Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Jemtland såsom ett bland Sveriges vidsträktaste provinsier visserligen, å ena sidan, kunde vara i behof af en så kallad extra provincial läkare så mycket mer som den nuvarande provinsial läkaren vore, i egenskap af sådan, ofta hindrad af läkarvården i Östersund, men att landet likväl, å den andra, var för fattigt att utom den anslagne lönen till ordinarie provincialläkares utfästa några vidare lönevilkor åt en ny, så kallad extra läkare. äfvensom att läkarepraktiken uti Jemtland vore för litet lönande för en sådan att grunda sin bergning på, emedan folket i allmänhet hälldre håller sig till vissa innom orten varanda välkända personer än hitkommande okände och obepröfvade doktorer.
Det vore dessutom svårt, om icke omöjligt, att för den kommande nya, extra provincial läkaren utstaka något vist embets dictrict eller station emedan, så länge den redan stationerade ordinarie provincial läkaren ha sin vistelse ort i Östersund, i medelpunkten af Jemtland, der han för kurhusets skull anses oumbärlig, det snarare skulle fordras en extra på alla sidor om honom än endast en vid endera sidan af omkretsen.
Rödöns pastorat särskildt beträffar låge det så nära till Östersund att någon vidare läkarevård än den som för närvarande der finnes att tillgå icke synes vara af nöden påkallad.
Skulle likväl Kungl.
Maj:ts och rikets Sundhets colligium vilja i underdånighet föreslå att den till en extra provincial läkare anslagna lönen finge sammanslås med batallions-läkarelönerna med Kungl.
Regemente så blefve den föreslagne extra provincial läkaren dermed fullt ut belåten och landet kunde, utan att betungas med större onera, under dessa fredliga tider, allt för väl vara bergadt med en extra batallions och extra provincial läkare uti en person, likasom det hit intills fått lefva och bergat sig den förutan.
P. Staaff P. loc.
7 november 1841 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 74, ÖLA.
År 1841 den 7:de november å allmän sockenstämma i Rödön åtog sig på församlingens begäran bonden Carl Hansson i Silje att, emot ett arfvode af tio riksdaler banco, emottaga samt under ett års tid underhålla och vårda moderlösa flickan Lisbet Olofsdotter uti Häste och så vida icke allenast den nyssnämnda utan och hennes yngre syster blifvit under flere års förlopp på församlingens och fattig cassans gemensamma bekostnad underhållen och uppfostrad ansågo socknemennen rättvist och billigt det skulle flickans fader, drängen Olof Ersson ofvan utstakade arfvode till Carl Hansson sjelf utbetala, hvarför och krono länsman Larsson uti Häste, hos hvilken bemälte Olof Ersson antagit årstjenst, af socknemännen 84
anmodades att ofvannämnde tio riksdaler banco från Olof Erssons årslön afräkna och åt Carl Hansson innehålla.
Sålunda afslutadt intygar.
23 oktober 1842 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 75, ÖLA.
1842 den 23:dje october uplästes å allmän sockenstämma i Rödön och godkändes följande utlåtande:
”I anledning af Konungens befallningshafvandes i Östersund skrifvelse \till undertecknad/ af den 15:de sistl. september att uppmuntra
Rödöns pastoratsboer till actie tekning för bildande af en så kallad gemensam landtbruks schola för de fyra norra länen, som utgöra Hernösands stift, hafva för detta ändamål ordentliga socknestämmor både i Rödön och Näskott, Ås och Aspås socknar [hållits]; men då Jemtland i många afseenden både till klimat, åkerbrukssätt och öfriga förhållanden är olika med de öfriga norra länen samt dess utom för fattigt att ensamt stifta och underhålla en dylik läroanstalt, hvilket likväl för det wigtiga ändamålets fullkomliga vinnande vore erfoderligt, så hvarken ville eller förmådde socknarne tekna sig till några utgifter för denna projecterade inrättning, ehuru de visserligen insågo det nyttiga deraf, om det möjligen läte sig verkställa.
