Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Carlberg: ”Sorn Högloft'. Stats-Utskottet, Afdelningen för Riksgälds-Verket, öfverlemnat till min serskildta granskning åtgärderne af de sedan sistlidne Riksdag förrättade ändringar och reparationer i Rikets Ständers hus; så har jag, så vidt omständigheterne det tillåtit, fullgjort mitt uppdrag och till Afdelningen deröfver ingifvit skriftligt memorial, som upptagit åtskillige anmärkningar vid utförandet af ifrågavarande byggnads-arbeten, hvilka äfven gifvit mig anledning att påyrka behofvet af en besigtning å ifrågavarande byggnadsåtgärder, hvilket jag anser vara så mycket mera nödvändigt, som förslågs-summa 11 8,000 R:dr till mera än dubbla beloppet blifvit öfverskriden, utan att Fullmäktige redogjort för orsaken dertill, samt att ingen besigtning, i grund af entreprenad-contractets 12 punkt, försiggått, då entreprenaden anmältes vara färdig; så får jag, jemte det jag reserverar mig emot 4 Stats-Vtskottets Memorial, N.o i52.
Stats-Utskottets nu fattade beslut, anhålla, att denna min reservation måtte till samtlige Riks-Stånden Betänkandet medfölja, emedan jag icke kan frångå min redan fattade mening om behofvet af en ordentlig besigtning å omförmälde byggnads-arbeten.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Maj j kl. 12 mield.
Memorial j angående decharge för Full magt ige i Riks gälds-Contoret.
(Rgs. Afd.
Under åberopande af Utskottets under N:ris 45 och 148 afgifna utlåtanden, i anledning af Rikets Ständers åren 1835, 1837 och 1839 församlade Revisorers berättelser 0111 granskningen af Riksgälds-Verket och den åt Fullmägtige i samma Contor uppdragna utredning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d.
Discont-Inrättningar, äfvensom Utskottets Betänkande!!
N:ris 119 och 151, angående hemälde Fullmägtiges vid sista Riksdag erhållna serskilda uppdrag, i afseende på afskrifningen af åtskilliga f. d. filial-disconternes fordringar och den förändrade inredningen af Rikets Ständers hus, får Utskottet nu tillika äran anmäla, att Utskottet, som till uästlidet års slut fortsatt den af Rikets Ständers sist församlade Revisorer till den 1 October samma år verkställda granskning af de hos Fullmägtige och Commissarierne i Riksgälds-Contoret förda protocoll, ej eller dervid funnit något att erinra.
Och dä Utskottet, vid de i utlåtandet N:o 45 utredda förhållanden, ansett sig icke kunna instämma uti de emot Fullmägtiges åtgärder i 2:ne fall af sistlidet års Revisorer framställda anmärkningar, samt Utskottet delar den af ej mindre sistbemälde Revisorer för öfrigt, än de åren 1835 och 1837 församlade Revisorers yttrade åsigt, rörande Riksgälds-Conlorets förvaltning sedan sista Riksdag, eger Utskottet den tillfredsställelsen alt inför Rikets Högloflige Ständer kunna vitsorda Fullmägtiges bemödanden att noggrannt iagttaga dem meddelade föreskrifter, äfvensom det nit och den omtanka, hvarmed Fullmägtige uppfyllt sitt al
Ständer erhållna vigtiga uppdrag och sålunda motsvarat det dem visade ansvarsfulla förtroende.
Utskottet får således Yördsamt tillstyrka, Stats-Ulskottels Utlåtande, N.o l53. 5 att bemälde Fullmägtige varda frikallade från ali ansvarighet för de, i och för styrelsen af Riksgälds-Contoret samt öfriga i sammanmanhang härmed dem meddelade uppdrag, utaf Fullmägtige vidtagne samt i de hos dem förda och intill sistlidet urs slut granskade protocoll antecknade åtgärder och beslut.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Maj, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förening af RiksgäldsContorets och f. d.
