Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anser sig derföre böra tillstyrka bifall till motionerna i detta afseende; och då, med ett läroämnes införande inom elementarläroverket, står i oskiljaktigt sammanhang dess upptagande i student-examen, åtminstone så länge hos oss en så beskaffad högre läroanstalt saknas, som kunde motsvara hvad i andra länder kallas Polytechniskt Institut och i följd deraf högsta målet för ynglingarnes sträfvan inom elementar-läroverket städse är att genomgå student-examen, synes motionärernes framställning äfven i denna del förtjena afseende.
Student-examen utöfvar på ungdomen, medan den ännu befinner sig i skolan, den starkaste inverkan.
Om gagneligheten af denna inverkan kunna tankarne vara delade, och motionärerne hafva derföre äfven i sina förslag uttryckt, att de afse förhållandena, sådane de äro, till dess någon förändring i denna examen inträffar.
Så länge den bibehålies i sin nuvarande form, skulle säkerligen bemödandet, att lill studium af ett nytt läroämne uppmuntra lärjungarne, vara nästan utan frukt, om icke utsigt förefunnes, att i student-examen ådagalägga den inhemtade kunskapen.
Att emellertid den nu omtalade undervisningen i fysik och kemi endast kan ifrågakomma vid Rikets större elementar-läroverk, torde, utan att ingå i en vidlyftigare bevisning, få anses för gifvet.
Utskottet får på grund häraf vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t framställa den underdåniga anhållan, att i den nya skol-ordningen föreskrifvas må, det fysik och kemi skola upptagas såsom undervisnings-ämnen vid de större elementar-läroverken i Riket, och att det tillägg må göras i föreskriflerne, angående student-examen, att, så länge den qvarstår, universiteternes lärare må vara skyldige att, när ynglingar eller Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 116. 25 eller målsmän sådant åstunda, vid student-examen examinera och afgifva betyg äfven i fysik och kemi.
M:o 116.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Aug. 1834, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckte förslag om utvidgande af en del Elemenlar-Läroverk.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har att, i anledning af erhållne remisser, utlåta sig öfver följande motioner i ofvantiämnde syftning, nemligen: l:o) En, väckt inom Högvördiga Preste-Ståndet, af Herr Doktor Nordlander, hvilken, under erinran om det behof af ett fullständigare och mera mångsidigt vetande, som mer och mer öfver allt gåfve sig tillkänna, tillika fästat uppmärksamheten på de stora svårigheter för tillfredsställande af detta behof, hvilka i de två nordligaste provinserna af Riket mötte, enär de i Westerbotten och Norrbotten befintliga lärdoms- och apologist-skolor icke kunde lemna tillräcklig undervisning åt de ynglingar, som ämnade ingå i Kyrkans och Statens öfriga tjenst; utan nödgades ynglingar från dessa orter, för att erhålla det mått af kunskaper, som erfordrades för Student-examen, att resa 20, ända lill 70 mil, hvilken olägenhet Motionären ansett billigtvis böra genom Statens åtgärd afhjelpas; och då staden Piteå, belägen 48 mil norr om Hernösand och 22 mil söder om Haparanda, syntes vara rätta platsen för en ny utvidgad läroanstalt, har Motionären hemställt, att skolan i Piteå måtte, vid den blifvande skole-regleringdn, varda till ett fullständigt Elementar-liiroverk utvidgad, med enahanda anslag och lärarepersonal, som äro Elementar-läroverket i Ostersund beviljade. 2:o) En, inom Viillofliga Borgare-Ståndet afgifven, af Herr Boman, som anfört, alt kändt vore, det Trivial-skolan i Fahlun, i anseende till dess ringa antal lärare och de derefter lämpade läroämnen, icke leinnade tillfälle att inhemta de kunskaper, som för afgång lill universitetet erfordrades, utan att läroverket i Westerås, eller ock någon aflägsnare läroanstalt, mäste för sådant ändamål af ynglingar från
Dalarne besökas, hvarmed vore förenade stora kostnader, hvilka utestängde många goda anlag från en bana, på hvilken desse kunnat gagna både sig och fosterlandet och nödgade dem att söka sin verksamhet på områden, hvarest de, i saknad af naturlig håg och fallenhet, knappast kunde vinna utkomst.
Härtill komme dessutom den våda, som vore förenad dermed, att ynglingen i en ålder, då han i allmänhet vore mest blottställd för frestelser, förflyttades från hemmet till en ort, der föräldrar och målsmän ofta, i saknad af bekantskaper, voro ur lilfälle alt bereda honom en närmare tillsyn och vård.
På grund häraf och då billigheten fordrade, all, när, bland andre orter, den lilla grannprovinsen Nerike blifvit försedd Bih. till R.
Prot. 1SS3 & ISSi.
S Sami. SS Haft. 4 26 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o Ii6. med ett fullständigt läroverk, den vidsträckta och folkrika provinsen Dalarne, Stjernhjelms, Jesper Svedbergs och Wallins hembygd, linge samma förmän, har Herr Boman föreslagit Fahlu Trivialskolas reorganisation till ett fullständigt Elen/eniar-läroverk, t. ex. i likhet med det uti Orebro af Staten bekostade, samt att nödiga medel härtill måtte af Rikets Ständer anvisas; och har Herr Boman slutligen upplyst, alt för närvarande sju ordinarie lärare och ett par dupplikanter vid skolan i Fahlun af Staten aflönas med sammanräknade 6,110 R:dr B:co, hvartill komme en af Staden lemnad boställslägenhet, sorn af Rector Scholae disponeras, så att det vöre anledning förmoda, att de för utvidgningen erforderliga kostnader icke skulle uppgå till något större belopp; 3:o)
En, inom sistnämnde Riks-Slåud af Herr Rydin väckt motion, åsyftande utvidgande af skolan i Borås, som, efter att förut hafva varit en s. k. stads-skola, skall blifvit uti interims-stat af den 15 Jannuari 1850 bland Elementar-läroverken upptagen med förhöjning i befintliga lärares aflöning, men utan tillökning i dessas antal.
Såsom skäl för behöfligheten af skolans utvidgning innehåller motionen å ena sidan, att skolan är försedd med blott två ordinarie lärare och en dupplicant, i följd hvaraf ej allenast den lärokurs, som der kunde genomgås, vore alltför ofullständig, utan ock att endast ett särdeles ringa antal lärjungar kunde i skolan intagas, samt å andra sidan alt skolan vore belägen 9 mil från Stiftets enda (ullständiga Elementar-Iäroverk, i central-orten för gårdfarihandeln, med en folkmängd af närmare hälften utaf hela stiftets befolkning och således med det största behof, af den för handel och industri erforderliga medborgerliga bildning.
Enligt Motionärens tanke borde derföre skolan, lör ali kunna uppfylla sitt ändamål, förses med 4 klasser, der en åttaårig skolkurs kunde genomgås.
Behofvet af skolans utvidgande hade ock länge varit erkändt och mångfaldiga framställningar hade derom blifvit gjorda.
Redan uti ett af 1812 års Uppfostrings-kommillé år 1819 afgilvet förslag till Stat för Elementar-läroverken hade skolan i Borås uppförts med 3 ordinarie lärare.
Skolrevisionerne af år 1823, 1832 och 1843 hade sedermera påyrkat utvidgningen, och flertaldiga hemställanden derom hade ingått såväl från lokalmyndigheterne, som från stiftets Consistorium, hvilket sistnämnda sednast förordat saken uti sitt, med anledning af Kongl. Circulaire-Brefvet den 6 Juli 1849, afgifue underdåniga förslag till fullständigt reglerande af stiftets elementar-läroverk; hvarförutan slutligen Rikets Ständer år 1847 skulle hafva gjort utvidgningen af Borås skola till ett af vilkoret! för beviljandet af anslaget utaf 90,000 R:dr B:ko till Elementar-läroverken.
Herr Rydin har derföre tillstyrkt, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning derom, satt Borus sskola, i enlighet med hvad Ständerna vid 1847 års
Riksdag för sin del beslutat och ej »mindre sednaste skolrevision än stiftets konsistorium förordat, mätte blifva ä den viinntade dif milca Innings-staten för Elementar-läroverken uppförd med 2 nya lärareslöner å 600 R:dr hvardera samt i likhet med öfrige skolor med 4 ordinarie lärare med »lön-tillökning för Rektor och äldste kollega ä 200 R:dr hvardera och derjemte anslag
Ull lärare i gymnastik och teckning å 120 R:dr till hvardera, sami med 60 »R:dr, allt banko, till lärare i sång:» hvarjemte och »då i nu befintliga lönctillgångar »blifvit al förbiseende inberäknade 266 R:dr 32 sk. banko, som lärarne årligen till kälfsten hvardera af staden åtnjuta, utgörande en qvarlefva från den lid, då skolan af staden, »ej af staten, skulle underhållas», Motionären önskade att »häri lå den rättelse gjord, alt »nämnde summa A Elemenlar-lärovcrkets allmänna stat uppföres lill utgående, helst rätt»visan (ordrade, att Borås stad icke iner än andra släder nödgades bidraga till lönande »af Elementar-läroverkels lärare»; och skulle, i följd häraf allt, en tillökning af 2,166
R:dr 32 sk. banko i Borås skolas löningsstat erfordras.
Innan Utskottet går att i sjelfva saken sig yttra, anser Utskottet sig böra erinra om en felaktig uppgift, sorn blifvit gjord i Herr Rydins motion, då han förmält alt Riket* Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o HS. 27 Ständer vid 1847—1848 årens Riksdag gjort utvidgning af skolan i Borås till vilkor för det till Elementar-Läroverken då beviljade anslag af 90,000 R:dr banko.
Enligt hvad Rikets Ständers, vid nämnde Riksdag under N:o 232 till Kongl. Maj:t aflåtne, underdåniga skrifvelse utvisar, hafva Rikets Ständer, jemte tillkännagifvande att omförmälde anslag vore beviljad t under vilkor bland andra, att, i mån af blifvande ledigheter, de indragningar eller andra förändringar skulle vidtagas, hvilka vore erforderliga för läroverkens fullständiga ordnande i öfverensstämmelse med en blifvande normal-stat, tillika i underdånighet begärt att, vid uppgörande af nämnde stat, »Kongl.
Majit täcktes »taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke, i enlighet med hvad hos Rikets Ständer vid »dåvarande Riksmöte blifvit föreslaget,» åtskilliga uppräknade läroverk kunde varda utvidgade och deribland Borås skola förses med 4 lärare, oberäknadt gymnastik- och sånglärare.
Vidare får Utskottet meddela, att i nyssnämnda underdåniga framställning fråga jemväl blifvit väckt om förändring af skolan i Piteå till ett sådant elementarläroverk, att ynglingar kunde derifrån dimilteras till universitetet. ’ ° ° Ofvannämnde motioner hafva, hvar för sig, blifvit af Utskottet tagne i noggrannt öfvervägande, hvarvid skäl för hvart och ett af de afgifna förslagen väl synts Utskottet hafva förekommit; men då Utskottet icke eger tillgång på upplysningar om alla de förhållanden, som böra tågas i betraktande, för att kunna med någon tillförlitlighet bedöma, huruvida mer eller mindre fullständiga läroverk må på ifrågavarande ställen, i jemförelse med andra orter, företrädesvis vara af behofvet påkallade, eller hvarest sådana utvidgade läroverk må med största fördel för det hela kunna anläggas, hvilka frågor endast Kongl.
Majit kan vara i tillfälle att bedöma i deras helhet; då derjemte, enligt hvad af Kongl. Cirkulärbrefvet den 6 Juli 1849 inhemtas, Kongl. Majit, med anledning af Rikets Ständers förut omförmälda underdåniga framställning rörande fullständigare reglerande af åtskilige skolor i Riket, i nåder anbefallt Konsistorierna att, sedan vederbörande Stadsmyndigheter samt skolornas Inspektörer och Rektorer blifvit hörde, uppgöra och till Kongl° Majit inkomma med underdånigt förslag till fullständig Reglering af Stiftens undervisningsverk, för att tagas i Nådig pröfning vid uppgörande af den för hvarje skola erforderliga normalstat, hvilka förslag nu mera från Konsistorierna inkommit, så och enär samtlige vederbörande således fått tillfälle att uttala sina åsigter och önskningar, i fråga om utvidgande af befintlige allmänna läroverk, tror Utskottet, på alla dessa skäl, det hvarken vara behöfiigt eller lämpligt, att Rikets Ständer nu lill Kongl. Majit ingå med någon ytterligare underdånig framställning i fråga om reglering af några särskilda läroverk, hvadan Utskottet hemställer, att någon åtgärd i anledning af Herr Doktor Nordlanders, Herr Bomans och Herr Rydins förevarande motioner ej må af Rikets Ständer vidtagas.
STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854 Allm.
Best- och Elkon.-Utskottets Betänkande, N:o 117. t N:o 117.
Anie. tili Exp.-Utsk. den 14 Aug. 1854, kL 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om inrättande af ett Ecklesiastik-koUegium.
Hos ho "lo fl.
Ridderskapet och Adeln hafva följande motioner blifvit i nämnda hänseende afgifna, nemligen: A) af hr von Hartmansdorff, August.
Motionären har, efter erinran derom, att Eckiesiastik-departementet omfattar fyra särskilda föremål: 1) Kyrkoväsendet, 2) Den allmänna undervisningen, 3) Fattig- och 4) Helso-värden, särskildt yttrat sig i afseende på hvar och en af dessa olika förvaltnings-grenar och dervid sökt visa behöfligheten af ett nytt embetsverk, hvilket kunde i 2:dra instansen handlägga de ärenden, som tillhöra de tre förstnämnde, och till hvilket helsovårds-ärendena jemväl ansågos böra öfverflyttas.
I afseende på kyrko-ärendena har motionären hufvudsakligen anfört följande:
Regeringens inflytande i afseende på kyrkan hade varit ringa under den katholska tiden, emedan kyrkan då haft ett utländskt öfverhufvud.
Sedan presterskapets makt blifvit bruten genom Gustaf Wasa och katholicismens inflytande besegradt genom Carl IX, hade den sednare sökt att för kyrko- och fattigvårds-ärendens handläggning upprätta en särskild embets-myndighet, kallad kyrko-råd, sammansatt af både andlige och verldslige män.
Gustaf II Adolf hade äfven haft för afsigt att inrätta en ecklesiastik öfver-styrelse (Consistorium Generale), som skulle utgjorts af 6 andlige och 6 verldslige ledamöter, och haft till föremål att utarbeta en kyrko-ordning och förvalta ecklesiastik-verket i allmänhet, och frågan härom hade förevarit vid två riksdagar, men ej kommit till verkställighet i anseende till biskoparnes motstånd.
Så väl under förmyndare BiA. tiU R.
Brot. 1853 § 1854. 8 Sami, 29 Höft. \ , s Allm. Best.- Och Ekon.-Utskottets Betänkande, N-'0 117. regeringen efter Gustaf Adolfs död, sora under Drottning Christinas och Carl X:s regeringar, hade frågan ånyo blifvit vackt, inen ej haft framgång.
Under Carl Xl:s minderårighet hade emellertid kyrko-väsendets angelägenheter blifvit ställda under Kansli-kollegium, och i de eröfrade länderna hade Öfver-konsistorier blifvit inrättade.
Det i Sverige på riksdagarna församlade presterskapet hade ansett sig, utan lagligt bemyndigande, för ett National-concilium, som, under namn af Riks-konsistorium (Consistorium Regni) utöfvat domsrätt.
Någon fråga om en ecklesiastik öfver-styrelses inrättande hade sedermera, med undantag af enskildes vid 1722 och 1730 årens riks-möten derom väckta förslag, under de efterföljande regeringarna ej förekommit.
Mot slutet af Gustaf HI:s regering, år 1786, hade för presterliga befordringsmål en Ecklesiastik-beredning blifvit inrättad; hvarefter vid Allmänna Beredningens införande, år 1789, de ecklesiastika målen dit öfverlemnats, och en biskop blifvit utnämnd att i sådana mål der vara ledamot och föredragande; men efter år 1804 hade icke någon dylik presterlig ledamot vidare funnits.
Ecklesiastik-beredningen hade år 1818 upphört, oell dithörande mål sedermera blifvit handlagda i Allmänna Beredningen, till dess denna år 1840 blifvit upphäfd.
För kyrko-ärenden funnes således icke ännu någon gemensam eller oafbruten central-styrelse i 2:dra instansen.
Erkebiskopen hade, utom åliggandet att, enligt 24 kap. 14 § Kyrko-ordningen, i vissa fall varna biskoparne, icke någon väsendtlig myndighet öfver biskopar och konsistorier i andra stift.
Desse, som borde, hvar inom sin krets, vaka öfver lärans renhet och riktiga meddelande, öfver folk-skolorna, kyrko-tukten och förvaltningen af kyrkans medel, voro sjelfve utan uppsigt.
Om biskoparne försummade sina åligganden i omförmälda hänseenden, så vore det ej någon högre embets-myndighet, utom departements-chefen, som det ålåge att tillhålla de felande att fullgöra sina skyldigheter.
Från Justitie-kanslerens eller Justitie-ombudsinannens tillsyn voro de ecklesiastika ärendena icke undantagna, inen desse högste åklagare, hvilka väl vändt sin talan mot irrlärige församlings-medlémmar, äfvensom mot en eller annan kyrkoherde samt något domkapitel, hade deremot lika sällan väckt åtal mot någon biskop eller kontrakts-prost, som dylika åtal voro vanliga mot landshöfdingar och deras biträden, ehuru en större felfrihet hos de förre icke torde vara orsaken dertill.
Ingen departeinents-chef hade befattat sig med visitationer i konsistorierna.
Vissa kringresande inspektörer funnos ej för kyrkans såsom för andra angelägenheter.
Formliga berättelser om hvad som föreföll i vården om kyrkan och hennes medel, ora folk-skolorna och deras eftersyn, afgåfvos ej eller till vederbörande departements-chef såsom om andra allmänna angelägenheter.
Det vore följaktligen tillfälligt om den ecklesiastike departements-chefen egde nödig kunskap om hvad i stiftens angelägenheter sig tilldroge, hvilka ecklesiastika tillgångar der funnos och huru de användes.
Endast från de eröfrade landskapen Skåne, Halland, Blekinge och Bo - Alhn. Best.- och Ekon.-Ulskottett Betänkande, N:o 117. 3 hus län insändas kyrko-räkenskaperna till Kammar-rätten, men omedelbart från kontrakts-prostarne till landshöfdingarne, och gingo således konsistorierna förbi.
Af dessa erfores tillståndet icke oftare, än vid pastors-ombyten, hvilka sällan förekommo, eller vid biskops-visitationer, hvilka voro ännu sällsyntare, eller då kassa-brist uppstode och vållade rättegång mot vederbörande.
Huruvida en företagen byggnad varit onödig eller olämplig, eller medel blifvit otillbörligen dragna från sitt rätta ändamål o. s. v., vore af ingen så nära kändt, och blefve än mindre åtaladt, om ej utaf någon bland socken-boerne, hvilka dock för obehagets skull merendels derifrån afhöllo sig.
Om och huru kyrkans angelägenheter vårdas, vore således, mera än i andra förvaltnings-grenar, öfverlemnadt åt dithörande embetsmäns välbehag.
Afven då en biskop ville med eftertryck handhafva sitt embete, hade han ej fria händer, utan kunde af sina konsistoriales öfverrösta?.
Följden af dessa förhållanden hade blifvit, att olika plägseder utbildats och genom det långvariga bruket stadgats inom stiften.
Ville departements-chefen bringa olikheterna till enhet, så stötte han emot icke blott häfden, utan äfven biskoparnes urgamla myndighet.
För hvad desse af densamma förlorat, i förhållande till sina underlydande konsistoriales, voro de benägne att taga sin skada igen, i förhållande till departements-chefen.
De voro på sina biskops-stolar orubblige, och departements-chefen kunde ej, i anseende till den sjelfständighet som biskoparnes prest-embete medförde, på dem hafva samma inflytande som på landshöfdingarne; hvilket förhållande visade behofvet af mera, ej mindre, uppsigt genom kollegium öfver biskoparne, än öfver landshöfdingarne.
Om äfven departements-chefen för ecklesiastik-målen vore än så kunnig och erfaren i sådana mål. skulle han hafva svårt att rätteligen sköta sitt embete utan biträde af ett underlydande Ecldesiastik-kollegium, motsvarande de Kollegier, som andre departements-chefer hafva under sig.
I händelse religions-sekter uppkommo, och vederbörande Konsistorium begärde förhållnings-bud, så hade departements-chefen, i afseende på affällingarnes behandling, ingen annan myndighet att rådfråga, och samma brist erfores i afseende på frågor om ändring i religionsböckerna, gudstjensten eller kyrko-lagen, eller i presterskapets skyldigheter och rättigheter, i förvaltningen af ecklesiastika medel m. m.
Derest alla 13 konsistorierna hördes, och inkommo med stridiga yttranden, till hvilkas bedömande sak-kunskap såsom prest erfordrades, så vore föredraganden, om han ej sjelf varit prest, i samma förlägenhet som förut; hvaremot om ett Ecklesiastik-kollegium funnes, föredraganden antingen kunde umbära Konsistoriernas yttranden, eller få de skiljaktiga meningarne genom nämnda Kollegium till ett helt sammanförde, och förslag utarbetade.
I somliga fall, såsom då fråga vore om fördelning af pastorat eller medels förvaltning, vore
Ecklesiastik-departements-chefen i nästan än värre belägenhet, än någon annan, emedan han måste inhemta yttranden af både verldsliga och andliga myndigheter, landshöfdingar 4 Allm. Best.- och Eknn-f Hsk o t te t a Betänkande, \:o 117. och konsistorier.
Oaktadt ecklesiastika kommittéer af flera slag funnits, vöre dock uti ingen af de inre förvaltningsgrcnarne, med undantag af den juridiska, så litet utriittadt, sorn morn den ifrågavarande, sålunda saknades, t, ex. ännu ny kyrko-lag oell kyrko-stadga, hvarmed arbetet börjats redan för 21 år sedan. och frågan om ny fördelning af prest-gällen på Gottland, hvarom Nådig skrifvelse för 20 år sedan afgafs till Rikets Ständer, vöre ännu oafgjord o. s. v. Angående Allmänna undervisningens ärenden, har motionären ansett detsamma gällande, sorn om kyrkans egentliga ärenden blifvit af honom yttradt.
Samma olikhet i kyrko-ärendens behandling, hvilken inora särskilda stift egt, rum, hade äfven varit inom dessa rådande, i afseende på den allmänna undervisningen, ehuru samma skol-ordning gällt för alla.
Ofver-konsistorium skulle, efter Oxenstjernas förslag, äfven haft inseende öfver läro-verken.
Under tvisten om inrättande af detta konsistorium, hade emellertid konstitutioner för Upsala Universitet blifvit utfärdade, enligt hvilka det skulle förestås af en Kansler, af Konungen förordnad, och Erke-biskopen vara Pro-kansler.
I 1626 års kansli-ordning, hade Akademier och skolor blifvit ställda under Kansli-kollegi vård, och detta åliggande, att handhafva läro-verkens angelägenheter, hade tillhört nämnda Kollegium enligt de följande Kansli-ordningarne af åren 1661, 1719 och 1773, samt fortfarit till 1801, då Kansli-kollegium blifvit upplöst och då, »till ernående af ett fullkomligt sammanhang i hela uppfostringsverket, och till afhjelpande af de brister, som i dessa angelägna verk. sig visade, samt från en delad uppsigt deröfver kunde härflyta,» öfverinseendet och styrelsen af uppfostrings-verket, odelade uppdragits åt ett Kansler s-gille, bestående af kanslererne vid rikets dåvarande tre Universitet, och sedermera derjemte af flere civile embetsmän.
Då detta Kanslers-gille, efter 1809 års stats-hvältning, oaktadt de, för dess stiftande anförda skäl, blifvit upplöst, hade det, under namn af Kansli-styrelse, åter upprättade Kollegium, fått sig inseendet öfver läroverken uppdraget, ehuru blott till benämningen, utom hvad några stipendier beträffade.
Förbindelserna emellan Universitets-kanslererne hade dä upphört och splittringen af ecklesiastik-förvaltningen ännu mera ökats.
Sedermera hade kommittéer för behandling af undervisnings-ärenden varit nedsatte, såsom uppfostrings-kommittéen, af hvars arbeten 1820 års skol-ordning blifvit en följd, den så kallade stora kommittéen, hvars arbeten slutade år 1828 och föranledt inrättandet af den s. k. nya Elementar-skolan, samt slutligen den kommitté, som varit nedsatt för omarbetning af de akademiska konstitutionerna.
Af hvad sålunda blifvit upplyst, syntes att, för den allmänna undervisningen funnits, dels i Kansli-kollegium, dels i Kanslers-gillet oell Kansli-styrelsen, ett centralt förvaltnings-verk i andra instansen, kvilket äfven omfattat Universiteten.
Men detta hade numera upphört.
Elementar-läroverkens vård vore lika splittrad tom kyrkans emellan 12 konsistorier, hvartill i hufvudstaden komme en af Allm.
Best - och Ekon -Utskottet» Betänkande.
N:o 117. 5 prester och lekmän sammansatt direktion.
Biskoparne hade likväl, i egenskap af läro-verkens elorer, ett större oberoende af lektorerne, och ett större inflytande på dem, än i kyrkans angelägenheter.
Universiteten, kunde väl hafva särskilde kanslerer, men i sednare tider hade rikets Kronprinsar förenat samma befattning för båda.
Departements-chefen hade således ej haft att bekämpa den skiljaktighet i åsigter oell behandling af Akademiernas angelägenheter, hvilken egt rum, då hvartdera Universitetet haft sin särskilde styresman; men det hade varit och vore svårt nog ändock för departements-chefen, att under sig hafva samt, utan uppoffring af embetets myndighet, med nödig grannlagenhet behandla Universitetets styresmän, då desse voro Kongl. Prinsar.
Deras ställning gjorde dem ansvarsfrie, hvarigenom deras embets-utöfning blefve likaså, ehuru denna, enligt sakens natur lätteligen kunde falla i händerna på den underordnade Kanslers-sekreteraren, som vore oåtkomlig, emedan det ej vore han, utan Kansleren, som beslutat.