Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet härigenom äfven hafva besvarat en af Herr Grefve Löwenhielm, C., väckt motion, åsyftande, att Riks-banken, för erhållande af ökad vinst på sin rörelse, skulle såsom delegare uti enskilda sedelutgifvande Banker ingå.
Hvad dernäst angår frågan om försträckningar till Filial-banker, i hvilket afseende blifvit uti väckta motioner hemstäldt: af Herr Ehrenhoff, G. H., att anslag till dylika Banker ej vidare må från Riks-banken anvisas; af Riksdags-fullmägtigen Anders Gudmundsson från Hallands län åter, att sådane åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Filial-bankers bildande må fortfarande uppmuntras och underlättas, samt af Riksdags-fullmägtigen Johannes Andersson från Skaraborgs län, att Bankens behållna vinst måtte, efter sig företeende omständigheter, till sistnämnde ändamål användas, så har Utskotttet, som öfver dessa framställningar, för så vidt de röra anvisande af medel till nya Filial-banker, kommer här nedan att afgifva yttrande, trott sig först böra taga i öfvervägande hvilka förändringar i de för försträcknings meddelande till Filial-banker uti 175 § 1 mom. af Banko-reglementet stadgade vilkor må finnas vara af omständigheterne påkallade, emedan, om äfven Rikets Ständer vid inne varande riksdag icke skulle finna skäl att bevilja ytterligare anslag till Filial-banker, det synes vara destomera angeläget att Rikets
Ständer nu åtminstone besluta under hvad vilkor försträckningar till Filial-banker må från Riks-banken af de för ändamålet redan anslagna medel kunna lemnäs, som, då en af nuvarande Filial-banker eller den i Gelle blifvit den 27 Mars 1832 oklrojerad på 10 års tid och denna oktroj före nästa lagtima riksdag tilländagår, sistomförmälda vilkor böra tjena till efterrättelse i läll förnyad oktroj skulle nämnde Filial-bank i nåder beviljas och denne hos Banko-fullmägtige söka och erhålla fortsatt försträckning.
De delar af nu gällande Filial-banks—lagstiftning, hvarvid Utskottet företrädesvis fästat uppmärksamhet, äro: att Filial-bank, hvars delegare icke äro pligtige att kontant inbetala mera än V4 eller 23 procent af tecknings-summan, kan från Riksbanken undfå försträckning till beloppet motsvarande hela återstoden eller 73 procent, sedan säkerhet derför blifvit ställd; att denna försträckning, som för Filial-bank kan uppgå ända till 730,000 R:dr, meddelas lill % i form af lån och till V3 såsom kreditiv, samt att den ränta, som Filial-bank till Riks-banken erlägger, är bestämd S6 Banko-Utskottcls Betänkande M 25. till endast 3 procent å så val lånet som de på kreditivet lyftade summor, hvarvid likväl iakttages, att minsta ränte-afkomst, som Riks-banken för kreditiv påför, utgör en procent af kreditivets hela belopp efter år räknadt.
En närmare granskning af de vilkor, hvarunder Riks-banken sålunda meddelar försträckning till Filial-banker, kan, efter Utskottets tanke, ej annat än leda till den slutföljd, att dessa vilkor för
Filial-bankerne innefatta allt för öfvervägande fördelar i förhållande till Riks-banken; och Utskottet anser derföre det vara angeläget, att sådana jemkningar och förändringar uti nu ifrågavarande stadganden vidtagas, att Riks-bankens och det allmännas gagn och nytta derigenom komma för framtiden att mera än hittills befrämjas, utan att likväl Filial-bankerne betagas skälig vinst på deras rörelse.
Den första och hufvudsakligaste ändring, som i detta afseende synes vara af nöden, är, enligt Utskottets åsigt, att af Filial-banks tecknings-summa en större andel, än den nu föreskrifna af minst 23 procent, bör af delegarne kontant inbetalas, och att för återstoden, hvarför godkänd säkerhet ställes, försträckning från Riks-banken kommer att lemnäs endast i form af kreditiv.
Om, såsom Utskottet anser, det stadgades, att af tecknings-summan minst hälften eller 30 procent borde i rikets gällande mynt erläggas, skulle sådant, i förening med nyssnämnde förändrade form för försträckningens meddelande, tvifvelsutan verka dertill, hvilket för penningerörelsen i allmänhet vore af synnerlig vigt, att
Filial-banker komme att uppstå blott i orter, hvarest sådana inrättningar funnos vara af verkligt behof påkallade, då deremot under närvarande förhållanden denna omständighet någon gång torde mindre än påräknad vinst för aktie-egarne hafva utgjort egentliga driffjedern till Filial banks bildande.
