Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Beträffande åter anordnandet af medel för den ifrågavarande bandelens bearbetande, hafva Rikets Ständer, med afseende å för handen varande tillgångar, funnit sig föranlåtna att inskränka beloppet häraf till 500,000 Ridr. f hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad vid sednaste riksdagar blifvit i afseende å Statens jernvägsbyggnader bestämdt, har E. K. Majit vidare uti omförmälda nådiga Proposition föreslagit: 30 Expedit)ons-Utskottets Första;/ till underd.
Skrifvelse, ,\:o 51, att til! E. K. Maj:t må varda öfverlemnadt att vid jernvägsarbetenas utförande närmare bestämma de orter, som statsbana eller bandel, hvartill anslag varder beviijadt, skall genomgå, och de ställen den bör anlöpa; äfvensom att E. K.
Majit må tili ändamål, gemensamma för olika stambanor eller bandelar, anordna medel utan omedelbart skeende fördelning dem emellan samt använda det öfverskott, sorn kan finnas uppkomma ä ett stambanearbete, till att fylla den blist, som å ett annat möjligen kan uppslå; att E. K.
Majit må af byggnadsanslaget använda hvad sorn erfordras till anställande af undersökningar, med afseende å framtida fortsättande af stambanorna inom de trakter, der yrkande om banornas utläggning i olika rigtningar blifvit framställda eller E. K.
Majit eljest kan tinna skäligt att låta dylika undersökningar anställa; samt att Rikets Ständer mätte förklara hinder icke möta för användande vid jernvägsarbetena af arbetskommenderingar ur arméen under de i Rikets Ständers skrifvelse den 16 Sepiember 1857 upptagna vilkor; Och hafva Rikets Ständer funnit godt bifalla hvad E. K.
Majit i dessa hänseenden sålunda hemställt.
Jemte erinran om det af Rikets Ständer vid sistlidna riksdag fattade beslut, enligt hvilket 700,000 R:dr af dpn till Riksgälds-kontoret inlevererade trafikbehållningen anvisades till bidrag vid utförandet af nya stambanor samt endast det öfverskott af nämnda behållning, sorn derefter uppkomme, finge reserveras till betäckande af den brist, som möjligen kunde i trafikinkomsterna uppstå, har, med åberopande af de förhållanden, dem Styrelsen för Statens jern vägstrafik anfört uti en vid den nådiga Propositionen fogad underdånig skrifvelse af den 26 sistlidne Oktober, E. K.
Majit före slagit, att Rikets Ständer måtte, till komplettering af bristande irafikmateriel å redan anlagda stambanor, anvisa det för detta ändamål nödiga belopp i jemnadt fal med Två Millioner Riksdaler, inot del att den från och med år 1867 uppkommande behållningen å trafikinkomsterna från Statens jernvägar varder tili Riksgälds-kontoret levererad.
Denna E. K.
Maj:ts nådiga framställning hafva Rikets Ständer funnit sig böra bifalla; och komma de sålunda anvisade medlen att från Riksgälds-kontoret i mån af behof utbetalas. Rikets Ständer framhärda etc.
Bspedition*-1!tskollett Förslag lill underd.
Skrifvelse, Nio 62. 31 N:o St.
Uppläst och godkändt hos Kidd. och A deln deri 18 Maj 1866.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition ont anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader.
(Stats-Ulskoltets Utlåtande N:o 59 samt Memorial Niis <58 oell 82.) 8. A. K. 1 öfverensstämmelse med hvad E. K.
Majit i Sin till Rikets Ständer den 25 November 1862 aflåtna nådiga Proposition i fråga om Statens jernvägsbyggnader föreslagit, beslölo vid sistförfluten riksdag Rikets
Ständer att för vestra stambanans framdragande tili Clara sjö och en bangårds anläggande derstädes, gemensam för vestra och norra stambanorna, bevilja en summa af 3.070,000 R:dr.
Eniigt det kostnadsförslag förre Chefen (ör Statens jernvägsbyggnader Öfversten m. m.
Friherre N. Ericson afgifvit rörande denna sammanbindningshana genom hufvudstaden, och hvilket förslag blifvit lagdt tili grund för E. K.
Majlis nyssberörda nådiga Proposition, skulle kostnaden för uppförandet vid Clara sjö af stationshus jemte hanhal! med dertill hörande inredning, gas- oell vattenledning, uppgå lill en summa af 250,000 R:dr, hvarförutan samma kostnadsförslag för grundläggning af nämnda byggnader upptog ett belopp af 68,509 R:dr, eiler tillsammans 318,509 R:dr.