General-Assistance-Contorets Enke- och 'Pupill-Cassör eller om ärligt anslag till Enke Cassan vid förstnämnde Verk.
Uti en, genom Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, till Stats-Utskottet öfverlemnad skrift, hafva förvaltarne af den för tjenstemännens och vaktbetje ningens vid detta Verk enkor och barn stiftade Pensions-cassa anhållit om Utskottets medverkan för vinnande af Rikets Ständers bifall till några af nämnde Cassas bekymmersamma ställning föranledda förslag, åsyftande att betrygga Cassaxrs framtida bestånd oell vinna det med dess stiftande afsedda välgörande ändamål.
Såsom första fonden för berörde Pensions-inrättning, hade Rikets Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag anslagit RiksgäldsContorets andelar i fordna
Discont-verkets utestående osäkra fordringar.
Men hufvudsakligen vore densamma grundad på delegarnes inträdes- och befordrings-afgifter samt årliga tillskott.
Enligt det för Cassan senast utfärdade reglemente, skulle dessa inträdes- och befordrings-afgifter utgöras med 4 och 2 procent af delegarnes löner samt de årliga tillskotten med En procent deraf.
Nyssberörde tillskott hade dock sedermera blifvit ökade, så att de för närvarande uppgingo till 2i procent af lönerne och 15 procent af de med endast £:del af lönerne utgående pensions-beloppen.
Oansedt dessa för delegarne högst betungande bidrag, som vida öfverstego afgifterne till andra dylika Cassör, motsvarade likväl icke ifrågavarande Pensions-cassas inkomster be - 6 Slats~Utskotlels Utlåtandet N.o tS3. loppet af de derifrån nu, enligt 26 serskilda pensionsbref, med nära 2,200 R:dr årligen utgående pensioner.
Detta för Cassan fortfarande bestånd serdeles menliga förhållande skulle förnämligast härleda sig från de många tjenstebefattningar vid Riksgäkls-Contoret, som i senare tider blifvit indragna; hvarförutan nödvändigheten att till 5 procent nedsätta räntan å Gassans utlånade medel komme att hädanefter ytterligare öka nu anförde missförhållande emellan densammas utgifter och inkomster.
Till afhjelpande häraf och till beredande af möjligheten att i en framtid kunna uti någon nion öka pensionernes belopp, hvilket allenast uppgick till hälften af de pensioner, sorn från Enke- och Pupill-cassan vid Rikets Ständers Bank utbetaldes, oagtadt afgifterne derstädes utgjordes med blott 2 procent af lönerne, hafva ofvanbemälde Cassa-förvaltare föreslagit, att, då fonden för den vid f. cl. General-Assistance-Contoret jemväl inrättade Enke- och Pupill-cassa skulle hafva helt och hållet tillkommit genom de till detta Verk hemfallna och till dess Enkecassa af Rikets Ständer anslagna öfverskott å försålda panter, denna fond måtte varda med Riksgälds-Contorets enahanda Cassa förenad, under åliggande för sistberörde Cassa att, derest i allt fall delegarnes i den förra Cassan nu utgående årliga bidrag fortfara, utgifva de bestämda pensionerna till deras nu eller framdeles pensionsberättigade enkor och barn; och hvilka pensioner, i den nion någon pensionsförhöjning, genom cassornas förening, kunde beredas för Riksgälds-Contorets tjenstemäns enkor och barn, jemväl borde ökas.
Som likväl, äfven om detta förslag bifölles, först i en nog aflägsen framtid någon förkofran härigenom vore att för Riksgälds-Contorets Enke- och Pupillcassa påräkna, så, och i anseende till nödvändigheten att för dess nuvarande utgifters bestridande, jemväl i sådant fall tillgripa fonden, hafva Förvaltarue hemställt, att åtskilliga i Riksgälds-Contorets räkenskaper bland dess skulder halancerade och af Revisorerne till afskrifning föreslagna poster, utgörande tillsammans 1,847 R:dr 31 sk., måtte varda till dervarande Enke- och Pupill-cassa öfverlemnade, med skyldighet att ansvara för desammas utbetalning, derest den nu mera komme i fråga.
