Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller vördsamt om motionens remitterande till Stats-Utskottet, dit jag önskar få inlemna de ytterligare upplysningar och beräkningar, som kunna behöfvas för frågans bedömande.
Theoph.
Af Herr Meyer, EdV., angående dels anslag till en vattenkommunikation emellan Ålshults lastageplats vid Brosjön i Kronobergs lån och sjön Salens norra ända, dels ock låneunderstöd till en jernvåg emellan Alshult och Carlshamn.
Inför Rikets Ständer, såväl som inför Kongl. Maj:t, har långt före detta blifvit ådagalagdt, likasom ock af bägge Statsmagterna uttalats, att ibland kommunikationsanstalter, hvilka i sednare tid blifvit föreslagna, den som är ämnad att förbinda de inre Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
N:o .90.
203 delarne af Kronobergs län med hafvet och med deras gamla naturliga afsättningsort vid kusten, är en af de vigtigaste och förtjent af största uppmärksamhet.
I enlighet med det ampla förord, som af Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen, i underdånigt betänkande angående arbeten som borde med statsbidrag understödjas, den 15 September 1856 afgafs, och hvari Styrelsen uti första klassen af dylika arbeten uppförde den kommunikationsled jag åsyftar, föreslog Kongl. Maj:t, i dess till Rikets Ständer vid 1856 års riksdag afiåtna Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, att till anläggande af kanaler genom hvilka sjöarne Åsnen, Salen, Helgasjön och Asasjön, m. fl. vattendrag 'deromkring skulle förbindas med hvarandra samt med en jernväg emellan Almundsryd och Carlshamn, måtte anslås ett statsbidrag af 525,000 Riksdaler, och att såsom låneunderstöd till nämnda jernvägs anläggning måtte anvisas ett belopp af 825,000 Riksdaler Riksmynt.
Detta förslag, som finnes behandladt i särskildt utlåtande af Stats-Utskottet (N:o 163), tillstyrktes af Utskottet under vilkor, som vid dylika understöds beviljande voro vanliga, och blef också, i enlighet dermed, af Rikets Ständer bifallet i slutet af år 1857.
Tyvärr inträffade just vid nämnda tid den svåra penningekris, hvars hämmande inverkan på företagsamheten i alla rigtningar vi alla minnas, och hvilken äfven uppenbarade sitt inflytande på ifrågavarande angelägenhet.
De vilkor för åtnjutandet af de beviljade understöden, dem Rikets Ständer föreskrifvit, och bland hvilka äfven fanns det, att det tillämnade bolaget, med aktieteckning för En Million Riksdaler, skulle innan den 1 Oktober 1858 vara bildadt och föreskrifna förbindelser och säkerhetshandlingar deponerade, samt arbetet å kommunikationsleden jemväl dessförinnan påbörjadt, kunde icke uppfyllas; och af denna orsak ensam förföll för den gången det vigtiga företaget; hvarefter de för ändamålet anvisade medlen vid nästföljande riksdag af Riksgäldskontoret återställdes till Rikets Ständers disposition.
Genom löftet om understöd af Staten till utförande af ifrågavarande kanal- och jern vägsarbeten — hvilket löfte man ej kunnat anse återtaget, änskönt nödvändigheten att icke låta statsmedel ligga obegagnade, föranledde till fastställande af viss tid för medlens begagnande — hafva de i omförmälda företag intresserade uppmuntrats till ansträngningar för ändamålets vinnande; dock som det härunder visat sig vara omöjligt att för närvarande genom aktieteckning åstadkomma ett så stort belopp, som erfordrades, derest hela den föreslagna kommunikationsleden skulle på en gång tillvägabringas, helst kostnaden för densamma, beräknad efter nu gällande priser och efter de fordringar som numera i fråga om sättet på dylika anstalters ordnande göra sig gällande, öfverstiger den ifrån böljan beräknade, har man måst nöja sig med att söka ernå en förbindelse mellan de ifrågavarande orterna, genom hvilken det hufvudsakligaste ändamålet vinnes, samt öfverlemna åt gynnsammare tidpunkt att fullborda återstoden.
Den södra stambanan har. sedan ärendet hos Rikets Ständer förevar, hunnit färdigbyggas ; och en af stationerna vid densamma, Alfvestad, är belägen vid sjön Salens norra ända.
