Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, som anser den ifrågavarande restitutionen af vigt såväl för det allmänna som för tillverkarnw, får derföre, såsom ett tillägg till den föreslagna friheten i afseende fi lid och tillverkningsbeiopp, nu tillstyrka Rikets Ständer: 8 Kongl. Moj:ts Nåd.
Att medgifva en sadan nfgifts-restitulion att utgå af bränvinstillverknings—medlen och utbetalas af vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i den ordning, sorn af Kongl. Majit kan varda bestämd.
Vid detta medgifvande synes dock, till förekommande af missbruk, böra bestämma s:
Att någon restitution icke beviljas, så framt icke minst 100 kannor af normalstyrka på en gång till export arigifvas och afsändas, äfvensom att, i likhet med hvad som vid tullrestitution för socker är stadgadt, utförseln verificeras, antingen genom intyg af Svensk Konsul eller vice Konsul å lossningsorten, om sådan tjensteman der ej är anställd, af annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad; samt att någon restitution icke eger rum vid utförsel till Norge, hvarjemte till Kongl. Maj:t torde ölverlemnas att, elter General-tullstyrelsens hörande, meddela de ytterligare föreskrifter, som för ändamålet må finnas nödiga.
Del skulle väl kunna ifrågasättas, huruvida icke jemväl, på satt vid tull re stitution för socker är föreskrifvet, borde företes vederbörande tillverkares, under edlig förpligtelse afgifna försäkran att varan är af Svensk tillverkning; men med afseende å de stora praktiska svårigheter, som härvid skulle möta, och då tullen å utländskt bränvin i allt fall är vida högre än tillverkningsafgiflen å det inhemska; samt vid sådant förhållande några egentliga vådor icke äro att emotse, äfven om i ett eller annat fall del skulle inträffa att restitution kommc att erläggas för reexporlerod utländsk vora, anser Kongl.
Majit icke erforderligt alt dylika produklionsbevis skola företes.
Hvad beträffar reslilutionens storlek, skulle val å ena sidan kunna anmärkas, att densamma icke borde uppgå till hela tillvcrkniiigsafgiflens belopp, utan sä mycket nfriiknas, som ungefärligen motsvarar kontrollkostnaden i sin helhet, fördelad på hvarje tillverkad kanna bränvin, eiler omkring fem procent af tillverk— uingsafgiften.
Men dä häremot likväl förekommer, ali kouirollkostnoden egentli gast synes böra fördelas å det bränvin, som åtgår inom riket och för hvilket lill — verkningsafgiften kommer statskassan tillgodo; samt det för landel skulle vara särdeles gagneligt, om denna vara kunde blifva föremål för betydlig export, hvilket naturligen underlättas om hela lilIverkningsafgiften reslitucras, anser Kongl. Majit sig böra förelä:
Att afgifts-restilulionen måtte, under förutnämnda vilkor, lä utgå med lika belopp som tillverknings—afgiften, eller 75 öre / Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 02. 9 öre kannan, bränvinet dervid beriiknadt till 50 procent styrka vid 15 graders värme efter Celsii thermometer.
I nära samband härmed står frågan om utvidgad frihet att bedrifva distil le— ringsrörelse.
Skall export af bränvin blifva verkställbar, måste spritvaran i de liesta fall utskeppas i iörädladt skick.
Utvägar till en sådan förädling böra derföre, så vidt möjligt är, beredas.
Hittills har bränvinsdistillering såsom särskild näring varit inskränkt till städerna, hufvudsakligen af fruktan för distilleringspannornas användning till oloflig bränvinstillverkning.
Då likväl de så kallade mindre brännerierna numera upphört och med dem äfven den förnämsta anledningen till berörda inskränkning, torde distillering utan våda kunna, under vederbörlig kontroll, medgilvas älven å landet.
Visserligen kati det icke nekas, att distilleringsrörelse af naturliga orsaker fördelaktigast bedrifves i städerna samt att, om afgiftsrestitution vid bränvinsutförsel medgifves, den för export afsedda varans förädling torde komma att försiggå hufvudsakligen i exportstäderna.
Men delta utgör icke något skäl att betaga bränvinsförädlaren en frihet, som i andra näringar är med gifven, nemligen den, att utöfva sin näring, der han för godt finner.
Denna frihet skulle ock, om d$n medgåfves, antagligen komma att begagnas åtminstone i de trakter af landet, der en mängd brännerier ligga hopade inom ett mindre om råde, ty särskildt inrättade större distilleringsverk skulle troligen dä uppstå, dit traktens bränvinstillverkare komme alt föra sin vara för att få den förädlad och på samma gång, för en beqvämare transport, bringad till mindre rymd med större sprithalt, hvilket icke lärer med fördel låta sig göra på nu, i gällande författning medgifvet sätt medelst vanlig redskap för bränvinstillverkning.
På dessa skäl anser sig Kongl. Maj:t alltså böra föreslå:
Att bränvinsdistillering må äfven å landet såsom särskild näring under alla tider af året och med redskap af hvad storlek och beskaffenhet som helst få utöfvas, dock under tillsyn af kontrollör, hvars arfvode här, likasom i städerna, bestämmes af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, men erlägges af distilleringsidkaren, och hvilken kontrollör dessutom på stället erhåller fri bostad och kost, i likhet med hvad för brännerikonlrollörer är bestämdt.
Den af Chefen för bränvinskontroll-byrån afgifna berättelse om bränvinstillverkningen i riket under sistlidet år, innefattande äfven jemförande uppgifter rörande samma tillverkning åren 1861, 1862 och 1863. skall tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna nådiga Proposition varder öfverlemBih. till R.
Prot. 1865 & 1866. 1 Sami.
I Afd. 2 Band. 6 Haft. 2 10 Kongl. Majis Nåd.
Proposition N-.o 62. nåd; Orh är bemälde Byrå-chef anbefaldt att tillhandagå med de upplysningar, som kunna äskås.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. CARL G.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865. * Närvarande:
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström.
Chefen för Civil-departementet, Statsrådet Lagerstråle, uppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Majlis på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande lörut fattade beslut, uppsatta förslag till nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: 3:o angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvinstillverkning; Kongl Majit behagade uppå, Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla ofvanberörda förslag samt förordna, Kongl, Maj-.ts
Nåd, Proposition N:o 63. 11 att, i enlighet dermed, nådiga Propositioner af den lydelse, bilagorna Litt. — — C. vid detta protokoll utvisa, skulle till Rikets Ständer allåtas.
Ex protocollo IV. J. Modigh.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Jan. 1866, kl. 12 nndd.
Maj:ls nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående fortfarande årlig kur husafgi ft; Gifven Stockholms Slott den 29 December 1865.
Majit har, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sistlidna riksdag fattade beslut, genom nådig Kungörelse den 13 Mars 1863 förordnat, bland annat, att till den veneriska smittans hämmande skall årligen från och med 1864 till och med det år, hvarmed innevarande statsregleringsperiod afslutas, af en hvar, som erlägger mantalspenningar, utgöras äfven en kurhusafgift, för Stockholm med högst femtio och minst tre öre, samt inom öfriga delar af riket med högst tjugufem och minst tre öre, lika för alla betalande inom hvarje kurhusdistrikt, efter dess behof; att afgiften skall af vederbörande inom distriktet bestämmas antingen till något af nämnda belopp eller deremellan, men icke utan vid särdeles tvingande omständigheter lill det högsta fastställas; att denna afgift skall utgå och redovisas inom hvarje kurhusdistrikt särskildt, alldeles skiljd från hospitalens och lazarettens fonder och räkenskaper; samt att de genom berörda afgift inflytande medel böra i första rummet ovilkorligen begagnas för de, efter behof och öfverenskommelse, på ett eller liera ställen inom länet inrättade kurhusanstalter, och allenast hvad af nämnda medel icke är för veneriska smittans hämmande erforderligt derefter får användas för allmänna helsovården i länet, särdeles såsom bidrag till bestridande af lazarettens utgifter för svårare skador och sådana sjukdomslillfällen, som fordra kirurgisk behandling. 12 Kongl. Majds Nåd.