Slutligen, och för den händelse att hvad sålunda blifvit föreslaget icke skulle af Rikets Ständer bifallas, hafva Förvallarne, under åberopande af de betydliga bidrag, som från det allmänna utgingo till Civil- och Militär-staternes Enke- och Pupill-cassor, äfvensom af de förmoner, hvarmed Banco-statens enahanda Cassör blifvit hugnade, anhållit om ett årligt anslag från Riksgälds-Contoret af 600 R:dr.
Delegarne uti f. d. General-Assistance-Contorets Enke- och Pupill-Cassa, hvilkas utlåtande öfver meranämnde 2:ne Cassors föreslagna förening blifvit af Fullmägtige inforclradt, hafva deremot bestridt en sådan förening, såsom Stats-UtsJiottets Utlåtande, JV.-o i53. 7 icke öfvensstämmancle med rätts- och billighetsgrunder, enär de afdelegarne, under mångårig tjenstgöring, vunna rättigheter skulle härigenom, om icke helt och hållet dem betagas, dock i ej ringa mon inskränkas.
Nyssnämnde cassa-delegare hafva likväl förklarat sig hvarken kunna eller vilja förneka, att ju Cassans capitalfond hufvudsakligen tillkommit genom Rikets Ständers frikostighet; hvarjemte de anfört, alt omförmälde förening, under derföre uppgifna vilkor, endast blefve gagnande för Riksgälds-Contorets Enke- och Pupill— cassa, och tvertom skadlig för den andra Cassan, hvars delegare derigenom skulle förlora, ej allenast all rätt att förvalta de till deras enkors och harns pensionerande, dels af Rikets Ständer donerade och dels af egna löner sammanskjutne medel, utan ock utsigten att kunna bereda förhöjning i pensionerne, helst räntebesparingarne naturligtvis i första rummet komme att till förstärkande af Riksgälds-Contorets Enke-cassa användas.
För egen del hafva Fullmägtige, i anledning häraf, yttrat, att de ansågo sammanslåendet af ifrågavarande 2:ne Cassör för närvarande icke förenligt roed billighet och ett rättvist iagttagande af delegarnes i f. d. General-Assistance-Contorets Enke- och Pupill-cassas fördel, hvadan Fullmägtige icke kunde understödja den i detta afseende gjorda framställning.
Men då några nya delegare i sistberörde Cassa icke tillkommit sedan General-Assistance-Contorets upplösning är 1832, hvaremot flera af Cassans dåvarande delegare och pensionstagare sedermera algått, i följd hvaraf också Cassans tillgångar redan betydligen ökat sig; så, och enär detta förhållande i sin fortsättning konune att omsider leda derhän, att endast en eller några få delegare eller pensionstagare återstodo, hafva Fullmägtige hemställt, att, till iagttagande vid dispositionen af denna Cassas årligen vexande tillgångar, måtte stadgas, att, i den mon fondens ränte-afkastning sådant medgaf, de från Cassan nu utgående pensioner få förhöjas, under en rättvis fördelning pensionstagarne emellan efter den tjenstegrad, hvarför pensionen utginge, dock med vilkor, att densamma aldrig finge öfverstiga lönen för denna tjenstegrad samt att, när pensionerna uppnått det sålunda bestämda högsta belopp, den, enligt afslutade räkenskaper, överskjutande ränte-afkastningen tillädes Cassans capitalfond.
