Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
- c^p — N:O 2 3 A.
Strykjern bur man skura med fmt pulvriserad trippel, hvar gång jernen användts, samt sedan slå något gammalt ylle om hvarje och förvara dem P Ä fuktfritt ställe.
Innan de åter begagnas, böra de gnidas med litet vax och äfvensä allt emellan under stryk- ningen.
N:O 2 3 B. Strykugncn bor ej gnidas med blyerts, ty då svärtar den ifrån sig; endast torkas väl och aktas for fukt.
L., B. W. Göteborgska m. fl.
N:O 2 5 a. Potatiskorf.
6 skalp, svinkött och 6 S K A L P, kalfkött hackas fint; 6 SKALP, kokad potatis skalas och rifves, ELÅ den är kall; G SKALP, spickfiäsk skares i tärningar.
Alltsammans blandas med en kanna uppkokt, kallnad mjölk, ett hälft qvarter sherry och arbe- tas SÅ en qvarts timme, samt stoppas sedan — ej för hårdt — i raka skinn.
Sedan läg- ger man korfvarne i klar sillake under 12 timmar, hvarefter de uppläggas fur att af- rinna, samt rökas i knappt TOLF timmar.
Efter ett par dagar är korfven färdig att an- vändas, då den skares i rätt tjocka skifvor och bräckes i en med något smör bestruken tackjerns-panna.
Denna korfsort bör ej spa- ras allt för länge.
(S v a r till n:r 4 1 i I d u n n:r 2 3.)
H ä l e n stickas s å s o m v a n l i g t, m e n i h v a r j e a f v i g t h v a r f stickas h v a r a n n a n m a s k a o c h h v a r a n n a n m a s k a aflyftes.
Man k a n tillse att å följande afviga h v a r f f ö r e g å e n d e h v a r f s aflyftade m a - s k o r stickas, så u p p s t å r en fin r u t n i n g å hälen.
G e n o m detta e n k l a förfa- ringssätt b l i r en stark o c h v a c k e r häl.
o c h H.
TILLÅTNA.
hand, om hon efter hvarje tvättning gnider händerna med glycerin, blandad med hälften rosenvatten.
Fru C. fr. B. låter källaren stå s t ä n g d ett p a r t i m - m a r, hvarefter m a n åter Öppnar alla g l u g g a r o c h d ö r r a r, så att c h l o r g a s e n far d u n s t a ut.
Sedan bortsopar man m ö g l e t från g o l f o c h v ä g g a r.
Fuktiga källare befrias g e n o m detta b e h a n d - lingssätt från all fuktig o c h u n k e n l u k t och, e m e d a n c h l o r g a s e n d ö d a r allt o r - g a n i s k t lif, u p p h ä f v a s äfven m ö j l i g e n pågående förmultningsprocesser.
E — n ÄRO TJENSTSÖKANDE RÖR D A M E R N A S S. Läkareråd.
Ch — e D — g.
Då orsaken till er hufvudvärk ej synes ligga i ert allmänna tillstånd, så vilja vi råda er att försöka, att strax, när hufvud- värken börjar, taga in två matskedar af en lösning af 10 delar antipyrin i 150 delar vat- ten (med litet socker).
Fåi ni ej häraf lin- dring kan ni försöka de medel, som tillrådts Isabella i n:o 3.
Fina W..
Ett lindrigare operativt in- grepp vore möjligen önskvärdt.
Använd emel- lertid en tid bortåt följande salva: 2 delar ichtyol och 3 delar zinkoxid pä 20 delar vase- lin.
Denna guides in 3 gånger dagligen och bör ligga på äfven öfver natten.
N:O 4 1.
En bastant strumphäl erhålles, om man endast stickar hvarannan af de af- viga maskorna.
Det rätta hvarfvet stickas som vanligt.
Nästa afviga hvarf bör inan vara noga med att lyfta de maskor, man förra gängen stickade och tvärt om.
Tråden löper naturiigtvis på inre sidan.
Till sådana hälar behöfvas flera maskor än i vanliga, eme- dan hälarne vid stickningen krypa ihop och lätt blifva för små, då de ej motsvara sitt än- damål, ingår.
H o s d e flesta af Iduns a n n o n s o r e r erhålla tidningens läsarinnor x / i H3 » - s o o I.
&lt; Breflåda.
