Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stat innehafde årliga lön, hvilken gratification komme att, från och med den 1 April innevarande år, utgå med 55 R:dr 26 sk. 8 r:st. för hvarje qvartal; hafva Banco-Fullmägtige, med åberopande af 11 §. 2 mom. i ofvanberörde Art. och Afd. af Banco-Reglementet, Banco-Utskoltets stadfästelse underställt det sålunda beviljade anslag.
Hvarjemte Enkan de Mare lill Banco-Utskottet inkommit med serskild skrift, deruti hon, med tacksamt erkännande af den ynnest BancoFullmägtige henne sålunda bevisat, men förklarande tillika, att hon trodde sig kunna antaga, det B.inco-Fullmägtige, vid bestämmandet af det henne tillagde gratificalionsbelopp, funnit sig bundne vid vissa allmänna grunder, hvilka icke medgifvit fullt afseende å de serskilda omstän - Banco-Ulskottets Betänkande NtO 34~ $ digheter, som bevittnade ett större behof af understöd för henne, än för de fleste pensionssökande Enkor, anhållit om någon tillökning i det af Banco-Fullmägtige beviljade årliga understöd.
Sedan Utskottet inhemtat, att Kamereraren de Marés bemälde Enta, H. C. Redevig, och efterlemnade barn, utom förenämnde gratifikation af 322 R:dr io sk. 8 r:st., icke till lefnadsbergning eger mera, än en årlig pension af allenast i5o R:dr Banco uti Banco-Statens Enke- och Pupill-Cassa, så, och i betraktande ej mindre deraf, och efter det upplyst blifvit, alt, enligt de upplysningar Utskottet sig förskaffat, Kamereraren de Maré med serdeles nit och skicklighet fullgjort dess befattning såsom Bankens Ombud vid Rikets Ständers Låne-Contor i Malmö, än äfven af de högst utblottade omständigheter, uti hvilka Enkan de Maré sig befinner, som, qvarlemnad på en främmande ort, hvarest ingen enda anhörig hvarken till henne eller hennes afl. man finnes, af hvilken hon kan påräkna något biträde, eger pligten att uppfostra och försörja 7 minderåriga barn, af hvilka vid mannens frånfälle, enligt Utskottet tillhålldakommet prestbevis, det äldsta varit i3 år och det yngsta endast några få veckor gammalt, —• anser Utskottet sig ega skäl tillstyrka, det Rikets Höglofl.
Ständer måtte ej allenast meddela stadfästelse å ofvanberörde, utaf Banco-Fullmägtige, å Fullmägtiges Dispositionsräkning N:o 2, åt Kamereraren de Marés
Enka med 7 minderårige barn beviljade årliga gratification, utan ock tillåta, det omförmälde gratification får förhöjas till ett belopp af 333 R:dr 16 sk.
Banco, att, från och med den första April, innevarande år räknadt, utgå med 83 R:dr 16 sk. nämnde mynt i hvarje qvartal.
Stockholm den 27 Augusti 1834* N:o 34.1 Ankom till Exp.-Utsk. den 28 Augusth Betänkandej i anledning af väckte frågor om ytterligaré utvägars beredande till underlättande af förslitne småsedlars utbyte i landsorterne.
