Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En icke mindre vigtig omständighet vore den föreslagna jernvägens närhet till Lugnås berömda qvarnstensbrott samt de i Böja socken befintliga rika slipstensbrotten, hvarförutan vid Prestorp i Låstad och vid Stohlan i Berg äfven funnes goda qvarnstensbrott, hvilka i anseende till brist på utfartsvägar nu blott kunde bearbetas i mindre skala.
Dessutom skulle persontrafiken å denna bibana, dels med afseende på den lättnad, som derigenom bereddes länets innevånare att kunna vid förefallande behof besöka residensstaden, dels genom förbindelser med vestra stambanan blifva af icke ringa betydenhet.
Prot. 1865 $ 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 10 Haft. 6 42 Stats-TJtskottets Utlåtande N:o 80.
På grund hufvudsakligen af enahanda skäl som de, hvilka uti ofvanberörda underdåniga ansökning linnas anförda, har Herr A. M.
Bolinder uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 24) föreslagit, att Rikets
Ständer för den ifrågavarande jernvägsanläggningen, om möjligt på enahanda vilkor, som i likartade fall vid nästförutgångna riksdag bestämdes, måtte åt det bolag, som åtager sig arbetets utförande, bevilja ett amorteringslån, motsvarande två tredjedelar af anläggningskostnadens belopp, eller i rundt tal 452,000 R:dr.
Enligt en vid motionen fogad förslagsberäkning öfver de årliga inkomster och utgifter, som å den ifrågavarande jernvägen vore att förvänta, har persontrafiken antagits komma att uppgå till R:mt 23,561: 25. och godstrafiken, med inberäkning af post och paketer m. m. till „ 17,963: 75. eller tillhopa R:mt 41,525: — hvaremot trafik- och underhållskostnaderna beräknats till ,, 20,400: — så att, för bestridande af ränta och amortering, skulle återstå en behållning af R:mt 21,125: — hvilken behållning med all säkerhet och utan fara för misstag kunde höjas till 22,600 R:dr, motsvarande 5 procent ränta å det begärda låneunderstödet, enär dels inkomsterna af godstrafiken vore lågt beräknade, dels ock passageraretrafiken otvifvelaktigt, särskildt med afseende å länsresidensets läge i Mariestad, tillfölle jernvägen från andra längre bort belägna orter, än som i förslagsberäkningen blifvit intagna.
Yid det förhållande att den påräknade trafikinkomsten icke kunnat beräknas högre, än att densamma ungefärligen motsvarade fem procent å de lånemedel Staten för anläggningens utförande skulle bevilja, hvadan något öfverskott, som kan användas till utdelning åt aktie-egarue icke är att förvänta af trafiken å denna jernväg, har Utskottet, enär dertill kommer att Statens inkomster icke medgifva anvisande af medel till jernvägsanläggniDgar, som äro af vida större allmän vigt, än det ifrågavarande företaget, hvilket synes icke kunna bära de dermed förenade kostnader, ansett sig böra hemställa, att något lånebidrag för utförande af förevarande jernvägsanläggning icke må af Rikets Ständer anvisas. 12:o.
Jernväg från Sundsvall till Stöde sjö eller Hemgrafven i Wester-Norrlands län.
Under förutsättning att de för åstadkommande af en kommunikationsled från de inre delarne af Jemtland till lämplig hamnplats vid Nordsjön erforderliga arbeten inom Norge blefve samtidigt företagna och fullbordade, anvisade Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag ett statsanslag af 244,500 R:dr för utförande af sagda kommunikationsled mellan gästgifvaregården Bräcke och Norska gränsen; och sedan detta arbete, hvilket å Norska sidan fortsatts till Levanger, blifvit fullbordadt, ifrågakom vid sistförflutna riksdag att med statsbidrag understödja kommunikationsledens utsträckning från Bräcke till Sundsvall, för att sålunda sammanbinda Östersjön med Westerhafvet och bilda en genare, billigare och under alla årstider begagnelig handelsväg genom Norrland till de i vanliga fall hela året öppna Norska hamnarne.
