Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu beträffar det antal läkare, som för den sålunda organiserade flottan oundgängligen komme alt under olika förhållanden erfordras, lar Kollegium, innan ett detaljeradt förslag i detta afseende framställes, såsom allmän grundsats föreslå, att flottans läkare-korps, ehuru särskildt beräknad för denna afdelning af försvars-verket, likväl bör ställas i närmaste samband med fältläkare-korpsen, och betraktas såsom en afdelning af denna, så att enahanda tjenstegrader med hufvudsakligen enahanda ordinarie löneförmåner inom båda afdelningarne bestämmas, och befordran från den ena till den andra af dem efter gällande bcfordrings-lagar, må ega rum, såsom ock för det närvarande är händelsen.
Ulan iaktagande af denna grundsats, skulle nämligen otvifvelaktig! ökade svårigheter möta för tjensternas besättande med fullt skicklige och kompetente läkare, vare sig vid arméen eller flottan, allt eftersom fördelarne visade sig öfvervägande på den ena eller andra tjenstebanan; hvaremot om full likhet införes och bibehålies dem emellan, och öfvergången från det ena vapnet till det andra 'är obehindrad, nödig tillgäng på sökande med skäl bör kunna förväntas.
Den fördel, med hänsyn till tjenstbarheten, som härflyter af en längre vana vid den ena eller andra arten af tjenstgöring, vare sig lill sjös eller vid landt-arméen, behöfver härigenom icke gå förlorad, enär Kongl. Majit alltid är i tillfälle, att vid befordringar fästa serskildt Kongl. Maj:ts Nåd.
1850. 67 nådigt afseende på forvärfvad erfarenhet och ådagalagd skicklighet inom den afdelning af korpsen, der befordran sökes.
För uppgörande af ett ändamålsenligt förslag till organisation af läkarestaten vid Kongl, flottan, möta i alla fall vida större svårigheter, än då frågan är om läkare-personalen vid arméen, i anseende till det missförhållande som eger rum emellan den styrka, hvilken under fredstid är till tjenstgöring vid Kongl, flottans stationer eller till öfning på sjön beordrad, samt alltså tarfvar läkarevård om den, som, vid inträffande krigsrustning anlitas, enär den förra icke fullt uppgår till en femtedel af den personal, som, vid hela flottans utrustning, i tjenstgöring inträder, hvaraf ock följer å ena sidan, att en läkare-stat, beräknad for behofvet under fred, i ingen mon motsvarar det under krig, och å den andra, att underhållande i fredstid af en läkare-korps, som blefve tillräcklig äfven för krig, skulle medföra allt för stora utgifter.
En medelväg mäste således sökas, men äfven denna är icke lätt att finna.
Beräknas nu, med ledning af den meddelade planen, hehofvet af läkare vid flottan, under fred efter samma grunder som vid ordnandet af arméens läkarevård blifvit följde, såvidt nämligen de äro hit tillämpliga; så erfordras:
Vid Carlskrona station Regements-läkare 2.
Bataljonsläkare ^'8 Vid Stockholms station:
Regements-läkare i.
Bataljonsläkare 2.
Vid Götheborgs station:
Batalj ons-läkare l*> hvartill kommer under öfningstiden hvarje år å 1 Fregatt: Uppbörds-läkare 1.
Biträdande dito 1.
2 Corvetter:
Uppbörds-läkare 2.
3 Briggar:
Dito dito 3.
Transport 19. 68 Kongl. Maj:ts Nåd.
Transport 19.
å 4 bataljoner kanonjo Ilar:
Uppbörds-läkare 4.
Summa läkare oundgängligen erforderliga under fred 23. tor fyllande af hvilket behof redan finnas anställde vid Carlskrona station:
Öfver-fältläkare Regements dito Bataljons dito vid Stockholms station:
Regementsläkare Bataljons dito vid Götheborgs station: Bataljonsläkare . 1.
