Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 3 innehåller sammandrag af femårsberättelsernes uppgifter om antalet vinterfödde kreatur och slutar med följande summor för hela riket, nemligen hästar: 400,686 stycken, tjurar och oxar: 338,872, kor: 1,112,944, ungnöt: 464,842, får och getter: 1,644,156 samt svin: 457,981, eller tillsammans af dessa djurslag 4,419,481 stycken.
En tillförlitlig uppgift om antalet kreatur af ofvanstående slag vid vissa tidpunkter erbjuder visserligen tillfälle till många jemförelser och betraktelser af högt intresse, men detta egentligen blott under villkor, att antalet är fullständigt och liktidigt för hela riket uppgifvet, samt att sådana uppgifter finnas tillgängliga för tidpunkter, vid hvilka skördarne utfallit så olika, att dessas hos oss ännu mycket stora inflytelse på kreatursstockens ökning och minskning må kunna bedömas.
De nu meddelade uppgifterna äro till största delen ett slags beräknade medeltal dels för 3, dels för 5 år, och blott till mindre del hänförliga till den sista vintern under qvinqvenniet.
Då nu under dettas lopp i följd af skördarnes betydliga vexlingar, särdeles i fråga om foder till boskapen, stocken af denna undergått stora förändringar, så befarar jag, att det lätt skulle kunna blifva vilseledande att af ifrågavarande summor för hela riket söka draga några slutsatser, men anser mig dock med ledning af berättelsernc kunna antaga, att dessa summor med säkerhet äro för låga, ehuru jag saknar utväg att i någon mån tillförlitligt bestämma gränsen för felet.
Tillika bör upplysas, på sätt äfven af tabellen antydes, att antalet getter i de flesta län är ringa, relativt till fårens.
Hö- och halmskörden har i olika län under olika år utfallit mycket olika, men för flera län hafva i synnerhet åren 1857, 1858 och 1859 varit ofördelaktiga.
Alla berättelser instämma deruti, att allmogen ännu är långt ifrån att hafva uppfattat ladugårdens stora vigt i ett rationelt landtbruk.
En allt för knapp utfodring, så att kreaturen stundom blott kunna framsläpa lifvet vid halmfodret eller usla beten, försummad odling af foderväxter, försäljning af höet i stället för stillning dermed o. s. v. hafva till följd dels oförmåga att underhålla tillräckligt kreaturs-antal, särdeles oxar och kor, dels mistning af gödsel, dels försämring af racen och förminskning af hela ladugårdsproduktionen o. s. v. Den bättre vården om hästarne företrädesvis i de län, der allmogen är mycket upptagen af forsling, återgäldar ingalunda jorden hvad den dertill gifvit.
Att detta oaktadt ladugårdens afkastning i de flesta län kunnat antagas såsom tillräcklig för länets behof, har utan tvifvel till stor del sin grund deruti, att allmogens egen förbrukning af de flesta ladugårdsalster är relativt ringa, och det lider intet tvifvel, att både denna och öfverskottet skulle kunna betydligt ökas genom bättre kreatursskötsel.
I de län, som redan nu anses hafva större öfverskott att aflåta, och der vanligen äfven den egna förbrukningen är betydligare, beror detta dels på en bättre ordnad ladugårdsskötsel, hufvudsakligen utbildad efter föredömet af nitiske och kunnige större jordägare, dels såsom i de nordligaste länen på naturens egen hänvisning genom de rika betena.
Att jemväl i dessa som i öfrige län en möjlighet af stora förbättringar förefinnes är lika säkert, som att detta är en nödvändighet för sjelfva jordbruket och oafvisligen påkalladt af den stora importen af ladugårdsalster från andra länder.
Också vitsordas Hushållnings-Sällskapens omtanka att i detta hänseende ej utan framgång sprida upplysning och ledning.
De inhemska djurracerna, hvilka blott i några län anses värdefulla, förbättras efter hand genom de kring landet spridda Holländerierna, ldingstdepoterna och Schäferierna, understödda af racedjur, anskaffade dels genom Hushållnings-Sällskapen, dels genom enskilde större jordägare, samt genom utställningar och belöningar företrädesvis åt allmogen.