Uti skrifvelse den 20 sistlidne Juli har Sundhets-kollegium, — under anförande att vid de sjukvårdsinrättningar, som med denna afgift underhållas, enligt sammandrag af inkomna revisionsberättelser från samtliga länen öfver lazarettens och kurhusens inkomster och utgifter är 1862, influtna kurhusmedel under samma år utgjort 409,575 R:dr 4 öre och öfriga inkomster 180,362 R:dr 20 öre, eller tillsammans 589,937 R:dr 24 öre, men utgifterna uppgått till 516,932 R:dr 80 öre —, i underdånighet hemställt, att då häraf vore uppenbart, att nämnda inrättningar utan kurhusafgiften icke kunna ega bestånd, Kongl.
Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om samma afgifts fortfarande utbetalning.
Hvad sålunda förekommit har Kongl. Majit tagit i öfvervägande, och vill härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande kurhusafgift må jemväl under år 1867 utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistlörflutna riksdag bestämda och i eldighet dermed af Kongl.
Majit genom ofvan omförmälda nådiga Kungörelse påbjudna.
CARL F. F. Carlson.
Utdrag af Protokollet (ifver Ecklesiastik- Ärenden, hållet inför Hans Maj:t honungen i Stats Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865.
Hans Excellens, Herr Justitie—Statsministern, Friherre
De lleer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg.
Departements-chefen, Statsrådet Carlsson föredrog vidare: Kongl. May.ts Nåd.
Proposition N:o 64. 13 59:o.
Sundhets-kollegii underdåniga skrifvelse af den 20 sistlidne Juli, hvaruti — Med afseende å hvad sålunda förekommit hemställde Departements-chefen, att Kongl.
Majit täcktes i nådig Proposition föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande kurhusafgift må jemväl under år 1867 utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag bestämda och i enlighet dermed af Kongl.
Majit genom nådiga Kungörelsen den 13 Mars 1863 påbjudna.
Majit täcktes Departements-chefens, af Stats-Rådets öfriga ledamöter biträdda hemställan i nåder bifalla, samt befallde, att i öfverensstämmelse dermed nådig Proposition, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle under denna dag till Rikets Ständer aflåtas.
W:o 64.
Maj:Is nådiga.
Proposition till Rikets Ständer, angående ersättning för hushyresmedel ål fyra lektorer vid elemen tarläroverket i Strengnäs: Gifven Stockholms Slott den 29 December 1865.
Uti underdånig skrifvelse den 23 December 1863 har Domkapitlet i Strengnäs, — med anledning deraf att Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag medgifvit, att hushyresmedel finge af elementarläroverkens lärare åtnjutas utan att inberäknas i den ordinarie lönen, samt under åberopande al nådiga Brefvet den 5 Februari 1808, hvarigenom vore förordnadt, att tre lektorer vid Strengnäs gym nasium skulle erhålla boställslägenheter och fyra hushyresmedel, hvartill användts 14 Kongl.
Proposition N:o 64. för hvarje lektor en tiondedel af de utaf vissa inom
Fellingsbro socken belägna hemman utgående räntor, hvilka Drottning Christina den 20 November 1651 till nämnda gymnasium anslagit såsom godtgörelse för en af Konung Carl IX:s Enkedrottning
Christina genom testamente till Strengnäs gymnasium skänkt, men allt sedermera för Statens behof innehållen summa af 10,000 daler silfvermynt, — anhållit, att berörda hyresmedel, hvilka efter år 1808 af lektorerne innehafts utom ordinarie lönen, intilldess de, vid i sednare tider gjord indragning af donationer till elementarläroverkens lärare, inberäknats uti densamma, och således, ehuru i staten till namnet qvarstående, i sjelfva verket voro alldeles försvunna, måtte på det sätt utgå, att fyra af de sju äldste lektorerne vid elementarläroverket egde att, utom sin ordinarie lön, hvardera uppbära sådana hushyresmedel med en tiondedel af hela den donerade räntan, som ännu utginge under namn af Fellingsbromedlen, hvilken tiondedel vore i staten beräknad till 162 R:dr R:mt, samt att hvar och en af de tre äldste lektorerne måtte tillåtas att välja antingen någon af de befintliga tre bostadslägenheterna eller hushyresmedel.