Samma dag waldes till sexmän: för Krokoms södra rota, bonden Pehr Pehrsson i Nyland, samt för Kälens rota, bonden Anders Ersson i Westerkälen.
10 september 1843 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 76, ÖLA.
År 1843 den 10:de september valdes till sexmän: för Wike, By etc. rotarne bonden Johan Pehrsson i Öfvergård. för Häste, Trusta etc. bonden Måns Pehrsson i Trusta.
Till godemän vid landtmäteri förrättningar bonden Nils Johansson i Wejmon bonden Olof Nilsson i Tomte bonden Eric Pehrsson i Nygård bonden Jon Andersson i Backen bonden Olof Jonsson i Undrom.
Till sockenskrifvare: bonde sonen Jonas Larsson i Häste.
P. Staaff. P. L.
25 februari 1844 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 77, ÖLA.
Protocoll hållet vid allmän sockenstämma uti Rödöns sockenstuga den 25:te februarii 1844.
S.D. Sammanträdde efter förut lagligen skedd pålysning socknemännen enhälligt i socknestugan för att öfverlägga om reglerandet af den genom Kungl. Maj:ts nådiga förordning den 29:de aug. 1843 påbjuda socknenämnd och stadnade socknemännen enhälligt vid det beslut det skulle en serskild socknenämnd för Rödö församling utses, hvars ledamöter skulle till antalet vara lika många som det fans rotar i socknen, hvarefter uti hvarje rote valdes en ledamot såsom här nedan står, neml. uti Sjöbygds rotan, bonden Nils Johansson i Wejmon, Kjälens do, bonden Eric Olofsson i Kälen, Krokoms södra dito, bonden Hemming Nilsson i Bergom, Krokoms norra dito, bonden Eric Andersson i Hägra, Häste rotan, bonden Lars Johansson i Häste, Undroms dito, bonden Eric Pehrsson i Nygård, Vike dito, bonden Jon Olofsson i Wike, då derefter församlingen till ordföranden gemensamt valde kronolänsmannen Hemming Larsson; hafvande denna för Rödö församling sålunda organiserade sockennämnd att sig till efterrättelse ställa hvad ofvannämnde Kungl. nådige förordning af den 29 aug. 1843 i allo bjuder och föreskrifver.
Dag som ofvan.
In fidem
J E Grahn past. adj i Rödön
Å församlingens vägnar H.
Larsson, ordförande i socknenämnden.
Olof Larsson i Häste, Eric Johansson i Wike.
17 mars 1844 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 78, ÖLA.
Protocoll fördt uti lagligen utlyst sockenstämma med Rödö församling den 17 mars 1844.
S.D. Efter förut lagligen skedd pålysning sammanträdde socknemännen mangrant uti socknestugan för att afgifva sitt yttrande öfver det af någre utaf församlingens ledamöter gjorda förslag att under den stundande Kungsringningen till undvikande af den skada som församlingens klockor kunde lida genom dagligen ombytta, ovana ringare, utse vissa pålitliga personer, som, emot nöjaktig betalning, skulle under hela föreskrifne tiden denna ringning sig åtaga.
Efter någon stunds öfverläggning insågo sockemännen den gemensamma nyttan i detta förslag och öfverenstämde enhälligt deri att bönderna Nils Månsson i Trusta, Pehr Ersson i Häste och Eric Olofsson i Sota, hvilka den ofvannämnda kungsringningen, huru långvarig den än i den utkomman de författningen bestämdes, sig åtogo och hvilka personer af församlingen pröfvades vara fullt pålitlige att genom varsamhet och vana med ringningen vårda dess klockor, skulle för detta sitt besvär, såsom betalning af församlingen erlagd, per rök erhålla 24 sk. rgds per dag, om ringningen föreskrefs böra oafbrutet fortfara en hel timma hvar dag, men endast 18 sk. rgds om en half timmes ringning per dag förordnades. 86
J E Grahn Past. adj. i Rödön
Å socknemännens vägnar: Eric Johansson i Wike,
Bengt Pehrsson i Öfvergård.
