Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men C arin ... han är j u i alla fall en kund ... och jag tycker... C A R I N .
Och jag säger honom att han skall u t!
Du tyck er ingenting, du k ruka!
Jag vill inte h a' något sådant här väsen på mitt ärlig a traktörsställe, det ska' jag säg a, och när jag har en man som inte gö r'et, så kas tar j ag sjelf u t k rångliga g äster! ( för Pickanell mot dörren trots hans stretande .)
Men ... f run lilla ... hör då ... det är o rätt... A N D E R S .
Det var mig en manhaftiger käring!
C A R I N ( skuffar ut hono m ).
Adjö och kom inte hit igen, det råder jag honom till! S V A N L U N D ( tar mo d till sig ).
Nej hör nu ... det här går för långt... P E T T E R S S O N . J a, nästan!
C A R I N ( står midt på sc enen med armarna i sidorna , och säger med stark diskant ).
Jo, j ag för min del tyck er att frun gjorde mycket rätt som kas tade u t den der bråkmakaren! C A R I N ( som förut ).
Är det någon mera som vi ll ut? ( Svanlund och Petterso n krypa undan i en vrå , och Blomstervall kastar sig skrattande på en stol , medan ridån faller .) _______ S V A N L U N D . J a men -- -- i hastigheten -- --
Ett tarfligt möbleradt , gammalmodigt rum hos fru Pylo.
Till ven ster ett fö nster , framför hvilket står ett litet bord med några blomsterkrukor.
Till höger en dörr till ett inre rum, och längre ned mot avantscenen ett rundt bord , bredvid hvilket står en gammalmodig länsstol.
I bordet en låda , stor nog att rymma ett par kaffekoppar , etc.
I fonden en dörr , och i venstra hörnet af fon den en kakelugn , uti hvilken , då luckorna öppn as , man ser ståen de en stor kaffepanna.
A N N A -S T I N A ( går omkring och städar i ordning uti rummet ).
Hv ad här är lugnt och s tilla emot hos moster.
Den enda som jag saknar är den der unga jägaren .. han v ar bra vacker och fin .. f ast k anske han inte menade ärligt med mig .. så postod åtminstone moster..
Men det har jag bra svårt att tro, för intet ska' väl alla vara likadana som artisten,.. hm! jag kan undra om han är gift ännu .. men hvad bryr jag mig om det? det skall ju göra mig alldel es detsamma numera .. ( eftersinnande ) Hvad var det artisten kallade det der för nu igen, som han påstod att jag hade?
Ill .. illusioner så tror jag det var..
Det är märkvärdigt .. aldrig hörde jag talas om tocket hemma i Vingåk er!
DEN FÖRRA.
F R U PYLO ( från höger ).
F R U P Y L O ( med ett öppet bref i handen och g lasögonen på sig , läser mö dosamt).
"Gud välsigna dig, gamla s to rfarmor .. i vår när j ag kommer från Bombay, så skall jag ha med mig ett minne till gu mman från min första färd som egen skeppare på sk utan, som du skaffat mig.
Du tal ar om att du vill dö, men jag vet att du nog väntar med det tills du får omfamna din lyckliga sonsons son, din eg en gosse"... ( vecklar ihop brefvet , och tar af sig g lasögonen , samt säg er sedan hon satt sig vid bordet ) Ja min egen gosse! får jag vänta nog väntar gumman på den dagen, det vet du! ( till Anna-Stina ) Jaså, du är h är barn,.. nå, hur finner du dig här, tycker du?
Mycket bra .. jag vet inte hur' jag skall tacka f run fö r att jag fick komma hit if rån moster och det tråkiga s tället derborta.
F R U P U L O .
Jo, det sk all du göra genom att vara en snäll och hygglig flicka, och göra gerna h vad j ag säger dig!
A N N A -S T I N A . Ja, det l ofvar j ag f run.
Hv ar morgon klockan 8 skall du ha mitt kaffe färdigt, och när det kommer någon hit och söker mig, s å h åller du dig stilla och beskedligt ute i köket, och bryr dig inte om att lyssna, hör du det! A N N A -S T I N A .
Tycker frun det .. j ag lärde mi g utaf mo r att det är både skam och s ynd att lyssna på hvad andra s äga.
