Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr af Zellén, som instämde uti ilata, 2:dra och Stefje puncterne af Herr No r den ani: ars reserva tron.
Af Herr Prosten Nibelius, som förenade sig med Herr Nordenankar uti ' aldra puncten af dess afgilne reservation.
Af Heir Bogeman, som till afla delar instämde med Herr Nordenankar.
Af Heil- Ribbingj sorn förenade sig med Herr Nordenankar uti aldra och öldje puneterae af dess reservation, med tillägg, att det al Utskotten begagnade Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande, N:o 4. uttryck: ’’Bankens nu egande behållna tillgångar'*, bordt utbytas mot: ’’Bankens behållna räntevinst”.
Af Herr edberg, som instämde uti sista puncten af Herr Helsingii reservation.
Af Herr Helleday, som förenade sig med Doctor Hvasser, i afseende på det formvidriga uti Utskottens beslut, angående ofverflyltning af Mauufaclur-Discontens lånerörelse till Banken, äfvensom med Herr Nordenankar uti irsta och 2:dra puncterne af dess afgifne reservation.
Af Anders Andersson från Skaraborgs Lån deremot, att
Utskotten funnit sig böra serskildt behandla denna fråga, afskiljd från de öfriga vid denna Riksdag väckte, singående dispositionen af Bankens behållna räntevinst.
Af Gustaf Apelqvist från Blekinge Län:
Jag reserverar mig emot Stats- och Banco-Ulskottens nu afgifne Utlåtande: ilo emedan jag anser frågan om Manufactur-Discont-lånerörelsen ej hafva bordt behandlas annorlunda, ån i sammanhang med öfriga förslag, angående dispositionen af Bancoviasten ; 2:0 emedan jag bestrider, alt någon del af denna vinst må användas annorlunda, ån i enlighet med ett genom motion väckt och af mig jemte de fleste af mitt Stånds Ledamöter' inom Utskottens Äfdelningar bi t råd t förslag, att, då Bancovinsien år en hela landets gemensamma tillhörighet och hvarje invånare, i: händelse af Bankens obestånd, kommer att vidkännas de förluster, sorn deraf blifva en följd, alla Rikets Lån, i mon af folkmängden och det deraf bufvudsakligast beroende bidrag, så vål till .samlandet af Bancovinsien, sorn lill skattebördorna, måtte få Bancovinsten sig emellan fördelad, för att af hvarje
Låns serskilda commun er användas till allmänt nyttiga föremål.”
Uti denna reservation instämde Johan Andersson ifrån Upsala Lån, Nils Persson från Orebro Lån, M. Frykberg från Wermlands Lån, Sone Persson från Malmöhus Lån, Nils Gustaf Nilsson från Östergöthlands
Lått och Nils Magnusson från Calmar Lån.
Af Herr Professor Thomander, sorn ansåg, att Utskotten, innan pröfning af sjelfva saken kunnat komma i fråga, först bordt yttra sig öfver den väckte frågan, huruvida ärendet tillkom begge Utskottens eller endast et (deras behandling.
Härmed förenade sig Herr Prosten Tudén. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1840.
Stats- samt Allm, B t sv. och Ekon.- Utskottens Betänkande, N:o 5.
Utsk. den 2 Juli, kl. 1 e. m. V Betänkande, i anledning af dels Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, rörande Allmänna Stadgandcn och Anslag till Folk-undervis ningens befrämjande, och dels åtskillige, inom Riks-Ständcu, i ämnet väckta motioner.
Cl enom remisser, under serskilda dagar, hafva ifrån Riks-Stånden Statssatnt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten fått emottaga Högstberörde, under den i Februari innevarande år utfärdade, Nådiga Proposition, derutinnan Kongl. Majrt, som, af de från samtlige Consistorierne i Riket infordrade uppgifter och utlåtanden, rörande Folk-skolorna och folk-undervisningen, väl erfarit, att, genom den mängd nya Skolor, hvilka, under de senare 3o åren, tillkommit, folk-undervisningen blifvit betydligt utvidgad och förbättrad, men också att mångenstädes den ännu är bristfällig och otillräcklig, samt icke motsvarande, hvarken sitt förnämsta syfte och ändamål att utbilda och förädla den religiösa och moraliska känslan, eller tidens stigande fordringar på bildning i allmänhet, Nådigst behagat meddela Rikets Ständer Sina åsigter, i fråga så väl om de nu befintlige hindren för vården af förevarande stora national-angelägenhet, som ock om de lämpligaste och säkraste medlen för folk-undervisningens förbättring och fullkomnande; och har Kongl. Maj;t, jemte detta Nådiga meddelande, föreslagit Rikets Ständer att, till befrämjande af meranämnde undervisning, antaga nedanstående allmänna stadganden och bevilja följande anslag: 1:0 I hvarje Stifts-stad bör genom Dom-Capitlets försorg bildas ett Seminarium, eller Läro-anstall, der tillfälle beredes för dem, som vilja egna sig åt Folk-lärare-kallet, att erhålla undervisning och öfning i de nödvändigaste dithörande ämnen; hörandes en Föreståndare af Dom-Capitlet förordnas att hafva inseendet öfver denna practiska undervisnings-anstalt, att Bih. till R.
Brot. 1840. 4 Sami. 2 Afd. 3 Iläft. 1 2 Stats- samt Allm.
Besv. ock Ekon.-Utskottens Betänkande, IV:o 5. handleda och i vissa delar sjelf undervisa blifvande Skol-lärare, vid intagning och afgång dem examinera, samt för dem utfärda betyg; och vill Kongl. Majrt, för sådant ändamål, af Rikets Ständer begära ett årligt anslag af 6,000 R;dr Banco, intill året efter nästa Riksdag, hvaraf 5oo R:dr anslås för hvarje Stift till arfvode, dels för nämnde Föreståndare, dels för Läraren i den Stifts-stadens Folk-skola, hvarest
Skol-iärare-eleverne komma att inhemta den practiska bildningen, dels till dem, som meddela undervisning i sång och fristående Gymnastik. 2:0.
Majrt äskar derförutan af Rikets Ständer, att jemväl intill året efter nästa Riksdag utgå, ett anslag af 9,000 Rrdr årligen, till understöd för behöfvande och skicklige Skol-lärare-elever, under den tid, de läro-anstalten begagna. 3:o.
Ingen får detta Seminarium begagna, som icke vid sitt inträde, då han af Föreståndaren skall förhöras, kan skrifva, räkna och läsa innantill svenskt och latinskt tryck, samt utantill Luthers lilla Cateches med den antagna Förklaringen, och derjemte eger insigt uti Biblisk Historia, första grunderna af allmänna Jord-beskrifningen och fäderneslandets Historia samt Kyrko-sång. 4:o.
Hvar och en, som vill anses behörig att söka Lärare-befattning vid Folk-skola, skall begagna Folk-lärare-seminarium minst ett år.
I hvarje socken skall vara minst en Skol-lärare, som, antingen i Fast Skola eller Ambulatorisk, meddelar undervisning; smärre socknar dock obetaget att om en Folk-skola sig förena. 6:0.
Kyrkoherde skall hafva inseende öfver församlingens Skol-verk, samt besörja, att det i tillbörligt skick hålles och flitigt begagnas. 7:0.
Lärare i Folk-skola bör i lön åtnjuta minst värdet af 16 tunnor spanmål. 8:0.
Der Fast Skola finnes, bör hvarje der intaget barn till Läraren erlägga minst 4 sk.
Banco i veckan, men är Skolan ambulatorisk, 2 sk. i veckan. g:0.