Enligt hvad sistförflutna riksdags Stats-Utskott, i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80.
43 sitt den 14 Augusti 1863 under N:o 141 atgifna Utlåtande (pag. 4 och 5) upplyst, skulle detta företag utföras: a) genom anläggning af ny landsväg af 128,050 fots längd samt föi bättring af 45,000 fot gammal landsväg från Bräcke till Torpsjön i Torp socken, för en kostnad af R:mt 148,500: — b) genom inrättande af en 4,5 mil lång båtled efter Ljungaåns vattendrag mellan Torp- och Stödesjöarne medelst dels rensningar i elfven, dels en 2,500 fot lång kanal med två slussar förbi Edeforsen, hvarför kostnaden beräknats till ....
„ 157,975: — c) genom byggande af en för ångkraft samt fyra fots spårvidd afsedd, 2 mil 15,600 fot lång jernväg mellan Stödesjön och Sundsvall, beräknad att kosta „ 1,540,000: — eller tillhopa R:mt 1,846,475:
— Sedan det för kommunikationsledens utförande utsedda bolag år 1862 hos Kongl. Maj:t gjort underdånig ansökning, att nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om beviljande dels af anslag utan återbetalningsskyldighet, motsvarande hela den för väganläggningeu och kanalbyggnaden erforderliga kostnad, .148,500 R:dr för den förra och 157,975 R:dr för den sednare, dels af lån till belopp af l,026,666f R:dr, motsvarande två tredjedelar af den för jernvägens åstadkommande erforderliga summa, samt enskilde motionärer yrkat, att Rikets
Ständer måtte såsom anslag utan återbetalningsskyldighet bevilja hela den för kommunikationsledens fullbordande erforderliga summa af 1,846,475 R:dr, men Kongl. Maj:t ansett sig böra föreslå Rikets
Ständer att för utförande af de under litt. a) och b) här ofvan omförmälda arbeten anvisa såsom anslag 200,000 R:dr och såsom lån 53,000 „ eller tillhopa 253,000 R:dr, > blefvo, för verkställande af de arbeten å den tillämnade kommunikationsleden mellan Bräcke gästgifvaregård och staden Sundsvall, som afsåge chaussée-anläggning samt åstadkommande af kanalled efter Ljungaelfvens vattendrag, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet anvisade 253,000 R:dr.
Hvad åter angick det begärda statsbidraget för jernvägsanläggning mellan Sundsvall och Stödesjön, gillade Rikets Ständer Stats-Utskottets i förenämnda Utlåtande yttrade åsigt att, enär aktieteckningen för arbetets utförande då endast uppgick till 75,000 R:dr, frågan derom borde för det dåvarande förfalla samt anläggningen inskränkas till den föreslagna chaussée- och kanalbyggnaden, helst ifrågavarande kommunikationsled, äfven utan en sådan jernväg, syntes komma att i väsendtlig mån motsvara behofvet.
De med statsbidrag sålunda understödda chaussée- och kanalanläggningarne hafva sedermera blifvit påbörjade och skola, enligt det derom af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, å Kronans vägnar, med Bräcke—Sundsvalls kommunikationsaktiebolag afslutade kontrakt, vara fullbordade inom 1867 års utgång.
Som likväl den ifrågavarande kommunikationsleden icke skulle nå den utveckling, som lyckliga naturförhållanden eljest måste framkalla, med mindre ofvan omförmälda jernväg mellan Hemgrafven och Sundsvall blefve anlagd, hafva inom Ridderskapet och Adeln Friherre Leuhusen, A. (i motion N:o 116), inom Borgare - 44 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80.
