Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å den skiljaktighet, som emellan de tre öfriga Riks-Ståndens beslut förefinnes, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln att med Preste- och BorgareStånden förena sig örn antagande at Utskottets förslag, enligt hvilket böterna i förevarande lagrum skulle för andra gången utgöra högst 120 R:dr.
För den händelse denna inbjudning icke antages, lärer frågan böra genom omröstning i Förstärkt Bevillnings-Utskott afgöras; och får Utskottet för sådant fall föreslå följande Y oteringspropasitioii:
Den som, i enlighet med Sammansatta Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Preste- och Borgare-Stånden godkända förslag, vill att 1 mom. i 45 § af Förordningen, angående vilkoren för försäljning af bränvin m. m., skall hafva följande lydelse: »Idkar någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin å annat ställe, än dertill uppgifvet är, eller tillåter den, som icke är till utskänkning berättigad, att, då han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, något af det sålda på försäljningsstället förtäres, eller afhemtas i mindre belopp än han är berättigad att föryttra, eller förbryter sig den, som till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom. 1 eller 2, § 28 mom. 2 eller 4, eller § 31; bote första gången från och med 30 till och med 60 R:dr, samt andra gången från 60 till och med 120 R:dr, och vare dessutom andra gången sin minuthandels- eller utskänkningsrätt förlustig.
Lag samma vare, om den, som till utskänkning af bränvin är berättigad, ©fverträder förbud, meddeladt i enlighet med § 28 mom. 3»; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej. kommer, med oförändrad lydelse för detta moment i öfrigt, bötesbeloppet 120 R:dr att, i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns beslut, förhöjas till 200 R:dr.
Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utsk. Memorial J/S 10. 7 N:o 10.
x Memorial, i anledning af Riks-Stdndens skiljaktiga beslut angående vilkoren för bränvins tillverkning.
Vid behandling af Utskottets Utlåtande N:o 7, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 1, angående vilkoren för bränvins tillverkning, hafva, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, Riks-Stånden i nedan omförmälda hänseenden stadnat i olika beslut; och får Utskottet nu i afseende derå afgifva yttrande. §§ 20 och 22 (18 i förslaget).
Med afslag å Utskottets till Preste- och Borgare-Stånden gjorda inbjudning att med Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet förena sig i antagande af Utskottets förslag derom, att nuvarande stadgande angående förhöjd afgift för den del af öfverskottstillverkningen, som med mer än en tiondedel öfverstiger det belopp, hvarför anmälan skett, måtte ur författningen utgå, har Preste-Ståndet vidblifvit sitt i frågan förut fattade beslut om berörda stadgandes bibehållande samt Borgare-Ståndet i öfverensstämmelse med sistnämnda mening fattat beslut.
Då alltså två Stånd stadnat emot två och vid sådant förhållande denna fråga, såsom varande af bevillnings natur, måste genom omröstning i Förstärkt Bevillningsutskott afgöras, får Utskottet föreslå följande Voteringsproposition:
Den som, i enlighet med Sammansatta Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända för - 8 Sammans. Bevilln., Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk.
Banko-Utskottets Utlåtande N:o 38.
15 bokföras endast till antal och summa, dock hvarje valör särskildt; och iakttages att sedlar, som tid efter annan i Bankens kassor inkomma och icke befinnas förslitna, skola till utvexling åter begagnas och således icke annulleras samt i räkenskaperna afföras förr, än de, i följd af nötning, äro till vidare gångbarhet bland allmänheten otjenliga.
Sedlarne underskrifvas af tvänne Bankens tjenstemän och hållas på förhand färdiga, för att kunna genast och utan omgång till allmänheten utvexlas.
O O Morn. 4.
Af Bankens nuvarande sedlar, nemligen: å 32 sk. banko, alt inlösas med { R.dr silfvert l R:dr R:mt. ä 2 R:dr „ „ ,, f „ „
„ , „
Och kommer hvad angående de nuvarande sedlarnes bokföring är stadgadt att äfven hädanefter tjena lill efterrättelse, så att Sedlarne från och med 16 R.dr 32 sk. till och med 500 R:dr efter stycketal med nummer och dalum, men de öfriga sedlarne endast till antal och summa, dock hvarje valör särskildt, i Bankens räkenskaper upptagas; § 129 skulle från Banko-regleinentet uteslutas.
De i §§ 125 och 126 intagna föreskrifter, angående grunderna för inlösen i Banken af förslitna och bristfälliga sedlar, har Utskottet ansett påkalla dels någon ändring i redaktionen, dels det tillägg, att åt
Fullmäktige öfverlemnas att bestämma de grunder, som vid inlösen af de blifvande sedlarne å riksdaler riksmynt skola tjena till efterrättelse, på sätt af följande förslag iubemtas: '17:0. Moni. 4.
I afseende på granskningen af förslitna och bristfälliga sedlar från och med 8 skilfingar lill och med 3 R:dr pä ojdrgadt papper, komma följande allmänna grunder alt fortfarande tjena lill efterrättelse, nemligen: a) att en sedel antingen till fulla värdet antages eller ock helt och hållet kasseras; b) att den fjerdedel nedantill åt höger, hvarå namnteckningarne befinnas, och hvilken, genom olikheten i fina trycket, ensam för sig utvisar sedelns rätta valör, inlöses, då denna fjerdedel är fullständig och sammanhängande, utan afseende å de stycken af andra sedlar,' sorn må vara vidfogade; hvaremot IG Banko-Utskottets Utlåtande N:o 38. c) att om på denna fjerdedel antingen båda namnen eller fina trycket saknas, eller om delar af någotdera eller af dem alla blifvit från det qvarvarande skiljda ocb icke kunna loreles, sedeln likväl ar intösningsbar, såvida dä det öfriga af sedeln eller åtminstone det återstående af dess nedra hälft ar belt ocb ballet sammanhängande ; d) att deremot sådana hopfogade ofullständiga bitar, af hvilka ingendera för sig är intösningsbar, ej kunna genom blotta sammanklistringen vinna ett eljest saknadt värde, ulan ovilkorligen mäste kasseras. Mow. 2.
Vid inlösen af sedlar å järt/ad t papper, stiillda i Banka, förfares enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 5 Mars 1836. Mom. 3.
Grunderna för inlösen af sedlar å Riksdaler Riksmynt bestämmas af Fullmäktige.
Frågor om inlösen af sådana sedlar, hvilka genom olyckshändelser blifvit så stympade och skadade, alt denna inlösen beror icke af sedlarnes granskning, utan på undersökning ocb pröfning af särskilda skäl ocb omständigheter, hänskjutas lill afgörande af Banko-Utskottet.
Jemte det Utskottet, vid granskning af nästföljande §§ 127 och 128, rörande försl i Ina sedlars utbyte genom särskildt antagne vexlings-förrättare i landsorterna och vid Låne-konloren, funnit sådana förändringar ocb tillägg i föreskrifterna härom vara af nöden, som äro en följd af beslutet om prägling af sillvermynt å 10, 25 och 50 öre samt utgifvande från Banken af sedlar å 1 och 5 R:dr R:mt, har Utskottet ansett att, sedan förnämligast genom de s. k. skillings-sedlarnes indragning och mindre silfvermynts spridande i rörelsen, i förening med lättade kommunikalions-austalter, behofvet att i landsorten utbyta försliIna sedlar numera blifvit minskadt, beloppet af de förskott, Banken till vexlings-förrättare utlemnar, kan skäligen nedsättas från 5,000 R:dr B:ko lill 5,000 R:mt för hvarje län; att vexlings-provisionen, som af Banken godlgöres med en half procent utom för Götheborgs och Bohus län, der den sedan längre lid tillbaka utgått med procent, bör, enär giltigt skäl alt bibehålla en högre vexlings-provision för ett enda iän, enligt Utskottets tanke, icke förefinnes, bestämmas lika för samtliga länen till en half procent å de summor, som ulvexlas, samt att sista punkten i § 127, innehållande, ali "den, till befrämjande afförslitna småsedlars utbyte i landsorterna, genom Kongl. "Maj:ts Nådiga Bref lili Dess ocb Rikets Stals-kontor den 22 Maj 1819, vidtagna annstalt kommer än vidare att fortfara”, bör uteslutas från Banko-reglementet, dit denna punkt icke synes böra.
Med iakttagande häraf skulle de föreskrifter, som komma att svara mot §§ 127 och 128, erhålla denna lydelse: 18:o.
Moni. i.
För invexling i lan dsorlen af sedlar från och med 8 sk. till och med 3
R:dr på ofärgadt papper samt förslitna sedlar dels å 32 sk. ocb 2 R:dr B:ko på färgadt papper och dels å 1 ocb 5 R:dr R:mt i utbyte mot silfverinynt å 10, 25 och 50 öre samt sedlar å 1 och 5 R:dr R:mt, godtgör Banken procent å Ranko-(Jtskottets Utlåtande N-.o ok. 17 de summor, hvilka genom Läns-styrelserna, mot ställd behörig säkerhet, såsom förskott reqvireras och sedermera behörigen redovisas; kommande förskottet, som för hvarje särskildt län i ett för allt ej får öfverstiga 5,000 R:dr R:mt, att lampas efter ortens och rörelsens behof, med rättighet för vederbörande ali, sedan minst hälften af erhållet förskott blifvit redovisadt, från Banken utbekomma ytterligare förskott inom det medgilna beloppet, äfvensom att, enligt Kongl.
Maj.ts, uppå Rikets Ständers anhållan, i Nåder meddelade tillåtelse, för vexlings-inedlens fram- och återsändande njuta porlofrihet under den kontroll emot missbruk, som Kongl. General-Post-styrelsen eger föreskrifva.
Vexlings-medlen skola omedelbart från och till Banken insändas; och ega Fullmäktige att lill den person, som af dem utses för att besörja vexlings medlens afsändning och öfriga med denna rörelse förenade göromål, anvisa något lämpligt arfvode, hvars belopp Fullmäktige, med fästadt afseende å göromälens mängd, hafva att ärligen bestämma.
Q. Vid Läne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby besörjes ofvanberörde invexling och utbyte i enlighet nied de föreskrifter, som af Fullmäktige meddelas.
Slutligen får Utskottet meddela, alt de i § 131 mom. 1, § 132, § 134 mom.
1 och § 135 i Banko upptagne summor blifvit i efterföljande förslag utförda i Riksmynt till motsvarande belopp, utom hvad angar dels minimum för insättningar och ut tag å 5:te klassens räkningar i Deposilions-aidelningen, hvilket är vordet från 100 R:dr B: k o till 100 R:dr Bunt lörminskadl, dels det för försummelse att inom vederbörlig tid kollationera depositions-räkning i Banken stadgade bötes-ansvar, 25 R:drB:ko, som blifvit lill 30 R:dr Runt nedsatt, och dels de i taxan öfver afgiflerna för depositions-hvalfvets begagnande utförda belopp, 6 och 4 sk. banko, af hvilka det förra upptagits till 20 och det sednare lill 12 öre; och torde, i händelse dessa förändringar af Rikets Ständer gillas, förenämnde §§ och moni. få lyda som följer: 10:o. (§ 131) Mom. 4.
A räkning, tillhörande 5:te klassen, får icke insättas eller uttagas mindre belopp hvarje gång, än 100 R:dr R;mt. 20: o. Såsom folii-afgift erlägges Sex R:dr R:mt för hvarje folium i debet om 40 rader af den löpande räkningen; dock blifver den minsta äfgiften, som för hvarje år beräknas, 30 R:dr Runt, motsvarande 5 folier. 21:0. Mom. 1.
Den assignant, som försummar alt sednast vid Januari månads utgång hafva sin räkning för det tilländalupna året med Bankens bok behörigen kollationerad, vare förfallen till 30 R:dr R:mt böter, hvilka fördelas på lika sätt, som i afseende på fördelningen af böter för öfver-assignering är stadgadt.
Prof. 1856 å 1851. 6 Sami. 1 Jfd. 18 Höft. 3 18 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 38. 22:o.
Banken må, så vidt lägligt är och utrymme dertill inom Banken gifves, under försegling af inlernuaren, till förvar emottaga paketer eller annan flyttbar egendom, utan att om innehållet undfå uppgift och utan ansvarighet å Bankens sida för oförvållad skada eller tillfällig olycka; skolande till Banken erläggas följande, i förhållande lill det nedsalta godsets rymd och den tid del i Bankens förvar mileslätt, bestämda afgift, nemligen efter månad räknadt: för depositum af lj kubikfot eller derunder .
Bunt — 50 öre. för depositum derutöfver till och med 4 å kubikfot: l:a kubikfoten — 50 „ hvardera af de öfriga ,, — 25 „ för depositum derutöfver till och med 8 å 8£ kubikfot: första 4 kubikfot „ t: 25 „ hvardera al de öfriga „ — 20 „ för depositum derutöfver lill hvad storlek som helst: första 8 kubikfot 2: — „ hvardera af de öfriga „ — 12 „ (§ 135 i öfrigt oförändrad.)
Reservation: af Herr Mannerskantz, C. A.: "Emot Utskottets nu afgifna Betänkande, mäste jag i tvänne afseenden anmäla min reservation.
För det första anser jag att den redaktion, som Utskottet gifvit åt mom. b och c af § 114, icke står i full öfverensstämmelse med dea fria dispositionsrätt öfver Handels och Närings-diskont-fondernas medel vid de särskilda Diskont-verken, som enligt Betänkandet N:o 37 blifvit föreslagen att lemnäs åt dessa verks direktioner, och att derföre rättare hade varit att gifva åt nämnda mom. följande lydelse: b) indraga någon del af nyssnämnda fond. c) indraga hela denna fond, jemte större eller mindre del af Allmänna Diskontfonden; egande Fullmäktige etc.
För det andra anser jag, att Utskottet icke hade bordt föreslå, att den del af Bankens reserv-fond, som ej blifvit lill låne- och kreditiv-förlag anvisad, skulle ifrån Bankens sedelstock afräknas.
Denna del af reserv-fonden ligger inne under Bankens Bariko-CItskotlets Memorial N:0 39.
19 eget förvar i dess kassa, och kan icke nian föregående beslut af Banko-fullmäktige äler i rörelsen utsläppas, och i stället alt först inräknas i Bankens utelöpande sedelstock och sedan derifrån åter afräknas, borde den derföre aldrig inräknas i denna sedelstock, och behöfde då icke heller derifrån afräknas.
För den föreslagna onödiga omgången ger man Bankens invecklade bokförings-methoder skulden — men jag är förvissad om endast Rikets Ständer behaga föreskrifva, att den enklare och riktigare utvägen skall begagnas, kan delta också lätt ske utan någon rubbning af grunderne för Bankens gamla beräknings- ocb konlrollrrings-methoder i öfrigt.
Och blott derigenom, alt densamma i en enda summa på ett ställe blir upptagen, kan en klar öfversigt vinnas öfver hela behållningen inom den verkliga reserv-fonden, som, efter min upplatlning, just hör illgöras af del belopp, hvarmed Bankens antingen redan utelöpande, eller ännu innestående, men för rörelsen i hvad stund som helst tillhandahållna och disponibla sedelstock understiger det maximum af 20 millioner, som för denna sedelstock blifvit bestämdt; ocb hvilken kontanta reserverade fond Banko-fullmäklige, efter egen pröfning af befintliga förhållanden, med afseende till så väl Bankens egen säkerhet och fördel, som lill penninge-ställningen i allmänhet inom landet, skulle ega att än öka och än minska, genom begagnande af de medel ocb utvägar, som för sådant ändamål, enligt Betänkandet N:o 37, af Fullmäktige få användas.” Alik. lill Exp.-Ulsk. den 26 Juni 1857, kl. 5 e. in. Memorial, i fråga om åtgärder till undvikande af penn in ge-rem issel • med posterne emellan Stockholm och. de orter, der Banken har Lane-kontor, m. m.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer, med bifall till Banko-Utskottets i Utlåtandet N:o 32 gjorda hemställan, beslutat, att, till undvikande af penninge-försändningar med posterna emellan Stockholm och de orter, hvarest Rikets Ständers Bank har Låne-kontor, sådana åtgärder borde vidtagas, hvarigenom det skulle stå en hvar öppet, att i Banken samt Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby insätta pen - 20 Banko-Utskottets Memorial N:o 39. ningar alt lyftas ä uppgifven orl, samt derjemte åt Banko-fullmäktige uppdragit att söka med Privat- och Filial-banker träffa öfverenskommelse derom, att penningeremisser emellan de orter, der sådane Banker äro eller varda inrättade samt hufvudstaden och de orter, hvarest Rikets Ständers Bank har Låne-konlor, måtte kunna i möjligaste måtto undvikas och genom anvisningar de särskilda Bankerna och Lönekontoren emellan ersättas, så, och efter det Fullmäktige, under den 19 Juli 1855 fastställt de för verkställighet af beslutet i hvad detsamma afsåg anvisningars utfärdande emellan Banken och Låne-kontoren, nödiga ansedda föreskrifter och förordnat, alt den nya rörelsen skulle med den 1 derpäföljde Oktober vidtaga, hafva Fullmäktige, uti till Utskottet algifvet memorial, dels redogjort för sältet huru denna anstalt blifvit begagnad och till hvilket resultat densamma ledt, och dels meddelat yttrande rörande lämpligheten af anvisnings-rörelsens ifrågaställa utsträckning till Privat- och Filialbanker.
1 förstnämnda hänseende är hufvudsakligen vordet anfördi: alt, då tillfället alt undfå anvisning å Banken och dess Låne-kontor mycket begagnats vid Låne-kontoren, särdeles vid det i Götheborg, hade deremot ganska få och till jemförelsevis ringa belopp härstädes uttagit anvisningar å Låne-konleren, hvaraf inträffat all, vid de sednare, stora behållningar tillhörande Banken uppkommit, hvilka behållningar måst genom särskilda lägenheter derifrån afhemlas: att, om än denna rörelse visat den jemnhet, att behållningen å ena eller andra stället varit ringa, i hvilket läll det vore obestridligt, att någon vinst af densamma för det allmänna uppstått, det icke hurde lemnäs utan uppmärksamhet, att, sä länge Låne-kontoren invexla gamla sedlar mot nya sedlar och silfvermynt, penninge-remisser emellan Banken och Låne-kontoren icke kunna undvikas, samt att någon utveckling af rörelse-kapitalets verksamhet icke genom ifrågavarande rörelse uppstode, enär nu gällande föreskrifter innefatta bestämdt förbud mot användande i låne- eller kreditiv-rörelse af de penningar, som mot erhållande af anvisning i Banken eller Låne-kontoren insättas, samt det med Riks-bankens skyldighet att upprätthålla myntvärdet ingalunda vore förenligt att gifva åt sedelstocken den utsträckning, hvartill begagnandet i omförmälda rörelse af dylika medel skulle föranleda; af hvilka omständigheter, i förening med den genom postremiss-rörelsen Banken hittills orsakade dryga förvallnings-kostnad, Fullmäktige hemlat stöd för det förklarande, att, enligt deras öfvertygelse, den på grund af 1 momentet i Banko-reglementets 29 § inrättade anstalt till undvikande af penninge-försändningar med posterna emellan Slockholm och de orter, hvarest Banken har Låne-kontor, icke uppfyller det dermed alsedda ändamål.
Vid öfvervägande häraf har Utskottet visserligen icke lemna! utan uppmärksamhet vigten af de betänkligheter, Fullmäktige emot ifrågavarande anstalts bibehållande anfört.
Men, med afseende å de många fördelar, densamma obestridligen bör bereda det allmänna, såsom affärs-rörelsens underlättande och i främsta rummet förminskning af den skada och förlust, som tillskyndas håde det allmänna och den enskilde genom Eoströfverier, så, och ehuru den i Banken inrättade portremiss-anstalt hittills ej synes afva ledt till åsyftadt resultat, torde det likväl, å andra sidan, äfven böra lagas i betraktande, all sedan dess införande ännu ej Ivänue år förflutit och att en under sä kort tid vunnen erfarenhet icke innefattar tillräcklig anledning att, endast af den orsak att anstalten för Banken medfört jemförelsevis stora utgifter, alldeles förkasta hvad så nyligen åstadkommits för beredande af allmänt gagn och nytta.
Fasthéllre håller Utskottet före, alt den kostnad, Banken genom postremiss-rörelsen fått vidkännas, bör för framtiden kunna nedsättas genom rörelsens ordnande på ett mera lämpligt och ändamålsenligt sätt.
Sålunda och då hufvudsakliga skälen till de gjorda anmärkningarne hem - Banko-Utskottels Memorial N:o 39. 21 lats från Bankens ringa inkomst af meranämnda anstalt samt från äfvenlyrel af och utgifterna lör indragningen af de vid Låne-kontoren uppkomna behållningar, torde först och främst den i 29 § mom. 1 litt. b af Banko-reglementet stadgade afgift af 4 sk. för hvarje l,000:de R:dr Banko, hvarigenom, enligt hvad Fullmäktige upplyst, icke ens kostnaden för porto och telegraf-depecher blifvit ersatt, böra förhöjas, åtminstone till 10 öre för hvarje l,0()0:de R:dr Biksini/nt, hvilket belopp ingalunda kan vara för högt beräknadt, särdeles om dermed jemföres den assurans-afgilt, som, jemlikt Kongl. Förordningen den IG Februari 1849, erlägges till Post-kassan för bref, som älgå under öppen rekommendation, utgörande 1 sk. för hvarje l()0:de R.dr.
Och hvad vidare angår det anmärkta missförhållandet, att medel hopats pä ett ställe, medan på del andra insättningar till ringa belopp egt rum, så har Utskottet trott detsamma lämpligast kunna undanrödja, om postremiss-rörelsen jemväl anlitades af allmänna verk, inrättningar och myndigheter, såsom Kongl. Stats-konloret, Krigs-kollegium m. 11., hvadan dessa verk torde böra vid penninge-remisser betjena sig af sådana anvisningar, hvarom här är fråga och hvilka borde dem meddelas utan erläggande af någon afgift.
Denna förmån utgör, enligt Utskottets tanke, ett nödigt vilkor för anvisningarnes begagnande af de verk, sorn kostnadsfritt med posterna försända penningar, och den obetydliga uppoffring, Banken i följd deraf finge vidkännas, blefve sannolikt åter godtgjord genom den större jemnhet rörelsen, medelst en sådan utsträckning, otvifvelaktig! komme att vinna.
Med anledning häraf hemställer Utskottet vördsamt, att i Banko-reglementet följande föreskrifter måtte intagas, nemligen:
Till undvikande af penninge-försändningar med posterna emellan Stockholm och de orter, hvarest Banken har Låne-kontor, ege en hvar alt i Rikets Ständers Bank samt Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, insätta penningar att lyftas å uppgifven ort; börande härvid hufvudsakligen iakttagas: a) Ofver insättning, som får verkställas å alla summor från och med 100 R.dr Riksmynt, utfärdas anvisning, innehållande att N. N.
Bank (Låne-kontor) af N. N. emotlagil 00
R:dr 00 öre, att hos N. N. Bank (Låne-kontor) emot qvitto å anvisningen, vid anfordran, utbetalas lill N, N. eller den ban dertill i sitt ställe befullmäktigar. b) För hvarje anvisning å summor, understigande 2.000 R:dr Riksmynt, betalar insättaren 10 öre och för summor, uppgående till 2,000 R:dr och derutöfver, likaledes 10 öre för hvarje fullt l,000:de-tal R:dr.
Från afgifts erläggande befrias allmänna verk, inrättningar och myndigheter, som ega fribrefsrätt. c) Anvisning skall med först afgående post adviseras det verk, hvarå den är ställd, med skyldighet derjemte för Lånekontoren att, öfver dem emellan utfärdade anvisningar, samtidigt insända advis till Rikets Ständers Bank. (l) Ofver denna rörelse i sin helhet föres i Rikets Ständers Bank sammanfattad och fortgående räkenskap. e) De penningar, som för ifrågavarande ändamål insättas i Rikets Ständers Bank och derunder lydande Låne-kontor, få icke, under något vilkor, i läne- eller kreditiv-rörelse användas. f) Om, vid någoldera Låne-kontoret, det insalta beloppet uppgår till större summa, än som erfordras för infriande af de 22 Banko-Utskottets Memorial N:o 59. å Kontoret utställda invisningar, åligge det Fullmäktige all sådana medel derifrån till Bikels Ständers Bank infordra; med Fullmäktige leornad rätt att kunna, der så nödigt anses, tillåta vederbörande Låne-kontors-Direklion, att, vid afsändning af Rikets Ständers Banks sedlar, desamma makulera genom derå med trycksvärta anbragla ord: ”Inlöst vid Låne-kontoret i N. N.’" t/) Derest å någotdera af Låne-kontoren anvisningar varda utställda lill belopp, ölverstigande det, hvartill de bos Läne-kontor gjorda insättningar uppgå, sä ega Låne-kontoren att, för liqvidens verkställande, utgifva assignationer å Rikets Ständers Bank; gällande härvid till efterrättelse hvad som i afseende på Länekontorens assignering i öfrigt är ellar varder stadgadt. h) I händelse de i Rikets Ständers Bank insalta medel skulle, vid något tillfälle, vara otillräckliga för infriandet af antingen de å Banken utställda anvisningar eller de af Låne-kontoren utfärdade assignationer, må Fullmäktige, genom anordning å Låneafdelningen, begagna förskott, hvilket genast, då tillgången sådant medgifver, lill Låne-afdelningen återbetalas.
I sammanhang härmed tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj: t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder anbefalla de i Stockholm och städerne, hvarest Rikets Ständers Bank har Lånekontor, befintliga allmänna verk och inrättningar samt myndigheter, som ega fribrefsrätt, att, derest sådant utan olägenhet kan ske, vid penninge-försändningar dessa orter emellan, begagna af Banken eller dess Låne-kontor utfärdade anvisningar, hvilka komma att, utan särskild afgift, hållas ofvanbemälda verk, inrättningar och myndigheter tillhanda.