Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Societerne lemnäs öppet att hafva sina ombud i alla stapelstäder, i närvaro af hvilka Ombud all stämpling skall förrättas; samt att ett af dessa eger, att, jemte Tull-tjenstemannen ; teckna sitt namn å Placat-stämpeln.
Vidkommande slutligen det befarade öfverskottet af varor, som skulle för - Bevinnings-Utskottets Betänkande N.o 27. 63 anleda till prisens oskäliga fall; så och då det öfverensstämmer lika mycket med allmänna tänkesättet, som General-Tull-Styrelsens yttrade erfarenhet, att det är lättare att lurendräga än tullförsnilla, och tillika medgifvas måste, att utländningen assurerar lurendrägeriet på Sverige till vida lägre procent än den, hvartill skydds-tullen blir fastställd, så synes häraf följa, att elfe öfverflöd af varor hos utländningen, eller en föga sannolik benägenhet att skänka borrt en större qvantitet varor, för att skada våra Fabriker, hvilkas ringa tillverkning icke kan väcka någon af de större nationernas afund, snarare skall leda dertill, att varorna afyttraS till vanpris, då de i lurendrägeri-väg insmygas, än då införskrifvaren för dem nödgas erlägga en skydds-tull, hvilken, med tillägg af frakt, assurance och handels-förtjenst, Sorn icke lärer efterskänkas, ändock skall höja varans pris.
Men, såsom mest talande skäl för skyddet af tull, framför det af förbud, hänvisar år 1824 voro till införsel förbjudne, troligen icke egt rum , om vederbörande funnit lika lätthet att, genom tullförsnillning, införa dessa varor, som det till uppgiften Litt. Å, fÖrtulinings-qvan ti teter hvars betydliga för varor, som 6/j. B cvillnings-Utskottets Betänkande IV.-o if. var före år r825, att genom lurendrägeri införa dem.
Med dessa åsigter, och med liemtad anledning af förut ådagalagd förmonlig verkan af senare årens friare handels-syslem, har Utskottet stadgat sin öfvertygelse: att införsels-förbud i allmänhet aldrig någorstädes blifvit vidmagthållna eller kunnat vidmagthållas; att dessa förbud, utan motsvarande gagn, i samma mon de varit mer eller mindre mångfalldiga, demoraliserat nationerna, orsakat förakt för Lagarna och naturaliserat menederi, uppenbart våld, med flera brott; att tillvarelsen af förbud, utan att minska varu-importen, beröfvar Staten en billig inkomst till ersättning för dess stora uppoffringar till Näringarnas uppkomst ; att möjligheten af en loflig införsel är det enda medlet alt lifva industri och arbetsflit hos egna Näringsidkare , samt att förekomma nationens oskäliga beskattande genom för höga pris eller dålig vara; och att således ett ovilkorligt förbud i tull-taxan icke uppfyller sin bestämmelse, utan medför både moraliskt och oeconomiskt ondt; hvaremot Utskottet tror, att frihet till inoeh utförsel emot stadgad lämplig tull, under Bevillnings-Utskoltets Betänkande N.o 27. 65 änder en val ordnad tull-bevakning, i förening med ändamålsenliga och kraftfullt handhafva tull-lagar, ar enda sättet att vinna det mål man söker: skydd för Åkerbruk j Näringar och Handelsamt en jemt fördelad, och, i afseende på uppbörden j lätt åtkomlig inkomst för Staten.
I följd af denna yttrade mening-, och för att gifva möjligaste trygghet åt inhemska Näringarna, samt bereda möjlighet åt Närings-idkare, som förädla utländska rudimaterie!-, att täfla med andra nationer i verlds-handeln, anser Utskottet följande omständigheter; utom de controller, hvilka förslagsvis blifvit införda i Underrättelserna till Tull-taxan; vara af synnerlig vigt, nemligen: 1:0
Att tullförfatthingarne, i anseende till stämplings- och förpassningsicontrollen, utvidgad beslagsrätt och allvarsamma strafflagar, må blifva öfversedde och så förbättrade, att deras hufvudsakliga ändamål, tullförsnillnings förekommande; må vinnas; och att i sådant ändamål sam - Bih. till R.