Ståndet Herr Gabriel Hallström (i motion N-.o 142) samt inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen Pehr Tjernlund (i motion N:o 291) föreslagit, att Rikets Ständer måtte, till anläggning al den ofvannämnda för lokomotiv afsedda, 2,41 mil långa, jernvägen af fyra fots spårvidd från Hemgrafven till Sundsvall, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet bevilja 1,540,000 R:dr R:mt; varande af motionärerne uppgifvet, att de bemödanden, som inom Jemtland och Medelpad blifvit gjorda att genom aktieteckning bilda ett bolag, som kunde försträcka en tredjedel af kostnadssumman och åtaga sig utföra anläggningen samt ombesörja jernvägens framtida underhåll och trafiken derå, icke rönt önskad framgång samt att affärsförhållandena inom dessa orter icke vore sådana, att man ännu under många år vågade hoppas att denna jernväg kunde komma till stånd, derest kostnaden derå skulle till en tredjedel inom orten anskaffas.
Då, på sätt motionärerne sjelfve uppgifvit, något bolag icke kunnat bildas, som vill åtaga sig ansvara för den ifrågavarande jernvägsanläggningens utförande och underhåll jemte ombesörjandet af trafiken derå, samt då Staten, äfven om det begärda anslaget nu kunde beviljas, icke lärer kunna åtaga sig icke blott att anlägga och underhålla, utan ock att ombesörja trafiken å en jernväg, som skulle utgöra en del af den genom särskilda bolag dels redan anlagda, dels under anläggning varande kommunikationsleden från Medelpad till Nordsjön, anser sig Utskottet ega giltiga skäl hemställa, att de i detta ämne väckta motioner må lemnäs utan afseende. 13:0.
Utsträckning af Hudiksvalls jernväg.
För tillvägabringande af en utsträckning utaf Hudiksvalls jernväg från Forssa station till sjön Södra Dellens strand vid Näsviken hafva, inom Ridder-, skåpet och Adeln Herr von Knorring, Oscar, i motion N:o 26, och inom Preste Ståndet Herr Kyrkoherden Ekelundh, i motion N:o 57, föreslagit, att Rikets Ständer dertill på möjligast billiga ränte- och amorteringsvilkor måtte bevilja ett låneunderstöd, stort 295,000 R:dr, ungefärligen motsvarande två tredjedelar af den derför beräknade kostnad.
Härförutan hafva inom Borgare-Ståndet Herr Pehr Staaff, i motion N:o 71, samt inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen Pehr Ericsson, i motion N:o 254, hemställt, att Rikets
Ständer för ofvanberörda ändamål måtte bevilja ett anslag af 110,000 R:dr, motsvarande en fjerdedel af anläggningskostnaden, samt såsom lån 220,000 R:dr eller hälften af kostnaden, eller också att tre fjerdedelar af bela beloppet måtte med 330,000 R:dr såsom lån få utgå på möjligen fördelaktigaste ränte- och amorteringsvilkor.
Uti förberörda motion har blifvit erinradt, att Rikets Ständer vid 1856— 1858 års riksdag för anläggning af jernväg om 4 fots spårvidd mellan hafsviken vid Hudiksvall och Dellsjöarnes vattendrag vid Forssa kyrka beviljade ett låneunderstöd af 370,000 R:dr, mot 5 procent årlig inbetalning, deraf först beräknas fyra procent ränta och återstoden afgår å kapitalet.
Denna jernväg, som år 1860 fullbordades, ställdes i förbindelse med en af numera aflidne Friherre P. A.
Tamm tidigare påbörjad och samtidigt med jernvägen afslutad kanalanläggning från Dellsjöarne ned till Forssa kyrka.
Kostnaden för jernvägsanläggningen, af dåvarande Kapitenen Adelsköld beräknad till 560,000
R:dr, hade uppgått till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 45 624,000 R:dr eller 64,000 R:dr mera, än kostnadsförslaget innehöll, hvarförutom sedermera betydliga kostnader måst göras för utvidgning af stationernas områden och upplagsplatser, inköp af vändbord och lyftkranar, anskaffande af en ångbåt jemte ångbåtsstation med kaj och magasiner vid sjön Dellen m. m., uppgående till mera än 100,000 R:dr.