Nöjde med den betalning som detta protocoll utfäster, förbinda vi oss genom våra namns och bomärkens undersättande till fullföljande af hvad vi här ofvan oss åtagit.
Dag som ofvan, Nils Månsson i Trusta,
Eric Olofsson i Sota,
Jon Pehrsson i Häste, för fadren.
7 april 1844 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 79–80, ÖLA.
Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 7 april 1844.
S.D. Efter förut gjord ordentlig pålysning i laga tid inträdde efter slutad Gudstjenst, Rödöns socknemän jämte tillkallade fullmägtige från Näskotts och Aspås socknar.
Från den senare nämndemannen Olof Ersson från Näset och för Näskott sockenskrifvaren Nils Jonsson i Bjerte, för att tillika med pastor yttra sig öfver
Ås församlings underdåniga ansökning det måtte dervarande annnexe-prestbord, om icke förr, åtminstone vid först inträffande pastors ledighet anslås till ständigt boställe åt comminister i Rödöns pastorat, dock med vilkor att då en fast folkschola inom
Ås socken en gång kommer att inrättas af samma prestbols ägor skall till boställe för scholläraren uplåtas så mycken jord som Kungl. Maj:ts nådiga förordning om folkskolors bildande i sådant afseende föreskrifver.
Åhs församlings ofvansagde underdånige ansökning blifvit ordentligen upläsen och ventilerad, yttrade pastor i samråd med förstnämnde församlingar att de emot Åhs annexe prestborde anslående till ständigt comministers boställe efter nuvarande pastors frånträde från Rödöns pastorat, icke hade något att invända, utan ansågo det af enahanda grunder som i mera nämnde underdånige ansökan blifvit anförde vara både billigt och rättvist.
Men trodde sig likväl icke böra tillstyrka det skulle någon afsöndring derifrån till boställe åt en i framtiden till äfventyrs blifvande folkskole lärare i Ås socken varda beviljad, såvida oftanämnde prestbol både till sin inskränkta ägorymd samt till för öfrigt torra och infertila beskaffenhet, är sådant att det näppeligen förmår underhålla en och ännu mindre tvenne åbor.
Dessutom förbehöll sig och pastor att någon större och beqvämare husbyggnad än som på annexe stamhemman vanligt och brukligt är, måtte i och för prestbolets upplåtande till ständigt comminsters boställe icke varda honom eller hans sterbhus ålagd, utan finge Åhs församlingsboer, i händelse de för sin blifvande comminister åstundade en sådan, densamma sjelfve ombesörja och bekosta.
Staaff P. L.
24 juni 1844 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 80–82, ÖLA.
Protocoll, hållet vid allmän socknestämma uti Rödöns sockenstuga den 24 junii 1844.
S.D. Efter förut i laga tid utfärdad pålysning sammanträdde Rödöns sockens samtelige hemmansåboer, torpare och inhysesmän, äfensom kyrkovärden, sockenskrifvaren Nils Jonsson i Bjerte såsom befullmägtigadt ombud från Näskotts socken, till allmän sockenstämma för att, i enlighet med Kongl.
Maj:ts nådiga förordning af den 18:de junii 1842, hvars vigtigaste punkter uplästes, ordna sitt skolverk inom församlingen, och yttrade
Rödöns socknemän att de enligt sockenstämmo protocoll af den 17:de november 1839 redan då antagit en skolmästare, som derjemte vore orgelnist och kantor med hvilkens barna-under visning de voro fullkomligt nöjde, den de ville vidare behålla, och sedan ofvannämde författnings 4:de § ånyo blifvit uppläst, som vidrörde lönen för skolmästaren, svarade församlingen, uppå tillfrågan att de ej inginge på att erlägga den lön, som nämnde § stadgar, utan hade de, såsom ofvannämnde sockenstämmoprotocoll utvisar, utan att hafva bestämt någon serskildt lön åt orgelnisten och klockaren och någon serskild åt klockaren för den med orgnist- och klockare tjensten förenade skolmästare befattningen, gemensamt anslagit en årlig lön af tolf tunnor väl rensadt korn i fast mål och af hvarje torpare 16 sk. banco, samt dessutom för hvarje barn som han undervisade 12 sk:r r.g:s i veckan, hvilken nu uppgifen lön de ej, till åtlydnad af ofvan nämnde Kungl.
