Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att den Fahlu bergslag medgifna kreditiv— eller låne-rättighet i Banken å så kallade kopparsedlar .till belopp af högst 3,000 skeppund råkoppar måtte från och med början al nästa år 1850 upphöra.
Hvad åter angår den Sparbankerne i rikets enligt Banko-reglementets 165 §, intill innevarande riksdag tillagda kreditiv—rättighet i Banken till belopp at högst 50,000 R:dr för Stockholms, 20,000
R:dr för Götheborgs och 10.000
R:dr, allt banko, för hvar och en af de öfriga Sparbankerne, som dertill sig anmäler; så har Utskottet väl ansett dessa nyttiga inrättningar böra fortfarande bibehållas vid en dylik förmån, af hvilken på sednare tider dock endast Sparbankerne i Stockholm, Malmö och Christianstad sig begagnat, men för sin del trott det vara lämpligast, äfvensom ledande till förenkling i göromålen inom Banken, derest
Sparbanks-kreditiven beviljades i enahanda lorm och efter hufvudsakligen enahanda grunder, som gälla för kassa-kreditiv åt enskilde personer; hvaraf skulle följa, att den summa, hvilken afses såsom kreditiv åt Sparbankerne, borde öfverflyttas till och sammanföras med den under
Diskont-direktionernas förvaltning ställda fond, hvarifrån kassa-kreditiv åt enskilde personer utgå, och att således de Sparbanks-kreditiv, som nu utgifvas från Bankens Låne-Afdelning, komme att hädanefter meddelas af Banko-diskont-direktionen i Stockholm, i likhet med hvad som eger rum vid Låne-kontoren, hvilkas Direktioner, hvar och en för sitt distrikt, för närvarande bevilja kreditiv åt derstädes befintliga Sparbanker.
Med anledning häraf har Utskottet, som här nedan kommer att vidare yttra sig om de vilkor, hvarunder kreditiv—x'ätt i Banken må Sparbankerne fortfarande till— godokomma, nu skolat hemställa, 17:o
Att ofvanberörde 165 § måtte utur Banko-reglementet få uteslutas, äfvensom Utskottet, på grund så väl häraf, som af Utskottets i 16:de punkten gjorda framställning om upphörande, från och med nästa års början, af den Fahlu bergslag hittills beviljade kreditiv- eller lånerättighet å så kallade kopparsedlar, tillstyrker, 18:o.
Att 166 §, enligt hvilken Banko-fullmäktige ega att disponera 200,000 R:dr Banko till kreditiv åt Fahlu bergslag samt Sparbankerne, måtte ur Banko-reglementet få utgå. 28 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37.
Då Utskottet nu öfvergår till granskning af de i Fjerde och Femte Afdelningarne af 6:te
Artikeln intagna föreskrifter och deribland först de, under §§ 169—175, meddelade Allmänna stadganden, angående Bankens diskont-rörelse, till hvilken, enligt Utskottets förslag, så väl utlåningen mot pant af jern, koppar m. fl: vågförda eflekter samt tackjern, som kreditiven åt Sparbankerne skulle öfverflyttas, får Utskottet till en början upplysa, att nu gällande Banko-reglemente anvisar såsom fond till belåning af jern m. m B:ko R:dr 2,000,000: till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer ..... „
„ .5,000,000: till utlåning mot hypothek af aktier och publika papper .
„ „ 500,000: tillsammans B:ko R:dr 7,500,000: hvaremot något till siffran bestämdt belopp icke är för Sparbankernes kreditiv afsatt, enär den fond af 200,000 R:dr Banko, hvarifrån dessa kreditiv utgå, är gemensam för icke allenast Sparbankerne, utan äfven Fahlu bergslag i och för den bergslaget för närvarande medgifna kreditiv— eller lånerättighet å så kallade kopparsedlar.
I det föregående äro redan anförda skälen för Utskottets tillstyrkande, att fonderne till belåning af jern m. m., till diskontering och utlåning i och för bandel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilde personer, äfvensom till Sparbankerne, och till utlåning mot hypothek af aktier och publika papper måtte sammanföras till en gemensam fond oell ställas under vederbörande
Denna sammanslagna fond torde lämpligen kunna benämnas Handels- och Näringsdiskonl-fonden.
