Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härefter hafva Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kammar-kollegium, uti ett den 6 Augusti 1846 afgifvet förnyadt underdånigt utlåtande i ämnet, i underdånighet hemställt, att rotehållarne vid Bohus kompanier, med frikallelse från att låna eller gifva båtsmännen skjuts till möten eller mönstringar, måtte hafva det åliggande att vid uppbåd förhjelpa endast hans tross till samlingsplatsen; och hafva Kollegierne, hvad åter beträffar båtsmännens underhåll under vägen till samlings-stället, väl ansett utsättandet af ett visst penninge-belopp, att af hvarje rote utgå, medföra likhet för rotehållarne i utgörandet af samma skyldighet, äfvensom att underhålls-beloppel sålunda blefve oberoende 4- Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. af de förändringar, sora kunna finnas erforderliga' i afseende på samlingsplatsernes bestämmande; men, då berörde likhet för rotehållarne deremot skulle för båtsmännen föranleda en stor olikhet i fördelar, enär den, som behofde flere dagar för att komma fram till samlingsplatsen, icke erhölle i underhåll mer än den, som skulle hinna fram på en dag eller ännu kortare tid, trott sig böra i underdånighet tillstyrka bestämmandet af ifrågavarande underhåll till 2 eller 3 mark för hvarje dag, båtsmannen efter Tågordningen måste vara på väg till samlingsplatsen, eller ock att honom lemnäs nöjaktigt i matsäcken, helst förslaget i denna del instämmer med hvad i slikt hänseende är stadgadt för de fleste öfriga båtsmans-rotehållare i riket, samt underhållsbeloppet efter nämnda beräkningsgrund dessutom i allmänhet blefve för rotehållarne lindrigare, än hvad ej mindre de sjelfve än Landshöfdinge-embetet föreslagit; dock hafva Kollegierne, lika med Landshöfdinge-embetet, ansett de nuvarande båtsmännen böra orubbadt bibehållas vid rättigheten att under sin återstående tjenstetid vid hvarje uppfordring tillgodonjuta de hittills dem bestådda kostpenningar; hvaremot de af åtskillige rotehållare vid deras medgifvande fastade förbehåll om rättighet att sjelfve öfverenskomma med sine båtsmän om samlingsplatsernes afstånd och bestämmande, samt att de åtagna skyldigheterna voro afsedda att utgöras endast så länge som båtsmans-beklädnaden af rotehållarne bestås, i Kollegiernas lanke, icke förtjente afseende, enär författningarne i dessa delar måste ovilkorligen lända till efterrättelse.
Maj:t har, i öfverensstämmelse med hvad Förvaltningen af SjöÄrendena och Kammar-Kollegium härvid i underdånighet yttrat, i Nåder funnit billigt, att båtsmans-rotehållarne i Bohus
Län frikallas från skyldigheten att gifva en månads utredningskost till de båtsmän, som hädanefter antagas vid länets begge roterings-kompanier, samt deremot endast förpligtas att vid uppfordring gifva dem samma rätt, som åtnjutes af roterings-båtsmän i allmänhet, nemligen nöjaktigt underhåll i matsäcken eller i kontant, till samlingsplatsen, äfvensom att lemna skjuts för deras tross dit; dock med iakttagande härvid, att de båtsmän, hvilka äro i tjenst, när förändringen vidtager, bibehållas vid den rättighet till en månads vägkost vid uppfordringar, sorn båtsmanskontraktet dem tillerkänner; äfvensom, vidkommande frågan om utsättande af bestämdt pris på den matsäckskost, som efter förändringen bör båtsmannen tilldelas, Kongl.
Majit ansett ett sådant pris icke kunna bestämmas annorlunda än efter dag, och således vara beroende af den våglängd, sorn från roten till samlingsplatsen måste tillrvggaläggas; hvarvid, för tillvägabringande af full rättvisa i denna del, priset på ifrågavarande kost bör bestämmas efter det i hvarje års markegångstaxa utsatta portionspris för lågande trupper; och Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. 5 har Kongl. Majit, jemte tillkännagifvande häraf, velat i Nåder inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande i ämnet.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 8 Oktober 1847.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden : Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pegron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Ggllengranat, Faxe, Fåhreeus.