Deremot hafva Fullmägtige, under instämmande i Förvaltarnes af Riksgälds-Contorets Enke-cassa yttrande, angående Cassans behof af understöd, till Utskottets synnerliga behjertande öfverlemnat
Förvaltarnes anhållan om användandet till Cassans förstärkning af de uppgifna och till afskrifning föreslagna summorna samt om ett årligt anslag
Lill förbättrande af Cassans ställning.
Enligt Utskottet meddelade uppgifter, hafva de till Enke- och Pupillcassan vid f. d. General-Assislance-Contoret af Rikets Ständer anslagna öfver - 8 Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o tS3. skott ä derstädes försålda panter, under åren 1810 till och med 1834, uppgått till ett sammanräknadt belopp af 19,070 R:dr 38 sk. 1 r:st; hvaremot det belopp, som i följd af Rikets Ständers beslut, angående öfverlemnandet till Riksgälds-Contorets Enke och Pupill-cassa af Discont-verkets osäkra fordringar, influtit till denna Cassa, utgjort endast 11,980 R:dr 23 sk. 2 r:st.
Härförutan hade dock samma Cassa, genom försäljning af åtskilliga detta Verks böcker och handlingar, år 1838 erhållit en summa af 480 R:dr 47 sk. 6 r:st.
Vid 1838 års slut uppgingo förstnämnde Gassas tillgångar till 30,672 R:dr 10 sk. och behållningen vid den senare Cassan till 24,442 R:dr 19 sk. 1 r:st.
Under samma år hade delegarnes bidrag vid f. d. General-Assistance-Contorets Enke-cassa, utgående med 2 procent af lönerne, utgjort 250 R:dr 14 sk. 2 r:st, och vid Riksgälds-Contorets Enke-cassa, hvarest de årliga afgifterne motsvarade 2^ procent af löne-beloppen, 539 R:dr 43 sk. 6 rist, samt de utbetalda pensionerna uppgått vid den förra Cassan till 1,726 R:dr 27 sk, och vid den senare till 2,099 R:dr 38 sk.
I sammanhang med de uti 1830 års reglemente för Riksgälds-Contoret meddelade föreskrifter, rörande Genera 1-Assistance-Contorets upplösning, är af Rikets Ständer i afseende på dervarande Enke- och Pupiii-Cassa, stadgadt, att Fullmägtige böra, efter delegarnes hörande, vidtaga sådana åtgärder, att dessas efterlemnade enkor och barn komma i åtnjutande af de pensioner, hvilka, genom det af Fullmägtige stadfästade reglemente, äro bestämda, och att Cassan icke pä något sätt må blifva förskingrad.
\ idare innehåller 8 §. af det för denna Cassa af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, under den 7 Januari 1834, utfärdade reglemente, att delegares efterlemnade enka och barn åtnjuta gemensamt pension tills vidare, till minst en femtedel af det lönebelopp, hvarå den stadgade 2 procents afgiften blifvit till Cassan erlagd; hvilket sålunda fastställda pensions-belopp icke under någon förevändning får af delegarne förhöjas , utan ankommer sådant på Fullmäktiges serskilda pröfning, efter derom af delegarne gjord anmälan.
Dessa stadganden ådagalägga ovedersägligen, att någon uteslutande förvaltnings- och dispositionsrätt öfver Pensions-cassans fond aldrig varit delegare tillerkänd.
Också bar, enligt hvad de sjelfve medgifvit, samt Utskottet tillställda handlingar vitsorda, denna fond hufvudsakligen tillkommit genom de medel, Rikets Sländer dertill anslagit.
I följd af Gen e ra h Assis ta n ce-Con to r e
Is för flere år sedan verkställda upplösning, komma naturligtvis några nya delegare icke att hädanefter inträda i Cassan, och måste således antalet af de ännu qvarvarande allt mer och mer minskas.
Denna omständighet lärer dock ingalunda kunna för Stats-Utskottele Utlåtande j i\7;0 lS3. 9 för (le personer, som derförinnan vunnit delaktighet i Cassan medföra några grundade anspråk på andra eller större förmoner för dem eller deras enkor och barn, än som med Gassans stiftande varit afsedda.