Maj:ts nådiga förordning, ville vidare förhöja.
Men, oaktadt detta sitt tredskande emot författningen, anhöllo de dock att en ansökan skulle genom domcapitlet till Kungl.
Maj:t i underdånighet ingifvas, med underdånig anhållan om ett understöd af Staten till att belopp af 53 r.d 16 sk. banco till löneförhöjning åt deras skolmästare, och fortforo de och med detta sitt påstående ehuru underteknad ordförande, genom skäl, som stödde sig på de rörande folkundervisningen utkomma författningar, upplyste dem derom att deras begäran vore orimlig och såsom sådan ej kunde beviljas.
I sammanhang härmed beslöts och att de förut indelte sju skole-rotarne skulle samman dragas till sex, och att skolmästaren skulle uppehålla sig och undervisa barnen en månad i hvarje rota, hvarjemte det och bestämdes att barnaundervisningen skulle inom Rödöns församling taga sin början med den 1:sta september och fortgå under october och november månader, hvarefter den skulle upphöra till den 1:sta februarii och vidare fortsätta under loppet af denna och af mars och april månader, efter denna tid medgaf Rödö socknemän uppå begäran af Näskotts församlings boer genom dessa fullmägtig kyrkoverden och socknesktifvaren Nils Jonsson i Bjerte, att deras antagne skolmästare skulle i nyssnämnde socken få under loppet af 2:ne månader med barna undervisningen derstädes sig sysselsätta emot en nöjaktig med Näskots socknemän af honom sjef öfrerenskommen vedergällning.
Till slut frikände
Rödö socknemän och det befullmägtigade ombudet för Näskotts socken underteknad ordförande från all den möjliga skada och förlust som förr eller sednare på ett eller annat sätt kunde drabba församlingen till följe af dess nu mot Kungl. Maj:ts nådiga förordning af den 18 junii 1842 stridande beslut, hvilket de ej ryggade, oaktadt alla af ordföranden gjorde föreställningar att sig till efterrättelse ställa hvad ofvannämnda författning i allo bjuder; erkännes dag som ofvan In fidem
J. E. Grahn past.adj. i Rödön
Justerat den 30:de junii 1844.
J. E. Grahn.
Å samtelige socknemännens vägnar H.
Larsson, Jonas Jonsson i By
Johan Pehrsson i Wejmon.
3 november 1844 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 82–83, ÖLA.
Å ordentligen utlyst allmän sockenstämma i Rödön den 3 november 1844, beslöts af Rödöns socknemän det skulle för hvarje hemman och boställe å nedan nämnda ställen erläggas en kappe korn å tunnlandet till understöd åt gamla åttatio-åra enkan Brita Jönsdotter från Undrom, sjukliga enkan Greta Jacobsdotter från Lund, samt till arbete oförmögne drängen Olof Eriksson från Westerkjälen, och skulle sexmannen Lars Ersson från Mjäla för Olof Erssons räkning upptaga denna fattighjelp i Sjöbygden och Sota; f. nämndemannen Pehr Ersson i Häste för Greta Jacobsdotters del uti Häste och Prestgården; samt sexm.
Måns Pehrsson i Trusta till enkan Brita Jönsdotters understöd, i Trusta, Rödögården och af de hemman i Silje, som sedan gamla socknstugu-gummans död icke underhållit någon fattighjon.
Widare gjordes, det skulle, af sockenskrifvaren Jöns Larsson från Häste, socknen indelas uti 2:ne så kallade fattigrotor, af hvilka den norra skulle innehafvas af rothjonet Carl Nyfeldt, och den södra af rotehjonet Erik Nilsson.
Slutligen åtog sig, på socknemännens begäran, bonden Erik Olofsson från Österkjälen, att, emot samma kostnads arfvode, som detta år, näml.
10 r.d r.g:s af fattigkassan, 10 dito af församlingen, samt 5 af föräldrarne, äfven för nästkommande år, mot fullt föräldraansvar, vårda och kristeligen uppfostra oäkta gossen Johan Andersson.
P. Staaff Pastor.
Justeradt och godkändt den 17 samma månad och år intyga:
Lars Larsson i Häste H.
17 november 1844 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 83–85, ÖLA.
Protocoll hållet i allmän sockenstämma i Rödön den 17 november 1844.
S.D. Efter ordentlig pålysning om ärendet, inträdde Rödöns socknemän jämte från Nässkotts socken inkallade fullmäktige, bönderna Nils Larsson från Tullus och Olof Nilsson från Faxelfven, och sedan pastor föreställt dem nödvändigheten derutaf, att en barnmorske-lärling utsåges, och med det första som ske kunde, affärdas till Stockholm, för att vid dervarande cliniska institut, erhålla undervisning i barnförlossnings konsten, för att efter inhämtad kännedom derå, vara socknarne till handa, i händelse den nuvarande, till hög ålder komna jordegumman Greta Jonsdotter skulle genom döden bortgå, eller och blifva för ålder och orklöshet oförmögen, att barnmorske-tjensten längre handhafva och bestrida; och församlingarna sjelfve, dessutom insågo och medgåfvo angelägenheten och nyttan af ett dyligt förfogande, så enhälleligen beslutadt, det skomakarehustrun Ingebor Pehrsdotter ifrån Smedsåsen, hvilken hos pastor anmält sig hugad att ofvansagde befattning, för socknarnas räkning, inlära och antaga, och som äfven af Nässkotts socken vitsordades såsom dertill synnerligen antaglig och tjenlig, skulle, på ofvannämnde församligars bekostnad och så fort möjligt vore, i och för bemäldte ändamål, afresa till Stockholm; likväl ville socknarna vid hennes bekostnad fästa följande villkor: 89
1:mo, att hon, efter slutad lärokurs, icke finge engagera sig på något annat ställe än Rödön och Näskott. 2:do, att hon utom hvad hon, vid barnförlossningar sjelf kan förtjena, icke finge, af socknarna uppbära någon lön, så länge den nuvarande gamla barnmorskan lefver. 3:do, att hon äfven efter hemkomsten från Stockholm, borde, så ofta det sig göra lät, och synnerligen i början, vara assisterande vid de barna förlossningar dem Greta verkställer, för att af henne inhämta mera erfarenhet och upplysning.
Den kostnad, som för Ingebor Jonsdotters mera sagda undervisning, samt hennes resa till och från Stockholm, komma församlingarna till last, skulle enligt fattadt beslut, af socknarnas fattigkassor,hvar efter sin sockens storlek, förskjutas intill dess utrönt blifvit, huru stor den blef, hvarefter den på vanligt sätt, och i \vanlig/ ordning skulle på socknarna fördelas, från dem uppbäras och till fattigkassona emot laga ränta återställas.
Staaff. Past. l.
Den 24 november offentligen uppläst och vidkändt intyga:
Reinh. Schröder, Hemming Larsson Ryttmästare Krono länsman
Den 1:a december 1844 offentligen uppläst och vidkändt af Nässkotts socknemän intyga:
Nils Jonsson i Bjerte Nils Larsson i Tullus.
Med de i detta sockenstämmo protocoll, föreskrifve trenne villkor förklara vi oss nöjda.
Faxelfven den 2:a december 1844.
Lars Gunnarsson På en gång närvarande vittnen:
Nils Larsson i Tullus Simon Pehrs. i Faxelfven
Ingebor Hamberg i Smedsåsen
23 november 1845 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 86–89, ÖLA.
Protocoll, hållet å allmän sockenstämma i Rödön den 23:dje november 1845.
S.D. Efter 14 dagars förut ordentligt tillkännagifvande af ärendet, inträdde Rödö församlings respect. ledamöter jämte ordentligen valda och tillkallade fullmäktige från Nässkott socken, kyrkovärden Nils Jonsson från Bjerte och bonden Pehr Nilsson från Faxelfven, för att rådgöra och öfverenskomma om en gemensam folk-skolas anläggande, enl.
Kungl. Maj:ts nådige stadga angående folkundervisningen i riket af 18 junii 1842.
Och sedan ordföranden uppläst Kungl. Maj:ts nådiga circulair till Ven. consistorium i Hernösand af den 4 augusti d. år, rörande den till folkundervisningens ökade befrämjande, af rikets sednast församlade ständers beslutade och af Konungen i nåder antagna och beviljade afgift för hvarje mantalsskrifven person, af 12 sk. b:co för man och 6 sk. för qvinna, hvilken afgi[f]t från och med år 1847, kunde af församlingar, hos hvilka folkskolan blifvit ordentligt organiserade, få uppbäras, och i sammanhang dermed Ven. consistorii uppmaning till stiftets presterskap att med all flit och skyndsamhet befordra folkskoleväsendets ordnande till full verksamhet inom den af Kungl. Maj:ts i nåder bestämda tid, och dernäst de hufvudsakligaste paragrapherna ur högstberörde nådiga folkskole stadga, derest det i 1:a § påbjuder, att i hvarje stads församling och hvarje socken på landet bör finnas minst en, hälst fast, skola, samt 90
slutligen så väl i anledning härutaf som af högstförmälte Kongl.
Maj:ts nådiga antagande af rikets ständers beslut om ökade tillgångar för folkundervisningens ordnande genom ofvannämnda afgift för hvarje mantals skrifven person, som egentligen vore en af Konungen beviljad eftergift på den allmänna bevillningen till församlingarnas eget behjertande framställt, huruvida det icke kunde anses för olydnad och otacksamhet mot
Konung och ständer, som omsorgsfullt velat göra allt hvad göras kan för den allmänna undervisningens förkofran äfven bland de lägre folk klasserna, att sätta sig emot en institution, som vore så nyttig, och så högst nödvändig för både närvarande och tillkommande slägtens blidning till både kristlig och med borglig dygd.
Så blef, med föga invändning deremot afgjordt, det skulle innan 1847 års slut, en fast skola anläggas och ordnas för Rödöns och Nässkotts socknar gemensamt, emedan man ansåg, det skulle en dylik för hvardera socknen, med behörig lärare-personal blifa för kostsam att underhålla.
Men om tjenlig plats för skolhusets uppsättande och tjenlig bostad för läraren kunde, då tvistiga meningar derom nu uppstodo, för denna gång, intet vist afgöras, utan skulle man framdeles, såsom ske kunde, derom öfverenskomma.
Till ledamöter i den blifvande skolstyrelsen invaldes af församlingarna följande:
För Rödöns socken; bönderne, Nils Johansson i Vejmon, Lars Larsson från Häste, Erik Pehrsson i Nygården, Jon Olofsson i Vike, Hemming Nilsson i Bergom, Nils Nilsson i Westerkjälen, Carl Carlsson yngre från Dvärsätt, samt kronolänsmannen Larsson till v. ordförande.
För Nässkotts socken bönderna, Jonas Ersson från Trållsåsen, Nils Larsson från Tullus, Pehr Nilsson från Faxelfwen, Erik Larsson från Nordannälden, samt kyrkovärden Nils Jonsson i Bjerte till v. ordförande.
