Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj.t genom Nådig dom underkändt, anhållit: l:o att nämnda fiske ipåtte till Nätra och Själevads socknar öfverlåtas och få af dem innehafvas antingen utan särskild skatts erläggande, såsom det af dessa socknar ipnehades under tiden intill år 1700 ifrån och med år 1603, då efter ortens uppbördsmäns uppfattning af Kongl, brefvet ilen 29 November 1602 angående förändringen inom provinserne Helsingland, Medelpad och Ångermanland med hemmansränta», uti hvilken då först fisk såsom räntepersedel upptogs, den förut fisket åsätta ränta upphörde att debiteras, eller också mot ränta i förhållande till den, som erlades före 1G03 för fisket, eller i likhet med hvad den ännu utgjordes för dylika sockne-allmännings-fisken uti Helsingland, der, i följd af en annan tydning af åberopade Kongl. Bref, allmogen fortfarit att erlägga skatt för, men också att behålla fiskena; eller, för den händelse detta allt skulle afslås; 2:o att allmogen i nämnda socknar måtte, på grund af resolutionen på allmogens besvär den 12
December 1772 och de förbehåll om allmogens rättighet att jemte kronans arrendatorer begagna fisket för dess näring och skatte-strömmings utgörande, som blifvit gjorde uti Kongl. KamBih. till R.
Sl. Prat. 1863 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 34 Höft. 2 Stat.- UIskol tets UtlåtandeN:o 94. niar-kollegii skrifvelse den 23 Januari 1737 samt andra skrifvelser och arrendekontrakter, tillerkännas rättighet till en sadan förmiins åtnjutande utan någon afgälds erläggande, dä nu varande arrendetid tilländalupit.
Enligt hvad af de
Utskottet i denna fråga tillhandakomna handlingar inhemta?, hade Nätra socknemän till 1850 års vinterting vid Nätra tingslag instämt Kongl. Maj:t och kronan med påstående,att då Nätra socknemän frän urminnes tid innehaft och idkat fiske vid Trysunda fiskehamn,, som ined dertill hörande holmar, skär och fiskevatten vore belägen inom yttersta ändepunkterne uti hafvet af Nätra sockens rågång, å ena sidan emot Själevads socken, och å den andra emot Wibyggerå socken, Kongl.
Majit och kronan mätte lorpligtas att afstå den dispositionsrätt af nämnda fiske, som Kongl.
Majit och kronan i sednare tider sig obehörigen tillegnat, och samma fiske i följd deraf pä grund af urminnes häfd och strandcganderätt och såsom afsedt vid hemmans skattläggningar inom socknen, åter tillerkännas
Nätra sockens jordegare antingen utan afgäld eller, om detta icke kunde ske, mot den afgift, som fordom, dä fiskerättigheten af allmogen utöfvades. kunde hafva densamma ålegat, eller ock mot öfvertagande af den för nämnde fiske föreslagne grundskatt.
Yid Ilärads-rätten uppträdde Själevads socknemän såsom mellan k oinni an de part och gjorde med Nätra socknemän gemensam sak mot Kongl. Majit och kronan pä den grund, att Trysunda fiskehamn ursprungligen varit en samfällighet flir jordegarnc i Nätra och Själevads socknar, och om rättegången vunnes, borde egas till hälften af hvardera socknen.