Ifråa Wällöf!, Borgare-Ståndet har Utskottet under den 24 och 27 6 B aneo-Vt skottets Betänkande N.o 34- sistL Februarii fått emottaga de af Herrar Leffle^ Forssberg oell Hahn. inom Ståndet afgifne och till Utskottet remitterade anföranden, angående ytterligare utvägars beredande till underlättande af förslitne småsedlars utbyte i landsorterne, i hvilket ämne blifvit yttradt: af Herr Leffler: att då Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, icke äro berättigade att göra någon ny reqvisition af sedlar förr än ett redan emoltaget vexlingsförskott blifvit till fulla beloppet redovisadt och till Hanken åter inlevereradt, men härigenom inträffade, att
Contoren icke beständigt kunde vara försedde med nya sedlar, utan ofta under flere veckor voro i saknad deraf, under hvilken tid ingen utvexling kunde ske, till stort mers i synnerhet för lill nämnde
Städer inkommande allmoge och resande, finge Herr Leffler, tili förekommande af denna olägenhet, föreslå, att Låne-Contoren hädanefter må, på sätt Utskottet tjenligast finner, städse förses med erforderligt belopp nya Bancosedlar, så alt omvexlingen vid Låne-Contoren kunde fortgå lika oafbrutet, som uti Banken; uti hvilket anförande Herr ylndersson sig förenat; af Herr Forssberg: att han finge yrka, det måtte uti alla städer med 2,000 invånare och derutöfver inrättas Vexlings-Contor, hvarest stadens invånare och menige allmoge vore berättigade, att, med iakttagande af de grunder, som för inlösen af bristfällige Bancosedlar kunde bestämmas, få ulan afgift utbyta förslilna sedlar emot andra goda, samt följande stadgande fastställas: af invexlingsmän antagas emot viss procent beräknad på inlösningssummans belopp; Zf)-redovisning sker hvart halfår, och inlöste förslitna sedelbeloppen tillätes portofri insändning tilt Landt-Ränterien; cf behörig och godkänd borgen ställes för hvad som emottages; df invexlingsmännen kunna tillsättas af LandshöfdingeEmbetet och borgensförbindelsen pröfvas af samma Embete; samt af Herr Hahn: att den af Herr Forssberg yrkade förmon för städer med minst 2,000 invånare äfven måtte tillerkännas de mindre städerne, i synnerhet de från hufvudstaden mest aflägsne; och att, på det hvarken Slaten eller de, som voro i behof af att utbyta obrukbäre småsedlar emot nya, måtte någon kostnad derföre tillskyndas, Landt-Räntmästarne kunde åläggas att, utan serskildt arfvode, hålla Länets invånare för utvexling tillhanda nytt sedelmynt, till ett efter ortens rörelse och behof lämpadt belopp.
J sammanhang härmed har hos Utskottet förekommit den af Bankens Commissariat, — uti 9 §. af dess tili Utskottet afgifne Berättelse, jemte till - Banco-Ut skol tets Betänkande N.-o 3/f. 7 kännngifvande, att Läns-Slyrelserne i Westmanlands, östergöthland?.
Gefleborgs, Westerbottens, Norrbottens och Stora Kopparbergs
Län, varit de enda, som begagnat den genom Banco-Reglememtets stadgande i 4 Art. 2 Afd. 5 §, af Rikets
Ständer beredde utväg för underlättandet af förslitne Bancosedlars utbyte i landsprterne,— gjorde anmälan, att, ehuru den förlust på de i.April månad sisllrdne år för Westerbottens
Län utlemna. de förrättaren Brukspatron H.
Bjuhr och hans bägge cautionister deras egendom till borgenärers förnöjande afstått, blifvit, genom vidtagne åtgärder, afböjd, den inträffade händelsen likväl syntes påkalla ett bestämdare stadgande i afseende å Läns-Styrelsernes egen ansvarighet för de vexlingsmedel, sorn af dem hos Banken reqvirerades; hvarefter Corn missaria tet jemväl, uti afgifvet och af Fullmägtige till alla delar godkändt utlåtande, föreslagit, att, till ytterligare befrämjande af Rikets sistförsamlade Ständers afsigt med den uti Banken öppnade utväg till förslitne sedlars utbyte i landsorterne, Rikets Ständer nu mätte hos Kongl, Majit i underd. anhålla, att den person, åt hvilken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i hvarje Län uppdrege vexlingens besörjande, mätte, för de medel, som i sådant ändamål från Banken reqvireras och till vexlingsförskottens godtgörande uppsändas, åtnjuta fribrefsrättigliet, i likhet med hvad Kongl. Majit uti Nådig skrifvelse af den 31 Augusti 1816 täckts medgifva för dåvarande vexlingsförrättaren i Götheborg, men det stadgande meddelas, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande 1 Läner, och, i deras frånvaro, Landsliöfdinge-Embetena, skola personligen ansvara för rigtiga återbetalningen till Banken af de vexlingsmedel, sora, uppå deras reqvisitioner och i grund af deras vederhäftighelsbevis, ifrån Bänken utlemna s,. sä att, i händelse vexlingsförrättaren eller hans löftesmän underläto* ait inom behörig tid fullgöra berörde återbetalning, Banken må ega att derföre hålla sig till Kongl. Majrts Befallningshafvande.
