Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Arbetsstyrkan, som vid sistlidet års slut utgjorde 347 personer, är under dessa 5 år ökad med 18 personer, och hela den folkmängd, som vid Grulvan underhålles, under samma tid höjd med 51 personer, var vid 1842 års utgång 1,336 personer.
Flera betydliga bergras hafva, särdeles under åren 1841 och 1842, ägt rum, hvarigenom åtskilliga personer blifvit mer och mindre skadade och 2:ne ihjelslagna, hvarförutan 3:ne vådligen omkommit genom andra olyckshändelser.
— Träd varuhandeln med Skalte-allmogen i Wåhla, Nora, Harbo och Huddunge Socknar i Westerås Län har under dessa år betydligt ökat sig och Grufvans inköp af plank och bräder från Norrland i samma mån minskats.
— Grufvans jordegendom är icke betydlig.
Det af ålder öfliga aflöningssättet, att arbetarnes förtjenst betalas till hälften med kontanta penningar och till andra hälf Femnrs-Berät leise för Upsala Län. 2 10 ten med Råg och Korn, är bibehållet.
— Utom en mängd reparationer å Grufarbetarnes bostäder har Grufvebolaget under dessa år bekostat 42,326 R:dr 17 sk. 3 r:st.
Riksgäldssedel’ för nybyggnader å Grufdrängslorpen, hvaraf finnes, det bolaget med behörig omsorg och hedrande oegennytta låter sig vårda om sina arbetares bästa; lill bevis hvarå också må nämnas, alt äfven för Grufvu-arbetarnes barn beredes förtjenst genom passande arbete med så kallad sylsofring eller urplockning af det finskäriga brott, som ur Grufvorna uppfordras, hvarigenom barnen, jemte det de sistlidet år förtjent en sammanräknad kontant penningesumina af 2,011 R:dr 15 sk.
Riksgäldssedlar och erhållit den till hvartdera af dem anslagna | Tunna säd i månaden, jemväl vunnit den så hufvudsakligt stora förmånen att tidigt få vänja sig vid nyttig verksamhet; hvarförutan bolaget anslagit och utbetalt en passande belöning för den stengärdning, som Grufdrängstorpens åboer, i följd af denna utfästelse, omkring sina innehufvande jordlägenheter uppfört, till ett sammauräknadt belopp al 3,553 famnar.
Slutligen bör angående Dannemora Grufvor anmärkas, att de med malm förse ej allenast Jernbruken i detta och Stockholms Län, utan äfven Utansjö och Strömbacka Bruk i Hernösands och Gefleborgs Län.
Utomdess hafva nedannämnde Jerngrufvor i Länet blifvit bearbetade, nemligen det så kallade Helsinge/ältet i Ahlunda Socken, tillhörigt egaren af Kihlafors Bruk i Södra Helsingland, med en sammanräknad malmvinst af 49,727 Skpd, eller årligen 9,945 Skpd; U/lungegrufvan, i gränsen emellan Wiksta och Wendels Socknar, som, eller iräkadl ödesmål, blifvit åter belagd med arbete och år 1839 lemnat 1,211 Skpd jernmalm, hvarefter vidare arbete der icke skett; SuggruJvan i Films Socken, som är 1840 lemnat 98 Skpd malm; Olof Pehrsgrufvan, ett nytt grufvuarbete på Elglösa Hemmanseger, äfven i Films Socken, hvilken år 1841 lemnat 3,852 Skpd och sistlidet år 7,798 Skpd; åtskilliga, Österby Bruksegare enskildt tillhöriga, grufvuforsak inom Films och Dannemora Socknar, hvarifrån hemtals, år 1841, 388 Skpd och sistlidet år 889 Skpd, samt Vestra Pehrsbogrufvan> på Dannemora Prestgårds egor, som nasti i - det år gifvit 400 Skpd malm.
