Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och är af Mo tionairen anfördt, att, då Borgholm under fredstider hvarken är i behof af garnison eller finnes besvärad af en sådan, vore tillräcklig anledning lill dess service-medels afskaffande, samt hvad djekne-penningarne angar, att, som de ändamål, hvartill samma penningar ursprungligen blifvit bestämde, numera tid efter annan blifvit befordrade förmedelst förhöjningar uti allmogens skatter, samt genom enskilde medborgares ädelmod och omtanke, än äfven derigenom, att, allt efter som upplysningen stigit, föräldrar och förmyndare, bättre än fordom, förmått urskilja, när fråga varit att bestämma deras söners och pupillers lefnadsyrke; så böra ock djekne-penningarne för hela Svenska allmogen afskaffas.
Uti hvilken motion Riksdags-fulimägtigen för Ölands södra Mot Pehr Jonsson instämt., - , I anledning häraf får Utskottet, rörande den del af motionen,, sorn angår Borgholms garnisons service-medel, anmäla, att desamma, som utgå med 1 sk. af hvarje hemman på Öland, hvilka ej äro af Kungsgårds eller säterinatur, eller anslagne till boställen, posthemman m. m., och hafva, enligt i83a års räkenskaper,, uppgått till i5 R:dr 19 sk. 9 r:st.j; och dä denna skatt en - 8 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 3j. dast drabbar en mindre del jordbrukare samt beloppet deraf är nog ringa, för att debiteras, uppbäras, redovisas och controleras, får Utskottet hemställa ,* att vederbörande hemmans-innehafvare å Öland måtte befrias från erläggandet af den under benämning af Borgholms garnisons service» medel utgående afgift samt i följd deraf densamma utur Kronans räkenskaper försvinna.
Vidkommande åter djekne-penningarne, så har frågan om deras upphörande äfven vid senaste Riksdag förevarit.
Uti det Utlåtande, (N:o 58) som dåvarande Stats-Utskott derom afgaf, och hvilket af Rikets Ständer bifölls, afstyrktes afskafFandet af denna afgift, hufvudsakligen af det skäl, att sådant skulle medföra förbindelsen, att med ett icke obetydligt belopp ersätta Consistorierne, dit desse medel för Läroverkens behof directe aflemnas, hvad de i sådan väg kunna påräkna såsom inkomst.
Uppå enahanda, af föregående Rikets Ständer godkände skäl, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å den del af ifrågavarande motion, som rörer djekne-penningarnes afskaffande.
Stockholm den 3 April 1834- Reservation af Riksdags-fullmägtigen J. L. Wikland från Westerbottens
Län: ”Då djeknepenningarne år 1C24 beviljades, antingen till ringare Skolbetjenter till understöd, eller fattiga Skol-piltar till hjelp uti deras studier, så var det i afsigt, att den förut brukliga socknegången dermed skulle upphöra, som dock icke inträffat, emedan ännu intet år förflyter, att ju alla socknar besökas af studerande, som erhållit Consistoriernes tillstånd att viaticera, då ej allenast bönder utan jemväl torpare och inhyses-hjon besökas; det synes mig således, som endera af desse utgifter, då de bägge syfta till samma ändamål, rättvisligen borde upphöra, åtminstone i desse svaga, allt medtagande penninge-tider.
Huruvida desse så kallade djekne-penningar egentligen komma de mindre bemedlade allmogens barn till godo, vid de» ras studier, som en värd talare inom Utskottet yttrat, känner jag icke. STOCKHOLM, 1834.
