Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mom. e skulle förfalla genom antagande af Utskottets ofvan antydde åsigt: att Sedlar å Skillings-valeurer böra oförändrade bibehållas, och någon betänklighet i detta hänseende uppstår c.eslomindre, som förfalskningen af 16, 12 och 8 skillingssedlar från en till annan valeur redan synas vara med någon tillförlitlighet förekomna, samt eftergöring af sådane Sedlar alltid varit högst sällsynt.
Vid mom.f finner Utskottet ej något att ändra eller tillägga.
Men vid punkten 4 kan Utskottet ej undgå erinra, att, eller det uppehåll, som inträffat med nya sedel-tillverkningen, Utskottet belviflar möjligheten att på förhand bestämma tiden, inom hvilken utgifning af hvarje sedel-valeur skall hafva för sig gått, hvarföre Utskottet tror någon viss tid i detta hänseende icke böra i Reglementet utsättas.
Punkten 5 är i Utskottets tanka antaglig, med endast den förändring i slutmeningen, att Banco-Styrelsen berättigas vidtaga anstalter för de nya Sedlarnes utvexling i landsorterne efter hvad behofvet påkallar och omsländigheterne föranleda.
Och får Utskottet, i öfverensstämmelse med dess nu yttrade åsigter tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer besluta: 1:0. att äfven, för den händelse Kongl. Maj:t låter Svenska Silfvermyntet såsom hittills utpräglas efter R:dr Specie och således icke stadfäster Rikets Sländers beslut, att till allmän mynt-enhet må antagas R:dr Courant, de nya Sedlar Banken, likmätigt, derom serskildt gifna föreskrifter, har alt utfärda på Riksdalertal, komma att ställas å Riksdaler Courant, hvarje sådan Riksdaler jemt motsvarande i räknevärde En Riksdaler Riksgälds eller fjerdedelen af : J$ancQ -XSt skottets
Bet andande Ar:o i oj.
Silfver-Spede-Riksdalern oell dess nuvarande eller blifvande un, der-afdelningar, efter den, nied afseende å slagskattens beräkning i Myntet, af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer förändrade ,1664 års Myntfot; 2:0. att, efter det utställandet af Sedlar genom Vexel-Banken, till följd af Rikets Ständers före,detta vidtagne beslut, ,i här nedan föreskrifven ordning upphört, skola Sedlar af alla till gångbarhet bestämde valdner hållas i Ranken på förhand lärdige för att kunna genast och utan omgång utvexlas till Allmänheten, och de som åter till Banken ingå begagnas på enahanda sätt samt ej annuleras, derest de icke äro förslitne; 3;o. att Bankens Sedlar af högre valeur än 16 äkjliinggr ställas endast på fullt Riksdalerstal, samt på följande bestämda summor, nemligen t R;dr, 3R:d,roR:dr, a5 R:dr, 100 R:dr och 5oo R;clr; 4:o. att Bankens hittills bruklige Sedlar å skilliogs-valeurer, intill dess ,af Rikets Ständer annorlunda stadgas, komma att utställas på 16, 12 och 8 sk.
Banco, motsvarande i räknevärde 24, 18 och 12 skillingar Courant, utan annan förändring i afseende på dem, än att ett uthåiligare ocoloreradt papper må genom tillblandning af hampa eller annat segare ämne till desamma begagnas.
Att likaledes Bankens i Magasin förvarade äldre förråd af Sedlar, ställda på i'4 och io sk.
Koppar-skiljemynt, i räknevärde svarande emot 21 och i5 sk.
Courant, får, i nion af behof och efterfrågan, begagnas vid alla slags vexlingar och liqvider med Banken, vid utskylders betalande samt man och man emellan, lika med Bankens alla öfrige å Riksdaler- och Skillingtal ställde löpande Sedlar; 5:o att de större Sedlarne af nya slaget, derunder räknade valeurerne från och med 25 till och med 5oo R:dr Courant, skola i VexélBanken upptagas efter stycketal med numer och datum, och alltid så, att de, som tid efter annan i Cassorne inkomma och icke befinnas förnötta., må lill utvexling åter begagnas, samt icke förr blifva anullerade och i böck erne afförde, än då de genom nötning äro för vidare omlopp bland Allmänheten otjenlige; men att smärre Sedlar å Riksdalertal, derunder räknade yaleurerne 1, 3 och ro Riksdaler Courant, icke efter stycketal, numer och datum, utan endast till antal och summa, blifva i Räkenskaperne upptagne och afförde; 6:0 att till alla Sedlar å Riksdalers-valeur användes såkalladt la melieradt - Banco-Utskottets Betankande N;o 107. 9 melleradt papper, efter tle för Utskottet uppviste prof, Fullmäktige dock obetaget att gifva papperet all den ökade förbättring, ytterligare vunna insigter kunna påkalla; 7:0 att formaten blifva likaledes i öfverensstämmelse med de för Utskottet uppvisla prof, sålunda, att 5oo och 100 Riksdaler komma att förfärdigas af det största formatet, de å a5 och 10 Riksdaler af det dernäst, samt 3 och 1 Riksdalers Sedlar af det minsta; 8:0 alt alla dessa Sedlar tillverkas af färgadt papper, nemi. de å 5oo, a5 och 3 R:dr af blått, samt de å 100, 10 och 1 R:dr af gult; 9:0 att texten, på sätt de för Utskottet uppvista prof utvisa, trycke* i såkallad Stereotyperings-form, under iakttagande, ej mindre att typen till hvarje valeur är så olika de öfrige, att icke förfalskning från den ena till den andra kan verkställas, än ock, att å någon tjenlig plats å Sedeln kortligen för hvarje Courant valeur anlydes dess motsvariga belopp, så väl i Silfver-Specie som i Råneo, på sätt som följer:
R:dr 5oo Courant (ia5 R:dr Silfver Specie) (333 i/3 R:dr Banco). — 100 — (25 — Silfver Specie) ( 66 2/3 R:dr Banco). — 25 — (6 i/4— Silfver Specie) ( 16 2/3 R:dr Banco). — 10 — (2 1/2— Silfver Specie) ( 6 2/3 R:dr Banco). — 3 — ( 3/4— Silfver Specie) ( 2 — R:dr Banco). — I — ( '/4 — Silfver Specie) ( — a/3 R:dr Banco). io:o att alla Sedlar böra vara underskrifne af minst t vänne Bankens Tjenstemän, och Fullmägtige för öfrigt berättigas alt i afseende på deras numerering m. m. vidtaga alla de åtgärder, som kunna förena säkerhet i controlen med besparing i kostnaden; 11:0 att Sedlar af de nya slagen skola genom Banco-Fullmägtiges försorg tillverkas och i omlopp sättas så snart möjligen ske kan, samt början dervid göras med de större valeurerne, så att Vexel-BancoTransport-räkningen ju förr desto hellre må komma att upphöra , för hvad Sedlars utställande beträffar, och nya Cassa-Systemet i samband med nya Sedel-Contoret lill följd deraf komma i verksamhet; 12:0 att (enligt 5:te punkten i Herr Rosenblads motion, och g. 1 punkten 5 i 2 Afd. 4 Art. (pag. 64) af i83o års Banco-Regletill R.
•St.
Prat. 1834 ec^ i835, 6 Sami. i Afd. 2 Bandet. 3z'.dra Häftet. a io Btinco-Utskottcts Betänkande N:o 107, raenle) utgifvandet af Vexel-Bankens hittills brukliga TransportSedlar inställes och upphör ifrån och nied den dag, då utvexling af de i andra punkten omnämnda större Sedlar vidtager; alt likaledes tillverkningen af de nu begagnade 3 och 2 Riksdalers-Sed~ larne ej eger rum från och med den dag, då de i samma punkt omnämnde smärre sedel-valeurer blifvit i omlopp salla; samt a 11 jBanco-Styrelsen berättigas vidtaga anstalter för de nya Sedlavnes utvexling i Landso» terne, efter hvad behofvet påkallar och omständigheterna föranleda.
