Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad den sista angick, ville han om så åstundades afstå ifrån yrkandet af skyldigheten att yttra sig till Protocolls, emedan vanan att göra det vore i detta land redan så établerad, att man ej borde befara att den skulle afläggas.
Biskopp
Faxe, Regerings Rådet Hallenst jerna och Baron Adlerberg förklarade sig äfven emot den sista meningens införande i 10 § hvilken dock blef oförändrad fastställd.
Herr Grefven och Ordföranden frågade om Utskottet biföll, att 11 § ur Regeringsformen uteslutes?
Svarades enstämmigt Ja.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om man icke, utan att tillåta sig någon närmare bestämning af Ministeriella mål, kunde göra förbehåll, att, innan Handels Tractater afslutas, som merändels äro skilda från andra afhandlingar med främmande magter, Statistiska uplysningar måtte inhemtas af de Stats Råds Ledamöter, som med Statshushållningen hafva befattning.
Herr Commerce Rådet Santesson erhindrade att Borgare Ståndet redan tillförene väckt fråga om Stats Secreterarens för Finance
Ärenderne hörande vid dylika tillfällen; och Utskottet beslöt, att med antagande af den Redaction Konungen föreslagit, efter densamma tillägga: »Vid Handels Tractaters afslutande, höres tillika den Embetsman, som öfver Ärender, rörande Allmänna hushållningen och Handeln, äger högsta inseendet eller deraf är föredragande.» §. 13 skulle i början sålunda förändras: »Vill Konungen börja krig eller sluta fred, kalle då, till ett utomordentligt Stats-Råd, samtelige Ledamöterne af Stads Rådet och Stats Secreterarne, framställe för» &c. lika som i Regeringsformen.
Efter Proposition af Herr Grefven och Ordföranden, biföll Utskottet att 15 § må ur Regerings formen försvinna.
Utskottet det tillägg i 28 § hvilket Konungen föreslagit af orden: eller Chefer för de särskildte
Departementerne i Konungens Canzli, efter Stats-Secreterare.
Den 13 Augusti 1812 399 §. 35
Då olika meningar upstodo om den tillökning i förtroende sysslor, hvilken Konungen äskat, skulle hvar och en af dem komma under särskildt öfverläggning.
I anseende till Politie mästare var Utskottets enhälliga tanka att bifalla Konungens Proposition.
Angående Advocat Fiscaler voro meningarne delade; Herr Biskopp Tingstadius yttrade: (införes N :o 4)1 Emedan hvarken Advocatfiskaler eller de Embetsmän, som höra till Justitia Revisionen i Konungens Canzli, innehafva Domaresysslor; böra de, efter det begrepp, jag kan göra mig om verkan af sådane Embetsmäns försummelse på ärendernas gång, icke undantagas ifrån deras antal, som Konungens Proposition i denna § innehåller.
Votering yrkades och anställdes med slutna sedlar öfver följande Proposition: »Den som bifaller att alla Advocat Fiscals tjenster inbegripas bland Förtroende sysslor skrifver J a.
Den det ej vill skrifver Nej; Vinner
Nej, blifver förhållandet dermed, såsom förut.»
Vid sedlarnes öpnande befunnos rösterna hafva således utfallit :
Ridderskapet och Adeln: Ja 4.
1 Ehuru hänvisning här göres till en bilaga. n:o 4, som skulle innehålla Tingstadius’ mening på denna punkt, återfinnes dock icke någon sådan bilaga vid detta protokoll.
Däremot påträffas ett uttalande rörande advokatfiskalernas ställning i det yttrande av Tingstadius, vilket såsom bilaga, n:o 4Va, är fogat till protokollet för den 12 augusti (se ovan sid. 390).
T. har sammanfört sina meningar i de särskilda delarna i det aktstycke, vilket anknutits till sistnämnda protokoll. 400 Den 13 Augusti 1812 Meningen om Departements Chefer i Konungens Canzli, bifölls.
