Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Denna förmon synes ej heller böra tillerkännas Lärarne yid de Elementar-Skolor, som hädanefter inrättas, hvar - Expeditions-lltskoltcts Förslag till und.
N.-o i3f. under äfven inbegripas de, som, ehuru beslutade, likväl ännu ej äro med Lärare försedde, helst i annat fall inom de Stift, der nja Skolor tillkomma, man skulle öka deras antal, sorn njuta förhöjd tjenstSrsberäkning; och, såsom en följd af de nu yttrade åsigter, anse Rikets Ständer Apologist-Skolornas Lärare från denna rättighet böra uteslutas.
Dessa Läroanstalter, ehuru af vigt, äro nemligen icke i det nära förhållande tili Kyrkan, att de af dennas Lärare kunna göra anspråk på någon uppoffring-
Och hvad slutligen angår Uni versitets-Lärarnc samt Gymnasiernes Lectorer, så torde hos dem böra förutsättas sådane lärdomsmeriter, hvarigenom tjenstårsberäkning, vid ansökning till eeclesiastika lägenheter, för dem ej är behöflig.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit oell då vid denna Riksdag 5 ordinarie
Stat blifvit uppfördt det ökade löneanslag för Rikets Elementar-Läro-Verk, 42,000 R:dr, som, i enlighet med Läroverks-Comitéens förslag, E. K. M. äskat, men Rikets Ständer vid förra Riksdagen endast interirasvis bifallit, — få hos E. K. M. Rikets Ständer härmed i underdånighet anhålla, det E. K.
Rf. täcktes låta utfärda Dess Nådiga Stadgande derom, att dubbel eller förhöjd tjenstårsberäkning må i allmänhet upphöra, nuvarande innehafvares rätt dock oförkränkt; men att likväl ordinarie Lärare vid Rikets Lärdoms-Skolorj de ofvannämnde nya Skolorna undantagna, må tills vidare för ett tjenstår räkna ett och ett halft; dock att denna förhöjda tjenstårsberäkning endast tillgodokommer dem, som förete vederbörligt betyg öfver årligen utöfvad Presterlig tjenst, saint dessutom, efter erhållen befordran och afgång från Läro-Yerket* kommer att upphöra.
Rikets Ständer framhärda &ew Stockholm den 29 September i834- Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelser IV.-o i38 och i3q art N:o i38.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adelö dea a5 Sept. i834- Preste-Ständet den 25 — — Borgare-Ståndet den o5 — — Bonde-Ständet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om upphäfvande af det i Skol-Ordningen stadgade ansvar för lärjunge_, sorn underlåter alt göra anmälan om slutad skolgång.
(Uecon.- Utsk. N:o io5.) S. A. K» Uti irsta Seet. 7 Cap. 2 §. af 1820 års Skol-Ordning finnes stadgadt, att lärjunge, sora icke inom 14 dagar efter den termins början, som påföijer den, då han senast begagnade undervisningen, anmäler sig till entledigande ur Skola, skall derföre böta värdet af en fjerdedels tunna
Råg; men sorn bö» ter i delta fall ieke synas vara lämplige eller ändamålsenlige, få hos E. K. M. Rikets Stäuder i underd. hemställa, att det i ofvanberörde §. af SkolOrdningen bestämda ansvar för lärjunge, som underlåter inom utsatt lid göra anmäla» om slutad skolgång, måtte till ali kraft oeh verkan förfalla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 September i83'4> N:o 13g.
Uppläst och godkänd hos Ridd. oeh .Adeln den 2Ö Sept. r83if* Presi«-Slåndct den — —* Borgare-Ståndet den 25 — — Bonde-Ståndet dsn 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående förändrade stadganden i afseende på Skeppsegares åliggande att uttaga Fribref och Turkiska pass. (Oecon.-Utsk. Piro no.). S. A. K. Hos Rikets Ständer hafva framställningar blfvit gjorda om förän - ■2-2 2 Expe di t i Olis - Ut skol tets Forslag till und.
