Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en till Slals-Utskottet från Högvördige Preste-Ståndet remitterad motion, har Herr Professoren Bexell begärt, att,till befordrande af de till inbördes välvilja och beredvillighet i den vetenskapliga forskningen öfverenskomne sammanträden af Natur-forskare och Läkare från Sverige, Norrige och Danmark, ett anslag af 1 ,ooo R:dr B:co måtte beviljas för hvartdera af de i sådant afseende för åren 1840, 184a och 1844 bestämde sammanträden, och ställas till Kongl. Yetenskaps-Academiens disposition, att för ändamålet användas för Svenska Naturforskare- och Läkare-afdelningen, vid hvilken motion blifvit bilagdt ett tryckt exemplar af Förhandhngarne vid det af Skandinaviska Naturforskare och Läkare hällne mö - Stats - Utskottets Utlåtande, N:o i55. 3 te år tS3gäfvensom till Utskottet blifvit från Högvördige Preste-Ståndet öfverlemnad en motion i samina ämne af Herr Professoren Doctor Retzius, som föreslagit: alt i ,000
R:dr måtte anordnas, för att användas såsom resekostnads-understöd lör de Naturforskare och Läkare, hvilka af Universitetens Hoge Canzler samt af Vetenskaps-Aoademien och Svenska LäkareSällskapet utseddes att bevista det i år blifvande mötet i Köpenhamn; att för det möte, hvilket år i8.f2 sannolikt komme att hållas i Stockholm, Upsala ellei' Lund, en lika summa måtte anordnas till biträde i de kostnader, som för samma möte erfordrades, och att, i den händelse, ett möte år 1844 skulle hållas i Norrige, ett lika understöd, som för mötet i Köpenhamn, malte beviljas; hvarjemte motionären hemställt, att resekostnads-understödet malte så fördelas, alt t vänne Naturkunnig eller Läkare utseddes af Hans Kongl. Höghet Canzlern från hvarldera af Rikets Universitet, arne at Vetenskaps-Aoademien och 1 af Svenska Läkare-Sällskapet; varande desse motioner biträdde af Herr Biskopen ra. m. Hedrén, sorn ansett vårt Land icke böra gifva Grann-Rikena efter eller brista i deltagande flir ett ändamål, som, då det befrämjas till allmänneligt gagn, bidrager till och bereder närmare förening och samband emellan alla Länders Vetenskaps-idkare.
Sedan härefter till Utskottet blifvit remitterad en af Herr Biskopen m. ra.
Hedren ytterligare väckt motion, att, enär tiden för det innevarande år bestämde möte i Köpenhamn vore nära för handen och del till rese-underslöd för Svenska Natui forskare och Läkare äskade anslag, så framt det skulle kunna för det afsedda ändamålet användas, följagtligen vore snart behöfligt, Stats-Ulskoltet måtte anmodas att med det skyndsammaste lill behandling företaga de i ofvanberörde afseende väckte motioner, uti hvilken motion Högvördige Preste-Ståndet förklarade sig instämma, så har Utskottet funnit sig böra nu taga ärendet i öfvervägande ; och då den närmare förbindelse emellan de tienne Nordiska Rikenas vetenskapsmän, hvilken genom de öfverenskomne sammanträ lena befrämjas, är af en allmän och obestridlig vigt för den vetenskapliga bildningen inom fäderneslandet, men desamma ej kunna aflöpa utan betyd lige kostnader, som icke lämpligen torde böra komma att uteslutande drabba de enskilde vetenskaps-idkarne, hvilkas inkomster i allmänhet ej äro högre, än som tdl en nödtorftig bergning oundgängligen erfordras, får Utskottet, som, i afseende på fördelningen af det ifrågasatte anslaget, emedlertid icke ansett sig böra ingå i någon nämare granskning, utun endast, vid betraktande af de 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N'-o i56. större eller mindre kostnader, som för de serskilde trenne sammanträdena kunna erfordras, i följd af de olika ställen, der sammanträdena komma alt hållas, funnit lämpligt, alt ett anslag, gemensamt för de trenne åren 1840, 1842 och 1844, anvisas, alt för hvartdera året utgå lill större eller mindre belopp, i nion af behofvet, tillstyrka Rikets Ständer, att en summa, stor 3,000 R:dr, må under loppet af åren 1840, 1842 och 1844» för befrämjande af de nämnde år inträffande sammanträden af Skandinaviska Naturforskare och Läkare, af Riksgälds-Contoret, till större eller mindre del för hvartdera året, utbetalas, uppå reqvisition af Kongl.
Vetenskaps-Academien, af hvilken det sedermera må bero att förordna angående medlens fördelning och användande för det åsyftade ändamålet.
Slockholm den 1 Juni 1840.
Ank. till Exj>.
Utsk. den a Juni, kl. ii f. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning till Pensions-Inrättningen för Skånska Städernes Embets- och Tjenstemätis Enkor och Earn för en å nämnde Inrättning öfverlälen fordran hos Kongl, Mahl och Kronan. (U. A.) Vice Talmannen Halling har inom Vällofl.
Borgare-Ståndet, uti en till Stats-Utskoltels behandling remitterad motion, framställt det förslag, att den fordran, hvilken numera aflidne Ekonomi-Directeuren P. O. Tauson i lifstiden, såsom arrendator af Uranienborgs Kungsgård, vid den mellan Kongl. Majit och Kronan, å ena, samt bemälde Tauson, å andra sidan, uppgjorda liqvid, enligt Kongl.
Kammar-Collegii och Kongl. Stats-Contorets till Landshöfdingen i Malmöhus Län den 18 Augusti 1818 aflåtne skrifvelse, egt tillgodo för 168/y'pdels byggnadsår, alt utgå med ett årligt belopp af 29 R:dr 8 sk. och af hvilken fordran Pensions-inrältningen för Skånska städernes - Stats Utskottets Utlåtande, JST:o 156. 5 ires Enibels- och Tjenstemäns enkor och barn genom transport blifvit innehafvare, finge, nied Rikets Ständers begifvande, af nämnde Pensionsinrättning på en gång, antingen genom Stats- el ier Riksgälds-Conloren, uppbäras med en rund summa af 583 R:dr 16 sk.
B:co; då derigenom kunde undvikas den vidlyftighet och omgång, som vid de årliga mindre afbetalningarne å fordi ingsbeioppet skall uppslå, ej allenast för Stats-Conloret och linder detsamma lydande auctoriteler, genom skyldigheten att årligen verkställa och redovisa denna för hvarje gång obetydliga utgift, utan ock för Pensions-iniältningen, att af samma årliga afbetalning komma i åtnjutande; och ehuru, då Stats-Verket sålunda ej är (örpligtadt alt utgifva mera än 2g R:dr 8 sk.
B:co årligen, det skulle synas vara ledande lill förlust att på en gång, utbetala en summa, motsvarande capital värdet till nämnde 29 Rrdr 8 sk, beräknade såsom ränta, hvarigenom icke allenast årliga liqviden af sistberörde belopp försäkrades
Pensions-inrättningen för den lid, hvarunder ölverbyggnads-eisättningen skulle komma att utgå, utan äfven, efter nämnde tids förlopp, capilalet komme att derutöfver inrättningen tillfalla, har Utskottet likväl, vid betraglande deraf, att ränteberäkning mindre egentligt kan tillämpas,, i afseende på Statsmedlen, hvilka icke äro mot ränta utelöpande; att deremot den föreslagne liqviden skulle komma alt medföra förenkling och lättnad vid räkenskapernes afslulande, och att den Inrättning, till hvars förmon motionen blifvit väckt, är en Välgörenhetsanstalt, ansett sig böra tillstyrka, att en summa af 583 Rrdr 16 sk.