Som Riks-banken, i händelse densamma tillhandahölle Filial-bankerne allenast kreditiv, icke behöfde att för hvarje dylik
Rank afse så stort försträcknings-belopp, som nu erfordras till både lån och kreditiv, skulle förändringen vidare medföra den väsendtliga fördel, att de medel, Riks-banken hade att använda till Filial-bankers förläggande och hvilka nu visat sig icke kunna motsvara de framställda anspråken på försträckning, blefve för ändamålet mera tillräckliga och följaktligen kunde komma flera orter till godo än hittills varit fallet.
Den ifråga varande formen för Filial-bankers understödjande medelst kreditiv från Riks-banken synes äfven, i och för sig betraktad, vara med naturen af en riktig bank-organisation mest öfverensstämmande.
Filial-bank, hvilken nu i utlåning fäster största delen af den försträckning, som från Riks-banken meddelas, skulle nemligen bättre motsvara sitt ändamål att vara medlare mellan den kapital-egande och den kapital-behöfvande i orten, derest hela försträckningen utginge såsom kreditiv, emedan Filial-banken derigenom försattes i tillfälle att städse kunna emottaga alla de medel, som erbjödes Ranken, utan fara att vid inträffande oförutsedda uppsägningar eller uttagningar af de insatta medlen råka i förlägenhet.
Med Banko-Utskottets Betänkande M 25. 57
Med antagande deraf, att maximum för Filial-banks tecknings-summa skulle, lika som för närvarande är stadgadt, komma att utgöra 1,000,000 R:dr, har Utskottet ansett Filial-bank kunna, såsom försträckning från Riks-banken, erhålla kreditiv till beloppet motsvarande hälften af berörde summa, eller högst 800,000 R:dr; och bör Utskottet, i anledning af detta förslag, för öfrigt anföra, att den af Utskottet förutsatta skyldighet för Filial-banks delegare att kontant inbetala andra hälften af tecknings-summan innefattar den säkraste garanti derför att kreditiv icke skall af någon Filial-Bank hos Riks-banken sökas till högre belopp, än som för Filial-bankens rörelse är nödvändigt; hvaremot kreditivets bestämmande ända till 800,000 R:dr bör för redan oktrojerade Filial-banker, hvilka innehafva ännu större försträckning, underlätta utvägen att, vid deras oktroj—tiders slut, ingå på de nya vilkor, som för undfående af försträckning blifvit af Utskottet föreslagna.
I fråga åter om den ränta, Filial-bank bör för kreditivet erlägga, har Utskottet, nogsamt inseende svårigheten att i detta afseende kunna framlägga ett förslag, som hvarken genom bestämmande af en för låg ränta leder dertill att kreditivet kommer, i strid med dess ändamål, att begagnas såsom stående lån, eller, i följd af en för hög ränte-godtgörelse till Riks-banken, kan alldeles motverka Filial-bankers uppkomst, likväl trott att Riks-bankens fördel skulle med Filial-bankernes bäst förenas om räntan fastställdes till 4 procent för de å kreditivet lyftade summor och örn tillika stadgades en minimi-ränta af 2 procent å kreditivets hela belopp, efter år räknadt, hvilken det alltid skulle åligga Filial-bank att godtgöra.
Förutom hvad nu blifvit föreslaget, med de jemkningar i redaktionen, sorn deraf föranledas, torde följande ändringar och tillägg i 173 <§ 1 mom, af Bankoreglementet böra beslutas, nemligen: att Filial-bank må för assignering å sitt kreditiv på Riks-banken berättigas att, jemte utfärdande af assignationer å valörerne 100, 800 och 1,000 R:dr, i öfverensstämmelse med hvad i moro. f) för närvarande finnes stadgadt, äfven begagna till viss man eller order ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver äfven å brutna tal; hvilket bör komma att medföra väsendtlig fördel icke blott för Filial-banken, som derigenom försättes i tillfälle att medelst en enda vexel kunna å kreditivet draga hvad belopp som helst utöfver 100 R:dr, då den hittills tillåtna assignerings-rätten deremot medgifvit assignalioners utställande endast å här uppgifna bestämda valörer, utan äfven för den enskilde, som vid remitterande med posten af till viss man eller order ställda vexlar, hvilka icke skulle få in blanko transporteras, kan undvika utgifter för assyrans och rekommendation, men, enär assignationerne äro ställde lill innehafvaren och sålunda utan föregången transport gälla i hvars mans hand, ej kan vid deras försändande med posten undgå dylika kostnader, så vida han vill vara mot möjliga förluster be tryggad; Uti, , till l{.