Mejeriskolor finnas i Upsala, Östergötlands och Kronobergs län, och en stor mängd mejerier å större egendomar. Epizootier.
Biskötsel.
Skogshushållning. 31 Elakartad lungsjuka har under qvinqvenniet förekommit endast inom Skaraborgs och Calmar län, framkallad af några från England år 1856 införda ungnöt.
Utslagtning begränsade lyckligtvis farsoten inom de egendomar, der den uppträdt.
Med undantag af den stora dödligheten bland svin i Upsala län, i följd af mjeltbrand eller backbränna, synas några svårare härjande farsoter under qvinqvenniet ej hafva förekommit bland husdjuren.
Biskötseln, i allmänhet föga uppmärksammad, har i de flesta län blifvit föremål för Hushållnings-Sällskapens omtanka, och i Skaraborgs län liar anställts en särskild s. k.
Biskötare för att med upplysning tillhandagå.
Rörande verkningarne af den nya stängselförordningen af den 21 December 1857 fordras visserligen en längre tid för att uppskatta dess fördelar, dock synas dessa från flera län redan nu erkännas, under det från ett och annat befaras, att föreskrifterne kunna komma att för de mindre jordägarne blifva mera betungande än för de större.
Det lyckliga förhållandet, att bland allmogen jordbruket handlägges af jordägaren sjelf och hans familj, minskar väl betydligt behofvet af andras biträde dervid, men sådant biträde påkallas dock till växande antal i mån af landtbrukets stigande utbildning.
Bland de olika slagen häraf utgöra lagstadde tjenare i husbondens bröd flertalet, ehuru i Stockholms, Skaraborgs och Stora Kopparbergs län stataflöning synes ofta förekomma, och legde arbetare så väl i det sistnämnda länet som i Gefleborgs, Wester-Norrlands och Westerbottens län måste anlitas i betydlig grad, under det bland annat i Jönköpings, Kronobergs, Hallands, Elfsborgs och Wermlands län torpare i större mängd synas dela arbetet med tjenarne, hvaremot jordtorpare uppgifvas fåtaliga i Stora Kopparbergs och Gefleborgs län, och saknas i de nordligare länen.
Öfver otillräcklig tillgång på arbetare för jordbrukets behof klagas i främsta rummet från WesterNorrlands, Westerbottens, Jemtlands och Gefleborgs län, och detta till större delen såsom följd af den lönande sysselsättning med skogsafverkning, som tager de arbetsföra i anspråk.
Så väl denna afverkning, som annat arbete, synes från Stora Kopparbergs och Wermlands län äfvensom från Westergötland locka ett stort antal arbetare upp mot norden, der de jemväl i någon mån gagna jordbruket, och på detta sätt komma
Dalkarlar att arbeta i Gefleborgs och Wester-Norrlands län, under det bristen i deras hem till en del ersättes af Werinländningar och Westgötar.
Oaktadt de betydliga utvandringarne på arbetsförtjenst från Wermland ej blott till flera delar af Sverige, bland hvilka de närmast belägna Skaraborgs och Orebro län hafva knapp tillgång å jordbruksarbetare, utan ock till Norge, anses dock deraf ej uppstå någon varaktig brist å arbetare.
Arbetssökandet i Norge från Dalsland har ej heller verkat brist inom Elfsborgs län, men väl höjning af dagspenningen.
Samma verkan synes utöfvas på Göteborgs och Bohus län af samma orsak, hvaremot från Skåne och Halland ej omförmäles någon dylik inverkan från arbetssökande i Danmark.
Deremot omtalas knapp tillgång på jordbruksarbetare från Östergötlands, Calmar, Blekinge och Gotlands län, till stor del i följd af sökandet efter större arbetsförtjenst vid allmänna arbeten eller andra företag, deribland sjöfarten.
O. på följande sida innehåller öfversigt öfver de rörande dagsverkspriserne meddelade Tab.
Litt. uppgifterne, hvilka dock ej äro så fullständiga som önskvärdt varit.
Orsakerna till de vexlingar, som der framträda, ligga så tillräckligt antydda i det föregående, att jag dervid ej torde behöfva uppehålla mig.
Då det ofvan åberopade »Förslag till förändradt formulär för Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelser» afgafs, hade Kongl.
