Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1515 af en Ledamot hos Ridderskapet och Ådeln föreslagna redaction vida lämpligare, nemligen att alla utkommande författningar, som tjena såsom lag till allmän efterrättelse, samlas uti ett särskildt arbete, liknande Modées verk, och icke förskingras med de andra dagbladen.
Deremot afstyrker jag visst icke utgifvandet af en tidning, som framställer alla de åtgärder, hvilka regeringen vidtager till folkets väl. 1 ett land, med den vidsträckta och lyckliga tryckfrihet, som Sverige eger, står det hvar och en fritt, att uti en tidning framställa sådane författningar; mea desse utgifvas ej alltid fullständige, utan i utdrag, stympade och utan framställning a£ de motiver, som derföre kunna anföras såsom grunder.
Man väljer ofta dem, som äro tjenlige för en viss afsigt, och förbigår dem, som kunna för allmänheten vara lika så vigtiga, men ej derföre interessera tidningsutgifvarne eller insändaren.
Det är billigt, att
Regeringen eger en organ för kungörandet af dess åtgärder i hela deras fullständighet, der misstydning ej kan ega rum, der allmänheten blir fullt upplyst om
Regeringens goda afsigter för folkets väl, och om hvad detta ännu har att önska eller fordra; med ett ord, en officiel tidning, som kunde innehålla allt hvad efter hvarje föredragning kan synas tjenligt att komma till allmänhetens kunskap, således äfven 15*4 Besv- och Ekon.
Betankanden. alla da resolutioner, aliade ekonomiska anstalter, alla de åtgärder till verkställighet af Riksens Högloft.
Ständers Beslut, som Regeringen vidtager och utfärdar.
Planett för en sådan tidning synes mig böra vara den, hvilken HofCancelleren redan år 1817 för Hans Maj;t Konungen uppgifvit och framställt.”
Ex Frotocollo. A. Fryxell, N;o 218.
Antom den 27 Nov. 1323, Riksens Högloft.
Ständers Förstärkta Allmänna Besvärs- oell EkonomiUtskotts Memorial, angående frågan om sättet till expra roteringsskyldighetens utgörande* Sedan, under öfverläggning i frågan om jemnkning af extra ruleringen i Riket, Ra - Eesv. och Ekon, Utsk.
1515 spective RiksStånden stadnat i olika beslut, rörande sättet till denna roterings utgörande; så hafva, uppå derom af Ekonomiutskottet, i Memorial af den 30 sistlidne October, gjord framställning, RiksStånden, genom ProtocollsUtdrag af den 6,7 och 10 i denna månad, till Förstärkta Ekonomiutskottet, på sätt 73 § Riksdagsordningen stadgar, öfverlemnat afgörandet af detta ämne, medelst omröstning öfver följande af Ekonomiutskottet föreslagne och af RiksStånden godkände Voteringspropositioner: Första Voterings Propositionen.
Den som bifaller, att, på sätt Ekonomiutskottet uti sitt Utlåtande af den 20 sistlidne Sept. föreslagit, extra roteringen, vid påkommande behof deraf, bör endast i manskap utgå, och att alla nu gällande Contracter, som afse förändring deruti, skola till all kraft och verkan förfalla, voterar Ja: den det ej vill, voterar Nej, Vinner
Nej, så ma, i anledning af så väl de mellan Kongl. Maj:t och Kronan, samt extra Rotehållare derom redan afslutade Gontracter, som ds, hvilka hädanefter i enahanda afseende kunna frivilligt träffas, extra roteringsskyldigheten få utgöras genom andra pr»* stationer än manskap, dock alt genom sär - 15x6 Besv. och Elkon.
Betänkanden. skild votering kommer att bestämmas, kuru i afseende på tiden för i fråga varande Con* tracters bestånd bör förhållas.
Andra VoteringsVropositionen, ( sorn, i händelse sista alternativet i förenämnde Proposition antages, kommer att till besvarande framställas.)
