Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande. 67 «tömmes 5:te dagen efter den, då det blifvit fyldt till afjäsning.
Bestämmelsen härom oär upptagen uti lagen under g 26 a.
Ett så stort tidsrum vore kanhända icke;nödvänodigt ensamt för att uppnå den afsedda driften, enär 8 till -10 dagar kunde för detta ((ändamål anses tillräckliga; ty är man nödsakad att under så lång period, som den »sednast omnämnda, drifva ett bränneri med så stor daglig produktion, kan äfven rörelosen anses reglerad efter den skala, man afsett; men när man detta oaktadt har trott att ((perioden borde bestämmas så lång, som skedt är, har man gjort det hufvudsakligen omod afseende på de med kontrollväsendet förknippade utgifterna.»
Med hänseende till det förenämnde minimum uti det oafbrutna bedrifvandet, anför kommissionen, att den förutser, att deremot komma, att göras invändningar, hemtade från den omständigheten, att liera af de brännerier, som hafva pistoriska apparater på 200 potter, dels af brist på vatten, dels derföre, att den drank, som erhålles, och som är mest tjenlig till foder för kreaturen, när-den gifves dem varm, eller åtminstone helt färsk, må kunna begagnas, endast varit i gång under halfva dygnet, eller under några timmar af detsamma, eller också endast hvart annat, hvart 5:dje eller 4:de dygn, och att man således ej kan säga, att med dessa apparater -1500 potter blifvit dagligen producerade.
Likaledes äro flera af de brännerier med pistoriska apparater, som för närvarande äro i bruk, anlagde på att kunna från den 4 Jan. -1849 begagnas endast under halfva dygnet, eller under hela dygnet hvarannan dag, med 200 potters pistoriska apparaters fulla afverkningsförmåga, samt följaktligen ämnade att tillverka endast 600 ä 800 potter dagligen, i medeltal räknadt.
Påbudet om minst 4500 potters produktion dagligen under en längre oafbruten tid, hvilket för dessa skulle till en del blifva detsamma som ett direkt förbud, kunde derföre synas innebära en orättvisa y;r,ot ägarne, som trott sig kunna fullgöra lagen genom att konstruera sina apparater till 200 potter.
Men kommissionen anmärker härvid, att meningen myd det stadgandet i lagen af den 4 Aug. 4845, att inga apparater, söm voro mifidre än 200 potter, linge begagnas, är att desamma skola drifvas under lie!?, uygnet under en längre tid, emedan stadgandet i annat fall skulle vara så godt som utan all betydelse, samt att, om en mindre rörelse det oaktadt blifvit bedrifven, sådant är ett missbruk, som insmugit sig till följe af en mindre noggrannhet vid lagens författande.
Kommissionen förmenar derföre, att ingen afgörande vigt bör fästas vid denna invändning, och detta så mycket mindre, sorn den anförda lagen endast är ett tillägg till den äldre angående bränvinsbränningen, hvilket i förening med sednare tids oaflätliga sträfvande att lä bränvinsbränningen att endast bedrifvas i stort, bör hafva förberedt bränvinsbrännarne på, att man ej får vänta sig nuvarande bränvinslagstiftning bibehållen, utan snarare mera skärpt.
Kommissionen anför derjemte, att i allmänhet kommer ändock alltid den utväg att stå öppen, att der förhållanderna ej medgifva att en enskild drifver denna handtering, flera kunna slå sig tillsammans, hvilket också på sednare tid blifvit ganska vanligt.
Sedan kommissionen sålunda afhandlat saken med hänseende till brännerirörelsens storlek, öfvergår hon till frågan om skattens storlek, och anför i anledning deraf följande: »Hvad afgiftens storlek angår, erkänner kommissionen, att bränvinshandteringen före»trädesvis är passande att beläggas med en afgift så hög som möjligt, icke som skulle kommis»sionen tro sig deruti finna något verksamt medel emot den i.sina följder ofta så högst »förderfligt framträdand.- konsumtionen (emedan bränvin har ett allt för litet pen»ningevärdc, för att man genom beskat nrngen skulle kunna i någon märkligare mån för»svåra anskaffandet af varan), utan emedan denna näring till sitt väsende eller på grund »af sina följder förträffligt passar att bära en betydligare skattebörda.
»Högre än till 5 sk. pr pott färdigt bränvin (hvilket, såsom väl bör märkas, utgör »50 ä 40% af varans värdej', vågar man emellertid ej gå i sitt förslag, emedan det är 38 Norska Regeringens under d.
