Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med stöd af detta samt hvad mera blifvit anfördt till upplysning om mångfalden och betydenheten af de åligganden, hvilka tillhöra Sundhetskollegii embets- och tjenstemän, hade bemälde Ordförande underdånigst hemställt, det E. K. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer begära, att Kollegii aflöningsstat, måtte förhöjas, i enlighet med ett i underdånighet framstäldt förslag.
Detta ärende, som redan den 14 Oktober sistlidet år inför E. K. Maj:t blifvit anmäldt i sammanhang med öfriga till Riks-statens 8:de Hufvudtitel hörande angelägenheter, om hvilka nådig framställning skulle hos Rikets Ständer göras, hade då icke till en sådan åtgärd föranledt, emedan pröfningen af den fråga, som Komiterade för uppgörande af förslag till förändrad organisation utaf rikets styrelseverk i sitt underdåniga utlåtande väckt, angående Sundhets-kollegii ombildning till två skilda afdelningar, en för den civila och en för den militära helsovården, ännu hvilade i afvaktan på det yttrande, som den af E. K. Maj:t förordnade
Komité till utarbetning al betänkande i åtskilliga ämnen rörande landtförsvaret fått sig anbefalld att afgifva om bästa sättet för den militära helsovårdens ordnande, och emedan E. K. Maj:t funnit någon slutlig bestämmelse i afseende på den äskade regleringen af Kollegii lönestat icke kunna ega rum, innan frågan om detta embetsverks förändrade organisation blifvit afgjord.
Men som pröfningen af förslaget till Sundhets-kollegii ombildning komme att än vidare uppskjutas, fordrade likväl ett billigt afseende å den ökade vidden och vigten af de göromål, som tillhörde detta embetsverks handläggning, att, utan ytterligare afbidan af möjlig förändring i dess organisation och dermed sammanhängande omreglering af dess lönestat, någon förbättring bereddes
Kollegii ledamöter och tjenstemän.
Emot beloppen af de i Ordförandens förslag upptagna löner hade, under förutsättning att medicinal-styrelsen komme att bibehålla den kollegiala formen, E. K. Maj:t icke funnit något att erinra; men då det icke kunde anses alldeles afgjordt, huruvida icke, i händelse lönerna i de särskilda tjenstegraderna blefve, på sätt förslaget innefattade, till likhet med hvad i öfriga kollegier egde rum bestämda, en minskning i tjenstemännens antal skulle utan olägenhet kunna åvägabringas, till antagande hvaraf någon anledning äfven kunde hemtas derifrån att bland Sundhets-kollegii personal i grader, der uti andra embetsverk innehafvandet af mer än en befattning icke vore tillåtet, de funnos, hvilka icke saknade tid att, jemte tjensten i Kollegium, bestrida annan beställning, samt sistnämnda förhållande ej borde ur beräkningen uteslutas, när fråga vore att bereda den nuvarande personalen en lämplig förbättring i 56 Expeditions-Uiskotteis Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. deras vilkor; har E.
Iv. Maj:t, jemte erinran att Ordförandens löneinkomst icke utgjorde mer än 6,000 R:dr, och att, då denna aflöning således hvarken motsvarade embetets vigt eller hvad hans vederlikar åtnjöte, densamma äfven syntes böra i någon mån förhöjas, förmält sig likväl icke i vidsträcktare mån kunna till ifrågavarande underdåniga framställning lemna bifall, än att E. K. Maj:t velat föreslå, att Rikets Ständer för nästinstundande stutsreglerings-period i anslaget för Sundhets-kollegium måtte bevilja en tillökning af Åtta tusen Ridr årligen, att af E. K. Maj:t emellan Ordföranden, Medicinal-råden och Kollegi tjenstemän på lämpligt sätt fördelas.
Vid öfvervägande af detta nådiga förslag hafva Rikets Ständer icke kunnat förbise att
Sundhets-kollegii göromål på sednare tiden ej obetydligt ökats, hvartill, utom annat, i viss mån synes hafva bidragit dels de efter sista riksdagen inom flere delar af riket inrättade nya provincialläkare-beställningar jemte åtskilliga i sammanhang dermed stående nya åpotheks-anläggningar, dels É. K.
Maj:ts nådiga beslut, hvarigenom inseendet öfver länens lasaretter och kurhusen, hvilket förr tillhörde Serafimer-ordens-gillet, på bemälda Kollegium öfverfiyttats.