; p samt pensionärer vid Kongl, flottan 4.
Summa 14. efter afdrag hvaraf, bristen som behöfde fyllas blefve inalles ... 9. legi timerade läkare.
Ehuru, under vanliga förhållanden, denna brist varit föga kännbar, emedan vid inträffade vakanser äfvensom vid de, tid efter annan utrustade öfnings-expedilioncrne, hehofvel af läkare vid flottan kunnat fyllas, dels genom extra läkares beordrande från faltlakare-korpsen, dels genom frivillige, kan dock, då pensionärer och stipendiater i fällläkare-korpsen för andra tjenstgöringår äro behöflige, säsom-under armée-korpsens sammandragning i Skåne och Schlesvig år 1848, flottans behof af läkare icke fyllas, utan att den minskning i tillgången af sådane flir arméen, som sålunda föranledes, menligt inverkar på ordnandet af denna sednares läkarevård; och det är alltså i första rummet af vigt, att flottans läkarestat så bestämmes, att den åtminstone må vara tillräcklig för fredsfot.
Kollegium anser att detta lämpligast kan ske genom följande anordningar: l:o Den vidsträcktare sjukvård, som vid stora flottans station, Carlskrona, under alla förhållanden eger rum, fordrar äfven närvaron derstädes af en chef för densamma.
Kollegium anser och föreslår alltså, att en sådan der må finnas; men Kongl. Maj:ts Nåd.
69 i betraktande af den, utaf kollegium i underdånighet föreslagna organisation af laltläkare-korpsen, synes den läkare, hvilken i denna egenskap anslälles, fullt jemförlig med de för arméen erforderliga fallläkarne, hvadan alltså hans embetsmannaställning borde lämpas till öfverensstämmelse med dessas, och alltså hans tjenstegrad, aflöning under tjenstgöring utom stationen och pensionsrätt vid afskedslagandet bestämmas lika med kommendör-kapiteners vid flottan; hans åliggande hufvudsakligen blifva att, såsom tillhörande befälhafvande-amiralens stab, tillhandagå denne med råd och upplysningar i allt, hvad till sjukvården hörer, såväl vid stationen som för utgående sjöexpeditioner, samt i behörig ordning anmäla hvad i denna del förtjenar uppmärksamhet eller tarfvar åtgärd; att hafva specielt inseende öfver sjukhusen å stationen, samt öfver instrument- och medikaments-förråden; och att, såsom närmaste förman för de vid stationen anställde läkare, från desse emottaga rapporter om allt hvad lill helsö- och sjukvården hörer, äfvensom till Kongl.
Sundhets-kollegiuin derom afgifva de berättelser, hvilka i författningarna äro eller varda föreskrifne m. m., allt efter serskild nådig instruktion; och hvad slutligen angår denne fältläkares lönevilkor, anser kollegium, med afseende på den trägna och oafbruina tjenstgöring, honom kommer att åligga, ordinarie lönen böra bestämmas lika med hvad öfver-faltläkaren vid flottan nu åtnjuter eller 1,200 R:dr årligen; jemte de serskildta förmåner, hvilka möjligen dermed äro förenade, såsom inqvarteringspenningar, eller fri honing m. m. 2:o Ej blott, såsom en oumbärlig befordringsgrad inom flottans läkare-korps och med afseende på önskvärd öfverensstämmelse mellan organisationen af denna och arméens läkare-stat, utan ock för sjukvårdens fullkomnande under fredstid samt för att vid inträffande krig cga att påräkna åtminstone några mera erfarne läkare för fyllande af de vigtigaste befattningarne vid sjukvården, anser kollegium att 3:ne regementsläkare-platser, nämligen 2:ne vid Carlskrona och en vid Stockholms station böra finnas, med enahanda tjenstskyldighet under fred, som för regements-läkarne nu är bestämd.
Dessa läkares löner böra rättvisligen fastställas till lika belopp med hvad regements-läkaren i Carlskrona nu åtnjuter, eller 800 R:dr årligen, hvarjemte, på sätt för arméen i underdånighet är föreslaget, af regements-läkarne vid flottan, hvilka nu ega rang lika med kapiten-löjtnanter, den äldste i tjernsten må åtnjuta kapitens (majors) rang och vid tjenstgöring utom stationen deremot svarande aflöning, samt tillerkännas denna grad tillkommande pensionsrätt. 3:o Hvad angår bataljons-läkarne, för det närvarande 7 till antalet, åtnjuta dessa samtliga 400
R:dr i årlig lön hvardera; och kollegium anser alt sex af 70 Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. om Statsverk. 1850. dessa tjenstår, hvartill endast fullt kompetente läkare kunna befordras, böra bibehållas såsom förste bataljonsläkare, endast med det tillägg, att, såsom för fältläkare-korpsen är i underdånighet föreslaget, de må ega löjtnants rang, samt efter 8 års berömlig tjenstgöring inom denna grad, erhålla en lönetillökning af 100 R:dr årligen, äfvensom efter 12 års tjenstetid inom graden regements-läkare-rang oeh deremot svarande aflöning vid tjenstgöring utom stationen.
Af desse bataljonsläkare skulle 3:ne tillhöra Carlskrona, 2:ne Stockholms och en Götheborgs station. 4:o
Till förstärkning af flottans läkare-korps, föreslår kollegium, att 3:ne andre bataljonsläkare-tjenster nu måtte i stat uppföras med under-löjtnants grad och årlig lön af 250 R:dr, som, med förutsättning, alt de, vid inträdet i tjenst eller sedermera, sig fullt legitimerat, efter 8 års tjenstgöring inom graden höjes med 50 % eller till 375 R:dr, då de äfven erhålla löjtnants rang och deremot svarande aflöning vid kommenderingar.
Till dessa tjenster skulle för öfrigt i brist på kompetente sökande äfven icke fullt legitimerade, som af Kongl.
Sundhetskollegium dertill pröfvades skicklige, kunna af kollegium förordnas med åtnjutande af löner såsom arfvode.
Desse läkares station blefve Carlskrona; dock horde den förmån dem förunnas, att, såvida de icke vore fullt kompetente, tjenstledighet dem beviljades för studiernes afslutande å de tider, då deras tjenstgöring icke oundgängligen erfordrades. öro Vidare anser kollegium, att antalet af stipendiater i flottan, nu inalles fyra, bör, med lika slipendii-belopp, som nu är bestämdt, eller 150 R:dr årligen, ökas till Tio, hvarigenom med minsta kostnad beredes tillgång på läkare för öfnings-expeditionerne, vid hvilka dock, efter omständigheterna, äfven såväl förste som andre bataljons-läkare skäligen borde turvis användas, för att vinna speciel erfarenhet i helsö- och sjukvården till sjös.
Efter hvad sålunda är föreslaget, skulle flottans ordinarie läkare-stat komma att utgöra: 1 Fältläkare 1,200 r:dr årlig lön.
3 Regementsläkare, å 800 r:dr, .... 2,400.
6 Förste bataljons dito, å 400 r:dr, . . . 2,400.
3 Andre bataljons dito, å 250 r:dr, . . . 750. 10 Stipendiater i flottan, å 150 r:dr, . . . 1,500.
Transport: 8,250.
Prop. om Statsverk. 1850. 71
Då arfvode» från för: 1 1 1 7 4 Transport: hvartill efter vissa års förlopp prsesumtivt tillkommer löneförhöjning för tvenne förste och en andre bataljonsläkare detta belopp afdrages nu utgående löner och Regementsläkare r:dr Öfver-fältläkare Carlskrona dito i Stockholm .
Bataljons dito, å 400 r:dr, . . Stipendiater, å 150 r:dr, .
. och tillökning för under lönerne inbegripen spanmål så blefve den tillökning i utgift, som af den nya 8,250. 375. 1,200. 800. 600. 2,800. 600. 200. _8,625.
6,200. staten uppkommer 2,425 r:dr årligen.
Den sålunda organiserade läkare-staten för flottan i fredstid, kan visserligen, om alla platserna äro behörigen besatta, hilda en äfven för kriget påräknelig stam af läkare för ifrågavarande vapen, men huru föga denna i allt fall kommer att motsvara behofvet, om liela flottan på en gång utrustades, synes af följande kalkyl öfver det då erforderliga antal läkare, nämligen:
För stora flottan, fördelad på 3:ne divisioner: Divisions-läkare .... - 3.
Upphörds-läkare 24.
Biträdande läkare . . • 6- 33.
För skäl'gårds-Jlottan:
Divisions-läkare 3.
Bataljonsläkare 22. 25
Vid sjukhusen å stationerna:
Fält-läkare 3.
Transport: 3. 58. 72 Kongl. Maj:ts Nåd.
Pro-p. om Statsverk. 1850.
Transport: 3. 58.
Sjukhus-läkare .
S1. legitimerade läkare, och då härifrån dragas de i fred befintlige ....
23. uppkommer en brist af icke mindre än 58. legitimerade läkare, för fyllande hvaraf ingen i stat uppförd tillgång på förhand finnes, såvida arméen, såsom förmodas bör, liktidigt behöfver använda hela faltläkare-korpsen.
Imedlertid vågar kollegium icke föreslå, att under fredstid anställa ett emot detta behof ens aproximalivt svarande antal läkare, emedan, å ena sidan, om deras ordinarie aflöning bestämdes så hög att den kunde föranleda behörigen qvalificerade läkare att söka dessa befattningar, derigenom under en lång fred skulle uppkomma en högst betydlig statsutgift, utan motsvarande gagn; och om åter förmånerne af inträdet i denna reservläkare-korps för flottan vore ringa, skulle ingen kompetent läkare till sådant inträde sig anmäla.
Kollegium anser derföre att, så betänkligt det än må synas, ingen annan utväg finnes, än alt, vid inträffande krig, genom då beviljade goda aflöningsvilkor, förmå icke förut antagne läkare alt i tjenstgöring vid flottan ingå.
Det i krigstid erforderliga antalet underläkare, nämligen vid sjukhusen 50 och praesumlivt för fartygen 10, eller tillsammans 60, bör ulan svårighet för tillfället kunna anskaffas och bildas.
EKSTRÖMER. M. af Pontin.
Ekelund. E. G.
Engberg. J. Jungberg.
Vidimeras ex officio Fr. II.
STOCKHOLM, tryckt ros isaac marcus, isso. Kongl.
Prog, om Statsverk. 1850.
1 Utdrag af Protocollet öfver Civil-ärender, hållet inför Hans MajU Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 13 Noveni■ ber 1850.
Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärenderne, Herr Friherre Stjerneld; Statsråden:
Departements-chefen, Stats-rådet Fåhreeus, föredrog i underdånighet de ärender, hvilka i anledning af nedanupptagne underdåniga framställningar eller eljest förekommande omständigheter vore att taga i öfvervägande i afseende på del förslag till reglering af utgifterne under Riks-statens sjette hufvudtitel, hvilket borde Rikets Ständer vid nu förestående Riksdag uti Kongl.
Maj:ts nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof föreläggas, nämligen hvad angår anslagen för: ■— — — — — — .— Öfver-Ståthällare- embetet:
Öfver-Slåthållare-embelets underdåniga skrifvelse af den 9 Juli innevarande år, hvaruti, ehuru Öfver-Stålhållare-embetets, under den 21 Juli 1840 och 13 April 1847, framställda underdåniga förslag till reglering af tjenster Bil. n-.o 5. till K.
Maj:ts Prop. om Statsverk. 1 Sami. 1 Afd.
1 Uiift. i 2 Kongl. Maj\ts Nåd.
Prop. om Statsverk. 1850. och löner på Öfver-Stålhållare-embetets Kanslis stat, vid afgifvandet till sistförflulna Riksdag af nådig proposition om Statsverkets tillstånd och behof utgjort föremål för Kongl. Majits nådiga pröfning, samt Kongl.
Majit då ansett sig endast i viss mån böra äska den efter ofvanberörde förslag erforderliga anslags-tillökning, hvilket anslags-belopp blifvit af Rikets Ständer vägradt, Öfver-Ståthållare-embetet likväl, i betraktande af den vanlottade ställning, hvari de fleste tjenstemän och betjente å Öfver-Ståthållare-embelets Kanslis stat i afseende på lönevilkoren sig befunne, å nyo afgifvit underdånigt förslag till reglering af tjenste-befattningarne och lönerne å nämnde stat, hvarvid, beträffande först tjensternes reglering, — — — — — — — — — Öfver-Ståthållare-embetet i underdånighet hemställt dels att, enär behofvet af en kanslist till biträde åt fogaten blifvit erkänd t genom Kongl. Brefvet den 16 Februari 1842, hvaruti, likasom sedermera årligen medelst särskilda nådiga beslut, ett belopp af 300 r:dr blifvit till arfvode för en sådan befattning anslaget, samt äfven vid sekreterare-expeditionen ytterligare kanslist-biträde vore af nöden, en kanslist, till tjenstgöring hos fogaten, med skyldighet att jemväl hos sekreteraren biträda, finge med ny lön på stat uppföras; dels ock att, som å nuvarande stat upptagne 12 exsekutions-beljenter vore alltför otillräckliga för de ständigt tilltagande göromålens bestridande, samt exsekuliousbetjenternes sporlel-iukomster den sednare tiden blifvit betydligt minskade, i följd hvaraf biträde af duglige extra ordinarie exsekutions-beljenter ej eller kunde såsom förut påräknas, exsekulions-betjenternas antal måtte, såsom äfvenledes förut varit i underdånighet föreslaget, ökas till sexton.
Vidkommande derefter regleringen af lönerne, har Öfver-Stålhållare-embetet i underdånighet anfört: att desse löner ännu vore desamma, som vid den allmänna löneförbättringen vid '1815 års Riksdag fastställdes, endast med den olikhet, att den under lönerna beräknade spannmål, hvars minimivärde då bestämdes till 4s r:dr per tunna, numera vore dessa, likasom i allmänhet andra, från Statsverket utgående löner tillagd efter ett pris af 7 r:dr tunnan; att under den långa tid af 35 år, som efter lönernes bestämmande förflutit, ej allenast göromålen i Öfver-Slåthållare-embetets kansli tilltagit i mängd och omfång, ulan äfven lefnadskostnaden blifvit vida dyrare och i följd deraf lönerne alltmer otillräckliga, så att de numera på långt när icke förslogo till en tarflig utkomst; — — — — — — — — — — — — att de flere embetsverk, som jemte Öfverståthållare-embetets kansli år \81 o, erhöllo tillökta löner, sedermera kommit i åtnjutande af ytterligare löne-förbättring, en del till och med särskilda gånger; samt slutligen alt Öfver-Ståthållare-embetels kansli syntes vara det enda embetsverk inom hufvudstaden, Kongl. Maj:ts Nåd.
1850. 3 hvars tjenstemän och betjente icke efter sistnämnde år blifvit hugnade med förbättrade lönevilkor; och har Öfver-Ståthållare-embetet, vid sådana förhållanden och då obestridligt vore, att oftanämnde tjenstemäns och betjentes anspråk på löneförhöjning grundade sig på behof, billighet och rättvisa, efter dessa grunder samt med ledning af de för Svea Hofrätt och Rikets Kollegier samt
Stockholms stads tjenstemän gällande aflönings-stater, i underdånighet föreslagit — — — — — — — — — — — — — alt för den Kanslist, som enligt hvad ofvanberördt är, mot särskildt arfvode af 300 r:dr årligen sedan 1842 varit till biträde åt Fogaten anställd, men hädanefter skulle vara skyldig att jemväl vid Sekreterare-expeditionen biträda, ny lön uppfördes till belopp af R:dr 400: — — att enär fullt dugliga personer till Vaktmästare, hvilka skola gå Fogaten tillhanda vid fångvården samt vid kommunikationer och verkställande af utslag i brottmål, och på hvilka anspråken vore större an hos vaktbetjente i allmänhet, icke kunde erhållas med mindre de någorlunda väl aflönades, — —• — — — — •— — — de tvänue under-Vaklmästare, hvilka, enligt särskilda nådiga Rref sedan 1 842 årligen fått sig tilldeladt ett arfvode af 50 r:dr hvardera, men i lön endast åtnjuta 97 r:dr, med derunder inbegripne 8 tunnor spannmål, i stället erhölle hvardera 200 r:dr eller för begge tillsammans .
R:dr 400: — — att för sexton Exsekutionsbetjenter, hvartill antalet från nuvarande tolf, hvilka hvardera uppbära i lön, med derunder beräknade 10 tunnor spannmål, r:dr 118: 16, nu föreslagits att ökas, i lön för hvarje uppfördes 130 r.dr, utgörande tillsammans
R:dr 2,080: — — samt slutligen alt de fyra Vaktknektarne vid Geddstugan, hvilka i följd af Kongl.
Brefvet den 17 Augusti 1833, tills vidare och intill dess en allmän reglering af Öfver-Ståthållare-embetets Kanslis stat kunde tillvägabringas, af sjette
Hufvudtitelns besparingar undfått tillökning i aflöning till enahanda belopp med deras vederlikar vid Länshäktena eller 106 r:dr 32 sk. med 6 tunnor spannmål derunder, men å stat endast hade i lön, med derunder begripna 5 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. om Statsverk. 1850. tunnor spannmål, hvardera 59 r:dr 8 sk., erhölle i lön hvardera 133 r:dr 16 sk. eller tillsammans för alla fyra R:dr 533: 16. — Stats-rådet, sorn, — — —, — . _ — — — — Beträffande åter de af Öfver-Ståthållare-embetet föreslagne förhöjningar i aflöningsstaten för Öfver-Ståthållare-embetets Kansli, fann Statsrådet, ehuru erkännande billigheten äfven i öfriga delar af förslaget, sig likväl föranlåtet vid detta tillfälle inskränka sitt underdåniga tillstyrkande till förnyande af hvad propositionen om Statsverkets tillstånd och behof till nästlidne Riksdag i afseende på Öfver-Ståthållare-embetets Kansli innehåller, hvilket ”med hänseende till Statsverkets dåvarande knappa tillgångar” icke å den Riksdagen biet af Rikets Ständer bifallet, nämligen att å staten måtte uppföras: a) för ytterligare 4 Exsekutionsbetjenter, lön"
å 108: 16 för hvardera eller tillsammans 433: 16. — b) för en Kanslist till biträde åt Fogaten, lön .... 300: — — c) för 2:ne under-Vaktmästare, tillökning å 50 r:dr . . . 100: — — d) för 4 Vaktknektar vid Gäldstugan, d:o å 53: 24. . . 214: — Summa B:o R.dr 1,047: 16. — Landsstaten. a) Sedan, i enlighet med Rikets Ständers i underdånig skrifvelse den 22 October 1848 anmälda beslut, den så kallade Fahlu kungsgårds hjelp blifvit, genom Kongl.
Maj 1849 från och med sistnämnde år afskaffad, emot samtidigt försvinnande af derför medgifven lindring i bevillningeu, men med iakttagande att för den del af räntan, som vore numera Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön och till embetsrummens eldning anslagen, utgörande 462 Ml lass ved, och i staten upptagen till 635 r:dr 32 sk. 5 rst., hvaraf 86 rdr 32 sk. såsom värdet af 16 famnar björk- och 8 famnar alved årligen beräknats för embetsrummens uppeldning och återstoden ingått i Landshöfdingens lön med 549 r:dr 5 rst., ersättning skulle
Landshöfdingen lemnäs efter årlig markegång och, intill dess anslag dertill kunde vara- å stal anvisadt, utgå af öfverskotten å Statsverkets inkomster, tillstyrkte Statsrådet nu, det Kongl- Maj:t måtte i nåder föreslå Rikets Ständer, att dessa 549 r:dr Kongl. Maf.ts Nåd.
Prop. om Statsverk. 1850. 5 rst. såsom kontant lönebelopp måtte på Staten för Landshöfdingeaflöningen upptagas emot det att förenämnde 635 r:dr 32 sk. o rst. såsom inbegripna i den indragna räntan, i stället från Staten försvinna; hemställande Statsrådet, att nuvarande Landshöfdingen Lorichs måtte i nåder förklaras berättigad, så länge han i embetet qvarstår, till åtnjutande af den förhöjning utöfver det i stat upptagna beloppet, som genom räntans beräkning efter årets markegång möjligen kan komma att uppstå, att utgå af sjette Hufvudtilelns besparingar, äfvensom att från samma HufvudtiteJs förslags-anslag för skrifmaterialier och expenser må utgå värdet af de 24 famnar ved som till eldning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Fahlun embetsrum erfordras. bj Frågan om löneregleringen för Lands-staten, i afseende hvarå Kongl. Maj:t, sedan Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag förklarat sig då icke kunna bevilja de för denna reglering i Kongl. Majrts
Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof äskade anslag, genom Chefen för Civil-Departementet anbefallt samtlige Landshöfdingarne att låta upprätta och lill Civil-Departementet insända fullständiga uppgifter å de till hvarje Lands-Stats tjenst utom Landshöfdingarnes, hörande löningsförmåner i kontant indelta räntor kronotionde och boställen, äfvensom dervid belöpande extrainkomster af provisioner, debetsedel-lösen m. m., allt beräknadt i medeltal för de tre sista åren; af hvilka, till Civil-Departementet inkomne uppgifter befinnes, det berörde lönings-förmåner utgöra följande belopp, nämligen: kontanta löner 120,442: 45, 0. indelta löner . . . . , 185,859: 25, 10. boställsafkastningen med beräkning af boställs-räntorna . . 93,000: — — debetsedel-lösen 16,000:
-— — provisioner som under särskilda titlar kunna besparas . . 65,940: 37, 7. hvaraf 3,679: 37, 10 utgå af folkskole-afgiften, samt 37L 15, 8 likaledes icke utgått af allmänna medel.
Summa R:dr B:ko 481,243: F 3, 2. hvaremot, enligt det, på nådig befallning, af kommitterade för beskattningsväsendels samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenklande år 1847 uppgjorda, i Statsråds-protokollet öfver Civil-ärender för den 9 November samma år, till hufvudsakliga innehållet införda och af Kongl. Maj:t, till grund för Dess då till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition i ämnet, antagna förslag, totalbeloppet af de erforderliga lönerne, med beräkning dervid att
Iläradsskrifvaretjensterne skulle indragas emot det ett mindre antal så kallade Häradsbokhållare blefve tillsatte, skulle, med en af Kongl. Maj:t gjord rättelse uppgå lill Banko R:dr 514,273: 16, så att, då enligt ofvanberörde beräkning löneförmånerne nu uppgå till. . . . 481,243: 13, 2 6 Kongl. May.t a Nåd.