Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: att med stadgandet i 2 §. af 1806 års Quarantaines-Förordning, rörande Handels-Agenters skyldighet att inskicka rapporter om helsö—till— ståndet det de vistas, må förenas ansvars-bestämmelse för försummandet deraf, hvilket ansvar borde bestå i suspension eller entledigande: — att, med ändring af 11 och ta §§. i Kongl.
Förordningen den 17 Mars 1882, qu-arantames.-tiden må bestämmas till åtminstone tjugu dagar för fartyg, större eller mindre, gods och folk från cholera-smittad ort, oell till tio dagar från för smitta misstänkt ort, allt berak na dt från skeppets ankomst till quarantaines-plats: — att något undantag för resande med ång-paketbåt icke må eg» ram: — att, med ändring af ro §. i samma Kongl. Förordning, lidens för fartygs resa frän cholera-smittad ort, eiler för cholera misstänkt Mm.
Besv. tch Öeco».-Utsfottets Vttitnnde Nio »45. 3 ort, må förlängas från fyra till åtta dagar; samt att, i 5 af nämnde Kongl. Förordning, som redan till en del ärupphäfven genom QuarantainesCommissionens Kungörelse den 6 Junii »83a, de orden; "Fartyg ankommande från utländsk ort, som i Sverige icke är för smittad eller misstänkt ansedd/’ måtte ändras till följande lydelse: "”Fartyg, kommande från utländsk ort, som i Sverige är, på sätt i §. i denna Förordning innehåller, för frisk förklarad, &c.;” hvarjemte Motionairen slutligen hemställt, om icke, då cholerans införande till Riket lika mycket vore att befara vid östra som vestra kusterne af Riket, Kongl. Majrts höga uppmärksamhet borde fästas på behofvet af en dylik fullständig
Quarantaines-anstalt, som den vid Känsö, på någon af de yttre öarne i Slockholms-skären, eller annan lämplig, från fasta landet något aflägse ort.
För pröfning af hvad sålunda föreslaget blifvit, har Utskottet ansett nödigt att närmare granska de af Motionairen framställde skäl och söka utreda anförde förhållanden samt de följder, som af åsyftade ändringar i Författningarne skäligen kunna väntas.
Utskottet har härvid trott sig böra rådfråga, ej blott den erfarenhet man här i Jandet vunnit, rörande cholera-farsoten och anstalterne till dess afvärjande , utan äfven, och må hända mera, de resultat, hvartill man inom andra Europeiska Stater i berörde afseenden kommit, och de åtgärder man der numera anser för smittans utestängande erforderlige.
Såsom hufvudsakligt stöd för den ifrågaställde skärpningen i quarantaines-föreskrifterne, innehåller motionen, att under senaste tiden här i landet vidtagne anstalter mot clioleran böra anses otillräcklige och icke ledande till ändamålet, samt att visse
Embetsman dels sakna kännedom om deras åligganden, dels kunna misstänkas för bristande nit och uppmärksamhet.
Utskottet får, i anledning häraf, yttra den öfvertygelse, att af cholerans utbrott i ett land ej kan dragas den bestämda slutsats, att Quarantaines-anstalterne derstädes varit mindre ändamålsenligt i nrättade och vårdade, eller att vederbörande Embetsman i någon nion brustit i uppfyllandet af deras åligganden; lika litet som Utskottet eger anledning tillämpa eli dylik slutföljd pä Sverige; men lättare torde man kunna finna stöd för deri lankan, att, oaktadt den bäst ordnade och utförda quarantaines-behandling af folk och gods, choleran kan uppkomma inom ett land, utan alt vara detsamma från ett annat påförd.
Af erfarenheten, serdeles i andra Europeiska länder, hvilka mera än Sverige varit af farsoten hemsökte och der man likaledes till sjukdomens utestängande uppbjudit alla krafter och användt 4 Ailm.
Bssv. och Qccor..-Utskottets Utlåtande N:o l45. alla försigtighets-mått, måste ledning för omdömet i förenämnde hänseenden hemtas.
