Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträdes någon tili bränvins-bränning berättigad och antecknad att densamma utöfva med ostämplad bränvinsbrännings-iedskap, bote han derföre Tjugu R:dr.
Uti alla i denna och nästföregående §. omförmälde fall, vare de vid förseelsen nyttjade redskap och det i bränneriet vid beslagstillfäilet befintlige bränyinet, jemte de kärl, hvaruti det förvaras, förbrutne; den händelse undantagen, 1 afseende på redskapen, alt egaren gitter bevisa, att de blifvit från honom stulne. 3p §•
Skulle~den hemmansegare eller brukare, hvilken, jemlikt 1 Art. 5 §. ar berättigad alt på ett enda ställe utöfva bränvinslillverkning för flera, nära hvarandra belägna, honom tillhörande hemman och lägenheter, beträdas att tillverka bränvin på annat ställe, än det af honom bestämdt uppgifna, bote han lika med den, som, utan lof och rättighet, bränvinsbränning idkar. 4o §.
I alla de fall, då oloflig bränvins-tillverkning å Sön- och Helgedagar föröfvas, plikte den brottslige jemväl för sabbatsbrott. 4» §•
Öfvertygas egare af Ättiks-fabrik att hafva med de pannor, hvilka för Ättiks-beredningen begagnas, tillverkat bränvin eller afyttrat förbränna eller så kallad lank, skall han icke allenast vara underkastad här ofvan stadgadt ansvar för oloflig bränvinsbränning, hvarvid bötesbeloppet derutöfver tredubblas, utan ock förlora rättigheten alt ättikaberedning såsom fabriksnäring bedrifva.
Bihang till Proi. i834 och 1835.
S-te Sami. v.dra Afd. 5 fi-.de 34 Bev.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utskls Utlåtande N:o 8.
Apothekare, sora nyttjar distillerings-pannor till större rymd eller antal, än tillåtet är, eller för andra än pharmaceuliska behof, skall vara sitt privilegium förlustig, och för hvarje olofligen nyttjad panna böta såsomför olaglig bränvinsbränning. 4a §.
Den innehafvare af bränvins-redskap, som öfverlräder hvad i i3och 19 §§. är föreskrifvet, med undantag, på grund af 16 §., af hvad om hattens rymd bestämmes, bote hvarje gång han dermed belrädes Sexton R:dr 32 sk.
Lag samma vare för öfverträdelse af hvad i 24 §. stadgadt är; men sker sistnämnde förbrytelse under den tid af året, då bränvinsbränning förbjuden eller inställd är, bote dubbelt.
Vare ock i alla ofvanberörde fall bränvins-redskapen förbruten. 43 §.
När åtal sker för olofligt innehafvande af bränvins-redskap, eller för oloflig bränvins-tillverkning eller försäljning, ansvare mannen för hustruns åtgärd, änskönt hon förebära skulle, alt förbrytelsen utan hans vilja och vetskap tillkommit; husbonde vare ock ansvarig för förbrytelser emot denna Författning, med undantag af förseglings brytande å bränvins-redskap eller oloflig bränvins-försäljning, så vida visas kan, att sådant skett å den tid, då han vistats å annan ort.
Om bränvins-Jörsäljt ling. 44 §- Försäljning af bränvin å landet vare i allmänhet icke lofgifven under en kannas belopp å andra ställen, än Gästgifvaregårdarne, och, om gästgifvarehållningen är emellan flere åboer fördelad, endast hos den åbo, hvilken efter tour densamma besörjer.
Befallningshafvande ega dessutom att sparsamt, och efter noga ompröfvande, sedan Pastor och Socknemän blifvit hörde, tillåta för - Bev.-, Bag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsl'.s Utlåtande JY:o 8. 35 säljning af bränvin i minut, å ett eller annat ställe vid segelled samt vid sommar- och vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnas, äfven ock, der beliofvet för forslande det synnerligen fordrar, vid allmänna lands- och farvägar, samt jemväl, der sådant ske kan, omflytta eller indraga öfverflödiga krogar.
Så väl i Stockholm, som i Rikets öfrige städer, må icke å andra, än lagligen tiliåtne minuterings-ställen försäljas bränvin i mindre partie än en kanna; dock, hvad Stockholm beträffar, ulan rubbning af den försäljningsrätt, Distillerings-bolaget enligt contract tillkommer. 45 §:
Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången Tio R:dr, samt, om han oftare återkommer, Tjugu R:dr hvarje gång.