Då likväl ett stationshus jemte banhall, uppfördt med de dimensioner, som den sålunda beräknade kostnadssumman medgaf, inom kort tid skulle befinnas otillräcklig för den hastigt tillvexande rörelsen och således icke ens under den närmaste framliden komma att uppfylla allmänhetens förväntan och billiga anspråk på utrymme och beqvämlighet i förening med nutidens strängare fordringar på prydlighet vid en hufvudstadens centralstation, hade, af sådan anledning och då det syntes icke allenast vara ändamålsenligast utan jemväl i ekonomiskt hänseende fördelaktigast, alt stationshusbyggnaden ocb banhällen redan från början uppfördes med så tillräckligt utrymme och med en sådan anordning, att de fullkomligt motsvarade äfven den framlida rörelsens större behof, den nuvarande Styrelsen öfver Statens jernvägs - 32 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
!S:o 52. byggnader, enligt hvad E. K. i\laj:t uti nådig Proposition af den 2 sistlidne Januari gifvit Rikets nu församlade Ständer tillkänna, låtit uppgöra ritningar och kostnadsberäkning öfver ett stationshus jemte banhali, det förra af 490 fots längd och 64 fots bredd och den sednare af 500 fots längd och 103 fots bredd, inrymmande en bred platform och fem genomlöpande banspår; och skulle kostnaden för dessa byggnader, enligt deröfver gjorda detaljerade beräkningar, uppgå till 726,000
1 det underdåniga memorial, med hvilket jernvägsbyggnads-styrelsen till E. K. Maj:t öfveriemnat det sålunda uppgjorda nya kostnadsförslaget med dertill hörande ritningar, hade Stvrelsen derjemte anmält, att, likasom sjelfva stationshusbyggnaderna funnits otillräckliga, jemväl det utrymme, som det primitiva kostnadsförslaget för centralstationen upptog och hvilket utrymme vore afsedt att erhållas dels genom exproprialioner och dels genom utfyllning i Clara sjö vore, enligt Styrelsens åsigt, allt för mycket inskränkt för en sådan bangård som den ifrågavarande.
Bangården skulle nemligen enligt samma förslag icke erhålla större längd än 900 å 1,000 löt och alltså med 200 å 300 fot understiga den iängdsträckning. som erfarenheten visat vara nödvändig och hvilken under de sednare åren ansetts böra iakttagas jemväl för de mindre trafikstationerna utmed Statens stambanor.
Vid sådant förhållande och då angeläget vore att redan från början förvissa sig om ett så stort utrymme för hufvudstadens centralbangård, att tillfälle derigenom gåfves til! ett ändamålsenligt ordnande icke allenast af all den trafik, som de båda vid denna punkt sammanbundna stambanorna skulle tillföra, utan jemväl den trafik, som från denna station komme att utgrena sig tili de särskilda stationer och banspår, hvilka dels samtidigt med sammanhindningsbanan, dels framdeles, blefve inom hufvudstadens område anlagda, ansåg Styrelsen att, utom de tomter och tomtandelar, som enligt det primitiva kostnadsförslaget varit alsedda att för bangårdsanläggningen inlösas, expropriation i och för bangårdens utvidgning jemväl borde ega rum af den i qvarteret Cggleskans belägna.
Handlanden A. G. Bergfalk tillhöriga egendom, hvilken, såsom belägen i bangårdens midt, skulle, örn den bibehölles, omöjliggöra såväl banhallens uppförande till erforderlig längd, som äfven anläggandet derutanför af det antal banspår, som Styrelsen, för trafikens behöriga ordnande, funne behöfiiga.
I det primitiva kostnadsförslaget för sammanbindningsbanan hade hela exproprialionskostnaden blifvit beräknad alt uppgå till 602,242 R:dr.
Denna summa hade likväl befunnits otillräcklig, och sedan expropriationsåtgärderna numera så fortskridit, att den verkliga kostnaden med temlig visshet kunde beräknas, funnes samma kostnad uppgå till omkring 850,000 R:dr, eller omkring 250,000 R:dr utöfver den summa, som det första kostnadsförslaget upptog.
Lade:, nu härtill inlösningssumman för Bergfalkska egendomen, approximativt uppgifven till 250,000 R:dr, skulle alltså expropriationskoslnaden med omkring en hall’ million öfverstiga det för berörda ändamål försl beräknade belopp.