Prof. 1828 och 1829. 5 Sami. 2 B.
Usta lläft. 5 Grunderna för Tull-Bevill ningen. 66 Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.-o 27. manträde med Lag-Utskottet må fram-* deles ega rum. 2:0
Att livar och en Näringsidkare, som exporterar förädlad vara af utländsk rudimateria, må i restitutionsväg återbekomma den erlagde införsels-tullen å så stort qvantum af sjelfva rudimaterien, som lian styrker hafva åtgått till förfärdigande af de utförde varorne.
Efter dessa förberedelser finnér Utskottet sig i tillfälle att: 3:o Föreslå grunderna för den blifvande Tullbevillningen.
Då sjelfva grunderna innefatta motiven, så inskränker sig Utskottet dertill, att bär anföra dem sådane, som Utskottet trott sig böra föreslå dem till Rikets Ständers upplysta bepröfvande, innefattande : 1:0
Att, med erkännande af Konungens rätt, i afseende på förbuds utfärdande emot in- och utförsel af varor, så väl som af de rättigheter Konungen tillkomma, i afseende på Tractaters afslutande med främmande Magter, en all - EeviBningr-Utskottets Betänkande N:o 27. män frihet må förunnas att, emot en, i afseende på skydd för inländska Näringar samt Consumtionen, afpassad Tull, ej mindre i Riket införa alla utländska varor, än ock till främmande Stater utföra och afyttra alla inhemska producter och tillverkningar; och att sådana Varuartiklar, hvarmed i Sverige handel kan drifvas, må, i den Tull-BevillningS-Taxa, sorn af Rikets Ständer nu fastställes, med derföre, utsatt Tull, intagas. ’ ... - ' S 2:0
Att Införsels-Tull för alla sådana varor, som äro vårt lands egna och inhemska producter, och hvilka icke behöfva utifrån införas, utan kunna i tillräcklig mängd och godhet här i Landet alstras och frambringas, så väl som sådana Producter, Manufaclur-varor och Tillverkningar, hvilka väl inom Landet finnas, tillverkas och kunna till erforderlig godhet, men ännu icke till erforderlig mängd, lemnäs, beläggas med sådan Tull, sorn försvarar och uppmuntrar den inhemska Producenten och Tillverkaren till täflan med den utländska, och derjemte, å ena sidan, skyddar honom för ett sådant varornas fall, som skulle sätta honom utur stånd, att med skälig förmon drifva sitt yrke, men, å den andra, 63 Bevillning-Utskottets Betänkande N.o 27. ej eller alldeles utestänger utländska Medtäflare, såsom nyttiga att förmå härvarande Producenter och Manufacturister till ansträngning samt till förvärfvandé af kunskaper och de för deras yrken nödvändiga Machinerier. 3:o Att de Artiklar, som i Sverige kunna produceras och tillverkas, meii hvarken i erforderlig mängd, eller till den godhet som andra Länders industri dem framkallat, beläggas med en mindré Tull, men dock icke så låg, att den förhindrar möjligheten af inländsk täflan med Utlänningen. 4:o
Att alla utländska Producter, Colonial-varor och Fabricat , som inom Landet hvarken produceras eller tillverkas , beläggas med en så afpassad Tullafgift, att den kan förenas med Statens fördel å ena sidan, och med den skattdragande Medborgarens bästa å andra sidan, samt med behörigt afseende å nödvändigheten, att icke föranleda till Tullförsnillning och underslef. 5:o Att Rå-ämnen för inhemska Fabricat och Tillverkningar beläggas med den möjligaste minsta Tull. Bevillnings-Vtskottets Betänkande N.-o 27. 6:0 Att Tullen å alla, enligt förra Författningar, till utförsel tillåtna varor, i allmänhet bibehålles, men i annat fall jemkas och ändras, med hänsigt till den mer eller mindre nytta eller skada, varans utförande möjligen kan tillskynda Landet. 7:0 Att Skydds-Tull bestämmes å sådana varor, som förr varit till utförsel förbjudna, till betryggande mot de olägenheter, som man förut genom förbuden sökt förekomma. 8:0