Departcments-chefen Friherre Ggllengranat uppläste till justering.
•— — 3:o
Ex protocollo C. O. Vougt. IS. Anie. till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. 11 f. m. KONGL.
MAJ-.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående vissa lagbestämmelser med afseende på Enskilda Banker; Gifven Stockholms Slott den 17 September 1847.
Maj:t, som genom Kungörelse den 9 Januari 1846, angående enskilda banker, hvilka utgifva egna tryckta eller graverade förbindelser, § 16 inom. 2, i Nåder förklarat, att, i fråga dels om preskriptionstid för inlösen af enskild banks förbindelser, dels om och i hvad mån bevakning deraf i bankens konkurs eller årsproklama erfordras, bolaget skulle vara underkastadt hvad härom framdeles kunde varda stadgadt, vill, med afseende på nämnde slags banker, härigenom föreslå Rikets Ständer antagande af följande lagbestämmelser: § ] Den, genom Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordran i allmänhet bestämda preskriptionstid af tio år ege ej rum i afseende på enskild banks tryckta eller graverade förbindelser, ej eller skall bevakning deraf enligt konkurslagen erfordras, i händelse banken råkar i konkurstillstånd, eller i anledning af årsstämning, som, vid bolagets upplösande, må utfärdas å dess öfriga borgenärer. § 2.
När bankbolag, hvarom nu sagdt är, utan konkurs upplöses, äfvensom derest bolaget råkat i konkurstillstånd, vill Konungen, uppå anmälan härom, Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, N:o 11. 7 genom allmän kungörelse förelägga en hvar, som innehar bankens förbindelse af den i 1 § omförmälda beskaffenhet, att, vid förlust af all betalningsrätt, inom två år från kungörelsens datum, förbindelsen, när bolaget utan konkurs upplöses, förete till infriande i banken, men, om åter banken råkat i konkurstillstånd, och betalning således ej genast ske kan, till bokföring och erhållande af kostnadsfri påskrift derom, uppvisa för den eller dem Rätten, der konkursmålet är anhängigt, i sådant afseende förordnar.
Nämnde kungörelse bör minst två gånger under hvartdera af dessa år från predikstolarne i riket uppläsas. § 3- Till följd häraf kommer, i händelse af bankens konkurs, med utdelning till de borgenärer, som ej ega förmånsrätt, att anstå, intilldess berörde två år förflutit. § *•
Fråga om afträdande af bolagets egendom till konkurs, eller om årsstämniug å dess borgenärer, skall ock, oberoende af bolagsmännens stånd och hemvist, tillkomma Rådstufvurätten i samma stad.
OSGAR. A. Posse. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departemenls-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet å Stockkolms Slott den 17 September 1847.
Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse. Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Ihre, 8 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o il.
Fåhreeus, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe. Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Justitieråden Fredberg, Nyblceus.
Hans Excellens Herr Grefven och Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet : Förslag till Kongl.
Ständer angående vissa lagbestämmelser med afseende på enskilda Banker; öfver hvilket förslag Kongl. Majit, den 9 Mars innevarande år, behagat infordra Högste
Domstolens fleste ledamöter, Justitieråden Nyblceus, Engelhart, Fläckman, Grefve C.
Sparre, af Rolén och Schmidt i underdånighet tillstyrkt, att den föreslagna propositionen mätte till Rikets Ständer aflåtas; men Justitierådet Grefve Snoilsky varit, i afseende på vissa delar af förslaget, skiljaktig.
Justitierådet Nybleaus åberopade i underdånighet det af Högste Domstolens fleste ledamöter afgifna, af Justitierådet biträdda underdåniga utlåtande; och anmälde Justitierådet Bredberg i underdånighet, att Justitierådet äfven för sin del uti samma utlåtande instämde.
Majit behagade, uppå enhällig tillstyrkan af Statsrådets ledamöter, godkänna det af Herr Justitie-Statsministern afgifna förslag, i öfverensstämmelse hvarmed nådig proposition, sådan den finnes detta protokoll bifogad, skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Proposition, N:o 11. 9 Utdrag af Protokollet öfver Justitie-ärenden, hållet uti Kongl. MajUs Högsta Domstol den 7 Maj 1847.