Då någon församling af fattigdom är urståndsatt att till ofvannämnde minimi-belopp Skol-läraren aflöna, må till Kongl. Majrt ställd underdånig ansökning om bidrag af Stats-medel ingifvas till Landshöfdingen, som, efter det Dom-Capitlet sig deröfver yttrat, ansökningen, jemte eget utlåtande, till Kongl. Majrt insänder. jo:o.
Till sådune understöd äskar Kongl.
Majrt ett på Riksgälds-Conto - Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5' 3 ret, till Kongl. Maj:ts disposition ställdt, creditiv af högst 5o,ooo R:dr, att årligen utgå till och med året efter nästpåföljande Riksdag. i 1:0.
I hvarje socken eller större Skol-district skall finnas en Skol-styrelse, med Kyrkoherden såsom Ordförande och för protocollet ansvarig, samt 2, högst 8 ledamöter, hvilka af församlingen väljas. 12:0.
Skola må af man eller qvinna inrättas, likväl efter före gången anmälan hos församlingens Skol-styrelse. i3:o.
Klockare- och Skol-Lärare-befattningarne må, der så ske kan och fö rsamlingen det önskar, kunna förenas. i4:o.
I de städer och orter, der om folk-undervisningen redan är serskildt stadgadt, må dervid förblifva.
Härjemte hafva från Riks-Stånden följande motioner, som med frågan om folk-undervisningen stå i beröring, till Utskottens behandling öfverlemnade blifvit, nemligen : Från Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Doctor /.
Wallin, som hemställt, att, ehuru Stockholms stad icke egentligen har någon serskild Stifts-styrelse lill alla delar åt sig an ordnad, likväl, och som folk-undervisningens ändamålsenliga organiserande vore för hufvudstaden mera magtpåliggande, än måhända för någon annan ort inom fäderneslandet, ett Skol-lärare-seminarium måtte , i likhet med de af Kongl. Maj;t för Stifts-städerne i Nåder föreslagne, varda i Stockholm inrättadt.
Från Välloflige Borgare-Ståndet; af Herr Gustafsson, som hemställt; 1:0. att
Skol-lärarne måtte erhålla minst dubbelt så stor lön, som den af Kongl. Maj:t föreslagne, men deremot att fordringarne på deras kunskaper icke må inskränkas till läsa, skrifva och räkna m. m., utan åtminstone utsträckas till den bildningsgrad, som hos Lärarne i vanliga Lancaslerskolor erfordras; och 2:0 att icke, på sätt Kongl. Majit i Nåder föreslagit, Skol-lärare-seminarierne böra inrättas i hvarje Stift, men endast i sådane, som, i öfverensstämmelse med den vid Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition fogade tabellen, äro af Skolor mest i behof, såsom Skara och Götheborgs Stift, hvilka således först borde af understöd, å Statens sida, i åtnjutande komma. 4 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N-,o 5.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet: af P.
Sahlström från Stockholms Län , som, på grund af flera anförda skäl och omständligt utvecklade förhållanden, yttrat: 1:0. att Svenska allmogen, hvarmed motionären vill öfver hufvud benämna de närande classerna i landet, har ett gifvet behof af en allmänt spridd, lätt tillgänglig och icke kostsam, undervisning, till utbildande af de intellectuella, moraliska och ekonomiska anlag och förmögenheter, hvarmed denna allmoge, framför andra länders, är begåfvad ; och a;o yrkat, att Staten bör och verkligen kan tillvägabringa ifrågavarande undervisning, helst alla omständigheter deråt lofva ett högst verksamt understöd, å sjelfva folkets sida ; — uti hvilken motion hela det Hedervärda Ståndet har instämt. af Saen Heurlin från Kronobergs
Län, som i följande punkter sammanfattat sina åsigter af frågan om Folk-skolorna: a) I hvarje folkrikare socken eller pastorat bör inrättas en permanent Öfver-Skola efter Lancasterska methoden, lämpad efter socknens eller pastoratets storlek och andra förekommande omständigheter. b) Skolhuset bygges och Läraren lönes af allmänna medel i de provincer, som ej hafva serskilda tillgångar, att, tiil betäckande af dessa utgilter, anlita. c) För hvarje Skola väljes af församlingen en Direction af 6 ledamöter, ibland hvilka församlingens Kyrkoherde är sjelfskrifven; men
Directionen väljer derefter sin Ordförande. d) Directionen eger att på viss tid af minst 3 och högst 5 år antaga Skoi-läraren, som bör vara vid något Seminarium för Folk-lärare utexaminerad, samt att, efter 6 månaders uppsägelse, entlediga honom, derest han icke längre motsvarar Directionens förtroende. e) En allmän Instruction bör för Pdkets alla Folk-skolor utfärdas, på det likformighet må vinnas i undervisningen. f) De allmänna medel, som erfordras, reqvireras af Landshöfdingen, hvilken eger att tillställa Directionen inom Länet deras andelar, för hvilka, liksom andra allmänna medel, bör redovisas. g') Utom Öfver-skolan böra, i synnerhet inom de mera glest bebodda delarne af Riket, ambulatoriska Skolor inrättas. fi) Dessa Skolor och Lärarne dervid böra stå under Lancaster-lärarens tillsyn; och Stais- samt Allm, B c sv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N'.o 5. 5 f) Föräldra-undervisningen ingalunda förbises, när föräldrarne ega vilja och förmåga att sina barn sjelfva undervisa. af Nils Jeppsson från Malmöhus Län, som hemställt, alt den i Skåne och Blekinge utgående helgon-skylden måtte, så snart nuvarande klockare-tjenster blifva lediga, användas till aflöning för Folk-skole-Iärarne. af J.O. Widegren från Östergöthland, som yttrat, att Folk-skolornes välgörande inflytande på det uppväxande slägtets förädling vore obestridligt, men att ändamålet skulle förfelas, derest dessa Läro-anstalter icke ordnades så, att utsväfvande och utfattiga föräldrars barn kunde blifva hållne till arbeten, som icke allenast vore för deras kropps utveckling gagneliga, utan också beredde dem tillfälle att inhemta vana vid och skicklighet för deras tillkommande yrken; i öfverensstämmelse med hvilken åsigt motionären uttalat den öfvertygelse, att med Folk-skolan i hvarje socken en ai bets-inrättning, i den af honom antydda syftning, måtte förenas ; af Häkan Ericsson från Christianstads Län, som hemställt: att hvarje församling eller pastorat bör bygga och underhålla Skolhus; att inga öfverdrifna ansia? för Skol-lärare-seminarier böra komma O O i fi aga ,■ att de anslag hufvudsakligen må beviljas, hvarigenom utvägar öppnas för bidrag till anständig och tillräcklig lön åt Skol-lärarne inom sådane församlingar, som sjelfva ej magta att aflöna dem; att Pastor och Skol-Directionen må ega att uppföra a;ne sökande å förslag lill Skol-sysslan, men Directionen, utan Pastor, den 3:dje, och Sockne-slämmo-pluralitet derefter afgöra, hvilkendera till Skol-Iärare antagas bör ;
och att, framför allt, allmogens fattiga barn måtte, i och för deras skolgång och vård, hugnas med understöd. af Henric Hansson från Elfsborgs
Län, som föreslagit: att den till Pastorerne hilLills utgångna undantags-spanmålen måtte indragas och till utgifter i och för skol-undervisningen användas; att valet af Skol-lärare måtte ankomma på församling och Presterskap gemensamt; och att församlingens Klockare, oftast tillräckligt lärd för att undervisa ett bonde-barn, måtte, vid Lärare-befattnings tillsättande, komma i fråga, af P. Pettersson från Jönköpings Län, som hemställt; 6 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. att de medel, som Nådigst blifvit föreslagna, att af Stats-Cassan utgå lör ifrågavarande ändamål, måtte å församlingarne fördelas, i mon af deras folkmängd, och lör skolverket användas; men att icke någon del af dessa medel finge anlitas till bildande af Skolelärare, hvilka, i motionärens tanka, kunna från Rikets Gymnasier och Hög-skolor påräknas ; samt att församlingarne sjelfva må, under ledning af Presterskapet, sina Skol-1 ärare utse. af J.
Andersson, sorn hemställt, huruvida behaglig tids förlänings-spanmål, anslag för Inspectorat öfver Skolor och flera dylika titlar, som draga en betydlig del af Krono-tionden från Statsverket, kunde, till lättnad i de Nådigst proponerade utgifterne, varda, i och lör folk-undervisningen, anlilade. af Anders Jönsson från Östergöthlands
Län, som föreslagit, att den vederlags-spanmål, som till belopp af 16 tunnor utgår till Pastor årligen från hvarje socken i motionärens hembygd, måtte hädanefter användas tili löner för Skol-lärare inom församlingarne; hvarjemte motionären yttrat, att, om Pastors-Adjuncterne öfvertoge Skol-lärare-befattningarne, en jemkning kunde vinnas uti desse tjenstemäns rättigheter, hvilkas disproportion nu är så mycket öfverklagad. af Säfve Persson från Malmöhus
Län, sorni sin motion hufvudsakligen yttrat lika åsigter med P.
Petterson från Jönköpings Län. af Petter Pehrsson från sistnämnde
Län, som yttrat sin öfvertygelse vara; att de af Kongl.
Maj„-t Nådigst proponerade anslag till folk-undervisningens befrämjande vore allt för knappt tilltagna; att hvarje pastorat eller socken borde få välja inom sig en Comité, berättigad att fastställa reglor för Skolans styrelse och förvaltning, utan att behöfva stå under högre auctoriteters förmynderskap; och att den summa, sorn i förevarande ändamål kan komma att af Stats-medlen utgå, måtte till hvarje pastorat eller socken, i förhållande till dess folkmängd, utdelas ; samt af Christen Sojdeby och Pehr Burge från Gottlands Län, som, med anledning af de i 5:te, Tide och gide puncterne af Kongl. Maijts Nådiga Proposition föreslagna allmänna stadganden, hemställt, om icke rättighet kunde ivarda socknarne lemnad att, i mon af behof, förmögenhet, locala förhåilan - Stats.- samt Allm.
Besv. och Ekon -Utskottens Betänkande, N'.o 5. 7 den o. s. v., pröfva och besluta, huruvida det af alla efterlängtade, förbättrade skicket uti allmänna folk-undervisningen bäst och säkrast befrämjas genom flere eller färre nja Skolor, samt följaktligen, huruvida flera socknar må om en Skola och en Lärare, eller ock om en Skola samt flere Lärare sig förena.
Härjemte och i anledning af så väl Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, som de i ofvanberörde måtto upptagne motioner, hafva åtskillige Ledamöter inom Riks-Stånden, dels muntligen, och dels skriftligen, sig utlåtit.
Innehållet af Högstberörde Nådiga Proposition och ofvan uppfattade motioner, samt deraf föranledda yttranden inom Riks-Stånden, hafva Utskotten på det noggrannaste öfvervägt, äfven som Utskotten tagit kännedom, så väl af samtlige Consistoriernes, från vederbörande infordrade och Utskotten tillhandakomna, underdåniga utlåtanden rörande folk-undervisningen, som af de öfverläggningar, hvilka, i detta vigtiga ämne, under sistförflutne Riksdag, egt rum ; men innan Utskotten gå att i målet hufvudsakligen yttra sig, torde det tillåtas Utskotten förklara, att de å ena sidan med vördnad och tacksamhet erkänna Kongl. Maj:ts ömma omsorger fcr folk-undervisningens framgång inom fäderneslandet, och, å den andra, med tillfredsställelse erfarit, huru lifligt frågan blifvit i allmänhet omfattad, och huru tänkesätten derom, varmt och enhälligt, inora den för Christligt sinne och medborgerliga dygder af ålder utmärkta, Svenska allmogen genom dess nu församlade Ombud, uttalat sig; och skulle det kunna invändas, att Utskotten, vid behandlingen af anslags-frågorna i och för ändamålet, icke nog strängt vidhållit de sparsamhets-grundsatser, hvaraf i öfrigt tid och omständigheter mana till efterföljd; så torde det också medgifvas, att, när landets allmoge sjelfmant och enhälligt yrkar på utvägar att befrämja upplysning och bildning, dess röst icke bör höras förgäfves, och att andra utgifter böra stå tillbaka för sådana, som erfordras till danande af goda uppfostrings-anstaller, utan hvilka alla bemödanden att åstadkomma önskvärda lörbättringar i samhället skola misslyckas.
Vid redogörelsen för de grunder, som tjenat till vägledning för Utskottens nedanstående förslag, hafva Utskotten först och främst bordt ytt - 8 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Viskottens Betänkande, N’0 5. ra sin Öfvertygelse, alt anläggandet af folk-skolor icke allenast är nyttigt, utan också af behofvet påkalladt.
Utskotten hafva ingalunda förbisett föräldra-undervisningens vigt och värde.
Tvertoin erkännes gerna, att ingen annan undervisning kan fullkomligt motsvara och ersätta denna.
En faders allvarliga läror, i förening med en moders milda ord och ömma förmaningar, tränga djupt in i det späda hjertat, och rotfästa sig för hela lelnaden.
I föräldra-huset äro undervisning och uppfostran ännu icke söndrade ifrån hvarandra.
De äro fastmer der ett oskiljagtigt helt, och verka förenade.
Religions-undervisningen utgör deri själen, och meddelar sitt lif ät alla öfriga läror, samt gifver dem kärlekens milda, men oöfvervinnlig kraft.
Derföre fäster sig hvarje kunskapsfrö, som af föräldra-undervisningen meddelas, djupare, och uppväxer säkert, om än omärkligt, till det fastaste stöd under lifvets alla oroliga skiften.
I det följande har också all nödig frihet blifvit föräldra-undervisningen inrymd; och vore det numera möjligt att öfverallt återföra den till sin fordna beskaffenhet, så borde tvifvelsutan de lifligaste bemödanden deråt egnas.
Men bildningen har sin egen ohämmade gång.
Den har förändrat törhållandena i detta, som i så månget annat afseende.
Gudsfruktan, ordentlighet, sedlighet och en säker, om ock till sin omfattning ringa, kunskap, hafva ur många hus blifvit förjagade och efterträdda af osedlighet, utsyäfningar och brott, eller åtminstone af liknöjdhet för allt högre, än de dagliga behofven, i förening med en bedröflig okunnighet, ofta fattigdomens följeslagare.
Att nu vidare bygga sina förhoppningar endast, eller till och med till största delen, på föräldraundervisningen, skulle vara så mycket mera fåfängt, som denna alls icke är att påräkna, just der den bäst behöfdes, hos den fattigaste och okunnigaste delen af folket.
Dessutom är denna traditionella undervisning till sin natur stationär.
Den växer icke med behofvet i vidd och utsträckning.
Fordringarne på flera och mera omfattande kunskaper, äfven för de arbetande folk-klasserna, hafva blifvit allt högljuddare, och hvarken böra eller kunna tillbakavisas.
För att tillfredsställa dem, fordras vidtagande af serskilda, ändamålsenliga åtgärder, enär få föräldrar i dessa folk-klasser kunna för närvarande förutsättas ega tillräckliga insigter, för att i alla de nödigaste stycken vara sina barns ledare.
Om skol-undervisningen i ett visst afseende kan anses endast som en nödfalls-hjelp till ersättning för det, som hem-undervisningen i föräldrarnes hus har eget och öfverträffande, så är den likväl i ett annat afseende, serdeles när den, så mycket ske kan, sättes med denna i förbindelse, ett kraftigt medel att lyfta folket från okunnighet och - rå - Stats- sami Allm.
Desv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. g råhet, samt till alla folk-klasser utbreda kunskaps-odling, hvarpå en rätt folk-bildning ytterst måste hvila.
Dennas grundpelare äro onekligen en redan tidigt hos barnet väckt, och hos ynglingen till lefvande kunskap bragt, känsla af religionens enkla och höga sanningar, förenad med förmågan att, vid sjelfläsning, med förståndet uppfatta, hvad ögat ser och munnen uttalar; men i ett land, sådant som Sverige, hvarest jordbrukaren, bergsmannen oell handtverkaren hafva en närmare andel i Statens offentliga värf, der få de, till allmänna folk-undervisningen, utöfver religionen, hörande ämnen en större vigt genom sjelfva samhälls-förfatlningen, och ett billigt afseende måste fästas vid nödvändigheten att för dem af det uppväxande siägtet, hvilka i sin ordning en gång komma att deltaga i lagstiftning, lagskipning och beskattning, öppna tillfällen för inherntandet af en mot tidernas stigande fordringar svarande bildning.
Utskotten få således tillstyrka: 1:0 att minst en Lärare skall anställas i hvarje socken, så vida ej folkmängden derstädes är så ringa, att barna-under visningen icke kan åt en Lärare gifva sysselsättning, i hvilket fall 2;ne eller flera socknar må om en Lärare sig förena; 2:0 att minst en Fast Skola hör finnas i hvaije pastorat och ställas under inseende af Kyrkoherden och Skol-directionen; 3:o att Lärares anskaffande och Fasta Skolors inrättande bör i verket sättas inom loppet af fem år, räknade från 1 84o års utgång; och kommer det att bero på Communerne sjeifve att bibehålla de redan varande Skol-lärarne, dock med skyldighet för desse att iagltaga och uppfylla stadgandet, i afseende å bibringande af här nedan bestämda minimi-for dringen af kunskaper ; ’ 4:o att undervisning i de Fasta Skolorna bör gifvas minst åtta månader om året, samt att denna tid skall indelas i terminer så, att barnen de öfriga 4 månaderne, dels om sommaren, då deras närvaro hemma för biträde vid skörden och andra landtmanna-göromål vore behöflig, och dels vid jultiden kunde vara hemma från Skolan; dock att Communerna sjelfva egde att, efter de inom hvarje förekommande omstän digheter, ifrågavarande terminer närmare bestämma.
Brot. 1840. 4 Sami. 2 AJd. 3 Haft. 2 10 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.- Vt shott ens Betänkande, N'.o 5. §• 2.
Hvad frågan om åliggandet att uppbygga och underhålla nödiga Skol-h us, beträffar, anse Utskotten, att detta åliggande bör tillhöra Communerne sjelfva, äfvensom att det, i verkställighetsväg, der flärd och prydnad i byggnadssätt bör vika för enkel ändamålsenlighet, icke skall blifva med serdeles känbara kostnader förenadt, enär församlingarne, som, enligt Lag, äro förpligtade att hafva socknestugor, ega tillfälle, der sådana finnas, att i förening med dem och genom deras utvidgande, om behofvet så fordrar, inrätta skolhus.
I de församlingar åter, der sockenstugor nu saknas, skola sådane uppföras, och kunna, med obetydlig tillökning i kostnaden, till erhållande af större utrymme, blifva tjenliga för ändamålet; dock må äfven hyrd tjenlig lägenhet för Skol-undervisningen begagnas, der någon Commun finner behofvet på sådant sätt lättare kunna afhjelpas, intilldess skolbyggnad hinner att uppföras.