Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sakens så beskaffade skick, och vid betraktande jemväl af Kammar-kollegii och Statskontorets afstyrkande, anser jag mig, utom det att Länsnotarier och Landskanslister i allmänhet upptagas till förhöjd aflöning, endast i så måtto böra föreslå tillökning i aflöningsstaten för Landssekreterarne, att i några län, der deras lönevilkor veterligen äro svagare, de i Statskontorets sednast afgilna statsförslag upptagna löner i någon mån höjas, med iakttagande att de dymedelst i staten jernnäs till vissa tusen- eller hundradetal i Riksdaler Riksmynt, der det 52 Bil. JM 5 till Kongl. Majds Nåd.
Jtf 1, om Statsverket 1856. icke redan skett.
Sålunda hemställer jag, att berörde af Statskontoret föreslagna stat måtte ökas: För Landssekreteraren i Upsala län med 95: — för att jernnäs till . . 2,000. » x> Stockholms » 419: — » )) . 3,000.
» Gottlands » » 41: — » >5 . 1,000. » » Blekinge » » 157: — » » . 1,000. >y » Jönköpings » » 434: — » , 2,000. » » Jemtlands » » 500: — » » . 1,600. Westerbottens » X) 508: — » )) . 1,600. » » Norrbottens » » 517: — » » . 2,000.
Suna Riksm. 2,671: — För Landskamerer arne beräknades vid förra regleringen såsom adönings-minimum, med inbegripande af extra inkomster, i de minst folkrika länen 2,250:—, i de folkrikaste 3,000: — och några deremellan 2,500 R:dr Riksmynt.
Jag har trott mig vid detta tillfälle böra föreslå, att minimum af Landskamererare-lön, de redan uppgifna extra inkomsterna inberäknade, måtte bestämmas till 4,000 ll:dr Riksmynt i alla län utom Gottlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens, der denna aflöning torde böra inskränkas till 3,500.
—Med antagande häraf skulle ofvannämnde, af Statskontoret föreslagna aflöningsstat behöfva för Landskamererarne ökas med tillsammans 19,454 R:dr Riksmynt.
Landträntmästarnes minimi-aflöning, extra inkomsterna inberäknade, antogs vid förra regleringen böra, efter länens olika betydenhet, blifva 2,000, 2,250 och 2,500 R:dr Riksmynt.
Jag hemställer nu, att detta minimum måtte bestämmas till 3,000 R:dr Riksmynt i alla län utom de 4 ofvannämnda, der 2,500 torde göra tillfyllest.
Härigenom skulle, i den af Statskontoret utarbetade aflöningsstaten, föranledas en tillökning af 8,601 R:dr Riksmynt.
För Länsnotarierne, hvilka vid förra regleringen i allmänhet uppfördes till lön af 500 R:dr Riksmynt, har jag ansett mig böra föreslå tillökning med 50 procent, så att lönen skulle blifva 750.
Härigenom uppkommer för alla länen tillsammans en förhöjning af 6,000 R:dr Riksmynt.
Länsbokhållarne upptogos vid förra regleringstillfället i tre klasser med löner af 800, 700 och 600 R:dr Riksmynt.
Mitt underdåniga förslag är nu, att i de 7 betydligare län, der lönen för närvarande utgör 800: —, förhöjning må ega rum till 1,000: —, och att lönen i alla öfriga län må höjas till 800: —; hvilket skulle, för alla Länsbokhållare tillsammans, åstadkomma en tillökning af 3,600 R:dr nämnde mynt.
Vid den sednaste regleringen bestämdes lönen för Landskanslister i allmänhet till 300: — och för Landskontorister till 450 R:drRiksmynt.
Jag föreslår i underdånighet, att fördem alla förhöjning i lön må ega rum till 500 R:dr samma mynt; hvaremot jag finnér mig icke kunna biträda den af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Örebro och Norrbottens län, Bil. M 5 till Kongl.
