Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmälte efterskrifne sig hafva tillverkat saltpetter sistl. år, nemligen Erik Nathanaelsson i Stafsgård 5 lisp.
10 pund Erik Larsson i Jonsgård 4 d:o Olof Nilsson i Kougsta 4 d:o Pål Johansson i Österåsen 8 d:o Summa 21 lisp. 10 pund Jonas Andersson i Andersgård 2 10 Bevis öfver saltpetterns inhämska tillverkning, af grannar och socknemän intygad, meddelades genast.
18 mars 1837 Källa:
Protocoll, hållet i allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 18:de mars 1837. § 1.
Som uti vederbörligen hållen sockenstämma, redan sistl. höst blifvit afgjort, att nya kyrkobyggnaden i Häggenås skulle under ingående vår och sommar fortsättas och fullbordas, så företogs nu, efter vederbörlig pålysning, öfverläggning om byggmästaren och dess gesällers kosthållning under förestående deras vistande härstädes.
Till lättnad för socknemännen, och emedan kyrko-cassan ansågs hafva nödiga medel dertill, tillkännagaf undertecknad ordförande, att detta årets kosthållning för nämnde personer också skulle bestridas af denna cassa, samt trodde sig ordföranden kunna med trygghet försäkra socknemännen, att denna utgift af kyrko-cassan ej skulle framdeles af dem behöfva godtgöras, helst han ansåg cassans medel fullt tillräckliga att bestrida, utom andra utgifter, också denna.
Dessutom och såsom för den svaga årsväxten, säden är både dyr och mycket odryg, ansågs billigt, att trettiosex /36/ skillingar b:co skulle erläggas om dagen för byggmästaren och hvarje dess gesäll, och emedan ingen af socknemännen ville åtaga sig kosthållningen, afgjordes, att denna, med nämnde betalning, hålles af h:r v. pastor Edlund, som på ordförandens begäran, och med sagda vilkor dertill förklarat sig villig. § 2.
Då ordföranden sedermera, i afseende på sistl.
års svaga sädesväxt och många svårigheter att kosthålla snickare och smeden, tillkännagaf, att han nu mera trodde sig också kunna erbjuda socknemännen, att kyrko-cassan skulle bekosta äfven deras kosthållning, så blefe detta antaget, och afgjordes, att 32 skilling riksgäld för personen skulle för dagen erläggas till enterprenörer som och bör hålla sängkläder åt nämnde personer.
Och såsom ingen af socknemännen nu var resolverad, att ingå i sådan enterprenad, utfäste sig ordföranden att också söka förmå herr v. pastor Edlund ingå äfven på denna kosthållning, dock skulle det stå hvar och en fritt, att åtaga sig, för samma betalning, detta kosthållande hvarigenom han likväl borde palm-söndagen aflämna underrättelse hos herr v. pastor Edlund.
På tillfrågan om socknemännen voro nöjde dermed att byggmästaren And.
Jacob Åkerlunds fader, And.
Åkerlund från Härnösand, detta år, i stället för sonen anförde kyrkoarbetet härstädes och hvartill den förre önskade socknens samtycke, svarades allmänt Ja! § 4. Såsom Storhögens och Halasjö hemmansegare yttrat sig erna ingå till Konungens befallnings hafvande med anhållan om undsättningslån, så blef det enhälliga utlåtande på denna på begäran, framställda fråga af socknemännen gifvet, att Storhögen och Halasjö byamän, genom sistl.
års frost, dels finge ganska svag säd, dels intet, som till frö kunde vara duglig, dels också annars voro i behof af undsättning.
År 1837 d. 27 mars är förestående protocoll uppläst i allmän sockenstämma och till alla delar erkändt, intyga på församlingens vägnar:
Olof Olofsson Jonsgården Pehr Eriksson i Jonsgård Erik Svensson i Nygård
27 mars 1837 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 27 mars 1837. § 1. Justerades förestående protocoll, af d. 18 i denna månad, hvilket till alla delar erkändes och underskrefs. § 2.
