Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid det af Statskontoret upplysta förhållande, att den spanmål, som inbegripes under lönerna för dylika äldre, före år 1841 utnämnde löntagare, nu utgör 15,535,8 kub.kfot eller 2,466 tunnor, skulle således till omförmälda spanmålsersättning, under antagande, att den vid sednaste riksdag skedda lönereglering blefve definitivt fastställd eller i det väsendtligaste oförändrad, erfordras ett anslag i jemnt tal af 8,000
R:dr eller 6,000 B:dr mindre, än å nu gällande stat är för ändamålet anvisadt.
Vidare har Kongl. Maj:t bemställt, att den under allmänna indragningsstaten uppförda indelta spanmål, 163 kubikfot 1 kanna, måtte minskas med 24 kubikfot 3 kannor, utgörande indragna fjerdingsmanslöner m. m., äfvensom att värdet af dessa 24 kubikfot 3 kannor mätte här beräknas till 49 R:dr eller samma belopp, hvartill de vid inkomstberäkningen blifvit uppskattade.
Beträffande Kongl. Maj:ts förstberörda nådiga framställning, tillstyrker Utskottet, att för de tjenstemän, hvilka äro berättigade till spanmålstillökning utöfver det i staterna beräknade piis af 7 R:dr Banko, denna tillökning måtte för hvarje tunna under lönerna beräknad spanmål bestämmas' till 3 R:dr 25 öre; varande de omförmälda minskningarne i allmänna indragningsstatens anslag iakttagna derigenom, att Utskottet, på sätt närlagda tabell, litt. A., närmare utvisar, såsom grund för beräkningen af samma anslag antagit det belopp, hvarmed det enligt sednast afslutade (1861 års) Rikshufvudbok verkligen utgått; och kommer detta anslag, i följd af de utaf Utskottet nu tillstyrkta nya anvisningar, 70,468 R:dr 50 öre (se Tab. litt.
B), att uppgå till en summa af 737,004 R:dr 42 öre, eller 63,580 R:dr utöfver hvad nu gällande Riks-stat för allmänna indragningsstaten upptager. 106:o.
Slutligen får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer må medgifva, att, vid den nya Riks-statens upprättande, allmänna indragningsstatens förslags-anslag får jemkas i den mån, som blifver erforderligt för att lill jemnade belopp bringa Riks-statens slutsummor i afseende å så väl penningar som indelta räntor samt indelt och oindelt spanmål.
Reservationer; Vid Usta punkten: (angående anslag till Kongl.
Theaterns och Hofkapellets pensionskassor. ) a) Af Friherre af Ugglas, Gustaf: »Sedan, på grund: af Rikets Ständers af Kongl.
Maj:t gillade framställning Kongl.
Theaterns pensionskassor gått i mistning af en in - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) komst, som varit den genom åtskilliga Kongl. Bref tillförsäkrad, har jag ansett vanlig billighet och rättvisa kräfva att Rikets Ständer beredde pensionskassorna ersättning för den förlast, som de sålunda genom Rikets Ständers beslut lidit.
Denna ersättning har dock synts mig lämpligast kunna lemnäs genom att med erforderligt belopp höja anslaget till Kongl. Theatern, men då sådant numera svårligen kan ske, och uppförande på allmän indragningsstat af bidrag till pensionen åt Kongl. Theaterns och Hofkapellets sujetter måhända kan för framtiden grundlägga anspråk, som väckt betänkligheter, har jag, för att åtminstone för den närmaste framtiden afhjelpa behofvet, velat föreslå, att Rikets Ständer på 9:de Hufvudtiteln ställa till Kongl. Maj:ts förfogande ett anslag af 18,000 R:dr, för att under instundande statsregleringsperiod med 6,000
R:dr årligen anvisas såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor.
Uti hvilken reservation Herr Grefve Cronstedt, Fr., instämt. b) Af Herrar Sandels, L. G., von Francken, G. IF. och af Wåhlberg, G., Biskop Annerstedt, Professor Selander, Doktorerne Arrhenius och Söderberg, Kontraktsprosten Tegnér och Prosten Ljunggren.
Vid 9:de punkten: (angående ifrågaställd förändring i afseende å pensionsvilkoren för dem, som före 1856—1858 årens pensionsreglering undfått afsked.) a) Af Herr von Francken, G. W.: »Utskottet har här hemställt att motionärerues samtliga framställningar måtte lemnäs utan afseende.
Hvad vidkommer det skäl: att Rikets sednast församlade
Ständer afslagit den begärda pensionslikställigheten, så torde detta motiv, af erfarenheten bevisas föga tillfredsställande, i thy att väl högst få frågor, — om eljest någon — af mera påfallande billighet eller vigt som vid den ena riksdagen, af en eller annan orsak, blifvit afslagna eller undanskjutna till framtiden, fått hvila längre än tiil följande riksmöte, innan de åter upptagits, ja till och med flera gånger, intill dess de rättvisa eller magtpåliggande reklamationerna lyckats göra sig gällande.
Hvad åter beträffar den »ökade betydliga utgift för Staten, som utgjorde förnämsta anledningen till nyssnämnda afslag, så säger Herr von Krusenstjerna i sin motion, enligt min tanke, ganska rigtigt, »att det billiga och rätta, ej bör stå tillbaka för financiela skäl och dels, att detta anslag icke skulle blifva ständigt fortfarande, utan årligen förminskas och inom få statsregleringsperioder alldeles försvinna.» 1 fråga om nuvarande Stats-Utskotts åsigt: »att det synes mindre lämpligt att hvarken höja eller minska redan beviljade pensioner,» så torde det tillåtas mig erinra om, hvad ilerfaldiga våra riksdagars förhandlingar, likasom bruket och bestämmelserna inom alla de
Europeiska civiliserade länder om hvilka jag något kunnat erfara, ådagalägga: nemligen att löner och pensioner ökas eller minskas i mån af lefnadskost naden - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153. (fortsättning.) 17 naden och samhällsförhållandenas kraf.
Sålunda har man i vårt land, och just på dessa grunder, flera gånger, och sednast vid 1858 års riksdag ansett af nödvändighet och billighet förestafvadt att öka såväl löner som pensioner, ehuru dessa ännu, enligt min åsigt, äro, åtminstone i vissa grader, ganska knappa och ingalunda motsvarande de likställde embets- och tjenstemäns inom andra länder.
Det torde väl knappt kunna nekas vara med rättvisan öfverensstämmande att de, som tjenat under mindre gynnsamma löneförhållanden, borde på sin ålderdom vara lika berättigade till Statens omvårdnad och understöd som deras yngre mera gynnade kamrater inom samma grader, och att såväl föregående Stats-Utskott som
Ständer i sjelfva verket gillat denna åsigt, ådagalägges enligt min förmening derigenom att, för så vidt jag vet, ingen förnekat billigheten i detta redan 1858 framställda yrkande, ehuru man af förenämnda ekonomiska skäl lemnat detsamma utan afseende.
För min del, tror jag det af en Stat vara hvarken värdigt eller klokt, att för blott en temporär utgifts skuld, som dessutom snart sagdt stundeligen förminskas, icke skifta lika rätt emellan dem, som inom samma tjenstegrader lika redligt och väl uppfyllt sina åligganden mot fosterlandet; helst när, såsom nuvarande Stats-Utskotts utlåtande N:o 150 utvisar, ett betydligt öfverskott finnes å såväl de till Stats-kontoret, som till Riksgälds-kontoret ingående statsmedel.
Herr von Krusenstjerna har, i sin motion angående fyllnadspensioners tilldelande åt militäre embets- och tjenstemän, med stöd af de utdrag han i Arméens pensionskassa gjort, beräknat den erforderliga årliga summan till 80,000 R:dr.
Hvad de civile embets- och tjenstemännen beträffar hafva af motionärerne ej någon beräkning, som man kan stödja sig uppå, blifvit gjord.
På grund af hvad jag nu anfört får jag vördsammast anhålla att Rikets Ständer, med afslag å Stats-Utskottets hemställan, behagade besluta att: l:o under nästa statsregleringsperiod bevilja en årlig summa af 80,000 R:dr till förhöjande af pensionerna för de embets- och tjenstemän af Arméen, som före den 9 Februari 1858 tagit afsked, till likhet med pensionerna för dem, som erhållit afsked efter denna dag; 2:o ingå till Kongl. Majit med underdånig anhållan att Kongl. Majit, efter infordrade upplysningar, behagade till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition rörande den summa, som erfordras till likställighet i pensionerna för de civile embets- och tjenstemän, hvilka tagit afsked före och efter år 1858.»
Och har Herr af Dalström, G. J., instämt i denna reservation. b) Af Herr Blomstedt, C. R.
Vid hvilka deltagit i krig.) Bi/u till K.
St. Prot. 1862 & 1863.
4 Samt. 1 Afd. 3 Band. 10 Haft. 3 18 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) a) emot första morn.: af Herrar von Francken, G. W., Törnebladh, Gust., och af Dalström, G. J. b) emot andra morn.: af Friherre af Ugglas, Gustaf. Vid S5:te punkten: (angående den för Regements-läkaren Fr.
Bågenholm föreslagna pension.)
Af Doktor Arrhenius, som ansett Kongl. Maj:ts nådiga Proposition härutinnan böra bifallas.
Vid 35:te punkten: (angående Slotts-proviantmästaren, Kapitenen Borghs pensionering.
) Af Herrar Sandels, L. G., och von Francken, G. TF., samt Doktor Arrhenius, hvilka yrkat att Kongl. Majits nådiga framställning i afseende å denna pension måtte godkännas; hvarjemte Herr Törnebladh, Gust., anmält att han ej närvarit i Utskottet, då nämnda pensionsfråga derstädes afgjordes.
Vid 36:te punkten: (angående Kammarrättsrådet Printzenskölds pensionering.)
Af Herrar Sandels, L. G., och von Francken, G. W., Professor Selander och Doktor Arrhenius.
Vid 37:de punkten: (angående pension för Biskop Bergman.) a) Af Herr von Francken, G. W., som ansett pensionsbeloppet böra, på sätt Kongl. Maj:t äskat, bestämmas till 6,000 R:dr. b) Af Riksdagsfullmägtigen G.
Bjerkander från Skaraborgs län: »Utskottets genom omröstning fattade beslut att föreslå pension af 6,000 R:dr åt Biskop Bergman, har jag icke ansett mig böra biträda.
Hittills har, mig veterligen, aldrig någon Biskop varit synlig i den långa raden af pensionärer å 9:de Hufvudtiteln, och jag tror derföre att man bör besinna sig mer än en gång innan man beträder denna bana, ty skulle detta Utskottets förslag nu af Ständerna bifallas, så är dermed dörren öppnad för hvilken som helst af det Högvördiga Ståndet, som anser det beqvämare att nedlägga embetet och erhålla af Staten |:delar af den innehafda lönen i pension, än att på gamla dagar sköta ett pastorat med eller utan biträde, och desse kunna vara ganska många.
Man yttrade visserligen inom Utskottet, att detta blott skulle vara ett undantagsfall, och att någon ny väg derigenom icke skulle anses vara beträdd, men man hann icke längre än till 70:de punkten innan man redan var färdig att taga det andra steget, genom beviljande af pension äfven åt en Biskopinna, hvilket dock på Afdelningen med goda skäl blifvit afstyrkt.
Då jag dessutom är öfvertygad derom, att Hernösands stift icke är utsatt för någon våda om det fortfarande bibehåller sin Biskop, hvilken ännu har så mycket Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) 19 kropps- och själskrafter qvar att han tror sig om att deltaga i riksdagsförhandlingarne, äfven inom Banko-Utskottet, och Biskopen sjelf troligen är mera betjent med att bibehålla hela sin innehafvande lön än att utbyta den emot den nu föreslagna pensionen, så hemställer jag vördsamt, att hvad Stats-Utskottet här föreslagit måtte af Rikets Ständer afslås.»
Vid 53:dje punkten: (angående ifrågaställd pensionsförhöjning åt Grefve A. E. von Rosen.)
Af Herr von Francken, G. TU.: »Stats-Utskottet har ej ansett sig kunna hos Rikets Ständer förorda det af Friherre Cederström föreslagna årliga tilläggsbelopp af 2,000 R:dr R:mt å den Öfversten m. m.
Grefve A. E. von Rosen vid 1853 och 1854 års riksdag beviljade pension af 3,000 R:dr R:mt; på den grund att Rikets Ständer redan beviljat Grefve von Rosen pension till ett ej obetydligt belopp.
I motsats mot Utskottet, ej anseende den redan beviljade pensionen så särdeles betydlig, har jag ej kunnat biträda detta beslut. 1 sin motion har Friherre Cederström framhållet den, i min tanke, ganska rig— tiga åsigten: att om man, när Ständerna åt Grefve von Rosen anslogo dess nu egande pension, hade kunnat förutse den snart derefter inträffade prisstegring å lifsförnöden— heter och deraf följande förhöjning af embets- och tjenstemäns löner, så hade troligen äfven han, ifrån början, fått åtnjuta ett högre pensionsbelopp; äfven har Friherre Cederström vitsordat huru mycket nit, tålamod och ihärdighet, som Grefve von Rosen haft för att till införande af jernvägar i vårt land omstämma den allmänna opinionen, hvilken under en längre tid dels fruktade svårigheterna och kostnaderna derföre, dels bearbetades i motsatt rigtning genom omdömen af landets mest inflytelserika och ansedde män, så inom som utom representationen.
Det torde vara temligen allmänt erkändt, att utan dessa Grefve von Rosens oförtröttade bemödanden vårt land troligen i flera år skulle dröjt att tillgodogöra sig denna nutidens stora och allmänt gagnande uppfinning.
Oafsedt Grefve von Rosens förtjenster om jernvägarne, har han på flerfaldiga andra sätt främjat vår national-industri och deribland som styresman för Motala mekaniska verkstad, samt genom deltagande i anläggandet af den mekaniska verkstaden i Nyköping, hvarest, redan under första året, ångbåtar bygdes.
Åt många af våra i sednare tider utmärkta ingeniörer har han, i begynnelsen af deras bana, såväl hemma, som i synnerhet i utlandet, lyckats bereda anställning och utbildning, hvarför han äfven, vid sin hemkomst till fäderneslandet år 1846, af dem rönte offentligt erkännande.
Vid Flottans mekaniska korps har han aldrig uppburit någon lön eller något arfvode, ehuru han gagnat vår Flotta, både genom sin verksamhet för införande af propeller-systemet och andra med sjövetenskapen gemenskap egande uppfinningar.
Siats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
Huru mången har icke efter en vida mindre gagnande verksamhet, än den af hvilken jag nu tillåtit mig att anföra några drag, lyckats erhålla en indrägtig tjenst, — lemnande högre inkomst än den nu af Grefve von Rosen innehafvande pensionen, — och detta ej sällan med bibehållande, derjemte, af sin militära pension.
Man uppskattar ej alltid, sedan målet väl är vunnet, svårigheten att genomdrifva en princip och de individuela uppoffringar af alla slag, som derföre varit af nöden.
Med anledning af hvad jag nu anfört och med fästadt afseende derjemte å det sätt hvarpå Grefve von Rosen ansett sig böra använda den honom redan beviljade pension — jag tror mig ej träda grannlagenheten för nära, då jag säger att större delen blifvit använd att honorera förbindelser, åsamkade under de första bistra jernvägstiderna — får jag vördsammast anhålla att Rikets Ständer, med afslag å Statsutskottets hemställan, behagade bifalla Friherre Cederströms motion: »Att medelst ett ärligt tilläggningsbelopp af 2,000 R:dr R:mt, från och med år 1863, höja den åt Öfversten m. m.
Herr Grefve Adolf Eugéne von Rosen — såsom en gärd af högaktning för dess förtjenstfulla verksamhet i afseende å jernvägars befrämjande i vårt land — uppå stadgade vilkor och grunder, förunnade pension till en summa å 5,000 R:dr R:mt om året.»
Häri instämde Herr af Dalström, G. J.
Vid 55:te punkten: (angående Regements-Iäkaren C. A. Opphoff beviljad pension.)
Af vice Talmannen Anders Eriksson samt Riksdagsfullmäktige Lars Rasmusson, Erik Ersson, G. Bjerkander, C. J. Svensén, P. Tjernlund, Nils Andersson, Johan Eriksson och P. O. Hörnfeldt, hvilka såsom gemensam reservation upptagit Utgiftsafdelningens förslag till utlåtande, som har följande lydelse: »Uti 9:de punkten af detta Utlåtande har, i anledning af särskilda vid innevarande riksdag framställda yrkanden, att de före 1856—1858 årens lönereglering på allmänna indragningsstaten förflyttade embets- och tjenstemän måtte tilläggas enahanda vilkor, som deras vederlikar efter denna tid erhållit, Utskottet, bland annat, yttrat det Utskottet, för sin del, anser olämpligt att åtgärder vidtagas vare sig för att höja eller minska af Rikets Ständer beviljade pensioner.
Vidhållande denna åsigt, hvilken i förevarande fall är fullt tillämplig, har Utskottet, då bifall till ofvanberörda motion utan tvifvel skulle framkalla ansökningar i enahanda syftning utaf andre tjenstemän, hvilka erhållit afsked med pension enligt förut gällande föreskrifter, ansett sig icke kunna understödja ifrågavarande framställning och hemställer derföre, att Herr Cederschiölds förevarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas.
» Vid 65:te punkten: (angående tillstyrkt pension åt förre Kamereraren Furstenhoff.) Af Riksdagsfullmägtigen G.
Bjerkander, som i denna fråga åberopat Utgifts afdel - Slats-Utskottels Utlåtande N:o 153 (Fortsättning,) 21 afdelningen så lydande yttrande: »Vid sistlidne riksdag, då, på sätt motionären jemväl erinrat, framställning gjordes i enahanda syftning, hade Stats-Utskottet, enär omförmälda diligens-inrättning, fastän med statsmedel understödd, blifvit genom ett bo» lag af enskilda personer tillvägabragdt och uppehållen samt Statsverket icke borde belastas med pensiors-understöd åt personer, som icke varit i Statens tjenst anställde eller i öfrigt gjort sig synnerligen förtjente af det allmänna, afstyrkt samma framställning; och har af enahanda skäl Utskottet äfven nu funnit sig förhindradt att till ifrågavarande motioner tillstyrka bifall.» Vid Af Riksdagsfullmägtigen G.
Bjerkander, som äfven i afseende på berörda pension upptagit
Utgifts-afdelningens förslag till utlåtande, af följande innehåll: »Erkännande framlidne Biskopen Heurlins förtjenster om det allmänna, har dock, vid det förhållande, att, enligt hvad upplyst blifvit, Enke-biskopinnan Heurlin vid nådårens slut ansetts ega en behållning af vid pass 12,000 R:dr, och hon följaktligen, åtminstone för närvarande, icke kan anses sakna tillgångar för en nödtorftig bergning, Utskottet icke kunnat berörda framställning understödja, hemställande alltså, att densamma icke må vinna Rikets Ständers bifall.»
Vid 71:sta punkten: (angående äskad pension åt Landshöfdingen Montgomerys enka.)
Af Herr von Francken, G. IV.
Vid 76:te punkten: (angående ifrågastäldt pensions-understöd åt Professoren Ågrens enka.)
Af Herrar von Francken, G. W. och af Dalström, G. J.
Vid 95:te punkten: (angående begärdt pensions-understöd för tillförordnade andre Landtmätaren Björkgrens enka.)
Af Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län: »Att aflidne tillförordnade andre Landtmätaren L.
Björkgren icke i Statens tjenst gagnat det allmänna kan så tillvida vara sannt, som väl icke någon af våra landtmätare kan sägas vara Statens tjensteman; men origtigt i så måtto, som hans embetsverksamhet såsom skif— tesförrättare ovilkorligen varit det allmänna till gagn, så vida man nemligen icke vill bestrida att våra skiftes-landtmätare och justerare i allmänhet icke gagna fäderneslandet.
Af de för Utskottet tillgängliga handlingarne är ådagalagt, att, efter det Björkgren år 1822 tagit examen, han under åren 1822, 1823 och 1824 biträdt med landtmäterigöromål inom Upsala län, 1823 jemväl förordnad att som medhjelpare verkställa storskiftesdelning.
Förordnades 1825 till vice Kommissionslandtmätare i Bill. till /« Ht.
Prat. 1862 & 1803. 4 Sami. 1 Åfd. 3 Band. 10 Haft. 4 22 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 158.
Calmar län och 1826 att verkställa enskiftesdelningar i samma län.
Utnämndes 1828 till Kommissionslandtmätare, samt förordnades 1840 att förestå andre landt— mätaretjensten i Calmar län, hvilken tjenst han utan någon andel i lönen innehade till år 1848.
Björkgren var född 1799 och dog 1833, efterlemnande enkan och fem oförsörjda barn i torftiga omständigheter.
Att enkan Björkgren fortfarande befinner sig i knappa vilkor och är sjuklig, har medelst vederbörande pastors-betyg blifvit ådagalagdt.
Att Rikets Stäuder under likartade omständigheter ömmat för nöden och fattigdomen derom bära föregående riksdagars anordningar vittnesbörd.
Vid sista riksdagen t. ex. beviljades åt Distrikt-läkaren Ekegrens enka en pension af 300 R:dr årligen, oaktadt Ekegren icke innehaft ordinarie beställning i Statens tjenst.
Likaså erhöll enkan efter Språkläraren Carlstedt en pension af 200 R:dr, ehuru Carlstedt endast en kort tid varit i tjenst vid allmänt läroverk.
Att Kommissions-landtmätare icke undandragas Statens hjelp har Stats-Utskottet visat, då Kommissions-landtmätaren Toll blifvit, å allmänna indragningsstaten uppförd med en årlig pension af 600 R:dr.
Utskottet har tillstyrkt 300 R:dr i pension åt Biskop Heurlins enka, oaktadt henne tillkommer ett större pensionsbelopp från annan fond. -—
Månne det då ej vore skäl att bevilja ett ringa belopp åt en tjenstemans enka, hvars man under hela sin tid icke åtnjutit ett öre i lön af Staten?
Jag hemställer derföre vördsamt, att Rikets Ständer täcktes bevilja enkan efter tillförordnade andre Landtmätaren L.
Björkgren, Anna Karin Björkgren, född Bodin, en årlig pension af 200 R:dr.»
Vid 100:de punkten: Af Doktor Söderberg: »Med hänvisande på de motiver jag i min motion N:o 137 andragit såsom stöd för mitt yrkande, att den pension, stor 375 R:dr, som aflidne Konrektorn J. E.
Lyths nu med döden afgångna enka under sitt enkestånd af Statsverket åtnjöt, måtte på hennes 3:ne ännu minderåriga efterlefvunde barn öfverflyttus, år jag såsom min reservation upptaga det af Utgifts-afdelningen i saken, för sin del, attade beslut: »att Rikets Ständer måtte å allmänna indragningsstaten för de fyra nästkommande åren anvisa ett årligt belopp af 375 R:dr att utgå till aflidne Konrektorn Lyths ofvanbemäida tre barn.» 1 denna reservation hafva instämt Herrar von Francken, G. W. och Blomstedt, C. B., Doktor Lindgren samt Kontraktsprosten 7 egnér.
A. Ii Hör till Siats- Utskottets Utlåtande, år 1862—1863, N:o 153.
Tabell öfver Riks-Statens 1861 års Riks-stat anslår: Penningar.
R:dr 91,285 50 ö.
Värde förslagsvis å 2 R:dr kubik- foten.
K: dr 70,21950 193,058 46,295 37,710 98 7,500|- kub.-f k:r R:dr kub.-f. k:r R:dr 24,713! 349,426 Summa Riksmynt.
R:dr 91,285 70,219 60 Pensions- och In A) Pensions Civil-statens Pensions-kassa:
Pensions-staten för Civile em Dito för deras en Ersättning för mistade löneDito för nådårs- och sparingar 50 Årméens Pensions-kassa:
Pensions-staten för Militäre der-officerares enkor och Ersättning för mistade löneDito för nådårs- och sparingar 242,485 58 46,295 37,710 7,500 S:gr| 446,068)981 -|24,713| 3|49,426|60| 495,495)58 Transport! 446,068|98j 1 | —124,713! 3|49,426;60| 495,495)58 Wadstena Krigsmanshus-kassa Amiraiitets-Krigsmans-kassan:
Förra anslaget under denna Ersättning för mistade löneDito för nådårs- oell sparingar Invalidlius-fonden:
Ersättning för hemmansräntor
För ölesserade Öfver- och Under - 3 iionde Hafvud-Titel. dragnings-Staterne.
Staten. bets-och tjenstemän... 37,500 kor och omyndiga barn 45,000 innehållningar 2,245 begrafningshjelps-be 6,540: 50. embete och tjenstemäns samt
Un barn 37,500: — innehållningar 4,639: 50. begrafning8hjelps - be 28,080: — titel 43,100: — innehållningar 615: — begrafningshjelps-be 2,580: — och arrenden, Förslag s-anslag ... officerare, Beservations-anslag S:gr Förslag till blifvande Riks-stat: Penningar.
R:dr 91,285 50 70,219 50 193,058 98 Transport 46,295 37,710 — | 7,500|— R:dr ö.
Värde Värde å förslagsvis 2 Li:dr Mått.
å 2 R:dr kubik- kubik- foten. foten. kub.-f. 446,068198| 446,068|98| k:r li:dr Oiadelt.
Summa Riksmynt. kub.-f. k:r 24,713 24,713 3 49,426 R;dr 49,426 -|24,713| 3149,426
R:dr 60 60 91,285 70,219 242,485 50 50 58 46,295 37,710 7,500 495,495 60| 495,495 58 58 4 1861 års Ribs-stat anslår: Penningar.
R:dr 446,068 667,402 Summa 1,113,471 25 Indelta Räntor enligt marke - pa förslag.
R:dr 5,598 35 Spanmål.
Mått. kub.-f. 163 Värde k 2 R:dr kubikfoten.
R:dr 326 Oindelt.
Mått. kub.-f. jk:r 24,713! 3 48: 8 Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten.
R:dr 49,426 97 5,598 35 163 326 20 24,762 Summa Riksmynt.
R:dr 495,495 673,424 58 42 1 49,524 20 L. 168,920 6) Allmänna In
För diverse föremål, Förslags-an Penningar:
Af det anslagna beloppet har, Riks-hufvudbok utgått endast Tillkommer: Ny anvisning, se Tab. Litt.
B men, för jemnande af Hufvudsumma afdragas Indelta Räntor efter markegång Värde, enligt 1861 års Rikssom, för jemnande af Indelta förslagsvärde i den nya nu ökas med Indelt Spanmål:
Enligt 1861 års Riks-hufvud ges 134 hvartill lägges, för jemnande af Indelta spanmålen i den nya Riks Staten Tillhopa 134 derå förslagsvärdet, ä 2 R:dr Oindelt Spanmål:
Enligt 1861 års Riks-hufvud ges — 31 hvarifrån af dr ages, för jemnande af Oindelta spanmålen i den nya Riks-Staten 1 Återstå 29 derå förslagsvärdet, å 2 R:dr Anm.
Tillökningen å HufvudRiksmynt.
5 . dragnings-Statcn. slag:
Förslag till blifvande Riks-stat: Penningar.