C D EO C D — i C O 53- 53 "
Göteborgska lemnar ett annat recept på potatiskorf, som af hennes bords- gäster varit särdeles omtyckt.
5 skalp, sal- tadt oxkött, 5 SKALP.
d:O bra fettblandadt fläskkött, 5 SKALP, finskuret fläsk samt 5 SKALP, rifna potatis, kokta ett par dagar förut.
De- gen knådas 1 timme med sju qvarter mjölk, uppkokad dagen förut, 5 lod salpeter och 13 lod salt, två stora muskotnötter och hvitpep- par.
Korfvarne sändas genast till rökning.
N:O 2 5 B.
H Å L L windbeutlarne i vann luft, t. ex. på spiseln, så att ej den kalla luften FÅR trycka ned dem strax vid uttagandet.
Fru G. fr. B. vid varuinköp billigare pris än andra, Q - CD E.
Har ej öfversättningen varit tryckt X 2 förut?
Det andra bidraget användes ej.
K — l E. Kalmar.
Då vi ej känna den öf- verenskomrnelse, som ni träffat med tidnin- gens utgifvare, kan ej Eder önskan uppfyl- las, förr än efter herr Hellbergs återkomst från utlandet i början af nästa månad.
Då torde ock Eder hemställan kunna tagas i öf- vervägande.
Vi gratulera till den lycka, som tchapeau Boulanger » skänkt Er.
Samma lycka 179 y CD TIOTAL S T A F V E L S E R BILDA E N RADER.
FÖR HT N:O 3 2.
Små sidenlappar kunna med för- del repas upp och kardas sedan tillsammans med ull, som spinnes fint.
Deral väfves både starkt, varmt och vackert tyg till hvardags- klädningar.
I PEN- FYRA ÖFVERSKJUTANDE STAFVELSER RÄKNAS LATTFÖRSTÅDDA FÖRKORTNINGAR ALLT, S O M FRANKERADE ELLER S I G N A T U R, INSÄNDANDE MINST SÅLUNDA SOM IDUN INKOMMANDE INSÄNDANDE GÅNGBARA k 25 öve » ALLA ALLA ANNONSENS ANNONSKOSTNADEN, RAD VELSER GERNA TYDLIGT A N N O N S N U M M E R Saftsås.
Ett hälft qvarter vatten kokas upp med några skedar socker; en half jumfru potatismjöl upplöst i ett hälft qvarter kallt vatten, vispas deri.
När såsen kokar, slås den upp att kallna; sedan blandas väl deri ett qvarter hallon-, klarbärs- eller körsbärs- saft.
Skulle det finnas skinn eller gryn i såsen silas den genom hårsikt.
N:O 3 1.
God knäck kokas på det sätt, att man tager socker, sirup och sot grädda, lika af hvar sort, samt lägger alltsammans i pan- nan på en gång och låter det koka, tills det blir hårdt.
Skuren sutinandel, sä mycket man behagar, ilägges på samma gång som det öfriga eller ock senare, hvilket man vill.
Knäck, kokad på detta sätt, blir ej vidbränd samt brukar bli fort kokad.
RUBRIKER tfjenstsö^ande och Lediga platser .. SOM Potatispudding.
Halfkokad potatis skalas, får kallna och rifves på groft rifjern; deraf tages ett hälft stop; 12 äggulor vispas i ett fat med 6 matskedar socker och litet stött bittermandel; deri blandas den rifna potati- sen och sedan iblandas ett hälft stop grädde.
De 12 ägghvitorna slås till hårdt skum och iröras sist, hvarefter massan LÄGGE3 i en la- gom stor form, som är smord liksom före- gående.
Puddingen insattes i lagom varm ugn att gräddas, tills den är något upphöjd, då den stjelpes upp, öfversockras och serve- ras med saftsås eller sylt.
N:O 3 0.
Gif hönsen en handfull linfru hvart jemte brända och stötta ben.
A. E — k.
l ä s a r i n n o r UPPMÄRKSAMMA N:O 2 8.
Sagogrynspudding.
Ett hälft skalp, hvita sagogryn tvättas med ' en visp i ett par varma vatten, hvilka hvarje gång afhällas genom en hårsikt, att ej grynen få medfölja.
En kanna god mjölk kokas upp med ett hälft lod kanel, ett och ett hälft lod stött bittermandel och 6 lod smör; grynen vispas försigtigt deri, att inga klimpar uppstå.
