Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Inqvarleringskostnnd för ständiga garnisonen 3,028.
Reparation a stadens kyrkor 2,832.
Utgifter för folkskolorne 3 678.
Kostnader i följd af koleralärsoten 826.
Karantänskostnader och utgifter för stadens sjukhus 472.
Hospitalstionde 2,706.
Summa Banko R:dr 183,526.
Såsom icke upptagne bland inkomsterne äro de i denna berättelse omnämnde statsanslag till Tekniska skolan och Navigationsskolan jemväl fråndragne utgiftssummorna för desse inrättningar.
Bland utgifterne äro ej heller beräknade den för nya sjukhusets uppförande redan använda kostnad, uppgående vid 1855 års slut till 22,000 R:dr Banko.
Vid sistnämnde tid häftade staden i följande kapitalskuld: för hamnarbetets och dockbyggnadens utförande 265,779. » hussarstallarne, återstående 12,800.
» Stadskassans behof 39,024.
» Fattigvårdens 15,000. » S:t Petri kyrkas restaurerande 14,358. » sjukhusbyggnaden 9,000.
Summa Banko R:dr 355,961. 2:o. Landskrona.
Staden grundlädes år 1413 af Konung Erik XIII, enligt Bref den 14 Mars samma år, då privilegier äfven meddelades i likhet med hvad staden Malmö förut innehade.
Dessa privilegier äro derefter stadfästade och förbättrade af Konung Hans den 24 Mars 1449, af Drottning Ulrika Eleonora den 14 Mars 1663 och of Konung Carl XI den 15 April 1676 samt sedermera åren 1683 den 10 September, 1719 den 8 Augusti och 1724 den 20 Januari.
År 1747 behagade Kongl. Majit, med anledning af fästningens utvidgning, i nåder ålägga stadens invånare att förflytta staden till en i sjön befintlig, under vatten 68 stående, sandbank, hvarvid invånarne tillförsäkrades åtskilliga förmåner, såsom skattefrihet under flera år, fria materiaiier af sten och kalk vid uppförande af stenhus samt så kallad fjerdepennings åtnjutande för korsvirksbyggnader m. m.
Staden utgöres för närvarande af följande delar:
Nya staden, Gamla staden, Norra och Ostra förstäderna med de så kallade Värnarne, delade i Östra och Norra; och är staden befästad å alla sidor, hvilken befästning likväl numera endast till mindre deleu underhålles.
Enligt den af Ingeniör G.
Ljunggren år 1853, på föranstaltande af komitéen till undersökning af grunderna för städernas beskattning, verkställde uppmätning, innehåller staden inom fästningsgrafvarne 105 tunne- 12 kappland.
På ön Gråen, belägen långs södra sidan af hamnen och innehållande 67 tunne- 16 kappland samt på alla sidor befästad, finnas åtskilliga Kongl. Maj:t och Kronan tillhöriga byggnader, äfvensom en i sednare åren på Statens bekostnad uppförd karantäusinrättning, innehållande diverse boningslokaler jemte sjukhus med deromkring anlagde planteringar.
Stadens drätsel besörjes af en dertill vald kommission.
Inkomsterna för år 1855, inberäknadt hamn-, bro- och vågmedel 14,567 R:dr 3 sk., tolag 4,371 R:dr 10 sk., fattig-tolag 6,050 R:dr 27 sk. 7 rst., jordarrenden 9,794 R:dr 13 sk. 7 rst., utgjorde en summa af 43,849 R:dr 41 sk. 9 rst., samt utgifterna, inberäknadt aflöningar till embets- och tjenstemän, 6,428 R:dr 16 sk., och utbetalningar till fattigvården 6,028 R:dr, en summa af 38,107 R:dr 34 sk. 6 rst.
Stadens skulder vid 1855 års slut uppgingo till 33,353 R:dr 16 sk.
Eanko, deraf 28,000
R:dr löpa med ränta.
.Den staden tillhörande jordrymd utgör, enligt nyssnämnde uppmätning, 2,167 tunne- 16,0 kappland.
När derifrån afräknas den rymd, som upptages af fästningen, citadellet Gråen, stadsplanen inom fästningsgrafvarne samt 127 tunne- 14 89/i6o:dels kappland, som omfatta förstäderne, värnarne och allmänna vägar, återstå 1,780 tunne- 17 7'Vi6o:dels kappland åker, äng, betesmark och plantering, deraf äro anslagne till civile och ecklesiastike embets- och tjenstemäns aflöning 364 tunne- 25,7 kappland, kyrkor och andra allmänna verk 96 tunne- 26,5 kappland, plantering 45 tunnland, vagnmanslaget för bestridandet af skjutsningsbesväret 186 tunne- 8'/,6:dels kappland, Kongl. Maj:t och Kronan behållne 16 tunne 8, 0 kappland, enskilde personer tillhörige 114 tunne- 25,9 kappland och för stadens räkning bortarrenderade 956 tunne- 21%.,:dels kappland.
Arrendet erlägges för närvarande uti penningar, som på bestämda tider till stadskassa» inflyta.
Stadens folkmängd, som år 1850 uppgick till 3,488 personer, utgjorde vid 1855 års slut 4,227 personer, deraf skattskyldige 2,417 och skattfrie 1,810.
Här - 69 vid anmärkes, att i invånarnes antal ej äro inbegripne här såsom garnison förlagde 2 Depot-kompanier af Wendes Kongl. Artilleri-regemente med befäl, utgörande 200 personer, samt 8 fästningen förvarade 511 fångar.
Folkmängden har under de sista fern åren ökats med 945 personer, hvilket förnämligast får tillskrifvas dels en ökad rörelse i handel och sjöfart, dels stadens sockerbruks betydliga utvidgande och behof af arbetare, som från landet för berörde ändamål inflyttat.
Vid nordöstra ändan af stadens hamn finnes det i sednaste underdåniga berättelse upptagna skeppsvarf, hvilket äges af ett bolag och drifves med en Qvartersman samt 9 timmermän.
Sedan skeppsvarf i Helsingör år 1826 och 1827 blifvit anlagdt, har rörelsen vid Landskrona varf, som förut varit mycket anlitadt för reparationer, med hvarje år aftagit, så att arbetet nu är ringa och inkomsten för år 1855 endast utgjort 1,500 Jt:dr Banko.
Stadens hufvudnäringar utgöres af handel och sjöfart, åkerbruk, fabriker och handtverkerier.
Handel och sjöfart, hvilken sednare hufvudsakligen bedrifves med främmande fartyg, har under de nästförllutne 5 åren betydligen tilltagit.
Från och med 1851 till och med år 1855 äro nedanantecknade partier spanmål och andra varor från inrikes orter sjöledes till staden ankomne, nemligen:
Hafre tunnor 5,697.
Hvete » 3,696.
Korn » 9,115.
Råg '. . » 3,165.
Ärter » 27 '/2.
Sparrar och Bjelkar stycken 57,977 Bräder tolfter 52,593.
Läkten . , » 5,564.
Plankor » 1,722.
Ved ....•• famnar 2,147.
Rapsatfrö ... tunnor 579.
Potäter » 8,209.
Stenkol » 57,820. hvaremot under samma tid likaledes till inrikes orter från staden afgått:
Hafre tunnor 2,199.
Hvete » 6,015.
Korn . » 44,931.
Råg >, 5,815.
Ärter » 5,782.
Sparrar och Bjelkar stycken 1,985. 70 Bräder . Läkten .
Plankor .
Ved . .
Rapsatfrö Potäter .
Steukol .
Från Hafre . . Hvete Korn Råg . . Ärter Potäter .
Få utrikes orter hafva under förenämnde år inkommit: lolfter » » famnar tunnor 593. 65. 94. 13. 5,130 89%.
3,693. tunnor ar stycken tu tu » nor nor Svin Stenkol hvaremot utgått: Hafre II vete Korn ?åg ; ; ; ; ; Ärter Rapsatfrö Potäter Kålrötter Hästar. ... . i Oxar . . Sll,Cken 366. 550 %. 645%. 235'/ö. 24. 278. 26. 779. 2. 197,602.
Får Svin Gass ....
Ved Sparrar och Bjelkar Bräder . Plankor ...