Den som bifaller att, såsom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln beslutit, icke alle* nast de mellan Kongl. Maj:t och kronan samt extra rotehållare redan afslutade Contracter, vid hvilka de sistnämnde, uppå af dem hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förnyad anmälan, önska förblifva, utan ock de, hvilka, i enahanda afseende, hädanefter kunna ingås af rotehållare, som sjelfve, eller genom lagligen befullmägtigadt Ombud, sig dertill frivilligt anmäla, må till och med nästa krig fortfara att vara gällande, voterar Ja: den det ej vill, voterar Nej.
Nej, så kommer, enligt Högv.
PresteStåndets Beslut, att, utan bestämmande af någon tid för Contracternes fortfarande, endast fastställas, att de Contracter, om extra rotelia» gens utgörande i motsvarande real-prasstationer, hvilka redan äro mellan Kongl. Maj :t och extra roteringshällare upprättade, må komma att bestå, derest sådant af desse Besv. och Ekon.
1517 sistnämnde begäres, äfvensom att sådane frivillige Contracter ännu må kunna upprättas och af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästas, der detta icke hittills skett, och der de kunde blifva för försvarsverket i allmänhet nyttige.
Efter föregånget val inom RiksStånden till Ledamöter i Förstärkta Ekonomiutskottet, har Förstärkta Utskottet denna dag sammanträdt; och som, efter det voteringssedlar blifvit utdelade, insamlade och en af dem förseglad aflaggd, samt de öfrige öppnade och af dessa en såsom dubbel casserad, voteringen öfver Första Yoteringspropositionen utfallit med 66
Ja och 52 Nej, samt Ja således vunnit; så kommer, enligt hvad Ekonomiutskottet uti sitt Utlåtande af den 20 sistlidne September föreslagit, extra roteringen, vid påkommande behof deraf, att endast i manskap utgå, och alia nu gällande Contracter, som afse förändring deruti, att till all kraft och verkan förfalla; hvilket, jemte det att, vid ett sådant förhållande, någou votering icke kunnat ega rum öfver Andra Voteringspropositionen, Förstärkta Ekonomiutskottet får vördsamligen anmäla.
Stockholm d. 24 Nov. 1823. 1518 Btsv. och Ekon.
Betanltanden.
Antom den 5 Dec.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 191, angående en yrkad större frihet i jerntillverkning och försäljning.
BondeStåndet har till Utskottets Förnyade handläggning återremitterat ofvannämnda Betänkande, på grund af de anmärkningar, IYxotionairen, RiksdagsFullmägtigen Tohan Longberg deremot anfört: att, då han icke inskränkt motionen till sin hemort allena, utan med den påyrkade friheten afsatt alla idkare af bergsmanna näringen, hade Utskottet icke särskildt bordt yttra sig om Ofvansjö och Thorsåkers bergslag: att, om bruksrörelsen och hela bergshandteringen kunde tåla den frihet, som Motionairen för en inskränkt del af denna sednare föreslagit, det då ingalunda vore olämpligt, att börja med en sådan frihets införande i denna inskränkta del, hvarefter man framdeles efter behag kunde utsträcka eller inskränka densamma; och, om åter den mindre, men icke den större friheten vore gagnelig, hvilket i så mångå fall förmenas in - Besv. och Ekon. litsle.
1519 träffa, trodde Motionairen sig icke böra tvifla, att den förra kunde utan den sednare föreslås; hvadan Utskottet icke bordt stadna vid likheten mellan bruks- och bergsmanna rörelsens förmåner, utan pröfva motionens antaglighet eller förkastlighet, inom det omfång, hvartill densamma sig inskränkt, hvarförutan erinras, att
Utskottet icke meddelat något särskildt yttrande, i anledning af yrkandet om jemnlik rätt, sa för bergsmän, som för bruksidkare, att nyttja köpekol.
Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet till pröfning förehaft och får i anledning deraf förklara, att Utskottet, i den förmodan, sorn sedermera af Motionairens eget medgifvande blifvit styrkt, att motionen förnämligast härledt sig från de förhållanden, som i afseende på bergsmanna handteringen i Riksdagsmannen Longbergs hemvist egde rum, väl utsträckt sitt yttrande äfven till Ofvansjö och Thorsåkers bergslag, men likväl först då, sedan Utskottet förut betraktat frågan ur en vidsträcktare synpunct, eller i afseende på dess inflytande på bergsmanna rörelsen i allmänhet.
Det är äfven, under denna sednare åsigt, som Utskottet 6ökt visa, att friheten uti bergsmanna handteringen i sednare tider blifvit betydligen utvidgad, och att den, vid närvarande omständigheter, om den vidare utsträcktes, skulle på ett menligt sätt rub - ijj&o Best), och Ekon, Utsk.
Betånkanclen, ba ds förhållanden, som ega runi, dels i~ mellan denna handtering och bruksrörelsen inbördes, dels imellan bergsmanna handteringens särskilda delar.
Något försök £ detail ansåg Utskottet derföre så mycket mindre böra tillstyrkas, som detta var stridande mot Utskottets nyssnämnde princip; och, då denna, enligt Utskottets öfvertygelse, borde lämpas till den gjorda motionen i hela dess vidd, så syntes en mera omständlig behandling af hvarje punct vara utan ändamål, hvadan Utskottet icke heller särskildt utlåtit sig öfver yrkandet om en vidsträcktare rättighet för bergsmän till köpekols begagnande; hvarförutan, och enar Utskottet slutligen förklarat sig, efter det i förra Betänkandet utredde förhållande, icke finna anledning, att motionen understödja, Utskottet anser sig tillräckligen hafva yttrat sin tanka öfver dess antaglighet eller förkastlighet; hvilket allt Utskottet får till svar å den gjorda åteiremissen meddela, med tillkännagivande, att det i ämnet först meddeldta Betänkande blifvit af Höglofl.
Stockholm den 28 Nov. 1823.
Btsv, och Ekon•
1,521 N:o 220.
Antom den 5 Dec. 1325.
För ny adb Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar, vid Utskobtets, under N:o 171, afgifne Betänkande, rörande glas- och porcellainefcrares samt smidéshancllares obehöriga kringstrykande, m. nu -Detta Betänkande, hvaruti Utskottet icke tillstyrkt någon inskränkning af de, enligt sned Riksens Ständers underl, hemställan, af Kongl. Maj:t, uti Nådig Kungörelse d. 9 Jan. 1822, jemnförd med den af d. 5 Maj *823, stadgade villkor och föreskrifter, rörande glas- och porcellainesbruks samt smidesverks egares handelsrättighet, men hemställt, att de af allmogen, som äro bosatte, måtteberättigas idka gårdfarihandel med glas, porcellaine och smide, hvarvid det uttryckliga tillägg, såsom ett förutsatt villkor för denna handelsrättighet, blifvit föreslaget, att bofaste landtman må uti hela riket afyttra sina egna producler och tillverkningar, har af Hederv.
BondeStändet blifvit återremit Bihang till RiksSt.
Prat. 1823, Q:de Sami.
N;o 95. 1522 Eesv. och Ekon.
Eetänkanden, teradt i anledning af flere dervid framställ, de anmärkningar, hvilka hufvudsakligen åsyfto: att det af Utskottet gjorda tillägg icke varit Föranleddt af någon motion och följaktligen icke bordt i detta Betänkande inflyta, äfvensom detsamma icke skall stå väl tillsammans med Utskottets tillstyrkande om Vestgötha gårdfarihandelns upphörande.
Derjemte har blifvit yrkadt, dels att allmogen icke måtte berättigas till någon handelsrättighet, hvarken med glas, porcellaine eller smide, dels ock att en sådan rättighet skulle medgifvas endast i afseende på smide.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och som, beträffande första puncten eller Utskottets tillstyrkan: att de nyligen utfärdade föreskrifterne mot glas- och porcellaineförares samt smideshandlares kringstrykande icke mätte vidare inskränkas, någon anmärkning dervid icke blifvit gjord, så får Utskottet i detta afseende åberopa , hvad Betänkandet innehåller.
Hvad dernäst angår frågan, om tillåtelse för dem af allmogen, som äro bosatte, att idka gårdfarihandel med glas, porcellaine och smide; si, och då det lärer vara ostridigt, att en friare handel dermed skulla för allmogen vara fördelaktig, och afsigten med förbudet, att under resor från och lill gård försälja förenämnde tillverkningar, endast är att förekomma lösa och Eesv. och Ekon.
Utsk, Eetänkanden. 1523 vanfrejdade personers kringstrykande, men icke att betaga den besutna allmogen en skälig förmån, tror Utskottet sig icke böra frångå sin i Betänkandet framställda tillstyrkan om medgifvandet af en sådan tillåtelse.
Beträffande slutligen Utskottets tillägg, ätt bofaste landtman må uti hela riket afyttra sina egna producter och tillverkningar, vill Utskottet vördsamt hafva fästat Riksens Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derpå, att detta är ett ämne, hvaröfver Riksens Höglofl.
Ständer, i anledning af Dagöch Ekonomiutskottens, under N:o 124 och 216, afgifne Betänkanden, rörande näringsfriheten, nu mera redan fattat deras beslut; hvadan således frågan om förenämnde tillägg lärer förfalla.
Dock öfverlemnas detta, jemte någre Ledamöters reservation, till Riksens Höglofl.
Ständers egen ompröfning, med vördsam anmälan, det Betänkandet blifvit bifallet af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, afslaget af Högv.
PresteStåndet samt förkastadt af Yällofl.
Stockholm d. 28 Nov. 1823. 1524 Besil, och Ekon, "Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi(jtskotb den 28 November 1823. S. D. Vid Utskottets fattade Beslut, angående besvarandet af återremitterade Betänkandet N:o 171, rörande glas- och porcellaine» samt smideshandlares obehöriga kringstrykande m. m., yttrade Herr Lenningi ”Sedan det förra Betänkandet i detta ämne blifvit af Högv.
PresteStåndet äfvensom af BorgareStåndet afslaget, har jag ingen anledning att tvifla, att det närvarande icke delar samma öde, åtminstone i de nämnda Respective Stånden, hvarigenom motionen förfaller, och det kunde vara öfverflödigt yttra min särskilda tanka; men jag anser mig pligtig anföra: att jag nu, lika litet som förra gången detta ärende förevar, kan biträda Betänkandet och tillstyrka allmogens rese handelsrättighet med glas och porcellaine.
Betänkanden, så väl om näringsfriheten, som stadgar gränsor mellan stadsmanna näringar och landtmannens egna slöjde- och afsättningsfrihet, som äfven det om upphäfvandet af Vestgöthe allmogens gårdfarihandels rättighet, står i en besynnerlig motsägelse med förevarande Betänkande, och, då jag derjemte ej kan fin - Bes v. och Ekon.
152,5 na annat, än att den rättighet, »om nu tillstyrkas för allmogen, säkert ej skulle blifva dem sjelfva nyttig, anser jag det tillfyllestgörande för mig, alt helt och hållet ogilla detta Betänkande.” Med Herr henning instämde Herr Prosten Grevillius samt Herrar Winblad, hagerstrand, hundnian och Pahn.
Herr Norström anförde, ”att, då detta Betänkande af tvänne Stånd är förkastadt, och ingen anledning förekommer, att dessa Stånd sina Beslut förändra, samt hela frågan således förfaller, borde Utskottet i nu afgifvande Utlåtande, med anmälan af detta förhållande, hos Riksens Höglofl.
Ständer endast hemställa, att någon vidare pröfning af detta ämne ej vöre af nöden.”
Ex Piotocollo. A.
Fryxell. 1526 Eesv, och Ekön. XJttk.
Ankom den 10 Dec, 1823, Vördsamt Memorial, Sedan Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotts, den 21 nasti, April afgifne Betänkande, N:o 61, i anleda ning af föreslagne förändringar uti Kongl, Förordningen d. 26 Febr. 18x8, om Sock-? nestäoimor och KyrkoRåd, särdeles i hvad angår den Presterskapet, genom samma för-? fattning, tillaggde myndighet, den 21 och 23 derpå följde Maj, blifvit af Höglofl. Ridde?- skapet och Adeln samt Högv.
PresteStåndet återremitteradt, men förstnämnde dag af Vällofl. BorgareStåndet och Hederv.
BondeStåndet bifallet; så har Utskottet, uti sedermera den 8 Juli innevarande år meddeldt Utlåtande, i anledning af de hos Högv.
Pre* steStåndet gjorde anmärkningar mot Utskottets förslag, att tiden till Besvärs anförande öfver så väl Socknestämmor, sorn ICyrkoRåds beslut alltid må, utan något behof af missnöjes anmälan, räknas från kungörandet, som jemnväl borde innehålla fullständig Besvärshänvisning, funnit det åsyftade ändamålet på ett lika rättsenligt, men, som det Besv. och Ekon.
TJtsk, Betänkandcn. 1527 Syntes, med Ståndets önskan mera öfverens* stämmande sätt vinnas genom ett stadgande: att, då utdrag af Socknestämmo Protocoll en* skild person tillställes, eller KyrkoRåds beslut för enskild person afkunnas, bör Besvärshänvisningen i förra fallet tecknas å ProtocollsUtdraget, och i det sednare muntligen meddelas; att deremot, då Socknestämmo- elier KyrkoRåds beslut, de der angå en hel menighet, afkunnas ifrån Predikstolen, den missnöjde bör anvisas, att sist inom fjorton dagar derefter, så vidt hans talan ej skall anses försuten, begära anvisning till besvär hos Pastor, hvarefter besvärstiden till Kongl, Majrts Befallningshafvande eller Consistorium beräknas ifrån den dag, den missnöjde erhållit besvärshänvisningen; samt att, hvarken i ena eller andra fallet, någon annan missnöjes anmälan må vara nödig, utan talan anses bevarad, då den i berörde ordning fullföljes; men i allt öfrigt har Utskottet vidblifvit sitt förut meddeldte tillstyrkande.
Detta sednare Utlåtande har derefter, den 2 Augusti, blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bifallet, hvaremot Högv.
FresteStåndet den 22 Juli afslagit så väl samma Utlåtande, som Utskottets i ämnet först afgifne Betänkande, Vällofl.
BorgareStåndet den x Aug., med förblifvande-vid sitt till det först afgifne Betänkandet lemnade bifall, funnit för godt, alt lägga del förnyade Utlåtandet till Be sv. och Ekon.
Vtik. betänk andea. handlingarne, samt Hederv.
BondeStåndet; den 22 Juli, under åberopande af sitt förra beslut, gillat hvad Utskottet sednast föreslagit, om tid och sätt till missnöjes tillkännagivande och besvärs fullföljande emot Socknestämmo- eller KyrkoRåds beslut. 1 anledning häraf, och då det af Utskottet i dess sednare Utlåtande föreslagna och ofvan upptagne tillägg således endast blifvit af Högloft.
Ridderskapet och Adela samt Hederv.