Beträdes han under den tid han är ufider tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af denna förbrytelse, skall han för hvarje gång plikta förstnämnde belopp.
Sker sådan förbrytelse ånyo, sedan ansvaret för förra öfverträdelse!! är undergånget, skall han för hvarje gång plikta Tjugu R:dr.
Är oloflig bränvins-miuutering af art och beskaffenhet, att kunna hänföras lill krogrörelse, böle, som sagdt är, och vare det å försäljningsstället befintliga bränvin, jemte de käril hvaruti det finnes förvaradt, beslag underkastadt och förverkadt, till enahanda fördelning med böterne, på sätt härefter skils.
Då öfverträdelse af 46, 47» 4$ 0°h 4,9 §§• eger rum, skall ansvaret efter enahanda grunder bestämmas. 46 §.
All försäljning af bränvin på öppna farvägar vare förbjuden, och må utdelning eller mätning deraf icke ske på torg, i hamn eller å öppen gata inom stad, icke heller under marknad å landet, vid det ställe, der stånd eller bodar för sjelfva marknaden äro uppsatte, utan bör säljaren föra bränvinet, i stad, till köparens hemvist, eller eljest inom hus och gård, samt vid marknad å landet, på serskildt dertill af Kronobetjeningen anvisadt ställe, för att till köparen uppmäta hvad han till minst en kanna åslundar.
Den häremot bryter, böle som i nästföregående §. stadgadt är, 36 B ev-, Lag- samt Allm. Bcsv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande N:o 8. ocli blifve derjemte, vid hvarje slik händelse, förlustig det bränvin, lia» å sådant olofligt ställe medfört. 47 §■
Uti öppna salubodar,, bodkamrar eller på apothek må icke bränvin,, med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas, vid ansvar, som för oloflig bränvins-minutering i 4-5 §• stadgas; och vare dessutom Borgare sitt burskap och Apothekare sitt privilegium förlustige.
Den, som vid bruk och herregårdar, efter serskildt aftal med egaren,., lemnar spisning å.t hans husfolk eller åt till egaren ankommande resande och deras betjening, bote Tjugu R:dr, om han vid andra tillfällen än målliderne, eller till andre personer än ofvannämude, utminuterar bränvin.
Förbryter han sig oftare, bote Fyratio R:dr, och håfve icke vidare frihet, änskönt han derom med gårdsegaren öfverenskommit, att mat och dricka tiil förtäring på stället afyttra.
Örn, vid grufvor, större bruk och nqanufacturier, värdshus för resande erfordras, skall tillstånd för inrättandet deraf sökas hos Konungens Befallningshafvande, som, efter Pastors och Socknemäns hörande, derom, förordnar; och böra sådane värdshus beskattas på sätt i 35 §. stadgas. 43 §:.
Vid Kyrkor på landet och inom en fjerdedels mil deromkring, på hvilket afstånd från kyrka krogar ej få finnas, så vida ej serskilda omständigheter föranleda Konungens Befallningshafvande, att, efter Socknemännens och vederbörandes hörande, från detta, stadgande göra undantag, må ej på Sön- och Helgedagar bränvin försäljas, hvarken i minut å Gästgifvaregård dar eller å andra minuterings-ställen,. utom till resande och vägfarande vid måltider, eller, af hvem det vara må, i partie.
Bryter någon häremot, plikte första gången 20 R:dr; sker sådan förbrytelse andra gången eller oftare, bote förbrytaren Fyratio.
R:dr hvarje gång; och vare, med undantag af Gästgifvare, hvar och en annan, sora tredje gången återkommer, näringsrättigheten för alltid förlustig.
Vid enahanda ansvar vare i städerne ali bränvins-försäljning i parlie å Sön- och Ilelgedagar, samt utminutering under Gudstjensterne för,» bjuden.
Ecu.-, Lag- samt Allm,. Besv.- och Oecoru- Ulsk:s Utlåtande N:o 8. 3y 49 §•
Försäljer någon, utan vederbörligt tillstånd, bränvin i minut till en eller flere personer af den menighet, som å landet är samlad vid ting, uppbördsstämmor, mantalsskrifning, mönstringar, husförhör, auctioner, kronoskjutsningar, skallgångar och andra sådane till större sammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången Tjugu R:dr och sedan dubbelt.