Angående den så kallade Landt-Beg ering en tvekade åtskilliga Ledamöter både om uttryckets bemärkelse och sjelfva förändringens nytta.
Om det ifrågavarande uttrycket i Kongl. Maj :ts nådiga Proposition, innefattar blott LandsSecreterare och Camererare, Räntmästare, Häradskrifvare och Krono-Fogdar, så kan jag för min del intet anse nödigt, att sätta desse personer i större beroende än förr, då de efter närvarande inrättning ej kunna hindra verkställigheten af Landshöfdingens befallningar, men väl de 2ne förstnämde till Protocolls göra sina föreställningar deremot; hvilket ofta kan hafva en välgörande inflytelse för Länet, då ovane Landshöfdingar tillträda, men hvilket ock skall uphöra, så snart sysslans möjliga förlust skall afvägas emot invändningen.
Dessutom tillhör vissa af dessa personer en slags
Domare åtgärd som nu bör komma i beräkning.
Då de förestå Landshöfdingens befattning borde väl Konungen, enligt analogien, kunna efter behag afsätta dem, men som det intet är inför Lagen kändt att Landshöfding är frånvarande, så kan det intet heller blifva ett skäl, att derföre ålägga hans underlydande ett dem icke tillkommande ansvar.
Skulle åter uttrycket inne begripa1 den lägre Kronobetjeningen, såsom Länsmän och dylika, så vill jag gerna, men blott för dem, medgifva att de såsom egenteliga verkställare kunna removeras, och den rättigheten lärer redan tillkomma Landshöfdingarne.
Herr Envoyén Adlerberg trodde att då Landshöfdingen innehade förtroende syssla, och i dess utöfning berodde af Lands Secreteraren, Lands Camereraren m. fl. borde de vara i samma predicament, som Han.
Herr Lagman Sandberg anförde inföi-es N:o G. a)2 1 Ursprungligen har stått innefatta, men fatta har strukits och ersatts med begripa.
2 Ursprungligen har i texten stått ett referat av Sandbergs inlägg, som löd på följande sätt: Herr Lagman Sandberg yttrade samma tanka och åberopade sig för övrigt hvad
Han i allmännhet anfört angående Kongl. Maj:ts nådiga Proposition.
Detta referat har strukits och ersatts med en hänvisning till bilaga 6 a.
Denna bilaga är den, som omtalas ovan i noten vid Sandbergs yttrande den 12 aug. rörande § 5 (se sid. 388).
Den del av bilagan, som rör 35 § R.F. har betecknats med bokstaven a.
Genom ett streck från dateringen överst på första sidan (Den 13 Augusti 1812) ner till a) 35. § angives också, att yttrandet rörande denna § hör till prot. för 13 aug.
(Yttrandet rörande § 5 R.
F. hör ju under prot. för 12 aug.).
Den 13 Augusti 1812 401 Huruvida bland de i denne § upräknade Ämbets- och Tjenstemän, hvilka innehafva förtroende sysslor, äfven böra uptagas de som höra til LandtRegeringen, hvarmed jag förstår Lands-Secreterare, Kammererare- och Räntmästare, (ty Krono-Fogdar och Länsmän tjena i allmänhet endast på Constitutorial); Embets- och Tjenstemännen uti Konungens Cantzli och dess Departementer, samt Advocat Fiskaler; derom, men ej om något annat, synes Utskottets Ledamöters meningar vara delade.
Jag får derom yttra min tanka.
Då Landshöfdingarne innehafva Förtroendetjenster; måtte den dem subordinerande Betjening, af hvilka Secreteraren och Kammereraren vid tillfällen af laga hinder för Landshöfdingen, förrätta dess Embete, icke kunna tjena med andra villkor än Landshöfdingen sjelf.
Det är genom underhafvande Embets och Tjenstemän, som Landshöfdingens
Bud och Ordres skola värkställas, och vid deras redlighet samt pålitelighet, måste han ofta trygga sig.
Om de uti värkställigheten visa tröghet eller bristande upmärksambet, kunna de blottställa Landshöfdingen, som ensam är Konungen ansvarig för göromålens oafbrutna gång.
Det måste följakteligen vara enahanda ansvar och förhållande med Betjeningen, som med deras Chef och Förman.
Embets och Tjenstemännen i Konungens Cantzli, blifva för värkställande Magten aldeles onyttige, så framt de sakna densammas förtroende; och en Regering, som ej kunde skilja från den närmare handläggningen vid göromålen personer om hvilkas pålitelighet den icke vore fullkomligt säker, skulle ofta råka i villrådighet.
Advocatfiscalernes tjenster äro af den egna beskaffenhet, at de mindre än Domare och Embetsmän i allmänhet, bero på Öfver Domstolars eller Förmäns inseende, och kunna icke altid lika lätt ställas till ansvar; och då deras högste Förman Justitia Cancelleren innehar Förtroende Embete, synes det vara i sin ordning, at äfven de ställas i enahanda förhållande.
Jag tillstyrker således bifall til Konungens Nådiga Proposition om tillägg uti 35 § Reg.
Formen; men önskar för min del at från Cancelliet måtte undantagas de Embets och Tjenstemän hvilka höra til Justitia Revisions Expedition, så vida deras innehafvande tjenster stå i sammanhang med Dommare Embeten.
Votering yrkades, hvarefter Herr Grefven och Ordföranden framställde följande Proposition »Den som bifaller hvad Konungen föreslagit i afseende på Landt Begeringen, skrifver Ja, Den det ej vill skrifver
Nej 26 402 Den 13 Augusti 1812 Vinner Nej, skall ingen förändring med sådana syslor föreslås.
Vid sedlarnes öpnande befunnos hos Bidderskapet och Adeln: Ja 5.
Preste Ståndet: Ja 4.
Bonde Ståndet: Nej 6.
Som 2 Stånd altså stadnat emot 2, skulle den efter ordet Landshöfdingar följande meningen: och alla andra personer, som utgöra eller höra till den så kallade Landt Begeringen, såsom Alternativ till Riksens Ständer hemställas.
Cheferna för alla andra Verk och Inrättningar, hvilka af Konungen utnämnas, ansåg Utskottet vara uttryck af så. oberäknelig utsträckning, att Utskottet ej dertill kunde lemna sitt tillstyrkande, häldst Konungen ägde att i alla Allmänna Directioner, förvaltningar och Comitéer förordna Chefer och dem entlediga efter eget godtfinnande.
Tillägget Handels Agenter bifölls.
Herr Grefven och Ordföranden upläste den föreslagne meningen angående Konungens Canzli och dess Departement er, hvarmed flere Ledamöter förklarade sig nöjde; men Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade sig tro, att Kongl.
Maj :t och Riket skulle förlora många dugliga Embetsmän, derigenom att alla tjensterna inom Canzliet blifva förtroende sysslor och deras innehafvare ifrån de lägsta graderna amovibla; emedan ynglingar med uplysta begrepp och redbar Caractair, och hvilka genom besittningen af dessa egenskaper kände sig dugliga, till ett fritt och nyttigt verkningssätt, förmodligen icke skulle söka sådana tjenster, der man under beständigt beroende af välbehag ägde, grad efter grad, intet annat val, än att antingen kröka sig eller förskjutas.1 1 Ursprungligen har i texten stått följande, som dock så kraftigt överstrukits, att det endast med svårighet kan läsas: emedan i en Stat med fritt Regeringssätt, der Nationens röst offentligen yttras, skulle inga andra ynglingar, söka tjenste (oläsligt ord) .. med en sådan risque(?) än de som vid möjliga stridigheter imellan Regent och folk, vore i stånd att uppoffra sina medborgerliga tänkesätt, för enskilt nytta.
Den 13 Augusti 1812 403 Herr Doctor Wijkman:
Jag anser äfven ett sådant beroende ifrån unga år förtaga den Patriotisme och den sjelfständighet i tänkesätt, som bör finnas hos hvarje redlig Embetsman, och i synnerhet hos den, som möjligen kan komma att hos Konungen föredraga Rikets Allmänna och medborgares enskildta angelägenheter.
Justitia Revisions Expedition, som har nära sammanhang med Domare-Embetets utöfning i hela Riket, synes mig ingalunda böra höra till förtroende tjenster, och jag hemställer om icke den åtminstone bör undantagas.
Flera Ledamöter instämde med Doctor Wijkman, andra åter yrkade bifall utan inskränkning, då Herr Kammarherren Silverstolpe begärde Votering, hvarpå Herr Grefven och Ordföranden gjorde följande Proposition: »Den som vill att uti 35 § Regerings Formen, enligt Konungens förslag, införes efter Handels Agenter följande: samt alla de Embets och Tjenstemän, som uti Konungens Canzli, och dess Departementer nyttjas, skrifver Ja Den det ej vill, skrifver Nej, Vinner Nej, eller stadna två Stånd emot två, upkommer ny öfverläggning, om de undantag, som kunna äga rum.» Omröstningen anställdes med slutna sedlar, vid hvilkas öpnande rösterna funnos hafva utfallit på följande sätt:
Bidderskapet och Adeln: Ja. 2.
Preste Ståndet:
Nej. 5.
Borgare Ståndet: Nej. 6.
Några Ledamöter af Borgare Ståndet begärde nu proposition till bifall på undantaget af Justitia Revisions Expedition, andra deremot yrkade att hela Konungens Canzli, nu som förr, måtte vara undafnta] Cheferna oberäknade; fråga upstod om ny Votering, hvilken Herr Grefven och Ordföranden lät behörigen anställa öfver följande Proposition: 404 Den 13 Augusti 1812 »Den som bifaller att alla Embets och Tjenstemän i Konungens Canzli, med undantag af Justitia Revisions Expedition blifva upförde bland de tjenstemän, sorn, enligt 35 §, kunna af Konungen, efter behag-, entledigas, skrifver J a
Den det ej vill skrifver Nej Vinner Nej, så afslås hela den i afseende på Konungens Canzli och dess Departementer uti Konungens Proposition till 35 § föreslagne tilläggning.»
Då omröstnings sedlarne öpnades, befunnos hos Ridderskapet och Adeln:1 Ja 1.
Nej. 4.
Preste Ståndet Ja 4.
Ståndet: Ja 4.
Bonde Ståndet Ja. 4.
Och skulle redactionen af 35 § rättas till likhet med detta beslut.
Herr Doctor Wijkman hemställde om icke slutmeningen i 35 § Konungen kungöre dock &c, måtte få bibehållas, sedan antalet af förtroende sysslor blifvit så ansenligen ökadt.
Bifölls, hvarefter 35 § föreslogs af Utskottet till följande innehåll : (se b ilagda Rédaction)2 Stats-Ministrarne, med undantag af Justitia Stats Ministern, Stats Råd, Presidenterne i Collegierna, Öfver Ståthållaren, UnderStåthållaren, i Ilufvudstaden, samt Politie mästare, HofCanzleren, Konungens Högste Ombudsman eller Justitise Canzler, Stats Secreterare eller andre Departements-Chefer i Konungens Canzlie, Landshöfdingar, Pält Marskalkar, Generaler och Amiraler af alla grader, General Adjutanter, Öfver Adjutanter, Stabs Adjutanter, Commendanter uti Fästningarne; Capitaine Lieutenanter och Officerare vid 1 I marginalen ha tillskrivits orden: emedan Öfversten Schönström ej i voteringen deltagit.
2 Redaktionen återfinnes i bilaga n:o 8 vid protokollet, varuti utskottet sammanfattar sina förslag med anledning av den Kungl, propositionen; jfr C. U. M. 1810—1815, sid. 496 ff. Den 13 Augusti 1812 405 Lif Drabanterne.