St. Brot. 1S5!) & 1860.
G Sami. 1 Afd. 13 Haft. « SR Banko-Utskottets Betänkande M 25. att, i sammanhang med nu föreslagna tillåtelse för Filial-bank att på sitt kreditiv utställa vexlar äfven å brutna tal, må, till beredande af enkelhet vid ränteberäkningen och lindring i göromålen inom Riks-banken, föreskrifvas, att ränta alltid beräknas å högsta fulla -1 OO-tal
R:dr af hvad på kreditivet blifvit lyftadt, i öfverensstämmelse med hvad för räntegodtgörelse å medel, insatta på uppoch afskrifnings-räkning, är vordet af Utskottet i 41 punkten bär ofvan tillstyrkt; att den tid af icke mindre än 3 år med ett års föregången uppsägning, som nu är stadgad för återbetalande af Filial-bank lemnad försträckning i fall Riksbankens ställning skulle sådant fordra, må förkortas till hälften, hvarigenom Riksbanken kan blifva i tillfälle att från Filial-bankerne återtaga dit försträckta medel, åtminstone lika snart som de från Allmänna Diskont-fonden utlånade medel genom denna rörelses fullkomliga inställande kunna indragas; alt
Ranko-fullmägtige må berättigas att äfven mellan de årliga revisionerne, när omständigheterne kunna dertill föranleda, genom ombud på stället taga kännedom af Filial-bankernes räkenskaper och förvaltning, för hvilka ombud kostnaderne, likasom vid revisions-förrättningarne, böra af Riks-bankens medel godtgöras; att, till vinnande af närmare upplysning om Filial-bankernes ställning och rörelse, än som kan inhemtas af de årliga revisions-bcrättelserne, desse Ränker må vid hvarje räkenskaps-års slut till Ranko-fullmägtige, enligt faststäldt formulär, aflemna fullständiga uppgifter i nämnde afseende, om hvilka uppgifters meddelande till allmänhetens kunskap genom officiela tidriingarne Fullmägtige böra besörja; samt att, då stadgandet i momentet I., att, derest icke Filial-banks Direktion iakttager »af Kongl. Maj:t i nåder faststäldt reglemente eller de vilkor, som vid försträckningens erhållande blifvit fästade, och af sudan anledning vid revisionen göres anmärkning, som af Fullmägtige godkännes, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas» — förutsätter att anmärkning, för att kunna leda till påföljd, skall vara vid revision framställd, men deri omständighet, att Fullmägtige på annan väg erhålla kännedom om något vid Filial-banks förvaltning förelupet förhållande, som påkallar rättelse, icke bör utgöra hinder för Fullmägtige att derom förordna, så torde åt ofvananförda stadgande böra gifvas en härmed öfverensstämmande förändrad uppställning.
Genom Rikets sednast församlade Ständers beslut, intaget i mom. 3 af 173 §:n, berättigades Ranko-fullmägtige att, utöfver de till försträckning åt Filial-banker redan utgifna 3,430,000 R:dr, dertill ytterligare använda 3,330,000 R:dr.
Af den till försträckning åt Filial-banker sålunda anvisade summa af sammanräknadt 9,000,000
R:dr hafva intill närvarande tid nedannämnde Filial-banker från Riks-banken undfått försträckning till följande belopp, nemligen: Banko-Utskottets Betänkande Al 25.
Filial- banken i Blekinqe: Ilin . 420,000. kreditiv ....
. 210,000. 630,000. » » Borås: lån . 200,000. kreditiv ....
. 100,000. 300,000 » » Calmar: Ian . 439,000. kreditiv ....
. 217,900. 692,900. » » Carlshamn:
I3n . 200,000. kreditiv ....
. 100,000.
300,000. » » Christianstad: kin . 900,000. kreditiv ....
. 290,000. 790,000. » » Gefle : lån . 600,000. kreditiv ....
. 190,000. 790,000. » » Hudiksvall: kreditiv .... 187,900.
» Helsingborg: län . 290,000. kreditiv ....
. 129,000.
379,000 » » Hernösand:
Uln . 200,000. kreditiv ....
. 100,000. 300,000. » » Lund: ian . 900,000. kreditiv ....
. 290,000. 790,000. » » Nyköping: lån . 200,000. kreditiv ....
. 100,000. 300,000. » » Skaraborgs län: län . 490,000. kreditiv ....
. 229,000. 679,000.
Summa 9,970,000. 60 Banko-Utskottets Betänkande M 25.
Transport 5,970,000.
Filial-banken i Sundsvall: lån 500,100. kreditiv 249,900. » » Uddevalla: lån 200,000. kreditiv 100,000.
500,000. » » Westerbottens län: lån 375,000, kreditiv 187,500. 502,500. » » Wisby: lån 60,000. kreditiv 50,000. <jq » » Örebro län: lån 200,000. kreditiv 100,000. 500 000 » » Östersund: lån 140,000. krediliv 70'00Q- 210,000.
Sgr 8,182,500, hvadan af hela anslaget för närvarande finnes oanvändt ett belopp, stort 817,500.
Sgr 9,000,000
Med anledning af den till beloppet jemförelsevis låga försträckning, som blifvit vissa Filial-banker lemnad, har Herr Paul Berg, uti väckt motion hemställt, att, — då dessa Filial-banker icke kunde med så ringa försträcknings-belopp utrifva någon egentligt gagnande verksamhet och delegame i samma Banker, hvilka, i förtroende till gifna löften, deponerat säkerhets-handlingar och penningar, måste umbära de förra, som på nyttigare sätt kunde användas, och förlora ränta på de sednare samt jemväl torde blifva nödsakade ali tillskjuta medel till förvaltningskostnadernes betäckande, så vida icke högre försträckning dem beviljades, — Rikets Ständer måtte besluta, alt försträckning till nya Filial-banker icke får meddelas innan de redan organiserade undfått det försträcknings-belopp, som genom Rikets Ständers beslut blifvit en hvar af dem tillförsäkradt, eller % af hvarje Banks tecknings-summa.
Efter hvad Utskottet inhemlat, hafva Filial-bankerne i Blekinge, Christianstad, Gefle, Hudiksvall, Flelsingborg, Lund, Skaraborgs län, Sundsvall och Westerbottens Banko-Utskollets Betänkande M 25. (il län från Riks-banken redan utbekommit de försträcknings-belopp, för hvilka de ställt godkänd säkerhet.
Till de öfriga Filial-bankerne åter har hittills anvisats endast större eller mindre del af den en hvar af dem tillkommande försträckning; och uppgår beloppet af de säkerheter, som af sistnämnde Filial-banker blifvit aflemnade, utöfver hvad som i försträckning från Riks-banken dem beviljats, till circa 1,227,000 R:dr.
Då de Filial-banker, hvilka ännu icke undfått mera än en del af sökt försträckning, synas, på grund af Rikets Ständers föregående beslut, som, i fråga om försträcknings åtnjutande, icke bestämmer något företräde särskilda Filial-banker emellan, utan i delta afseende tillägger dem lika rätt, ega giltiga anspråk på att, en hvar i förhållande till beloppet af ställd vederbörligen godkänd säkerhet, erhålla tillökning i redan beviljad försträckning så långt de af Rikets Ständer för ändamålet anvisade medel dertill förslå, samt af dessa medel, efter hvad ofvan är vi~ sadt, en summa af 817,300 R:dr för närvarande återstår oanvänd, har Utskottet ansett denna återstod böra lill ofvanbemälde
Filial-banker utlemnas efter den fördelning dem emellan, som Fullmägtige pröfva skäligt att bestämma, och hvarvid de uti 173 g af nu gällande Banko-reglemente stadgade vilkor och förbehåll, hvilka tjenat till iakttagande vid de förra försträcknings-beloppens utanordnande till dessa Filial-banker, torde fortfarande böra lända till efterrättelse.
Vid öfvervägande åter af frågan huruvida några medel böra vid innevarande riksdag anvisas till Filial-banker, som hädanefter kunna varda oktrojerade, har Utskottet tagit i betraktande icke allenast Herr Ehrenhoffs samt Riksdags-fullmägtige Anders Gudmundssons och Johannes Anderssons här ofvan omförmälda framställningar i detta ämne, utan äfven en af Herr J.
Brun väckt motion, hvaruti är vordet föreslaget att, äfven om något allmänt anslag till nya Filial-banker icke komme att vid denna riksdag beviljas, Rikets Ständer likväl målte för en Filialbank i Luleå inom Norrbottens län, der aktieteckning till bildande af en sådan Bank redan egt rum, anvisa så stort belopp, som enligt Banko-reglementet kunde Filial-bank tillgodokomma; till stöd för hvilket förslag åberopats dels ortens aflägsenhet från hufvudstaden, hvarifrån dess rörelse-kapital förnämligast hemtades, dels den stora fördel, som under den lifliga handels-förbindelsen med Finland skulle för hela länet uppstå, om utväg funnes att vid en Bank-inrättning derstädes kunna erhålla snar tillgång på erforderliga rörelsemedel.
För sin del hyser Utskottet äfven den åsigt, att Norrbottens län, i följd af sitt afskiljda läge jemte öfriga förhållanden, är i kännbart behof af någon allmän löne—anstalt; och då, efter hvad Utskottet erfarit, ett under år 1837 uppgjordt förslag om inrättande af en privat-bank i Luleå icke blifvit af Kongl. Majit gilladt, och Utskottet i det föregående funnit sig ej kunna tillstyrka, att nya Afdelnings-kontor af Riks-banken må i orterna tillvägabringas, så synes den väckta frågan om bildande af en Filial-bank i Luleå förtjena framgång och understöd från 62 Banko-Utskottets Betänkande M 25. det allmännas sida.
Af sådan anledning och med öfvertygelse tillika derom, att Filial-banker, inrättade efter de förändrade grunder, som af Utskottet här ofvan blifvit föreslagna, skola bättre än nuvarande Filial-banks-inrättningar komma att uppfylla sin bestämmelse och sålunda motsvara de anspråk, som både Riks-banken och allmänheten å desamma ega, har Utskottet ansett sig böra hemställa, det Rikets Ständer, såsom försträckning åt sådana Filial-banker, som hädanefter kunna varda oktrojerade, deribland företrädesvis åt en Filial-bank i Luleå och för öfrigt åt Filial-banker i orter, der annan Bank-inrättning förut ej finnes, måtte anvisa 1,000,000 R:dr, hvarigenom Riks-bankens hela anslag till Filial-banker komme att utgöra 10,000,000 R:dr.
I afseende å den företrädesrätt lill försträcknings erhållande, som Utskottet för den tillämnade Filial-banken i Luleå tillstyrkt, torde likväl, till förekommande deraf, att medel för detta ändamål må behöfva under en obestämd tidrymd i Riks-banken reserveras och såmedelst undandragas Filial-banker, som i andra orter kunna bildas och fullgöra vilkoren för undfående af kreditiv frän Riks-banken, det förbehåll böra fästas, att omförmälda företrädesrätt kommer all fortfara endast under någon viss tid, som synes kunna lämpligen bestämmas till den 30 Juni 1861, hvarförinnan den ifrågasatta Filial-banken i Luleå alltså bör för kreditivs erhållande i Riks-banken hafva ställt godkänd säkerhet.
På grund af det nu anförda hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, rörande försträckningar till Filial-banker, måtte besluta följande: 46:o A/om.
Bolag, som genom aktieteckning i stad bildas, för att, utan rätt till utgifvande af egna tryckta eller graverade kreditsedlar, eller andra, såsom mynt, löpande förbindelser, bedrifva bankrörelse, vare sig lill ersättande af upphörd Privat-bank, eller för att eljest underlätta allmänna rörelsen i någon ort, samt under namn af Filial-bank utgöres af minst tretio personer, hvilka, en för alla och alla lör en, ansvara för Filial-bankens förbindelser, må kunna från Rikets Ständers
Bank undfå försträckning i form af kreditiv till nedan upptagna belopp, under följande dervid fästade vilkor och förbehåll, nemligen: a) Af tecknings-summan erlägges minst hälften eller 50 procent i rikets gällande mynt.
För den del af tecknings-summan, som icke utgöres af rikets gällande mynt, afgifve delegarne en till Filial-banken eller order ställd förbindelse, betalbar efter sex månaders uppsägning samt åtföljd af hypothek, bestående af myntadt eller kontrolleradt guld eller silfver, eller publika papper, beräknade till det värde, hvartill de i Rikets Ständers Bank belånas, eller inteckningar inom J850 Banko-Utskottets Betänkande M 25.
63 års taxeringsvärde i fastighet å landet och sjelfegande stadsjord, eller inom tvä tredjedelar af brandförsäkrings-värdet ä fastighet i stad.
Säkerheten pröfvas och god kännes af delegarne, jemte ett af Fullmägtige utsedt ombud, och skola förbindelserne med åtföljande hypothek, antingen i länets ränteri eller å säkert ställe i stad, der
Direktionen har sitt säte, förvaras i kassakista, hvartill Direktionen och ett af Fullmägtige utsedt ombud hafva hvar sin nyckel, eller ock, enligt de föreskrifter, Fullmägtige i sådant afseende meddela, allemnas till förvar i Riks-banken.
Tillsynen deröfver, att säkerhets-handlingarne bibehållas vid gällande kraft, åligge Direktionen. b) Kreditiv från Riks-banken meddelas på en tid af högst 10 år, till belopp motsvarande den del af tecknings-summan, hvarför säkerhet blifvit ställd; dock icke någon Filial-bank till högre summa än 500,000 R:dr R:mt. c) Å kreditivets hela belopp afgifver Filial-banken, genom dess Direktion, en till Riks-banken eller order ställd förbindelse, i hvilken, till Riks-bankens säkerhet, Filial-banken pantförskrifver lill enahanda belopp de förbindelser, med hypothek, Filial-bankens delegare aflemnat, samt jemväl underkastar sig alla de vilkor och förbehåll, som blifvit fästade vid rättigheten för Filial-bank att kreditiv hos Riks-banken begagna. d) På kreditivet eger Filial-bank att, efter behof, utfärda icke allenast till viss man eller order ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver, äfven i brutna tal, utan ock assignationer å valörerne 100 R:dr, 500
R:dr och 1,000 R:dr; och gäller härvid för öfrigt till efterrättelse att till så väl vexlar som assignationer begagnas tryckta blanketter, hvilka uppå reqvisition mot betalning från Fullmägtige utlemuas; att vexlarne icke få in blanko transporteras, samt alt, med först afgående post efter vexlarnes eller assignationernes utfärdande, förteckning å desamma, med uppgift å deras nummer, datum och summa, till Riks-banken insändes. e) För de summor, som å kreditivet lyftas, erlägger Filial-bank till Riks-banken fyra procent ränta, hvilken alltid beräknas å högsta fulla 100-tal R:dr; dock så att minsta ränte-afkomst, som Riksbanken för kreditiv påför, blifver två procent af kreditivets hela belopp, efter år räknadt. f) Filial-banks rörelse bedrifves medelst utlåning, vexel-diskontering, öppnande af upp- och afskrifnings-räkning samt beviljande Banko-Utskottets Betänkande J\s 25. af kreditiv, på sätt närmare bestämmes genom af Kongl. Maj:t i nåder faststäldt reglemente. g) Filial-bank beviljadt kreditiv skall till Riks-banken återbetalas sednast å den dag, den för Filial- banken bestämda oktroj—lid lilländagår.
Före oktroj-iidens slut skall kreditiv, i efterföljande fyra fall, lill Riks-banken återbetalas, nemligen: l:o derest Filial-bank skulle derförinnan upphöra, i hvilken händelse Filial-banken skall k red it i vet inbetala sex månader efter den dag, då Filial-banken med sin utlånings rörelse upphört; 2:o derest Fullmägtige, i öfverensstämmelse med § (t I 5), skulle pröfva Riks-bankens säkerhet sådant fordra, då den Filial-bank beviljade kreditiv-rätt, efter (> månaders förutgången uppsägning hos Filial-bankens
Direktion, kommer att förminskas med en femtedel hvar 6:le månad; Filial-banken dock förbehållet att, om
Direktionen sådant äskar, kunna den förlorade kreditiv-rätten återfå när Riks-bankens ställning det medgifver; 3:o derest Filial-banks Direktion försummar att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid till Riks-banken, då Fullmägtige ega att, om de så för godt finna, k red itivet till större eller mindre del uppsäga till återbetalning inom ett år, efter det Direktionen derom af Fullmägtige erhållit uppsägning; och 4:o af den anledning och i den ordning, punkten litt. k) omlörmäler. h) I den revision, som årligen bör förrättas öfver Filial-banks räkenskaper och förvaltning under det förutgängna året, skall ett af Fullmägtige u t sed t ombud deltaga; egande Fullmägtige dessutom att när som helst genom ombud taga kännedom om Filial-banks räkenskaper och förvaltning. i)
Vid hvarje räkenskaps-års slut skall Filial-bank, angående sin dervid befunna ställning samt rörelse under förflutna året, lill Riks-banken aflemna uppgift enligt vederbörligen faststäldt formulär, hvilken uppgift genom