Stäfver . » famnar stycken tolfter d stycken 228,941. 21,231. 66,694. 21,788. 5,755. 8,338. 623. 1. 3. 201. 56. 58. 25. 49. 717. 2,735. 266. 24,100. 71 Hiirvid må upplysningsvis nämnas, att importen af kreatur varit störst under åren 1831 oell 1832, af spanmäl och rotfrukter år 1833; att exporten af spanmål varit minst 1851, derefter den årligen ökats och varit störst 1855; exporten af virke har varit störst 1851 och 1852 samt derefter minst 1855, hvaremot kreatursexportör) varit störst 1854 och dernäst 2r 1855.
Följande fabriker finnas i staden: a) 7 Sockerfabrik, som en följd af ar varit i verksamhet.
Jemte raffinering af rörsocker, försöktes äfven under åren 1836—1857 sockerfabrikation af hvitbetor, dock med ringa framgång.
Ar 1849 inköptes fabriken af handelshuset Mattson &
Braune i Götheborg, som med betydlig kostnad inrättade densamma enligt nyare tiders förbättrade method för kokning medelst änga i lufttomt rum, hvarigenom förarbetningen af råsocker, som år 1849 utgjorde 770,000 och 1850 900,000 skålpund, uppgick år 1831 till 1,500,000.
» 1852 till 5,920,000.
» 1853 lill 3,718,000.
» 1854 lill 3,740,000.
» 1855 till 5,000,000. med ett tillverkningsvärde för sistnämnde år af 1,150,000 Riksdaler Banko.
År 1855 försåldes fabriken åter till det då bildade Skånska Sockerfabriksaktiebolaget.
I)å detta bolag hade för ändamål att, jemte förbättring af raffineringsrörelsen, åter införa sockertillverkning af hvitbetor, vann bolaget understöd af (lere inflytelserika män inom Skånska provinsen.
För att fullständigt genomföra berörde plan, inköpte bolaget det nära staden belägna säteriet Säbyholm och öfvertag arrendet af stadshemmanet Erikstorp med derunder lögde farmer, alltsammans utgörande 920 tunnland.
Härförutan verkställdes nödiga tillbyggnader samt en gasanläggning vid fabriken, och nya apparater för hvitbetsfabrikationen anskaffades frän utlandet, liela anläggningen, inberäknadt inköpet af Säbyholm, har för bolaget medtagit en kostnad af 673,333 R:dr 16 sk.
Ännu synes det för tidigt att yttra något bestämdt omdöme huruvida hvitbets-inuustrien kan med fördel vinna allmännare utsträckning inom provinsen, men hvad Landskrona sockerfabrik särskildt angar, torde man få hysa ali förhoppning om ett lönande resultat i anseende till jordens lämpliga beskaffenhet och fabrikens fördelaktiga läge vid en ypperlig hamn.
Skörden af hvitbetor å den af fabriken begagnade jord utföll förlidet år medelmåttig och uppgick till 550,000 lispund.
Från andra ställen omkring staden uppköptes 67,634 lisp. och frän Malmötrakten 33,782 lisp., eller tillsammans 451,416 lisp.
Till hvitbetornas förarbetande ha åtgått 11,000 tunnor sten - 72 kol, och för hela fabriksrörelsen under sistlidet år äro, utom disponent-direktören, använde 7 bokhållare, 2 tekniker, 5 sockermästare, 1 machinist, 1 kopparslagare, 9 smeder, 10 tunnbindare, 3 timmermän och 100 ständige arbetare. b) 6 Tullmjölgvarnar, af hvilka en så kallad Holländsk.
Dessa qvarnar betjena hufvudsakligen stadens invånare med mäld. c) 1 Tobaksfabrik, anlagd år 1834, består af 6 spinnbord, 1 press och en så kallad karf.
Arbetarnes antal utgöres af 1 spinnare, 1 karfskärare, 1 kardusslagare samt 21 cigarr- och andre arbetare.
Under år 1833 utgjorde tillverkningen:
Cigarrer lådor 2,742.
Kardustobak, skuren skalp. 3,008.
Tuggtobak » 3,170.
Snus » 3,680. till ett sammanräknadt värde af 7,454 R:dr 40 sk.
