Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfverlemnande af Committerades omförmäldte Utlåtande, jemte Taxe-förslag m. m., har Kongl. Maj:t, uti berörde Dess Nådiga Skrifvelse af den 24 näsllidne Februari, förklarat, att Kongl. Majrt, i öfverensstämmelse med de af Committerade uppgifne lauf vudgrunder för Tull-taxe regleringen, äfven för Dess del ansett något hinder numera ej böra möta för det, sedan år 1823, allt mer och mer frånträdda, såkallade förbudssystemets definitiva upphörande; hvarjemte Kongl. Majrt, som, med lill kännagifvande häraf, sålunda velat lemna Rikets Ständer del af Kongl. Majrts berörde åsigt, af Committerades förslag, så vidt det rörde hufvudgrunderna för den blifvande Tull-taxan, lill Rikets Ständer öfverlemnat att, vid pröfningen af ärendets delailler, af samma grunder göra den möjligaste noggranna och följdrigtigaste tillämpning, under agtgifvande tillika på de i Committerades underdåniga betänkande antydda serskilda förhållanden.
Denna Nådiga skrifvelse, som af samtlige Riks-Stånden blifvit till Eevillnings-Utskottet remitterad, har föranledt följande yttranden: l;o Vid remissen från Höglofl.
Be viltn i ng s - Ui s i o i tets Betänkande, N:o 21. 7 at) Af Herr Lagerhjelm, P. , som, med klander i allmänhet af de grunder, hvarifrån Commillerade utgått, och det sätt, hvarpå de vid tilllämpniugen gåll till väga, framställt följande yrkanden: I. att
Utskottet måtte höra de klädesfabrikanters ombud, hvilka finnas i hufvudstaden; för hvilket ändamål Utskottet kunde, i kraft af § Riksdags-Ordningen, genom Hof-Canzleren inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar af Hall-Rätten ; II. alt en tid må förunnas klädesfabrikerne, hvarunder antingen gällande förbud skall fortfara eller en skydds-tull stadgas, som ersätter förhud, hvilken dock, under förutsättande af nödiga controllers vidtagande, torde öfvei lemnäs till Kongl. Maj:t, att, i händelse motsvarande fördelar kunna tillvinnas Svenska exporl-produeter, småningom sänkas, i öfverensstämmelse med tullnedsältningen i Nord-Americanska Fri-Stalerna; III & IV. att Wadmal, Fris, Frisad, Doffel och Kalmuck borde lullbehandlas lika med Kläde;, samt V. alt förbudet å export af Malm, Tackjern och Smält-stycken må fortfara såsom hittills. b') Af Herr Lefren _, J. P., och c) Herr Hartmansdorff', A., hvilka instämt uti Herr Lagerhjelms framställningar, under förmenande, alt den föreslagna öfvergången till det friare systemet vore för brådstörtad. cP) Af Herr Grefve Posse, A., och <?)
LIerr Rosenblad, Bernhard, hvilka i allmänhet bestridt de förras yttranden, hvar jemte Herr Rotenblad anfört, att, då man redan år 182b börjat öfvergången till del system, som af Commilterade följts och blifvit af Kongl. Maj:t gorikändt, och då io år nu redan voro förflutna, sedan i i83o års Tull-Comilé Fabriks-idkarne frun den första fabriks-stad i Riket förklarade, att de endast önskade en lid af 10 år för alt bereda sig på öfvergången till detta system, de gjorda anmärkningarne saknade fog; samt f) Af Herr von Gerdten, G., som förmält: att det vore obilligt att vissa uppräknade
Dioguer belagts med införselstull, då deremot andra blifvit till inf örsel tullfria; att genom apotheksvarors tullfrihet underslef lättligen kunna begås; att för hög lull blifvit salt å artikeln Cobeber, och å Hvalraf dercmot för lag; 8 Hevilla iags- Utskot tets Betänkande, N:o 2 1. alt förbudet genom Kongl. Brefvet den s3
Maj 1814 mot införsel af pulveriserad Chiuabark mätte förnyas; att stadgandet i den föreslagna Tull-taxan rörande förtullning af sprit för beredning af lucktvalten eller för apotbekens behof borde utgå; atL Berberis-rötter ej borde åtnjuta tullfrihet; ali för oljor och medicinska saller samma förlullningsprinciper, sorn de i 1836 års Tull-taxa följda, mätte bibehållas; samt att salt, snarare än nied icinalier, borde medgilvas lättnad i tull, och att, vid förtullning af de senare, Sundhels-Collegii Ombudsman borie tillkallas, och i landsorten Apothekare med edsförpligtelse, eller äfven med edgång iidor domstol, styrka sin angifnings-inlaga.