Vid pröfning först af Herr LeJJlers ofvanberörde motion, finnér Utskottet sig böra, till undanrödjande af de uppgifne hindren för vexlingens oafbrutna fortgång, tillstyrka, det måtte den förändring i nu gällande föreskrifter beslutas, att ej allenast Låne-Gontoren i Götheborg och Malmö, utan äfven i allmänhet de vexlingsförrättare, sorn uti landsorterne antagas, varda Berättigade, att, sedan till
Banken blifvit återlevereradt minst hälften af ett erhållet vexiingsförskott, , hvilket hädanefter, sorn hittills, icke får öfversti - s Baneo-Ulshottets Betänkande N;0 34- ga, för Låne-Contöret i Götheborg 20,000 R:dr, för Låne-Contoret i Malmö 10,000 R:dr och för vexlingsförrättare i landsorterne 5,000 R:dr, reqvirera och utaf Banco-Styrelsen erhålla ytterligare vexlingsförskott, Låne-Contoren, efiaol
Directionernes fortfarande ansvars- och redovisnings-skyldig* het, samt enskilde vexlingsförrättande, emot presterande af behörig säkerhet för det belopp, som ytterligare reqvireras; dock så, att Banco-Styrelsen icke eger att utaf sistnämnde belopp utassignera mera, än högst skilnaden emellan det oredoyista vexlingsförskottet och de serskildt för bvartdera Låne-Contoret samt enskilde vexlingsförrättare stadgade högsta förskoltssummorne, under förbehåll derjemte, att återstoden af det reqvirerade ytterligare beloppet icke utgår förr, ände äldre oredoviste förskottsmedlen blifvit till Banken inlevererade och till fullo redoviste.
Hvad åter vidkommer de af Herrar Forssberg och Hahn framställde förslag om inrättandet af Vexlings-Contor i städerne i allmänhet, så, enär inrättandet af sådane Contor skulle för Banken medföra betydliga kostnader, utan att Banken genom desse anstalter tillskyndades någon fördel, anser Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall till hvad Herrar Forssberg och Hahn härutinnan föreslagit.
Beträffande dernäst Commissariatets ofvanintagne anmälan, så, enär det synes Utskottet betänkligt att föreslå någon ytterligare uppoffring å Bankens sida, till förhöjning af det uti Banco-Reglementets 4 Art. 2 Afd. 5 §. för vexlingsförrättare i Landsorterne bestämda arfvode, utgörande i allmänhet en half procent af vexlingssumman, men detta arfvode, åtminstone hvad de aflägsnare
Länen beträffar, knappast lärer förslå, till betäckande af omkostnaderne för penningarnes fram-och återsändande samt de med vexlingen förenade„förluster på falska, förfalskade och stympade sedlar m. m., så och med fästadt afseende derå, att ifrågavarandervexlingsanstalter icke afse Bankens, utan allmänhetens nytta och beqvämlighet, samt att de medel, hvilka för vexlingens underlättande, i följd af Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref till Dess oeh Rikets Stats-Contor af den 22 Maji 18rcy, (se ofvan åberopade §. i Banco-Reglementet) fram- och återsändas emellan Kongl.