Den liar visat, att choleran utbrutit å ställen, aflägsna ifrån smittade orter, med hvilka de ej haft gemenskap, deremot å andia sidan inträffat, att med cholera behäftad, från smittad ort anländ person, å en an nan insjuknat och aflidit, utan att sjukdomen i den sistnämnde vidare förmärkts.
En sådan erfarenhet har också föranledt dertill, att, inom Europas fleste länder, quarantaines-tiden blifvit förkortad mera än i Sverige, samt tili och med all quarantaine för fartyg från smittade orter afskaffad, de fall undantagne, då cholera-sjuke funnits om bord.
Sålunda har t. ex., enligt de på officiela handlingar grundade upplysningar, som Utskottet haft tillfälle inhemta, förhållandet under sistlidne Augusti, September och October månader, då choleran häftigast rasade i Götheborg och Stockholm, varit, att i Mechlenburgs, Hollands, Englands och Belgiens hamnar, äfvensom i Havre de Grace, ingen quarantaine blifvit ålagd från Sverige ankommande fartyg; att i Danmark resande från Sverige varit befriade från skyldigheten att medhafva Suudhets-betyg, och endast fartyg från Götheborg förbudne att på fem dygn efter afresan från nämnde stad hafva gemenskap med land; att i Preussen fyra dygns observations-quarantaine varit anbefalld, så vida fartyg från Sverige ej förut under resan anlupit
Dansk quarantainesplats, då communicationen varit obehindrad; och alt i Finland fartyg från Sverige varit underkastade fem dagars quarantaine, hvilken tid jemväl bort vara tillbragt på resan från Svensk hamn, för alt få fritt inlöpa till Lubeck.
Det vill häraf synas, som man nästan allestädes funnit den i äldre Författningar föreskrifne längre quarantainestid öfverflödig och för cholerans utestängande utan tillförlitlig verkan, samt det dermed Åsyftade ändamålet genom lindrigare åtgärder kunna vinnas, helst sedan sjukdomen numera nästan i hela Europa kan' anses inhemsk; deremot de oundvikliga följderna af det förut tillämpade strängare quarautaines-systemet vore en hämmad utrikes handel och omåttligt uppstegrade pris på alla utländska, mer eller mindre nödvändige varor.
Beträffande Motionairens framställning, som skulle förlidet år cholerasmittan blifvit
Sverige från England påförd; så gifva de om sjukdomens uppkomst hällne undersökningar till ett sådant förmenande ej den ringaste anledning; hvaremot utredt är, att vid den tid choleran i Götheborg uthröt, ingen ort inom hela Stor-Britanien och Irland varit för smittad förklarad; äfvensom att sjukdomen visade sig i Hull först omkring tre veckor sedan 'Allni.
Be>v, Ock Oecon.-Vtnkottet:
Ut Wto tide JVto 145. 5 sedan Skepparen Bias derifrån hit afseglat, och senare än sjukdomen benjat gripa omkring sig i Götheborg.
Än mera otillförlitlig synes den förmodan vara, att vederbörande Coiisuler sakna kännedom om deras skyldighet, i afseende på rapporters afgifvande rörande helsolillslåndet i deras district, eller deruti visat försummelse, åtminstone lärer lill ett sådant förhållande ej skäligen kunna slutas deraf, att Commerce-Collegii Kungörelser, om cholerans utbrott utrikes, stundom utfärdats senare än underrättelse derom finnes i Svenska Tidningar införd. —-
Detta kungörande är dessutom nödigt mera för quarantaines-afgifternes beräknande än för smittans utestängande, enär Kongl.
Kungörelsen den 22 Febr. förlidet år, om hvad tills vidare bör iakttagas emot cholera-sjukdomens införande i Riket, stadgar: att fartyg af hvad storlek som helst, hvilka afgå från utrikes ort med bestämmelse till Sverige, skola vara försedde med Svensk Consols, eller, i brist deraf, vederbörande Aulorilets Sundhetsbetyg, innehållande uppgift, huruvida choleran varit eller är gängse på lastnings- eller afseglings-01 ten eller i grannskapet deraf, samt om besättningens och passagerarnes helsotillstånd; att de, sorn icke medföra sådane Sundhetspass, äro skyldige anlöpa behörig quarantaines-plals; och att, om fartyg skulle directe till destinationsorten anlända, men vid den undersökning, som med sådane är anbefalld att anställas, innan gemenskap med land tillåtes, skulle befinnas, att någon af de i 5 §. af Kungörelsen uppräknade omständigheter, deribland äfveji saknad af Sundhetspass, inträffar, bör det genast lill quarantainesplals förvisas.