Bruttoinkomsten af denna jernväg hade uppgått Passagerare-antalet hade utgjort första året 9,615, andra året 14,263, tredje året 14,669, fjerde året 16,669 och femte året 19,931 personer.
Passagerarnes antal hade sålunda på de fern åren mera än fördubblats, men skulle hafva ökats ännu mera, derest icke tvänne för persontrafiken särdeles missgynnande förhållanden hindrat mängden af vägfarande att begagna sig af jernvägen.
Dessa ofördelaktiga omständigheter voro, dels att jernvägen, der den afslutas vid Forssa kyrka, icke träffar någon allmän landsväg, utan endast en sockenväg, afsides belägen från allmänna landsvägen, dels att, då jernvägen slutar vid Forssa kyrka, kommunikationsleden sedermera fortsättes vesterut på den ofvanberörda, P. A.
Tamms kanal med tvänne på olika ställen af kanalen belägna slussar, efter hvars passerande den ändtligen obehindradt fortgår på de in i landet belägna sjöarne Södra och Norra Dellen.
Nyssnämnde kanal vore nemligen farbar endast för helt små och högst 4 fot djupgående ångbåtar och pråmar, och de två slussarne i kanalen hade likaledes små dimensioner, endast jemnt tillräckliga för att rymma, för hvarje slussning, en liten ångbåt eller en pråm.
För att nu kunna befordra den betydliga varutrafiken å kommunikationsleden måste ångbåtarne ständigt hafva i släp med sig minst en, men oftast flera pråmar; och som af dessa små farkoster blott en i sender kunde inrymmas i slussarne, och dertill ofta hände, att två ångbåtar, hvardera med flera pråmar, möttes vid slussarne och uppehöllo hvarandra i flera timmar, så framstode tydligt, dels huru litet belåtna och betjenade för sina egna personer landets innebyggare kunde vara att färdas på denna så beskaffade, af sjö, kanal och jernväg bestående kommunikationsled, dels hvilken stor olägenhet det vore för den snabba jernvägstrafiken att vara afbruten innan den nått sitt mål, Dellstranden, och vara fastlänkad med och beroende af den till tiden oftast obestämda och tröga kaualfarten.
Dessa till sin natur så olika kontrahenter, jernvägen och kanalen, kunde i längden icke med fördel hålla tillsammans.
Antingen måste kanalen med sin hinderliga slussning öfvergifyas och jernvägen få framsträckas till sjöarne, eller också skulle jernvägen, samtidigt med landet, som anlagt och behöfver densamma, lida och förhindras i sin utveckling af det tidsödande fortskaffningssättet på kanalen.
En särkild olägenhet med kanalen vore också, att kanalen vintertiden tillfryser en månad tidigare än Dellsjöarne, hvarigenom trafiken på kommunikationsleden måste afbrytas en månad förr, än derest jernvägen ginge ända fram till Dellstranden; hvaraf följde, att jernvägen årligen förlorade en månads trafik och landets innebyggare en månad tidigare afstängdes från kommunikationsleden.
Redan de första åren af jernvägens verksamhet hade man erfarit dessa olägenheter af kanalen, i följd hvaraf jernvägsbolaget, i den ordning bolagets reglemente föreskrifver, redan år 1862 beslutat, att jernvägeh borde utsträckas till Dellens strand.
Utförandet af detta beslut skulle dock vara beroende af huruvida bolaget kunde få upplåna de erforderliga medlen till billig ränta och lämp - år 1860 till * 1861 „ „ 1862 „ „ 1863 „ „ 1864 „ 75,458 R:dr, 78,401 „ 81,490 ,. 101,617 „ 94,186 „ 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. liga återbetalningsvilkor.
