Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon säges förfoga öfver goda respektive domareförvaltningen och medicinalsty- röstmedel, har sjungit å flere utländska scener och relsen, men då vi kommit till de ömmare tonerna, erhållit utmärkta loford.
hafva vi ej stått på känd grund.
Visserligen hafva Coquelin-föreställiiingarna å k. operan taga sin vi önskat dem unga, rika och tjusande flickor till början omkring midten af april.
ledsagarinnor genom lifvet, men om dessa flickors » Hexan », den danske tonsättaren Ennas opera, närmare egenskaper, det vill säga huru våra vän- som väckt så stort uppseende i Köbenhavn, är nu ner själfva vilja hafva dem, därom veta vi platt antagen till uppförande äfven å vår k. opera.
Då det nu är min — och jag förmodar det — allas af hjärtat gående, innerliga önskan, alt i denna högtidliga afskedsstund, » här torkade han Mafnéer.
Ä k.
Dramatiska teatern gifver om sig i ögonen med en på bordet kvarglömd söndag teaterns nitiske och skicklige regissör hr servet, » intet skymmande moln må stå emel- Axel Boos en matiné med biträde af flere fram- lan oss och våra bortkilande vänner, ber jag stående förmågor och efter ett omväxlande pro- dem i korthet för oss beskrifva, huru de tänkt sig gram som upptager 1) 0.
Benzons » Tillfälligheter » sina idealer eller med andra ord kvinnan i sin (med dir. G. Fredriksson och fröken Seelig); 2) fullkomlighet.
Vi skola då kunna närmare preci- Sång af operasångaren C. Fr. Lundquist; 3) Dan- sera våra välönskningar till ömsesidig fröjd och ska visor, sjungas af fru Helga Rundberg; 4) August fromma.
Har jag talat väl, kamrater, » afslutade Blanche ' s odödliga lustspel » Ett resande teater- han oeh reste sig upp.
sällskap » med skådespelareveteranen C. F. Lager- » Bravo! » jublade de öfriga, nu åter helt mun- qvist i Öländers och hr Grunder i Sjövalls roller.
tra och krya af detta oväntade inlägg.
Att denna matiné kommer att fylla teatersalongen » Godt, » utropade talaren, förtjust öfver fram- från golf till tak, taga vi för gifvet.
gången af sig plan.
eNu återstår blott, att få veta hvem som skall börja.
Vill du Fors? » — En matiné, väl värd att uppmärksammas, kommer den kända skåpespelerskan fru Hedvig Men vännen Fors behöfde betänka sig.
S &amp; äf- Dahmgren — hvilken af sjuklighet under de se- ven vännerna Ström och Bäck, då de tillfrågades.
nare åren nödgats afbryta sin vackra sceniska » Jaså, » utropade värden.
» Det ser ut, som verksamhet — att gifva å Vasateatern söndagen om herrar vattumän ämnade strejka. » I för- den 3 april med biträde af artister från Dramati- bigående sagdt kallades de tre vännerna ofta ska och Vasateatrarne.
Härvid kommer att gifvas gemensamt för Vattumannen, till följe af deras » Mellan bjudningarna » af fröknarna Åhlander och vattenhaltiga namn.- » Men, » tillfogade han, » där- Svanström samt hrr Skånberg och Hedlund.
Fru med ämna vi ej låta oss nöja.
Då ingen godvil- Rundberg bidrager med några danska visor och ligt vill börja, föreslår jag, att de draga lott.
Har hr Basckström med humoristiska deklamationsnum- jag icke uttryckt er mening, mina herrar? » mer.
: ' Fredrik~aiBremer-Forbwndets .med / emmar an- npop !d~ h t.
med ~ snaraste t; / / by r&amp;, 54 Drott- ~inggatan. '
1 tr., ins~nda d m - n f g i f t e r.
och premcm e r a t i o n s a f g i f t e r.
3: e haft .. ' DAGNY T O I SKR F I T FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN VavZ Mfidli.agm, Kvinnas valbarhet till ledambt i fattfgv0rdsstyrelse.
~ n h o h Asiatiska, interillrer: 11, I tataktadeh.,.
, EZZen IVhitZoc7c, Ifrsprungligt.