Någon annan grufvurörelse, än den, sorn afser uppbrytning af jernmalm, finnes icke inom Länet, ehuruväl under dessa 5 år 12 särskilda mutsedlar å silfver- och blymalm samt en sådan å kopparmalm blifvit af Bergmästaren utfärdade, jemte 222 mutsedlar eller tillståndsbref å ödelagda jernmalmsgrufvor och skärpningar samt nya anledningar, utaf hvilket ovanligt stora antal de flesta tillhöra åren 1840, 1841 och 1842, hufvudsakligen i anledning deraf, att några malmletare' från Helsingland då förelogo undersökningar med kompassen, i hopp att 11 träffa någon lönande fyndighet i grannslsapet af Dannemora Grufvor, hvilket ock, till någon del, lyckats och hvarigenom ifver att leta malm äfven blifvit väckt hos andra; varande dock Olof Pehrsgrufvan det enda försök, som hittills funnits äga ett större värde.
Under denna tid äro ock 66 ulmålsläggningar verkställda.
Tackjernstillverkningen vid de 10 Masugnarne Tobo, Hillebola, Ullfors, Strömsberg, Österby, Söderfors, Harnäs, Hyttö, Gimo och Wessland har, under en blåsningstid af 4,427 dygn, varit tillsammans 118,949 Skpd 1 Lpd 10 Skalp., eller i medeltal årligen 23,789 Skpd 21 Lpd 2 Skålp., och per dygn 26,86 Skpd, då den under åren 1833—1837 var blott 24,83 Skpd.
— Varm luft har äfven under denna liderymd endast vid Österby och Söderfors masugnar blifvit använd.
Der begagnas ock, nu mera, masugnslågan till luftens uppvärmning.
Rostugnar äro deremot allmänt anlagda och skötas omsorgsfullt.
Carlholms masugn är nedlagd och hlåsningen flyttad till Utansjö Bruk.
Stängjernssmide sker vid de 9 Bruken Leufsta, Carlholm, Österby, Gimo, Strömsberg, Ullforss, Söderforss, Elfkarleön och Vattholma, samt har der utgjort tillhopa under alla åren 111,008 Skpd 5 Skålp. eller per medium årligen 22,201 Skpd 12 Lpd 1 Skålp. samt nu inalles 7,114 Skpd 2 Lpd 10 Skålp. mera än under de nästförutgångna 5 åren.
— Vid Söderforss
Bruk har det derstädes förut privilegierade smidesbelopp genom Kongl. Bergs-Kollegii utslag af den 8 Juli 1841 erhållit en tillökning af 613 Skpd 6 Lpd.
Någon annan förändring i smidet har icke blifvit infödd, än att, på ett och annat ställe, varm luft blifvit begagnad i räckarehärden.
Wallonsmidesprocessen användes fortfarande vid alla Bruken, utom vid Elfkarleön, der Lancashire-melhoden är införd.
Denna sistnämnda smidesmethod begagnas oek, till någon del, vid Söderforss Bruk, hvarest halfwalionsmidel jemväl blifvit bibehållet för en annan del af tillverkningen.
Manufaktursmide af stål, band-, knipp- och bultjern, spik samt ankare- och grofsmiden har bedrifvits vid Wesslands, Åkerby, Österby, Söderforss och Elfkarleöns Bruk, till ett samrnanräknadt belopp, för alla åren, af 4,940 Skpd 14 Lpd 1 Skålp., eller årlig: n per medium 988 Skpd 2 Lpd 16 1 Skålp., samt följaktligen äfven något litet ökats under detta sista qvinqvennium.
Befolkningen vid Bruken och Bergverken i Länet har årligen i medeltal varit 13,435 personer, bestående af Husbönder och dessas betjening, Bruksbetjening, Hammarsmeder och Masugnsarbetare, diverse Bruksarbetare 12 och Manufaktursmeder m. fl., Grufvu-arbelare, Skogvaktare och Kolare, Landtbönder, Dagsverkare och Torpare samt gratialister, uti 2,620 hushåll, hvaribland likväl blott 957 tagit mera direkt befattning med denna vigtiga näringsgren, men återstoden hufvudsakligen sysselsatt sig med jordbruk eller haft sin lifsbergning af dem anslaget underhåll för ålderdomssvaghet o. s. v. Efter sina privilegier äro de flesta af ofvannämnde
Bruk funderade på ett visst qvantum jern, sorn årligen skall utsmidas och för hvilket betalas så kallad Hammarskatt efter smidels qvantitet, å 1 procent, ehvad denna ulsmides eller icke.
