Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfver de anförda besvären utlåtande blifvit från vederbörande infordradt, afsänder Konungens Befallningshafvande handlingarne i målet till Kongl.
Kammar-rätten, med tillägg af de upplysningar och erinringar, som besvären anses påkalla; hvarefter samma mål kommer att i laga ordning af Kongl. Förnyade Förslag till Bevillnings-Stadga. 17 af Kongl. Kammar-rälten handläggas och afgöras.
Dock få anförda besvär icke uppehålla uppbörden af hvad, enligt Pröfnings-kommittéens beslut, blifvit påfördt; hvaremot, derest det öfverklagade beslutet ändras, hvad som blifvit för mycket erlagdt kostnadsfritt återbekornmes. § 72. 4:o Allmänna föreskrifter. 8 73. § 74.
Af Bevillnings-beredning, Taxerings- eller Pröfnings-komrnitlé behandlad bevillnings-fråga må icke, till följd af gjord anmärkning eller anförda besvär eller af annan anledning, återförvisas till samma Berednings eller Kommittés förnyade behandling.
Ej eller må någon förklarings-skyldighet bemälda Beredning eller Kommittéer åläggas. § 75.
Ledamot af Bevillnings-beredning, Taxerings- eller Pröfnings-kommitté och dervid biträdande tjensteman få icke, utom vid Beredningens eller vederbörande Kommittés sammanträde, yppa innehållet af skattskyldigs enligt § 30 meddelade uppgift, angående hans inkomst och rörelse m. m., så vida den skattskyldige förklarat, att han icke medgifver samma uppgifts offentliggörande; och må de under öfverläggningarne inom sagda Beredning eller Kommittéer lemnade upplysningar och yttrade åsigter rörande enskildes ekonomiska ställning icke på något sätt utspridas. — — — — — — — — — meddelas. § 76. l:o Till kostnader för tryckningen af formulärer och blanketter till taxeringslängder jemte sammandrag deraf samt arfvoden åt Kronans ombud och för protokollsfönngen samt andra anteckningar under Pröfnings-kommittéens sammankomster, med flera likartade utgifter, äfvensom till skälig, af vederbörande Taxerings-kommittéer förBih. till R.
Prat. 1859 & 1860. 5 Sami. 1 Afd. 25 Baft. 3 18 Förnyadt Förslag till Bevillnings-Sladga. ordad vedergällning, ej mindre för sådana, till ledning vid bevillningsafgifternas bestämmande aflemnade, officiela uppgifter, som icke utan genomgåendet af vidlyftiga handlingar eller räkenskaper kunnat meddelas, än till ordföranderne i Bevillningsberedningarna, äfvensom för det vid taxeringsförrättning för öfrigt lemnade biträde af tjenstemän eller andra personer, som icke ega att vid samma förrättning beräkna reseoch traktaments-kostnadsersättning, må hvarje Pröfnings-kommitté, med undantag af Stockholms stads, för hvilken nedanstående särskilda stadgande gäller, använda och fördela ett belopp, motsvarande för det år, då denna Bevillnings-stadga första gången skall tillämpas, högst sex och för hvart och ett af de följande åren högst tre procent af den summa, hvartill hela länets allmänna bevillning för samma år uppgår.
Dock får, om än denna bevillningssumma sedermera skulle visa sig öfverstiga dess af Pröfningskommittéen beräknade belopp, hvarken någon ytterligare kostnadsersättning och vedergällning, än den då beviljade, för samma år utdelas, eller ett sådant öfverskott tagas i beräkning vid bestämmande af enahanda ersättning och vedergällning under ett följande år. 3:o Till de i mom.
