Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län byggde fartyg varit medgifven under 5 år ifrån första utgåendet, mätte utsträckas äfven till sådane fartyg, som, efter samma lids förlopp, blifvit inom nämnde Län byggde.
I anseende till de inom dessa
Län ofta inträffande missväxtår, finna Utskotten det vara angeläget, att genom serskilda åtgärder underlätta handeln med desse orters ymniga tillgångar af skogseflecterj och alt uppmuntra invånarne att, medelst skeppsbyggeri, sjöfart och handel, bereda sig nya utvägar till en bergning, som, i anseende lill climalets hårdhet och ombyllighet, icke kan med säkerhet af åkerbruket påräknas; och få Utskotten af denna anledning tillstyrka: att Rikets Stander måtte hos Kongl. l\Iaj:t i underdånighet anhålla, att en lika frihet från utförsel-tull och skepps-umgälder, som blifvit beviljad för de Norr- och Westerbottens
Län inora 1838 års slut byggda fartyg, måtte medgifva» äfven för dem, som efter berörde tid och intill slutet af år i843, blifvit eller blifva inom dessa tvänne
Län byggde, för de första 5 åren efter dessa fartygs utgående; dock alt restitution af redan erlagde Tull-afgifter och skepps-umgalder härvid icke bör ifrågakomma.
Hvad dernäst vidkommer frågan, att alla för skepps utrustning nödige inventarier och effecter mätte få lill nämnde
Län tullfritt införas; sä, enär skeppsbyggeriet utgör ett yrke, som idkas i de fleste delar af Riket, och Utskotten icke anse billigt, att visse Län njuta, framför de andre, det företräde af tullfrihet vid sådane inventariers oell effecters införande, som af motionären blifvit yrkadt, så få Utskotten tillstyrka, att frågan härom måtte förfalla.
Angående det i 3:dje punden väckta förslag, få Utskotten, jemte åberopande af det Betänkande, N:o 96, som Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet afgifvit, i fråga om elen s. k. landlmanna-seglalionen, förklaia, att Utskotten, för sin del, icke finna sig böra tillstyrka någon utvidgning i den, genom Kongl. Förordningen; den 11 Februari 1832, landtman tillagde seglalions-frihet..
Vidkommande härefter det i \:dé punkten förekommande förslagom: förhyrning af manskap lill besättningar å fartyg, så enär Utskotten anse 12 Stats-sami Allm. Besa.- och Ekon.-Utsloltens Utlåtande, A7:o 88. sig icke böra, i anledning af motionärens framställning, afgifva något förslag, som skulle åsyfta minskning uti de controller, som redan äro stadgade genom de i afseende å sjömäns förhyrning gällande föreskrifter, få Utskotten tillstyrka, att motionen i denna del måtte förfalla.
Om de uti 5:te punkten vidrörde så kallade fribref för å utrikesort gående fartyg, har Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet meddelat serskildt Betänkande, N:o 96 och 1 15, hvilka Utskotten här åberopa.
Hvad slutligen beträffar förslaget uti 6:le punkten, att, så framt andre Provincer, efter redan gjorda motioner, hugnades med Stats-bidrag till de inre communicationernes förbättrande, m. m., "Westerbottens
Län äfven måtte deraf blifva delagtigt, så få Utskotten tillkännagifva, att Stats-Utskottet i sitt Betänkande N:o 354, örn den extra Stals-regleringen, redan utlåtit sig, i frågan om bidrag af Staten till sådane företag, dem motionären åsyftat; hvarföre Utskotten, till besvarande af hvad motionären i denna punkt anfört, endast få hänvisa till Stats-Utskoltels omförmäkle Betänkande.
STOCKHOLM, Kortgl. Ordem-Bohtrjckerict, 1840.
Besv,- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, N\o 89, 1 rS:o 89.
Auk. till Exp. Utsi:, den 28 Not., kl. 6 e. m.
Bettini;ande, angående ansluVer för en förbättrad långvård, genom, ombyggnad eller förändrad inredning af långelseme samt i detta afseende ifrågaställde Stats anslag.
Majit har, uti Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, äskat ett extra anslag af 270,000
R:dr, alt successive, i mön af behofvet, utgå för Läns-fängelsernes ombyggnad eller förbättring ecb deras förseende med celler; hvarjemte i samma ämne motioner äro väckte:
Inom Ridderskap et och Adeln: af Herr Sandelhjelm, P, att, för nölig utvidgning af Läns-häktet i Wenersborg, Rikets Ständer matie dels bevilja, att det nära berörde häkte belägna förra Krono-llageri och Magazinshuset, som för närvarande är utby rd t till enskild man, med kort uppsägningstid, måtte få lill Fängelsebyggnad upplåtas, dels anslå en summa af omkring 35,000 R:dr, alt användas till nämnde byggnads inredande med celler för brottslingars förvarande; af Herr Friherre Sprengtporten, J. IV., att S*tals-Utskoltet måtte utreda och till Rikets Ständer framställa, om och under hvad villkor det så kallade Lilla Mynthusets tomt, med derå uppförde byggnader, må antingen genom köp elier byte kunna upplåtas till Stockholms stad, i anseende dertill, att denna tomt är den enda tjenliga, hvarå staden, efter UnderDomslolarnes nyligen lillvägabragta sammanslagning till en Domstol, som är förlagd lill Rådhuset, kau anlägga nya, högst behötliga, ransakningshäktet!, samt att Utskottet derjemte, i händelse öfverlåtelse» tillstyrkes, ville taga i belraglau le, huruvida det för verkställigheten anser nödvändigt, att Stockholms stad må, emot billig ränta och någon bestämd årlig afbetalning, erhålla ett lån af Statsverket i ändamål att påskynda denna för Riket och Stockholm lika vigtiga fängelse-byggnads uppförande; af Herr Grefve Taube, G. J., som bufvudsakligen anfört, ”ali, förde öfver liand tagande brottens molverkande, och för att underlätta införandet af en ny, på mildare och rigtigare grunder stödd, Brotlmåls-lagstiflning, det vore af högsta behof påkailadt, att fängelser inrättas efter det Bih. till R.
4 Sami. 2 Afd. 20 Haft. 1 Stats-, Lag- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Ulskotlens Betänkande, IV:o 89. så kallade Penitentiair-systemet, bygd t på principen af afskiljande och arbete, i hvilket afseende blifvit inom andra Stater följde Iväune serskilda mellinder, den Auburuska, grundad på fångarnes afskiljande från hvarannan om natten samt lystnad och gemensamt tvångsarbete om dagen, och den Pensylvanska, åsyftande fångarnes absoluta enslighet eller fullkomliga afskiljande från och ovetenhet af hvarandra både dag och natt samt frivilligt arbete jemte religieus, moralisk och manuel undervisning; och har motionären, med afseende på den så väl i Norra Amerika, sorn inom flere
Europeiska länder vunna erfarenhet om det senare systemets företräde framfor det förra, föreslagit, att Rikets Ständer mätte anslå nödige medel till uppförande af ett straff- och förhältrings-fängelse efter det
Pensylvanska systemet för den dass af brottslingar, om hvilka man kan göra sig något verkligt hopp, att de kunna förbättras; hvaremot de öfrige invetererade missdåd arne borde förvisas till fästning, såsom det enda i ig tiga förra Tingsstället för sådaue, äfvensom att Stats- och Läns-häklena och i allmänhet hvarje blifvande straff-fängelse malte organiseras i samma anda; af Herr af Grubbens, N. IV-, att Gottska Sandön matie på Statens bekostnad till Corrections-Inrätlning inköpas; i anledning af hvilken motion Herr Grefve Taube hemställt, att det fängelse, sorn kunde komma t fråga att å nämnde ö anläggas, måtte inrättas efter Pensylvania-systemet,, samt bifogat ett kostnad s-förslag-, enligt hvilket, för ett sådant fängelses uppbyggande och fullkomliga iordningsätlande, skulle erfordras 969,938 R:dr, deruti inberäknade 30,000 R:dr för hamnbyggnad vid ön; af Herr Cederschöld, R.
Theofron, hvilken framställt angelägen hel erlaf fängelsebyggnadernas förbättring och en mera grannlaga fångvård äfven för öfrigt, samt under förutsättning, att dertill erfordras eli vidsträcktare bidrag, än del, som genom vanlig bevillnings-taxering kan åstadkommas, föreslagit till detta ändamål en serskild afgift för försäljning och förbrukning af spirituösa drycker.
Inom P reste-Ståndet: af Herr Prosten Lalin, att fångar, som äro under tilltal viri Härads» Ratt, må under ransakningsliden förblifva i Härads-fängelset och icke derifrån försändas förr, än första Domen öfver dem blifvit fälld.
Inom Borgare-Ståndet: af Herr IVijk, att nödigt anslag måtte anvisas till uppförande i Götheborg eller någon dervid närbelägen ort af ett Correelionshus, tillräckligt stort för denna landsorts behof.
Stats-, Lag.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N\o 89. 3 af Herr Ekholm, som föreslagit: l:o att, efter en af vederbörande JCmbelsmy mlighet eller sakkunnige personer uppgjord oell af Kongl.
Maj:t godkänd plan, al a Läns-fängelsér i Riket måtte undergå lämplig ombyggnad eller {brandling, sä alt alla förbrytare, hvilka der kunna komma att inrymmas, må inneslutas i serskilde rum; 2:o att likaledes serskilde ransakningshäktet! med celler må, i de större stiiderne, samt för Residensstiidorne förbindas med Läns-iängelserne, och för de mindre släderne förenas med kringliggande landsbygds ransakningshäkte, utan hinder af 26 Gap. 4 § Byggninga-Balken, som föijagtligen bör undergå lämplig förändring; 3:o att å landet det blifver inbyggare i domsaga, beslående af lieie Härader, obetaget att förena sig om gemensamt ransaknings-häkte, eiler också, der omsländigbelerne så medgifva, derom sammansätta sig med närbeläget
Härad af annan domsaga; hvilket häkte äfven borde på förrberörde -sätt inrättas; att Kongl.
Majit ville på tjenlig ort låta uppföra ett allmänt blifvit för viss tid till fästningsarbete eller fastnings-straff dömde, derunder likväl icke iubegripne sa kallade Slatsfångar, samt alt hvad allmänna Lagen eller serskilde Författningar föreskrifva om sådane brottslingars förvarande å fästning, således upphäfves, och att ett sådant straff-fängelse äfven bör inredas efter cellelar-systemel, helst under beständigt afskiljande fångarne emellan, samt dervid de förbättringar iagttagas, sorn åtski 1 lige främmande
Länders erfarenhet gifver viri handen; 5:o att noggrannare val må hädanefter göras af de föreståndare och den vakt-beljening, som vid ifråga varande häkten må användas samt ökade löneförtnoner, efter beställningarnes vigt och ansvar, föijagtligen tillslås; 6:o att Slats-Utskottel måtte anvisa erforderliga Stals-medel till beredande af dessa anstalters successiva uppbyggande och inredning; likväl med afseende å hvarje orts skyldighet och förmåga att i mer eller mindre nion härtill bidraga samt användbarheten af äldre fängelse-inrättningar eller tillgångar, sorn igenom deras försäljning förr eller senare må kunna inbringas; och 7lo att Kongl.
Majit måtte i Nåder fastställa ett, med ledning af senare tiders erfarenhet, upprälladt reglemente för disciplinen och arbetsordningen inom hvarje straffanstalt samt i öfrigt iagllaga alla nödiga mått oell steg till omedelbar verkställighet häraf; af Herr Hallström, som föreslagit: att fångar, sorn undergå ransakning vid Under-Rätter å landet, måga qvarstanna i Häradshäkte, intilldess lörsta Domstolen öfver dem dömt, och således icke under det de bero på ransakning lill länshäkte insändas; 4 Stats-, Lag- samt Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N'.o 89, af Herr Bagge, att bestraffning nied enkelt fängelse må få verkställas i Härads- eller Stadshäkte, samt alt i sistnämnde häkte jemväl må verkställas bestraffning med fängelse vid vatten och bröd for personer,^som antingen äro i släderne boende eller der föröfvat brott; Inom Bonde-Ståndet: af Lars Rasmusson från Bobus Län, att Häradshäklen måtte utvidgas lill erforderligt utrymme, åtminstone så, att de innefatta 3 arreslrum och ett vaktrum, samt fångurue, under det de bero på ransakning vid HäradsRält, förblifva i dessa Inikten, intilldess första
Domstolens utslag öfver dem är gifvet; hvarjemte motionären föreslagit ombyggnad af Länsfängel»erne så, att hvarje fånge kunde der förvaras i serskildt runi; af Erik Marmén från Upsala Liin, alt, som det skulle leda till minskning af kostnaden för byggnad och underhäll af Häradsbäkte, om de finge uppföras under samma tak, som Tingshuset, 26 Cap. 4§ ByggniugaBalken måtte sålunda förklaras, att Huradsboarne må vara obetaget att anstalta om fängelse-byggnader, på sätt dem lämpligast synes för fångarnes förvarande vid Tingsstället; af Håkan Nilsson från Christianstads Län, alt medel måtte anvisas lill ombyggnad af härads- och sladsfängelser, så alt dessa kunde inredas lill förvarande af ransaknings-fångar, utan att de behöfde lill läns-häktet förflyttas, äfvensom att Staten måtte för framtiden öfvertaga underhållet af förstnämnde fängelse-byggnader; af Petter Mårtensson från Jönköpings Län och Henrik Hansson från Elfsborgs
Län, hvilka hvar för sig likaledes föreslagit en sådan inredning af härads- och stads-luiklen, att ransaknings-fångar kunna der förvaras, intilldess de af första domstol blifvit dömde.
Genom serskilde remisser från de respective Riks-Siånden, hafva Utskotten hvart för sig emottagit en del af de bär åberopade motionerne, och då de alla i sitt hufvudsaklig! syfte omfatta samma angelägenhet, hafva Utskotten gemensamt företagit dem till behandling.
Det är kändt och ådagalagdt, att brottens antal årligen stigit och fång-personalen har, under de senaste åren, ökats i en progression, som mäste väcka det allvarligaste bekymmer.
Statens kostnader för fångarnes vård och underhåll mångdubblas, under det anfallen emot personliga och egendoms-säkerheten icke allenast fortfara, utan visa en allt mer och mer utbildad förslagenhet och en djerfhet, som trotsar snart sagdt hvarje vaksamhet och motstånd.
De verkande orsakerne till delta beklagliga och oro - Slats-, Lag- samt Allm, Be sv,- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N:o 89. 5 ande sam hällson cl a äro mångahanda.
— Flere af dem och de djupaste rotfästade äro otvifvelagtigt att tillräkna förhållanden, hvilka måste motverkas genom en förbättrad broltmåls-lagsliflning och sorgfälligare anstalter att befordra sann religiositet, allmän moralisk och intellecluel bildning och utvidgad ekonomisk verksamhet samt deraf följande större välstånd inom landet; men en djupt ingripande orsak igenfinnes äfven i sältet, huru de brottslige behandlas, sedan de blifvit föremål för åtal och bestraffning, o*h det är härom, som det nu tillkommer Utskotten att utlåta sig.
Till följd ■ f de flesta nu befintlige häktens inskränkta utrymme eller felagliga inredning, har det varit och är en nödvändighet alt i samma rum inspärra ett större antal fångar, dervid det ofia måste inträffa, alt den ännu oförvun»e, den endast för försvarslös häktade, det missvårdade barnet och den, som endast har att afsitta ett obetydligt bötesbelopp, sammanblandas med förhärdade brottslingar och redan dömde missgerningsman.
Det är icke nog, att derigenom störes den sjelfbesinning, hvaråt runsakuings- och strafftiden borde vara uteslutande egnad.
Ännu förderfligare är den, under sådana förhållanden, oundvikliga vexelveikan af lastfulla efterdömen och brottsliga läror, hvarigenom, inom fängelset, vanarten sprides och utbildas, i förening med skickligheten att begå nya brott och gäcka bemödandet för brottslighetens upptäckande, samt förbindelser knytas emellan fångarne, som på sådant sätt, då de återkomma på fri fot, blifva ännu mera vådliga för allmänna säkerheten.
Dessutom måste det erkännas, att hvarje häktad eger en fordran af samhället, att, så länge han är oförvunnen till brott, icke underkastas förnedringen att vistas tillsammans med dömde förbrytare, eller blottslälias för faran att, genom umgänget med dem, moraliskt förderfvas.
Det är på sådane grunder, som Utskotten anse sig böra på det högsta instämma uti den af Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition antydde och af flere motionärer framställde åsigten, att personer, som i häkte inmanas, böra, så vidt möjligt är, uti serskilde rum förvaras, örn icke serskilde omständigheter föranleda, att annorlunda föi hålles.
Vid ordnandet af fängelse-anstalterna i sin helhet, bör det visserligen icke förbises, att en ny broltmåls-lagstiftning, efter dertill redan ularbetadt förslag, är alt snart förvänta, emedan dessa anstalter böra lämpas efter de straffbestämmelser, som den nya lagstiftningen kommer att innehålla; men det för handen varande behofvet af skyndsamma åtgärder^ för att hämma brottens tillväxt, medgifver icke, att, under det denna lagstiftning afbidas, omsorgen för fängelsernas förbättring lemnäs å sido, och fn allvarligt ingripande åtgärd i della afseende måste dessutom betragta* 8 Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skol tens Betänkande , N:o 89. såsom en nödvändig förberedelse för möjligheten ali införa elt straffsystem, sorn öfverensslämmer med närvarande lids foi bål landen.
Del är vid Länshäktena, som de omförmiilde olägenlielerne af fånevärdens närvarande skick isynnerhet påkalla skyndsam förändring.
Dessa häkten äro på en gång st raff-fänge
Iser för ringare förbrytelser, sami förvaringsställen för ransaknings-långar, bysalte personer oell dem, hvilka såsom försvarslöse anhållas.
Mångfallden af olika ejva
Ii (lee ra de fångar är således här störst, och då de ofia ulga till ålskiljda och aflägsna orter, hl i 1 ver det inom häktet bibringade moraliska förderfvet genom dem på det farligast* salt kringspi idL.
Dessutom visar sig i allmänhet fångarnas antal, i förhållande lili utrymmet i Länshäktena, vida större än vid andra häkten, och det har ingalunda varit ovanligt, att fång-personalen lili hälften, och ända till dubbelt, öfversligil del antal, som varit på räknadt att der kunna intagas.
Den trängsel, som sålunda inträffat, har nödvändigt masi verka högst menligt på helsotillståndet, och det finnes exempel, ali antalet af elem, Sorn med döden afgå It inom Länshäkte, varit dubbelt slötre, än bland tångarne å fästning.
Till upplysning om förhållandet emellan utrymmet och fång-personalen i Länshäktena under de senaste fem åren, fa 1.
Iskotten bifoga en af Styrelsen löi Fängeiserne och A rbets-irn ätt niugai ne i lliket de tom lern nåd uppgift, hvaraf visat sig, att, så vida hvarje fånge skall kunna föl varas i serskildt rum, erfordras, då fång-personalen an (ages blifva så stor, sorn elen hittills vanligen varit, ungefärligen 2000 c
Iler för alla Länen sammanräknad!, . Ehuru Utskotten icke äro i tillfälle all med någon noggranhet upp* gifva byggnads-koslnaden, hvilken heror af de olika pris å byggnadsämnen och arbeten i olika orter, jemte mångå andra föihållanden, sorn nu omöjligen kunna utredas, anse Utskotten, enligt skedi öfverslag, alt denna kostnad katr beräknas till ungefärligen CA156 R:dr 32 sk. för hvarje cell, deraf uppenbart visar sig, all de af Kongl. Majit äskade 270,000 R:dr icke på långt när blifva tiliiäcklige för förändringens tillvägabringande, så vidsträckt och fulländad, som Utskotten förutsett; n;en så vida en föränd ring af Stads- och IJäruds-häklen tillika åstad kommes, så, all dessa häkten hufvudsakligen kunna påräknas för fångarncs förvarande under' ransakningstiden, och då dessutom i det uppgifne fång-antalet äro inbegripne bysatt# personer, för hvilka enskilda rum icke kunna erfordras, karr byggnaden för Länshäktena göras mindre vidsträckt, äfven med förutsättning, att de, mera; än hittills skett, begagnas lill straff-fängelser; hvarjemte den uppgifna Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Klon.-Ut skot t ens Betänkande , N.o 89.
K kostnaden torde kunna minskas genom begagnande af redan befintliga byggnader, i den iner eller mindre nion, de finnas användbara; ocb med afseende härå, synes det för behofvet erforderliga anslaget kunna för närvarande inskränkas till 900,000 Ridr, ehuru Utskotten anse, att förbättringen bör utsträckas till alla Länen och till vägabringas efter ett, för alla dessa häkten gemensamt antaget, fullständigt system.
Utskotten anse sig således böra tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl.
Majits disposition skulle ett extra Stals-anslag af 900,000 R:dr, alt, under loppet af nästföljande fyra år, successivt användas till Länshäktenas ombyggnad och förseende med celler, lill det antal och den storlek, som för hvarje serskildt Län af Kongl. Majit må pröfvas erforderligt, I sammanhang hvarmed, Utskotten jemväl föreslå; att Rikets Ständer mätte medgifva, att, för beredande af tillgång å tjenliga localer för dessa häktens anläggande, de* de förut begagnade ej pröfvas tillräckliga eller för ändamålet lämplige, Kongl.
Majit må ega, till Länshäktenas utvidgande eller ombyggnad, disponera Staten tillhörige, för andra ändamål icke erforderliga, tomter och byggnader, eller, om tillgång dertill icke finnes, genom köp eller byte med enskilde eller corporationer sådan tillgång bereda; att den kostnad, som erfordras, så vid i delta afseende, som för anskaffande af de nya inventarier, hvilka, till följd af häktenas nybyggnad, blifva erforderliga, må anses inbegripen under ansiags-summan, och Kongl. Majit å 8lde Hufvudtitelns anslag för fångars vård och underhåll må anvisa den aflöning, som Kongl. Majit piöfvar böra ega rum, utöfver hvad å Stat redan finnes uppförd t, intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer komma i tillfälle att anvisa löner på Stat; dock att den tillökta aflöningen vid hvarje häkte icke vidtager, förr än sedan häktet blifvit ombygdt och i sammanhang dermed en ny ordning derstädes införd.
Då den ordning vid fångvården, som åsyftas med den nu föreslagna anstalten, synes medgifva, att Länshäkten användas till straff-fängelser me ra vidsträckt, än hittills skett, hvilket ofia skulle leda till besparing af transport-kostnader och en mera ändamålsenlig verkställighet af straffe», föreslå Utskotten, 8 Slats-j Lag- samt Allm. Besy.- och Elon.-Tils lott ens Betänkande , N',o 89. att, genom serskild Förordning stadgas, att brottslingar., sot», enligt allmän Lag eller serskildt Förlåt!»ingar, äro underkastade iäsluings-slralf eller arbete å fästning på högst a år, må, sedan Läns-fängelserne blifvit i n» föreslagen ordning förändrade, der undergå sådant slralf-fängelse, så vidt utrymmet det medgilver; »ten, som den .fång-behandling, som bär är ifrågasatt, icke bör utsträcka* till personer, som äro for skuld bysatte, hemställa Utskotten, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, vid Läns-fängelseines förändrade inredning, serskilda rum afsäUas och inredas för bysatte personer, lämpade elller den behandling, som i afseende på dem bör iugllagas.
Om Härads-)läkten stadgar väl Lagen i 36 Cap. 4 §•
T3yggninga-Balken, att byggnaden skall af Häradet bekostas; men denna förbindelse torde få anses vara fullgjord, då fängelset är tillräckligt för fångat nes förvarande och icke kunna utsträckas derhän, att Häraderne böra vidkännas d* betydligt ökade kostnader, som blifva förenade med den nu åsyftade anstalten för en mera grannlaga fång-behandling, såsom en för hela Rikets väl nödvändig ansedd lörbätliing uti fångelsernes organisation, hvars verkställande, för alt kunna med drift och enhet samt ändamålsenligt utföras, ej annorlunda än i elt sammanhang bör företagas.
Ulskotten anse icke eller lämpligt, att menigheteine, äfven 0111 de kunde lagligen dertill förpligtas, blifva belastade med en byggnads-skyldighet, som blefve »otydligt kostsammare, än den hittills ifrågakomna, helst fortfarandet af den deni åliggande underhålls-skyldigheten, äfvensom inventariers anskaffande och fång-bevakningens aflönande vid de utvidgade fängelserne i alla fall kommer aLL för dem medföra ökade kostnader.
Ulskolten anse sig derföre böra antaga den grundsats, att dessa häktens ombyggnad och inredning till oeller bör af allmänna medel bekostas; men sorn Härads-fängelsernas blifvande antal, och de ställen, der de böra anläggas, beror af de bestämmelser, som vid pröfning af nya Lag-förslaget kunna antagas, i anledning af deri föreslagen förändring af hvad hitintills är stadgadt om sammanträdesställen för Under-Domstolar på landet, äfvensom det på den förväntade nya Brottmåls-lagstiftningen ankommer, huruvida dessa häkten böra i någon nion såsom straff-fängelser begagnas, hvilket Utskotten, med afseende > ll.iradshäklenas närvarande beskaffenhet och fåtaligheien af den der anställde - Stats-j Lag- samt Allm.
Besv,- och Ekon.-ljtshotlens Betänkande j N\o 89. 9 ställde bevaknings-personalen, anse icke nu kunna ega rum, på sätt en del motionärer föreslagit; och derförutom erfordras en närmare utredning, i afseende på dessa häktens närvarande antal och beskaffenhet, antalet af fångar, sorn hittills varit i hvarje af deni förvarade, och i hvad moa flere menigheler kunna sig om ett gemensamt häkte förena; så hemställa Utskotten: att Rikets Ständer hos Kongl.