Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer funno att under tiden och intilldess beslut i detta ämne kunde varda meddeladt, den af Kongl. Maj:t anbefallda qvarstad skulle fortfarande ega rum å Valerii fasta och lösa egendom, med undantag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit rriedgifvet, af bemälda embetsman tillkommande lön och pension.
Efter det att Kongl. Majit uti Nådig skrifvelse den 7 December 1847 gifvit Rikets då församlade Ständer tillkänna, att Kongl. Majit så väl i Nåder bifallit hvad Rikets Ständer i nyss omförmälda hänseende för sin del beslutat, som ock förständigat vederbörande embet-myndigheter om behörigt iakttagande deraf; hafva Rikets Ständer, med föranledande häraf, uti underdånig skrifvelse den 16 September 1848, anmält, att som Kammarrätts-rådet Winroth och Kontrollören Middendorff, hvilka, framför Kansli-rådet Valerius, ersättningsskyldighet blifvit ådömd, dåmera aflidit, samt ännu icke hunnit utredas i hvad mån deras uti konkurstillstånd efterlemnade sterbhus egde tillgångar att balansen godtgöra, Rikets Ständer ansett ett uppskof med exekutiva åtgärder till försäljning af Kansli-rådet Valerii egendom vara under tiden, till dess förhållandet med berörde godtgörelse blifvit ådagalagdt, af rättvisa och billighet påkailadt, samt att på grund häraf och i betraktande derjemte af de i detta ärende förekomna mildrande och ömmande omständigheter, Rikets Ständer för sin del beslutat, att den till Statens säkerhet å Kansli-rådet
Valerii egendom lagda qvarstad komme att fortfara, med rättighet för honom, att under sin återstående lifstid åtnjuta den honom tillerkända pension.
Detta Rikets Ständers beslut, hvartill Kongl. Majit funnit godt lemna bifall, har till behörig efterrättelse blifvit vederbörande embetsmyndigheter meddeladt.
Sedan derefter slutlig utredning egt rum i sterbhusen och konkursmålen efter aflidne Kammar-rätts-rådet J. Winroth och Kontrollören P. Middendorff, samt dervid sig visat, att de afträdda tillgångarne endast till högst ringa del betäcka den efter Tullförvaltaren Finér yppade balans, hvadan af Rikets Ständers ofvanåberopade beslut hinder icke mötte för verkställighet af Kongl. Majits genom dess Högsta Domstol den 6
Maj 1843 gifna utslag, i hvad det rörer den öfriga deri omförmälde Tullverkets förre embetsmän 14 Kongl.
Proposition, M 16. ålagda ersättningsskyldighet, men under tiden en af desse, Presidenten P. af Billbergh den 9 April 1850 genom döden afgått, hade Kongl.
Majit, uppå underdånig ansökning af Presidenten af Billberghs enka och barn. uti Nådig Proposition den 21 December 1830, gjort framställning derom, att den uti Kongl. Majits Nådiga Proposition den 19 Augusti 1844 för Presidenten af Billbergh i lifstiden föreslagna befrielse från honom ålagdt ersättningsansvar för den efter Tullförvaltaren M. F. Finér yppade balans, måtte varda af Billberghs enka och barn beviljad; — och till denna nådiga framställning hafva Rikets Ständer, enligt anmälan i underdånig skrifvelse den 21 Juni år 1851, funnit godt lemna bifall, hvarom jemväl vederbörande blifvit till underdånig efterrättelse förständigade.
Sedan numera äfven Kansli-rådet Johan David Valerius, den 4 Augusti sistlidet år, gått ur tiden, och hans efterlefvande enka och fyra barn, hvaribland tvänne oförsörjda döttrar, enär boets gäld, deruti inberäknadt det ersättningsbelopp, som blifvit Valerius i lifstiden ådömdt, med 15,259 R:dr 43 sk. 8 rist. öfverstiger tillgångarne, skulle blifva uti konkurstillstånd försalte, derest nämnde ersättningsskyldighet hos sterbhusdelegarne utkräfdes; så hafva de uti förutnämnda till Kongl. Majit ingifna skrift underdånigst anhållit, det Kongl.
Majit, med behjertande af deras belägenhet, målte lill Rikets Ständer hemställa, att den af Kongl. Majit redan tillförene för Kansli-rådet
Valerius föreslagna befrielse från merberörda ersättningsansvar måtte varda hans enka och barn medgifven.
1 anledning häraf och enär Rikets Ständer, hvarken vid besvarandet af Kongl. Majits till dem, under den 19 Augusti 1844 aflåtna, Nådiga Proposition angående befrielse ej mindre för Presidenten af Billbergh, än för förre Departements-chefen vid Tullverket, Kansli-rådet J. D. Valerius, från dem ådömdt ersättningsansvar i målet rörande den efter Tullförvaltaren Finér yppade balans, eller sedermera, efter det frågan blifvit vid de sednaste båda riksdagarne i mfer eller mindre vidsträckt mån till Rikets Ständer ånyo hänskjuten, meddelat hufvudsakligt yttrande i afseende på omförmälda, af Kongl. Majit föreslagna eftergift, så vidt densamma angår Kansli-rådet Valerius; vill Kongl. Majit nu, med åberopande af de skäl och omständigheter, som föranledt Kongl. Majits Nådiga Proposition i detta ämne af den 19 Augusti 1844, samt med afseende jemväl å det ömmande förhållande, att, genom utkräfvandet af den ringa andel utaf ifrågavarande ersättning, hvartill Kansli-rådet
Valerii bo skulle kunna lemna tillgång, denne förljente embetsmans familj blefve alldeles utblottad, härmed till Rikets Ständer göra Nådig framställning derom, att, i likhet med hvad förut blifvit Presidenten af Billberghs sterbhusdelegare medgifvet, befrielse från fullgörande af den Kansli-rådet
Valerius ådömda ansvarsskyldighet lör ifråga varande balans måtte, sedan Valerius numera allidit, varda bans enka och barn beviljad.
Majit, som vid detta tillfälle anser sig böra gifva tillkänna, a 11 den efter aflidne Tullförvaltaren Finér år 1857 yppade balans å tillsammans 172,997 Ridr 3 sk. 5 rist. banko numera, genom härå gjorda afbelalningar, blifvit förminskad till 111,822 Ridr 2 sk , har i Nåder befallt, att samtlige ofvanberörda ärende angående handlingar skola särskildt till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnas; och Konni.
Proposition, Jt/i 16. 15 Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stals-Rädel å Stockholms Slott den 16 November 1853.
Hans Excellens, Justitiae-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministern lör Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, samt Siats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, sorn, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition angående framlidne förre Departements-Chefen i Kongl. General-Tull-Styrelsen, Kansli-rådet J. D.
Valerii enkas och barns befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet rörande den efter aflidne Uppbörds-Tullförvaltaren 31.
F. Finér yppade balans.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalite, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 4853.
Mapls Nåd.
Proposition, N:o 17. X:o 17.
Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af medel för nybyggande af ett Landshöfdinge-residens i Christianstad; Gifven Stockholms Slott den 16 November 1853.
Sedan, till följe af Kongl. Maj:ts under den G Mars 1849 i Nåder meddeldta beslut, befattningen med Kongl.
Maj:ts och kronans hus och byggnader i landsorterne från och med samma år öfvertagits af Kongl. Öfver-Intendents-Embetet, under hvars förvaltning de på Riks-statens Sjunde
Hufvudtitel för nybyggnader och reparationer af sådaneKronans hus anslagne medel afven blifvit ställde, hafva ej allenast de vanliga behofven blifvit afhjelple och arbeten af mindre omfång ifrågakommit, utan flerestädes äfven nödige befunne särskilde reparationer och nybyggnader af större betydenhet företagits och, med anlitande af allmänna byggnads-anslaget eller samlade besparingar, kunnat till verkställighet befordras.
Sålunda har, från nämnde tid räknadt, till fyllnad i kostnaderna för det nybyggda Landshöfdinge-residenset i Östersund, åren 1849 och 1850 utgifvits ett sammanräknad! belopp af 8,835 R:dr 22 sk. 7 rst.; den år 1852 fulländade utvidgningen och förbättringen af Landshöfdinge-residenset i Malmö har erfordrat en under åren 1850, 1851 och 1852 utgifven kostnads-summa af tillsammans 21,267 R:dr 45 sk. 3 rst., och de likaledes år 1852 fullbordade arbeten å Landshöfdinge-residenset i Calmar, samt inom Calmar slott, hafva uppgått till en sammanräknad kostnad af 10,792 R:dr.