Öfverstar för Regementerne, Second Cheferne vid Gardes Regementerne till häst och fot; Öfverste Lieutenanter vid Lif Regements Brigaden, Cheferne för Artilleriet, Fortifieation, Fältmätnings och Sjömätnings väsendet, Ministrar och Sändebud till främmande magter, tillika med Handels Agenter, samt alla de Embets och Tjenstemän, som uti Konungens Canzli, med undantag af Justitise Revisions Expedition, nyttjas, eller vid Utrikes beskickningar antagas, hafva förtroende sysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, eller om deras entledigande förordna, när han pröfvar Rikets tjenst sådant fordra.
Konungen kungöre dock såda.ne beslut i Stats-Rådet, hvars Ledamöter vare skyldige att deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl äga. meningen: och alla and/ra personer, som utgöra eller höra till den så kallade Landt Regeringen; som skulle följa på ordet Landshöfdingar, blef af 2 Stånd antagen, och af 2 Stånd afslagen, hvarföre den såsom Alternativ hemställes.1 38 §.
Många Ledamöter yrkade dess oförändrade bibehållande, sådan den i RegeringsFormen finnes.
N:o 6 b) införes2 Den af Konungen Nådigst föreslagne ändring uti denne § tillstyrker jag desto heldre, som enligt min öfvertygelse, det uti Formen för en Monarkisk Regering, är en uppenbar motsägelse, at en Föredragande Embetsman skall genom sin vägran at lyda, kunna hindra värkan eller värkställigheten af Konungens bud och befallning, enär efter hans förmenande, samma befallning vore stridande emot RegeringsFormen.
Än om då Konungen finner annorlunda, hvem tillhör Decisions rätten ?
Visserligen icke Föredraganden; han har fullgjort sin pligt när han gjort föreställning; men att vägra lydnad, höfves honom icke.
— Man föreställe sig för ett ögnablick, at den händelse skulle inträffa, då en Föredragande 1 Orden fr. o. m. meningen: t. o. m. hemställes, äro tillskrivna i marginalen.
2 Sandbergs yttrande ingår i den förutnämnda bilagan (se ovan sid. 388).
Framför den del av bilagan, som behandlar § 38, har skrivits bokstaven b.
Ursprungligen har i texten stått ett referat av Sandbergs yttrande; det har överkorsats och ersatts med hänvisning till bilagan.
Referatet löd på följande sätt: »För min del anser jag den sista Perioden af ifrågavarande § vara af den beskaffenhet, att, såsom Kongl. Maj:t föreslagit. böra uteslutas.
En Stats Secreterares pligt kan vara att om Konungen skulle befalla något, som han ej anser enligt med Constitutionen. då göra deremot sina underdåniga föreställningar, men ej att hindra befallningens verkställighet, hvilket ej tillkommer någon tjenande emot sin förman, ännu mindre en undersåte mot sin Konung.» 406
Den 13 Augusti 1812 vägrade contrasignation på en expedition från Konungen och nedlade Embetet; hvad blefve följden?
Skulle icke vid nästa Riksdag då hans förhållande komme under pröfning, Riks:s Ständer blifva liksom Dommare eller Skiljomän emellan Konungen och den ifrågavarande Embetsmannen, af hvilka den enas eller andras åtgärd skulle gillas el. ogillas; och månne et sådant stadgande i Grundlagen befäster sambandet emellan Konung och Ständer?
Herr Envoyén, Friherre
Adlerberg instämde i detta yttrande, och tilläde att om en Stats Secreterare skulle få vägra sin Contrasignation, kunde det hända att flera inom Departementet följde Chefens efterdöme, äfven om han hade orätt, så att Konungens befallningar på det sättet skulle förlora all kraft och verkan, hvilket ej kunde vara önskeligt i ett Samhälle.
Herr Doctor Wijkman erhindrade att om en sådan händelse någonsin inträffade, borde man väl kunna förmoda, att Samhället vore bäst belåtet med befallningens inställande.
Herr Doctorn önskade 38 § :s oförändrande bibehållande åt framtiden, ej i förmodan att dess tillämpning då skulle mera än nu behöfvas, men för att åt efterkommande bevara ett stadgande, som gjorde till ett åliggande för Embetsmannen det som eljest blott vore han[s] pligt, och som gjorde det för honom lättare att motstå en obetänksam
Konungs förhastande.
Herr Doctor Falek:
Man anser för liårdt att vid ansvar ålägga en Stats Secreterare att i bestämda fall, sätta sig emot sin Regents befallningar, men jag tror det vara lika tungt för den Föredragande, antingen han måste afstyrka blott för sin öfvertygelses skuld, eller för Grundlagens befallning.
I båda fallen är han ansvarig, antingen inför sig sjelf eller sina medborgare; att altid göra honom dertill inför de sednare, torde ej vara så illa afpassadt i ett väl inrättadt Samhälle.
Jag tillstyrker derföre § :s oförändrade bibehållande.
Herr Öfver Intendenten Edelcrantz: — införes N :o 6 C,1 1 Edelcrantz’ yttrande är såsom bilaga n:o 6
Vs fogat till protokollet.
Det är egenhändigt skrivet men ej undertecknat.
Det inledes med signaturen E-z:
Den 13 Augusti 1812 N:o 6 Vs om Contrasigm.
— Ursprungligen har i protokollet varit infört ett referat av Edelcrantz’ yttrande; det har emellertid överstrukits och i stället hänvisning skett till bilagan.
Referatet var av följande lydelse:
Jag tror att dylika händelser ej annat än ganska sällan kunna (komma )inträffa; men jag tror derjemte att modificationer vore nödiga uti ett stadgande, som (åt den Föredragandes sida kunde gifva anledning till Grundlagens kraftlösa åberopande och med detsamma till Chican och vådliga collisioner imellan Konungen och Riksens Ständer) i sin tilllämpning medförer den menliga oundvikliga följd, att R.
St. under pröfningen af en Stats Secreterares förhållanden äfven komma att offentligen bedomina Konungens, hvilket icke allenast är stridande emot 3 § RegForm. innehåll, att Konungens gerningar vare mot alt åtal fredade utan äfven ledande till oberäkneliga vådor för Samhället.
Den 13 Augusti 1812 407 Jag nödgas för min del förklara att jag anser stadgandet af 38 § i regeringsformen, angående rättigheten för en föredragande att vägra sin contrasignation, ehuru godt i afsigten, likväl i sin tillämpning onyttigt, skadeligt och stridande emot sjelfva regeringsformen.
Onyttigt; emedan det stora rätta ändamål, att hindra verkställigheten af lagstridiga beslut, derigenom ej vinnes.
En Konung, som tvärtemot lagens bud och sitt Statsråds föreställningar, kan fatta ett sådant, skall ej hindras genom vägrandet af en underskrift, eller genom en mindre Embetsmans motstånd, hvilken samma Konung, när Han behagar, kan remplacera med en annan.
Skadeligt; emedan det innehåller en laglig autorisation af olydnad, småningom väcker och sprider insubordinations andan bland andra classer af tjenstemän, som af detta exempel lätt förledas att altid anse äfven sig berättigade att. altid pröfva Chefers befallningar, i stället för att lyda och verkställa dem; än mera skadeligt, genom att rubba och helt och hållit förstöra jämvigten emellan de constitutionella magterna i Staten, då Ständerne uphäfva sig till Domare emellan Konungen och en undersåte och inställa dem såsom parter för sin domstol.
Sluteligen stridande emot 3 § i regeringsformen, som uttryckeligen stadgar, att Konungens gerningar skola vara emot allt åtal fredade, hvilket ej sker, då Ständerne genom pröfning och gillande af Stats Secreterarens förhållande, offenteligen ogilla Konungens och förklara detsamma olagligt.
På dessa skäl tilstyrker jag, att detta stadgande, hvarmed intet likformigt i andra policerade nationers lagstiftning lärer finnas, må, i enlighet med Konungens Nåd.