Genom tillvaron af nyssnämnde stadgande, rörande skyldigheten att medhafva Sundhetsbetyg, förfaller så väl Molionairens anmärkning emot 5 §. af Kongl. Kungörelsen den 17 Mars i83a, sorn deiaf hörnlad anledning till förslag om redactions-förändring i nämnde §., måhända i alla fall öfverflödig, då samma §. såsom säkerhetsåtgärd föreskrifver en sådan behandling af fartyg, innan gemenskap med land skulle tillåtas, sorn är anbefalld 1 12 §. af 1806 års Quarantaines-Förordning.
Enligt 35 §.
Regerings-Formen äro Consnler och Handels-Agenler sådane Embetsman, hvilka, när Kongl. Majit behagar och för Rikets gagn finner det fordras, kunna entledigas; och kan TJt skott et ej betvifla, alt
Fel eller försummelse af den eftertänkliga beskaffenhet, som ingifvande af origtige Snndhelsbevis, eller underlåtenhet att i rätter tid inrapportera cholerans eller annan epidemisk sjukdoms utbrott, skulle föranleda entledigande för den Embetsman, som dermed beträddes.
Då således Grundlagen förvarar liik. till /{.
St, Vrot, j834 och 1855. 8 Saini, 33:tlje Häftet, 9 rMith Besv, och Oecon.-U:slottets Utlåtande A'» 14.5, ett det kraftigaste correctiv emot missbruk i berörde afseende, torde någon vidare straffbestämmelse ej vära behöflig.
Betraktar man verkningarne af quarantainer, med deraf uppkommande dröjsmål och kostnader, äfven under den inskränkta tiel, sorn för närvarande i Sverige är föreskrifven, lärer man finna, ali de utgöra för allmänna rörelsen sådane binder och band, hvilka af ele handlande
Nationerne otvifvelakligt måste förr eller senare än vidare undanröjas, så vida man ef vill tillvägabringa ett aftyningstiJlstånd i sjöfarande folkens vigtigaste' näringsgren samt stoppa en af de rikaste källor till industriens utveckling: och spridandet af en mera allmän välmåga bland dess idkare.
— Det är redan anfördt, huruledes flera länders Regeringar funnit sig föranlåtne modifiera Qvarantaines-Författningarne rörande sjelfva tiden, och det synes ej otroligt, att de snart nog skola af de länder, med hvilka en inbördes han— delsgemenskap eger rum, fordra reciprocitet, eller, om den vägras, söka aftvinga den, genom uppställande af likartade hinder å deras sida.
Hvad slutligen beträffar anläggning af en ny ständig quarantaines-anslalt vid Rikets östra kust, anser Utskottet, för sin del, en dylik skola medföra så betydlige kostnader, att motsvarande gagn deraf ej vore att påräkna,, helst, i den händelse att choleran från östra grannstaterne befaras, en enda. quarantainesplats. på den långa Östersjökusten vore otillräcklig, da deremot, flera prov.isionela bättre uppfylla ändamålet och ej torde föranleda, så kännbara uppoffringar af allmänna medel, XJppå nu anförde skäl har Utskottet ansett de af Herr Crusenstolpe föreslå gne sladganden och åtgärder olämplige elle]- öfverflöd ige, hvadan Ut— skottet, vördsamt hemställer, att motionen icke ma till någon Rikets Högloft, Ständers åtgärd! föranleda.
Böck varder sådant Rikets Hoglaft..
Ständers, egen. pröfning, vördsamt uodersläldt.
Stockhem de*» 7; Februari! i835i.
S/L'
O C KJiÖ. LM ,, »Ääo p hos.. J. AL. W-A-lld&k,.