För den år 1851 beslutade och numera till större delen verkställde påbyggnaden vid Landshöfdinge-residenset i Mariestad har utgifvits: år 1852 ett belopp af 5,727 R:dr 5 sk. 4 rst., och innevarande år, förskottsvis, en summa af 6,000 R:dr, således inalles 11,727 R:dr 5 sk. 4 rst.
Vidare hafva till oundgängliga reparations-åtgärder å Wadstena slott blifvit utgifne åren 1850 och 1851 .
R:dr 8,053: 26. — år 1852 9,737: 44. — hvartill komma de uti 1853 års Generalförslag upptagne summor, nemligen för Slottstornen R:dr 4,528: och för Slottsbron „ 1,750: n 6,332:
Såiedes tillsammans 24,123: 22.
— Bih. till R.
Prot. 1868 & 1864. 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, iV.-o 17. hvaraf likväl 8,529
R:dr 29 sk. varit å särskilda medel anvisade samt 5,177 R:dr 22 sk. 8 rst. utgått af 1851 års anslag för magasins -byggnader; och alltså blott 10,416 R:dr 18 sk. 4 rst. från byggnads-anslaget utgifvits.
Till anskaffande af ett residenshus för Landshöfdingen öfver Norrbottens län uti Luleå, till hvilken stad detta Läne-residens är ämnadt att från Piteå återflyttas, är beräknad en kostnads-summa af 31,194 R:dr 24 sk., hvaraf , Kongl.
Maj:t, å särskilda medel, anvisat 20,000
R:dr; men, för den derutöfver belöpande kostnaden, tillgångarne å allmänna byggnads-förslaget måste anlitas.
Äfvenledes komma tillgångarne å det ordinarie byggnads-anslaget att tagas i anspråk för uppbyggande af ett nytt embetshus åt Läne-styrelsen i Umeå, hvilken byggnad blifvit i general-förslaget för innevarande års arbeten upptagen till 8,414 R:dr 35 sk., allt banko.
Emedan tillbyggnad och förändrad inredning funnits erforderlige å Landshöfdingeresidenset i Götheborg samt Läne-styrelsens embetshus derstädes, å hvilka byggnader, i anseende till bjelklagens och en stor del af fönsterkarmarnes uppruttnade skick, med flere bristfälligheter, en fullständig reparation eljest icke kunnat längre uppskjutas, har Kongl. Maj:t funnit godt meddela Nådig befallning om verkställighet af berörde byggnadsföretag; uppgående kostnaderna dervid till 38,194 R:dr för residenshuset, enligt de härom träffade entreprenadsaftal, samt till 6,440 R:dr 24 sk. för embetshusef, eller tillsammans 44,634 R:dr 24 sk.
B:ko, hvarmed byggnads-anslagets tillgångar ytterligare belastas.
Enär, vid nu uppgifne förhållanden och i betraktande jemväl af den mängd reparations- och byggnads-åtgärder, som i öfrigt, för behörigt underhållande utaf kronans hus i landsorterne, af nödvändigheten påkallas, de uti Riks-staten uppförda årliga anslags-summor, såsom till de vanliga behofven afsedda, omöjligen kunna gifva tillgång till ytterligare arbeten af större omfattning och betydligare kostnad, är Kongl. Maj:t föranlåten att till nedannämnda byggnads-företag af Rikets Ständer äska särskildt anslag, i enlighet med deröfver förslagsvis uppgjord kostnads-beräkning.