Skrifvelse N.o i3g. dräfle stadganden i afseende på skeppsegares åliggande att utta*, «•, !• lade Fribref och Turkiska pass, hvilka af E. K M:s och Rikets Corn merce-Collegium utfärdas; och då, i frågan om tiden för Fribrefs giltie het, som för närvarande är bestämd till ett år, så vida fartyg ej ständigt föi bl ifver utrikes, i hvilken händelse Fribrefvet gäller i 3 år Rikets Ständer inhemtat, att, enligt de i Danmark och Preussen gällande Författningar, någon viss lid i desamma icke finnes bestämd för giltigheten af de handlingar, hvarmed dessa länders fartyg styrka deras nationalitet hvar af vill synas, som påbudet om Fribrefs årliga förnyelse, under oförändrade förhållanden med redare och skeppare, skulle i Sverige utan menlig påföljd, kunna upphäfvas, enär i alla fall missbruk, så vidt ske kan, bör kunna förekoramas genom nu gällande, i Kongl. Förordningen den 22 April 1829upptagna ansvars-bestämmelser, samt genom bibehållande af edgång och öfrige formaliteter vid Fribrefs utfärdande; samt det olvif. vela k 11 g t leder till öfverflödig kostnad och besvär för skeppsegare att nödgas utlösa en ny med den äldre till innehållet lika handling, såsom nu sker när Fribref fornyas, utan att förändring i eganderätten eller med skeppare inträffat; — hafva Rikets Ständer, enär hvarje åtgärd till sjöfartens lättande och befordrande är behöflig, skolat hos E.
M frambära den anderd, önskan, att
Fribrefs förnyande ej må anses nödigt eller påbjudas, så länge samma egare eller interessenter innehafva fartyg och annan skeppare ej antages.
I sammanhang härmed och då åliggandet att i Commerce-Collegiutn uttaga Fribref och Turkiska pass medförer tidsutdräg tför skeppsredare å aflägsna orter; få Rikets Ständer tillika hos E. K.
M. i underd anhålla att på sätt genom Kongl. Brefven den i5 Augusti 1829 och den 5 November 1831 för staderne Wisby och Götheborg är medgifvet, samt under enahanda vilkor, ett tillräckligt antal blanketter till Commerce-Collegii Fribref och så kallade Turkiska pass måtte för skeppsredare, som så dant äska, b ifva att tillgå hos E. K. M:s Befallningshafvande i de Län’ der stapelstäder finnas. ’ Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 September i834« Expeditions-Utskollets Förslag till lind.
Skrifvelse N.o i4o coh 141.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Sept. 1834* Preste-Ståndet den 20 — Borgare-Ståndet den 25 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förrättadt val af Justitice-Ombudsmannens Suppleant. S. A. K. Att Rikets Ständer, genom fleras Electorer, efter anstäldt val, i behörig ordning utsett Häradshöfdingen i Södra Möre Domsaga och Riddaren af E. K.
M:s Nordstjerne-Orden, Joban Jacob Bergström att vara Rikets Ständers .Tustitice-Ombudsmans Suppleant, få hos E. K. M. RiketsSländer härigenom i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 39 September 1834.- N:o 141 •
Uppläst och återremiteradt hos Ridd. och Adeln den 25 Sept. 1854. godkändt hos Preste-Ståndet den 29 — — Borgare-Ståndet den sg — — återremiteradt hos Bonde-Ståndet- den 29 — — Rikets Ständers förordnande för Häradshöfdingen J. J. Berg-• ström att vara Rikets Ständers Juslitice-Ombudsmans Supp~ learit.
Yi efterskrifne Sveriges Rikets Ständer &c. &c. &c., som härstädas å allmän Urtima Riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, vid anställdt val, i öfverensstämmelse med 98 §. Regerings-Formen och 63 §. Riksdags-Ordningen, Väre Electorer utsett Häradshöfdingen i Södra Möre Domsaga och Riddaren a-f Kongl. Nordstjerne-Orden Johan Jacob Bergström att efterträda Vår Justitias-Ombudsman> i händelse lian inom nästkommande Riksdag skulle med döden afgå, eller genom något •224 Expeditions-TJtskottels Förslag lill uiici.