Gry- nen kokas under flitig omrörning, tills de äro klara; man aktar väl på, att de ej brännas vid.
Gröten slås upp att kallna, kanelstän- gerna borttagas och sedan - iröres ett fjerde- dels skalp, stött socker och 5 a 6 vispade ägg.
Massan blandas väl och slås i en la- gom stor form, som är väl smord med sam- manrörda 2 skedar smält smör och en rågad sked mjöl samt beströdd méd rifvebröd.
Pud- dingen gräddas i lagom varm ugn; dä den höjt sig, är den färdig samt kan efter några minuter stjelpas upp.
Ätes varm eller kall med saftsås eller sylt.
o så vida de hänvisa till resp. annonser i
I P&gt; I I Kl I U U IN Tidningen kostar endast en (I) krona för qvartalet, befordrlngsafgiften Inberäknad.
Annonser mottagas genom S. Gumaellus annonsbyrå tocn nos redaktionen till 2 6 öre pr 4-spaltig petitrad (
N Qust Q.
Folc^ers Bkonfargeri och KonsttYättning N:r 2 Kungsholmstorg N:r 2.
D n + i l r / i w e g e r i n g s g.
n:r 9 (JOÄ).
D l l t l K 6 F.
Drottninggatan n:r 8 1 C.
R Fotografering O O " ED utföres N y b r o 9 a l a n omsorgsfullt enligt nutidens Butik [315] fordringar.
Göteborg: n: r 2 8 B Kyrkogatan n:r 1 5.
Med största högaktning 2£ * 3 O " g.
CD p, « — h 5 (B u o som fröken Lilly.
Men att ånyo behandla ämnet!
Tack för det medsända bidraget.
Söder.
Den lilla skizzen kunde nog med litet omarbetning användas.
Men hvilka äro Edra anspråk?
G. Ström — a.
Mottaget och delvis an- vändt.
Tack för bidraget.
| Lill ' Mamma på G — n.
Helsningen framburen!
Vilma E — n.
Våra läsarinnor skulle helt säkert anse det ogranlaga, om vi införde Edert poem till tidningens ära.
Mottag emel- lertid värt hjertliga tack!
Rekommendera tidningen åt Edra väninnor.
Vilda Mina.
Shall användas.
• » Flere (?)
läsarinnors.
Fru Aug.
J„ B — a.
En märkvärdig begä- ran.
Svaret afsåg naturligtvis ins.
af frågan.
Nu är sommarvär- men här, dä hvarje hushåll behöfver ett I s s k å p.
De bästa isskåpen, tillverkade af Smålands kärn- furuplank, säljas i kommission till pris 20, 26, 30 ä 30 kr.
(De isskåp, som på andra ställen säljas till un- derpris, äro tillver- kade af Norrlands utskottsplank och äro derför af ringa var- iktighet.)
En god •ara är alltid billigast längden.
Innan I; öpen eder ett isskåp, så gå till Magasinet^ n:r 19 Biblioteksgatan, Stureplan, och sen på dessa.
Isskåpen sändas mot efterkraf.
Adress: E. Lundbäck, Stockholm.
[361] Innehållsförteckning " \ Tillkännagivanden.
— På rätt hylla.
— Flyg, svarta svan!
Råd och erin- ringar II.
— En sommarbild.
— Ett resäfventyr i Norge.
Vid Iduns andra pristäflan belönad med hedersamt om- nämnande.
A f Rama.
— Sigenargossen i Nor- den.
Poem efter E. Geibel af Jaques.
— Lite- ratur, — Eo lifsuppgift.
— Köi; et.
O De föräldrar och målsmän, h v i l k a vilja u n d e r nästa s k o l t e r m i n hafva sina barn i n a c k o r d e r a d e i S t o c k - h o l m i ett o r d e n t l i g t h e m, der m o d e r - lig o m v å r d n a d kan erhållas, t o r d e g o d - hetsfullt m e d d e l a sig m e d fru M. Zet- terberg, h v a r s adress u n d e r s o m m a r e n är G i m o B r u k.
Utmärkt goda rekom- m e n d a t i o n e r k u n n a erhållas.
[401] cl- tu 10 H LED / GA O För lig hushållerska samt för en stadgad, o r d e n t l i g k a m m a r p i g a, finnas platser l e d i g a n ä s t k o m m a n d e 2 4 o k t.