Och har jemväl till Utskottet blifvit öfverlemnadt ett, i anledning af den ifrågavarande remissen, utaf Herr Friherre Ridderstolpe, Fredric, sedermera afgifvet anförande, afseende hufvudsakligen upphörandet, på försök under ett år, af utgående lull å jern. 2:o Vid remissen från Wallof]. Borgare-Ståndet: a) Af Herr Ekholm, som, med gillande i allmänhet af Committerades utlåtande och förslag, ansett, ali den för flere fabriks- och inanufacturvaror nu föreslagna högre införsels-tull af 25 procent endast borde gälla i arne år, samt derefter nedsättas till i5, högst 20 procent; men att deremot utförsels-tull i allmänhet icke borde bibehållas i andra fall, än då dermed afsåges att hindra export af omistliga bergningsmedel och råämnen, hvarföre den, serdeles hvad stångjern beträffade, borde upphöra, samt att förändrade och mera ändamålsenligt ordnade controller vid tullbehandling och bevakning mätte införas. b) Af Herr Kjellberg, som instämde i Herr Ekholms yttrande. c) Af Herr.
Lagergren, hvilken, med ogillande i allmänhet af de grunder, från hvilka Commilterade utgått, framställt följande speciella anmärkningar, nemligen: vid artificiella Blommor; derå den föreslagna införsels-tullen ansetts för låg; vid Larf ter ; hvarom samma anmärkning blifvit gjord; vid Böcker; derom alt sådana, utomlands tryckta på vårt eget språk, föreslagits att tullfritt få införas; hvilket icke skulle vara förhållandet i något annat land; vid Sevill ni hg s - Ut s ho lie Is Betänkande, N:o 21. 9 Vid Läderarbeten , ej specificerade, lackerade , att elen åsätta tullen efter vigt vore för låg och under vissa förhållanden kunde komma att blifva ända till hälften af den å sjelfva rudimaterien; Vid Bomullsväfnad och Gardiner aj målad Bomullsväf, att den förra fått tillgodonjuta en tull af ända till 40S^-> men de senare, till hvilka den utgjorde rudimaterien, endast belagts med io sk. införselstull per U.\
Vid Stålarbeten, att den derå föreslagna införselstull syntes mera ämnad att uppmuntra den utländska, än inhemska slöjden; Vid Gryn och Mjöl, det för dessa artiklar antagna förhållande i vigt till sjelfva spanmålen vöre för högt, och i så måtto felagtigt; Vid jern, att, då stångjern belagts med en införselstull af 4 R:dr Skepp, och ankar-ketlingar af större länkjerns diameter än r | tum med i R:dr 24 sk. tull på Skepp., underslef såmedelst lättligen kunde ega rum, att, om man blott böjde slång eller bultjernet i ringar genom hvarandra, detta skulle uti packhus af den medgörlig:» calegorien, hvilka verkligen fklinos, få såsom grof ankar-ketting mot den lägre afgiften förtullas; Vid IVä f nåd er af ylle, att både tullvärdena och den dem åsätta införselstull voro alldeles för låga, och classificationerna för mångtaliga; hvaremot Bränvin- och Bomulls-manufacturen omhägnats med allt för högt skydd; samt Vid rafjineradt toppsocker, alt den föreslagne införselstullen icke vore tillräcklig, i anseende till den höga export-premie, som, serdeles i Belgiska hamnar, är lör export af raffineradt socker utfäst; hvarjemte blifvit yrkad t, att införsel af Slöjdevaror skulle tillåtas endast till ett visst mindre antal hamnar. d') Af Herr Grapengiesser, som yrkat en betydligt förhöjd tull £ Manufactur- och Ilandtverksvaror, samt att desse måtte få importeras endast till 3, högst 4 hamnar, äfvensom skärpta controller; ej) af Herr Helsingius, som, jemte Herrar Gustafsson, Petterson, Limnelius, Pousette och Lagerquist, förenat sig med Herrar Lagergren eeh Grapengiesser, hvarjemte, i sammanhang härmed af Herr Lagerquist den motion, angående dels en hög till suc«#ssif minskning föreslagen tull å hittills förbudne varor och dels deras införande lill endast några få städer och i fartyg, af eli viss drägtighet ni, bi., väcktes, hvarom här nedan vidare förmäles; Eili. till R.
Prat. 1840. 5 Sami. 1 Afd. 12 Häftet. 2 io Bevillnings- Utskottets Betänkande, N:o 2 1. gj af Herr Wijk, som, jemte det lian ansåg öfvergången från de proliibitiva lill friare handels-gi undsalser böra ske med mycken varsamhet pch för närvarande en medelväg emellan de bägge systemerna vara den lämpligaste, yrkat fortfarandet i vissa fall af förbud, serdeles å raffinerad t socker, hvarå i England och Belgien vore medgifven en så hög drawback, att våra inhemska raffinaderier ej, den höga tullen oagtadt, dermed kunde uthålla täflan; att Tågvirke borde medgifvas högre skydd, än det Commillerade föreslagit; att vid förtullning af Wäfnaders ej blott vigten, utan äfven alntalet måtte Lagas till grund; samt att hvad Herr Lagerquist föreslagit örn inskränkning af införselsrättigheten endast till vissa städer och i fartyg af viss storlek, äfvensom i vissa bestämda partier, vore af bebofvet påkalladl och öfverensstämmande med hvad i andra länder egde rum; hj af Herr Morsing, som, instämmande i Commilterades principer i allmänhet, dock ansett i5 procent vara det maximum, hvarutöfver införselstullen icke borde bestämmas och alt, serdeles den å socker föreslagna, borde betydligt nedsättas, samt exporttull å landels produeter icke ega rum, äfvensom alla bestämmelser, att med Commerce-Collegii tillstånd få mot nedsatte afgifter införa vissa varuartiklar, borttagas; samt specielt: att export-tullen å bräd-ändar, dervid förhållandet emellan dem och bräder ej blifvit rättligen iagttaget, borde nedsättas; iQ af Herr Waern, hvilken, med godkännande af hvad Herr Ekholm anfört, yttrade sig i strid med Herrar Lagergren, Grapengiesser, Lagerquist, Helsingius och Wijk. kj Herr Hallström instämde i hvad Herr Lagergren anmärkt rörande jern-manufactur-varor ; f) af Herr Brinck, att Commerce-Collegium ej, på sätt föreslaget blifvit, måtte medgifvas rättighet att tillåta Skepps-inventariers och verktygs införande mot nedsatt tull; att vid Tobak, tullen å stänger och karotter borde minskas till 10 sk. och å snus i stället ökas till 16 sk. samt all spunnen tobak beläggas med 12 sk tull U.\ att ej något lullbelopp borde utsättas i udda, utan i jemna runstycken; samt Bevillnirigs-Utskoltets Betänkande, IV.o 21. alt, för vinnande af tillförlilliga controller, Tull-tjenstémännen borde bättre a (lönas, och, vid beslag, få behålla bela den dem tillkommande beslagsandelen,
utan alt behöfva dela vinsten med sine förmän; m') af Herr Hjorth, som, då Christianstad erhållit Kongl. Majrts tillåtelse att hafva credil-upplag, men Cornmitterade uragtlåtjt att uppräkna nämnde stad bland dem, som dertill ega rättighet, yrkat, alt denna glömska måtte i den blifvande Tull-taxan godtgöras; n') af Herr Rydin, hvilken ansåg den å Bomullsgarn föreslagna införselstull vara villa för hög, serdeles vid jernnförelse med den Bomullsvävnader åsätta, men att deremot tullen å Linnegarn borde höjas.