1:0 af denna paragraf uppräknade kostnaders bestridande samt till der omförmäld vedergällning för meddelade officiela uppgifter och vid taxeringsförrättningarne lemnadt biträde må af Stockholms stads Pröfnings-kommitté användas och disponeras ett belopp, som svarar mot högst fem procent af nämnde stads hela bevillningssumma för det första och högst två och en half procent af samma stads bevillningssumma för hvart och ett af de påföljande år, derunder denna Bevillningsstadga kommer att tillämpas; gällande jemväl för bemälda Pröfnings-kommitté det i åberopade moment gjorda förbehåll för det fall, att bevillnings-summan skulle komma att öfverstiga Pröfnings-kommittéens beräkning.
Som det till taxeringskostnader med flera utgifter för bevillningsafgifternas bestämmande inom Stockholms stad afsedda belopp kommer att omedelbart utgå från Riksgälds-kontoret, så bör detta Verks styrelse, genom utdrag af Pröfnings-kommittéens protokoll, underrättas om det beviljade kostnadsersättnings- och vedergällnings-beloppet samt dess verkställda fördelning 4:o — — — — — — — — — — § 77.
Den, som vill öfver Taxerings- eller Pröfnings-kommittés beslut anföra besvär, är berättigad att, då han i sådant afseende anmäler sig hos vederbörande tjensteman, kostnadsfritt erhålla för dylikt besluts öfverklagande erforderligt utdrag af taxeringslängden samt Kommittéens protokoll; och må ej heller lösen fordras för andra protokolls-utdrag och expeditioner, som till följd af vederbörande Kommittés beslut böra utfärdas. Förnyadt Förslag till Bevillnings-Stadga. 10 CC Z/K) § 79. § 80. 1:o
Då, till följd — — — — — — — — — — — — — — — — — kan påkalla. 2:0
Den, som icke — — — — — — — — — — — — — — — — del af samma beslut. 3:o Omförmälda böter tillfalla, der icke annorlunda är särskildt föreskrifvet, de fattige inom den församling, der den bötfällde är mantalsskrifven.
Uppbörd, afkortning och redovisning. l:o Uppbördsboken och debetsedlarne. § 81. § 82. § 83.
Med undantag^af skattskyldigs hustru och hemmavarande barn samt andra till hans hushåll hörande eller hos honom skattskrifna och på hans debetsedel upptagna personer, som icke skola utgöra bevillning efter denna Stadgas 2:dra artikel, bör hvar och en skattskyldig erhålla särskild debetsedel; men, vid ansvar, såsom för tjenstefel, får icke mer än en debetsedel utfärdas för de, skattskyldig inom samma taxerings-distrikt åliggande, bevillningsafgifter; varande dock husbonde berättigad att efter derom gjord begäran, erhålla särskilda debetsedlar för de hos honom skattskrifna och på hans debetsedel uppförda tjenstehjon.
Fastighets-egare — — 20 Förnyadt Förslag till Bevillmngs-Stadga. § 84- § 85- 2:o Uppbörden. § 86. § S7- § 88- 1:o Skepps-ombudsmannen — — — — — beloppet. 2:o
I de städer, — — — — — — utskylder. 3:0 Sjömän, hvilka — — — — — uppbördsman. 4:o Kustboer och andre, som idka sjöfart, utan alt låta in- och utmönstra sig å sjömanshus, förbjudas vid böter af Tre Riksdaler att begifva sig från orten på sjöresa förr, än de derom anmält sig till anteckning hos församlingens pastor, sorn meddelar denna uppgift till vederbörande häradsskrifvare, hvilken det åligger vaka deröfver, alt de personela utskylderna varda sådane personer, för de år sjöfart af dem idkas, behörigen påförda, för att uttagas vid deras återkomst till orten. § 89- 1:o Handlande, — — — — — sig godtgöra. 2:0 Husbonde häftar för de å hans debetsedel upptagne tjenstehjons utskylder; varande husbonde jemväl, vid bristande tillgång hos den skattskyldige, ansvarig för sine landtbönders och torpares, äfvensom för de å hans ägor bosatte arbetares utskvlder; dock är han icke underkastad sådan ansvarighet för sistnämnde personer, derest med utdrag af det vid sockenstämma förda protokoll eller annat dervid meddeladt intyg styrkes, att de äro fattige och oförmögne att genom arbete förvärfva nödtorftigt uppehälle för sig och de sina.