Till ledamot i beredningskommittéen, som, enligt Konungens befallningshafvandes kungörelse, sammanträder å Klösta gästgifvargård d. 8 instundande april, valdes med enhällig röst, för Häggenås socken, bonden Mattias Moberg i Österåsen. § 3.
Uppå gifven anledning och tillfrågan, yttrade delegarne uti Häggenås distrikts-magazin, att det vore alla deras gemensamma önskan och ödmjukaste anhållan, att Kongl. Maj:ts respective befallningshafvande täcktes, i anseende till förlidet år inträffad missväxt, förskona dem detta år från erläggandet af den, för nämnde magazin belöpande tiondedelen till Kongl.
Maj:t och kronan för år 1836 utan att dermed måtte lämnas anstånd till innevarande års slut. § 4.
Beslöts att wed till kalkugnen skulle nästinstundande lördag framforslas af alla, som veta sig dermed restera, enligt förut bestämdt lasstal. § 5.
Upplästes, godkändes och underskrefs mantals- och skatt-skrifningslängden för innevarande år.
25 juni 1837 Källa:
Protokoll hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socknemän uti dess sockenstuga den 25 junii 1837. 74
Upplästes godkändes och underskrefvos kyrko- och fattig-cassornes räkenskaper för sistl. år. § 2.
Beslöts att af fattig-cassan skulle nu tilldelas följande utfattiga inom socknen, nemligen till banco f torp. Pär Ersson i Storgård 1 16 pigan Ingebor Pärsdotter i d:o 1 16 dräng Hans Persson i Backegård 1 16 d:o Nils Ersson i d:o 1 16 jägare Ståhls barn i Stafsgård 1 16 enkan Maria Ersdotter i Österåsen 1 16 d:o Maria Mattsd:r i d:o 1 16 pig Karin Knutsd:r i Häggesta 1 16 gratialist Hans Snygg i Österåsen 1 16 f torp. Isak Larsson i d:o 1 16 enkan Ingebor Hansd:r i d:o 1 gamle man Pär Nilsson i Huse 1 16 Pär Sebrelius i Kougsta 1 16 Alexand.
Krus i Huse 1 16 Pär Öberg i d:o 1 16 enkan Maria Olofsd:r i Storhögen 1 16 gl. m.
Olof Jönsson i d:o 1 16 Matts Qvist d:o 1 inhys.
Erik Olofssons barn i Halasjön 2 pig.
Brita Jonsd:r i Kougsta 1 16 Gertrud Salmonsd:r i Nygård 1 16 gl.m. Johan Knutsson på Högarna 1 16 Lars Pärsson i Storbränna 1 16 Måns Wikholm i Munkflohögen 2 Nils Hallberg i Knutbränna 1 16 Gustaf Löfbom i d:o 1 And.
Andersson i Andersgård 1 16 enkan Sara Pärsd:r i Munkflohögen 1 16 gl. m.
Jonas Häggbom i Österåsen 1 16 S:ma 39 r.d:r b:co § 3. Tillkännagaf Olof Hall, det rotehjonet Karin Knutsdr i Häggesta till sin son Olof Hansson i Högarne bortgifvet en del af sin lilla egendom, hvilken ovilkorligen tillhör fattig-cassan, om något deraf är i behåll vid hennes frånfälle; ty anmodades nu bonden Erik Salomonsson i Häggesta, att å socknens vägnar föranstalta, det Olof Hansson blefve lagligen tillsagd, att genast återlämna hvad han af sin moder emottagit, annars vore det en undansnillning från socknen, och rakt stridande mot fattig-försörjnings öfverenskommelsen, som säger, att ingen intages på fattig-stat, utan med det förbehåll, att dess qvarlåtenskap, den må vara mer eller mindre, efter sin död, fattig-cassan tillfaller. § 4.
Enligt skedd pålysning förekom nu till öfverläggning, om den gamla kyrkan nu borde rifvas eller icke, hvarvid församlingens ledamöter tycktes vara af delade tankar, ty somlige påstodo att den borde genast rifvas, andre åter att den borde stå o-rubbad, åtminstone till dess man i en framtid hade bättre tid och tillfälle till ett sådant arbete.
Efter anförda skäl både mot och med, samt efter tämligen långvarig öfverläggning, fattades omsider det enhälliga beslut, att 20 bönder skulle i morgon infinna sig här, för att nedtaga vapentaket, för att deraf utröna 75
om och huruvida kalkbruket låter skilja sig från sten eller icke, hvarefter desse 20 i samråd med andra bönder, som utgöra handtlangning på nya kyrkan, skulle afgöra och besluta, om gl. kyrkan nu skulle rifvas eller icke, hvarvid tillika fästades det uttryckliga förbehåll, att i händelse början sker med raceringen, den helt och hållet och icke blott till någon del skulle nedrifvas verkställas. § 5.
Som enligt prosten Feltströms skrifvelse, målare-mästare G.
Sundin kommer hit i början af nästa månad, för att förgylla korset på tornet, så åtog sig nu bond.
Mathias Moberg i Österåsen att kosthålla nämnde mästare för 26 sk. 8 r:st. b:co om dagen. § 6. Som Kongl.
Majt:s nådiga utslag rörande
Långkäls boernes ansökning att förflyttas till Lith, för 14 dagar sedan här upplästes, och hvarigenom
Långkälsboerna dömas, att hedanefter, som hittills, höra till Häggenås socken, så uppstod nu fråga om desse hemmansegare och nybyggares deltagande uti förevarande kyrkobyggnad, hvarvid de nu tillstädes varande Lars Ersson äldre, Lars Ersson yngre och Olof Pärsson förklarade sig villige, att efter tour och i likhet med öfvrige socknemännen deltaga uti hvad från denna dag återstår af kyrko- och tornbyggnaden men trodde sig icke vara skyldige godtgöra hvad för deras hemman brister för den förflutna tiden, hvarken i materialier eller handtlangnings dagsverken, och yttrade sig icke komma att göra det, om de icke dertill blifva dömde, som orden föllo.
Församlingens ledamöter hade icke något deremot, att långkälsboerne deltogo, efter sin tour uti återstående kyrkobyggnad, men trodde ock att de \Långkälsboerne/ borde anse sig förbundne, att på ett eller annat sätt godtgöra hvad som restera för deras hemman.
Som icke alla hemmansegare och nybyggare i Långkälen nu voro tillstädes kunde denna angelägenhet icke idag afgöras, utan blef, sedan Långkäls boerne blifvit anmanade, att efter yttersta förmåga söka in natura fullgöra sina skydigheter och icke onödigtvis bringa sig och öfvrige socknemännen uti kostnad och besvär medelst en öfverflödig rättegång, frågan uppskjuten till framtida afgörande, under förmodan, att parterna vid närmare eftersinnande, i godo och vänlighet överenskomma.
År 1837 d. 2 julii upplästes förestående protocoll och till alla delar erkändes, i Häggenås sockenstuga, intyga, på församlingens vägnar:
Olof Olofsson i Jonsgården Erik Svensson i Nygården
21 januari 1838 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken i dess sockenstuga den 21 januari 1838. § 1.
Sedan socknemännen, enligt 14 dagar förut skedd pålysning, sammanträtt i socknestugan, för att rådpläga och besluta om läktarens förfärdigande och annat i nya kyrkan behöfligt snickararbete, samt om de restantier efter kyrkobyggnaden, som återstå att utgöras, så beslöts 1:mo, att under instundande vår skall läktaren med dertill hörande bänkar samt dörrarna till bänkarna uti kyrkan förfärdigas.
Utom de bräder, som återstår efter kyrkobyggnaden och som förvaras dels på backen dels i badstugan, ansågs det blifvande behofvet af bräder uppfyllda af de resterande, hvilka skulle genom material skrifvarens försorg indrifvas.