Skogs-Styrelsen ännu icke till Eders Kongl.
Maj:t inkommit med någon underdånig berättelse, hvarföre det, under afbidan af den statistiskt-administrativa redogörelse i de till skogshushållningen hörande ämnen, hvilken troddes vara att framdeles å bestämda tider förvänta från nämnde myndighet, ansågs lämpligt, att äfven denna vigtiga näringsgren i någon mån gjordes till föremål för Länsstyrelsernas underdåniga femårsberättelser.
Sedermera har emellertid berörde Styrelse den 26 April 1862 afgifvit en underdånig berättelse, som i många delar innehåller fullständigare uppgifter än de, 32 Skogshushållning. hvilka öfver samma ämnen blifvit af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande lemnade.
Om än sålunda skäl icke saknats, att här, med afseende på vissa skogshushållningen beträffande frågor, dels endast i största korthet vidröra desamma, dels inskränka framställningen till en hänvisning till Kongl.
Skogs-Styrelsens underdåniga berättelse, har jag dock, med hänseende till andra af de många hithörande ämnena, trott denna sammanställning, i den mån material och tid det möjliggjort, böra lemna en fullständigare och mera detaljerad öfversigt, desto hellre, som Kongl.
Skogs-Styrelsens meranämnde redogörelse i viss mån börjar vid den tidpunkt, der Länsstyrelsernas sluta, samt dessutom femårsberättelsernas uppgifter i flera fall erbjuda ett särskildt intresse genom åskådliggörandet af sådana för olika trakter af riket egendomliga förhållanden, hvilka af Skogs-Styrelsen såsom den centrala myndigheten blifvit endast summariskt behandlade eller ock förbigångna.
Vid framställningen af de förhållanden, som i allmänhet beträffa ett lands skogar, deras vård och hushållningen med deni m. m., lärer i främsta rummet upplysning böra sökas öfver skogarnes ytvidd, såsom den Tab. Litt. 0.
Dcigsverkspriser i R:dr R:mt. 5 6.
Mans-, Civius-, 4. 5 7.
Mans-.
Qvins-. 18 5 Mans-, Civin 8. |_ 9- 1 8 5 9.
Qvins-. 10. 11. 1 8 6 0. Mans-.
Qvills-. 12. 13.
Löneförmåner per år för lagstadde tjenare.
Dräng.
Piga.
Stockholms sommar vinter..
Upsala sommar Östergötlands Jönköpings Kronobergs Calmar Gotlands sommar vinter..
Blekinge sommar vinter..
Christianstads sommar vinter..
Malmöhus Hallands Göteborgs och Bohus Elfsborgs Stora Kopparbergs.
Gefleborgs Wester-Norrlands ..
Jemtlands . 1856—1858: mans- omkr. 1 R:dr, qvins- omkr. 0,50. 1,50 0,85 0,60—1,50 0,67 0,4 0 0,88 — 0,75 1,50 0,85 0,67 0,4 0 0,75—l,75j 0,33—1 1—1,25 jO,50 —0,7510,63—2,50J 0,33—1 | 0,63—2 jO,33—0,75 Sommar: mans- 1 1,25, vinter: mans- 0,67—0,88.
Qvinsdagsverke hälften.
Vanligen: mans- 1 R:dr, qvins- 0,50; men under vissa årstider och förhållanden b0% högre.
I medeltal sommar: mans- 1 R:dr, qvins- 0,50, vinter: mans- 0,67, qvins- 0,33.
Efter markegång 1856 och 1857: 1 R:dr, 1858—1860: 0,75; i verkligheten sommar och höst 1,25—1,50. 300 *) 200 *) omkr.
100 omkr. 40 1856—1859: sommar: mans- 1 R:dr, qvins- 0.50; vinter: mans- 0,67, qvins- 0,37. 0,75 0,60 0,80 0,60 0,37 0,75 0,40 0,75 0,40 0,80 0,33 0,67 0,37 0,67 0,87 0,67 0,50 1,00 0,60 1,12 0,60 1,12 0,40 0,75 0,50 0,75 0,50 0,84 0,4 2 0,87 0,75 0,50 1,25—1,50 0,83 0,85 0,70 1,25 0,84 0,45 0,40 0,75 0,50 Skaraborgs Wermlands Örebro landslag sommar vinter.. » bergslag sommar vinter.. Westmanlands Vanligen: sommar: mans- 1—1,83, vinter 0,67—0,75; qvins- hälften. » » » 1—1,83, qvins- 0,50—0,90; vinter: mans- 0,67—0,80, qvins- omkring 0,33—0,40.