Derförutan yttrade sig vidare å ena sidan Herrar Ekholm, Wallen, Halling, Petre', Rydin och Bagge, samt å den andra Herrar Limnelius, De Maré, Helsingius och Lagergren.
Då vid etc senare tillfälle Protoeollet öfver hvad vid remissen ifrån Vällofl. Borgare-Ståndet af Kongl. Maj:ls ifrågavarande Nådiga Proposition fö rein p i L och yttrats, justerades, ingal Herr Petre' ett serskildt anförande i ämnet, hvilket sedermera föranledde yttranden af flere bland Ståndets Ledamöter, hvilket allt jemväl blifvit till Bevillnings-Utskottet remitteradt. 3:o
Vid remissen från Hedervärda Bonde-Ståndet: ad) ylf JVils Strindlund, alt jern och träd virke icke borde vara med utförselstull belagile; och förenade sig deruti Jan Eric Jansson och Petet Hansson från Wermland, Peter Pehrsson och Lars Larsson från Örebro Län, Lars Boethius från Stora Kopparbergs
Län och Håkan Nilsson från Skåne; hvarjemte Peter Pehrsson från Örebro
Län uti serskildt anförande yrkade, att, intilldess de band, hvaraf tackjernshandteringen för närvarande vore omsluten, blifvit lossade, utförselstullen å tackjern måtte bestämmas till ett mot varans värde svarande lika belopp med den, som för stångjern erlägges.
Deruti instämde Lars Larsson från Örebro Län, Lars Boethius från Dalarne samt Jan Eric Jansson från Wermland.
På sätt ofvan är omförmäldt, har Kongl. Maj:t, under den 24 nästlidne Februari, till Rikets Ständer afla tit serskild Nådig Skrifvelse, angående bestämmande af stadigvarande tull-afgifter å spanmål, i afseende hvarå Kongl. Maj:t i Nåder yttrat, att, sedan Rikets sist församlade Ständers underdåniga anhållan, att å spanmål en för fern år oföränderlig införsels-tull måtte bestämmas, af uppgifne orsaker hittills icke kunnat af 12 Bevillnings-VIskottets Betänkande, JY:o 21.
Majit till verkställighet befordras, Kongl, Maj:t likväl nu, och ehuru, enligt Regerings-Forniens 60 §, det af Kongl. Majit allena beror att, efter omständigheterna, reglera tullen å inkommande och utgående spanmål, ville till Rikets Ständers ytterligare ompröfvande öfverlemna denna fråga, på det Rikets Ständer, i sammanhang med Tull-bevillningens allmänna reglering, måtte ega tillfälle att äfven om spanmåls-tullen sig utlåta, hvarefter de beslut, som derom blefvo fattade, kunde erhålla tillämpning från samma lid, då den nya Tull-taxan träder i verkställighet, och förblifva gällande under derpåföljande fem år; dock att, enär det icke af Kongl. Majit berodde att nu, till följd blolt af en genom Rikets Ständer yttrad önskan, hell och hållet upphäfva de rättigheter, som innefattas uti Grundlagens åberopade stadgande, den tull-bestäinmelse, hvilken, enligt Rikets Ständers omförmälde anhållan kunde komma alt ega rum, endast blefve att anse såsom ett reglementariskt stadgande, hvars gällande kraft vore inom berörde tid af fem år begränsad.
Jemte det Kongl. Majit sålunda, och på i öfrigt anförde skäl, förklarat
Sig anse nödigt och nyttigt, att en under nämnde tidrymd oföränderlig tull å spanmål bestämdes, har Kongl. Majit tillika, beträffande beloppet af denna tull, behagat i Nåder förklara, alt, då, enligt anställde forskningar och noggranna beräkningar, det befunnits, att skillnaden emellan spanmålens lägsta pris å de förnämsta utrikes handelsplatser, och samma varas lägsta köpevärden inom Riket, icke efter medelberäkning kunde antagas större, än att en införsels-tull, beslämd till hälften af det belopp, Rikets Ständer år 1835 i underdånighet föreslagit, med tillägg utaf afgift till Handels- och Sjöfarts-fonden, tolag, frakt och öfrige omkostnader, skulle innebära skydd för inhemska jordbruket emot utländsk medtäflan, Kongl.
Sig, i öfverensstämmelse härmed, böra föreslå, att införsels-afgiftern® bestämdes: för Hvete, per tunna R:dr 1: 24.
— „ Råg, Ärter, d:o „ 1: — — „ Wicker, d:o . „ — 42- — „ Korn och Bohvete, per tunna ,, — 36. —■ „ Hafre, dio —24.
— Dock att, ehuru desse afgifter syntes Kongl. Maj;t efter de uppgifne grunderna rätt beräknade, och sålunda motsvarande ändamålet, helst högre iull-afgifler måste för consumenterne af alla classer vara betungande, Kongl. Majit likväl ville fästa afseende å de på en närmare kännedom om serskilda förhållanden grundade upplysningar, dem Rikets från alla orter för - Bevillnings-TJlskottets Betänkande, l\:o 21. i3 samlade Ständer voro i tillfälle att meddela, samt i sådant afseende i Nåder förklara, att, för den händelse Rikets Ständer, utan förbiseende af de vigtiga hufvudgrunder för ifrågavarande ärende, skulle finna det leda till en billigare jemkning emellan de handlandes, jordbrukares och samtlige de arbetande classernes utaf spanmåls-lullen beroende intressen, om någon förhöjning egde rum uti nyss anförde tull-afgifler, Kongl.
Maj:t äfven vore benägen att samtycka till en sådan förhöjning, likväl med högst en tredjedel, eller sålunda tullen bestämmes: för en tunna Hvete, till 2: — — — Råg och Ärter 1: 16. — — Wicker 1: 8. —■ — Korn och Bohvete 1: — — — Hafra — 3a. — hvilket förslag jemväl öfverensslämde med det, som blifvit af Committerade för Tull-taxans öfverseende i underdånighet afgifvet.
För att fullkomligen uppfylla det ändamål, som med den nu ifrågavarande tullbestämmelsen åsyftats, har Kongl. Maj:t ansett dermed jemväl böra förenas tullfrihet för utförsel af spanmål till utrikes ort, hvadan Kongl. Maj:t, i likhet med hvad så väl Rikets Ständers vid förra Riksdagen aflåtna underdåniga Tull-taxe-förslag, som ock det af bemälde Committerade afgifna betänkande derom innehålla, velat föreslå Rikets Ständer, att en sådan tullfrihet må varda antagen och bestämd för en lika tidrymd, som för de stadigvarande införsels-afgifterne blifver gällande; hvarjemte Kongl. Maj:t i Nåder förklarat, alt, i händelse Rikets Ständer instämde uti hvad Kongl. Maj:t sålunda till deras öfvervägande framställt, Kongl. Maj:t vore sinnad, så val att låta de bestämmande Tull-afgifterna blifva, förden tid, som till en början utsältes, utan rubbning bestående, som ock att, i hvad på Kongl.
Maj:t ankomma kan, afböja sådane förändringar i de ekonomiska Författningarna, som på landtbruks-näringens utöfning, jemte förbrukningen af och prisen på spanmål ega inflytande.
Slutligen och med anledning af Rikets senast församlade Ständers framställda förslag att till Kongl. Maj:ts disposition öfverlemna inkomsten af den bestämda spannmåls-lullen, för att användas till undsättning åt inbyggarne i de oller, som af missvext hemsökas, har Kongl. Maj:t väl Lillkännagifvit, att Kongl. Maj:t, som ansett oundgängligt, att tillräckliga medel för detta ändamål äfven hädanefter varda ställde till Kongl. Maj:ts höga disposition, jemväl för Dess del funnit lämpligt, alt den för spanmål B eaillnings-UIskottets Betänkande, N:o 21. inflytande tull, hvarmed i allt fall någon inkomst för Stalén ej vore afseild, härtill i första rummet anvisades, samt att följaktligen denna inkomst icke annorledes än såsom tillgång vid Sluts-regleringen beräknades; men all Kongl. Majit dock ville om medel lill undsättningar i missvextår, lill Rikets Ständer aflåta serskild Nådig Proposition.
Vid remitterandet från samtlige Riks-Stånden t ill Bevillnings-Utskoltet af Kongl. Majits berörde Nådiga Skrifvelse, hafva Höglo fl Ridderskapet och Adelil samt Hedervärda Bonde-Ståndet öfverlemnat densamma, utan att någre serskilde yttranden dervid. blifvit afgifne; hvaremot den hes Högvördiga Presle-Ståndet och Välloflige Borgare-Ståndet föranled t discussion, nemligen: . l:o Vid, remissen från Högvördige Preste-Stånclet: Eli yttrande.af Herr Contracts-Piosten Sandberg, deri Herr Prosten sökt ådagalägga, att en jemnlörehe emellan de högsta och lägsta spanmålsprisen, som inom- och utomlands verkligen egt rutu, skulle angifva en tillförlitligare ledning för tullbestämmelsen än det calculerade medelpriset, och att, då de vid Commillerades Protocoll bilagde tabeller visa, att högsta pris å spaumål på utrikes ort är vida lägre, än det högsta priset inom landet, en efter skillnaden afpassad införselstull af minst 2 R:dr B:co på tunnan Råg eller Korn borde, till skydd för den inhemska spanmåls-handeln, bestämmas; äfvensom alt terminen för tullens oföränderlighet mätte, för alt det dermed afsedda ändamål icke skulle förfelas, antagas till tio, i stället för fern år. 2:o Vid remissen från Vällofl.
Borgare-Ståndet: har blifvit yttrad t och hemstäldt: af Herr Grapengiesser, att införsels-afgifterne å spanmål måtte blifva ytterst låga.
I enahanda syfte talade Herrar Werrn, Wijk, Helsingius, Carlberg, Gustafsson och Pousette.
För bifall lill Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet afgåfvos yttranden af Herrar Ekholm, Rydin, Morsing, Moberg, De Mare', Halling, Brinck, Helledaij, Hegardt, Christierson, Kjellberg, Norin och Schartau, med större eller mindre modificationer emellan det ena och andra af de i Nåder föreslagne alternativ.
Derjemte hafva ålskiltige hos Riks-Stånden väckte motioner blifvit till Bevillnings-Utskoltet remitterade; och har Utskottet vid resumerandet af deras innehåll ansett lämpligast att, ulan afseende på liden, då de kommit Utskottet tillhanda, eller från hvilket Riks-Stånd de ankommit, följa Bevitlnings-ZJlskoUetn Betänkande, IV',o 21. den ordning, alt de af en allmännare syftning först, och de af en mera speciel sedermera omfdrmälas, äfvensom alt de, hvilka röra ett och samma ämne, må i ett sammanhang förekomma.
De ifrågavarande motionerna äro följande: 1 :o. Herr Cederschiölds, P. G., alt all tull måtte afsk a flas och den deraf hittills ingående Statsinkomst surrogeras genom en bestämd afgift, fördelad antingen på de handlande, eller helst på landets hela befolkning. 2:o. Herr Lidboms, C J., att alla förbud mot införsel af utländska Fabricater måtte upphäfvas och desamma beläggas med en lindrig tull af högst 15 procent, samt att tullen å alla rudimaterie!’ och machinerier för våra Fabrikstillverkningar, hvilka ej lill samma godhet kunna erhållas i Sverige, ulan måste inlörskrifvas, må i möjligaste mön nedsättas, om ej alldeles borttagas.
3:o a) Herr Oxeluifvads, J. G., hvari, jemte åtskilliga andre ämnen, som ansetts böra till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning, dit motionen ock utaf Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, samtidigt med öfverlemnandet till Bevillnings-Utskottet, blifvit remitterad, yrkats: afskafifan let af all exporttull, hvilken, enligt motionärens omdöme, egentligen verkade såsom en prasmie, betald från Sverige till uppmuntran för andra länders production; upphörandet af alla förbud mot införsel af fremmande varor, så fort rättvisan sådant tilläte, hvarefter alla tull-afgifter hufvudsakligen borde grunda sig på Statsintrader; samt uppmuntrande af sjöfarten, genom tullfri införsel af alla skeppsinventarier. b) Matts Perssons från Stockholms Län motion, hvilken af Hedervärda Bonde-Ståndet likaledes remitterats bade Lill Ekonomi- och Bevillnings-Utskottet, såsom innefattande till dem båda hörande ämnen, och deruti, så vidt Bev llnings-Utskottet rörer, yrkats: att Skeppsinventarier af alla slag, jemte kopparplåt till förhydning »arnt dref och drefmat måtte få tullfritt eller mot låg tull införas. i6 23epillnings-Utslottets Betänkande, N:o 21. 4:o. a) Herr Dalmans, F. TV., motion: att de Kongl. Personernas rättighet att tullfritt införa utländska rårör må upphöra; och att de utländska missionerna icke må vara berättigade till befrielse från tull för utländska varor utöfver ett värde af högst 10,000 R:dr B:co årligen för hvarje mission.
I anledning hvaraf yttranden afgifvits af Herr Grefve Brahe, M., Herr Friherre Raab, A. C., och Herr Rosenblad, B.
F) Herr Winges, P. E., memorial
Om upphäfvande af Kongl. General-Tull-Styrelsens tvänne CirkulärOrdres af den 3 Januari iSaö, stödjande sig på Kongl. Skrifvelsen till General-Tull-Styrelsen af den 2 December 1824, angående varor, som dels för de Kongl. Hofvens och dels för Fremmande Magters härvarande
Sändebuds räkning utrikes ifrån inkomma.
Öfver hvilken motion Herrar Brinck, Grapengiesser, Christierson och Schartau jemväl sig yttrat. c') Sven Heurlins från Kronobergs
Län: att Rikets Ständer måtte besluta, det hädanefter skall för alla inkommande utländska varor, de må vara adresserade till hvem söm helst, utan undantag, erläggas behörig import-tull; uti hvilket yrkande Hans Jansson från Elfsborgs Län och e?i stor del af Bonde-Ståndets öfrige Ledamöter instämt. 5:o. af) Herr Hjertås, L., om ålskillige förändrade tullbestämmelser iden af Committerade föreslagne Taxa, nemligen för Appelsiner, Apotheksvaror, Aska, Beckolja, Artificiella Blommor, Bly, Blvertzpennor, Bränvin, Cacao, Capris, Chocolad, Copol, Corinther, Dref, Fernissor, Filar, Färger och Färgningsämnen, Tenn-Folier, Garn: