Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län anfört, hurusom, i anledning af en emellan Norrforss byamän i berörde Län, å ena, samt Kongl. Majrt och Kronan, å andra sidan, yppad tvist, angående egande-rätten till de vid bemälde byamäns land och strand uti Umeå eif belägne laxfisken, Konungens Högste Domstol, medelst Dom af den 24 Mars 183 r, med fastställande af Svea Hof-Rätts och UnderDomstolarnes sammanstämmande beslut, förklarat samma egande-rätt icke bunna Kronan fråndömas.
Kammar-Collegii den 5 October i63i på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning utfärdade Resolution, deraf en af - Stats-U(skottets Utlåtande, N:0 226. $ skrift blifvit memorialet bilagd, hade likväl Norrforss byamän fått sig tillförsäkrad rättighet att framför alla andra på arrende innehafva och begagna de under deras by belägna laxfisken, så länge de kunde och ville samma fisken vidmagthålla, och i afgift derför erlägga fem tunnor saltad lax och 20 stycken rökta laxar; hvarjemte Konung Adolf Fredrik, uti Nådig Resolution den 12 April 1769, med åberopande af Sin den 4 Juli 1766 Westerbottens allmoge gifne försäkran att vid sina fiskerier lå orubbadt bibehållas, så länge de icke i laglig ordning derifrån blifvit vunne, förklarat byamännen berättigade att bruka, nyttja och vidmagthålla sina innehafvande krono-laxfisken, emot betalande al taxa, såsom af ålder skett, efter deras hemmans storlek och lotter i deras byar.
Då nu härtill komme, att, efter hvad ett af motionären företedt utdrag af den för Westerbottens
Infanteri-regemente år i6g5 upprättade Indelningsbok utvisade, bland de förmoner, som skulle tillkomme Norrforss by, äfven upptagits godt laxfiske, hvaraf ville synas, att detta fiske bidragit till åsättande al högre skatt och tunga, än nämnde by eljest, med afseende å jordens beskaffenhet, fått vidkännas, har, på dessa skäl, motionären hemställt, att, enär, i anseende till det ågångna domslutet, fråga om egande-rätt för Norrforss byamän till omförmälde laxfiske numera icke kunde uppstå, Rikets Ständer mätte bifalla, att nämnde byamän finge bibehållas vid den af dem uti äldre tider innehafde och aldrig förverkade rättighet att emot den genom Kammar-Collegii Resolution af den 5 October i63i bestämda årliga afgift af 5 tunnor saltad lax och 20 rökta laxar, begagna det vid deras land och strand belägna laxfiske, eller ock, i händelse detta icke kunde beviljas, åtminstone tillgodonjuta ifrågavarande fiskerättighet emot den årliga skatt af 61/2 tunnor saltad lax och 10 rökta laxar, hvilken, till följd af Landshöfdinge-Embetets i Westerbottens
Län den i3 Maji 1765 fattade beslut vid den så kallade Ödestaxans då verkställde fördelning emellan samtlige skattskyldige innehafvare af fiskelägenheter i Umeå socken, blifvit för Norrforss byamän fastställd.
Till ytterligare stöd för denna hemställan har motionären åberopat Kongl.
Resolutionerne på Allmogens besvär af den 21 Maj 1720, § 38, och den 17 September 1723, hvarigenom Klocke, Nylandsby och Hornö hemmansegare blifvit emot bestämd taxa Jbibehål 1- ne vid de vid deras land och strand varande fisken.
Såsom anledning, hvarföre högre afgift, än den af motionären nu föreslagne, icke skäligen borde ifrågakomma, har slutligen åberopats laxfisket vid Norrforss by betydliga aftagande, hvilket, efter motionärens förmenande, hufvudsakligen föranledts, dels genom de under sednare tiden nedanför berörde by i Umeå eif ti Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 226. anlagde flere nya fiskerier, dels genom den betydliga timmerflottning, sora på nämnde eif egde rum och hvarigenom fiskens uppstigande i elfven förhindrades.
Enligt hvad Högste
Domstolens den 24 Mars 1831 gifne ofvannämnda Dom samt Svea Hof-Rätts och Under-Domstolarnes deruti åberopade
Domar utvisa, har laxfisket i den vid Norrforss bys land och strand belägne del af Umeå eif genom serskilde, i äldre tider utfärdade, Kongl.
Resolutioner, hvaribland ett Kongl.
Bref af den i3 Januari 1587, blifvit byamännen till nyttjande upplåtet, emot viss till Kronan utgående stadga, dock utan att en sådan förmon varit dem ovillkorligen och för everldeliga tider förbehållen; och har för öfrigt samma laxfiske under olika tider varit dels för Kronans räkning begagnadt, dels åt enskilde personer på behaglig tid öfverlemnadt, dels under frälserätt upplåtet och dels slutligen, efter föregången auction, utarrenderadt.
Deri i motionen gjorde, från i6g5 års Indelnings-Verk härledde, uppgift, att laxfisket skall varit vid roleringens bestämmande taget i beräkning, hvilket förhållande äfvenledes blifvit uti omförmälde tvistemål åberopadt till stöd för den af Norrforss byamän yrkade eganderätt till merberörde fiske, synes, på sätt Domstolarne jemväl antagit, sakna grund, enär nämnde indelningsverk icke haft till föremål att bestämma, hvilka herrligheter hemmanen tillhörde, hvadan den uti indelningsverket intagne beskrifning å Norrforss by icke kunde innefatta bevis derom, att detta fiske verkat någon förhöjning i det bestämda roteringsbesväret, desto mindre som i6g5 års indelningsverk, jemlikt Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 29 Nov. 1 y56 och Kongl. Brefvet den 26 Nov. 1763, år 1765 undergått en jemkning och förändring, vid hvilken endast jordens beskaffenhet och hemmanens derpå grundade skatt borde afses.
Enär emedlertid ostridigt är, att förlusten af rättigheten till begagnande af det vid deras land och strand belägne laxfiske måste för Norrforss byamän i väsendtlig mon försvåra utgörandet af de utskylder och onera, hvilka på deras af svag beskaffenhet varande hemman belöpa, samt någon anledning icke förekommer att förmoda, det bemälde byamän, genom uragtlåtet fullgörande af föreskrifne vilkor, förverkat den i äldre tider dem lemnade tillåtelse att nyttja ifrågavarande fiske, så och då dessutom, efter Utskottets tanka, det i moraliskt hänseende torde icke vara utan vigt, alt friheten till fiskes begagnande medgifves egarne af den strand, hvarvid samma fiske idkas, helst på detta sätt undvikas de lagbrott å strandegarnes sida, hvartill i motsatt fall, fiskets närbelägenhet lätteligen gifver anledning. Stats-Utskottet» Utlåtande, N:o 226. 7 har Utskotlet, på dessa skäl, funnit sig böra i så måtto understödja motionärens förrberörde framställning, att Utskottet tillstyrker, det Rikets Ständer måtte för sin del tillåta, att, efter upphörande af det angående Kronans i Umeå eif invid Norrforss by belägne laxfiske nu gällande arrende-contiact, nämnde fiske må i föreskrifven ordning till förnyadt arrende på auction utbjudas, hvarvid Kongl.
Kammar-Collegium, jemte det minsta beloppet, jemväl bör bestämma en maximi-summa såsom det högsta, hvartill arrendet får uppgå, och att Norrforss byamän då må ega optionsrätt att öfvertaga samma arrende, emot förbindelse ej mindre att erlägga det vid auclionen erbjudne högsta arrendebelopp, än ock att i öfrigt fullgöra de vilkor för arrendet, hvilka af vederbörande embetsmyndigheter kunna författningsenligt varda fastställde.
I händelse denna Utskottets hemställan skulle af Rikets Ständer gillas, torde beslutet härom böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, med begäran, atf, derest Kongl. Majit täckes till samma beslut lemna Nådigt bifall, sådant måtte varda, till behörig kännedom och efterrättelse, vederbörande meddeladt.
Stockholm den 27 Februari 1845. STOCKHOLM, Tryckt hos W. F. DALMAN, 1S45. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 227. 1 M 227.
Ank. till Exp. Utsk. d. 1 Mars, kl. 7 e. m.
Utlåtande, angående ett låne-understöd för återuppbyggande af Conradsforss bruk i FFermlund.
(R:glds Jfd.)
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, har Herr C. JV. von Ehrenheim påkallat Rikets Ständers medverkan för aflijelpandet af de i håde enskildt och allmänt hänseende bekymmersamma följderna af den sällsynta olyckshändelse, hvarigenom egaren till Conradsforss, vid Rögdelfven i Östmarks socken af Wermland, nyligen anlagda bruk, grufvefogden C. B.