Utlåtande. »att befara, att en högre afgift skulle framkalla en till följe af våra lokala förhållanden alltför »stor frestelse att undandraga sig afgiften, dels genom lönnbränning och dels genom in»smuggling af utländskt sädesbränvin, särdeles så länge detta kan erhållas så billigt, som »t. ex. från Danmark och Preussen, hvarest produktions-afgiften ersättes genom en drawback, »eller från Sverige hvarest denna afgift är så betydligt mindre än vår nuvarande (d 3/4 »å -t \(1 sk. pr pott, i det den nemligen i Sverige endast är beräknad att utgöra 2/3 »sk. per pott, hvilket den likväl långtifrån uppgår till (för att ej tala om småpannor un»der 6 kannor, som ingen afgift erlägga).» »Med hänseende härpå kunde en afgift af 5 sk. anses väl hög, men kommissionen har trott »att hon ändock borde föreslå densamma, af den orsak, att vid sista Storthinget man vid skat»tens bestämmande lagt denna afgift till/ grund för beräkningarne, hvarvid kommission »nen äfven gått ut från den förmodan, att i en framtid, såsom äfven skedde på sista Stor»thinget, det torde komma att beviljas statsmedel, för att åstadkomma kontroll så väl mot »oloflig bränvinsbränning, som mot oloflig införsel af denna vara.
I annat fall skulle en »så hög skattesats vara alltför vådlig.»
Med hänseende till bränvinsafgiftens storlek har kommissionen vidare anmärkt, att man ej heller i Preussen och Danmark, hvarest man på grund af lokalförhållanden och tillräcklig kontrollpersonai, mera har i sin makt att hämma lönnbränning och insmugling, än vära förhållanden medgifva, vågat sig på en högre beskattning.
För att nu, vid beskattning af mäskekaret, kunna träffa den färdiga produkten med den bestämda skattesatsen, bör man veta: t) Huru mycket alkohol, sota kan erhållas af ett gifvet qvantum material, samt 2) Huru tjockt man kan mäska och jäsa, eller, med huru litet kar-rum man kan hjelpa sig till inmäskning och fullständig afjäsning af detta material.
Kommissionen har förut anmärkt, att hon vid bestämmande af skattesatsen för mäskrummet lagt potatesbränningen till grund, både emedan hos oss, eftersom bränvinsbränning är förbjuden under sommarmånaderna, säd i allmänhet icke kommer att begagnas annorlunda än såsom malt vid potatesbränningen, samt emedan erfarenheten visat, att man, genom att beskatta mäskrummet lika för säd och potates, träffar den färdiga produkten med en ungefärligen lika hög afgift; hvilket dessutom äfven låter sig theoretiskt beräkna, enär det nemligen vid mäskning med säd erfordras mera vatten i förhållande till materialets volym, än vid mäskning med potates.
Med hänseende till den första af de 2:no här uppställda frågorna, har kommission nen anställt en beräkning, till följe hvaraf en tunna potates theoretiskt skall gifva55,2 potter bränvin af 50% e'ler 8° Spendrup, samt med erforderligt malt till sockerbildning och jäsning, 57,S potter, derest grönmalt användes, samt 58,2 on\ man begagnar torkadt malt.
Kommissionen fäster emellertid uppmärksamheten på, att ett så stort utbyte aldrig erhålles i verkligheten, emedan hvarken sockerbildningen, jäsningsprocessen eller afbränningen kunna ske så fullständigt.
Till och med i Preussen, hvarest mäsbnings- och afjäsningsprocesserna ske med den största sorgfällighet, samt der afdestillationen göres mycket långsamt, erhålles knappt 50 potter, och i Danmark endast 25—20 af en tunna potates med behörig qvantitet malt, under det att man hos oss ej kan räkna pä ett större utbyte än 22 potter, och man det oaktadt här använder mera malt; hvilket ringare utbyte hufvudsakligen härrör af den påskyndade afverkningen och deremot svarande method att mäska.
För öfrigt anmärker kommissionen att potates förekommer af så olika godhet, att dess mjölhalt varierar mellan 2} och 9%, men att så goda potater, som med 2f procents mjölhalt sällan eller aldrig hos oss förekomma eller användas till bränvinsbränning.
Hvad angar det andra momentet, som måste tagas i betraktande, nemligen huru man med minsta kar-rum skall kunna inmäska och afjäsa den mest sprithaltiga massa, har Norska Regeringens underd.
69 kommissionen genom anställd beräkning funnit, att mäsk af, 4 ..lunna potates med grönmalt erfordrar ett rum af 205,5 potter och med torrt malt 2-15,5 potter, hvilket förförhållande föröfrigt är någorlunda föränderligt samt rättar sig efter potäternas olika godhet, i det att mindre god potates ger en mindre qvantitet mäsk — ända till endast •160—170 potter — hvarvid naturligtvis utbytet äfven är i samma proportion mindre.
Enligt den beräkning, som är gjord för potates af god qvalitet, erfordrar således 1 tunna potates med grönmalt, — hvilket kommissionen antar komma för framtiden, när brännerirörelsen blir inskränkt till endast sådana brännerier, som drifvas fabriksmässigt och bättre blifva ordnade, företrädesvis att användas — ett kar-rum af 201 potters storlek, hvartill kommer det stigningsrum, som är nödvändigt, för att mäsken under jäsningen ej skall rinna öfver.
Detta rum kan minst antagas till 1/10 af mäske-karrummet, innan mäsken börjat stiga, så att till afjäsning af en tunna potates med erforderligt malt sålunda kommer att behöfvas ett kar-rum af 225 potters innehåll.
Då nu kommissionen antar, att, enär allmänningen kan ske långsammare än nu är fallet till följe af pannbeskattningen och den frestelse till starkare anlitande af pannans afverkningsförmåga, som denna framkallar, man kan erhålla 25 potter bränvin af 1 tunna potates med erforderligt malt, måste alltså kar-rummet, för att dessa 25 potter skola blifva beskattade med 5 sk. per pott, beläggas med en afgift af omkring 0,552 eller 1/5 sk. per pott.
Då kommissionen emellertid antar, att ett så stort kar-rum som 225 potter icke kommer att begagnas för en tunna potates, samt följaktligen ej heller ett så stort utbyte som 25 potter kan påräknas af 1 tunna potates med erforderligt malt, enär det är samma skäl vid mäske- som vid pannebeskattningen, att uppoffra en del af utbytet, när en större besparing af skatten derigenom kan vinnas, så anser kommissionen, att skattesatsen bör bestämmas till 0,5 sk. per pott mäskekar-rum.
Ofvanstående gäller emellertid endast under förutsättning af att till bränvinsbränning man blott använder säd och potates.
Oaktadt man hos oss hittills icke användt annat material, åtminstone icke i stort, har kommissionen likväl trott, alt man vid afgiftens bestämmande bör vara betänkt på, att sådant kunde blifva fallet.
Den har sålunda antagit, att stärkelse, hufvudsakligen potatesstärkelse, kunde komma att begagnas, dels emedan man dervid behöfver ett mindre mäskekar-rum, dels emedan detta ofta kunde vara den enda utvägen att tillgodogöra något af skadade potäters värde, enär de i form af stärkelse lättare kunna förvaras.
Med hänseende till skattesatsen i detta fall har kommissionen anställt en beräkning, till följe hvaraf 400 $£ potates stärkelse med erforderligt malt skola gifva 67 potter bränvin af 50 "/o- Då emellertid ett så stort utbyte i verkligheten ej skulle erhållas af den orsak, att en del förloras under mäskningen, jäsningen och afverkningen, har kommissionen trott, att från det ofvan anförde plbytet bör frånräknas 46 %> så att följaktligen endast 56 potters utbyte skulle erhållas.
För att nu dessa skulle blifva beskattade med de bestämda 5 sk. per pott, måste hvarje pott mäskrum beskattas med 0,5 sk., hvilken afgift kommissionen på grund af den process, medelst hvilken stärkelsen vinnes, är förenad med åtskilliga omkostnader, tror böra nedsättas till 0,4 sk. per pott mäskekar-rum, utan att man derigenom äfventyrar, att någon skulle försöka att undandraga något af det tillverkade bränvinet den bestämda skatten genom att först bereda stärkelse, emedan de dermed förknippade kostnaderna äro så betydliga, att bränvinsbränning af potatesstärkelse, till och med med förenämnde skattesats, i allmänhet endast torde komma att äga rum i del fall, att stärkelseberedningen varit nödvändig, för att tillgodogöra något af potäternas värde.
En lika afgift har kommissionen föreslagit för del fall, att man framdeles här använde den i England brukliga methoden, att mäsken, sedan sockerbildningen försiggått, men innan jästen tillsättes, befrias från skal, sådor m. m. eftersom hvad då återstår 70 Norska Regeringens underd.
Utlåtande> hufvudsakligen är likt den mäsk, som fås af potatesmjöl.
Samma afgift har kommissionen äfven föreslagit för det fall, att man till sockerbildningen ville anmända maltextrakt eller roaltinfusion, enär sådant, ifall sädespriserna eljest medgåfve det, kunde begagnas till bränvinsbränning.
Utom stärkelse tror kommissionen ej att hos oss fråga kan uppstå om andra ämnens användande till bränvinsbränning, än kanhända sirap, sockervatten eller affall vid sockerraffinaderierna, honungsvatten, skadadt öl, samt en obetydlig qvantitet bär och frukter.
Med hänsyn till dessa ämnen, med undantag af öl och dricka, har kommissionen föreslagit samma afgift, som för begagnande af potatesstärkelse, hvarvid den likväl anmärkt, att den saknar behöflig kännedom om de, förhållanden, som härvid kunde komma i betraktande, så att den ej med någon grad af tillförlitlighet kunnat anställa någon beräkning öfver utbytet, hvilket hon likväl anser böra vara i proportion större, än af vanlig säd- eller potatesmäsk.
Hvad öl och dricka angår, har kommissionen anmärkt, att då dessa ämnen ej behöfva slås på mäskekaret till afjäsning, utan kunna omedelbart bringas på pannan till afdestilIereng, är mäskebeskattningen icke tillämplig på desamma.
Då öl har så stort värde i och för sig, at‘ det ej skulle vara någon uträkning, att bereda öl i afsigt att deraf bränna bränvin, förmodar kommissionen att bränvinsbränning endast kan komma i fråga för sådant öl, som blifvit skadadt och otjenligt såsom dryckesvara, eller åtminstone förlorat en stor del af sitt värde såsom sådan.
Af vanligt öl, som börjat surna, antager kommissionen att 1 pott kan gifva 1/12 pott bränvin af 50 9/o, och i följd häraf måste 12 potter sådant öl, som användes till bränvinsbränning, beskattas med 5 sk., eller hvarje pott med 1/4 sk.
Då kommissionen ingen erfarenhet har huru fort öl låter afdestiliera sig, anser hon rättast, att bränvinsbränning derutaf beskattas efter det material, man använder.
Med afseende på omdestillation af bränvin har slutligen kommissionen anfört följande: »Enär det, så snart pannbeskattningen upphör, icke finnes någon orsak att bibehålla »beskattningen å omdestillation af redan färdigt bränvin, ämnar kommissionen icke att »föreslå någon skatt för densamma, och det så mycket mindre, som det, från liera sidor »betraktadt, vore önskligt att denna handtering frigåfves.
Derigenom skulle t. ex. rening »genom omdestillation af den orena finkelhaltiga produkt, som erhålles, särdeles genom »en påskyndad drifning af pannan, då blifva mera allmän, hvartill kommer, alt när om»destillationen, såsom fallet då blefve, utvecklades till en större fullkomlighet, skulle en »stor del af Vårt potatesbränvin finna användande till tekniskt bruk, så väl som till be»redning af åtskilliga luktvatten, likörer, s. k. franska bränviner m. m., hvartill för när»varande införas betydliga qvantiteter utländsk sprit, hvilkas import under t. ex. de sista »6 åren utgjort i medeltal omkring 600,000 potter årligen, utom hvad deraf är infördt »såsom likör o. s. v.»
Med hänseende till ofvananförda har kommissionen föreslagit, att, i det fall man beslutar sig för beskattning af mäskekarens storlek, det fattas följande »Beslut »angående beskattning af bränvinsbränning.
»Afgiften lör bränvinsbränning lägges: »l:o.
På mäskekaret (det kar, hvaruti det till bränvinsbränning bestämda material un»dcrgår afjäsningsprocessen) och det med följande belopp per pott af karets lulla »rum-innehåll till öfversta randen för hvarje gång det begagnas till afjäsning, nemligen med: ta) 5/10 Norska Regeringens underd.
Utlåtande. 74 ,»a) 5/10 sk. per pott, när man ensamt använder mjöllmltiga ämnen, såsom potates och spannemål, samt när dessa ämnen begagnas utan att vara rensade från »skal, sådor o. s. v. samt när maltextrakt icke användes i stället för malt till »sockerbildningen. »6) 4/40 sk. per pott, när andra ämnen (öl och dricka undantagne) begagnas, »samt när mjölhaltiga ämnen användas, sedan de, men innan jäsningen, blifvit »skiljda från skal m. m. eller när man till sockerbildningen, i stället för malt, »använder maltextrakt. *2:o.
På det material, som användes, när bränvinstillverkning sker af öl eller dricka, »med 4/4 sk. per pott — härunder inbegripas icke öljäst och bärme, när de be »gagnas såsom jäsningsmedel.»
Skatten, påbuden efter detta beslut, skulle för den produktion, hvilken kommissionen förutsatt, samt under förutsättning af att de nuvarande proportionerna för mäsken blefve oförändrade, utgöra 500,000 Spd. årligen, räknadt till 5 sk. per pott för 42 millioner potters produktion.
Kommissionen antyder derefter huru den har tänkt sig, att man bör ordna kontrollen, hvilken för öfrigt i sina detaljer bör bestämmas uti sjelfva instruktionerna.
I detta afseende vill departementet endast anföra, att kommissionen antager, att, för att kontrollen må kunna handhafras både dag och natt, på landet 2:ne kontrollörer böra anstäilas jför hvarje bränneri, när det deremot torde låta sig göra i städerna, att 2:ne bränneriers kontrollering öfvertages af 2:né personer, samt att öfverkontrollörer böra anställas, nemligen en för Aggerhuus, Smålänenes, Buskeruds, Jarlsbergs och Laurvigs samt Bratsbergs amter, en för Hedemarkens och Christians arnter, 2:ne för Throndhjem och den sydliga delen af Nordlanden, samt en för den öfriga delen af riket.
Kommissionen öfvergår derefter till en undersökning af huru stora omkostnader, kontrollen kan antagas medföra.
Detta beror på svaret på dessa 2:ne följande frågor, nemligen: 1) Huru många brännerier kunna antagas skola blifva i gång under förut anförda vilkor, samt 2)
Huru länge hvarje bränneri kan antagas skola vara i verksamhet.
Med hänseende till den första frågan, anför kommissionen följande: »Fastän det naturligtvis icke med någon visshet kan förutsägas, huru många brännerier komma att blifva i gäng, tror kommissionen dock, att hon kommer det rätta någorlunda nära, om hon till grund för beräkningen lägger det antal brännerier, som under sistförflutna år varit igång, och jemför deras produktion med den, hvilken kommissionen trott sig böra för framtiden utsätta såsom minimum för hvarje bränneri, nemligen -1,500 potter dagligen.
»Under bemälte år hafva uti samtliga landtdistrikter 101 brännerier varit i gång, »hvarutaf 12 med enkel redskap, och pannorna med få undantag under 100 potter.
Då »de sednare varit i verksamhet endast under få dagar, de flesta mindre än 8 dygn, kunna »desamma med hänseende på den fråga, som är förhanden, med fog utlelemnas, särdeles »som de tillika för det mesta ligga så spridda omkring hela landet, att man ej kan hän»föra summan af flera bränneriers produktion tili ett enda, eller med andra ord, att det »ej kan antagas, att de komma att ersättas af ett eller flere brännerier åf ofvan an»tydd storlek; »De öfrige af förenämnda 101 brännerier, nemligen 59, äro pistoriska, och utaf dem »endast 17 af 200 potter eller derutöfver.
Af de öfriga 42 äro 2 öfver 100 potter, 9 Bil. till Särskilda Utsk. Mern. No 4. 11 72 Norska Regeringens underd.
Utlåtande. »öfver 50, 26 öfver och 5 under 20 potter, och af dessa 42 brännericr kunna de 4 4 förutnämnda antagas blifva utvidgade till den här ofvan föreslagna drift, samt således allt »framgent förblifva i verksamhet, liksom äfven de 47 brännerierna med 200 potters pan»nervmd.
Af'de sednare 54 brännerierna, sorn, på få undantag när, ligga i Totens och »Hedemarkens fögderier, torde också några komma att utvidgas lill den storlek kommis»sionen föreslagit, hvaremot de flesta troligen komma att nedläggas, men möjligen ers&l»las af några färre större bolagsbrännerier, såsom erfarenheten redan visat att man gjort »början med på grund af den genom lagen af den 4 Augusti 4S45 gjorda inskränkning »uti denna handterings sönderstyckande i mindre brännericr.
Antager man nu att de »största 5 af dessa brännericr komma alt fortfara, och att för hvart 3:dje af de öfriga »uppkommer ett bolagsbränneri, så får man i stället för dessa 54 endast 44, så att för »det hela man kan antaga att i samtliga landtdistrikterna endast 42, eller för att vara osäker att ej hafva räknat för lågt, 50 brännerier komma att sättas i gång.
Väl kan det »sistförflutna året, på grund af mindre god skörd, icke anses såsom ett normalår med »hänseende till bränvinsproduktionen, men man torde dock få antaga, att förhållandena »icke varit mera ogynnsamma, än att alla de brännerier, som under vanliga omständigheter kunna hållas i gång, verkligen äfven då varit i verksamhet, likväl under en kortare »tid, än förhållandet varit under bättre år.
»Efter den kännedom kommissionen har om de distrikter, som vid denna fråga huf»vudsakligast komma i betraktande, samt efter de upplysningar den har sökt att förskaffa »sig, skulle endast 42 brännerier kunna hållas i verksamhet under de vilkor, som kom»missionen uppställt. »I städerna hafva under samma år varit i gång 54 brännerier af 2:dra klassen och »4 af den 4:sta, utom omdestilleringsapparaterna.
Af dessa 55 brännerier kan man knappt »antaga, att flera än 50 komma alt fortsätta sin rörelse, enär, när brännerierna på lan »det blifva inrättade och drifna så ändamålsenligt som i städerna, hvilket kommer att »blifva fallet, när näringen öfvergår till fabrik, bränvinsbränningen kommer att kunna »skötas för lägre pris på landet än i städerna, emedan både byggnadsgrund och arbets»löner der äro billigare, liksom man der ej heller är inskränkt i sina dispositioner getnom några byggnads-ordnings-stadganden o. s. v. och såsom en följd häraf kommer »bränvinsbränningen sannolikt att draga sig från städerna till landet.
Erfarenheten visar »också, att bränvinsbränningen de sednare åren aftagit i städerna, så alt den i vissa stä»der helt och hållet upphört, utan att derföre i de, der den är bibehållen, hafva tilltagit, »utan snarare tvärtom.
»Såsom förr är anmärkt, anser kommissionen nödvändigt, alt det anställes 2 kon»trollörer för hvarje bränneri, hvadan följaktligen för det hela skulle erfordras 460 kon»trollörer.
Hvad allöningssättet angår, anser kommissionen det vara rättast, att lönen »fastslälles till ett bestämdt belopp för hvarje dag, sorn kontrollörerna äro i verksamhet, och icke med bestämd årslön, då det är osäkert huru länge hvarje särskildt brän»neri kan komma att vara i verksamhet, och det följaktligen lätt kunde hända, att man »för några få dagars tjenstgöring komme att utbetala en lön, som vore beräknad för »flere månader.
För att nu få pålitliga kontrollörer, tror kommissionen att det dagliga »traktamentet icke bör sättas lägre än till 2 Spd. 60 sk., hvilket kommissionen anser komima att utgöra omkring 200 ä 500 Spd. årligen för hvarje kontrollör.
Denna lön kunde »man anse väl hög, men det får märkas, att då de antagna kontrollörerna, under de »samtlige 6 månader, under hvilken tid bränvinsbränningen, enligt hvad kommissio»nen ämnar föreslå, kommer att blifva tillåten, måste hålla sig färdiga, att när som »helst kallas till tjenstgöring, och således under denna tid till större delen afstå från »sina öfriga förrättningar, för att möjligtvis blott under några få dagar blifva använda Norska Regeringens underd.
75 tvid ett bränneri, torde man ej böra kunna göra sig räkning på att få tillförlitliga per►soner för ett mindre dagtraktamente.»
Beträffande den 2:dra frågan, på hvars besvarande kontrollutgifterna äro beroende, nemligen huru länge hvarje bränneri kan antagas komma att vara i gång, har kommissionen yttrat sig på sätt som följer: »För att kunna uppgöra någon beräkning i detta afseende, har kommissionen trott »sig kunna utgå från den produktion, som egt rum under förlidne år, till hvilken man »approximativ kan sluta utaf den ertagda afgiften.
Denna har i landtdistrikterna utgjort »12,000 Spd. och i städerna 81,659 Spd. eller i rundt tal 81,000 Spd., då de 659 Spd. kunna »betraktas såsom utgörande afgiften af de till omdestillation begagnade pannor.
Efter de upp»lysningar kommissionen erhållit, kan afgiften för nämnde år i medeltal anses hafva utgjort »för landtdistrikterna 1 1/1 sk. per producerad pott bränvin.