Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, sorn delar revisorernes omförmälde åsigt, hemställer fördenskull, alt Rikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse med begäran, att Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar måtte i nåder anbefallas, att framdeles så tidigt afgifva sin underdåniga årliga berättelse om fångvården under det förflutna året, att berättelse icke kommer att saknas för något af de år, hvarje stats-revision omfattar, äfvensom att årsberättelsen må blifva, på sätt revisorerne bär ofvan föreslagit, till allmänhetens kännedom befordrad. § 5a (1847 års
Rev. Ber. pag. 20 r.)
Det hade synts revisorerne ätt, med det å 2:dra hufvudlitein förslags* vis uppförda anslaget till fångvården, hvilket hvarje år blifvit öfverskridet, ilen förändring lämpligen kunde och borde vidtagas, att detsamma delades uti 2tne afdefningar, den ena
För de bestämda och permanenta utgifterna, Såsom styrelsens embets- och tjenstemäns aflöning, med flera generella förvaltningskostnader, den andra för de fluktuerande, lill beloppet endast apjmximativt beräkneliga, utgifterna, såsom förplägning, fångtransporter, bevakning o. s. v., till bestämmande af hvilken sednare afdelnings förslags* utgifter, ett medium af 5 föregående års kostnader kunde tagas till grund!
För Siats-Utskottets Vti&tande, A':o 206.
För vinnande af lättare öfversigt och beräkning ulaf de af i fråga va rånå de anslag bestridda bestämda och permanenta utgifter, anser utskottet, lika med revisorerne, att en fördelning af samma anslag bör ega ruin, och får alltså tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl.
Majrt i underdånighet anhålla, del täcktes Kongl. Maj:t till Rikets näst sammantTädande
Ständer aflåta nådig proposition, med förslag till fullständig arfvodes-stat för styrelsens ernbets- och tjenstemäns aflöning med flera i och för fångvården nödiga generella förvaltningskostnader, så att utgifterna för dessa ändamål kunde skiljas från sådana utgifter å det nuvarande fång vårdsanslaget, hvilka egentligen äro rrlt betrakta såsom endast förslagsvis beräknade* § 57- (1845 års
Rev. Ber. pag. 17g.
Förkh pag. $vo. 1847 års
Rev. Ber. pag. , ' . 201.)
Af i845 års revisorer är vordet anmärkt, att fångar ires s. k. flitpeii'- ningar fått till betydlig del användas under sjelfva fängelsetiden, ofta lill ganska onyttiga effecter och varor, såsom exempel hvarpå blifvit anförd t redogörarens vid Södra korrektions-inrättningen rättighet, att ur förråderna, emot ersättning efter inköpspiis, till fångarne utlemna varor till det pris han funne godt bestämma, hvadan, i anseende lill den icke obetydliga vinst, som härigenom tillskyndades redogöraren, det blefve stridande emot kans intresse att afböja flitpenningarnes användande vid sjelfva inrättningen.
Då under åren 1844 oc^ 1845 förekommit vid berörde korrektions-inrältning enahanda förhållande med fånga roes flitpenningar, hvilka, jemte besparingar från föregående år, utgjorde, 1845, "6,677» r dr 24 sk. 5 1 deraf 5,761 r dr 34 sk. 2 r:sL blifvit uttagne och vid inrättningen använda-, hafva 1 "847
:,rs levisorer förnyat den vid rö45 -års stafs-revision gjorde ofvanom förmå
Ide anmärkning.
Lika med revisorerne anser Utskottet det vara eli af Fångvårds-slyrelsens vigtigaslc åligganden, alt, så vidt möjligt är, söka för fången bespara hans genom öfverarbete erhållna förtjenst, på det lian vid frigifva®det må ega någon, om an ringe, summa, för alt dermed sig lifnära och börja en förbättrad vandel; och ehuru Fång vånls-styrelsen väl vid serskilda lillfallen föreskrifvit, att hvarje fånge endast egde att för två tredjedelar af Sik. tilt dt.
