Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ännu kort förrän den i 1646 års Jordebok antagne benämningen af Kyrkohemman upphörde och hemmanen i 1 725' års Jordebok infördes i Krono-column, har Kongl. Majit, genom Resolution den 2b Maj 1720, om Annex- och Mensalhemman i; Skåne, förklarat, att Erestersskapet icke vore befogadt att fordra 16 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande, TV.-o 44- någon städja för dem, emedan de vore pure Kronohemman, som icke böra städjas.
Flerfalldiga lika beskaffade exempel kunna framvisas på den dispositions-rätt öfver Kyrkohemmanen, som fordom varit af Kronan utöfvad; och att sådant egt rum äfven under senare tider, visar Kongl. Kammar-Collegii Bref den g
Maj iyg4. om ulfärdadt Skattebref å \fi mantal Torp Gudmund Hansgården i Håslöfs socken, deremot Presterskapet och Consistorium i Götheborg, hvilkas yttrande blifvit infordradt, icke haft vidare att anmärka, än alt kyrkans rätt till andel i löseskillingen , i nion af dess andel i hemmanets ränta, blifvit förbehållen, på grund af 6':te § i 1723 års Kongl.
Förordning om skatteköp i allmänhet; äfvensom de förfoganden, Kongl. Maj:t senast vidtagit om hemmanens bortarrenderande, synas icke kunna förenas med den föreställningen, alt jordegande- och dispositions-rätten skulle tillhöra Kyrkan eller Presterskapet, då, i sådant fall , berörde förfogande utan tvifvel vore ett ingrepp i deras rätt.
Alla de åberopade handlingarne ådagalägga sammanstämmigt, alt de ifrågavarande hemmanen varit ansedde och behandlade i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Lanuaboken om dem innehåller, nemligen så, att dominium oinskränkt tillhört Kronan, men en viss ränta deraf tillkommit Kyrkorna eller Presterskapet och vid hvarje disposition om hemmanen blifvit åt dem förbehållen, och då Landabokens rigtighet på sådant sätt är bekräftad, synes den icke böra förvägras vitsord , blott derföre, alt den icke är underskrifven, helst då det är kändt, att underskrift vanligen alltid saknas å sådane äldre handlingar, hvilket äfven är förhållandet med 1646 års Jordebok, som ensam är åberopad till stöd för Kyrkornes och Presterskapets förmenta jordegande- och dispositions-rätt, ehuru i denna handling ingenting vidare förekommer, än blotta benämningen Kyrkohemman, hvilken destomindre kan anses häntyda joå en sådan rätt, som de flere benämn ningar, samma Jordebok tillika innehåller af Klosterhemman, Stomhemman och Canicke-hemman, tydligen visa, att de endast härleda sig från de föremål, hvartill hemmanens räntor fordom varit anslagne, derföre någon verklig skiljaktighet emellan denna handling och Landaboken ingalunda är för handen, och den senares giltighet följagtligen icke är genom den förre förringad.
De anspråk å Statens sida, hvartill dessa förhållanden synas gifva anledning, hafva icke kunnat göras gällande i den ordning, som varit föreslagen genom Rikets Ständers förut hos Kongl. Majit gjorda underdåniga fram - \
Slats- sanlt Allm. Besv.- och Ekon.-UtsJiottens Betänkande, JS.-O 44- 17 Framställningar, då, på sätt Kongl. Maj:l, genom Dess Nådiga svar derå, täckts förklara, en undersökning vid Domstol om egande-rätten, utan stämning ock ordentlig rättegång, icke varit med lag förenlig; men Utskotten tveka icke att anse det höra till den skyldiga vården om Statens tillhörigheter, att en sådan rättegång anställes, om också Statens rätt icke bör antydas annorlunda, än såsom förmodadj intilldess kyrkorne och presterskapet i laglig ordning från vunnits den besittning, de innehafva, helst sedan deras rätt till en sådan besittning blifvit till och med af Konungamagten, genom ett administrativt beslut, erkänd, ehuru alldeles motsatta åsigter kort förut hos administrationen gjort sig gällande.
Det är likväl icke ensamt för att befordra Statens fördel, som domaremagtens pröfning här måste påkallas.