Att ali Tull för utgående och inkommande varor, äfvensom Skepps-umgälderna, bör i Svenska Banco-Sedlar utsättas och erläggas. g:o Att vid alla tillfällen, då en bättre vara af samma slag kan förblandas med en sämre, eller då icke erforderlig controll står att vinna, det förtullningen svarar emot varans verkliga egenskap af finare eller gröfre, en Medel-Tull bestämmes, som skyddar emot införsel af den gröfre varan, och är lämplig för det slag, som behöfves att införskrifvas. 10:0
Att den fastställda Tullprocen - Bevillning-Utskottets Betänkande N.o~27. ten utsattes till bestämdt belopp uti Riksdaler, skillingar och runstycken, efter mått, mål och vigt på alla sådana varor, hvilka icke ega hufvudsaklig skiljaktighet i qvaliteten, i hvilken senare händelse de måste förtullas efter värde, och Tullen bestämmas till viss procent af detta värde. 11:0
Ätt, då Rikets Högloft.
Ständer uti den Tull-Taxa, som nu kommer att utfärdas, icke kunna bestämma annan Tull å varor än den, sorn efter närvarande omständigheter bäst försäkrar Statens inkomst, och med Statens interesse öfverensstämmer; men det på KongL.
Majit endast ankommer, att, i afseende på utländska Magter, bereda en för Svenska handeln förmonlig reciprocitet, Rikets Höglofl.
Ständer behagade i underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt i Nåder må vidtaga alla de mått och steg, som, i afseende härpå, med landets bästa äro förenliga, samt, för befrämjande häraf, öfverlåta till Kongl. Maj:t rättigheten alt minska eiler nedsätta den i Tullbevillnings-taxan utsatta Tuli. Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.o 27. 71 Slutligen får Utskottet, med öfver-(y lemnande af 1826 års tull-taxa, som, manuscript på motsidan innehåller del\ j? nya förslaget till tull-bestämmelse, re-/ p dovisa. 4:o
För grundernas tillämpning i Tull-Taxan.
Yid detta tillfälle har Utskottet trott* sig böra framlägga resultatet af de föreslagne förändringarne; och på det Rikets Ständer må kunna taga kännedom af deras detailér, utan att behöfva genomgå hela förslaget, har Utskottet uppfattat samma förändringar uti 2:ne Ta-]f^ bleauer N:ris och 15, utvisande höjningen och minskningen å till Riket inkommande eller härifrån utgående varor, samt uti specificationerne N:ris 16 och iSq 17, innehållande: den förra, sådane artiklar, hvilka förut icke varit i tull-taxan intagne, och den senare, sådane, hvilka för det närvarande äro till in- eller ut-\ försel förbjudna, men af Utskottet blifvit föreslagne att beläggas med skyddstull.
— Det är med hänvisande till dessa Bilagor, som Utskottet förmodar sig kortast och tydligast kunna ujjpfylla sin redovisande pligt i det hela, då Utskottet behandlar hvar och en för sig.
Förändringai• i Tull-Taxan; 72 Fevillnings-Utskotlets Betänkande IV.-o 27. \ Tableauen N:o it\ ^ utvisande minsk j ningen och höjningen ä inkommande varor.
Det i denna och Tableauen N:o i5
Icalculerade resultat är grundadt på medium af in- och utförsels-qvantiteterna un-, der de 5 senaste åren.
De fleste, och i synnerhet de till resultatet betydligare artiklarne, å hvilka inkommande tullen är minskad, hafvä på den grund blifvit föreslagna till nedsättning, att den förut stadgade tullen öfverstigit 33 §:dels procent af värdet.