Slutligen, och med fästadt afseende å hvad Herr Rosenblad i sjette punkten af dess motion föreslagit, får Utskottet tillstyrka: att Rikets Höglofl.
Ständer, i händelse af bifall till Utskottets ofvaninlagne tillstyrkanden, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla hvad sålunda, angående Bankens Sedel-utgiliiing för framtiden stadgadt blifvit, med anhållan, alt Rikets Ständers beslut härutinnan varder till Allmänhetens kännedom och efterrättelse i Nåder kungjordt.
Reservationer: 2 §. af Regeringsformen, Rigenom deras Bank, utgifva af Hr Stuartj C. G.: ”Med den, uti 7: kets Ständer tillerkända rättighet, att allena sedlar, sorn för mynt i Riket må erkännas, måste, efter mitt begrepp, ovilkorligen vara förenad skyldigheten för Rikets Ständer att utställa dessa sedlar antingen på Rikets verkliga mynt eller på sådant myntvärde, som af bägge Statsmagterne gemensamt blifvit bestämdt.
Jag har således icke kunnat dela Banco-Utskottels nu yttrade, häremot stridande åsigt, att, äfven om det af Rikets Ständer vid denna Riksdag föreslagna nya myntsystem icke varder af Kongl. Maj:t antaget, Banken i allt fall och oaktadt den för inlösen af dess sedlar, uti 1 §. af Mynlbestämningslagen, fastställda orubbliga grund, bör framdeles utgifva sedlar jemväl å Rsdr Courant, hvilkas Silfvervärde skulle komma att understiga de nuvarande Bancosedlarnes ined 33 i/3 procent.
Ehuru jag anser Rikets Ständers fattade beslut, angående bestämmandet af en ny mynt-enhet vara både välgrundadt och allmänt nyttigt, samt följaktligen jemväl, för min dej, lifligt önskat dess sanctionerande af Kongl. Maj:t, har jag likväl alid;ig kunnat föreställa mig annat, Banco-Vtskottets Betänkande Kto 107. ’i r Än-att detsamma, derest Kongl. Maj.t icke skulle dertill lemna bifall, kommer att förfalla i likhet med flera andra nyttiga förslag,hvarom Statsnaagterne hysa stridiga åsigter.
Det af Utskottet nu föreslagna sätt att, äfven emot Kongl. Majits vilja, till en del genomdrifva frågan om en gemensam räkneenhet lör hela landet, förefaller mig deremot lika litet öfverensstämmande med andan och ordalydelsen af Rikets gällande Grundlagar, som förenligt med Svenska folkets sannskyldiga nytta.
Uti den underd. skrifvelse, deruti de af Rikets Ständer fastställda grunder för det nya mynt-systemet blifvit hos Kongl.Majit anmälda, hafva Rikets Ständer bland annat yttrat,alt för Sveriges penningeförhållanden icke funnes någon bestämd räkne-enhet,enär Specie-Riksdalern, B:co-R:drn och Riksgälds-R:drn, hvar för sig, kunde såsom enhet, efter hvars och ens godtfinnande, betraktas; samt alt ett sådant obestämdt förhållande syntes icke böra för framtiden fortfara, helst detsamma, efter numera börjad silfverutvexling, ofelbart skulle leda tili olägenheter af flerfalldig art och på elt skadligt sätt förvilla begreppen oin fastigheters, varors, arbetsbiträdens och fordringars rätta värde.
Det var sålunda visserligen icke för att med en ny öka de redan antagna och begagnade räkne-enheterne, som Rikets
Ständer föreslogo införandet af courantberäkningen, utan det dermed åsyftade, uttryckligen tillkännagifna ändamålet var, likasom med Rikets Ständers vid sista Riksdag i* samma syftning gjorda framställning, att erhålla en för hela Riket gemensam räkne- och mynt-enhet, lägre än Silfverspecie-Riksdalern.
Men då en sådan mynt-enliet, oansedt Utskottets nitiska bemödanden, svårligen lär kunna åstadkommas, med mindre Kongl. Majit densamma godkänner, så skulle troligen resultatet af Utskottets nu framställda förslag, derest det af Rikets Ständer, emot all förmodan, godkändes, blifva alt, genom tillskapandet af ett nytt namn på en del af det representativa myntet, den villervalla och oreda i våra penningeförhållanden, sorn redan förut så menligt inverkar på industrien och rörelsen inom landet, lomme att än ytterligare ökas.
Så länge den allmänna bokföringen och all uppbörd samt alla liqvider med Staten skola verkställas i Riksdaler Råneo, kan, äfven om Bankens samtliga sedelsorter utställas på Ridr Courant, Bancoräkningen hvarken afskaffas eller umbäras.
Den föreslagna förändringen af Bankens sedlar lomme följaktligen endast att hos den mindre upplysta delen af folket föranleda en ökad osäkerhet om dessa sedlars verkliga värde; så mycket mera naturlig, som Skiliingsedlar och Kopparskiljemyntet jemväl hädanefter skulle fortfarande bibehålla sitt nu egande myntvärde.
Biitico-TJtrkottets Betänkande N:o *07.
Ibland de allmännast förespeglade olyckliga följderne af den befarade aamt nu verkställda realisationen, var hotelsen om de uppsägningar af i landet utestående lån, hvartill Capitalisterne skulle, i anledning af densamma, föranledas, för att få de för dessa lån utgifna reverser omskrifna å R:dr Silfverspecie.
Dessa följder lära dock likasom mångå andra förespådda resultat af myntbestämningen hitintills hafva uteblifvit; men jag kan i sanning icke inse något mera verksamt sätt att framkalla dem, än att, såsom Utskottet nu föreslagit, bestämma olika värden för Bankens sedlar.
Enligt Utskottets förslag, skulle de nya sedlarne komma alt erhålla ungefärligen följande lydelse: Svea Rikes Ständers Bank betalar vid anfordran denna sedel med R:dr Courant.
Utskottet har således ansett, alt hädanefter, på enahanda sätt sorn tillförene, representativt mynt endast hehöfver af Banken inlösas med annat representativt mynt.
Hvilken credit för dessa sedlar och hvilket förtroende för Banken sådant skulle komma att medföra, torde en hvar lätteligen inse.
Äfven om, på sätt Utskottet hemställt, sedlarnes motsvarande värde i R:dr B:co och R:dr Specie skulle på något ställe å sedeln antydas, befarar jag dock, alt sådant kommer alt mera förvilla begreppet om sedlarnes rälla valeur, än att stärka desammas credit.
För den oförmodade händelse, att Kongl. Maj:t icke skulle sanctionera Rikets Ständers beslut rörande mynt-enheten, inser jag icke någon annan lämplig utväg för att, efter Riksgäldssedlarnes försvinnande ur rörelsen, bibehålla den nu vid mindre liqvider allmänt brukliga Riksgäldsräkningen, än att utgifva smärre Bancosedlar, som jemt motsvara de nuvarande Riksgäldssedlarnes valeurer och således jemväl ulan svårighet kunna reduceras till R:dr Specie.
I hvilket afseende jag skulle vilja föreslå, alt Bancosedlar varda utfärdade å ?>i sk., 2 R;dr, 6 R:dr 3a sk.
B:co till inlösen med 1/4, 3/4 och 3 ifi R:dr Silfverspecie, å hvilka sedlar jemväl deras värde i Riksgäld torde på lämpligt ställe kunna utmäikas.
Tidens otillräcklighet befriar mig från deri obehagliga skyldigheten att nu anföra en fullständig reservation emot de högst anmärkningsvärda omständigheter, hvilka, i afseende på förevarande, sedan Augusti månad hvilande frågas, lika hastigt som, i anseende till tidepunkten, mindre lämpligt förelagne slutliga afgörande af Utskottet förekommit.
Jag får derföre genereit reservera mig emot hela behandlingen af denna fråga;” af Herr Prosten Astrand: ”Jag anser, att Utskottets tillstyrkande örn utgifning af sedlar lydande å R:dr Courant, äfven för den händelse, att Banca-XJtiiotutj Bstnnhnnde Nio 107. »3 Kong], Maj:t icke bifaller Rikets Ständers beslut om mynt-enheten, innebär ett ingrepp uti Kongl. Majlis lagstiftande rätt, och jag yrkar derföre, att Utskottets förslag endast vilkorligt antages, nemligen att blifva gällande först sedan Kongl. Maj:t bifallit Rikets Ständers beslut om mynt-enheten"; af Herr Wedberg". ”Emot Utskottets tillstyrkan, att å sedlar af Courant valeur jemväl må utsättas deras motsvarande belopp i Banco, föranlåtes jag att mig reservera.
Jag linner en sådan åtgärd ledande just till motsattsen af hvad som varit åsyftadt med Courant-Sedlarnes införande, eller att Bancoiäkningen måtte alldeles afskaffas, såsom ingalunda slående tillsammans med det nu präglade Sifvermyntet eller det blifvande, i händelse af Kongl. Majits
Nådiga sanclion å Rikets Ständers förslag till nytt Myntsystem.
Jag kan ock destomindre inse, att ett sådant förtydligande kunnat af Utskottet föreslås, i afsigt att tjena den enfaldigare delen af Allmänheten till närmare upplysning om sedelns värde, som Utskottet sjelf vid liera andra tillfällen, såsom t. ex. i fråga om Decimal-räkningens införande, vid pröfning af Herr Hallings motion, angående Kungörelsen om gamla Silfvermyntels värde &c., noggsamt tillkännagifvit, huru högt begrepp Utskottet eger örn Svenska Allmänhetens förmåga alt kunna reda sig i vida mer invecklade räineförhållanden, än den enkla evalvationen från R:dr Riksgälds eller Courant till R:dr Banco, hvilken säkert en hvar aE Allmänheten, som några gånger i sin lefnad handterat penningar, från mjölkgumman till millionairen, utan svårighet skall verkställa, utan någon serskild antydan å sjelfva sedeln, som derförutan synes tillräckligt belastad med upplysningar;” af Herr Lake". ”Sedan Högloflige Banco-Utskollet till Rikets Högloflige Ständer, såsom Betänkandet N:o iOi upptager, hemställt, om icke Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit, med afseende å angelägenheten om en förändrad mynt-enhet för landet, täcktes, så snart dess dyrbara tid sådant medgåfve, taga samma i Nådig pröfning och dess Nådiga svar Rikets Ständer meddela, så anser jag högst oformligt, att samma Utskott, innan Kongl. Majits Nådiga Svar inhemtats, ingår lill Rikets Ständer med något Betänkande, rörande mynt-enheten, och allraminst kan jag gilla det inconseqventa deruti, att Högloflige
Utskottet några få dagar efter sitt förra Betänkande afger ett annat, som , efter min åsigt, står i rak strid med det förra."
Emot Utskottets tillstyrkande, om utgifning af Sedlar å Riksdaler Courant, äfven i den händelse, alt Kongl, Majit idke biföile Rikets Ständers >{ Btinco-Utskcttcts Utlåtande N:o 108. beslut i afseende å mynt-enheten, hafva Herr af Rolen, Herr biskop Lundblad, samt Herr Prosten Rosen sig reserverat.
Emot beslutet, att å Bankens nya sedlar bör å tjenligt ställe antydas för hvarje Courant valeur dess motsvariga belopp, ej mindre i '
Silfver-Specie än i Banco hafva Herrar Lake och Rubin, samt Riksdags-Fullmägtige Peter Andersson och Lindbäck reserverat sig.
Herr Nordenankar har äfven emot Betänkandet sig reserverat.
Ankom till Exp.-Utsk. den 2 Mars.
Utlåtande, till svar A de inom tvenne Riks-Stånd gjorda anmärkningar, i anledning af Utskottets under N-’0 ji afgifna Betänkande.
Vid föredragning inom Riks-Slånden af Utskottets Betänkande, N:o 71, i anledning af Herr Haldings motion, angående utfärdande af allmän Kungörelse, till underrättelse om det gamla Silfvermyntels gångbarhet, hafva Vällofl.
Borgare-Ståndet och Hedervärda Bönde-Ståndet, enligt ankomne ProtocollsXJldrag, samma Betänkande återremitterat, på grund af dervid gjorda anmärkningar, inom förstnämnde Riks-Stånd af Herrar Rubin, Leffler och Santesson, och inom Hedervärda Bonde - Ståndet af Riksdags - Fullmägtige Johannes Svensson från Jönköpings Län och Nils Mänsson från Malmöhus
Län, hvilka erinrat: Herr Santesson, att då, efter utfärdandet af Kongl. Förordningen den g Jan. 1770 och den 27 Nov. 1776, angående Rikets förseende medSpeciemynt, m. rn., en ny Författning angående Myntet nu mera tillkommit, det vore både nödigt och gagneligt, alt Allmänheten, på sätt Molionairen föreslagit, blc-fve upplyst så väl derom, att de äldre Förordningarne icke af den senare förändrades, som angående förhållandet emellan det gamla och nya Silfvermynlet; Riksdngs-Fullmägtigen Johannes Svensson, att, ehuru de af Utskottet åberopade äldre
Författningar icke förlorat deras gällande kraft, de dock längesedan fallit i förgätenhet hos den större delen af Allmänheten, hvilken sålunda saknade nödig kännedom, huruvida och på hvad vilkor det gamla Banco-Vtsk^ttets Utlåtande N.o 10S. »5 Spcciemyntet, eRer nu vidtagne Silfver-utvexling, vore i rörelsen gångbart; uti hvilket yttrande sig förenat, Riksdags-Fullmägtige Petter Pehrsson oeh Anders Påhlsson från Jönköpings Län, Eric Ersson från Westerås Län, Andess Nordmark från Westerbottens
Län, Eric Svanberg från Wesler-Norrland och Samuel Andessson från Östergöthlands
Län; samt Riksdags-Fullmägtigen Nils Mänsson, att, jemte det han instämde med Riksdags-Fullmägtigen Johannes Svensson, Önskade lian, att uti den ifrågavarande allmänna Kungörelsen måtte anmärkas den skillnad i lödighet, som eger rum emellan det gamla och det nya Silfvermynlet.
Utskottet kan för dess del ej annat finna, än att i och med detsamma man medgifver, att de af Utskottet åberopade äldre Författningar icke
Sro upphäfna genom någon sedermera utkommen Lag eller Förordning, måste det äfven erkänmas, att en Kungörelse, hvilken hade för afsigt att för Allmänheten tillkännagifva, det samma Författningar verkligen äro gällande, skulle innefatta en fullkomligt öfverflödig åtgärd, snarare ledande att förvilla än att upplysa.
Utskottet förmodar äfven, alt den, som icke af redan gällande Författningar kan inhemta ifrågavarande Silfvermynts rätta valeur, ej skulle genom någon ytterligare Kungörelse erhålla nödig kännedom derom, hvilken den mindre upplyste deremot ganska lätt, under myntets användande i rörelsen, genom vanan urhem lar.
Hvad åter beträffar den af cn Ledamot framställda önskan, attidea föreslagna Kungörelsen äfven måtte utsättas skillnaden i myntets lödighet, finnér Utskottet en dylik åtgärd desto mindre behöflig, som redan genom Kongl. Förordningen den 25 Junii i83o är vordet bestämdt tillkännagifvet, såväl i §. i, att det Svenska Silfvermynt, som derefter präglades, skall innehålla 3 delar rent silfver emot en del koppar och således vara tolflödig!, sorn ock i sjelfva ingressen, jemförd med §. 6, att å silfver, som till myntning inlemnas, bör, under namn af myntskatt, procent afdragas, för att till en del ersätta myntningskostnaden.
Till följd häraf, och då a:ne Riks-Stånd dessutom, med godkännande af Utskottets åsigt, att öfverflödiga Författningar böra undvikas, redan bifallit Utskottets under N:o 71 afgifne betänkande, kan Utskottet ej annat än här förnya dess i oraförmälde Betänkan-* de gifna tillstyrkan.
Banco-Utskottets Utlåtande N:o rog. i N:o 10g. ’ Antom lill Exp.-Utsk. d. 12 Mars. Utlåtande, i anledning af de inom S:ne Riks-Ständ framställde och till Utskottet remitterade anmärkningar emot dess i Memorialet N:o 84 afgifne förslag till Instruction för Ilikets Ständers Revisorer öfver BancoVerket.
Emot ifrågavarande förslag, hvilket, jemlikt till Utskottet aflålet Protocollsutdrag af den 3 sistl.
Februarii, är vordet af Hedervärda Bonde-Ståndet godkändt, har inom de 3:ne öfrige Riks-Stånden, enligt Protocolls-utdrag, som ifrån Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 7, ifrån Högv.
Preste-Ståndet den 11 och ifrån Vällofl.
Borgare-Ståndet den 14 i nyssnämnde månad till Utskottet ankommit, hufvudsakligen blifvit anmärkt; Vid $ 2.
Af en del Ledamöter inom Borgare-Ståndet, att, enär Discont-Verket i Stockholm, äfvensom Lune-Contoren i Götheborg och Malmö undergingo serskilda revisioner af dertill utaf Riks-Stånden utsedde Revisorer, utan att någon föreskrift funnes, att desse åter i sin ordning voro underkastade någon öfver-revision, det uti berörde §. morn. 2 förekommande stadgande, att Revisorerne öfver Banco-Verket, vid deras sammanträde, egde att af Directionerne för Discont-Verket och Låne-Contoren emottaga berättelser om dessa Inrättningars rörelse, vöre utan allt ändamål.
Vid $. 3.
Af någre Ledamöter inom de 3:ne Riks-Stånden, att då, genom något stadgande i Grundlagen, rättigheten att meddela Fullmägtige föreskrifter icke vöre Revisorerne förbehållen, utan last hellre uttrycket i 70 §. 2 mom.
Riksdags-Ordningen: ”att Fullmägtige och Revisorer ej kunna i och för deras befattning emottaga befallningar utan af Rikets Ständer allena,” ådagalade, att Revisorer och Fullmägtige icke på något sätt voro hvarandra underordnade, och att följaktligen den ena Autoriteten icke heller egde att meddela den andra föreskrifter, dem de båda af Rikets Ständer allena kunde emottaga, samt det i öfrigt vore alldeles olämpligt, att Revisorerne, som för deras befattning blott hade en moralisk ansvarighet, skulle ega att gifva Bihang till R.
Prot. i834 och 1835. 6-te Sami. i ista JJd. 2-dra Band. 1 33\dje Häftet. 2 Banco-Ulsloltets Utlåtande N:o tog. föreskrifter åt de äfven juridiskt ansvarige Fullmäktige, mom c. af §. 3 borde uteslutas.
Af åtskillige
Ledamöter inom de 3:ne Riks-Stånden, att, på ofvan anförde skäl, rättigheten att meddela Fullmägtige föreskrifter, i intet fall borde Revisorerne medgifvas, utan dessa endast ega att göra anmärkningar, gifva påminnelser, meddela råd och anvisningar samt tiil åtal anmäla; hvadan blifvit yrkadt, att berörde mom. måtte, i öfverensstämmelse med denna åsigt, till ordaljulelsen förändras: hvarförutan en Ledamot inom Ridd. och Adeln begärt, att Utskottet måtte bestämdt förklara, huruvida Utskottet ansåge, att föreskrifter kunde af Revisorerne åt Fullmägtige meddelas eller ef.
Af någre Ledamöter inom Ridd. och Adeln samt Borgare-Ståndet, att då det af Utskottet i mom. d. af åberopade §. 3 för Revisorerne föreslagna åliggande, att i vigtigare fall gå Fullmägtige med råd tillhanda, möjligen skulle bereda åt
Fullmägtige ett skydd eller en missledning, som skulle i vissa fall kunna medföra betänkliga följder, äfven detta morn., som derförutan stod i strid med stadgandet i mom.
c. måtte utgå, eller ock, enligt hvad andra Ledamöter påstått, till redactionen jemkas.