Fitinghoff, blifvit beröfvad frukten af alla sina mödor och uppoffringar, samt en talrik menighet förlorat en för densamma beredd utväg tili framtida bergning och förkofran.
Söndagen den 25 Augusti sisth år inträffade nemligen, till följd af den hela dagen fortfarande, förfärligt häftiga nederbörden, ett vatluflöde, dervid nämnde elfs vattenmassa, sedan den inom en timma stigit 12 å 13 fot i lodrätt höjd, utskar jorden på sidan af bruksdammen och banade sig en ny väg samt bortförde ett större nybygdt kolhus, en jernbod med deruti befintliga inventarier jemte stång- och tackjern samt spik, ett sliphus, en smedja med t vänne stångjernshärdar, samt 5 spik- och en knipphammare, 2:ne biåsverk, ett annat, 6 alnar öfver elfvens vanliga höjd beläget, kolhus, samt nedanföre liggande damm och qvarnar, hvilka alla byggnader helt och hållet förstördes.
Den Herr Fitinghoff, genom denna olyckshändelse, tillskyndade förlust uppskattades vid den kort derefter å stället anställda besigtning väl endast till 23,700 R:dr; men som den härvid upptagna förlusten sedermera ökades genom en deraf föranledd, brådstörtad, executiv försäljning af hans lösa egendom, så och med tillägg af dels de fortfarande kostnaderne för bruksfolkets underhåll m. m., och dels de utgifna förskotten å kol-leve - Bih. till IL St. Brot. 1845.
4 Sami. 1 AJd. 2 Band. 15 Haft. 1 2 St-ats-Utskottets Utlåtande, N:o 227. rancer samt arbeten, kunde hela förlusten för honom, utan öfverdrift, beräknas till 60,000 R:dr.
Samme bruksegare hade dessutom ej långt förut fått vidkännas en annan ganska kännbar förlust genom den vårtiden 1843 inträffade eldsvåda, som förstörde brukets kolförråd och föranledde bruksrörelsens afstannande under 8 månaders tid.
Dessa oförutsedda motgångar voro så mycket mera förljente af allmänt deltagande, som han vid anläggningen af ofvannämnde bruk ådagalagt en ovanlig drift och verksamhet, samt på allt sätt sökt betrygga denna anläggnings framtid och göra den gagnande för kringliggande ort; i hvilket afseende nya vägar, under de sednaste åren, blifvit inom Östmarks socken anlagda, en segelled i granskapet öppnad, samt några smärre sjöar sänkta, dervid 1,200 tunnland ny odlingsbar jord vunnits; varande alla dessa arbeten utförda på bemälde bruksegares enskilda bekostnad, utan det ringaste bidrag från statens sida.
Men ehuru han lifligt önskade att, med begagnande af sin ökade erfarenhet, kunna, till allmänt och enskildt gagn, återställa det förstörda bruket i ett förbältradt skick, vore sådant, i anseende lili nu mera saknade tillgångar, för honom omöjligt, så vida ej något allmänt understöd kunde härtill erhållas.
Detta vöre också det enda medel, hvarigenom den vanlottade landsort, der ifrågavarande bruksanläggning redan visat ett välgörande inflytande, skulle kunna vinna någon varaktig förbättring i sin nuvarande bekymmersamma ställning.
För beredandet häraf, och på det att denna orts talrika invånare måtte framdeles erhålla arbetsförtjenst i sin hembygd samt den verksamme och ihärdige man, hvilkens ansträngningar, endast genom en lika oförvållad som oförutsedd naturhändelse, blifvit tillintetgjorda, malte sättas i tillfälle att fortfarande gagna den landsbygd, åt hvars odling och förkofran hans bemödanden hittills varit egnade, har ofvanbemälde motionär föreslagit: att, för åter uppförandet af de förstörde verkstäderna och byggnaderna vid Conradsforss bruk, ett lån å 30,000 fbdr måtte af allmänna medel bruksegaren Fitinghoff meddelas, att under 6 år räulefritt innehafvas samt derefter liquideras med 5 procent årligen, hvaråt 3 procent skulle anses såsom ränta samt 2 procent såsom capital-afbetalning, för hvilket låns behöriga återbetalning första inteckningen i denna bruksegendom borde såsom säkerhet aflemnas; åberopande motionären, till ytterligare stöd för det af honom föreslagna lånets beviljande, ej allenast de flerfaldiga likartade bidrag, som af statens medel utgått till uppbyggande Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 227 3 af kyrkor och nedbrunna släder, utan ock de låneunderstöd, som, till förlager och nya anläggningar m. m. af allmänna medel erhållits.
