Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag reserverar mig emot Betänkandet i sin helhet, men i synnerhet emot behandlingen, sorn Utskottet gifvit åt Anders Danielssons motion, derom, att, vid hvarje ledigblifvande Pastorslägenhet, inkomslerne för ett extra nådår skulle få användas till utbredande af en allmännare bildning bland folket.
Denna motion har, med en enda rösts pluralitet blifvit afslagen, på de skäl, gom Preste-Ståndets Ledamöter under en långsam discussion i Utskottet gjorde gällande, nemligen: att förslaget vore ingripande i deras privilegier; men jag kan ej fatta hvari detta ingrepp består, då fråga ej är att borttaga det vanliga fardags- och nådår, som tillfaller en afliden Pastors enka och barn, och jag förmår ej begripa, att privilegierne kunna berättiga Preslen till inkomsterne af en lägenhet, innan han tillträder den, såsom tjenstgörande.
Jag har alltid trott, att Presten är till för församlingens skull och ej församlingarne såsom ett privilegium för Presterne, och derföre har jag vågat anse dat för Presternes förnämsta åliggande, att vinlägga sig om folkets upplysning, hufvudsakligen bestående i en sann och oskrymtad Gudsfruktan, som bör inplantas i barnens unga sinnen och bäst kan läras uti ändamålsenliga Skolor; ty man vet, alt med de många göromål, som tillhöra en Pastor, mås«te viljan hos honom vara utmärkt god, om han skall kunna gifva sine åhörare så tillräcklig undervisning, som både Religionen och Kyrko-Lagen ålägga honom, och derföre hade jag trott, att Anders
Danielssons förslag i första rummet skulle med välbehag omfattas af Presterne, enär detta bereder möjligheten till Folkskolors inrättande, hvaraf följden blefve folkets upplysning och sedlig förbättring, som äfven försäkrade Presterne om en större framgång i de dem åliggande bemödanden för församsamlingarnes bästa.
Med en sådan öfvertygelse, kunde jag icke ana, att någon skulle åberopa de välsignade privilegierne och yrka afslag å motio - Stats- samt Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 34- "9 nen, emedan den förnärmade Presternes rätt; men af en hvar, som har någon kännedom om storleken af deras lätt, torde billigt medgifvas, att den tål en ringa försakelse.
För att blifva öfverlygad härom, kan läsas Landshöfdingens i Jönköpings
Län afgifna Femårsberättelse af den 31 December i833, pag. 38 och 39, der det upplyses, att Presterskapets och Kyrkobetjeningens underhåll utgör, näst krigsfolkets, de skattdragandes största afgift till underhåll för egna medborgare; ty dertill åtgår årligen, enligt Tabellen 80,796 R:dr 38 sk. blott i sockenlionde och så kallade jura stolte, då i nämnde summa hvarken inbegripas de af Staten upplåtne Prestgårdarnes afkastning, ej heller vederlags- och behaglig tids förläningsspanmål, som äfven utgår från Siats-Verket, och således icke ligger socknarnes invånare till last.
Emedlertid är det en märklig företeelse, alt Clereciets aflöning, i både Sockne- och Statsbidrag, utgör vida mer ttn Länets hela bevillning, som, enligt Tabellen, uppgår till blott 8i,5ioj R:dr 3 sk. r r:st.
Enligt Tabell, som åtföljer ofvar.nämnde Femårsberättelse, utgöra Statsbidragen från landet i Jönköpings Län 661,4>8 R:dr 11 r:st, och af städerne 29,814 R:dr 37 sk. 8 r:st.
Häraf synes, att allmogen på landet får utgöra de största Statsbidragen; men, hvad har väl Staten för borgen för uppfyllandet häraf, om den ej tänker på en ändamålsenlig upplysning, och, efter min tanka, är detta den säkraste borgen för både Statens och folkets bestånd och framgående.
