Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Åtskilliga broar ombyggas årligen, utan att några anteckningar deröfver blifvit förda, så att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande är beröfvad möjlighet att meddela upplysning örn deras antal och kostnaden för dessa arbeten.
Här må dock anmärkas, att tvenne större broar, de s. k. Wrena och Täckhammars broar, hvilka till följd af sjön Långhalsens sänkning måst ombyggas, blifvit af föreningen för denna sjösänkning, till större delen utan någon kostnad för de brobyggnadsskyldige, helt och hållet ombyggde.
De uppgifter, som enligt tabellformuläret
N:o 8 bordt meddelas, angående utgångne skjutshästar, är Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande icke i tillfälle att lemna för den femårsperiod, som nu är i fråga.
Antalet gästgifvaregårdar, inberäknade de i städerna, utgör emellertid 55 stycken.
Den för länet vigtigaste tilldragelse under ifrågavarande qvinqvennium är ovedersägligen Rikets Ständers vid 1856 och 1857 årens riksdag fattade beslut, att vestra stambanan af statens jernvägar skulle från hufvudstaden dragas genom det inre af Södermanland emot Katrineholm och derifrån fortgå genom Nerike till Westergötland.
Denna jernvägsbyggnad lider snart till sin fullbordan, och de ännu oberäkneliga följderna Landshöfdinge-Embetels uti Södermanlands län und. ber. för åren 1856—1860. 2 10 Södermanlands län.
Sjöfart och handel. deraf på provinsens näringslif, dess utveckling och förkofran skola säkert visa sig hastigare, än man i allmänhet väntar.
Men den upplifvade och stegrade näringsfliten skall snart
Anna rörelsen åter otillräcklig, derest denna, genom jernvägen, sorn oemotståndligt drager all rörelse i sitt grannskap med sig, endast ledes i en enda rigtning.
Det skall derföre utan tvifvel snart finnas nödvändigt, att en jernbana, utlagd i endast en rigtning, korsas af andra banor, på det industriens alster må lättare och hastigare kunna söka sin väg till de orter, dit efterfrågan naturligen lockar dem.
En sålunda underlättad möjlighet för varuutbyte utgör ett nödvändigt vilkor för en lifligare handelsrörelse, som åter å sin sida är den mägtiga häfstången för näringarnes förkofran och utveckling i någon högre grad.
Ehuru, beklagligtvis, den tid måhända ännu icke kan anses ligga nära, då korsande jernbanor, för så vidt de skola med statsmedel byggas eller understödjas, kunna ifrågakomma att anläggas, anser Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likväl icke olämpligt att, i en angelägenhet af ifrågavarande vigtiga beskaffenhet, redan uti denna underdåniga berättelse, flista Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på den stora fördel, som skulle beredas den allmänna rörelsen genom anläggandet af en korsande jernbana från hamnplatsen Oxelösund genom midten af länet mot Arboga eller Westmanland.
Nämnde hamnplats, belägen lj mil härifrån staden, ligger nära hafsbandet och är derföre hela året, med afbrott af vanligen endast 14 dagar, tillgänglig för navigation, men lemnar likväl fullt skydd mot alla vindar och har tillräckligt djup med särdeles god ankarbotten.
Vigten af denna hamnplats har först på senare tider blifvit rätt insedd och föranledt anläggandet af väg dit, men sedermera har rörelsen, som detta kommunikationsmedel gjort möjlig, varit i ständigt stigande.
Dess belägenhet emellan Stockholm och Norrköping, hvilka båda städer under en lång tid af året äro stängda från hafvet, gör den lämplig till uthamn för dem båda, och sammanbunden med Arboga eller Westmanland, skulle den för dessa orter jemväl blifva af oberäknelig nytta.
Att fortsättningen af vestra stambanan från Katrineholm till Norrköping för den allmänna rörelsen må vara af ännu större betydenhet, torde icke kunna bestridas, men hvad nyttan för detta län särskildt beträffar, skall den omförmälda korsande banan säkert äga företräde.
PostbeJ'ordringen och kronobrefbäringen, i afseende hvarå några förändringar under femårsperioden icke ägt rum, verkställes, den förra dels af dertill anslagne hemman och dels med gästgifvarskjuts eller ock efter beting, och brefbäringen, der sådan kommer i fråga, af dertill indelade hemman, men inom Oppunda härad emot betalning.
B) Sjökommunikationer..
Södermanlands län, såsom på trenne sidor omgifvet af segelbara vatten, har således flera tillfällen till sjökommunikationer.
Fraktfart idkas äfven så val på Östersjön som Mälaren.
Utom de ångbåtar, hvilka gå från Stockholm till Westerås, Arboga och Örebro, och hvilka anlöpa åtskilliga af länets hamnar, funnos vid femårsperiodens slut fyra ångbåtar, hvilka underhöllo direkt kommunikation emellan Stockholm och Nyköping samt emellan Stockholm och Thorshälla.
Sedan en postexpedition blifvit under den tid, denna berättelse omfattar, inrättad vid Björnlunda i Daga härad, funnos vid periodens slut 7 postkontor och 3 postexpeditioner, äfvensom uti alla länets städer, med undantag af Trosa och Thorshälla, telegrafstationer då voro inrättade.
N:o 9. C) Sjöfart och handel.
I afseende å antal och beskaffenhet af befintlige fartyg och båtar samt antalet personer, som hafva handel till lefnadsyrke, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande underdånigst åberopa bilagde tabell N:o 9.
Sjöfarten är i det hänseendet af ganska stort värde för länet, att den så betydligt underlättar afsättningen af dess rika tillgångar, men såsom en särskild näringsgren för länets innevånare är den af föga betydenhet.
Tabellen rörande sjöfarten utvisar ock, att år 1860 funnos endast 34, landet tillhörige båtar om tillsammans 495 lästers drägtighet, och att besättningen å dem utgjorde blott 56 man.
Varutransporterne ombesörjas också hufvudsakligast af ångbåtar.
Under ifrågavarande femårsperiod hafva endast 3:ne sjöskador veterligen timat å länets kuster och inre farleder.
Den 17 Oktober 1859 blef jakten Charlotte, om 19 lästers drägtighet, tillhörig Kofferdi-Kaptenen Södermanlands län.
Statsbidrag. 11 Isak öberg och förd af Skepparen J. P. Petersson vid Oxviksholinarne påseglad af ångfartyget Louise med den påföljd, att båten genast gick till botten, der den ännu qvarligger, men besättningen räddades.
Under periodens sista år strandade vid Oxelösund slupen Josephina från Norrköping och förd af Skepparen Johan Alfred Hartzell samt lastad med tegel.
Besättningen räddades, men fartyget och större delen af lasten gick förlorad.
Samma öde träffade under snötjocka en mindre, med tackjern lastad, segelbåt vid grannskapet af Läppehamn i Hjelmaren.
Fartyg och last befinna sig ännu i sjunket tillstånd, men besättningen räddade sig i en mindre båt.
Handeln bedrifves dels uteslutande med landtmannavaror, dels ock af handlande i öppna salubodar med alla slag af köpmannavaror.
Antalet handelsbodar på landet, som 1855 utgjorde 29 stycken, harvid fernårsperidens slut nedgått till 25.
Flertalet af dessa äro belägna inom Oppunda härad, der större delen af befolkningen har 4 å 5 mil till närmaste stad.
Handeln med landtmannavaror är inom nämnde härad företrädesvis liflig, och allmogen inom Westra Wingåkers socken drifver med sådane varor vidsträckt rörelse.
Utom i städerna höllos vid periodens slut en gång i månaden särskilda torgdagar å dertill anvisade platser i Westra och Östra Wingåkers, Julita, Malms, Floda, Bettna och Björnlunda socknar.
De hufvudsakligaste afsättningsorterna utom länet äro Stockholm, Norrköping, Örebro, Arboga och der ofvan belägna bergslag.
Vid femårsperiodens slut idkades å 3 ställen minuthandel med bränvin och å 17 ställen utskänkning deraf.
Flertalet af dessa försäljningsrättigheter tillhöra Oppunda härad, hvaremot inom Oster- och VesterRekarne härader icke finnes någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin. 5.
Kameralförliållanden.
Under den tid, som förevarande berättelse afser, hafva 21 stycken qvarnverk, f-dels hemman och 3 stycken lägenheter blifvit skattlagde, med af Kongl. Kammar-Kollegium fastställd ränta, hvarjemte 23 lägenheter och 13 stycken hemmansdelar om 2{|§-dels mantal blifvit skatteköpte, hvaremot 3 stycken qvarnar raserats.
Underdånigst bilagde tabell
N:o 10 utvisar i öfrigt befintlige hemman till antal och beskaffenhet; Tab.
N:o äfvensom den lemnar upplysning om förhållandet med tomter och jordar i städerna.
I afseende å skiftesverket och dermed sammanhängande hemmansklyfning ar, förekommer under ifrå- Tab. n:o gavarande tidskifte ingenting egentligen anmärkningsvärdt.
Af tabellen N:o 11 inhemtas, att antalet fastställda laga skiften endast obetydligt öfverstiger deras antal under nästföregående femårsperiod.
Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes senaste femårsberättelse innehåller ingen uppgift om den skiftade jordarealen, men det är sannolikt, att de tvenne sista femårsperioderna ej heller i det hänseendet förete någon väsentlig skiljaktighet.
Af statsmedel utbetalde utfiyttningsbidrag hafva under åren 1856 med 1860 utgjort tillsammans 14,696 R:dr 88 öre.
Det nu gällande formuläret för Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelse innehåller icke något förslag till tabellarisk redogörelse för statsbidragen, och sådane uppgifter hafva derföre icke hit inkommit.
Skatterna till kronan hafva emellertid fortfarande, såsom förut, restfritt, ingått, så att vid redogörelserna för kronouppbörden något belopp för landet ej behöft balanseras såsom beroende på pantförsäljning.
Enligt senast afgifna femårsberättelse utgjorde statsbidragen:
År 1850: 591,087 R:dr 12 sk., år. 1855: 656,962 R:dr 29 sk. 1 r:st.
Under förevarande femårsperiod visar sig förhållandet i afseende å de till Ränteriet ingångne stats- Tab. Litt. och riksgäldsmeael vara det å följande sida tab. Litt.
A uppgifna.
För de kommunala utskylderna är Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i saknad af tillförlitliga källor, icke nu i tillfälle att meddela någon tillfredsställande redogörelse, men förhållandet i det hänseendet 12 Södermanlands län.
Vägunderhåll.
Politi. torde väsentligen komina att förändras, sedan de kommunalstyrelser, som nu börja att organiseras, hunnit träda i verksamhet.
Hela Södermanlands Regemente, jemte lil nummer af Lif-Regementets Grenadierkorps och 15 nummer af Lif-Regementets Husarkorps, äfvensom Södermanlands Andra Båtsmanskompani, bestående af 142 nummer, äro inom länet roterade. 547 rotar af Södermanlands Regemente rekrytera sedan längre tid tillbaka efter skof, eller så att, utan afseende derå, hvarest vakansen inom skofvet uppstår, rotarne i en bestämd ordning anskaffa och lega rekryt.
Rotehållarne hafva emellertid för sin del öfverenskommit om en förändring i detta legningssätt-, som framkallat en allmän klagan, men frågan är på Eders Kongl.
Vid båtsmanskompaniet leger äfven, vid inträffande vakans, denna rote sin båtsman, men erhåller till legan ett bestämdt bidrag af öfriga rotar.
Skjutsningsbesvär har intill 1860 års utgång icke undergått någon väsentlig förändring.
Hvad derom uti föregående femårsberättelse blifvit yttradt, kan således anses hafva ägt tillämpning på den följande femårsperioden.
Med öppnandet af statens jernbana genom länet, kommer emellertid ett annat förhållande att inträda.
Att skjutsningen i sin helhet kommer att förminskas, synes visserligen sannolikt, men ännu säkrare inträffar det förhållande, att en del orter, som förut till följd af sitt aflägsna läge från den allmänna rörelsen, antingen varit från skjutsning befriade eller deraf endast obetydligt besvärats, derefter få vidkännas ett långt svårare besvär i det hänseendet.
Vägunderhållet.
Ehuru länet, särdeles den norra delen deraf, är genomkorsad af vägar i alla rigtningar, kan dock väghållningsbesväret i allmänhet anses mindre än å andra orter betungande, en lycklig följd af det förhållande, att vägarne sedan längre tid tillbaka erhållit en fasthet, som gör det årliga underhållet mindre kostsamt. 6.
Utom de numera i hvarje församling inrättade folkskolor linnas å landet endast tvenne allmänna undervisningsanstalter, nemligen landtbruksskolan vid Wäderbrunn och skogvaktareskolan vid Skogshall.
I afseende på folkskolans inflytande på folkbildningen i allmänhet och de nyssnämnda tillämpningsskolornas verksamhet, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande åberopa hvad härom förut i denna berättelse är vordet omförmäldt.
Arbets- och Förbättringsanstalten för barn har äfven under ifrågavarande femårsperiod utöfvat sin verksamhet medelst utdelande af uppfostringshjelp åt fattiga barn, men i anledning af väckt fråga om fondens användande till inrättande af ett arbetshus för länet, hafva länets innevånare vid sammanträde i Malmköping den 23 Augusti 1858 beslutit, att inga ytterligare uppfostringsbidrag utöfver de då redan beviljade skulle utbetalas, utan inrättningens inkomster tills vidare kapitaliseras och vidare beslut om deras användande framdeles fattas.
Influtne Stats- och Riksgäldsmedel.
Bränvinstill- verknings- afgifter.
Riksgälds- medel.
År 1856 283,227,40 130,946,78 63,555,23 » 1857 314,212,52 151,869,55 70,329,60 » 1858 297,110,53 145,167,69 67,280 » 1859 300,756,96 179,131,84 68,277,20 » 1860 292,499,90 173,156,72 74,261,49 Summa R:mt R:dr 1,487,807,31 780,272,58 343,703,52 Södermanlands län.
Välgörenhets-, sjukvårds- och försäkringsanstalter m. m. 13 Fonden för nödlidande higsrnansenkor, bildad hufvudsakligen genom frivilliga bidrag från socknarne åren 1807 —17, samt till någon del äfven genom enskild gåfva af då varande Kronprinsen Carl Johan, användes ursprungligen till understöd åt fattiga krigsrnansenkor, men efter förslag af
Direktionen beslöto länets innevånare vid sammanträde den 23 September 1859, att fonden derefter skulle, under benämning: "Krigsmanskassan för Södermanlands län", användas till pensionering af afskedade, förtjente krigsmän inom länet, med rättighet för Direktionen att, vid särdeles ömmande omständigheter, efter särdeles utmärkte krigsmän tilldela äfven krigsmansenka pension.
Pensionernas antal bestämdes tills vidare till 25 stycken att utgå med 12 R:dr Runt hvardera; dock borde understöd fortfarande utgå till de enkor, hvilka dermed förut blifvit ihågkomne.
De offentliga sjukvårdsanstalterna för länet äro oförändrade desamma, som i senast afgifna femårsberättelse upptagits, nemligen: 1.
Lasarett och kurhus i Nyköping; 2.
Lasarett och kurhus i Eskilstuna för denna stad samt öster- och Vester-Rekarne härader och 3.
Utgifterna hafva uppgått till de i nedanstående tab. Litt.
Tah- Li Kurhusafgiften har utgått åren 1856 och 1857 med 6 skillingar banko, åren 1858 och 1859 med 20 öre oell år 1860 med 18 öre af hvarje mantalsskrifven person inom länet.
Någon annan förändring i afseende å Provinsialläkare-distrikten har under ifrågavarande tidrymd icke ägt rum, än att Hölebo härad jemte Thorsåkers, Lästringe, Tystberga och Bälinge socknar i Rönö härad skiljts från Nyköpings och Daga härads distrikt och fått sig anvisade särskild extra provinsialläkare med station i Trosa.
Inom länet finnes en Läns-Djurläkare med lön af statsmedel och stationerad i Nyköping, samt fem af kommunerna aflönade Veterinärläkare.
I händelse af svårare smittosainrna sjukdomar bland husdjuren, är det för läns-djurläkaren omöjligt att medhinna alla till hans befattning hörande åligganden.
Försäkringsanstalter.
Länets brandstodsbolag, som länge varit i åtnjutande af stort förtroende, härunder förevarande tidrymd vunnit en ytterligare, ganska betydlig utsträckning.
Ansvarighetsbeloppet, som enligt 1855 års räkenskaper utgjorde 19,012,540 R:dr Runt, liar intill slutet af det räkenskapsår, som gick till ända den 13 Mars 1861, vuxit till den betydliga summan af 41,705,515 R:dr Runt.
De för brandskador och till betäckande af förvaltningskostnaden utskrifne belopp hafva utgjort: år 1856: 3 öre, 1857: 3 öre, 1858: 2!öre, 1859: lOf öre och år 1860: 74 öre Runt på 100 R:dr ansvarighetsbelopp.
Med brandstodsbolaget var äfven under ifrågavarande tidrymd förenadt ett bolag till försäkring af hornboskap mot lungröta, men allt sedan detta bolags bildande har, lyckligtvis, någon sådan sjukdom bland horn boskapen inom länet icke yppats.
Sockenmagasiner finnas i de flesta socknar och äga en ganska betydlig tillgång på spamnål, men på senare tider hafva flera magasiner blifvit på det sätt upplöste, att spanmålen å offentlig auktion försålts och af köpeskillingen bildats ett kapital, deraf räntan användes till samma ändamål, hvartill inkomsten af spanmålsmagasinet förut disponerats.
Tab. Litt. B. Offentliga sjukvårdsanstalternas utgifter.
Vid Lasarettet i Nyköping.
Vid Kurhuset i Nyköping.
Vid Kurhuset i Eskilstuna.
År 1856 B:ko Hulr 4,912: 42. 4. 1,878: 43. 6. 1,013: 17. » 1857 » » 6,722: 15. 1,574: 22. 6. 931: 10. 8 » 1858 11,101,19 2,199,68 1,359,96 »> 1859 » » 8,638,46 2,225,05 1,379,37 » 1860 » » 6,031,59 2,315,47 1,324,37 Behållningen, som vid 1855 års slut utgjorde 3,805: 45. 5. 6,889: 17. 3. 1,802: 38. 2.
Uppgick vid 1860 i års utgång till 14,938,72 7,529,22 4,131,69 14 Södermanlands län.
Tab. V:o 12.
Sparbanker finnas 8 stycken inom länet, nemligen Eskilstuna, Nyköpings och Trosa städers, Wingåkers sockens, Forssjö bruks, Strengnäs stads, samt Oppunda och Willåttinge häraders.
Af dessa har Oppunda härads sparbank sig ålagdt såsom ett hufvudsakligt ändamål att emottaga och förvalta omyndige personers kontanta tillgångar inom en viss begränsning.
N:o 12 innehåller en summarisk redogörelse för summan af insatte och uttagne belopp.
Tab \T:o 13.
Denna angelägenhet kräfver fortfarande både tid och omtanka hos dem, som inom försavnlingarne hafva sig uppdraget att handhafva dit hörande ärenden.
Genom ökad erfarenhet och vana vid behandling af frågor utaf förevarande beskaffenhet liar förvaltningen emellertid vunnit alltmera stadga och enhet.
Klagan af fattighjon öfver sockennämnds åtgärder är ytterst sällsynt, och tvister fattigvårdssamhällen emellan förekomma vanligen endast i de fall, då antingen någon person, för hvilken behof af fattigunderstöd uppstått, lyckats att derförinnan längre tid och ofta under flera år uppehålla sig på särskilda orter, utan att låta sig mantalsskrifvas, eller sådane förhållanden, som i 16 § af Kongl.
Förordningen den 13 Juli 1853 omförmälas, dertill föranleda.
Ej sällan förspörjes den klagan, att fattigvårdstungan med hvarje år ökas, och denna klagan torde hvad stadssamhällena beträffar icke alltid sakna befogenhet, men af den tabell, N:o 13, som åtföljer denna berättelse, vill det synas, sorn någon anmärkningsvärd förändring, vare sig i afseende å fattighjonens antal eller beloppet af fattigvårdens utgifter för hela länet, under ifrågavarande femårsperiod icke o ägt rum.
Ar 1856 uppgingo fattighjonens antal till 1,950 och år 1860 till 1,986.
Förstnämnde år utgjorde summan af fattigvårdens utgifter 101,414 R:dr 77 öre och år 1860 100,097 R:dr 24 öre.
Under det fattighjonens antal således ökats med 36 personer, hafva utgifterna minskats med 1,317 R:dr 53 öre, så att då hvarje fattighjon år 1856 kostade fattigvården i medeltal 52 R:dr i öre, uppgick denna kostnad år 1860 till endast 49 R:dr 89 öre.
Nyköping är en bland mellersta Sveriges äldre städer, länets residens- och enda stapelstad, belägen vid Nyköpings-åns utlopp i Byfjärden af Östersjön, 20 mil sjöväg, men endast lif mil landväg från Stockholm.
Ehuru staden, jemte vanliga stadsmannanäringar, sedan äldre tider tillbaka jemväl idkat fabriksrörelse, har dock industrien hittills endast långsamt skridit framåt och ännu icke hunnit till någon högre grad af utveckling.
Folkmängdstabellen utvisar dock, att folkmängden sedan 1855 års slut, då den uppgick till 3,810 personer, ökats under femårsperioden till 4,602 personer eller i det allra närmaste 21 procent, en tillökning, som jemförd med föregående femårsperioden, är högst betydlig, och otvifvelaktig! häntyder på en tilltagande industriel verksamhet.
De till det gamla messingsbruket hörande betydliga verk och inrättningar, hvilka, hufvudsakligen afsedda till jernproduktion och machinbyggnad, efter en längre tids hvila mot slutet af år 1855 åter upptogos och sedermera oafbrutet drifvits med ökad styrka, hafva i väsentlig mån vållat den hastiga tillväxten i folkmängden och jemväl bidragit till uppväckande af en lifligare rörelse i andra stadsmannanäringar.
Den lifligare spanmålshandel, som sedan år 1854 härstädes började utveckla sig, har sedermera tendigen bibehållit sig.
Spanmålen afsättes hufvudsakligen till Norrmän, som härstädes företrädesvis hemta sitt behof deraf i utbyte mot sill, hvarmed stadens köpmän drifva vidsträckt handel.
Spanmålspriserne hafva ock härstädes, till följd deraf, vanligen stått lika högt och stundom högre, än i Stockholm, och om detta förhållande möjligen kan fortfara, torde staden, oaktadt sin aflägsenhet från jernbanan, kunna bibehålla en lönande spanmålshandel.
Staden har 469 bebyggda och 97 obebyggda tomter, uppskattade till 2,297,550 R:dr, samt 438 tunnland åker, 74 tunnland äng och 182 tunnland skog och betesmark, i värde ansedde till 245,280 R:dr.
Handel idkades år 1855 af 31 personer och år 1860 af 33 minuthandlande.
Handeln bedrifves i öfrigt nästan uteslutande på inrikes orter och Norge.
Det grunda inloppet, der endast 10 fot djupgående fartygkunna inkomma, försvårar sjöfarten, som derföre är jemförelsevis inskränkt.
För uppmuddring af inloppet, Södermanlands län. i Städerne: Nyköping.
15 som, till följd af bottnens lösa beskaffenhet, lätt igengrundas, uppbär staden fortfarande 600 R:dr R:mt årliligen af statens medel, men betalar, jemlikt kontrakt, sorn 1871 tilländalöper, till ägaren af faktoriet 1,000 R:dr årligen, så vida lian under tiden genom muddring håller segelleden öppen till det bestämda djupet.
Stadens handelsflotta, utom ångbåtarne, utgjorde: år 1840 8 fartyg af tillhopa 142 läster, » 1850 10 » » 145 », » 1855 12 » » 372 », .. 1860 14 » » 388 ».
Förhållandet i afseende å stadens skeppsfart, utvisar följande tabell Litt. C. Häraf vill det synas, Tab.
Litt. som om stadens skeppsfart under den senaste femårsperioden varit i ständigt stigande.
Tulluppbörden, som 1855 vid stadens tullkammare utgjorde 4,030 R:dr 34 skillingar B:ko, uppgick år 1856 till 5,940
R:dr 81 öre, 1857 till 3,062 R:dr 41 öre, 1858 till 9,421 R:dr 49 öre, 1859 till 4,686 R:dr 29 öre och år 1860 till 16,959 R:dr 68 öre Runt.
Utförseln af spanmål, som under förra femårsperioden hastigt stigit till ett ovanligt belopp, har under den tid, denna berättelse omfattar, visat sig betydligt fluktuerande.
Den utgjorde nemligen år 1856: 12,452^ tunnor, 1857: 3,482 tunnor, 1858: 17,625 tunnor, 1859: 25,460 tunnor och år 1860: 9,476 tunnor.
Förestående uppgift företer det förhållande, att år 1859, det enda år under femårsperioden, då skörden utfallit under medelmåttan, har utförseln af spanmål varit betydligast och äfven större, än under något år Tab. Litt.
C. Nyköpings sjöfart.
Ankomne fartyg frå n A f g å n g 11 e fartyg till Inrikes orter.
Andra utrikes orter.
Ana Läster.
År n 1851 lastade » olastade 55 18 | 1,770 15 384 1 92 36 28 | 1,440 • 1 14 25 384 8 413 »> 1852 lastade » olastade 62 15 | 1,999 11 275 4 289 45 29 | 1,704 3 8 68 187 15 3 827 116 » 1853 lastade » olastade 43 7 | 1,086 12 293 8 644 59 4 | 976 5 9 96 224 22 1 1,547 29 » » 1854 lastade » olastade 50 38 | 1,941 20 488 10 263 75 18 | 1,625 32 792 10 2 406 85 » 1855 lastade » olastade 91 28 l 2,224 20 510 4 19 146 664 78 49 | 1,996 25 2 708 32 23 886 Summa 407 9,020 78 1,950 46 2,098 421 7,741 99 2,516 84 4,309 ir 1856 lastade — » olastade 110 10 | 3,076,02 16 1 393,59 29,89 10 5 529,4 8 171,33 64 60 | 2,480,32 16 412,34 14 10 544,31 48,26 » » 1857 lastade » olastade 105 21 | 2,782,96 16 393,77 22 1,265,91 79 57 | 2,821,99 8 2 197,22 43,53 13 21 823,53 1,016,49 " 1858 lastade » olastade 72 25 | 2,292,96 13 2 333,63 87,50 24 1 12,585,23 28,02 60 40 | 2,148,82 21 1 626,84 20,94 14 3 959,75 308,oi » » 1859 lastade » olastade 71 31 | 2,530,22 18 694,41 18 2 1,221,92 71,46 36 55 j 2,428,u 18 1 592,93 22,81 9 5 779,76 378,20 » 1860 lastade » olastade 95 16 | 2,450,71 19 624,42 19 1 1,473,47 46,91 35 74 | 2,745,16 13 1 352,24 33,94 21 13 1,421,73 951,12 Summa 556 13,132,87 85 2,557,21 102 17,393,73 560 12,623,90 81 2,302,7 9 123 7,231,16 16 Södermanlands län.
Städerne: Nyköping, Strengnäs. af föregående femårsperiod.
En stor del af denna utskeppning har derföre sannolikt ägt rum under våren af 1858 års skörd, men den ofta ganska betydliga skilnaden i sädespriserna här i staden emot priserna i Norrköping och Orebro m. fl. till länet gränsande orter, inverkar naturligen i ganska väsentlig mån på spanmålshandeln i Nyköping.
Bruk och Fabriker.