Vid enahanda ansvar må ej heller, under marknader, bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället bränvin utminutera, eller ock fått Konungens Befallningshafvandes serskilda tillståndsbref att der, under marknader, spiscjvartersnäring idka, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, sorn behofvet möjligen medgifver,. 50 §.
Beträffande rättighet lill försäljning af bränvin i minut i städerne,. utom Stockholm, hvarom är serskildt förordnadt, ege Konungens Befallningshafvande att, efter Magistratens och Stadens Äldstes hörande, bestämma det antal af värdshus, källare och näringsställen, sorn för hvarje stad kan finnas oumbärligt, hvilket antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att endast ordentlige och, enligt PastorsEmbetets betyg, som bör infordras, välfrejdade personer, sora antingen ställa borgen för skattens utgörande eller i förskott erlägga densamma, få uti städerne bränvin utminutera.
Vill någon på annan person öfverlåta innehafvande krogrältighet, anmäle sådant hos Magistraten, sorn eger att dermed efter nyssberörde stadgande förfara.
Burskap å krogrörelse må ej beviljas..
Å alla näringsställen i städerne skall, då ulminutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, som för oloflig bränvins-försäljning, utminuteringen icke annorstädes än i krogrummet företagas. 5 2 §; Den, sora bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är synbarligen öfverlastad, böle serskildt derföre såsom, för oloflig brämvdns-minutering. 38 Bev.~, Lag- samt Allm.
Bes v.- och Oecon.- Utslits Utlåtande JV:o 8. 53 §.
Ingen, som utminuterar bränvin, ege rätt till utbekommande af fordringar för det bränvin, han utlemnat på räkning eller credit. 54 §.
Hvad lill förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke lämpas på den, som, under påstående tåg, med vederbörande Befälhafvares eller Kronobetjeningens vetskap och tillåtelse, utgifver i minut bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvil hos honom inqvarterade. 55 §.
Ej må köpare till vittne åberopas, eller för ojäfvig antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat, hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, att bränvin blifvit till andra personer vid samma tillfälle försåldt. 56 §.
Till förekommande af utländskt bränvins insmygande, bör å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passerat saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna af Tullkammaren utfärdas innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifne tillverkningsbevis; äfvensom, när bränvin föres ifrån skärgård sjöledes, slikt tillverkningsbevis bör varan åtfölja.
Äfven bör, då bränvin föres landsväg till större partie än sextio kannor, det samma åtföljas af ett lika beskaffadt tillverkningsbevis.
Finnes detsamma vara å utländsk ort tillverkadt, straffes förbrytaren såsom för oloflig införsel. S7 §•
Ber.-, Log- samt Allm. Besa.- och OeconUtsk:s Utlåtande N:o 8. 3i Sjette Artikeln.
Föreskrifter i afseende pä Författningens verkställighet. 58 §.
Befallningshafvande böra öfver efterlefnaden af allt hvad i denna Författning stadgadt blifvit, hålla allvarlig hand; och skall det ovillkorligen åligga Krono- Slads- och Policebetjente, samt andre vederbörligen förordnade personer, att förbrytelser deremot på det allvarsammaste beifra; egande derförutan alle och en hvar rättighet att förbrytelser emot denna Författning angifva och åtala, undantagande barn emot föräldrar, samt tjenstehjon, under den tid de i tjensten äro, emot husbondefolk; roen endast Kronofogdar, Lands- och Stads-Fiscaler, Länsmän samt andre personer, hvilka antingen äro eller framdeles kunna blifva dertill af Justitias-Cancelleren eller Konungens Befallningshafvande förordnade, vare berättigade att, så i städerne som på landet, anställa visitation och göra beslag.
Denna rättighet tillkommer äfven Police- och Stadsbetjente inom städerne samt Krono-Fjerdingsmän på landet, hvar och en inom sitt district.
Då beslag göres, skall det ske i två tillkallade vittnens närvaro, och efter det bränvinsredskapens egare eller dennes på stället varande ombud blifvit tillsagdt; åliggande det nämnde publike betjente att, enär förbrytelser hos dem al andra angifvas, målen lagligen instämma och utföra; dock på angifvarens äfventyr och ansvar, om angifvelsen sakuar grund eller anledning, eller diktad är.
De fall undantagne, då bränvinsredskap finnas antingen ostämplade eller stämplade till större innehåll än egaren får dem bruka, och hvartill han sig anmält, eller mera än en femtondedel större ärt stämpeln utvisar, må , vid skeende beslag hos någon till bränvinsbränning berättigad och i behörig ordning antecknad, hvarken pannan utbrytas och jemte tillhörande redskap egaren fråntagas, eller rättigheten lill bränvinstillverkning honom förmenas, innan, efter föregånget laga åtal, förste Domstol i målet förklarat redskapen förbruten, såvida egaren för redskap och böter gitter ställa tvänne hemmansegares borgen eller annan säkerhet, hvarmed beslagaren sig åtnöjer.
Skulle egaren ej gitta eller ej vilja ställa den ofvannämnde borgen eller nöjaktig säkerhet, då må den, som beslaget gjort, låta utbryta pannan och henne med tillhörande redskap i taka händer sätta; ålig - 4 o jBev.-} Lag- samt Allm.
Ses a.- och Oecon.- Utsi>:a Utlåtande N:o8. gaude det beslagaren att, vid slika confiscations-tillfällen,, låta i ojäfvige vittnens närvaro verkställa pannans uppmätning och marka redskapen medelst påslående af tjenlig stämpel. % §•
Undersökning eller visitation i afseende på öfverträdelser af det som i denna Författning är stadgadt, så väl om bränvinstillverkning, som om bräuvinsredskapens innehafvande och försegling, må alla lider på dygnet anställas uti brännerier, kök, brygg- och bageristugor, ättiksfabrikör och andra ruin eller byggnader, hvilka för bränvinslillverkning kunna begagnas.
Beslagarne, så framt de vilja tillgodonjuta det beskydd, dem lagligen tillkommer, böra, vid dylika tillfällen, synbart på sig bära deras brickor eller andra för dem påbjudne tecken, eller, i brist deraf, deras fullmagler eller förordnanden, hvilka alltid, innan visitation eller beslag göras, skola på slällst uppvisas; vare likväl ordinarie, i orten kände och boende Krono- och Stadsbetjente frikallade ifrån skyldigheten att deras behörighet till sådana förrättningar styrka.
Ingen må, vid Trettiotre R:dr 16 sk. bot, vägra beslagare alt på ofvanberörde ställen visitation företaga; desse vare icke heller något ansvar för densamma underkastade, oansedt någon förbrytelse ej upptäckes, så vida icke visitationen företages emellan kl. io om aftonen och 4 om morgonen, då, i händelse någon förbrytelse icke skulle finnas vara begången, beslagaren böter Trettiotre R:dr 16 sk., egarens ensak.
Våldföres, vid desse och dylika tillfällen, Krono-eller Stadsbetjente, eller andre tillförordnade beslagare, eller sker våld i anledning af redan gjordt beslag, eller föröfva beslagare sjelfve våld i oträngdt mål, gånge dermed såsom allmänna Lagen i 18 Cap. 8 och 9 §§.
Missgernings-Balken, jeraferda med Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1779, för slika fall utstakar.
Skulle, under den tid bränvinsbränning är tillåten, beslagare vilja anställa undersökning om pannerymden, vare han skyldig, om pannan nyttjas, Bär han sig i detta ändamål infinner, att afbida tiden, då den afrunnit, så alt undersökningen icke må för panne-egaren medföra olägenhet eiler skada. 60 §. fe Bec.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsi:» Utlåtande J\:o 8. 60 §.
Om någon af de betjente, som böra vaka öfver efterlefnaden af denna Författning, sjelf bryter deremot, förmedelst olofligt innebafvande af bränvinsredskap, brånvinstillverkning eller försäljning, vare lian förfallen till dubbla böter, och miste tjensten. 61 §.
Beträdas de i 58 §. omförmälde betjente, eller de, som förordnäs, att bränvinsredskap under försegling ställa, med vårdslöshet och försummelse i deras skyldigheter och i den tillsyn, dem åligger öfver hörsammandet af hvad här föreskrifves, må de, efter omständigheterne, alldeles eller på viss tid af vederbörande ifrån tjensten skiljas, eller ock varda belagde med det i 1 Cap. 7 §.