Att nu ater, på sätt Fullmägtige föreslagit, utsträcka dessa förmoner ända derhän, att enkas eller harns pension komrne att motsvara hela beloppet af mannens eller fadrens innehafda lön, skulle för öfrigt framdeles tillskynda delegarries efterlemnade ännu lefvande och pensions-bei ättigade enkor och harn fördelar i berörde hänseende, vida öfverstigande de pensions-belopp, som från andra dylika Cassör utgå och bemäide cassa-delegare, på grund af sina bidrag och dem deremot försäkrade rättigheter, skäligen kunnat förvänta.
Dessutom synes i allt fall vid den förestående minskningen i delegarnes antal, Cassans egentliga förvaltning icke kunnat med full säkerhet fortfarande på samma sätt som hitintills åt dem anförtros.
Med afseende å nu uppgifne förhållanden, har Utskottet, som icke inser ändamålet med den tillökning i Cassans capital-fond, hvilken, enligt Fullmägtiges förslag, skulle framdeles beredas, funnit sig böra underställa Rikets Ständers bepröfvande den väckta frågan om denna och Riksgälds-Contorets Enke- och Pupill-cassas sammanslående till en gemensam fond för pensionerandet af tjenstemännens och vaktbetjeningens vid nyssnämnde Verk och f. d. General-Assistance-Contoret efterlemnade enkor och barn.
Härvid har Utskottet dock för sin del ansett följande vilkor böra bistås, nemligen: att nuvarande delegare i General-Assistance-Contorets
Enke-cassa komma att, i förhållande till sina bidrag, deltaga uti den gemensamma cassa-fondens förvaltning, samt att, då tillgångarne medgifva tillökning i de pensioner, som nu från de begge serskilda Cassorna utgå, bemäide delegares och deras företrädares efterlefvande enkor och barn jemväl komma i åtnjutande af denna tillökning, så att den högre pensionsrätt, som nu tillkommer dem, i jemförelse med enkorne och barnen efter delegarne i Riksgälds-Contorets Pensions-cassa, fortfarande varder de förre tillerkänd.
Såsom ytterligare skäl, hvarföre Utskottet icke kan instämma i Fullmägtiges åsigt om obilligheten af den nu ifrågasatta föreningen af merberörde Cassör, får Utskottet jemväl åberopa den omständigheten, att, i följd af den tjenstemännen vid Riksgälds-Contoret och GeneralAssistance-Contoret tillerkända gemensamma befordrings-rätt vid begge dessa, under en och samma Öfver-styrelse ställda Verk, åtskilliga af Riksgälds-Contorets Enke- och Pupill-cassa nu pensionerade personer äro enkor och barn efter tjenstemän, som under sin lifstid jemväl bidragit till Enke- och Pupilieassan vid General-Assistance-Contoret.