Skrifvelse N.o 1^.2. i Lag stadgadt förfall hindras att sitt Embete sjelf utöfva; så vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Johan Jacob Bergström, att i dessa fall Juslitiae-Ombudsmaris-Embetet tillträda; och har han emedlertid att ställa sig lill efterrättelse hvad
Vår den i Mars x83o för Justitieombudsmannen utfärdade Inslruction i 25 §. stadgar och förmår.
VI detta linderskrifvit och med Våra insegel bekräftat, som skedde i Stockholm dea 29 September 1S34- N:o j 42 •
Uppläst oeti godkändt hos Itidd. och Adeln den 25 Sept. 1834.
Presce-Ståndet den 25 — — Borgare-Ståndet den 25 — —> Bonde-Ståndet den 2g — — Rikets Ständers förordnande för Cancellie-Rådet af Tannström, Justitice-Borgmästaren Lagmannen Ullberg, Kyrkoherden Doctor Pettersson, Riddarhus-Secreteraren Silfverstolpe, Förste Eocpeditions-Secreteraren Ulmgren och CancellieRådet Valerius att vara Ledamöter i Comitéen för Tryck1 frihetens vård.
VI efterskrifne Sveriges Rikets Ständer &c. &c. &c., gore veterligt; alt sedan, enligt 108 §.
BegeriDgs-Formen och 65 §.
Riksdags-Ordningen, VI genom utsedde Electorer valt de män, som jemte Vår Justitieombudsman böra vårda Tryckfriheten, och dertill i laglig ordning blifvit kallad N. N., vilje VI i kraft häraf hafva förordnat honom N. N. att vara Ledamot i Comitéen för Tryckfrihetens vård, och eger han att i utöfningen af denna befattning ställa sig Tryckfrihets-Lagen till efterrättelse saint för öfrigt noga iakttaga hvad i öfverensstämmelse med Grundlagens afsigt befrämjar allmän upplysning under bevarande af allmänt lugn. ° Till yttermera visso hafva VI detta förordnande underskrifvit och med Våra insegel bekräftat.
Stockholm den 29 September 1834- N:o Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 143.
235 N:o i43.
Preste-Slåndet den 29 — — Borgare-Slåndet den 29 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , i anledning af Arrendatorns utaf Svartsjö Kungsgård, f. d.
Grosshandlaren Weners ansökning om nedsättning i arrendet.
N:ris i4> 151 oell 254-) S. A. K. Genom Nådig Remiss har E. K. M. till Rikets Ständers Stats-Utskolt öfverlemnat Arrendatorns af Svartsjö Kungsladugård, f. d.
Grosshandlaren Herman Weners underd. ansökning, dels att, enär under sommaren år i833 så stark frost inträffat, att, jemlikt ett af Länsmannen och 2:ne Nämndemän utgifvet betyg, all vårsäden vid Kungsladugården borlfrusit, sä att större delen måst såsom foder anyändas, han måtte vinna befrielse från den del af nämnde års arrende, som borde med korn utgöras, och dels att arrendebeloppet, genom Arrende-Contractet bestämdt lill 600 tunnor, hälften råg och hälften korn, men hvilket, enligt E. K. M:s Nådiga Bref af den 23 Augusti 1823, blifvit på 10 års tid, räknadt från och med samma år, nedsatt till 45o tunnor spanmål årligen, måtte för de derefter återstående 14 arrendeåren få utgöras med 5oo tunnor om året, det högsta arrende, som, efter sökandens förmenande, för Svartsjö Kungsladugård skulle, i händelse af ny auction, kunna erhållas, och hvilket belopp sökanden, i händelse arrendet för den återstående tiden bestämdes till 5oo tunnor, jemväl för år j 833 erbjudit sig att erlägga.
Hvad i detta mål förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och då Rikets Ständer, vid i8a3 års Riksdag, funnit billigt att, på sätt deras till E K.
M. afgifna underd. skrifvelse af den 23 Julii samma år innehåller, bifalla, det Grosshandlaren Wener till en början mätte för io års lid njuta nedsättning af arrendet för Svartsjö
Kungsladugård till 45o tunnor spanmål årligen, hvarefter kommande Ständer egde pröfva och sig utlåta, huruvida samma nedsättning efter nämnde tids förlopp för Weners återstående arrendetid borde fortfarande ega rum eller Kungsgården på ny arrende-auction utbjudas; och Wener, såsom arrende för Svartsjö Bih. till R.
Trot. 1834> >o Sami. 1 A/d. 3(, 226 Expeditions-Utskottcts Förslag till tind.
Skrifvelse N.-o i44- Kungsladugård erbjudit 5oo tunnor spanmål årligen, eller 5o tunnor mera, än han, i följd af Rikets Ständers ofvanberörde beslut, förut erlagt, samt med all sannolikhet kunde antagas, att Kronan ej skulle af någon annan arrendator, i förening med egendomens behöriga bestånd, kunna erhålla högre arrende; så, och med tillika fästadt afseende derå, att meranämnde Kungsladugåd skall, genom Weners omtanka och uppoffringar, blifvit försatt i dess nuvarande vitsordade goda skick, hafva Rikets Ständer funnit godt i så måtto bifalla f. d. Grosshandlaren Weners underd. ansökning om nedsättning i arrendet för Svartsjö Kungsladugård, att honom må tillåtas att, emot ett årligt arrende af 5oo tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samma egendom under den återstående arrendetiden, räknad från och med år i833, innehafva.
Hvilket, till svar å Eders-Kongl.
Majrts i ämnet aflåtne Nådiga Remiss, Rikets Ständer härigenom få i underdånighet anmäla.
Stockholm den 2g September , 1834- N:o 144.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Sept. i834- Preste-Ståndet den ig — — Borgare-Ståndet den 29 — — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående rätta förståndet af den utaf Rikets Ständer vid sista Riksdag Landshöfdingen af Wingård förunnade befrielse från ersättningsskyl dighet af åtskillige utaf förre Lands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade medel.
(Banco-TJtsk.
Sedan, enligt träffad öfverenskommelse, Disponenten af de enskilde Actiegarnes andel i f. d. Riks-Discont-Verket, Förste Expeditions-Secretera ren J. A.
Dahlström fått sig uppdraget indrifvandet af Bankens två tredje delar i detta Verks fordringar, emot provision; hafva Rikets Ständer, vid granskningen af samma DisconUVerks utredning, inheratat, att, genom Expedilions-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o i44- E. K. M:s Nådiga Utslag den 25 Augusti 1825, rörande den af förre Lands-SeCreteraren Kleman åsamkade balance för af denne uppburne, dels enskilde personer, dels Publike Verk och Cassör tillhörige medel, Landshöfdingen i Wermlands Län Johan af Wingård blifvit förklarad skyldig alt ansvara f. d.
Riks-Discont-Verket för betalningen af en i samma balance inbegripen summa, stor 1,091 R:dr 6 sk. 10 r:st., jemte ränta; att sedan Dahlström lagsökt Landshöfdingen af Wingård för berörde fordran, men Landshöfdingen invändt, alt nämnde fordran vore inbegripen under en Bankens fordringspost å 3,100 R:dr 47 sk* 6 r:sL, från hvars godtgörande Landshöfdingen af Rikets vid sista Riksdag församlade Ständer skall erhållit befrielse; E. K. M:s och Rikets Svea Hof-Rätt, genom Utslag af den 18 November sistlidet år, ansett krafvet vara tvistigt; samt att
Dahlström i anseende härtill nu hemställt, huruvida f. d. Riks-Discont-Verkets ifrågavarande fordran skulle anses såsom eftergifven, och, i sådant fall, på hvad sätt han, såsom innehafvare af de private Actieegarnes andel, måtte hetryggas vid sin enskilda eganderätt.
Och som Rikets sist församlade Ständer, vid fattandet af deras beslut i afseende på Landshöfdingen af Wingårds genom E., K, M:s Nådiga Skrifvelse af den 10 April 1829 lill Rikets Ständer öfverlemnade anhållan, om befrielse från ersättningsansvar för de af förre Xands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade medel, icke kunnat och, enligt hvad R.
Sis beslut i denna fråga utvisar, ej heller haft för afsigt att eftergifva några andre medel, än sådane, öfver hvilka Rikets Ständer egt dispositionsrätt; men upplyst blifvit, alt uti den summa af 29,004 Ridr 41 sk. if r:st.
Banco, hvilken uti Rikets Ständers aflåtne underd. skrifvelse i ämnet upptagits såsom Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Contor med flere allmänna Verk tillhörig, kommit att inflyta 2:ne under titeln ”Rikets Ständers Bank” af Landshöfdingen lill afskrifning anmälde fordringar å tillsammans 1,091 R:dr 6 sk. 10 rist., utom räntor, och medel sålunda blifvit inblandade lill-, hörige
Disponenten af de enskilde Actieegarnes en tredjedel i f. d. RiksDiscont-Verket, samt fråga jemväl uppstått, huruvida Rikets sist församlade
Ständer egt full dispositionsrätt öfver de återstående två tredjedelarne af f. d. Riks-Discont-Verkets omförmälda hos Landshöfdingen af Wingård fastställda fordringar, finna Rikets Ständer, till undanröjande af ali ovisshet om rätta meningen af Rikets sist församlade Ständers beslut i denna del, si" föranlåtne förklara och hos E. K. M. i underd. anmäla, det Rikets Ständers beslut, i anledning af E. K.
Mis ofvannämnde Nådiga Skrifvelse, ieke länder Landshöfdingen af Wingård till befrielse från ersätlningsau - 228 Expcditions-Ulskottets Förslag lill und.
N-o 145. svar för sådana af förre Lands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade medel, till hvilka enskilde visat eller framdeles lagligen kunna styrka deras eganderätt.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 September 1834- N:o 145.
Uppläst och godhändt hos Ridd. och Adeln den 29 Sept. i834> Piesle-Ståndet den 29 — — Borgare-Ståndet den 29 — Bonde-Ståndet den 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ändring af 8, 9 och 10 N/f. samt förklaring af 2 §. 17 Cap. Ilandels-Balken.
N:ris' 71 & no.) S. A. K.
I anledning af förd klagan öfver det misstroende till inteckningssäkerliet, som vållades af den förmonsrätt, Lagen i 17 Cap. 8 §.
IlandelsBalken tillägger vissa der uppräknade fordringar, framför inlecknade, samt med framställning af de många skäl, som påkallade ett förändradt förhållande i detta afseende, har E. K. M. i Nådig Proposition af den 1 sisth Mars föreslagit, att, med upphäfvande af 8, 9 och ro §§. i nämnde Cap. och Balk, antaga följande med Lag-Comitéens förslag till Civil-Lag hufvudsakligen öfverensstämmande Lagbud: ”Har någon fått inteckning i gäldenärs fasta: egendom,, ege förmonsrätt. i samma egendom och i den afgäld, sorn under Concurstiden deraf faller, för hufvudstol, så ock för räntan intill betalningsdagen; dock galle förmonsrätt lill ränta, som före Concursens början upplupen är, ej för längre tid än 3 år.
Är fast egendom intecknad för fleres fordringar och räcker den ej till för alla, bafve den, som äldre inteckning eger, företräde.
Sedan lages omyndigs fordran i hnfvudstol och ränta lill betalningsdagen hos föräldrar och förmyndare ut.
Äro förmynderskap flere; ege de omyndige sig emellan lika rätt.
Derefter skola, utan förmonsrätt sig Expeditions-TJtskoltets Förslag till uncL Skrifvelse N.-o ijjS. emellan, gäldas: Kyrkors, Fättig-Cassors och Socknemagasins ford r lagar,, hos deras föreståndare: Kronans, Städers och allmänna af Konungen stadfastade Cassors, Penninge-Verks och Inrättningars fordringar hos de Tjenstemän, som äro satte, att deras inkomster uppbära, för hvad af sådan uppbörd hos dem innestår; så ock enskildes fordringar hos Embets- eller Tjenstemän för egendom, som. desse, i och. för embete eller tjenst, emot * * a. »>' tagit..
Och borde, i händelse denna förändring antoges, jemväl förklaras, att med faddergåfva, som vöre förvandlad och icke i behåll,, hvarom i 2 §. af 17 Cap. Ilandels-Balken är stadgadt, skulle i öfverensstämmelse med samma förändring förhållas; men på det
Öfver-förmyndare och andre vederbörande måtte ega rådrum,, att vidtaga de försigtighetsmått, som, med anledning af denna lagförändring, kunde anses nödige, borde den icke blifva gällande i de concurs- eller förmonsrälts-tvister, som hos vederbörande Embets-Verk redan voro eller gjordes anhängige under loppet af första, året efter det den nya författningen blifvit kungjord.
M. sålunda i Nåder föreslagit, hafva' Rikets Ständer ingalunda förbisett, nyttan och angelägenheten af inteckliingsrättens betryggande, hvarigenom crediten skulle underlättas och svårigheterne minskas så väl för fastighetsegare, att erhålla lån, sorn för långifvare, att utan äfventyr göra sine penningar fruktbare; men sorn härvid jemväl mäste tagas i betraktande, att omvårdnaden om de omyndige utgör en bland samhällets heligaste åligganden, för hvilket, ändamål någon uppoffring torde böra tålas; att den ifrågavarande lagförändringen skulle minska, de omyndiges nu egande säkerhet hos sine förmyndare; att för närvarande icke finnes något,, sora kunde motsvara denna säkerhet eller sättas i dess ställe; och att, då på bägge sidor möta olägenheter, äfventyret hellre tyckes böra drabba dem, sorn sjelfve kunna se sig före, samt genom försigtighet och omtanka i de- fleste fall afvärja skadan, än dem, hvilka, äro urståndsatte dertill; så hafva Rikets Ständer, då icke förmyndarekamrar, . eller andra för de omyndige tillräckligen betryggande anstalter kunnat allmänligen införas, funnit öfvervägande skäl för bibehållande af omyndiges, nu egande förmonsrätl; hvarföre,, och enär E. K. M:s.
Nådiga Proposition ej får annorlunda, än i sin helhet behandlas, Rikets Ständer amsen sig- icke kunna den föreslag ne- Lagförändringen antagahvilket Rikets Ständer skolat härmed i underd. anmäla..
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm: den 29 September 1834- Expeditions-Utskotiels Förslag till lind.
Skrifvelse N.-o N:o 146.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Oct. 1834- Preste-Ståndet de-n 2 — — Borgare-Slåndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse} angående förklaring af stadgandet rörande Landshöfdingarspensionsrätt.
N:ris 89 och 222, 2;dra punkten.) S. A. K.
Sedan, enligt Rikets Ständers underd. skrifvelse äf den 10 Junii 1818, samt E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegii, i anledning deraf, på Nådig befallning, utfärdade Circulaire-bref af den ti October 1819, pensioner för afskedstagande Landshöfdingar med indelte löner blifvit under vissa vilkor bestämda till ett belopp, motsvarande Stats-Secreterare-lönerne på Stat, och något förbehåll vid senaste Riksdag icke blifvit gjordt, att den då beviljade förhöjningen i Stats-Secreterare-lönerne icke skulle i samma moa verka till högre pensionsrätt för Landshöfdingar med indelta löner; har E. K. M., i anledning af derom väckt fråga utaf f. d. Landshöfdingen i Upsala Län, Presidenten Friherre Fock, och för att i en så beskaffad sak som denna, hvarpå enskildes rätt så hufvudsakligen berodde, få all tvätydighel ogIi deraf nppkommande anledning till missförstånd undanröjd, genom Nådig Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott af den 8 sisth Febr. till Rikets Ständer öfverlemna!, att öfver deras ofvannämnde underd. skrifvelse meddela förklaring, i afseende på stadgandet rörande Landshöfdingars pensionsrätt, hvarjemte E. K. M. i Nåder förklarat, att det ankomme på Rikets Ständers afgifvande yttrande, huruvida deri vid senaste Riksdag beviljade tillökning i Stats-Secreterare*lönen kunde komma, alt, i afseende på f. d. Landshöfdingen, Presidenten Friherre Fock, hvilken år 183 cundfått
Nådigt afsked med pension endast till det belopp, som svarade emot en StatsSeereterarelön, sådan som den före sista Riksdag å Stat utgjorde, tillämpas och honom ifrån afskedstagande!, under pensionen tillgodoberäknas.
Rikets Ständer hafva denna Nådiga framställning i öfvervägande tagit; och, beträffande först hufvudfrågan, så anse Rikets Ständer, af deras skrifvelse den 10 Junii 1818 och Kammar-Collegii derpå grundade Circulaire-bref af den 11 October 1819, den slutsats icke kunna dragas, att Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse 2V-0 146' a31 den tillökning uti Stals-Secreterarelön, som vid sisla Riksdag beviljades, utan att Landhöfdinge-pensionerne dervid omnämndes, skulle lända till enahanda förhöjning i berörde pensioner, och sådant destomindre, som det icke tillika blifvit stadgadt, att desamma eller i allmänhet de pensioner för civile Embetsman med indelta löner, hvilka blifvit bestämda efter vissa deras vederlikars contanta löner, skola omedelbarligen förhöjas i samma mon, som dessa senare vinna tillökning.
Och'då i öfrigt godkännandet af sistnämnde grundsats otvifvelaktig! skulle hafva den påföljd, att Indragnings-Staten blefve ti Hokt med ett betydligt antal LandtStals-Tjenstemän; samt alt dels en väsendtlig olikhet i Landshöfdingarnes pensionsrätt skulle uppkomma, dels det missförhållande uppstå, att någre Landshöfdingar erhölle högre pensioner, än Presidenter i Rikets Collegier, samt 1000 R:dr mera än hvad för Generaler af Rikets Ständer vid sisla Riksdag bestämdes, hafva Rikets Ständer velat öfver deras den 10 Junii 1818 aflåtne skrifvelse, angående indelte civile löntagares pensionsrätt, i underd. meddela den förklaring, att beloppet af de pensioner, sorn å allmänna Indragnings-Staten tilläggas dessa Embets- och Tjenstemän, bör förfarande och intilldess annorlunda förordnas, utan afseende på redan tillkomne eller ytterligare tillkommande löne-förbättringar, bestämmas eTter 1818 års Aflönings-Stater.
I följd hvaraf och med fästadt afseende så väl å den betydligt minskade lefnadskostnad en ur tjenslen gången Landshöfding behöfver vidkännas, som äfven å hvad vid sisla Riksdag bestämdes såsom pension för vederlikar inom militairen, Rikets Ständer funnit godt att, med iakttagande af de för LandtStats-Tjenstemäns pensionering i allmänhet stadgade vilkor samt af det förbehåll, som en utaf Rikets Ständer denna dag aflåtea serskild underd. skrifvelse innehåller, eller att en Landshöfding bör för pensions tillgodonjutaude hafva i nämnde egenskap varit tjenstgörande minst 5 år före afskedstagandet, bestämma beloppet afLandshöfdinge-pensionen lör framtiden till 3ooo R.‘dr utan beräkning af spanmål derunder.