F R U P Y L O . Det är rätt, min flicka..
Om söndagarne har du ledigt och får gå ut .. med villkor att du har godt sällskap, ty det går inte an att en ung flicka sällskapar med hvem som helst.
Den der unga gossen, din landsman, stannar han i Stockhol m?
Ja, tills i nästa vecka!
91 F R U P Y L O .
Gå då med honom .. det är den bästa vän du h ar.
A N N A -S T I N A . Ja, Anders är en bra hygglig gosse .. men..
F R U P Y L O . Nå?
Jag vet någon som är hyggligare..
J aså .. du h ar kanske redan en f ästman?
Nej , inte precis det .. men det finns allt någon som har sag t att h an tycker om mig..
F R U P Y L O . Nå, det har j ag ingenting emot, om det är en h ygglig och bra k arl ! A N N A -S T I N A ( med värma ).
Ja .. det är h an visst .. och v acker sedan!
Det går snart bort .. hvad är han för slag?
F R U P Y L O ( skakar på hufvudet ).
Aj, aj! det tycker j ag inte om .. l atmanslif sätter fåfänga i hufvudet på folk!
Tro r du för resten att en sådan matador på allvar f rågar efter en fattig flicka sådan som du! A N N A -S T I N A .
Ja men det har han sagt bra många gånger..
Och han har sagt det, att om jag blir gift med honom, så får jag h att och ..
F R U P Y L O . Akta dig, kära barn!
Han är jägare hos någon stor herre..
Och dermed tror du att allt är väl ? Hörpå, k ära Anna-Sti na, jag tror att du vill gerna flyga litet högre än vingarne bära?
Det förefal ler mig så, och det skall du akta dig för ..
F R U P Y L O . Får j ag se din hand! ( ser på den noga , och säg er betänksamt ) Det ligger både l ycka A N N A -S T I N A ( närmar sig häpen ).
Jah a, frun! A N N A -S T I N A ( skamf lat ) . J ag?
Nej .. kors..
92 och olycka nära nog på din väg , barn .. föraka inte det som s er tarfligt ut, för granna fjedrar göra inte fogeln bättre!
Lägg mi na ord väl på minnet!
A N N A -S T I N A ( fruktande ).
Ja frun .. herre Gud, kan frun verkligen s på hvad som k an sk e?
F R U P Y L O . Jag s pår al drig .. jag säger hvad j ag ser!
Kommer någon och påminner dig om di tt barndomshem och ber dig följa med dit, så följ du .. deri ligger din lycka.
Stannar du l änge här, så går den snart i qvaf !..
Seså, g å nu ut och laga i ordning frukosten åt Måns, j ag hör att han kurrar derinne..
Hvad i alla tider kan hon mena?
Skulle det kunna vara Anders, som .. nej! det är då för bes ynnerl igt!
F R U PYLO.
Hh! hm! den ungdomen .. den ungdomen!
B ara det lyser så är det bra..
Nå .. j ag var väl likadan jag i min ungdom .. men jag hade ingen annan rådgifvare än olyckan, j ag -- och den tar väl betalt för sina råd.
Men hvem har kunnat sätta så der h öga tankar i hufvudet på en torparflicka? jag f ruktar för att det är min lättsinniga göker, den der mål aren .. hm! jag undrar hur det g år med h ans affärer? jag tänker att j ag har hono m väl här endera dagen! ( det bultar ) Seså .. det är k anske redan han .. ( högt ) Stig in!
M A R I A ( från fonden , i hatt och sc hal , samt med nedfällt f lor , stannar obeslutsam vid dörren ).
93 F R U P Y L O ( beser henne hastigt , afsides ).
Någon kund, k an j ag se! ( går artigt men värdigt emot henne ) Fruntimret vill förmodligen tala vid mig? var så god och stig fram .. seså! var inte besvärad .. jag är v an vid sådana h är visiter! ( stänger ig en dörren ).
M A R I A ( för sig ).
Nej ! det är bäst att jag ger mig tillkänna! ( kastar upp f loret ) God morgon, bästa fru Pylo! F R U P Y L O ( slår ihop händerna af förvåning ).
Nå, se lilla mamsell Maria!