Den med detta beslut missnöjde eger att deruti söka ändring genom besvär till Domcapitlet i Hernösand innan kl. 12 å 60:de dagen eller om helgedag då infaller, dagen derefter, räknad antingen från beslutets kungörande eller deraf bevisligen erhåller del, den dagen oräknad, då sådant skett; åliggande det jemväl den klagande att, inom 14 dagar efter det besvären sednast bort inlämnas å ort som vederbör, till sockenstämmans ordförande aflemna diarii utdrag öfver besvärens inlämnade.
Den 30 november justeradt i Rödöns sockenstuga och den 7 december i Näskotts dito intyga: Å Rödö socknemäns vägnar: H. Larsson, Olof Jonsson i Undrom, Olof Andersson från Dversätt, Jon Jonsson i By Å Nässkotts socknemäns vägnar:
Pehr Pehrsson i Smedsåsen, Nils Carlsson i Kingsta, Olof Nilsson i Tullus, Nils Nilsson i Öhne.
12 julii 1846 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 89–91, ÖLA.
Protocoll hållet vid Tingslagsstämman uti Rödöns sockenstuga den 12:e julii 1846.
Efter fjorton dagar förut skedd pålysning om ärendet, ingingo Rödöns sockens hemmansegare och boställs innehafvare i sockenstugan, jemte ordentligen tillkallade full91
mäktige för Nässkotts socken:
Bönderna Nils Jönsson från Bjerte och Jonas Nilsson från Faxelfven.
För Åhs socken: kyrkovärden Johan Jönsson från Ösa, samt för Aspås socken: bonden Henrik Ersson från Lien; och sedan herr landshöfdingen och riddaren A. P.
Sandström framställt huru som han vore hitrest, för att enligt en till Konungens befallningshafvande ingifven ansökning af några
Rödöboer om underdånigt förord till erhållande af så kalladt statsanslag, för uppförande af en brobyggnad öfver Rödösundet, hvartill ordentligt materialförslag jemte ritning vore upprättadt, inhämta, huru mycket församlingarne sjelfva ville, till ofvansagde brobyggnad, hvilken vore i många afseenden för landet nyttig, bidraga, och tillika antydt, det han icke ansåge för omöjligt, att två tredjedelar af den summa som kostnadsförslaget uppgick till skulle kunna i nåder beviljas, ehuru statsbidraget troligen icke komme att på en gång, utan småningen och efterhand utfalla, samt slutligen låtit ofvannämde kostnadsförslag alltigenom uppläsas, tillfrågades församlingarna, om de voro villiga att till den ifrågasatta bro byggnaden med gemensamma krafter bidraga?
Häruppå afgåfvo genast fullmäktigarne från Åhs, Aspås och Nässkotts socknar ett helt och hållet afslående svar, emedan de sällan eller aldrig trodde sig komma att begagna den; och sedan, efter ett längre besinnande, visserligen en del af Rödö sockneboer yttrat sig benägne att med några dagsverken på tunnlandet vilja befrämja den oftanämnde brobyggnaden, men större delen deremot afsagt sig att delaktighet deruti, upplöste herr landshöfdingen sockenstämman med det yttrande, att då Rödö församling icke nu vidstode sin förut yttrade mening om nödvändigheten och nyttan af en under alla årstider fri och öppen passage öfver Rödösundet, så ansåge han denna fråga såsom helt och hållet förfallen, och ville sig dermed icke heller vidare befatta.
Den 26 juli 1846, å allmän sockenstämma i Rödön uppläst, justeradt och godkändt, intyga å församlingens vägnar:
Hemming Larson, Erik Pehrsson i Nygården, Lars Johansson Häste, Nils Jonsson i Bjerte.
2 augusti 1846 Källa:
Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 91, ÖLA.
Protocoll fördt vid allmän sockenstämma med
Rödöns socknemän den 2 augusti 1846.
Till uppsyningsmän öfver försvarslösa personer inom Rödöns socken valdes af socknemännen följande: b.