Lesv. och Oecon,-Utskottets Utlåtande N\o 145. 1 N:o 145.
Ankom till Exp.-TJtsk. den 11 Febr.
Utlåtande, i anledning af väckt motionj om tillägg och förändring i nu gällande Quarantaines-FörJ attningar} samt om inrättande af en fullständig c/uarantaines-anstalt vid Rikets östra kust.
Riksdags - Ordningen , förmält sig vilja till Rikets Ständers bepröfvande framställa ett ämne, för hvilket invånarne i södra orterne af Riket skola uttryckt det högsta interesse och länge fruktlöst sökt en organ.
Motionairen bar vidare anfört, alt, efter den kännedom man eger örn cholera-farsotens härjningar inom fäderneslandet förlidet år, måste uppmärksamheten odelad vara egnad åt smittans utestängande från landet, i hvilken mening hanjförmodat finna sig understödd af de Riksdagsmän, som hysa en opinion, öfverensstämmande med Kongl.
Brefvet den 22 sistlid— ne September, om spärrningars upphäfvande inrikes, hvaraf bör följa, att cholera-smittan, inkommen till någon ort af Riket, får sprida sig till alla; och om än nödige försigtighetsmått skenbart förorsaka kostnader för importörn samt följaktligen ökade pris å en eller annan artikel, men dymedelst säkerhet till lif och en i andia afseenden lifligare rörelse befrämjas, synas desse fördelar rikt ersätta de antydde olägenheterne.
Quarantaines-Förordningen den 7 November 1806 voro, i dess i7§., tryggande föreskrifter lemnade, hvilka efterlefdes en tid, då choleran rasade i flera grannstater; men genom Kongl. Förordningen den j 7 Mars i832 inskränktes quarantaines-tiden för fartyg, kommande från smittad ort, till tio, och seglingsliden till fyra dagar, hvilken senare i 1806 års Förordning var bestämd lill trettio dagar, och i Kongl Quai antains-Commissionens Kungörelse den 17 Junii 1831 nedsattes till 8 dagar; äfvensom 5 §. i i832 års Författning innehåller, alt fartyg, som kommer från utländsk ort , må, då samma ort ej i Sverige är förklarad för smittad, anlöpa Svensk hamn, utan Bihang till R, St.
Vrot, 1834 ocft s835, 8 Sami. 33:dje Häftet* * * Allm. Besv.- och Oecon.-fjrskottets "Utlåtande N:o i45. utan att hafva besökt quarantaines-inrättning.
Såsom en brist i lagstiftning har Motionairen jemväl anmärkt, att nnsvars-bestämmelse saknas för underlåtenhet af den i 2 §. af 1806 års Quarantaines-Förordning Handels-Agenter och Consuler ålagda tjenstepligt, att, så snart smittosam sjukdom utbrustit inom deras district, derom till Kongl.
Commerce-Collegium insända rapport; likasom det skall vara fara värdt, att Consuler, i senare tider utnämnde och serdeles utländningar, sakna kännedom om denna del af deras åligganden, åtminstone torde en af desse omständigheter böra få antagas såsom orsak dertill, att t. ex. Coniin erce-Collegii Kungörelse sistlidet år, om cholerans utbrott i Spanska, Portugisiska och lill England hörande släder utfärdades två eller tre veckor senare än berättelse derom funnits att läsa i Svenska Tidningar, och hvaraf följt, att fartyg från smittad ort kunnat i Svensk hamn inkomma, utan att behöfva anlöpa quarantaines-plats, eller dit få afvisas; och skall det till och med påstås, att Skepparen Bias från Hull, om bord på hvars fartyg choleran i Stockholm först utbröt, haft rent sundhets-pass, samt att han ej skall undergått quarantaine, fastän orten derifrån han kom var för smittad misstänkt.
Vid sådane förhållanden har Motionairen ansett liden vara inne att föreslå, det Rikets Höglofl.
Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: att med stadgandet i 2 §. af 1806 års Quarantaines-Förordning, rörande Handels-Agenters skyldighet att inskicka rapporter om helso-ti 11- slåndet dei de vistas, må förenas ansvars-beslämmelse för försummandet deraf, hvilket arisvar borde bestå i suspension eller entledigande: — att, med ändring af 11 och 12 §§. i Kongl.
Förordningen den 17 Mars 1882, quarantaines-tiden må bestämmas lill åtminstone tjugu dagar för fartyg, större eller mindre, gods och folk från cholera-smittad ort, och till tio dagar från för smitta misstänkt ort, allt beräknad t från skeppets ankomst till quarantaines-plats: — att något undantag för resande med ång-paketbåt icke må ega rum: — att, med ändring af 10 §. i samma Kongl. Förordning, tiden för fartygs resa från cholera-smittad ort, eller för cholera misstänkt Allm.
Besv. nefi öccon.-Xiislottets TJthhnnde
Nio 145. 3 ort, må förlängas från fyra till åtta dagar; samt att, i 5 §. af nämnde Kongl.
Förordning, som redan till en del ärupphäfven genom QuarantainesCommissionens Kungörelse den 6 Junii i832, de orden; "Fartyg ankommande från utländsk ort, som i Sverige icke är för smittad eller misstänkt ansedd/’ måtte ändras till följande lydelse: "Fartyg, kommande från utländsk ort, som i Sverige är, på sätt i §. i denna Förordning innehåller, för frisk förklarad, &c.;” hvarjemte Molionairen slutligen hemställt, om icke, då cholerans införande till Riket lika mycket vore att befara vid östra sorn vestra kusterne af Riket, Kongl. Majrls höga uppmärksamhet borde fästas på hehofvet af en dylik fullständig
Utskottet har härvid trott sig böra rådfråga, ej blott den erfarenhet man bär i landet vunnit, rörande cholera-farsoten och anstalterne till dess afvärjnnde , utan äfven, och må hända mera, de resultat, hvartill man inom andra Europeiska Stater i berörde afseenden kommit, och de åtgärder man der numera anser för smittans utestängande erforderlige.
Såsom hufvudsakligt stöd för den ifrågastäilde skärpningen i quarantaines-föreskrifterne, innehåller motionen, att under senaste tiden här i landet vidtagne anstalter mot choleran böra anses otillräcklige och icke ledande till ändamålet, samt alt visse
Embetsmän dels sakna kännedom om deras åligganden, dels kunna misstänkas för bristande nit och uppmärksamhet.
Utskottet får, i anledning häraf, yttra den öfvertygelse, att af cholerans utbrott i ett land ej kan dragas den bestämda slutsats, att Quarantaines-anstalterne derstädes varit mindre ändamålsenligt i nrättade och vårdade, eller att vederbörande Embetsmän i någon mon brustit i uppfyllandet af deras åligganden; lika litet som Utskottet eger anledning tillämpa en dylik slutföljd på Sverige; men lättare torde man kunna finna stöd för den tankan, att, oaktadt den bäst ordnade och utförda quärantaines-behandling af folk och gods, choleran kan uppkomma inom ett land, utan alt vara detsamma från ett annat påförd.
ftprelfe fig tillbragit febait fifta Siiföbag. 57 fymaraf för nätttaranbe en bel tefe funna uppfpöaö, f)ar häraf blifmit en följb, att be tebogörelfer t betta ämne, forn ^ittillö ingått t Äongl. 3)ta j:td 23efallningöl)afmaitbeö femåréberättelfer, icfe förmått att fpUa bel)ofmet. gör att emeblertib fomtna bet åfpftabe målet närmare genom frågattö öfmerlemnanbe till faffunniga perfonerö pröfning, l>ar Äottgl. 3)Zaj:t låtit från få. mät 0ina SSefallningé^afmanbe i famtliga länen, forn bermaranbe eg>uö^ållningö
S3tf). till 91. ©t. 9)vot. 1862—1863. l:a ©ami. 2:a Stfb. 8 58 SBrfimirinS» lagftiftning.