Det må j ag säga, nu narrades j ag då k apital t .. sådana visiter är jag minsann inte van vid ( har under tiden nödgat henne att taga plats vid högra bordet , och sätter sig bredvid henn e ) Nå hur är det fatt med oss nu, mi n lilla snälla mams ell?
M A R I A ( sorgset ).
Det är inte alls bra, bästa fru Pylo!
F R U P Y L O . Hv ad för slag .. nå, det måtte jag säga .. har det kommi t grums i mjö!ken?
Åh , lilla mamsell Maria tror så bara .. det är väl bara litet otålighet, hv asa?..
När man är så der ung och vacker, så är det inte farligt med olyckan!
Ack nej, jag är sannerligen mycket olycklig!
M A R I A ( hastigt ).
Vill f ru Pylo rådfråga ödet f ör min skull?
F R U P Y L O ( kort ).
Nej, det vill j ag inte!
Det behöfver jag inte..
Men vill mamsell Maria säga mig hvad som felar, så kan jag k anske finna någon bot derför! M A R I A .
Min fästman älskar mig inte .. och j ag har kommit till f ru Pyl o för att få veta hvarför.
Jaså .. kan inte lilla mamselln svara bäst på den frågan sjel f? M A R I A . Jag?
Frun tror då att felet ligger hos mig?
94 F R U P Y L O . Ja, för det mesta brukar det vara så med de ung a fäs tmöerna.
Tänk efter, h ar inte lilla mamsell varit litet för pockande, eller gjort några obehagliga små anmärkningar?
Om så vore, skulle jag inte h a' rätti ghet till det?
F R U P Y L O . Naturligtvi s .. men en annan fråg a är om det alltid är klokt att så der strängt påyrka sina rättigheter ... ( förtroligt i det hon fattar henn es händer ) Det är v äl den der s tack ars bondflickan som grumlar tankarne för l illa mamsell?
Ja, han älskar henne bestämdt!
J ag ser, jag känner det!
F R U P Y L O . Det gör han inte .. han tänker kanske på henne ibland derför att hon tycker om honom ... det der smek er allti d fåfäng an hos en ung karl ... men det behöfs bara att h an f år veta att fl ickan fästat sig vid en annan, så är han botad för den sjukdomen.
Hon är redan på god väg, lilla mamsell .. och för lilla mamsells skull, så skall jag försöka att s tälla om den sak en så att det blir riktigt afgjordt!
M A R I A ( g lad ).
Ack fru Pylo, om ni det kunde!
Jag har v ari t så olyckli g under en lång tid, jag har plågat mig sjelf .. och honom kanske också .. men jag kunde inte hjelpa det!
Men om hon i nte gör det..
F R U P Y L O . Nenej! jag känner till det der .. det är så alltid när man är ung! ( det bultar på dör ren ) Seså ..
nu kommer det någon .. så förargligt!
Ack jag som hade så mycket ännu att tala vid fru Pylo om!
F R U P Y L O ( ro par åt dö rren ).
Kommer genas t! ( till Mar ia ) Nå, vill då inte lilla mamsell Maria stiga dit in så länge .. mina visiter bli sällan långvariga .. gör det!..
Men det dröjer väl intet länge?
95 F R U P Y L O . Åhnej .. kanske kan jag tillägga några goda råd, som lilla mamsell kan ha' nytta utaf ! M A R I A . Tack ! tack ! ( g år in till höger ).
Fru Pylo följer henne och stänger dörren ).
F R U P Y L O . Jaså, min l ättsinniga målare tänk er på Anna-Stina ännu .. hm! det ska' vi väl bota honom för! ( öppnar fonddörren )
Var så god och stig in, om det är någon so m söker mig .
ALB ERT ( från fonden ). A L B E R T ( inträdande ).
God morgon f ru Pylo!
Har jag den äran att vara igenkänd! F R U P Y L O ( stänger dör ren ).
Hvad ser j ag?
Herr artisten?
v ar s å god och stig fram och si tt!
A L B E R T ( sätter sig ).
T ackar!
Jag har varit ute och studerat i Bellevu e på morgonen, och i f örbifarten ville jag s e hur frun mådde!
F R U P Y L O . Nå det var snällt!
Hur mår min unga herre sjelf! A L B E R T ( tankspridd ).
Åhjo .. jag tack ar .. såder..