Under målets handläggning vid Ilärads-rätten, upplyste-, medelst derstädes företedde handlingar, att Nätra och Själevads socknars jordegare redan i medlet af 1500:talet, emot gemensam ansvarighet till Kongl. Majit och kronan lör viss årlig skatt, hvilken i förstone utgått endast i vissa mark och ören, men sedermera utgjorts af strömming fran en fjerding till och med en half tunna af hvarje båt, som begagnats, idkat fiske invid åtskilliga öar, skär och utholmar, hvilka från nämnde socknar utlöpte mot öppna hafvet, och att i kronans räkenskaper från och med är 1541 till och med år 1603 bland andra fiskelägenheter, som begagnades, voro uppräknade Trysunda, Skrabban, Eli eller Elfsö, Hvemsingen, Vägön och Elgön samt Klösaskär m. 11.; att Trysunda under berörde tid upptagits än under Själevad och än under Nätra; att ä Nätra ting den G och 7 Februari 1684 läns- och tolf-inän på deras tjenste-ed tagit, att inom tingslaget följande skär deli öar funnos, nemligen: »l:o: Trysunda, half och andra halfparten kommer Själa socken till; 2:o: Skrubban: 3:o: Gråskär; 4:o: Klubben; 5:o: Hveinsingarne; G:o: Gråskärsbodann, och att dessa fiskeställen voro utskärs, der främmande jemte socknarnes män fiskade, och icke skattlagde vidare än att bonden gaf sin skatte-strömming; att Trysunda fiske icke varit i kronans jordeböcker upptaget förr än år 1700; att, efter det vid en S/a/s-U/tko/fefs Ut/ålande, \:o 94. 3 inför Nätra Härads-rätt samma år hållen ransakning, huruvida Trysunda vore kronofiske, blifvit utredt, bland annat, att allmogen uti Nätra och Själevad, som till kronan betalt sin skatte-strömming och der fritt haft sitt strömmingsfiske af ålder, såsom allmänningsvatten, till hälften hvardera uppburit taxa eller båt-rodd af södra stadsboerne, för att desse med sina båtar nyttjat hamnen vid Trysunda kronoskär, hvilket läge i råskillnaden emellan berörde socknar, Kongl.
Maj:ts befallningshafvande i länet genom resolution den 7 Juni nyssnämnde är till länsmannen Stenklyft upplåtit samma fiske emot ärligt arrende till Kongl. Majit af sex daler silfvcrmynt, att i special-räkningarne för berörde och kommande är under, titel »tillökte räntor- upptagas, likväl med derjemte leornad föreskrift, att allmogen icke skulle betagas sin urgamla frihet, nyttja strömmingsfiske i allmänningsvattnet, utan allenast den egennyttiga taxa, de för sig behållit af södra stadsboerne; att är 1704 den 4 Juni pä ordres af dåvarande landshöfdingen i länet, skattläggning förrättats ä kronoliskchamnen Trysunda, hvartill dä räknats följande, fiskegrund, nemligen Try sundah olnren, Skrubban, Osterhamnsskatan, sköt-sättning frän Storviken till och med Röklubban, Björnviksudden viii Björnviken, Gräskäret, Löngrundct, halfva Allön och Klösbägan emot dem, som läge i Grisslan; samt att dervid förrättningsmänner. pröfva! skäligt att för berörda rodd, hvilken ansetts tillräcklig för tjugofyra båtar och kunna skattläggas eller taxeras för fyratiosex daler kopparmynt eller svara emot tolf seland jord på landet, lösen borde blifva 300 daler berörda mynt, om den skulle till skatte upplåtas; och hade på grund af dessa sålunda utredde förhållanden Härads-rätten, genom utslag den 5 April 1850, förklarat Kongl. Majit och kronan förlustig allt anspråk pä omtvistade fiskevatten, öar, utholmar och skär samt Nätra och Själevads jordegare berättigade att samma lägenheter ined skattemanna-rätt innehafva och om räfla.
Svea Hof-rätt, dit tvisten blifvit fullföljd, yttrade, uti dom den 13 Juni 1851, att, emedan två, hos Kongl.
Hof-rätten företedde, kartor, den ena röfver Trysunda och Grissle fiskehamnar uti Nätra och Själevads socknar;;, affattad åren 1742 och 1745 och i afseende å är 1 787 emellan socknarne verkställd delning af till nämnde fiskehamnar hörande Allön och Ivlösbådan den 17 Mars 1788 af Härads-rätten fastställd och den andra »öfver Nätra sockens skärgård» upprättad år 1850 af afvittrings-landtmätaren ./. ^/.
Liljeblad och å Kongl. Majits och kronans sida obestridd lemnad, utvisade, att
Trysunda fiske med dertill hörande öar och skär läge uti Skärgård inom Nätra och Själevads socknars rågång, samt Kongl.
