Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln väckt, till delta Utskott remitterad motion, har Herr af Grubbens, Nils Wilhelm, föreslagit, att, då det redan finnes stadgadt, att i Sverige ingen utrikes examinerad och promoverad Medicin®
Doctor eller med kunskaps-betyg försedd Chirurg, egde rättighet att läkarekonsten utöfva, med mindre han inför Rikets Medicinal-Styrelse undergått förhör, dervid hans kunskaper och skicklighet blifvit godkände, Medicinal-Slyrelsen likväl öppet lemnadt alt derifrån frikalla dem, sorn, genom förvärfvad ryktbarhet göra sig af undantag förtjente; men, oagtadt ett sådant stadgande, det skall blifvit tillåtet att utbyta förhöret inför Kongl.
Sundhels-Collegium emot en gradual-disputalions ventilering vid ett af Rikets Universitet, hvilket ej vore ledande till det dermed åsyftade ändamålet, eller utrönandet af en sådan Läkares skicklighet, Rikets Höglofl.
Stander måtte hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla om ett orubbadt och oförändradt qvarblifvande vid det, som, på sätt förenämndt är, i författningar redan blifvit föreskrifvet.
Utskottet får, i anledning häraf, fästa uppmärksamheten A 8 §. i Kongl.
Maj:ts Nådiga Instruction för Kongl.
Sundhets-Collegium af den 6 December i8ii), hvilken är al följande lydelse: "'Enär utrikes examinerade och promoverade Doctores Medici, eller med kunskaps-betyg försedde Chirurgi söka rättighet att la i Riket utöfva läkarekonsten, anställer Collegium med dem förhör, hvarvid Medico-Chirurgiska Institutets Professorer tillkallas; och skola sådane Medici eller Chirurgi, då deras kunskaper och skicklighet varda godkände, hos Collegium aflägga Tro- Huldhets- och Praclici-ed samt blifva Collegii tillydande medlemmar.
Dock må Collegium vara tillåtet att ifrån förenämnde förhör frikalla dem, hvilkas förvärfvade ryktbarhet gör dem af undantag förtjente/’ >Bih, till R.
8 Sami. 19 Häftet.
I 2 Allm. Iieav.~ och Elon.-UIskottets Betänkande, N:o 64.
Efter Utskottets tankn, innehåller detta stadgande alla de föreskrifter, som kunna vara af nöden för vinnande af det ändamål, soin motionären åsjltat, att nemligen utrikes Läkare ej må få i Riket practisera, utan att de ega dertill erforderlig skicklighet.
Motionären har också icke ifrågasatt något tillägg till detta stadgande, utan endast föreslagit en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om iagttagande deraf, och en sådan anhållan anser Ulskotlet destomindre lämplig, som det ytterst måste ankomma på Kongl. Majrts Nådiga pröfning, örn och med hvad villkor den för vissa fall medgifne befrielsen från det föreskrifne profvets afläggande, må ega rum.
I anseende härtill får Utskottet vördsamt tillstyrka, att det af motionären härutinnan väckte förslag måtte förfalla.
N:o G4.
Ank. till Exp. Utsk. den ii Juli, kl. 4 e* Betänkande, i anledning af vädd motion om BergsCollegii upplösning och dess förändring till en BergsVet enslcaps-Academie.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån lill Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning remitteradt memorial, har Lars Boethius, från Stora Kopparbergs
Län, föreslagit, att, som den förmyndarevård öfver andra, hvilken Bergs-Collegium haft sig uppdragen inom Berg-väsendet, inverkat i hög grad ofördelagtigt på utvecklingen af Bergthandteringens serskilda grenar, nyssnämnde Collegium alltså måtte i sådan egenskap upphöra, och hädanefter utgöra en BergsVetenskaps-Academie, hvars bestämmelse endast och allenast skulle vara spridandet af de för Bergsbruket nyttiga och nödiga kunskaper; och hafva Riksdags-fullmägtige Peter Persson och Lars Larsson från Örebro
Län samt Jan Eric Janssen från Wermlands
Län med Boethius sig förenat.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först frågan om.
Bergs-Collegii upplösning beträffar, så och då den domsrätt, som förut tillhörde bemäldte Collegium, redan genom Kongl. Majlis Nådiga Förordning af den 17 April 1828, är vorden upphäfven, samt de ärenden, hyilka Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utshottets Betänkande, JY:o 65. 3 numera taga i anspråk Collega vsrksamhet, endast bestå i enskildes ansökningar, eller allmänna statistiska frågor, som, i Utskottets tanka, lämpligast kunna af Civil-departementet behandlas, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att till Kongl. Maj:t frambära sin underdåniga önskan, det Bergs-Coliegium mätte i sådan egenskap upphöra, och i dess ställe en, under Civil-departementet lydande, bureau, af Kongl. Maj:t varda Nådigst organiserad, i och för utredningen af de ärenden, hvilka det, efter 1828, ålegat Collegiurn alt besörja.
Hvad åter angår motionärens hemställan om Bergs-Collegii förändring till en Bergs-Vetenskaps-Academi; så bar Utskottet ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, till vinnande af det ändamål, motionären åsyftat, eller spridandet af de för Bergsbruket nyttiga och nödiga kunskaper, dels högre Bergs-skolor redan finnas inrättade i Fahlun och Philipsstad, äfvensom vid Universiteten undervisning meddelas i det theoreliska af Bergs-vetenskapen, dels oek alt de undersökningar och försök, ledande till framsteg i Bergsvetenskapen, som i andra rummet skulle utgöra föremål för en sådan Academies verksamhet, liitt lis blifvit med upplyst frikostighet och stor sakkännedom verkställde genom Bruks-Societeten, som dertill årligen använder betydliga summor af de under JernContoirets förvaltning ställde medel; och då man eger allt hopp, att detta äfven framdeles, med största nytta för saken, kommer att ega rum, finner Utskottet den föreslagna Bergs-Vetenskaps-Academien icke vara af beliofvet påkallad.
Utskottet kan således icke tillstyrka bifall till denna del af motionen.
Alik. tili Exp. LJtsk. elen n Juli, kl. 4 e* Betänkande, i anledning af väckt motion, att AdvocatFiscalerne i Rikets Hof-Rätter och Collegier måga upphöra att vara beroende af de Embetsverk, jvid hvilka de äro anställde.
Genom motion inom Hedervärda Bonde-Ståndet, har David Andersson från Hallands Län framställt, huruledes det vöre af synnerlig vigt’, /| Allm. Besp.- och Elcon.-TJtsTcottens BetänkandeN:o 65.. att Konungens Ombudsmän i Hof-Rätterna och Collegieme, i sin embelsföpvallniiig, icke underkastas annat tvång eller andra band, än dem Lagen, , samvetet och öfvertygefsen ålägga.
Motionären syntes derföre oformligt och ändamålsvidrigt, alt Ad vocat-Fiscaler äro ställda i beioendeaf det Embetsverk, der deras bestämmelse skall vara att å Statens vägnar controllera och bevaka Verkets egna förhandlingar och utöfningen af dess åliggande, upprätthålla ordningen, ia g l taga det allmännas rätt, beifra fel och försummelser, saint befordra Lagars och Författningars efterlefnad.
Desse embetsman skola hafva, hvar och en inom sin verkningskrets, enahanda förbindelser att fullgöra, sorn äro föreskrifne Konungens Ombudsmän, på det för desse senare utstakade vidsträckte och all embelsmanna-förvaltning omfattande fält, hvarföre Ad vocat-Fiscaler, inom det område, sorn förderas verksamhet är bestämdt, skola agera i Justitiac-Canzlerens och Justitice-Ombudsmannens ställe.
Det vore derföre af stor och omisskännelig vigt för samhället, att Ad vocat-Fiscalerne i Hot-Rätter och Collegier samt Krigs-Fiscalen i Krrgs-Hof-Rätten , hvilkas embets-utöfning för Statens rätt och allmänna ärenders behöriga handhafvande, är så magtpåliggande, enär deras embets-utöfning påkallar en oaflåtlig vaksamhet olver embels- och tjenstemäns förhållande, en oafbruten omtanka att befordra Kronans rätt och en oafvislig uppmärksamhet på Lagarnes iagttagande och efterlefnad, skiljas från all beroende beröring med den Hof-Rätt eller det Kollegium, inom hvars noin värjo och verkningskrets desse embetsmän fungera, likväl med den skyldigheten att, när Advocat-Fiscalenrs handräckning eller emLets-befattning af det dömande eller förvaltande Verket påkallas, i ärender, der Konaus rätt är i frågan eller underlydande tjenstemäns 1 el och försummelser upptäckas, vidtaga den åtgärd och lemna det biträde, sakens beskaffenhet i förening med embetspligten fordrar,, utan att likväl OtverDomslolen eller Auetoriteter må eg», för utöfningen af Advocat-Fiscalens åliggande, meddela några föreskrifter.
Till följd häraf har motionären föreslagit, att, för Ad vocat-Fiscaler i Rikets Hof-Rätter och Collegier, äfvensom för Krigs-Fiscalen i Krigs-Hof- Rät ten, måtte utfärdas serskildt, efter ofvan omförmäldte grunder, uppfattad Instruction, som noggrann t bestämmer deras åliggande och verkningskrets, med utsättande af de skyldigheter, som påkallas af serskildte förhållanden inom den Hof-Rätt eller det Collegium, der Advocat-Fiscalen, såsom Konungens Ombudsman, fungerar.
Till bestämmelsen af galunda, på sätt motionären förutsatt, att controllera förhandlingar ne af de Allm. Besa.- och Ekon.-UIslottets Betänkande, N:o 66.
Domstolar och Collegier, vid hvilka de äro anställde, och att hafva tillsyn å dessas utöfning- af sina Åligganden.
I detta afseende aro andra controller föreskrifne och åtal af felsteg härutinnan ankomma omedelbart pä Åklagare-magiens högsta organer.
Deremot tillhörer det Ad voeat-Fiscalerne att tillse, huru de hvarje Öfver-Rätt eller Collegium underordnade emhets- och tjenstemän nen fullgöra sina åligganden att utföra åtal, sorn af Öfver-Rätt eller Collegium omedelbart upptagas, och, serdeles hvad Collegierna beträffar, att föra Kongl. Majlis och Kronans talan i ärender, som lyda under Collegrernas förvaltning samt bevaka och utkräfva fordringar, tillhörande dem underlydande Cassör.
Flir Ad vo ca t-Fiscal er nes så beskaffade bestämmelse, är det icke allenast fullkomligt formenlrgt, utan ovillkorligen nödvändigt, att desse embetsman äro underordnade de'Verk, vid hvilka de äro anställde, och beroende af deras föreskrifter, så vida icke sammanhållningen i förvaltningen skall upphäfvas och ansvarigheten för denna förvaltning splittras på ettsätt, sorn skulle väsendtligen försvåra dess utkrafvande; derföre Utskottet hemställer, att David Anderssons ifrågavarande förslag må lemnäs utan afseende.
Nto CG.
Ante. till’ Exp. Utslc. den 11 Juli , lil. 4 e- m> Betänkande om föreslaget förbud för andra än inf ödde Svenske män att innehafva Tjenst er, som af Embetsverk en tillsättas.
Borgare-Ståndet bar Utskottet emottagit en motion af vice Taleman nen Herr Halling, af innehåll, att, som 28 §.
RegeringsForrnen stadgar, att Konungen eger att i civil tjenst antaga endast infödda Svenske män och deraf skall följa, att de Embetsverk, som det tillkommer att civila t fenster tillsätta, icke ega att andra än Svenske män dervid anställa, men motsatsen likväl inträffat och följagtligen äfven hädanefter kunde inträffa, torde det blifva nödigt, att Rikets Höglofl.
Ständer, till förekommande deraf, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om 6 Allm. Besa.- och Ekon.-Utskotlets Betänkande, JY:o 67.
Nådig föreskrift till alla, åtminstone civila, Embetsverk, att icke uti Rikets tjenst lemna tillträde åt andra än infödde Svenske män.
Genom stadgandet i 28 §.
Regerings-Formen om villkoren för tillsättande af embels- och tjenstemän, som med Kongl. Maj:ts Nådiga fullmagter förses, är en grundsats uttalad, som synes böra gälla, i afseende på Stats-förvaltningen i sin helhet, då Utskottet icke inser något skäl för afvikelse derifrån, hvad beträffar underordnade tjenste-befattningar, annorlunda än för de få fall, då den färdighet, som för en befattning erfordras, företrädesvis är att påräkna hos en utländning och befattningen tillika är af egenskap att utan betänklighet kunna åt en sådan anförtros.
Såsom exempel härpå må nämnas
Lärare för öfning i de fremmande språkens talande, hvartill man tilläfventyrs oftast behöfver anställa personer, som äro födda inom det land, i hvars språk öfningen sökes, och enahanda förhållanden torde äfven för andra fall en och annan gång inträffa; men om också undantag sålunda äro nödvändiga, böra desse icke hindra tillämpningen af grundsatsen i allmänhet, och Utskottet anser sig således höra tillstyrka, att Rikets Högloft.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Nådig föreskrift till Embetsverk och myndigheter, som ega att tillsätta underordnade tjenste-befattningar, att dertill icke anställa andra än infödde Svenske män, utan serskildt tillåtelse af Kongl. Maj:t, hvilken icke må sökas i annat fall, än då de för en befattning erforderlige egenskaper företrädesvis äro att påräkna hos en utländning, och befattningen utan betänklighet kan åt en sådan anförtros.
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. 4 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om Roskildska Fredsfördragets öfversättning på Svenska språket och dess ut gifvande från trycket.
Som Roskildska Fredsfördraget, enligt hvilket Skåne, Halland, Blekinge och Bohusland afträddes till Sveriges Krona från den Danska, Allm. Besp.- och Eton.-Utshottets Betänkandey N:o 67. icke skall finnas intaget uti några äldre författnings-samlingar och det exemplar, som förvaras i Riks-archivet, skall vara författadt på Latinska språket, har Herr Bagge, genom motion inom Vällofl.
Borgare-Ståndet, föreslagit, att, på det en hvar icke må vara i okunnighet om sina rättigheter och skyldigheter, Kongl.
Vetenskaps-Academien eller någon af Philosophiska Faculteterne vid Rikets Universitet måtte anmodas föranstalta om en rigtig öfversättning deraf, hvarefter det på Stats-verkets bekostnad torde, ined både Latinsk och Svensk text, befordras till trycket, så att exemplar deraf måtte vara tillgänglige, icke blott uti alla Embetsverks Archiv, utan äfven i Bokhandeln, för dem, sorn önska att deraf taga kännedom.
Det med denna motion åsyftade ändamålet har vice Talmannen Herr Halling enligt yttrande vid remiss af motionen, ansett kunna vinnas genom Fredsfördragets intagande i det arbete, kalladt Svenskt
Diplomatarium, för hvars utgifvande understöd af allmänna medel blifvit vid senaste Riksdagen beviljudt lill belopp af 600 R:dr årligen intill närvarande Riksdag.
Utom det att kännedom om det hufvudsakliga innehållet af Roskildska Fredsfördraget är genom historien allmänt spridd, bör man föreställa sig, alt, sedan de deri stadgade villkoren, under hundradetals år, varit gällande, de deraf beroende rättigheter och skyldigheter sällan kunna vara obekanta för dem, sorn det tillkommer att dem iagttaga; och då handlingen är tillgänglig i Riks-archivet för de troligen fåtaliga fall, då någon närmare upplysning deraf kan erfordras, anser Utskottet den föreslagna anstalten icke vara behöflig eller gagnelig, i förhållande till den kostnad, som deraf skulle föranledas, och hvilken icke heller torde kunna undvikas genom handlingens införande i Svenskt Diplomatarium, på sätt vice Talmannen Herr Halling föreslagit, då utgifvandet af detta arbete varit ett företag af enskild man, och det dertill beviljade understödet genom Statsanslag redan upphört, så att några derifrån härledda nva förbindelser icke lära kunna utgifvaren påbördas; hvarförutan detta arbete, hvilket egentligen är ämnadt för den vetenskaplige forskaren och samlaren, är alltför kostbart att kunna påräknas, såsom mera allmänt tillgängligt för det med motionen åsyftade ändamålet.
Af dessa anledningar anser Utskottet sig böra tillstyrka, 8 Allm. BesV.- och Ekon.-Utskottels Betänkande, N:o 68. att förslaget om utgifvande af Roskildska Fredsfördraget eller dess införande i Svenskt Diplomatarium, icke må till någon Rikets Höglofl.
Ständers åtgärd föranleda. o o Stockholm den 2 Juli 1840..
Betänkande, i anledning af väckt motion om ElementarLäroverkens reorganisation och utvidgning af Frösö Skola i Jemtland.
Uti en af Högvördige Preste-Ståndet till detta Utskott remitterad motion, har Prosten Säve, efter en framställning om förhållandet med Elementar-Läroverken och Gymnasierne inom Riket förr och nu, och det Skolsystem, som vid desamme blifvit följ It och ännu följes, anfört: att, sedan uti den i Stockholm år 1828 inrättade Elemenlar-skola och den tvänne år senare stiftade så kallade Hill ska Skolan å Barnängen, äfvensom Cathedral-skolan i Upsala, ynglingar bibringats de förberedande kunskaper, som erfordras för inträde till Universitetet; så bade häraf visat sig, alt Gymnasierne, hvilka blifvit stiftade för att ersätta
El em en tar-sko lornes i äldre tider varande ofullkomlighet och inskränkthet, oell hvilka hittills uppfyllt en vigtig bestämmelse såsom öfvergångs-station från Elementarskolan till Universitetet, skulle blifva mindre af nöden i samma reon , som Lärdoms-skolorné erhö!lo en af Gymnasierne oberoende och för Högskolan eller Universitetet direct förberedande ändamålsenlig organisation; och att dessutom den strängare disciplin, som iagttages vidSkolorne, gjorde det lättare att der bibehålla ordning, flit och sedlighet, än vid Gymnasierne, der, oagtadt Ephorernes och Lärarnes bemödanden, sådant understudom visat sig ytterst svårt, i anseende till den större frihet, lär jungarne i Gymnasierne ega, hvilken, i tidigare åren, menligt inverkar på ungdomens både intellectuella och moraliska bildning.
Man hade nemligen hört personer vid en mognare ålder klaga, att flere år af deras bästa ungdomstid blifvit vid Gymnasierne, om icke förspillde, dock genom eget oförstånd Allm. Besv.- och Elon.-Utslottets Betänkande, Avo 60. 9 och oförekommet sjelfsvåld mindre väl använde, så att de vid Universiteten nödgals återtaga en del af de skolstudier, som på förra stället blifvit ej blott icke underhållne, utan äfven ofta förglömde.
I anseende härtill har motionären, som trott Lärdoms-skolan böra med Apologisl-classerne sammanslås, ansett förenandet al de båda Elementar-Läroveiken, Skolan och Gymnasium, komma att, med bibehållande af Skolans disciplin, medföra den fullkomliga enhet och det sammanhang under uppfostrans första och vigtigaste stadium, som borde finnas, men, efter motionärens förmenande, nu saknas; äfvensom motionären ansett en sådan förening böra försiggå, genom införandet i Skolans öfversta classer af dels det så kallade fack-systemet eller ambulatorisk och ämnes-läsning, dels fri flyttning, begränsad endast genom lärocursen, som för hvarje class borde vara afmätt, och dels s. k. classordinarier, hvilka skulle för hvarje Skolans afdelning ansvara för ungdomens moraliska uppfostran; föreställande sig motionären, att, genom ofvannämnde enkla förbättringar, det snart skulle ådagaläggas, att äfven med ett ringare antal Lärare, än det, som nu bekostas för både Skola och Gymnasium, Elementar-Laroverken skulle bibringa lärjungarne den bildning, som gjorde deni mogne för Universitetet.
Men då, efter motionärens åsigt, omförmälde förändringar ej kunde på en gång öfverallt verkställas, utan det vore tillräckligt, att ”förvandlingsförsöket’’ företages med en eller annan Skola, för att visa reformens verkställbarhet och dess framgång; så har motionären härtill föreslagit Frösö Skola i Jemtland, som han ansett vara den, hvilken företrädesvis borde få åtnjuta den föreslagna förändringen; till stöd hvarför motionären åberopat: att Frösö Skola med fyra Lärare och vanligen omkring sjuttio eller åttatio lärjungar, ehuru den till namnet varit en lägre Lärdoms-skola, likväl fullgjort alla en högres åligganden, så att lärjungarne derifrån omedelbart ingått i Gymnasium; att Frösö Skola, för att uppfylla ett Gymnasii åliggande och utbilda ynglingar till inträde vid Universitetet, endast behöfde erhålla tvänne Lärare, utom de, som der redan äro anställde; att Jemtland och Herjeådalen ej egde något mer än nämnde Läroverk, hvilket vore 25 mil aflägset från Hernösand; att det skulle blifva en ganska stor lättnad för berörde provincers i allmänhet fattige invånare att få sända sine söner directe till Universitetet, utan att nödgas förut underhålla dem vid Gymnasium, der lefnadskostnaden vore lika stor, Bih. till R.
Prof. 1840- 8 Sami. 19 Haft. 2 io Allm. Best’.- och Ekon.-Utslottets Betänkande, N:o 68. som med Academisn; samt att slutligen af de 288 tunnor korn, som utgå till Frösö Skol-stat, oell som blifvit upptagne i det allmänna anslaget för Låro-verken, omkring ari tunnor bestå af kvrko-lronde, som utgöres af ofvannämnde provincer sjelfve, men endast återstoden fy lies med kronotionde; och har motionären, på nu anförde skäl, föreslagit, det måtte ett anslag beviljas till tvänne nye Lärare-löner vid Frösö Skola, oell Rikets Ständer derjemte ingå till Kongl. Majit med den underdåniga anhållan, att denna Skola må få en ny organisation, så beskaffad, att dess lärjungar kunna, efter fulländad lärotid, omedelbart dimitteras till Academien; hvarjemte motionären hemställt, huruvida berörde anhållan borde serskildt framställas eller sättas i förbindelse med förslaget om såväl Apologist-skolornes som Gymnasiernes successiva reorganisation och förening med Lärdotns-skolorne.
I afseende å Elementar-Läroverkens reorganisation, hafva i senare tider flere åtgärder vidtagits, såsom att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 21 December 1825, förordnat en Comitee att, under ledning af II. K. II.
K ron-Prinsen, i ett sammanhang granska tillståndet af Rikets allmänna uppfostrings-verk, och att dervid i underdånighet föreslå de förbättringar, som kunde anses behöflige; hvilken Comitee, i anledning deraf, den 20 December 1828, afgifvit ett underdånigt Betänkande; att den sedermera förordnade 1882 års Skol-revision, den i3 December samma år, äfvenledes afgifvit ett utlåtande i ämnet; att Kongl. Majit den 13 December 1834 anbefallt samtlige Consistorierne, äfvensom Directionen öfver Stockholms Stads Undervisnings-verk, att öfver Skol-revisionens ofvanberörde Betänkande sig utlåta; och har, sedan under loppet af påföljde år vederbörandes underdåniga yttranden och förklaringar i ämnet inkommit, Kongl. Majit, uti Nådigt C rculaire till Consistorierne den 1 November i83g, Sig utlåtit, bland annat, att, då Kongl. Majit funnit flere till förevarande vigtiga ärende hörande frågor icke nog utredde, samt då meningarne om en del ifrågasatte förändringar icke hunnit sammanjemnkas, och man, för att stadga . omdömet i en så maktpåliggande national-angelägenhet, ännu hade af behof att inom landet samla mera mognad erfarenhet och jemväl taga närmare kännedom om andra binders likartade institutioner, innan en för framtiden gällande organisation af Undervisningsverken i allmänhet kunde, med full säkerhet om dess ändamålsenlighet, uppgöras och stadfästas, samt då dertill komme, att de för ändamålet varande tillgångar icke voro tillräcklige för utförandet af en fullständigare Allm.
Be sv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N'.o 68.
II organisation af Under visnings-verke t i hela dess vidd* så prÖfvade Kongl.
Maj:t skäligt uppskjuta, så väl den difinitiva organisationen af Rikets Elementar-Läroverk, som regleringen af en för derstädes anställde Lärare ständig lönings-stat.
Utskottet instämmer visserligen, för sin del, uti så väl motionärens som flere Ledamöters inom Högvördiga Preste-Slåndet yttrade åsigter, att behofvet af en strängare disciplins införande vid Gpmnasierne blifvit genom erfarenheten allt mer och mer ådagalagdl; dock lärer frågan härom, likasom om behofvet och lämpligheten af Läroverkens förändrade organisation i allmänhet, uti det skick, som samma fråga, på sätt ofvannämndt är, för närvarande sig befinner, icke kunna blifva föremål för Rikets Ständers pröfning; utan anser Utskottet sig endast böra i detta afseende tillstyrka Rikets Ständer att fästa Kongl, Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på vigten af de åtgärder, som, i detta ämne äro af nöden.