Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på anmärkningen rörande de af Tumba utgående dryga Pastoralier, samt det i Berättelsen till Rikets Ständer serskildt omförraälda förhållande, att Fulimägtige år i832 icke fästat afseende på en Bruks - G5 — Bruksförvaltarens hemställan att, vid tillfälle af dåvarande Kyrkoherde-ledighet, nedsätta Pastoralierne; anser jag mig, under erkännande att dessa äro både högst dryga, och troligen vida öfverstigande hvad lagligen kunnat åläggas, böra upplysa och erindra, att i83o års då gällande Banco-Reglemente upptager pag. 179 från Begl. af år 1823 en så lydande uttryckelig föreskrift: ”Kyrkoherden i Botkyrko och Salems församlingar äfvensom Capellanen och Innehafvare!! af Klockare- och Organistbeställningarne, bibehållas vid sina, efter ingångna öfverenskominelser ägande och i Banco-Reglementet af år 1823 utstakade Löneinkomster af Tumba Egendom”; vid hvilket förhållande, och då en i så genereia ordalag affattad föreskrift icke lät sig hänföra blott till Lägenheternes för tillfället varande innehafvare, Fullmägtige funno det vara dem genom Reglementet betaget, att kunna fästa afseende å den af Bruksförvaltaren gjorda hemställan. 8:0
Med afseende derå att Brukets Räkenskaper upptaga såsom kostnad för Tidningar och en Calender, år j 833 R:dr ^2: 24> —, och år 1834- R:dr 3i : 8. — hafva Herrar Revisorer förklarat sig anse kostnader af denna egenskap icke vara af nöden, och böra åtminstone nedsättas, om icke helt och hållet indragas.
Jemte det jag får upplysa alt den ifrågavarande
Utgiften för året 1835 befinnes vara nedsatt Lill R:dr 28: 24. — tror jag för min del, i likhet med hvad Bruksförvaltaren i sin förklaring (Bil.
Lil. A. Afd. 6. 4:0) anfört, att ett Bruk, med Tumbas rörelse och mångfaldiga upphandlingsbehof, icke utan olägenhet kan umbära Ofliciela Tidningen och åtminstone Stockholms allmännaste Annonceblad.
Deremot, och om man vill anse utgiften för en Calender nog vigtig, att i och för dess besparande ett häfdvunnet bruk bör afskaffa.?; rnedgifver jag att en sådan kunde, utan betydeligare olägenhet, fastän säkerligen ej utan afsaknad, vid Bruket umbäras. 9:0 Herrar Revisorer hafva förmält, hurusom det ådragit sig deras serskilda uppmärksamhet att, vid föredragning hos Herrar Banco-Fullmäglige den 10 Januari i835, af en Kamererare!!
Möllers Räkning å 326 Rdr 24 sk. för af honom år i834 besörjd mathållning för åtskillige personer, jag, såsom ägande speciela inspectionen vid Tumba, tillkänliagifvit, att anledningen hvarföre denna Räkning så betydligt öfversteg de föregående årens, vore, att jag, sorn hyste den öfvertygelse att Möller ej kunde vara ersatt för sine kostnader, genom de af honom upptagne belopp, anmodat
Möller att serskildt i Räkningen uppföra ett arfvode af 133 R:dr 16 sk.; hvilken anmodan Möller ock efterkommit; hvaruppå Banco-Fullmägtige bifallit berörde utgift; och hafva Herrar Revisorerne, enär de förment omförmäide 133 R:dr 16 sk. sålunda i 9 hafva tillkommit endast i följd af min anmodan om''deras upptagande, ansett sig icke kunna underlåta alt hos Rikets Ständer anmärka denna Utgiftspost; äfvensom i sammanhang dermed omnämna, alt Möller, som förut ej förmärkts klaga öfver de för Mathållningen fastställda pris, kort derefter inkommit med förslag lill förhöjning deri, hvilket äfven af Fullmä glige beviljats.