Kronobetjente eller andra för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne, samt målen af dem, på sätt 58 §. innehåller, instämda och utförda, då skall målsegande-rätten, eller två tredjedelar af böterna, till hälften emellan angifvare n och åklagaren fördelas.
Bränvinsredskap eller bränvin, som jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, som bränvinet och kärilen på offentlig auction försäljas, och beloppet i Saköreslängden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auctions-protocoll bestyrkas.
Till redskap, som förbrutna anses, räknas bränvinspanna eller kittel, pannebröst, hatt, pipor, slang och annan afkylnings-redskap, mäskvärmare och rectilicator samt hvad konstredskap som helst, dock ej till större del, än som olofligen nyttjas eller innehafves. 63 §.
Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande Kongl. Maj:ts •ch Kronans rätt icke förr utgå, än målsegande sin andel njutit.
Prot. i834 och 1835. 5-te Sami. i-.dra Aid. 6 8'-de Häftet. /j.2 Bev.-7 Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshts Utlåtande R[:o S.
Vid böters förvandling, sorn skall ske till fängelse yid vatten och bröd, svare emot böter till och med to R:dr, 6 dagar, ifrån 10 R:dr till och med a5. „ 8 „ 5o ,, io ,, 100 „ 12 „ — i5o „ 14 „ — 200 „ 16 „ 2Ö0 „ l8 „ och emot böter öfver a5o „ 20 „ såsom det högsta, hvartill någon må för förbrytelser emot denna Förordning dömas.
Har någon del af böterne i penningar utgått, så att allenast återstoden kommer att förvandlas, bör kroppsplikten minskas, allt efter afbetalningens förhållande till hela bötessumman, intill det i 5 Capillet, 4 §•
Straff-Balken utsatte ringaste straff af fyra dagars fängelse vid valben och bröd. 64 §•
Besvär, rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller försäljning af bränvin bestämda afgifter, fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering eller taxering af allmänna bevillningen är föreskrifven.
Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, sorn å landet, vid allmänna Domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der Police-inrättning finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas.
Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada. 65 §.
Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje minuteringsställe i försäljningsrummet uppspikadt, yid böter 10 R:dr. yy yy yy 1 „ 200 25 5o«r ~ 100 — l5o — Ber.-, Lag- samt Allm.
JBesv.- ech Oecon.-Utshs Utlåtande JSf:o 8. 43 Fo r mu lair e till Mätnings- och Stårnplings-bevis å bränvins-redskapen iV/o ' #
Ämnet, hvaraf redskapen är förfärdigad.
Mynnningens diameter.
Bottnens diameter. j bottnen till mynningen.
Höjd ifrän midten af Luckor och öppningar på hatten.
& O TJ sa <T> P Tillverkad.
| Kopparslagarens stämpel n c tr1 P 5* 3 n> cr P.J Class. fot t:m fot t:m fot t:m är år FnVM ■) 1 med ^ast >
Dubbel } Panna / “ed löst 1 bröst J utan J
Koppar 00 oo 00 00 Cylindrisli } hatt med 00 ,ums 3n«r8r f I st. oval äf 6 t. diam. i st. rund af x t. diam. | j Dubbel} r<;c0ficator^ fästad vid hatten f
Att sättas emellan pannan \ och afkylnings-redskapen Mäskvärmare X 1 Redskapens pafinerymd ät stämplad å pannans j ^^grsta ,]ei j—00.
På panna, liatt, mäskvärmare och feetilicator åsatt min namnstämpel S, S. 1835- N. N-; den — — 183— (Justerarens namn,) Reservationer : af Herr Stuart} Fredric: ”Under de sammansatta Utskottens nitiska bemödanden alt genom en sträng Författning söka förekomma det morali - 44 B ev.-, Lag- samt Allm.
Bes v.- och Oecon.- Utsi:.?
Utlåtande N:o S. ska förderf bränvinsproduclionen sprider omkring sig, hafva Utskotten uppgjort ett Förslag till Förordning om bränvinsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen, hvilket, efter min öfvertygelse, i flere delar är origtigt och stridande emot allmänna rättsgrunder samt ledande till helt andra resultat, än dermed varit afsedde.