53 samt landsstats-tjenstemänneri i Wester-Norrlands oc!i Westerbottens län nu framställda begäran , att två både Landskanslister och Landskontorister måtte med aflöning å stat uppföras.
Den föreslagna lönförhöjningen skulle i summa komma att utgöra I lönen för Landsgevaldigern i Stockholms län, som vid sednaste reglering bestämdes till 630 R:dr Riksmynt, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ej ifrågasatt någon förhöjning.
De vid Landshöfdinge-embetet i nämnda län anställde 2:ne ordinarie Vaktmästare åtnjuta nu i lön hvardera 375 R:dr; hvaremot de 2me Vaktmästarne vid öfriga länsstyrelser innehafva, den ene 300 och den andre 270 R:dr.
Jag anser mig böra i underdånighet föreslå, att länsstyrelsernas på stat upptagne ordinarie
Vaktmästare måtte uppföras till lön i Stockholms län af 450 och i de öfriga länen af 400 R:dr Riksmynt hvardera; hvarjemte jag tillstyrker, att en på Stockholms läns stat med 120 R:drs lön uppförd extra Vaktmästare måtte, på sätt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, erhålla lönen förhöjd till 200 R;dr; — föranledande mitt underdåniga förslag, om det vinner bifall, en statsförhöjning för länsstyrelsernas
Vaktmästare-personal af tillsammans 5,520 R:dr Riksmynt.
För Kronofogdarne antogs, vid förra regleringen, såsom aflönings-minimum, extra inkomster inberäknade, ett belopp af 1,800 R:dr Riksmynt.
Kammar-kollegium och Statskontoret föreslå förhöjning af detta minimum till 2,400 R:dr.
—Jag hemställer, att sådan förhöjning må ega rum till 2,500 R:dr Riksmynt, och att dessutom de 29 Kronofogdar i särskilda delar af riket, åt hvilka boställen ej äro anvisade, måtte, till vederlag derför, förunnas ett särskildt anslag å stat å 150
R:dr samma mynt hvardera.
Om, enligt detta förslag, de Kronofogdar, hvilka i den af Statskontoret upprättade stat icke finnas uppförde lill minst 2,500 R:dr, erhålla skillnaden i detta belopp, erfordrar detta tillökning å stat med • 60,882: — vederlag åt 29 bland dem för bristande boställe utgör tillsammans 4,350: — 65,232:
Lemnäs derjemte, såsom jag tillstyrker, bifall till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Stockholms län hemställan, att den till 750
R:dr nu bestämda lönen för Expeditions-kronofogden i Färentuna härad måtte ökas till 1,000 R:dr, uppkommer en förhöjning med 250: — Uäradsskrifvärne ansågos vid förra regleringen böra såsom aflönings-minimum, extra inkomster inberäknade, åtnjuta 1,500 R:dr Riksmynt.
Lika med Kammar-kollegium och Statskontoret hemställer jag, att detta mininum nu måtte höjas till 2,000, — och att följaktligen lönerna för de Häradsskrifvare, hvilka i Statskontorets lönestats-förslag icke finnas för Landskansiisterne och för Landskontoristerne 4,800: 1,200: R:dr Riksm.
S:ma It:dr Riksmynt 65,482: — 54 Bil. M 5 till Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1856. upptagne till minst detta belopp, måt'te med skillnaden förhöjas; föranledande detta en tillökning å stat med 47 059: och föreslår jag derjemte, att de 30 bland desse Häradsskrifvare, som ej äro med boställen försedde, måtte förunnas särskildt vederlag å 150 R:dr, belöpande till 4,500: Suna Runt 51,559: — Aflönings-minimum för Länsmännen antogs vid sednaste lönereglering böra blifva 450 R:dr Riksmynt.