B:co eller det capital, hvarå Pensions-rnrätlningens för Skånska städernes Embels- och Tjenstemäns enkor och barn fordran hos StatsVerket, stor 2q Rrdr 8 sk. årligen, under loppet af 168 år,, utgör ränta, rnå, mot det alt berörde fordran med ens an ses ITqviderad, till nämnde inrättning af Riksgälds-Contorets medel utbetalas.
Sik. eill K. St. Prut. 1810. 1 Sami. 1 Af'dt.
(S Hafi. 2. STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-Boktrjc/ierietj i3’4'o* Släts-Utskottets Utlåtande, IY:o 157.
1 Alik. lill Exp. Utsi;, den 2 Juni, kl. il f. nu Utlåtande, i anledning af väckte frågor om upphörande af den, slcattlagde qvarnar och sågverk åsatte, grundränta. (i. A.)
Uti en ifrån Bonde-Ståndet remitterad motion, har Häkan Nilsson från Skåne, under anförande, huruledes i Östra och Vestra Göinge Härader finues en mängd smärre sågverk, hvilka, ehuru lydande under hemmanen, äro serskildt skattlagde och derigenom underkastade skatte-bidrag, sorn, efter motionärens förmenande, icke stå i skäligt förhållande till den afkomst, som deraf kan påräknas, föreslagit, att, då, enligt det af Kongl. Majit och Rikets Ständer fattade, genom Kongl. Kungörelsen den 29 April 1830 utfärdade beslut, de salu- och 1 ego-sågar, som derefter anlades, skulle vara befriade ifrån grundränta samt endast såsom fabriksinrättningar bevillning erlägga, samma föreskrift måtte utsträckas äfven till de före nämnde tid anlagde dylika sågar; uti hvilken motion Per Pålsson från Skåne samt J. J. Ruthberg från Norrbottens, Eric Persson från Gefleborgs och O. Olofsson från Westerbottens
Äfvenledes har Utskotfet fått emottaga en af Måns Månsson från Calmar Län väckt motion, gitt, då obilligheten af det för mjölqvarnar existerande beskattningssätt vore uppenbart, tullmjölqvarnar, med grundskattens borttagande, hädanefter måtte taxeras endast till bevillning å 5 procent af årliga behållna afkastningen eller intägten.
Då Utskottet: uti Betänkandet N:o 64 Litt. A, i anledning af gjord framställning om upphörande af hemmantals-räntan, afstyrkt förändring uti de hemman åtföljande grundskatter, finnér Utskottet sig, i öfverensstämmelse dermed och då anledning att, till förmon för egare af qvarn- och sågverk, göra undantag ifrån denna grundsats, efter Utskottets öfvertygelse icke förekommer, höra hemställa, att afseende å förrberörde motioner icke må fästas* Stockholm den 1 Juni 1840.
Bih» till R, St, Prot, 1840, 4 Sami, i Afd, 47 Haft. i Stats-Ut skot tels.
Utlåtande} IV: o 158'.
N:o 158., Ank. till Exp» Utsk. den, 2 Juni, lil. 11 f. in.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om eftergift af hemmanet Rannäs Holst a gård påförd ränta. (I. a.) Sedan Forsheda,.
Bredaryds och Torskinge socknar i Jönköpings Län hos; Kongl.
Majit i underdånighet anhållit att, i anseende till Capellansboställets, Rannäs Holstagård, olämpliga läge på en, mils afstånd från annex-kyrkan Bredaryd, med besvärlig väg, hvarigenom hinder för Capellänens tjensteutöfning; uppkoinme, detta boställe bestående af | mantal Krono,, hvaraf räntan vöre dels till Capelianen anslagen, dels Kronan behållen,, kunde få utbytas emot Rå- oell Rörshemmanet Hafrida Ågården, i mantal i sistnämnde socken, hvilket socknemännen i sådant ändamål inköpt; och Kongl. Majit, sorn, vid profil ingen häraf, med afseende å de vid ett sådant hemmansbyte förekommande svårigheter, genom Nådigt Bref af den 27 Febr. 1830, tillåtit, att hemmanet Hafrida Ågården, sorn ansågs fullt motsvara, om icke i godhet och värde öfverstiga Rannäs Holstagård, Enge, om försa nili ngarne det åsLundade, i stället för sistnämnde hemman, användas till Ca pella ns-boställe, med bibehållande af sin Rå- och Rörs-natur, men församl i nga tn e deremot ega att köpa hemmanet Rannäs Höltagården till skatte mot erläggande af Tio års: ränta, och på sådant sätt egande-rätten till samma hemman sig förvärfva; i följd hvaraf Rå- och Rörs-hemmanet Hafrida Ågård blifvit af socknemännen, med Capellanens och öfrige vederböra ndes begifvande, till Capellansbostälie i Bredaryds församling upplåtet och skatterätten till förra Capellans-bostället deremot, genom Kongl.
Kammar-Collegii dea 14 Märs 1833 utfärdade skattebref, förvärfvad af sistbemälde eller Bredaryds församling, som sedermera genom salubref samma hemman försålt; samt efter det, i anledning af Corn ministerns i Bredaryd hos Konungens Befallningshafvande i Länet väckte och till Kongl.
Kammar-Collegium fullföljde anspråk å utbekommande, såsom en lönerättighet, af den utaf hemmanet Rannäs Höltagården utgående grundränta, fråga uppstått, huru med denna ränta borde förhållas, nämnde Kongl. Collegium, dels genom laga kraftvunnet Utslag af den 28 Januari 1836, fastställt Konungens Befalluingshafvandes den 7 October 1834 meddelde beslut, hvarigenom Capelianen i Bredaryd förklarats oberättigad att dädanefter uppbära räntan af till skatte försålde hemmanet Rannäs Holstagård, dels ock ser - ■iStats-TJ tskottets Utlätandej N\o 158.
•3 skildt, genom Utslag af den 21 December 1837, stadgat, att då räntan, såsom icke vidare tillhörande Capellanen, vore odisponerad, den borde Kongl. Maj:t och Kronan tillgodokomma; så har Riksdagsfullmägtigen Pehr Mårtensson från Jönköpings
Län, uti en till Slals-Utskoltet remitterad motion, efter af Bredaryds församling erhållet uppdrag, med afseende , dels å den betydliga uppoffring, församlingen vidkänts, ej mindre genom inköpet Hafrida Agård, än äfven genom skattelösen för Rannäs Holstagård, dels å den opåräknade vinst, hvaraf Kronan, i följd af utbytet af ett sämre oell mindre hemman emöt ett större och bättre af Rå- och Rörs-natur, äfvensom genom den erlagde skattelösen och de Rannäs Holstagård åsatte skatter och onera, kommit i besittning,- till Rikets Ständer framställt den begäran, alt räntan af hemmanet Rannäs Holstagård, hvilken församlingen ansett vara på sig öfverflyttad, såsom en följd af bytet, må eftergifvas och således ur Kronans jordebok afföras.