Innan Utskottet vltrar sig öfver framställda förslag om förhöjning i nu anvisade summor till vissa af de särskilda föremål, berörde fond skulle omfatta, anser Utskottet sig böra till besvarande upptaga en af Grefve Gyldenstolpe, A. G., väckt och till Utskottet remitterad motion, hvaruti, till underlättande af den allmänna rörelsen när deraf göres behof, är vordet tillstyrkt, det Banko-fullmäktige måtte berättigas att, då sådant utan fara förjBankens säkerhet, myntvärdets upprätthållande och metalliska kassans tillräcklighet kan pröfvas lämpligt, förstärka fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilde personer, med så stort belopp af den behållning, tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och enskilda personer, hvilken på depositions-räkning innestår, som för tillfället anses erforderligt; till stöd för hvilket förslag blifvit anfördt, att, då ifrågavarande behållning, som vid 1856 års början uppgick till mera än 10 millioner Riksdaler Banko, och som äfven under sedermera inträffade penninge-förlägenhet ut gjorde den 15 sistlidnc November mera än 5 1/2 millioner, alltid, fastän icke utelöpande, anses och beräknas såsom sedelstock, så syntes någon våda för Banken Banko-Utskottets Betänkande N:o 37.
29 icke kunna af dess utlånande uppstå, enär berörde behållning vore af samma natur, som de medel, hvilka inflyta på upp- och afskrifnings-räkning, hvarå behållningen finge i omförmälda lånerörelse-grenar användas.
Utskottet vill visserligen icke bestrida att detta förslag om rättighet för Fullmäktige alt i Jåne- och kreditiv-väg begagna på räkningar i Depositions-afdelningen innestående medel, tillhörande allmänna verk och inrättningar, bolag och enskilda personer, kan anses vara till sin princip rigtigt, emedan alla dylika medel i sedelstocken inberäknas.
Men Utskottet har, å andra sidan, ej kunnat förbise, att, då Rikets Ständer vid 1844—1845 årens riksdag, med ändring af dittills gällande föreskrift om ett förhållande af 2 tili 5 mellan Bankens metalliska kassa och sedelstock, i stället beslöto, alt denna sednare icke finge öfverstiga den förra med mera än 20 millioner R:dr Banko, så grundades detta bestämmande, efter hvad BankoUtskottets vid nämnda riksdag afgifna Betänkanden Niis 29 och 44 utvisa, bland annat derpå, att af den beräknade sedelstocken ifrågavarande depositions-medel skulle, under alla förhållanden, komma att till visst belopp i Banken innestå och således icke, såsom utelöpande, trycka på den metalliska fonden.
Det nu framställda förslaget att i låne- och kreditiv-väg använda dessa deponerade medel innebär följaktligen i sig ett frånträdande af de grunder, på hvilka omförmälda beräkningar öfver sedelstockens maximum uppgjordes.
Utan att nu yttra sig, huruvida öfvervägande skäl talade för fastställande af detta maximum till just 20 millioner R:dr, eller om icke någon annan sillra kunnat i detta afseende lämpligare bestämmas, vill det emellertid synas Utskottet, som skulle, sedan ofvanberörde beslut en gång blifvit fattadt, med ändamål påtagligen alt gälla till efterrättelse icke blott intill en följande riksdag, utan lör framtiden, det vara mindre välbetänkt att vidtaga ett förfogande, som- skulle leda till rubbning i de grunder, hvarå samma beslut hvilar.
Bankens förmåga att uppfylla sina förbindelser beror väsentligen på regleringen af dess sedelstock, och det torde med skäl vara att befara, att en åtgärd, som skulle medföra tillökning af Bankens utelöpande sedlar, utan motsvarande ökning af metallisk valuta, kunde hos allmänheten försvaga förtroendet till Bankens nyssnämnda förmåga.
Vid betraktande häraf, och då det med motionen åsyftade ändamål att bereda tillgångar till diskonterings-, utlånings- och kreditiv-rörelsen bör utan utsträckning af Bankens <sedel-ansvarighet, vinnas genom en ändamålsenligt ordnad upp- och afskrifnings-räkning, föranlåtes Utskottet 4 9 :o. afstyrka bifall å Grefve Gyldenstolpes motion.
De förslag om förhöjning i de nu varande särskilda fondernas belopp, som ofvan omnämnas, äro i afgifna motioner väckte af Herr S. Renström., som hemställt 50 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. att förslaget för lån mot pant af jern m. m. måtte ökas till hvad det var före sista riksdag eller till 5,500,000 R:dr Banko och deraf anslås minst 1,000,000 R:dr samma mynt till Låne-kontorets i Götheborg disposition, samt af Herr Prosten Gahne, hvilken tillstyrkt, att den för närvarande otillräckliga kassa-kreditiv-fonden vid Låne-kontoret i Wisby måtte tillökas med 25,000 R:dr Banko; hvarförutan dels Herr C. C. Hörnstein, i väckt motion, dels ock
Direktionen öfver Låne-kontorep i Götheborg, Malmö och Wisby, uti deras berättelser till Utskottet gjort framställning om förhöjning i fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer, i hvilket afseende Direktionen öfver Lånekontoret i Wisby för detta kontor äskat ett ytterligare anslag af 40,000 R:dr Banko.
Med anledning häraf får Utskottet erinra, hurusom Rikets Ständer redan vid början af delta riksmöte, uppå Utskottets hemställan i Memorialet N:o 2, medgifvit, att, till allmänna rörelsens underlättande, de 1,500,000 R:dr, hvilka före sednaste riksdag tillhörde fonden för belåning af jern m. m., men då alsaltes till understödjande af Filial-banker, som kunde uppstå för att ersätta upphörd privatbank, finge, tills vidare och intill dess Bankens lane- och kreditiv-rörelse blifvit på det hela ordnad, af Banko-fullmäktige användas till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer, i den mån dels dertill anvisade försträckningar måste till sina ursprungliga ändamål återföras, dels inkommande ansökningar i denna väg kunde föranleda; i följd hvaraf berörde 1,300,000
R:dr nu mera äro i rörelsen utgifna.
Då den af Utskottet tillstyrkta sammanslagning af särskilda fonder, enligt hvad förut blifvit visadt, måste göra låne-tillgångarne mera tillräckliga än hittills, och då det jemväl kan tagas för gifvet, att upp- och afskrifnings-rörelsen, efter de deruti under innevarande riksdag af Rikets Ständer beslutade och nu mera i verket satta förändringar, kommer att af allmänheten anlitas med större begärlighet än tillförene, har Utskottet, under förutsättning att de medel, sorn på upp- och afskrifnings-räkning inflyta eller af Sparbankerna hos Diskont-verken insättas, skulle få användas i den rörelse, som med den gemensamma eller Handels- och Näringsdiskont-fonden bedrifves, ansett sig icke ega skäl att tillstyrka, det berörde fond må förhöjas med större belopp utöfver de i Banko-reglementet för de nu varande särskilda fonderna bestämda än 50,000 R:dr Banko, hvilken summa torde tilläggas ifrågavarande fond med afseende derå att kassa-kreditiv åt Sparbankerne jemväl skulle från densamma beviljas.
Som häraf följer, att skillnaden emellan de 1,500,000
R:dr, hvilka vid innevarande riksdag blifvit öfverlemnade såsom tillfällig förstärkning till fonden för diskontering och utlåning samt kassa-kreditiv, och nyssberörde 50,000 R:dr skall med 1,250,000 R:dr Banko från nämnde fond efterhand återtagas, bör Utskottet fästa uppmärksamhet derå alt. jemlikt Utskottets förslag, angående användandet af de Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 54 på Bankens reserv-fond inflytande medel, Fullmäktige äfven skulle ega att, i den mån allmänna rörelsen sådant påkallar och reserv-fondens ställning det medgifver, från samma fond förstärka Handels- och Närings-diskont-fonden.
På sätt förut är nämndt anvisar Banko-reglementet en summa af tillhopa 7,500,000 B:dr Banko till de särskilda fonder, sorn nu skulle till den gemensamma Handels- och Närings-diskont-fonden sammanföras; hvilka 7,500,000 R:dr enligt
Af fonden till belåning af jern. koppar m. fl. våg-förda effekter samt tackjern . . .
Af fonden till diskontering och utlåning i och för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer
Af fonden till utlåning mot hypothek al aktier och publika papper . . . ■ • • • Summa Banko Riksmynt
I Götheborg. 1 Malmö. I Wisby. 1,400,000: 600,000: 1,850,000: 800,000: 500,000: 50,000: 1,000,000: 500,000: 400,000: 100,000: 200,000: 250,000: 50,000: 4,450,000: 6,675,000: 2,450,000: eller 5,225,000: 750,000: 1,42 5,000: 150,000: 225,000:
R:dr 11,250,000:
Med tillägg af ofvanberörde 50,000 R:dr Banko eller 75,000 I\:dr Riksmynt
Olifver fonden 44,525,000 R:dr sistnämnde mynt, och torde såsom allmän grund för denna fonds fördelning på de särskilda
Diskont-verken böra iakttagas, att Banko-diskont-verket i Stockholm tillhandahåller Runt I\:dr 6,700,000:
Låne-kontoret i Götheborg dito ,, „ 5,250,000:
Låne-kontoret i Malmö dito „ „ 1,150,000: Låne-kontoret i Wisby dito .
. . . . . ,, ,, 225,000:
Runt R:dr 11,325,000:
Hvad sättet för lundens användande beträffar, så anser Utskottet, lika med Banko-fullmäktige, att om de anslagna medlen skola kunna, till gagn för Banken och det allmänna, komma att utveckla en ökad verksamhet, och det med de särskilda fondernas sammanslagning åsyftade hufvudsakliga ändamål sålunda vinnas, Diskontdirektionerna böra vid förvaltningen och utlåningen af fondens tillgångar lemnäs frihet att efter egel bepröfvande och med rättvist afseende å de olika lånebehofven illvägagå, utan att dervid vara bundna af andra, än de allmänna bestämmelser, t 52 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37.
Fullmäktige må kunna finna nödigt meddela.
I öfverensstämmelse härmed är ock nedanintagna förslag till föreskrifter uppställdt, endast med den inskränkning, att nu medgifna företrädesrätt för diskontering af vexlar framför utlåning mot hypotliek af löpande förskrifning eller accepterad invisning bibehållits, äfvensom alt, med afseende å det synnerliga gagn, kassa-kreditiv-rörelsen medför, särskild uppmärksamhet blifvit fästad derå, att någon betydligare del af fondens tillgångar alltid bör till nämnde rörelse användas.
Härvid torde vara öfverflödigt att erinra, hurusom den i gällande Banko-reglementets 170 § 5 mom. meddelade tillåtelse att bevilja kassakreditiv till högst 20 procent öfver kassa-kreditiv-fondens belopp icke vidare påkallas, alldenstund någon viss andel af Handels- och Närings-diskont-fonden icke blifvit för kassa-kreditiv beräknad eller afsatt.
Enär sålunda nvssberörde reglementsföreskrift utur förslaget uteslutits, får likväl deraf den slutsats ingalunda dragas, att vederbörande
Diskont-direktioner skulle vara betagna rättigheten att bevilja kreditiv till högre belopp, än den andel af fonden utgör, som för kreditiv afses.
Utskottet har tvertom sökt att åt stadgandet om Handels- och Närings-diskont-fondens användande gifva den uppställning, att Diskont-direktionerna må kunna i detta afseende efter omständigheterna förfara; och sedan de nu varande särskilda fonderna blifvit till omförmälda gemensamma fond sammanslagna, synes svårighet för Direktionerna icke böra möta att så ordna utlånings-rörelsen med afseende på krediti— vens anlitande, att öfverassignering ej må komma i fråga.
Utskottet har här ofvan förutsatt, att äfven sådana medel, som på upp- och afskrifnings-räkning inflyta samt af Sparbankerna hos Diskont-verken insättas, skulle i Handels- och Närings-diskont-rörelsen få användas.
Då detta i allo öfverensstämmer med hvad i 4G7 § 2 mom. och 168 § af Banko-reglementet redan linnes stadgadt, så torde, till stöd för det förslag, Utskottet uti ifrågavarande afseende uppgjort, endast behöfva anföras, att Diskont-direktionerna synas böra lemnäs enahanda frihet vid förvaltningen och utlåningen af nyssberörde medel, som i afseende å disponerandet af sjelfva Handels- och Närings-diskont-fonden blifvit bemälda direktioner förbehållen, samt alt, ifall uttagningarne af de på upp- och afskrifnings-räkning insatte medel någon gång komme alt öfverskrida behållningen, lämpligast torde vara, att vederbörande
Diskont-direktion må för det bristande beloppet, intilldess detsamma kan fyllas genom de i diskonterings-, låne- och kreditiv-rörelsen inflytande medel, ega afgifva anvisning å förr omnämnda reserv-fond. hvilken alltid skulle af Fullmäktige på det sätt regleras, att den lenmade tillgång till infriande af de anvisningar, som för omförmälda fall kunde komma all derå utfärdas.
Fonden till utlåning med omsättningsrätt eller, såsom den från äldre tider benämnts, allmänna diskont-fonden, fastställdes vid sednaste riksdag till 8,000,000 R:dr Banko, med åliggande för Fullmäktige att årligen från och med 1855 i-5 på hvarandra - Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 53 andra följande är deraf innehålla 200,000 R:dr.
Denna innchållning är för alla 5 åren 1855, 1856 och 1857 med 600,000 R;dr verkställd å den andel af fonden som varit till Banko-diskont-verket i Stockholm anvisad, hvarigenom, äfvensom medelst öfverflyttning till andra låne-rörel segrenar af ytterligare 320,000 R:dr, ifrågavarande fond blifvit till 7,080,000
R:dr förminskad och på de särskilda diskont-verken sålunda fördelad att Banko-diskont-verket, åt hvilket Banko-reglementet anvisar R:dr 4,900,000: nu innehar 3,980,000 Låne-kontoret i Götheborg „ „ 2,000,000: „ 2,000,000 Låne-kontoret i Malmö „ „ 1,000,000: „ 1,000,000 Låne-kontoret i Wisby „ „ 100,000: ,, 100,000 Sgr Banko 8,000,000: 7,080,000
Då, såsom nyss är sagdt, Rikets sednast församlade
Ständer funnit skäligt besluta en successiv minskning af allmänna Diskont-fonden, har Utskottet, som i allo delar de åsigter, hvilka till stöd för berörde åtgärd af förra riksdagens Banko-Utskott i Betänkandet N:o 34 anfördes, ansett sig, med fortgående på den sålunda en gång beträdda banan, böra hos Rikets Ständer tillstyrka, det enahanda minskning af fonden må jemväl under de 3 kommande åren verkställas; hvarvid likväl Utskottet, hos hvilket Direktionen öfver Låne-kontoret i Wisby uti dess Berättelse hemställt om en förhöjning af 10,000 Rahr B:ko i den åt nämnda Låne-kontor afsatta andel af fonden 100,000 R:dr, trott ett lika beskafladt undantag böra göras, som vid sednaste riksdag beslöts, eller att någon innehållning icke må ske å omförmälda andel, hvilken, enligt Utskottets förslag, ej heller skulle lida någon förminskning utan för Wisby låne-kontor bibehållas vid sitt nuvarande belopp.
Fördelningen i öfrigt på de särskilda
Diskont-verken af allmänna diskontfonden, hvilken, efter verkställande af de vid sednaste riksdag beslutade årliga innehållningar af tillsammans 600,000 R:dr Banko, nu rätteligen utgör 7,400,000 R:dr Banko eller 1 1,100,000 R:dr Riksmynt, ehuru densamma genom öfverflyltningar af oanvända medel ytterligare förminskats, torde lämpligast höra ske i enlighet med den i sednaste Banko-reglemente antagna proportion; och skulle, med iakttagande deraf, Banko-diskont-verket i Stockholm tillhandahållas
B:ko 4,525,000: eller Runt 6,787,500 Låne-kontoret i Götheborg „ „ 1,850,000: „ „ 2,775,000 Låne-kontoret i Malmö „ „ 925,000: „ „ 1,387,500 Låne-kontoret i Wisby „ „ 100,000: „ „ 150,000 B:leo 7,400,000:ellerR:mt 11,100,000 I sammanhang härmed har Utskottet till pröfning förehaft en af Riksdagsfullmäktigen Magnus Mänsson från Östergöthlands län väckt motion derom, att allBih. till R.
Brot. 1856 $ 1857. 6 Sami. 1 Åfd. 16 Hafi. 5 34 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. männa diskont-fonden måtte till visst belopp fördelas mellan låntagare i städer och på landet; men då motionären beträffande de grunder, som i detta afseende skulle följas, icke afgifvit något förslag, oeb det synes blifva svårt om icke omöjligt att verkställa en så beskaffad fördelning af fondens tillgångar, som vore med rättvisa mot de olika klasserne af låntagare öfverensstämmande, bar Utskottet ansett motionen ej böra till någon åtgärd föranleda.
Genom bifall lill Utskottets i memorialet N:o 4 gjorda framställning hafva Rikets Ständer tillsvidare bestämt räntan vid v ex el-diskontering hos diskont-verken till samma belopp, som vid beläning, eller till 5 procent, hvilken ränta vid det beviljade beloppets utgifvande afdrages.
Räntan å lån mot pant af jern, koppar m. fl. vågförda effekter samt tackjern utgör deremot blott 4 procent samt erlägges icke i förskott, utan först vid lånets af- eller slutbetalning.
Herr C. C. Hörnstein har uti afgifven motion föreslagit, att räntan vid sistnämnda utlåning måtte tillsvidare förhöjas från 4 till 5 procent, på det att endast behofvet af förlags- och rörelsemedel, men icke den låga räntan må utgöra orsaken till låne-fondens starkare anlitande.
I förr åberopade utlåtande, angående jern-lånerörelsens öfverflyttande till Banko-diskont-verket, hafva fullmäktige erinrat om olämpligheten deraf att under alla förhållanden hafva fix ränta.
De yttra, att vid sådana tider, som den närvarande, lärer det väl mera än en gång hafva inträffat, att hos Banken och Låne-kontoret i Götheborg lån upptagits ingalunda för att derigenom mot billig ränta bereda bruksegaren nödigt förlag för kommande årets tillverkning, hvilket påtagligen varit Rikets Ständers afsigt vid bestämmandet af den låga och orubbliga räntan, utan i ändamål att mot högre ränta fruktbargöra penningarne och sålunda bereda sig en visserligen loflig, men af Rikets Ständer troligen icke afsedd vinst på Bankens bekostnad, enär, om räntan varit fri inom den i lag stadgade gräns, Banken sjelf kunnat upptaga denna vinst.
Och då det torde få antagas att hög ränta utgör verksammaste medlet att stäfja ett öfverdrifvet spekulationsbegär, syntes det med Bankens fördel fullt öfverensstämma, att fullmäktige bade i sin makt att kunna höja räntan på Bankens utlåningar till det i lag stadgade högsta belopp och att åter åtminstone till en viss gräns sänka denna ränta, när omständigheterna dertill föranleda.
För sin del hyser Utskottet den åsigt, att någon ändring i nu gällande bestämmelse om fast ränta icke lämpligen bör ega rum hvad angår de lån, som utgifvas på längre tid med rätt lill omsättning; likasom Utskottet icke funnit skäl att biträda ett af Riksdagsfullmäktige!!
Magnus Månsson från Östergöthlands län framstäldt förslag, att den för dylika lån nu bestämda ränta å 5 procent, hvilken ingalunda torde kunna anses för hög, måtte till 4 procent nedsättas.
Vid diskontering Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 35 och utlåning från Handels- och Närings-diskont-fonden åter torde någon frihet böra lemnäs fullmäktige att, efter för handen varande förhållanden, kunna jemka räntefoten, helst det synes vara föga välbetänkt att för Bankens mera rörliga lånerörelsegrenar bestämma en ränta, som skulle, oberoende af penninge-stäilningen inom och utom landet, blifva oförändradt gällande hela den tid al 2 å 5 år, hvarunder det nya Banko-reglementet är afsedt att tillämpas.
Instämmande i fullmäktiges förslag i denna del har Utskottet ansett fullmäktige böra berättigas alt vid diskontering och utlåning från Handels- och Närings-diskont-fonden kunna, efter omständigheterna, höja räntan till det i lag medgifna högsta belopp och åter sänka den till 4 procent.
Hå låntagare mot pant af vågförda effekter, enligt nu gällande föreskrift, åtnjuter fördelen alt först vid lånets af- eller slutbetalning räntan erlägga, synes enahanda förmån äfven hädanefter böra honom tillkomma, så mycket hellre, som den för dylik belåning för närvarande bestämda ränta af 4 procent kan, i händelse Bikets Ständer gilla Utskottets framställning om rättighet för fullmäktige att höja och sänka räntan, komma alt uppgå ända till 6 procent; hvaremot sådan låntagare, vid underlåten betalning, synes böra få vidkännas påföljden att ovilkorligen erlägga ränta med 6 procent utan bevillningsafdrag, i likhet med hvad för vanliga diskont-lån nu är stadgadt.
Den för närvarande till 5 procent fastställda ränta för de summor, som lyftas eller insättas å enskilde personers kassa-kreditiv torde böra bibehållas oförändrad, och Utskottet har ej heller funnit anledning att föreslå någon ändring i den ränta af 4 procent, som är för Sparbankernes kreditiv bestämd.
Vidkommande öfriga i Banko-reglementet intagna allmänna stadganden för diskont-rörelsen, får Utskottet anföra följande; Ileglementet föreskrifver i 172 § i mom. att Svensk medborgare, som är bosatt eller vistas utrikes, icke får såsom låntagare eller löftesman antagas.
Men då den omständighet, att Svensk undersåte tillfälligtvis uppehåller sig å utrikes ort icke skäligen bör utgöra hinder för hans antaglighet i egenskap af låntagare eller löftesman vid Diskont-verken, har Utskottet ansett orden eller vistas utrikes böra ur ofvanberörde moment uteslutas.
Vidare stadgas i 174 § 2 mom. att om till någotdera