Förnyade Förslag till Iievillninrjs-Stadya. 21 3:o Flyttar, efter mantalsskrifningen, handelsbetjent, tjenstehjon, landtbonde, torpare eller annan arbetare, vare husbonde eller arbetsgivare, sådant oaktadt, skyldig gälda den flyttade personens kronoutskylder; dock med rättighet att derför bereda sig ersättning genom afdrag å innestående lön och arbetsförtjenst; börande, i sådant fall, bevis den flyttande meddelas, att hans kronoutskylder för det löpande året blifvit innehållna; och skall det jemväl åligga husbonde eller arbetsgivare, hos hvilken samme skattskyldige sedermera anställes eller erhåller arbete, att, under ofvanberörda vilkor, ansvara ej allenast för hans nämnde utskylder, så framt ej bevis om redan skedd innehållning företes, utan ock dessutom för de utskylder, som i följd af hans sednare anställning må böra särskildt utgöras. § 90. 3:o Afkortning arna. § 91. § 92. 4:o Redovisningen. § 93. § 94. § 95. § 96.
Med benämningen i stad.
I de stä - 22 Förnyadt Förslag till Instruktion för Taxerings-förrättningarna. der, der Magistrat ej finnes, skola alla de bestyr och åligganden, nämnde myndighet, enligt denna stadga, fått sig uppdragna, tillhöra Stadsstyrelsen.
Till yttermera visso håfve Wi ofvanstående stadganden med Wära underskrifter bestyrkt och bekräftat Stockholm den ....
Förslag till Instruktion för Taxerings-förrättningarna vid de under allmänna bevillningen inbegripna och af taxering beroende afgifters föreslående och fastställande. §§ 1-3 Uppskattningen af fast egendoms värde. § 4.
Värdet af fast egendom föreslås och bestämmes med ledning af: 4:o den för sådan — — — —■ — — — —~ värde; börande, vid bestämmande af detta värde, afseende icke fästas å beskaffenheten af sådane byggnader, som på egendomens afkastning icke hafva något egentligt inflytande; likasom värdet af kreatur, redskap och andra inventarier eller förlager vid jordbruks-fastighet icke heller må, vid fastighets-värdets bestämmande, tagas i beräkning.
2:o — — — — — -— — — —- — 3:o — — — — — — — — — — 4:0 Förnyadt Förslag till Instruktion för Taxerings-för rut In ing arna. 23 5:0 — — — — — — — — — — 6:0 lägel och arealen — — — — förmåner.
Då fast egendom, som under sistförflutna tio åren blifvit såld eller undergått ofvan omförmälda värdering, uppskattas högre eller lägre än den sednast betingade köpeskillingen eller den godkända värderingssumman, böra de särskilda skäl, hvilka dertill föranledt, i taxerings-handlingarne eller Kommitléens protokoll antecknas.
Åbyggnader å stadsegendom samt öfriga i denna §:s 4:de punkt uppräknade hus och byggnader få ej heller, utan på enahanda sätt tillkännagifven särskild anledning, upptagas till lägre värde, än det, för hvilket samma byggnader äro hos allmän braodförsäkrings-inrättning emot brandskada försäkrade.
I de fall, då uti fast egendoms uppskattnings-värde ingå både jordbruks-fastighel och sådane byggnader eller • inrättningar, hvilka icke begagnas för jordbruket och dess binäringar tillhörande rörelse, och hvilka, jemlikt § 2 uti Bevillnings-stadgan, skola beskattas efter annan grund, än för jordbruks-fastighet är bestämd, skall hela det uppskattade fastighets-värdet fördelas, så att särskildt utsättes värdet af sjelfva jordbruks-fastigheten med de till jordbruket och dess binäringar hörande byggnader och inrättningar, samt särskildt värdet af alla öfriga byggnader och inrättningar, för hvilka bevillning anses böra utgöras.
S 5. § 6.