F ~ i t x Ran7c; .Bo.nsekvenser ..,.
* ' ' ' ' EeZZen L h d g r e n, Kvinnoidwlet frill, fin; de-siicle-rynpunkt. '
, Buch der ?Qzmeaa, von Laura Marholm.)
;, Meddelanden frAn Fredrika-Bremer-Forbunc !et.
Fr0n skilda hall.
Louise Otto-Peters f-+.
- a ' ' s.
- " (~Das 3 ': A Predrika-Bremer-Forbundets adr,: Drottninggatan 5ka
Under sommaren 3nska.r cn lärariiiiia i Rkliard Anderssons iiiusikskr&gt;la f&amp; vistas.
hos en fiiinilj pA l a i d ~ t inat att u~ideil.isa i piaws elning.
Narmwe iin (1eilii ttehcr lem uas pH.
Fredrika-Bremeraör undete Byrii, Dmttniiiggatnn 34.
... T Hygieniska OBS.!
Skodon tillverkas fik Henar, Damer och h m: Prisbelönta af DrHkt-Raformfikeningen.
-: Skodon tillverkas afven efter modern fason.
w Allt arhete iitföreu iioggrarmt och af hiista materiel.
q Reparationer verkställas val och på bestämd utlofvad tid.
Nya Hush %llsskolan (tsr lbildade flickor).
- Grnncl~l 1881.
Föresthdarinua: Fröken H. Croiius,: _ nushall a) akola 1YT6t; a3&amp;&amp; " Vestra TrikdgaPdsgatan 19.: OBS.!
i .-;, - i ' ...
: ' i Magasin des Noneaut4s pour Confectioa. '
WO ILungstriidg&amp;rden 20.
och dess filialer 3 Vesterlånggatan och 75 Vesterlånggatan rekommenderar i största t i r ~ a l till biZUga8te p r * b.
Höst- &amp; Vinterkappor H. de THANCH HÖCKEHDURFE.
kapitalister, särskildt fruntimmer, har det länge varit ett önskningsrnål a t t kunna öfverlämna vården af sina värdepapper och skötseln af sina affarer %t någon person eller institution, som med n bsoliit säkerhet f örenade punktlighet och noggrannhet i utförandet af det anförtrodda uppdraget äfvensoin prisbillighet.
E n sådan institution ä r F ÖP Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning (Litla N y g a t a n R Y, expeditionstid 10-41, som under garanti af Stockliolms Enskilda Bank Atager sig vkrd och förvaltning af enskilda personers ocli kassors värdepapper.
Om en person 11.0s .Notariatafdelniiigen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid ' förfallotiderna kupon- ger och tillhaiidaliå~ller deponenten influtna medel.
Vidare efterser Notariatafdelningen utlottuingar af obligationer och imderrättar depo- nenten i god ' tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvit utlottad, samt lämnar förslag till ny placering af det ledigblifna kapitalet.
0111 inteckningar deponeras Iios Notariatafdelningen iiiiderrattar Notariatafdelningen gäldenären darom a t t räntorna B in- teckningarna skola till afdelningen inbetalas, livarefter de medel, soin inflyta, till deponenten redovisas.
Oni en 110s ~ f d e l - ningen deponerad inteckning genom underlåten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockliolins Enskilds Bank darigenom uppkomirlen skada.
E ' örvariiigsafgift: 50 öre för å r pr 1,000 kronor af deposi- t.ionens varde, dock ej under två kronor.
Fruntiznzner, som 4 3 n s k a a olyck~faallf~rgirtl~saa s i g uti B o l a g e t F YL G I A kunna hiinyiiirda sig till AMELITJE.
STEREZ ' Y, Adress: Stoc7ci~oZm; DblZeZnsgutan 1 A. Tdffos dkstiidcs mellan 10-11 f. in.
och 6-6 e. m. a. '
- (etablerad 1860) ' Försaljniiigslokaler: ne&amp;a.
botten, en, ' tvd och, tre.
, tr. ypp OCKHOLM.
Största lager i Norden Iiulörta o, Svarta Yllekladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvattkladningstyger Schalar och Kapptyger.
m. m. Obser~era!
