Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande de af Utskottet i dess förra betänkande föreslagna vilkor och bestämmelser, är, bland annat, anmärkt, emot vilkoret i mom. b, om tjenstemans och vaktbetjents skyldighet att underkasta sig den reglering af honom tillagda sportler, som Kongl. Maj:t framdeles kunde finna för godt fastställa, att icke någon, i ovisshet om hvad han kunde komma att erhålla i inkomster, torde vilja frånträda de löneförmåner, deraf han för närvarande vore i åtnjutande, hvilket åter hade till följd, att den föreslagna regleringen icke på länge kunde gå i verkställighet; emot stadgandet i mom. c., angående förbud för tjenstemännen att, utan Hof-Rättens tillstånd, jemte innehafvande beställning emottaga annan tjenstebefattning, dels att denna föreskrift vore obillig, om icke lönerne ökades till det belopp, att tjenstemännen kunde deraf hafva sin utkomst, dels ock af andre ledamöter, att vilkoret borde göras strängare, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:ts Nådiga förslag innehölle, så att dubbla tjenster icke måtte komma att af någon tjensteman innehafvas; emot föreskriften i mom d., om vikaries aflönande under ordinarie tjensteman beviljad tjenstledighet; att denna föreskrift borde blifva lika med den, som i sådant afseende vore gällande för Rikets Ständers Rank; emot bestämmelsen i mom. g., om den nya löneregleringens bringande i verkställighet endast i den mån de, hvilka innehade tjenster, som skulle indragas, afginge, eller till andra befattningar förflyttades, att då en del tjenstemän, hvilka åtnjöto betydliga sportler och icke finge dessa ersatta genom löneregleringen, utan tvifvel komme att qvarstå vid sina befattningar, ett förslagsanslag borde till en början anvisas, på det att Hof-Rätternes reorganisation måtte kunna fortare, än eljest, komma till stånd; samt slutligen, med anledning af förklarandet i mom. h., om användande af de å arfvodes-anslagen uppkommande besparingar till befordrande af göromålens obehindrade gång, att Utskottet tillstyrkt till utgående såsom arfvoden för biträden åt Sekreteraren, Advokat-Fiskalen, Fiskaierne, Aktuarien och Arkivarien 2,400 R:dr för hvardera af Svea och Götha Hof-Rätter och 1,000 R:dr för Skånska Hof-Rätten, utan att upptaga huru mycket hvarje af dessa tjenstebiträde!). borde erhålla.
I öfrigt har en ledamot framställt anmärkning dervid, att bestämda belopp blifvit föreslagne att användas till arfvoden åt adjungerade ledamöter, i stället att ett förslagsanslag i sådant afseende borde finnas att tillgå, enär adjunctionsmedlens belopp, såsom beroende af Hof-Rätts-ledamöternes behof af tjenstledighet, icke kunde på förhand bestämmas.
Utskottet har dessutom, genom särskild remiss, från Borgare-Ståndet fått emottaga ett af Herr Wetterberg afgifvet skriftligt anförande i frågan, åtföljdt, i bestyrkta afskrifter, af de från Hof-Rätterna till Kongl. Majit ingifne sporteluppgifter, jemte andra, ärendet rörande, handlingar.
Med afseende derå, att flere ledamöter instämt uti den af Herr Wetterberg uti frågan väckta motion, hvilken 4 Stals-Ulskotlets Utlåtande, Jt? 181. uti Utskottets förra betänkande blott i korthet omförmäles, bör Utskottet här redogöra för de förhållanden, som berörde anförande, till närmare utveckling af motionen, innehåller.
Efter upptagande af de anmärkningar, som uti motionen hufvudsakligen blifvit framställde emot den föreslagna regleringen, nemligen att denna reglering till väsentlig del vore byggd på tjenstgöring af extra ordinarie tjenstemän, att genom densamma flertalet af Hof-Rätternes nuvarande tjenstemän, långt ifrån att erhålla någon löneförbättring, finge minskade inkomster, samt att, med regleringen, tlere tryckande vilkor blifvit förknippade, har Herr Wetterberg fästat uppmärksamheten derå, att hans förslag till ny lönereglering för Hof-Rätterne hufvudsakligen instämde med ett dylikt, som Svea Hof-Rätt, efter Nådig befallning, genom utsedde kommitterade låtit utarbeta och hvilket sannolikt äfven blifvit Hof-Röttens, derest icke de särskilda EEof-Rätterne framställt olika förslag samt, efter tagen kännedom om hvarandras framställningar, sökt att likasom underbjuda hvarandra i deras begäran om anslag, Svea Hof-Rätt, för att få bort Kanslisttjensterne, och i stället erhålla ökadt antal Notarier, samt Götha och Skånska Hof-Rätterne för alt få bibehålla Kanslistbeställningarne.
Uti först anmärkta förhållande yrkades af Herr Wetterberg den ändring, att de föreslagne extra ordinarie Notarierne, hvilka hade enahanda tjenstgöringsskyldighet som ordinarie Notarierne, måtte, lika med dessa, på Stat uppföras.
Hvad lönerne anginge komme de särskilda tjenstemännens ställning icke att förbättras genom den af Kongl. Maj:t äskade tillökning i FIof-Rätlernes anslag, emedan denna tillökning åtginge nästan hel och hållen dels till förbättring af Sekreterarnes och Advokat-Fiskalernes löner, dels ock till Kanslisttjensternes förändring till Notarieplatser, utan inträffade i stället, om det Kongl, förslaget godkändes, att Notarierne finge vidkännas minskning i deras på Stat uppförda löneinkomster.
Samma vore förhållandet med sportlerna.
Dessa fördelades för närvarande mycket olika i de särskilda Hof-Rätterne.
Så ägde Fiskalerne i Svea Hof-Rätt icke någon del i domslösen, hvaremot desse tjenstemän i Götha och Skånska Hof-Rätterne af sådan lösen erhölle, i den förra, Hof-Rätteu en viss andel efter tjensteåldern, och i deu sednare, omkring 400 R:dr.
En Notarie påräknade i Utslags- och Protokollslösen, inom Svea Hof-Rätt, 150 R:dr, inom Götha Hof-Rätt SJÖÖ R:dr och inom Skånska Hof-Rätten 300
R:dr, hvilken olikhet i beloppen vore en följd deraf, att extra ordinarie tjenstemän i Svea HofRätt finge uppbära lösen för de af dem expedierade Utslag och Protokoll, då deremot sådant antingen alldeles icke eller till en mindre grad ägde rum inom de båda andra Hof-Rätterne.
Men ju större inkomst af dylik lösen, som den ordinarie Notarien inom de olika Hof-Rätterne hade att påräkna, desto mindre vore hans andel i domslösen, så alt en Notarie i Skånska EIof-Rätten till och med ej ägde någon andel i denna slags lösen.
I Götha Hof-Rätt vore det egentligen ålder i tjensten, som bestämde den större eller mindre lotten i sportlerna.
Den Slals-Utsliollels Utlåtande, J\s 181. 5 betydligaste delen af denna inkomst utgjordes af domslösen, som för framtiden kunde beräknas till omkring 6000 R:dr för hvardera af Svea och Götha HofRätter, samt 3000 R:dr årligen för Skånska Hof-Rätten.
Närmast domslösen korn utslagslösen, hvars belopp likväl icke kunde efter Hof-Rätternas sportelförteckningar tillförlitligen uppgifvas, men, med ledning af uppgifterna om de till Vaktmästarne afsalta sigillpenningar för Utslagen, syntes denna lösen kunna antagas uppgå till omkring 2,400 R:dr för hvardera af de 2:ne större Hof-Rätterne och något öfver 800
R:dr för Skånska Hof-Rätten.
Protokollslösen åter kunde antagas utgöra circa 300 R:dr i hvardera af Svea och Götha Hot-Rätter samt 130 R:dr i Skånska Hof-Rätten.
För närvarande delades domslösen i Svea Hof-Rätt Sålunda, att, sedan Sekreteraren erhållit V3, återstoden skiftades emellan 16 tjenstemän i lika lotter.
Enligt Kongl. Maj:ts förslag komme denna återstod att delas emellan 23 tjenstemän, nemligen 43 Notarier, 3 extra Notarier och 3 Fiskaler, hvilka sistnämnde eljest skulle, åtminstone i Götha och Skånska Hof-Rätterne, erhålla betydligt minskade inkomster.
Genom denna, sportlernas, fördelning på ett större antal lotter finge alltså tjenstemännen äfven vidkännas minskning i sina sportler.
Det vors för undvikande af denna oreda i sportelfördelningen önskligt och nödigt, att bland vilkoren för lönernas åtnjutande äfven den föreskrift lemnades, att hvarje expeditionshafvande skulle uppbära den för hans expedition inflytande lösen.
Härigenom komme dock Sekreteraren att lida en betvdligare minskning i nu innehafvande sportler, för hvilken godtgörelse sålunda borde beredas, alt honom tilldelades särskildt tjenstgöringsarfvode för så vidt den ökade löneu ej ersatte de minskade sportlerna.
De sportler, som Notarierne i följd deraf erhölle, uppginge till 433 R:dr 16 sk.; deraf likväl åtminstone 133 R:dr 16 sk. åtginge till bekostande af renskrifning, så att en behållen sportelinkomst af 300
R:dr återstode för hvarje Notarie.
Aktuarien komme att bibehållas vid sina sportler med undantag af sin andel i Domslösen.
Hvarje Fiskal erhölle i sportler ungefär 40 R:dr, men denne tjensteman finge icke fullt så trägna göromål som Notarien, och hade att påräkna Kanslibiträde för renskrifningen.
Arkivarien undfinge äfven högst obetydliga sportler.
Om man toge i betraktande hvad en Notarie inom de förvaltande verken, t. ex.
General-Tullstyrelsen och Kammar-Kollegium, åtnjöte i löneinkomster, visade sig att denne tjensteman i förra verket hade i lön, tjenstgörings-arfvode och sportler tillsammans 1,281 R:dr 16 sk., samt i Kammar-Kollegium äfvenledes emellan 1,200 och 1,300 R:dr.
Enligt H:r Wetterbergs förslag, skulle Notarierne i Hof-Rätterne bekomma, uti lön och behållna sportler, en del 1,300 R:dr och de öfrige 1,100 R:dr samt af Fiskalerne, en del 1,040 R:dr och de öfriga 840 R:dr.
För öfrigt har H:r Wetterberg hemställt, att det af Utskottet föreslagna vilkor, att tjenstemännen icke, utan Hof-Rättens tillstånd, finge, jemte innehafvande beställning, emottaga annan befattning, skulle afse endast befattning i Statens tjenst, äfvensom att, för möjligheten att skyndsamt genomföra reorganisationen, de uti Kongl. Maj:ts förslag be - 6 Slals-UlskoUels Utlåtande, jM SOI. gärda belopp till extra tjenstemän, såsom kanslibiträden åt Sekreterare, Advokat Fiskaler och Fiskalerne måtte i främsta rummet och under benämning af Kansli medel användas till aflönande af de Kanslister, hvilka icke komme att på de nya platserne användas, utan i stället blefve biträden åt Sekreteraren, Advokat-Fiskalen och Fiskalerne; och borde slutligen för betäckande af Kanslisternes sportelförlust samt för de möjligen qvarstående Proto-Notariernes, Registratorernes och vice Advokat-Fiskalernes skadeslöshållande för deras indragne löner och sportler, den föreskrift meddelas, att de nya lönerne icke finge af tjenstemännen fullt uppbäras förr än innehafvarne af de tjenster, som vore bestämda att indragas, blifvit till annan tjenst befordrade eller på annat sätt afgått och att i sådant afseende lika afdrag borde ske å alla de nya lönerne samt att deremot innehafvarne af de till indragning bestämda tjensterne skulle vara pligtige att deltaga i samma eller ena handa göromål, som dessa tjenstemän hittills ålegat.
Utskottet har, i följd af återremisserne, förehaft detta ärende till förnyad behandling, hvarvid Utskottet, på grund af de anmärkningar, som inom 5:ne
Riksstånd blifvit framställde emot dess tillstyrkande af den föreslagna löneregleringen för Hof-Rätternes tjenstemän och vaktbetjente, funnit sig böra sitt förra yttrande i ämnet frånträda.
Vid granskning af berörde anmärkningar, synas de, hvilka de fleste ledamöter, som inom nämnde Riks-Stånd yttrat sig i frågan, uttalat, hufvudsakligen afse dels nödvändigheten deraf att, innan lönebeloppen fastställas lör de tjenstebefattningar, hvilka komma att å Hof-Rätternes Stater uppföras, en ny arbetsordning för Hof-Rätternes tjenstemän utfärdas samt bestämmelser i afseende på fördelningen af deras sportler meddelas, dels ock behofvet för en del tjenstemän af större löneanslag, än som, enligt Kongl. l\Iaj:ts Nådiga förslag, skulle dem tilldelas.
I afseende å den anmärkta saknaden af arbetsordning för Hof-Rätterne, är dock Utskottet af annan åsigt, och anser, att, innan sjelfva organisationsfrågan först blifvit afgjord, utfärdandet af arbetsordning icke lämpligen bör i frågakomma.
Det synes icke heller Utskottet, som i detta afseende något hinder för löneanslagens bestämmande kan uppstå, efter de upplysniugar om arbetets fördelning tjenstemännen emellan, jorn erhållas af den i Statsråds-Protokollet lemnade utredning af ämnet.
Deremot torde frågan om sportlernas reglering böra vara förut afgjord, på det att Rikets Ständer må sättas i tillfälle att med full säkerhet kunna bedöma hvilken lönetillökning skäligen bör hvarje tjensteman tilläggas.
En fullständig och tillförlitlig utredning af förhållandet med dessa sportler har dock icke kunnat af Utskottet åstadkommas, och en sådan utredning måste i allt fall blifva utan ändamål. då för lönebeloppens bestämmande egentligen erfordras att känna sportlernas reglering för framtiden, hvilken det åter tillkommer Kongl. Maj.t att afgöra.
I fråga om en sådan reglering delar dock Utskottet den åsigt, som af mångå RiksStåndens ledamöter yttrats, att, efter den nya organisationens trädande i verksamhet, all expeditionslösen bör odelad tillfalla vederbörande expeditioushafvande.
Innan Slats-Ulsltollels Ullålande, M 181. 7 sportelregleringen egt rum och Rikets Ständer om densamma fått kännedom, kan alltså ett definitivt bestämmande af lönebeloppen icke ske, och torde det jemväl vara af nytta, att, löre den nya organisationens slutliga fastställande, någon tids erfarenhet vinnes, huruvida densamma må uppfylla det dermed åsyftade ändamål.
Det blifver emellertid nödigt, att, under tiden, de ökade anslagsmedel, hvilka för närvarande anses behöflige till förbättrande af personalens lönevilkor, finnas till Kongl. Maj:ts disposition; och förekommer i sådant afseende, att Kongl.
Maj:l, utom de för detta ändamål af Rikets Ständer vid sednaste Riksdag beviljade 12,000 R:dr. äskat en tillökning i anslag af 9,527 R:dr 40 sk., eller, efter afdrag af 10 R:dr, hvarmed, enligt hvad upplyst blifvit, Götha Hof-Rätts nuvarande anslagsbelopp är i Kongl. Maj:ts Nådiga förslag för högt upptaget, rätteligen 9,517 R:dr 40 sk., samt att de fleste af Riks-Ståndens ledamöter, som yttrat sig, ansett denna summa icke vara för ändamålet tillräcklig, utan, med yrkande af ett högre anslag, instämt uti de vid Utskottets förra betänkande fogade tvenne reservationer, förordande högre löner, den ena för Hof-Rätternes Sekreterare, Notarier och Fiskaler, till ett sammanräknadt belopp af 7,500 R:dr, samt den andra för samma tjenstemän, med undantag af Sekreterarne, till sammanlagdt 6,700 R:dr.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet ofvan anfört, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, utan att antaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i hvad den angår löneregleringen för Hof-Rätternes tjenstemän och vaktbetjente, må, till förbättrande af deras lönevijkor och befrämjande i öfrigt af göromålens behöriga gång, ställa till Kongl. Maj:ts disposition, jemte de vid sednaste Riksdag för innevarande Statsregleringsperiod anvisade 12,000 R:dr, dels den af Kongl. Maj:t äskade summa, rätteligen utgörande 9,517 R:dr 40 sk., dels ock ett särskildt reservationsanslag af 7,000 R:dr, att utgå under den tid nästa Statsreglering omfattar, — med underdånig anhållan derjemte att Kongl. Maj:t täcktes låta verkställa en fullständig, och i möjligaste måtto tillförlitlig, utredning af de sportler, hvilka HofRätternes tjenstemän och vaktbetjente för närvarande åtnjuta, samt vid nästa Riksdag i sammanhang med den förnyade framställning i afseende å löneregleringen, hvilken Kongl. Maj:t kan finna för godt aflåta, jemväl meddela Rikets Ständer grunderna för den framtida fördelningen af sådana sportler, hvilka kunna anses fortfarande böra bibehållas, äfvensom uppgift till hvad belopp dessa sportler kunna beräknas i medeltal uppgå för dem, som skola deraf blifva delaktige.
Elfte punkten, innefattande förklarande, att Utskottet icke funnit skäl föreslå någon förändring i öfrige, under Andra Hufvudtitelu uppförda, anslag och att desamma derföre blifvit till enahanda belopp, som vid förra Riksdagen, å den bifo - 8 Ståts-Utskottets Utlåtande, Jis 182. gade tabellen upptagne.
Af trenne Riks-Stånd, nemligen Preste-, Borgare- och Bonde-Ständen, är denna punkt återremitterad, med anmärkning, att förslagsanslaget: ersättning åt vittnen och farter blifvit i nämnda tabell oriktigt benämndt: ersättning åt vittnen i brottmål; hvaremot Ridderskapet och Adeln, inom hvilket
Stånd samma anmärkning äfven blifvit gjord, utan återremiss beslutat rättelse härutinnan.
Med erkännande af anmärkningens riktighet, får Utskottet meddela, att berörde felaktighet kommer uti det afgifvande förslaget till Riksstat att rättas.
Öfrige punkter af betänkandet
M 67 äro af Riks-Stånden antingen godkände, lagde till handlingarne eller befunne vara af beskaffenhet att dervid fått bero.
Vid 5:te punkten; af H:r Gråå, J. F., som, under åberopande af sin i ämnet förut afgifna reservation, ansåg, att ett fullständigt förslag till lönereglering för FIof-Rätternes tjenstemän och vaktbetjente bordt af Utskottet uppgöras.
Häruti instämde H:rr Waern, C. F., Lindström, P. IL, Hörnstein, C. C., Nordvall, A. F., Berger, A. A. och Berg, P. samt Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson, från Stockholms Län. af Riksdagsfullmäktigen Ola Månsson från Christianstads Län, hvilken åberopade sin förut afgifna reservation i frågan.
M 182.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Juli 18S1, kl. 8 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet M 69, angående utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel. (U. A.) Tredje punkten, angående anslag för bildande af en särskild Ingeniörtrupp, har blifvit återremitterad dels af Borgare-Ståndet, inom hvilket Stånd hufvudsakligen samma anmärkningar framställts, som af Herr Gråå uti dess vid denna punkt fogade reservation blifvit utvecklade, och dessutom den åsigt af flere ledamöter yttrats Slals-Ulskotlets Utlåtande, JYs 182. 9 yttrats, att en dylik trupp icke behöfde under fredstid bildas, utan vid krigsutbrott lätteligen kunde skyndsamt uppsättas med befäl från Ingeniör-Korpsen, men att, om sådant ändock ansågs nödvändigt, tillgångar Härför borde kunna beredas genom inskränkning i andra utgifter inom Hufvudtiteln, samt dels af BondeStåndet, hvarest, utom enahanda anmärkningar, den mening af åtskillige ledamöter blifvit uttalad, att, vid hvarje indeldt Infanteri-Regemente en viss del af sä väl befäl, som manskap kunde bildas för de till Fält-Ingeniörstjensten hörande arbeten, hellre än att en serskild trupp för detta ändamål skapades, hvilken i alla fall skulle blifva för behofvet otillräcklig.
Då emellertid förevarande punkt ur af tvenne Riks-Stånd, eller Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bifallen, får Utskottet Sitt förut afgifna yttrande vidblifva.
Fjerde punkten, om förbättrade lönevilkor för Ingeniör-Korpsen, är återremitterad af Bonde-Ståndet, men deremot godkänd af de öfrige Irenne Riks-Stånden; vid hvilket förhållande Utskottet, med stöd af 75 § Riksdags-Ordningen, finner återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Åttonde punkten rörande anslag för inrättande af Instruktions-kompagnier vid indelda Infanteriet, har Utskottet från Borgare- och Bonde-Stånden erhållit återremiss, hvaremot samma punkt blifvit af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet bifallen.
Hos Borgare-Ståndet är anmärkt, att, ehuru Rikets Ständer vid flere föregående Riksmöten funnit sig icke kunna bifalla då gjord
Nådig fram ställning om anslag för berörde ändamål, Regeringen, sorn fortfarande ansett dylika kompanier oundgängligen nödvändige för det indelda Infanteriets användbarhet, blott låtit bero vid Rikets Ständers afslag och icke sökt att genom besparingar inom Hufvudtiteln och om så erfordrades, indragningar, åstadkomma de för ändamålet nödige medel, eller ens ådagalägger att tillgångar på denna väg ej kunde beredas.
Inom Bonde-Ståndet hafva åtskillige ledamöter åberopat den af Herr Gråå emot denna punkt afgifna reservation, andre åter hänvisat å den utväg, till beredande af tillgångar i förevarande hänseende, att ett visst antal rotar vid indelda Infanteriet höllos vakante samt vakansafgifterne för ändamålet disponerades.
Men som, på sätt nämndt är, Ridderskapet och Adelil samt Preste-Ståndet godkänt, Utskottets yttrande i denna punkt anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva.
Elfte punkten, angående löneförhöjning för en del af underbefälet vid ArlilleriRegemeuterne.
Trettonde punkten, om tillökning af anslaget till Kavalleri-och Artilleri-hästars remontering och skoning, samt Fjortonde punkten, hvaruti Utskottet tillstyrkte, alt reservations-anslaget till fouragering af Artilleriets legda hästar och förslags-anslaget till four agering af värfvade Bth. lill R.
Brot. 1835 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 23 Haft. 2 10 Slals-Ulskollels Ullålande, J\l 182.
Kavalleriets och Artilleriets hästar mätte sammanföras under rubrik:
Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar, Förslags-anslag, hafva blifvit återremitterade af Bonde-Ständet.
Då likväl dessa punkter alla äro godkände af de öfrige trenne Riks-Stånden, kunna, jemlikt 75 § Rikdags-Ordningen, återremisserrce icke till någon åtgärd föranleda.
Sjuttonde punkten, rörande väckt fråga om slitningspenningar åt manskapet vid Gottlands Nationalbeväring, är återremitterad af Preste- och Bonde-Stånden på grund af flere ledamöters anmärkningar, att nämnda manskap syntes ega skäligt anspråk, att, lika med beväringsmanskapet i det öfriga Sverige, komma i åtnjutande af slitningspenningar, desto hellre, sorn, på sednare åren, i stället för de i konventionen föreskrifne kompanimöten, bataljonsmöteri hållits, för inställelse hvarvid manskapet ofta hade flere mil att färdas; att de beväringsskvldige väl icke ålåge att vara försedde med uniform, men att en sådan dock, uppå befälets uppmaning, blifvit antagen, samt att, ehuru vapenöfuingarne på Gottland räckte kortare tid, än heväringens i det öfriga Sverige, slitningen af kläder likväl för hvarje dag vore lika stor, som för fasta landets beväring, hvilken såsom slitnings-ersättning ensamt för skjortor, strumpor och skor erhålla 4 sk. om dagen.
Denna punkt har deremot af de öfrige tvenne Riks-Stånden, eller Ridder skapet och Adeln samt Borgare-Ståndet blifvit bifallen; vid hvilket förhållande och då, enligt hvad under frågans behandling hos Ridderskapet och Adeln af vederbörande Departements-Chef är upplyst, Gottlands Nationalbeväring, om den med underdånig framställning i förevarande hänseende vänder sig till Kongl. Maj:t och dess anspråk finnes väl grundadt, utan tvifvel får den önskade slitnings-ersättningen sig tillagd, utan att serskildt anslag för detta behof erfordras, Utskottet funnit sig icke höra frångå sitt i frågan förut afgifna yttrande.
Tjugonde punkten, i fråga om förhöjning i förslags-anslaget till beväringsmanskapets vapenöfning.
Tjugondeförsla punkten, deruti Utskottet tillstyrkt öfverflyttning till ordinarie
Stat af ett förut utgående extra anslag till kompletterande af beväringsmanskapets reservförråd, samt Tjugondefjerde punkten, sednare momentet, angående ifrågaställd förhöjning af förslagsanslaget till rese- och traktaments-kostnader, hafva blifvit återremitterade, de första två punkterna af Borgare-Ståndet samt sistnämnda punkt och moment af Ridderskapet och Adeln; men som desamma äro af tre Riks-Stånd godkände, kunna, jemlikt 75 g Riksdags-Ordningen, återremisserne icke till någon åtgärd föranleda.
Öfrige punkter af Betänkandet M 69 äro af samtelige Riks-Stånden antingen godkände, lagde till handlingarne eller annars lemnade utan anmärkning; hvadan något vidare yttrande från Utskottets sida öfver dessa punkter icke erfordras.
Stockholm den 14 Juli 1854. Stats-Ulskollcts Utlåtande, JY2 lt!5.
Vid åttonde punkten: af Herr Gråd, J. F., som åberopade siri förut i ämnet afgifna reservation.
Häruti instämde Herr Berger, A. A. M 183.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Juli 18S4, kl. 8 e. m.
Utlåtandei anledning af återrernisser af Betänkandet 71, angående reglering af utgifterna under Riks-Statens 6:te Hufvudtitel. (U. A.) 2:dra punkten, rörande anslaget till och reglering af Bergs-kollegium med Bergslags-Staterna, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterad, i följd af deremot framställde anmärkningar, innefattande hufvudsakligen: att, sedan vid 1847 och 1848 årens riksmöte Kongl. Majit i Nåder föreslagit Bergs-kollegii förändring till ett embetsverk med fåtaligare personal, men Rikets Ständer, som då arisågo den kollegiala formen böra bibehållas, icke dertill lemnat bifall, samt Statsanslaget till Kollegium vid sednaste
Riksdag blifvit nedsatt,' med begäran derjemte att Kongl.