Stats^Utskottets Utlåtande JY;o 38. i N:o 38.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 4 April kl. 3 e. m Utlåtande, i anledning af Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret gjordeanmälan af Hof-Marskalken och Riddaren Friherre Gustaf Ridderstolpes till dem ingifne ansöknings om återfående af en intecknad förbindelse, utgifven till säkerhet för handelshuset här i Stockholm , under firma J. C. Miiller & Comp., af Rikets Ständer beviljad liqvid för y st. af Riksgälds-Contoret utfärdade, på Post-Contoret i Hamburg är 1812 förkomne partial-obligationer, hvardera på 1000 floriner Brah. vexelmynt. (R.G.S. A.) Uli aflåten skrifvelse till Stats-Utskottet af elen i3 sistlidne Mars hafva Fullm ägt ige i Rikets Ständers Riksgälds-Contor andragit, huruledes efter det, uppå Comnierce-Rådet J. C. Mullers efterlemnade enkas Johanna Mullers, född Hollström, hos Fullmägtige gjorda ansökning, att, sedan praescriptions-tiden numera vore förfluten, hon måtte återfå en af beinälde Commerce-Råd i lifstiden utgifven, och i huset här i staden N:o 1 qvarteret iEolus inteckuad förbindelse, alt hålla Riksgälds-Contoret skadeslöst för den, vid 1815 års Riksdag, Commerce-Rådet beviljade och uti Riksgälds-Contoret erhållne liqvid för q st. på Post-Contoret i Hamburg år 1812 förkomne, af RiksgäldsContoret utgifne partial-obligationer, hvardera på 1,000 floriner Brabant ve xelmynt, Fullmägtige under den i5 October i832 meddelat det svar, att som i 5 § af Rikets Ständers Reglemente för Riksgälds-Contoret stadgas, alt ”der praescriptionstid, i afseende på någon serskild del af Riksgälds-Contorets ”skulder, icke blifvit stadgad, komma skulderne, intill dess annorlunda af ”Rikets Ständer förordnas, i vederbörlig ordning att liqvideras, utan afseende på den lid, inom hvilken fordringar hos enskilde eller hos Kongl. Maj:t 'och Kronan skola nu eller framdeles göras gällande”; Fullmägtige, vid detta förhållande, och innan Rikets Ständer serskildt förordnande i ämnet meddelat, ansett sig ej kunna bifalla den ifrågavarande förbindelsens återställande; så hade Hof-Marskalken, Friherre Gustaf Ridderstolpe, under förnyande of sin numera aflidna svärmoders ofvanherörde ansökning, tillika anhållit, att ärendet måtte hos Rikets nu församlade Ständers Stats-Utskott till grundlagsenlig behandling och afgörande varda anmäldt, på det sökanden måtte Bihang, till R.
Prot. 1834, 4 Sami. 1 Åfd. 1 il.te Häftet. 2 Stats-Utskottets Utlåtande JV.o 38. komma i tillfälle, att få den ifrågavarande gravationen i egendomen behörigen dödad.
Och hafva Fullmäglige, jemte anmälan af Hof-Marskalken, Friherre Ridderslolpes förenämnde anhållan, tillika yttrat, alt som ifrågavarande obligationer, daterade den i Januarii 179g, äro utgifne ifrån Riksgälds-Contoret, och, ifråga om praescriptionstid, Svenska Lagar och Författningar således kunna och böra tillämpas, så, och enär numera utöfver 20 år ifrån deras utgifningsdag förflutit, samt, efter serskild inhemtad upplysning, ingen af dessa obligationer blifvit till inlösen företedd, hafva Fullmägtige ansett sig böra tillstyrka, att merberörde intecknade förbindelse må till aflidne Commerce-Rådet Mullers lagliga rätts-innehafvare återställas.
StatS-Utskottet har om förhållandet med ofvanberörde obligationer m. m. inhemtat, att, sedan Rikets Ständer vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812 bifallit, att 7 stycken af Riksgälds-Contoret under den 1 Januarii 1799 utgifne såkallade partial-obligationer, hvardera på 1,000 floriner Brah. vexelrnynt, hvilka, jemte dertill hörande ränte-couponer, den i/j.
April 1812 blifvit på Post-Contoret i Hamburg inlemnade, för att till Stockholm fortskaffas, men på nämnde Posl-Contor gått förlorade, skulle såsom Handelshuset J. C.