I mon af tidens fordringar vid de högre folkclassernes undervisningsskolor, förglömmes ej att göra tillökningar i de redan stora anslagen: vid sisllidne Riksdag föröktes dessa med 10,000 R:dr, nu vid denna med 4.000
R:dr till hvartdera af Universiteten, och bar nästan hvarje stad bidrag af allmänna medel vid Skolorne, men oss lemnar man ensarnne att förskaffa Skolor och aflöna Lärare, sorn blifver omöjligt i de flesta orter, i anseende till de stora skattebidrag] jag förut nämnt.
Att erhålla en vidsträcktare hildning för oss lärer hvar man lätt finna vara af behofvet påkalladt, så vida det uppväxande slägtet rätt skall förstå de ämnen, som tillhöra dess offentliga värf, såsom Riksdagsmän, Ledamöter uti de lägre Domstolarne, Kyrkoråd, Taxerings-Comiteer, Egodelnings- och Syneförättningar m. m.
— Häraf synes det både rätt och billigt, att allmogen får något biträde af de allmänna lillgångarne, då Anders Danielssons förslag, som är så lätt verkställbar och snart kunde taga sin början, icke vunnit något afseende.
Ständer hafva väl aflåtit underdånig skrifvelse lill Kongl. M»j:t om Biskopslönernes indragning till någon del, för att användas till Folkskolor; men det kan ej så snart verkställas, ehuru en snar hjelp härtill erfordras.
Efter den uppgift 20 Stats- samt Allm. Desv.- och Oecon.
Betänkande IV:o 34- jag kunnat erhålla, finnes på landet ej mer än 3oo Vexelundervisningsskolor, då pa5 Pastorat sakna sådana, en bedröflig sanning!
•— men det är öfverflödigt att nu längre orda härom.
Jag förmodar, att Utskottets Betänkande ogillas i alla Riks-Stånden, — Till och med i Ilögv.
PresteStåndet vet jag finnas män som hafva en sann både R.eligions- och Fosterlandskänsla och således ej längre sätta sina privilegier i första rummet.
Om Anders Danielssons förslag ogillas, synes ej annan utväg vara öfrig, än den, som hitlils på några få ställen genom enskildes omsorg och egen bekostnad blifvit stiftade, såsom uti den församling der jag bor, harPostDirecteuren och Riddaren A.
Sjölin af egna medel inrättat en Vexelundervisuings-skola, som är ändamålsenlig och han begagnas af hela Pastoratet.
— Sedan denna Skola hade vunnit folkets förtroende, vann den äfven Presterskapets, så att Prosten J.
Dahlström gifvit boställe till Läraren vid denna Skola.
I alla orter, jag är derom öfvertygad, finnas män, som hafva vilja men sakna förmåga alt träda i dessa välgörares fotspår, hvarföre det är nödigt, att Staten i tid mellankommer och af sina medel gör anslag åt Lärarne, i händelse Anders Danielssons förslag afslås.”
Af själ och hjerta förena sig undertecknade med föregående reservation. S. Heurlin från Kronobergs
Län, Olof Olofson från Östergöthland, Peter Persson från Calmar Län, Erik Ersson från St.
Län, Lars Larsson från Skaraborgs Liin.
Med Peter Jönsson instämde äfven Erik Ersson från Stockholms Län. 3:o Af Hans Jansson från Elfsborgs Län, sorn utbad sig för Utskottet få upplysa, att anledningen, hvarföre han icke kunnat infinna sig i sista plenum varit den, att han, såsom Fullmäglig i Riksgälds-Conloret, derstädes samma dag måst öfvervara en ganska vigtig angelägenhet; hvarigenom han således var förhindrad att deltaga i öfverläggningen inom detta Utskott rörande den af Anders
Danielsson väckta fråga om ett extra nåd^ år af alla Iediga prestlägenheter för Folkskolorna.