Srot /Si *7 ook 4 Sam!, i A/tt. 2 Sund. lii käfset* 3,1:
Stols- Utskottets- lillå!ande, Pi;o 206, sin arbetsförtjenst uttaga vissa bestämda proviantartiklar efter inköps eller gångbart pris,, dock sorn de härom meddelade föreskrifter icke medfört åsyftad verkan, äfvensom tillåtelsen för fånge att af sina flilpenningar använda inom inrättningen. f delar,, är uti Utskottets tanka för vidsträckt,, föranlåtes Utskottet tillstyrka Rikets Ständer alt uti afgående underdånig skrifvelse fasta, Kongl..
Majits uppmärksamhet på. ifrågavarande anmärkta förhållande,, på det Kongl:.
Fångvårds-styrelsen måtte undfå nådig föreskrift, alt egna en. noggrann, omsorg åt detta ämne, sonr på fångarnes. förbättring utöfvar ett stort inflytand „ § 58.. £1847- års Rev. Ber. pag.. mi.., Förkl. p. 4,20 Revisorerne hafva anmärkt, att vid, åtskilliga korrektions-in rättningar föreståndare- och redogörare-befatlningarne funnos förenade hos en och sannina person, hvarigenom någon kontroll öfver den uppbörd af penningar,, persedlar och varor, sorn redogörarne hade om händer, ej vore möjlig, hvadan revisorerne trott, att åtgärder till afhjelpande af ett dylikt missförhål lande borde vidtagas, äfven om någon ny utgift dermed skulle vara förenad*
Som det blifvit upplyst, alt berörde,, af revisorerne anmärkte, förhållande visserligen, egt rum, den, tid revisionen omfattat,, vid korreklions-imätt— ningen å Norrmalm här i staden samt vid kor.rektions-inrättningarne i Malmö Norrköping och.
Götheborg* men vid; de 3:ne förstnämnde nu mera upphört, sedan Kongl. Majit,, på Fång vårds-styrelsens underdåniga hemställan* under den. 26 November 1846, vid fastställande af stater för fångvårds utgiflerne,. beviljat löner för serskilde redogörare vid dessa inrättningar, oell. dylika tjenstemän derefter, blifvit af styrelsen tillförordnade,, samt i afseende på korrektions-inrättningen i Götheborg, hvarest föreståndare och redogörare— befattningarne äro förenade hos en tjensteman,, förekommer, dels att
Fångpersonalen är mindre än. vid de andra korrektions— inrättningarne, dels ock; ätt kontrollen å redogörarens, uppbörd utöfvas utaf en direktion, anser Utskottet revisorcrnes ifrågavarande framställning; icke böra* föranleda till någon Rikets Ständers, åtgärd. § (1847 års Rev. Ber. pag.. 202..
Förkl. pag; 413.)
Jemte omnämnande af de spisordningar, hvilka äro upprättade för Norra^ och Södra korreklious-inrättningarne, hafva revisorerne funnit kosthållet 'Siets Vtxköllels Utlåtande, IV:o 206. vid dessa vara hällre, än det, -som den fria, uti andras laröd ej varande, arbetaren, den indelta -soldaten vid lflg och marsch, samt den fattigare delen *af befolkningen i allmänhet äro i tillfälle att erhålla.
Utskottet, sorn delar denna af revisorerna yttrade åsigt och derjemte af flera skäl anser det vara utaf synnerlig vigt, att den allmänt rådande föreställning, det fångaroe vid dessa inrättningar äro, i afseende påsina lefnads-föriröderiheter-, försatte uti bättre belägeUhet, än den frie, men fattige arbetaren, varder undanröjd, håller före, alt fångutspisnirigen bör förenklas och till qvantitelen möjligen kan förminskas; men sorn Utskottet saknatledning för sitt omdöme, burn och i hvad mån en dylik förenkling och minskning lämpligen må ega rum; hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, med begäran, att Kongl. Majt, efter del Sundhets-kolleginm blifvit i ämnet bordt och utlåtande afgifvit, meddela sådane nådiga föreskrifter, hvarigenom fångkosten icke bl ifver bättre, än behofvet oundgängligen klafver.
