Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemväl från Borgare-ståndet har ålerremiss, egt rum, i anledning af yttrandet öfver komminister Schagerbergs berörde motion, hvarvid hufvudsakligen åberopats hvad friherre Raab, A. U., i sin vid Utskottets förra betänkande i ämnet fogade reservation, föreslagit, nemligen att stadgas måtte, att taxeringsmännen skulle åläggas att uppskalta fastigheterna till det värde de ansåge dem verkligen ega; — att bevillnings-afgiften af fast egendom borde bestämmas sålunda, att egendomsvärdet för hvarje län uppgåfves till fullmäktige i Riksgälds-kontoret, hvilka, efter det nämnda värde lör hela riket blifvit kändt, skulle låta uträkna hvad innevarande ars eganderätts bevillning, derå fördelad,, utgjorde för hvart etthundra riksdalers värde, då detta belopp, likväl jemkadt till närmaste fullt skillingtal, blefve den så beskaffade afgift, som till nästa riksdag borde erläggas; samt att, sedan bevillnings-förordningen första gången tillämpats och egendomar dervid undergått en allmän upptaxering till deras verkliga värden, ingen ändring i taxeringsvärdet derefter skulle under loppet af påföljande sex år få ega rum.
Under åberopande af de skäl Utskottet i dess förra betänkande i det ifrågavarande hänseendet anfört, får Utskottet, som icke funnit de framställda anmärkningarne vara af beskaffenhet att kunna till någon ändring i dess förut uttalade åsigter föranleda, förnya sina redan afgifna yttranden, hvarigenom bifall till herr Rosenblads och komminister Schagerbergs motioner afslyrkes, sa m t hemställa, att, utan afseende å den ofvan omförmälda nådiga proposition, vid hvad nu om taxering af fast egendom finnes stadgadt, må förblifva. §§ 110 och 113.
Af den anledning att inom Borgare-ständet herr Sjöqvist fästat uppmärksamheten derå, att i iio § stadgas att taxerings-komitteen skall föreslå tre borgare till ledamöter i pröfnings-kommitteen, och i 113 § att lands höf - Bevillnings-Utskottets Utlåtande, .Y:o 14.
17 höfdingen dertill skall bland dem utse fyra af hvart stånd och klass, men denna sednare föreskrift icke blefve möjlig att fullgöra i län der endast en stad funnes, hafva dessa paragrafer för beredande af nödig rättelse härutinnan blifvit återremitterade.
Utskottet får, till afhjelpande af denna oegentlighet, föreslå, att det i 110 § till tre bestämda antal borgare må förändras till fyra. § 128; pag. 39.
Af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet har Utskottets afstyrkande yttrande å herr Friherre Rid der stolpeSj F.„ motion, att den i 128 § bestämda tid för uppbörds-böckernas flemnande till lands-kontoren nemligen den 1 November måtte i stället utsättas till den 15 Januari, blifvit till Utskottet återremilteradt, på grund af följande anmärkningar: inom Ridderskapet och Adelnaf herr Friherre Palmstjerna, C. O.j att, då det vore omöjligt för härads-skrifvaren att inom den nu stadgade tiden inlemna uppbörds-böckerna kompletta, det också tydligen vore olämpligt alt bibehålla föreskriften derom oförändrad, enär uppbörds-böckerna icke i sitt ofullbordade skick kunde tjena till efterrättelse.
De borde nemligen vara uppgjorda i enlighet med debetssedlarna, hvilka, såsom upptagande hvad den skattskyldige skall erlägga till staten, både såsom grundskatt och såsom bevillning, äro på markegångs-sättningen beroende.
Markegången åter sättes först i November månad och kunde öfverklagas, hvadan icke den 1 November kunde vara kändt hvad den rättligen är, eller skatternas verkliga belopp för det kommande året i uppbörds-böckerna intagas; och då numera uppbörds-stämmorna icke börja förr än efter den 15 Januari hvart år, vanligtvis icke förr än efter den 1 Februari och fortsättas in i Mars månad, så syntes det vara alldeles tillfyllestgörande om, på sätt i motionen blifvit föreslaget, uppbörds-böckerna äro inlemnade till Kongl.
Maj:ts befallningshafvande före den 15 Januari; samt af herr Printzensköld C.j att då, enligt hvad kändt vore, bevillnings-förordningens föreskrift i 128 § i de flesta län icke varit efterlefvad alltsedan konung och Rikets Ständer beslöto, att endast en uppbörds-stämma om året skulle hållas, det vore ända målslöst att bibehålla det stadgande om tiden för uppbörds-böckernas inlemnande, som den ifrågavarande paragrafen innehölle, hvadan detsamma borde, i öfverensstämmelse med motionen, ändras.
Hos Borgare-ståndet af herr Malmstedt: att markegångs-sättningen icke . sker förr än i början af November, och att Härads-skrifvaren sedermera Bih. till R.
Prof. 1847 Jc 1848. 5 Sami. 1 Åfd. 9 Sami. 3 iS Bevillnings- Utskottets Utlåtande, iY:o 14. under loppet af månaden verkställer debiteringen; att taxeringen vanligen ej blifver fastställd förr än i slutet af November, någon gång först i medlet af December, och att det således icke vore möjligt för härads-skrifvaren att föreskriften, sådan den nu är och blifvit föreslagen, fullgöra, hvadan tiden för uppbörds-böckernas insändande borde, på sätt motionären föreslagit, bestämmas till den 15 Januari.
På grund af hvad sålunda blifvit upplyst, anser Utskottet sig, med frånträdande af sitt förra förslag, böra tillstyrka, att den tid, hvarinom enligt 128 § uppbörds-böckerna böra i Stockholm till uppbörds-kontoret oell i orterna till landskontoren inlemnas, må i stället för den 1 November, såsom nu är stadgadt, bestämmas tili den i5 nästpäfoljande Januari. Pag. 46.
Slutligen har vid Utskottets tillstyrkande, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t vid öfverlemnandet af bevillnings-stadgan, i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, efter öfvervägande af hvad i afseende å så väl bötes-bestämmelser som öfriga föreskrifter, hvilka äro af den beskaffenhet, att de grundlagsenlig! erfordra Kongl. Maj:ts nådiga godkännande, förekommit, måtte täckas låta allmän författning i ämnet utfärda, anmärkningar, hvilka föranledt till återremiss af denna punkt, blifvit hos Borgare-ståndet framställde af följande hufvudsakiiga innehåll: att det föreslagna förfaringssättet vore olämpligt, enär enligt 57 § regerings-formen, beskattnings-rätten utöfvas af Rikets Ständer allena, och delaktighet i beslutandet af bevillnings-stadgan ingenstädes i grundlagen vore den andra statsmakten tillerkänd; att i bevillnings-förordningen visserligen fått inflyta åtskilliga stadganden tillhörande civil- och kriminal-lagstiftningen, men att dessa, på sätt förut i fråga om utlänning, som här i riket drifver otillåten handel, blifvit anmärkt, icke bort föreslås af bevillniugsutskottet, utan, efter Lag-utskottets hörande, serskildt underställas Rikets Ständers pröfning: att, i afseende på verkställigheten af Rikets Ständers genom bevillnings-stadgan meddelade beslut, icke heller för vinnande deraf erfodrades regeringens sanktion, utan gjorde tillfyllest, att stadgan allmänneligen publicerades, hvarom alltså endast borde göras begäran; att, då man framställde begäran om Kongl. Maj:ts sanktion å bevillnings-förordningen, man ock utsatte sig lör möjligheten af ett afslag, hvaraf följden blefve, att förra bevillnings-förordningen, oaktadt alla de ändringar och jemkningar, som Ständerna nu deri må vidtaga, komma att oförändradt blif - Bevillnings- Utskottets Utlåtande, A-:o 14.
19 va till efterrättelse gällande intill nästa riksdag, samt att först vid sistiidne riksdag den formen vidtogs, att hela förordningen ingick till Kongl. Maj:t och under dess sanktion kungjordes, i stället att fordom sådant godkännande sökts endast å de delar, som angå bötes-bestämmelser och ordningsstadgar, om hvilka delar serskildt kungörelse till efterlefnad utfärdats, hvilket förfaringssätt syntes lämpligare. l)å emedlertid tre stånd godkänt hvad Utskottet i berörde afseende föreslagit, och då ostridigt lärer vara, att å de delar af författningen, som afse bötesbestämmelser och verkslällighets-föreskrifter, Kongl.
Maj:ts nådiga godkännande ovilkorligen erfordras, anser Utskottet sig böra i denna fråga, hvilken i öfrigt endast rörer formen för bevillnings-förordningens utfärdande till allmän efterlefnad, böra vidblifva sitt förra beslut.
Mot Utskottets tillstyrkande att i afseende å bevillning för karaktersfullmakter, § 37, vidblifva sitt förra yttrande, äro reservationer anförde af friherre fVredej herr Aminoff j herr Muncka herr Biskop Bruhrij prostarne Melén och Lindberga samt herr Tauson; äfvensom i afseende å utskottets utlåtande i anledning af återremissen vid 50 §, utaf friherre bTrede^ herr Munck samt herr Tauson och Rhodin_, hvilka ansett Utskottet hafva bordt utlåta sig enligt följande grunder: ”Alldenstund, på sätt anmärkt är, förslag blifvit af den till förenklande af beskatlnings-väsendet samt uppbörds- och redogörelse*verket förordnade kommitté framstäldt och af Kongl. Maj:t i nådig proposition till Rikets Ständer öfverlemnadt, bland annat derom, att egendomarnes uppskattning icke borde ske årligen, utan med vissa års mellantid, och under bestämd föreskrift, att hvarje egendom borde upptagas till det värde, den då ansåges verkeligen ega, äfvensom kommitterade föreslagit huru för bestämmandet af bevillnings-afgiften å de sålunda utrönta verkliga värdena borde förfaras, har Utskottet, som medgifver, att detta förslag lämpligen bör, vid besvarandet af de i denna fråga väckta motioner, komma under öfvervägande, , men hvilket, enär den nådiga propositionen varit remitterad endast till Stats-utskottet, icke lärer kunnat ske annorlunda än vid gemensamt sammanträde emellan Stats- och Bevil!nings-Utskotten hvarom, framställning kommer att af Bevillnings-utskottet göras, funnit sig, vid sådant förhållande, samt på det att besvarandet af de i Öfrigt återremitterade 20 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 14. delarne af det förevarande betänkandet icke ina fördröjas i afvaktan derå alt ett sådant saramamträde kan ega ram, böra hemställa, ätt med yttrande i nu ifrågavarande del må för det närvarande få anstå och denna fråga blifva föremål för serskild behandling af Stats- och Bevillnings-utskotten; dock att i händelse hinder, som icke berott på Rikets Ständer eller Utskotten att förekomma, skulle möta för en sådan behandling, vid nuvarande stadganden må komma att förblifva.” STOCKHOLM, TRYCKT HOS MARCUS CoMP, 1848, Bevillnings-lJtskottets Utlåtande, N:o 15. I i\:o 15.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Maj, kl. 5 e, m.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o 11, angående stämplade p app ers - afg iften.
Sedan, enligt protokolls-utdrag af den 12 oell 15 nästlidne April, hvilka den 3 innevarande månad fullständigt kommit Be\illnings-utskottet tillhanda, Utskottets ofvannämnda betänkande med tillhörande förslag till författning i ämnet hos samtliga riks-stånden till behandling förevarit, dervid detsamma blifvit af Hederv.
Bondeståndet i sin helhet godkändt, men af de öfriga stånden, på grund af gjorda anmärkningar, i några få punkter återremitteradt, går Utskottet nu, jemlikt grundlagens föreskrift, att rörande sistnämnda punkter meddela utlåtande. § 4, mom. 3. Pag. 7 o. 29.
Utskottets förslag till förtydligande af stadgandet i 4 § 3 morn., angående kartering af "Boupteckningar”, enligt hvilket förslag de för olika bouppteckningssummor i författningen utsatte karleringsafgifter skulle komma att beräknas för hvarje fulla 100 r:dr af hela beloppet, har utaf såväl Högv.
Breste-ständet som Vällofl.
Borgare-ståndet blifvit återremitteradt på grund af åtskillige ledamöters inom nämnde stånd dervid framställda anmärkning, att antagandet af delta förslag skulle medföra en högst obillig ojemnhet i den ifrågavarande beskattningen, enär, på sätt jemväl blifvit, uti en af Herr Bhodin afgifven, vid betänkandet fogad, reservation erinradt, det orimliga förhållande härigenom skulle inträffa, att, då en boupteckning å 5,000 r:drs behållning karterades med 8 r:dr 16 sk., kartan för en dylik å 5.001 r:dr skulle komma att utgöra I 2 r:dr 24 sk., eller för 1 r:drs högre behållning ökas med 4 r:dr 8 sk., samt alt, då kartan å en behållen bouppteckningssumma af 50,000 r:dr endast utgjorde 125 r:dr, densamma deremot för en behållning af 50,001 r.dr skulle Bih. till B.
Prut. 1847 och 1848. 5 Sami. 1 Afd. 10 [luft. 1 2 Bcvillnings-Utskollets Utlåtande, N:o 15. komma att uppgå till 208 r:dr 16 sk., och således för en enda riksdalers tillökning förhöjas med icke mindre än 83 r:dr -16 sk., hvilket obilliga stadgande, som i öfrigt ej öfverensstämde med den föreslagna grunden för kartering af köpe-, bytes- och fastebref, jemväl förmenats komma att gifva anledning till svek och underslef af sterbhusdelegare och bouppteckniugsförrättare; och har, med afseende å dessa förhållanden, blifvit af en del ledamöter yrkadt, att den nuvarande lydelsen af ifrågavarande stadgande måtte bibehållas oförändradt eller på det sätt förtydligas, att de utsatta serskilda karteringsbeloppen komme att beräknas hvart och ett för så stor del af hela boupteckningssumman, sorn öfversköt den nästföregående i tariffen bestämda kathegori, hvaremot andra ansett en efter en mera jemn progression uppgjord; men till högre beskattning å den större förmögenheten ledande tariff, än den nuvarande, böra för den ifrågavarande karteringen läggas till grund.
I anledning af hvad sålunda blifvit yrkadt och anmärkt får Utskottet tillkännagifva, att då, vid granskningen af nu gällande karta-sigillata-förordning, ett förtydligande af ordalydelsen i stadgandet rörande bouppteckningars kartering befanns vara af behofvet påkalladt, helst samma stadgande, enligt hvad kändt var, blifvit på olika sätt tillämpad!, Utskottet, som i allmänhet följt den grundsatsen, att så litet som möjligt vidtaga ändringar i de på dess pröfning beroende författningar, der sådana ändringar icke varit af väckta motioner föranledda eller eljest oundgängligen nödiga, genom dess ofvanberörda förslag endast åsyftade att tillvägabringa ett sådant förtydligande, hvarigenom olika tolkning af författningen kunde förekommas och dervid företrädesvis trodde sig böra följa den tillämpning af ifrågavarande stadgande, som, på grund af erhållna upplysningar, ansågs vara den allmännast gällande och hvarigenom dessutom någon minskning af statsverkets inkomster i denna del icke kunde befaras; men sedan nu en jemnare och billigare beskattning i berörda hänseende hlifvit inom tvänne af Riksstånden yrkad, så, och då det ingalunda kan bestridas, att den af Utskottet föreslagna tydning i vissa fall skulle komma att medföra ett obilligt missförhållande i afgifternas belopp, men det tillika vid stadgandets förändring skäligen lärer böra tillses, att inkomsten afifrågavaranrande beskattning äfven framdeles må komma att någorlunda motsvara hvad staten hittills under stadgandets olika tillämpning kunnat af samma beskattning påräkna och hvilket rättvisast och lämpligast synes kunna, på sätt hemstäldt blifvit, åstadkommas genom mera jemnt stigande och för den större förmögenheten förhöjda afgiftsbestämmelser, får Utskottet, enligt dessa grunder och med frånträdande af sitt förra förslag, tillstyrka Revillninffs-Utskoltcts Utlåtande, N:o 15. antagande af följande förändrade tariff för bouppteckningars kartering:
'Boupteckningar, då behållne summan utgör R.dr sk. rst. från och med 50 till 100 r:dr . . . —- 4. — för hvarje fidla 100 till och med 5,000 r:dr — 8. — „ hvarje fulla 100 utöfver 5,000 till och med 10,000 r:dr ... i . . . — 42. — „ hvarje fulla 100 utöfver 10,000 till och med 20,000 r:dr .... — 46. — „ hvarje fulla 100 utöfver 20,000 till och med 30,000 r:dr 20. — „ hvarje fulla 100 utöfver 30,000 till och med 40,000 r:dr . . . . 24. — „ hvarje fulla 100 utöfver 40,000 till och med 50,000 r:dr ....
• . . —- 28. — samt för hvarje fulla 100 utöfver 50,000 r:dr — 32. — § 5.
Hos Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln har utaf Herr ron Hartmansdorff' pag «)_ anmärkning blifvit framställd mot Utskottets förslag, att ur författningen utesluta den i 5 § nu förekommande rubriken 'Statsministerns för utrikes ärendena pass för utländske resande att i riket inkomma,” hvilket uteslutande Utskottet ansett kunna ske på den grund, att dylika pass, med anledning af Kongl, förordningen den 28 November 184-4, numera i allmänhet icke erfordras; hvaremot Herr von Hartmans dorff", under förutsättning af det möjligen inträffande fall, att utfärdande af ett sådant pass någon gång kunde ifrågakomma, ansett karta-sigillata-förordningens nuvarande stadgande i detta afseende böra bibehållas; på grund af hvilken anmärkning denna punkt blifvit till Utskottet återremitterad; och som Utskottet, vid förnyadt öfvervägande häraf, funnit den sålunda gjorda anmärkningen icke böra lemnäs utan afseende, helst det otvifvelaktig! är bättre att en författning innehåller ett möjligen öfverflödigt stadgande, än att ett sådant helt och hållet saknas, der man icke är fullkomligt säker på obehöflig(ieten af detsamma, anser Utskottet sig böra, med frånträdande af sitt förra förslag, hemställa, att ofvannämda rubrik må uti den blifvande karta-sigillataförordningen bibehållas.
4 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 15. § 7- Frän Högv.
Presteståndet bar blifvit återremitterad den punkt af Utskottets betänkande, hvarigenom en af Prosten Ljungdahl väckt motion, att den i 7 § medgifna befrielse för ”missiver för adjunkter att biträda pastorer i embetet”, måtte utsträckas äfven till missiver för adjunkter att biträda komministrar, äfvensom till förordnanden för nådårs- och vakans-predikanter samt vice komministrar, endast blifvit i hvad denna motion åsyftade sådan befrielse för de förstnämnde eller komministers-adjunkter, af Utskottet bifallen, i anledning hvaraf blifvit utaf så väl Prosten Ljungdahl, som åtskillige andra af Högv. ståndets ledamöter hufvudsakligen anfördt, att nådårs- och vakans-predikanter, äfvensom vice komministrar merendels befunne sig i anseende till så väl löneförmåner som tjensteåligganden, i samma förhållande som pastors- och komministersadjunkter, hvilka sistnämndes lefnadsställning till och med i allmänhet vore bättre än de förres, som således med så mycket mera skäl bort komma i åtnjutande af den yrkade befrielsen; och har en del af Ståndets ledamöter ansett denna befrielse jemväl böra utsträckas till vice pastorer.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt och upplyst och då Höglofl.
Ridderskapet och Adeln för sin del i afseende på denna punkt beslutat, att missiver lör vakans- och nådårs-predikanter äfven borde frän stämpladt papper befrias, får Utskottet, som häraf, äfvensom af hvad vid frågans behandling inom Presteståndet i öfrigt förekommit, trott sig kunna antaga, alt så väl nyssnämnde tjenstemän, som vice komministrar, i allmänhet äro att hänföra till samma kathegori, som adjunkter nu, lill närmare öfverensstämmelse med hvad uti Prosten Ljungdals motion blifvit yrkadt, hemställa, att ifrågavarande rubrik uti 7 § må erhålla följande lydelse:
'Missiver för adjunkter att biträda pastorer eller komminislrar i embetet, äfvensom förordnanden för vakans- och nådårs-predikanter samt vice komministrar”; hvaremot, beträffande den äfven yrkade befrielsen för förordnanden till vice pastorsbeställningar, Utskottet anser, alt då, på sätt jemväl blifvit af en del ledamöter inom Presteståndet anmärkt, dessa förordnanden merendels medföra större ekonomisk fördel, samt dessutom äro att betrakta såsom en utmärkelse för den förordnade, någon befrielse från stämpladt papper för dylika förordnanden ej bör ega rum.
Slutligen har hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln Herr von Hartmansdorff hemställt, att, då det i sednare tider i anseende till de oftare inträffande statsråds - Bevillnings-Utskotlels Utlåtande, N;o 15. 5 råds-ombytena, lärer varit vanligt, att de personer, som blifvit med dylika embeten beklädda, befriats ifrån lösen för deras fullmakter och afsked, ett härmed öfverensstämmande tillägg måtte uti ofvannämnda 7 § af karta-sigillata— förordningen intagas; i hvilket afseende återremiss egt rum.
Då Utskottet, med anledning af denna framställning, inbemtat, att den nämnda befrielsen från stämpladt papper för statsråds-/''illmakter egt rum icke endast på grund af ett anlaget bruk, utan att Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse till Kongl. Majit af den 5 Augusti 1840, formligen beslutat, alt statsrådets ledamöter dädanefter skulle vara från alla afgifter för deras fullmakter befriande, får Utskottet tillstyrka, alt uti karla-sigillata-förordningens 7 § må, näst efter rubriken ”Folkpass”, införas en ny rubrik, så lydande:
"Fullmakter för statsrådets ledamöter; hvilka fullmakter ufven öro frun ■kansli-gebiihr och sigill-penningar befriade; hvaremot och enär, enligt hvad upplyst blifvit, det hvarken i allmänhet lärer varit brukligt, att afsked för nämnde embetsmän varit från stämplad pappersafgift befriade, ej heller någon serskild föreskrift lill en sådan befrielse föranleder, samt i betraktande dessutom af denna afgifts obetydlighet, der afskedet icke är förenadt med rättighet till pension, i hvilket fall någon befrielse icke skäligen synes böra ega rum, Utskottet anser denna del af Herr v. Hartmans dorffs framställning icke böra lill någon åtgärd föranleda.
Brot. 1847 och 1848. 5 Sami. 1 Afd. 10 IJäft 2 STOCKHOLM.
Berling, 18i-8.
Bevillnings-Vtskottets Betänkande, N.o l3. t Rättelser och tryckfel i Bevillnings-Utskottets Betänkande j
N-o i3 ock dervid fogade förslag till tulltariffer: i Betänkandet:
Sidan 7 rad.
13 nedifr. står: Herrar Wahlgrens läs: Herrar Almgrens, Wahlgrens — 8 — 5och4 — står:
Vcderlags-rekognidon läs:
Nederlags-re kognitionen — „ ■—- 2 — står: i vissa läs: af vissa i — 14 — 10 uppifr. står: stå läs: står — 19 — 10 nedifr. står: synes läs: syntes — 21 — 15 — står: måladt och lackeradt läs: måla dt eller lackeradt — 22 — 18 — står: i afseende å artikeln, läs: i afseende å artikeln bröd — „ — 9 — står: som papperet läs: som för papperet — 23 — 3 — står: kaffesurroguten läs: kaffesurrogater — 25 — 7 — står: från afgift läs: från tull och afgifter — „ — 3 — står: för strömming från 1 r:dr tili 32 sk. läs: för strömming från 1 r:dr till 30 sk. — 26 — 10 uppifr. står: behöflig läs: behöfligt — 30 — 7 nedifr. står: antagne läs: upptagne — 31 — 2 — står: af läs: å — 34 — 11 uppifr. står: artikeln läs: artiklarne. — 35 — 5 — står: tullförslag läs: taxeförslag — 38 — 17 nedifr. står: i rubriken läs: å rubrikerna — 39 — 4 — står: att knappar läs: att å knappar — 42 — 11 uppifr. står: behof och skydd läs: behof af skydd —-44 — 5 — står: 18 sk. läs: 12 sk. d 49 — 9och 10 — står: rör, bambu- och spanska Vass-, rottingar och andra slag, läs:
Rör: Bambu- och Spanska vass-, rottingar och andra slag. — 52 — 13 nedifr. står: avis- läs: accis — 53 — 2 uppifr. står: avis läs: accis Bih. tili B ät Trot. 1S47 och 1S4S, S Samt. r Afd. 11 Häjl. 1 Bevillnings-UtskotteU Betänkande> N.o i3.
Sidan 57 rad. 1 uppifr. står: handelstullen läs: handelstraktaten — „ — 13 nedifr. stur: arbetadt, nytt: oinåladt och olackeradt, måladt eller lackeradt läs: arbetadt, nytt: omåladt och olackeradt måladt eller lackeradt — 62 — 10 uppifr, står: vigtiga läs: riktiga — 69 — 6 nedifr. står: nu gällande 14 §, läs: nu gällande 17, blif vande 14 §, t tulltarifferna:
Sidan 1 råd. 11 uppifr. står: aska läs: *aska, — 2 — 16 — står: träd och; läs: träd, och — 3 — 15 — står: borstar läs: * borstar — 9 — 2 — står: 4 i skillings- i stället för i riksdalers-kolumnen 10 — 5 — saknas tull värdet för ofärgadt bomullsgarn; läs: 28 Sk.; — — 9 — står: ofärgadt läs: * ofärgadt — — 16 — står: * ull- läs: ull- — 13 — i noten står: husblåss läs: husblås — 23 — 20 uppifr. står: postpapper- läs: post- — 24 — 6 — står: * oäkta glas- läs: oäkta: glas- — — 3 nedifr. står: * tallrikar läs: tallrikar — 25 — 9 uppifr. står: afglida läs: uppgifna — 26 — 13 nedifr. i en del exemplar står: kok- (Liineburgersalt läs: „ kok- (s. k. Liineburgersalt — 5* — 9 — står: koksalt läs: * koksalt 28 — 3 — står: havana-, terres- läs; Ira vana-ter ras- — 30 —- 5 ti j)p i fr. står: stenkoltstybb läs: stenkolsstybb — 31 — 3 — står:
Sicilianskt läs: * Sicilianskt — — 12 — står: ätbara af alla slag läs: ätbara, alla s.lag — i?
— 15 — står: * syrup läs: syrup — 34 — 18 — står: fanerskifvor läs: * fanerskifvor — 39 — 4 — bör ordet alngods utgå; — 47 — 7 nedifr. står: * sparrar läs: sparrar STOCHHOLM, Lcksteinska Loktrvckeriet, 1848.
Bevi!l/ungs-Utskollels Ullålande, N:o i6. 1 N:o IG.
Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Maj, kl. 2 e. ra.
Utlåtandej i anledning af gjord anmärkning mot Betänkandet N:o Wj angående stämpling af spelkort och af giften derför.
Mot nämnda betänkande, hvilket Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-stånden bifallit, har hos Vällofl.