De med dagsverken återstående, skulle, vid spikningen af läktarens inredande, allraförst utgöra de på dem ålöpande dagsverken, så långt dessa räcker till, 76
hvarefter allmän gångled finge uttagas, och hoppades församlingen att de resterande, såväl å materialier som dagsverken, skulle vara så mycket villigare, att nu in natura utgöra sin restantier, som de annars, i en framtid, kommer att efter den, af församlingen före kyrkobyggnadsarbetets företagande, upprättade taxan, i contant utkräfjas.
Tillika åtog sig kyrkovärden Jöns Eriksson i Andersgård, att medtala någon skicklig snickare och på billigaste vilkor contrahera med honom om arbetets verkställande. § 2.
Då sedermera öfverläggning företogs om de efter kyrkobyggnaden ännu varande restantier, framställdes först fråga om öfverens kommelse med Långkälens by, hvilken genom Kungl. Maj:ts nådiga utslag nu mera bestämt bör anses hörande till Häggenås socken, och följakteligen bör deltaga i kyrkoarbetet.
Som Långkälens byamän, hvilka deltagit i grundvalens läggande och socknestugans uppförande, dock genom den uppkomna och allmänt kände processen, ifråga om hvilken socken de skulle tillhöra, ej till kyrkan framfört några materialier eller utgjort särdeles många dagsverken, och således nu ådragit sig en betydlig skuld eller rest å kyrkobyggnaden, samt de ej blott önskade utan ock förmenade sig, af åtskilliga skäl, böra af sine sockneboer tillgodo njuta någon lindring i de dem efter deras skattetal m.m. påräknade materialier och dagsverken, så ock i afsikt att bereda bereda lindring för dem och vänlig öfverenskommelse emellan öfrige socknen och desse Långkäls byamän, sökte undertecknad uppmana och beveka socknemännen.
Då desse till sådan vänlig öfverenskommelse ej vore obenägne, men tiden ej tillät sakens afgörande i socknestugan, beslöts att bönderne Olof Olsson i Jonsgård, Matts Moberg och Pål Andersson i Österåsen, Olof Hindriksson i Grötom, Olof Enarsson i Storhögen och Erik Andersson i Storbränna, skulle med Långkälens byamän, nästa söndags eftermiddag sammanträda i Österåsens gästgifvare gård, för att söka uppgöra en sådan öfverenskommelse, och förklarade sig sockne männen vilja antaga och gilla den öfverenskommelse som desse utsedde med Långkäls b[y]emän ingingo.
I händelse de ej alla kunde om samma vilkor öfverenskomma, skulle pluralitetens tankeblifva gällande.
Kunde deremot vänlig öfverenskommelse icke sålunda träffas skulle socknemän genom lagsökning söka utkräfja sin rätt. § 3.
Upplästes listan å resterande sand och sten, och, ehuruväl som ej mera sand kunde behöfvas, skulle det likväl stå de resterande öppet, att in natura framföra både sand och sten, men också att om de sådant föredrogo, genom dagsverken denna vår, eller med contant betalning till kyrko-cassan godtgöra sina skulder efter det värde som af socknemännen varit å hvarje af dessa saker åsatt. § 4.
Ytterligare upplästes ock förteckning å de resterande bräderne och tillsades de, som ej framfört sådana, att ovillkorligen under nu instundande vår framskaffa dem, hvarom ock material skrifvaren borde göra sig …[?] på det ej brist råder vid företagande snickning och arbete i läktaren uppstår. § 5.
Emedan bonden Pehr Jonssons i Långkälens hemman hittills varit mantalsskrivet i Liths socken och detta hemman ej något i det af Kongl.
Maj:t om Långkälen gifna utslaget uttryckligen blifvit nämnd, men dock man kunde antaga såsom otvivelaktigt att detta hemman, likaväl som de öfrige i samma by, borde i anledning af det höga utslaget höra till Häggenås socken, så och först undvika vidare omvägar för detta hemmans mantals skrifning i Häggenås socken, afgjordes att om ej Liths socken män, vid derom framdeles blifvande tillfrågan, protesterade mot sådant, Pehr Jonsson skulle hedanefter alltid höra till Häggenås, då han också, såsom bidrag för sig till kyrkobyggnaden i Häggenås, ville denna vår, i ett för allt utgöra 30 dagsverken och skulle detta gälla för både materialier och dagsverken på kyrkan, med undantag af borggårdsmuren, hvaruti hans hemman kommer i likhet med andra hemman att deltaga, och hvarvid församlingen förklarade sig fullo nöjd. 77
§ 6. Som bönderna Olof Enarsson, Christoffer Larsson och Jonas Jonsson i Storhögen fram fört för kyrkans behof inalles 61 tunnor hvit-kalk, och hvarigenom de, såvida de sednare kalk ugnarne blifvit med allmän gångled uppförda och för kyrko-cassans bekostnad afbrända, för menade sig, å den lefvererade kalken hafva något tillgodo, men tillförlitlig liqvid härom nu ej kunde uppgöras, så utsågos bönderna And.
Jons. i Kougsta och Jöns Ersson i Andersgård att efter granskning af dagsverks listan å de första kalkugnarne, hvarpå de ofvan nämnde 3 bönderna ej arbetade, med dem uppgöra liqvid, och om derigenom blifve utrönt, att desse borde få någon ersättning, skulle densamma dem af kyrko cassan tilldelas. § 7.
Kyrkovärden Jöns Ersson, som under kyrkobyggandet förestått materialskrifvare befattningen förklarade sig vilja nu derifrån få befrielse, och kunde socken, som med all tacksamhet erkände Jöns Erssons besvär och nit ej neka bifall till denna hans önskan, och utsåg till hans efterträdare i denna befattning Hans Elf i Kougsta, hvilken för sitt blifvande besvär under förestående vår skall erhålla af kyrko cassan sex /6/ r.d:r 32 sk. banco.
4 febr. blefve förestående protocoll uppläst i Häggenås sockenstuga och till alla delar erkändt, intyga på församlingens vägnar.
11 februari 1838 Källa:
Protocoll, vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d.11 febr 1838.
Anmältes efterskrifna sig hafva tillvärkat salt-petter sistl. år, till följande belopp, nemligen bond.
Pär Ersson i Jonsgård 10 lisp.
Erik Larsson i d:o 4 14 pund Olof Carlsson i Stafsgård 4 10 Jonas Jonsson i Häggesta 2 S:ma 21 4 Bevis öfver saltpetterns inhemska tillverkning, intygad af grannar, meddelades genast.
11 mars 1838 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 11:te martii 1838. § 1. Upplästes, godkändes och underskrefs mantals- och skatt-skrifningslängden för inne varande år.
Till ledamot i berednings committéen, som enligt Konungens befallningshafvandes kungörelse sammanträder på Klösta gästgifvaregård den 4:de näst instundande april utkorades för Häggenås socken bonden Matts Moberg i Österåsen. § 3.
Som materialskrifvaren 2:ne särskilda gånger, genom pålysningar från predikostolen, tillsagt och anmodat de efter öfverstånden kyrkobyggnad resterande, att framskaffa bräder till läktarens förfärdigande, men blott en enda sig dermed här infunnit, så utsattes nu ytterligare onsdagen i denna vecka, som å den 14 uti innevarande månad, då alla de som restera med bräder och spiror borde afbörda denna sin skyldighet.
Och fattade församlingen tillika det enhälliga beslut, att den eller de som nämnde dag, utan laga förfall, icke afbörda sin rest i berörda afseende skulle, genom materialskrifvaren, lagsökas för denna skuld. § 4.
Beslöts att snickningen på läktaren m.m. skulle taga sin början måndagen d. 26:te uti innevarande månad, och åtog sig bonden And.
Jonsson i Kougsta, att under påstående arbete i kyrkan innevarande vår, hålla sängkläder åt snickare, emot erhållande af en skilling riksgäld af hvarje hemmansrök i socknen.
1838 d. 25 martii upplästes och erkändes förestående protocoll i Häggenås sockenstuga, intyga på församlingens vägnar Nathanael Ersson Stafsgård Jöns Erssson Andersgård
10 juni 1838 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 10 junii 1838. § 1.
Upplästes, godkändes och underskrefvos kyrko- och fattig-cassornes räkenskaper för sistförflutna året. § 2.
Som afvittringen i Häggenås socken för flere år sedan är stadfästad och all här befintlig jord blifvit disponerad del till fyllnad åt de gamla hemmanen, dels till nybyggen eller kronohemman, så beslöto nu socknemännen enhälligt, det sockenskrifvaren Nathanael Ersson i Stafsgård, skulle anmodas och befullmägtigas, att å socknens vägnar, å vederbörlig ort, söka befrielse från anläggandet af så kallade afrads-räntorne, hvilket församlingen hoppades skulle så mycket häldre lyckas, som nu mera inga afradsland inom denna socken finnas.
Det förstås, att kostnaden för denna befrielses sökande bestrides af dem som nu debiterats och erlägga så kallade afradsräntorne.
13 juni 1838 Källa:
År 1838 d. 13 junii var, efter pålysning kyrkorådets ledamöter och sexmännen samlade i sockenstugan, då beslöts att af fattig-cassan skulle tilldelas socknens fattige: nemligen Pär Ersson i Storgård 4 k.p.r korn el. 1 24 Hans Pärsson i Backegård 2 d:o 36 Ingebor Pärsd:r i Storgård 2 d:o 36 79
Måns Wikholm i Munkflohögen Isak Larsson i Österåsen Hans Snygg i d:o Maria Ersd:r i d:o Maria Mattsd:r i d:o Olof Jönsson i Storhögen Matts Qvist i d:o Pär Sebrelius i Kougsta Brita Jonsd:r i d:o Pär Öberg i Huse
2 d:o 2 d:o 2 d:o
4 d:o 2 d:o 2 d:o Transp.
1 1 2 12 1 16 1 24 36 36 13 40
Måns Qvick i Österåsen Ol. Ståhls barn i Stafsgård eller tillsammans
2 k:p:r el:r 2 k:r R.d:r Banco
36 36 15 16
6 d:o
36 36 36
Kornet skulle Johan Mattsson i Österåsen, af eget förråd, utlämna, och erhålla betalning af fattig-cassan samt således i räkningen endast upptages här ofvan utsatta summa.
Förestående protocoller upplästes offentligen i Häggenås sockenstuga och erkändes till alla delar, d. 1 julii 1838 intyga på församlingens vägnar: Erik Svensson i Nygård Nathanael Ersson Stafsgård
8 juli 1838 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 8 julii 1838.
S.D. Som flere af socknemännen yttrat den önskan, att en ny kyrkoklocka måtte anskaffas i stället för den spruckna och obrukbara mindre klockan, voro nu, efter förutgången vederbörlig kallelse, församlingens ledamöter samlade, för att rådgöra om denna angelägenhet, hvarvid, och sedan församlingen af klock-gjutaren m.m. P.
Linderbergs i Sundsvall bref af d. 24 junii blifvit upplyst derom, att en ny klocka som skulle få et accorderande samljud med den brukbara klockan härstädes, borde väga 3 skepps-pund eller dubbelt med den som då skulle blifva lill-klockan samt, att nya klockan då skulle komma att kosta, utom skjutsen, 900 r.d:r b:co, äfvensom att
Linderberg icke vill betala mer än 18 sk:r 8 r:st. b:co pundet för malmen i den gamla klockan, då ock 2 lispund per skeppspund borde afgå i afbränning.
Församlingen, efter någon öfverläggning, fann, att man skulle åsamka kyrko-cassan en betydlig skuld, om 8-900 r.d:r nu skulle afgifvas och de flesta af socknemännen vore för närvarande, alldeles oförmögna, i avseende till varande penningbrist, att göra något sammanskott och för klockans anskaffande samt endteligen i betraktande deraf att man utan synderlig olägenhet kan tills vidare, hjelpa sig med en klocka, beslöts enhälligt, att med afta nämnde klockas anskaffande skulle hafva anstånd till framdeles och till dess bättre år inträffade, då såväl den ene som den andre hade bättre råd och lägenhet, att sammanskjuta medel dertill.
N. S. Edlund 80
7 oktober 1838 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 7 oktober 1838. § 1.
Ehuru för några år sedan blef beslutadt, att de som hade lån utur kyrko-cassan härstädes icke skulle betala mer än 5 procents ränta, dock, såvida nämnda cassa, å dess upptagna lån, måste erlägga räntan efter 6 procent, ansågs rättvist och beslöts nu enhälligt, att kyrko-cassans gäldenärer från och med den 1 sistl. maji borde erlägga räntan efter sex procent. § 2.
Uppå gifven anledning och framställd fråga yttrade församlingens ledamöter, såväl bönder som torpare, sig icke obenägna, att medelst materialier och dagsverken, något bidraga till den tilltänkta bro byggnaden öfver Liths elfven, men kunde socknemännen nu icke utfästa sig till något vist, dock yttrades, att hvarje bonde borde förbinda sig till utgörande af minst 1 stock, 2 spjälningar och 3 dagsverken, samt torpare och inhyseshjon i proportion derefter ock beslöts tillika, att genom undertecknads försorg, listor skulle utskickas till hvarje 6 mans rota, då hvar och en egde tillfälle, att antekna sig för hvad han kunde och ville bidraga till ifråga varande nyttiga företags befrämjande under förmodan, att hvar och en icke skulle göra afseende på en stock etc. eller dagsverke mer eller mindre, hälst ett sådant arbete kommer att företagas midt under kallaste vintern, då dagarna icke äro så dyrbara för jordbruket. § 3. Tillkännagafs, att Olof Lithander i Klöstanäs hade en christall-ljuskrona, hvilken han vore benägen sälja till Häggenås kyrka, och trodde att nämnde krona kunde erhållas för 25 r.d:r riksg:ld.
Uppå tillfrågan, förklarade församlingen sig icke emot, att densamma köptes för kyrkans räkning, men yttrade tillika att någon förståndig och pålitlig som kunde bedöma arbetets prydlighet och värde, först borde bese kronan och pruta köp, så mycket möjligt vore, hvartill nu, med enhällig röst, valdes bonden Olof Hindriksson i Grötom, hvilken detsamma sig åtog, att vid tillfälle uträtta. § 4.
Uppviste nämndemannen Jonas Pärsson i Storbränna, inför socknestämman, huden af en fullväxt björn, som nämnde Jonas Pärsson samt bönderne Carl Jonsson och Jon Pärsson i Munkflohögen uti sistl. april månad skjutet och dödadt, med påstående af skottpenningar efter fastställd taxa eller 12 r.d:r b:co, hvilka skottpenningar församlingen förklarade sig, på tillfrågan, icke vilja undandraga sig att utbetala, likväl, inan någon fördelning och debitering deraf kunde ske, borde efterfrågas och afgöras om inte Liths och Kyrkås boerne borde uti desse skott penningars erläggande deltaga.
Emedlertid blefve bägge öronen af nämnde björnhud nu afskurna och förstörda. § 5.
Materialskrifvaren Hans Elf yttrade sig icke vara belåten med det arfvode eller lön, 6 r.d:r 32 sk. b:co, som sistl. vår åt honom anslogs, utan begärde någon påökning i nämnde arfvode, föreslående sjelf 4 sk. b:co på hvarje rök inom socknen.