Dessa jemte öfriga i den nådiga Propositionen omförmälda förhållanden synas böra föranleda dertill, att någon aflöningstillökning för Koliegii personal beviljas; och då Rikets Ständer icke haft något att erinra rörande det äskade beloppet samt E. K.
Majit icke ifrågasatt att ofvanberörda, af Koliegii ordförande framlagda afiöningsstat bör af Rikets Ständer godkännas, utan endast att det belopp, som varder anvisadt, ställes till E. K.
Majits disposition att för sagda ändamål användas, hafva Rikets Ständer, i enlighet med E. K.
Majits nådiga framställning, för nästinstundande ostatsreglerings-period uti anslaget för Sundhets-kollegium beviljat en tillökning af Åtta tusen Ridr årligen, att från Riksgälds-kontoret utgå och af E. K.
Majit på lämpligt sätt emellan Ordföranden, Medicinal-råden samt Koliegii tjenstemän fördelas. 56:o I den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Majit framställt förslag om anvisande af 12,000 Ridr till löner åt 8 nya provincialläkare med 1,500 Ridr lön för hvarje; hvarjemte hos Rikets Ständer förekommit åtskilliga framställningar, angående anställande af provincialläkare å orter, som företrädesvis uppgifvits deraf vara i behof, i hvilket afseende föreslagits inrättandet af nya provincialläkare-tjenster inom Carlskoga härad, som, med en folkmängd af 11,000 personer, saknade läkarevård; inom Blidö skärgård i Frötuna och Länna skeppslag af Stockholms län, med station i Furusund; inom Herjeådalen, hvarest för en folkmängd af 7,000 innevånare, spridda på en yta af 104 qvadratmil, endast funnes anställd en provincialläkare; inom Neder-Luleå socken af Norrbottens län, med föreslagen station i Luleå; inom Nerikes län, med föreslagen station i Lindesberg; samt inom Wester-bergslags fögderi i Kopparbergs län; hvarförutan är vordet yrkadt, dels att en ny provincialläkare-station måtte inrättas i Pajala, beläget 18 mil från Haparanda, der bostad vore anvisad åt nuvarande provincialläkaren i Harpanda provincialläkare-distrikt, hvilket innehölle en längd af 48 mil; dels ock att, med afseende å den svårighet, som mötte att i denna aflägsna ort erhålla läkare, lönen för dessa befattningar måtte bestämmas till 3,000 Ridr.
Beträffande de af E. K.
Majit efter sednaste riksmöte vidtagna åtgärder för ordnandet af läkarevården i ofvanherörda hänseende och de framställningar i detta ämne, som derefter blifvit af Sundhets-kollegium härutinnan gjorde, meddelas i det den nådiga Propositionen vidfogade Statsråds-protokoll, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer — i anledning af ett utaf Sundhets-kollegium den llite April 1859 afgifvet af E. K.
Majit vid sistlidne riksdag framstäldt förslag, bland annat derom, att 48 nya provincialläkare, hvardera med en lön af 1,500 Ridr årligen, måtte anställas Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 57 och inom länen fördelas; att de 26 extra provincialläkare-befattningarne i riket skulle på ordinarie stat uppföras, jemväl med årlig lön af 1,500 Ridr för hvardera; att för 15 vid olika län specificerade provincialläkare-beställningar måtte, utöfver ordinarie lön, beviljas en efter omständigheterna lämpad löneförbättring, under benämning af tjenstgöringspenningar; samt att åt en provincialläkare inom hvarje län måtte uppdragas att, jemte vården om eget distrikt, i egenskap af förste provincialläkare hafva det allmänna inseendet öfver länets helsö- och sjukvårds-angelägenheter och derför åtnjuta ett särskildt arfvode af 1,000 R:dr — beviljat dels 30,000 R:dr till aflöning vid 20 nya provincialläkare-beställningar, dels 1,500 Ridr att såsom tjenstgöringspenningar fördelas till lika belopp mellan tre provincialläkare, så hade 19 af de nya beställningarne, efter det vederbörande sig yttrat öfver det vid anslaget fästade vilkor om skyldighet för kommunerna att åt läkaren anskaffa kostnadsfri bostad, hittills blifvit, enligt Sundhets-kollegii af E. K.
Majit gillade förslag, inrättade i orter, der sådana beställningar ansetts af beliofvet mest påkallade, nemligen inom Norrbottens län 1, Wester-Norrlands 1, Gefleborgs 1, Stora Kopparbergs 1, Wermlands 2, Stockholms 2, Södermanlands 1, Elfsborgs 1, Skaraborgs 1, Östergötlands 2, Jönköpings 1, Hallands 1, Christianstads 1, Malmöhus 2 och Gotlands 1; hvarjemte E. K.
