Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Al destillatäonsidkare på landet åtnjute tillsyningsman derjemte, så ofta han sig på destillejrings-stället infinner, samma förmåner, som kontrollör hos bränvins-brännare tilllkomma, likväl mot den godtgörelse, som derföre, af taxan för resande, på näpmaste gästgifvaregård, bestämmes.” Lektor Sondan:
I motsats mot en åsigt, hvilken Herr Friherre Raab i sin reservation uttryckt, anser jag faran för destillerings-rätts missbruk till lön-bränning ganska stor.
O/aktadt förbudet i § 23 mom. 2, kan nemligen en destillator sjelf, eller dess gransjRe, med hvilken han står i förbindelse, i närmaste granngård, (rån Särskilda Utskottets Memorial, N.o -H. hvilken destillerings-rummet ej behöfver vara skildt med annat än en mur eller vägg, uppställa mäske-kar, reservoirer för vört eller annat sprithaltigt ämne, som under tillsyningsmannens frånvaro lätt rinner i destillerings-pannan, hvilken derige-- nom begagnas till bränvins-tillverkning under så lång tid, som med trygghet kan påräknas innan nästa besök — och oförmodade besök kunna, såsom en annan reservant anmärkt, genom anställd signalering lätt undvikas.
Detta oaktadt, och dä min enskilda mening, att destillator borde sjelf bekosta hvad för tillsynen erfordras, — hvarken mer eller mindre, — har föga utsigt att blifva gällande, förenar jag mig i det resultat, hvartill Herr Friherre Raab i sin reservation kommit, blott med det tillägg att i % 65 första punkten framför ordet tillsyn tillägges ordet daglig.
Detta tillägg anser jag aldeles oumbärligt till förekommande af de vådor, hvilka af en sådan opinion, som anser en mindre tragen tillsyn tillräcklig, kunna uppkomma.
En sådan opinion hos Konungens Befallningshafvande mäste vinna stöd af dess pligt att med sparsamhet vid statsmedlens användande icke tillförordna flere lillsyningsmän än behofvet kräfver.
På det nämnda auktoriteter må undvika beskyllningen å ena sidan att, genom för stor sparsamhet vid tillsyningsmäns förordnande, gynna lön-bränneriet, och å den andra att, genom tillsättande af allt för många dylika tjenstemän, öfverskrida behofvet och derigenom förorsaka onödiga stats-utgifter, anser jag det vara lagstiftningens ovilkorliga pligt att, på sätt jag föreslagit, närmare bestämma hvilken tillsyn, som må anses erforderlig. i Prosten Carlander har häri instämt.
Herr Henschen:
Jag reserverar mig i afseende å § 1.
Morn. 1, som, i följd af Ridderskapets och Adelns beslut, med hvilket Preste- och Borgare-stånden sig förenat, bort erhålla följande lydelse:
Bränvin må tillverkas af en hvar, som är behörig idka fabriks-rörelse, eller ock eger eller innehar särskildt skattlagd jord.
Till stöd för denna redaktion åberopas: l:o) följande å sidd. 23, 24 i Bil.
N:o 2 till Utskottets Betänkande N:o 8 befintliga strof: ”Slutligen torde vid granskning af detta moments redaktion ej böra lemnäs alldeles oanmärkt: dels, att deri nyttjade ord: ”på landet och i stad” tillkomne egentligen med afseende å äldre lagstiftningen, hade kunnat, utan att sådant orsakat missförstånd, gerna uteslutas, enär tillverkningen måste ske antingen ”på landet eller i stad,” och icke något onödigt ord bör sättas i lag-text, hvars prydnad och kraft bestå i korthet och noggranliet: dels ock, att, om ordalydelsen skulle strängt (strictissime) följas, någon kunde ifrågasätta, huruvida 20 Särskilda, Utskottets Memorial, IV:o li; man ”är, enligt Fabriks- och Handtverks-Ordningen af den 22 December 1846, till Fabriks-rörelses idkande berättigad”, innan man erhållit ett af de två i den författningens 24 § omförmälda bevis med tillstånd att idka någon i nämnda paragraf åsyftad rörelse.
Och en skämtsam granskare skulle altså kunna påstå, att endast den, som redan fått tillstånd att idka annan fabriks-rörelse, vore behörig söka tillåtelse alt bränvin tillverka, utan att ega eller innehafva särskildt skattlagd i ord.” 2:o) den omständighet, att orden ”enligt författningarna” äro öfverflödige, enär rättigheten att idka fabriksrörelse här i landet icke räknas bland s. k. ”medfödda”, ”naturliga” eller ”allmänna medborgerliga” rättigheter, utan länge grundats endast på ”författningarna”: samt 3:o) min åsigt, att ali i ”mantal satt jord” är ”särskildt skattlagd,” enär mantals-sättningen (en kameral åtgärd) utgör grunden för o ner a, af hvilka t. ex. väg- och kyrko-byggnad, äfvensom brandstod af nästan alla, samt inqvartering under krigstid m. m. af hvarje slags hemman utgöres; hvaraf följer, att endast det allmännare uttrycket ”särskildt skattlagd” kunnat och bort nyttjas, enär det innefattar jemväl det speciellare begreppet ”i mantal satt.” 4:o) ofvannämnde tre stånds beslut, ”att i de foll, Ridderskapet och Adeln lättat beslut, skiljaktiga från Utskottets förslag, åt detsamma skulle öfverlemnas att i ordalagen göra de ändringar, som sammanhanget i det hela kunde anses erfordra:” eller, såsom orden i Borgare-ståndets protokolls-utdrag lyda: ”att till Utskottets bedömande öfverlemna redaktionen.”
Den omständighet att ■§ 6 ^7), jemte öfriga '§§, som hafva ett afgjordt inflytande å beskattningen, hade, efter mitt förmenande, bort behandlas enligt 71 § Regerings-formen, helst vid Grundlagarnas tolkning praxis ej får hufvudsakligen afses (§ 83 Reger.-form.). § 23. l:o) Emedan sakkunnige män yttrat, att bränvin, som skall destilleras lill förtäring och blifva ”extra fint,” bör vid reningen, för finkel-oljans afskiljaude, vara utblandadt till lägre sprithalt, än 5 grader; anser jag, att ej så högt gradtal här bort bestämmas.
Som vid destilleringen fås ”lank” eljer ”annan sprithaltig vätska,” hade redaktionen ej bort vara sådan, att en kitslig åklagare deraf kunnat hemta anledning til! åtal, tvert emot lagens rätta mening.
Denna anmärkning gäller ock i afseende å det i § 24 nyttjade ordet ”annat sprithaltigt ämne.” Särskilda Utskottets Memorial, JY o \ I. 24 S 53.
Rörande afgiften åberopas Friherre Raabs reservation.
S 65.
Af (lera skäl instämmer jag i Friherre Raabs, och, hvad redaktionen beträffar, i Presidenten von Harlmansdorffs reservation.
Herr Hasselrot har begärt få antecknadt, att han icke var närvarande, då utlåtandet beslöts.
Magnus Månsson från Östergöthlands
Län, med hvilken Georg Nyqvist från Wärmelands Län och Eric Jansson från Stora Kopparbergs
Län sig förenat, har reserverat sig mot den i Utskottets utlåtande yttrade åsigt, att frågan om det stadgande, som förekommer i 7 § af gamla förslaget (6 § i det nya), bor anses vara genom tre Stånds beslut definilift afgjord och icke innefatta ett ämne af bevillning* natur, hvilket bör till omröstning i förstärkt Stats-utskott hänskjutas.
Georg Nyqvist från Wärmelands
Ehuru jag har all anledning att tro, det Rikets tre Stånd lika litet nu som då lagstiftningen i sin helhet för tillverkning af bränvin behandlades inom Riks-stånden, fäster sig vid Ledamöternas af Bondeståndet reservationer mot Särskilda Utskottets för bränvins-frågans behandling afgifna betänkande i följd af åter-remisserna, så anser jag mig ändock skyldig dervid göra följande anmärkningar, nemligen:
Vid behandlingen af den nu föreslagna destillerings-rätten, har Utskottet frånträdt den grundsatsen, som i öfrigt genomgår hela författningen, för så väl tillverkning som försäljning af bränvin, nemligen att upbringa varan till högt pris.
Utskottet har dervid frångått sitt förut gjorda förslag, att för destillerings utöfvande skulle betalas samma afgift per dygn, som vid tillverkning af rått bränvin, och såmedelst kommit till det orättvisa resultat, att fabriks-brännaren berättigas att destillera under den för bränvins-bränning tillåtna tiden, för endast en afgift för kontrollören, som understiger den verkliga kontroll-kostnaden, då tillverkaren med den enkla redskapen deremot får för sin destiilering fortfarande erlägga den förut bestämda tillverknings-skatten.
Vid den föreslagna destilleringen såsom särskild näring är afgiften endast beräknad till betäckande af tillsyn för förekommande af lön-bränning, och det äfven lå lågt tilltaget, att det icke heller betäcker kontroll-kostnaden.
Jag gillar att destiilering får ega rum, så väl under tillverknings-tiden af rått bränvin, som under den öfriga tiden af året, men icke på andra grunder än mot samma skatt per dygn, som för tillverkning af rått bränvin kommer att erläggas.
Utgår man från denna synpunkt, så sker alla lika rätt och man vinner ändamålet: bränvinets fördyrande, och vinner dessutom förenkling af författningen, äfvensom 22 Särskilda Utskottets Memorial, N:o 41. mindre fara för lön-bränning, som annars den särskildt medgifna destillerings-rätten möjligen skulle medföra.
Jag yrkar derföre destillerings-rätt, så väl för stad som land, på de grunder jag här anfört, under hela året; men om detta icke medgifves på angifne grunder lör beskattningen, så yrkar jag återgående till första bestämmelsen, att deslillering endast tillätes under brännings-tiden och mot den dervid bestämda afgift, nemligen lika sora om rått bränvin tillverkades.
Utskottet bar på svaga och ej på verkliga fakta grundade motiver föréslagit ett nytt sätt, att betaga den mindre jordbrukaren fördel af bränvins-bränningen, nemligen att föreslå förflyttning af tillverkning från April till tiden emellan den 15:de November och 15:de December.
Inskränkningarna för nämnde klass inom samhället hafva blifvit nog hardt åvägabragte denna förändring förutan, men som pluraliteten så väl inom Utskottet, som i de 3 med-stånden, tycks, helt och hållet förbise dessas billiga anspråk vid ifrågavarande lagstiftning, så lärer väl ej vara att förvänta någon rättvis behandling mera i denna än öfriga delar i detta ämne, hvadan denna i alla afseenden stjufmoderligt behandlade stora del af nationen får nöja sig dermed, att hafva tillverknings-rätten af bränvin blott qvarstående i författningen, utan att densamma kunna sig tillgodogöra.
Stockholm den 5 Julii 1854.
I ofvanstående reservation förena sig: Magnus Månsson, från Östergöthlands län* Eric Jansson, från Kopparbergs län.
Lars Larsson, från Elfsborgs län. STOCKHOLM, 1854. J. A. Walldén. 11 För slag' till Förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning. 1 Art.
Om rättighet till brdnvins tillverkning och tiden för dess utöfning. % i.
Bränvin må, på landet och i stad, tillverkas af en hvar, som antingen är, enligt författningarna, berättigad att idka fabriksrörelse eller ock äger eller innehar i mantal satt eller särskildt skattlagd jord.
Öfver—Ståthållare, Under-Ståthållare, Landshöfding, Landssekreterare, Landskamererare, Kronofogde, Läusman, Lands- eller Stads-fiskal, polistjensteman, domare på landet, Borgmästare eller annan magistratsperson i stad, ecklesiastik embets- eller tjensteman, kyrkobetjent, folkskolelärare, i tjenst varande eller praktiserande läkare, justerare af bränvinstillverknings-redskap, bränneri-kontrollör eller tillsyningsman, så ock i allmänhet embets- eller tjensteman, som, till följd af sin innehafvande befattning, kan komma att deltaga i beslut om bränvins tillverkning eller kontroll derå, må dock icke befatta sig med dylik tillverkning, der han ej år 1852 eller 1853 sådan idkat, i hvilket fall han å den egendom', hvarå tillverkningen då idkades, får intill 1857 års slut densamma fortsätta.
A ecklesiastika, civila och militära boställen, så ock å annan Kronans jord, som ej med stadgad åborätt besittes, vare bränvins tillverkning förbuden; dock varde den, som vid denna författnings kungörande, på grund af kontrakt med Kronan, vederbörande myndighet, korporation eller boställsinnehafvare, såsom brukare eller arrendator sådan jord innehar, vid den honom i dylik egenskap då tillkommande tillverkningsrätl bibehållen, så länge kontraktet gäller. § 2.
Bränvins tillverkning skall, su framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess inställande, vara tillåten under tvä månader af året, nämligen frän och med den 15 Oktober intill den 15 November samt från och med den 15 November intill den 15 December. liränvinstillterkare må under endera eller begge af dessa månader handleringen utöfva; och vare en månad den kortaste tid, för hvilken hagon må sig till bränvins tillverkning anmäla.
Bil. M 1 lill Särsk.
M 11. 1 2 Mäskberedning eller bränvins tillverkning vare likväl ej medgifven från klockan tio om aftonen näst före sön- eller helge-dag till klockan tio om aftonen å sådan dag. % 3- Bränvin må tillverkas antingen i Större bränneri, der redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst får begagnas, eller i Mindre bränneri, der endast enkel redskap af cn till pannerymden begränsad storlek är tillåten.
Bränvins tillverkning i Mindre bränneri får utöfvas endast af den, som äger eller innehar i mantal satt eller särskildt skattlagd jord. § 4 (fordna 5 §).
Den minsta tillverkning på dygn i Större bränneri, för hvilken anmälan får ske, vare 300 kannor och den största 1000 kannor sex-gradigt bränvin, allt i medeltal under månad räknadt. § 3 (6).
' I Mindre bränneri får bränvin tillverkas blott med enkel, omedelbarligen med eld drifven redskap, med eller utan mäskvärmare.
Med enke! redskap förstås den, som består af en panna för mäskens kokning och en till pannan hörande s. k. hatt samt, för bränvinsångans afkylande, pipor, slang eller kylare.
Mäskvärmare är en inrättning, i hvilken mäsken genom den från pannan utgående ånga uppvärmes, innan mäsken insläppes i pannan. § 6 (7).
För den i nästföregående § omförmälda redskap gäller: att pannan får äga hvad form som helst; att den icke får drifvas annorledes, än genom eldens verkan omedelbart på dess botten och sidor; att hatten, inberäknadt löst eller fastsittande rör, som sammanbinder pannan med afkylningsredskapen eller mäskvärmaren, icke får innehålla mer än tre fjerdedelar af pannans rymd; att lös hals för pannans förening med hatten ej får användas; att mäskvärmaren icke får innehålla mer än en femtedel utöfver pannans rymd; alt ånga hvarken från pannan ej heller annorledes får insläppas uti den i mäskvärmaren inneslutna mäsk, utan blott ledas derigenom medelst rör; att lankrum hvarken i mäskvärmaren ej heller i andra delar af redskapen får finnas; att bränvinsångan, sedan den utgått från hattröret, icke får ledas i uppåt gående riktning, samt 3 att med redskapen icke får vara förenad något slags rektifikations-apparat, ej heller någon af redskapens delar vara så inrättad, att bränvin kan åstadkommas utan omkokning eller s. k. klarning. § 7 (8).
I Mindre bränneri får pannans rymd ej understiga tolf och ej öfverstiga tjugo kannor; och vare, der mäskvärmare begagnas, största pannerymd femton kannor, allt med inberäkning af två kannors kokrum. § 8 (10).
På samma egendom å landet, eller gård eller lägenhet å stads område får bränvin icke samtidigt tillverkas i flera än ett bränneri, ej heller i samma bränneri flera än en redskap finnas.
Med egendom å landet förstås här hemman, hemmansdel eller lägenhet, försedd med egen ladugård, der utfodring sker. § 9 (**)•
Bränvinstillverkning, hvartill jord berättigar, må ej annorstädes än å samma jord utöfvas. § 10 (12).
Den, som vill tillverka bränvin, utan att genom jords innehafvande vara dertill behörig, gore derom ansökning, om han å landet bor, hos Konungens Befallningshafvande i länet, och, om han i stad är boende, hos Magistraten.
Vid ansökningen foges bevis, som hans behörighet styrker.
Derest sökanden finnes vara till handteringens utöfning behörig, varde tillståndsbref för honom utfärdade Besvär öfver Magistrats eller Konungens Befallningshafvandes beslut i sådan fråga anföras på sätt i 45 § af Fabriks- och Handtverks-Ordningen föreskrifves. § 11 (13).
Bränvinstillverkning i större bränneri skall, minst 6 veckor innan den får företagas, hos Konungens Befallningshafvande skriftligen anmälas, hvarvid uppgifves tid och ställe för tillverkningen, jemte beloppet deraf.
Vid anmälningsskriften foges antingen tillståndsbref, som i 10 § omförmäles, eller ock bevis, att tillverkaren äger eller innehar särskildt skattlagd jord.
Finner Konungens Befallningshafvande hinder för handteringens utöfning icke möta; utförde derom för tillverkaren bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den afgift, som för den ifrågavarande tillverkningen utgå bör. § 12_ (14).
Vill den, som till bränvins tillverkning i Större bränneri för endast den första af de 2 tillåtna månaderna sig angifvit, sedermera tillverkningen under den 4 andra månaden fortsätta, eller vill någon, efter att hafva för tillverkning af ett visst belopp sig angifvit, densamma under endera eller begge månaderna utvidga; gore derom, minst 14 dagar före den tid fortsättningen eller utvidgningen afser, skriftlig anmälan hos Konungens Befallningshafvande, som öfver sådan anmälan utfärde bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den fyllnad i till— verkningsafgift, som erläggas bör.
Vill han åter från tillverkningen afstå eller uppgifven tillverkningstid från två månader till en inskränka eller uppgifvet tillverk ningsbelopp för endera eller begge månaderna minska; anmäle det hos Ko nungens Befallningshafvande minst 14 dagar före den lid, afsägelsen eller inskränkningen afser, så vida han vill åtnjuta befrielse från motsvarande till verkningsafgift.
S‘13 (IS).
Bränvinstillverkning i Mindre bränneri skall, minst en månad innan den får företagas, hos Häradsskrifvaren i orten skriftligen anmälas, hvarvid uppgifvas tid och ställe för tillverkningen samt företes mätnings- och stämplingsbevis å den redskap, som skall begagnas.
Vill någon för begge de tillåtna månaderna sig på en gång anmäla; håfve dertill rätt.
Ofver sådan anmälan meddele Häradsskrifvaren skriftligt bevis, innefattande tillika uträkning å den afgift, som för tillverkningen sig belöper, och återlemne derjemte mätnings- och stämplingsbeviset, försedt med påskrift om uppvisandet.
I lösen för bevis och påskrift åtnjute han tillhopa 16 sk.
Häradsskrifvare åligge att, sist 8 dagar från slutet af den tid, inom hvilken anmälningsskrifterna skola till honom ingifvas, desamma, jemte å dem soknevis upprättade förtekningar, till Konungens Befallningshafvande insända. § 14 (16).
För den, som till bränvinstillverkning i Mindre bränneri sig anmält, men sedermera vill, mot befrielse från afgift, tillverkningen frånträda, gälle om tid och ställe för anmälan derom hvad i 12 § sägs.
Vill han tillverkningen i afseende ä redskaps rymd eller beskaffenhet utvidga, eller, mot befrielse från motsvarande tillverkningsafgift, inskränka; gore derom skriftlig anmälan hos Konungens Befallningshafvande sist 8 dagar före den tid förändringen alser.
Vid sin anmälan foge han bestyrkt afskrift af mätnings- och stämplingsbevis å den redskap, hvarmed han tillverkningen utöfva vill.
Öfver anmälan, som nu sagd är, utfärde, Konungens Befallningshafvande bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den fyllnad i tillverkningsafgift, som erläggas bör, eller å det belopp, tillverkaren är berättigad återbekomma, och varde derjemte mätnings- och stämplingsbeviset, försedt med påskrift om uppvisandet, till honom återlemnadt. 5 § 18 (17).
Öfver anmälningar och uppgifter, som, enligt 11, 12, 13 och 14 till Konungens Befallningshafvande inkomma, läte han erforderliga förtekningar, för kontroll och eftersyn, tillställas vederbörande kronobetjente samt bränneri-kontrollörer och tillsyningsmän.
Kronobetjent skall af förtekning, sonrr honom tillställes, låta, inom 8 dagar från emottagandet, i sitt distrikt anslå afskrift i soknestuga eller, der sådan ej finnes, å annat lämpligt ställe i soknen. § 16 (18).
I sammanhang med pressjästberedning får brär» vinstill verkning icke utöfvas af annan än den, som till den sednare berättigad är, eller under annan tid eller med andra vilkor, än som för bränvins tillverkning i allmänhet stadgade äro. § 17 (19).
Vid ättikeberedning eller annan fabrikation får bränvinstillverknings-redskap icke begagnas af den, som ej till bränvins tillverkning berättigad är, eller under andra vilkor, än som för bränvins tillverkning gällande äro. 2 Ari.
Om hrånvins destillering ock rening. % 18.
Vill någon under en del af den månad, hvarför han till bränvins tillverkning i Större bränneri sig anmält, destillera bränvin med den redskap, han för bränvinstillverkningen uppgifvit, må det, sedan alla i bränneriet varande mäske-kar och jästkärl blifvit förseglade, ske under uppsigt af den kontrollör, som enligt 54 § vid bränneriet anställd blifvit, och utan annan afgift än den, som till godtgörande af hans arfvode under destilleringstiden erfordras.
Begagnandet af denna destilleringsrält berättigar icke till återfående af eller nedsättning i den för tillverkningen förskottsvis erlagda eller bestämda afgift. § 19- 1 Mindre bränneri må under tid, hvarför anmälan till bränvins tillverkning skett och tillverkningsafgift blifvit erlagd, bränvinstillverkare, utan särskild afgift, verkställa destillering med den för bränvinstillverkningen uppgifna redskap. § 20.
Bränvins destillering må derjemte under tid, då bränvins tillverkning icke är tillåten, nemligen frän den 15 December ena året till den 15 Oktober det nästföl - G jande, kunna såsom särskild näring utöfvas af den, som enligt 1 § må tillverka bränvin.
Ansökning om sudan destilleringsrätt pä landet göres hos Konungens Befallningshafvande och i stad hos Magistraten, med bifogande af bevis, som sökandens behörighet styrker.
Dä tillstånd till destillering blifvit af Magistrat meddeladt, gore Magistraten hos Konungens Befallningshafvande derom genast anmälan. § 21.
Den, som sålunda vunnit rättighet till destillering, skall, minst 14 dagar före hvarje gång han destillering företager, sådant hos Konungens Bafallningshafvande skriftligen anmäla och uppgifva den tid, hvarunder han vill destilleringen utöfva, äfvensom till rymd och beskaffenhet sä väl den destilleringsredskap, som alla för destilleringen i öfrigt erforderliga kärl, af hvilka han sig begagna vill; bifoge ock i hufvudskrift eller bevilnad afskrift justerares mätningsbevis om redskapen.
Destilleringsidkare, som sin redskap ändrar, skall pä enahanda sätt derom göra anmälan, innan den ändrade redskapen får begagnas.
Minsta tid, hvarför någon må enligt denna § till bränvins destillering sig anmäla, vare en half månad. % 22.
För den redskap, som begagnas till destillering, såsom särskild näring, gäller: att pannans rymd ej får understiga 12 kannor, > att någon inrättning för omröring ej får i pannan finnas samt att ånga ej får insläppas i det bränvin, som destillering undergår, men att för öfrigt redskapen får vara af hvad form och beskaffenhet som helst. S 25.
Förbränna, lank eller annan sprithallig vätska, än bränvin af minst 5 graders styrka, får ej till destillering enligt 18 eller 20 § användas.
Mäsk eller annat sprithalligt ämne, hvaraf bränvin kan tillverkas, får ej fin nas i det rum, der destillering efter 18 eller 20 § verkställes, ej heller af destilleringsidkarcn å samma egendom eller i samma gärd innehafvas.
Samma lag vare om oförseglade mäskekar, jästkärl och andra kärl än dem, som för destillering uppgifna äro, när destillering efter 20 § sker. § 24.
Destillering af bränvin vare ej medgifven från klockan 10 om aftonen näst före sön- eller helgedag till klockan 10 om aftonen å sådan dag. § 25 (21).
Apothekare må alla tider af året för pharmaceutiska behof utan afgift nyttja två destilleringspannor, en af högst tjugo och en af högst tolf kannors rymd, kokrummet inberäknadt.
7 Skulle på något ställe apotheksrörelsen göra flera pannors begagnande nödigt, må ansökning derom hos Konungen ske. § 26 (22).
Bränvins rening vare en hvar afgiftsfritt tillåten, då den sker utan eld eller ånga.
Om redskaps målning och stämpling. % 27 (23).
En hvar, som förfärdigat redskap för bränvins tillverkning eller destillering, vare skyldig, innan han redskapen från sig lemnar, ej allenast att med stämpel af sitt namn och hemvist samt årtalet förse panna, hatt och afkylningsredskap, äfvensom löst bröst, mäskvärmare och rektifikationsapparat, än ock att besörja redskapens uppmätning och stämpling af dertill förordnad justerare.
För honom skall redskapstillverkareu noga uppgifva redskapens beskaffenhet till alla dess delar, samt om den skall drifvas omedelbart med eld eller med ånga.
Då redskap på ett eller annat sätt ändras, eller ny del tillsättes, skall redskapen af justerare å nyo granskas samt den ändrade eller tillsatta delen stämplas, efter mätning, om den är sådan underkastad, och ändringen anteknas i mätningsbeviset.
Den, som ändringen verkställt, vare skyldig alt, på sätt i 1 mom. stadgas, om uppmätningen och stämplingen föranstalta. § 28 (24).