Då fast egendoms — — — — — — — — — — — — — — — jemförlig egendom.
Då frälseränta förenats med eganderätten till den jord, hvaraf sådan ränta dittills utgått, skall, vid bestämmande af fastighetens värde, detsamma ökas med ett belopp, motsvarande värdet af den förbättring, egendomen genom räntans upphörande vunnit.
Vid uppskattningen af boställe ■— — — — . — — —1 — — — — — behållna afkastning.
Sedan fast egendom det år, då allmänna bevillningen med tillämpning af utfärdad ny Bevillnings-stadga första gången påförts, blifvit, enligt föreskrifna taxeringsgrunder, till sitt verkliga värde uppskattad, må delta värde, under tre år, bibehållas 24 Förnyadt Förslag till Instruktion för Tåxetings-förrättningarna. oförändradt, såvida icke brandförsäkrings-värdet å byggnader i stad och på dess område eller å öfrige i § 4, mom. 4, uppräknade hus och byggnader blifvit ökadt eller minskadt, eller egendomens värde antingen genom ny- eller tillbyggnader, nya fabriks-anläggningar eller andra inrättningar blifvit under tiden i betydligare mån förhöjdt, eller genom inträffad eldsvåda, vattenflöde eller of annan dylik anledning märkligen förminskats; i hvilka fall sagda värde bör jemkas efter de förändringar, egendomen undergått; men hvari tredje år skall förnyad uppskattning ega rum.
Uppskattning af inkomst utaf bergsbruk och dertill Körande näringar samt qvarnar och fabriker m. jl. verk och inrättningar. §§ S-H. ‘ Uppskattning af inkomst genom skeppsrederi, sjöfart, handel och handtverk samt annan jordbruket icke tillhörande näring. § 12-
Med ledning af — — — — — — — — — — — — — förmånlighet.
Då fartyg under hela del nästförflutna årets lopp icke varit upptackladt eller utrustadt och begagnadt samt följaktligen icke för dess egare medfört någon inkomst, bör ej heller bevillning påföras.
S 13. § H.
Den inkomst — — — — — — — — — — — — — — — — rättvisa beskattning.
Den bevillning, gårdfarihandlande och andre i handelsärenden resande personer böra erlägga för inkomsten af sådan handelsrörelse, taxeras till hela sitt belopp å de skattskyldiges mantalsskrifnings-ort. § H. Förnyadt Förslag till Instruktion för Taxerings-förrättningarna. 25 § ,5- Hvar och en — — — — — — — — — — — — — detsammas idkande.
SS 16—17.
Uppskattning af de i allmän eller enskild tjenst anställde personers inkomster. § 18- 1 allmänhet bör — — — — — — — — — — — — — - — — anses ega.
Den med — — — — — — — — — — — — — — — bostad på samma ställe.
Deremot bör icke fastigbets-bevillning påföras, så framt icke hela byggnaden är åt en och samma person till boställe upplåten.
S 19 20.
Uppskattning af inkomst genom räntebärande kapital samt andra här ofvan icke omförmälda tillgångar.
§ Sedan all annan — — — — — — — — lefnadskostnader.
Skilnaden eller det belopp, hvarmed lefnadskostnaderna kunna finnas öfverskjuta nämnda sannolika års-inkomster, anses då utgöra den skattskvldiges inkomst af kapital.
Prat. 1859 å 1860. 5 Sami. 1 Afd. 25 Baft. 4 26 Förnyadt Förslag t.
Förordn. ang.
Mantals- o.
Skattskrifna förrättande.
Vid beräkning af — — — — — — — — — — — — — hyresbeloppet.
I afseende å den — — — — — — — — — — — lägenheter.
I öfrigt böra — — — — —■ — — — — — — — till beräkning af högre inkomst.
Förluster, af hvilka kapitalet drabbats under året näst före det, hvarför bevillning påföres, afräknas från egarens kapital-förmögenhet och erlägges bevillning för den afkastning, återstående kapital-beloppet anses lemna.
När vederbörande bolags — — — — — — .
•— — — — — — —- — samma bolag eller inrättning.
Förslag till Förordning angående mantals- och skattskrifningarnes förrättande. WI CARL &c. - — — — — — som följer: §§ 4-4 5. 4:0
Vid mantals-skrifningen — — — — — inverkande bräcklighet.
Derjemte skall hvar och en meddela uppgift om den fasta egendom han eger, den rörelse och näring eller det yrke, han idkar, samt den eller de tjen - Förnyadt Förslag t.
Mantals- o. Skattskrifna förrättande. 27 stebefattmngar, han innehar; och åligger det — — — — — — — — — — — namn och bostad.
Dessutom skall det åligga husbonde, att meddela uppgift angående beloppet af hvar och en af sina tjenares löne-förmåner, när detsamma öfverstiger 300 R:dr för år.
2:o- — — — — — — — — — — 3:o Hvar och en, som eger eller förvaltar fast egendom, skall dessutom meddela uppgift å alla derstädes boende personer, af hvilka, enligt denna paragrafs 1:a morn., särskilda mantals-förteckningar skola afgifvas, äfvensom å beloppet, af den årliga hyra, som af hvar och en hyresgäst erlägges; börande i stad mantals-förteckningarne för de inom samma hus boende personer samlas och aflemnas af husets egare eller den, som dennes ställe företräder.
Egare af utarrenderad eller uthyrd faslighet på landet skall jemväl uppgifva beloppet af det årliga arrendet eller hyran för den utarrenderade eller uthyrda egendomen.
4:o — — — — — — — — — — 5:o
Egare af eller huvudredare för fartyg skall, jemte uppgifvande af fartygets lästetal och byggnads-materiel samt driftkraften af derå anbringad ångmaskin, vid mantalsskrifningen inom den ort, dit fartyget hörer, jemväl uppgifva skeppare eller befälhafvare samt, så vidt möjligt är, styrmän och maskinister å samma fartyg, äfvensom desses mantalsskrifningsort och årliga löneförmåner, derest desamma öfverstiga 300 R:dr.
7:o — — — — — — — — — SS 6—9. § 40- l:o — — — — — — — — — 2:o
Denna sålunda underskrifna mantalslängd skall, med dertill hörande uppgifter, äfvensom den i § 4 föreskrifna förteckning, före slutet af nästföljande Mars månad, vid bot af Tre R:dr R:mt för hvarje dag, som dermed fördröjes, af Häradsskrifvaren aflemnas till vederbörande Pastor; och åligger det derefter honom att å nästa söndag utlysa allmän sockenstämma för mantalslängdens granskning samt dervid äfven tillkännagifva, hvarest längden dessförinnan finnes att tillgå till genom - 28 Förnyadt Förslag t.
Förorda, ang.
Skattskrifna förrättande. seende af församlingsboerne.
Vid denna — — — — krono-räkenskaperna bifogas. § lizi :o — — — — — — — — 2:0 — — — — — ___ — _ 3:o _________ 4:o — — — — — — — — — 6:o
Den, genom hvars origtiga eller ofullständiga uppgift någon skattskyldig kommer att ur mantalslängden uteslutas eller undgå att stadgade skattebidrag erlägga, skall böta Två Riksdaler och ersätta hela det skatte-belopp, hvaraf Staten derigenom gått i mistning.
7:o - ________ 8:o — — — — — — — — — 9:0 — — — — — — — — — 10:o — — — — — — — — — § 12. § 13.
STOCKHOLM, tryckt hos K. Westrell, 1860.
Hernlin i/ngs- Ui skof tels Utlåtande \:o 3ö.
L J\’:o $5.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 7 Aug. J 8 (> 0, kl. II o. m.
Utlåtande, i anledning af Riks-Strindens skiljaktiga beslut, dels i frii ga om bevillning af' gåfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd, dels angående upphörande af föreskrifterna om stämpelpapper ä testamenten och fideikommissbref.
Uti sitt don 12 sistlidne April under N:o 20 afgifna Betänkande, angående Allmänna Bcvillningen, hade Utskottet anmält, att Utskottet, på de skäl, sorn finnas anförda uti motiverna till §§ 25 och 26 af Kommitterades förslag till Bevillnings-stadga, ansett sig böra föreslå nedsättning i den, enligt § 36 af nu gällande Beviilnings-stadga, bestämda bevillning för gåfva, testamente, fideikommiss och arf, nemligen: för gåfva, testamente och äldre fideikommiss till 4, i stället för nu stadgade 6 procent; för första emottagare!! af nystiftadt fideikommiss äfven till 4, i stället för nu föreskrifna, men sällan eller aldrig erlagda 10 procent; samt för arf till fjermare skyldeman till 2, i stället för nu stadgade 3 procent; hvarjemte Utskottet för testamente af årlig afkomst eller ränta, utan eganderätt till den egendom, eller det kapital, af hvilket afkomsten eller räntan utgår, bibehållit den uti nu gällande
Beviilnings-stadga bestämda afgift af tvä procent å kapitalet.
Dock hemställde Utskottet derjemte, att, som förslag vore väckt och på Utskottets handläggning beroende, angående upphörande af skyldigheten att belägga testamenten med stämpladt. papper, Utskottet, i händelse någon förändring eller eftergift af denna skyldighet blefve af Rikets Ständer beJlih. till II.
Pral. 1839 A !SCO. S Sunil. 1 Afd. 26' Heijl. 1 2 HeviUnings-ltskotlets Ullålande N;o 33. slutad, måtte få inkomma med torsia» till den förändring i afseende på proeentberäkningen af bevillning för testamenten m. m., hvartill omständigheterna kunde anses föranleda.
Sedermera har Utskottet, uti sitt, angående stämpelpappers-afgiften den 24 i samma månad afgifna, Betänkande N:o 22, erinrat, huruledes enligt 3:dje momentet af 4:de § i nu gällande Stämpelpappers-förordning, det vore stadgadt, dels att fideikommiss-bref och andra dylika förordnanden skola förses med stämpelpapper till frdels procent af den bortgifna egendomens värde, dels att testamenten vid första uppvisandet inför
Domstol väl icke behöfva förses med högre stämpel, än 20 öre; men att, då testamentet vunnit laga kraft eller genom dom blifvit st ad fästad t, borde, såsom ett vilkor för begagnandet, stämpelafgift beräknas och utgöras efter behållna värdet af det bortgifna, enligt bouppteckning, såvida värdet uppginge till 450 R:dr, nemligen: l:o för egendom med full eganderätt till J:dels procent; och 2:o för egendom, son» ej vore med eganderätt, utan endast med njttjande rätt öfverlåten, j:dels procent af dess värde; och borde, om stämpel-afgiften icke genast kontant deponerades på enahanda sätt, som i afseende på beviilningens erläggande för testamenten stadgas i Kongl. Kungörelsen den 11 December 1811, borgen för stämpel-afgiften ställas och bevis derom vid testamentets bevakande företes.
Efter att vidare hafva redogjort för de föreskrifter, som enligt nyssnämnda Kongl.
Kungörelse iiro gällande i afseende på kontrollen å bevillningen af testamente, gåfva, arf och fideikommiss, erinrade Utskottet, att, då otnförmälda Kongl.
Kungörelse äfven skulle tillämpas i afseende på stämpel-afgiften för testamenten, mäste hvar oeh en, som erhållit så beskaffadt testamente, att bevillning och stämpelafgift derför borde erläggas, ställa särskild löftesförbindelse för hvardera af dessa afgifter, hvarefter det åläge såväl uppbördsmännen, att, på föreskrifvet sätt, afgifva särskilda redovisningar för de förbindelser, som afsåge bevillningen och särskilda för dem, som anginge stämpelpappers-afgiften, enär de förra skulle ingå till Riksgälds-kontoret, men de sednare till Stats-kontoret.
