Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktion tillika anhållit, kommer att erhålla skälig ersättning för den del af Inrättningens nuvarande egendom, som kan erfordras till afsöndring för ofvan omförmälda ändamål, Kollegium ej heller funne hinder möta för nådigt bifall till
1 anledning af hvad härvid förekommit, samt under förutsättning af beredvillighet å stadens sida att, vid förefallande behof för Kronan af någon stadens mark, gå det allmännas önskningar i sådant afseende till mötes, bar Kongl.
Maj:t i nåder föreslagit Rikets Ständer att för sin del medgifva det af Stockholms
Drätselkommission för ifrågavarande ändamål sökta utbyte af mark, hvarigenom vissa å företedda planritningar utmärkta delar af Kronans tomter i qvarteren Krabaten, Edelman mindre och Terra Nova större skulle till staden öfverlåtas; dock med undantag af de 750 qvadratfot i qvarteret Terra Nova större, som afsetts lör en mindre magtpåliggande reglering af Gref-Magnigatan, men hvilken areal, af anförda skäl, icke utan förlust kan af Kronan afstås; samt under vilkor att, enär af den areal, som nu af staden åt Kronan i utbyte erbjudes, en del för närvarande består af vatten, Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 15 tiäft. 3 18 Stals-Utskottels Utlåtande JYi 112. staden skall vara skyldig att sistnämnda del till fast mark utfylla, innan den till Kronan öfverlemnas; hvarjemte Kongl. Majit, beträffande godtgörelse för de å Kronans mark befintliga byggnader, som för planens gcnomrörande mäste borttagas, förändras eller flyttas, ansett denna fråga, på sätt
Drätsel-kommissionen hemställt, lämpligen blifva föremål för särskild uppgörelse efter i laga ordning skeende värdering, i den mån som dessa byggnader blifva för arbetets utförande hinderliga.
Stats—Utskottet, som frän samtliga Riks-Stånden erhållit remiss å högstberörda nådiga framställning ocb under ärendets handläggning jemväl tagit kännedom af dertill hörande handlingar, får, med afseende å de i den Kongl. Propositionen anförda förhållanden, tillstyrka att hvad Kongl.
\:0 U2.
Ank. till Eip.-Ut»k. den 1 Juni 1865, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:Is nådiga Proposition, angående upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lågenheten Stallmästaregården får anläggande af en lasthrygga vid Brunnsviken. (I. A.) Enligt hvad högstberörda nådiga Proposition, införd under M 103 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll för innevarande riksdag, innehåller, bade det för sänkning af sjön Brunnsviken, i Stockholms län, bildade bolag, genom utsedde komiterade hos Kongl.
Majit i underdånighet anhållit, att, enär såväl Stockholms stad, som enskilde personer derstädes tecknat bidrag till berörda allmännyttiga företag, med vilkor att för den genom nämnde sjös förening med Siats-Utskottets Utlåtande M i12.
19 saltsjön uppkommande sjöfart, hamn kunde beredas invid stadens norra tull, men till plats för sådan anläggning endast kunde ifrågakomma den Kronan tillhöriga lägenheten Stallmästaregården, i Solna socken och Danderyds skeppslag, hvilken intill midfastan år 1864 är ularrenderad; — Kongl. Maj;t täcktes dels hos Rikets
Ständer göra nådig framställning om denna lägenhets upplåtande till nämnda ändamål, antingen kostnadsfritt eller mot billig ersättning, lämpad endast efter lägenhetens jordrymd, dels ock i nåder förordna att under liden all åtgärd för vidare utarrendering af omförmälda lägenhet måtte varda inställd.
Med öfverlemnande af dels en utaf nuvarande arrendatorn af lägenheten Stallmästaregården, entreprenören Carlsson afgifven underdånig förklaring, deruti Carlsson, på grund af honom utaf Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande tillerkänd optionsrätt till nytt arrende af samma lägenhet, bestridt ansökningen, men erbjudit sig att till ifrågasatta hamnplats upplåta erforderligt utrymme vid lägenheten mot den afgift, som emellan honom och bolaget kunde öfverenskommas, dels ock Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes härpå grundade afstyrkande af ansökningen om upplåtelse af hela lägenheten Stallmästaregården, hvaraf på sin höjd en mindre del ansågs för det afsedda ändamålet kunna erfordras — hade Kongl.
Karnmar-kollegium uti den 2 December sistlidet år afgifvet underdånigt utlåtande och jemte meddelande, bland annat, att det genom sednaste kontrakt bestämda arrendet för ifrågavarande lägenhet utgjorde 1S8 tunnor 26'/2 kappar, hälften råg och hälften korn, hvaraf endast 2 tunnor 8V2 kappar beräknats för lägenhetens öppna jord, men återstoden för dermed förenade öfriga förmåner, äfvensom att 19 åbyggnader funnes å egendomen uppförda — för öfrigt anfört, att, ehuru, emot 5:te punkten i Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847, arrendatorn Carlsson icke på grund af sin optionsrätt egde lägga något hinder i vägen mot lägenhetens upplåtande på föreslaget sätt, Kollegium likväl, enär, i det skick frågan förekomme, påtagligt syntes att icke hela lägenheten med alla dess åbyggnader kunde för ändamålet erfordras, utan blott en inskränkt del deraf, hvilken arrendatorn erbjudit sig upplåta, ansåge den underdåniga ansökningen icke böra till annat nådigt afseende föranleda, än att blott sjelfva hamnplatsen, sådan den kunde komma att erfordras, måtte åt sökanderne upplåtas emot den afgäld till arrendatorn, som kunde emellan honom och sökanderne öfverenskommas eller af mätismän bestämmas.
Härefter och då Kongl. Maj:t vid ärendets föredragning ansett nödigt att före frågans slutlig! pröfning höra Styrelsen öfver Allmänna Väg- och Vattenbyggnader, har bemälda Styrelse, som låtit verkställa nödiga undersökningar för frågaus utredande och i sådant afseende jemväl öfverlemnat en upprättad karla öfver Stallmästaregården och den dertill angränsande sjöviken, hufvudsakligen anfört: att behofvet af en hamn, eller rättare last- och lossningsplats vid Stallmästaregården syntes vara obestridligt, i betraktande af ställets närbelägenhet till en bland dc delar af hufvudstadeu, som, i följd af aflägsenhet ifrån Saltsjöns och Malarens 20 Stats-Utskottels Ullålande M 112. lastplatser, för närvarande vore vanlottad i afseende på kommunikation för transport af tyngre nödvändighetsvaror, såsom ved, tegel, kol, kalk m. m.; — att, hvad angick det nödiga utrymmet för lastplats vid Stallmästaregården, varutillförseln ej kunde antagas blifva större, än att den lågt belägna delen af gamla stranden, nedanför gårdsplanen och de hufvudsakliga byggnaderna, skulle blifva för upplag tillräcklig, helst de varor, hvilka här aflastades, säkerligen komme att bortföras i mån som tillförseln skedde; utgörande den sålunda erforderliga jordrymd endast en jemförelsevis ringa del af Stallmästaregårdens hela areal; — samt att, beträffande lämpligaste anordningen af den ifrågasatta lastplatsen, Styrelsen ansåge, det man till en början borde, såsom ändamålsenligt och minst kostsamt, anlägga en omkring 200 fot lång och 20 fot bred pålbrygga med plankbeklädnad, hvilken medelst tre vinkelrätt ingående, 12 fot breda pålbryggor, som äfven borde plankläggas, skulle förenas med fasta stranden, på sätt å kartan funnes utmärkt.
Innan nu omförmälda underdåniga memorial blifvit af Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader afgifvet, hade jemväl Öfverståthållare-embetet, uppå af Stockholms stads Drätsel-kommission derom gjord framställning, i underdånig skrifvelse af den 10 sistlidne Februari hos Kongl. Majit hemställt, att, då lämpligast syntes, det ifrågavarande hufvudsakligen för stadens invånares nytta afsedda hamnplats ställdes under stadsmyndigheternas tillsyn och kontroll, Kongl.
Majit täcktes, i betraktande jemväl deraf, att staden med ett belopp af 10,000
Ridr bidragit till bestridande af kostnaden för Brunnsvikens sänkning och dess sättande i förbindelse med Saltsjön, för egen del i nåder medgifva och till Rikets Ständer aflåta Proposition derom, att ifrågavarande lägenhet måtte få öfverlåtas till Stockholms stad och med dess judiciela område förenas, mot det att för hvad Kronan afstår en mot den årliga afgälden svarande köpeskilling af staden erlägges; hvarjemte arrendatorn Carlsson, uti derefter ingifna underdåniga påminnelser, anhållit, att sistberörda framställning måtte varda af Kongl. Majit afslagen.
Då lämpligast vore att den plats, hvilken erfordrades till en för rörelsens behof nödig hamn eller lastbrygga vid Stallmästaregården, ställdes under Stockholms stads myndigheters tillsyn och kontroll, har Kongl. Majit, som, lika med Kammar kollegium och Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader, funnit endast en mindre de! af nämnda lägenhet behöfva för ändamålet användas, behagat i nåder föreslå Rikets Ständer, att, till beredande af en för allmänna rörelsen nödig och tjenlig hamnplats vid Brunnsviken, det vid stranden af denna sjö belägna område, tillhörande lägenheten Stallmästaregården, hvilket blifvit på den af Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader bifogade karta, såsom härtill erforderligt, u t visad t, må till Stockholms stad kostnadsfritt upplåtas: äfvensom att, i sådan händelse, de på detta område belägna, Kronan tillhöriga byggnader må borttagas, derest ej staden förklarar sig vilja samma byggnader, eller några af dem, efter behörig värdering inlösa. Stals-Utskottets Utlåtande JW 113. 21 Efter från samtliga Riks-Stånden erhållen remiss å ofvanberörda nådiga Proposition, har Stals-Utskottet tagit densamma i öfvervägande; och finnér, på de af Kongl. Maj:t anförda skäl, sig böra till den nådiga framställningen tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Au* 113.
Ank. till Exp.-Utsk. den l Juni 1863, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om kostnadsfri upp låtelse för den hllamnade jernvägen emellan sodra stambanan och Landskrona af viss del utaf Kronans omkring nämnda stad befintliga fästningsverk. (L A.)
Enligt hvad inhemtats utaf en hos Borgare-Ståndet af Herr J. ödmansson väckt motion (JV5 135) måste den tillämnade jernvägen emellan södra stambanan samt Landskrona och Helsingborg, för att komma till hamnen uti förstnämnda stad, dragas genom der befintliga, till större delen raserade fästningsverk, på sätt den deröfver upprättade karta närmare utvisade; och som jernvägsanläggningen afsåge ett allmänt nyttigt ändamål, hade motionären trott hinder icke möta för upplåtelse utan ersättning af så stor del af de gamla fästningsverken, som för jernvägsanläggningen erfordrades, samt hemställt, att Rikets Ständer mätte för sin del medgifva och besluta, att så stor del af de omkring Landskrona stad befintliga, Kongl.
Majit och Kronan tillhöriga fästningsverk, som erfordrades för ifrågavarande jernvägsanläggning genom fästningsverken till Landskrona hamn, måtte för detta ändamål kostnadsfritt upplåtas.
Stats-Utskottet har förehaft detta ärende; och då anläggningen af en jernväg till Landskrona ansetts vara af den vigt, att Rikets Ständer funnit sig böra 22 Stats-Utskotlels Utlåtande M 114. understödja utförandet deraf genom beviljande af lån, har Utskottet jemväl ansett den nu begärda ringa uppoffringen å Statens sida icke böra förvägras; och hem ställer derföre, att, derest Kongl. Majit, efter nådig pröfning, huruvida ifrågaställa mark af de omkring Landskrona befintliga fästningsverk, må befinnas för försvarsverket umbärlig, skulle finna skäl att med gifva, det den derför erforderliga del af fästningsverken omkring Landskrona finge åt jernvägsbolaget för berörda ändamål upplåtas, Rikets Ständer i sådant fall jemväl för sin del dertill lemna bifall; hvarom, i händelse denna hemställan af Rikets Ständer gillas, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit aflåta*.
Stockholm den I Juni 1863. i%«o 114.
Ank. till Eip.-Utsk, den i Juni 18««, kl. # e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om annat sätt får utgörande af räntepersedel »Aon inom Wester-Norrlands Ian. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen P. O.
Hörnfeldt från Wester-Norrlands län har, uti en hos Bonde-Ståndol väckt och till Siats-Utskottet remitterad motion (N:o 69) förnyat en i ofvannämnda hänseende jemväl vid sisthållna riksdag gjord framställning samt, i likhet med dåvarande motionär anfört, hurusom ränlopersedeln bö, uti hvilken, till följd af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1853 angående de i ordinarie räntan ingåendo persedlars omsättning och förenkling, numera inginge de äldre räntepersedlarne halm, strömming och lax, blifvit alltmer tryckande för de skattdragande, i den mån nämnda persedel, hvilken utgjorde en icke obetydlig del af grundräntan, hållit sig i högt pris.
Valet af denna räntepersedel vore särdeles olämpligt i en ort, der, såsom fallet vore i Wester-Norrlands län, hö endast undantagsvis funnes till afsalu, men städerna måste anskaffa sill behof för hvad pris som helst, hvilket förhållande Slats-Ulskultels Utlåtande JVs 114. 23 naturligtvis föranledt prisstegring å nämnda vara.
Till närmare upplysning härom hade motionären anfört oell med bevis af vederbörande tjensteman styrkt, att räntan å Trysundahamns strömmingsfiske, hvilken, derest densamma bibehållits att utgå med 94 tunnor strömming, skolat utgöra 1,769 R:dr B öre för år 1858, 1,701 R:dr 40 öre år 1839, 1,670 R:dr 38 öre år 1860 och 1,733 R:dr 4 öre år 1861, deremot, efter förvandling till motsvarande 994 centner 20 skålpund hö, erlagls för hvarje efter annat af berörda år med 2,187 R:dr 24 öre, 2,336 R:dr 37 öre, 2,384 R:dr 92 öre och 2,734 R:dr 3 öre; hvarjemte motionären ansåg, att förhållandet skulle hafva visat sig ännu ofördelaktigare, derest han kunnat förete en för hela länet uppgjord beräkning.
I Westerbottens och Norrbottens län, som i anseende till produktionens beskaffenhet i det närmaste öfverensstämde med WesterNorrland, bade hufvudräntepersedlarne, till fördel för både Staten och den enskilde, blifvit bestämde allenast till tvänne, nemligen spanmål och smör; och då rättvisan fordrade att detta landskap icke vöre i berörda hänseende sämre lottadt än nyssnämnda län, har motionären till vinnande häraf föreslagit, att i afseende å ränte persedeln hö för Wester-Norrlands län måtte vidtagas den förändring, att endast ^ deraf bibehölles, men återstående f förvandlades till räntepersedlarne spanmål och kött, hälften hvardera.
Med anledning häraf yttrade Stats-Utskottet: att Rikets Ständer vid 1853—1854 års riksdag, med fästadt afseende å den af Riksdagsfullmägtige från Wester-Norrlands län uttalade önskan, bestämt att räntepersedlarne strömming och lax, hvilka stigit i värde under några föregående år, skulle utbytas mot hö; samt att vid bestämmandet af räntepersedlarne för de särskilda länen, särdeles vigt fästats dervid, att räntans samfälda belopp icke genom skatteförenklingen skulle undergå någon förändring, vare sig till höjning eller minskning, äfvensom att likställighet mellan länen måtte vinnas, för hvilket ändamål noggranna utredningar verkställdes angående hvarje räntepersedels prisförhållande under en föregående längre tidrymd, hvarefter med ledning af dessa utredningar, utvisande räntepersedlarnes större eller mindre benägenhet att stiga i pris, hufvudräntepersedlarne för länen bestämdes.
Beträdandet af den bana, motionären föreslagit, skulle medföra rubbning i ett så genomgripande och grannlaga ämne, som det ifrågavarande, för hvars ordnande stora ansträngningar erfordrats, hvarförutan bifallandet af förslaget skulle föranleda dertill, att representanter från öfriga län skulle, i den mån en eller annan räntepersedel visat sig i orten företrädesvis vara i stigande, begära dess utbyte mot annan persedel.
Befunnes sedan det lägre värdet å den tillbytta räntepersedeln härleda sig af tillfälliga förhållanden, hvilkas undanrödjando åter föranledde en prisstegring i högre mån, än på den förut bestämda räntepersedeln, vore nästa steg att begära återbyte eller förvandling i annan persedel, som visat mindre benägenhet att stiga i värde.
Hvad beträffade likställigheten mellan länen, så torde någon fullkomlig sådan icke itå att vinna, men fara vore att genom partiela förändringar densamma lättare om - 2 4 Stats-Utskoltets Utlåtande JY3 114. intetgjordes.
På dessa skäl och enär icke visadt blifvit, att hela skattebeloppet för Wester-Norrlands län stigit i annat förhållande än i öfriga län, hade motionen af Rikets sednast församlade Ständer lemnats utan afseende; och då nuvarande
Statsutskott funnit hvad sålunda blifvit anfördt fortfarande ega full giltighet, föranledes Utskottet att lill motionärens ofvanberörda framställning afstyrka Rikets Ständers bifall.
STOCKHOLM, TRVCK1 HOS JOH. BECKMAN, 1863. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 115. 1 N:o 115.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Juni 1863, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga Proposition, angående upplåtelse af mark till utvidgning af Upsala Central-hospitals område. (I. A.)
Med hänseende till behofvet af ökadt utrymme och mera ändamålsenlig anordning för de sinnessjuke vid Upsala central-hospital hade, enligt hvad inhemtas af ofvanberörda nådiga Proposition, införd under N:o 109 i 1 :sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller, Direktionen vid nämnda hospital hos Seraphimer-ordensgillet föreslagit, att hospitalets nuvaiande område, som, enligt en upprättad karta, kallad ”projekt N:o 1 till utvidgning af Upsala central-hospital”, vore begränsad! inom egofiguren a, b, c, d, e, f, g, skulle utvidgas med mark, tillhörande dels kronoparken Åsen, dels Ultuna f. d. kungsladugård, dels Uplands regementes mötesplats, Polacksbacken, allt i Bondkyrko socken af Upsala län, hvarigenom hospitalets egovidd hädanefter skulle komma att innefattas inom den å kartan med Litt. A, B, C, D, e, f, g, utmärkta figur.
I anledning häraf hade yttranden blifvit afgifna utaf Öfver-jägmästaren i länet, Landshöfdinge-embelet derstädes, Chefs-embetet vid Uplands regemente samt Styrelsen för Ultuna landtbruksinstitut, hvilken sistnämnde myndighet, emot vissa vilkor för sin del medgifvit afträdande till hospitalet, icke allenast af den för detsamma i förslaget afsedda del af en, kungsladugården tillhörig beteshage, utan äfven af den emellan denna hage och Fyris å befintliga jordremsa, hvilken, under förutsättning att densamma vore för institutet behöflig såsom väg till den bro, som nu öfver ån leder till andra Ultuna egor, icke blifvit uti förslaget inberäknad för hospitalet; och bade Seraphimer-ordens-gillet, uti skrifvelse den 15 Augusti nästlidet år, HospitalsBih. till B.
Brot. 1862 <& 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 16 Haft. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 115. direktionens ofvanomförmälda förslag lill utvidgning af hospitalets jordområde underdånigst förordat, endast med den förändring deri, som uppstått genom den erbjudna utsigten för hospitalet, att jemväl kunna tillvinna sig den förut omnämnda jordremsan utmed Fyris å, samt i följd deraf anhållit: l:o att af kronoparken Åsen och Uplands regementes mötesplats iinge afsöndras och till Upsala cenlral-hospital utan någon ersättning från Hospitals-styrelsen, förläggas de jordområden, som finnas närmare angifna å ofvanåberopade karta, och af hvilka det kronoparken tillhöriga endast utgjorde omkring 14 tunnland; samt 2:o att af Ultuna kungsladugård jemväl finge till hospitalet afsöndras den å samma karta anvisade mark, med tillägg af det öster derom intill Fyris å belägna egostycke, emot ett jemngodt vederlag af det å andra sidan af denna å i Nontuna by belägna hospitalshemmanet Nontuna, sedan det i byn verkställda laga skifte blifvit vederbörligen fastsläldt eller förrättningen eljest slutligen pröfvad samt emot skyldighet för hospitalet att ombesörja och bekosta flyttningen af den vid norra ändan af nyssnämnda egostycke varande bro något längre söder ut till en mera lämplig plats i närheten af Ultuna gård.
Ofver denna underdåniga framställning hade Skogs-slyrelsen äfvensom Krigsoch Kamraar-kollegierne blifvit hörda och med underdåniga utlåtanden inkommit, deruti af Kammar-kollegium blifvit anfördt, att, hvad anginge den från kungsladugården begärda jordafsöndring, så skulle densamma, enligt träffad öfverenskommelse, ega rum mot jemngodt vederlag, enligt Skiftes-stadgans grunder, af mark tillhörande hospitalshemmanet Nontuna; hvarjemte hospitalet skulle åligga att flytta nuvarande gamla bron till annan lämplig plats; och som härigenom någon förlust icke tillskyndades kungsladugården, hade
Kollegium ansett hinder icke möta för nådigt bifall till förslaget i demina del; äfvensom Kollegium, vidkommande afsöndringen från kronoparken Åsen, af hvilken, enligt hvad Kollegium upplyst, ändock skulle återstå en behållen vidd af 306 tunnland 18A kappland, samt från Uplands regementes mötesplats, Polacksbacken, nådigt bifall bärtil! jemväl i underdånighet tillstyrkt, med det af Skogs-styrelsen föreslagna vilkor likväl, beträffande kronoparken, att den på platsen vexande ståndskogen försäljes för skogsplanteringskassans räkning, samt, i fråga om upplåtelse af mark från Polacksbacken, att denna upplåtelse endast må medgifvas under förutsättning att Rikets Ständer bifalla hvad Kongl. Majit uli en den 25 November nästlidet år allåten Proposition föreslagit angående utvidgande af Uplands regementes mötesplats; och har, sedan Rikets Ständer, medelst underdånig skrifvelse den 11 April innevarande år, bifallit ifrågavarande hos dem gjorda framställning om utvidgning af nämnde mötesplats, Kongl.
Majit nu i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte lemna sitt samtycke till den af Seraphimer-ordens-gillet i ofvanberörda måtto hemställda utvidgning af Upsala central-hospitals område, allt på de vilkor, som dervid blifvit af Kammar-kollegium föreslagna.
Stats^Utskoltet, till hvilket förevarande nådiga framställning blifvit från samtlige Stats-UtsJcottets Memorial N:o 116. 3 Riks-Stånden öfverlemnad, har tagit detta ärende i öfvervägande; och finner sig, med hänsigt till hvad sålunda förekommit, böra hemställa, att hvad Kongl.
Majit i ofvanberörda hänseende täckts i nåder föreslå, måtte af Rikets Ständer bifallas.
Memorial, angående utbetalning af återstoden utaf de för innevarande år anvisade medel till fortsättande af arbetena å södra stambanan. (R. A.) Som Rikets Ständer slädnät i olika beslut rörande åtskilliga af de i Statsutskottets Utlåtande Nio 87, angående fortsatt ulförande af jernvägsarheten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel, behandlade frågor samt dessa, i följd deraf, icke torde hinna blifva slutligen afgjorda innan behof förefinnes att anvisa ytterligare medel till arbetena å södra stambanan, har Utskottet, vid det förhållande att samtlige Riks-Stånden bifallit den del af Utskottets i 4:de punkten af ofvanberörda memorial gjorda hemställan, som alser att, utaf de medel, som för fortsättande af arbetena å södra stambanan varda anvisade, 5,815,000
Riksdaler må utgå under innevarande år, ansett sig böra hemställa: att Rikets Ständer, utan att afvakta slutliga bestämmandet af det belopp, som för fullbordande af södra stambanan kommer att vid innevarande riksdag anvisas, måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla, att Rikets Ständer bifallit Kongl. Majits nådiga Proposition derom, att Tre Millioner Åttahundrafemton tusen (5,815,000)
Riksdaler må för fortsättning af arbetena å 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 126. södra stambanan under innevarande år från Riksgälds-kontorel utbetalas; varande dock häruti inberäknad den vid nu pågående riksdag härtill beviljade förskottssumma af 2,000,000 Riksdaler; och torde Utskottet jemväl få sig uppdraget att härom lemna Fullmägtige i Riksgälds-kontoret behörig underrättelse.
Stockholm den 12 Juni 1865. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1863. Stats-Vtskottets Memorial JW 117. 1 JW • **, Ank. til) Exp.-Utsk. den 16 Juni 1863, kl. 3 e. m.
Memorial, med. förslag till voterings-propositioner, i anledning af RikStåndens skiljaktiga beslut, t fråga om fortsatt utförande aj jernvägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliqa medel. (R. A.) Enligt
Statsutskottet tillhandakomna protokollsutdrag har hvad Utskottet uti sitt under N:o 87 afgifna Utlåtande, angående fortsatt utförande af jernvägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel, föreslagit och hemställt, blifvit dels af alla fyra, dels af tre Riks-Stånd giiladt, med undantag af följande pnnkter, i afseende å hvilka hvarje Stånd stadnat i de beslut, som här nedan skola närmare uppgifvas. l:o.