Utskottet anser sig härmed hafva besvarat herr fJammarltjelms, U. G., hos llidderskapet och Ädeln väckta samt till Stats-ufskottet remitterade ^notion, angående minskning i fångkosten, m. m. ■Sluteri Ö/ver-st)'reisen. § '60.
(1847 års Rev. Ber. pag. "209.
Förkl. pag- 41 y-) Ätt Stuteri Öfver-styrelseu, enligt hufvudböckerne, egde vid 18/j j års ‘slut en kontant behållning af 5,517 r:dr 43 sk. 8 rrst,, deraf i banken voro insatta endast 3,266 r:dr 3a sk., samt vid 7848 års slut en behållning af 4,272 r:dr 5 sk. *7 rist, hvilket bela belopp befunnits i kassan qvai liggande, hade revisorerne funnit anmärkningsväidt, enär styrelsen med banken öppnat räkning.
Då det, i Utskottets tanka, icke är förenligt med nödig säkerhet och god ordning, att större belopp, än som erfordras för bestridande äf dagliga utgifter, -äro aili kassan inneliggande, men någon skyldighet att i Rikets Sla'3-Uts/toitels UtlAtawle, K.o 206.
Ständers bank insätta kassa." beli': lini noén ieke är vorden påbjuden u*-* den <ör öfver-styrelsen gällande instruktion, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer ville aflåta underdånig skrifvelse med anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes meddela stuteri» öfver-styreisen föreskrift att en sådan insättning för framtiden! verkställa..
Salpeter-Fonden § G>- (id45 års Rev. Ber. pag. ip3.
Förkl. pag. 4‘5.)
Ehuru revisorerne erfarit, att utländsk, salpeter skulle kunna erhållas jior betydligt lägre pris, än det, hvartill denna vara, tillverkad här i riket* uppgiuge, hade likväl revisorerne, då salpeter-tillgången inom landet vore af stor vigt för rikets försvar, ansett att, äfven med någon uppoffring å statens sida, åtgärder borde vidtagas, att, vid inträffande krig, riket kunde påräkna, nämnde vara af inhemsk tillverkning; hvadan och då fonden lemnade tillgång till ett ökadt årligt uppköp af salpeter, samt rikets innebyggare hemtade fördelen af näringens upplifvande, salpeter-tillverkningen inom landet borde, genom ett efter behof förhöjdt inlösningspris, uppmuntras.
Då Rikets Ständer, med anledning af Utskottets utlåtanden n:s 8ö och. 169, angående väckte motioner om förhöjning uti inlosningspriset å salpeter, redan fattat beslut i denna fråga, lärer revisorernes framställning, i äm*-- Bet nu. icke påkalla något yttrande från Utskottets sida. % 6,. (i845 års Rev.
Ber. pag. ipf, Förkl. pag. 41 ö).- Bland' annat, omförmäles, hurusom den för kronans räkning inlösta salpeter aflemuades dels af till verkarne, dels från styresmännen i otterne, till krutbruken, hvilka sedermera inför Krigs-kollegium skola redovisa för det erhållna beloppet; men alt från salpeter-kommittén icke inginge till Krigs-kollegium någon underrättelse om. årsinköpen af salpeter och det qvantum hvarje krutbruk erhållit; ett meddelande, hvilket skulle vara desto mera behöfbgt, som något inventarium icke funnes, hvarutaf beloppet af kro - Shttt-Vtskotlets Utlåta tide, i\.o 206. mans salpeter-upplag yr från år vore synligt; och hafva revisorerne, med anledning af detta förhållande, och då läkningarne öfver krut och salpeter för öfrigt egde med hvarandra del. sammanhang, all de icke hot de åtskiljas, hemställt huruvida icke, lill vinnande af nödigt samband, teda och kontroll i afseende å iedovisningen för så väl krut, som salpeter, alla ärenden rörande dessa båda artiklar borde af en och samma embetsmyndighet behandlas.
Då utaf safpeler-kommittens i ämnet nfgffna förklnting dr t är vordet upplyst, hutu med uppbörden af salpeter samt våtåns leverering lil! krutbrnken verkligen tillgår, äfvensom alt redogörare!] hos kommittén årligen meddelar Krigs-kollegii arlilleri-aldelning, i och för kontrollerande af krutbrukens redovisning, underrättelse om ej mindre lota i-uppbörden af salpeter, än ock det qvantum deraf, som hvarje krutbruk erhållit, finner Ftskottet, jemväl med hänseende dertill, att t. f. herr presidenten i K rigg-kollegium numera blifvit i nåder utsedd äfven tili ledamot af salpeter-kommitteen oell samband emellan bemälte tvänne embetsmvndigheter vid behandlingen af krut- och salpeter-tillverkningen i rikti rörande ärenden, således ayues vara vunnet,, någon åtgärd, i anledning af revisorernas ofva.nbei erde hemställan, ieke böra för närvarande vidtagas. §. 63. (i845 års Rev.
Ber. pag. tc>5.
Förkl. pag. 4'6. »847 års Rev. Ber. pag. 220.
Förkl. pag 421*) Åf i845 års revisions-berätlelse inhemtas, att Kongl, serapbimer-01 densgillets direktion, den 22 December i843, emot sin skuldsedel, utgifven å hospitals- och barnhus-fondens vägnar, erhållit ett lån från salpeter-fonden af 32,000 rrdr banko, löpande med 5 procent iänla;,och bade, vid af sednast församlade revisorer jemväl verkställd inventering af sistnämnde fonds s;iker-hets-handlingar, befunnits, att ofvanberörde lån icke blott qvarstode, utan ock att hospitals- och barnhus-fonden, den 3r December 1844’ utbekommit en ylterligare lånesumma på 18,000 r:dr. 1 afseende härå hafva båda årens revisorer sammanstämmande ulladal den åsigt*, alt det icke vöre med god ordning och kassans säkerhet förenligt, alt lån utgåfvés emot så beskaffade skuldebref, der hvarken hypolbek bifogades eller personligt betalningsansvar vore u(fästad!. \ .Slnh-UtikoVtti Utlåtande, Ar:o 206.
Sedan hospitals- oell barnhus-fonden, utom ofvanstående 1-å nes n turnor, från salpeter-fonden, emot revers af den iS November a 845, utbekommit eli ytterligare lån å 8,000 ndr, och således häftade för ett sammanräknadt belopp af 43,ooo r:dr, och Kongl. Maj:t, nti a flåten nådig proposition till Rikets Ständer (intagen under 11:087 ' ,;sta sami., r:sta afd. af hillänget till Riks-Ståndens protokoll) angående serskilda åtgärder till hospitals- och barnliusfondens understödjande, bland annat föreslagit, att berörde fordringssumnu, 48.000 r:dr, finge ur saltpeter-fondens räkenskaper afskrifvas, så hafva Rikets Ständer, med gillande af Slats-utskottets utlåtande irro i54, medgifvit ifrågavarande sununas afskrifning ur räkenskaperna; och lärer således, beträffande dessa lån, något vidare yttrande å Utskottets sida icke erfordras; men i betraktande af hvad härvid förekommit, och på det att dylika afskrifningar utaf salpeter-fondens egande fordringar icke målte vidare blifva af nöden, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, alt Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det måtte s al p e te r-k o m mit t e e ris ledamöter undfå •nådig befallning, att för framtiden noga tillse, ej mindre att, för betryggande af salpeter-fondens bestånd, fullgod säkerhet lemnäs för återgäldandet af de lånesnmmor, som från fonden erhållas, än ock att de derifrån utgifna lånemedlen må, utan serdeles tids utdrägt, vid förefallande behof kunna till fonden åter ingå. § 64.
(1847 års Rev. Ber. pag, -220.
Förkl. pag. 430-) Revisorerne, sorn inhemtat, att salpeter-fonden, hvars inkomster, sedan utgifterne afdragits, lemnat öfverskott, under åren 1844 oc^‘ >84«U erhållit en tillväxt af 169,5ir r;dr 36 sk., hvadan det ock vore ådagalagdt, att det å riksstaten, för salpeter-uppköp anvisade årliga anslaget, 194,000 r:dr, vore alldeles för högt tilltaget, hafva, enär det icke kunde anses ändamålsenligt, att, för allmänna föremål, anvisa mera, än hvad som ungefärligen motsvarade behofvet, å detta förhållande fästat Rikets Ständers uppmärksamhet.
Utskottet får i anledning häraf åberopa, hvad Utskottet, uti utlåtandena n;o 73, mom. i\ samt 11:0 149, redan yttrat i fråga om ofvanberörde anslagssummas nedsättning, och hvaröfver Rikets Ständer ännu icke fattat definitivt beslut. Slan-Vlikolitts Utlåtande, ]Y:e 20S. 65 Konsistorierne.. §. 65..
(1847 års Rev. Beiv pag,. 262..
Förkl. pag. 449' - 478-) Revisorerne hafva dels anmärkt, alt uti räkenskaperne från domkapitlen i: Strengnäs, Westerås, Wexiö,. Lund,.
Kalmar och "Wisby stift enahanda ©rdning med inbindnrugen af de serskilda räkningarne under båda 1 evisionsåren icke blifvit iakttagen, samt att fullständiga- register och genom hela räkenskapsbandet fortgående paginering saknats så \äi uti nn nämnde stifts, som ock uti Linköpings och Carlstads stifts räkenskaper, hvilket allt i sin mån betydligen försvårat granskningen af de många serskilda räkningarne, hvilkas antal från vissa domkapitel uppgått ända till 5o och derutöfver för året; dels oek anmält,, alt, nied undantag af konsistorierne i Skara, Lund, Kalmar, Karlstad och Wisby, öfrige konsistorier underlåtit att årligen lemna redovisning för de af Rikets Ständer,, enligt rnterims-staterne afår i8ip och 1833 samt sednare anordningar, till svagt lenta lärare vid elementarläroverken anvisade anslag, hvarjemte revisoreine ansett,, att,, för vinnande af enbet och likstämmighet, dylik redovisning borde af samtlige konsistorierne aflemnas för ifrågavarande,, lill beloppen ganska betydliga,, medel, hvilka på dessa myndigheters requisitioner utanordnades.
Utskottet,, sorn för sin del ej mindre är öfvertygadl, att granskningen af konsistoriernes räkenskaper skulle underlättas, om enhet och likstämmig-' het dem emellan egde runi, än ock anser konsistoriel ne, ehuru några kestel nula föreskrifter derom icke lära vara meddelade, ej böra undandraga sig, att årligen redovisa! dé af revisoreine emförmälda, å. konsistorierne anordnade medel,. får alltså' tillstyrka Rikets Ständer, att lill Kongl.
Majit aflåta underdånig skrifvelse med begäran, att formulärer måtte vai da upprättade, för att tjena samtlige konsistoriel ne till efterrättelse vid upprättande af deras läkenskaper; förmodande Utskottet, att härigenom den af behofvet påkallade enhet och öfverensstämmelse emellan ifrågavarande räkenskaper säkrast ernås.
Stals-UlskotleU Utlåtande, iV:e> 20$. § 66. (i845 års Rev.
Ber. pag. 239—2.$o., Förkl. pag. 203; 1847 ärs Rer. Ber. pag. 378., Förkl. pag. 289.)