204 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Likasom bestämmandet af denna stambanas dragande åt Salens strand, otvifvelaktigt skett, med afseende på möjligheten att hit anknyta en vigtig kommunikationslinie genom förenämnda delar af Kronoborgs län; så öfvertygar ock en enda blick på kartan derom, att i fall en kommuniktionsled för samma trakter och de angränsande i Blekinge kan, med Alfvesta och Carlshamn till ändpunkter, åstadkommas, så är det hutvudsakligaste vunnet af det ändamål, för hvilket Rikets Ständer vid nyssberörda riksdag beviljade understöd och lån af statsmedel.
Då jag nu går att påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet på denna angelägenhet, bör jag icke underlåta att genast bemöta den enda anmärkning af vigt jag väntar att få höra, nemligen att mitt förslag bort underställas Kongl. Maj:ts pröfning och bana sig väg till Rikets Ständer genom en Kongl. Proposition.
I detta hänseende erinrar jag då, att, på sätt jag ofvan nämndt, Kongl. Maj:t redan, genom dess nådiga framställning till 1856 års Ständer, i allt hvad som uti mitt förslag utgör hufvudsak, gifvit. det äskade vittnesbördet om ifrågavarande företags vigt och behöflighet samt om befogenheten af anspråket på Statens mellankomst till detsammas understödjande; och att det endast är i fråga om den sedermera vidtagna förändringen i planen, som ett dylikt vittnesbörd saknas, hvilket ej heller skulle blifvit händelsen, derest sednast anställda lokalundersökningar, de der utförts af Chefen i södra väg- och vattenbyggnadsdistriktet, A. Remmer, hunnit fullbordas så tidigt innan riksdagens början, att underdånig framställning i ämnet till Kongl. Maj:t kunnat medhinnas.
Men af den beskrifning på ifrågaställda kommunikationsled, som af bemälde Chef upprättats och den jag här vill endast i korthet vidröra, torde det befinnas, att icke någon omständighet i nu förevarande förslag är af beskaffenhet att göra ärendets pröfning beroende deraf, att detsamma icke ånyo underkastats andra auktoriteters utlåtande — en omgång, genom hvilken icke blott frågans afgörande skulle fördröjas till en oberäknelig tidpunkt, utan måhända till följd deraf hela det vigtiga företagets framgång, i hvad det beror på enskildes medverkan och förmågan af sådan, äfventyras samt hittills gjorda ansträngningar och uppoffringar vara förspillda.
Enligt det äldre förslaget skulle, såsom jag antydt, genom kanaler åstadkommas en sammanhängande, för mindre ångbåtar och andra farkoster segelbar, nära tio mil lång vattenkommunikation ända från Asasjön i Norrvidinge härad till Almundsryd, beläget på något mer än 3'/2 mils afstånd från Carlshamn, derför kostnaden beräknades till 1,050,000 Riksdaler och emellan de begge sistnämnda punkterna skulle en jernväg anläggas med en beräknad kostnad af 1,301,500 Riksdaler.
Emellertid har genom nu sednast anställda undersökningar blifvit ådagalagdt, att om, i stället för föreslagna kanaler och slussar emellan de söder om sjön Åsnen belägna smärre vattendragen, jernvägen utsträcktes icke fullt tre åttondedels mil längre norr om den förut föreslagna godsstationen vid Almundsryd, eller till Ålshults beqvämare lastageplats vid Brosjön, hvars vattenyta ligger allenast en och en half tum under Åsnens, så skulle derigenom vinnas icke allenast den högst vigtiga fördelen, att Motioner i Bore/are-Ståndet 1865.
205 tvänne slussar undvekes, med deras underhållskostnad och den tidsutdrägt de för trafiken orsaka, utan äfven en besparing i anläggningskostnad omkring 30,000 Riksdaler.
I anledning häraf och med afseende på sannolikheten att nämnda jernväg i en framtid torde komma att knytas till det nät af andra jernvägar, vare sig
Statens eller enskilda, som äro föreslagna eller påtänkta, i hvilket fall, af numera allmänt erkända skäl, man nödgas medgifva lämpligheten, att icke säga nödvändigheten deraf, att denna bibana erhåller samma spårvidd som de redan anlagda, har det ursprungligen beräknade kostnadsbeloppet för ifrågavarande jernväg, hvars spårvidd förut var föreslagen till allenast 4 fot, befunnits otillräckligt; utan kommer anläggningen af denna jernväg, enligt bilagda handlingar, att kosta 2,650,000 Riksdaler.
Deremot lemnäs nu å sido planen att genom de dyrbara kanaler och slussar, som skulle erfordras emellan Åsa-, Helga- och Bergunda-sjöarne samt emellan den sednare och Salen, möjliggöra en segelled emellan dessa med flera mindre vattendrag; utan inskränker sig förslaget till att från Brosjön, medelst en så kallad bestämmande sluss, bereda segelled till Åsnen och medelst kanal- och slussbyggnader samt med begagnande i öfrigt al redan befintliga vattendrag, till enahanda ändamål förbinda Åsnen med Salen, vid hvars norra ända denna kommunikationsled anknyter sig till Statens jernvägar; utgörande längden af denna vattenväg omkring 4 ’/* mil; och härigenom minskas den för kanalarbeten å förstnämnda kommunikationslinie beräknade kostnaden från 1,050,000 till allenast 214,000 Riksdaler.
För vinnande af det ändamål jag nu omförmält, har staden Carlshamn anslagit ett belopp af 500,000 Riksdaler, och hvad som derutöfver erfodras, i händelse statsbidrag efter enahanda grunder som tillförene erhålles, eger man numera -visshet att kunna anskaffa genom aktieteckning.
I öfrigt åberopande dels Kongl. Maj:ts förnenämnda nådiga Proposititon, Statsutskottets deröfver afgifna utlåtande samt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i änr net den 5 Januari 1858. dels ock det särskilda betänkande, jemte dervid fogade kost nadsförslag, som förbemälde Chef i södra väg- och vattenbyggnads-distriktet den 12 sistlidne Oktober afgifvit, och hvilket skall tillhandahållas Stats-Utskottet, hemställer jag vördsamligen, att Rikets
Ständer behagade till utförande af ifrågavarande vattenkommunikation emellan Ålshult och sjön Salens norra ända anslå ett bidrag af 107,000 Riksdaler och till anläggning af omförmälda jernväg emellan Ålshult och Carlshamn bevilja ett lån af 1,766,000 Riksdaler, på vilkor, som för dylika understöd varit öfliga.
Edv. Meyer, 5 206 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Af Herr Mcy6r, £(lv., angående Carlshamns femklassiga Elementarläroverks utvidgning till fullständigt, samt anslag af medel dertill.
På de behjertansvärda grunder, sorn omtanken om en för ortens ungdom fullt ändamålsenlig elementar-undervisning, med fästadt afseende på lokala förhållanden, gifver vid handen, har Carlshamns stad genom sina fullmägtige ingått till Kongl. Majit med en af Lunds Domkapitel tillstyrkt (litt. A.) underdånig ansökning, att Kongl. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer i nåder aflåta Proposition, det Carlshamns femklassiga elementarläroverk måtte upphöjas till fullständigt elementarläroverk på såväl den klassiska som den reala linien.
Ehuru jag vågar med trygghet antaga, att Kongl. Majit i nåder uppmärksammat detta för Carlshamns samhälle så betydande ärende, anser jag mig likväl af sakens vigt förpligtad att, på de grunder som blifvit anförda, dels uti den inom stadsfullmägtige väckta motionen, dels i det utlåtande deröfver, som läroverks-kollegium derstädes på anmodan af stadsfullmägtige afgifvet — hvilka handlingar jag har äran uti afskrift bifoga (litt.
B. och C.) — äfvensom i betraktande deraf, att, enligt hvad närlagda intyg (litt.
D) utvisar, lärjungarnes antal vid Carlshamns elementarläroverk under nu innevarande läsetermin uppgår till det ej obetydliga antalet af Etthundra Tio, för Rikets Höglofliga Ständer vördsamt föreslå, att Rikets Ständer ville för sin del besluta, att Carlshamns femklassiga elementarläroverk måtte till fullständigt elementarläroverk på såväl den klassiska som den reala linien upphöjas och för ändamålet nödiga medel dertill anslås.
Edv. Meyer. 1 Motioner i Borgare- Ståndet 1865.
N:o 91. 207 {Litt. A.) Stormägtigste, AUernådigste Konung!
Domkapitlet hafva inkommit åtskilliga framställningar i fråga om dels utvidgning af redan för handen varande offentliga läroanstalter i stiftet, dels inrättande af ett nytt sådant i Trelleborg.
Domkapitlet anhåller att först få redogöra för arten af de gjorda framställningarne och utbeder sig att sedermera deröfver få meddela underdånigt yttrande. — — — — — — — — _ ____ — _ 3:o.
Stadsfullmägtige i Ystad hafva på anförda grunder anhållit, att stadens lägre elementarläroverk må uppflyttas till fullständigt högre elementarläroverk på såväl lärda, som reala linien. 4:o.
Stadsfullmägtige i Carlshamn hafva likaledes på anförda skäl anhållit att denna stads femklassiga lägre elementarläroverk må förvandlas till ett på begge linierna fullständigt högre elementarläroverk. — — — — — — — — — — — Elementarläroverken i Ystad och Carlshamn hafva intill sednaste tid meddelat undervisning i den fullständighet som för dimission till universitetet varit erforderlig.
Det är allt för väl bekant, att så fullständig undervisning vid dessa läroverk numera icke kan ifrågakomma.
Det förhållande, som häraf föranledes, eller att föräldrar, som önska bereda sina söner en fullständig elementarbildning, måste försända dem vid en tidig ålder till aflägsna orter och redan öfverfyllda skolor — har vållat bekymmer i samma mån större, som man hittills varit i detta afseende bättre lottade.
Under åberopande af de skäl vederbörande stadsmyndigheter och läroverks-kollegier för sin anhållan anfört, vågar Domkapitlet hemställa, att Eders Kongl. Majit ville till Rikets härnäst sammanträdande Ständer aflåta nådig
Proposition om elementarläroverkens i Ystad och Carlshamn uppflyttning från lägre till högre läroverk, dock med förbehåll, att de respektive kommunerna åtaga sig uppförande och underhåll af de lärohus, som för utvidgade läroanstalterna blifva erforderliga. — — — — — — — — Med all underdånig vördnad etc. etc. H. M. Melin. Wilh. Flensburg. C. W. Skarstedt.
C. tj. Wåhlin. P. A. Ekdahl.
Domkapitel den 19 Juli 1865.
Carl Westdahl.
Rätteligen transsumeradt; betygar Sv. Trägårdh. 208 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
(Litt. B).
Till Herrar Stadsfullmägtige i Carlshamn.
Såsom det för en hvar ibland Herrar Stadsfullmägtige torde vara bekant, har den sednaste organisationen af rikets elementarläroverk, jemte den kort derefter stadgade förändringen uti studentexamen, hvilken examen numera icke får afläggas vid universiteterna, utan endast vid de högre elementarläroverken, medfört för Carlshamns samhälle det ganska bekymmersamma förhållande, att stadens läroverk, ehuru det i likhet med andra åtnjutit åtskilliga fördelar af Konungs och Ständers allmänna nit och omvårdnad om undervisningsväsendet, blifvit i sin förutvarande verksamhet betydligt inskränkt och dermed äfven förlorat sin ifrån äldre tider medgifna samt med särdeles framgång begagnade rättighet att dimittera omedelbart till universitetet.
Enligt bestämmelserna i gällande läroverksstadgan, skall en yngling, som genomgått ett femldassigt elementarläroverk, sådant som det här befintliga, och ärnar vid ett högre läroverk fortsätta sina studier, behöfva vid det sednare använda, så vida han ej blifvit utrustad med ovanligare anlag, den dryga tiden af åtminstone fyra år, för att blifva färdig med student- eller maturitets-examen.
Huru svårt, för att icke säga nästan omöjligt, det vid sådant förhållande måste blifva för fattige och mindre bemedlade ynglingar härstädes, att kunna fullborda de för nämnda examen erforderliga studier, är lätt att inse, då man blott betänker, att en så långvarig skolgång å annan ort i allmänhet medför föga mindre kostnad än vistelse vid universitetet under lika lång tid.
Härigenom torde fördenskull alltför ofta inträffa, att den vetenskapliga banan helt och hållet stänges för kanhända just sådaue, hvilka genom de rikaste själsgåfvor äro isynnerhet egnade att beträda den, i det att de understöd eller egna små tillgångar, hvarmed underhållet i hemorten kan bestridas, blifva alldeles otillräckliga, då ynglingen tvingas att så länge uppehålla sig på en främmande ort allenast för de förberedande studierna, således innan ens akademisk medborgarerätt kan förvärfvas.
Äfven sådane målsmän, som kunna bekosta sina harns vistelse vid ett uti annan stad beläget läroverk, hysa med rätta ofta betänkligheter för att vid en alltför tidig ålder skilja dem ifrån familjelifvets välgörande inflytelse och vid ett aflägset läroverk öfverlemna dem mer eller mindre åt sig sjelfve, isynnerhet emedan vid de högre läroverken vanligen är hopadt, ett större antal lärjungar, än att så noggrann tillsyn, som målsmännen det önska, kan öfver ynglingarnes förhållande utom skolan utöfvas.