Muller &
Comp. tillhörige och före samma Riksdag anmälde, i fall de tillrättakommo, få liqvideras med Svenskt banco efter enahanda grunder, som, i afseende på flere andre, Svenske medborgare tillhörige obligationer uti Holländske och Brabantske lånen blifvit vid samma eller 1812 års Riksdag reglerade och fastställde; så hade, vid den derefter år 1815 inträffade Urtima Riksdagen här i Stockholm, bemälde handelshus, uti en till Stats-Utskottet ingifven skrift, förnyat sin hos Fullmägtige i Riksgälds-Contoret gjorda, men af dem afslagna anhållan, att, sedan, oaktadt skedda efterlysningar uti tidningsbladen Altonaische Mercurius och Hamburger Correspondenten, merberörde obligationer icke kunnat tillrättaskaffas, desamma måtte få med redan stadgade vilkor liqvideras emot den säkerhet af borgen eller inteckning, som blefve föreskrifven.
— I anledning hvaraf Stats-Utskottet, uti afgifvet Betänkande, (se 3:dje delen af Bihanget till Riks-Slåndens protocoll vid 1815 års Urtima Riksdag pag. 287) anfört, huruledes, genom företedde nururor af tidningsbladen Altonaische Mercurius och Hamburger Correspondenten väl vore styrkt, alt oftaberörde 7 st. obligationer blifvit efterlyste och belöning för deras lillrättaskafTande äfven utlofvad; men som någon proescriptionstid icke vore bestämd och, genom den skedda efterlysningen, obligationerne följaktligen icke kunde anses annullerade och dödade, så syntes saken, med hänsigt till Riksgälds-Contorels äfventyr af framtida kraf, vara Stals-Utskottets Utlåtande IV. o 38. uti samma skick, som vid 1812 års Riksdag, då beslutet fattades.
Emedlertid och då Muller &
Comp. numera erbjudit pant för hvad, efter skeende liqvid, handelshuset finge i Riksgälds-Contoret lyfta, så, enär det af Rikets Ständer (vid 1812 års Riksdag) stadgade vilkor af sjelfva obligationernes företeende, egentligen torde åsyfta Riksgälds-Contorets säkerhet för framtida kraf, i händelse obligalionerne skulle tillrättakomma och emot Contoret göras gällande, hade Utskottet, i betraktande häraf, trott sig böra tillstyrka, hvad Rikets Ständer jemväl bifallit, att, emot det handelshuset Miiller &
Comp. aflemnade sådan säkerhet, medelst inteckning i fast egendom, som af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret godkändes, och hvilken inteckningsäkerhet skulle komma att fortfara intill dess Riksgälds-Contorets ansvarsskyldighet upphörde, de ifrågavarande sju obligationerna måtte få liqvideras efter redan, vid 1812 års Riksdag, bestämde grunder, så att obligations-capitalen, med derå lill den 3i Julii 1812 beräknade interessen, först förvandlas till Svenskt banco efter 47 skillingar för al floriner Brab. vexelmynt, och hvarefter, för det härigenom uppkommande belopp i Svenskt banco, utfärdas Riksgälds-Contorets obligationer under den 3i Julii 1812, ställde på 5 år och med fem procent årlig ränta.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och som ifrågavarande sju st. partial-obligationer, daterade den 1 Januarii 179g, äro utgifne ifrån Riksgälds-Contoret, och således, i fråga om praescriptionstid, Svenska Lagar och Författningar på dem kunna och böra tillämpas; alltså, och enär flere år förflutit efter den i Kongl. Förordningen den j3 Junii 1800 utsatte prtescriptionstid af 20 år, inom hvilken, vid talarts förlust, fordringar, som före nämnde kungörelses utfärdande uppkommit, skola till liqvid anmälas, samt något kraf för dessa obligationer, af hvilka, enligt den af Fullmägtige meddelade upplysning, ingen blifvit företedd, numera icke kan emot RiksgäldsContoret eller Svenska Staten göras lagligen gällande, har Utskottet ausett sig böra tillstyrka, det måtte all verkan af den uti huset N:o 1 här i staden, qvarteret Acolus, intecknade förbindelse, till säkerhet för den liqvid, som Commerce-Rådet Miiller i lifstiden för oftaberörde sju partialobligationer i Riksgälds-Contoret erhållit, förklaras numera hafva upphört, samt, såsom en följd häraf, nämnde förbindelse till CommerceRådet
Miillers lagliga rätts-innehafvare återställas.
April 1834- 4 Stnts-Vtskotlets Utlåtande N.o 3g.
Ankom till Exp.-Utsi. d. !\
April kl. 3 c. na.
Utlåtande, i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, hos Ridderskapet och B deln gjorda motion j angående RiksgäldsContorets räkenskapers granskning i Kammar-Rätten ifrån och med för är 1835.
(K.G.S. A.) i"1 rån Ridderskapet och Adeln har till Utskottet blifvit remitteradt ett al Herr Rosenblad, Bernhard, afgifvet anförande af denna lydelse: ”Jag får ”vördsamt föreslå, att Riksgälds-Contorets räkenskaper ifrån och med för år ”i835 underkastas Kongl.
Kammar-Rättens granskning under samma vilkor, ”förbehåll och Tjenstemännen för stadfäste anmärkningar till ersättning be‘viljade procent, som ega rum i afseende på Stats-verket.”
Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, häröfver hörde, hafva uti till Utskottet afgifvet yttrande , andragit, att, enär det härofvan intagne anförandet icke innehåller något motiv, som antyder, hvarken anledningen till eller syftningen af förslaget, så vore det endast genom en framställning af förhållandet med Riksgälds-Contorets inkomster och utgifter samt deras redovisning, som någon grund måste beredas till ledning för pröfningen och bedömandet, huruvida den föreslagne anstalten är af nödvändigheten påkallad, eller om den kan medföra någon verklig nytta.
De till Riksgälds-Contoret anslagne fonder utgöras hufvudsakligen af den allmänna bevillning, som Rikets Ständer vid hvarje Riksdag sig åtaga, (skatte-rätts och Kongl. Kammar-Rättens observations-medel uppgå i det hela till ett högst obetydligt belopp) samt redovisas i Special-Lands-böcker, och således utan sammanblandning med andra Verks medel; och hvilka Lands-böcker, likasom redogörelsen för den bevillning, som i Stockholms stad.taxeras och uppbäres, undergå granskning i Kongl. Kammar-Rätten.
I enlighet med desse redogörelser, afgifvas till Riksgälds-Contoret, inom föreskrifven tid, från Stockholms stad och samtlige
Länen i Riket, så kallade summariska räkningar, uti hvilka, ibland annat, specificeras alla till Riksgälds-Contoret gjorde penninge-remisser, med utsättande af, så väl dagen, när remissen från Landt-Ränteriet afgått, som den, under hvilken Riksgälds-Contorets qvitto är meddeladt.
—Sedan nämnde summariska räkningar, enligt Instructionen för Gommissarierne, blifvit af dem sjelfve granskade och vederbörande inkommit med förklaringar öfver Commissariernes anmärkningar, öfverlemnas desamma till Kongl. Kammar-Rätten, för att med Lands - Slats-Utskottels Utlåtande N.-a 3g. böckerne dör jern fö ras; hvarefter summariska räkningarne, med vederbörandes påtecknade intyg om befunne förhållandet, återställas till RiksgäldsContoret, att der, såsom verifications-handlingar qvarstanna; och genom hvilken sistberörde anstalt med summariska räkningarne alltså är åt Rikets Ständers Revisorer eller deras Stats-Utskoll beredd en ganska lätt, men tillika säker, utväg att blott, genom collalionering af de uti summarisk© räkningarne afförde levereringar med de uti Cassa-räkningen lill RiksgäldsContorels hufvudbok intagne uppbörds-poster, vinna full visshet derom, alt de influtne medlen blifvit, både i anseende till beloppen och liderne, till redovisning i Cassa-räkningen ordentligt påförde; vid hvilket förhållande det ville synas, som, i afseende på ifrågavarande uppbörd, någon ytterligare åtgärd i Kongl. Kammar-Rätten icke skulle kunna vara erforderlig.