Öfver denna framställning har Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor infordradt utlåtande den 28 Juni nästlidet år afgifvit och dervid, enär ifrågavarande donationsmedel icke ursprungligen vore gifna till aflöning åt lärarne vid Strengnäs läroverk, än mindre såsom hyresmedel åt dem, och den omständighet att genom nådiga Brefvet den 5 Februari 1808 af dessa medel hushyra tilldelats fyra af dervarande lektorer, numera icke syntes berättiga bemälda lärare att, elter erhållna löneförhöjningar i likhet med andra lärare vid elementarläroverk, derutöfver allt framgent uppbära ifrågakomna hyresersättning, på dessa och i öfrigt anförda skäl hemställt, att
Domkapitlets berörda framställning måtte lemnäs utan afseende; och har Domkapitlet, som i nåder lemnats tillfälle att vidare i ämnet sig yttra i anledning af Stats-kontorels utlåtande, ytterligare anfört, förutom annat: att omförmälda anslag af hemmansräntorna från vissa hemman i Fellingsbro socken icke vore att anse annorlunda än såsom ränta på Enkedrottningen Christinas af hennes enskilda förmögenhet gjorda donation; att enligt Strengnäs gymnasii så väl äldre som yngre räkenskaper nämnda hemmansräntor användts jemväl till lärares aflönande och, efter hvad redan nådiga Brefvet den 31 December 1652 utvisade, äfven till byggnadshjelp för lektorerne, och att Kongl. Maj:t tillförene förklarat, att den vissa lärare vid åtskilliga elementarläroverk tillkommande förmån af boställsrum eller deremot svarande hushyresmedel icke skulle verka minskning i deras af statsmedel utgående löner, i anseende till hvilket allt
Domkapitlet i underdånighet anhållit om nådigt bifall till ifrågavarande framställning.
Med anledning af hvad sålunda förekbmmit och då förutnämnda hushyresmedel, enligt hvad Stats-kontoret upplyst, äro i elementarläroverkens tillgångar inberäknade, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, alt samma hyresmedel måtte, på sätt Domkapitlet hemställt, lå af fyra bland de sju äldste lektorerne vid elementarläroverket i Strengnäs åtnjutas, utan att i de å stal uppförda lönerna inberäknas.
Proposition No 04. ir, De till detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning detsamma varder öfverlemnadl; Och Kongl. Maj:t ^förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, håltet inför Hans Majit Konungen i Stals-Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865.
Närvar and e: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, R euter skiöld, Carlson.
Efter föregången justering al protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden den 21 innevarande månad föredrog i underdånighet
Departements-chefen, Statsrådet Carlson: 60:o. Föredragande
Departements-chefen uppläste derefter till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande fattade beslut, uppsatta förslag tdl Kongl. l\faj:ts nådiga Propositioner, nemligen: 16 Kongl. l:o angående ersättning lör hushyresmedel åt fyra lektorer vid elementarläroverket i Strengnäs; — — — — — — — — — — — — — — Uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande fann Kongl. Majit godt berörda förslag, sådana de finnas detta protokoll bilagda, i nåder gilla samt befallde, att i enlighet dermed nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer expedieras.
Ex protocollo .1 ,/.
A:o €5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Jan. 1866, kl 12 rnidd.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ett årligt anslag af 500 Riksdaler till hushy reser sättning åt rektorn vid högre elementarläroverket i Westerås; Gifven Stockholms Slolt den 29 December 1865.
Sedan Rektorn vid högre elementarläroverket i Westerås, Filosofie-magistern Ludvig Mossberg, hos Magistraten derstädes, under åberopande af 128 § i gällande läroverksstadga, gjort framställning derom, att staden måtte antingen tillhandahålla honom embetsgård eller ock lemna hushyresersättning till belopp af 500 Riksdaler årligen från och med den 1 Augusti 1862, då han rektorsbefattningen tillträdde; men stadens innevånare, den 20 Oktober 1862 häröfver inför Magistraten hörde, ansett, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga Resolution den 3 Oktober 1766, staden icke vara skyldig förse rektor med embetsgård samt hans i berörda hänseende framställda anhållan fördenskull afslagit; så har Kongl. Majis Befallningshafvande i Westmanlands län, uppå bemälde rektors häröfver förda klagan, genom resolution den 27 Februari 1863 förklarat Westerås stad icke kunna åläg gas - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N-.o 05. 17 gas alt lill honom upplåta embetsgård eller utgifva hyresersältning och förty lemnat de anförda besvären utan afseende.
Öfver denna resolution har Rektorn Mossberg hos Kongl. Majit sig besvärat och tillika i underdånighet anhållit, att, i händelse besvären icke kunde vinna nådigt afseende, Kongl.
Majit måtte i nåder bevilja honom den ersättning för saknad boställslägenhet, som Kongl. Maj:t, enligt de i förberörda § af läroverksstadgan uttalade grunder, kunde pröfva skälig; öfver hvilka besvär, sedan stadsfullmäktige i Westerås blifvit hörde, Kongl.
Maj:ts bemälde Befallningshafvande samt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kolleginm och - Stats-kontor underdåniga utlåtanden afgifvit.
Af handlingarne inhemtas, bland annat: att genom ofvannämnda nådiga Resolution den 3 Oktober 1766 blifvit förklaradt, det rector scholae i Westerås borde rätteligen hafva den så kallade Probe-gården, hvilken vore år 1625 af enskild person till skolan donerad, till embetsgård, och att densamma borde för domkyrkans medel byggas, utan att Westerås stad eller borgerskapet derstädes finge dermed besväras; att domkyrkan, med anledning af nämnda gårds otjenlighet till bostad för rektor, i sednare tider sjelf densamma disponerat och i stället, jemlikt nådigt utslag den 31 Mars 1832, utgifvit hushyresersättning; att denna hyresersättriing likväl blifvit genom nådigt Bref den 23 Juli 1856 från rektor lill statsverket indragen; samt alt domkyrkan sedermera, enär hennes medel ansetts böra oafkortadt vara att tillgå för hennes eget underhåll och förvaltningskostnad, blifvit genom nådigt
Brel den 31 Oktober 1862 från vidare utgifvande al nämnda ersättning befriad.
Majit, som vid detta ärendes föredragning den 10 Mars innevarande år ej funnit skäl alt uti Kongl. Majlis Befallningshafvandes öfverklagade resolution göra ändring, vill, med afseende derå, alt rektorn vid Westerås elementarläroverk skulle till följd af ofvanberörda förhållanden komma att gå i mistning af en löneinkomst, som, enligt nådiga Stadgan den 29 Januari 1859, rektorer vid rikets elementarläroverk i allmänhet tillkommer, härmed föreslå Rikets Ständer, att en deremot svarande ersättning måtte varda honom med 500 Riksdaler årligen beviljad samt å Åttonde Hufvudtitelns anslag för elementarläroverken uppförd.
De till detta mål hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, hvartill ärendet varder al' Rikets Ständer öfverlemnadt; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Är och dag som elvan.
Prot. 1865 & 1866. 1 Sami. 1 A/d. 2 Band. 6 Häft. 3 18 Kongl. Majis Nåd.
Proposition N:o 65.
Utdrag af Protokollet (ifver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Muj:t Honungen uti Stats- Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865.
Närvara n de: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern lör Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, R euler skiöld, Carlson.
Efter föregången justering af protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden den 21 innevarande månad föredrog i underdånighet
Departements-chefen uppläste derefter till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, nemligen: 2:o angående ett ärligt anslag af 500 Riksdaler till hushyresersättning åt rektorn vid högre elementarläroverket i Westerås.
Uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande fann Kongl. Majit godt berörda förslag, sådana de finnas detta protokoll bilagda, i nåder gilla, samt befallde, att i enlighet dermed nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer expedieras.
Olde. STOCKHOLM, tryckt hos J.& A. Riis, 1866.
Proposition N:o 66. 1 fMiO 6*6*.
A.nk. till Exp.-Utsk. den 24 Jan. 1866, kl. 5 e. m. Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om inlösande af de så kallade frisocknarnes tjenstbarlieter till Dylta svafvelbruk; Gifven Stockholms Slott den 29 December 1865.
Då den för längre tid tillbaka väckta och af Rikets Ständer sednast vid riksdagen åren 1859—1860 behandlade frågan, angående inlösande af de till
Dylta svafvelbruk i Orebro län utgående tjenstbarheter af Axbergs, Kihls och Hofsta socknar, ännu icke kunnat blifva slutligen afgjord, samt Kongl. Maj:t, som i Skrifvelse af den 27 Oktober 1859 meddelat Rikets Ständer en fullständig utredning af detta ärende, jemte underrättelse om hvad dittills blifvit derutinnan tillgjordt, nu, med afseende på de hinder, hvilka för frågans lösning mött, finner Sig föranlåten att till Rikets Ständer göra förnyad framställning i ämnet, vill Kongl. Maj:t till en början, med åberopande af berörda Skrifvelses innehåll, erinra: att Krigs-, Kammar- och Bergs-kollegierna uti ett till följd af nådig föreskx-ift den 5 April 1857 afgifvet gemensamt underdånigt utlåtande beräknat den ersättning, som borde tillkomma egaren af Dylta svafvelbruk, i händelse nämnda socknars tjenstbai-heter till svafvelbruket komme att upphöra och den i sammanhang dermed ifrågasatta reglering af brukets förhållanden verkställdes, till 59,058 Riksdaler 25 skillingar 7? rist Banko, och derjemte ansett bruksegax-en böra, med tillämpning af Kongl. Kungörelsen den 4 Februari 1811, få till skatte lösa de till svafvelbrukets drift anslagna två allmänningarne, benämnda Östra allmänningen och Hålahults allmänning, sedan desamma förut blifvit behörigen skattlagda; att Dylta bruks egare, Friherre Wilhelm Åkerhjelm förklarat sig icke vilja på den sålunda föreslagna regleringen ingå, såvida icke nämnda ersättningsanslag förhöjdes med 21,355 Riksdaler 16 skillingar 4| rist.
Banko; samt att Kongl.
Majit, med anledning häraf, uti ofvanberörda Skrifvelse af den 27 Oktober 1859 hemställt till Rikets Ständer, huruvida en summa, ungefärligen BiL till R.
Prot. 1865 b 1866. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 7 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 66. motsvarande det af Kollegierna föreslagna ersättningsbelopp, i Riksmynt 88,587 Riksdaler 80 öre, måtte till Kongl. Maj:ts disposition anvisas för att, derest möjligen bruksegaren framdeles skulle dermed åtnöjas, för regleringens tillvägabringande till honom utbetalas; hvarjemte, enär upplyst blifvit, att nämnda två allmänningar, hvarå flera torplägenheter till
Dylta gårds förmån funnits anlagda, blifvit allt för mycket anlitade, så att uppmärksamhet vid hushållningen med dessa skogar vore af högsta behof, på det att desamma ej måtte blifva alldeles förstörda, Kongl. Maj:t förständigat Dess Befallningshafvande i Orebro län, att dels låta vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom kunde bestämmas det årliga afverkningsbelopp, som med skogens bestånd vöre förenligt, dels hålla noggrann tillsyn deröfver, att allmänningarne ej derutöfver anlitades och ej heller för annat ändamål, än det, hvartill de af Kronan blifvit åt svafvelbruket upplåtna.