SBerättelfe om hmab t
Oiifet och bcfö 3 öfwerensftämmetfe meb be af Olifetö ©tanber afgifna* fötflag
Rafina unber ben 26 Oftober famt ben 7 december 1860 färffilba förotbningar blifwit utfärbabe angåenbe wilforen belö för bränwiné* tittwerfning, belé för fötfäljniug af btänroin famt anbra bränba etter biftitterabe btpefet, tjmarjemte Äongl.
Sftajit, i fammanffang meb förf* nämnba förorbning, ben 23 -Jtooember famma år fafiftätlt £>rbningö* ftabga för bränwinöbränitetierna, innefattanbe fåwäl erforbertiga be* ftämmelfer röranbe rebffapenö beffaffenf)et meb affeenbe å fontrotten öfwer bränwinétittwerfningen, forn nöbiga infntftioner för ett rätt hanbljafmanbe af benna fontrott.
@om gättanbe bränwinétillwetfningöförorbning innehåller bet ftab
&en ni;a bränwinötitlwerfningöförorbningenö foränbrabe föreffrift i affeenbe å befattningögrunben, nemligen att wib alta bränneriet be* tätna tiftwerfningéafgiften efter fannetatet af bet, unber fontrotlörö tittan, på titlwerfniugöfiättet uppmätta bränwin, på fätt förut ägt rum enfamt wib be ftörre bränuerierna, äfweufom ben beri mebgifna något flörre frihet i affeenbe å tiben för bränwinétidwerfningö utöfwanbe, har bragt bränwinöbränningen tift närmare tittut meb en werftig fa* briféitäring, meb möjtigaft lifa befattning för atla befi ibfare. 3 följb häraf h«r brännerietnaö antal högft betpbtigt minf atö, på famina gång ftatenö infomft af tittwerfniugen aitfenligt öfatö, utan fpnnetlig ftprelfe fig tillbragtt feban fifta 9tifdbag.
S9 titlöfning t fannetalet af tiöwerfabt bränwiu, enligt fjwab följanbe jern* förelfe åbagalägger: c
Sfr 1860, bet fifta år, bå be minbre brännerienta wörö i werf' färnat, utöfwabed tiHwerfning i 506 ftörre od) 2,645 minbre eller titlfammand i 2,951 bränneriet.
5Det tidwerfabe beloppet ittgjorbe fannolift mellan 13 ocb 14 millioner fannor od) lemitabe flaten en nettoinfomft af .5,744,540 rbr 69 öre.
Sfr 1861 beremot, meb ffwilfet år ben npa fötotbitingen träbbe i werfftä(ligf)et, wörö inaöed enbaft 590 bränneriet i gång, f)wilfa tids werfabe 14,007,107,5 fannor od) iitbringabe en nettobef)åHning af 8,040,706 rbr i öre; od) torbe för innewaranbe år famina refuftat funna påräfitad, att bomma af förl)ållanbena ttnber be tre förfta brän
St Defnologiffa inftitutetd npa l)itd wib Drottninggatan, l)wartitl Sefniffa gtunbwaleit labed fommaren 1860, f)ar arbetet numera få fortffribit,taioanfmUcu att inftitutet anfed funna bit inflytta åtminftone inom flutet af näfta år, l)warigenont be f)inber för en utwibgning af betta inftitutd werf* famf>et, forn förorfafad af ben nuwaranbe lofaleitd otidräefligfjet, bå tomma att förfwinna.
SSerättelfe om fmab t
Siifet ocf befd SDetta inflitut, fmareft lärofurfen är treårig famt eleoet numera emottaga^ fmarje år, tjär från od) meb läé-året i 859—1860 ^aft tre åré
£>å ben af ©menffa ©löjbföreningen för omfring 16 år feban i Ijufmubftaben inrättabe fönbagd* od) aftonffola numera fufmubfafligen uppef)åHed genom anflag af ftatömebel od) unberftöb från ©teodolind ffnb, famt någon fontroH röranbe befja mebeld bekriga anmäitbanbe fålebed erforbrad, får Äongl.