Ehuru jag icke vågar tillstyrka förhöjning af detta minimum i vidsträcktare mån än till G00
R:dr, erfordrar dock detta för alla de Länsmän, sorn icke redan innehafva minst detta belopp, en tillökning å stat med 69,641: men derjemte föreslår jag i underdånighet, att de 218 bland desse Länsmän, hvilka ej äro innehafvare af boställen, måtte hugnas med vederlag derför å 100 R:dr, utgörande tillsammans .... 21,800: — Suna R:mt 91,441:
— Derest den löneförbättring, som för Länsmännen nu blifvit föreslagen, kommer att ega rum, anser jag den fråga, som enligt 14:de punkten i Eders Kongl. Maj:ts genom Dess nådiga bref den 31 sistlidne Januari meddelade beslut blifvit väckt om personel löneskillnadsersättning åt vissa Länsmän, böra förfalla.
Under förutsättning att föreslagne löneförhöjningar varda beviljade åt Kronofogdar och Häradsskrifvare, finnér jag mig icke böra tillstyrka någon åtgärd i anledning af de väckta frågorna om proposition till Rikets Ständer för utverkande af ersättning åt bemälde tjenstemän för den minskning i bevillningsprovision och debetsedelslösen, som dem under innevarande statsregleringsperiod tillskyndats; — och anser jag, lika med Kammar-kollegium och Statskontoret, den af Iandsstats-tjenstemännen i Wester-Norrlands län gjorda anhållan om beredande af retroaktiv godtgörelse för den förlust, som indelningarnas borttagande förorsakat, ej heller kunna till någon åtgärd föranleda.
Den af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i några län gjorda framställning, att landsstats-tjenstemännens löner måtte förvandlas till spanmål, med iakttagande att kontant lösen för hvarje år finge lyftas qvartalsvis efter de nästförutgående 10 årens medelmarkegang, skulle visserligen, om den bilölles, medföra den fördel, som närvarande tids erfarenhet visat för tjenstemännen vara af stor vigt, att allöningen successivt rättade sig elter prisen å de förnämligaste lifsmedel; men då, såsom Kammar-kollegium och Statskontoret anmärkt, denna allöningsrnethod ej längesedan af Rikets Ständer öfvergifvits, och det ej torde finnas lämpligt att åter använda den för en tjenstemannakorps, utan att den utsträcktes till alla Statens löntagare, anser jag mig nu icke kunna i anledning af berörde framställning tillstyrka någon Eders Kongl. Maj:ts åtgärd. Af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kalmar län är föreslaget, att Landssekreterarens, Landskamererarens, Landträntmästarens samt Kronofogdars och Häradsskrifvare* Bil. JV? 5 till Kongl.
Prof. M 1, om Statsverket 1856.
55 löner måtte få utgå med årlig beräkning af de indragna lönings-räntorna till det belopp, hvarmed desamma till Kronan utgöras, och tillägg af ersättning för forsel-lön å spanmålen Härå hafva Kammar-kollegium och Statskontoret uti underdånigt utlåtande, på anförda skäl, afstyrkt bifall, uti hvilket afstyrkande jag föranlåtes instämma.
Lika med bemälde Kollegier finnér jag mig äfven böra afstyrka bifall å Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes i Jönköpings län förslag, att, sedan ett visst minimum af inkomst blifvit för hvarje tjenstegrad bestämdt, hvad som deruti hruste finge årligen fyllas af Staten, för hvilket ändamål ett förslags-anslag borde af Rikets Ständer ställas till Kongl. Maj:ts disposition, och Kongl. Majit sedermera efter hvarje års slut tilldela en hvar den iri komstfyllnad, som honom för det nästföregående året borde tillkomma.
1 anledning af Landssekreterarens, Landskamererarens, Landträntmästarens, Kronofogdarnes och Häradsskrifvarnes i Elfsborgs län underdåniga ansökning att, i stallet för nu bestämda kontanta anslag, komma i åtnjutande af löner, som nu och för framtiden motsvara den indelning, hvilken Konung Carl XI förunnat landsstats-tjenstemännen, samt att nådig proposition härom måtte till Rikets Ständer aflåtas, finner jag mig icke heller kunna någon Eders Kongl. Majits åtgärd tillstyrka.