Stats-Contoret och Landt-Ränterien både komma och gå mod. fri - Banco-Vtskottets Betänkande N.o 34~ frihrefspost, finner Utskottet, i enlighet med hvad Bniico-Fullmägtige och Cominissariatet hemställt, sig böra tillstyrka, alt, för ytterligare befrämjande af Rikets Ständers afsigt med den redan uti Banken öppnade utväg till underlättande af förslitne sedlars utbyte i landsorlerne, Rikets Stander måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att den person, åt hvilken Kongl. Majlis
Befallningshafvande i hvarje Län uppdrager vexlingens besörjande, må, förde medel, som i sådant ändamål från Banken reqvireras och till vexlings-förskottens godtgörande uppsändas, åtnjuta fribrefs-rättighet, i likhet med hvad genom Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse af den 21 Augusti 1816 blifvit medgifvet för då varande vexlings-förrättaren i Götheborg, eller ock att Kongl. Majit, i händelse berörde underdåniga anhållan icke skulle bifallas, i Nåder täcktes anbefalla Räntmästarne i Länen alt, emot tillgodonjutande af förut stadgadt vexlings-aifvode samt portofrihet för vexlingsmedlens fram- och återsändande, gå allmänheten 3:ne dagar i veckan, en timma hvarje dag, tillhanda, med utbyte af förslitne Bancosedlar af 10 Ridrs va leur och derunder emot nya.
Men hvad angår det af Banco-Fullmägtige och Commissariatet framställde förslag, om åläggande för Läns-Slyrefsernc, att personligen ansvara för rigtiga återbetalningen till Banken af de vcxlingsinedel, hvilka, uppå deras reqvisitioner och i stöd af de vederhäftighetsbevis, som af dem ut färdas, komma alt ifrån Banken utgå; så, emedan det kan för säkert antagas, att ett så beskaffadt åläggande skulle hafva till påföljd, att någre vederhäftighetsbevis för vexlings-förrättare i landsorlerne och deras Löftesmän icke utaf vederbörande Läns-Styrelse utfärdades, samt således sannolikt skulle tillintetgöra hela det med ifrågavarande anstalt åsyftade ändamål, har Utskottet ej kunnat samma förslag biträda.
Stockholm den 37 Augusti 1834* Reservationer : af Herr Nordenankar: ”Genom Kongl. Maj.-ls Nådiga Bref till Dass Bihang till R.
Prot. i834• 6 Sami. 1 Afd. 1 Band. 3 4'de Häftet.
Banco-Utskottets Betänkande N. O 33. ech Rikets Stats-Contor under den 22 Maji 1819 är sädan anstalt vidtagen, att, ora Kongl. Majlis Befallningshafvande till Kongl.
Stats-Contoret med posten till omvexling insänder Ett å Tvä Tusen R:dr, blifva nya småsedlar lill enahanda belopp med omgående post dem tillsände, hvilken omsättning så ofta behofvet kräfver kan förnyas; och dessutom har Banken medgifvit samtlige Kongl. Majlis
Befallningshafvande rättighet, att antaga Ombud, hvilka, emot trllgodonjutande af en half procents provision, verkställa ifrågavarande omvexling.
Landsorternes öfverklagade förlägenhet för vexling torde således mindre böra tillskrifvas någre frän Bankens sida deremot lagde hinder, än det mindre afseende Läns-Styrelserne lernnat åt orternes behof och redan erbjudne förmoner; och då Banken efter strängaste grundsats icke eger annan förbindelse, än att på sitt eget Conior inlösa sine förbindelser, anser jag omvexlingen böra öfverlennäs åt privat-industrien, och att något tillägg i nu gällande stadgar så mycket mindre behöfver göras, som de små sedel-valeurerne efter realisationen troligen komma alt indragas, då hvarken deras fortfarande omlopp bör Underlättas, eller Bankens i och för sedel-tillverkningen nog betydlig» kostnader än ytterligare ökas;” af Herr Helledaij: ”Jag kan icke biträda det af Utskottet alterna tivt framställde förslag om åläggande för Landt-Ränlmästarne alt, utöfver hvad deras tjénstepligt redan påkallar, tillhandagå allmänheten med omvexling af småsedlar,” K:o 35, Ankarn till Exp.-Utsk. (ten 28 Augnst?, Betänkande , i anledning af Herr Rytlins, C. G., motion, angående ytterligare stadganden i afseende på granskning och cassation af förslilne sedlar.
Uti en al Vällofl.
Borgare-Ståndet den 17 sistl.
Febmarii till Utskottet remitterad motion,Tiar Herr Rydin, fästande uppmärksamheten å det ©- bestämda uti de af Rikets sist församlade Ständer, enligt 53 §. af i83oårs Riksdagsbeslut, utstakade grunder för sedlars antagande eller cassation, anfört, att, 0111 den hufvudsakligaste af desse föreskrifter, hvilken innefattades Btmco-Ulskctuts Betänkande N.o 35. 11 utl T.dra punkten: ”i» 11 den fjerdedel nedantill å höger, hvarf* namnteckningarne befinnas, och hvilken, genom olikheten i det så kallade fina trycket, utvisar ensamt för sig sedelns rätta valeur, inlöses, då denna fjerdedel är fullständig och sammanhängande, utan att afseende göres på de stycken af andra sedlar, som dervid må finnas bifogade'’, skulle, såsom vid många tillfällen i Rikets Ständers Bank skett, efter ordalydelsen tillämpas, så liefve följden, att ingen sliten sedel kunde antagas; att likväl Rikets Ständer, uti ingressen lill nämnde föreskrift förutsatt, att det hädanefter som hittills blefve beroende på vederbörande Commissariers urskiljning och uppmärksamhet, att icke, å ena sidan, genom för långt sträckt eftergifvenhet, hvarjehanda svekfulla företag och försök underlättas och befordras samt Banken förlust tillskyndas, eller, å andra sidan, sedelhafvarens hilliga anspråk blifva genom öfverdrifven stränghet vid granskningen åsidosatt, ' men att, till ådagaläggande’, huru vederbörande motsvarat Rikets Ständers förtroende till deras urskiljning och uppmärksamhet idelina del, iinge Herr Rydin bifoga arne från Banken utgifne 8 sk. sedlar, hvilka bägge hade det gemensamt, att, å den högra fjerdedelen af dem båda, namnen funnos qvar, roed så mycket att dess valeur ostridigt kunde utrönas; att då emedlertid största delen af i omlopp varande Sedelstocken, åtminstone de mindre valeurerne deraf, vöre på sådant sätt att anse såsom oduglige, skulle dymedelst, och om uppbördsmännen på lika sätt ratade folkets penningar, åtminstone de mindre bemedlade träffas af ett ganska hardt slag; att då Rikets
Ständer uti 3:dje punkten af deras ofvan åberopade föreskrifter meddelat det synbart liberala,, ehuru, efter Herr Rydins tanka, icke rigtiga stadgande, att, om ock båda namnen på en. sedel saknades, densamma skulle kunna inlösas, blott det öfriga fanns, finge Herr Rydin, för att göra taflan complett, äfven bifoga en casserad 8 sk.
Banco-sedel, deraf kunde inhemtas, att Commissarierne icke heller uti' denna del följt föreskrift; att då häraf kunde inses, att de stadganden, vid senaste Riksdag meddelades för sedlars antagande eller cassation, icke motsvarat ändamålet, men det emedlertid vore af stor vigt, att ett ändamålsenligt stadgande härom erhölles, finge Herr Rydin, lill vinnande af en föreskrift i detta ämne, som vore legal, lättfattlig och utestängande all godtycklighet, föreslå, att Bankens sedlar skola inlösas, då så mycket af sedeln är qvar sammanhängande med namnen, att valeuren med visshet bestämmas kan; Uti hvilket stadgande likväl den moderation till äfventyrs borde ega rum, att sedeln i öfrigt så beskaffad, sorn förenämndt är, äfven skulle inlösas, om nedersta namnet till någon del eller helt och hållet saknades, erne - Banco - Utskottets Betänkande l\r.o 35. dan ofta nog hände, att på äldre brukade sedlar nedra namnteckningen vore försliten.