Justitieråden Ny licens, Engelhart, Backman, Grefve Snoilsky, , Grefve C. Sparre, af Bolén, Schmidt.
Expeditions-chefen Alexanderson anmälde i underdånighet: alt sedan, uppå underdånig föredragning i Statsrådet den 9 Januari 1846, genom Chefen för Finans-Departementet, af Rikets sist församlade Ständers underdåniga förslag till lag för enskilde banker, författning i de financiella delarna af frågan blifvit i nåder beslutad och sedermera under nämnde dag utfärdad, hvars 16 § 2 mom. antyder den förutsättning, att, i fråga dels om preskriptionstid för inlösen af enskild banks förbindelser, dels om och i hvad mån bevakning deraf i bankens konkurs eller ärsproklama erfordras, särskilda föreskrifter voro af behof påkallade; och förslag till nådig proposition i dessa sednare ämnen till Rikets Ständer blifvit i Justitie-Departementet uppgjordt; så hade Kongl. Maj.t, vid underdånig anmälan af samma förslag i Statsrådet den 9 sistlidne Mars, anbefallt, att Högsta
”Genom denna § åsyftas att meddela föreskrifter för tvänne särskilda händelser, den ena, då Enskild Bank utan Bih. till B.
Prot. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 3 Höft. 2 Kongl. Maj.ts Nåd.
Redighet och tydlighet synes mig skulle mera befrämjas, derest föreskrifterna för dessa olika händelser delades i särskilda §§., helst af sakens beskaffenhet följer, att stadganden för båda fallen ickekunnablifvaenahanda.
Beträffande först när Enskild Bank utan konkurs upplöses eller när årsstämning begäres; så kan med säkerhet antagas, alt de redan med förnyad oktroy föi-seclde privatbanker hafva utelöpande i allmänna rörelsen kreditsedlar till ett belopp, öfverstigande 10 millioner R.dr banko, hvartill vidare böra läggas de kreditsedlar, hvilka af Götheborgs oell Mälare-provinsernas nyligen inrättade banker komma att utgifvas, tilläfventyrs snart uppgående till flera millioner.
Att denna stora sedelmassa, bestående till det mesta af sedlar på mindre valörer, redan hunnit att spridas nästan öfver liela riket, till alla klasser af medborgare, äfven till allmogen oell de mindre bemedlade, torde icke kunna förnekas.
Jag tror icke, att en sådan billig fordran kan anses uppfylld genom det föreslagna stadgandet, dels att hvar och en, som innehar en privatbankssedel, skall, för att få den utbytt mot verkligt mynt, vara skyldig på 20 å 30 mils afstånd infinna sig dermed vid bankens hufvudkontor, och dels alt han skall förlora all rätt lill utbyte, om innehafvaren ej uppvisar sedeln inom tvänne år.
Snart skola, under svårigheten att kunna uppvisa till inlösen en privatbanksedel vid ett aflägset hufvudkontor, personer, ledda af otidig spekulationsanda och vinstbegär, framträda och bjuda den fattige elier obemedlade att fä inlösa deras sedlar mot större eller mindre rabatt, hvarigenom ett agiotage, lika oskäligt som förtryckande, Kongl. Maj:Is Nåd.
\\ skulle uppkomma på sedel-innehafvarens bekostnad.
Deremot synes mig en privatbank, som för sin verksamhet tillåtits en utsträckning, sådan som den, hvilken eger runi med de nu i Sverige existerande privatbanker, vore ovillkorligt pligtig, då den vill uppgöra sina affärer, att på allt sätt lätta för allmänheten utbytet af bankens kredit-sedlar ernof Riksbankens, äfven om sådant skulle ske med uppoffring och på bekostnad af samlad vinst.
Med tillämpning af dessa grunder, anser jag mig böra i underdånighet föreslå: att tiden, inom hvilken en privatbanks sedlar, då konkurs ej är i fråga, böra uppvisas till inlösen, bestämmes till minst 3:ne år; att banken är skyldig, uti alla de städer inom det banken anslagna distrikt, och uti residensstäderna i de län, som närmast omgifva detsamma, samt dessutom i Stockholm och Götheborg, att utse personer, hvilka betjena allmänheten med kreditsedlarnas invexling under den bestämda tiden; att Konungen, på bankens anmälan, att den vill uppgöra sina affärer, genom allmän nådig kungörelse utsätter den här ofvan föreslagna tiden, inom hvilken banken är skyldig att inlösa utelöpande kreditsedlar, med uppmaning till allmänheten att sådana sedlar inom samma tid aflemna, derest betalning derföre vill fordras; att banken är skyldig alt meddela Konungens Befallningshafvande i de uppgifna länen uppgift pä de utsedde vexlares namn och hemvist; hvarom Konungens Befallningshafvande låter utgå allmän kungörelse i länet, som hvarje 3:dje månad från predikstolen i länets kyrkor uppläses under loppet af den bestämda preskriptionstiden; att privatbanken bör likaledes hos Konungens Befallningshafvande anmäla i och för kungörande på enahanda sätt, som här ofvan ärnämndt, när förändring inträffar med vexlarne och andre i de afgångnes ställe antagas; allt mot ersättning af privatbanken för den kostnad, som kungörelser rörande ofvanomförmälda ämnen kunna för Landskansliet medföra.
Vidkommande åter privatbank, försatt i konkurstillstånd, kan jag ej undertrycka den farhåga, att, om en sådan bank kommer på obestånd, verkan deraf skall i den mån blifva våldsam och störande för de öfriga privatbankernas penningeställning, att deras obestånd troligen snart deraf bUfver en oundviklig följd, särdeles vid det bruk, som synes allt mera vinna insteg hos privatbankerna, att den ena bankens rörliga kassa till stor del utgöres af en annan banks kreditsedlar.
Att ett sådant allmänt banquerouttetillstånd omöjligen låter reda sig genom vanliga konkursåtgärder och föreskrifter, utan fordrar statens, fastän afsagda, mellankomst, synes för mig klart, och i hvilket afseende diskonternas fall år 4817 dessutom framstår såsom exempel.
Bestämda och tydliga föreskrifter saknas 1 öfrigt ännu, så vidt jag kunnat inhemta, för bedömande af de flera vigtiga frågor af olika beskaffenhet, som måste uppkomma vid en privatbanks konkurs, rörande delegares ansvarighet för bankens skulder i mån af olika förbindelser vid oktroyens meddelande för hvarje bank särskildt, hvarföre 4 5 kap.
Handels-balken och förordningen den 44 Januari 4 824 icke synas lemna nog fullständig vägledning.
Skulle Kongl. Maj:t i sin vishet finna en särskild lagstiftning i den syftning, nu blifvit föreslaget, för enskilda bankers konkurs, vara nödig; synes mig, med tillämpning af de grunder, jag här ofvan antydt, följande stadganden vara erforderliga: att Kongl. Maj.t vill, uppå skeende anmälan af Konungens Befallningshafvande om en privatbanks obestånd, utfärda allmän kungörelse, med anmaning till innehafvarne af samma banks kreditsedlar, att uppvisa dessa sedlar på ställen, här nedan förmäles, inom ett halft år, högst ett helt år från kungörandet, vid förlust af all vidare rättighet dertill; att, konkursdomaren vid yppad konkurs för banken, genast, efter närmast boende borgenärers hörande, bör förordna särskilde personer inom de län och på de orter, som för vexlare här ofvan blifvit föreslagna, hvilka borde Kongl. Maj:ts Nåd.
Denna åtgärd synes vara sä mycket angelägnare, som för säkert kan antagas, att, vid inträffande konkurs, agiotering och flera bedrägerier med en fallen banks sedlar otvifvelaktig! komma att ega rum; hvadan Styrelsens omsorg synes böra blifva att, så fort som möjligt, sätta kreditsedlarna ur omlopp, man och man emellan; att konkursdomaren vidare åligger att anmoda Konungens Befallningshafvande i de här ofvan i afseende på vexlare uppgifna länen, att utfärda allmän kungörelse om ort och person, hvarest kreditsedlar i redan angifvet ändamål böra uppvisas, hvilken kungörelse en gång i hvarje månad, under den för sedlarnas uppvisande bestämda tiden, bör uppläsas från predikstolen i länets kyrkor; och bör bankens konkursmassa godtgöra de kostnader, som utfärdandet af dylika kungörelser å Lands-kanslierna må medföra ; att, när bankens utredning i den mån framskridit, att de utlenmade fordringsbevisen kunna med kontanta penningar infrias, sysslomännen i bankens konkurs äro skyldiga att hos samma Konungens Befallningshafvande, hvilka utfärdat kungörelse om kreditsedlarnas uppvisande, anmäla berörda förhållande samt uppgifva person och .ort, hvarest de lemnade fordringsbevisen emot penningar inlösas i mån af massans tillgångar, på det allmänheten må genom kungörelse derom erhålla underrättelse; åliggande sysslomännen särskildt att äfven i officiella Tidningen om förhållandet göra anmälan.
Den häri utsatte tid kunde, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit i underdånighet hemstäldt, ändras.” Ex protocollo Sv. P.
Ekstrand. u Kongl. Muj:ts Nåd.
N:o 12. ]%: o 12 Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Dec., kl. 11 f. m. KONGL. MAJ:
T S Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, om förordnande af en Statsrådsledamot i afseende pä hundläggningen af vissa i Riksdagsordningens 36 och 42 §§ oinförmälda Riksdags-ärenden; gifven Stockholms Slott den 16 November 1847.
Maj:t vill härmed gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t i Nåder förordnat Statsrådet, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Friherre Otto Wilhelm Stael von Holstein att, under innevarande Riksdag, utöfva den befattning med riksdags-ärenden, som, enligt 3G och 42 §§ afRiksdags-Ordningen, en ledamot af Statsrådet tillkommer.
Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Civil- Är enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 16 November 1847.
N ärvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse; Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden :
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Kongl Maj.ts Nåd.
Proposition, N:o 13.
Friherre Peyron, Silfverstolpe, Wtern, Friherre Gy Henyranat, Faxe och Fåhreeus.
Maj:t i Nåder förordnat Statsrådet m. m.
Friherre Stael von Holstein, att under innevarande Riksdag utöfva den befattning med Riksdagsärenden, som, enligt 36 och 42 §§ af Riksdags-Ordningen, en ledamot af Statsrådet tillkommer, så uppläste nu Departements-Chefen, Statsrådet Fåhreeus ett förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående delta ämne; och täcktes Kongl. Maj.t, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla, samt befalla, att, i enlighet med samma förslag, nådig skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo R.
W. von Printzencreutz-.
Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Dec. kl. 11 f. m. KONGL.
M A J : T S Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer om förnyadl anslay' till Lagberedningen; gifven Stockholms Slott den 9 November 1847.
Den Lagberedning, som i början af år 1845 sammanträdde, i och för sådana förberedande åtgärder, som för slutlig pröfning af de uppgjorda förslagen till förbättrad civil-lag och rättegångs-ordning erfordrades, har se - 16 Kongl. Maj.ts Nåd.
1 sådant ändamål hade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 20 Januari 1845, dels till arfvoden åt lagberedningens fem arbetande ledamöter och sekreterare från och med samma års början samt till slutet af det år, då nästa Riksdag infölle, å Riksgälds-kontoret anvisat Tolf Tusen Riksdaler årligen, dels ock beviljat ett förslags-anslag af Tre Tusen Riksdaler att till trycknings- med flera kostnader af Riksgälds-kontoret utbetalas.
Af förstnämnda anslagsbelopp äro väl, etter beräkning vid innevarande års slut besparade omkring Tre Tusen Riksdaler, hufvudsakligen derigenom, att sedan en af lagberedningens ständige arbetande ledamöter Advokat-fiskalen, Riddaren af Kongl Maj:ts Nords tjerne-Or den Per Staaf med döden afgått, dessa ledamöters antal varit inskränkt till fyra, hvadan utbetalningen af ett arfvode under tiden upphört.
Men då, uppå underdånig hemställan af lagberedningen, det efter Staaf lediga runi numera blifvit åter tillsatt , och det arbete, som åt lagberedningen är vordet anförtrodt, finnes vara af beskaffenhet , att viss tidpunkt för dess afslutande icke kan förut bestämmas, vill Kongl. Maj:t i nåder föreslå Rikets Ständer, att, i likhet med hvad vid förra Riksdagen beslöts, ett belopp af Tolf Tusen Riksdaler Banko årligen må för lagberedningen ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, att utgå från och med början af nästkommande år, då det förra anslaget upphör, till och med slutet af det år, då Riksdag näst derefter ånyo inträffar, så framt lagberedningen icke derförinnan sitt uppdrag fullgjort.
Och lärer, då förslagsanslaget till trycknings- och öfriga omkostnader torde komma att, sedan lagberedningens redan hafda utgifter blifvit godtgjorda, lemna obetydligt öfverskott, ny tt anslag af Tre Tusen Riksdaler banko för enahanda ändamål böra beviljas.
Utdrag Kongl. Maj:ts Nåd.
Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departementets Ärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 9 November 1847.
Hans Excellens Jnstitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden :
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Gyllenyranat, Faxe Fåhreeus.
Hans Excellens Herr Jnstitie-Statsministern anmälde i underdånighet: att sedan den Lagberedning, som i början af år 1845 sammanträdde i och för sådana förberedande åtgärder, som för slutlig pröfning af de uppgjorda förslagen till förbättrad Civil-lag och rättegångs-ordning erfordrades, sedermera utarbetat och fått till trycket befordra reviderade förslag till en stor del af nämnda lag eller Giftermåls-, Ärfda-, Jorda- och Byggninga-Balkarna; men för Lagberedningens ytterligare handläggning ännu återstodo de öfriga, eller Handels-, Utsöknings- och Rättegångs-Balkarna, af hvilka den sistnämnda, såsom egande genom den härunder innefattade rättegången i brottmål, närmaste samband med den nya strafflagen och dertill hörande frågor, nu hufvudsakligen vore under arbete; blefve följaktligen anslag af medel till bestridande af utgifterna för Lagberedningen under fortsättningen af dess arbeten erforderligt.
I sådant ändamål hade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 20 Januari 1845, dels till arfvoden åt Lagberedningens fem arbetande ledamöter oell sekreterare från och med samma års början samt, till slutet af det år, då nästa Riksdag iufölle, å Riksgälds-kontoret anvisat 12,000 R:dr årligen, dels ock beviljat ett förslagsanslag af 3,000 R:dr, att till trycknings- med flera Bih. till R.
Prof. 1847 och 1848. 1 Sami 1 Afd. 3 Höft. 3 18 Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, N:o 13. kostnader af Riksgälds-kontoret utbetalas.
Af förstnämnda anslagsbelopp skulle val, efter beräkning, vid innevarande års slut, omkring 3,000 K:dr vara besparade hufvudsakligen derigenom, att, sedan en af Lagberedningens ständige arbetande ledamöter, Advokatfiskal en och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerneorden Per Staaf med döden afgått, dessa ledamöters antal varit inskränkt till fyra, hvadan utbetalningen af ett arfvode under tiden upphört.
Men då, på Lagberedningens underdåniga hemställan, det efter Staaf lediga rum blifvit åter tillsatt, och det arbete, som ät Lagberedningen är vordet anförtrodt, syntes vara af beskaffenhet, alt viss tidpunkt för dess afslutande icke kunde förut bestämmas, ansåg Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern sig böra hemställa, det Kongl. Maj:t måtte täckas genom särskild nådig Proposition föreslå Rikets Ständer, att, i likhet med hvad vid förra Riksdagen beslöts, elt belopp af 12,000 riksdaler banko årligen må, för bestridande af utgifterna för Lagberedningen, ställas till Kongl. Maj:ts disposition, att utgå från och med början af nästkommande år, då det förra anslaget upphör, till och med det år, då Riksdag näst derefter ånyo inträffar, så framt
Lagberedningen icke dessförinnan sitt uppdrag fullgjort; och torde, då förslagsanslaget till trycknings- och öfriga omkostnader syntes komma att, efter bestridande af Lagberedningens redan hafda utgifter, lemna obetydligt öfverskott, nytt anslag af 3,000 r:dr banko för enahanda ändamål böra äskas.
Enligt underdånigt tillstyrkande af Statsrådets öfrige ledamöter, täcktes Kongl. Majit lill Hans Excellens Herr Justitie-Statsministerns berörda hemställan lemna bifall; och skulle proposition i ämnet till Rikets Ständer expedieras, af den lydelse, som bilagan vid detta Protokoll utvisar.
Ex prolocollo E.
Helting.
Skrifvelse, N:o 14. 49 \:o il.