Banko. d) 3 Repslageriet-, som bedrifvas med 10 arbetare.
För år 1833 har tillverkningsvärdet utgjort tillsammans 4,000 R:dr Banko. e) 5 Garfveriet med 13 arbetare.
Sammanräknade tillverkningsvärdet för' år 1833 har uppgått till 14,319 R:dr 16 sk.
Banko. f) 3 Färgeriet med 4 arbetare.
Sammanlagda tillverkningsvärdet för år 1835 uppgår till 4,383 R:dr 16 sk.
Banko. g) 1 Klädesfabrik, tillhörig enskild person och anlagd inom fästningens område, sysselsätter 8 frie arbetare och verkmästare samt 200 af de å fästningen förvarade fångar.
Består af 14 kardmachiner och skrubblar, 5 plysmachiner, 4 kontinuer, 20 väfstolar för kläde och 22 för mattor samt 18 dito med jaquard-machiner, hvarförutan fabriken äger ett i närheten deraf uppfördt färgeri med 4 pannor och 1 kyp.
Tillverkningarne under år 1855 hafva utgjort: mattetyg, ylle alnar 54,578% divan- och sängmattor stvcken 1,519.
O J 7 bomullsväfnader alnar 5,0773/4. till sammanlagdt tillverkningsvärde 76,250 R:dr 2 sk.
Såvidt kändt är drifves denna fabrik med fördel, desto heldre som dess flesta tillverkningar, enligt sakkunnige personers bedömande, skola vara jemförlige med utländske af samma slag. h) 1 Tändsticksfabrik med 10 arbetare.
Består af 1 svarf, 1 skärmachin och 1 kapmachin.
Under året 1855 tillverkades 5,100 gross karduser tändstickor till ett värde af 2,550 Riksdaler Banko. i) 1 Blåsinstrumentsfabrik med 4 arbetare.
Tillverkningsvärdet år 1855 utgjorde 1,300 Rd:r Banko. k) 1 Ljus - 73 K. 1 I.jusstöperi-fabrik, anlagd i slutet af år 1855.
Vid 1855 års slut utgjorde antalet af burskapsägande handtverkare 92 med 118 mantalsskrifne arbetare, hvarförutan 15 personer innehade tillstånd att idka handtverk såsom försörjningsmedel.
Jordbruket, hvilket under sednare åren mycket förbättrats, drifves i cirkulation, hufvudsakligen för spanmål, foderväxter och rotfrukter, ibland hvilka sednare, efter det skörden af potates flere >år slagit fel, hvitbetor tili en icke obetydlig del odlas och alyttras till sockerbruket.
Fiske idkas dels af i staden boende fiskare, dels ock af invånarne å fiskläget Borstahusen, beläget inom stadens område, och utgöres hufvudsakligast af sill, torsk och flundror, hvarmed icke allenast stadens invånare förses, utan äfven angränsande landsort; dock har denna näring under de två sista åren, i jemförelse med de föregående, varit mindre gifvande.
Stadens undervisningsverk utgöras af 1 Högre Lärdomsskola, hvari undervisning bestrides af Rektor och 2 Kolleger, 2 Allmänna Folkskolor, den så kallade Gjörlofjfska Skolan för gossar samt 1 Flickskola, denna sednare ställd under H.
M EnkeDroltningens höga beskydd.
Uti dessa skolor meddelas kostnadsfri undervisning för omkring 300 barn af båda könen.
Lärjungarnes antal i lärdomsskolan utgör omkring 55.
Å.tskillige mer eller mindre besökta privata undervisningsanstalter finnas utomdess i staden.
Stadens Fattigvård är anförtrodd åt en i behörig ordning vald Styrelse.
Sedan sista Berättelsen afgafs hafva stadens invånare åt Fattigvårds-styrelsens disposition öfverlemnat för att bebyggas, och i öfrigt för fattigvårdens räkning användas, 6 tunnland jord i den så kallade
Fröjdenborgsvången i närheten af norra infarten till staden, och för det kapital, 9,668 Rdr 32 sk.
B:ko, som numera aflidna Demoiselle Guslafva Suell i lifstiden donerat lill byggnad åt i behof stadda enkor och barn efter Embets- och Tjenstemän samt Borgare här i staden, har ä nämnde jordlott blifvit uppförd en prydlig tvåvånings-bvggnad af sten med inredning till boningsrum för fattighus-föreståndaren och i inrättningen intagna personer samt nödige kök och 2 arbetssalar.
I sammanhang härmed hafva för fattigkassans tid efter annan besparade tillgångar blifvit uppförda 2 erivånings-sidobyggnader, likaledes af sten, hvilka äro inredde till boningsrum för fattige, tvättstuga, kokinrättning samt sjukhus, detta sednare bestående af 3 sjuksalar och ett mindrg sjukrum, 1 badrum samt kök och boningsrum för sjukvårdspersonalen.
Uti alla dessa byggnader, som varit bebodda sedan slutet af år 1853, äro nu inrymde öfver 150 fattige.
Sjukhuset anlitas icke allenast af sjuke personer inom staden, utan äfven från kringliggande landsort
Läkarevården bestrides af Stadsläkaren.
Ehuru arrendemedel IO Berättelse öfver Malmöhus
74 lör omkring 108 tunnland af stadens jord blifvit afsedda för bildandet af en arbets-inrättning, kan dock någon sådan icke egentligen anses ännu hafva kommit till stånd.
De laltige sysselsättas likväl med åtskilliga slags handarbeten, hvaribland må nämnas spånad och linneväfnad, äfvensom den fattigvården tillhörande obebyggde jord, innehållande circa 4 tunnland, som förmånligast användes till jordfrukter, köks- och trädgårdsväxter, skötes uteslutande af fattigpersonalen.
Utom förutnämnde byggnader äger fattigvården jemväl till sin disposition de så kallade Brockska och Oelreichska hospitalerne, som äro grundade på enskilde personers donationer, och två af Kongl. Maj:t och Kronan upplåtne boningslägenheter, hvilka alla bebos af omkring 70 personer af båda könen.
Fattigkassans hela kapitalfond utgjorde vid 1855 års slut sammanräknad 19,247 R:dr 45 sk. 4 r:st
Banko, och fattigvårdens alla utgifter under samma år hafva uppgått till 9,347 R:dr 45 sk. 11 r:st samma mynt, hvilka utgifter blifvit bestridde dels af uttaxerad fattigskatt för året, upplupne räntor å kapitalfonden och influten fattig-lolag, årligt statsanslag 3 å 400 R:dr Banko till garnisons-församlingens fattige samt diverse andra mindre betydliga intrader.
I ^staden finnes en sparbank, som, stiftad år .1835, öppnades år 1836.
Vid 1855 års slut utgjorde sparbankens ansvarighetssumma 222,515 R:dr 14 sk. 2 r:st Banko.
Kontraböckernes antal uppgick till 2.368.
, Stadens skjutsningsskyldighet bestrides nu, som förut, af ett Vagnmanslag, som. mot fullgörande af detta åliggande, har sig anslagen 186 tunne- 8yifi kappland jord, derför endast en ringare afgift årligen erlägges till stadskassa!).
Kostnaden för skjutsningsbesväret antages uppgå till det i tabellen utförda belopp, 966
Stadens allmänna vägar innehålla 2,695 famnar, hvilkas årliga iståndsättande med strandmal och sönderslagen sten bekostas dels af stadskassan för allmänna byggnader och dels af husägarne efter skeende uttaxering.
Väghållningskostnaden uppgick för år 1855 till 1,687 R:dr Banko.
De uti tabellerna upptagne belopp för stadens Presterskaps underhåll utgöras dels af kyrkans medel och utgående hyror och dels af å stadens invånare uttaxerade tillskott.
I öfrigt beslår Pastors och Förste
Stadskomministerns löneinkomster uti dem på lön anslagne stadsjordar, hvarförutan Pastor och förste Stadskommini stern åtnjuta omkring 60 tunnor årlig tionde af de stadens jordar, som äro tionde åsatte.