Visserligen skulle denna högre kostnad kunna icke obetydligt minskas, om man, såsom det primitiva kostnadsförslaget jemväl afsåg, al de mellan Lappgatan och Gamla Kungsholmsbrogatan exproprierade tomter försålde de andelar, som icke erfordrades för den mindre bangård, som samma förslag upptog, men då en sådan försälj - ningsåtgärd, såsom från början hindrande en bangårdsanläggning af tillräcklig utsträckning, endast skulle leda derhän, att samma tomtandelar, då behofvet af en utvidgning framdeles blefve oafvislig!, måste till ett sannolikt vida högre pris återköpas, funne Styrelsen sig icke kunna tillstyrka en dylik åtgärd, såsom varande olämplig och förlustbringande.
Då alltså i expropriationskalkylen — med inberäkning af den till inlös, en ursprungligen icke afsedda Bergfalkska egendomen — komme alt visa sig en brist Bxpeditions-UtskoUets Första# tilt anderd.
Skri/velse, N:o 52.
33 af omkring 500,000 R:dr, sam! vidare, såsom ofvan är nämnd!, kostnaderna för en sådan större stationsbyggnad, som Styrelsen funnit behöflig, uppginge till 407,491 R:dr utöfver den summa, som Friherre Ericsons kostnadsförslag för samma byggnad upptog, skulle följaktligen utöfver det för sammanbindningsbanan vid sistförflulna riksdag beviljade anslag nu ytterligare erfordras för stationshusbyggnad och bangård en tillskottssumma af 907,491 R:dr.
Styrelsen, som vid jemförelse med de kostnader, hvilka blifvit använda på anläggandet af större jernvägsstationer i utlandet, funne den summa, hvarom här vore fråga, icke kunna anses för hög, hade alltså, under åberopande af hvad Styrelsen anfört såväl om ändamålsenligheten som den ekonomiska fördelen af en från början till fullständiga dimensioner uppförd stationsbyggnad, i samma memorial hemställt, att den nya centralstationen vid Clara sjö måtte få utföras efter den föreslagna större planen, och at! bangården inålte få ökas såväl genom inlösen af Berg falkska egendomen som äfven genom bibehållande af sådana redan inlösta tomtandelar, som visserligen skulle kunna undvaras, ifall bangården, såsom till en böljan antagits, blefve utlagd med endast två spår, men sorn, med den utvidgning af bangården, hvilken Styrelsen funnit erforderlig, icke kunde densamma frånskiljas.
Skulle åter det för berörda ändamål erforderliga anslag icke för närvarande kunna åstadkommas, utan kostnaderna för stationsbyggnaderna böra begränsas inom det belopp af 318,509 R:dr. som det primitiva förslaget för samma byggnader upptog, funne Styrelsen för sin del mera ändamålsenligt^ att den större byggnadsplanen i allt fall på det sältet bibehölls, att, med uteslutande af banhällen, endast så stor del af stationshuset uppfördes, som för den tillgängliga summan kunde åstadkommas, heldre än alt, såsom det primitiva förslaget upptog, i sin helhet uppföra ett mindre stationshus med dertill hörande hanhäll; varande i de vid memorialet fogade ritningar åskådliggjord! huru stor del af den större planen skulle kunna uppföras för ilen kostnadssumma, som det första förslaget upptog.
Men ehuru den större planens parlieia antagande medförde den fördel, att en utvidgning efter samma plan framdeles kunde verkställas, utan att de delar af byggnaderna, som sålunda förut blifvit uppförda, då behöfde ombyggas, och detta förfaringssätt följaktligen egde företräde framför det, som afsåg att åstadkomma såväl fullständigt stationshus som hanhäll inom de inskränkta dimensioner, den ursprungligen beräknade summan medgaf, ansåg likväl Styrelsen, hufvudsakligen ur synpunkten af trafikens fordringar jemte den större kostnad och de olägenheter i öfrigt, som skulle blifva en följd af byggnadsarbetenas fortsättande, sedan banan blifvit för rörelsen upplåten, sig böra afstyrka att sålunda endast delvis uppföra den större stationsbyggnad, som Styrelsen funnit vara behöflig.
Styrelsen öfver Statens järnvägstrafik, hvars yttrande öfver Jernvägsbyggnadsstyrelsens ifrågavarande förslag E. K.
Majyl låtit infordra, hade i sill med anledning häraf afgifna underdåniga utlåtande hufvudsakligen yttrat enahanda åsigter i denna fråga som Byggnadsstyrelsen, men dessutom ifrågasatt, huruvida icke skäl vore för handen att genom påbyggande af en tredje våning å stationens hulvudbyggnad bereda passande lokal för Trafikstyrelsen, hvarjemte Trafikstyrelsen, som anmärkt alt i Byggnadsstyrelsens förslag icke funnes upptagen plats lör någon postexpedition, för hvilken likväl rum borde finnas i hufvudbyggnadens bottenvåning, föreslagit att, då denna bottenvåning torde lemna nog knappt utrymme för de många olika ändamål, som togo denna våning i anspråk, en särskild byggnad utmed banbaliens vestra sidovägg måtte uppföras och dit förläggas såväl stationsbetjeningens lokaler som jemväl åtskilliga förrådsrum, samt sålunda inom stationens hufvudbyggnad nödigt utrymme beredas för den ifrågavarande postexpeditionen: varande kostnaden för en sådan särskild byggnad af Trafik Bih. till II.
Prat. 1865 $ 1866. 10 Sam/, t A/d. 4 Haft. 5 34 Expeditions-11 Iskottets Förslug tili unden/.
N:o 52. styrelsen approximativt beräknad till högst 63,000 R:dr; och hade Jernvägsbyggnadsstyrelsen, som lemnats tillfälle att yttra sig öfver det tillägg, sorn Trafikstyrelsen sålunda gjort vid Byggnadsstyrelsens förslag, väl förklarat sig instämma i Trafikstyrelsens åsigt om önskvärdheten deraf, all den utmed banhallens vestra sidovägg ifrågasatta byggnad kunde samtidigt med banhällen varda uppförd, enär, utom besparing i kostnad, derigenom äfven skulle vinnas ökad styrka i den annars fristående och ganska höga banhallens yttre sidovägg, som hade att uppbära eli tak af betydlig spännvidd, men deremot anmält sig icke kunna biträda Trafikstyrelsens åsigt om inrymmande i sjelfva stationshuset af centralförvallningen för Statens jernvägstrafik, som, enligt Byggnadsstyrelsens åsigt, skulle kunna erhålla mera lämplig lokal i en särskild byggnad, uteslutande inrättad med afseende endast å centralförvaltningens fordringar.
Kunde uppförandet af en sådan särskild byggnad ske samtidigt med de öfriga byggnaderna, skulle sådant otvifvelaktig! leda till besparing i kostnader genom den tillgång på byggnadsmaterialier, som kunde påräknas från liera af de för sammanbindningsbanans räkning inköpta, i godt skick varande hus, hvilka måste rilvas och, derest malerialierna icke kunde af Byggnadsstyrelsen tillgodogöras, sannolikt skulle lemna ett ganska ringa försäljningspris.
— Den af Byggnadsstyrelsen förordade större byggnadsplanen, nied tillägg af den särskilda byggnad, som Trafikstyrelsen föreslagit alt uppföras utmed banhallens vestra sidovägg, men utan beräkning af någon särskild lokal för centralförvallningen, skulle alltså, i det al Rikets Ständer vid sistlidna riksdag för sammanbindningsbanan genom hufvudstaden anvisade anslag af 3,070,000 R:dr, påkalla förhöjning med nedannämnda belopp, nemligen: tillökning i expropriationskostnader, omkring R:dr 500,000; — skilnaden mellan den byggnadssumma, 318,509 R:dr, som det ursprungliga kostnadsförslaget upptager, och den summa af 726,000 R:dr, hvartill
Byggnadsstyrelsen beräknat kostnaden för ett större stationshus med hanhäll, „ 407,491: samt slutligen kostnaden för den särskilda byggnad, genom hvars uppförande företrädesvis afsåges att inom stationens hufvudbyggnad bereda plats för en postexpedition —, „ 63,000: — Summa R:dr Runt 970,491: — Jemte meddelande af hvad sålunda i denna fråga blifvit af vederbörande myndigheter anmält, bar E. K.