9Jlaj:t låtit för nämnba fiola utfärba färflilba ftabgar, enligt fmilfa flolan flår unber féommerce^oHegii öf
35å härigenom ftvårigfjet pppatö att för ffolan funna påräftta en lämplig od) ftabigmaranbe lofal, l)ar fråga uppftått om uppföranbe, på 8anbtbrnfd
Slutalet af bermaranbe elever l)ar imber ftfla läd
Sföaitufaftur* ©iflonten.
SSerättetfe om pmab i 9iifet ocp t>efö 3 anlebning be(ö af gjorb unberbånig anföfning om upppäfmanbe af gädanbe fbreffrtftev t affeenbe å mipa fmenpa fabriföwarorö förfes enbo meb få fadab tidmerfningéPämpel, belö ort af Oiifetö ©tänberö unberbåniga frampädning om tempon af be töranbe panbtmertémaroré Pämpting gädanbe författningar, pär Äongt. $laj:t, efter meberböranbeé pöranbe, i nåber förorbnat, att från ocp meb år 1865 be i $ongt.
Äungörelfeit ben 18 3uti 1850 mebbelabe pabganben angåenbe ftoenff tidmerfningöPämpelé anbringanbe å wipa t nämnbe författning upps räfttabe fabrifémaror ffota, utom pmab angår fpetfort, upppöra att mara gädanbe, famt att få mät fabganbet i berörbe fungörelfe att ada från hämpling befriabe fmenpfa fabrifé
Stålt 9Jtanufaftur*2)ipontfonben, pmaré på riföbanfen anmifabe frebitio numera minpaté tid 2,250,000 ritöbater, pafma följanbe belopp btifmit fåfom tån i manlig bipontmäg utbetatba, nemligen: år 1859 ........ 5,910,167 9i:br, » 1860 5,955,247 » » 1861 5,954,567 » pmarjemte tid få fadabe förtagölån från famina fonb unber näntnba tre år begagnaté 565,ooo 9i:br.
Sånerätten i benna bipont par utiber åren 1860—1862 ommertat medan 81 ocp il procent för i:fta ftapenö tidmertningar, medan 6& ocp 81 procent för 2:bra ftapené, famt medan 4-1 od) 51 för trebje ftapené. ftprelfe fig tittbvagit febait fifta ^ifébag. 63 2lf Ud
@ebait år 1861 från $ongl.
@torbritanni|fa regeringen inbjubning cg^oftttoncn aflåtité tid beltaganbe i beit admäntta inbttflri* od) fonji
Uti benna erpofttioit f)ar ett betpbligt antal blaitb @»erigcö utmärftafte jorbbrttfare, inbuftri
Dlitet oclj befö fftcfeunberfiöb.
@om $ottgl.
SRajjt aiifett bet mara af migt, att tillfälle berebbed ej blott lärare itub tetniffa od) lanbtbrutddäroanflalter, utan oef ibfare af färjlilba näringar od) beråd arbetare, att beföfa ofmannätmtba erpo* jttion, för att bernnber inhemta fännebom om lipa uppfinningar uti inbuftrielt l)änfeenbe famt förbättrabe arbetdmetf)ober i färjlilba prien, l)afma refeunberflöb för fåbant änbamål blifmit åt ett ftörre antal b$
Sifalebed l)afma unberftöb mebbelatö åt inbuftridblare od) arbetare i färjlilba prien, för att unber arbete på utlänbjla merfjläber föla ut* toiöga jin fonjlfärbigfjet. ra fétfotberliga åtgärber
Ijafma på nåbig befallning mibtagftd i än* bamåt att bereba inljemjla oblare af frnlter, träbgårbd*alfter od) fäb tillfälle att, i aitlebning af gjorb inbjubning, beltaga i ben internatio* nella erpojttion af bplila artitlar, font ittnemarattbe f)öft l)å(litd i Sonbon. stttie6otng.
Unber åren 1860—1862 Ijar nåbig faftjiäOletfe enligt Äoitgl. $ör* orbningen ben 6 £)ttober 1848 blifmit mebbelab å be för 43 färjlilba attiebolag uppgjorba reglementen, Ijmaruti tectningéfummorna upptagitd till ontfring 28 millioner ritdbaler.
2)e pufmubfafligajie inbujiti