Majit, på förslag af bemälda Kollegium, funnit godt fördela anslaget till tjenstgöringspeningar mellan en provincialläkare i Stockholms, en i Jemtlands och en i Norrbottens län; hvarefter, till beredande af ytterligare verkställighet af 1859 års förslag, Kollegium under den 4 Augusti nästlidet år hemställt, utom annat, hvarom nu ej är fråga, att löner till de återstående 28 nya provincialläkare-befattningarne måtte af Rikets Ständer äskas; men att, med afseende å den svårighet, som ansetts möta att inom tiden för nästa statsreglering icke allenast medhinna de nödiga åtgärderna för ordnandet af så många beställningar, utan äfven förse desamma med behöriga innehafvare, E. K.
Majit, då härtill komme att åtskilliga bland de nya provincialläkaretjenster, för hvilka löner vid sista riksdagen anvisades, ännu icke kunnat tillsättas, ansett sig endast böra, på sätt här ofvan är vordet omförmäldt, äska anslag till 8 dylika beställningar, med ett sammanlagdt belopp af 12,000 Ridr; hemställande E. K.
Majit, att lönerna för dessa 8 läkare måtte ställas till E. K.
Majits disposition, för att användas till inrättande af sådana befattningar inom de orter af riket, der de kunna finnas mest behöfliga, och under iakttagande af samma vilkor i afseende å vederbörandes skyldighet att åt läkaren tillhandahålla lämplig bostad vid den för honom bestämda station.
Af de många från olika delar af riket i förevarande ämne gjorda framställningar synes behofvet för helsovården i landsorten af ett ökadt antal läkare vara ådagalagdt, och Rikets Ständer inse jemväl angelägenheten deraf, att en lättare tillgänglig läkarevård på Statens bekostnad beredes, medelst inrättande af nya läkare-beställningar, der dessa mest kunna vara behöfliga.
Men då, vidkommande de i ofvan omförmälda särskilda framställningar ifrågasatta läkarebefattningar, Rikets Ständer icke äro i tillfälle att bedöma om eller hvilka af dessa orter företrädesvis må vara i behof af särskild eller ökad läkarepersonal, hafva Rikets Ständer ansett det böra öfverlemnas åt E. K.
Majit att härutinnan förordna.
Som emellertid Rikets Ständer anse den af E. K.
Majit äskade tillökning i provincialläkare-personalen ingalunda vara för stor, såvida läkarevården i detta hänseende skall kunna i någon mån nöjaktigt ordnas och de mest angelägna behofven afhjelpas, hafva Rikets Ständer, som lika med E. K.
Majit finna det vara billigt att distrikternas innevånare bereda och underhålla bostad för läkaren å det för hans tjensteutöfning lämpligaste ställe, till inrättande af nya provincialläkare-beställningar inom de orter i riket, der sådant är af behofvet mest påkalladt, beviljat ett årligt anslag Bik. till Ii. &t. Fröt. 1863 & 1864. 10 Sami. 1 Afd. 17 Baft. 8 58 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. af 12,000 R:dr att, under enahanda vilkor i afseende å kommunernas skyldighet att åt läkaren anskaffa kostnadsfri bostad, sorn vid särskilda föregående riksdagar blifvit stadgade, af E. K. Maj:t användas till löner, hvardera å 1,500 R:dr för åtta nya,provincialläkare inom de distrikter och med de stationer, som E. K. Maj:t, efter vederbörandes hörande, kan finna skäligt bestämma. 57:o E. K. Maj:t, som ansett sig icke böra hos Rikets Ständer till bifall anmäla Sundhets-kollegii i dess ofvan åberopade förslag gjorda hemställan om anvisande af 6,300 R:dr årligen till tjenstgöring spenning ar åt 12 provincialläkare, har begärt, att för nämnda ändamål måtte beviljas ett årligt anslag af 2,000 R:dr, för att tilldelas fyra provincialläkare i sådana orter, der läkaren kunde af praktik utom tjensten påräkna blott en högst obetydlig inkomst och således för sin bergning vore hänvisad nästan uteslutande till lönen.