Efter markegång: 1856 och 1857: 1,38, 1858: 1,20, 1859: 1,25, 1860: 1,15.
(Vanligen: sommar: mans- 1—1,25, qvins- 0,67; vinter: maus- 0,67—0,75, qvins- 0,42. A Dalsland, sommar: t mans- 1,50, qvins- 0,75.
Vanligen: sommar: mans- 1—1,50, qvins- 0,50 — 0,75; vinter: mans- 0,75, qvins- 0,50. med växling efter årstid: mans- 1—1,25, qvins- hälften.
1,25 0,75 1,50 1 Efter markegi 0,62 0,62 0,84 0,87 — 1 0,45—0,50 0,67—0,75 0,87—1 0,45—0,50 0,67—0,75 0,87—1 0,45—0,50 0,67—0,75 Westerbottens Norrbottens ... 1.25 0,75 0,75 1,75 0,84 1,25 0,67 1,08 0,50 1,08 0,50 1.25 1 0,75 0,75 : 1856: 1 R:dr, 1857: 1,12, 1858—1860: 1,6, men i verkligheten efter årstid och förhållanden ända till 1,75.
Vanligen: sommar: mans- 1,25—2, qvins- 0,75, vinter: mans- 0,75—1, qvins- 0.67, dock något lägre 1858. » » » 1,50—2, qvins- 0,65—1, vinter: maus- 0,75—1, qvins- 0,50.
Efter markegång: 1856 o. 1857: 1,50, 1858—1860: 1,25.
I verkligheten under sommar och höst flerfaldigt högre.
Efter markegång, olika år och olika landskap skördetid: mans- 1,25—1,75, qvins- 0,83—1,08, andra tider: mans- 0,83—1,67, qvins- 0,67—0,80.
I verkligheten dock högre.
Ofta för sommar: mans- 2 R:dr och deröfver.
Sommar: mans- 1,50—2,50. 150 50 ’) Kosten inberäknad.
Areal af allmänna skogar.
33 hufvud sakligaste grundvalen och bästa utgå ngspunkten för omdömet i hithörande ämnen, hvartill kommer i nära anslutning, såsom ett det vigtigaste statistiskt-ekonomiska moment, afverkningens belopp.
N:o 4 i de särskilda länsberättelserna är förnämligast afsedd för uppgifter i dessa båda hänseenden öfver de allmänna skogarne.
Emellertid hafva, i saknad af uppmätningar och kartor, eller af fullständiga och noggranna sådana, samt af ordnade hushållsplaner, icke alla Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande kunnat i förberörde afseende lemna erforderliga eller tillförlitliga upplysningar.
Särdeles gäller detta frågan om afverkningsbeloppet.
Af denna anledning har ock den Sammandraget åtföljande Tab. N:o 4, Skogshushållning, endast kunnat inrymma uppgifterna öfver skogarnes areal.
Då vid början af den tiderymd, som femårsberättelserna omfatta, Eders Kongl. Maj:ts samtlige Befallningshafvande, på anmodan af den af Eders Kongl. Majit den 20 Juni 1855 i nåder förordnade Komité för undersökning af de åtgärder, hvilka kunde vara att vidtaga för befrämjandet af en förbättrad skogshushållning, bland annat äfven afgåfvo upplysningar derom, huruvida inom de särskilda länen förefunnos några sådana slag af skogar, hvilka omnämnas å ifrågavarande Tab. N:o 4, hafva i vidfogade anmärkningar å denna Tab. hänvisningar skett till det af nämnde Komité den 28 Juni 1856 afgifna underdåniga Betänkande, der sådant ansetts kunna i någon mån förtydliga eller förfullständiga länsberättelsernas uppgifter.
1 sammanhang härmed torde det icke böra lemnäs oanmärkt, att begreppet af de å Tab. upptagne särskilda slag af skogar icke i alla berättelserna erhållit fullt samma begränsning.