Visserligen kunna icke sådana menliga omständigheter allestädes genom Statens försorg undanrödjas, såsom der befolkningens antal är ringare, men då Carlshamn räknar inemot sex tusen innevånare och dertill omgifves Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
209 af en folkrik landsbygd, som varit van att för den högre elementarundervisningen påräkna härvarande läroverk, och af hvilken Asarums socken, som ifrån äldre tider varit i ecklesiastikt hänseende med Carlshamn nära förenad, ensam har närmare åtta tusen innebyggare; så har upphörandet af härvarande läroverks vidsträcktare verksamhet varit en för orten ganska kännbar förlust, synnerligen då man erinrar sig, att denna stad ända från 1812 intill 1864 årligen bidragit med 750 R:dr till rektors och kollegernes aflöning och dermed ådagalagt ett mindre vanligt intresse för elementarundervisningen, hvilket ock derföre vunnit erkännande å högsta ort.
Medelst uppförandet af 2:ne nya större tvåvåningsbyggnader för folkskolorna har detta samhälle äfven visat särdeles omsorg om denna del af undervisningen, hvilken särskildt för flickskolan erhållit Skol-inspektörens högsta loford.
Öfvertygad, att stadsfullmägtige alla behjerta de ofvan anförda förhållandena, hemställer jag derföre, huruvida icke många skäl synas vara för handen, att stadsfullmägtige, efter härvarande Läroverks-kollegii hörande, ingå till Kongl. Maj:t med underdånig ansökning, att Kongl. Maj:t ville hos Rikets näst sammanträdande Ständer i nåder afgifva Proposition, att Carlshamns femklassiga läroverk måtte upphöjas till fullständigt elementarläroverk på såväl den klassiska som reala linien.
Carlshamn den 11 Juli 1865. N. J. Cervin-Stéenhoff, Theol. Doktor, Kontraktsprost och Inspektor-Scholae.
Rätteligen afskrifvet; betygar: Ex ofäcio H. Leissner.
(Litt. C.) Utdrag af Protokollet, hållet i Kollegium vid Carlshamns lägre Elementarläroverk den 12 Juli år 1865. § 1.
Carlshamns stadsfullmägtige hade till Kollegium remitterat ett inom fullmägtige den 11 dennes skriftligen framstäldt, af Inspektor-Scholae härstädes, Kontraktsprosten Theologie Doktor N. j.
Cervin-Stéenhoff undertecknadt förslag, att fullmägtige måtte ingå till Kongl. Maj:t med underdånig ansökning, det Kongl. Maj:t ville hos Rikets härnäst sammanträdande Ständer i nåder afgifva Proposition derom, att CarlsBih. till K.
St. Prot. 1865 4 1866. 11 Sami. 3 Afcl. 27 210 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
N:o 91. hannis femklassiga elementarläroverk må upphöjas till ett på båda linierna fullständigt läroverk; och hade Herrar stadsfullmägtige derjemte anmodat Kollegium att, så snart ske kunde, med utlåtande i ämnet till fullmägtige inkomma.
Sedan den remitterade skrifvelsen blifvit i Kollegium uppläst och de deruti för det framställda förslaget anförda grunderna tagits en efter annan i noggrannt öfvervägande, fann Kollegium, med enhälligt erkännande af desammas fulla giltighet, anledning derjemte vara för handen att till frågans närmare belysning tillägga följande: l:o.
Yid härvarande läroverk finnes — utom premii- och fattigkassan, hvars utlånta kapital utgör 1,625 Riksdaler — en stipendiifond å 3,000 Riksdaler, hvaraf årliga räntan bör utdelas åt fattige skolynglingar, samt sex årliga stipendier, hvartdera å 50 Riksdaler, hvilka äro tillgängliga för sex obemedlade vid detta läroverk studerande ynglingar af Carlshamns församling, så snart de hafva uppnått tio år, och hvilka få behållas först till femton och derpå äfven till tjugo års ålder, i fäll innehafvarne ega fallenhet för och fortfarande egna sig åt studier.
Dessutom kunna tio, under fattigvårdsstyrelens förvaltning ställda, årliga stipendier, hvartdera å 65 Riksdaler, under samma vilkor som de förutnämnda, erhållas och innehafvas af obemedlade lärjungar vid detta läroverk.
Derigenom att alla dessa stipendier tillförene, så länge dimissionen direkte till universitetet egde rum, kunnat under ganska många år åtnjutas, och rektor samt fatigvårdsstyrelsens ordförande årligen insatt dem uti sparbanken för innehafvarens räkning och vakat deröfver, att så mycket som möjligt hvarje år inbesparats, har det varit möjligt att stipendiaten vid afgången egt ett litet kapital, hvarmedelst han icke blott kunnat bestrida utgifterna för studentexamen, utan äfven en tid derefter uppehålla sig vid universitetet.
Deremot är gagnet af dessa stipendier numera för dem, som skulle vilja fortsätta studierna, på långt när icke så stort som tillförene, emedan den summa, som nu kan genom dessa här samlas, icke förslår mycket för en fyraårig vistelse vid ett högre läroverk. 2:o.
Kollegium anser sig ej nog kunna framhålla vigten för ynglingarnes sedliga uppfostran deraf, att de på så många orter, som omständigheterna någorlunda medgifva, få under skoltiden qvarstadna i hemmet, enär pedagogiken, som man vet, har för längesedan öfvergifvit den åsigten, att läraren med sin magt och sitt inflytande skulle vara en tillräcklig ersättning för den ledning som i föräldrahemmet eller inom familjen kan komma ynglingen till godo.
Visserligen finnas familjer, som emottaga ynglingar till inackordering, men dels äro de få, som vilja eller kunna åtaga sig att i någon mån uppfylla föräldrars vigtigaste pligter, dels är i detta fäll honorariet vanligen så stort, att endast mera förmögna personer hafva råd till erläggande af ett sådant.
Endast omtanken att åt de unge bevara hemlifvets välgörande omvårdnad, anser derföre Kollegium af betydelse att utgöra det förnämsta skälet för bifall till den gjorda hemställan. 3:o.
Beträffande det i den remitterade skrifvelsen omnämnda, af staden ådagalagda intresse för elementarundervisningen, hvilket vunnit erkännande å högsta ort, får Kollegium hänvisa till Kongl. Brefvet af den 24 Mars 1813.
N:o 91. 211 4:o.
Kollegium är öfvertygadt, att, ifall läroverket blefve utvidgadt, äfven lärjungarnes antal, som på de sista tio åren ansenligt vuxit och sistlidne vårtermin uppgått till det hittills största eller 109, oaktadt, efter det dimissionen till universitet upphört, många afgått till högre läroverk, skulle här såsom annorstädes, der en sådan utvidgning egt rum, i vida betydligare mån ökas.
Såsom exempel härpå torde få anföras Carlskrona elementarläroverk.
På den korta tiden af fem år har antalet der ökats med 84.
Det utgjorde nemligen vårterminen 1860, eller ett par år efter läroverkets uppflyttande till högre, 150 och sistlidne vårtermin 234. 5:o.
Genom upphöjande af ett eller annat femklassigt läroverk skulle ofelbarligen lärjungarnes antal minskas vid sådana högre läroverk, som till men för både lärare och lärjungar nu äro och annars skola förblifva öfverbefolkade, och skulle följaktligen också en och annan extra lärare kunna vid dessa indragas, hvarigenom för anställande vid andra läroverk af ett större antal ordinarie lärare kostnaden komme att något minskas. 6:o.
Sedan läroverket upphört att dimittera, har reala linien, som förut innefattade få lärjungar, hvarje termin starkt tillvuxit, och har Kollegium ej gerna velat uppmana andra än lärjungar i särdeles goda omständigheter att inträda på klassiska linien, alldenstund undervisningen i klassiska språken måste för nästan alla andra tidigare afbrytas, än att någon vidare fördel kunnat af deras inhemtande vinnas.
Till följd af realisternes nuvarande stora antal ärnar rektor också ofördröjligen ingå med ansökan om anställande härstädes af en extra lärare. 7:o.
Slutligen synes det vara skäl att upplysa, det under de sista tio åren, som dimission härifrån till universitetet egde rum, eller intill höstterminen 1863, hafva 24 lärjungar härifrån erhållit afgångsbetyg i sådant afseende och tillika alla kort efter dimissionen aflagt studentexamen, de fleste med vackra betyg; och bifogas med an• ledning deraf transsumt af Högvördiga Ephors-embetets berättelse om Lunds stifts läroverk för läseåret 1862—1863.
På grund af hvad dels i remmitterade skrifvelsen, dels här ofvan blifvit anfördt, vill Kollegium på det lifligaste tillstyrka, att
Herrar stadsfullmägtige godkänna den hos stadsfullmägtige gjorda hemställan till den åtgärd som vederbör.