Den nedsättning i tullen å både inkommande och utgående varor, som Kongl. Maj:t, enligt förut åberopad Bilaga, Litt. B, sedan senaste Riksdag i Nåder förordnat, har undanröjt alla närvarande anledningar till ytterligare nedsättningar.
Vidkommmande åter den föreslagne förhöjningen å inkommande varor; så enär den äfven visar sig på rå-ämnen, sorn vore stridande mot ofvan anförde 5:te grund, derest denna förhöjning folie införskrifvaren till tunga, får Utskottet upplysa, att, med undantag af tullen å Ull , hvarom härefter serskildt kommer att omförmälas, och å Socker, Bevillnings-Utskottets Betankande N-o 27. hvars betydliga tillökning jemväl härrö-, rer af en nu föreslagen och af flere Vederbörande tillstyrkt Medel-Tull å Mascovad och Terres, den öfriga förhöjningen å Rå-ämnena , Färglräd, Hudar och Silke, tillkommit deraf, att den Tolag, sorn Städerna under åren 1827 och 1828 å dessa, jemte flera Rå-ämnen, uppburit, ansetts lämpligare böra tilläggas Tullen; och får Utskottet nu anföra anledningen till denna åtgärd.
Ifrån äldsta tider hafva Städerna egt rättighet, att på inkommande och utgå-, ende varor från och till utrikes orter, beräkna en af Kongl. Maj:t bestämd procent af varuvärdet, men, ända till 1826, endast på sådana artiklar, för hvilka varu-värdet var i Tull-Taxan utsatt (som i början utgjorde ett ringa antal) och alldeles icke på sådana varor, hvilka hade den lägsta In- eller Utförsels-Tull; hvarförutan 1824 års Tull-Taxa, som utsatte varu-värdet i Svenskt Banco, stadgade, att Stads-Tolagen finge beräknas blott på det i 1816 års Taxa utsatta värde i Hamburger Banco.
Oansedt det, att mångfalldiga persedlar, hvilka förr voro förbjudna, nu blif - 4 Bevillnings-Utskotlets Betänkande N.o 2J. yit till in- eller utförsel lofgifna, oell att värden blifvit åsätta alla varor i Taxan, som, sammanlagdt, mer än fördubblat Stads-Tolagen i senare tider, berättigas Städerna uti 29 §. af Underrättelserna lill 1826 års Tull-Taxa, att beräkna Tolagen å alla varor efter det i samma Taxa utsatta värde i Svenskt Banco.
Då Städerna sålunda fått ständigt ökade fördelar vid beräkningen af deras Tolag, men ingen författning finnes, hvarken allmän eller enskild, som hindrar Statsmagterna att förklara vissa varor böra befrias från erläggande af Tolag, och härtill kommer det oformliga, att, genom ökandet af Städernas Tolags-procent till 2 å st procent, densamma utgör mera än Tullen på de varor, hvilka endast draga 1 ä 2 procent; så har Utskottet icke tvekat, att för de här ofvan uppräknade varor föreslå och i Tull-Taxan anteckna deras fritagande från Tolag.
Ibland de öfriga inkommande varorna, på hvilka Tullen blifvit förhöjd, förekommer Lax- och Fisk-varor, hvilka artiklar äro bland dem, som mest betunga Handels-vågen; och då Fiskvarorne nästan uteslutande komma ifrån Norrige, hvaraf följer, att den föreslagna ringa förhöjningen, i enlighet med B evilla ings-Ut skottets Betänkande N.o 27.
Majrts Nådiga förordning, angående handeln emellan Sverige och Norrige, endast kommer att beräknas till hälften af det utsätta beloppet, har Utskottet trott, att den härigenom uppkommande inkomst utan olägenhet kunde beredas.