BondeStåndet bifallet, får Utskottet, till beredande af ett resultat, rörande denna fråga, vördsamt hemställa, om icke Vallöf!. BorgareStåndet skulle behaga instämma i det till i fråga varande tillägg af tvänne RiksStånd redan lemnade bifall; men i annat fall torde samma fråga komma, att, enligt 73 § Riksdagsordningen, genom Förstärkt EkonomiUtskott afgöras; och får Utskottet i sådant ändamål föreslå följande Voteringspr opositioner:
Den, som, på sätt Ekonomiutskottet föreslagit i dess sednare Utlåtande N:o 138, angående Sockenstämmor och KyrkoRåd, bifaller: att, då Utdrag af Sockenstämmo Frotocoll enskild person tillställes, eller KyrkoRåds beslut för enskild person afkunnas, bör besvärs hänvisningen, i förra fallet, tecknas å ProtocollsUtdraget, och i det sednare muntligen meddelas: att deremot, då Socknestämmo- eller KyrkoRåds beslut, de der angå en hel menighet, afkunnas ifrån Pre - Eesv. och Ekon.
Betänhanden. 1529 dikstolen, den missnöjde bör anvisas, alt sist inom fjorton dagar derefter, så vidt hans talan ej skall anses försuten, begära anvisning till besvär bos Pastor, hvarefter besvärstiden till Kongl. Maj:ta Befallningshafvande eller Consistorium beräknas ifrån den dag, den missnöjde erhållit besvärshänvisningen; samt att, hvarken i ena eller andra fallet, någon annan missnöjes anmälan må vara nödig, utan talan anses bevarad, då den i berörde ordning fullföljes, voterar Ja', den det ej vill, voterar Nej.
Nej, så antages hvad Ekonomiutskottet i dess forst afgifne Betänkande, N:o 61, rörande denna omständighet föreslagit.
Att tiden till Besvärs anförande öfver så väl Socknestämmo- sorn KyrkoRåds beslut alltid må, utan något behof af missnöjes anmälan, räknas ifrån kungörandet, som jemnväl bör innefatta fullständig besvärshänvisning.
Stockholm den 9 Dec. 1825.
I53Q Besv, och Ekon.
Ankom den 10 Dec. i823- Utlakande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets afgijne Betänkande, N:g 212, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nä* diga Skrifvelse, om den nya Epangeliibokens antagande, leetta Betänkande har blifvit återremitterädt utaf Hederv.
BondeStåndet jemte flere vidlyftige anmärkningar, hvilka, då de ikort» hel sammandragas, äro af följande hufvudsakliga innehåll, nemligen; att Utskottet betagit tillkommande Ständer deras gransk» ningsrätt, derigenom, att ett förut vederbörligen granskadt och fulländadt förslag till ny Évangeliibok blifvit till utgifvande af trycket tillstyrkt ett år före nästa Riksdag; r.tt nya bibelöfversättningen ovillkorligen bordt föregå Evangeliiboken; att viss tid af högst 10 år bör bestämmas för den förras utarbetande och fulländning; att kostnaden vid den nya Evangeliibokens antagande annars blefve fördubblad och i synnerhet folie allmogen till last; att ett idkeligt förändrande och omarbetande af nya förslager mer skadar än gagnar; att de, som icke an - Bfj$. och Ekon.
Betänkanden. 1531 tagit nya Psalmboken, ej heller villja veta gf nya Evangeliiboken, att en del socknar Uti Norrbotten, som till största delen bestå af Finnar, önska att få behålla de gamla andaktsböckerna, emedan de hvarken förstå Svenska språket, eller kunna få dem inom Sverige öfversätta och omtryckta; samt slut* ligen af en del Ledamöter, att de må slippa så val den nya Evangeliiboken som den nya bibelöfversättningeo.
Större delen af dessa således framförda anmärkningar finner Utskottet vara uti dess förut afgifne Betänkande så utförligt upptagne och besvarade, att någon ytterligare vederläggning icke lärer behöfvas.
Då Utskottet tillstyrkt, att ett år före nästa Riksdag (den tidpunct, hvarförinnan Riksens Ständer i underdånighet skulle anhålla, att den nya Evangeliiboken icke måtte till begagnande i Nåder utfärdas ) ett vederbörligen granskadt och fulländadt förslag bör vara af trycket utgifvet, så är väl för en hvar ganska klart, att denna fulländade granskning endast öfver comitéens och Högv.
Preste-Ståndets dervid egande befattning, men ej betager Riksens Höglofl.
Ständer sin granskningsrätt.
Enär Utskottet sig tillförne yttrat, om den påstådda nödvändigheten af nya Bibelöfversättningens föregående antagning, samt äfven tillstyrkt, att beledsaga den underdåniga Skrifvelsen med en lika underdånig anhållan, att detta verk måtte 1532 Besv. och Ekon.
Betånkanden. befordras till sin fulländning inora möjligast korta tid, sorn med ett så vigtigt arbetes noggranna utförande står att förena; så anser Utskottet Riksens Högloft.
Ständer dervid böra begränsa sin åtgärd, utan att dertill föreslå någon viss tidrymd, hvilket i detta fall synes mindre lämpligt.
Beträffande slutligen de socknar, hvilkas innevånare till största delen nyttja det Finska språket, så kunna ds icke sättas i fråga, att antaga någon, på ett för dem fremmande språk omarbetad andaktsbok, förr än de en sådan sjelfve begära; och synes för öfrigt åt en vis och upplyst regerings omsorg säkrast kunna öfverlemnas, huru förhållas bör vid afhjelpandet af dessa socknars behof, uti så nyttiga och grannlaga hänseenden.
Uti upptagande och vederläggning af sådane anmärkningar, som att Utskottets yttrande synes utstuderadt och försåtligt• att det nu aftrycktci förslaget till ny E‘vangeliibok är okändt och efter mängas omdömen otjenligt och bristfälligt, hvilket man således bär låta påtvinga sig; att nådens ord icke, som den fåfänga vällustlingen, bör ombyta kläder f ör att synasgrannt, och sist, att antagandet af både ny Bibelöfver sättning och ny Evangcliibok såsom onådigt bestrides m. rn., anser Utskottet sig icke böra ingå; utan tror sig derigenom säkrast böra ådagalägga sin aktning för det Besv. och Enon.
Stånd, hvaruti dessa anmärkningar äro afgifne.
De måga qvarstå såsom ett bevis af de oväntade svårigheter, som Sven-- ska kyrkans föreståndare och andre om religionens värd behjertade män haft att bestrida vid sina utmärktaste mödor, för en upplysande Gudaläras helgd och värdiga behandling.
Utskottet får således till Riksens Höglofl.
Ständers ytterligare pröfning, utan någon slags förändring, vördsamt framställa sitt förut afgifne Betänkande, under tillkäanagifvande, att det blifvit bifallet af Högloft.
PresteStåndet, men af Vällofl.
BorgareStåndet i så måtto förkastadt, att en ny Bibelöfversättning anses böra föregå den nya Evangeliibokens antagande.
Stockholm den 8 Dee. 1823.
Antom den IQ Dec. 1825* P'vrdsmnb Memorial. i- anledning af derom inkomna motioner,, har Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskott, under d. 29 sistl.
April, afgifvit Betänkande, N:o 81, rörande yrkadt upphäfvande af de nu stadgade böter för dem, som förfallolöst uteblifva från krono uppbördsstämmor och de af Regementsskrifvare utsatte uppbördsmöten. 1534 Besv. oth Ekon.
Vid återremiss af detta Betänkande^ hafva, enligt Riksens Ständers beslut, Bevillnings- och Ekonomiutskotten upptagit frågan till gemensam behandling och deröfver* under den 15 September, afgifvit förnyadt Utlåtande, N:o 4°> Utaf Riksens Högloll.
Ständers häröfver meddelade ProtocollsUtdrag finnes, att den förra frågan, eller upphafvande af böter för uteblifvande från krono uppbärdsstämmor, blifvit genom trenne RiksStånds sammanstämmande tanka afgjordt
Men uti den sednare omständigheten, angående böter för uteblifvande från Régementsskrifvares så kallade restmöten, hafva Respective RiksStånden stadnat uti olika beslut.