Vänta han! jag skall bota sjukan jag! ( högt ) Såder .. det är inte bra, det!
Nå, har gumman gjort någon effekt på exposition?
A L B E R T ( plötsligt ).
Fru Pylo! jag h ar ändrat uttrycket i ert ansigte.
J aså .. hvarför det?
Derför att .. att det roade mig ..
Hörpå, sk rattar ni åt mig, om jag säger att j ag nu tror på er?
Nej , så du m är jag väl inte..
Hvarför tror ni nu då?
96 A L B E R T .
Derför att den ena h älften af hvad ni sade mig den der morgonen, har slagi t in.
Den visiten som j ag gerna tog emot har j ag verkligen haft många ledsamheter utaf..
F R U P Y L O . Nå då skal l väl den andra hälften också slå in.
Det är just det jag väntar på!
Kan ni genom att rådfråg a edra kaffekoppar, säga mi g hvar Anna-Stina finns?
A T B E R T .
Hon har lemnat sina slägting ar på söder, och som j ag är sk uld till att hon kommi t hit, så anser j ag det vara min skyldighet..
Att ta' vård om flickan?
Det behöfs inte .. hon är i godt förvar.. A L B E R T ( häftigt ).
Fru n vet således hvar hon finns?
F R U P Y L O . Hur så?
F R U P Y L O . Ja, och hon kommer snart att föl ja med sin fäs tman hem till Vingåker igen! F A U P Y L O . Ja visst .. inte blir en så vacker flicka länge u tan fästman .. det kan väl min u nga herre beg ripa!
"Af ritaren" ja!
Intet var det något allvars amt tycke!
Flickungen hade aldrig sett någon annan karl än er, den tiden hon var på landet, -- det vill säga, bondgossarne räknar jag inte, ty dem hade hon sett för mycket, -- och derför blef hon litet betagen, men det gick öfver i samma stund som hon märk te att ni bara fört spek takel med henne .. det var ju så naturligt det! A L B E R T ( stiger upp , med dåligt lynne ).
Ja .. visst var det naturligt! ( afsides ) De qvinnorna!
Alla äro de sig lika!
Jo jo, min ung a herre! pillerna ä' beska! men de ska' göra så godt, så g odt!.. A L B E R T .
Hon har således redan glömt.. A L B E R T .
Sin fäs tman?
97 ( högt ) För öfrig t v ar flickan för förståndig att inte inse att en artist och en bondflicka ha' allt för olika tycken och v anor för att kunna bli' lyckliga tillsammans.
Nå s å mycket bättre .. jag behöfver då inte göra mig någ ra samvetsqval för den sakens skull! -- Men nu vill j ag veta en annan sak ..
A L B E R T . Om j ag blir lycklig med Maria.
Spå mig derföre! F K U P Y L O . Och det vore?
F R U P Y L O ( leende ). J a, om min unga herre först vill stiga di t in! ( pekar till höger ).
F R U P Y L O . Jo, j ag har några små förberedelser att göra .. och så finns derinne något som alltid är bra att se för en fästman! A L B E R T .
Se ef ter sj elf! A L B E R T . Nå, må göra! A L B E R T . Hvarför det?
F R U P Y L O ( läser upp dörren ).
Jag tror inte att min unge h erre skall bli' missnöjd med utsigten!
Jaså! nå, den känner jag förut!
Det tror j ag också .. men det kan aldrig skada att lära känna den litet bättre! ( hon skjuter honom in i rummet ).
F R U PYLO, sedan ANNA-STINA. F R U P Y L O . Ses å der j a! nu skall j ag se om AnnaStina är en bra flicka! ( går till fonden , öppnar dörren och ropar utåt ) Anna-Stina .. kom in mi tt barn! men skynda dig! A N N A -S T I N A ( från fonden ).
Hvad vill f run?
Anna-Stinas Illusioner .
98 F R U P Y L O ( tar hennes hand och för henne fram på sc enen ), Hö rpå mitt barn! är du rigtig t botad för ditt tycke fö r artisten?
A N N A -S T I N A ( med en suck ).
Ja .. nog förstår jag att det aldrig är värdt att tänk a på!
Åhjo, sade jag annat så skulle jag ljuga.
Men h an är ju f örlofvad med en annan.
F R U P Y L O . Ja, och om också inte så vore, så ha ni alldeles för olika uppfostran och vanor .. och lika trifs bäs t med lika.
F R U P Y L O . Nå, är du ond på den unga herrn för det att han narrade dig hit?
F R U P Y L O . Och det gör dig inte ondt att så är?
A N N A -S T I N A . Jaja .. så brukade mor också säga..
Åhnej , fast nog har j ag tyckt i bland att det var illa af honom.
Och du har kanske önsk at honom ondt igen till v edergällning?
F R U P Y L O . Bra, min fl icka!
Vill du nu göra honom en tj enst i ställ et?
Ja! det vill jag visst! A N N A -S T I N A ( lifligt ).
Nej , Gud bevara mig !
F R U P Y L O . Visa dig då glad och munter, och håll med i allt hvad jag säg er .. ser du, han är derinne med sin fäs tmö, och j ag vill för h ennes skull att han skall tro dig nöjd och lycklig, annars har h an samvetsqval , s er du .. och om jag säger att du har en fästman, så håller du med om det också..
F R U P Y L O . Jag skall s kaffa dig en bättre .. och du skall få uts tyrs el af mig! ( går till högra dörren , och öppnar den , samt säger gladt inåt ) Vill nu unga herrsk apet stiga ut, så ska'
ni få se en gammal bek ant!
Nu gäller det att visa sig bättre än man är! A N N A -S T I N A .
Ja,.. för si, jägarn..
ALBERT och MARIA.
M A R I A ( strålan de g lad , i det hon kommer ut , arm i arm med Albert ).
Ja, j ag tror dig, min Albert.
Jo, jag tror att jag kan trolla med, jag!
Gumman är släng d i litet af hvarje! M A R I A ( går till Anna -Stina och fattar hennes hand ).
Hur står det til l med dig Anna-Stina?
A L B E R T ( stu dsar ).
A N N A -S T I N A ( gladt ).
Jo jag tackar mamsell så mycket .. jag mår nog bra!
Skulle inte hon må bra, som är lycklig och kär till på köpet .. hon har skaffat sig fästman, och till Jul så tänka de gifta sig! A L B E R T ( med spelad likgiltighet ).
J aså? hvem är fästmannen?
Ja det lär väl unga herrn få svårt att gissa sig till!
Hon k ände honom både länge och väl, men s e, hon behöfde k omma hit för att l ära sig värdera honom rig tigt! A N N A -S T I N A ( afsides ).
Hvad menar hon?
Jag förstår inte..
F R U P Y L O . Kors! det är ju Anders, vet jag !
Den der bondgossen som följde henne hit!
A L B E R T . Nå, jag gratu lerar .. ( närmar sig An naStina ) Är det sannt, Anna-Stina?
Anders!
A N N A -S T I N A ( med någon ansträngning som hon dock öfvervinner efter de första orden ). J a, visst är det s annt!
Anders är mycket bättre än Stockholmsherrarne .. ( med ett visst koketteri ) och jag kan bli ' rätterska, kanhända!
100 A L B E R T . Nå, det är ju storartadt; det! ( till Maria )
Kom nu, min älskade Mari a, och låt oss g å! M A R I A .
Som du vill, bästa Albert! ( till AnnaStina ).
Jag skall komma ihåg dig med bruddrägten, Anna-Stina, Och du är inte ond på min fästman längre?
Det v ar mycket bra att jag fick komma upp och se Stockholm! ( niger för Albert ) Jag får tacka artisten så mycket, för annars hade det väl aldrig blifvit något utaf! A L B E R T .
Ing enting att tack a för! ( af sides ) Hur har j ag nånsin kunnat tycka om den flickan! ( ömt till Maria ) Älskade Maria! jag h ar i dag fått en l exa som jag aldrig glömmer!
M A R I A ( i det hon fattar fru Pylos hand ) J ag också!
Nå .. der ser man att en gammal spåkäring kan vara bra till något!
Adjö, adjö nu, mi tt unga herrskap! j ag tittar väl opp till lilla mamselln före brölloppet.
A L B E R T ( med afsigt , och med en blick på Anna Stina ).
I nästa månad!
Farväl !
M A R I A ( vänligt till An na-Stina ).
Du ti ttar väl upp innan du reser h em?.. ( Anna-Stina n iger ) Adjö, bästa f ru Pylo! A L B E R T ( afsides i det de gå ).
Jag har bestämdt aldrig älskat någon annan än Maria! ( de gå g enom fonden ).
ANNA-STINA. A N N A -S T I N A ( afsides ).
Gud ske lof att de gi ngo .. tårarne bö rjade komma mig i ögonen! F R U P Y L O ( kommer tillbaka , sedan hon stängt dörren ).
Tack Anna-Stina! du är en bra flicka!
101 A N N A -S T I N A . Ja, men Anders..
F R U P Y L O . Tycker om dig ärligt, och har gjort det länge ..
Med honom bli r du lycklig, det vet j ag .. jag har spått dig sedan du kom hit!
Men jägarn..
F R U P Y L O . Är bara en slyngel.
Nej , se det tror jag då inte förr än j ag får se det!
F R U P Y L O . Du vill sål edes inte lyda g amla gummans råd?
Han tal ade så vackert .. och så bjöd han mig på dans i morgon qväll ..
F R U P Y L O . Nå ja, du skall få g å di t, för att bli' öfvertygad .. men på ett villkor, det att Anders följer med dig.
Ja det vill jag gerna .. för jag tycker mycket om Anders annars, fast inte som fästman .. ( det bu ltar på dörren ).
F R U P Y L O . Seså, nu kommer det någon!
Gå den der vägen ut i köket, och var rask i dina syssl or, så får du gå på dansen i morgon!
A N N A -S T I N A . Tackar ödmjukast .. ( afsides ) J ag tror ändå j ag, att min vackra jäg are är ärlig! ( går till höger ).
FRU PYLO. LISETT E och FINA ( från fonden ).
F R U P Y L O ( ö ppnar dör ren ).
L I S E T T E ( till Fina , i det de komma in ).
Husch då, det rigtigt isar i tänderna på mig u taf förskräckelse!
102 F I N A ( likaså ).
Ja, och j ag tycker att j ag börj ar må illa! F R U P Y L O . Vill små vännerna tal a vid mig?
L I S E T T E . Ja .. se det är s å att..
F I N A .
Vi ville så ryslig t gerna..
F R U P Y L O ( leende ). J a .. jag förstår .. var så goda och s tig fram och sitt, mina små vänner! Ä' väl litet nyfikna kan jag tro..
Si tt nu vackert! ( placerar dem vid bordet , och fixerar dem hela tiden mycket noga ).
Skall straxt bli ' i ordning ! ( sätter sig vid bordet , öppnar lådan och tar fram sina ko ppar , en pennknif , etc ).
F I N A ( af sides till Lisette ).
Hon måtte väl inte ha' reda på allting hell er?
L I S E T T E ( likaså ). J a .. säger hon hvem jag har fått kappan u taf .. så blir jag rädd..
Spå dig du först.. F I N A .
Nej, spå dig du .. har du lavendel i näsduken?
F R U P Y L O ( som under tiden gjort i ordning , af sides ).
Vanliga ansigten .. här komma vanliga s aker att slå in, k an j ag tänk a! ( till Fina ) Lilla jungfrun är angel ägnast, det ser jag..
F R U P Y L O . Åhjo .. det är hon som först kom på tankan att gå hit!
F I N A ( sakta till Lisette ).
Herre min skapare!
L I S E T T E ( likaså ).
Jo ., hvad sa' j ag!.. F I N A . J ag? nej, det kommer då aldrig i frågan!
F R U P Y L O ( till Fina ).
Kom hit och skaka om det som är i den här k oppen, och slå det i den andra.
Men försigtigt och långsamt!
L I S E T T E ( för sig , i det Fina gör som fru
Py lo sagt ).
Jag var klok som inte lät Blomstervall följa med!
F I N A ( sätter sig igen ).
Jag kan undra om hon ska tala om maschinisten!
103 F U R P Y L O ( r itar med pennknifven i koppen ).
Kors! j ag tro r att lilla vännen står under frunummern?
Då var det k anske orätt af mig att säga jungfru.. F R U P Y L O . Jaså .. ja, j ag ser det nu !
Hon f år en mycket beskedlig man, men mycket svartsj uk.
Det är i synnerhet en som han är svartsjuk på .. en mörk k arl ..
F R U P Y L O . So m far öfver ett stort vatten .. j ag tro r att lilla vän far med .. och en f aslig svärm med herrar har hon omk ring sig .. lilla jungfrun tycks inte ha' beslutat sig rigtigt ännu för den der beskedliga .. är det inte så?
F I N A . J a .. jag vet inte om j ag gör klokt .. för det finns så många andra som fria till mi g.. F I N A ( till Lisette ).
Det är maschinisten.. F I N A .
Nej, men j ag tänker gifta mig..
F R U P Y L O . Det är så, det .. men en fågel i hand är bättre än tio i skogen .. han h ar mycket papper att göra med..
Om lilla vännen gifter sig , så får hon åtta små .. om inte nio! F I N A .
Ko rs i alla tider!
Då tror jag att jag inte bryr mig om Svanlund! F R U P Y L O . Ja, men det är väl bäst ändå .. för bryr hon sig inte om honom, så får hon i alla fall lika mång a..
F I N A ( förolämpad ).
F I N A . J aha, han är postvaktmästare..
Med någon annan man, som inte blir så beskedlig som han!
Det ser jag tydligt!
Lil la jungfrun ska' u t på något roligt endera dagen..
F I N A . D et är märkvärdigt! det är i morgon på dansen.
Och der träffar hon en g ammal bekant......
Fö r resten så är det gudabra .. om
104 bara inte den der mörka karlen låg i vägen .. men han tycks ha' myck et förargliga tankar på hennes väg.
F I N A . J a, det är den der välsignade maschinisten .. han ho tade mig med att han skulle tal a om för Svanlund att kapten är li tet vänlig emot mig..
Kan frun se om h an h ar något for'et?
F R U P Y L O . Ja, det är i nte så utan att f ästman börjar fundera på sak en .. och det är en annan som lägger u t sina nät för honom..
F I N A ( till Lisette ).
Jag kan ge' mig tjufven på att det är Charlo tte!
Men vänta hon!
Men det lyckas inte, bara jungfrun sjelf vill hålla sin fästman qvar .. och det kan nog en s åder v acker flicka!
Som sag t är, allting blir bra, bara jungfrun låter bli att tal a med den mörka karlen, och inte far öfver det der stora vattnet mera!.. ( till Lisette ) Nu är det lilla vännens tur!
Var så g od och slå ur koppen och skak a om den! F I N A ( för sig ).
Nu måtte man få höra någonting fint!
L I S E T T E ( gör så ).
Jag är rigtig t litet orolig!
F R U P Y L O ( ser på henne ).
Lilla vän tj enar hos något rigtig t rart herrs kap .. adel är det, tyck er jag..
Men ett u nderligt herrskap måtte det vara .. här ser ut som hon fått något utom lönen .. någonting att klä' sig med..
F R U P Y L O . Jo, så är det ändå!
Är hennes husbonde gammal?
L I S E T T E .
Åhja, men h ennes nåd är äldre.
Jo det slår i n det!
L I S E T T E ( afsides ).
Kappan! ( högt ) Nej, visst inte!
F E U P Y L O . Se der .. jag ser bestämdt en kappa här .. och bredvid den en örfil .. men hvem som har f ått den, det vet jag inte .. jag ser bara att den kom efter kappan..
105 L I S E T T E ( hastigt ).
Det är inte sannt .. för f ri herrinnan bara tog mi g i örat .. ( stannar förlägen ).
Ko rs! det h ar du inte tal t om!
F R U P Y L O . Åh ! här var mycket saker här .. lilla mams ell har..
L I S E T T E ( stiger u pp ).
Frun behöfver inte spå mig om annat än hvad jag vill veta .. det öf ri ga är min sak .
F R U P Y L O . Kors! är hon rädd för hvad jag h ar att s äga!
Skall j ag inte tala om att hennes fästman tänker på en annan som han träffar i morgon.
Men att hon sjelf träffar en gammal bekant som hon haft..
Det är detsamma hvad jag h ar haft.. jag vill veta hvad jag får.
F R U P Y L O ( sätter in sina koppar ).
Lilla vän f år lära sig bli höflig innan hon dör, det kan jag spå henne!