Så hafva t. ex. skogar å indragna boställen, hvilka för Kongl.
Maj:ts och Kronans räkning utarrenderas, än blifvit rätteligen förde under rubriken Ä), än under B) och än tilläfventyrs alls icke medräknade.
Till allmänna inrättningar anslagne, och efter all anledning äfven några för Kronans räkning utarrenderade, kungsgårdars skogar hafva i ett par berättelser upptagits bland boställenas.
Från Westmanlands län t. ex. hafva Strömsholms kungsgårds och Johannisbergs kungsladugårds skogar, hvilka till Skogskomitén uppgåfvos såsom Kongl. Majit och Kronan omedelbart tillhörige, i länsberättelsen upptagits bland boställsskogarne, hvarjemte det förra slaget af skogar i berättelsen omnamnes såsom icke tillfinnandes i länet.
De för några län, förutom Gotlands och Orebro, i berättelsernas text omnämnda sockenallmänningar äro antagligen sådana, som redan blifvit skiftade på delegarne, om än möjligen å en eller annan af dem de särskilda lotterna icke blifvit med stängsel afskiljda, utan marken gemensamt betas o. s. v. Likaledes må omnämnas, att den uppgifna arealen af kronoparken och häradsallmänningar i de flesta fall tydligen afser hela ytvidden inom de yttre gränserna, men troligen någon gång beräknats med afdrag af inom gränserna upptagne lägenheter och befintlig icke skogbärande mark.
Utöfver hvad Tab. N:o 4 innehåller beträffande arealen af derstädes omnämnde särskilda slag af skogar, tillåter jag mig här nedan tillägga ytterligare några upplysningar med afseende på de under Litt. A), B), C) och H) i Tab. upptagne förhållanden.
Ä) Kongl. Maj:t och Kronan omedelbart tillhörige och till dess disposition indragne skogar.
Sammanlagda arealen af hithörande skogar i de 14 län, för hvilka uppgifter i femårsberättelserna förekomma, utgör 2,873,320 qvadratref, och understiger sålunda med 689,221 qvadratref den areal, 636,168 tunnland eller 3,562,541 qvadratref, som Kongl. Skogs-Styrelsen uppgifvit för samtlige kronoparkerne, kronoöfverloppsmarkerne, kungsgårdars, kungsladugårdars och kronosäteriers samt indragna boställens jemte andra för Kronans räkning utarrenderade hemmans skogar.
Den förstnämnda arealsummans lägre belopp får hufvudsakligen tillskrifvas bristande uppgift öfver kronoöfverloppsmarkerne i Norrbottens län.
Skogs-Styrelsens underdåniga berättelse intaga kronoöfverloppsmarkerne inom Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Norrbottens län den betydliga ytvidden af 556,222 tunnland eller 3,114,843 qvadratref, hvilka, på sätt Tab. N:o 4 upplyser, äro inom de tre förstnämnda länen fördelade på följande sätt:
Sammandrag af K, M. Bef:des and. berält. för åren 1856—1860. 5 34 Skogshushållning.
Åreal af allmänna skogar och flygsandsfält.
Gefleborgs län 375,491 qvadratref, Wester-Norrlands » 1,389,086 » Jemtlands » 736,529 » Summa 2,501,106 qvadratref; och skulle sålunda på Norrbottens län belöpa sig 613,737 qvadratref.
Ökas härmed den nyss anförda, på femårsberättelsernas specifika uppgifter grundade arealberäkningen för alla under rubriken A) hänförliga skogar, kommer den sålunda erhållna summan, 3,487,057 qvadratref, att temligen nära öfverensstämma med den af Kongl.
Skogs-Styrelsen angifna motsvarande arealen.
Den skilnad, som likväl ännu förefinnes mellan dessa båda sistnämnda arealsummor, beträffar kategorien: kungsgårdars, kungsladugårdars och kronosäteriers samt indragna boställens jemte andra för Kronans räkning utarrenderade hemmans skogar.
Kronoparkeme, oberäknad den å Wisingsö, hvilken i Skogs-Styrelsens berättelse upptages i sammanhang med ekeplanteringarne, utgöra enligt femårsberättelserna 283,493 qvadratref, hvilken areal med 435 qvadratref öfverstiger den af nyssnämnde Kongl. Styrelse uppgifna, 50,546 tunnland eller 283,058 qvadratref.
Dessa parker äro belägna i 7 län, nämnl. 1 i Calmar län, 2 i Orebro, 3 i hvartdera af Södermanlands, Östergötlands och Elfsborgs, 6 i Upsala och 13 i Skaraborgs län.
Med hänseende till den areal, som kommer på hvart och ett län särskildt, fördela sig kronoparkerne som följer:
Upsala län 28,991 qvadratref, Södermanlands » 5,505 » Östergötlands » 14,756 » Calmar » 59,606 » Summa 283,493
Af rikets hela kronoparksareal äger sålunda Elfsborgs län 32’e proc., Skaraborgs 26‘s, Calmar 21'o, Upsala 10‘2, Östergötlands 5'2, Örebro 2'2 och Södermanlands 2'o proc. B) Skogar tillhörande boställen, kyrkor, läroverk och fromma stiftelser.
— Från 18 län hafva uppgifter öfver dylika skogars areal lemnats, men, såsom synes af anmärkningarne å Tab. 4, ingalunda fullständigt.
Skogs-Styrelsens berättelse utgöra samtlige dessa skogar i hela riket en areal af 1,078,500 tunnland eller 6,039,600 qvadratref, hvaraf 1,012,300 tunnland eller 5,668,880 qvadratref komma ensamt på boställsskogarne.
De i Eders Kongl. Maj:ts Befällningskafvandes femårsberättelser i förevarande hänseende lemnade uppgifter gifva deremot till resultat endast 3,845,808 qvadratref. C) Häradsallmänning ar.
— Dessa, i 10 län belägna och i omkring 70 särskilda parker fördelade, skogar intaga enligt länsberättelserna en sammanlagd ytvidd af 1,081,723 qvadratref, hvilken uppgift jemförelsevis obetydligt skiljer sig från Kongl. Skogs-Styrelsens 194,830 tunnland eller 1,081,048 qvadratref.
Af hela denna areal belöper sig på:
Östergötlands Upsala Södermanlands örebro Westmanlands Elfsborgs län 92,299 qvadratref, Skaraborgs » 7 6,003 » Örebro » 6,333 » län » 28-2 19vt proc. » Skaraborgs län Stockholms » 8-4 2-7 proc. )) » 16-8 » Elfsborgs » 1-9 » » 11-6 » to Calmar » 0‘y )) » 10'o » Jönköpings » 0‘i )) Summa 100'o proc. H) Flyg sandsfält. —^Sammanlagda arealen af de å Tab. upptagne flygsandsfält utgör 68,297 qvadrat o ref, hvaraf icke mindre än 71'2 proc. komma ensamt på Hallands län.
Ar 1860 voro de i Kronobergs, Calmar och Christianstads *) län belägna fälten alla under allmän vård och uppsigt, de i Blekinge och Hal - ’) Enligt hvad från Kongl. Skogs-Styrelsen blifvit benäget meddelad!, funnos år 1860 utom de 18,450 qvadratref, som Kongl. Maj;ts Befallningshafvande uppgifvit i femårsberättelsen, i Christianstads län 8,685 qvadratref flygsandsfält, som af enskilda disponerades och förvaltades.
Allmänna skogarnes ringa areal.
Afverkningsbelopp, 35 lands*) län under dels allmän och dels enskild vård, samt de i Gotlands och Malmöhus län under ägarnes egen förvaltning.
Skogs-Styrelsen har i sin und. berättelse fästat uppmärksamheten derå, att de allmänna skogarne, omkring 1,920,000 tunnland eller 10,752,000 qvadratref, intaga, jemförelsevis med förhållandet i en mängd främmande stater, en ytterst ringa del af rikets ytvidd.
Af hela arealen fastland och öar, eldigt Tab. Litt.
A i detta sammandrag 3,492*439 Svenska qvadratmil, utgöra dessa skogar nemligen endast 2'4 procent.
Missförhållandet framstår desto tydligare vid betraktande deraf, att i de söder om
Dalelfven belägna länen, hvarest, till följd af landets större uppodling och öfriga derstädes befintliga högst vidsträckta, skoglösa marker samt en tätare befolkning, de allmänna skogarnes bibehållande vid oförminskad areal och deras ändamålsenliga skötsel måste åtminstone f. n. äga en jemförelsevis större vigt än i rikets 6 nordligaste och ännu skogrika län, de enda af dessa skogar, som år 1860 och ännu i denna dag kunna anses vara underkastade en ordnad hushållning med betryggad återväxt, utgöras af kronoparkerne och häradsallmänningarne, af hvilka till och med en del äro bevuxrie med endast yngre skog.
Sveriges fastland och öar söder om Stora Kopparbergs och Gefleborgs län beräknas intaga en ytvidd af 1,154*523 qvadratmil, af hvilken areal kronoparkerne**) och häradsallmänningarne upptaga endast 0'9 procent.
Jemföres åter hvarje särskildt läns areal med arealen af de inom länet befintliga kronoparker och häradsallmänningar, finner man, att den senare utgör i:
Stockholms län 0*4 proc. af länsarealen, Calmar län 0*6 proc. af länsarealen, Upsala • » 4*5 » » Elfsborgs » 0*9 » » Södermanlands » 2*8 » » Skaraborgs » 1*8 » » (Ostergötlands » 2*9 » » Örebro » 1*5 » » Jönköpings **) » 0*1 » » Westmanlands » 1*5 » » Förutom det, att inom 8 af de här ifrågavarande 18 länen kronoparker och häradsallmänningar alls icke finnas, belöper sig sålunda inom 7 län af de återstående 10 dessa skogars ytvidd till mindre än 2 procent af länets hela fastlandsareal.
Närmast efter denna framställning af vissa allmänna skogars areal torde det vara lämpligast, att Tab Litt.
p. meddela en öfversigt af de vigtigaste upplysningar, som Eders Kongl.
Maj:ts Befällningshafvandes femårsberättelser innehålla öfver hushållning ssättet ä de allmänna skogarne.
Efter hvad redan ofvanför blifvit antydt, äro, med undantag af några få kungsgårdars och boställens skogar, kronoparkerne och häradsallmänningarne de enda allmänna skogar i riket, hvilka ännu blifvit till en ordnad hushållning indelade.
Endast med afseende på de senare skogarne meddela ock länsberättelserna uppgifter öfver årliga afkastningen.
Dessa uppgifter hafva blifvit begagnade i och för den tabellariska sammanställningen, Litt.
P, å följande sida.
Af denna öfversigt visar sig, att årliga medelafkastningen under åren 1856—1860 å samtlige kronoparker (förutom Mössebergs och de 2 Edsmären) skulle hafva utgjort 1,166,373 kubikfot virke, som uppgått till ett värde af 59,786 R:dr Emit, samt å häradsallmänningarne (utom de i Calmar län belägna samt 5 allmänningar i Skaraborgs län) 2,215,735 kubikfot virke, till ett värde af 106,788 R:dr R:mt.
SkogsStyrelsens oftanämnde berättelse uppgifver deremot den årliga medelafkastningen under samma tiderymd: å kronoparkerne till 1,274,200 kubikfot, för hvilka vid försäljning erhållits 51,734 R:dr, samt å häradsallmänningarne till icke mindre än 2,480,800 kubikfot, uppskattade i värde till 192,790 R:dr.
Orsakerna till skiljaktigheten mellan Läns-Styrelsernas och dessa senare uppgifter lära utan tvifvel vara att förnämligast söka deri, att, såsom nämndt är, en del kronoparker och allmänningar icke kunnat upptagas i öfversigten Litt.
P, samt att det afverkade virkets värde blifvit beräknadt efter olika grunder. “) Efter 1860 hafva största delen af de i Hallands län befintliga flygsandsfält blifvit för Statens räkning inköpte. **) Wisingsö kronopark är medräknad. 36 Afverkningssätt.
Häradsallmänningarnes förvaltning.
Allmänningskassor.
Afverhlingssättet å ifrågavarande skogar är i allmänhet traktlmggning, der icke till följd af skogens ringa ålder man måst t. v. inskränka sig till hjelpgallring.