I sammanhang med hvilken motion XJtskotlet fått emottaga ett af Herr Halling dervid afgifvet yttrande, uti hvilket- han, som funnit det hafva variL en väl betänkt utväg af Rikets sistförsamlade Ständer, att genom olikheten i tryck hastigt skilja Bankens skillingssedlar från hvarandra, tillkännagifvit sin önskan, att det Utskott, som komme att behandla Herr Rf dins motion, måtte tillse, huruvida icke, genom något serskildt format eller tryck för hvarje slag af Riksgaldssedlar, desse kunde lika säkert utmärkas och såmedelst öfverklagade förlusten å desamma förebyggas; hvarjemte Herr Halling, till bevis att många tvister, äfven med nu gällande föreskrifter om grunderne för antagande eller cassation af i omlopp varande förslitne sedlar, kunde uppstå, och alt stadgandet om söndrige sedlars uppklistring gåfve mycken anledning lill svek och bedrägeri, åberopat ej mindre de sedlar Herr Rydin företett, än ock 2:ne af Herr Halling bifogade; och har Herr Halling slutligen erinrat, att det ville synas, som skulle ett förbud emot all klistring af sedlar, vid påföljd af sedelns cassation, hvilket i andra länder egde rum, utgöra ett correctiv emot sedelmyntets ovarsamma behandling.
Då de nu gällande, uti Banco-Reglementets 4 Art. 2 Afd. 4 §• meddelade föreskrifter, i afseende på granskningen af förslitne och bristfällig® sedlar från och med 3 R:dr till och med 8 sk. valeur, af de hittills bruklige formulairen, hvilka lill Banken inlevereras eller till utbyte företes, så vida desse föreskrifter varda rätteligen tillämpade, ej allenast synas uppfylla allt hvad å sedelhafvarens sida billiglvis kan fordras, utan ock i så måtto äro för sedelinnehafvaren mer fördelaktige, än de af Herr Rydin nu föreslagne, att, i stället för det Motionairen, såsom oeftergifligt vilkor för sedelns inlösande, fordrat, att bägge namnen eller åtminstone det öfversta, skulle vara i behåll, sammanhängande med så mycket utaf sedeln, alt dess valeur med visshet kunde bestämmas, det, enligt nu gällande stadganden, är medgifvet, att, om än på denna fjerdedel båda namnen saknas, sedlen likafullt är antaglig, enligt sin rälta valeur, derest, i sådan händelse, det öfriga utaf en sådan sedel eller åtminstone återstoden af dess nedra hälft är sammanhängande, utan att dock den vidsträcktare skyldighet.
Banken sålunda 1111 eger till inlösning af förslitne sedlar, är för Banken äfventyrlig; samt, i händelse åter nu gällande stadganden skulle vid något tillfälle Banco-U Iskottets Betänkande N‘.o 35. i3 tillfälle på ett origtigt och godtyckligt sätt af Bankens Commissarier tillämpas, sådant utgör iett fel, hvilket,, ehvad förändrade föreskrifter än meddelades, skalle kunna inträffa, men hvaröfver den lidande egt och eger att söka rättelse hos Verkets Öfver-Styrelse, sorn, vid pröfning af den klandrade åtgärden, icke lärer underlåta att meddela dea rättelse omständigheterne kunna påkalla, finnér Utskottet sig ej ega skäl tillstyrka antagandet af de förändrade stadganden Herr Rydin nu föreslagit, för granskningen och inlösandet af förslitne Bauco-sedlar.
Och anser Utskottet ej heller för öfrigt någon förändring nödig uti de redan stadgade grunderne, i 'afseende på inlösandet af Bankens förslitne sedlar af de hittills brukliga formulaire och papperssorter.
Hvad åter betiäffar den af Herr Halling väckta fråga, om förändring af formulairen till Riksgälds-Contorets sedlar, finnér Banco-Utskoltet densamma ej tillhöra dess pröfning.
Stockholm den 27 Aiigusti 1834.
M‘.
(Hl K. Si.
Fröt. 1S34.
6 Sami. 1 Afd. 2 Band. 4. de Häftet. STOCKHOLM, EgksTeinsua Tnvwonur.T, iS34- Banto-lJiskotten Bet. N:o 36. i N:o 36. j Ankom tiil Exp. Utsi den 29 Augustt.
Betänkande, i anledning af förrättad revision af ej mindre Banco- Discont-Verkels räkenskaper och förvaltning, än äfven för~ ra Riks-Discont-f^erkets fortsatta utredning för år i833.
Med stöd af 7 Art. 3 §. uti Banco-Reglementet af den 18 Mars i83® isar Utskottet låtit, genom dertill inom sig utsedde Deputerade, vederbörlig revision öfver Discont-Verkets förvaltning och räkenskaper, samt f, d.
Riks-Diseont-Verkets fortsatta utredning för nästlidet år i833, ombesörja, saint får härmedelst till fortsättning af de redovisningar för Ilufvud-resultalen af Banco-Discont-Verkets rörelse, hvilka uti i83o och i832 årens Allmänna Revisions-Berättelse finnas upptagne, meddela följande, efter enahanda grunder uppställde öfversigt af Baneo-Discont-Verkets rörelse för åren 183a och i833.
Discont-Verkets skuld till Vexel-Banken (enligt Discont-Räkenskaperne oeh således äfven med inberäkuing af utelöpande assignationer) utgjord®
Den sista December i832. i 833. a) På allmänna fonden eller för lån mot reverser och borgen .... 4*9^6,160: 5 — 4>99^>90^* 36 7 å denna fonds totala belopp fem millioner R:dr, således i behåll .... 63,989: 43 — 3,oo3: 11 5 5,oooooo: — — 5,oooooo: — b) på Fonden för lån å publika papper . .......... 128,170: 36 6 178,006: 4i 6
Då från denna fonds totala belopp, 5oo,ooo R:dr, afdrages deraf anvisade medel till Götheborgs LåneContor år,i83a, 200,000 R:dr och 1833 Bi/miig tiil R Å, tiof. 1Ö34.
6 Sami. t AfMn, a Baudef, S 5; te Häftet.
i Butico-Uttkottets Btt. bco S.S 25o,ooo R:dr samt till Låne-Conloret i Malmö hvartdera året i 5,ooo R:dr, blifver alltså behållningen .... 156,829: it 6 56,gg3: 6 é 2 85,000: — —- 335,ooo: — — Utestående Lån a) af allmänna fonden ..... 5,3a5,5oo: 39 1. 5,385,546: 4« — Häruti ej inbegripne hvarken Verkets inom linien förde och förut af ärs-inkomsterne såsom förluster godtgjorde Capital-fordi ingar eller upplupnc räntor å förfallne lån, hvilka, enligt den vid Discont-Verket följda grundsats, icke bland Verkets tillgångar upptagas förr än de inflyta, men till Control vid redovisningen blifva serskildt bokförde. 10 På publika papper ..... 134.396: 44 6 184,643: a3 6 Inkomst i-SSa. i833.
Räntor innehållne a) af utlåningen emot reverser och borgen ........... atn,^j3: 8 — 217,608: 40 — b) af utlåningen på publika papper . 6,226; 8 — 6,636: 3 Contant erlagde 9 <0 för lån af båda slagen, de der icke blifvit r behörig tiel liqviderade , 53,223: ro 8 56,060: 45 1» *1) Influtet i förut afförde osäkre ansedde fordringar. ........ 44; 37 ro 868: 6 ~ Summa inkomst 275,967: 6 6, 28917-44 -5 1 4 Utgift Förvalinings-kostnader 18 32. 18331 4 flön i n gar 16,970; 16,84,0:
Discretion er «eh Arfv oden 3,516: jo— 3,269:16 — Bitua-XJcsketms Bit.
Nio 36, Ljuspenningar 824: 7 8 n36: i Skrifmaterialier 2,525: 34 5 1,180: 16 — Böckers bjudning 677:11 — 574:39- Tryckning af re- versal 111. in. 74o: 4 8 C)6S: 27 3 Porto ....
1,700: 12 — 1,7 ! O: I O Lagsökn i ngskos t- nad . . , . 3,o68: 10 9 2,929:12 4 Diverse . . . 631: 20 7 295: 4 — Revisionskostna- «Ur .... 2,815: 14 — 2,75o: T 4 6 33,46g: 11 1 3t,s53: 43 — Vinst 242,497: 43 5 249,930: 3o 11 hvilken vinst för år i832 blifvit använd och för iS33 skull* komma att användas på sätt här nedan finnes upptaget.
Sammanräknade beloppet af de i Banco-Disconten primitivt bifallna och utassignerade