Den föreslagna något högre tullen å Garn och Peppar, är blott en ringa förhöjning af den nedsatta, Tull, som Konungen år 1826 täcktes bestämma, hvilken nedsättning var så betyd ligt under den tull-afgift, Rikets Ständer år 1823 fastställde, att Utskottet ansett någon förhöjning deremot kunna ega rum, utan befarad olägenhet.
Med artikeln Hampa är det serdeles förhållande, att den såkallade PassHampan, såsom mindre god och således ofördelaktig att begagna till Tågvirke, tillförne varit till införsel förbuden, men i senaste Taxa blifvit belagd med en Tull af 10 R:dr per Skeppund, då den goda Hampan deremot endast är belagd med en Tull af 3 R:dr per Skeppund.
Då man emedlertid vill påstå, att PassHampa finnes i Riket, fast ingen sådan synes vara förtullad, så vill häraf visa sig som det vore svårt att vid för tull - Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o ij. pingen controllera, att icke Pass-hampa, får förtullas för annan Hampa, hvaremot det visar sig sannolikt, att en högre tull på en dålig vara, som icke kan undandragas, skall mera kraftigt utestänga densamma; och är det af sådan orsak, som Utskottet här tillämpat c>:de Grunden, då Utskottet föreslagit en medel-tull af 5 R:dr för Skeppundet.
Den ringa tillökningen å Tullen för Pomerans-knoppar och Skal afser endast att få någon högre inkomst på en, varu-artikel , som hufvudsakligast anyändes till Bränvins-deslillering.
Emot den af General-Tull-Styrelsen föreslagna tillökningen på införselstullen å Salt, med 8 sk. per tunna, eller att tullen skulle förhöjas från 32 till 4o sk., har väl anmärkningar blifvit gjorda af Handels-Societeten, under anförande, att denna vara gåfve en ringa handels-förtjenst; men just i betraktande af denna varas ringa värde nu emot förr, och att den är ibland de få artiklar, som consumeras af alla inom Riket, och således äfven af dem, hvilka icke i annan väg draga denna consumtionsafgift, har Utskottet, med afseende tillika på den större summa, som upp - Bcvillnings-Utskottets Betänkande N.o 17. kommer af en obetydlig påökning, trott det vara både billigt och förenligt med Statens interesse, att härå föreslå en förhöjning, men hvilken blifvit inskränkt till 4 sk* för tunnan.
I afseende på artikeln Helsidenvaror, hvilka hittills blifvit förtullade efter alntal, som i så måtto befunnits origtigt, att samma vara, efter olika tjocklek och Väfnads-sätt, kan hafva ett högst olika värde , i hvilket fall det bestämda tull-beloppet varierar i samma raon, relatift till egenskapen af skydd, har Utskottet bemödat sig att få sådana underrättelser, sorn satt Utskottet i tillfälle att utsätta förtullnings-qvantiteten efter vigt, hvarigenom vinnes icke allenast att den åsatte Tullen mindre föränderligt verkar till ändamålet, att lemna skydd åt Fabrikerna, utah äfven att mera lätthet och controll erhålles vid förtullningen.
Anledningen till den Ökade tullen på Stenkols-stybbe eller Grus och Cinders är den vunna erfarenheten, att Stenkol förtullas till mindre qvantiteter, sedan serskild tull blifvit satt å Stenkols-stybbe.
Örn Tullen ä Ull, Bevillnings-Ulskottcts Betänkande N.-o 27.
Den ringa förhöjningen å
The afser endast att få någon ökad inkomst af en mera allmänt bruklig öfverflödsartikel.
Uppå erhållen anledning, att det skall vara den betydliga införseln af Tobaks-stjelkar, som utestänger bruket af Svenska Tobaks-blad, och då utländsk Tobak i allmänhet kan räknas ibland öfverflöds-artiklar, samt föreslaget blifvit, alt import-tullen må restitueras, då en utländsk vara förädlad åter utföres utur Riket, bar Utskottet med desto större benägenhet förslagsvis ökat tullen å Tobaks-stjelkar med 1 sk. för #:det, som häraf uppkommer ett icke obetydligt resultat.
Att någon förhöjning blifvit föreslagen å Tvål och några få Väfnadsartihlarj afser endast att öka skyddet för dem, hvilka här i landet tillverka enahanda persedlar.
I frågan om den tull, som rätteligen bör bestämmas på artikeln Ull> hafva så många olika meningar blifvit yttrade, dels i motions-väg , då ömsom förbud och ömsom skydds-tull emot införsel af. denna vara blifvit yrkad, dels Bevillningé-Utskollcls Betänkande IV.-o 27.
. af General-Tull-Styrelsen, som föreslagit en medel-tull, utgörande blott 1 sk. per#, dels af Kongl. Commerce-Collegium, sorn fordrat en låg tull på den grofva Ullen, men en skydds-tull å den fina; hvaremot Kongl. Maj:t ansett tullen på utländsk
Ull böra så regleras, att den grofva icke för mycket fördyras och den finare icke kan inkomma emot så låg afgift , alt de till den inhemska Får-afvelns förkofran dels redan vidtagne, dels ytterligare föreslagne anstalter derigenom motverkas.
För att möjligen kunna stadga ett eget omdöme i denna vigtiga sak, bar Utskottet måst börja med att undersöka senast förflutna årens förhållanden, samt uppfatta de resultat, som deraf kunnat liemtas.
Vid denna undersökning har blifvit utröndt, att under loppet af åren 1825, 1826 och 1827 införskrifvits:
Grof Ulli kv 1825 én qvantitet af 788,850# efter ettsammanlagdt värdeaf4o4,i3o R:dr, som ger ett medelvärde af 24 sk. 7 r:st. per #, och Eevillnings-Utskottets Betänkande N.-o 17. efter 2 procent, dragit en tull af icke fyllest 6 r:st. per #.
År 1826 ten qvantitet af 1,124,547 fe eftér ett sammanlagdt värde af 453,683 R:dr, isom ger ett medelvärde af 19 isk. 4 ,:st* Per fe belli efter 2 procent, dragit en tull äf lekte fyllest 5 risti per fe
År 1827 eri qvantitet af 1,159,607 fe tefter ett sammanlagdt värde af 447,940 R^dr, som ger ett me; delvärde af 18 sk. 6 r:st. per fe och, efter 2 procent, dragit ten tull af närä 4i r:st; per fe Fin Ull:
År 1825 en qvantitet af 6,905 fe efter ett sammanlagdt värde af 6,38c> R:dr, isom ger ett medelvärdé af 44 sl{-> 5 rist. per fe och i efter i5 procent, dragit i tull 6 sk., 8 rist per fe
År 1826 en qvantitet af 17,432 fe efter ett sammanlagdt värde af i 1,677 R:dr, som ger tett medels Värdtte Hevillnings-Utskotlets Betänkande N.o 27. 81, värde af nära 32 st. 2 r:st. per #, och, efter i5 procent, dragit i tull 4 s^- i° per #. jfr 1827 en qvantitet af 27,604 #, efter ett sammanlagdt värde af 20,445 R:dr, som ger ett medelvärde af 35 sk. 6 r:st. per ft, och, efter i5 procent, dragit i tult 5 sk. 4 Per Resultatet af denna utredning synes vara, hvad först angår den grofva.
Ullen': 1:0 att införsels-qvantiteten varit i ett årligt stigande, som utmärker ett oundvikligt behof af denna rudimateriaj och 2:0 att Tullvärdet fått en årlig förminskning, hvarigenom äfven införselstullen blifvit förminskad.
Vidkommande Fina Ullen: 1:0 att införsels-qvantiteten af detta slag varit i årligt tilltagande, fast älla Bih. till B.
St. P. 7828 och 1S2Q, 5 Sami. 2 Band. t: st a Iläftet, 6 82 Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 27 åren i ett ojemförligt ringa förhållande till införsels-qvantiteten af den grofva Ullen, och 2:0 att det åsätta ringa tullvärdet vållat att medel-tullen för den fina Ullen för dessa 3:ne åren icke uppgår till mer än 5 sk. 7 rist, per #, hvilken tull ändock kan anses betydligen lägre för införskrifvaren, om man antager, hvad icke osannolikt är, att större qvantiteter fin
Ull inkommit under benämning af grof Ull, hvars medel-tull för dessa 3:ne åren endast utgjort 5 r:st. per Antager man åter, såsom en gifven följd häraf, att både grof och lin Ull är behöflig för Klädes-Fabrikerna och husväfnaden, så förfaller också derigenom all fråga både om förbud emot införsel och om en högre skydds-lulls påläggande; men då återstår ändock till öfvervägande, hvilket som är förmonligare för både Ull-producenten och Fabrikanten inom Riket, och således rättare, antingen att, som hittills, hafva en lägre tull på den grofva Ullen och en högre på den fina, eller en medeltull på båda slagen.
Att vår inhemska
Ull är i ett gan - Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 27. ska lågt värde, kan icke nekas, och är förmodligen den egentliga orsaken till det yrkade förbudet emot införsel af Ull; men detta låga pris kan , efter Utskottets tanka, icke härröra af annat, då införsels-qvantiteterna bevittna, att någon öfver-production af denna vara inom Landet icke finnes, än att den sämre Ullen, eller rättare det slag af Ull, sorn inom Riket allmänligen produceras, fås för ett lågt pris ifrån continenten och är, som ofvan visadt är, belastaöt med en alltför ringa inlörsels-tull.
— Kunde priset på den så kallade grofva Ullen i någon mon ökas, så skulle det äfven o t v i f velak tigt verka till fördel i priset å den fina Ullen, hvilken senare vara dessutom, efter hvad nyare tiders ei farenhet styrkt, kan uthålla täflan med andra Nationers production i verlds-handeln.
När nu härtill kommer, att en högre tull å den fina Ullen endast skulle leda dertill, att den införtullades såsom grof Ull, har Utskottet icke tvekat att företrädesvis föreslå en medeltull af 4 sk. per för all okammad Ull, hvarigenom äfven den rätts-princip gynnas, att massan af Landtman , hvilka producera
Ull af det slag, som i förtullnings-afseende hänföres under benämningen af grof
Ull, är lika beskyddad af tullen som de, §4 Eevillningi-Utskottets Betänkande N.o 27. hvilka funnit deras fördel uti att anlägga Schäferier af så kallade Electoral-får, och hvilket synes instämma med ofvan» herörde Kongl. Majrts Nådiga förklarande i ämnet.
Den é’nda betänklighet, som mött Utskottet vid bestämmande af denna medel-tull, är den strid, som härigenom uppkommer emot den grundsattsen, att en för Rikets Näringar behöflig rudimateria bör hafva den minsta möjliga införsels-tull; men, utom det alt denna strid är en oundviklig följd deraf, att denna rudimateria tillika utgör en af Rikets egna, icke obetydliga, Ländtmannaprodueter, som icke bör uppoffras för Stadsmanna-interesset, förekommer härvid, att det föreslagna tull-beloppet ändock är lågt, om det jemföres med ett rättare förtullnings-värde, än det, hvarefter förtullningarne hittills skett, och alt Fabrikanten, förutsättande, att han äfven behöfver införskrifva fin Ull, uti den lägre tullen på detta senare slaget, som uppkommer genom en medel-tull, har full godtgörelse för den obetydliga förhöjningen å den grofva Ullen, utöfver hvad den hittills rättligen bordt utgöra, om förtullnings-värdena varit högre; blifvande förhöjningen ännu min - Bevillnin"s~Uiskottets Betänkande N.-o 27. 85 dre och knappast någon, om förslaget, att denna varu-arlikel jemte några flera rå-ämnen skola blifva befriade ifrån Stads-tolagen, vinner Rikets Ständers bifall.