[396] - (G.
18181x2) " rf H- SO rf CD T3 h å r e t s färgiimg ".
Svart o c h brun p o m a d a n i g r i t i n e ä 1: 5 0 p r b u r k.
Hårrenovator a 3 kr.
och 1: 7 5 p r flaska.
DAGNY UTOIFVEN AF FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET.
HÄFTET.
FEMTE-SJETTE X INNEHALL:.
" Kan ej! "
O n h B.
En samvetshistioria.
Om samskolan.
Literatur: Anna Maria L e n n p n af Karl Warburg.
Anm. af Edw.
LuxJorss.
TVA paralclldramer af A. Ch.
Edgren-LeMier.
Anm. af B8aelde.
Nonny v. 8-ni.
Vkrfloden.
internationela qvinnokongr af.
F r h arbetsstugcmna.
Xivarjehands i qvinnofrågan.
Forts. från föra.
- P+ u.
FUrbunbts medlemmar kr.
{For Far icke qx$Uepnar - 4,m.
Fris pr.+årgång: ?&gt;,.
Riinte- och Kapital-Försäkringsanstalten i Stockholm emottager i helt Krontal penningar till beredande af Lifränta (nsion) d e r Kapital att lyftas pB .en vid u pgifven å l g r.
Kontoret N: r E Stora Ny atan, hål es öppet aga söckendags förr4Sdda arkl.
Il-12 ’ samt “ nsdagar 5-6 e. m.
För i Stockfiolm fosatta obemedlade ersoner, som in- sätta medel för att bereda lifränta, betalar &amp; sterlandska För- eningen förvaltningsaf ift samt för insatser, ej öfverstigande under ett år 50 Kr., Zfzqu procent såsom premium; hvarige- nom för hvarje sBlunda insatta 6 Kr.
6 yång b H uPu ‘ u d k o n t or: Malmtorgsgutan 5.
Fredrika-Bremer-Förbundets byrå är flyttad till 6 Malmtovgsgatan, i tr.
113 “ Kan ej! “ “ F .ag k a ~ z ej “ - modlös sii du ofta sagt, G Alär talet gälde kunskap eller wakt; N h fös.
din nästas sak, din egen lgcka Det höfdes dig att j h m i ledet rycka, Du drog dig undan med ett fegt: ” Ack nej!
Jag ville gerna, men j a g kan det ej. ” K a n s 7 ~ det ordet kostat mkngen tår, Kanske ditt hopp i lifvets w g a vår?
Din dröm om seger, fra ?ngång utan &amp; d a, Den bleknade f ö r alltid bort måhändu, Då rådlös inför ödets bud du stod Och szcckade: ” jag vill, ?neri har ej mod. “ Ej mod?
- Hvad blifver då din lott till slut?
Ej mod i lijvets kamp att hålla ut!
Ej mod till handling, ej till eftergifter, Ej häller mod för fredliga bedrifter?
Den är f ö r svag, den grund huarpå du står Du passar icke f ö r en tid som udr.
+- ” Jag vill ”, det ordet fordrar all din kraft, En insats a f ditt väsens märg och saft.
Det fordrar all dega spänstighet du eger, Din tro p å lifvet, p å det rättas seger.
V i k ej tillbaka, tiden ej förspill, Och clzc skall se: dzc kan om rätt du vill.
M ... e. Iingny.
114 Upprättelse.
I. tB \ et var tidigt på morgonen.
Fullkomlig stillhet rådde öfverallt i den lilla staden; endast i Agda Törnes modebutik vid bakgatan hade de redan länge varit uppe.
Gamla Martinson flyttade undan modellhattarna, som vor0 utstälda i butikens enda fönster och hindrade utsigten åt gatan.
Derpå såg hon iit med oroligt spanande blickar.
' Ser du till honom? "
frågade Agda Törne från rummet innanför butiken.
Hon var ifrigt sysselsatt med att stoffera en elegant fruntim- mershatt och var mycket missnöjd med gamla Martinson, som var sa orolig, att Agda rent af blef nervös - som om hon ej skulle behöfva hela sitt lugn just nu, då det gälde att fästa plymerna!
" Gud skydde oss! '
svarade den gamla bodfröken och drog sig försigtigt tillbaka mellan stäliningarna.