Beträffande Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes i Westmanlands län underdåniga hemställan, att anslag måtte beredas för bestridandet till fullo af kostnaderna för de i länet utgående allmänna kungörelsers och påbuds tryckning, så att skillnaden mellan nu å stat anslagna 100 R:dr B:ko och den verkliga kostnaden icke måtte behöfva bekostas genom bidrag af landsstatens tjenstemän, äfvensom landsstats-tjenstemännens i Wester-Norrlands län anhållan, att kontanta expensmedlen för Landskansliet och Landskontoret, jemte ersätttningen för tryckningskostnaden, måtte indragas och deremot godtgörelse för dylika utgifter anvisas att utgå efter behöriga räkningar, — har jag, på de af Kammar-kollegium och Statskontoret uti afgifvet utlåtande anförda skäl, ansett mig böra, lika med dessa Kollegier, tillstyrka, att det för tryckning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes kungörelser bestådda anslag 100 R:dr B:ko måtte vid hvarje länsstyrelse ökas till 300 R:dr Riksmynt, och att Eders Kongl. Majit alltså måtte täckas föreslå Rikets Ständer uppförande å stat af de sålunda i tillökning erforderliga 3,600 R:dr Riksmynt.
Kammar-kollegium och Statskontoret torde undfå befallning att, sedan Eders Kongl.
Majits Befallningshafvande i Norrbottens län blifvit hörd, inkomma med underdånigt yttrande i anledning af Kronofogdarnes i nämnde län anhållan om ytterligare godtgörelse för mistning af inkomst genom s. k. Lappfogde-näst.
Eders Kongl. Majit, som funnit det böra leda till önskvärd förenkling i uppbörd och redovisning, om boställs-räntorna, sorn i de flesta fall tillgodokomma boställshafvarne sjelfve, jemväl vid sådana landsstats-boställen, för hvilka de nu äro kronan behållne, varda, derest de icke särskildt annorlunda disponerats, tillerkända boställshafvarne i utbyte af motsvarande 56 Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1856. kontant löne-anslag, har, enligt Kammar-kollegii och Statskontorets underdåniga tillstyrkande, redan beslutat att härom till Rikets Ständer göra nådig framställning, hvilket alltså torde komma att ske i sammanhang med förevarande statsreglering.
Enär Häradsskrifvaren i Ljunits och Herrestads härads fögderi af Malmöhus län ännu icke såsom indelningshafvare fått tillträda det honom på lön anslagna, men under åborätt upplåtna och till en årlig afkastning af R:dr 433: 16 B:ko upptagna bohemman 1 mantal N:o 9 Lilla Köpinge, hvadan detsamma vid löneregleringen ej kunnat räknas honom tillgodo förr än lifstidsstädjan för siste åborätts-innehafvarens ännu lefvande enka derå upphört, har Eders Kongl. Maj:t den 31 sistlidne Januari, på Kammar-kollegii och Statskontorets underdåniga hemställan, beslutat föreslå Rikets Ständer att, till godtgörelse åt bemälde Häradsskrifvare, under afvaktan af bohemmanets tillträdande, å allmänna indragningsstaten anslå en mot förenämnde afkastning svarande summa; och torde detta förslag nu äfven böra Rikets Ständer meddelas.
Efter pröfning af vederbörandes derom ingifna förslag, beslöt Eders Kongl. Maj:t likaledes den 31 sistlidne Januari, att hos Rikets nu sammanträdande
Ständer begära löneanslag för följande, behöflige ansedde nya tjenster, nemligen; en Häradsskrifvaretjenst i Stora Kopparbergs län; en Länsmanstjenst i Upsala län, för
Dannemora tingslag; en d:o i Skaraborgs län, för Gudhems härad; en d:o i Westmanlands län, för Hamnäs oell Sura socknar; en d:o i Östergöthlands län, för Motala distrikt; en d:o i Stora Kopparbergs län, för Loo socken; en d:o i Kalmar län, för Stranda härads norra distrikt; en d:o i Kristianstads län, för en del af Asbo och Bjäre härads fögderi en Vaktmästare-syssla vid länsstyrelsen i Upsala, och en d:o vid länsstyrelsen i Jönköping.