Genom direkta förbindelser med in- och utlandets förnämsta fabrikanter kan.
j.ag erbjuda ofvanuainda artiklar bättre och billigare .an .någon an-!
nan och torde ' en livar genoin besök i mina lokaler eller 1 I genom reqvisition af profver och varor lätt blifva ijfver- tygad om fördeleii att hos mig fylla sina behof af dessa, artiklar.
Kvinnas valbarhet till ' ledamot i:.
f attigv&amp;rdsstyrelse.
Gällande förordning om fattigvarden af den 9 juni 1871 inne- håller ingen bestaind föreskrift, huruvida endast personer med koin- inunal rösträtt kunna inväljas i fattigvårdsstyrelse.
Och det geiioni förordningen den 22 mars 1889 gjorda tillagg till lagen, livarigenom valbarlieteii utsträcktes afven till kvinnor, afsåg icke att ändra eller omforinulera villkoren för kompetens i öfrigt, eller att stadga annan sådan för kvinnor an soin förtit gallt för niäii.
Lagens otydlighet i angifna afseendet kvarstår sålunda fortfarande, oinfattaiide numera i lika mån både mails och kvinnors valbarhet.
Emellertid Iiade denna fraga före år .l889 icke afsev&amp;rd prak- tisk betydelse, dh det sällan torde ifragakornrna att i fattigvårdssty- relse invälja en icke röstberlttigaa maii.
Annorlimda gestaltar sig.
saken,.
sedan kvinna blifvit valbar.
Den sociala ställning, som den burgnare klassens kviimor intaga, medför nainligeii att de icke röst- beriittigade af dem oomtvistligt sitta inne med lika bildning, erfaren- iiet.
och duglighet som de röstber8tti&amp;de, samt därjainte framför dessa i allinaniiet aga fördelen af att biittre kunna disponera, sin tid.
Det liar darför visat sig, att man ofta vid uppstallaiide af Iiviiiliga kan- didater till fattigvhdsstyrelse skiille nödgas förbigå de lämpligaste och inest dugande krafterna, ifall nian ej fick taga.
sitt val afven ur .. kretsen af de mylicliga kvinnor, soni icke Bro röstbersttigade.
Af denna anledning liar det ansetts aga sitt intresse att söka utreda, Iiur det kan föi~liillla sig ~lied denna sak.
Enligt 8 10 i 1871 års fö; ordning skall .livarje fattigvårdssa~n- 7btilbe i stad liafva en fattigvårdsstyrelse.
I sådant saml~tille p+ landet har kommunalniimiideii, utom sina öfriga uppgifter, janival till hlig- gande att vara fattigvårdsstyrelse nlecl ratt dock för sainliallet att inrätta snrskild fattigvårdsstyrelse.
Ä r fattigvårdssamliiille.
deladti rotar, ankominer det p&amp; Iivarje rote att bestiimina, Iiuriivida dess fattigvårdsniigeläge~~lieter skola Iiaiidliafvas af sarskild styrelse.
Rörande organisationen af dessa fattig \ - &amp; rdsstelse iniielii3ller l 5 enligt dess lydelse i förordningen den 22 mars 1889:, l5 8.
Där kommunalnämnd ej utgör fattigr %rdss&amp;yrelse, ut- ser fattigv %rdssamhälle på landet ledamöter i sådan styrelse, iniin eller kvinnor, till det antal, som med hänsikt till samliällets ridd och folk- mängd erfordras, dock ej mindre än tre; och skola, då val till leda- möter anställes, jämväl utses suppleanter i styrelsen till lialfva anta- let af ledamöterna, eller, om dessas antal ej är jämnt, till det antal, som är närmast öfver hälften.
I stad utses ledamöter i fattigvhrdsstyrelse, inaii eller kvin- nor, till det antal, fattigveLrdssamliället finner skäligt bestiiuima, dock ej mindre än feni.
I afseende h ledamots ocli suppleants tjiinstgöriiigst.id och afgång samt rättighet att uppdraget sig afsiiga, afrensom bet.räffande uteblifvaiide frkn sammanträde ntan förfall, iakttages A landet livad om ledamot eller suppleant i kominuiialnäiiind och i stad hvad om stads- fullmäktig galler - - -.