Efter det förre Landshöfdingen i Christianstads län, G. von Rosen, uppå begäran, undfått Nådigt afsked, har den 5 Juli nästlidet år af Borgmästare och Råd i nämnde stad, med biträde af tillkallade handtverkare och i vederbörliga krono-ombuds närvaro, af- och tillträdes-svn blifvit förrättad å Landshöfdinge-residenshuset, hvarvid utrönts, bland annat, att i de till residenset hörande hulvudbyggnader, eller de så kallade östra och norra längorna, funnits flere bristfälligheter, hvilka, under hänsigt till dessa byggnaders dåliga beskaffenhet till väggar och tak, det icke ansetts mödan värdt alt låta iståndsätta: att timret i väggarne varit till största delen uppruttet, samt att husen, i följd deraf, sjunkit och i öfrigt varit af den bofälliga beskaffenhet, att desamme icke kunde till en ändamålsenlig bostad för Landshöfdingen iståndsättas utan så stor kostnad på den del af husen, hvars underhåll Kongl. Maj:t och Kronan ålåge, att, för en sådan kostnads besparande, berörde byggnader borde alldeles utdömas och med nya ersättas.
Medelst utslag den 12 Juli 1852 har Rådstufvu-synerätten, bland annat, i fråga om residensets sammanbyggda östra och norra längan sig utlåtit: att som protokollet gåfve vid handen, att dessa begge längor äro, i följd af deras ålder och bofäfliga beskaffenhet, så förfallna, att all reparation å desamma skulle för en längre tid vara utan nytta, eller annat ändamål, än att dermed ådraga Kongl. Maj:t och Kronan en högst betydlig och gagnlös kostnad; alltså pröfvade Rådstufvu-rätten rättvist förklara, att berörde bygg - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o It. 3 nader, såsom helt och hållet förfallna och icke vidare kunnande ändamålsenligt repareras, utdömdes och borde med nya ersättas; varande frågan om den sålunda nödige ansedda nybyggnaden, likmätigt JO momentet i Kongl. Förordningen den 17 April 1828, öfverlemnad till vederbörande Embetsverks bepröfvande.
1 anledning haral och då Rådstufvu-synerättens uvssberorda beslut, såsom icke öfverklagadt, sedermera vunnit laga kraft, samt den genom Öfver-Intendents-embctet i underdånighet gjorda ansökning om resning i målet äfven blifvit, genom Kongl. Majtt, i Dess Högsta Domstol, under den 10 Februari detta år afslagen; har Kongl. Majit tagit frågan om nybyggnad af det erforderliga Landshöfdiuge-residenshuset i Nådigt öfvervägande; hvarvid förekommit: alt, på sätt äfven vid syne-förrättuingen anmärkts, det förutvarande residenshuset eger ett olämpligt och eldfarligl läge invid ett af stadeus tätast bebyggde qvarter; att vidare samma hus, såsom för enskildt behof uppbyggdt af korsvirke med inmuradt tegel, och år 1819 för Kronans räkning inköpt, både, genom ålder och genom byggnadssättets beskaffenhet ganska ofta tarfva! stora och kostsamma reparationer, hvilka icke dess mindre saknat tillfredsställande påföljd; att inredningen deraf ej heller kunnat anses så beskaffad, att huset vore till boställe för länets höfding i allo tjenligt; att då följaktligen anskaffandet af ett nytt Läne-residens i det nuvarandes ställe och i förening med passande lokaler för Läne-styrelsens embetsrum samt Provins-Landtmäterikontor, hvilka nu äro på långt afstånd från residenset belägne, utan tvifvel är af behofvet påkalladt, någon tjenligare tidpunkt för ett sådant nybyggnads-företagy i afseende på lokala förhållanden, svårligen kan inträffa, än den innevarande, då, såsom följd af den i Nåder anbefallda raseringen utaf Christianstads fästning, icke blott särdeles goda byggnadstomter, på fästningens fordnan område, utan äfven en del byggnads-materialier efter fästningsvallarne finnas för krona, . kostnadsfritt att tillgå, och de gamla residens- och embets-husen, såsom för handelsrö elsen och för enskilde personers besittning fördelaktigt belägne, kunna, under det staden efter den sednast derstädes inträffade eldsvåda icke hunnit fullt återbebyggas, sannolikt med fördel för kronans räkning försäljas.