Uti detta ämne äro jemväl hos Rikets Ständer gjorde särskilda framställningar, hvarigenom dels föreslagits att, enär den begärda summan vore alltför ringa och ensamt för Norrbottens län behöflig, beloppet måtte till 5,000 R:dr förhöjas; och dels är vordet erinradt om svårigheten, synnerligast i de norra länen, att finna kompetente sökande till dervarande provincialläkare-beställningar och hurusom dessa tjenster, sedan de flere gånger varit anslagne lediga, utan att sökande sig dertill anmält, antingen måst stå obesatta eller ock på förordnande förestås af medicine studiosis, såvida ens disponibel tillgång derpå funnits.
Orsaken härtill syntes till stor del ligga deruti att enahanda aflöningsförmåner blifvit anvisade för befattningar, hvilkas handhafvande vore så väsendtligt olika inom mindre, men rikt befolkade och förmögna distrikter, som inom de Norrländska, vidsträckta, af en gles och ofta mindre bemedlad, om ock bergad, befolkning bebodda distrikt, der läkaren måste underkasta sig högst besvärliga färder till lands och vatten.
Inom de förra lemnade en föga besvärlig praktik riklig utkomst; inom de sednare hemtades en knapp bergning under mödor och försakelser af mångfaldig art.
Dessa missförhållanden syntes kunna undanrödjas dels genom vissa distrikters inskränkning till mindre omfång, dels ock genom förbättrade löningsvilkor för en del provincialläkare; och har med anledning häraf blifvit yrkadt, att, i stället för det af E. K. Maj:t äskade anslag till tjenstgöringspenningar åt 4 provincialläkare, ett förslagsanslag af 10,000 R:dr måtte ställas till E. K.
Maj:ts disposition att användas såsom extra arfvoden eller tjenstgöringspenningar inom sådana provincialläkare-distrikt, till hvilka derförutan kompetente sökande icke sig anmäla.
Rikets Ständer hafva tagit i öfvervägande hvad sålunda förekommit och finna jemväl nödigt att ytterligare anslag till s. k. tjenstgöringspenningar för provincialläkare varda beviljade.
Både de till stöd för ofvannämnda yrkanden uppgifna förhållanden oell de upplysningar, som i berörda hänseende blifvit under frågans handläggning hos Rikets Ständer meddelade, gifva vid handen att på flera ställen inom landet och förnämligast inom de nordligt belägna provinserna, med vidsträckta, af en gles, ofta mindre bemedlad befolkning bebodda distrikt, icke sällan största svårighet möter att erhålla sökande till der ordnade läkare-beställningar, och detta hufvudsakligen af det skäl, att inkomsterna derstädes icke kunna antagas blifva tillräckliga för läkarens bergning.
Af sådan anledning och då äfven Sundhets-kollegium vitsordat behofvet af ytterligare medels anvisande utöfver det belopp, E. K.
Majit för sagda ändamål äskat, hafva Rikets Ständer beviljat ett reservationsanslag å 6,000 R:dr årligen att af E. K. Maj:t användas till löneförbättring, under namn af tjenstgöringspenningar, vid de provincialiäkare-stationer, der tillfälle till biförtjenst af praktik saknas och der tjensten ej kunnat i brist på sökande tillsättas. 58:o Vidare är af E. K.
Majit föreslaget att till löneförbättring åt de 20 ordi - Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
59 narie provincialläkare, hvilka längst innehaft ordinarie eller extra provincialläkarebefattning, utan hänseende till de län, inom hvilka de äro anställde, måtte beviljas 500 R:dr för dem hvardera, eller 10,000 R:dr årligen.
Af den utredning angående förevarande anslagsbehof, som finnes uti Statsrådsprotokollet meddelad, hafva Rikets Ständer inhemtat, att, sedan åtskillige provincialläkare hos E. K. Maj:t underdånigst anhållit, att, enär bemälde tjenstemän saknade all utsigt till befordran och icke kunde genom fÖrvärfvad duglighet och erfarenhet i tjensten bereda sig någon bättre ekonomisk ställning, än de vid inträdet i densamma erhöllo, helst, i anseende till provincialläkarnes många tjensteåligganden, tillfälle att genom enskild praktik förvärfva erforderlig bergning icke stöde dem i lika mån öppet, som andra läkare, E. K. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande läkares löner måtte, efter tio års af Medicinal-styrelsen väl vitsordad tjenstgöring, höjas till 2,000 R:dr samt, efter ytterligare fem år, till 2,500 R:dr, eller till samma belopp, som för adjunkter vid elementarläroverken vore bestämdt; så har Sundhetskollegium, häröfver bordt, uti underdånigt utlåtande af den 15
Maj förlidet år, på anförde skäl ansett sig böra tillstyrka nådigt bifall till den underdåniga framställningen.