Majit och kronan icke visat, att nämnde fiske af ålder varit kungsfiske, hvarom den åberopade omständigheten, att socknemännen i äldre tider årligen betalt afgift till kronan för rättigheten att å nämnde ställe idka fiske, så mycket mindre utgjorde laga bevis, som berörde afgift, hvilken före år 155G blifvit af socknemännen, under benämning af skärskatt, er - 4 Stats-V tsknttels Utlåtande, N:o 94. lagd'i penningar och nyssnämnda är förvandlats till ärlig afrads-strömming, sedermera. efter det genom Kongl, brefvet den 29 November 1602 blifvit bestämdt, hvilka persedlar derefter borde af hemmansegare i Ångermanland, såsom skatt utgöras, och bland hvilka persedlar äfven strömming och annan lisk ingått, från och med påföljda är upphört att utgå, oaktadt hemmansegarne fortfaran de begagnat fisket intill är 1700, dä det för kronans räkning åt enskild person pä arrende upplåts, hvilket förhållande utmärkte, att nämnde afgift blifvit i hemmanens årliga ränta inbegripen: alltså pröfvade, i förmågo af 12 kap. 2 § jordabalken och 2 artikeln 6 § i Kongl, fiskeri-stadgan den 14 November 1766, Kongl. Hof-rätten. rättvist gilla det slut, hvari Ilärads-rätten stannat.
Sedan saken blifvit Kongl. Majits
Nådiga pröfning i underdånighet hemställd, hade Kongl. Majit, uti Nådig dom den 20 December 1853, Sig utlåtit, att enär 7 § af nu gällande liskeri-stadga den 29 Juni 1852, hvilken ock i denna del öfverensstämde med äldre i ämnet utfärdade författningar, annat fiskevatten icke vore för allmäifnings-fiske att anse än sådant, som läge uppå, eller stötte intill någon härads-, sockne- eller by-allmänning, men icke ens uppgifvet, mindre visadt vore, att de utholinar och skär i hafvet, vid hvilka ifrågavarande fiske-lägenheter funnos, voro belägne inom någon till Nätra eller Själevads socknar hörande allmännings område, hvadan dessa socknars innevånare icke från strandegande-rätt kunde hemta stöd för sini1 i målet framställda anspråk.
; så och enär vid det upplysta förhållande, att socknemännen under en tid af omkring 150 år icke varit af den omtvistade fiskerätten i utöfning, utan de tvertom genom förevarande rättegång velat frånvinna Kongl. Majit och kronan den besittning deraf, som kronan under lika lång tid o stridigt innehaft, någon urminnes häfd till socknemännens förmån här icke kunde åberopas eller göras gällande, samt socknemännen ej heller' förmått ådagalägga att fisket vid Trysunda ingått i någon beräkning vid bestämmande af de från deras hemman utgående skatter och utskylder, måste, vid öfvervägande häraf jemte hvad öfrigt i målet förekommit, Trysunda fiskehamn med de dertill liggande ifrågakomne fiske-lägenheter antagas hafva af ålder varit ett sådant, utom något enskildt hemmans egogräns beläget kronoskär, der fisket i ölVerenstämmelse me'd tid efter annan utfärdade allmänna författningar eller särskilda förordnanden fran början varit dels med och dels utan afgift upplåtet till begagnande af de närboende, men numera och alltsedan det år 1767 genom Kongl, resolutionen den 4 November samma år på vissa års arrende uppläts, för kronans räkning innehades; och pröfvade i följd häraf Kongl. Majit rättvisst att med ändring af domstolarnes beslut, ogilla socknemännens instämde påståenden om så väl eg anderätt till'de omtvistade fiske-Iägenheterne som företrädesrätt tilt deras begagnande emot afgift.
Vidare inhemtas af handlingarne, att sedan Trysunda fiske år 1700 bilf— Sfa/s-1 IskoHets Utlåtande, N:o 94. 5 vit ät länsmannen Stenklyft pä arrende upplåtet, Kongl.