Enligt Kongl. Maj:ts till Dess Ofver-Intendents-embete aflåtna Nådiga befallning har, sedan från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Christianstads län till nyssbemälda Embete blifvit insänd dels en plan och afvägnings-ritning öfver den tomt, som ansetts vara för ifrågavarande ändamål företrädesvis lämplig, dels vederbörande Fortifikations-befälhafvares förklaring, att från fästningsverken kan påräknas gråsten mer än tillräcklig för den blifvande byggnaden, Ofver-Intendents-embetet låtit upprätta fullständig ritning till ett nytt Läne-residens af sten, enligt hvilken af Kongl. Maj:t i Nåder gillade ritning, bottenvåningen komme att innehålla i hufvudbyggnaden embetsrum och i flyglarne arkiv-rum, kök, handkammare och ett rum för betjening, hvaremot den öfre våningen skulle utgör Landshöfdingens egentliga boställe.
Jemlikt ett tillika uppgjordt och genom Öfver-Intendents-embetet insändt samt af Kongl. Majtt i Nåder gilladt kostnadsförslag, hvari gråstenen icke upptagits till hägre pris, än som motsvarar utgifterna för dess transport från fästningsverken jemte läggning och vidare bearbetning, är liela den omförmälda byggnaden beräknad att uppgå till en kostnad af 80,219 Rtdr 40 sk.
B:ko, hvilken summas betydliga belopp hufvudsakligen tillskrifvits de i Christianstad gällande, ovanligt höga priser på byggnads-materialier.
Men då från nyssberörda kostnadssumma afräknas den köpeskilling, som, förslagsvis beräknad till 25,000 R:dr B:ko, påräknas genom de förra residens- och embetshusens försäljning, till hvilken Kongl. Majtt hemställer, att Rikets Ständer måtte lemna bifall, utgör det belopp, som återstår att fylla, 55,219 Rtdr 40 sk.
Btko. 4 Kongl.
Proposition, N:o 17.
Maj:t ser Sig, till följd häraf, nödsakad föreslå, att erforderlig tillgång till ifrågavarande nybyggnad må utaf Rikets Ständer, medelst särskildt anslag af jemt 55,000 R:dr B:ko, beredas; skolande ofvanberörde ritning och kostnadsförslag Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas.
Datum ut supra. OSCAR. C. 0. Palmstjerna.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853.
Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellent, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Statsrådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af medel för nybyggande af Landshöfdingeresidens i Christianstad.
Proposition, N:o 18. 5 Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
M:o 18.
Ånk. till Exp.
Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 /. m. Kongl.
Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning i det årliga ackords-amorteringsbidraget för Landshöfdinge-tjensten i Calmar lån; Gifven Stockholms Slott den 16 November 1853.
Genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Dess och Rikets Kammar-kollegium samt Statskontor af den 24 Februari 1837, angående regleringen af lönevilkoren för Landshöfdinge-tjensterne i Riket, förordnades, i afseende å Calmar län, att från tjensten borde framdeles skiljas så väl de indelda respenningarne, som en del af löningsjorden, tillsammans i penningar beräknade till 2,026 R:dr 21 sk.
B:ko årligen, hvilken minskning uti löneinkomsterne likväl, i anseende till det dryga ackord, som å ifrågavarande tjenst måste aftjenas, icke borde vidtaga förr än särskildt derom vid inträffande ledighet kunde i Nåder förordnas.
Vidare blef genom det, till följd af Bikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 April 1841, under den 7 derpåföljde Juli i fråga om afskaffande af Landshöfdinge-ackorderne till Statskontoret aflåtna Nådiga Bref, hvari det då återstående ackordet för Calmar län upptages till 17,000 R:dr B:ko, stadgadt, att för amortering, till kapital och ränta, af det från Rikets Ständers Riksgälds-kontor till ackordernes amortering utgifna lån skulle årligen innehållas sex procent af ackords-beloppet.
Då emellertid Justitise-kanslern C. U.
Nerman redan den 28 Mars 1840 till Landshöfding i Calmar län i Nåder utnämndes och dervid förklarades berättigad att åtnjuta alla 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 18. de med nämnde
Landshöfdinge-tjenst dittills förenade löneförmåner, blef han, som, jemlikt ofvanberörde Nådiga Bref den 7 Juli 1841, endast med 1,020 R:dr årligen bort till amorteringen af ackords-beloppet bidraga, deremot tillförpligtad att för samma ändamål årligen utgifva 1,400 R:dr.