Hans Jansson fann sig ega så mycket mera skal alt beklaga sig öfver delta förhinder, som han nu mera insåg, att denna fråga troligen fått en annan utgång, i händelse han, hvilken delade Anders
Danielssons tanka i ämnet, varit närvarande; åtminstone hade det då säkert inträffat, att den vid omröstningen aflagde voterings-sedeln måst öppnas för att bestämma utslaget: och begärde Hans Stals- samt Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.o 35. 11 Jansson slutligen, att hans anförande skulle få åtfölja Betänkandet till Riks-Stånden. 3Y:o 35.
Ankom till Exp.-Utsk. den 2S October.
Utlåtande, i fråga om Passevolance-afgiften.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens handläggning hafva från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade följande motioner: 1:0
Af Riksdngs-Fullmägtigen Jacob Kihlblom från Södermanlands:
Län, som anfört: att då Knekte-Contracten borde uppgöras emellan Kronan och Rotehållarne, utan att en tredje magt egde rätt att deruti inblanda sig, samt Passevölancens utgörande, emot Bonde-Ståndets vid sisth Riksdag afgifne protest, icke syntes billig och rättvis, helst Passevolance-Cassan blifvit använd för främmande ändamål, vore man skyldig bereda Rotehållarne, hvilkas säkerhet och bestånd oundgängligen sådant fordrade, en återgång till de primitiva Contracten, i anledning hvaraf Motionairen nu yrkade, att Passevoiancen helt och hållet måtte upphöra; och har Gustaf Gustafsson fråu Södermanlands
Län häruti instämt; 3:0 Af Riksdags-Fullmägtigen A. Normark från Westerbottens
Län , söm, med framställning af det för Rotehållarne tryckande åliggande, att, i stället för kost åt Soldaten, erlägga en betydlig contant utgift, anhållit, det Rikets Ständer målte hos Kongl. Maj:t i underd. begära , att Passevolance-Afgiften finge af RusL- och Rotehållarne innehållas de år, då inga möten egde rum; 3:o Af Riksdags-Fullmägtigen Anders Andersson från Westerås Län, hvilken, så väl på grund af Kongl. Reglementet den 20 November i685 för allmogen och Soldalerne i Wässby Län, der det uti g §. hette: ”att till Regements- och andre möten är Bonden intet pligtig gifva Knekten hvarken fri skjuts, mat elier penningar, utan om Knekten, som ändteligen måste till Regements-möte, tager 2 eller 3 daler Kopparmynt af Roten, så afräknas det på hans lön;” som äfven med stöd af 80 och 1 i/; §. §.
Regerings-Formen, yrkat, det
Pussevolance-afgiften helt och hållet målte upphöra, helst det, enligt Indelnings-Werkets grundidé, Stals- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N:o 3S. icke vore Rust-ochRotehållares skyldighet betala kostnader för möten inora Regementets stånd, än mindre att vidkännas utgifter för öfnings- och lustläger, hvartill Passevolance-Cassans medel vanligen blefvo använde.
Och hafva häruti instämt Tafve Månsson från Malmöhus Län, Carl Gabrielsson från Östergöthland, Anders Johansson från Upsala Län m. fl; 1 4:o Af Riksdags-Fullmägligen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, som, med förklarande, det lian, oaktadt allden orättvisa Rotehåilarne under en tid af i5o år lidit, icke åsyftade, att roteringsbördan skulle genom uppsägning af Knekte-Contraclet alldeles afkastas, utan endast att rättelse på lämpligt sätt och i lagenliga former måtte till vägabringas, först upptagit de onera, hvarmed Rotehåilarne, enligt Motionairens tanka, blifvit otillbörligt betungade och hvilka voro; Medicaments-penningar"
Tältskiirsarfvode j Tross-skjutsning , Trossbodars uppbyggande , Rotekistas anskaffande, Passevolance , Beväringsskyldighet, äfvensom utförandet af halfva munderingen, samt sedermera, 'jemte framställning af sättet huruledes dessa bördor för framtiden kunde lättas, yrkat, att de 4 först bär ofvan uppräknade alldeles måtte försvinna samt dessa kostnader i stället drabba Stats-Verket; hvaremot Motionairen, beträffande Passevolancen, väl ansett dess totala upphörande icke böra ske förr än den tid tilländalupit, hvarpå de 3 öfrige Riks-Stånden densamma beviljat, men dock äskat följande förändrade föreskrifter för dess utgörande" nemligen: i;o att Marche- och Provianterings-kostnad, då ett Regemente commenderas utom sitt stånd, icke må af Passevolance-Cassan utan af Stats-medlen utgå; 2.0 att utaf Passevolancen icke mera än som verkli gen åtgår för Regementets årsmöten må utlagas, det Öfriga innestå hos Rotehåilarne till framtida behof, och ej, såsom förr varit öfligt förva ras i en offentlig Passevolance-Cassa; samt 3:o att vid h varje Re-ementé en Passevolance-Comile, 1 likhet med de nu varande Beklädnads Di rectionerne, måtte inrättas för alt bevaka de årliga utgifterna fördela kostnaderne och utskrifva beloppet af Rolarne; hvarförutan Motionairen vidkommande Munderingen, ansett och yrkat densamma böra enligt Conlractets ordalydelse, bekostas af Statsmedlen, då deremot Rotehål larne påtoge sig skyldigheten att med hvardagskläder förse Soldalen- — och hafva vid ärendets föredragning till remiss, flere af Hedervärda Ståndets Ledamöter med Motionairen instämt, hvaribland Nils Mänsson från Malmohus
Län med tillägg, att han ansåge motionen jemväl böra afse Rusthållare, de der ofta voro mera betungade än Rotehåilarne; i Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Utlåtande No 35. 23 anledning hvaraf Anders Danielsson förmält sig hafva uli sin fram städning jemväl afselt de Rustande, ehuru han, då grunden vore enahanda, ansett öfverflödigt att uttryckligen omnämna dem; — samt 5:o Af RiksdagsfulImägtigen Eric Nilsson från Jemtlands Län, hvars motion innehåller: att som det vid nästlidne Riksdag på femton års tid förnyade Passevolance-Contract, hvarigenom afgiften för hvarje numer bestämdes till 7 R:dr B:co, vore för Jemtland, der allmogen saknade tillfällen till penninge-förtjenst, högst tryckande, så ock enär ingen af de olägenheter, som betunga nämnde province, lättare kunde afhjelpas, samt Soldatens krigiska bildning, enligt Motionairens tanka, icke äfventyrades, om han erhölle Mötesprovianten af sine Rotehållare i stället för Commissariatet, funne Eric Nilsson sig böra föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underd. anhålla, att Jemtlands Rustoch Rotehållare finge uteslutas från ofvanberörde Passevolance-Contract och hädanefter i dess ställe utgöra möteskost in natura; uli hvilken motion Anders Mårtensson från Jemtland äfven instämt.
Hvad sålunda förekommit hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först angår det af Jacob Kihlblom och Anders Andersson framstälde yrkande om Passevolancens upphörande; så har Stats-Utskottet redan, genom besvarande af Anders Anderssons motion, uti Betänkandet N:o 199, som vunnit 3:ne Riks-Stånds bifall, förklarat sig icke kunna till omförraälde påstående tillstyrka bifall; och lärer, vid sådant förhållande vidare Utlåtande härom ej böra ega rum.
Beträffande härefter Eric Nilssons framställning om Rotehållarnes i Jemtland uteslutande från det nu gällande Passevolance-Contract, emot skyldighet att utgöra möles-kost in natura; så enär de skäl ännu äro gällande, hvilka föranledde Rikets Ständer, att å förra Riksdagen a-ntaga Passevolance Contractet, eller att det underhålls-sält och den vård soldaten, under den tid Passevolancen fortfarit, vid möten och marcher erhållit, i alla afseenden egde ett afgjordt företräde framför det äldre sältet alt medföra matsäcks-kista till mötet, och att-den förra anstalten högst fördelaktigt inverkade på Armeens tjenstbarhet, samt någon giltig anledning, i Utskottens tanka, icke förefinnes, att för Jemtland göra ett undantag, som skulle leda till rubbning uli den, för hela indelta Armeens underhåll vid vapenöfningar beräknade inkomst af Passevolancen, kunna Utskotten å Erik Nilssons motion icke tillstyrka bifall. 2i Siats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Uisk- Utlåtande N.-o 35.
Vidkommande Anders
Danielssons hemställan, dels att skyldigheten för Rotehållarne alt bekosta Medicamenter till möten och mönstringar, Fällskärsarfvode vid Soldaters antagande, trossens forsling samt trossbodars uppförande, måtte alldeles försvinna och desse utgifter i stället drabba Statsverket; dels ock att kostnaden för munderingens anskaffande måtte af Statsmedlen utgå; så gäller härvid samma skäl, som Stats-Utskottet, uti dess ofvannämnda Betänkande, angående Passevolancens upphörande, anfört, nemligen att, enär Stats-Verkets medel icke lemna tillgång för bestridande af nyssnämnde kostnader, annan utväg dertill icke finnes, än att i motsvarande grad öka allmänna Bévillningen, hvilket, efter Utskottens tanka i närvarande tidpunkt är mindre lämpligt; finnande, i följd häraf, Utskotten sig icke kunna berörde yrkande, lill Rikets Ständers bifall, understödja.
Vidare har Anders Danielsson hemställt, att Marche- och Provianlei ings-kostnad, då ett Regemente commenderas utom sitt stånd, icke må al Passevolance-Gassan, utan af Statsmedlen utgå; att afPassevolancen icke mera, än som verkligen åtgår för Regementets årsmöten, må uttagas; och att det öfriga måtte innestå bos Rotehållarne till framtida behof, men ej, såsom förut varit öfligt, förvaras i en offentlig Passevolance-Cassa; äfvensom A. Normark yrkat innehållande af Passevolanceafgiften de år, då några möten icke ega rum.
Härvid få Utskotten erinra, att motioner af enahanda syftning med Normarks jemväl blifvit å förra Riksdagen väckte, men att Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, uti deras af 3 Riksstånd sedermera gillade Betänkande (N:o 72) ansett sig icke kunna till förbehåll af nämnde beskaffenhet tillstyrka bifall, enär mötens utsättande eller inställande på Kongl. Maj:ts pröfning allena berodde, samt Kongl. Majrt, då den årliga Passevolance-afgiften blifvit till nedsatt belopp föreslagen, förmodades hafva beräknat de besparingar, hvilka vid ett Regemente någon gång kunde uppkomma, till fyllande af möjliga brister i andra Regementens underhåll s-kostnad.
Under åberopande häraf, och då den, genom senaste Passevoiance-Contract, på viss tid, åtagna afgift blifvit anslagen att af Kongl. Maj:t disponeras "”till indelta Armeens underhåll och sjukvård ”under möten, marcher och mönstringar, jemte de, i och för trupper”nes vapenofningar , oundviklige utgifter och förvaltnings-kostnader,” hvartill, på sätt förut är närandt, annan tillgång ej finnes; då Kongl. Majrt Stats- samt Mim.
Besil, och Occon.-Utsk. Utlåtande N.o 35. a5 ensam eger att anbefalla sådana öfningar i den mon och på det sätt Kongl.
M.ijrt anser dem, för Armeens bibehållande i tjenstbart skick, nödige; och då Rikets Ständer, jemlikt Kongl. Mujrts och Ständernes gemensamma beslut, ega att genom sina Revisorer granska de årliga redogörelserna för Passevolance-medlen samt dessas rälta användande dervid tillse; hemställa Utskotten, att hvad i ofvanberörde måtto blifvit yrkadt icke måtte till någon åtgärd föranleda; vid hvilken utgång Utlåtande öfver Anders
Danielssons framställning om inrättande af en serskild Passevolance-Comité för Passevolance-kostnadernas fördelande och utskrifvande af rotarne icke erfordras.
Stockholm den s5 Oclober 1834- Reservationer: af Grefve Horn, C. F.: ”Jag reserverar mig emot de sammansatta Utskottens beslut att afstyrka all åtgärd lill vinnande af rättelse uti Mötespassevolance-afgiftens utgående såsom en gärd ålagd Rust- och Rotehållare i Riket; varande ett Riks-Stånds ännu qvarstående protest emot denna beskattning en betänklig påminnelse, att den hvarken tillkommit på grund af åtagen bevillning eller till följd af upprättadt Contract emellan de båda Slatsma°terne å ena* samt Rust- och Rotehållare å andra sidan.
Den utväg jag inom de sammansatte Utskotten föreslagit, hvarigenom man skulle gå en medelväg, rättvisan till möte, för att åtminstone f form vinna hvad som i sak icke kunde för närvarande till vägabringas och hvilket förslag af åtskillige Utskottens Ledamöter biträddes, var: att de sammansatte Utskotten skulle med Bevillnings-Ulskottet communicera fråsan för att bereda åt Rikets Högloft.
Ständer möjligheten att i laglig väg besluta, att mötespassevolancen, hvilken, till följd af 3:ne Riks-Stånds vid denna Riksdag fattade beslut, icke kunde anvisas att utgå genom allmän bevillning, måtte serskildt åläggas Rust- och Rotehållen, att utgöras intill nästa Riksdag på sätt den för närvarande af hvarje numer utgår”
Jag vågar hoppas, att denna utväg måtte vinna något bifall inom de respective Stånden, så vida man gillar den åsigt af ämnets vigt, sorn föran!
Prat. lS3/j.. 4 Sami. 2 Afd.
, 8:de Häftet.
Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Ut sk. ^Utlåtande IV.o 35. ledt Jeana reservation mot ett Betänkande, hvilket, godkändt af RiksStånden, skulle underhålla ett frö till missnöje, som mäste växa i samma förhållande folket lärer att rätt inse frågans betydelse, eller faran af att kränka Lagen om beskattningsrätten’'; af Riksdagsfullmägligen Eric Nilsson från Jemtland: ”.Emot de förenade Utskottens beslut, i anledning af min motion om uteslutande af Jemtlands Rust- och Rotehållare från det nu gällande Passevolaneecontractet, utbeder jag mig äran få afgifva följande anmäi kningar och upplysningar: om tillkomsten af nu gällande Passevolance-contract behöfver jag icke mycket orda; ty det är allmänt kändt; jag viii blott påminna, att det skett emot Rust- och Rotehållares, såsom rätta Contrahenters, frivilliga begifvande.
Att det underhållssätt och den vård soldaten erhåller genom Passevolance-inrältningen eger ett afgjordt företräde framför det gamla sältet att medföra matsäck lill mötet, kan jag icke inse, då provianten består af samma persedlar, ehvad soldaten erhåller den af sin Rotehållare eller af Proviantörer; skillnaden beslår endast deruti, att han af den förra emottager på en gång för hela mötet, men af de senare i 2 eller 3 gånger; denna obetydliga skilnad måtte, efter min tanka,, verka högst obetydligt på soldatens krigiska bildning. —•
Om någon skulle tro, att Jemtländska soldaten är van vid vällefnad och det således är både nödigt och nyttigt, att under möten vänja honom vid ett tarfligare lefnadssätt, så får jag upplysa, att
Jemtlands täta missväxtår sätta både den ena och andra i nödvändighet att lefva med all sparsamhet.
Men, om också skulle få antagas, att vällefnad i ett eller annat fall skulle ega rum, så må må man icke inbilla sig, att en vana, som man gör sig på a skall öfverväga den man gör sig på 5o veckor af året; den senare blir i alla fall rådande; på desse anförde skäl, kan jag icke inse, att den nytta man tror sig göra soldaten genom detta provianteringssätt är af det minsta värde, utan blott inbillad.
Rust- oall Rotehållare, så är för dem denna prestation med contant 3-dubbelt tryckande emot alt utgöra den in natura; orsaken dertill är: 1:0 att provianten icke kostar iner än hälften emot det contanta bidraget, ty vanligtvis har för en portion betalts emellan 10 ä 12 sk., som för de vanliga möten af 14 dagar gör 3 å 3 R:dr 24 sk. utom skjuts; uti delta portionspris är inberäknad proviantörernas vackra profit på Rust- och Rotehållares bekostnad, som säkert kommer att öfverstiga skjutsen; och 2:0 att landet i anseende till sitt geografiska läge, långt ifrån hafvet, med en steril jordmon under ett hardt climat ofta är hemsökt af missväxter.
Landets enda exportvaror bestå af litet ladugårdspro - Stats- samt Allm, Besv.- och Oexon.-Utsh. Utlåtande N.-o 3S. ducter; men som dessa sl<ola transporteras 5o eller 7o mil landväg till afsättningsorler, så kunna de naturligtvis der på stället'icke betalas högt; dessutom motsvara dessa icke landels behof af nödvändighetsvaror af spanmål, salt och jern, m. m , hvilka äfven genom de långa landttransporterne blifva långt dyrare der an på något annat ställe, och enär dertill kommer, alt provincen inom sitt område har blott ett enda mindre Bergverk sam t'en stad med 47 1 personer, så saknas alla tillfällen till penningeförtjenst, hvaraf följden är en svår penningebrist, som alltid gör 2tne pris på samma vara: nemligen contant- och creditpriset, af hvilka det förra är betydligt lägre än det senare, hvilket alltid försvårar prestationer, som skola erläggas i contant.
Jag bar för icke länge sedan vid frågan om Jemtlands rotering inom dessa Högloft.
Utskott tagit mig den friheten, att, pä grund al de statistiska uppgifter, Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Länet samlat till grund för den nya roteringen, visa, att
Jemtland för närvarande utgör en ölverrotering, motsvarande 22,111 R:dr 28 sk.
Banco utöfver medium af roteringen i det öfriga Sverige; äfven denna omständighet påkallar, att Rustocli Rotehållare snarare böra erhålla lindring än förtryckas.
Embets- och Tjenstemän få äfven vidkännas betydligt besvär och kostnader i och för passevolancen.
Man påminne sig huru manga dermed skola hafva befattning: 1:0 skall Häradsskrifvare!! 2:ne gånger om året debitera dessa medel; sedan skola Fogdar, Länsmän, Fjerdings- och Nämndemän genom många och långa resor förrätta uppbörd och utmätningar; vidare skola medlen redovisas ifrån Fjerdingsman till Länsman, ifrån Länsman till Fogden, ifrån Fogden till Landt-Ränteiiet och Lands-Contorel, derifrån till Passevolance-Commissariatet, derifrån en del medel sedan återgå till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för att levereras till så kallade entrepreneurer eller proviantörer; vidare ifrån dessa till deras utskickade uppköpare, som resa kring landet för att uppköpa proviant oell sorn troget följa den principen alt göra mera afseende på godt pris, än på god vara (Jy det är deras föt tjenst), och deraf följer, att soldaten ofta får sämre proviant utaf desse proviantörer än utaf Rust- och Rotehållare.
När nu ryttare och soldater på delta sätt icke få något annat slags proviant än hvad deras Rust- och Rotehållare kunnat prestera directe till soldaten, så frågas, hvad nytta meuför alla dessa onödiga och kostsamma omgångar?