Kammar-kollegium den ■J4 Januari 1737 lörordnar, att Trysunda fiske skulle få, med landshöfdingen* lof och minne, nyttjas af sä väl Gelle stads borgerskap, hvilket sökt få fisket till skatte lösa, som andre, hvilka voro vane att nyttja fisket, och der uppbyggt hus och kyrka i hamnen; att fisket, åren 1747 och 1707, såsom kronolägenhet blifvit till den mestbjudande utarrenderadt: att Kongl.
Majit den 4 November 1767 i nåder beviljat arfvingarne efter förrbemälde länsman Stenklyfts svärson, bagaren Jakob Sehlberg i Gelle, 50 års arrende af fisket, med det förbehåll, att de, som varit vane att der idka strömmingsfiske, ej betungades med drygare afgiftcr än förut; att. sedan de 50 arrendeåren år 1817 upphört, fisket blifvit pä särskilde tider för kronans räkning, såsom andra krono-lisken, utarrenderadt, och sednast frän och med år 1841. slutande med år 1855, emot ett årligt arrende af 120 tunnor strömming, samt att ifrågavarande fiske är ibland dem, sorn jemlikt Rikets Ständers beslut vid sednaste riksmöte, förklarats skola för kronans räkning bibehållas och enligt förut gällande föreskrifter utarrenderas.
Detta, med hvad mera handlingarne innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande; och som de uti Pehr Mattssons förevarande motion framställde yrkanden redan hufvudsakligen blifvit pä sätt ofvan förmäles, i domstolsväg pröfvade och af Kongl. Majit genom Dess Högsta domstol uti Nådig dom den 20 December 1853 ogillade, samt Utskottet för sin del anser betänkligt föreslå att upphäfva verkan af berörda Nådiga dom, synnerligen som nu andra skäl icke blifvit förebragte, än de af Kongl. Majit i Nåder skärskådade, finner Utskottet sig böra till ifrågavarande motion afstyrka Rikets Ständers bifall..
M en då upplyst är. att Nätra och Själevads socknemän från äldre tider af Trysunda fiske varit i oqvald besittning intill år 1700, då fisket utan socknemännens bevislig» medgifvande är vordet för kronans räkning utarrenderadt, äfvensom att begagnandet af nämnda fiske är för soeknemännen i och för deras ekonomiska förkofran af synnerlig vigt, får, på grund häraf och öfrige förekomne bevekande omständigheter, Utskottet föreslå, att Rikets Ständer mätte uti allåtande underdånig skrifvelse meddela, att de för deras del medgifva, att Nätra och Själevads socknemän må ega att till skatte lösa fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill hörande skär, holmar och fiskevatten, med underdånig anhållan derjemte, att, för den händelse Kongl. Majit kunde finna godt i Nåder bifalla hvad sålunda blifvit af Rikets Ständer beslutadt, och soeknemännen, häröfver hörde, dertill förklarat sig villige, men alla de för skatteköpets tillvägabringande nödige åtgärder icke medhunnes, innan fisket, hvaraf det nuvarande arrendet med år 1855> Stats-UlsUottets Utlåtande, N:o 94. löpte till ända, ånyo borde på arrende utbjudas, Kongl.
Majit då täcktes anbefalla, att detta utbjudande måtte ske endast för någon kortare tid, på det icke, i annat fall, dymedelst hinder för skatte-köpets verkställande kunde uppstå.
Stockholm den 10 April 1854"
Reser v al i o ner: lid den sednare punkten: o - af herrar ron Troil, S. G,, Björnstjerna, /.
M. och Åsbrinck, C. G. N:o 95.
Alik. till Exp.-Utsk. den 12 April 1854, kl. 3 e. m. > ('Hatande, i anledning af liongl.
Maj :ts Nådiga Proposition anga en di: erforderliga medel för bellöfrandes undsättning i missväxtår.
Med hänsigt till de medel Rikets Ständer under sistförflutna riksdag anvisade och åt Kongl. Majit öfverlemnade, för att användas till behöfvande* undsättning vid inträffande missväxt eller eljest felslagen skörd, och under erinra* om angelägenheten att äfven för den kommande tiden bereda erforderliga Slats-U/sko/te/s l'/låtande, N:o 95. 7 model till afvärjande och lindrande af den nöd och förlägenhet
x som inom en eller liera orter kunde af felslagna eiler förstörda sädesskördar föranledas; har Kongl. Majit, genom Nådig Proposition af den 1C November sistlidet är (införd under N:o 11 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-ståndens Protokoller) gilvit
Pikets nu församlade Ständer tillkänna, att, under de sednaste åren, rikets flesta landskap i allmänhet varit hugnade af någorlunda tillräckliga skördar, så att landets behof af spanmål såsom födoämne sannolikt kunnat genom dem hufvudsakligen fyllas, derest icke bränvinsbränningen medtagit en betydlig del af spanmåls-tillgången inom de sädesrikaste orterne; — men härigenom hade priserne uppstegrats och invånarne i de provinser, der missväxt eller felslagen skörd inträffat. mångenstädes blifvit urständsatte att, utan statens mellankomst, förskaffa sig erforderligt bröd och utsädeskorn.
Derför hade, under åren 1851 och 1852, samt den före högstberörda Propositions utlåtande förflutna delen af år 1853, utaf undsättnings-medlen utgilvits såsom lån 377,050 ridr och utan återbetalning, yskyldighet 34.950 ridr.
Oaktadt dessa utbetalningar, hade likväl behållningen af ifrågavarande medel, genom verkställda liqvider för dylika län, samt tull-afgilter för utländsk spanmål, under samma tid ansenligen ökat sig, och uppgick sagde behållning, i medlet af sistlidne November månad, till en i rundt tal beräknad summa af ej mindre än 1.480,000 ridr, förutom hvad i afbetalningar ä erhållna undsätthings-lån ytterligare kunde inflyta.
Vid sådant förhållande och under yttrande af den förhoppning, att under tiden intill nästkommande riksdag sä betydliga understöd ej skola erfordras, att ju icke ett större öfverskott utaf omfönnälde model bör uppkomma, har Kongl.
Majit föreslagit, att 700,000 ridr häraf mätte af Rikets nu församlade Ständer disponeras såsom ytterligare tillgång för bestridande af de nödvändiga stöts—utgifter, om hvilka Kongl. Majit under denna riksdag till Rikets Ständer a fl ä tit Nådig Proposition.
Derjemte och' enär lämpligheten af de undsättnings-anstalter. som blifvit vidtagne till följd af Rikets Ständers, vid de sednaste riksdagarna, härom meddelade beslut, ådagalagts under den redan förflutna tiden, har Kongl. Majit föreslagit, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med samma beslut, mätte till Kongl. Majits fortfarande disposition för behöfvandes undsättning vid inträffande missväxt öfverlemna dels den, efter afdrag af förenämnde 700.000 ridr, återstående behållning af härtill förut anvisade medel, dels de tullafgifter för utländsk spanmål, som, från och med nästa års början och så länge de i sådant hänseende dä gällande tullbestämmclser blefve oförändrade, kornrne att inflyta: — och (huru Kongl.
Majit, beträffande dessa medels användande, ansåg de af Rikets sednast församlade Ständer fastställda, hittills följda grunder, kunna bibehållas, samt fördenskull föreslagit desammas fortsatta tillämpning, har Kongl. Majit dock, i betraktande deraf, att omständigheter lätt kunde inträffa, då en summa af 50,000 ridr till understöd utan återbetalningsskyldighet blefve otillräcklig, funnit sig föranlåten 8 Slain-Utsko/fe/s Utlåtande, Ni o 95. föreslå, att -denna samina matte fördubblas, och att således ett belopp af högst 100,000 r:dr mätte frän och med innevarande är under tiden för nästa statsreglering fä begagnas till undsättning åt sädane behöfvande, som saknade tillfälle att sjelfve förskaffa sig arbete och af egna tillgångar icke kunde återgälda dem tilldelade undsättningsanslag.
Stats-Utskottet, till hvars utlåtande denna Nådiga Proposition blifvit remitterad, har jemväl tagit kännedom örn Kongl.
Stats-kontorets deruti åberopade berättelse, angående ej mindre de till undsättningar anvisade och begagnade medel än fortgången af f. <1. allmänna magasinsfondens utredning: och har Utskottet, såsom fortsättning af och tillägg till de upplysningar härom, hvilka förekomma i sednaste riksdags »Stats-Utskotts, angående förevarande ämne under N:o 101 afgifna, utlåtande, ansett sig böra meddela Rikets.
Ständer följande, dels från bilagorna till nämnde berättelse hemtade och dels på särskildt begärda och erhållna uppgifter grundade, upplysningar rörande nu ifrågavarande medel samt deraf, emot eller utan återbetalningsskyldighct, beviljade undsättnings-lån.
Vid slutet af år 1850 utgjorde undsättningsfondernes kontanta behållning 5ö,043: 32. — till Riksgälds-kontoret öfverlemnade och der <lå inneståen de medel , • 590,500: — — utestående fordringar för erhållna undsättnings-lån . . . 346,856: 3. 5. samt den, under år 1850 influtna, men först under år 1851 nämnde fond godtgjorda spanmälstull 130,058: 27. — tillsammans R:dr 1,120.458: 14. 5.
Vid sistlidet eller 1853 års slut egde denna fond åter en kontant, i Rikets Ständers Bank innestående, behållning af . . ... . 81,998: 22.
3. samt ett i Riksgälds-kontoret depone radt belopp af 1,222,821: 5. — och skulle fondens, i länen utestående, fordringar vid sistnämnde tidpunkt utgöra 529,694: 34. 5. 1,834,514: 13. 8.
Då au härtill lägges den fonden för sistlidet år tillkommande spanmälstull, utgörande utom hvad under
December månad kan hafva influtit för strandad och då förtullad spanmål 179,058: 12. — så uppkommer en sammanräknad tillgång af 2,013,572: 25. 8.
Således S/af*-Ufskottets VHå/ande, \:o 95.
9 Således har undsättnings-fonden under åren 1851.
1852 och 1853 vunnit en förökning af ej mindre än Hulr 893.114: 11. 3. eller af ” *10,275: 28.
3. utöfver de beviljade och utestående undsättnings-lånens härunder okade belopp: och utgjorde, med tillägg af sistlidet års spanmålstull, men utan beräkning af föreskriina afbetalningar å dessa län, de till ytterligare undsättningar disponibla medel vid innevarande års början R:dr 1,483,877: 39.
3. aren samt 1845 till och med 1853, i De under eller missvexter •sammans hvaraf, utom sådana mindre undsättningar, hagelskador beviljade följd af felslagna skördar undsättningar hafva utgjort till.
. R:dr 2.135,281: 13. 5. som för hela länet under året icke uppgått till 1,000 r:dr, tilldelats Upsala läns innev 1846, 1850 och 1853 Stochholms läns under åren 1845 och 1846 Nyköpings läns under åren 1846 och 1853 . . Östergöthlands läns under åren 1845 och 1846 . (lott/ands läns under åren 1845, 1846 och 1847 Halmar läns under åren 1845, 1846, 1847, 1848 och 1853 ....*.
Blekinge läns under åren 1847 och 1853 .
Jönköpings läns under åren 1847, 1849 och Kronobergs läns under åren 1846, 1847, och 1853 Christianstads läns tinder åren 1847, 1849, och 1853 Hallands läns under åren 1846, 1847, 1852 1853 Götheborgs och Bohus läns under åren 1847, och 1852 Elfsbor mare 1852 1852 1852 och 1851 lans under åren 1847 och 1852 Skaraborgs läns under är 1847 .
}Fvrmlands läns under åren 1847.
1851 och 1852 IVcsLcrds hins under åren 1845, 1846. och 1853 Stora Kopparbergs läns under åren 1848, 1850, 1851 och 1852 .
Gefleborgs läns under åren 1845, oell 1852 ........
Bi/u lill l\.
SL Prut. 1853 § 1854. 1849, 1850, 1849, 1852 1845, 1846. 1846, 1851 R:dr under åren 1845. 344,000: — — 336,666: 32. — 54,150: — — 41.550: — — 88.466: 32. — 100,965: 57.345: 50'316: 40,000: i. 32. 21.006: 12. 137.700: 59,300 88,000 40,600 50,466: 32. 275.118: 36. » 55,750: 28,266: 32. 4 Somt. 1 Afd. 34 Höft. 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 9ö.
Wcster-Norrian ds läns innevånare under åren 1851 och 1852 1850, Rrdr 20,300: — Jemtlands läns under åren 1846, 1849, 1851 och 1852 1850, n 97,700: — Westerbottens läns under åren 1847, 1850, och 1852 ..... 1851 n 96.883: 16. samt Norrbottens läns under åren 1848, och 1851 1849 y) 45.500:
Under hvart och ett af ofvannämnde uppgått till följande belopp, nemligen: under år 1845 till R:dr 616,716: 32. 9 år, hafva dessa undsättningar 1846 1847 1848 1849 1850 1-851 1852 1853 499,366: 32. 391.937: 16. 12,877: 32. 51,650: ' — 85.766: 32. 160,479: 22. 213,672: 44. 102.813: 43.
—. deraf utan återbetalnings-skyldighet beviljats .
R:dr 30.000: — — 1. 4. 16.300: — 3.654: — 166: 32. 5.050: — 22.433: 16.. 15.166: 32. 16.633: 16. 9.845: 7. Summa R:dr 2,135,281: 13. o. R:dr 119.249: 7. 4. eller i medeltal under hvarje år till R:dr 23,7,253: 22. 10. hvaraf de utan återbetalnings-skyldighet beviljade undsättningarnes årliga medelbelopp utgjort . . R:dr 13,249: 43. 6.
Enligt den i sednaste Stats-Utskotts förut åberopade Utlåtande, sid. 2—-3, meddelade uppgift å influtna tullafgifter för spannmål,, sorn från utrikes orter blifvit införd, uppgingo dessa afgifter under åren 1844 — 1849 till ett sammanlagdt belopp af ........
R:dr 3,20,021: 39- — Under de sedermera förflutna åren hafva enahanda tullafgifter utgjort:
R:dr 130,058: 27. — .... » 383,679: 39. — . . . . »• 368,641: 14. — år 1850 » 1851 » 1852 .
. och ;> 1853, utom hvad för strandad och förtullad spanmål underDecember månad samma år möjligen influtit . . . . .. 179,058: 12..
— E:dr 1,061,437:' 14..
Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 95.
11 utgörande alltså dessa tullafgifter under de sednast förflutna 10 åren tillsammans R:dr 1,381.459: 35. —• eller i medeltal ärligen » 138,145: 46. 8.
Beträffande de, till följd af missvexter eller hagelskador beviljade och utbekomna lån, derå afbetalningarne, jemlikt nu gällande stadganden, äfven ingå till undsättningsfonden och hvilka afbetalningar följaktligen bereda tillgång till nya undsättningar, så uppgifves i en af bilagorna till Kongl. Stats-konto rets ofvan omförmälda berättelse, att dessa låns återstående belopp utgjorde vid slutet af sistlidet års lista hälft: inom Upsala län 866: 32. — på Gottland 161: 1. 9. inom Kalmar län 600: — — 55 Jönkopings län . 14,133: 16. — 55 Kronobergs län 4.511: 0. 4. n Christianstads län 666.- 32. — n '
Hallands län 30,300: — — n Götheborgs- och Bohus län . 16.979: 35. 1. 55 Elfsborgs län 17,766: 32. — n Wermlands län . . 24,463: 17. 11. 55 Westerns län 1,000: — — 55 Stora Kopparbergs län 45,235: 2. 10. 55 Gefleborgs län ........ 12,985: 17. 6. n Wester-Norr lands län 13.383: 10. 7. ■55 Jemtlands län 32,643: 18. — • 55 Westerbottens län 93,394: 7. 9. 55 Norrbottens län 182,223: 16. — Summa R:dr 491,313: 4. 9.