Uti en lill Kongl. Majit ingifven skrift liar nuvarande Landshöfdingen i Calmar lan, Friherre K. E. Sköldebrand, i underdånighet fästat Kongl. Majlts uppmärksamhet derpå, att, i händelse Kongl. Majit icke funne skäl i Nåder tillåta honom att få bibehålla samma löneförmåner, som varit hans företrädare, framlidne Landshöfdingen Nerman, medgifne, utan deremot i Nåder beslutade, att den uti Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 omförmälde reglering af lönevilkoren nu genast borde inträda, samt att, oaktadt den deraf förorsakade betydliga minskning i Friherre Sköldebrands löneinkomster, han icke desto mindre skulle vara förpligtad att till amortering af det nu återstående ackords-beloppet, utgörande 6,825 Rldr 17 sk. 2 rist., årligen bidraga med lika stor summa, som hans företrädare, eller 1400 Rldr, hvarigenom amorteringen kornrne att år 1859 fulländas, ett dylikt förhållande blefve för Friherre Sköldebrand särdeles betungande; i anledning hvaraf och då ett så betydligt årligt amorterings-bidrag desto mindre syntes vara af behofvet påkalladt. som, efter den allmänna grund, hvilken för dessa återbetalningar inom öfriga län, som varit med ackorder besvärade, blifvit tillämpad, de för dessa län återstående beloppen först år 1871 komme att till kapital och ränta blifva till fullo amorterade, Friherre Sköldebrand i underdånighet anhållit, att såsom en lindring uti den börda, hvilken genom ackordsamorteringen är Landshöfdingen i Calmar län ålagd, WI måtte i Nåder tillåta, att det årliga amorterings-bidraget finge hädanefter utgå till det nedsatta belopp, att nyssnämnda återstod, 6,825 R:dr 17 sk. 2 r:st., blefve återgäldade först vid den tid, då hela ackordsumman bort vara liqviderad, derest den allmänna grunden för återbetalningen från början varit tillämpad, eller samtidigt med slutliqviden af öfrige Landshöfdinge-ackorder, new ligen år 1871, i hvilket fall sökanden skulle årligen inbetala endast 550 R:dr.
Vid underdånig föredragning häraf den 20 sistlidne Juni har Kongl. Maj;t, med seende å Rikets
Ständers beslut rörande grunderne för amorteringen af det år 1841 frå i Riksgälds-kontoret till Landshöfdinge-ackordernas inlösande utgifna lån, funnit
Sig förhindrad att till denna underdåniga ansökning i vidsträcktare män lemna Nådigt bifall, än att från: och med innevarande år, i anseende till minskning i Landshöfdinge-allöningen, det årliga ränte- och amorterings-beloppet är vordet nedsatt till Ett Tusen Tjugu Riksdaler, svarande mot sex procent af det inlösta ackordet; men med hänsigt till hvad i ansöknin gen blifvit anfördt, och då ett så betydligt ytterligare afdrag å den nedsatta lönen ©tvifvelaktigt kan verka menligt på utöfningen af ett vigtigt embete, som, för att rätt skötas, fordrar inom länet vidlyftiga och kostsamma resor, vill Kongl.
Maj:t härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att ränte- och amorterings-afdraget må för Calmar län sålunda bestämmas, att, med tillgodoberäknande af förut skedd öfverbetalning, ackords-återstoden för nämnda län kan varda återgäldad vid den tidpunkt, då slutliqvid skulle egt rum, i händelse af betalning under hela tiden af sex procent.
Datum ut supra. J. F.
Fåhreeus Kongl. Majits Nåd.
Proposition, N:o 18. 7 Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853.
Narva rån fl e: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Departements-chefen, Statsrådet Fåhraeus, uppläste slutligen till justering trenne särskilda, i öfverensstämmelse med Kongl.
Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatta förslag till Kongl. Majtts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer i följande ämnen, nemligen: 3:o angående nedsättning i det årliga ackords-amorterings-hidraget för Landshöfdinge-tjensten i Calmar län; Och täcktes Kongl. Maj:t, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i Nåder gilla, samt befallde, att, i enlighet dermed, Nådiga Propositioner, sådane de finnas detta Protokoll bilagde, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo Carl Ekström. 8 Kongl. Maj;ts Nåd.
Proposition, N:o 19. Wo 19.
Ank. till Exp. Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m.