Bruksförvaltarens afgifne yttrande öfver denna punkt, är af följande lydelse: ”Sorn vid Tumba ej finnes något
Värdshus för bättre classen af personer, och det närmaste ställe, der sådana kunna blifva försedda med föda oell logis mot betalning, är det ^ mil derifrån belägna Fittja, har så väl under mina företrädares som under min tid blifvit en vana, att de, som besöka Bruket i hvarjehanda ärender, vare sig för half eller hel dag eller ett och annat dygn i sender, logera och spisa hos Förvaltaren.
Då fråga aldrig uppstått att betrakta denne lika med en Värdshusvärd, hvilken hade att af den besökande äska ersättning för föda och logis, har denna kostnadsersättning med Banco-Styrelsens begifvande alltid blifvit påförd Bruks-Cassan.
Mina ingifna och godkända Räkningar utvisa att denna debitering varit högst modique, och sådan alt knappast någon, som gör sig möda att närmare pröfva förhållandet, skall kunna anse mig dermed skadeslös, då i betraktande tages, att vida större förråd af lifsmedel året ora måste anskaffas och vårdas, än som för mitt eget hushåll vore behöfliga; att allt med högst få undantag måste från Stockholm uppköpas och betalas efter der gällande priser; att jag och mitt husfolk härigenom betungas med ständiga resor fram och åter; att flera tjenstehjon än eljest mäste hållas, i och för det besvär af hvarjehanda art, som åtföljer fremmandes uppassning o. s. v.
Också har jag årligen förmärkt, att jag häruppå blifvit lidande och det i samma mohn känbarai'e, som besöken blifvit mera täta än förr, i följd af de med nya Papperstillverkningen samband ägande Byggnader, Inrättningar, tillredelser och försök, som föranledt ej blott den Inspecterande Fullmägtigens vistande vid Tumba längre tider i sender, utan äfven ofta förnyade besök af Vetenskapsman, Konstnärer och andra Personer, hvilkas råd, biträden och åtgärder dervid ifrågakomtnit.
Jag har trott mig skyldig fästa Inspecterande Fullmägtigens uppmärksamhet på dessa förhållanden.
Han insåg billigheten deraf att jag ej borde vidkännas enskild uppoffring på en anstallt, som under intet hänseende Aärer kunna anses tillhöra eller vara inbegripen under Förvaltare-b^ifcningen.
Och det var härigenom, sorn den af Herrar Fullmägtige för en gång beviljade ersättning ~af r 33 R:dr 16 skill, mig tillädes.
Genom Protocolls-Utdrag af den 3:dje April 1835 beviljade Herrar Banco-Fulimägtige en förhöjd ersättning för de 3:ne första dagarne — 6j — af en persons-vistande vid Bruket; men att, så snart det öfversteg dessa dygn, skulle betalningen utgå endast efter livad förut varit bestämdt, elier med en lägre ersättning; emedan den förböjda ansågs blifva för kostsam för Banken.
Jag inser ingen möjlighet att sålunda blifva skadeslös; och vågar af alla dessa anledningar utbedja mig, alt få upphöra med kosthållningen för de till Bruket ankommande Personer, och att Herrar Banco-Fullmägtige täcktes vidtaga den ansta!
It i sådant afseende, som må finnas lämpeligare.” .Något Värdshus för personer af bättre classen finnes, såsom nyss är nämndt, ej vid Tumba, och skulle icke eller utan betydliga uppoffringar från Brukets sida, kunna bära sig.
Man har alltså nödgats, åt Brukets förra och nuvarande förvaltare uppdraga den för deras tjenståligganden onekligen alldeles främmande befattning, att gifva kost och äfven någon gång nattqvarter åt personer, som i och för Brukets ärenden der infinna sig; och man kan väl icke billigtvis begära, att Förvaltaren skall blifva derå lidande.
Sannt är, att efter de sednast stadgade pris, en persons måltids-anrättning, serskildt för sig betraktad, torde kunna anses väl betald.
Men då man afser, att hela sammanräknade betalningen, aldrig något år uppgått till 4^o R:dr (för år x834 var den högst, nemi. 4^9 R:dr 4o sk., den af mig tillstyrkta serskilda ersättningen inberäknad) att derifrån först måste afdragas kostnaden • för hvad som verkeligen blifvit föftärdt, sedermera för hushållets uppsättning med Inventarier och tjenstefolk, vida utöfver hvad en Bruksförvaltares ställning eljest skulle fordra, för alt vara i tillfälle äfven öfver nätterna herbergera, såsom någongång händt, ända till 5 personer på en gång; måste man visserligen erkänna, att behållningen blifver liten eller ingen.
Det var med afseende på desse förhållanden, och då jag hvaiken ansåg det billigt, eller med en klok hushållning öfverensstämmande, att icke lyssna till Bruksförvaltarens grundade framställningar i delta hänseende, som jag tillät honom att i Räkning påföra den ofvannämude ersättningenj och understödde dess bifallande hos Fullmäglige.
Jag lår nämna, att under den förflutna liden, något bestämdt ersättningsbelopp för qvarter och uppassning, ej funnits utstäkadt; hvaremot, enligt hvad Prolocollerne utvisa, Förvaltarne vid Bruket tidtals fått någon godtgörelse derföre sig tillagd i rund Summa. c. Angående Reparationen d den nja Verkhusbyggnaden. io:o Efter förutgående framställning of hvad i detta hänseende förekommit, och meddelande af Svar å Fullmägliges hemställan om behofvet af denna reparations snara företagande, sluta Herrar Revisorerne med det yttrande, att de funnit sig icke kunna underlåta för Rikets Ständer uttrycka den mening, att Banco-Fullmäglige, och bland dem i synnerhet den, som haft speciela inspectionen öfver Tumba, i frågan om det nya Verkhusets reparerande, icke ådagalagt den rådighet och drift i sitt handlingssätt, som Rikets Ständer haft rätt att vänta af sina Ombud.
Då ett sådant omdöme af de Revisorer våra Principaler utsett att granska huru vi uppfyllt det hedrande uppdrag medborgerligt förtroende oss leinnat, ej annat kan, än i hög grad, för oss alla, och serdeles för den som vid afgifvandet af detta vilsord företrädesvis blifvit ihogkommen, nedsätta värdet af den decharge för förvaltningen på det hela, Herrar
R evisorer behagat tillstyrkaj torde någon större utförlighet i forida ringen öfver de .härmed gemenskap ägande förhållanden befinnas af föremålets vigt både påkallad och rättfärdigad.
Af Herrar Revisorers förmälan att, då det i hög grad ådragit sig deras uppmärksamhet att en reparation å det nya Verkhuset vid Tumba af det betydliga omfång som den af Fullmägtige ifrågasatta, redan vore af behofvet påkallad, de ingått i en noggrann undersökning rörande Banco-Fullmägtiges i afseende å omförmälde byggnad vidtagne beslut och åtgärder, skulle ej ulan anledning kunna slutas, att, likasom Herrar
Revisorer rörande några andra med förvaltningen af Tumba gemenskap ägande frågor (t. ex. om Lumpvärdets nedsättning) sträckt sin undersökning lill hvad Banco-Utskott och Ständer redan granskat, Herrar
Revisorer äfvenledes låtit den noggranna undersökningen i afseende på nya Verkhusbyggnaden omfatta alla med denna byggnad gemenskap ägande åtgärder.
Några andra åtgärder finnas emedlertid ej omförmälda, hvarken uti de lill Banco-Fullmäglige aflålna anmärkningar, eller uti Berättelsen till Rikets Ständer, än de som afse den, först förlidet år, ifrågakomna Reparationen å samma Byggnad; och jag anser i följd deraf min förklaring så mycket hellre kunna inskränkas till hvad som rörer denna Reparation, som husets uppbyggande redan var fullbordadt före ;nitt inträde i Banco-Styrelsen.
Del undgick visserligen icke min uppmärksamhet sedan jag vunnit tillfälle derom taga kännedom, att det nya Verkhuset var minst varaktigt bygdt, af alla vid Tumba befintlige Byggnader, — ett omdöme som jag ingalunda dolde för Medlem marne af sednaste Banco-Utskott — men jag erkänner mig icke hafva förutsett alt denna Byggnad skulle så snart påkalla en betydligare reparation.
Detta mitt bristande förutseende, som jag delade med mera sakkunnige män, torde finnas så mycket mera ursäktligt, som det är ett erkände förhållande att, så länge — Og - den yltre beklädnaden å en mur cjvarsitter, det är omöjligt, serdeles för den som saknat tillfälle alt iakttaga de vid sjelfva byggnadsarbetet begängna misstag, att bedomina vidden af dolda inre brister, äfven om man har anledning befara tillvaron af sådana.
Dock hafva hvarken Banco-Fullmäglige i något från dem utgånget utlåtande, ej heller har jag enskildt vid något tillfälle, såsom skäl mot den föreslagna försäljningen al Tumba, åberopat ”att Bruket vore i det fullkomliga skick, att några väsendlliga Reparationer derå före nästa Riksdag visserligen icke kunde behöfvas.” Brislfälligheterne å nya Verkhuset började först blifva synbara, då under den omväxlande väderleken i Mars och April månader i835, än vid en blidare temperatur den frusna fukten i murarne upptinade och förorsakade sprickor samt rappningens anfallande, än vid kylans återkomst ny frost tillkom, som vid derpå inträffande mildväder förorsakade ny åverkan, och denna omvexling ofta förnyades.
Första underrättelsen om dessa skador erhölls genom Bruksförvaltarens rapport af den 3i Mars, anmälande, att kalkrappningen börjat bortfalla och teglet taga skada så väl under en del fenster som i hjulhuset.
Då denna Rapport bos Fullmägtige föredrogs nästföljande Sessionsdag den 3 April, förekom fråga, huruvida de omförrnälda bristfälligheterne erfordrade ett sammanträde af Fullmägtige på stället.
Då emot min hemställan härom allmänt anfördes den betänklighet, att tiden för de fleste bland Fullmägtige vore dagligen upptagen af Riks-Ståndens och Utskottens arbeten (man erinre sig att Kongl. Maj:t då redan tillkännagifvit
Sin nådiga önskan att Riksdagsärenderne måtte vara afslutade med April månad) så beslöts, åt mig uppdraga, alt till ett annat sammanträde underrätta Fullmägtige, huruvida ifrågaställa Reparation fordrade så skyndsam handläggning, att den måste företagas före den till Maji månad utsatta vanliga årsbesigtningen af Brukets byggnader.
I anledning häraf anmälde jag hos Fullmägtige vid deras nästa sammankomst d. ii April följande rapport af Bruksförvaltaren: ”Till följe af Herr Kammarherrens skriftliga befallning af den 4 dennes rörande reparationen af nya Bruksbyggnaden, hvarom jag i ödmjukt Memorial af den 3i nästföreg.
Mars hade äran anmäla, får jag ödmjukast tillkännagifva, att hvarken jag eller Vallsmästaren
Dahlgren anser den vara af behofvet påkallad eller med jördel till framtida bestånd kunna verkställas förrän väggarne utdunstat kylan, och erhållit lufttorkning, hvilket torde upptaga tiden till slutet af nästa månad.
Anledningen hvarföre jag så tidigt anmält detta förhållande är att med Herrar Banco-Fullmägtiges bifall dessförinnan, genom Annonce i Allmänna Tidningarne få tillstånd upphandla och till Bruket anskaffa nödiga materialier af Sandslens-JNubbsten m. m., sorn för denna reparation anses behulligf.
Tumba Bruk d. 6 April 1835.
e 1 C.
Möllerr
Aid föredragning af denna rapport (som i Piolocollel för d. ii April 1835 omnämnd och åberopad förvaias ibland dithörande handlingar) beslöts alt uppskjuta besiglningen vid Tumba, och bifölls upphandlingen af Sandstens-uubbslen; mea sistnämnde beslut kom (if den orsak att icke expedieras, att dessförinnan ytterligare brislfäliigheler blefvo synliga, al den betydenhet att man fann nödigt först inhemta sakkunnige mäns yttranden om sättet för den blifvande reparationen, innan män dertill vidtog några förberedande åtgärder:
Emedlertid bade jag, vid första underrättelsen ora de synliga brist— fälligheterne å nya Verkhuset, salt mig i förbindelse med Personer, lill hvilkas fullkomliga sakkännedom jag trodde mig kunna äga fullt förtroende, såsom ÖfveYsle-Lieutenanten Laget heim, (öfver-Mechanicus vid Götha Canul-Verk,) och Lirecleuren Nyström från Östergöthland, af Hr Lagerheim hos mig specielt recommenderad såsom en af Sveriges skickligaste Civil-Byggmästare.
Riksdagens förlängning till den 26
Maj, och nödvändigheten att lämpa sammanträdet vid Tumba efter besigtningsmäniiens. tid och läglighet, föranledde uppskof med detta sammanträde lill d. 1 Junii, då i Fullmäglige^ öfvervaro nya Verkhuset besigligades af Herrar Nyström, Sifvert och Thun.
Det var först sedan Fullmäglige efter denna besigtning begifvit sig till sitt Sessions) um, som jag uppläste en berättelse örn Brukets drift, (icke dess tillstånd) och anmälde sådana frågor hvarom beslut på stället kunde fattas.
Att afgifva något förslag eller eget utlåtande om nya Verkhhsels reparation innan besigtningsmännen sig deröfver utlåtit, ansåg jag ligga lika mycket utom kretsen af min befogenhet sorn af min förmåga.
Sedan utlåtanden af 2:ne besigtningsman inkommit redan den \
Junii (18 >5) yrkade jag, alt som den ifrågavarande reparationen tillhörde deri i nya Banco-Reglementet förutsatta cathegori afoundgängeligj oell öfver hvilken sålunda Fullmäglige utan föregånget tillstånd ägde att besluta, borde, så snart det kostnadsförslag Herr Nyström lofvat, inkommit, på sätt han tillstyrkt, nödiga mateiialier anskaffas för att instundande
Vår (1836) företaga reparationen.
Men sedan Nyströms kostnadsförslag så sent inkom alt det hos Fullmäglige först den 6 Augusti kunde föredragas, hvarvid jag var frånvarande på en för min helsa företagen resa, fattades då det beslut, att, med afseende på a63 §. i 1S35 års Banco-Reglemente, och Revisorernes snart inträffande sammanträde, deras tillstyrkan skulle afvaktas, innan någon åtgärd för reparationen yidtogs.
Vid min återkomst få .dagar före Herrar Revisorernes inträf - — 7J — (ande, Lief, pä min hemställan, i den uppsatta Berättelsen angående Tumba, införd en vördsam anhållan att, som nödigt vöre att de för Reparationen erforderlige Materialier i tid anskaffades j Fullmägtige mätte ju förr desto hellre fä emottaga Herrar Revisorernes yttrande i detta ämne; och enskildt anmälde jag hos Herrar Revisorers Ordförande numera afl.
Herr Juslitiae-Rådet m. m.
Grefve Hamilton, behofvet af en skyndsam besigtning å stället.
Revisorer behagade också redan den a3 September verkställa denna besigtning, åtföljde af Muraremästaren Herr Ryberg, som under den i October afgaf sitt utlåtande.
Men ehuru, sedan Banco-Fullmägtige underställt frågan om reparationen Herrar Revisorers afgörande, alla åtgärder å de förres sida voro hämmade, intilldess svar erhölles, behagade dock Herrar
Revisorer först viii sitt åtskiljande meddela detta Svar, i hvilket Herrar Revisorer föi klarade sig, så väl med afseende på hos dem företedde af byggnadserfarne personer upprättade beskrifningar och kostnadsförslag, som på grund af den kännedom om byggnadens varande beskaffenhet, Herrar
Revisorer sjelfve vid besöket på stället förskaffat sig, hafva blifvit fullkomligen förvissade derom, att reparation af merberörde byggnad är af behofvet oundgängligen påkallad, och tillstyrka Fullmägtige att, så snart ske kan, på ett säkert och varaktigt sätt reparera och iståndsätta de yttre murarne af*oftanämnde nya Verkhusbyggnad, under erindran, att all möjlig sparsamhet i förening med dugligt arbete, iakttages.
Af den här lemnade Utredning torde inhemtas, att .Protocollen och dertill hörande
Handlingar verkeligen utvisa det jag yid nästpåfeljaode Session inkommit med den underrättelse jag vid sammanträdet d. 3 April erhöll uppdrag anskaffa; — att det var på det derigenom upplysta och sedermera af alla sakkunnige besigtningsmän erkända och bestyrkta förhållande: ”att någon Reparation hvarken vore af behofvet påkallad ej heller kunde med fördel till framtida bestånd verkställas förr än vä»gai ne utdunstat kylan och erhållit lufttorkning,” hvilket förmodades upplaga liden till slutet af Maji, som det ifrågavarande Sammanträdet å Tumba uppsköts; — att den uraktlålefdiet hvarpå Herrar Revisorer synas egenleligen hafva grundat min företrädesrätt till det omdöme, att icke hafva ådagalagt den rådighet och drift i handlingssätt, Rikets Ständer haft rätt alt vänta, nemligen, att jag icke låtit mig angeläget vara, alt genast upplysa de öfrige Herrar Fullmägtige om, och för dem utreda bristfälligheteröes verkliga beskaffenhet, torde finnas såmycket mindre kunna mig skäligen påbördas, sorn, förrän väggar ne utdunstat och erhållit lufttorknings det icke gafs någon möjlighet att inse och utreda rätta beskaffenheten och omfånget af bristfäiligheterne i muren; ett förhållande, som än ytterligare bekräftas genom närlagde Ulla lande af Ilerrar Lagerheim och Nyström (Bil.
D), deruti bemälde Herrar uttryckligen förmäla, att en tidigare reparation än innevarande år, då man bättre än förr är i tillfälle bedomina bristfällighelernes verkeliga omfång och beskaffenhet, skulle varit ett skadligt förhastande, så mycket mera som en först i nästledne Februarii (1836) (s'e Bil. Lit.
C) efter 10 förflutna månader upptäckt remna i Grundmuren, ej ägande samband med de öfrige förut kända bristfälligheterne, i slikt fall icke hade blifvit afhulpen, och sålunda troligen allt, åtminstone på det stället, verkstäldt arbete, varit förspilld kostnad.
Det må i sammanhang härmed ej lemnäs obemäldt, alt en anmälan hos' det i April 1835 ännu församlade Banco-Ulskollet, hvilken troligen, under delta Utskotts trägna sysselsättningar sista veckorna af Riksdagen, skulle haft till följd dennes ytterligare förlängning, och sålunda i denna väg ådragit det Allmänna ganska dryga kostnader, likväl icke, utan på bekostnad af arbetets varaktighet och bestånd, skulle kunnat leda lill annat resultat, än att med Reparationen måst fördröjas lill dess man kunde inse och bedömma hvad man bade att dervid åtgöra för brislfälligheternes varaktiga iståndsättande; — att det för öfrigt icke var förr än i de sista dagarne af Riksdagen, som Rikets-Ständer antogo 263 §. af nu gällande Banco-Reglemente, som innefattar det dessförinnan ej befinteliga stadgandet om föregående anmälan, då större reparationer vid Tumba komma i fråga; och ändteligen, att ehuru jag ej deltagit i det beslut, enligt hvilket Fullmägtige endast tjo dagar före Herrar Revisorers sammanträde ansågo sig böra afvakta Herrar Revisorernes bifall innan några åtgärder för Reparationen vidtogos, utan tvärtom, så länge jag var närvarande, yrkade motsatsen, jag dock ej kan undgå att fästa uppmärksamhet på stridigheten i det handlingssätt att, på samma gång Herrar Revisorer funnit underlåtenhet å Fullmägliges sida att före Revisionsliden vidtaga några anstalter till Byggnadens iståndsättande, hafva förtjent det hårda omdöme som i Herrar Revisorers Berättelse finnes uttrj-ckt, Herrar Revisorer dock, oaktadt Fullmägtiges trägna anhållan om skyndsamt svar, ej aflemnat delta förr än sista dagen af sin sammanvaro, eller 83 dagar sedan de, (efter eget yttrande) gjort sig å stället fullkomligen förvissade att Reparationen vore af behofvet Oundgängligen påkallad; ett uppskof, hvarigenom Fullmägtige blifvit förhindrade att, på sätt anmäldt och tillämnadt var, anskaffa de till reparationen nödige materialier, medan det ännu var öppet vatten.
Hvad de efter denna tid vidtagne åtgärder i afseende å Reparationen, angår, får jag här endast tillägga, att Fullmägtige nyligen fått öfverenskommelse afslulad med Herrar Lagerheim och Nyström, enligt hvilken — 73 — hvilken, under deras inseende och entreprenad af Arbete och Murbruksmaterialier, oflanämnde Reparation kommer att företagas instundande
Vår och Sommar; en öfverenskommelse, der Enlreprenörernes namn lemna en Borgen för arbetets godhet och varaktighet.
Utom de egenleliga Anmäikningspunkterne i afseende på Tumba, hvilka äro i det föregående upptagne och besvarade, innehåller Herrar Revisorers Berättelse till Rikets Ständer några uppgifter, Bruket angående, som synts mig påkalla upplysningar, rättelser och tillägg. a.
Alt vid 1833 års slut det balancerade Lumpvärdet var mindre an vid årets början (som äfven är förhållandet 1834 oc^ I835), härledde sig deraf, att alltsedan år 1831 ingen Lump blifvit upphandlad.
Öfverflödigt torde kanske vara alt erindra derom, att de dyrbara förrådstillgångar som under loppet af år 1833 anskaffades i och för den mot slutet af samma år började nya Sedelpapperstillverkningen, och som sedermera ingått i materialierne till de nya Sedlarne, åstadkommit ökning på samma gång af den från Låne-Banken förskjutna Förlagssumma för året, och af Brukets till följande år balancerade lnventarie-lillgångar. b. Värdet al
Brukets lefverancer lill Banken under loppet af år 1835 har öfversLigit de från Låne-Banken samma år meddelade Förskott, med R:dr 12,621: 10. 8., hvilken Summa sålunda minskat Brukets gamla balancerade Förlags-Skuld.
Lefvererade Sedelblanketter af de nya slagen, hafva i värde uppgått till R:dr i3,35o: i6 sk. B:co. c.
En märkelig olägenhet för Bruksdriften och resultaten deraf under de båda åren 1834 och 1835 har emedlertid härrört från det så länge fortvarande obestämda förhållandet, i fråga om hvilka och hurudana Sedelsorter sora skulle komma att tillverkas.