Conlorets öfrige intrader förekommer dernäst i ordning, såsom den till beloppet betydligaste, inflytande Capitai-afbetalningar och räntor å utlånte medel, hufvudsakligen till städer.
Till upplysning härvid är af Fullmägtige anmärkt, att inom Riksgäldskontoret är organiseradt ett Revisions-Conlor, der, utom granskningen af sjelfva hufvudboken och andre räkenskaper, alla inkommande räkningar revideras, innan utbetalningarne ske; äfvensom på enahanda sätt förhålles med de ifrån Contoret utgående liqvider och uträkningar, att nemligen desamma icke affärdas förr än de, till rigtigheten, blifvit i Revisions-Conloret contijolerade.
Och derest någon alldeles fullständig revision, i afseende på ofvanberörde uppbörd, skulle i Kongl. Kammar-Rätten verkställas, mäste sjelfva lån-handlingarne vara tillgänglige för Kongl. Kammar-Rättens Tjenstemän, emedan derifrån måste bernias grunden för uträkningarne af Capital- och ränte-betalningarne.
— Alt för längre eller kortare tid för ett sådant ändamål, som det ifrågavarande, skilja desse handlingar ifrån Riksgälds-Contorets enskilda vård, syntes likväl ganska betänkligt.
Slutligen förekommer stämpel-afgiften för de Tidnings-blad och periodiska skrifter, som omedelbart inflyter till Riksgälds-Contoret för dem, hvilka här i llufvud-staden utgifvas, (i lands-orterne redovises denna afgift i Lands-böckerne) och till upplysning härom hafva Fullmägtige anmärkt, att, i afseende på ifrågavarande stämpel-afgift, all möjlig control är af Fullmägtige organiserad.
Någon ytterligare från Kongl. Kammar-Rättens sida syntes icke heller tänkbar, under annat vilkor, än alt en derifrån beskickad Tjensteman skulle ständigt öfvervara sjelfva afstämplingen, för att kunna tillse, alt mera papper, än för hvilket afgiften blifvit erlagd, icke afstämpladcs.
— Den person, som för närvarande har sig uppdragen en sådan lill - 6 Stats-Utskottels
Utlåtande filtd 3g. syn öfver afstämplingen, är tillfälligtvis Tjensteman inom Kongl. KammarRätten; men det blefve i allt fall osäkert, huruvida mera pålitlighet skulle kunna påräknas hos den Tjensteman, som af Kongl. Kammar-Rätten blefve beskickad, än hos den, som af Fullmägtige tillförordnas.
Rörande Riksgälds-Contorets utgifter, så förekommer först anslaget till Stats-behofvens fyllande, och då detta anslag, efter Kongl.
Stats-Contorets reqvisitioner, utgår i större summor af 100 till och med 200,000
R:dr, så kunde någon miss-summering icke ega rum, och derest, emot all förmodan, någon sådan inträffade, skulle den ofelbart blifva rättad genom Kongl. Stats-Contorets anmärkning vid den liqvid emellan Stals- och RiksgäldsVerkeu, som hvarje år i Riksgälds-Contoret upprättas och, försedd med Kongl. Stats-Contorets påtecknade godkännande, Riksgälds-Contorets hufvudbok bifogas.
Dernäst följer i ordning den så kallade årliga räntan iill Hans Majit Konungen, hvilken till hela beloppet på en gång hvarje år uttages.
Hvad angår ränte-betalningarne på Riksgälds-Contorets obligationer, så kunde någre missräkningar icke gerna ega rum, då obligationerne äro ställde på jemna ioo:tal, och räntan för ett helt år, räknadt ifrån obligationens utgifningsdag, liqvideras; hvarförutan desse ränte-betalningar icke skulle kunna i Kongl. Kammar-Rätten conlroleras, enär sjelfva obligationerne, på hvilka räntebetalningarne afskrifvas, icke kunna, såsom verifications-handlingar, räkenskaperne bifogas förr, än desamma, såsom förfallne, varda inlöste.
Serskilde Allönings-Expectance- och Pensions-Stater äro af Rikets Ständer fastställde, äfvensom på Stat äro uppförde missräknings-penningar till Vexlings-Casseurerne, arfvoden för hufvudbokens upprättande och afslutandc samt till Tjenstemännen i Vexel-Bankcn och Post-Contoret.
Och då desse utbetalningar med största lätthet kunna controleras blott genom Staternes jemförelse med de uti Cassa-räkningen afförde summor, så syntes någon serskild revision i Kongl.
Kammar-Rätten af detta slags utgifter vara alldeles öfverflödig.
Vidkommande slutligen utgifterne till så kallade Contors-expenser, hvilka i det hela utgöra ett mindre betydligt belopp, så verkställas desse utbetalningar efter de af Commissarierne pröfvade och godkände räkningar, hvilka till siffran blifvit i Revisions-Contoret granskade.
Då Fullmägtiges dispositioner och anordningar icke kunna blifva föremål för Kongl. Kammar-Rättens anmärkningar, enär Fullmägtige för sin förvaltning af Riksgälds-Contoret äro Rikets Ständer och deras Revisorer allena redo skyldige, så skulle, i följd häraf, den föreslagna granskningen i Slats-Utskoltets Utlåtande N.o /fo. 7 Kongl. Kammar-Rätten af Contorets räkenskaper, i hvad utgifterne beträffar, endast komma att afse sjelfva siffran.
På grund af detta sålunda utredda förhållande, hafva Fullmäktige yttrat, det Fullmägtige, för sin del, ej kunna inse någon verklig nytta, sorn den ifrågasatte Revisionen skulle kunna medföra; hvaremot det förekomme troligt, att ifrån de nya göromål, hvilka åt Kongl. Kammar-Rätten skulle komma att uppdragas, framdeles hemtades en anledning till förökande af Tjenstemanna-personalen inom Kongl.
Kammar-Rätten och nya löners tillskapande.
Stats-Utskottet, som till alla delar instämmer uti de af Fullmägtige yttrade åsigter, har, i följd häraf, skolat afstyrka bifall till motionen.
Stockholm den 4 April 1834- N:o 40.
Ankom till Exped.-Utsk. d. 4 April kl. 3 e. mUtlåtande j i anledning af Herr Hammarhjelm*, C. F. motion, om anslag i 10 år ät Skottske Agronomen Steffens. (U. A.) Hos Ridderskapet och Adeln har H:r Hammarhjelm C. F. väckt fråga om åtgärders vidtagande till landtbrukets upphjelpande och förkofran, såsom ett af de föremål, hvilka i främsta rummet förtjena Rikets Ständers uppmärksamhet.
Och vore, efter Motionairens tanka det verksammaste sätt att, lör lindrig kostnad, sprida kännedom af Engelsmännens förbättrade oecono miska institutioner, om ett årligt anslag i 10 års tid af 1333 Rrdr 16 sk., eller motsvarande ungefärligen 100 P:d Sterb, meddelades åt Skottske Agronomen G.
Steffens, hvarigenom denne, både såsom författare och verkställare af stora oeconomiska företag, i sin hemort välkände man, kunde förmås att här i Riket sig bosätta, för att derefter, emot lindriga afgifter oeh ersättning för resekostnader, tillhandagå hvar och en, som det åstundade, med råd och upplysningar i alla Landt-hushållningens grenar.
Åberopande Hrr Hammarhjelm, till stöd för sitt förslag, den nytta H:r Steffens redan bcredt inom Nerike, Westergöthland och Wermland, i hvilka Provincer han, emot 8 Stats-Utskotlets Utlåtande.
N.-o 4'- ett årligt anslag af Länens hushållningssällskap, biträdt invånarne med undervisning och mogna råd.
Då Rikets Ständer under Riks-Statens nionde Hufvud-titel anvisat, och sannolikt äfven vid denna Riksdag anvisa ett årligt anslag att användas till jordbrukets, handelns och näringarnes förkofran, och hvilket anslag, utom 30,000 R:dr lill utflyltnings-hjelp samt Afvittrings-verkets befrämjande, utgör för året 100,000 R:dr, oberäknadt årligen inflytande ränte- och capitalafbetalningar, samt på Kongl. Maj:t i Nåder ankommer, att disponera desse medel på det sätt Kongl.
Majit, för de med dem afsedde ändamål, finnér tjenligast, anser Stats-Utskottet häraf äfven följa, att, om den af H:r Hammarhjelm nu väckta fråga, angående inkallandet till Sverige af H:r Steffens, underställes Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och befinnes vara af den vigt och nytta Motionairen sökt ådagalägga, den, i och för en sådan åtgärd till jordbrukets upphjelpande, belöpande kostnad äfven lämpligen borde kunna af nyssnämnde tillgång bestridas; på grund hvaraf Utskottet icke kan tillstyrka Hrr Hammarhjelms motion, att serskildt anslag må af Rikets Ständer anvisas för ifrågavarande ändamål.
Stockholm d. 4 April 1834- N:o 41.
Ankom till Exp. Utsk. den \
Utlåtande, i fråga om förhöjning i aflöningenför Storskiftes- och Af vittrings-Landtmätare. (U. A.) Inom Bonde-Ståndet har Riksdagsfullmägtigen Anders Olsson från Dalarne, under erkännande af den nytta och de "välgörande följder, som äro förenade med de nu pågående storskiftes- och afvittrings-förrättningarne, tillika och då vid sistförflutne Riksdag frågan om Landt-statens och Landtmätares aflöning uppsköts (ill den närvarande, nu föreslagit, att de vid storskiftes- och afvittrings-verket anställde Landtmätare, hvilkas trägna och mödosamma befattning Motionairen vitsordat, måtte, efter någon längre tids tjenstgöring, erhålla lönförhöjning t. ex. med 133 R:dr 16 sk., så att lönerne komme att utgöra Stats-Utskoltets Utlåtande IV:o 4*- 9 utgöra 800 R:dr Banco i stället för 666 R:dr 32 sk., hvaremot lönen för de nya Landtmätare, som hädanefter anställas, kunde till en början nedsättas till 5oo, högst 600 R:dr, och först, efter det Landtmätaren i 1 o år tjenstgjort, förhöjas till det nu föreslagne beloppet.
Enär kostnaden för storskiftes- och afvittringsverket i Dalarne bestrides af nionde Hufvud-Tilelns anslag, och på Kongl.
Maj:t i Nåder ankommer, att reglera de dervid förefallande utgifter, samt då den nu för AfvittringsLandtmätarne bestämda aflöning, 666 R:dr 32 sk.
Banco, öfversliger hvad Landtmätare i allmänhet uppbära, och skäligt afseende, i Utskottets tanka, derigenom blifvit lemnadt å deras mera mödosamma och med mindre extra inkomster förenade befattning, hvarförutan de ega tour och befordringsrätt till tjenster lika med ordinarie Landtmätare, anser Utskottet Anders Olssons ofvanberörde motion icke böra föranleda till någon åtgärd å Rikets Ständers sida.
Stockholm den 4 April 1834- N:o 42.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 4 April kl. 3. e. m.
Utlåtande3 i frågan om Kongl. Förste Lifmedicus af Pont iris bibehållande vid ett pensions-anslag.
(U. A.) Sedan, genom inträffad vacance, en Assessors lön i Kongl. Sundhets-Collegium blifvit ledig och fråga väckts om densammas användande lill förbättring i Collegii Embcls- och.
Tjenstcmäns löner, har bemälde Collegium, i anledning af erhållen Nådig befallning att i berörde hänseende afgifva underdånigt förslag, uti skrifvelse den 2 sistlidne December, i underdånighet hemställt, att