I)e nya löne-anslag, som i detta hänseende lära komma att i statsreglerings-propositionen föreslås, torde böra upptagas till lika belopp sorn för nämnde tjenstegrader förekomma i mitt här ofvan afgifna underdåniga förslag, om det vinner Eders Kongl. Maj:ts nådigä godkännande, nemligen:
För Häradsskrifvaren 2,000: — vederlag för boställe 150: — 2,150: — « de 7 Länsmännen, k ... . 600: —i vederlag för boställe å . . . 100: — j 700: — 4,900: — « de 2 Vaktmästarne å . . . . 400: — 800: — Summa R:dr Riksmynt 7,850: — Enligt mitt nu afgifna underdåniga förslag skulle landsstats-personalens aflöning komma att ökas med följande belopp:
För Bil. jy$ 5 till Kungl. MajUs Nåd.
Frop. M 1, om Statsverket 1856. 57 För 8 Landssekreterare 2,671: — « de Landskamererare, som icke innehafva föreslagna minimi-belopp 19,454: — « Landträntmästare, d:o 8,601: — « Länsnotarierne 6,000: — « Länsbokhållarne 3,600: — « Landskanslisterne 4,800: — « Landskontoristerne 1,200: — « Länsstyrelsernas Vaktmästare 5,520: — « de Kronofogdar, som icke redan innehafva minst 2,500 Il:dr 65,232: — « en Expeditions-kronofogde 250: — « de Häradsskrifvare, som icke redan innehafva minst 2,000 ILdr 51,559: — « de Länsmän, som icke åtnjuta minst 600 ILdr . 91,441: — « 10 nya tjenster, såsom ofvan 7,850:
— När härtill lägges, dels det belopp, som, enligt Statskontorets förslag, erfordras till fyllnad i tillgångarna för den af nämnde embetsverk, enligt Eders Kongl.
Maj:ts den 31 sistlidne Januari gifna befallning, utarbetade aflöningsstatrn, hvilken torde böra til! upplysning meddelas Rikets Ständers Statsutskott, enär de föreslagna tillöknings-summorna äro derpå beräknade, eller 51: 11. dels ock den föreslagna tillökningen i anslaget för tryckning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes kungörelser 3,600: —- visar sig den summa, hvarmed ordinarie aflöningsstaten för landsstats-tjenstemännen skulle behöfva ökas, utgöra i Riksmynt 271,829: 11.
Beträffande pensions-beloppen för afskedstagande pensions-berättigade iandsstats-tjenstemän, hvarom mäste särskildt förordnas, enär den med tjensterna åtföljande aflöning, såsom till större eller mindre del bestående af extra inkomster, kan vara inom samma grad och under olika tider, jemväl för samma tjenst skiljaktig, är genom hittills gällande stadganden bestämdt: Riksmynt.
För Landssekreterare och Landskamererare . . . 1,800 R:dr « Landträntmästare och Kronofogdar 1,200 « Bih. till R.
Prof. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 8 38 Bil. M 5 till Kongl. Majlis Nåd.
Vrop. M i, ont Statsverket 1856.
För Häradsskrifvare 000 R:dr och för Länsmän 1500 «
I sammanhang med nu förevarande löne-reglering har jag ansett mig böra föreslå, att pensions-beloppet för Landssekreterare och Landskamererare måtte varda bestämdt i likhet med hvad för Sekreterare och Kamererare i de Kongl.
Kollegierna är föreslaget, eller till 3,000 R:dr Riksm. samt för de öfrige ofvannämnde tjenstemän nen i samma förhållande till de förres pensions-belopp som förut, nemligen för Landträntmästare och Kronofogdar till 2,000 « « för Häradsskrifvare till 1,500 « « och för Länsmän till 500 « « för Länsbokhållare torde pensionen böra blifva lika med den lägre lönegraden, eller 800 It:dr Riksmynt, samt för öfrige subaltern-tjenstemän vid Länsstyrelserna, äfvensom för vaktbetjente, lika med ordinarie lönerna på stat, — allt med bibehållande af enahanda vilkor för pensionsrätten, som förut äro stadgade.
A hvad Herr Departements-ehefen i afseende å förestående reglering i underdånighet föreslagit tillstyrkte Statsrådets öfrige ledamöter nådigt bifall.
Föredragande Herr
Departements-chefen utbad sig derefter att få i minnet återkalla, hurusom åtskilliga bland rikets Landshöfdingar, uti en i Augusti år 1854 ingifven skrift, bland annat sökt ådagalägga att, i anseende till desse embetsmäns dryga lefnadskostnad, hvarigenom de vanligen förhindrades att amortera medelst bosättningen åsamkad skuld, den pension af 3,000 R:dr B:ko, som nu vore dem tillförsäkrad, vore för deras bergning på äldre dagar nog knappt betryggande, — i följd hvaraf och enär, vid sådant förhållande, Landshöfdingarne måste antingen föra en mera indragen lefnad, än som vore med deras ställning och länens fördel väl förenlig, eller ock söka qvarhålla sig vid sina tjenster äfven sedan antagande kropps- och själskrafter göra dem härtill mindre skicklige, deraf olägenheten ldefve desto märkbarare, som verksamhet, rörlighet och drift vore vid dessa tjensters utöfning företrädesvis nödiga, bemälde Landshöfdingar yttrat sitt förmenande vara, att det jemväl för det allmänna blefve en ej oväsentlig fördel, om
Landshöfdingarne redan vid 60 års ålder vore berättigade att vid afskedstagande erhålla den nuvarande pensionen, samt att för den, som fjenade till fyllda 65 år, beloppet höjdes till 4,000 R:dr B:ko; — varande denna framställning den 10 November förlidne år inför Kongl. Majit i Statsrådet anmäld, då Kongl. Maj:t täcktes förklara
Sig i anledning deraf icke vilja vidtaga någon åtgärd, utan såvida omständigheterna framdeles funnes medgifva en mera omfattande reglering i detta hänseende för rikets embets- och tjenstemän i allmänhet.
Jli 5 lili Kongl. Maj:ts Nåd.
.Ve 1, om Statsverket 1856. 59 Sedan Kongl.
Majt vid förevarande statsreglering beslutat föreslå Rikets Ständer att, i förhållande till de nya lönestaterna, för embets- och tjenstemän i allmänhet bestämma fördelaktigare pensionsbelopp än de hittills gällande, ansåg Statsrådet sig ega skiil till den underdåniga hemställan, att hos Rikets Ständer jemväl måtte föreslås pensionsförhöjning för hädanefter afskedstagande Landshöldingar, så att de, efter uppnådd 65 års ålder, då de äfven uppfylla öfriga för pensionsrätten i förlättningarne föreskrifna vilkor, må anses berättigade att från allmänna indragningsstaten åtnjuta 6,000 Ridr Riksmynt årligen; hvarjemte och då Kongl.
Majit, på Justitie-Departementets underdåniga föredragning, förklarat sig vilja hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom att Justitie-råd, som vid 60 års ålder begära sitt entledigande med företeende af läkarebevis om fortfarande svår sjuklighet eller eljest så försvagad helsa att de icke förmå embetsgöromålen fortfarande bestrida, må, så vida de tjenat staten i 35 år och minst 5 år innehaft Justitieråds-embetet, kunna å allmänna indragningsstaten tillträda en lägre pension, Statsrådet i underdånighet hemställde, att enahanda förmån under lika förhållanden måtte, genom nådigt förslag till Rikets Ständer, beredas de Landshöfdingar, som, innehafvande en ålder mellan 60 och 65 år, hädanefter begära afsked, hvarvid pensionsbeloppet torde böra bestämmas lika med nuvarande Landshöfdinge-pension, eller 4,500 Ridr Riksmynt.
Jordbruket, handeln och näringarme.
A) Skiften och Afvitlringar.
Öfvcrdirelitörens vid Landtmäteriet underdåniga skrifvelse af den 21 sistlidne Juli, hvaruti, jemte anmälan att Öfverdirektören, för att kunna framlägga en tillförlitlig uppgift å beloppet af det under nästa statsreglerings-period erforderliga anslag för storskiftes- och afvittringsverken, af Kongl. Majits Befallningshafvande i Stora Kopparbergs, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län begärt och jemväl erhållit upplysningar så väl i nämnda afseende, som ock om hvad i öfrigt vore att vidtaga för storskiftes- och afvittrings-förrättningarnes fortskyndande, — samt till följd ej mindre af Kongl. Majits den 20 Februari innevarande år Öfverdirektören gifna nådiga befallning att, i anledning af särskilda hos Kongl. Majit utaf Afvittrings-landtmätare i Westerbottens- och Norrbottens län gjorda och af vederbörande länsstyrelser anmälda underdåniga ansökningar om arfvodes-förhöjningar, inkomma med utredning i hvad mån det till skiften och afvittringar af Rikets Ständer till bestämdt belopp anvisade anslag kunde anses för ändamålet erfordra tillökning, än äfven af erhållna nådiga remisser, dels af åtskilliga vid storskiftesverket i Stora Kopparbergs län anställde 60 Bil.
M 5 lill Kongl. Majlis Nåd.
Landtmätares utaf Kongl.
Maj:ts dervarande Befallningshafvande med eget yttrande af den 15 sistlidne Mars insända ansökning om förhöjning i deras arfvoden, och dels af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Norrbottens län underdåniga framställning af den 8 derpåföljande
April om beredande af ökade anslag för afvittringens fortskyndande inom länet, — Ofverdirektören, under tillkännagifvande att från Gefleborgs och Jemtlands län, der afvittringarne äro nära fullbordade, några yttranden hvarken blifvit äskade eller inkommit, i omförmälde hänseenden afgifvit underdånigt utlåtande och förslag, med bifogande af samtliga deruti åberopade handlingar — — — — — — — — — — — — — — — — Utaf ofvanberörde handlingar inhemtades hufvudsakligen, beträffande a) Stora Kopparbergs län: att, i anseende till de vid storskiftesverket anställde Landtmätarens mödosamma, helsoförstörande och kostsamma tjenstgöring, samt med hänsigt till de numera ökade lefnadskostnaderne, flere af desse hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om den förbättring i deras atlöningsvilkor att, med bibehållen rättighet att, såsom hittills, genom flit och ansträngning kunna, medelst arbete utöfver det för årsarfvodets tillgodonjutande bestämda, förvärfva sig en särskild inkomst af högst 300 R:dr för året, det årliga arfvodet, som för ett faststäldt visst belopp af arbete nu utgår med 700
R:dr till de i tjensten äldre och med 550 K:dr till de yngre Landtmätarne, måtte förhöjas till 1,000
B:dr för de äldre och 800 R:dr, allt Banko, för de yngre Landtmätarne; å hvilken underdåniga anhållan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med vitsordande af de begärda arfvodes-förhöjningarnes behöflighet, i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall, med hemställan tillika att Styresmannen vid Storskiftesverket jemväl måtte i nåder förunnas en lämplig förhöjning i det arfvode af 1,800 B:dr han nu åtnjuter, hvilken förhöjning Kongl. Maj:tS Befallningshafvande föreslagit till 333 ll:dr 16 sk.