Enligt den förstnämnde skulle ingen, sorn utminuterar bränvin, ega rätt till utbekommande af fordringar för det bränvin han utlemnar pä räkning eller credit.
Alt ett sådant stadgande är rättsvidrigt, förmodar jag icke en gång Ustkoltens majoritet, som föreslagit det, skall bestrida.
Men den har tilläfventyrs trott sig kunna förbise denna omständighet, i anseende till det goda ändamål man dermed förmodat sig vinna, nemligen förekommandet af skuldsättning för bränvin och med detsamma minskning i hränvinssupandet.
Utom det motbjudande uti, att se en Lag, som ej har sin grund i rättsläran, förekommer den nu föreslagna mig så mycket mindre antaglig, som den icke står i det naturliga förhållande till våra redan existerande, hvaruti Lagar böra stå till hvarandra, och hvarförutan ständiga collationer dem emelian uppkomma, hvilka förlama deras kraft och lägga hinder i vägen vid verkställigheten.
Så vidt jag förmår uppfatta denna fråga, kan jag icke annat finna, än att den anmärkte nya §:n skall förfela sitt ändamål; åtminstone skall dermed obetydligt vinnas.
Få lära de lagbud vara, som så lätt kunna illuderas sorn detta.
Den minsta eftertanke skall lära den minuterande, huru han, denna §. oaktadt, skall, ulan risk, kunna tillfredsställa den med penningar ej försedde bränvinslystnes begär; och fara värdt är, alt dennes belägenhet derigenom göres än beklagansvärdare.
Genom den fullkomliga strid, hvjöri denna §. står med våra gällande Utsöknings-Författningar, skola olvifvelaktigt betydliga olägenheter uppkomma, hvilka vida öfverväga den förespegiade nyttan deraf; och hvarföre då införa denna §.; stifta ett lagbud, hvars resultat är så ovisst, så litet hafvande?
Äfven lagbrytaren eger anspråk på rättvisa och billighet, hvilka icke få honom betagas.
Yid uppställandet af det föi ändrade förslaget till G3 §.„ angående böternes förvandling, synes det likväl sorn Utskotten derpå skulle hafva fästat föga afseende.
Sedan Utskotten förmenat sig genom höga bö - Bev.-t Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande IV'o 8. 45 ter, så höga, att de vid de flesta tillfällen säkerligen skola öfverstiga den skyldiges förmåga, kunna afskräcka från öfverträdelser emot ifrågavarande Författning, hafva Utskotten än vidare skärpt ansvaret genom höternes förvandlande till fängelse vid valten och bröd.
Med civilisationens framsteg har en mildare brottsmålslagstiftning gått i bredd och en mera rättsenlig strafFtheori småningom gjort sig gällande, deri man velat se ej blott den brottsliges bestraffning, utan äfven hans förbättring; och man älskar icke längre att finna förbrytaren, den mindre lika med den gröfre, genom vanärande straff, för alltid bränmärkt, och för honom göra återgången lill det medborgerliga lifvet omöjlig.
Icke dessmindre, och utan att hafva visat, att den vid sista Riksdag fastställde förvandlingsgrund ej uppfyllt sitt ändamål, samt en allvarsammare följaktligen vara af bebofvet påkallad, hafva Utskotten i deras senare förslag återgått till den äldre af fängelse vid vatten och bröd.
De vilja således, alt den, som allenast öfverträdt en oeconomisk Författning, hvarigenom något egentligt brott icke är begånget, skall inkastas i samma häkte, för undergåendet af enahanda straff, med den grofva brottslingen och sedermera med honom dela vanäran af straffet.
Men detta träffar icke ensamt den verklige förbrytaren, det kan äfven drabba den alldeles oskyldige, den måhända laglydigaste medborgaren i Riket; i hvilket afseende jag får hänvisa lill 43 §., angående husbondes ansvarighet för de öfverträdelser emot Författningen, som ske inom hans bus; och alt många sådana kunna ske husbonden ovetande och emot hans vilja, derpå saknas icke exempel.
Huru litet rättvis man varit, vid bestraffningens lämpande till förbrytelsen, efter dess mer eller mindre svåra beskaffenhet, erfar man vid förslagets jemförande med vår allmänna