St, Prot. 184°•
4 Sami, 1 A/d. 4$ Häftet. 2 10 Stats Utskottets Utlåtande j N:0 iS3 I öfverensstämmelse med hvad Utskottet nu haft äran yttra, och i anseende till den bekymmersamma ställning, deruti Riksgälds-Contorets Enkeoch Pupill-cassa, oansedt delegarnes ovanligt höga bidrag, sig befinner, får Utskottet, till undvikande af något serskildt årligt stats-anslag för denna Cassas upprätthållande, föreslå, det Rikets Ständer måtte besluta och förordna: l:o att alla f. d. General-Assistance-Contorets Enke- och Pupillcassas utestående fordringar och öfriga tillgångar skola, vid innevarande års slut, öfverlemnas till och förenas med den vid RiksgäldsContoret inrättade Enke- och Pupill-cassa, till hvilken de för delegarne i förstnämnde
Cassa nu bestämda afgifter från och med nästa års början skola utgöras; 2:o att deremot tjenstemäns och vaklbetjentes vid f. d. GeneralAssistance-Contorct efterlemnade enkor och barn, som, enligt det för dervarande Enke- och Pupill-cassa nu gällande reglemente, redan äro eller framdeles varda till pension från samma Gassa berättigade, skola sedermera, under de i berörde reglemente stadgade vilkor, af Riksgälds-Contorets Enke- och Pupill-cassa uppbära de dem tillkommande pensioner; 3:o att dessa pensioner hädanefter icke få, under någon förevänning, minskas under de i åberopade reglemente fastställde belopp; 4:n att, derest omförmälde 2:ne
Pensions-cassors förenade tillgångar framdeles skulle medgifva någon tillökning i derifrån utgående pensioner, skola dåvarande pensions-berättigade enkor och barn efter redan afgångna eller nu lefvande delegare i f. d. General-Assistance-Contorets Enke- och Pupill-cassa komma i åtnjutande af en sådan tillökning uti samma mön, som enkorne och barnen efter öfrige delegare uti den sammanslagna pensions-cassan, och således alltid varda bibehållne vid deras, i förhållande till förstbemälde delegares löne- och afgifts-belopp, nu egande högre pensions-rätt; 5:o att nuvarande delegare i Enke- och Pupill-cassan vid f. d.
General-Assistance-Contoret skola vara berättigade att, i likhet med hvad för delegarne i Riksgälds-Contorets enahanda Cassa är eller varder stadgadt, efter Cassornes förening, deltaga i deras gemensamma förvaltning; men kunna icke åläggas högre bidrag, i berörde hänseende, än dem, som de, enligt gällande reglemente, nu utgöra; och 6:0 alt sedan Cassorne blifvit sammanslagne, bör, till rättelse vid deras framtida förvaltning, ett gemensamt och med de i Stats-Utskottels Utlåtande j N.o tS3.
TI sådant afseende, dels förut fastställde, dels nu beslutade föreskrifter öfverensstämmande reglemente upprättas, samt af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, efter föregången granskning, stadfästas och utfärdas.
Vidkommande slutligen förvaltarnes af Riksgälds-Contorets Enke- och Pupill-cassa jemväl gjorda anhållan om öfverlemnandet till nämnde Cassa af åtskilliga i Riksgälds-Contorets räkenskaper bland skulderne balancerade, men till afskrifning nu föreslagna summor; så, enär denna Cassas behof af understöd till förekommande af dess nuvarande capitalfonds förminskning är af Fullmägtige vitsordadt samt någon för de
Cassan nu åliggande utgifter disponibel tillgång, i följd af den ifrägaställde föreningen med Enke-cassan vid f. d.
General-Assistance-Contoret, först i en framtid är att påräkna, har Ut skottet tillika ansett sig böra hemställa, att, i händelse Rikets Ständer bifalla ll:te punkten af Utskottets utlåtande N:o 45, ett belopp, motsvarande nedannämnde deruti till afskrifning i Riksgälds-Contorets räkenskaper anmälda skuldsummor, nemligen: a) utelöpande Vexel-Banco-attester ....
R:dr 704: 12. 10. b) deponerade medel från Wasa Ränteri ....
402: — ■— och c) insända medel för allmänna Brandförsäkrings Verkets räkning 385: 12. 9. eller tillsammans R:dr 1491: 25.
9. må, efter den för dessa medels uttagande föreslagna praescriptionstids förlopp och efter afdrag af hvad dessförinnan kan varda af vederbörande ulfordradt, utaf Riksgälds-Contoret till dess Enke- och Pupill-Cassa utbetalas.
STOCKHOLM, fxksteinska boktryckeriet 1840.
. - - ■ ■ • , i I ■ ' • - - ■ '> - - ' Stats- Utskottet?; Utlåtande, N:o i54.
I N:o 154.
Ant. till Exp. Utst. den 29 Maj, tl. ~ 1 e. m.
Utlåtande, angående väckt fråga om afskrifning af f. d. Arrendatorn Christoffer Gustafssons återstående skuld i och för arrendet af Stora Lunds boställe. (I A.) Riksdagsfullmägtigen från Östergöthlands
Län, Anders Jonsson har, uti memorial, som från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remilteradt, anfört, att, sedan Rusthållaren Christoffer Gustafsson, enligt Kongl. Kammar-Collegii utfärdade contract af den 14 December 1818 , på arrende under 22 års lid, räknad från 1819 års midfasta, öfvertagit det till Kronan indragna Ryttmästare-boslället vid f. d. östgötha Cavallen Stora Lund 2 mantal i Wester-Tollstads socken och Lysings härad, med åliggande att derför i årligt arrende erlägga 1,006 R:dr B:co, jemte 127 tunnor, 12I kappar spanmål; men, i anseende till bristande förmåga att för arrende-skyldigheternes fullgörande ställa förnyad borgen, måst arrendet frånträda, omförmälde boställe blifvit genom nytt arrendeconlractpå de ifrån midfastan år 1826 återstående 16 år, af Christoffer Gustafssons arrende-tid upplåtet till annan arrendator, hvarvid arrende-beloppet blifvit nedsatt till 533 R:dr 16 sk.
Banco, jemte 127 tunnor i2§ kappar spanmål; i följd hvaraf Christoffer Gustafsson, som måst ansvara för den vid den förnyade auetionen uppkomne minskning i arrende-afgiften, iråkat en skuld lill Kongl. Maj:t och Kronan af mera än 10,000 R:dr Banco, till hvars gäldande han saknade all tillgång, enär de arfsmedel, hvilka han eljest kunnat påräkna, åtgått till betalning af de fem första årens arrende, hvadan Gustafsson blifvit nödsakad att sin egendom lill borgenärers förnöjande afträda.
Då, efter motionärens förmenande, det nu fastställde nedsatta arrende för Stora Lunds boställe vore högre, än hvad som, vid snart förestående ny auction derå, kunde förväntas, och följagtligen Christoffer Gustafssons åliggande att godtgöra Kronan skillnaden emellan det af honom åtagna och det nuvarande arrendet af bostället, icke syntes med rättvisa öfverensstämmande, och då i följd af Kronans fortfarande anspråk på allt hvad Gustafsson, genom eget arbete och andras biträde, kunde förvärfva, denne sistnämnde vore urståndsatt att erBih. till It.
Prot. 1810.
4 Samt. 1 Jf<l. 46 Häftet.
1 a Stat s-UIsko Hets Utlåtande, N:o i55. hålla borgen eller förskott för bedrifvande af hemmansbruk eller annat företag, hvarigenom han blefve i tillfälle att sig försörja, har motionären hemställt, att Christoffer Gustafssons återstående skuld till Kronan i och för arrendet af Stora Lunds boställe, må afskrifvas och bemälde arrendator från vidare ansvarighet för samma arrende befrias.
Enär hvad som, till stöd för det i ofvanberörde afseende väckte förslag, blifvit anfördt och endast grundas på motionärens egne uppgifter, efter Stats-Utskottets tanka, ingalunda är af den beskaffenhet, att del kan anses böra föranleda till eftergift af Kronans hos Christoffer Gustafsson egande lagliga fordringsanspråk, i följd af honom åliggande ansvarighet lör det åtagne arrende-beloppets utgörande intill 1841 års midfasta, har Utskottet icke funnit sig böra tillstyrka, att något afseende å Anders Jonssons förrberörde motion må af Riket Ständer fästas.
Stockholm den 26
Maj 184o, N:o 155.
Anlt. till Exp. Utslc. den a Juni, ti. ii f. m.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner om anslag för sammanträden af Skandinaviska Natur-For skare och Läkare, (U. A.)