Bolaget hade ock genom sin direktion sökt på enskild väg skaffa sig de erforderliga medlen, men för de lån bolaget kunnat erhålla, hade begärts en högre ränta och sådana vilkor i öfrigt, som bolaget icke funnit antagliga.
Af sådan orsak hade jernvägsholaget nu önskat få saken anmäld hos Rikets Ständer, under förhoppning att Rikets Ständer ville understödja ett allmängagneligt företag, hvarpå i väsendtlig grad berodde utvecklingen af en stor, med rika resurser af naturen gynnad landsort, som utgöres af Delsbo, Norrbo, Bjuråkers, Forssa, Högs, Tuna, Idenors, Rogsta, Ilsbo, Enångers, Njutångers, Jerfsö, Ljusdahls, Ferila, Loos och Hogdahls socknar, med en folkmängd af öfver 34,000 innevånare, samt Herjeådalen, hvaraf den ojemförligt största delen har sin afsättningsort i Hudiksvall.
Komme i framtiden en stambana att genomlöpa Norrland, så vore genom banan från Hudiksvall till Dellen, sådan den nu blefve, redan en bibana färdig att leda trafiken till stambanan, der den skulle genomlöpa Ljusnans och Dellarnes rika dalgångar, hvarigenom Hudiksvalls jernväg komme att i många afscenden återgälda det understöd den nu kunde erhålla.
Utom den nu föreslagna utsträckningen blefve Hudiksvalls jernväg endast en till verkningar och nytta half kommunikationsled.
Utsträckt på föreslaget sätt skulle den sprida verklig rörelse och blifva en pulsåder för ortens industriela och kommersiela lif.
Det för ifrågavarande jernvägs utsträckning af f. d. Ingeniören vid Gefle— Dala jernväg, Löjtnanten Gustaf Lilliehöök uppgjorda och till Utskottet ingifna kostnadsförslag, som omfattar endast sjelfva bansträckningen med station vid Näsviken (Dollstrand) uppgår till R:dr R:mt 317,000:
— Men derjemte fordrades: för den förökade trafik, som vore att motse, då banan blefve utsträckt till Dellstranden, ett ytterligare lokomotiv, 30 nya lastvagnar och 2 passagerarevagnar, uppgående tillhopa till „ „ 83,000: — samt till en mekanisk reparationsverkstad „ „ 40,000: — eller tillsammans R:dr Runt 440,000:
— Då de af inotionärerne meddelade uppgifter, dels rörande passageraretrafiken å den redan anlagda jernvägen mellan Hudiksvall och Forssa, dels öfver bruttoinkomsten af samma jernväg, synas ådagalägga, att Hudiksvall—Dellens jernvägsbolag, hvilket redan mot billiga vilkor af Staten erhållit ett låneunderstöd af 370,000 Riksdaler, bör, derest jernvägens utsträckning, på sätt föreslaget blifvit, verkligen är af bebofvet påkallad, kunna'tillvägabringa en sådan utsträckning, utan att Statens tillgångar dertill behöfva anlitas, anser sig Utskottet icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att för ifrågavarande ändamål anvisa några medel, vare sig såsom lån eller anslag. 14:o.
Jernväg mellan Frövi och Falun.
Uti en af Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län till Kongl. Maj:t i underdånighet insänd och förordad ansökan hafva Ordföranden i nämnda läns hushållningssällskap, Majoren m. m. W.
Virgin, Ofverdirektören vid Stora Kopparbergs bergslag Constantin Tottie och Bruksförvaltaren Nath.
Fröding, — hvilka, jemte andra inom Örebro län boende personer, med bidrag, Stats-Utskottels Utlåtande N:o 80. 47 som från båda nämnda län erhållits, föranstaltat om undersökning och uppgörande af kostnadsförslag för anläggning af jernväg från Frövi station på Köping—Hult-jernvägen genom Lindes och Nya Kopparbergs socknar i Örebro lån samt G-rangärdes, Norrbärkes, Ludvika och Stora Tuna socknar i Kopparbergs län till Falun, med grenbana till sjön Siljan — i underdånighet anhållit, att nådig Proposition till Rikets Ständer måtte aflåtas om beviljande af ett lånebidrag, motsvarande en tredjedel af den för detta arbetes utförande beräkuade kostnadssumma.
Af de vid denna ansökan fogade planer och kostnadsberäkningar inhemtas, att den föreslagna banan, med en längd af 14,7 mil samt med samma spårvidd och byggnadssätt, som Statens stambanor, beräknats till en anläggningskostnad af 16,417,298 Riksdaler Riksmynt; varande å kostnadsförslaget af Öfverstelöjtnanten m. m. F. W7 Leijonancker meddeladt det intyg, att han, efter tagen kännedom af den uppgjorda planen, funnit profilen för denna väg god och, särdeles hvad linien Frövi--Grängesberget beträffade, utmärkt vacker, såsom genom lutningarnes läge i jemförelse med hufvudtransporternas rigtning fördelaktig för en biliig transport, samt att den uppgjorda kostnadsberäkningen vid detaljgranskning ej borde föranleda afsevärda anmärkningar, hvilket omdöme grundades hufvudsakligen på företedda undersökningsdetaljer, hvilka befunnits utförda till det omfång, som för frågans noggranna utredning erfordrades.
Dessutom hafva sökanderne bifogat detaljerade uppgifter dels å trafiken inom den ifrågavarande banans område, jemte beräkning öfver den blifvande trafiken å denna bana, dels öfver befolkning, areal af åker, äng och skog samt antalet husdjur inom de socknar, som ligga inom 1J mil från den föreslagna banan och efter densammas anläggning komme att trafikera densamma, dels på malmtillgången utefter jernvägslinien samt dels slutligen å de mellan Frövi och Falun belägna vattenfall.
Enligt dessa uppgifter skulle den nuvarande godstrafiken inom orten uppgå till en årlig kostnad af 3,803,620 Riksdaler, hvaremot transportkostnaden för samma qvantitet gods beräknats efter banans öppnande skola nedgå till 2,535,031 Riksdaler.
Den godstrafik, som redan nu funnes och komme banan till godo, har antagits motsvara 133,974,359 centnermil och skulle alltså, efter beräkning af blott ett öre per centnermil, lemna en inkomst af 1,339,743: 59, hvartill komme för person- och ilgodslrafiken 450,000: — så att bruttoinkomsten skulle göra 1,789,743: 59; och om härifrån beräknades afgå 40 procent till trafikkostnad och banans underhåll 715,897: 44 ; ? skulle alltså nettobehållningen, efter beräkning af den nuvarande trafiken, blifva 1,073,846: 15.
Dessutom skulle, enligt denna uppgift, den del af förenämnda trafik, som kotnmo att passera Statens stambana till och från Göteborg, utgöra för trafiken till nämnda stad 4,193,620 centner och för trafiken derifrån 2,054,625 Den meddelade uppgiften på malmtillgången utefter den föreslagna jernvägslinien innehåller, bland annat, att malmbrytningen, som vid de uppgifna gruf falten år 1863 uppgick till 2,527,172 centner, skulle, derest dessa fält så bearbetades, att en årlig afsänkning af 6 fot derå egde rum, uppgå till icke mindre än 36,583,700 „ jernmalm och 2,750,000 „ 48 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. koppar, silfver, bly och zinkmalm; varande å denna uppgift af Engelske geologen David Forbes meddeladt det intyg, att han, som på stället granskat denna uppgift, funnit densamma med omsorg och noggrannhet utförd och att, hvad särskildt anginge uppgifterna om den årliga brytningen inom detta malmfält, som han ansåge för ett af de största på hela jorden, så vore de ingalunda för högt upptagna.