Åboerne å hemmanen hafva i detta afseende ett anspråk på Staten, som icke utan rättvisans kränkning kan afvisas , då deras rätt och välfärd beror af den rätt, som Staten eger, utan att de annorlunda, än genom Statens mellankomst, kunna få denna rätt lagligen pröfvad, då de sjelfve icke äro behörige att derom hos Domstolen anställa talan.
Således, då Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers förut gjorda underdåniga framställningar, vägrat att rubba de i detta ämne fattade administrativa beslut, och Utskotten derföre icke kunna tillstyrka en ytterligare framställning derom, på sätt motionären föreslagit, få Utskotten hemställa, att Rikets Höglofl.
Ständer, efter den nu förebragte ytterligare bevisningen om äktheten af den handling, hvarpå den så kallade Landaboken är grundad, och om vidden af den rätt till hemmanen, som Kongl. Maj:t och Kronan, enligt de åberopade Donations-, Salu- och Förpantnings-brefvens lydelse, utöfvat, samt på de skäl, sorn för öfrigt här ofvan finnas anförde, och ytterligare äro att inhemta af Utskottens Belänkanden vid de tvänne näst förflutne Riksdagarne, och af Rikets Ständers Justitife-Ombudsmans Berättelse för åren 1826 och 1827, hos Kongl. Majjt i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t i Nåder täckes föranstalta , att, genom behörigen förordnadt Ombud å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar, stämning till vederbörlig
Domstol uttages och talan utföres om återvinnande af Kronans jordegande- och dispositions-rätt till de ifrågavarande hemmanen.
Stockholm den 21 September iS/jo - Bih. till R.
Prot. 1840- 4 Sami. 2 Afd.
I2:te Höft - 18 Stats* samt Allm. Besv.- och Ekon.-JJtskottens Betänkandey N;o 45,, Nto 45., Ank. till Exp. Utsk. den 22 September, kl. 1 e. m.
Betänkande j angående Besittnings-r ätten till Annexe- 3 StomMensal- och Kjrko-hemman i Skäne j Halland_, Blekinge och Bohus Län, för de ä desse hemman antagne åboer.
Från Hedervärda Bonde-Såndet hafva Utskotten tili handläggning emotlagit motioner: 1:0 Af Olof Lindbäck från Hallands Län,.hvilken, förmält, att en rättsvidrig tillämpning af Presterskapets privilegier skall egt rum såmedelst, att Pastors husbonderätt emot i laga ordning antagne åboer å Annexe-, Meiisaleller Stomhemman fått utsträckas öfver de gränser , som Lag och Författningar i allmänhet bestämma för jordegare, som å sitt hemman antager brukare eller så kallad landtbo, antingen på viss tid, eller under lifstids-besittning, då desse åboer, jemte de af hemmanen till Staten utgående onera och skyldigheter, erlägga årlig skatt och öfrige pastoralier till Pastor, samt derutöfver måste ofta utgifva en icke ohetydlig städja , hvilken vid hvarje Pastors ombyte förnyas, och stundom, ehuru åboen till afgångne Pastor ett eller annat år förut betalt denna städja , ökas och till och med förnyas.
Motionären har förment, att, vid forskning om hvad Författningarne i ämnet stadga, skall ej kunna upptäckas, att Kyrkoherdar i de församlingar , der så kalladt Annexe-, Mensal- eller Stomhemman är prestebolet anslaget, äro ovilkorligen berättigade, för den tid de innehafva Pastors-embetet, af den redan antagne åboen å sådant hemman fordra serskilde städsel-penningar eller städja, och således kunna, derest åboen vore oförmögen att en sådan utgifva, eller icke funné sig dertill befogad, drifva honom med hustru och barn från hemmanet.
I Kongl. Brefvet den 1 Februari 1 6'5q är förordnadt, att Presterne skola hafva sig lill hjelp en af stommarne , som ligga vid annexen, i hvart gäll, och uppbära deraf landgille och annan rättighet, allenast undantagne städsebören och fodernöten, hvarmed hufvudsakligen skall instämma Hertig Carls, sedermera Konung Carl l \:s, Bref om anslag af Preste-stommar i allmänhet af den 7 April 15p7- Kongl.