Maj:t, som väl icke funnit skäl bifalla sökandernes anhållan i hela dess vidd, dock enligt nådigst uppgifne grunder ansett billigheten fordra, att den nu ifrågaställa löneförhöjningen af Rikets Ständer beviljades.
Då Rikets Ständer af hvad sålunda och i öfrigt förekommit funnit sig öfvertygade, att den af E. K. Maj:t föreslagna tillökning i lönerna för åtskilliga af de i riket anställde provincialläkare är af verkligt behof, likasom äfven af billigheten påkallad, hafva Rikets Ständer, med bifall till ifrågavarande nådiga framställning, beviljat en anslagstillölming af 10,000
R:dr årligen, att användas till det i den nådiga Propositionen uppgifna, här ofvan omförmälcla föremål. 59:o Uti en hos Rikets Ständer gjord framställning har, jemte förmälan om de åtgärder, som alltifrån 1828 års intill innevarande riksdag vidtagits, för att bereda landsorten tillgång på ökadt antal läkare, uppmärksamheten fästats derå, att ännu funnos 26 extra provincialläkare-befattningar, hvilka, ehuru innehafvarne deraf egde fullkomligt enahanda åliggande och ansvar, som de ordinarie provincialläkarne, likväl icke åtnjöte mer än två tredjedelar af en ordinarie provincialläkares löneförmåner; samt att, då syftemålet med de på ofvannämnda sätt alltsedan år 1828 successive inrättade extra provincialläkare-befattningarne till en början varit endast att tills vidare afhjelpa det mest kännbara behofvet af läkarevård lör vissa orter, intilldess den ifrågasatta allmänna regleringen af provincialläkarevården kunde hinna genomföras och att dessa befattningar, der de visade sig behöfiiga, vid den blifvande regleringen skulle såsom ordinarie provincialläkare-befattningar uppföras; och erfarenheten redan ådagalagt nödvändigdigheten af dessa befattningars ständiga bibehållande i de orter, för hvilka de blifvit förordnade, samt innehafvarne af dessa befattningar i alla hänseenden hade enahanda åliggande och ansvar, som de ordinarie provincialläkarne; tiden nu syntes vara inne, att dessa extra provincialläkare-befattningar uppfördes på ordinarie stat med lika lön, som ordinarie provincialläkare, i sammanhang hvarmed ock den hittills medgifna tillåtelsen att förena extra provincialläkare-befattningen med bataljonsläkare-tjenst borde upphöra.
Jemte meddelad upplysning att ibland nu befintliga 26 extra provincialläkare-befattningar 10 funnos obesatta i brist på sökande, 5 uppehöllos af bataljonsläkare, som med sin tjenst förenade extra provincialläkarebefattningar, och att således endast 11 af dessa befattningar i verkligheten voro besatte; har, på grund af sålunda anförda förhållanden, blifvit föreslaget, att de hittills varande 26 extra provincialläkare-befattningarne mätte varda på ordinarie stat uppförda med lön af 1,500
R:dr för dem hvardera, samt att för vinnande af detta ända - 60 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. mål Rikets Ständer måtte anslå en summa af 13,000 Ridr att årligen från Statsverket utgå.
Då extra provincialläkare hafva samma åligganden, som de ordinarie, synes anledning saknas till deras ringare aflönande, så vida man ej vill söka ett skäl dertill i deras rättighet att tillika innehafva annan tjenst.
Genom begagnande af en sådan rättighet uppstår visserligen en förmån för läkaren, som derigenom får dubbel lön, oftast högre än en ordinarie provincialläkare; hvaremot, å andra sidan, olägenheten att tidtals sakna läkarevård kommer att drabba den ort, der han fått sig tjenstgöring anvisad.
För att afhjelpa detta missförhållande hafva Rikets Ständer funnit skäligt på det sätt bifalla den gjorda framställningen, att åt hvarje extra provincialläkare, som icke innehar annan tjenst, beviljas 500 Ridr lönetillökning, och att för detta ändamål 11,000 R:dr såsom reservationsanslag ställes till E. K.
Maj:ts disposition. 60:o Af E. K.
Majit är uti Dess nådiga Proposition föreslaget, att till löner åt fyra nya djurläkare, å 500
R:dr för hvardera, måtte anvisas 2,000 Ridr årligen, att å ordinarie stat uppföras.
Rörande nu ifrågaställda anslag meddelas uti Statsråds-protokollet, att, sedan Gefleborgs läns hushållningssällskap hos E. K. Majits Befallningshafvande anhållit, att, då endast en djurläkare med lön på rikets stat funnes för nämnda län anställd, och denne, hvilken vore stationerad i Gefle stad, föga kunde egna sin verksamhet åt Helsingland, i anseende till stationens aflägsenhet från denna provins, der likväl en jemförelsevis betydlig boskapsskötsel och isynnerhet en icke ringa, med framgång idkad hästafvel, gjorde särskild djurläkare af behofvet påkallad, helst svårare hästsjukdomar inrotat sig inom landskapet; underdånig framställning måtte hos E. K.
Majit göras om nådig Proposition till Rikets Ständer om anvisande af tvenne löner, hvardera å 500 Ridr, den ena att hel och hållen tillfalla en i Jerfsö stationerad djurläkare, den andra att lika fördelas mellan två sådana läkare med stationer i Hudiksvall och Söderhamn, så och efter det E. K. Majits Befallningshafvande sig häröfver yttrat, hade Sundhets-kollegium, i afgifvit utlåtande, af anförda skäl i underdånighet hemställt att medel måtte beviljas till löner å 500 Ridr åt en ny djurläkare inom hvartdera af Gefleborgs, Wester-Xorrlands, Jemtlands och Westerbottens län, med honom anvisad station å den ort, der E. K. Majits Befallningshafvande funne honom vara mest behöflig.
Rikets Ständer, som tagit ofvanberörda nådiga framställning i öfvervägande, hafva, med bifall dertill, anvisat den summa af 2,000 Ridr årligen, som E. K.
Majit för sagda ändamål äskat. 61 :o E. K.
Majit har vidare begärt, att det Farmaceutislca institutet beviljade anslag, 3,750 Ridr årligen, måtte med enahanda belopp och under samma vilkor sorn hittills, eller att Apothekare-societeten skulle med lika belopp till Institutet årligen bidraga, fortfarande utgå: och hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K.
Majits berörda nådiga framställning, medgifvit att det åt Farmaceutiska institutet bestämda anslag, sorn inbegripes i Sundhets-kollegii anslagssumma, må fortfarande och under enahanda vilkor, som hittills utgå med 3,750 Ridr årligen.
Barnmorsk e-nndervisnings-anstalterna och Barnbörds-hugen. 62:o Enär Carolinska Medico-chirurgiska Institutet numera vore stäldt under Ranslers-embetets vid uuiversiteterna öfver-styrelse, har E. K.
Majit, uppå Sundhetskollegii hemställan, föreslagit, att den på Institutets stat åt liarnmorskeläraren i Stockholm uppförda lön, 3,000 Ridr, måtte från nämnda stat uteslutas, samt att Expeditions-TJtslwttets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 61 denna, jemte öfriga för barnmorske-undervisningen vid barnbördshusen beviljade anslagssummor, måtte i Riks-staten uppföras under den här ofvan upptagna rubrik: ”Barnmorske-undervisningen och Barnbördshusen och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall.
I enlighet med E. K.
Maj:ts vid sistlidna riksdag framställda förslag, beviljades ett årligt anslag af 450
R:dr till aflöning åt en vid undervisnings-anstalten i Stockholm kort förut derstädes anställd s. k. instruktions-barnmorska, hvilken skulle, jemte bestridandet af närmaste sjukvården å den åt barnmorskeläkaren upplåtna afdelning af barnbördshuset, biträda denne vid elevernas undervisning.
Efter hvad i E. K.
Maj:ts nu aflåtna nådiga Proposition meddelas, hade svårigheter mött att med denna aflöning fästa någon person för längre tid vid denna ganska trägna befattning; hvadan E. K.
Majit, då ombyte af lärarinnor ansetts menligt inverka på undervisningen, äskat lönens höjande med 150 R:dr till 600 R:dr årligen; hvilken nådiga framställning, med afseende å hvad till stöd för densamma blifvit anfördt, Rikets Ständer jemväl bifallit. 63:o E. K.
Majit har begärt att det för Barnbördshuset i Stockholm nu utgående anslag, 1,472 Ridr, måtte, under vilkor att fri boning vid inrättningen upplåtes för 1 amanuens och minst
S på en gång derstädes tjenstgörande medicine studerande, ökas med 8,028 R:dr, hvarigenom berörda anslag komme att utgöra 9,500 R:dr årligen.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade