Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande remitterat ett af Herr von Hohenhausen3 Mi - Allni» Besvärs* celi Öeconomie-Utslottets Utlåtande ]Sf:o mg» 5 cliael Silvius> afgifvet anförande, hvaruti blifvit yrkadt, att, dä, genom försäljning af lottsedlar till Utländska lotterier, mycket penningar dragas ur landet, Rikets Höglofl.
Ständer mätte emot en dylik försäljning hos Kongl.
Majt t söka utverka förbud; uti hvilket yrkande Friherre Boyej Johan Ludviga sig förenat, I anledning häraf får Utskottet vördsamt upplysa, att, sedan, genom Kongl, Commerce-Collegii Kungörelse d, 28 Januarii 1784, ali försäljning af lotter här i Riket för Utländska lotteriers räkning blifvit förbjuden, sä förklarades uti Kongl.
Brefvet den 6 Junii 1826, kungjordt genom Kongl, Svea Hof-Rätts den ar i samma månad utfärdade Universal, att Kongl. Maj:t funnit godt berörde förbud till all kraft och verkan upphäfva.
Då försäljningen af Utländska lottsedlar] icke kan betraktas annorlunda, än som hvarje annan loflig varu-afsättning, samt dä ett förbud häremot, pä sådan grund, hvarken lämpligen synes böra förnyas, eller vid sin verkställighet skulle kunna med någon slags säkerhet contröleras, enär hvarje person alltid skall finna utväg, att, derest han så åslundar, på enskild väg dylika lotter sig förskaffa, så och då härtill kommer, dels att Staten sjelf eger en inrättning af ifrågavarande slag uti Kongl, NumerLotteriet, dels, genom en serskild lag, lotterier å inländsk fast egendom Blifvit autoriserade, hvartill lotter jemväl kunna å utrikes orter försäljas, linner Utskottet icke skäl, alt tillstyrka bifall till det af Herr 'Von Hohenhausen \ ofvanberörde afseende väckta förslag, men enär det torde böra utgöra föremål för Rikets Höglofl, Ständers närmare pröfning, huruvida icke vid försäljningen af Utländska lottsedlar, hvarigenom ostridigt penningar dragas ur landet, någon serskild afgift eller bevillning bor ega rum, sä har Utskottet velat härå vördsamt fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet; för hvilken händelse dock någon vidare åtgärd med detta mål icke tillhör OeconomieUtskotlets befattning.
Ständers eget bepröfvande öfverlennäs.
Slockholm den 7 Oct. i834.
6 Allm, Besvärs- och Oeconomie-U:slottets Utlåtande N:o i3o. N:o i 3o. Ankom till Exp.-Ctsk. den 9 Oct, Utlåtande, i anledning af väckt motion om utfärdande af en författning till förekommande af olyckshändelser vid Ånghåtsfart.
Under anförande, hurusom vid inrikes ångbåtsresor flera olyckshändelser inträffat, har Grefve Cronhjelm, Otto August_, uti ett till Högloft, Ridderskapet och Adeln ingifvet Memoria], yrkat, att Rikets Hög to fl.
Ständer måtte, genom underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit anhålla om utfärdande af en författning, hvarigenom, så vidt möjligt är, kunde förekommas, att enskilde personer, sora ej ega nog insigt för bedömandet af ett ångfartygs verkliga beskaffenhet, må risquera lif och egendom, genom dylika fartygs begagnande; — Och hade Grefven jemväl beledsagat motionen en kort öfversigt af de i England och Frankrike, i afseende å ångbåtsfarten, för närvarande gällande föreskrifter.
Efter erhållen remiss af förrberörde motion, får Utskottet vördsamt anmäla, att Utskottet fullkomligen erkänner vigten deraf, att, medelst bestämda stadganden, må beredas all möjlig säkerhet det, hvarken genom ångbåtars och ångmachiners felaktiga construction, eller okunnige personers antagande att föra dylika fartyg, enskildes lif eller egendom äfventyras, men att då Utskottet, under behandlingen af detta mål, erhållit kännedom derom, att Kongl, Commerce-Collegium, efter att hafva infordrat nödige upplysningar, så väl från Vetenskapsmän inom Riket, som från de länder’, hvarest, såsom i England, Frankrike och Förenta Staterna af Norra America, berörde slags communications-medel varit mest begagnadt och kännedomen om detsamma således kan anses vara säkrast utbildad, utarbetat ett förslag till författning och reglemente i ämnet, hvilket är färdigt, att underställas Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och sanction, — så anser Utskottet det af Motionairen åsyftade nyttiga ändamål redan vara tillräckligen beredt, samt en underdånig hemställan från Rikets Höglofl.
Ständer sålunda icke af behofvet påkallad, hvadan Utskottet tillstyrker, att den \ derom väckta fråga bör förfalla.
Hvilket dock underställes Rikets Höglofl.
Besvärs- och Oeconomie -Utskottets Förslag JS: o l3u y ]NT:o 131.
( Antom till Exp—Utsi. den 7 Oct.
Förslag till jemkning uti Biles-Standeus beslut i frågan om enskilda Theatrars inrättande, om Censur å Theater-Stycken, samt om upphörande af de afgifter till Kongl. Theaterns och Hof-Capellet s Pensions-Cassor, som för liepresentationer i Landsorterne erläggas.
Sedan Utskoltet rörande delta ämne afgifvit Betänkande N:o Go samt i anledning af dervid inom 3:ne Riks-Stånd gjorda anmärkningar, ytterligare Betänkande N:o 104. har Utskottet, efter erhållen del af Riks-Slåndens Beslut, funnit dessa af den skiljaktiga beskaffenhet att Utskottet ansett sig tillkomma att likmätigt föreskriften i Riksdags-Ordningens y3 §., för Rikets Högh Ständer vördsamt framlägga förslag till sammanjemkning af de olika meningarne i de 4 serskilda punkter, hvarunder detta ämne blifvit framstäldt.
Utskottet får således, till uppfattning af förhållandet härvid, vördsamt anföra, att i afseende på Första punkten eller frågan om enskilda Theatrar i hufvudstaden hade Utskoltet i senare Betänkandet N:o 104 hemställt: det Rikets Högloft.
Ständer skulle i underdånighet anhålla, att inrättandet af enskilda Theatrar i hufvudstaden måtte tillåtas.
Denna hemställan har blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln under d. 8, och af Preste-Slåndet under d. i5, men deremot afslagen af Borgare-Ståndet under d. 6 dennesäfvensom Bonde-Ståndet lagt detta Betänkande ad acta under d. 8 i nämnde månad, sedan Ståndet förut, und. 2 sisth Junii, bifallit första Betänkandet N:o 60, hvari tillstyrkes den underdåniga anhållan: att inrättandet af enskilda Theatrar i Rikets Stader må tillåtas; dock med det vilkor i afseende på hufvudstaden, att beståndet af en god och emot ändamålet svarande Theater derstädes, genom en sådan tillåtelsej icke må förfelas.
Häraf anser Utskottet vara ostridigt, att 3:ne
Stånd instämt deri, alt frihet till enskilda Theatrars inrättande i hufvudstaden bör begäras, men att de sins emellan i så måtto varit skiljaklige, att 2:ne Stånd vid en så - 8 'Allm.
Besvärs- och Oeconomie- V t slottets Förslag
JSfto i3i. dan frihet icke fäslat något vilkor, hvaremot det Tredje gjort förbehåll rörande beståndet af en ändamålsenlig Theater.
Vid ett sådant förhållande, föreslår Utskottet, att Hedervärda Bonde-Ståndet behagade frångå detta, uti första Betänkandet tillstyrkta förbehåll, och förena sig helt och hållet med Höglofl, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet om bifall till den i senare Betänkandet framställda mening i denna del, som derigenom erhåller egenskapen af 3:ne
Andra punkten eller frågan om tillstånd till enskilda Theater-anläggningar i Lands otterne; så hade Utskottet i senare Betänkandet föreslagit: att Rikets Höglofl.
Ständer mätte anse all åtgärd å deras sida i afseende på denna fråga öfverflödig.
Detta har blifvit bifallet af Höglofl.
Preste-Ståndet, men afslaget af Vällofl.
Borgare-Ståndet; äfvensom Hedervärda Bonde-Ståndet lagt det senare Betänkandet ad acta, sedan Ståndet förut gillat det förra: hvari till styrkes den underdåniga anhållan: att inrättandet af enskilda Theatrar i Rikets Städer må tillåtas; och alldenstund detta Bonde-Ståndets beslut, till bifall af Utskottets i första Betänkandet gjorda tillstyrkan, tillika kan anses innefatta afslag å den afstvrkan, sorn senare Betänkandet innefattar, så och då häraf följer, att 2:ne
Stånd i denna punkt stannat emot 2, anser Utskottet frågan om tillstånd till enskilda Theater-anläggningar i Landsorterne böra förfalla.
Uti Tredje punkten om Censur ä Theater-Stp eken, hade Utskottet i senare Betänkandet föreslagit, det Rikets Höglofl.
Ständer skulle anhålla om utfärdande af Nådigt Stadgande derom j, att Theater-Stycken icke må på enskilda Theatrar uppföras utan att förut vara granskade och godkände af dertill förordnad person eller autoritet.
Detta förslag har blifvit bifallet af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, samt Högvördiga Preste-Ståndet, men afslaget af Vällofl. Borgare-Ståndet; hvaremot Hederv.
Bonde-Ståndet endast lagt detta Betänkande ad acta sedan Ståndet förut gillat det förra; men som uti sistnämnde Betänkande någon framställning om Censur å Theater-stycken icke förekommer, och Bonde-Ståndet således rörande denna punkt sig icke utlåtit, föranlåtes Utskottet - Allm.
Besvärs- och O economie-UIskottets Forsing JSr:o f3i. g skottet begära, clet bemälde Riks-Ståud behagade fatta bestämdt beslut till hifall eller afslag i afseende på Utskottets tillstyrkan i denna del af ämnet.
Hvad sluteligen angar:
Fjerde punkt en, eller frågan om af gifter till Kcngl. Theaterns och Hof-Capellets PensionsCassor, för representationer i Landsorterne; så hade Utskottet i första Betänkandet hemställt, att dessa afgifter mätte upphäfvas; hvarvid Utskottet i senare Betänkandet föreslagit det tillägg, att om Kongl. Maj: t skulle finna Utländske Ilistrioner böra erlägga sådana afgifter, dessa icke torde utgöras till nämnde Cassör } utan användas såsom bidrag till Folkundervisningens befrämjande.
Delta har blifvit afslaget af Högh Ridderskapet och Adeln, äfvensom af Vällofl. Borgare-Ståndet, hvilket Stånd derjemte beslutat att de afgilter, som af Skådespelare ni. fl, nu erläggas till Pensionä-Cassorne för hvarje representation, skola hädanefter ingå till Communernes Gassa, der representationen uppföres, samt att desamma böra erläggas af Utlänningar lill dubbelt belopp, emot hvad af de inhemske betalas.
Deremot har Utskottets tillstyrkan blifvit helt och hållen bifallen af Högvördige Preste-Ståndet, och hufvudsakligen äfven afHedervärda BondeStåndet, som lagt senare Betänkandet ad acta, sedan Ståndet gillat det förra hvari hemställes att afgifterne måtte upphäfvas.
Vid jemförelse af dessa beslut, finner Utskottet att, i afseende på den egentliga hufvudfrågan eller den: huruvida ifrågavarande afgifter böra ega rum, arne Stånd, nemligen Preste-och Bonde-Stånden, varit ense derom, att afgifter lie borde upphöra, hvaremot de öfrige anie, nemligen Ridderskapet och Adeln, samt Borgare-Ståndet ansett dem icke böra upphöra utan fortfarande erläggas; ehuru de sistnämnde Stånden, i afseende på föremålet för afgifternes erläggande, i så måtto varit skiljaktige, att BorgareStåndet ansett afgifterne böra tillfalla Communerne, och Ridderskapet och Adeln, sorn endast afslagit
Utskottets tillstyrkan om deras upphäfvande, dermed synes hafva ådagalagt den mening, att de fortfarande borde utgå till Pensions-Cassorne.
Stånd stannat emot 2, i afseende på hufvudfrågan, lärer denna komma att förfalla, i följd hvaraf frågan om sammanjemkning af de olika meningarne, rörande dispositionen af dessa afgifter, deri alla Stånden sins emellan äro skiljaktige, äfven förfaller.
Hvilket dock, jemte flere Ledamöters reservation, Rikets HöglofL Ständers egen pröfning härmed vördsamt understa lies..
Stockholm den 2^ Sept, 1834- ! o Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Förslag N:o i3f.
Reservation : af Herr Hjärne, som anförde, att lian icke varit närvarande, då Utskottet fattat sitt beslut i detta ämne, och att han nu, vid justeringen af detsamma, icke kunde instämma i Utskottets förslag till jemkning af meningarne i afseende på sista punkten, eller i frågan om afgifterne till Kongl. Theaterns och Hof-Capellets Pensions-Cassor.
I Herr Hjärnes tanka, hade Utskottet icke rigtigt uppfattat Riks-Ståndens olika beslut, enär Utskottet ansett arne
Stånd i denna punkt hafva stannat emot 2, och att följaktligen frågan borde förfalla.
Då arne Stånd, nemligen Preste- och Bonde-Stånden förklarat dessa afgifter tili Pensions-Cassorna böra upphöra, och Borgare-Ståndet beslutat, att desamma hädanefter borde erläggas till Communerne, så fann Herr Hjärne 3:ne
Stånd hafva varit ense derom, att ifrågavarande afgifter hädanefter icke skulle Pensions-Gass or ne tillf alla; hvaremot, enligt Utskottets åsigt, bemälde Cassör, skulle fortfara att, såsom hittills, dessa afgifter uppbära.
Herr Hjärne ansåg derföre Utskottet hafva förfarit grundlagsenligast, ora det inbjudit Borgare-Ståndet att förena sig i Preste- och Bonde-Ståndens beslut; men att, om denna inbjudning ej antogs, frågan borde afgöras uti Förstärkt Oeconomie-Utskott.
Häruti instämde Herr Grefve Horn, Herr Doctor Björkman, Herr Doctor Nibelius, Herr Lector Laurenius, Herr Sjöblom och Herr Lundin.
STOCKHOLM, Kohgx.
Ordens-Boktryckeriet, i834- Allm, Besvärs- och Oeconomle-Utsioitets Utlåtande N:o / 3 2. t N:o i3a.
Ankom till Exp—Utsk. tlen 28 Oct.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om åtskillige förändringar i Arméens organisation och Ilikets Försvarsverk.
Med åberopande af 56 §.
Riksdagsordningen har Herr Holm, Gustaf , uli ett till Välloflige Borgare-Ståndet ingifvet oell derifrån till Utskottet reinitteradt memorial förmält sig, efter granskning af Ståts-Utskottets
Betänkande öfver Tredje Hufvud-Titeln, derå bemälde Utskott tillstyrkt en tillökning af 147»512 R:dr 3g sk. 6 rist.
Rico, till fyllande af nya utaf Kongl. Majit nödige ansedde behof, vara i tillfälle att efter motionstidens utgång fästa uppmärksamheten på ett ämne af största vigt.
Motionairen har vidare anfört, att öfver nästan liela Europa den klagan lärer höras, att kostnaden för underhållet af stora stående Armeer hardt trycker de skattdragande och att här i landet den öfvertygelsen och önskan skall vara allmän, att förminskning af de, i förhållande till landels tillgångar, alltför drjrga kostnaderne för Rikets krigsmakt, så väl till lands sorn till sjös, matte ega rum, dels lill vinnande af nedsättning i tryckande skattebördor och dels lill beredande af utvägar för befordran af allmänt nyttige föremål inom vetenskapernes och industriens områden.
Af sådan anledning och då det visat sig, att vid hvarje Riksdag nya anslag på 3:dje och 4;de Hufvud-Titlarne blifvit begärde och bifallne, under det den, ovedersägligen existerande, allmänna förlägenheten och nöden sökt göra sina anspråk på nedsättning, eller åtminstone stillastående i anslag af Statens medel, gällande; så vore det, efter Molionairens tanka, tid att Svenska folket, vördnadsfullt och med hoppfull förtröstan till Kongl. Maj:ts både förmåga, att pröfva hvad som för landet är nyttigt, och vilja att befordra folkets lycka och trefnad, för Honom nedlägga sine bekymmer och sin på öfvertygelse grundade önskan, att en så beskaffad re jorm i hela Försvarsverkets organisation måtte ske, att lindring i skattebidragen deraf må kunna beredas, eller, om delta icke vore möjligt, en gräns åtminstone mätte sättas för de ständigt växande behof ven.
Denna reform skulle, efter Motionairens åsigt, omfatta: 1:0
En ändamålsenlig reducering af synnerligast den delen af Arméen, som är på värfvad fot; Bihang till R.
Prot. 1834. 8:de Sami. 1 24-de Häftet.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Utlåtande JS:o i3s. 2:0
Minskning i antalet af så väl det högre som lägre befälet vid indelta Armeen; 3:o Öfversigt och jemkning af Indelningsverket, hvarigenom besparing skulle kunna beredas samt ea billigare och jemnare lönefördelning tillväga 1 . * O O bringas; 4:o Sjöförsvarets rigtning åt det mindre vapnet eller Skärgårdsflottan, enär öfvertygelsen om detta vapens större användbarhet för Sverige, an den stora, eller Örlogsflottan, synes numera vara allmänt och djupt stadgad; och 5:o E11 ordentlig plan för både landt- och sjöförsvarets materiels ändamålsenliga iståndsättande och framtida underhållande i fullkomligt skick, så att folket och dess ombud jemväl må kunna inse och bedöma de anspråk, som för detta ändamål göras å Statens medel.
I anledning af Herr Holms motion har Herr Petres Th.} till Yällofl. Borgare-Ståndets
Protoeoll afgifvit ett skriftligt yttrande, deruti han angifvit några af de medel, hvilka, efter hans åsigt, utom de af Motionairen uppgifne, Styrelsen har i sin magt att, dels i förening med representationen, dels oberoende af densamma, vidtaga, till befordrande af det med motionen åsyftade ändamål, dervid Herr Petre först anmärkt Stats-Utskottets förslag om upphörande af Krigs-Collegii befattning med Beväringens beklädnad, hvars ställande på Passevolance ansetts icke allenast inskränka bemälde Collega göromål, utan jemväl betydligen skola minska de för beklädnaden nu vanligen belöpande kostnader.
— Vidare äranfördt: att reorganisation af KrigsCollegium och detta Embetsverks förening med Förvaltningen af Sjöärendena utan tvifvel skulle åstadkomma en betydlig besparing i Statsutgifter; att då, under ett fortsatt experimenterande i Gevärsfabrication, stora summor gått förlorade, utan annat resultat än att 1766 och 1811 årens modeller funnits vara de bästa, vore det tid att vidtaga ingripande reformer i denna väg, dervid det förtjenade undersökas, om icke de orter i Dalarne, der tillverkning af liar med framgång bedrifves, skulle vara de tjenligaste för anläggning af Gevärsfactori; att indelta Cavalleriet i så målto synes felaktigt organiseradt, som de till samma Fiegementen inöfvade hästar ofta förlora sin tjenstbarhet derigenom, att de för befälet och iotarne under n månader af året äro odisponible, hvadan ifrågavarande Cavalleri borde antingen indragas eller erhålla en förändrad organisation, till undanrödjande af omförmälde olägenhet och beredande af det gagn, som med indelta Cavalleriet åsyftas; att någon viss princip icke är iakttagen vid Chefs-Embetenas inrättande, då sådane finnas för Regementen med 1,200 man och [Allin, Besvärs- och Oeeonomic-Utslollet.s Utlåtande N:o t3a. 3 för Regementen med endast 5oo man, i följd hvaraf, om en förändrad plan i berörde hänseende antogs, sådant nödvändigt skulle leda till besparing; och att, efter inrättande af Läroverket å Mariaeberg, Krigs-Academien vid Carlberg synes kunna helt och hållet upphöra, i synnerhet om Lärare i Militair-vetenskaperne anställdes vid Rikets Universitet, derigenom Militären måhända skulle vinna en mera allmän humanistisk hildning än vid Krigs-Academien, och mycken nytta för den studerande ungdomen i allmänhet vara att förvänta.
Efter öfvervägande af hvad sålunda föreslaget och anfördt blifvit, får Utskottet, i afseende på hufvudföremålet för motionen, eller en reform i hela Försvarsverkets organisation vördsamt förklara, att då Utskottet ej är i tillfälle att i detta vigtiga ämne för Rikets Ilöglofl.
Ständer framlägga något detaileradt förslag, tilltror sig Utskottet icke heller alt understödja en framställning af så vidsträckt och obestämd omfattning, som den ifrågavarande; hvarjemte Utskottet hyser den öfver tvgelsen, att förslag till reformer inom Arméen och Försvarsverket böra utgå från en krigsadminislration, som innebär och uttrycker den enhet i vilja och verkning, hvarmed Kongl. Maj:t låter handhafva denna magtpåliggande gren af Riks-Styrelsen.
Ehuru Utskottet således finnér Rikets Höglofl.
Ständer ej kunna, i anledning af motionen, befrämja det deri angifna allmänna syftemålet, anser Utskottet sig likväl böra närmare genomgå och yttra sig öfver Motionairens serskilde förslag.
Härvid förekommer först *’indragning af synnerligast den del af Ar*- meenj som är på värfvad fot , samt minskning af högre och lägre befälet vid indelta ArmeenEfter Utskottets tanka är det för Arméens tjenstbarhet och serdeles för Beväringens vapenöfning, vid ett inträffande krig, af högsta vigt att ega tillräckligt och bildadt befäl, jemte en väl öfvad, efter landels tillgångar lill storlek lämpad stående stam, med förtroende till hvars företräden i skicklighet oclr erfarenhet de unga krigarne ej blott snart skola vinna nödig färdighet i excercice, utan ock stadga och bibehålla det lugna mod', med tillförsigt lill egen kraft, hvarpå utgången af ett krig så hufvudsakligen beror.—
Det antal befäl, som för närvarande finnes, skulle, om två eller tre classer af Beväringen lill tjenstgöring måste uppbådas, knappast kunna medhinna, alt med den drift och noggranhet, som erfordrades, besörja manskapets öfning; och än mindre skulle, vid den möjliga händelse att hela beväringsslyrkan måste anlitas, Arméens nuvarande befäl vara tillräckligt.
— Befälels skicklighet och erfarenhet lärer äler icke kun 4 Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utshottets Utlåtande JV:o 132. na, som vederbör, utbildas utan genom ständig tjenstgöring, hvilken under fredstid ej torde kunna förenas med indelta Arméens organisation, som äfven innefattar svårigheter vid dess Regementens inkallande tourvis till garnisons-tjenstgöring, hvarom fråga dessutom vid denna Riksdag redan blifvit väckt och åtgärden afstyrkt uti Stats-Utskottels, af Rikets Högloflige Ständer bifallne Betänkande N:o 90, till följd hvaraf något yttrande derom nu icke erfordras.
Man synes origtigt åtskilja indelta Armejn från den garnisonerande medelst benämningen värfvad, som endast tillägges den senare, ehuru den förra är värfvad på lifstid.
Rälta skilnaden deni emellan torde vara den större färdighet i krigsyrket, som en uti ständig tjenstgöring underhållen trupp måste vinna framför den indelta; och då värfvade Arméens hufvudstyrka utgöres af Cavallen och Artilleri, emedan Infanteriet består af endast 1,600 man Garde och Wermlands Fältjägare-Regemente, vågar Utskottet yttra den öfvertygelse, alt någon indragning häruti ej bör komma i fråga, enär förstnämnde vapens erforderliga öfning och militairiska hållning bäst och ändamålsenligast vårdas under ständig garnisonstjenstgöring.
Hvad dernäst angår ifrågaställd öfversigt och jemkning af Indelningsverket.
, derigenom besparing skulle kunna beredas och en jeinnare löne för delning tilli.! ägabringas; så hafva vid denna och föregående Riksdagar flere, speciela fall eller vissa orter rörande motioner i ämnet varit föremål för Rikets Högloflige Ständers pröfning; men de hafva samtligen gått ut på lindring i rustnings- och roterings-besväret, eller en sådan jemkning deri, att uppoffring å Statens sida, för bifall till framställningarne, erfordrats, hvarföre de i allmänhet icke föranledt någon åtgärd af Rikets Högloflige Ständer.
— Utskottet anser äfven någon besparing i denna väg, på det sätt Motionairen angifvit, ej kunna till vägabringas; och beträffande befälets länfördelning, så har deruti en förnyad reglering egt rum, som blifvit genom Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref den 2 Februarii i833 stadfästad, hvadan för närvarande i sistnämnde afseende något vidare ej lärer vara att tillgöra.
Angående Örlogs- och Skärgårdsfartygs inbördes företräde i allmänhet j. eller serskildt med afseende på Sveriges sjöförsvar_, anser Utskottet sig ej tillständigt att meddela yttrande, helst de i detta ämne mest erfarne och tänkande män härom ännu hysa delade och stridige åsigter, i följd hvaraf Utskottet tror, att Rikets Höglofl.
Ständer böra hysa den tillförsigt till Kongl, Maj:ts vishet och omsorg om Rikets sjelfständighet samt om angelägenheten af dess tillgångars mest ändamålsenliga användande, att Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslotlets Utlåtande JS:o i3$. 5 Kongl. Majit, i händelse så lämpligt pröfvns, meddelar Rikets Högloflige Ständer nödig upplysning, så väl om denna del af försvarsverket, som om planen för materielens beskaffenhet och sättet för dess underhållande.
De flere i Herr Petres anförande omförmälde ämnen äro antingen af den beskaffenhet, att de, på sätt Utskottet här ofvan, om motionens egentliga föremål, antydt, lämpligast böra från Kongl. Majit, efter beredning i Dess Krigs-Ministére, framställas, — eller ock äro de förut under denna Riksdag, i anledning af serskilde motioner, deröfver delta och Slats-Utskottet, hvar för sig, eller gemensamt, afgifvit yttranden, af Rikets Högloflige Ständer pröfvade och afgjorde, hvadan Utskottet finner något vidare utlåtande härutinnan icke vara af nöden.
Med stöd af hvad Utskottet nu anfört, får Utskottet vördsamt hemställa, att Herr Holms ifrågavarande motion, jemte det Herr Petre', i anledning deraf, framställt, icke må till någon Rikets Ilögloflige Ständers åtgärd föranleda.
Hvilket dock, jemte en Ledamots serskilda tanka, till Rikets HöglofL Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 24 Oct. i834- Hans Jansson från Elfsborgs