Resolutionen den 6 April 1681 och Presterskapets Privilegier den 16 October 172b föreskrifva, att Presterskapet eger lika friheter å sina Annexe- och Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottcns Betänkande, N.o sjA - 19 Mensal-hemman, som vid Prestebol, viii förstående, när Presterne sjelfve bruka dessa hemman, och att Presterskapet i Skåne må af Mensalhemman taga städsel, lifstids-städja oförkränkt, och Presterskapet i Halland har, i afseende på sina stommar lika rättigheter, som deras vederlikar i Skåne, och åtnjuta tionden af stommarne, antingen de dem sjelfve bruka eller bönder, enligt Kongl. Brefvet den 18 April 1724, hvarjemte Kongl. Brefvet den 10 April 181 i bjuder, att Annexe- och Mensalhemman må af Presterne på åboernes lifstid bortstädjas; men ingen af dessa Författningar tillåter att, vid hvarje Kyrkoherde-om byte, ny städja må erhållas, och följaktligen, enär Pastor, enligt samma Författningar, är berättigad att. upplåta brukningsrätten å ett hemman på bondens lifstid, skall lifstids-städja icke kunna anses håfven genom Pastors afgång, helst allmänna Lagens fordringar i 16 Cap., 2 och 3 §§.
Byggnings-Balken, mäste anses lika gällande för Presterskapet, såsom i detta fall innehafvare af Kronans rätt, som för andra hemmansegare, hvarföre också Kongl. Maj:t, uppå Preste- och Annexe-böndernes i Skåne underdåniga klagan, att de efter den Kyrkoherdens afgång, lill hvilken de betalt sina städsel-penningar, blifva af successoren för ny städja krafde, genom Resolution den 20 Maj 1720, i Nåder befriat åboerne å så~ dane hemman från erläggande af städsel-penningar till senare Kyrkoherdar, lie!st Presterskapet icke ens vore befogadt att fordra städja af sådane hemman, emedan de äro pure Kronohemman, som icke böra städjas, och skulle bonden vara skatte, borde han än mindre erlägga städjan.
På det åboerne å ifrågavarande Presterskapet anslagne hemman, icke måtte genom en oskälig och, såsom för många skall inträffa, ofta förnyad städja, från sin i laglig ordning
Förvärfvade besittning blifva vräkte, utan bibehållas vid hemman, hvarå de nedlagt sina tillgångar och arbeten, har Oloj Lindbäck föreslagit en sådan författning, att, i likhet med hvad för Bohus Län, enligt förut anförde Kongl.
Brefvet den 10 April 181 i, jemnfördt med Kongl. Brefvet den i5 Mars 1820, är gällande, derest för Annex-, Mensal- och Stomhemman i Halland städja rättligen vid hvarje åbo-ledighet bör utgå och erläggas, densamma bör afse och trygga åboens lifstids-besittning, samt vid åboens frånfälle, äfven gälla för enkans lifstid, utan att kunna emedlertid , genom inträffande Pastors-ombyte, undergå någon rubbning eller förnyelse. 2:0 Af Christen Andersson från Malmöhus Län, hvilken, under åberopande, att allt, som kan befordra jordens öfvergående 1 egande händer, utgör en förbättring i samhället, derföre det syntes vara lagstiftarens pligt att befordra detta, då sådant kan ske utan kränkning af någons rätt, påkallat uppmärksamhet å förhållandet med Mensal-hemmanen i Skåne. — Så, som 20 Slats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande ■, IV;o 4$- nu förhållandet är med dessa hemman, skall den osäkra besittningsrätten vålla, att de icke blifva så väl häfdade, som de skulle blifva i en egares hand.
Åboerne skola vara utsatte för de beständiga försöken att böja städjan och öfverlåtelse-vilkor, och ehuru arfvingar hafva en erkänd företrädesrätt, skall denna endast vara skenbar, då alltid sådane anbud kunna tillställas, hvilka uppdrifva betalningen, så att arbetarnes efterkommande ofta nödgas att utblottade lemna den torfva, hvarvid deras hopp om bergning varit fästadt.
Presterskapet åter skall på långt när icke hafva den fördel af dessa hemman, som de hade genom en säker penningeinkomst.
Mången gång skola de gå miste om snart sagdt all inkomst, just till följd af v il— korens utarmande beskaffenhet, derföre det syntes motionären, att å Presterskapets sida inga hinder borde läggas för en anordning, som kunde betrygga en säker årlig, om också mindre, inkomst.