Sedan öfver Kongl. Kammar-Gollegii sistberörde beslut, eller att den ifrågavarande räntan borde, såsom odisponerad, Kongl. Maj:t och Kronan tillfalla, innehafvaren af Rannäs Holstagård, dels å egna, dels å Bredaryds församlings vägnar, anfört underdåniga besvär, hade Collegium, uti afgifven underdånig förklaring, hufvudsakligen yttrat: att det vore en så klar och gifven följd, det Capellansbostället Rannäs Holstagård, genom den i vanlig ordning skedda skalteförsäljningen, skulle öfvergå från Krono- till Krono-skatte-natur, att något tvifvelsmål derom aldrig bordt kunna uppstå, och att til! naturen och egenskapen af ett Krono-skattehemman hörer, att enskild man eger sjelfva jorden eller skatterättigheten, men Kronan räntan; att åter, när denna ränta är i annans ego än Kronans, så att jorden tillhörer en, men räntan en annan, har hemmanet natur af frälse-skatte; och att om fördenskull hemmanet Rannäs Holstagårdens ifrågasatte ränta, på sätt klaganderne yrkat, lillegnades församlingen eller innehafvaren af deras genom skatteköpet förvärfvade rätt, så förvandlades med detsamma, hemmanets genom skatteköpet bestämda rätta natur af krono-skatte till frälse-skatte, hvaraf Collegium dragit den slutföljd: att alldenstund Kongl» Maj:t i Nåder utstakat den grund för förhandlingarne emellan Kronan och församlingarne, att deras till Capellans-boställe inköpta hemman skulle, äfven i egenskap af boställe, bibehålla sin rå- och rörs-natur, det ingalunda kunde vara Kongl. Maj:ts mening och afsigt, att, emot förfatlningarne, ett nytt frälse-hemman derjemte skulle tillskapas, till förminskning i Kronans rätt och till förfång för de menigheter, uti hvilkas på den oprivilegierade jorden fördelade besvär Rannäs Holstagård så$om krono-skatte 4 Slats-TJtskottets Utlåtande, ilT\o 158, horde deltaga, utan deremot afsett detta hemmans öfvergång till kronoskatte-natur; förmodande Collegium, att församlingarne, efter erhållen del af Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Bref af den 27 Februari 1830, insett, att frågan icke vidare kunde gå ut på ett vanligt bemmansbyte, utan att församlingarne måst vara beredde att, jemte uppoffringen af det inköpta förmönligare rå- och rörs-hemmanet, äfven, jemlikt Kongl. Majlis
Nådiga förordnande om egande-rättens förvärfvande tiil Rannäs Holstagården genom skatteköp, emottaga detta hemman med den ränta och öfriga skyldigheter, hvilka'hemmanet borde vidkännas, i följd, af dess genom skatteköpet uppkommande skatte-natur, helst församlingarne i annat fäll icke bordt i skatteköpet sig inlåta; hvadan ock Collegium i underdånighet tillstyrkt, att besvären mätte lemnäs utan afseende; hemställande likväl i underdånighet till Kongl. Maj:t, huruvida Kronan, som genom den skedda förändringen med oftanämnde boställen ostridigt vunnit på försam lingar nes bekostnad, genom en opåräknad skatteköpeskilling och hemmanet Rannäs Holstagårdens inrotering, må på annat lämpligt sätt hålla församlingarne elier innehafvare!! af dess rätt skadeslösa för den sålunda omtvistade räntan, och lärer Kongl. Kammar-Coltegii öfverklagade Utslag vara af Kongl. Maj:t i Nåder faststäldt.
Då emedlertid, oagladt här förut omförmälde skäl, på grund hvaraf,, vid laga pröfning, räntan numera blifvit Kronan tillerkänd, det icke bör förbises, att, då det skatteköpta hemmanet förut var af Staten anslaget till boställe för Comminister, hvilken åtnjöt större delen af hemmanets ränta, Staten genom församlingens åtgärd att på dess egen bekostnad anskaffa annat boställe, vunnit icke allenast skatteköpeskillingen för Rannäs Holstagården, utan ock den del af dess årliga ränta, som förut'till lön för Comrniliistern utgått, jemte hemmanets roleriugs-bidrag, samt således utan någon skälig anledning erhållit betydliga fördelar, emot uppoffringar å församlingens sida, hvilka icke synas hafva varit beräknade, då bytet ifrågasattes, och öfriga deraf föranledde åtgärder vidtogos; så bär Utskottet ansett det vara med fullkomlig billighet instämmande att. föreslå Rikets Ständer: att den erlanda skatteköpeskillingen för hemmanet Rannäs Q 1 O Holstagården, utan förändring i hemmanets natur, må församlingarne ersättas och till utbetalning från RiksgäldsContoret anvisas; hvaremot Utskottet icke kunnat tillstyrka den gjorda begäran, att hemmanets ränta framgent må af församlingen få uppbäras..
Stockholm den 1 Juni 1840.. Stats-Utskoltets Utlåtandej N\o 159.
Ank till Exp. iJtsk. dea 2 Juni, lsl 11 f m.
Ullätande, i anledning af Jeresiagne förändringar uti uppbiirds-författningarne, i hvad de angå afskrifning af efterlyste personers skatter och ådömde böter. (I. A.)
I anledning af den föreskrift i uppbörds-författningarne, att efterlyste personers skatter och ådömdé böter icke få ur räkenskaperne a i föras, förr än Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derom meddelat utslag och Kongl.
Kammar-Rätten det samma fastställt, hvilket förhållande förmenats förorsaka mera besvär, än fördel för Staten, samt enär vederbörande Executions-betje-ntes bevis är tillräckligt för skatters afkortning, i anseende till bristande tillgång; så och med afseende derpå, att uti Bobus
Läns räkenskaper så kallade efterlyste medel alltför länge skola blifvit balaneerade, har Pierr M. Bagge inom Borgare-Ståndet, uti ett till Utskottet remitterad t memorial, föreslagit den förändring i ofvannämnde författningar: att, enär skattskyldig eller till böter dömd persons vistelseort är obekant och efterlysning i anledning deraf utaf Konungens Befallningshafvande blifvit utfärdad, men medlen icke inom natt och år derefter influtit, afskrifning derför må ega rum uti näst afgifvande räkenskap, hvilken bör verifieeras med Läns-kungörelsen och Kongl.
Majrts Befallningshafvande^ attestatum, att icke medlen ingått; dock att Kongl. Majit och Kronan icke derigenom vöre förlustig sin rätt hos den skattskyldige eller till böter dömde, i händelse han sedermera skulle anträffas, utan borde medlen då bos honom uttagas samt i serskild räkning redovisas, eller böterna, vid bristande tillgång, förvandlas; uti hvilken motion Herr Lagergren instämt i så målto, att han ansett Kongl. Majits
Befallningshafvandes i dylika frågor meddelade utslag icke vidare böra Kongl. Kammar-Rättens pröfning underställas, såsom ledande till en lång och onödig omväg; men att deremot afskrifning af efterlyste personers skatter och ådömde böter icke böra ega rum utan formligt utslag efter föregången undersökning.
Utskottet har för dess del icke funnit, hvad sålunda blifvit anfördt, utgöra skälig anledning för Rikets Ständer att hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla om förändring uti de föreskrifter, sorn genom gällande författningar äro meddelade, i afseende å behandlingen af sådane afskrif - 6 ,Slats-Ulsköttets Utlåtande, N\0 160. w nings-ärenden, hvarom fråga nu blifvit väckt, hvadan Utskottet hemställer, att motionen icke må till åtgärd föranleda.
•Stockholm den 1 Juni 1840.
Anis. -fin Exp. Utsi;, den 2 Juni, kl. 11 f. ni.
Utlåtande, i anledning af vacht mot ion, dels om anstånd för invånarne i vissa orter af landskapet
Dalarne med betalningen, dels afskrifning af skuld för undsuttnings-spanmål. 0- A.) Riksdagsfullmägtigen Didrik JUeström från Stora Kopparbergs
Län har, uti ett till Stats-Utskottet öfverlemnadt memorial, väckt motion derom, att, sedan invånarne i Ofvan-Siljans fögderi i Öster-Dalarne, i följd af erhållne spanmåls-undsättnrngar, hos Staten åsamkat sig betydlig skuld, som vid detta års början vore till betalning förfallen; men flere års missgynnande skördar menligt inverkat på den fattiga allmogen, hvilken alltså för närvarande vore urståndsatt densamma liqvidera, helst dess binäring., bestående hufvudsakligen i slöjd-producter, i anseende till de långväga transporterne, letnnade föga behållning, denna allmoge måtte erhålla fyra års anstånd med betalningsskyldigheten för ifrågavarande undsättningsspanlnåi på det sätt, alt årligen en fjerdedel af skuldsumman från och med detta år erlägges.
Och sorn derjemte, för erhållandet af oftanämnde, undsättning, flere byavis sig förbundit, en för alla och alla för en, men någre, genom iråkad fattigdom, voro oförmögne att sine andelar godtgöra, afskrifning för sådane personer måtte beviljas; uti hvilken motion Riksdagsfullmägtige Lars Boethius och Anders Olsson, i afseende på Vester-Daiarne och Siljans fögderi, sig förenat.
I betraktande af de härvid förekomne omständigheter, sorn bevekande tala för den nödställda Dal-allmoge, har Utskottet trott sig böra föreslå, det Rikets Ständer medgifva, att, derest Kongl. Maj:t i Nåder finner det af motionären ifrågåställde anståndet af behof påkalladt, detsamma Siats-Utskottets Utlåtande, N-.o• 161> 7 dä; må bifallas, under de förbehåll Kongl..
Majit kail finnai lämpligt närmare bestämma 5; hvaremot Utskottet icke finnér skäl tillstyrka , att afskrifning, i anseende till gäldenärernes fattigdom, må ega rum i sådane fall,, då borgen för medlens erläggande finnes ställdStockholm den 1 Juni 1840..
N:o 1G1.
Anb. till Exp. Utsb. deni 2 Juni, bl. 11 £ m.
Utlåtande, i anledning af motion om öfverlåtelse till staden Falkenberg af Kronans Tullbro öfver Etthra-strömmen.
(I- A.)'
Uti ett till Stats-Tjtskottet remitterad! memorial, bar Herr A. G. Akesson inom Borgare-Ståndet väckt motion derom,, att, enär den arrendesumma, 330 R:dr ärligen , som
Falkenbergs stad erlägger för den nära derintill belägna tullbro öfver Etthra-strömmen, icke skall vara tillräcklig för underhållet af nämnde bro, densamma matte, vid arrende-tidens slut, till staden öfverlåtas, emot vilkor af rättighet lill uppbärande af de för öfverfarten fastställde bropenningar, men deremot skyldighet alt bestrida alla de för brons vidmaglhåliande erforderlige omkostnader, så att Kronan måtte för framtiden derifrån varda befriad.
Då h vad motionären sålunda anfört icke innefattar någon så fullständig utredning af ämnet, att derpå kan grundas ett tillförlitligt omdöme, samt det förefaller mindre troligt, att, om inkomsterne af broafgfften icke ens motsvara kostnaderne för brons underhåll, Falkenbergs stad skulle eftersträfva att bron på de föreslagna vilkoren öfvertaga, hvarförutan bifall till en dylik öfverlåtelse icke lämpligen synes böra meddelas, utan att vederbörande auctoriteter, som angående rätta förhållandet ega närmare kännedom, blifvit börda, hemställer Utskottet, att afseende å motionen icke inå fästas Stockholm den 1 Juni 1840.. 8. Stals-Utskollets Utlåtandej 2V:o 162, 163.
Ani;, tili Exj>. 4Utsk. d. 2 Juni, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af motion, angående användandet och förvarandet af öfverskott smedlen. (T. A.)
Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län väckt motion, som till StalsUtskottet remitterats, har blifvit yrkadt, att öfverskolten å Stats-Verkets inkomster icke måtte få användas, utan i Riksgälds-Contoret samlas och förvaras till Rikets Ständers nästa sammanträde.
Till besvarande af denna remiss, får Utskottet meddela: att, då liqviden öfver öfverskolten och besparingar årligen uppgöres emellan Slatsoch Riksgälds-Verket, och sådane medel då lill det senare aflevereras, för att disponeras, enligt Rikets Ständers vid hvarje Riksdag meddelande föreskrift, samt följagtligen hvad motionären synes åsyftat, redan är iagtlaget, anser Utskottet motionen icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Ani;, till Exp.-Utsk. den 2 Juni, kl. 11 f. »> Utlåtande, i anledning af väckt motion om nedsättning i lösen för dr unge- och öke-dagsverken till å Svartsjölandet belägne Kungsladugård och Hofstall ängar.