" Han kommer ej, och klockan är redan fem. "
" Seså, Martinson ", hördes iter Agdas lugna röst frAn det inre rummet, ' det är en hel timme qvar till dess tåget går.
Allting är j u packadt och klart, så han hinner nog.
Är han bara här half sex, s å.
Det blef tyst en liten stund, och Agda arbetade ifrigt vidare, men snart hörde hon hur Martinson åter började flytta hattarna.
" Martinson, människa! "
ropade hon då i vredesmod.
' Hon för- stör mina hattar.
Låt hon Harald komma, när han vill, och Iåt hat- tarna vara i fred, annars får jag göra om hela uppställningen. "
Gamla Martinson drog sig sårad tillbaka från fönstret och kom in till sin unga principal.
" Du är lugn, du ", sade hon ined försmädlig ton.
" Om det vore min bror som skulle fara till Amerika, så kunde jag inte vara som du. "
' Nenej. "
' Ja, tänk så besynnerliga ni ä '!
Harald går bort den sista afton han kan få vara i sitt gamla hem och sitter på källaren med sina vän- ner, så att han håller på att komma för sent till tåget. '
" Du kan väl förstå, att de vilja fira honom riktigt nu, sista gången. "
" Åh, de ha firat honom tillräckligt nu i många år, tycker jag, men denna sista afton åtminstone kunde han ha varit lieinma.
Inte skulle jag ha haft hjärta att vara borta då, det vet jag. "
115 ' Ja du, Martinson! '
" Och du, Agda, du bryr dig bestämdt inte häller om att han far.
Han är inte min bror, men jag kan inte sitta och sy, när jag vet, att han ska ' fara.
Ja, det är vii1 att inte alla äro lika mig.
För jag ä r dum, jag. '
' Prat! '
" Jo du, det vet jag, att jag är ', fortsatte den lilla torra varelsen .och strök bort en tar ur ögonvrån.
' För det är alltid dumt att inte vara kall och lugn och sansad.
Man ska ' inte ta ' sig af något.
Hvern tackar en för det!
Hvad behöfver jag bry mig om att Harald reser.
Jag ä r ju bara en främling här, fast jag varit i din och din mors tjenst i så många år.
Och hvad behöfver jag tänka på att han kommer för ' sent.
Jag kan ju sitta lika lugn som du.
Mig angår det ju inte. '
Agda Törne blickade upp Ined ett muntert leende.
Det var ändå så obeskrifligt lustigt, att Martinson talade orn att ta ' saken lugnt och sansadt.
" Försök! '
sade hon uppmuntrande.
' Nehej du, jag ämnar inte försöka, visst inte.
Ty du är bra, du Agda, förstås.
Du är lärd. '
' Åh, Martinson. "
' Har du ej gått igenom elementarskolan kanske, och har du ej läst och läst hvar ledig stund? "
Romaner!
" Jaha, men Iärd är du ändå, och du är snäll med, DS salig rådmanskan, din mor, kom i fattigdom, så satte du upp den här buti- ken och underhöll henne med ditt arbete.
Och du är dugtig att för- tjena pengar, och ingen kan sy sådana hattar som du.
Och din bror Harald har du haft mycket bekymmer med att underhålla och hjälpa, t y han har nu aldrig varit annat än en stackare.
Men, ser du, jag vill ej vara som du i alla fall. "
" Hvarför det d$? '
Agda hade så bridt, att hon knappt hade tid att följa med samtalet.
' Jo, för du har inte något hjärta ", förklarade Martinson hög- tidligt.
Agda Törne hade hört detta så många, många ganger förut, men nu måste hon ända kasta ifrån sig arbetet en stund och skratta.
Nej, inte hade hon något hjärta i den Martinsonska meningen, gudskelof, men sundt, praktiskt förstand och riktig hunger efter att göra nytta här i verlden.
Hon var en vacker, frisk och stark flicka, tjugoåtta år gammal ungefär, duglig och arbetslysten, sanit själfmedveten till den grad, att
116 det skulle varit obehagligt, om hon ej själf skämtat deröfver.
Hon in- gaf förtroende och trygghet, nien i hennes väsen saknades ännu den mildhet och ödmjukhet, som endast finnes hos dem, hvilka lärt att tvifla på egen kraft.
' Agda ', började Martinson ånyo.
' Hvad vill du? "
' Hvarför ska ' Harald resa till Amerika? '
' Ser du, Martinson, eftersom Harald inte vill arbeta, s i blir han häller aldrig något mer än extra i posten, och det är ingenting att lefva på, förstår du.
Nu har jag underhållit honom, alltsedan han var femton år.
Och, vet du, Martinson, lian är mycket dyr.
Hur många räkningar tror du inte jag får betala för honom, och hvad tror du inte det kostar att som lian sitta på värdshus qväll efter qväll?
Arbeta kan jag ej få honom att göra, och h3r har haii för öfrigt så många kam- rater, som aldrig lemna honom i fred.
Han börjar ju redan ztt se försupen ut, och han grtr förlorad, rent förlorad, om han får gå i en sådan här liten stad och bara slå dank.
Nej, Martinson, nu har han, ju i en välsignad stund fått lust att fara till Amerika, och resa skall han.
Derute blir det folk af honom, ty der måste han arbeta, om han eqj vill svälta ihjäl. '
Ack, hvad all denna sköna logik var bortkastad på gamla Mar- tinson!
" Hvarför kan han inte arbeta här? '
frågade hon.
4Du har väl sett hur det går rned det arbetet. "
" Ja, men hvarför skulle det då gå derute? '
' Jo, der blir han tvungen. '
' Ja, du är väl trött på honom, och det är vii1 för dig, att du har hjärta att låta honom fara, rigtigt väl.
Jag skulle ej kunna det. '
" Det är ej fråga om mig nu ', sade Agda Törne, " utan om att riidda honom. '
' Jaså ', sade Martinson och knep ihop läpparna ined ett retsamt uttryck af att vara tystad, inen ej öfvertygad.
Klockan hade nu skridit fram mot half sex.
Martinson hade un- der samtalet glömt sin oro.
Nu var det Agda, som gick till fönstret för att spana efter brodern.
Hon s i g ut efter honom med något hårdt och förbittradt i sitt ansigte.
Skulle verkligen detta afskedsgille, hvari han deltagit hela natten, räcka så länge, att han ej skulle hinna med tåget?
Nu då hon var så nära att bli af med honom, kände hon det som något outhärdligt att kanske nödgas lefva tillsammans med honom ännu en månad, tills nästa ångbåt skulle gå.
Hon förfärades själf öf- ver att hon e.j vidare tänkte p5 honom med slö likgiltighet.
Nej, lion
117 var ej i stånd att längre t8la att han kom hem drucken om nätterna och att han slösade bort alla hennes pengar.
Hon stampade otåligt i golfvet, men så drog hon ett lättande andetag.
Der kom han and&amp;.
Han trädde in i butiken med förfärlig brådska, snafvade öfver.
tröskeln, var blek af nattvak och högstämd af vin och afskedstal.
' Kan du tänka dig ", ropade han, ' att de ämnade supa mig full och f5 mig att glömma tiden, men jag smög mig ifrån dein så ledigt.
ser du.
Jag tror inte de märkte, att jag kilade.
Ahå, garnla Martis, har di1 kappsäckarna klara? '
Han var en liten karl, mycket mager och glåmig, med ' långa, ned- hängande rnustacher och små grå ögon, der det hvita var blodsprängdi och oklart.
Om det ej varit för de många små muntra rynkorna vid ögonen, skulle man tagit honom för en melankoliker.
Agda stod och såg på honom, som om han varit långt.
borta, och hon kunde ej låta bli att undra på hvad en annan syster, en, som ä1- skade sin bror, skulle ha kant, om hon sett honom komma in så der litet påstruken och litet gråtmild af ruset, nu då de skulle skiljas för alltid.
Hon för sin del tog ingen anstöt deraf.
' Det är tid på att du ger dig i väg ', sade hon.
Han plirade med ögonen utomordentligt listigt.
' Riktigt ', svarade han, ' det är tid på att jag far.
Skönaste sy- ster, tiden är koinmen att skiljas.
Äh, du inin dygdiga, arbetsamma, sköna, förståndiga syster, tror du, att jag i den nya verlderi skall finna din like? '
Martinson kom nu in med hans resniössa och kapprock.
Hon satte dem på honom, under det han fortfor att deklamera för Agda.
" Uppoffrande varelse! '
sade lian.
" Jag, din bror, säger dig, att du skall få din lön.
Någon skall komma, som bedåras af denna stolta, smidiga växt, denna mörkkrusiga lugg, dessa strålande, blå ögon.
Någon skall komma, säger jag dig. '
Agda svarade intet.
Hon gjorde endast tecken åt Martinson att skynda.
' Och äfven du, Martis ', utbrast han och bredde sina armar öf- ver henne, medan hon knäppte ihop hans kapprock, ' äfven dig vänta drömda lyckodagar. '
' Ah, tyst han! "
' Dina ' Blåsippor ' skola bli tryck ta, Martis.
Hör en försvinnandes röst, du gamla qvinna!
Akademien väntar dig. '
' Harald, du är tvungen att gå nu ', sade Agda.
' Martinson föl- jer dig ner till stationen. '
Han blef plötsligt allvarsam, tog ett par steg frain mot sin syster,
118 hvarvid han bet ihop tänderna under bemödandet att git stadigt.
Han ämnade synbarligen säga något rörande eller omfamna henne, men af- stod derifrån, då han såg in i hennes kalla, afvisande ögon.
Han räckte henne endast handen och sade: ' Adjö, Agda! '
" Adjö, Harald ", sade hon, och dermed var afskedet öfver.
' Och du, gatnla Martis, fö1.jer med till stationen? "
" Ja, jag gör väl det ", svarade Martinson tämligen torrt.
" Ja, SA, få vi ta ' ett rörande farväl der då. "
' Ja, vi fil det. "
Martinson var så indignerad öfver hans uppträdande, att ej ens hon hade en tår för honom.
Han uppfattade klart hennes misstämning och njöt deraf.
" Älskad på gatan, hatad i hemmet ", sade han och slank ut ge- nom dörren.
Agda hade knappt flyttat sig från sin plats vid fönstret.
Hon stod qvar der, dit han gick förbi.
Han såg henne och knackade p&amp; r ii t an.
" Lycka till! "
" Till hvad? "
" Att bli af med mig.
Präktig affär! '
Hon log spotskt.
Hade han lust att inbilla sig, att det var för att blifva af med honom, som hon lät honom resa, så hvarför inte?
Men som hon nyss sade gamla Martinson, det var den enda räddnin- gen för honom själf; nien hur skulle han kunna begripa det!
* * * Det var på qvällen den dag Harald rest.
I Agdas rum in- nanför butikeri firades den bortfarnes minne med en splendid tillställ- ning.
Gamla Martinson var visserligen den enda gästen, men hon njöt så mycket mera af vinet, frukten, tårtorna och konfekten.
Hon satt alldeles tyst, åt och drack och strålade af belåtenhet.
Agda Törne rörde hvarken vinet eller sötsakerna.
Hon halflåg i sin mors gamla länstol, höll fötterna på en annan stol och händerna bakom hufvudet.
Hon tog sig präktigt ut och var själfsvåldigt yster och uppsluppen.
Hon pratade oupphörligt om sina framtidsplaner och om sig själf.
Gamla Martinson hörde p l henne med en beundrande min.
' Ser du, Martinson, det är ju ej så mycket att vara hattsömmer- ska, men om man är ärelysten och har pengar - och nu när Harald är borta, får jag snart godt, riktigt godt om pengar - så kan man ändå förmå stora ting.
Till en början utvidga vi nu affären här, du,
119 och flytta från vår gamla ruskiga butik till den nya i Lundbergska hu- set vid torget.
Har du sett den butiken, Martinson?
Den har två ko- lossala fönster åt gatan, och derinne är det bara speglar och niessing och ek, hvart man ser; gammal ek, du Martinson, som är så modern nu!
Visserligen skulle jag tyckt inera om päronträ, men det är en småsak.
I de der fönsterna skola vi ha en utställning, du Martis, af idel karaktäristiska hattar, hattar, som uttrycka något: koketteri eller blygsamhet eller intelligens eller något annat.
Ser du, Martinson ", här- vid reste hon sig något, inlade allvar i tonen och- sträckte högtidligt ut armen mot den garnla bodfröken, " det beliöfves bara, att någon med snillets trollspö berör qvinnohatten, för att de skatter af symbolik och poesi, som ligga gömda der, skola springa i dagen.
Det är dct jag skall göra, reformera fruntimmershatten.
, Jojo, du Martinson. "
Och hon sjönk skrattande tillbaka.
" Nej, men du äter ju ingenting!
Äro inte tårtorna goda, och vi- net se ' n?