Motionären har derföre föreslagit att icke allenast de Skånska, Presterskapet anslagne mensal-hemman, utan äfven sådane kyrko-hemman i allmänhet, hvartill Kronan eger dispositions-rätt inom samtlige eröfrade provincerne Skåne, Blekinge, Halland och Bohus Län, (Lunds domkyrko-hemman och andra donerade hemman endast undantagne} mätte få till skatte lös a-s, emot det att Presterskapet blifver försäkradt om sin årliga rättighet till förut åtnjuten ränta och motsvarande andel i skattelösen, efter räntans belopp.
Med Christen åndersson hafva förenat sig JSiclas Jönsson och PerPålsson från Christianstads Län, och har den förstnämnde, genom ett serskildt afgifvet anförande, som jemväl blifvit till Utskotten remitteradt, närmare utvecklat de förhållanden, hvarpå han grundat sitt förslag, under förklarande, att han ingalunda hade för afsigt att rubba sådane äldre förhållanden, hvilka genom senare Konungars och Rikets Ständers gemensamma beslut tillkommit, om det också icke alltid skett på rig.tiga skäl; utan åsyftades med förslaget endast den för Presterskapet och åboerne gemensamma fördel, som han trodde, att en beviljad skatteköpes-rätt skulle medföra.
För öfrigt äro, i afseende på de ifrågavarande hemmanens rätta natur, åberopade dels samma Författningar, som i Olof Lindbäcks motion om förmälas, dels att, eburu benämningen kyrkohemman förekommer i alla äldre Jordböcker efter reformationen,, denna benämning så mycket mindre skall antyda egande- och dispositions-rälten, sorn i samma Jordeböcker äro bibehållna benämningarne Kloster-hemman Nunne-hemman och Kanick-hemman* hvilket bruk fortfarit till år 1724, då, vid antagande af en ny method för Jordeböckerne, hemmanen infördes i Krono-columnen; atl för desse hemman finnes i Jorcléböckerne, vid slutet af i5oo och början af 1600-talel, anteck - Stats- samt Allm. Bce.v.— och Ekon.-Ulskottens Betänkandej N.o /fSl 2£ nadt: ”Kronans dominium tillhörige”, och att i Lunds Landabok af 156g hemmanen likaledes upptagas såsom Kronan tillhörige, ehuru denna handling är efter Presterskapets egna uppgifter uppgjord, samt blifvit af Presteme sjelfve i äldre tider åberopad, då de haft behof att styrka sin rätt; äfvensom genom Konung Christian IV:s Recess af år 1643, hvilken upphäfver alla äldre Författningar i de ämnen, hvilka den vidrörer, tydligen förklaras att alla städsmål och annat ovisst icke må af Räkenskaps-Prostarne eller andra lill deras profit njutas etc., så vida det ej finnes åtkomst i Capitlen, eller deras, sorn sig det tillhålla, egendomsbref och gamla Jordböcker, spm sådant visa.
Genom /y morn. i Presterskapets Privilegier den 16 Octobér ijz3, är Presterskapet försäkradt om bibehållandet vid indelnings-stommar och annex, att dem bruka, häfda eller häfda låta; och som denna dispositionsrätt öfver berörde hemman skulle väsendtligen inskränkas genom sådana föreskrifter om åboernes besittningsrätt,, som motionärerne föreslagit, framför allt genom den yrkade rättigheten att lösa hemmanen till skatte, hvilket också redan genom Kongl.
Förordningen den ic^ September 1723 är bestämdt förbjudet; så är det uppenbart, att de åberopade privilegierne skulle, genom den föreslagna Författningen, rubbas, och Presterskapet få vidkännas en minskning af dess i behörig ordning faststälda löneförmoner.
Om åter, på sätt en af motionerne innehåller, åboerne å sådane hemman påbördas andra förbindelser, än de genom bruknings-contracten iklädt sig, eller annars-icke få tillgodonjuta, hvad lagen om landtbönder i allmänhet stadgar, ankommer det på dem att i behörig ordning deremot söka skydd af redan gifne lagbud, utan att något ytterligare stadgande är i detta afseende af behofvet påkalladt.
Om kyrkohemman i Halland hafva Utskotten yttrat sig genom Betänkandet N:o 44> i anledning af derom väckt serskild motion, och det förhållande-, sorn, serskildt i afseende^på dessa hemman, blifvit genom berörde motion framlagdt; men af hvad de nu ifrågavarande motionerne innehålla, kän icke med någon säkerhet slutas
Lill förhållandet med kyrkohemmanet! i Skåne, Blekinge och Bohus Län, och då motionärerne icke namngifvit några af dessa hemman, eller uppgifvit någon viss kyrka, sorn sådane hemman tillhöra, hafva Utskotten icke varit i tillfälle att inhemta de fullständigare upplysningar, sorn för; ett bestämdt omdöme i denna del erfor - 22 Slats- saint Allm. Bcsv.- och Ekon.-U[sköttens Betänkande, N.o 4^. dräs, derföre
Utskotten sakna tillräckliga skäl att tillstyrka någon åtgärd, i anledning af hvad om kyrkohemmanet! i sistnämnde provincer blifvit föreslaget.
Till följd af hvad Utskotten sålunda anfört, få Utskotten hemställa, att Olof Lindbäcks och Christen Anderssons ifrågavarande motioner icke måga till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk, den 7.1 September, kl. 1 e. m.
Betänkandej i anledning af väckt fråga, att de sä kallade bibeltryeks-medelj sorn ärligen erläggas af Pastorerne pä Goltlandj måtte användas till Jolk-undervisningens befrämjande derstädes.
Uti en hos Högvördige Preste-Ståndet väckt, lill Utskottens gemensamma handläggning remitterad, motion, liar Herr Prosten Gahne anfört, att Pastorerne i Wisby Stift årligen erlagt och ännu erlägga uti så kallade bibeltrycks-medel 88 tunnor råg i penningar, efter ortens markegångspris, med förhöjning af 16 sk. för tunnan och remisslage, hvilka medel till år 1820 utgått till aflöning åt Lärarne vid dåvarande Calhedral-skolan i Wisby, men sedermera blifvit disponerade lill förmon för undervisningsverken i Stockholm.
I anseende härtill och med föranledande deraf, att Stats-Utskotlet, uti Betänkandet N:o 112, tillstyrkt, att de församlingar inom Lunds Stift, af hvilkas helgonskylds-korn bidrag påräknats till Cathedral-skolan i Lund, måtte bibehållas vid oqvald besittning deraf, såvidt de förbundo sig att uteslutande till folkundervisningens befrämjande inom församlingarne använda berörde bidrag af spanmålen, har motionären föreslagit, att de pastorat inom Wisby Stift, hvilka förbinda sig att till folkskolors upprättande använda dem tillkommande contingent af bibeltrycks-spanmålen, måtte, till Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, IS:o 47- 23 detta ändamål få densamma oqvaldt begagna; anförande motionären, till ytterligare skäl härför, att inom Gottlands 92 landsförsamlingar icke finnas inrättade flere än sex sockenskolor, med ”någorlunda säker fond,” och att en år i83a inrättad vexelundervisnings-skola inom motionärens pastorat, af brist på lön för lärare, måst upphöra.
Detta hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och som bibeltrycks-spanmålen i Riket, hvilken först utgått för ”att lägga bibeln under allmänhetens ögon”, numera är Kronan behållen, samt disponeras till åtskiilige bestämda ändamål, så att, bland annat, de bibeltrycks-medel, s,om å Gottland utgå, äro anslagne lill Stockholms Läroverk; alltså, och då verkställandet af motionärens förslag, skulle hafva till följd, att desse senare läroverk, för hvad de komme att derigenom förlora, egde anspråk på ersättning af andra Statens tillgångar, samt de för folkundervisningens befrämjande på Gottland erforderlige bidrag kunna erhållas, på sätt Utskotten i sitt
Betänkande om den allmänna folkbildningen anvisat, få Utskotten tillstyrka, att Herr Prosten Gahnes om förmälda motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
N:o 4T.
Ant. till Exp. Utsk. den 22 September, kl, 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om ut gifvande af en Officiel Tidning.
Ridderskapet och Adeln väckt , till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Herr von Troil, Emil, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt, genom någon af Kongl. Majit tillförordnad person, en officiel Tidning mätte utgifvas, hvilken endast skulle innehålla Regeringens officiella meddelanden, Embetsverks och offentliga Auctoriteters kungörelser, samt alla slags legala annoncer; och skulle denna Tidning förena de båda för - '24 Stats- samt Allm. Besv.- och EkonAUtskoltens Betänkande, Tf.-o delarne, att, för så låg betalning som möjligt, nämnde kungörelser och annoncer linge införas, och att den för lägsta möjliga praenumeralions-afgift hölles allmänheten tillhanda, utan att dock åtnjuta något direct understöd af Staten; förmenande motionären, alt. i begge hänseendena, genom verkställandet af hans förslag, ett vida fördelagtigare förhållande skulle inträffa, än det Sveriges Stats-Tidning för det närvarande erbjuder.
Sedan Allmänna Besvärs- oeh Ekonomi-Utskottet ansett nödigt att behandla denna fråga gemensamt med Stats-Utskottet, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och då Sveriges Stats-Tidning har samma bestämmelse, sorn är antydd för den af motionären föreslagna Tidningen, och dessutom allmänna Påbud och Författningar hållas allmänheten tillhanda, genom den samling deraf, som i nummerföljd utgifves, synes någon ytterligare anstalt i detta afseende icke höra vara af hehofvet påkallad.
Huruvida ändamålet dermed vinnes, beror af den grannlagenhet och omsorg, som vid. redactionen iagttages, och motionärens förslag synes icke anvisa någon större säkerhet derom , än den., som kan påräknas af redan vidtagne åtgärder.
Dessutom torde icke böra förbises, att utgifvandet af Post- och Inrikes-Tidningar, hvari, enligt serskilda Författningar, legala annoncer höra införas, varit åt Svenska Academien upplåtet, genom ett äldre Privilegium, som Stats-Tidningens Redaction sedermera, med behörigt tillstånd, fått öfvertaga; och att, då en ny Tidning, med enahanda bestämmelse, ulan tvifvel måste anses lända privilegii-innehafvaren till förfång, anspråk på ersättning genom ökade Stats-anslag säkerligen deraf skulle föranledas, äfvensom att då, enligt motionärens förslag, Kongl. Maj:t förordnade en person, af hvilken den nya officiella Tidningen skulle ulgifvas , en sådan person , om också icke understöd af Stats-medlen åt honom utiofvades, likväl skulle anse sig berättigad att blifva fredad från förlust, i och för det åt honom lemnade Nådiga uppdraget, så att, om inkomsten icke svarade emot kostnaden, ersättnings-anspråk emot Staten äfven från detta håll vore att förvänta.
Till följd af detta allt, anse sig Utskotten höra tillstyrka, att framställningen om utgifvande af en ny officiel
Tidning icke må af Rikets Höglofl.
<&lats- saint Alim.
Be sv.- och 'Ekon.-Ut skottens Utlåtande} N.o fS, 49■ 05 N:o 48.
Ant. till Exp. Utsk. den 22 September, kl. 1 e. rn.
Uti ätande j i anledning af väckt motion alt den spanmäl 3 som upphandlas för Stats - Verkets räkning j måtte levereras efter vigt.
Uti en lios Högloft.
Ridderskapet celi Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, har Herr Friherre Hermelin Carl> föreslagit, att den spanmål, som Kongl. Slats-Contoiret upphandlar för det allmännas behof, bör betalas, icke ovilkorligen efter rymd eller tunne-beräkning, utan fastheldre efter vigt , såsom mera utvisande sädens rätta värde; förmodande motionären, att, genom detta förslags bringande i verkställighet, Stats-Verket och det allmänna skulle tillskyndas fördel, och en redbarare spanmålshandel i allmänhet tillvägabringas.
Efter det Stats-Utskottet sammanträdt med Ekonomi-Utskottet, förfrågans gemensamma behandling , hafva ULskotlen tagit densamma i öfvervägande ; men som spanmålens värde icke ensamt heror af viglen, utan, såvida spanmålen icke är skadad, säkrast torde kunna beräknas efter vägning och mätning gemensamt, på sätt som hittills med uppbörd och redovisning af Statens spanmåls-inkoraster varit iagltaget; så hemställa -Utskotten , att ifrågavarande motion malte förfalla.
Utsk. d. 22 September, kl. 1 e. m.
Utlåtande} i anledning af väckt fråga om en lika beskattning å Ull jord inom Riket> m. m. Till Utskottens gemensamma handläggning har blifvit remitterad en af Riksdags-fullmägtigcn Lars Larsson från Örebro Län hos Hedervärda Bonde • Bih. till R.