Ä r fattigvårdssamhälle i rotar fördeladt, utser hvarje rotc sin fattigvhrdsföiest %ndai.e, äfvensom, där rote bestämt, att siiiskild sty- relse för dess fattigvårdsangelagenheter skall finnas, t r å eller flere af ro- ~ r 3 ».
tens inedleinmar att jämte fattigvårdsförestånd,zren shdan styrelse nt, " Dessa föreskrifter gälla dock ej fös 7ri: frtrdstaden.
Jiinilikt för- ordningen om koinmunalstyrelse i Stockholm den 23 inaj 1862, &amp; $ 5 och 36, enligt deras lydelse i förordningen den 23 jiini 1883) skola stadsfulliniiktige för verkställighet och förvaltning utse vissa nämnder, däribland en kallad fattigvårdsnäiniiden.
Antalet ledamöter i dessa nämn- der skall bestämmas genom instruktioner, som p % förslag af stadsfallmäk.
tige fastställas af Kongl.
&amp; Iaj: t, inen om villkoren för wlbarliet till nämnderna iuneliåller 5 38 enligt dess lydelse genom förordiiingeii den 22 mars 1889: DS 38.
Till ledamöter eller suppleanter kunna väljas sh \ %l ledainbter af stadsfullmäktige som ock andra stadens inbyggare, soiii äro till fullmäktige valbare.
Till ledalnot eller suppleant i fattigvbrdsnäinnden kan iifven vll- jas kvinna, som är berättigad att i val af stadsfulliniiktige deltagit och uppnått tjugufem år - - -.
» Förutom denna fattigvårdsniimid, som %r öfverstyrelse för huf- viidstadens fattigvkrd, livilken utgör en stadens gemensamina angels- genhet, skall jämlikt § 19 i nen af Kongl.
Maj: t för nämnden den 4 mars 1864 utfärdade instruktion, inom livas och en af Iwftw ?stade~ts ter- ritorialförsaqnlingar tills vidare finnas sarskild fattigralrdsstyrelse, som under nämndens inseende handhafver den närmaste och omedel1) ar.a fattigvkrden inom församlingen, samt motsvarar förutvarande försam- lingsnämnders fattigvhrdsafdelningar.
- Om ledamöterna i dessa styrelser stadgas i instruktionons 8 20 endast att kyrkoherden skall vara själfskrifven ledamot samt att: sofrige ledaniöter .utses af nämnden till det antal, som nämnden för hvarje fattigvårdsstyrelse be stä in ni er.^ När fattigvkdsstyrelse p&amp; landet ntgöres af kÖnimunalnämnd, hvilket i de flesta fall torde vara förhållandet, ar det sålunda endast röstberättigade män, som fyllt tjagufem år, ht livilka lednihgen af ' fattigvården kan anförtros; ty endast shdana aro valbara till denna nämnd.
Vidare ar det tydlig lag på att i Stockholms fattigvårdsnämnd kunna inväljas blott röstberattigade män eller kvinnor, hvilka app- natt tjugofem %rs ålder.
I fråga åter oni villkoren för valbarhet till fattigvårdsstyrelserrcn i Stockliolms territoriella försanzliqar och rikets öfriga städer, samt de särskilda fattigvårdsstyrelser som tillllf.entyrs i w i t t a t s i socknav p&amp; laqzdet eller för de rotar, hvari fattigv~rdssamhälle blifvit fördeladt, därom saknas, såsom man finner, bestämda föreskrifter.
Häraf följer emellertid icke, att: livern som helst är valbar.
Det gifves nämligen vissa kvalifikationer, som enligt allmänna rättsgriindsatser anses med- föra obeliörigliet att iiinehafva medborgerliga förtroendeuppdrag i all- mänhet, såsom omyndighet och saknad af medborgerlig fräjd.
Endast fiillniyndiga och välfrajdade ' medlemmar i kommunen kunna därför in- väljas i fattigvårdsstyrelse, oafsedt ' att lagen ej här, såsom skett i fraga om en del andra kommunala delegationer och nämnder, uttryck- ligen uttalat detta.