Jemte det den, till dess hufvudsakliga innehåll, nu anförda motion blifvit af Ridderskapet och Adeln till Stats-Utskottet remitterad, har samma motion commuuicerats de öfriga Riks-Ståuden; i anledning hvaraf Preste-Slåndet förenat sig uti den af Ridderskapet och Adeln beslutade remiss, samt Bonde-Ståndet, hvarest Johan Petter Brattström från Wermland, såsom sin egen, upptagit ifrågavarande motion, jemväl remitterat densamma till detta Utskott.
Dessutom har Utskottet från Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden emottagit de, vid motionens föredragning, derstädes afgifne yttranden, enligt hvilka Biskopen Hedrén och Contracts-prosten Lignell inom Preste-Ståndet samt Herr Stenström inom Borgare-Ståndet och en mängd talare inom Bonde-Ståndet understödt och förordat motionärens förslag, förnämligast med hänsigt till ofvannämnde bruksanläggnings stora vigt och allmänna nytta för den kringliggande fattiga och aflägsna landsort, hvars befolkning, i saknad af arbetstillfällen i sin hembygd, måste utvandra lill andra orter, för att der söka föda och sysselsättning.
Likaledes har Ridderskapet och Adeln till Stats-Utskottet remittera* ett af Herr Conrad Blechert Fitinghoff', med anledning af det för honom föreslagna låneunderstöd, afgifvet anförande, deruti han förklarat, att han, i händelse detta lån, emot någon tids räntefrihet samt billiga betalmngsvilkor, blefve beviljadt, förbunde sig, att vid lånets emottagande aflemna första inteckningen i Conradsforss bruksegendom; att låta brandförsäkra ej mindre derstädes nu befintliga byggnader, som icke förut voro för brandskada försäkrade, än ock de nya husen, i den mon de hinna fullbordas; samt att, så vida lånesumman under innevarande års lopp utbekommes, hafva inom högst trenne års tid fulländat brukets nya anläggning, i itfverensstämmelse med de för detsamma utfärdade privilegier.
Utskottet, som af de många, omförmälda motion bifogade, intyganden och öfriga handlingar funnit motionärens uppgifter bestyrkta, har derjemte af dessa handlingar bland annat inhemtat, att sedan den af grufveiogden Fitinghoff år 1837 ifrågaställa bruks-anläggning vid Rögdelfven i Östmarks socken af Öfra Fryksdals härad blifvit, såsom i flerfaldiga hänseenden högst vigtig oeh fördelagtig för denna ort af socknens invånare 4 Stats-Utskottets Utlåtande, K:o 227. allmänt förordad, så utfärdades af Kongl. Bergs-Collegium, under den 21 Juni 1838 och den 29 April 1839, privilegier för Conradsforss bruk inom nämnde socken med 2:ne stångjernshamrar och härdar för tillverkning af 1000 Skeppund stångjern samt ett manufacturverk, bestående afen knipphammare och 4 spikhamrar, jemte klippsax och 3:ne ässjor.
Detta under samma år anlagda bruk blef vid 1841 års bevillnings-taxering uppskatta dt till ett värde af 41,666
R:dr 32 sk; hvarjemte den med bruket förenade såg och landtegendom då upptogs till ett taxerings-värde al 4,360 R:dr.
Bland de till Utskottet aflemnade handlingar, för ådagaläggande af de betydliga fördelar, Conradsforss bruks-anläggning dels redan tillskyndat kringboende allmoge, dels i än vidsträckLare nion skulle, i fall bruket varder återstäldt, framdeles kunna bereda denna allmoge, har Utskottet ansett sig böra här ordagrannt införa det af Landshöfdingen i Länet, under den 21 nästlidne Januari, meddelade, så lydande, intyg: ”Uppå ”begäran af bruks-egaren Conrad Fitinghoff', lemnäs honom det bevis, ”att vid det af bemälde bruksegare, för vid pass sex år sedan, inom Öst”marks socken af Frykdais härad och Wermlands Län, anlagde Conrads”forss jernverk, hvilket genom vattenflod sisllidne sommar blifvit förstörd t, "hafva nämnde sockens fattige invånare egt tillfälle till en förut, saknad "arbetsförtjenst, som gjort det möjligt för mångå talrika hushåll att året ”om finna bergning i hemorten, och afhållit dem från de förut vanliga ut”vandringarne samt således äfven på folkets sedlighet haft en välgörande ”verkan; — I anseende till hvilket förhållande och då något annat bruk "icke gifves inom Östmarks socken, hvarvid arbete kunde vara att finna, ”åter-uppbyggandet af Conradsforss bruk skulle, efter min öfvertygelse, blif”va för orten och dess årligen tilltagande befolkning af stor nytta; och bör jag ”härvid icke lemna obemäldt, att berörde sockens allmoge varit räknad 5’till Länets mest behöfvande invånare och ej sällan tillförene, vid inträffande missväxter, utgjort föremål för välgörenhet och understöd af ”Staten”.
Vidare innehålla åberopade handlingar, att timmerskogen inom meranämnde socken under sednare tider nästan alldeles uthuggils, så att socknens invånare, utgörande ett antal af mer än 4000 personer, numera skulle sakna det förut allmänt begagnade tillfället till arbetsförtjenst genom huggning och forsling af timmer.
Häremot erbjöd den ymniga, hittills oanvända, tillgången på kolskog ett annat fördelaktigt tillfälle till syssei - Slats-Ulskottets Utlåtande, N:o 227. 5 sättning och förtjenst; beroende dock detta helt och hållet på återställandet af det nyligen förstörda bruket, enär endast derigenom en eljest saknad afsättning för kolen kunde beredas.
Efter öfvervägande af nu anförda omständigheter och förhållanden, med hvad mera i fråga om det föreslagna låne-understödet förekommit, har Utskottet visserligen, såsom praejudicat, funnit ganska betänkligt att, med afseende endast å egarens till Conradsforss bruk, genom detsammas förstöring, lidna enskilda förlust och lill godtgörande deraf, tillstyrka något bidrag från det allmännas sida, vare sig i lane- eller anslags-väg; men dä det förstörda brukets återupprättande i sitt förra skick, enligt hvad både inom och utom representationen blifvit på ett tillfyllestgörande sätt vitsordadl, kommer att verksamt bidraga till införandet af civilisation ocb näringslilllällen inom en folkrik församling, af hvars medlemmar en betydlig del lärer sakna fasta bostäder och arbetsförtjenst, samt fördenskull vara nödsakad att genom utvandringar till andra orter söka förskaffa sig sitt hufvudsak liga lifsuppehälle; sä har Utskottet ansett denna lånefråga förtjent af Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet, äfvensom af en noggrann utredning från Utskottets sida.
1 sådant afseende har Utskottet derföre förskaffat sig åtskilliga närmare upplysningar om ofta nämnde bruks beskaffenhet, rörelse och afkastning m. m.
Bland dessa upplysningar vill Utskottet, såsom tillägg tili hvad här ofvan uti enahanda hänseenden blifvit anförd t, nu meddela följande:
Conradsforss bruk eger fullt tillräcklig vatten-tillgång under hela året samt är grundadt pä kolfång från skogarne inom Östmarks socken.
Det vid bruket erforderliga tackjern måste äter, så vida icke sjömalm begagnades, hemtas från hyttorna i Philipstads Bergslag och antingen köras till bruket vintertiden, då afståndet var 8 ä 9 mil, eller ock orri sommaren transporteras, hufvudsakligen sjöledes, en väg af 17 mil.
Bruket, som är beläget endast 11 mil från Norrska gränsen, har under de förflutna åren haft sin hufvudsakliga afsättning på Norrige, derifrån sågtimmer samt andra Norska producler erhållits i utbyte emot de vid bruket tillverkade jeriueffecler.
Derigenom har ett högre pris, än det, i Götheborg gångbara, vanligtvis kunnat påräknas för delta bruks tillverkningar.
Med afseende härå har också, uti en till Utskottet inlemnad beräkning öfver resultatet al bruksrörelsen vid Conradsforss, försäljningspriset å det derstädes tillverkade stångjern blifvit upptaget till 15 R:dr skeppundet; hvaremot sjelfva 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 22". tillverkningskostnaden, med inberäkning af uppköpspris och forsellön för kol o*h tackjern, i samma beräkning upptagits till 12 R:dr 32 sk. skeppundet; dock torde sistnämnde kostnad framdeles komma att minskas, sedan kringboende allmoge hunnit förvärfva större vana vid kolningen och kolpriset följaktligen kan från dess nuvarande belopp, 2 R:dr 32 sk. för hvarje stig, nedsättas till hvad, som inom angränsande socknar betalas, eller omkring 2 R:dr stigen.
Emedlertid är behållningen på brukets stångjerns-' och spik-tillverkningar calculerad till något öfver 3,500 R'dr årligen.
I anseende till det billiga priset på det från Norrige på Rögdelfven nedflottade timret, skall vinsten å den vid bruket befintliga såg, hvilken är den enda inom Östmarks socken, hafva varit ganska betydlig; varande samma vinst i åberopade uppgift beräknad till mer än 2000 R:dr.
Ehuru sågen efter öfversvämningen qvarstår, lärer den dock sedermera icke kunnat begagnas, emedan sågdammen dervid förstördes.
Utom vinsten på sågrörelsen, skall bruket ega en serskild icke obetydlig inkomst uti läns- och flottnings-afgifter för det genom vattudraget förbi bruket gående timmer.
Vidare finnes vid bruket ett Engelskt lädergarfveri, hvars årliga afkastning blifvit beräknad till 333 R:dr 16 sk.
— Af det för bruks- och såg-rörelsens framtida bedrifvande erforderliga förlags-capital skall, jemlikt merberörde uppgift, ett belopp, dfverstigande 18,000 R:dr qvarstanna i orten såsom forsellöner, kol-förlager samt tjenstefolks och dagarbetares aflöning m. m.
Under de år, bruket varit i gång, hafva derjemte, efter hvad för Utskottet uppgifvits, omkring 1000 tunnor spanmål årligen blifvit, genom bruks-egarnes försorg, dit upphemtade från Carlstad, derifrån brukets afstånd utgör 13 mil.
Vidare anser sig Utskottet, i sammanhang härmed, böra upplysa, att, enligt en Utskottet förevisad plan-charta öfver bruks-anläggningen, skola de nya verkstäderne, med tillhörande byggnader, icke uppföras på samma ställen, som de genom vattuflödet förstörda, på det att, om ock, emot all förmodan, en dylik öfversvämning framdeles skulle inträffa, den nya bruksanläggningen derigenom icke måtte äfventyras.
På grund af nu anförda upplysningar, tror Utskottet sig kunna taga för gifvet, så väl att, om Conradsforss bruk varder ånyo uppfördt, bruksrörelsen derstädes, äfven under i allmänhet mindre gynsamma con - Slatt-Utskottels Utlåtande, N:o 227. 7 junctur-förhållanden, skall finnas nog vinstgifvande, för att i oförminskadt skick underhållas, som ock att denna bruksegendoms blifvande vSrdfé, sedan bruket hunnit uppbyggas och brandförsäkras, skall komma att utgöra en tillfredsställande säkerhet för återbetalningen af det, emot lörsta inteckningen deruti, nu föreslagna lån.
Men i likhet med hvad som är stadgadt i afseende på utförandet af andra byggnads-företag, deri ill statsbidrag blifvit menigbeter eller enskilda personer beviljade, synes jemväl, vid meddelandet af nu ifrågavarande lån, böra föreskrifvas, att serskild antaglig säkerhet skall ställas för de byggnaders behöriga fullbordande, lor hvilka länet erhålles, helst, för verkställigheten häraf, den äskade inteeknings-säkerhelen ingalunda kan anses uppfylla det dermed afsedda ändamål.
Beträffande åter de öfriga stadganden och bestämmelser, som Utskottet ansel- lämpliga och ändamålsenliga i fråga om samma låne-understöd oell dess återbetalning m. m., så komma dessa att här nedan af Utskottet uppgifvas och föreslås.
I öfverensstämmelse med Utskottets, på uppgifna förhållanden grundade och redan uttalade, åsigt, angående ofta omförmälda bruks-anläggnings synnerliga vigt och nytta för en bland Rikets fattigaste och i de flesta hänseenden mest vanlottade landsorter, och då denna ort icke lärer kunnat komma i åtnjutande af sådana stats-bidrag, som till vatten-aftappningar och väganläggningar m. fl. allmänt nyttiga företag inom andra delar af Riket blifvit anvisade, så och under förhoppning att, medelst de till arbetsförtjenst, hvilka härigenom varda beredda, de för nämnde orts invånare hittills icke sällan nödvändiga spanmåls-undsättningar hädanefter skola blifva mindre behöfliga, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, för åter uppförandet af de sistlidne sommar genom vattuflöde förstörda verkstäder med tillhörande byggnader vid Conradsforss bruk i Wermland, må bevilja egaren af samma bruk, C. B.