensning af nämnde eif till minst 14 å 15 fots djup och att, om sedermera kostnaden för arbetets utförande icke kunde bestridas af de medel, som för slike ändamål af Rikets nu församlade Ständer anvisas, Kongl. Majit måtte, vid nästa Riksdag, aflåta Nådig Proposition om statsanslag till det belopp, som för berörde ändamål kunde blifva erforderligt; men då Utskottet, innan vederbörande myndigheter blifvit i ämnet hörde och sig yttrat, icke är i tillfälle att bedöma behofvet eller gagnet af den föreslagna undersökningen, för hvilken, efter hvad motionären uppgifvit, något bidrag af Kongelfs stad icke eller är att påräkna, hemställer Utskottet, att motionen icke må till någon åtgärd hos Rikets Ständer föranleda. 21:o.
Befrämjande af uldikningar och af tappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlingsföretag.
Enligt Styrelsens för Väg- och Vattenbyggnader förslag, skulle för utförande af dylika arbeten i åtskilliga delar af Riket erfordras en summa af 244,706 Ridr; och har Kongl. Majit nu föreslagit Rikets Ständer, att för detta ändamål samt med bibehållande af hvad angående bidragens beviljande, såsom lån eller anslag, utan återbetalningsskyldighet blifvit vid föregående Riksdagar bestämdt, anvisa enahanda belopp, som vid sistlidna Riksdag eller 100,000 Ridr, att under åren 1854-1857 med en fjerdedel årligen utgå.
Erkännande nyttan af de företag, som med det äskade anslaget äro afsedda, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Majits i berörda hänseende gjorda Nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. Och anser sig Utskottet härigenom hafva besvarat en af Riksdags-fullmäktigen Lars Andersson från Gefleborgs län hos Bonde-Ståndet väckt motion om beviljande af ett årligt anslag af 100,000 Ridr, till befrämjande af odlings-företag. Slals-Utskotlels Ullålande, Jtä 158. 19 22:o.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, har Herr C. G. Indebetou anhållit, att, som, på sätt motionen bilagde handlingar utvisade, vid anställd undersökning af Förste Landtmätaren i Södermanlands län utrönt blifvit, att, genom sänkning af sjöarna Långhalsen, Yngaren och llallbosjön, m. fl. i samband med dessa varande mindre sjöar till 4 fot under deras nuvarande medelhöjd, icke blott 5,839 tunnland 15 kappland nu vattendränkt mark skulle blifva odlingsbar, utan äfven de olägenheter som nämnde sjöars flodvatten årligen orsakade på omgifvande ägor till stor del undanrödjas, och kostnaden för utförande af detta företag uppginge till 133,982 R:dr 14 sk. 6 r:st., deraf, enligt ett af Distrikt-Chefen, Majoren Olivecrona, upprättadt kostnadsförslag, 64,000 R:dr belöpte för det egentliga arbetet och återstoden, jemlikt i behörig ordning af Landtmätare och gode män verkställd värdering, beräknats dels för inlösning af Qvarntorps, Wrena och Täckhammars qvarnar, hvilka vattenverk måste utrifvas, dels ock till ersättning för flyttning af Christineholms qvarn samt Christineholms och Tuna sågar, men det hvarken vöre möjligt för kringboende strandegare, som på egen bekostnad låtit anställa omförmälda undersökningar, att jemväl sammanskjuta den ansenliga summa kostnadsförslaget upptoge, eller sannolikt att erforderligt understöd härtill kunde i vanlig ordning erhållas af de medel, som vid innevarande Riksmöte komme att anvisas för befrämjande af dylika företag, Rikets Ständer, för sänkning af ifrågavarande sjöar måtte bevilja ett särskildt anslag, att meddelas ‘aidel utan återbetalningsskyldighet och %:delar såsom lån. mot de vilkor som derför kunde blifva föreskrifna, samt att anslagets- belopp måtte bestämmas till '"Adelar af den summa, som det uppgjorda kostnadsförslaget visade blifva erforderlig för arbetets utförande, deruti inberäknad lösen för de vattenverk, som måste flyttas eller utrifvas, med skyldighet derjemte för den i företaget intresserade menigheten att återstående tredjedelen sjelf bekosta.
Utskottet har, efter verkställd granskning af de ingifna hanlingarne, tagit detta ärende i noggrannt öfvervägande; och som Utskottet dervid funnit att sänkning af ifrågavarande sjöar, hvarigenom en betydlig jordvidd kan göras fruktbar och inbringa stor afkastning, bör blifva af ganska vidsträckt nytta för denna ort, som för utförande af odlingsföretag hittills icke erhållit något understöd af allmänna medel, har Utskottet trott sig böra den väckta motionen understödja; men då Utskottet anser billigt att intressenterne i större mån än motionären föreslagit deltaga i kostnaden för arbetets utförande, inskränker sig Utskottet att föreslå, det Rikets Ständer måtte för sänkning af sjöarne Långhalsen, Yngaren, Hallbosjön med flera mindre sjöar i Södermanlands län bevilja ett lån af 50,000
R:dr, under iakttagande af de vilkor och föreskrifter, som, i afseende å låns erhållande, blifva af Rikets Ständer för dvlika företag meddelade. «i O 23:o.
Hänvisande till den af Riksdags-fullmäktigen A. IF.
Uhr, vid sednaste 20 Slals-Utshollels Utlåtande, M 158.
Riksdag gjorda framställning om understöd af allmänna medel för sänkning af sjö— arne Hjelmaren och Qvismaren till 4 fot 6 tums segeldjup, hvarigenom, enligt en af Majoren och Riddaren Sundmark på grund af undersökning uppgjord beräkning, emot en kostnad af 415,000 R:dr, deruti jemväl inbegripne utgifter för segeifartens ordnande medelst ångbogsering, 26,054 tunnland skulle blifva fullt odlingsbara, 4,951 tunnland, såsom varande djupare eller af sämre beskaffenhet, blifva tjenliga för skogsväxt samt 2,000 tunnland erhållas såsom landvinning af sjöarne och användas för producerande af gröfre foderväxter, eller omkring 53,000 tunnland blifva dels fullkomligt befriade från vatten, dels högst betydligt förbättrade, har, uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion, Riksdags-fullmäktigen Anders Pehrsson från Örebro län anhållit, att, som de hinder, hvilka då verkade afslag å denna ganska vigtiga framställning, nu, enligt motionärens förmenande, voro undanröjde, enär sedermera fullständiga handlingar, utvisande resultaterne af den hällne undersökningen, blifvit till Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader inlemnade samt dessutom frågan om jernvägs anläggande mellan Köping och Hult blifvit afgjord, hvarigenom fullgod kommuikation å denna ort, äfven utan segelfart på Hjelmaren, förefunnes, Rikets Ständer, om också anslag dertill icke kunde beviljas. måtte samtycka till utförande af denna, för landet högst vinstgifvande, sjösänkning, helst det uppgjorda förslaget åsyftade icke att göra Hjelmare kana! obrukbar, utan endast att sänka densamma omkring 5.'
A fot under dess nuvarande medelhöjd, hvarigenom kanalen för grundgående fartyg fortfarande blefve fullt användbar.
Af Styrelsens för Väg- oeh Vattenbyggnader den 17 Mars 1853 till Kongl.
Majit äfgifna utlåtande har Utskottet inhemtat, att, utom de till bemälda Styrelse förut inkomua protester emot ifrågavarande sjösänkning, äfven under berörda år ytterligare en mängd personer gjort invändningar emot nämnde företag, och då dessa invändningar tvifvelsutan i laga ordning böra pröfvas och afgöras innan beslut kan fattas om företagets utförande, samt det jemväl torde vara betänkligt, att innan omförmälda jernvägsanläggning kommit till stånd eller dess ändamålsenlighet hunnit pröfvas, åtgärder vidtagas som komma att orsaka rubbning och afbrott i kommunikationen å dessa vattendrag, der en högst betydlig trafik för närvarande äger rum, får Utskottet hemställa, att den nu gjorda framställningen icke må af Rikets Ständer bifallas. 24:o.
Under åberopande af de stora fördelar, som sänkningen af lfö sjö, belägen i Villands härad och Christianstads län, skulle medföra för de af sjöns öfversvämning nu lidande strandegare, och då genom utförande af detta företag, för hvilket arbetsplan, nemligen kartor och kostnadsförslag blifvit, med Kongl. Maj ts Nådiga tillstånd, genom Styrelsens för Väg- och Vattenbyggnader försorg, utarbetade, en jordvidd af 674 tunnland vattendränkt mark blefve användbar och tjenlig för odling emot en kostnad af något öfver 55,000 R:dr, deraf 35,956 Stats- Utskottets Utlåtande, JYi 158. 21 R:dr 24 sk. erfordrades för inlösning af qvarn, säg och ålGske, som i följd af sjösänknings-arbetet mäste raseras, har uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion Riksdags-fullmäktigen Nits Andersson från Christianstads län, med förnyande af sin vid Riksdagen 1847—1848 i enahanda syftning gjorda framställning, föreslagit, att Rikets Ständer lör sänkning af nämnde sjö måtte anvisa ett lån af 30,000 R:dr samt, jemte anmälan härom, hos Kongl. Maj:t underdånigst hemställa, att Kongl. Maj:t för samma ändamål nådigst täcktes bevilja 10,000 R:dr att såsom anslag, utan återbetalningsskvldighet, utgå antingen på en gång eller på de terminer, Kongl. Maj:t täcktes bestämma.
Då emellertid den landvinning, som genom sänkning af Ifö sjö påräknas, i Utskottets tanke är alltför obetydlig, att understöd af allmänna medel till så betydligt belopp, som nu blifvit begärdt, derför skulle af Rikets Ständer beviljas, och Utskottet dessutom föreställer sig att Kongl. Maj:t, hvarest ansökning om erhållande af statsbidrag blifvit gjord, icke lärer underlåta att åt detta företag, så vida detsamma befinnes vara af någon större allmän nytta, lemna allt det understöd det förljenar, hemställer Utskottet att Nils Anderssons motion icke må föranleda till någon åtgärd å Rikets Ständers sida. 25:o. Sedan Rikets nu församlade Ständer, med gillande af Stats-Utskottets i 13 punkten af Utlåtandet M 71 gjorda hemställan, icke funnit skäl antaga Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, att aflöningen ät Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader samt dess tjenstcbiträden sä väl i hufvudstaden sorn i landsorterna måtte bland 6:te
Hufvudtitelns anslag till utgifter af ordinarie eller ständig egenskap uppföras och från den lid då nu skeende statsreglering vidtoge, utgå med ett belopp af 12,900 R:dr för året, har Utskottet nu ansett sig,böra föreslå, att de medel, som under åren 1854, 1855, 1856 och 1857 erfordras till aflöning åt bemälda Styrelse jemte tjenstgöringsarfvoden för de under densamma lydande tjenstemän, må af Rikets Ständer ställas till Kongl. Maj.ts Nådiga disposition och att för berörda ändamål, under hvartdera af nyssnämnda 4 år, ett belopp af 12,900 R:dr må från Riksgälds-Kontoret utbetalas. 26:o.
Till arfvoden för Lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civil-Ingeniörer, har Kongl. Maj:t föreslagit 1,000 R:dr årligen eller för 4 år 4,000 R:dr, samt till stipendier för elever, som vid nämnde Läroverk genomgå den för Civil-Ingeniörer bestämda kurs, likaledes 1,000 R:dr årligen i 4 år; Och då dessa anslag, som äfven vid föregående
Riksdagar blifvit till enahanda belopp beviljade, äro behöflige för bildandet af duglige Ingeniörer för allmänna arbeten, tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande 2:ne anslag, hvardera å 1,000 R:dr, jemväl un der åren 1854, 1855, 1856 och 1857 må få utgå. 22 Slals-Utskoltels Ullålande, M 138. 27:o.
Under åberopande af 14 punkten i Utskottets utlåtande M 71, angående regleringen af utgifterna under Riksstalens 6:te Ilufvudtitel, får Utskottet hemställa, att till afvittringsärendernas fortskvndande i Wester-Norrlands samt Wester- och Norrbottens Län, en summa af 8000 R:dr må af Kongl. Maj-.t få disponeras och, i mån af behof, utgå under den tid, nu skeende Statsreglering blifver gällande. 28:o.
Förutom dessa, till befrämjande af allmänna arbeten föreslagna, Statsbidrag, har Kongl. Maj:t begärt, att Rikets Ständer måtte, i likhet med hvad vid föregående Slatsregleringar ägt rum, bevilja följande anslag, nemligen: a) Till utdelning vid Landtbrukaremöten af ■premier för kreatur af utmärktare slag 5000 R:dr; och b) till Slöjdexpositionens befrämjande en lika stor summa, eller 5000 R:dr; och får Utskottet, med afseende å det nyttiga ändamål, som genom dessa anslag hittills främjats, tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition sålunda äskat. 29:o.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion har Herr Almgren, K. A., begärt, att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 8000 R:dr, att under nästa Statsregleringsperiod utgå på det sätt, att den ena hälften af anslaget disponerades till 5 årliga resestipendier af 800 R:dr hvardera åt lofvande arbetare inom handtverkerierne och den andra hälften till lika många reseunderstöd för sådane arbetare vid fabrikerne, samt att dessa understödsmedel finge af Kongl.
Kommers-Kollegium utdelas, sedan vederbörande Handtverks- och Fabriksföreningar föreslagit de personer, som till dessa stipendiers eller understöds erhållande företrädesvis borde ifrågakomma; hvarjemte motionären hemställt, att en summa af 1000 R:dr årligen ansloges till bestridande af tryckningskostnad för sådana berättelser öfver dylika resor, hvilka, efter pröfning af sakkunnige personer, kunde finnas förtjente af att komma till allmän kunskap.
I afseende å denna fråga har Utskottet inhemtat, dels att, sedan Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 18 Maj 1848 hos Kongl. Maj:t anhållit att, på det de i fabrikerne och handtverkerierne anställde arbetare, som visat sig.ega utmärktare anlag och insigt i sitt yrke, måtte kunna i främmande länder ytterligare utbilda sin skicklighet, Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder bifalla, att särskilda understöd, hvardera ej öfverstigande 500 R:dr, finge årligen af de till manufakturernes befrämjande tillgängliga allmänna medel åt dylike arbetare anvisas samt att, jemte det antalet af dessa understöd måtte rättas efter tillgångarne å nämnda medel och lika fördelas emellan fabriks- och handtverksarbetare, de arbetare erliölle företräde, som sysselsatte sig med sådane yrken, för hvilkas utöfning techniska kunskaper erfordrades, Kongl. Maj:t, efter det Kommers-Kollegium blifvit i ämnet Slals-Ulskollets Ullålande, Jfä 1S8. £5 hördt, jemlikt Nådigt Bref af den 22 nästpåföijde September förordnat, att al de till mauufakturernes befrämjande anslagne medel samt af den till bemälda Kollegium ingående andel af tull- och kontiskationsmedlen reseunderstöd skulle tilldelas lönande och insigtsfulle fabriks- och handtverksarbetare, hvaremot Kongl.
Maj:t funnit mindre lämpligt bade att beloppet inskränktes till 300 R:dr och att understöden fördelades lika emellan nämda slags arbetare, enär ett större understöd åt en utmärkt skicklig person kunde medföra mera nytta, än flere • understöd åt andre, som icke egde lika färdighet och anlag; — dels ock att vid sistlidnc Riksdag, i anledning af en då gjord, med den nu förevarande lika beskaffad, motion om dylike understöd, Utskottet uti dess, af Rikets Ständer sedermera äfven bifallna, utlåtande Jtä 178 förklarade, att, då af de under Kommers-Kollegii förvaltning ställde manufaktur- samt tull- och konfiskationsmedel full tillgång kunde påräknas till bestridande af de utgifter, som med motionen afsåges, och ändamålet således vinnas ulan direkt statsanslag, Utskottet ansåg sig böra hemställa; att nämnda motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Enligt hvad Utskottet vidare erfarit, hafva tull- och konfiskations-medlen, hvilka vid 1830 års slut utgjorde 31,728 R:dr samt hittills hufvudsakligen anlitats till reseunderstöd ej allenast för fabriks- och handtverksarbetare, utan ock för andre personer till upplysningars inhemtande om industriens framsteg i främmande länder, äfvensom lill bidrag för anställande af slöjdexpositioner, betydligen minskats genom dessa anvisningar, så att de vid 1832 års slut i jemnt tal uppgingo till endast 16,036 R:dr.
Med afseende härå och då det för utbildandet af Sveriges fabr i ks— och handtverks-industri mäste anses vara af stor vigt, att åt skicklige arbetare i fabrikerne och handtverkerierne understöd beviljas, hvarigenom dem beredes tillfälle att under resor samt arbete å fabriker eller verkstäder i främmande länder inhämta upplysning om industriens framsteg derstädes och förvärfva sig en fullständigare kännedom om de till deras yrken hörande ämnen, har Utskottet trott sig böra hemställa, att för åren 1833, 1836 och 1837, en summa af 2000 R:dr årligen må till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-Kontoret anvisas att, i den raan de under Kommers-Kollegii förvaltning ställda manufaktur- samt tull- och konfiskationsmedel härtill ej lemna tillgång, användas till resestipendier åt fabriks- och handtverks-arbetare.
Beträffande åter det af Motionären äskade anslag till betäckande af kostnaderne för tryckning utaf afgifvande berättelser öfver omförmälda resor, auser Utskottet, att, derest sådana berättelser skulle finnas vara af det värde, alt de genom deras befordrande till trycket böra komma till allmän kännedom, tillgångar härtill, utan behof af särskildt anslag, förefinnas; hvadan Utskottet föreslår att motionen i denna del icke må till någon Rikets Ständers åt gärd föranleda. 24 Slats-Utskoltets Ullålande, JYs 1S8. 30:o.