Beträffande uppgiften å de mellan Frövi och Falun belägna vattenfall, så hafva desamma till ett antal af 38 stycken uppskattats till 5,792 naturhästkrafter, oberäknadt fallen i Dalelfven från Forsshufvud till nedanom
Domnarfsfallet, för hvilka naturkraften, på en sträcka af omkring en half Svensk mil, beräknats till 411,577 hästkrafter.
Vid insändande till Kongl. Maj:t af ofvanberörda underdåniga ansökning har Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län, för egen del, afgifvit det yttrande, att, enär genom den föreslagna jernvägen ett billigt och lätt kommunikationsmedel skulle erhållas mellan i Dalarne befintliga vidsträckta skogbärande trakter och ett jernmalmsfält, som vore vitsordadt såsom ett af de rikaste på hela jorden, och dessa trakter gemensamt sattes i förbindelse med Gefle—Dalabanan, Arboga—Örebro-banan och Statens jernvägsnät samt dymedelst med hela mellersta och södra Sverige, dess segelbara insjöar och kanaler samt Östersjön och Nordsjön, hvartill komme, att den ofantliga naturkraft, som funnes uti Dalelfvens en del vattenfall, skulle blifva för begagnande af industrien tillgänglig, ansåge Konungens Befallningshafvande, att don ifrågavarande jernvägsanläggningen, derest den kunde tillvägabringas, skufle blifva af den största nytta icke allenast för de provinser den vore afsedd att genomskära, utan äfven för hela landet, och föranleda betydlig tillvext i dess handel och industri.
I följd häraf, och då samma jernväg jemte den af Konungens Befallningshafvande till utförande såsom statsbana i underdånighet förordade jernväg genom Upland, Westmanland och Dalarne mot Insjön skulle, långt ifrån att skada, komma att ömsesidigt gagna hvarandra, fann Konungens Befallningshafvande för sin del sig böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till den gjorda ansökningen.
Jemte det Stats-Utskottet, i sammanhang med Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader afgifna underdåniga generalförslag, — hvari Styrelsen, • på sätt Kongl. Maj:t i Sin nådiga Proposition N:o 47 tillkännagifva, för ifrågavarande jernvägsanläggning tillstyrkt ett låneunderstöd af 5,472,000 R:dr, — fått emottaga dessa till bemälda Styrelse af Kongl. Maj:t i nåder öfverlemnade handlingar, har Utskottet jemväl erhållit remiss å följande inom Riks-Stånden rörande ifrågavarande jernvägsanläggning väckta motioner, nemligen: inom Ridderskapet och Adeln af Herr Gyllenhammar, C. A. N., som, uti motion N:o 133, föreslagit, att Rikets
Ständer för anläggande af en föreslagen bredspårig jernväg från Frövi station å Köping-—Hult-banan till Falun måtte såsom lån, på de vilkor, som för andra enskilda bolagsbanor blifvit bestämda, anslå en tredjedel af anläggningskostnaden med 5,472,432 R:dr 70 öre eller, i jemnadt tal, Fern och en half millioner R:dr R:mt; varande enahanda yrkande framstäldt inom Preste-Ståndet af Herr Kontraktsprosten Tegnér, i motion N:o 45, inom Borgare-Ståndet af Herr Blomberg, i motion N:o 89 och inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfnllmägtigen J.
Bergström från Stora Kopparbergs län, i motion N:o 220, hvaruti Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Örebro län sig förenat.
Härför - Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 80. 49 Härförutan har förstbemälde motionär, i enlighet med sitt i motionen gjorda förbehåll, uti en särskild till Utskottet ingifven och af åtskilliga handlingar åtföljd skrift närmare utvecklat sina åsigter rörande den ifrågavarande jernvägsanläggningen jemte åtskilliga dermed sammanhang egande förhållanden, och hvilka åsigter till en del igenfinnas i en uti hans motion omförmäld, af karta och kostnadsförslag åtföljd tryckt broschyr, som jemväl till Utskottet blifvit aflemnad.