Af de år iSfo församlade revisorer är slutligen vordet anmärkt, att statens räkenskaper i allmänhet vore uppställda efter olika methoder, utan inbördes sammanhang, samt att, uti de verk, der forraulärer funnos föreskrifna, dessa ofta tillämpades på skiljaktiga sätt, hvadan och då härtill komme, att de gällande formulären, i flere fall, dels i sina lmfvudgrunder saknade erforderlig säkerhet och dels befunnes mindre ändamålsenliga, revisoreine ansett det vara på liden, att, så vidt möjligt vöre, genom införandet af ett v sin helhet viii ord irad t räkenskapssystem, full likstämmighet bereddes, i afseende u så väl lid som sätt för redovisningen vid alla förvaltningar af statens medel, från dess lägsta till dess högsta delar, för vinnande hvaraf erfordrades, enligt revisorernes tanka, att nya fomulärer, innefattande alla detaljer, utarbetades och till efterlefnad påbjödes vid uppgörandet af ej mindre krono-uppbörsverkens, än öfriga förvaltande verks och inrättningars räkenskaper, dervid borde iakttagas, alt de lägre räkenskaperne blefve så upprättade, att de delar deraf, som uti en högre räkenskap skulle intagas, kunde, så vidt sig göra läte, utan föregående omslutning, dertill användas, äfvensom att all räkenskap och redovisning verkställdes på tryckt eller lilhogVaphieradt blankett-papper, derå titlar, rubriker och kolumner vore utmärkta, och hvarest räkenskapsföraren endast hade att införa namn och ziffror samt hvad i öfrigt för hvarje serskild redogörelse ej kunnat förutses.
1847 års revisorer, som funnit del sålunda framställda förslag om upprättande af nya lönmilärer för krono-uppbördsverkens och öfriga förvållande verks räkenskaper vara serdeles ändamålsenligt och halva till följd, att statsverkets ställning kunde inhemlas inom kortare tid, än nu vore fallet, hafva förmält sig anse allt skäl vara för handen, att i det gjorda forslaget instämma, med tillägg, att då, tili alla penningeförvaltande verk, journaler eller anteckningar öfver hvad dagligen i räkenskapsväg förefölle, ovilkorligen måste förås, men dessa icke, på sätt med statskontorets memorialböcker egde ruin, aflemnades till Rikets Ständers revisorer, utan endast de, på grund af berörde journaler, serskildt upprättade hufvudböckerna; det skulle, enligt revisorernes åsigt, vara af synnerlig vigt och leda till närmare kontroll Slals-Vtskoltetå Utlåtande, Avo 206. 65 kontroll öfver förvaltningens gång, om dessa dagliga anteckningsböcker öfverlemnades jemte hufvudböckerne till Rikets Sländers revisorers granskning.
Utskottet, som i allo delar revisorernes ofvanberörde framställningar, får af sådan anledning tillstyrka Rikets Ständer alt till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse, med begäran, det Kongl. Majit, så snart ske kan, med iästadt afseende på de förändrade förhållanden i redovisningssättet, som af den väckta irågan om skatteförenkling m. m. kunna blifva en följd, täcktes, för verkliggörandet af revisorernes omförmälde förslag, i nåder vidtaga erforderliga åtgärder, äfvensom anbefalla vederbörande penningeförvaltande veik att öfverlemna de hos dem förde journaler eller anteckningsböcker, jemte derå grundade hufvudböcker, till Rikets Ständers revisorers granskning. § 67- Hvad uti den öfver 1847 års revision afgifna berättelse blifvit af rcvisorerne för öfrigt anmäldt och erinradt, äfvensom de vid behandlingen af 1845 års revisions-berättelse, jemlikt utskottets utlåtande
Nio 3o, uppekjutne här ofvan icke upptagne punkter, har Utskottet funnit, dels genom vederhorand. es ra af beskaffenhet, att från Utskottets sida påkalla något villande.
Stockholm den 8 Juni 1S48.
Herr af Silldén, L G. har anmält, det han, sorn under den tid, hvars räkenskaper blifvit af 1845 och 1847 årens revisorer granskade, innehaft och bestridt
Stalskomniissarie-emhete samt följaktligen vore redovisande, af sadan anledning icke deltagit uti Slats-ulskoltets vid handläggning af de uti revisions-berättelsei ne förekommande ärenden fattade beslut.
Bilt. lill Jt■ St.
Uret.
IS 17 och IStS i Sam1. 1 (fl 2 Sand. lii Haltet.
STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 207.
1 N:o 207.
Ank. till Exp.-utsk. den 14 Juni, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet AV o 124, angående regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. (D. A.)
Andra punkten af förenämnda betänkande, hvilken afser äskad förhöjning i Kongl, bibliothekets ärliga stats-anslag, har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitterad 5 men som berörde punkt är af de frenne öfriga riksstånden godkänd, kan återremissen icke, emot 75 § riksdags-ordningen, till vidare åtgärd föranleda.
Fjerde punkten, rörande löne-anslag för predikanter inom tvenne nya kapellförsamlingar i Vermlands finnmarker, bar af Borgare- och Bonde-stånden blifvit godkänd, men af de tvenne öfriga riksstånden återremitterad; varande såsom skäl för återremisserna inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hufvudsakligen åberopadt: att församlingarnes oförmåga att sjelfva aflöna sitt presterskap vore till fullo ådagalagd; att vid sådant förhållande det ålåge staten, som redan anvisat medel för kyrkors uppbyggande inom berörda församlingar, att bidraga till nämnda aflöning; att Rikets Ständer vid 1828—1830 årens riksdag beviljat anslag till löner åt kapellpredikanter vid Norra och Södra Finnskoga kapeller i Elfdals härad; att invå narne i förstnämnda trakter, till följd af sockenkyrkans aflägsenhet, icke kunde från dervid anställda presterskap påräkna nödig religionsvård, samt att upplysningens spridande bland dessa ödemarkers befolkning utgjorde det verksammaste medel för landets uppodling.
På grund häraf är jemväl yrkadt, att det begärda anslaget, derest det ej kunde på ständig stat uppföras, åtminstone måtte beviljas för tio år eller ock till nästa riksdag.
Utskottet, hvars yttrande i denna punkt, på sätt nämndt är, blifvit af tvenne riksstånd bifallet, har af de gjorda anmärkningarne icke hemtat skäl att samma yttrande frånträda.
Från Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet har utskottet jemväl erhållit återremisser å 7:de punkten, angående ifragaståldt löne-anslag för konsistorii-amanuenserne i rikets tolf stift, till grund för hvilka återremisser hufvudsakligen anförts enahanda skäl, som finnas upptagna i herr biskop Hedréns mot förevarande punkt Bih. till R.
Prot. 1S47 <§' 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 17 Haft. 1 2 Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 207. afgifna och utlåtandet bilagda reservation; men då utskottets yttrande i denna del är vordet af de tvenne öfriga riksstånden godkändt, får utskottet sitt förenämnde yttrande vidblifva.
Åttonde punkten, rörande ifrågastäldt stats-anslag för Stockholms stads konsistorium och dervid anställde amanuens, äfvensom Trettonde punkten, rörande anslag för universitetens i Upsala och Lund materiella behof, hafva blifvit återremitterade, den förra af Preste- och den sednare af Bonde-ståndet; men som berörde punkter äro af Irenne riksstånd bifallne, finner utskottet, med stöd af riksdags-ordningens 75 §, återremissen icke kunna till vidare åtgärd föranleda.
Adertonde punkten, rörande ifrågastäldt stats-anslag att disponeras till stipendier åt docenter vid universiteten, har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adelil samt Preste-ståndet, inom hvilka riksstånd de talare, som yrkat återremiss, hufvudsakligen åberopat enahanda skäl, som finnas upptagna i herr professoren H. G.