Härigenom förorsakades dubbel omgång och besvär icke blott för vederbörande tjenstemän, utan äfven för alla dem, som skulle anskaffa dessa förbindelser; och då såväl testaments-tagaren, sorn uppbördsmännen besvärades, den förre med anskaffande och den sednare med emottagande och redovisning af särskilda förbindelser för hvardera afgiften, hade hos Utskottet fråga blifvit väckt, att härutinnan åstadkomma en lätt verkställbar förenkling, bestående deruti, att stämpelafgiften för testamenten och fideikommiss-bref helt och hållet borttoges och bevillningen till deremot svarande lämpligt, belopp förhöjdes.
Då, på sätt ofvan är nämndt, bevillningen för fideikommiss äfvensom för testamente med full eganderätt, enligt Utskottets förslag, skulle komma att ned - Hevillnings-Ulsliollels Ull&laude N:o 3S 3 sättas fran sox till fyra procent, nion deremot för testamente af årlig afkomst eller ränta, utan egandorätt till kapitalet, fortfarande erläggas med två procent af kapital-beloppet, skulle visserligen, om stämpel-afgiften bibeliölles vid sitt nuvarande belopp, Staten erhålla i bevillning och stämpel-afgift, i förra fallet tillhopa 4| procent och i det sednare 2^ procent; men, om man toge i betraktande, att en betydlig nedsättning blifvit föreslagen i afseende å bevillningen för testamente, då full eganderätt erhålles, men att ingen sådan nedsättning skulle eg a rum, då blott nyttjanderätt meddelades, vore det icke obilligt, om stämpelafgiften i forra fallet ökades till jeinnt
I procent och i det sednare helt och hållet förfölle.
Enär de flesta testamenten afsåge egendom med full eganderätt, skulle i allt fall, om stämpel-afgiften för testamente utaf ränta eller årlig afkomst helt och hållet borttoges, men deremot för fideikommiss samt för testamente med lull eganderätt förhöjdes från f till 1 procent, en större inkomst, än som nu i stämpel-afgift erhålles, tillfalla Staten.
Af dessa skäl och för att, utan någon förlust för det allmänna, tillvägabringa den ofvan antydda förenklingen, hemställde Utskottet, att den uti förslaget till Bevillnings-stadga utsatta bevillning för fideikommiss, äfvensom för gåfva af fastighet samt för testamente af fast eller lös egendom med full eganderätt till sjelfva egendomen, måtte förhöjas från fyra till fem procent; men att deremot testamenten och fideikommiss-bref måtte från all stämpel-afgift befrias och de derom uti nu gällande Stämpelpappers-förordning intagna stadganden från den nya författningen i detta ämne helt och hållet uteslutas.
Vid ofvanomförmälde frågors behandling inom Riks-Stånden, hafva Stånden härom stadnat i så skiljaktiga beslut, att Utskottet, på sätt i dess Utlåtanden N:o 29 och N:o 34 blifvit anmäldt, funnit sig böra uti särskildt utlåtande härom afgifva förnyadt yttrande.
Ridderskapet och Adeln har nemligen i fråga om den uti mom. l:o, 2:o och 3:o af § 18 i Utskottets förslag till Bevillnings-stadga bestämda bevillning dels för gåfva af fast egendom, med full eganderätt, dels för testamente af fast eller lös egendom, kapital eller fordringar, med full eganderätt till sjelfva egendomen eller kapitalet, dels för fideikommiss, beslutat, att de i dessa moment förekommande orden: fyra för hundra borde utbytas mot en för hundra samt att i momentet 4:o, som handlar om bevillning för testamente af årlig afkomst eller ränta, utan eganderätt till kapitalet, orden sen half för hundras borde inforas i stället för orden: nivå för hundras• dock med det af Utskottet å sidan 30 i Betänkandet föreslagna förbehåll i händelse förändring eller eftergift af stämpelpappers-afgiften för testamenten och fideikommiss-bref skulle komma att ega rum.