Bland stadens diverse ouera förekomma för ar 1855 tionde till Malmö hospital, 250
R:dr 4 sk. 11 r:st., tionde-arrende och tomtören till stadens kyrka, 1,211 R:dr 31 sk. 9 r:st, 873 R:dr 11 sk. 4 r:st för lykttändning, 1,154 R:dr 19 sk. 4 r:st för gatuläggning, 540 R:dr afbetalning å ett i Rikets Ständers Bank i och 75 för orgelbyggnad upptaget län, 266 R:dr 32 sk. i och för folkskolornes behof, 535 It:dr 24 sk. folkskoleafgift, 383 R:dr 46 sk. i och för flickskolan, 320 R:dr koleraskatt, 600
R:dr 32 sk. i och för vattenverkets underhåll samt 3,314 R:dr 41 sk. 5 r:st, allt Banko, servis-kostnader, tomtören till Lunds Akademi, och andre allmänna utgifter, som böra af stadens medel bestridas.
Sedan Kongl, Förordningen den 18 Januari 1855 angående försäljning af bränvin med mera dylikt den 1 påföljde Oktober trädde i verksamhet, har ali bränvinsminutering och utskänkning af spirituosa öfvertagits af ett bolag på tre års tid emot årlig bestämd afgift.
Uti staden finnes en så kallad Benådniugs-kassa, tillkommen i följd af Kongl. Resolutioner den 9 Oktober 1749 och den 20 November 1756.
Kapitalfonden utgör 9,084 R:dr 45 sk. 2 rist Banko, deraf årliga räntan, efter fem procent, utdelas, efter hvad ofvan blifvit omnämndt, såsom byggnadshjelp, under benämning Fjerdepenning, för uppförde korsverkshus i Nya Staden 3:o Lund.
Slats-Ulskoilels Utlåtande JVs 86. man sammanskjutes af dem, som hafva fördel af denna jernväg.
Och att dessa subskribenter blifva mänga, måste också kunna antagas såsom säkert och följakt ligen hvarje enskilds bidrag mindre betydande, då nemligen denna jernväg medför så stora och allmänna fördelar, som man antagit och som varit orsaken hvarföre densamma skulle blifva en statsbana.
På dessa skäl hemställer jag derföre, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts riädiga Proposition, för anläggning af en sammanbindningsbana frän vestra stambanan i trakten af Hallsberg till Örebro, mätte bevilja och anvisa erforderliga medel till belopp af 1,657,470 R:dr R:mt, med vilkor att byggnadstomt för bangården i Örebro varder, kostnadsfritt för Staten, upplåten samt under förutsättning, att genom bidrag från de orter, hvilka af banans anläggning ega fördel, tillskjutes en summa, som blir tillräcklig för bestridandet af de med denna anläggning förenade expropriations-kostnader, beräknade till högst 105,000 R:dr R:mt» af Herr Montgommerie Cederhjelm i afseende på den af Utskottet föreslagna riktningen af södra stambanan. af Herr Lilliehöök, som instämt i Herr Stjerngranats reservation mot 4:de punkten. af Herr Stjerngranat: mot l:sta punkten.
»Mot Utskottets beslut rörande vestra banans föreslagna krökning mera norråt inom Nerike reserverar jag mig, då, på sätt finnes anfördt pag. 11 i Kommitterades underdåniga Betänkande, 2:ne nordligare genom Nerike dragna linier redan blifvit undersökta, den ena emellan Wiby- och Skarby-sjöarne, den andra norr om den sistnämnda, men ingendera i tekniskt afseende egt företräde, och äfven andra vigtigare skäl saknades för att låta hufvudlinien afvika från den rakaste och kortaste sträckningen emellan Hallsberg och Bodarne.
Genom den af Kommitterade föreslagna sträckningen befinner sig jernvägs-linien redan ej långt från Hjelmaren och på ett afstånd af endast 2 mil från Örebro.
Den af Utskottet föreslagna krökningen synes icke för orten, än mindre för landet i sin helhet, kunna medföra någon nytta, men ökar deremot afståndet emellan jernvägen och Askersund samt verkar menligt för orterna söder om jernvägen.» mot 4:de punkten.
»För sitt beslut i afseende på södra stambanans riktning har Utskottet sökt stöd ej mindre i föregående riksdagsbeslut, än ock i den omständigheten att, vid sista riksdagen, medel skulle blifvit beviljade dels till jernvägen från Lund till 60 Stats-Utshollels Utlåtande M 86.
Finjasjön, dels till den från vestra stambanan vid Falköping utgående liniens fortsättning förbi Jönköping åt den inre delen af Småland; och Utskottet grundar härpå sina betänkligheter vid att, sedan södra stambanan således blifvit bestämd att förena Malmö, dels med Jönköping och dels med den vester om Weltern fullbordade stambanan, vidtaga en »så stor» förändring i södra stambanans riktning, som valet af Nässjö—Ii nien skulle innebära.
Hvad först vidkommer de vid föregående riksdagar fattade beslut beträffande södra stambanan, så hafva genom dem endast banans slutpunkter blifvit bestämde.
Det vill synas, som hade Utskottet nog mycket afsett dessa slutpunkters förening genom den rakaste och minst kostsamma förbindelse, som står att vinna, men deremot fästat alltför litet afseende så väl på den af Utskottet, i början af dess Betänkande, anförda, i 1854 års riksdagsbeslut uttalade åsigt, att södra stambanan skulle komma att utgöra en förening mellan rikets södra och mellersta provinser — till hvilka äfven torde få räknas provinsen Östergötland —, som ock på de större allmänna fördelar, som banans sträckning genom den inre, mera centrala, delen af Småland skulle, enligt hvad i Jernvägs-kommittéens Betänkande blifvit ådagalagdt, kunna vinnas.
Hvad vidare beträffar de betänkligheter, som blifvit härledda derifrån att bansträckningen skulle redan på något sätt vara bestämd derigenom, att, vid sista riksdagen, medel skulle blifvit beviljade till den från vestra stambanan vid Falköping utgående liniens fortsättning från Jönköping åt den inre delen af Småland, så, utom det att Laga-dalen väl icke kan egentligen eller i främsta rummet anses utgöra denna inre del, så hvila dessa betänkligheter, för så vidt de afse någon genom ifrågavarande anslag bestämd riktning, pä ett fullkomligt misstag.
Enligt hvad Expeditions-Utskottets förslag till underdånig skrifvelse, JVs 124, pag. 292, utvisar, nedsatte Rikets Ständer det af Kongl. Maj:t för sådant ändamål äskade anslag.
5,750,000 R:dr och beviljade endast 1,300,000 R:dr till påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å södra stambanans norra del frän Falköping till Jönköping, som fordrade en längre tid till deras fulländning.
Någon bestämmelse i afseende å banans riktning emellan Jönköping och Finjasjön finnes således icke i detta Rikets Ständers beslut uttalad.
Likaså innebär det ett fullkomligt misstag att, sedan Kongl. Maj:t vid sistlidne riksdag framlagt förslag till ett jernvägs-system för hela riket, äfven upptagande en från södra stambanan utgående bana, som på Statens bekostnad skulle ledas genom Östergötland till den vestra stambanan vid Katrineholm, detta system skulle blifvit af Rikets Ständer afslaget.
Af Expeditions-Utskottets förslag till underdånig skrifvelse, JVs 124, pag. 290—291, synes att, beträffande frågan om antagande af ett visst system, Rikets Ständer yttrat: »dels att sådant vore alltför tidigt, enär undersökningarne i afseende på flera utaf de jernvägslinier, som skulle ingå i det föreslagna systemet, ännu icke hunnit företagas, än mindre afslutas, Stats-Utskotlets Utlåtande M 86.
Hl samt att det vore särdeles betänkligt, alt, dä fräga är om företag, hvilka komma att medföra högst betydliga utgifter för det allmänna, i afseende pä sättet och ordningen för dessa företags framtida utförande, fastställa ett system, hvars ändamålsenlighet och antaglighet så mycket mindre kunna med full tillförsigt bedömas, som dess detaljer icke äro utredda; och dels att en utaf Rikets nu (då) församlade
Ständer till iakttagande under en längre tidsföljd meddelad fastställelse å ett särskildt jernvägs-system, för utförande hvaraf flera riksdagars sammanstämmande beslut erfordrades, ingalunda skulle kunna anses betrygga delsammas fortsatta tillämpning och fullföljande.»