Har man hter - velat fordra något iner, så kan detta för visso ildrig vara något sh sjalfklart, att icke särskilda bestiimmelser därom bort intagas i lagen, sivida denna skall fylla berättigade anspråk p i reda, och fullständighet.
Underlåtenhet i detta afseende måste därför innefatta presiiintion .för, att det icke varit meningen uppställa ytter- ligare beliörighetsvillkor, såvida ej synnerliga skäl föreligga, att ett visst villkor vore af lagens grund så oafvisligt betingadt, att från- varon af uttrycklig föreskrift darom-endast kunnat bero på.
ett för- biseende.
Sålunda är det påtagligt, att för v.albarliet till fattigvårds- styrelse ej kan fordras en åldersgräns af uppnådda tjugufem &amp; r såsom finnes stadgadt för ledaniöt i fattigv %rdsnärniiden i Stockholm och flera andra kommunala nämnder.
Huruvida för valbarhet måste fordras att vara röstberättigad i kommunen kan däremot synas mer omtvistligt, och därför p %kalla en närmare utredning. '
Genoin förordningen den 25 maj 184 ' 7 staldes fattigvården i riket för första gången p % ordnad fot.
Förarbetena till lagen liade utförts af en år 1838 af Kongl.
1Iaj: t för ändamslet utsedd koniite, bestående af tv&amp; afdelningar, en för riket i allmänhet och en för huf- viidstaden.
Komitdns förstnämnda afdelning afgaf den 8 juni 1839 bet&amp;nkiyrde med förslag dels till stadga angiende fattigvården i riket utom Stockholms stad, i hvilken föreslogs, att i hvarje kommun skulle finnas en fattigvårdsstyrelse., dels ock till en kommunallag, inne- fattande föreskrifter bland annat om sockenstäinma samt sockennamnd (motsvarande nuvarande kommunalnämnd) och stadsnamnd.
Enligt detta förslag skulle rösträtt i kommunens angeliigenheter tillkom~iia endast sa&amp;hällsmedlemmar, som erlade M i g.
bevillning, i vissa fall af minst tvii riksdaler banko, samt fattigvårdsstyrelser~~a och niimnderiia tillsattas genom val af dessa röstberättigade.
Xen valbar till fattig~årdssty- relse skulle vara: » lvayje medlem af satid~ället som lir dur sknttsk~f- ven oeh boende samt vdl~fi ' djdad ock sjdi ' fhqjndig: ~.
Här föreslogs sa- lunda tydligen, a t t äfven icke röstberättigade kunde inviiljus, hrilket väl fhr antagas hafva skett med afsikt, ehuru motiven ej innehalla något härom.
I motiven förklaras att fattigvirdsstyrelserna roro af- sedda endast för den händelse förslaget om ko inniunnl-institutioner icke antoges, livaremot i annat fall de särskilda fattigrårdsstyrelsernas bestyr skulle öfvertagas af nämnderna.
O m valbarhet till näninderiia iiineliöll förslaget ingen ' uttrycklig f öreskrift.
Riksdagen åren 1840 och 1841 antog för sin del ett af lagiitskottet samt allinanna besvärs- och ekonomiutskottet med ledning af ntiinnda koini- tdbetänkande uppgjoidt förslag dels till stadga om fattigvården dels tilllag om socknestämmor i riket, utom Stockholui~ stad samt sockennämnder för landet.
Enligt dessa förslag var pk landet sockennämnden äfven fattig- vårdsstyrelse, samt valbar till ledamot i nauinden hrarje välfrajdad medlem i samhället, D som i sockeiistämmau iiger rösträtt:).
Xtskotten hade afven, för den hlndelse förslaget om suckenstiimrnor och sockenniimnd ej an- togs eveiituelt hemställt om inrättande af särskilda fattigviirdsstyrel- ser, hrilkas organisation föreslogs fullkomligt lika med sockennämndens.
Om stadsnamnd eller särskild fattigvArdsstyselse i stad vacktes dar- emot ej fr&amp;a vid nämnda riksdag.
Utskotten yttrade liarom, att för- hållandena i städerna voro så skiljaktiga frän dein pk landet och äfven inom särskilda stadssamhällen s&amp; olika, att det föreslagna stad- gandet om sockennamnd icke kunde till städerna utsträckas, hvarför utskotten förordade, att livarje stadssamhälle genom utsedde depnte- rade utarbetade förslag till stadens administration med iakttagande af
Iivad.
om sockenstäni~ioi- knnde.
blifva stadgadt saint: att ' sådant förslag u n d e ~ s t ä l l d e s ' ~ u n adaj: ts ~1.
pröfning.
Den 9 augusti 1843 utfärdades härefter förordningar om sockenstämmor i riket utoin Stockholms stad saint om sockenniimider på landet, lisilken ' sena&amp; innehöll, a t t Valbar till ledamot ' i iiiiiiinden vore livarje- välfräj dad persoii, som i socken- stamma äger rösträtt.
» - Fattig&amp;dsstadga utkom däremot,.
såsoni ofvan nainiits först den 25 niaj 1847.
D i r i bestämdes, a t t fattigvådssty- relse på landet utgjordes af sockennä,nnden och a t t B för stid utses sir- dan styrelse i den okdiifig, hvarom antingen redan kan vara bestlimdt eller kan öfvere~zskomaas eller ' framdeles .kan blifva föreskrvvet.
2 n ör fattningen föreskref sålunda inga grunder föi organisation af fat- tigvårdsstyrelse i stad utan lamuade vederbörande fria liander ' att för hvarje stad ordna den saken efter livad som kunde finnas liimpligt.
Förordningen anghende f attigvården den 13 juli l853 iipptog ordagrannt 1847 års förordnings bestammelser &amp; i ifrågavarande afseenden.
Sedan i ' adedning d fra~nställning från 1869 ' års riksdag en tillsatt komit6 utarbetat förslag till ny fattigvårdsförordning och riks- dagen yttrat sig öfver '.
förslaget, utfärdades den 9 juni 1871 ny förord- ning om fattigvarden, livilken aiinu gäller.
Häri medgajs för första gången att på landet fatt@vlirdsbestyl.et k m d e öfverj2yttas fipå ?z kom- rnunal~zä~n.dez (sockennämnden) p&amp; en särskild fattigvårdsstyrelse.
För- fattningens ofvan återgifna bestämmelser om fattigvårdsstyrelses orga- nisatioii, äro lika ined.
deiii komitdn föreslog, utom a t t denna i fråga on1 ledamots tjänstgöringstid in.
m. beträffande stad hänvisade till, hvad om ledaiiiot i drätselkaiiima.re gälde.
Hiir man liarvid tänkt sig valbarheten till de särskilda fattigvårdsstyrelserna i stad och p&amp; lan- det f ramgår ej af motiveringen eller af öf verliiggningarne i riksdagen, dar Kongl.
Maj: ts förslag i denna del antogs ntan diskussion ..
Den ändring i 15 5.
af 1871 %rs förordning, som Iiarefter skedde å r 1889 afsåg, såsoni förut blifvit nämnt, endast att bereda kvinna oomtvistad valbarhet, för Iivilket gndainål, uttrycket wI.edamöter » förshgs med det förtydligande tillägget, män eller Irvinnora.
Eljest bibehöllos ordalagen oförändrade, och nkgon afsikt a t t för kvinna därvid skulle galla andra valbarlietsvillkor iiii för man liar ej fått uttryck i lagtexten och naturligtvis ej heller förelegat. '
Af denna hterblick torde framgå a t t man ej af tidigare lagstift- niiig eller bestämda uttalanden i motiver kan komma till iikgon klarhet om livad 1871 års lagstiftare menat.
Det lärer därför vara lönlöst ' för-
lora sig i gissningar härom, helst det i detta soni i de flesta dylika fall sannolikt förhåller sig sh, a t t man helt enkelt förbisett saken.
Ordalydelsen af g 15 lägger obestridligt intet hinder i vagen att i särskild fattigvårdsstyrelse invälja hvilken fullmyndig och väl fräjdad medlem i samhället som helst, och vagas nttrycken noga, synas de äfven direkt hänvisa på lagrummets tolkning i shdan riktning.
SAlunda säges att i afseende % ledainots u tjänstgöringstid och afgång samt rättighet att uppdraget sig afsagan iakttages hvad om komrnu- nalnamnds ledamöter och stadsfullmäktige galler.
Nen hvarför icke jämväl i fråga om scillkoren för valbarhet~?
(Jämför 42 i förordningen orn kommunalstyrelse p % landet).
Det kan ej vara af förbiseende, som vid denna hänvisning just frågan om valbarlietsvillkoreli uteslutits, men det ar ju möjligt, att man därvid endast haft i tankarne att ej låta den för ledamot i kommunalnämnd och stadsfullmäktige stadgade fordran p % tjugufem %ss ålder vinna tillämpning afven p&amp; fattigvårds- styrelse.
Vidare står, att till rotes styrelse skall utses visst antal personer af %rotens medlemmars.
Xen i kommunallagarne begagnas uttrycket smedlein i kommunens icke såsoni liktydigt med röstberättigad 8 i förordnin- medlem utan såsoni afseende alla niedlemmar (jiimf.
gen om ' kommunalstyrelse på landet och 10 d: o uti stad).
Till slutsatsen om att rösträtt utgör kompetensvillkor kan man sållinda endast komma genoiii antagande att detta skulle ligga i sakens natur eller, som det ocksk uttryckes, öfverensstamina med lageiis grunder.
1838 Ars komité synes dock ej delat en sadaii uppfattning.
Och det ligger val uppenbarligen för mycket godtycke i ett antagande att, ehuru föreskrifter därom saknas, raljarne dock skulle r a r a förbjudna att till ledamot i fattigv5xdsstyrelse utse en myndig person utom sin egen krets, när de finna detta lämpligt och ÖnskvHrdt.
Afgörandet är ju dock alltid i de röstberattigades hand.
Icke heller kan man analogivis sluta härtill däïaf, att för raharhet till en del andra koin- muiiala styrelser fordras rösträtt.
Snarare sklille en sidan jämförelse tala för, att det ej varit meningen uppställa samma fordran för fattig- vårdsstyrelse.
Förordningarne om kornmunalst_rrelse förutsatta ock att utöfver de i dem särskildt omnämnda styrelser afven andra kuniiru inrättas och för deras organisation har ej nppsta1ll.s röstriitt shsoiii valbarhetsvillkor.
För öfrigt ligger till grund för 1889 t " ws lagandring det erkännandet, att htminstone för ledningen af fattigvården person- liga egenskaper företrädesvis böra komma i betraktande, och det kau därför äfven sägas att en tolkning, som tillerkanner hvarje myndig vaifrajdad person valbarhet, just .öfverensstammer med en dylik upp- s s
, fattning, liksom nämnda lags speciella syfte visat sig i tillämpningen därigenom bast tillgodoses.
Anmärkningsvärda äro emellertid eii del uttalanden i ämnet, som förekommo vid den förberedande behandlingen af 1889 års lag.
Riks- dagen beslöt %r 1887 i enlighet med lagutskottets hemställan anhalla hos Kongl.
3 ' Iaj: t om framläggande af » förslag till sådan iiindring i gällande lagstiftning att hinder icke mötte för att i kornhmala ange- läg~zheter röstberattigad kuimaw kiinde inväljas till ledamot bland annat i fattigvårdsstyrelse, där denna å landet icke utgjordes af kommunal- nämnd ».
D % emellertid hvarkeii i utskottets motivering eller under öfverläggnkgarne i riksdagen särskildt talades om att gör&amp; skillnad mellan röstberättigade och icke röstberättigade kvinnor, är det tydligt att formuleringen i.
riksdagens Iieiiiställan tillkommit under antagande och föriitsättning, att enligt då gällande lag endast röstberättigade personer voro valbara.
Det förslag soni Kongl.
Maj: t hhrefter före- lade 1889 års riksdag ocli livilket oförändradt antogs, innehöll samma otydliga bestämmelser soin de nu gällande; och detta oaktadt ecklesiastikministeru, statsrhdet Weiinerberg, uti sin i statsrhdet afgifna motivering till förslaget yttrade, att en uppgifven invänd- ning mot förslaget förlorade betydelse Bom, på sätt riksdagen före- slagit, den ifrågavarande behörigheten tillerkännes endast i koininu-.