Proposition, utur Regeringsformen utgå.
Herr Biskop Tingstadius anförde: — (N:o 4)1 Uti Konungens Proposition, rörande denna §, finner jag så mycket mindre skäl, för min del, att föreslå någon modification. som jag anser contrasignering icke betyda annat, än ett intyg, att skriften innehåller, hvad fullkomligen öfverens stämmande är med den Chefens tanka, som skriften underskrifvit.
Ledamöter af Borgare- och Bonde Stånden yrkade att § ej måtte förändras, eller ett ansvar efterskänkas, som man nyligen ålagt Embetsmännen, hvarmed Styrelsen altsedan gått bra.
Kunde ej frågan annorlunda afgöras, så begärdes Votering.
Herr Grefven och Ordföranden framställde derefter följande proposition: 1 Såsom ovan, vid Tingstadius’ yttrande rörande 35 § regeringsformen. (se sid. 399) påpekats, saknas den bilaga n:o 4. till vilken hänvisning där liksom här sker.
Tingstadius’ mening rörande t; 38 ingår, även den. i bilaga n:o 4 ‘/2 till protokollet den 12 augusti (,se sid. 390). 408 Den 13 Augusti 1812 »Den sorn vill att 38 § skall, enligt Konungens Proposition blifva upsatt, skrifver J a, Den det ej vill, skrifver Nej A inner Nej, så bibehålles 38 § i hela sin vidd, sådan som den för det närvarande finnes i Regeringsformen.»
Omröstning med slutna sedlar anställdes, hvilken således utföll:
Bidderskapet och Adeln: Ja 5.
Nej. 1.
Nej. 6. § 39.
Elef, efter någon öfverläggning, till Redaction således förändrad : »Vill Konungen i fredstid Utrikes resa, meddele Han Stats Rådet in Pleno denna sin föresats och inhemte dess tankar deröfver.
Besluter Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befatte sig ej med Rikets Styrelse så länge Han Utrikes vistas» &c lika med Konungens Proposition. § 40.
Gillades med förändring af orden vårda kan till vårdar, så att någon obehaglig och alltid svår pröfning i detta afseende ej måtte komma i fråga. [§ 41.]
Då 41 § förekom, yttrade sig Herr Grefven och Ordföranden:
I förslaget till denna § har Konungen i synnerhet framställt 2ne nya hufvudfrågor, att Konung må blifva myndig vid 18 år, och att en Prins af det Regerande Koniuigahuset må kunna blifva Förmyndare för en minderårig Konung.
I det förra af seendet torde Utskottet med mig finna, att oberäknadt den lamhet och långsamhet, som vanligen följer af flera lika myndiga personers styrelse, Den 13 Augusti 1812 409 skall, enligt alla Häfclers vittnesbörd oenighet snart kunna upkomma imellan förmyndarne och den något mognade Prinsen.
Han skall då kanhända vid 18 år med våld taga en magt, som lagen ännu nekar, och med detsamma göra en öfverträdelse, som ej aflöper utan våda för hela Grundlagens bestånd.
Dessa reflexioner gälla till en del för antagandet af en Förmyndare af Kongl. Huset, och jag torde ej vidare behöfva utveckla detta ämne, innan jag proponerar bifall på dessa bägge hufvudfrågor.
Ja, Hvarefter Utskottet i den af Konungen föreslagna ordalydelse gjorde några ändringar, ledande derhän att närmare bestämma de stadganden och förbehåll, som af detta beslut blifvit en följd.
Se Redactionen af 41 §.
»Konung vare myndig vid fyllda Aderton år &C.»1
I sammanhang härmed, ville Utskottet till Riksens Ständer föreslå att i 2 § RegeringsFormen efter ordet Konungen, skulle införas eller den Begeringen förer. 42 §.
Bifölls såsom Konungen föreslagit, med uteslutande af ordet och efter sammankomma, och med tillägg efter uthorad af meningen och den valde Konungen Begeringen tillträdt.
Sluteligen skulle tilläggas detta moment: