Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter öfvervägande af de oskiljaktiga omständigheter, som, enligt hvad StatsRåds-Protocollen upplysa, verkat till förbud mot export af djurs ben och dispence för utförsel af aska, linner Utskottet den häremot, i ning sakna fullgiltig grund.
Den i i6:de puncten anmärkta rådgifvande åtgärden till nedläggande af Ju> stitiae-Cancellerens mot KrigsCollegium anstälda åtal, hvilken dock ej på sätt Herr Grefve Horn uppgifvit, lemnats i Handelsoch Finance-Expeditionen, utan vid föredragning af KrigsÄrenden den 12 September 1822, har Utskottet ansett påkalla anmälan hos Riksens Ständer, enligt 107 §.
RegeringsFormen, hvadan alltså Utskottet härutinnan åberopar sitt slutliga betänkande.
I anledning af I7:de puncten, angåde citfärdadt Circulaire till Landshöfdingarne, med befallning att inom
Länen bereda medel och utvägar för Djurläkare#
Bihang tUl R. S. Pro t. 3'dje Sami, jp j46 Constitutions Utskottets Betänkandem aflöning, kan, efter Utskottets tanka, icke ens något tvifvelsmål framställas om nyttan af en anstalt, till hvars befrämjande dessutom Landshöfdingarna förständigats, icke att vidtaga directa mesurer, men blott att uppgifva förslag.
Upptagandet och behandlingen i Ecclesiastik-Expeditionen, af frågan om framlidne BruksPatron Ebersteins testamentariska disposition till en Schole-inrättning i Norrköping, har Utskottet funnit påfordra det tillkännagifvande hos Riksens Ständer, jemlikt 107 Jf. RegeringsFormen, hvars detailler och motiv Utskottet skall, i dess allmänna betänkande, närmare utveckla.
Sorn, enligt hvad Protocollen öfver KrigsÄrenden upplysa, det till reparation af Lyckeby
Qvarnar beviljade förskott, af 11,000 R:dr, redan blifvit MagazinsFonden ersatt, medelst kostnadens uppförande på Örlogsflottans nybyggnads- och underhållsstater för 1820, 1821 och 1822, till en tredjedel hvartdera året, lärer, efter Utskottets förmenande, den i 20 de puncten uppgifna anmärknings-anledning försvinna.
Protocollen öfver Kammar - Ärenden för den 27 Maji 1819 och den it Januarii J820 utvisar väl att, för reparation af Ta - Constitutions-Utskottets Betänkanden. 147 ken å Kongl. Slottet och H. K. H. Prinsessans Palats, befallning, dels till RiksMarskalken, dels till Öfver-Intendenten af« gått, om utlemnande af inalles icke 90, men 80 Skeppund koppar af det under Magazins-Directionens vård befintliga förråd; men då tillika, jemlikt Protocollet för den 21 December 1820, godtgörandet af dessa förskott beror på skeende liqvid med Magazins-lnrättningen, anser Utskottet den i 2i:sta puncten innefattade Anmärkning icke leda till någon ansvars-påföljd.
Med hänsyn till 22, 23 och 24 puncterne, får Utskottet vördsamligen åberopa dess utlåtande öfver Stats-Utskottets
Anmärkningar mot användandet af Tullfrihets - afgifter till Hufvudstadens fattigare Invånares förseende med groft bröd, och af genom krutförsäljning å Utrikes ort influtna medel.
I 25:te puncten anniärkes, att emot Riksens Ständers föreskrift, Enkor bibehållits vid deras Mäns å Indragnings-Staten innehafda Pensioner; men detta ämne, såsom af Stats Utskottet handlagdt och utredt påkallar ej någon Constitutions-Utskottets åtgärd.
Å anmärkningen i 2Ö:te puncten mot 148 Constitutions-TJtskottcts Betnnkanden, underlåten föredragning af Riksens Ständers beslut om tryckningen af deras Revisorers Berättelser, kan afseende ej fästas, enär, så vidt Utskottet är veterligt, dessa Berättelser från Trycket utkommit.
Hvad ändtligen beträffar Grefve Horns hemställan, på hvilket sätt Riksens Ständer må vinna upplysning, om orsakerna dertill, att kostnaden för Svenska Postföxingen öfver Danska Staterna, som före Fredstractaten i Kiel utgjort omkring 4»ooo R dr årligen, sedermera något år uppstigit ända till 90,000 R;d, så emedan denna ökade utgift, tydligen härrörande från den, efter Norriges afträdande till Sverige, upphörda reciprociteten, icke utgör och ej heller kan utgöra föremål för någon egentlig anmärkning, har Utskottet icke trott sig tillständigt att, för de äskade underrättelsernas erhållande och meddelande, vidtaga den genom 105 §.
Regerings-Formen och 42 §•
Riksdagsordningen, i särskildta bestämda fall, anvisade utväg.
Stockholm den 51 Maji 1823.
Constitutions•
Utskottets Betänkanden. 149 N o 26.
Ankom den 21 Junii 1823.
Memorial till Riksens Ständer, med förslag till en rättelse af inledningen till nu gällande Tryckfrihets-Förordning.
Dä citationen af 86 §.
RegeringsFormen, införd uti ingressen till TryckfrihetsFörordningen, belinnes i så måtto origtig, att ordet endast emellan sedermera och inför Laglig Domstol uteslutits, samt att näst efter i förväg lagda, orden: af Tryckfrihetslagen ej föreskrifna blifvit i ett sammanhang tillsatta, får, med anledning af gjordt förslag, att §;ens 'verkliga lydelse måtte, utan stympning eller tillägg, återställas, Constitutions-Utskottet, för behandling enligt 56 §.
RegeringsFormen vördsamligen tillstyrka den rättelse och jemkning i ofvannämnde citation, att ordet: endast rtvå der på sin plats återintagas samt orden: af T ryckfrihets Lagen ej föreskrifna, hvilka ej höra till 86 §., men innefatta en nödig bestämmelse af vilkoren för Tryckfrihetens åtnjutande, clauderas, såsom i paranlhes, och med olika styl utmärkas.
Stockholm den 5 Junii 1823. 150 Constitutions-TJtskottets Betänkanden.
Anfcam den 21 Junii 1823.
Memorial, till Riksens Ständer, med föreslående af ett tillägg i 75 §.
Riksdags-Ordningen; Enär i 75 §.
Riksdagsordningen, bland der åberopade RegeringsFormens som innehålla särskildta stadganden, om sättet att bestämma Riksens Ständers beslut, icke linnes införd 56 Jf., hvars sednare moment, föreskrifvande proceduren med Grundlagsfrågor, först vid 1815 års Riksdag tillkom, får, med gillande af gjord Motion, Conslitutions-Utskottet, för behandling enligt Grundlagen, vördsamligen föreslå det tilllägg i ofvanberörda RiksdagsOrdningens 75 §. att i densamma näst efter orden: hvarom i RegeringsFormens, må intagas §. numera 58.
Stockholm den 3 Junii 1823. Constitutions-Utskottets Betänkanden. 151 N:o 28.
AnUom d. 21 Junii 1823.
Präste-Stundet i anledning af dess uterremiss på Utskottets förslag till upphäfvande af 8 mom. 4 §•
Enligt Protocolls-Utdrag af den 15 nästledne Maji har Högvördiga PresteStåndet, me I anmärkningar, sorn förklarats utgöra dess gemensamma tankar, återremitterat Constitutions-Utskottet under den 2 i nyssnämnde månad afgifna förslag till upphäfvande af 8 morn. i 4 §•
Härvid får Utskottet vördsamligen anmäla, att då Tre RiksStånd redan godkänt detta förslag till behandling efter 5,5 §, RegeringsFormen, Utskottet ser sig alldeles ur stånd satt, att sammanjemka meningarna för bibehållandet af momentet modificeradt, med dem för momentets fullkomliga uteslutande.
Om således Högvördiga PresteStåndet icke skulle täckas foga sig efter Resp.
MedStånden, förväntar Utskottet derom benäget svar, för att sedan kunna taga i öfvervägande, huruvida de oförenliga skiljaktigheterna må under - 152 Constitutions- Utskottets Bctänkandcn. ställas Riksens Ständer, för afgörande genom Constitutions-Utskottet förstärkt, hvartill likväl, i ett fall sorn detta Grundlagen icke synes lemna nog nyttig anledning.
Stockholm den lo Junii 1825.
N:o Ankom d. 50 Junii 1Ö23.
Betänkande till Riksens Ständer, i följd af Stats Ruds-Protocollens fulländade granskning.
Inför Riksens HögloJfl.
Ständer får Deras Constitutions-Utskott vördsamligen framlägga de qvarstående resultaten af den Utskottet i 105, 106 och 107 §.§.
Regeringsformen uppdragna allmänna granskning af Konungens Rådgifvares och Föredragandes Ämbets-åtgärder.
Genom en constitutionel författning, törhända ensam i sitt slag, ville Svenska Folket och Dess Representanter fästa ett osvikeligt ljus omkring Konunga Thronen, och förbehöllo sig att vid hvarje Riksdag undersöka, huru vida detta ljus kunde hafva - Constitutions-Utskottets betänkanden, 153 va trutit eller försvagats.
I en sådan pröfningsrätt skalle inbördes förbinda sig sorgfälligheten örn Majestätets glans och den om Nationens frihet, begge oskiljagtiga frän Samfundets sällhet och bestånd, begge lika heliga, lika grannlaga och ömtåliga.
Begge var ock Lagstiftningen omtänkt att vårda genom uppställandet af ansvariga Rådgifvare omkring en magtegande Konung igenom den innerligaste möjliga förening emellan upplysning och kraft, samfälda element till all mensklig storhet, i deras söndring, upphof till förfall och olyckor.
Ständer öfverläto första beredelsen af denna pröfningsrätt åt Deras Constitutions-Utskott, som dymedelst uppsattes i högsta ståndpuncten af medborgerligt förtroende.
Det skall ransaka om sanningens obelrindrade framträde till Thronen, utan att vidröra Högsta Magtens attribut, bedöma rådslagen och vörda besluten; Det skall följa den Constitutionela friheten till hennes yppersta mål, der hon ändtligen bör nedlägga sin krans för Monarkien.
Nuvarande Constitutions-Utskott har nogsamt insett hela vigten af sitt kall.
Lagstiftningen, långsynt i sin hänsyftning, in Bihnng till R.
S, Prbti %:clje Sami. so. 154 Consbibubior.s- ZJbskobbebs bebänkanden. skränkt och sparsam i föreskrifter, lemnade härvid mycket åt tolkningen af Grundlagarnes ordalydelse, likasom med uppsåt, på det tillämpningen måtte inrättas efter tidernas skick.
Fel, förseelser och misstag kunna visa sig i mångfaldiga skepnader:
Graderne af ansvars påföljd äro ganska få: dock naturligen skall deraf alstras en,bekymmersam tväkan i valet emellan efterlåtenhet och obillig stränghet, emellan Principalernes anspråk att erhålla kunskap om Administrationens inre öfverensstämmelse med Grundlagen, och Administrationens, att ej misskännas, ej gifvas till pris för skuggande, fastän obetydliga anklagelser.
Den dubbla ansvarighet Utskottet härutinnan ålegat, är desto större, som Riksens Ständer, i saknad af fullständigt öfvertygande handlingar, icke sällan måste i sina omdömen ledas af förtroendet till deras Committerade; Och det har således varit med den trognaste uppmärksamhet på Grundlagarnes kraf och med den renaste känsla för allmän rättvisa, som
Utskottet sträfvat att åtminstone närma sig till ett mål, så lätt att förfela, men så svårt att uppnå och begränsa.
Säkert skal det icke väcka någon un* a, innat uptäcka miss - och betänksamt Constitutions~ Utskottets betänkcindcn.
155 tag och irringar, hvilka tilläfventyrs undfallit varsamheten i öfverläggningens ögonblick, ibland mängden af sammanstötande ärenden.
Ofta påskyndades besluten af närvarande omständigheter, och stundom utträngde sannolikt sjelfva sakens vigt formaliteternas omgångar.
Styrelsen hade att beräkna det tillkommande.
Utskottet fick, efter en ansenlig tidsrymd, att bedöma det framfarna.
Det har jemväl, ej allenast från granskningen af den siste femåriga Statsförvaltningens handlingar, utan äfven från RiksStåndens Remisser på särskilda motioner, hemtat anledning till flere anmärkningar, och Utskottet tror sig, vid framställandet af de samma, i den mån de funnits grundade, hafva erkännt och följt hufvud-principen i Svenska Statsförfattningen, att Konungen bör uplysas af ansvarige Rådgifvare, samt både Konungen och Nationen upplysas om dem.
Efter behörigt äskande af alla, från sistledne till nu påstående Riksdags början, infpr Konungen i StatsRådet förda Protocoll, hafva till Utskottet blifvit öfverlemnade Protocollen öfver JustitiasÄrenden, från den 29 November 1817 till den 10 Januarii 1823, och öfver GeneralAuditeursÄrenden, från den 5 December 817, 156 Cons titutions,-Utskottets betänkctnclen. till den 5 December 1822; Öfver KrigsÄrenden, . från den 2 December 1817, den 14 Januarii 1823; Öfver KammarÄrenden, från den 25 Novemberf 1817, till den 14 Januarii 1823; Öfver Handels- och Finance-Arenden, från den 29 Novem. 1817, lill den 10 Januarii 1823; samt öfver Ecclesiastique-Ärenden, från den 29 November 1817 till den 9 Januarii 1823, jemte de till Stats-Expeditionernas Protocoll hörande Berednings-acter; hvarförutan, på begäran, Utskottet meddelats de af Hofcancellern i StatsRådet förda Protocoll öfver icke Ministeriela ärenden, och sluteligen, i visst upgifvet ämne, ett Protocoll öfver Commando-mål för Arméen.
Utskottet, omgifvet af dessa, lika skilda som talrika föremål, anser sig icke tillständigt att ens anmäla sådane smärre afsteg från regularisk form, som kunnat förefalla i ärendenas behandling, men ej influtit hvarken på besluten, eller på deras fullbordan.
Lagstiftaren har, vid utstakandet af Utskottets verkningskrets, på samma gång utsträckt den till det stora hela, der allmänt val eller enskild rätt vore i Fråga.
Dess åtgärd blef, enligt klara bokstafven, inskränkt inom yrkandet af två slags ansvar, det ena inför Lagen, det andra inför Opinionen, nemli - Constitutions-Utskottets betänkanden.
157 gen till de alternativ, att antingen, efter 106 §.
Regerinsformen, ställa under tilltal för handlingssätt och rådslag, uppenbart stridande mot samma Grundlags tydliga föreskrift, för tillstyrkta eller ej afstyrkta öfverträdelser deraf och af andra Rikets gällande Lagar, samt för uppsåtligt döljande af någon upplysning, genom hvilken öfverträdelsen kunnat förebyggas, eller och, efter 107 §., hos Riksens Ständer tillkännagifva mot StatsRådets
Ledamöter anmärkt underlåtenhet af Rikets sannskyldiga nytta i rådslagen, om allmänna mått och steg, och mot StatsSecreterarne anmärkt brist på nit, oväld, skicklighet och drift i Ämbetets utöfning.
Förstn. §., sannolikt bestämd , mindre att tillämpas än att varna, mindre att hämna än att betrygga Lagens och Folkets rätt, har Utskottet funnit sig nödsakadt att, ehuru blott i ett enda fall, och mot en enda Ämbetsman, använda ; och Utskottet åberopas härom dess vördsamma Utlåtande af den 26 nästlidne Maji, öfver Statsutskottets anmärkning, rörande mindre Creditivets lyftning och disposition.
Enligt den sednare eller 107 §., har Constitutions-Utskottet, dels på remitterade, dels på inom Utskottet förekommande 158 Constitutions-XJtshottets betcinkanclen. anledningar; mot StatsRådets Ledamöter och vederbörande Föredragande, anmärkt: 1:0
Rådgifvande åtgärderna till de i Kammar-Expeditionen, den 22 Januarii, 28 April och 10 December 1822 fattade beslut om faststäld indragning och förbjuden fortsättning af Dagbladen Argus, Couriren från Stockholm och Argus den Andre.
Med skyldig vördnad för Konungens, genom Tryckfrihets-Lagen förvarade arbitrerande magt i dylika frågor, skulle icke dessmindre Utskottet önskat, att StatsRådet sparsamare tillstyrkt
Konungen begagnandet af denna magt, öfverflödig, der Lagens kraft kunnat med verkan anlitas, och, i vidrig händelse, icke hyllad af allmänna tänkesättet, och aktningen för pubbliciteten.
Utskottet, som icke funnit förenämnde tre
Dagblad vådliga för allmän säkerhet, eller förnärmande personlig rätt, eller af fortfarande smädlig egenskap, har sett sig i denna sin mening till någon del understödt af Föredragandens , Herr Tillförordnade Stats-Secreteraren Danckwarts samt deras Excellencers Herrar Stats-Råden Grefve Skjöldebrands och Grefve Flemmings till Protocollen anförda yttranden, då den förre, vid två tillfällen, pä grundliga skäl, och Deras Excellencer, vid ett bland de - Constituiions-U stkottets betänknnden.
159 samma, i Nådeväg afstyrkt förbudet mot den indragna skriftens vidare utgifning. 2:0 Tillstyrkandet, i Krigs-Expeditionen den 12 September 1822, af det Nådiga förklarande att, sedan, enligt hvad till Kongl. Maj:ts kunskap kommit, KrigsCollegium blifvit af Justitias-CancellersÄmbetet till^ladt för åtgärderna i ett mål rörande med enskild person upprättadt contract om casseradt Gjutgods, men Kgl. Majit, genom det Nådiga beslut, som föranledt åtalet, endast velat lemna klaganden öppet, att till vederbörlig domstol instämma Collegium, med de ersättningspåståenden mot Kongl. Maj:t och Kronan, hvartill han trodde sig befogad, JustitiaeCancellern destomindre bort gifva detta beslut någon annan eller vidsträcktare tydning, som Kongl. Majit hänvist klaganden till Domstol och icke remitterat handlingarna till åtal.
Jemlikt 27 g. RegeringsFormen, åligger Justitiae-Cancellern att vaka öfver rättvisans handhafvande, och beifra fel, som af Domare och Ämbetsmän begås ; och enligt Kongl. Förklaringen den 23 Marfii 18^7, är det enskild part förbjudet att omedelbarligen tilltala någon för fel eller brott i Ämbetet, utan eger parten att derom vän - 160 Constitu.tionS'TJtshottcts Betnnhmi^en. da sig till HofRätten eller Justitiae-Cancellern, hvilka, hvar för sig, tillhör att, sä framt laglig beifran pröfvas nödig, öfverlemna saken åt Actor.
Med eller utan remiss, var det således JustiLias-Cancellerns pligt att bereda klaganden utväg till vinnande af skadestånd ; Detta åter kunde ej annorlunda, än i sammanhang med öfrig ansvarspåföljd, den felande Autoriteten ådömas ; Justities Cancellern, sorn, efter egen förmälan, ansett KrigsCollegium icke hafva iakttagit föreskrifna former eller tillbörligen vårdat Contrahentens rätt, hade redan, mot de i Collegii beslut deltagande Ledamöter, påstått böter och skade-ersättning, så att målet dåmera utageradt, endast hvilade på föredragning i Högsta Domstolen:
Och åtalets nedläggande medförde ögonskenligen, icke allenast ansvarslöshet för ett Domsrätt-egande Ämbetsverk, utan äfven, för enskilda parten, mistningen af den ersättning för liden förlust, som han i laglig väg sökt och påräknat. 5:0 Rådgifvande åtgärden, i Ecclesiastique-Expeditionen den 12 December 1821, till upptagandet och behandlingen af frågan om Brukspatronen Ebersteins testamentariska disposition för en Söndags* Scholae-inrättning i Norrköping.
An - Constitutioris-TJtskottets Betcinkanden. löt Anslaget till berörda Stiftelse utgjorde 11 4 Mantal Säteri Rå-och Rörs-samt Frälsehemman, två Statsegendomar, 18,000 R:dr i fordringar, och den belöpande kostnaden för Scholaehusets uppbyggande af Sten.
En del af Ebersteins Arfvingar hade, medelst instämning till Härads-Rätten, anstalt och derefter vid Lagmans-Rätt, hos HofRätten och i Högsta Domstolen fullföljt klander af Testamentet, men slutligen, till tvistens biläggande, i underdånighet anhållit om Nådig stadfästelse af en förlikning, enligt hvilken de erbjudit, i den testamentariska dispositionens ställe, ett årligt anslag af 200 Tunnor Spannmål, sedermera öka dt till 300 Tunnor, två tredjedelar
Råg och en tredjedel Korn, jemte ett i tjenlikt skick varande Scholae-hus, med tillhörigheter.
Vid föredragningen häraf förklarade, på StatsRådets tillstyrkan, Kongl. Maj;t, att förliknings-projeotet innebar ett ämne, hvarmed Kongl. Maj:t då icke ville sig befatta, men att, enär på testaments-tvisténs utgång berodde, i hvad mån Scholae-inrättningen komme i åtnjutande af det testamenterade, och Kongl. Maj:t, vid betraktande tillika af samma Inrättnings beskaffenhet och föremål, fann den erbjudna årBihung till R. S. Fröt. 3:dje Sami. 2 t I(*2 Constitutions-TJtskottets Betänkayiden. liga afgiften för behofvet fullt tillräcklig och närmast instämmande med Statens fördel, Kongl. Maj:t alltså, i kraft af dess höga rätt att förordna om Undervisningsverket, och följaktligen att antaga eller förkasta de till sådana stiftelser ärnade gåfvor, täcktes, med godkännande af anbudet, stadga, det något vidare af Ebersteinska qvarlåtenskapen icke der utöfver borde till Scholas-lnrättningen användas.
Änskönt
Utskottet tror resultatet i det hela varit nyttigt och förmånligt, kan dock Utskottet icke dölja sin öfvertygelse, om det oformliga i ärendets handläggning och om den våda det i längden skulle för egande rätten medföra, att Domare-Magtens åtgärder inhiberades afExcecutiva Magten, genom en sådan villkorlig, för Lagen alldeles okänd och fremmande procedure, som här funnit rum.
Väl har man, oaktadt förliknings-projectet just innefattade sjelfva gåfve-anbudet, sökt anbringa en viss åtskilnad emellan dem begge, förmedelst det ena bortvisande och det andras antagande, och dermed tillika velat antyda, att den i Eccleciastique-Expeditionen åt förvaltnings-frågan lemnade behandling icke hindrat rättsfrågans ordentliga fortgång och afdömande; men efter Utskottets tanka, ägde dessa frågor så nära gemenskap med Constitutions-TJtskottets Betänkanden.
163 9 hvarandra, att genom den förras afgörande den sednare nödvändigt måste, hvad äfven handt, förfalla :
Med hänsigt föröfrigt till den visserligen mindre adaequata tillämpningen af 107 §.som handlar om rådslag öfver allmänna mått och steg, på de två sist uppgifna anmärknings-puncterna, hvilka beträffa med enskilda mål. får Utskottet vördsamligen förklara, att, då dessa omständigheter hvarken kunnat hänföras under 106 eller bort stadna inom Utskottets Protocoll, någon annan utväg, än den nu begagnade, icke återstått.
A:o Tillstyrkandet af besluten, i Kammar-Expeditionen den 20 Februarii 1821, och den 14 Augusti 1822, om Lant-Räntmästares och Kronofogdars, samt i Handels- och Finance-Expeditionen den 12 Apr. 1820, om Postförvaltares tillsättande genom Kongl. Maj:ts Egna Nådiga Constitutorial.
Tillförene blefvo dessa Upbördsmän förordnade af vederbörande publique myndigheter, under hvilkas öfverinseende de, hvar för sig, äro stälde; Och upphäfvandet af en sådan gammal institution hade förmod ellgen icke bort tillstyrkas, utan er» 164 Constitutions■ Utskottets Betänkanden. kändt behof och utan anförande af motiven, Också befarar Utskottet att den nya författningen skall möjligen leda till en, för Uppbördsverkets säkerhet eftertänklig och äfventyrlig upplösning af det närmare beroende, hvari Uppbördsmännen hittils stålt ... under Controlerande Verken, samt jemväl derhän att Konungen besväras af en mängd Sollicitanter, måhända sökande tjensten blott såsom pension eller l\ådegåfva, och att andre, mer compentente personer utestängas från befordran till sysslor, för hvilka de blifvit egenteligen danade, och, i hoppet om deras ernående, arbetat.
Härtill får Utskottet lägga den reflexion, att hela åtgärden icke synes klart förenlig med bokstafliga tolkningen af 28 Regerings Formen, enär med ’ tjenster, af egenskap att Konungen derå utfärdar fullmagter, ” ej kunna förstås andra än sådana, hvartill Konungen vid tiden af Grundlagens stiftande, befullmägtigat, helst, för bestämmandet af denna egenskap, bruket eller praxis måste tjena till norm, om annars stadgandet ej skal sakna både mening och ändamål.
Vidare har ConstitutionsUtskottet mot nedanbemälde Föredragande, med stöd af X07 $.
Regeringsformen, särskildt anmärkt: Constitutions Utskottets Betänknnden. 165 1:0 Mot Hr StatsSecreteraren för KrigsArendena, Qviding, att sedan, i anledning af anstäldt åtal mot General-Adjutanten för Flottona, inför Riks-Rätt, dennes Ordförande, Herr Presidenten i Svea HofRätt, bland annat begärt nådig föreskrift, hvilken person borde, 1 egenskap af Högste närvarande Befälhafvare för den vid Hufvudstaden förlagda Escadre af Arméens flotta, till RiksRätts-Ledamot kallas, StatsSecreteraren d. 5 Maji 18^8 tillstyrkt och expedierat det Nådiga Rescript, att Amiralen Fiih. v.
Stedingk, ehuru Chef för nämnde Escadre, icke för dåvarande toge befattning med Chefskapet, emedan han tillika vore Chef, med Presidents värdighet, för Förvaltningen af SjöÄrendena, hvilket Verk innehade bland Rikets Collegier, det rum Ami- • ralitets-Collegium förut intagit, och hvadan han i denna egenskap tillhörde RiksRättens Ledamöter, utan fördes, enligt Nådigt förordnande, Högsta Befälet vid Escadren af Contre-Amiralen Cojiet: hvarvid Utskottet erinrat, att svaret blifvit utsträckt till ämnen, dem frågan icke åsyftade, att fastän Herr Amiralen, Friherre von Stedingk, var både verklig och högste tillstädesvarande Befälhafvare för Stockholms Escadre, StatsSecreteraren icke dessmindre, emot ordalydelsen i 102 §.
Regeringsformen, ansett honom tillhöra Riks - i66 Constitutions-TJtsJiOttets Bctänkanden.
Rätten, såsom Chef för Förvaltningen af SjöÄvendena, ett åtminstone till sin benämning, icke bland Collegierna räknadt och icke heller med President försedt Ämbetsverk, samt sålunda beredt den irring, att Styrande Magten i förhand yttrat sig om en RiksRättens Ledamots behörighet, hvilken denna lika med hvarje annan Domstol, sjelf egde att pröfva.
Att dernäst Herr StatsSecreteraren, uti Handbref under den 18 Maji 1820 till en Regements-Chef, på Nådigste befallning, afthållit, att, som Kongl. Maj:t i Nåder beslutit, det Föräldrar och Förmyndare för de ynglingar, hvilka! till surnuineraire Cornetter vid Cavalerie-Regimentena utnämnis des, bord/aflemna skrifelig förbindelse att ' till sönernas eller pupillernas underhåll utbetala 400 R;dr Banco årligen, intilldess de kunde blifva befordrade till motsvarande
Lön på Stat, -Regements