Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dock hade under tiden å Staterna för KrigsCollegii Fortifications-Afdelning för åren 1843 och 1844 blifvit i Nåder anvisade: till reparation af Casernerne i Landskrona omkring 1,000 R:dr, till nya ridhuset i Helsingborg 4.100 R:dr, och till gamla ridhusets derstädes inredning till stall 624 R:dr, hvarförutan gamla stallen i Helsingborg undergått någon reparation, så att, under förutsättning, att de gamla bristfälligheterne derå samt å Kronans hus i Landskrona skola efter hand kunna med de årligen till Fortifications-Afdelningens disposition stälda Statsanslag afhjelpas, nu endast skulle erfordras serskildt anslag med 50,767 R:dr 4a sk. till stall och ridhus i Landskrona.
Dessutom hade Krigs-Collegium, enligt derom erhållen befallning, i ainna anhang med uppgiften om Fortifications-Afdelningens behof vid nu Stats-Ulskottets UtlåtandeN:o 221. förestående Stats-Reglering, öfverlemna t specifika förslag å kostnaden, dels för uppförande i Malmö af en Gasern för arne Sqvadroner af Kronprinsens Husar-Regemente, hvilken kostnad skulle uppgå till 55,100 Rrdr, men ökas med 15,900 Rrdr, eller lill 71,000 Rrdr, om Casernen inredes för 3:ne Sqvadroner, dels för uppförande af en Casern i Helsingborg för der förlagde Husar-Sqvadron 3o,ooo Rrdr, hvarvid anmäldt blifvit, att Kronan egde tomt för Casern-byggnaden i Malmö, men ej för den i Helsingborg.
Utskottet bar, efter tagen kännedom af hvad handlingarne i denna fråga innehålla, och då någon bestämd framställning om de för tillvägabringandet utaf den förändrade förläggningen af Kronprinsens Husar-Regemente i Skånska Städerna erforderlige anslags anvisande icke blifvit af Kongl. Majrt i Nåder gjord, trott sig kunna antaga, att denna reglering må kunna utan olägenhet för närvarande anslå, tilldess sig visar, i hvad mon de, enligt hvad Kongl. Majlis Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof gifver vid banden, ifrågaställde förändringar uti landtförsvarets ordnande i allmänhet kunna i afseende härå inverka; i följd hvaraf och enär, enligt hvad i Utskottets utlåtande N:o 220, angående Inqvarteringen i Stockholm, äfven blifvit utredt, nödige medel för de uti de Skånska Städerne erforderliga Casern- och Stallbyggnaders uppförande icke kunna af RiksgäldsContorels nuvarande tillgångar påräknas, Utskottet hemställer, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla, det ingen åtgärd uti det ifrågavarande afseendet nu kunnat af Rikets Ständer vidtagas.
Vidkommande åter frågan om den till Garnisonen i Götheborg utgående inqvarterings-ersättning, hvilken beräknats komma att, med tillämpning utaf den af Krigs-Collegium och Stats-Contoret föreslagne och af Kongl. Majit i Nåder gillade tariff, medföra en årlig tillökning af 6,711 R:dr 24 sk. uti det å Fjerde IIufvud-Titeln förslagsvis för inqvarterings-kostnader i landsorterne upptagne anslag 24,000 Ridr, deraf, enligt 1841 års tariff, redan till Staden Götheborg utgingo 10,961 Ridr 4o sk., så enär ifrågavarande förslags-anslag under de tre sistförflutna åren icke till sitt fulla belopp utgått, utan lemnat besparingar, som blifvit Riksgälds-Contoret i liqvid af Stats-Verket godtgjorde, för år 1842 med 22,624 Ridr 43 sk. 1 rst. och för år i843 med i,oti Ridr 43 sk. 8 rst. samt för år 1844, oberäknadt hvad i orterne kan vara å detta anslag disponeradt, men ännu icke för Stats-Contoret kändt, utvisa ett belopp af 7,828 Ridr 29 sk. 4 rsU anser Utskottet, 82 Stat s-Vt skottets UtlåtandeN;0 222'. att någon förhöjning uti beräkningen af detta,, vid reglerandet af utgifterne under Riks-Statens ^:de Hufvud-Titel, af Rikets Ständer till 24,000 R:dr årligen upptagne förslagsanslag, icke blifva erforderlig, Stockholm, den 25 Febr. r845.
Nro 222.
Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Febr., kl. 3 e. m.
Utlåtander i ättledning af väckt förslag,, angående läns meddelande å magasinerad, ritorr spanmål.
(R.glds. Afd.)
Till Stats-Utskottet har Bonde-Ståndet remitterat en derstädes af David Andersson från Hallands Län väckt och af Bengt Gudmicndsson från samma Län biträdd motion, angående ritorr spanmåls belånande af Riksgälds-Contoret.
Uti denna motion har yttrats den förhoppning, att Svenska Regeringen och National-Representationen måtte allt mer och mer inse vigten af jordbrukets och de öfriga näringarnes understödjande med de enda i sådant afseende verksamma medel: arbetets och handelns frihet, skatternas billighet samt myntväsendets och creditbrukens omvårdnad.
Härigenom skulle, under det allmännas och de enskildes gemensamma bemödanden för landets uppodling, climatet mildras, ökade skördar framkallas, lefnadskostnaderna minskas, arbetsklassens vilkor förbättras samt arbetsprisen och productionskostnaden nedsättas.
Men om en sådan folkets lyckligare belägenhet skulle kunna förväntas,' måste landtmannen, ju förr desto heldre, försäkras om möjligheten att draga fördel af sina gynsamma skördar och bibehålla dem, såsom tillgång i behofvets stund både för sig och landets öfriga folkklasser.
Svenska åkerbrukets nuvarande nedtryckta ställning borde egentligen tillskrifvas den bristande omtankan att torrka och vårda spanmålen, i förening med de betungande skatterna samt nödvändigheten, synnerligast för den mindre jordegaren att, så snart säden hunnit uttröskas, föra den till städerne och der sälja den för det pris^ som derför kan erhållas.
Emedlertid hade alla hittills gjorda försök att uppmuntra spanmålens ritorkning misslyckats, och sådana försök måste äfven framgent misslyckas, så länge producenterne af denna vara, till följd af ett falskt ekono - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 222. i3 miskt system, icke kunna upplägga den, utan måste påskynda försäljningen deraf»
För att införa och stadfästa vanan att under de goda åren upplägga spanmålen, vore det icke tillräckligt, att utdela prtemier för rior och ritorkad säd.
För vinnandet af berörde ändamål, måste de, som önskade bibehålla sina spanmålslager, understödjas medelst befriandet från nödvändigheten att genast försälja dessa lager.
Sådant borde åter ske genom
Iåns meddelande emot hypothek af ritorr spanmål.
Härigenom skulle, efter motionärens förmenande, både spanmålslager och rior på en gång tillvägabringas; skörden betalas ungefärligen lika under bättre och sämre år, samt hela näringslifvet å landsbygden vinna större säkerhet och styrka»
Utan låneunderstöd kunde Svenska jordbrukaren, serdeles under nuvarande penningeställning, icke sättas i stånd att för framtiden förskaffa sig ett skuldfritt spanmålslager»
Den egentliga svårigheten bestode likväl uti beredandet af dylika, ändamålsenliga, lån, synnerligen då fråga vore om inrättandet af en enskild spanmålsbelåning, deremot nödvändigheten att vårda den belånade varan alltid komma att utgöra ett hufvudsakligt hinder.
Såsom ett sätt, hvarigenom detta hinder skulle kunna undvikas, har motionären emedlertid framställt följande förslag:
Uti de Socknar eller Hä rader, som vilja inrätta magaziner, utväljes, under Socknens eller Häradets gemensamma ansvarighet, en Direction, hvars Ledamöter äro, en för alla och alla för en, ansvarige för spanmålens vårdande och redovisande; hvarefter å sådant magazin upplagd, riad spanmål får omedelbart af Riksgälds-Contoret belånas till |:delar eller |:delar af ortens mafkegångspris, beräknadt 1 medeltal för 10 år.
Dessa lån utgå i 3 procents obligationer, men för lånen erlägges 5 procents ränta, så att ränte-skillnaden betäcker förvaltningskostnader och möjliga förluster.
Till Statens betryggande bör den magasinerade spanmålen, genom
DirectionensTöranstaltande, under hela tiden vara försäkrad mot brandskada.
Lika med motionären, anser Utskottet, att det skulle vara synnerligen önskvärdt och för så väl jordbruks-näringen som hela landet gagnande, om formonliga skördars öfverskott kunde till inträffande missväxt- eller mindre gynnsamma år, i oförsämradt skick, |förvaras.
Följaktligen instämmer
Utskottet äfvenledes i motionärens yttrade åsigt om den stora och allmänna vigten och angelägenheten af spanmålens omsorgsfullare behandling och vårdande»
Men, vid granskningen af det förslag, motionären i sådant hänseende framställt, hafva flera väsendtliga betänkligheter emot dess verkställbarhet och ändamålsenlighet förekommit.
Utskottet betviflar högligen, att <4 Stats-Utskottets
Utlät andej N.o 222.
Socken- eller Häradsmenighelerna i allmänhet skola finnas benägne alt först och främst tillskjuta de betydliga kostnader, som för gemensamma magaziners inrättande erfordras, och sedermera ikläda sig en solidarisk ansvarighet för den der upplagda spanmåls vårdande och redovisande.
Då den torkade spanmålens högre pris och lättare afsättlighet hittills icke kunnat förmå Svenska jordbrukaren alt mera allmänt begagna sig af torkinrättningar, synes det löga sannolikt, att den förespeglade, med håde kostnader och äfventyr förenade, låne-rättigheten skulle komma att i della afseende visa sig mera verksam.
Utskottet anser sig dessutom böra härvid erinra, hurusom, sedan snart 10 år tillbaka, en serskild lånerätt i Rikets Ständers Bank varit beredd ej allenast för de Pri vat-Banker, som vilja i större scala befatta sig med belåning af inhemsk spanmål, utan äfven för de associationer, som på större handelsplatser kunna bilda sig för sådan spanmåls uppläggande och belånande samt beredande till en mera afsättlig handelsvara.
Denna låneutväg har dock ej vid något enda tillfälle under hela denna lid varit begagnad; och, Utskottet veterligen, hafva icke ens några förberedande åtgärder för sådana låns erhållande blifvit vidtagna.
För öfrigt har Utskottet icke kunnat förbise, hurusom vid sjelfva verkställigheten af nu ifrågavarande förslag, enligt hvilket Stats-Verket i borde alla landsorter belåna Socknevis, och på längre afstånd från hvarje controlleramle auctoritet upplagd spanmål, så betydliga svårigheter, i anseende till ej mindre spanmålsegarnes olika intressen, än Stats-Verkets säkerhet för de utgifna medlen, måste uppstå, att nästan oöfvervinnerliga hinder deremot skulle komma att möta.
Det har således synts Utskottet lämpligast, att fortfarande åt enskilda omtankan öfverlemna att från de spridda produclionsställena sammanbringa spanmålen till större upplag, hvilkas belåning bör af Rikets Ständer i möjligaste måtto underlättas genom härtill mot låg ränta tillgängliga medel.
Utskottet, som följaktligen hyser den öfvertygelse, att det af motionären afsedda ändamål icke kan på det föreslagna sättet vinnas, afstyrker fördenskull denna motion.
Stats-Utshottels Utlåtande, N'.o 223.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Febr., kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ett län för reparerandet och utvidgandet af Nyköpings Lärdoms-skolas local.
Under erinrandet om det lån, som under sista Riksdag meddelades för utvidgandet af Carlstads Läroverk, har Herr Biskop Holmström, uti en af Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit: att ett låne-understöd å 3,000
R:dr måtte af allmänna medel varda beviliadt, för verkställandet af en redan i många år uppskjuten, men nu mera oundgängligen nödvändig, reparation och utvidgning af det hus, som af högre Lärdoms- och Apologist-skolan i Nyköping begagnades, till hvilket reparations°ch byggnads-arbete Strengnäs Stifts Byggnads-Cassa saknade all tillgång, helst samma cassa, i anseende till nybyggnader och betydliga förbättringar af husen vid Stiftets öfriga Läroverk, vore för närvarande skuldsatt; hemställande motionären, att det föreslagna lånet måtte erhållas emot ungefärligen enahanda vilkor, som af Rikets sednast församlade Ständer bestämdes för det Carlstads Läroverk tilldelade lån, eller en årlig inbetalning af 5 å 6 procent, deraf 3 procent skulle beräknas såsom ränta; hvaremot den för sistnämnde lån medgifna räntefrihet under de första fem åren kunde, i afseende på låne-understödet för Nyköpings skola, inskränkas till 2 å 3 år, enär, genom tillskott af Stadens och ortens invånare, en liten fond blifvit för ifrågavarande ändamål samlad, hvilken, ehuru den visserligen vore alltför otillräcklig för reparations- och byggnads-kostnadernes bestridande, dock lemnade tillgång till den årliga capital- och ränte-betalningen, intill dess byggnads-cassan hunne blifva i tillfälle att denna betalnings-skyldighet sig åtaga.
Då hvarken kostnaden för den erforderliga reparationen och tillbyggnaden af ofvannämnde skolhus blifvit uppgifven, eller på något sätt visats, att Strengnäs Stifts Consistorium beslutat ytterligare skuldsätta Stiftets byggnads-cassa för det föreslagna lånets erhållande samt, å Cassans vägnar, antaga och underkasta sig de ränte- och hetalnings-vilkor, som derför kunna af Rikets Ständer bestämmas; så och enär Utskottet, till undvi - i6 Stats- Utskottets Utlåtande, N;o 223. tande af anspråk å mångfalldiga andra dylika låne-understöd, anser högst angeläget, att Rikets Ständer icke, utan den noggrannaste undersökning och granskning af härvid förekommande förhållanden, bevilja serskilda lånebidrag tili sådana föremål, hvartill andra tillgångar äro afsedda, hemställer Utskottet, att den väckta motionen om ett lån för Nyköpings Skolhusbyggnads utvidgande och ändamålsenliga iståndsättande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Af Herr Doctor Gumcelius: "Nyköpings
Skolhus är för trångt för Lärdoms- och Apologist-Skelans talrika ungdom, och äfven förfallet.
Efter föregående vederbörlig syn, äro ritning och kostnadsförslag till husets utvidgning och iståndsättning af Kongl. Maj:t stadfästade.
Men medel fattas.
Staten har öfverflyttat skyldigheten att underhålla de allmänna lärohusen på Stiftens Byggnads-Cassor.
Dessas enda inkomster härflyta från ecclesiastika sysslor, hvilkas innehafvare afgå med döden, utan att lemna arfvingar med rättighet till nådår, och äro således tillfälliga.
Stifts Byggnads-Cassa är för närvarande uttömd genom nybyggnader och reparationer vid Stiftets öfriga Skolor.
Stad har, enligt författningarne, ingen byggnads-skyldighet.
Således finnas för närvarande endast tvänne ut vägar att välja på.
Den ena är, att låta huset fortfarande förblifva i samma förfallna skick, hvarigenom det fruktansvärdt snart blifver alldeles obrukbart, tills genom dödsfall Byggnads-Cassan råkar få ny förstärkning.
Den andra att begära Statens mellankomst med förskott, ej med anslag.
Stats-Utskottet bar, ehuru med blott ett par rösters pluralitet, bestämt sig för den förra, den lättaste, i synnerhet när man ej har det trängande behofvet för ögonen.
Rikets Ständer, som ej eller vid denna Riksdag lemnat Lärares behof af nödiga lönetillökningar ur sigte, och äfven nitälskat för förbättrade läromethoders införande samt andra Skolornas angelägenheter, torde ej förbise, hvilka stora olägenheteter det för undervisningens gång måste medföra, om, såsom händelsen är i Nyköping, läro-rummen äro för trånga, för låga och i det skick, att de vintertiden knappast äro användbara, utan men för ungdomens och lärarnes helsa.
Den begärda lånesumman, Booo R:dr Banco, är alltför ringa, för att, äfven med afseende på nu Stats - Utskottets Utlåtande> N:o 2 2 >. förband va rande knappa tillgångar, märkligt inverka på Stats-regleringen; och då Skolans Styresmän, genom sitt nitfulla bemödande, sammanskaffat en liten contant fond till räntas och amorterings verkställande, samt Nyköpings
Stad åtagit sig en årlig afgift i vissa år för samma ändamål, löper det allmänna ingen fara att något förlora, tills Byggnads-Cassan åter kommer i tillstånd att sina åligganden besörja.
Sktdle den oundgängliga reparationen uppskjutas till denna ovissa tidpunkt, måste läropersonalen kanske ännu i ett decennium kämpa mot alla de tryckande olägenheterna af en otjenlig och usel local, i fall den ens så länge kan ega bestånd, för att ej tala om de ökade kostnader, som en för länge uppskjuten reparation skulle medföra.
Det skäl för afslag å motionen, som i betänkandet anföres, att nemligen ej visadt blifvit, det Byggnads-Cassans förvaltare icke ikläda sig ansvaret för lånet, torde ej vara af synnerlig vigt, då det naturligtvis varit Utskottets rätt att föreslå och Rikets Ständers att besluta vilkoren för lånets lyftande, hvartill hörer, att en dylik ansvarighets förbindelse lemnäs; och att ett sådant vilkor gerna skulle af vederbörande antagas, kan med visshet slutas deraf, att motionären sjelf är ordförande i förvaltningen af Läroverkens Byggnads-Gassa.
Förestående upplysningar har jag ansett mig vördsamt böra underställa Rikets
Ständer till nödig ledning vid frågans slutliga afgörande.
Uti denna reservation instämde Herr Möllerhjelm.
Af Herr Schartau och Herr Norin.
Prof. 1&4S. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. i3 Haft. 3 STOCKHOLM, I.
Stat$-UIskottets Utlåtande, 1V.o 224. 1 N:o 224.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Febr,, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående tillstånd för åboerne å åtskilliga till Kongl, och Hvitfeldtska Stipendii-inrättningen hörande hemman att förvärfva sig eganderätt till samma hemman. a. a.)
Uti ett hos Bonde-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen M.
Hjort från Götheborgs och Bohus Län, med hvilken Lars Rasmusson.
J. Johansson, Olaus Eriksson och Tobias Lind från samma Län sig förenat, anfört, hurusom inom Bohus
Län funnes omkring 140 hela hemman, oberäknadt 6 mantal säteri, hvilka samtlige under full egande-rält innehades af den i Götheborg varande Kongl, och Hvitfeldlska Stipendii-inrättningen till understöd för medellöse studerande vid Gymnasium i nämnde stad.
Af dessa hemman, hvilka ursprungligen blifvit af Fru M.
Hvitfeldt år 1064 donerade till berörde Läroverk, hade en del vid den under Konung Carl XI:s regering verkställda reduction till Kronan indragits, men likväl sedermera, med afseende å dispositionens välgörande ändamål, blifvit till Gymnasium återställde; i följd af hvilken omständighet denna del af ifrågavarande hemman erhållit egenskap af en Kongl, donation.
På grund af ett under den 18 Mars 1815 aflåtet Kongl. Bref, hade samma år en convenlion blifvit med åboerne å dessa hemman afslutad, enligt hvilken bemälde åboer förbundit sig att under trettio års tid. i stället för dem dittills åliggande arbetsskyldigheter, till stipendii-cassan erlägga vissa tunnor korn efter årets markegångspris, oberäknadt den i penningar utgående gamla grundränta.
Då nu tiden för ofvanberörde convention vid 1845 års slut ginge till ända samt ovissheten angående fortfarandet af besittningsrätten till hemmanen icke tilläte åboerne att derstädes verkställa betydligare odlingar, eller å egendomarnes förbättrande nedlägga kostnader, har motionären hemställt, att förrbemälde hemmansåboer och deribland äfven de, sorn för lifstiden ega besittningsrätt till sina hemman, måtte undfå tillåtelse att till hemmanen förvärfva egande-rätt emot förbindelse att såsom en stående årlig grundränta erlägga de hittills utgångne afgälder eller ock det belopp, sorn, efter åboernes hörande, kan bestämmas, äfvensom att, i egenskap af löseskilling, genast eller efter högst fem års förlopp, betala omkring Ett Tusende Riksdaler Riksgälds för helt hemman, Bih. till &
4 Sand. i Å/d. 8 Band.
Uäft. i*. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 224. i förhållande till Iägenheternes större eller mindre godhet; börande, i händelse af uppkommande tvist rörande företrädesrätt till hemmans inlösen, härvid tillämpas de föreskrifter, som i afseende på skatteförsäljning af Kronohemman i allmänhet äro gällande.
Härjemte har motionären till Utskottet inlemnat en af åboerne å en stor del utaf ofvannämnde hemman undertecknad skrift, innefattande anhållan, att besittningsrätten till hemmanen måtte, under de i motionen föreslagne vilkor, kunna af sökanderne förvärfvas.
Ehuruväl, efter Utskottet tanka, det icke synes osannolikt, att en tryggad besittningsrätt till ifrågavarande hemman skulle för innehafvarne deraf utgöra en verksam anledning att åt jordens skötsel och odling egna en större omsorg, än som af en vanlig åbo kan påräknas, hvilket åter ofelbart komme att i sin mon bidraga till allmänt och enskildt gagn; likväl och enär hvarken förenämnde motion eller dervid bilagde ansökning innehåller sådan utredning af ämnet, att Utskottet derpå kan grunda ett tillförlitligt omdöme, huruvida den ifrågaställa skatteköpsrätfighetens beviljande under ofvan uppgifne vilkor må vara med Stipendii fondens fördel öfverensstämmande, samt det för öfrigt är Styrelsen öfver berörde Stipendii-inrättning obetaget att, i händelse af befogenhet, hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra hemställan om beviljandet af den sökta tillåtelsen till hemmanens skatteförsäljning, då Kongl.
Maj:t. så framt, efter verkställd undersökning, sådant skulle pröfvas lämpligt och ledan de till allmän fördel, icke lärer underlåta att till Rikets Ständer i ämnet afgifva Nådig Proposition, har Utskottet funnit sig Wira tillstyrka, att M.
Hjorts förevarande motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 27 Februari 1845. Statt-Utskottets Utlåtande, N:o 225. 3 N:o 225.
Ank. till Exp.-Utsl. d. 28 Febr., 11. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående ändring af stadgandet i Kongl. Brefvet den 14 Juni 1825, rörande åb o ledig a Kronohemmans å Oland anslående till boställen åt Skollärare. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen Per Jonsson från Calmar Län har uti memorial, sorn till Stats-Utskottet remitterats, anfört, hurusom, enligt Kongl. Brefvet af den 14 Juni 1825, blifvit stadgadt, att åtskiilige tjenstemän på Öland, nemligen Kronofogdar, Häradsskrifvare, Länsmän , Provincial- och Veterinärläkare samt Skollärare, skulle, till förbättring i deras knappa löne-inkooaster, af de genom barnlöse åboers frånfälle ledigblifvande kronolägenheter förses med bohemman.
Efter hvad motionären erfarit, hade numera , med tillämpning af högstberörde Nådiga föreskrift, samtlige ofvannämnde å Öland anställde tjenstemän, med undantag allenast af Skollärarne, fått sig boställen tillagde; och då fråga nn blifvit väckt om en allmän lönereglering för sistbemälde tjenstemän och anvisande af dertill erforderlige medel, hvilken fråga vore på Rikets Ständers pröfning beroende, föreslog motionären , att 1825 års förenämnde Kongl. Bref måtte, så vidt det afser kronohemmans anslående till boställen åt Skollärare, upphöra att tjena till efterrättelse, äfvensom att deremot nu varande och blifvande barnlöse Kronohemmansåboer å Öland måtte, i likhet med dylika kronohemmans-innehafvare, som ega barn, få till skatte inlösa sina hemman eller ock på yngre syskon eller slägtingar, mot betingad afträdes-lösen, transportera sin egande åbo-rätt.
Enligt Kongl. Brefven af den 22 Februari 18r4 samt den 21 Juni och 24 'October i8i'5, är förordnadt, att sådane kronohemman å Öland, som innehades af barnlöse åboer och enkor, samt hvilka hemman i afseende på läge och beskaffenhet vore härtill lämplige, borde, efter dåvarande åboers afgång, anslås till boställen ät visse tjenstemän, äfvensom att skatteköp å kronohemman, hvilkas åboer icke hade egna barn, skulle inställas, intilldess alla de tjenstemän på berörde ö, åt hvilka bohemman borde anslås, dermed kunnat förses.
Härvid är likväl uti Kongl.
Brefvet den 21 Juni i8i5 tillika uttryckligen stadgadt, att Kongl- Maj:ts Befallningshafvande i Länet bör uti hvarje förekommande fall, sedan kronohemmans-åboerne och öfrige 4 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 226. vederbörande, hvilkas rätt kunde komma att häraf bero, blifvit hörde, pröfva och afgöra, huruvida föreslagne hemman må kunna åt boställslöse tjenstemän upplåtas eller några hinder derför möta, i afseende på andre personers till hemmanen redan egande åbo-rätt.
Då nu den utväg, som härigenom blifvit beredd, för erhållande af bohemman åt de inom socknarne å Öland anställde Skollärare, måste för vederbörande församlingarj medföra obestridlig fördel, samt, vid sådant förhållande, Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka upphäfvande eller förändring af ifrågavarande för Öland serskildt gällande författning, hemställer Utskottet, att Per Jonssons förrberörde motion icke må till någon ålgård å Rikets Ständers sida föranleda.
N:o 226, Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Febr., kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående tillstånd 'för Norrforss byamän i Westerbottens
Län att begagna Laxfiske i Umeå eif. (I. A.)
Uti ett till Bonde-Ståndet afgifvet memorial, hvarå Stats-Utskottet erhållit remiss, har Riksdagsfullmägtigen Olof Nilsson från Westerbottens