Det årliga smide, hvarefter denna beskattning beräknas, är: vid Leufsta med Carlholm 2,000 Skpd, vid Österby 1,500, vid Gimo 375, vid Strömsberg 1,650, vid Ullforss 1,450, vid Söderforss 2,213 Skpd 6 Lpd, vid Vattholma 700 och vid Elfkarleön 1,850 Skpd, enligt årlig taxa.
Dessutom erlägga rokognitionsverken Leufsta, Österby och Gimo afgifler för fritt smide utöfver Hammarskatten, Söderforss Bruk centonal för ankarsmide, och Masugnarne, när de äro i gång, liondetaekjern med 1 Skpd i dygnet, utom Harnäs masugn, som blott erlägger |:dels Skpd.
Äfvenså betalas allmän bevillning till det i tabellen utförda belopp.
Öfriga näringar ä landet.
Dit få räknas: de i tabellen nämnde 15 stycken Tegelbruk med 8 ä 900,000 mur- och taktegels tillverkning, till förbrukning hemma samt försäljning i Stockholm och Upsala, hvarförutan flera bland Allmogen slå tegel i mindre partier; 1 Pappersbruk, Lingonbacka, i Järlåsa Socken, med 25 arbetare och hvars tillverkning sistlidet år uppgick till 22,000 R:dr B:ko; Vadmalsstampverk i Gamla Upsala Socken, skött med arbetare från Upsala stud.
Till binäringar kunna räknas: l:o 12 st.
Kalkugnar, tillhopa uppskattade till 10,986
R:dr, hvilkas afkastning försäljes i Upsala och i landsorten; 2:o Salpeterlillverkningen, lill hvars bedrifvande år 1837 funlios 230 plantlador, med 1,294 Lisp. produktion, men sistlidet år blott med en afkastning af 960 Lisp. 19 Skalp., visar sig vara i aftagande; 3:o Linne- och Ylleväfnader tillverkas icke fullt för husbehof, hvadan mycket, särdeles af de sednare, anskaffas genom Gårdfarihandel!!, som för den enskilda husflilen m. m. är förderflig, men i vissa distrikter skall hafva något förminskats; 4:o Fiske, hufvudsakligast af strömming, idkas af invånare i Elfkarleby, Wesslands, Leufsta och Hållnäs Socknars skärgård och är af någon vigt, emedan omkring 400 personer hafva sin nödtorftiga bergning deraf.
Äfvenledes lemnar lemnar
Nejonögonlisket i Elfkarleby och Wesslands Socknar en icke obetydlig inkomst.
Elfkarleby 13 Krono-laxfiske är, till underdånig följd af Eders Kongl. Majtls nådiga Bref till Dess och Rikets Kammar-Kollegium af den 16 Februari i838, utarrenderadt på 10 år åt flere strandägare, med Kronans vinst och lill ännu större förmån för det dyrbara fisket, som, genom borttagandet af hinder emot fiskens uppgång i floden, mycket förbättrats och nu bereder orten en större och allmännare inkomst än förr.
Af ganska ringa betydenhet är deremot det fiske,'sorn idkas i Mälaren och andra insjöar; 5:o
Tjärubränning i skogstrakterna sker väl, men icke ens lill fullt husbehof; 6:0 Körslor vid Dannemora grufvor samt öfriga bergverk och bruk skalla en ganska god inkomst åt allmogen i de deromkring belägna socknar.
Äfvenså lemna vinlerforslingar af köpmans- och fabriksvaror från och till Norrland en betydlig förtjenst; 7:0 Kolning för Brukens behof är likaledes i Bergslagsorten en binäring af värde.
Jagt och biskötsel idkas föga.
Sjöfart sker med landlmanna-produkter på Mälaren till Stockholm m. m. och från Jernbrukens t\ lastageplatsen benämnda Ängskär, Löten, Snatrabodarne och Skutskär, med brukseffekter på Östersjön till hufvudsladen.
På jordbruket i allmänhet och på åtskilliga i trakten idkade binäringar verkar bergsrörelsen ganska fördelaktigt och är af största vigt.
De öfriga näringsgrenarne äro äfven naturliga för orten.
På den fruktbara slättbyggden, der skog och sjö saknas, är invånarnes omtanka uteslutande rigtad ål åkerbruket och hvad dermed äger oskiljaktigt samband.
Handeln å landet inskränker sig till afsättning af spannmål, bränn vin, några få ladugåidsprodukter och äfven foder, ehuru tillgången derå understiger det verkliga behofvet.
Denna försäljning sker mest i Stockholm, Gefle och Westerås, i mån af dessa städers närbelägenhet till produktionsorten, men äfven till en ganska betydlig del i Upsala, som nu mera än förr befordrar afsättningen.
Från de skogrika trakterne i det tillgränsande Westerås Län inköpa slättlandets bebyggare sina skogseffekfcer.
Linnevaror inköpas mest på Distings-mai knaden här i staden.
Landtmannen ser sig jemväl ofta tvingad, alt göra ännu vida längre vinterfärder med sin spannmål, för alt kunna någorlunda fördelaktigt afyttra den, hvaraf, äfvensom af de långa skogskörslorna, uppstår ett behof att begagna hästar, som är i öfrigt oförenligt med en väl inrättad ekonomi.
Brännvins bränningen begagnas ock såsom ett hjelpmedel, i synnerhet när spannmålsprisen äro låga, och myckel ondt uppkommer både deraf och af den falska opinionen om drankens förträfflighet och oumbärlighet i kreatursutfodringen.
Kommunikalionerne inom
Länet äro goda och tillräckliga.
Nya vägar hafva icke blifvit anlagda; men årligen förekomma frågor och tvister 14 om smärre vägars indelning till allmänt underhåll.
De gamla lokalerne för skärgårdsprodukters utbyte emot spannmål begagnas ännu, ehuru detta byte är högeligen ofördelaktigt för landtmannen.
Om gårdfarihandeln är redan anmärkt, att den på vissa trakter synes aftaga.
I andra öfverklagas den mycket. §. 4.
Jordeboks-förändringarne bestå deruti, att genom skattläggningar mantal Krono tillkommit, att antalet af skattehemman förökats med <4ig mantal samt att i3 odlingar, a:ne par stenar i mjölqvarnar och i5 sågqvarnar blifvit skaltlagda.
Länet innehåller nu tillsammans 3,5581 mantal.
Intet hemman har förfallit i ödesmål eller blifvit af öde upptaget.
Nya odlingslägenheter upptagas deremot tid efter annan.
Hemmansklyfningar föranledas ofta af arf och andra laga fång.
De ske dock ej i mindre delar än sådana, hvarå åbo kan vara besutten.
Samfälligheterna i åker och äng försvinna mer och mer.
De i Länet anställde i3 Landtmätare äga full sysselsättning.
Under dessa 5 år hafva r 79 g mantal undergått laga skiften, å en arealvidd af i4>fP2 tunnland, som haft till följd att 134 åboer utflyttat från bylag och anlagt nya bostäder, hvaremot a53 qvarblifvit vid de gamla.
Sådana skiften kunna dock sällan ulan rättegång fulländas och, ehuru oskattbara för framtiden, medföra svårt lidande för ögonblicket.
Antalet af jordägare och arrendatorer är nära nog lika stort, dock halde förres antal under dessa år något ökats.
I Länet finnas i5| mantal posthemman samt 27 gästgifvaregårdar» deraf 2 i släderne.
Några sådana, till särskilda ändamål anslagna hemman eller lägenheter, som äro af den beskaffenhet, att de icke kunnat upptagas i tabellen under rubriken ad pios usas, finnas icke.
Skada å ofvanliggande jordägor vållas af Åbyggeby qvarn i Wendels socken och af Odensforss qvarn i Tierps socken.
På begge ställen är fråga om sänkning af ofvanliggande sjö under handläggning.
Den genom öfversvämningar skadliga Sandby-sjöns, i Wesslands socken, uttappning är beslutad och redan under arbete.
Dessutom ske uppdämningar af Dannemora bergslag samt Gimo och Carlholms bruk, men dessa blifva nöjaktigt ersatta och öfverklagas icke.
Statsbidragen äro utan allt tvifvel tryckande för jordbruket och i synnerhet för krono- och skatte jorden, samt försvåra den allmänna välmågans 15 skyndsammare tillväxt.
Det måste dock anmärkas, att en ganska betydlig del af de i tabellen till penningevärde uppförda statsbidrag bestå i sådana emera, som ingalunda alltid medföra den uppskattade penningeutgiften eller någon deremot svarande ekonomisk förlust, t. ex. väghållning, skjuts, skallgång, som ock ej sällan utgöras på en för landtmannen mindre dyrbar årstid.
Det allmänna uppbördssättet är icke betungande för de skallskyldige.
Krono-uppbörden utgår numera med temmelig lätthet.
Krono-lionde och afradsspannmålens utforsling sker, dels sjöledes på öppet vatten, dels på vinterföret, till Slotts-magazinel i Stockholm och Krono-magazinet bär.
Likväl råder ännu i delta afseende en olikhet emellan de skattdragande hemmanen, som rättvisligen borde ändras.
De hemmansbrukare nemligen, hvilka med sina spannmålsräntor äro anslagna till aflöning för vissa Stater och Corpser, få ej tillgodonjuta den befrielse från uppsägning till spannmålens lefvererande in natura och från forlöns erläggande då den löses, som de Kronan omedelbart förbehållna hemman af samma natur nu mera, genom eftergift af Kronans lagliga rätt i detta hänseende, är förunnad.
Krono-skjutser, inqvartering samt håll- och reservskjuts äro mest tryckande i de af stora stråkvägen genomskurna Bro, Håbo, Trögds och Åsunda Härader.
Minst besvärade deraf äro Rasbo och Olands Härader samt Dannemora och Leufsta Tingslag.
Der är ock gästgifveri-skjutsningen öfvertagen af gästgifvarne.
Emedan de resandes antal ökas i samma mån, som medlen för deras fortkomst lättas, har denna skjutsning föga förändrats genom de både hastiga och beqväma kommunikationer orterna emellan, som ångfartygen, under den för dem tjenliga årstid, underhålla.
Roteringen är sträng; men har, genom allmänna kassor, bildade af årliga små bidrag och nu mera till betydligare belopp uppstigna samt bestämda till understöd vid rekrytering och remonlering af vakanta nummer, kunnat under de sednare åren vinna någon lindring.
Religionsiärarnes aflöning utgår i de flesta församlingar efter personella öfverenskommelse!-; likväl gälla nu mera sådane ackorder, som Eders Kongl. Majrt i nåder fastställt för en större tidlängd, inom io Pastorater, nemligen: Åkerby och Jumkihl, Wiksta, Funbo, Upsala-Näs, Öfver- och Yttei-Gran, Callmar, Häggeby, Husby Sjutolft, Hacksta och Löth samt Börje församlingar.
Fattigunderhället är kännbart och tyckes blifva det årligen mer och mer.
På många ställen utgöres detta af Magazins-fonder, som ursprungli - 16 gen varit bestämda för annat ändamål.
Kyrko-, Prestgårds- och Tingshusbyggnader, skallgång, jagt redskaps och broars underhåll m. ra. medföra tillfälligare, men stundom ganska betydliga afgifter.
De särskilda allmänna onera, hvilka i tabellen äro till penningevärden uppförda, trycka olika i olika trakter af Länet och äro derföre icke till ett och samma belopp öfverallt upptagne.
Soldat-underhållet är beräknadt från 77 i R:dr lill 90 R:dr 21 sk. 10 r:st; ruslnings-kostnaden för hvarje nummer till 227 R:dr 36 sk. 2 r:st; Pastors aflöning från 16 R:dr till 20 R:dr per mantal; Komministers till 3| R:dr; kyrkobetjeningens från 2 till 3 R:dr; fattigförsörjningen från 1^ till 3 R:dr; skjutsningen från 6 R:dr till 3o R:dr; väghållningen från 14 R:dr till 20 R:dr saint de under rubriken ”diverse afgifter, onera och besvär” upptagna kostnader från 5 till 7 R:dr, allt Banko.
Den vanliga årsafgiften för vakanta soldatrotar har i sednare kontrakten blifvit betingad till 83 R:dr 16 sk.
Medelpriset för en soldats årliga underhållskostnad har under dessa år utgjort 83 R:dr 46 sk. 1 1 r:st., hvarigenom för de i Länet befintlige 957 ordinarie soldatrotar uppkommer en sammanräknad summa af 80,366 R:dr 19 sk. 3 r:st.
För hvarje af de i Länet befintliga 58 bålsmansrotar beräknas kostnaden i medeltal, enligt markegångspriset, till 54 R:dr 44 sk* !o r:st. Banko.
Kostnaden för rustningen kan beräknas för dragonen till 83 R:dr 46 sk. 11 r:st.; för nummerhästens inköpspris, fördeludt på 12 år, och ulfodringskostnad per år 108 R:dr 14 sk. 3 r:sl.; mötes- och trosspassevolans i 1 R:dr 7 sk.; underhåll af karl- och häst munderingar samt inköp af kreatur och sängkläder m. m. 24 R:dr 16 sk., tillhopa 227 R:dr 36 sk. 2 r:st. och inalles för de i Länet inroterade 279 rustningsnummer 63,543 R:dr 10 sk. 6 r:st.
Banko; deremot uppgå likväl augments-afgifterne och rusthålls-stammarnes räntefrihet, enligt tabellen, tillsammans till ett värde af 64,482 R:dr 36 sk. 9 r:st.
Beloppet af rolevakansmedel för spridda hemmansdelars karl-vakanser är 382 R:dr 36 sk. 9 r:st., som utgå af 99 hemmansdelar och lägenheter, tillhopa ansedde till io||g mantal; hvarjemte rotefrihets bevillning erlägges med 2 R:dr af i5| mantal posthemman.
Till vårdande af den allmänna ordningen m. m. äro i Länet anställde 6 Kronofogdar, 18 Länsmän, 1 lönlös Landsfiskal och i hvarje socken 1 Fjerdingsman.
Sedlighetens vård åligger församlingarnes Pastorer och Kyrkoråd. 17. råd.
Vid 1842 års slut funnos i Länet 87 Vexelundervisnings-skolor och 34 fasta Folkskolor efter den äldre läromethoden.
Deremot saknades sådana skolor i 28 församlingar.
I nyttiga slöjder är någon undervisning å landet icke att tillgå.
Hälsovården skötes af a:ne ordinarie och 1 vice Provincial-läkare; hvarförutan särskilda Läkare, till gagn äfven för omkringliggande landsorter, äro anställde vid Dannemora grufvor samt Leufsta, Söderforss och Wesslands bruk.
Allmänna farsoter hafva under dessa år icke inträffat.
1 de flesta socknar linnas Barnmorskor, som församlingarne löna.
Jemväl äro aine Djurläkare antagne, nemligen en för hvartdera Provincial-läkare-distriktet.
Fatlig-försörjningen bestrides af hvarje församling lör sig, mer och mindre omsorgsfullt.
Nära invid Upsala stad är ett
Central-hospital inrältadt för hjelpbehöfvande sinnessjuke frun detta och närgränsande Län.
Länet har ock ett, under tillämnad utvidgning varande, Lazarett samt i Weckholms socken ett på enskild donation grundadt Fattighospital, äfvensom ock en vid Upsala stad belägen Arbets- och Korrektions-inrättning.
Uti 73 församlingar finnas Sockne- och Fattig-magaziner med betydliga fonder.
Antalet af de å landet tillåtna krogar, gästgifverieme inberäknade, är 35, hvaraf dock g äro anlagde för bruks och större herrgårdars behof.
Dels på skall, dels i varggårdar och dels, samt förnämligast, emot stadgade penningebelöningar äro under dessa 5 år, i Länet dödade 107 vargar, 58 vargloar och 1,297 räfvar.
— I städerne Upsala och Enköping, vid Söderforss bruk samt i Tierps, Wendels, Wiksta och Elfkarleby socknar äro Sparbanker inrättade.
Brandstods-föreningar äro redan distriktvis ingångna och af Eders Kongl. Maj:t i nåder stadfästade.
Nu mera hafva Länets invånare å landet förklarat sig böjde, att antaga ett dem af Eders Kongl. Majrts
Befallningshafvande meddeladl förslag till en gemensam Brandstods-inrättning för fast och lös egendom, hvilket på Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beror.
Länets Landthushållningssällskap har fortsatt sin verksamhet, årligen utdelat en mängd belöningar, i synnerhet för trädplanteringar, sommartiderne anställt talrikt bevistade mölen, hufvudsakligen i ändamål att genom offentliga belöningar uppmuntra till plogens allmännare och ändamålsenliga begagnande, införskrifvit frösäd från Finland och foderväxtfrön från Holland och Tyskland, samt sökt att på allt möjligt sätt uppmuntra klöfverodlingen och en förbättrad ladugårdsskötsel m. m., hvarjemte Agronomen Johnson, på Sällskapets kallelse och lill en del äfven på dess bekostnad, besökt Länet och på flera ställen gått invånarne tillhanda med råd och upplysningar i jordbruket. Femårs-Berättelsc för Upsala Lån, 3 18 Staden Upsala hade vid 1843 års sint en folkmängd af:
Mantalsskrifne Män „ Qvinnor Manlalsfrie Män .
. „ Qvinnor .
Underårige Gossar . . „ Flickor samt har följakteligen under dessa 5 år förökat sin folkstock med 4<6 personer, endast genom inflyttningar, hvarförutan staden årligen varit besökt af omkring i,3oo personer, som, för sina studiers skull, uppehållit sig vid härvarande publika och privata läroverk, Universitetet, Kalhedral-skolan, Folklärare-seminarium, Lyceum och Real-gymnasium.
Allmänna bildningen består uti den oumbärliga kunskapen i religionen och om samfundspligterna samt i skrif- och räkenkonst.
Mindre svåra lagbrott förekomma ofta, men förbrytelser af grof beskaffenhet deremot sällan.
För befrämjande af sedlighet och nykterhet arbetas oafbrutet.
Näringsflit och välstånd äro i tilltagande.
Slädens inkomstkällor äro: en temligen jemn och fördelaktig handel, handtverkerier till icke obetydlig produktion, åkerbruk, som af flere personer vårdas på förbättradt och vackert sätt, sjöfart, förnämligast med 2:ne, ett bär bildadt aktie-bolag tillhöriga, ångfartyg, det ena af jern och det andra af träd, hvilka underhålla daglig kommunikation med hufvudstaden och hilföra ett årligen ökadt antal af utländske och inrikes resande, samt ändtligen och i hufvudsakligaste måtto, Universitetet och de öfriga Undervisningsverken, genom hvilka en ganska stor penningesumma årligen sättes i omlopp..
Handelsrörelsen bedrifves af arne Bokhandlare, arne Jernkramhandlare, 3:ne Klädeskramhandlare, i5 Kryddkramhandlare, i Linhandlare, 6 Läderhandlare och g Viktualiehandlande, eller tillsammans 38 Handlande med 19 handelsbetjenler och lärlingar; lobakstillverkning idkas af 1 Fabrikör med 2:ne lärlingar; Handtverkerierne skötas af 5 Bagare, 3 Bleckslagare, 7 Bokbindare, 1 Bryggare, 2 Bundtmakare, 5 Färgare, 2 Garfvare, 1 Gelbgjutare, 3 Glasmästare, 5 Guldsmeder, 1 Gördelmakare, 1 Handskmakare, 3 Hattmakare, 2 Hofslagare, 4 Kakelugnsmakare, 1 Kammakare, 4 Karduansmakare, 3 Klensmeder, 4 Kopparslagare, 3 Mur- och Byggmästare, 6 Målare, 1 Pastejbagare, 1 Perukmakare, 1 Plåtslagare, 4 Sadelmakare, 2 Sejlare, 3 Skeppare, i5 Skomakare, 2 Skorstensfejare, 10 Skräddare, 4 Slagtare, 9 Snickare, 2 Soc - . . . 1,4 n . . .2,107 . . . 84 . . . 256 . . . 767 ■ • • 754 Summa 5,37g personer, 19 kerbagare, i Strumpväfvare, 3 Svarfvare, i Sämskmakare, i Tenngjutare, i Tunnbindare, \ Urmakare, 3 Vagnmakare och 3 Åkare, eller tillhopa i3y personer med 164 gesäller och 279 lärlingar; dessutom finnas arns Apothekare och 3:ne Boktryckare, med tillsammans 35 medhjelpare och lärlingar, samt 3 Källarmästare, 8 Traktörer och 23 Spisqvarters- och Krögeri-idkare med 10 kypare och 4 lärlingar; äfvensom ock ett mot sistlidet års slut i staden anlagdt Faktori.
Staden påräknar sin mesta tillförsel af landets produkter från Länets norra del samt omkringliggande socknar i detta och Westerås Län, äfvensom den dit afsätter större delen af sina tillverkningar och handelsvaror, hvilka sistnämnde hufvudsakligast hemtas från Stockholm.