Genom remiss från Ridderskapet oell Adeln hår Utskottet fatt emottaga en inom bemälda Riks-Stånd väckt motion, deruti Friherre Alströmer, C. J. Oscar, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att, i sammanhang med Kongl. Maj:ts vid innevarande
Riksdag afgifna förslag till en förändrad bränvinslagstiftning, åsyftande en minskad tillverkning af och ökadt pris på bränvin, åtgärder jemväl vidtogos, för att i möjligaste måtto förekomma omättligt bruk af denna vara.
Enligt motionärens förmenande skulle sådant lämpligen kunna åstadkommas derigenom, att man så småningom sökte vänja nationen vid något annat mindre skadligt njutningsmedel och dymedelst undanträngde det skadligaste af dem alla — bränvinet.
Då det likväl icke skäligen kunde förväntas, att den »bränvinssupande allmänheten» skulle till dryck åtnöja sig med endast vatten, har motionären ansett att det såsom ganska sundt vitsordade Bäjerska ölet bäst skulle kunna lämpa sig till surrogat för bränvinet och att, om denna dryck blefve till billigt pris för allmänheten tillgänglig, bränvinssupandet i betydlig mån skulle aftaga.
En af de åtgärder, som derföre verksamt borde bidraga till vinnande af detta ändamål, vore anläggandet af ölbryggerier, hvarifrån s. k.
Bäjerskt öl af god beskaffenhet ständigt hölles allmänheten för godt pris tillhanda.
Men då nödigt vore, att, om någon egentlig fördel häraf skulle hämtas, en flerdubbelt större qvantitet af detta sednare skulle kunna erhållas till billigare pris än jumfrumåttet af det förra, äfvensom att öl funnes på nära håll inom kommunen tillgängligt, men sådant ej läte sig göra utan Statens mellankomst, enär öltillverkningen i landet endast undantagsvis vore en i stort drifven handtering, som omöjligt för närvarande och innan ölkonsumtionen blifvit mera allmän, kunde lemna en god vara till lågt pris, har Friherre Alströmer föreslagit: att, af den inkomst, som i följd af en högre beskattning å bränvinstillverkningen, hädanefter kunde komma att inflyta, ett så stort belopp, som ansåges för ändamålet erforderligt, måtte af Rikets Ständer ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att användas, dels tilt reseunderstöd och arfvoden åt personer, som finnas villige och lämplige alt utrikes inhemta kännedom om och sedermera inom Riket meddela undervisning uti ölbryggerikonsten efter Bäjersk metod, dels till förlagslån på lämpliga vilkor åt landtbrukare, som vilja anlägga och drifva Bäjerska ölbryggerier, dels ock hufvudsakligen lill premier att årligen tills vidare tilldelas de ägare eller arrendatorer af sådane bryggerier, vare sig i stad eller på landet, hvilka behörigen styrka sig hafva, under nästföregående året, på, från hvarandra ej alltför långt aflägsna, försäljningsställen inom ett visst efter bryggeriets tillverkningsförmåga lämpadt område deromkring, ständigt tillhandahållit allmänheten öl af god beskaffenhet till ett pris, som för en flerfaldigt större qvantitet öl varit lägre än gångbara priset på en viss mindre qvantitet bränvin; I sammanhang hvarmed Utskottet jemväl till pröfning förehaft ett af Herr Stiernsvärd, G. M., äfven hos Ridderskapet och Adeln afgifvet förslag, innefattande Slats Utslcoltels Ullålande, JU* 158. 25 anhållan, »att Rikets Ständer, för att å landet underlätta uppkomsten af tjenlig och ändamålsenlig öltillverkning, måtte anslå en summa af 50,000 R:dr, att öfverlemnas till disposition af Länens Flushållnings-sällskaper med 2000 R:dr åt hvarje Län, för att såsom praemier af 500
R:dr tilldelas hvar och en, som å landet under loppet af 2:ne år tillverkat och försålt det på en gång bästa och billigaste ölet.»
Lika med motionärerne anser Utskottet, att ett mera allmänt begagnande af godt öl,' äfven om detsamma icke skulle vara beredt efter Bäjersk method, i vä sendtlig mån bör kunna bidraga till en önskvärd minskning i bruket af bränvin.
Utskottet tror dock icke att, för vinnande af detta ändamål, de åtgärder som af motionärerne blifvit föreslagna, derför behöfva vidtagas.