Maj:t uti den nu aflåtna nådiga Propositionen anfört, alt, enär redan vunnen erfarenhet af den hastigt vexande trafiken å Statens jernvägar ådagalagt behofvet i allmänhet af större »lalionsplaner och rymligare stationsbyggnader, än som vid kostnadslorslagens uppgörande, med afseende å då beräknad inskränktare rörelse, ansågs erforderligt, och, hvad särskildt anginge centralstationen i Stockholm vid Clara sjö, det lörekomme, att den för bangården beräknade areal är mera inskränkt än hvad numera anses oundgängligt för en utvidgad rörelses ändamålsenliga handhafvande, äfvensom att en stationsbyggnad af endast den storlek, hvartill den för ändamålet redan anslagna koslnadssumtna lenmar tillgång, skulle inom kort, om icke omedelbart elter stationens öppnande, befinnas otillräcklig, E. K. Maj:t, i betraktande häraf och då det skulle både medföra svära olägenheter och blifva kostsammare, om bangården nu anlades och stationsbyggnader uppfördes efter en mindre omfattande plan, men förändringar och tillbyggnader sedermera, efter stationens emottagande af Trafikstyrelsen, måste till stort men för trafiken utföras, ansett mest ändamålsenligt, att bangården från början ordnades pä sådant sätt, att alla nödiga arbeten och byggnader kunde i ett sammanhang bringas till utförande.
I öfverensstämmelse härmed har E. K.
Majit alltså föreslagit, det Rikets Ständer mätte medgifva att — sedan af den under åren Expeditions- (JIskotlets Forsing till underd.
Skrifvelse, N:o 5%. 35 1866 och 1867 uppkommande behållning af trafikinkomsterna från Statens jernvägar blifvit reserveradt så stort belopp, som Rikets Ständer, i anledning af E. K.
Maj:ts den 1 December nästlidna år afiåtna nådiga Proposition om anslag till jernvägsbyggna der och till rörelsematerie! å redan anlagda stambanor, kunde komma att för dessa år anvisa till ränta och amortering å föreslaget lån för nämnda utgifter, — af samma behållning måtte få användas, i män af behof, högst 970,000 R:dr för bangårdens utvidgning och uppförande af ett stationshus med hanhäll och särskild tillbyggnad å banhallens motsatta sida, allt i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det af Byggnadsstyrelsen framställda förslag, hvars slutliga godkännande E. K.
Majit dock velat uppskjuta, till dess en del detaljer i afseende å inredning m. m. blifvit närmare bestämda.
Hvad särskildt beträffade den af Trafikstyrelsen i sammanhang härmed väckta fråga om beredande af en lokal för cenlralförvaltningen af trafiken å Statens jernvägar, ville E. K, Majit (il!
Rikets Ständers afgörande hänskjuta, huruvida, med afseende å förutsedd minskning i kostnaderna för åstadkommande af en sådan lokal, derest densamma finge samtidigt med stationsbyggnaderna företagas, Rikets Ständer, oaktadt denna fråga icke stöde med den om centralstationens utvidgning i oskiljaktigt sammanhang, ändock skulle finna skäligt ål E. K.
Majit öfverlemna att, sedan Öfverintendents-embetet blifvit i ämnet hördt och närmare utredning åstadkommits om det mer eller mindre ändamålsenliga alt inrymma berörda lokal antingen i en tredje våning af stationshuset eller i en särskild byggnad, meddela förordnande örn ett sådant byggnadsföretag, så framt, behållningen å trafikmedlen dertill lemnade tillgång.
Rikets Ständer hafva till pröfning förebaft detta ärende och dervid tillika tagit kännedom af en utaf Chefen för jernvägsbyggnaderna sedermera afgifven särskild promemoria, deruti han, på anförda skäl, förklarat sig anse det föreslagna utvidgade baugårdsområdet vara särdeles nödvändigt och dess erhållande samtidigt med sammanbind ningsbanans fullbordande utgöra ett oafvisligt behof, som borde tdlgodoses, äfven om Rikets Ständer ansåge sig icke böra bevilja de 470,000 Ridr, dem E. K.
Majit, för stationsbyggnadernas utförande efter den större planen, äskat såsom tillökning i det för samma byggnader förut beviljade anslag.
Majit ännu icke slutligen godkänt planen för den blifvande stationsanläggningen och grund följaktligen saknas för bedömandet af de i detta hänseendet utaf Byggnads- och Trafikstyrelserna framställda förslag, hafva Rikets Ständer funnit sig för närvarande icke kunna lör de i E. K.
Majlis nådiga Proposition uppgifna ändamål anvisa större belopp än som må anses erforderligt för beredandet af tillräckligt utrymme för den blifvande jernvägsstationen med dertill hörande bangård; — hvarföre Rikets Ständer, som ansett några medel nu icke böra anvisas för utvidgning af sjelfva stationsbyggnaderna, — pä det sätt bifallit E. K.
Majits ifrågavarande nådiga Proposition, att en summa af Fem Hundra Tusen Riksdaler Riksmynt anvisats, att under innevarande år från Riksgälds-kontoret utgå, för att af E. K.
Majit, i mån af behof, användas lill godtgörande dels af de ökade utgifter, som utöfver den i ursprungliga koslnadslörslaget för sammanbindningsbanan genom Slockholm beräknade summa erfordrats för verkställande af de i samma förslag afsedda exproprialioner, och dels för inlösen eller expropriation af den i qvarteret Uggleskans belägna, A. G.
Stockholm den *23 Maj 1866. 36 Expeditions-Vtskotiets Förslug tili underd.
Skrifvelse, N:0 53 \ o 53, Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Maj 1866.
Preste-Ståndet den 2 3 — — Borgare-Ståndet den 2 6 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning angående upplåtelse åt
(Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 77.) 8. A. K. Sedan Stockholms stadsfullmäktige hos Öfvörståthållare-embetet anhållit, att bemäida embete måtte bos E. Ii.
Maj:t göra underdånig framställning om aflåtande af nådig Proposition till Rikets Ständer derom, att till staden måtte för allmänna trafiken varda upplåtna ej mindre den å en af stadens Ingeniör upprättad planritning inom bokstäfverna o, s, t, u och o utmärkta del af tomten N:o 3 nedanför Rikets Ständers hus å Riddarholmen, innehållande 15,420 qvadraifot, för att med stadens söder derom belägna strandplats förenäs, utan äfven de delar af tomterna N:is 1 (f. d. Geijerska egendomen) och 2 (f. d.
Hebbeska egendomen) derstädes, hvilka icke komma att för jernvägsanläggningen eller annat Statens behof användas.
Med anledning häraf, och sedan Öfverståthållare-embetet uti skrifvelse den 21 Oktober sistlidna år stadsfuilmägtiges ifrågavarande framställning till nådigt bifall förordat, samt Styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader uti infordrad! utlåtande upplyst, att Styrelsen, på grund af Fullmägtlges i Rikets Ständers Riksgälds-kontor derom gjorda begäran och E. K. Maj:ts i Skrifvelse den 22 Augusti sistlidna år dertill lemnade tillstånd, til! bemälde Fullmägtige försålt hela den vester om sammanbindningsbanan be-, lägna delen af egendomen N:o 2, och således äfven den del deraf, som Ofverståthållare-embetet nu begärt få till Stockholms stad, för beredande af ökadt utrymme å hamnplatsen vid södra sidan af Riddarholmen, upplåten ; har E. K. Maj:t i nådig skrifvelse af den 2 sistlidne Januari gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, hvad anginge den öster om sammanbinduingshanan belägna och för densamma obehöfliga andel af tomteu N:o !. eller f. d. Geijerska egendomen, E. K.
Majit tillåtit, att densamma må till Stockholms stad upplåtas, för att utläggas till strandplatsen vid Riddarholmskanalen; och att, hvad beträffade framställningen om tillvinnande för stadens räkning af den öster om sammanbindningsbanan belägna delen af tomten Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
N:o 53. 37 N:o 2, hvilken ej vöre för banans anläggande erforderlig, E. K. Maj:t förklarat, att de af E. K. Maj:t redan förut i nådiga Brefvet den 22 Augusti sistlidna år meddelade bestämmelser om rätt för Stockholms stad att tillvinna sig nämnda tomtdel antingen mot ersättning i penningar eller i utbyte mot någon för sammanbindningsbanan erforderlig, staden tillhörig egendom, som icke blifvit af staden till nämnda bana upplåten, skola fortfarande lända till efterrättelse.
Vidkommande åter Öfverstålhållare-embetets framställning i öfrigt, har E. K. Maj:t, med afeende å den för hvarje år tilltagande ångbåtstrafiken å Mälaren samt derigenom ökadt behof af utvidgning utaf Riddarholmsbamnen, ansett sig böra till Rikets Ständer öfverlemna, huruvida icke de skulle finna skäligt, att till Stockholms stad finge för berörda ändamål upplåtas dels den del af tomten N:o 3 nedanför Rikets Ständers hus å Riddarholmen, sorn befunnes å den af stadens
Ingeniör upprättade planritning utmärkt med bokstäfverna o, s, t, u och o, ocb hvilken tomt skulle förenas med stadens söder derom belägna strandplats, dels äfven utaf den del af tomten N:o 2, eller f. d.