Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Uti ett från Ridderskapet och Adeln, till Ekonomiutskottets behandling, remitteradt Memorial, har Herr Toll, Florus, till vinnande af penningarnes kringspridande till otterne, samt soldatens beredande för fält - 446 Bes v. och Ekon.
Betankanden. lefnäden, föreslagit, att Svenska armeen,, sorn, i synnerhet hvad den indelde troppen angår, i fredstider är ovan vid långa marcher och dermed förenade mödor, borde, för att utgöras af rigtige soldater, esomoftast göra marcher från sin hemort till rikets aflägsnaste provincer, derunder soldaten icke skulle alfones med proviant in natura, utan med penningar, hvilka han finge till sin egen nytta använda, I sammanhang med detta Memorial, hade äfven, från Högled.
Ridderskapet och Adeln, till
Utskottet blifvit öfverlemnadt ett anförande af Herr Klingstedt, R. som anser Herr T olls förenämnde förslag vara, i anseende till saknade tillgångar, icke verkställbar! och dessutom för landet skadligt, genom de dermed förenade inqvarteringar och transporterandet af tropparnas tross.
Herr Klingstedt tror deremot ett vida förmånligare sätt, att bereda penningarnes kringspridande i orterne, vinnas derigenom, att Riksens Höglofl.
Ständer genom nödige anslag sätta Kongl. Majit i tillfälle, att anbefalla fortsättningen af de påbegyndta och till en del fullbordade Canal- och Strömrensningsarbeten, samt begagnandet af Lappmarkens rika malmtillgångar.
Efter föregången pröfning af hvad sålunda blifvit hemstäldt, får Utskottet vördsamt anföra, att det icke kan inse och finna de fördelar, som Herr Toll lofvat sig Best), och Ekon, Utsk.
Betånkanäen.
447 äf ifrågavarande förslag.
Det kan väl icke nekas medföra sin nytta, att tillfälle till rörelse beredes för den indelde soldaten; men så lära dertill andra mera tjenliga Utvägar finnas.
Att deremot detta ändamål skall vinnas genom en betydligen Ökad utgift för Stålverket, genom för allmänheten besvärande inqvarteringar och transporter af tross m. m., finner Utskottet så litet förenligt med en göd hushållning och nuvarande tids penningeförlägenbet, att Utskottet å denna Herr Tolls Motion icke kunnat lemna något afseende.
Beträffande Herr Klingsiedts önskan, att nödige medel skulle anslås för fortsättningen af påbegyndte canal- och strömrensningsarbeten samt begagnandet af Lappmarkens rika malmtillgångar, föranlåtes Utskottet tillägga, att, då anslag till det förra af dessa ändamål redan för detta är bevilljadt, och Utskottet i afseende på det sednare kommer, att, till följe af derom inkomne motioner, afgifva särskildt Betänkande, anser Utskottet något ytterligare Utlåtande, rörande hvad Herr Klingstedt föreslagit, icke vara af nöden.
Stockholm den 9 Maj 1823. 448 Besa. och Ekon, Vah.
Betanficmdeti.
Ankom den 14 Maj ig2$.
Utlåtande, i anledning af vacht fråga, rörande Soldaters skyldighet, att underhålla Soldatetorpen med mera.
Fian Hederi*.
RondeStåndet har till detta Utskotts åtgärd blifvit remitterade särskild» te Memorial, dels af RiksdagsFullmägtigen, från Jönköpings län, Johannes Jarsson, som föreslår, att de syner å Kneckte • och Husartorp, hvilka förrättas af regementernas befäl, måtte, såsom förorsakande kostnad och tidspillan med flere olägenheter, upphöra, och att frågan om torpens underhållande måtte anses såsom en enskild sak e~ mellan Roten och Soldaten, i följd hvaraf klagomål öfver ouppfylide skyldigheter i dessa fall borde vid domstolen anföras, samt syn, som af tvänne Nämndemän skulle verkställas, ej ega rum, förrän Domstolen funnit sådant af nöden; dels ock af RiksdagsFullmägtigen från Carlstads län, Daniel Nordqvist, som yrkat: 1:0 att Soldaterne vid inöeidte Regementerne, då de äro vistande inom landet och på Roten, måtte åligga att sjelfve hålla Soldattorpen och husen derå vid magt, samt uppköra de dertill hörande åkrar och tiip * Bisv* och Ekon. tjtsli.
Bnankanclén.
44$ |jör, ntan Rotehållarnes kostnad och betungande: 2:0 alt de vanliga syner å Soldattorpen hädanefter måtte få hållas, utan att Regementsofficerare nödvändigt behöfde dervid vara närvarande, emedan Holarne nu skulle förorsakas dryga och onödiga kost»ader, då de vid sådana tillfällen måste etan betalning skjutsa Officerarna ofta flera »lil derifrån; 3:0 att Rotarns dels vid soldaters tillträde och afgång, dels då denr.8 sednare vansköter bostället och husen* samt dels då han anser syn nödig* måtte ega rätt fttt sjelfve genom Länsmannen i orten och a:ne Nämndeman låta förrätta syn å soldafeetorpen, och att, i händelse tvister skulle inträffa, de samma då måtte upptagas och afgöras af Häradsrätten, samt 4:0 att det icke borde vara Officerare och befälet tillitet, att till do rustandes stora skada vråka hagon soldat ur fjensten annorlunda än föreskrifvet är, efter behörig pröfning viri ds vanliga regementsmöten, eliar då vederbörliga mönstringar förrättas, Utskottet har tagit dessa frågor i öfvervägande; Och, hvad angar första puncten af RiksdagsFullmägtigen Nordqvists Memorial, sä, enär Kongl. Majus Nådiga Tjenstjgöringsreglemente för dess armee uti 3:dje Delen 5 Gap. 45 §• 2 Morn., stadgar, i öfverensstämmelse med innehållet af Kongl, Bihang till RiksSt.
Prot, i8i3i Q'de Sami.
Nsr zcf, 450 Besv. och Ekon.
IJtsk, Betänkanden.
Maj:ta Nådiga Resolutioner pä allmogena besvär af den 18 Nov. 1693 §. 3, den 3 Ju* ni 1719 §. 21, samt den 17 September 1725 §. 20, att: ”Soldaten skal!, sedan torpet blifvit i godt stånd till honom lemnadt, det; vidmagthälla och svara för derå nödige mindre reparationer,” samt berörde KongL resolutioner äfven föreskrifva* att* dä Ryttare, Soldat eller Båtsman till sina åkrars och täppors uppkörande af Rusthållarne eller Rotebönderne vill ja njuta någon hjelp eller handräckning, bör han med dem deront öfverenskomma, på sätt de bäst kunna, anser Utskottet några ytterligare stadganden icke behöflige eller billige, emedan ett ovillkorligt förbud för soldaten att till åkerns uppkörande och brukning anlita Roten om biträde, hvilket biträde i alla fall nu beror af denne sednares frivilliga begifvande eller på innehållet af upprättade Contracter, skulle på de fleste ställen, der dragare icke kunna underhållas vid torpen* göra det omöjligt för soldaten att begagna den jordrymd, honom blifvit lemnad till sin bergning
I afseende åter å de husesyner, enligt nyss åberopade Nådiga tjenstgöringsregletnente, skola af CompagnieChefen utsättas, och af en SubalternofHcer, biträdd af en Underofficer eller en Regementsskrifvare, förrättas vid Soldatetorpen, hafva Johannes Larsson och Nordqvist hemställt, den för - Besv. och Ekon.
451 te, om icke dylika syner borde alldeles upphöra, och den sednare, om de icke borde få hållas, utan att regementsofficerare dervid nödvändigt skulle vara tillstädes; men, som tJtskottet tror sig med säkerhet kunna förutse, att den för armeens bestånd nödiga ordning och discipline svårligen skulle kunna bibehållas, om någon inskränkning egde rum i befälets åliggande» att tillse, det man, Skåpet både fullgör sina skyldigheter och åtnjuter de rättigheter, sorn detsamma i Och för tjensten tillkomma, samt Utskottet desto mindre kan instämma i Johannes Larssons förmodan, att frågor om
Soldattorpens vidmagthållande böra anse9 såsom enskildes emellan Koten och Soldaten, sorn Statens lätt är i detta fall förknippad med Soldatens och skulle, i händelse Johannes Larssons mening vunne bifall, kunna tillintetgöras eller åtminstone förnärmas, genom öfverenskommelser mellan Roten och Soldaten; Alltså, och då Utskottet icke heller kan flnDa* att ifrågavarande torpsyner akola förorsaka dryga kostnader för Rustoch Rotehållare, i synnerhet sorn det af Nordqvist öfverklagade skjutsningsbesväret icke är deri genom något stadgande ålagdt, titan tvärtom synes förbudet genom 51 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution på allmogens besvär den 3 Januari 1683, hvaruti Landshöfdingarne anbefallas att allvarligen handhafva allmogen vid Kongl, Maj:ta 454 Besv. och Ekon, Vtsk.
Betänhanden, Placat emot egenvillig skjutsning* sorn Krigsbetjente skola af allmogen taga, tror Utskottet, att, hvad Johannes Larsson och Nordqvist i denna del anfört, icke förtjena* afseende.
Vidkommande yrkandet, att Rotarne måtte ega rättighet, att sjelfve genom Länsmannen och Nämndemän låta förrätta syn ä Soldatetorpen, så, enär Rotehållare icke är genotn lag och författning förbudet att anställa sådane torpsyner, och det derföre sä mycket mindre kan vara dem betaget, att begagna denna utväg, om da anse deras rätt derpå beroende, som de torpsyner, hvilka äro befälet anbefallde, i alla fall mäste ega rum, saknar Utskottet all anledning att föreslå något särskildt stadgande i detta afseende} Och finner Utskottet den, i sammanhang med denna fråga, framställde önskan, att de stridigheter, som vid enskilda torpsyner nu kunna uppkomma, måtte af HäradsRätten upptagas och afgöra», vara, såsom åsyftande ändring eller förklaring af nu gällande Rättegångsordning, af den beskaffenhet, att Utskottet dermed icke kan taga befattning.
Beträffande slutligen det yrkade förbudet, för Officerare, att vraka Soldaten ur tjensten, har Utskottet inhemtat, att rnerasnämnde Kongl, tjenstgöringsregemente är, i fråga om manskapets förafskedande, af följande innehåll; ”Afsked för manskap jjvid Bcsv. ock hkon, Utsk.
Betfinkanden. indeldta regemente erhålies vid Generalmönstring.
Så väl karlen sjelf, som dess Rust- eller Rotehållare, äfvensom regementseller compagniebefälhafvaren, kan då hos Mönsterherren derom göra anhållan.
Dock eger äfven Regementschefen rättighet, att, då en karls skriftliga afskedsansökning, jemte dess Rust- eller Rotehållcires skriftliga samtycke dertill, blifvit i behörig ordning genom Compagnie befälhafvaren hos honom anmäld, emellan mönstringar bevillja Interims» Afsked, uti hvilket utsättes, att den således afskedade bör vid nästa inträffande Generalmönstring sig anmäla, för att då erhålla Generalmönsterförrättningens afskedspass”.
Då således på gällande Kongl. Författningar grundade föreskrifter äro tydlige och bestämde, att en sådan duglig antagen soldat eller ryttare icke kan utan Rust- eller Rotehållarnes vetenskap och samtycka casseras, förrän Generalmönstring inträffar, lärer N,ordqvists motion i denna del endast åsyfta rättelse mot missbruk; Och Utskottet kan således derå icke lemna annat svar, än det som Utskottet så ofta, i anledning af remitterade Memorial måste upprepa, att dvlike klagomål enligt 90 §.
Regeringsformen icke äro föremål för Riksens Högloft.
Ständers behandling.
Hvad Utskottet sålunda anfört, varder Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning Besv. och Ekon, Utsk.
Betänhanden. härmedelst vördsamt understäldt. block-1 holm den 9 Maj 1825.
Ankom dea 20 Maj I82^« Riksens Högloft.
Ständers Lag> samt allmän* na Besvärs- och EkonomiUtskotts Betän-, k ande, i anledning af Kongl. Majits
Nå-, diga Proposition, angående en föreslågen och utarbetad ny författning, om Mått, Mål och Vigt, jemte några i samma ämne remitterade Riksdags Full-* mägtiges enskildta Memorial.
T- ill Riksens Högloft.
Ständer har Kongl, Majit behagat i Nåder aflåta en så lydande skrifvelse.
Redan etc. etc. etc» — — (*)
Denna nådiga skrifvelse hafva Hög-< vörd.
Prästeståndet och Hederv, BondeStåndet till Lag- och Ekonomiutskottet remitterat; men Högloft, Ridderskapet och Adeln samt Vällofl.
BorgareStåndet endast till Eko*> »omiUtskottet.
De Handlingar, som Kongl. Majit i Nåder till Utskottet i detta hänseende öfverlemnat, äro uti handskrift: 1:0 Förslag till *) Se första Samlingen, Sid. 267—319.
Befv. och Ekon.
(Jtsk. Betänkanden.
455 öfverseende af förfflltningarne rörande Sveriges Matt, Mål och Vigt, samt deras reduction till enbet, utarbetad af en dertill i Nåder utnämnd särskild Commission, och till Kongl. Maj.t underdånigst, jemte tillydande Reductions tabeller, ingifvet under den 12 Maj 1789; 2:o Riksens
Ständers underdåniga skriivelser i detta ärende af den 22 Mars och den 13 April 1810, samt den 14 Mars 1818; 3:0 Hederv.
BondeStåndets särskildta, under den 14 Maj 1810, afgifna underdåniga Memörial; 4
Maj:ts och Rikets Kammar-, Bergs- och CammerceCollegii underdåniga samt i ett sammanhang fattade Utlåtande, af den 7 December 1819, öfver alla dessa gjorde framställningar; och slutligen 6:0 Kongl.
VetenskapsAkaderniens, på Nåöigsta Befallning, under den 23 sistlidne November, underdånigst ingifne Betänkande, innehållande ett, efter noga skärskådande af alla i ämnet afgifne upplys - 45 6 B (sv. och Ekon.
Betänkande». ringat' och anföranden, utarbetadt förslag till grunderna för en ny allmän författning, rörande Mått, Mål och Vigt, hvilket sistnämde underdåniga Betänkande, efter Kongl. Maj.ts Nådiga befallning, blifvit af trycket utgifvet och, till erfoderligt antal exemplar, till Respectiva RiksStåadens Ledamöter utdeladt.
Af alla desse Nådigst öfverlemnade Handlingar har Ekonomiutskottet i underdånighet inhemtat, ej mindre de visa och fullständiga åtgärder, som Kongl. Maj:t i Nåder vidtagit till utredande af detta, för Kronans uppörd samt all handel
Rikets In« »evånare emellan, så vigtiga ärende, utan, äfven alja de upplysningar, sorn kunna fin* nas för Riksens Höglofl.
Ständer nödige, till att härutinnan stadga sin öfvertygelse, camt inför Kongl. Maj:t i ett sammanhang framlägga sina tillförne vid flere
Riksdagar yttrade underdåniga önskningar om vidtagandet af en ny, på vetenskapliga grunder utarbetad och till enhet reducerad, författning om Mått, Mål och Vigt, från långt aflägsna tider påkallad, och som troligen £ en lika aflägsen framtid skall visa sin väl* görande verkan.
En historisk framställning om de många olika Svenska Måttens successiva uppkomst, i hänseende till landets fordom helt passiva handel tned fremmande folkslag 5 sältet, huru detta grannlaga amne ifrån de Bcsv. och Ekon.
457 äldsta tider yarit behandladt, samt utur hvilka skiljda synpuncter det blifvit anseddt af de åtskiiiige Auctoriteter, till hvilkas utredande det blifvit öfverlemnadt; jemförelse sned andra nationers vidtagna åtgärder till införande af ett förbättradt system, hvaribland särdeles det Franska vunnit en allmänt erkänd fullkomlighet.
— Allt detta skulle visseri;gen här finna ett tjenligt rum, såsom en förberedande åtgärd till omdömets vägledning.
Men, då Kongl.
VetenskapsAkademien, lika fattligt, som utförligt och grundligen, lemnat denna öfversigt, och dess sakrika afhandling finnes uti hvarjeRiksdagsFullmägtiges enskilda hand, vågar Utekottet icke dermed upptaga Riksens Högloflige Ständers dyrbara tid, utan får densamma, såsom i detta hänseende uttryckande Utskottets egna åssgter, vördsamt åberopa.
Det må endast erindras, att, efter den sednast utfärdade och ännu gällande Förordningen af den 29 Maj *739» Sverige eger 8 olika vigtsorter; victualie, tackjerns, bergsoch råkoppar, uppstads, stapelstads, krut, medicinal och myntvigt, de stundom tillagde slitningsmarker oberäknade; 4 slag5 °" lika tunnor; Spannmåistunna, Malttunna, Salttunna och Våtvara* eller Packtunna; samt 2:ne olika längdemått, stödjande sig på decimal- och verktum.
— Alla dessa sorter innehållande, under olika hufvudbenämnia* gar, olika quantiteter. 458 Besv. och Ekon.
Att en sådan mångfalld uti måttet för dylika beräkningar, hvaraf allmänna säkerheten i alla slags handelstransactioner enskilde emellan och uti liqvider för kronans uppbörd beror, skall förorsaka stora förvillelser samt följaktligen böra afskaffas, och i dess ställe ett förbättradt systern införas, anser Utskottet vara utom tvifvelsmål.
Allt ankommer således på den synpunct, hvarunder man anser denna förbättring, samt ett klart uppfattande af hvad man bör söka, och huru det skall vinnas med minsta uppoffring för närvarande generation af moda och inrotade vanor.
Härvid böra likväl icke lemnäs ur sigtet fördelarne af en fullkomlig förbättring, som en kommande generation har rättighet att förvänta, när man ser sig nödsakad, att rubba den fordna ordningen, och följaktligen bör begagna tillfället, hvilket, erfarenheten lärer, icke så snart återkommer, sedan det en gång blifvit försummadt.
Utan ögonblickets uppoffring, särdeles hos ämbetsmän, det första året, hvilken likväl under de kommande uti enklare arbetsmethod, redighet och sparad tid, rikligen ersättes, vinnes intet.
Men hos allmänheten försvinna nästan alla svårigheter, då de gamla benämningarna och måtten kunna man emellan tills vidare nyttjas och bibehållas jemte de nya, samt äro med dessa lätt commensurabla, det ärattkunna hufvudsakligen mätas med hvaran - Besv. och Ekon.
Betiinkandcn•
459 dra.
VetensfcapsAkademiens uppgifna system synes i detta hänseende ega ett afgjordt företräde framför de hittills uppgifna, ty med nu anförde stora fördel, att icke utesluta de gamlas bruk, förenar det tillika tvänne andra icke mindre nödvändiga egenskaper: att icke tvänne olika matt, mål eller vigter, bära samma namn, och att ingen förut nyttjad allmänt känd term betecknar något annat mätt, än hvad den hitintills betecknat.
Der, hvarest högsta nödvändigheten och systemets enhet påkallat något nytt mått, der har det ock alltid fått ett nytt namn, som med någon annan förut känd quantitet icke kunnat förblandas.
Akademien har utgått utur följande synpuncter, 1:0
Bestämmandet af enheten i mått, mål och vigt, på ett sådant sätt, att den, äfven efter Rikslikarnes möjliga förlust, kan restitueras genom jemförelse med en oföränderlig storhet och så, att, om en af dessa enheter är gifven, de andra kunna derifrån beräknas. 2:o Fördelningen af mått, mål och vigt på ett sådant sätt, att iden för det allmänna användandet och i räkenskaper medjörer den största beqvämlighet, samt g:o Afskaffande af allt, som kan föranleda oreda och den mindre kunniges förvillelse.
Utskottet instämmer fullkomligt uti dessa grunder. 460 Eesv. oc?i JLkon> Utsk. Betänkandcn. i :o I afseende på första puncten, föreslår Kongl.
Akademien:
Att en undersökning bör således föranstaltas, som har till föremål, att i Svenska decimaltum bestämma läng~ den af den Pendel, som på någon bestämd Svensk orts Latitud fullbordar hvarje slag fä en Secund, vid hafvets yta och i lufttomt rum, samt att sedan utröna vigten,af en bestämd cub vatten i 100 delar af Viglens enhet.
Då denna enhetens bestämning finnes vara af högsta angelägenhet, för att när som hälst kunna, utan allt afseende på tillvarelsen a£ förgänglige Rikslikare, återställa Mått, Mål och Vigt till deras en gåDg fastställda ursprungliga storhet, anser Utskottet den af Kongl. Akademien uppgifna method för bestämningen vara den rätta.
Han eger, framför Franska metoden, som bestämde enheten efter en viss del utaf Jordens Norra Meridian Qvadrant, den gifna fördel, att kun.- na lätt återställas, om Måttstocken genom »agon händelse ginge förlorad, hvarför äfven densamma blifvit antagen i England och äfven sedermera i Frankrike.
Och, då Kongl. Maj:t i Nåder tillkännagifva det VetenskapsAkademien redan anbefallda uppdrag, att föranstalta den projecterade undersökningen af Fendellängden, och vigtea af en bestämd Cub Vatten} så lärer i detta hänseende RiksensHöglofi.
Ständer linna intet mera återstå, än att hos Kongl. Majit underdäuigst frambära deras undersälligaerkäu - Éesv. ock Ekon.
Betänkanäen. ^61 sia för Kongl. Maj:ts visa försorg, och lika underdånigt tillstyrka antagandet af detta enhatens absoluta mått» enär det med mathemstisk noggrannhet hinner blifva bestämdt.
Likväl lärer finnas nödigt framställa angelägenheten deraf, att, vid bestämningen af Pendel ns längd, Svenska foten bibehåiles utan allt slags förändring vid sia nu egande eller af ålder innehafda storhet; och, om» efter den gjorda uppgiften, någon olikhet skulle finnas emellan de hos olika Åuctoriteter förvarade Rikslikare, den, som finnes uti Kongl.
Landtmäteri-Contoiret, då måtte blifva basis, emedan på densamma refningen af hela Svenska jorden grundar sig, samt alla beräkningar på fast egendom, köp och afhandlingar, efter denna norm, äro uppgjorda och afslutade.
Sedan absoluta enheten således blifvit bestämd, tillstyrkes antagandet af de föreslagna relativa enheter, nemligen:
För Längdemättet: Foten För Rymdemåttet:
Kannan För Vigten:
Mark (Victualie Skålpund) Q:o
Derefter framstår i ordningen enheternas fördelning på sådant sätt, att den för det allmänna användandet och i räkenskaper medför den största beqvämlighet.
Akademien föreslår härtill, utur mångsidigt uppgifna skäl, Decimalfördelningen.
De oberäkneliga förmånerna af detta räknesätt, grundadt i Tiotalsserien af vår allmänna räk» 462 Besil, och Ekon.
B et ankan deri. riin», äro så gifna och i alla cultiverade leri» der så erkända samt, ehvar tillfället med-1 gifvit, begagnade, att dess företräde af ingeli bildad menniska lärer betviflas.
Utskottet anser således dess antagande satt utom all fråga och vill endast erinra om lättheten, som af Kongl. Akademien utförligare detailleras, vid dess införande i Sverige, då Svenska allmogen nästan 5 alla räkningar nytt;ar trefjerdédelar, hälfter, fjerdedelar, åttondedelar och så vidare, hvilka lätt förvandlas och Sned den minsta Vana för ögaf förtydligas genom centesimalbråken, hundradedeiarne 75* 50, 25, 12^, och så vidare* och lättare, när hvarje sadan del får sitt särskildta namn, såsom 75 mått* 50 ort, 25 korn och sä vidare, samt ännu vigare, när namnen och qvantitéterna äro förut kändaj såsom 5 tum, 10 kannor, 25 marker och $ä vidare.
Under allt detta förblifva de garnla qvantiteterna och namnen orubbade, och kunna obehindradt af allmänheten brukas: 6 fot lika med en famn, 2 fot med en aln, 50 Cubiktum lika med ett Stop, 25 mått lika med en half spann, 75 ort liba med 24 lod eller 3 qvintin, 4 centner lika med ett skeppund, och så vidare.
Med antagandet af Decimalsystemet, föreslår Kongl. Akademien följande fördel-* ning af statens mått, mål och vigt.
Beti), och Ekon.
Betänkanäcn, 463 j;o Längdmåttet.
En Fot fördelas i 10 Tum.
En Turn. — i 10 Eimer. 2:0 Rymdemättet a) För torra varor:
Entunna,bibehållandéstorleken afÖ3 kan.
Isor, fördelasuti 100 mått, hvarjemattinnehällande 63 cubiktum, hvarefter sedermera halfspann, fjerdingen och kappen uti måttbestäm. ines.
All annan mätning än med strukna kärl försvinner* och alla tunnor blifva lika stora, ehvad sorn hälst dermed mates; räntor, tull och alla umgälder måga derefter beräknas. b) För flytande varor:
En kanna fördelas uti 100 Cubiktum, hvarefter Sedermera stopet, quarteret och Jungfrun bestämmas. 5:0 Vigt.
En centner fördelas uti ioo marker, én mark uti 100 ort.
En ort uti IOO korn, igenom hvilken sistnämnde fördelning, mindre behöflig i allmän handel och vandel, med tyngre varor, erhålles en vigt för de ädlare metallerna, utan att en särskild myntvigt torde komma att behöfvas.
Till den nu föreslagna vigten reduceras alla hitintills brukliga vigtsorter, hvilka således alldeles försvinna, med undantag af Medicinalvigten, som, i alla länder antagen, jnåste förblifva inom Apotheken och en - 464 Beit' och Ekon. T)t iL Bclahknnärni dast användas vid försäljningen efter Läka’ re-recepter.
Utskottet tillstyrker Riksens Höglofb Ständer, att hos Kongl.
Majrtunderdånigst an* mäla denna fördelning till Nådig fastställelse,, och at£ den måtte införas samt ensamt nyttjasu* ti alla statens räkenskaper, samt vid alia de tillfällen, der allmänna auetoriteters åtgärder fordras, såsom viduppbörd, vid angifning till tit- och ingående tull, vid afslutande af köp genom Mäklare, vid auetioner, förrättade genom statens ombud, eller i kraft af dom» fäste Utslag, i räkningar öfver leveranser till Kongl.
Maj:t och kronan, med ett ord, der staten på något sätt deltager i transactionen.
Deremot maga enskilde, sig emellan och då de derom äro öfverens, använda gamla mått, mål och vigter.
De särskilda fördelar, som medfölja hvarje föreslagen afdelning, äro af Kongl. Akademien vidlyftigare utförde och detaiU lerade.
Häribland må i synnerhet räknas, att alla nu brukliga målkäril, hvarmed tun* sans afdelningar mätas, blifva lika brukbara hädanefter, då rågen, som hitintills, särskildt tillägges.
Endast måttet behöfvet anskaffas, och ej en gang detta, förrän e» garen finner sig interesserad vid den nya fördelningen.
Likaså med vigterna.
Alla krönta Lödjor, af högre vigt än 8 lod, passa lika väl till den gamla, sorn *m nya fördelningen, och endast ortvigte#
Besv. oth Elion. (Jtsk.
463 under 4 1°^ behöfva å nyo anskaffas, hvilka både kosta minst och äro smärre qvantiteter, än i allmogens trafique sinsemellan vanligen brukas.
Att tunnans innehåll af 63 kannor är bibehållet, och ej, efter Committerades Betänkande af år 1789, förökadt till 64 kannor, linner Utskottet vara ganska väl beräknadt.