Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pettersson, och af anförda skäl hemställt, att mer^i verksamma åtgärder, än som dittills ifrågakommit, måtte vidtagas för indrifning af berörda fordran, hvilken år 1858 uppgick till 3,312 R:dr 76 öre Rimt; och Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i nämnda län uti häröfver den 19 December 1860 afgifven förklaring förmält, att uppbördsförvaltningen i Gullbergs, Bobergs och Walkebo häraders fögderi hos Läns-styrelsen sökt, att dessa medel måtte ur kronoräkenskaperna afskrifvas, enär såväl dåmera aflidne arrendatorn Pettersson som hans löftesmän saknat tillgång till arrendets gäldande och befunnits i konkurstillstånd, men att berörda ansökning då ännu vore på Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes pröfning beroende af orsak, att åtskilliga för ärendets handläggning nödiga handlingar, ehuru infordrade, icke till Läns-styrelsen inkommit; så hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, som inhemtat, att målet ännu vore i oförändradt skick, hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Majits och rikets Kammar-rätt måtte anbefallas vaka deröfver, att ofvanberörda afskrifningsfråga blefve utan vidare dröjsmål af Eders Kongl. Majits Befallningshafvande pröfvad och afgjord; öfver hvilken underdåniga framställning Eders Kongl. Majit, uti remiss den 18 nästlidne Oktober, behagat i nåder infordra Kammar-rättens underdåniga utlåtande.
Till fullgörande af denna nådiga befallning får Kammar-rätten, som först genom remisshandlingarne erhållit kännedom om ifrågavarande ärende och i anledning deraf från Eders Kongl. Majits Befallningshafvande infordrat upplysning om hvilka åtgärder efter den 19 förutnämnde
December blifvit i målet vidtagne, underdånigst tillkännagifva, att Eders Majits Befallningshafvande uti skrifvelse den 27 sistlidne November till svar meddelat, att afskrifningsfrågan i det skick, densamma till Läns-styrelsen inkommit, icke kunnat bifallas, utan, enär en under sådane omständigheter företagen hufvudsaklig pröfning af målet endast skolat haft till påföljd de balanserade arrendemedlens oförändrade qvarstående i räkenskaperna, blifvit uppskjuten i afbidan på inbekommande af infordrade handlingar.
Emellertid hade påminnelser om ansökningshandlingarnes kompletterande flera gånger och deribland den 18 Maj och 23 Oktober innevarande år af Läns-styrelsen aflåtits till vederbörande Kronofogde, som under sistnämnde dag jern - — 328 — väl blifvit förständigad att skyndsammast införskaffa undersökningsbevis, huruvida den ene ännu qvarlefvande löftesmannen lör ifrågavarande arrende, förre bonden Magnus Andersson i Gerstad, fortfarande saknade tillgång till de balanserade medlens gäldande; och skulle, så snart slutligt svar, som nu ytterligare hade af Läns-styrelsen infordrats till afgifvande inom tre veckor, hunne att ingå från Kronofogden, hvilken under den 11 sistlidne Oktober till Läns-styrelsen ingifvit åtskilliga för målets utredning nödiga handlingar, utslag genast meddelas samt Kammar-rättens pröfning underställas.
Derjemte anser sig Kammar-rätten böra i underdånighet anmäla, att Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes ofvanberörda skrifvelse af den 27 sistlidne November blifvit af Kaminar-rätten öfverlemnad till dess Advokatfiskals-embete, på det embetet måtte komma i tillfälle att med uppmärksamhet följa vidare behandlingen hos Läns-styrelsen af ifrågavarande ärende.
De remitterade handlingarne återställas härhos i underdånighet; och utvisar underdånigst bifogade Protokoll den af undertecknad, Printzensköld, vid ärendets föredragning härstädes yttrade särskilda mening.
Kammar-rätten framhärdar med djupaste trohet, vördnad och nit, S t o r m ä k t i g s t e , A 11 e r n å d i g s t e Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, CARL G. MÖRNER. C. E. ÅLANDER. A. WILH. EDMAN. C. PRINTZENSKÖLD. C. O. V. BURÉN. C. W. ZETTERSTRÖM. VIKT. INGESTRÖM.
Stockholm den 6 December 1861. t. s. Axel Carlsson Printzensköld. — 329 — 1861 den 6 December.
Herr Presidenten och Kommendören Grefve Mörner, Herr Kammar-rätts-rådet Alander, 0 Herr Kammar-rätts-rådet Edman, Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld, Herr Kammar-rätts-rådet Burén, Herr Kammar-rätts-rådet Zetterström, Adjungerade ledamoten, Kanslisten Ingeström. S. d. föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 18 sistlidne Oktober, tecknad å en af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjord framställning, att Kongl.
Kammar-rätten måtte anbefallas vaka deröfver, att en hos Konungens Befallningshafvande i Östergöthlands län anhängiggjord fråga om afskrifning i länets kronoräkenskaper af derstädes balanserade oguldna arreudemedel för indragna Öfverstelöjtnants-bostället Kungs-Norrby måtte varda utan dröjsmål pröfvad och afgjord; i anledning hvaraf Konungens bemälde Befallningshafvande den 27 nästlidne November yttrande afgifvit.
Handlingarne lästes; och resolverades underdånigt utlåtande, af innehåll registraturet visar, hvarförutan beslöts, att Konungens Befallningshafvandes skrifvelse af den 27 ofvannämnde November skulle öfverlemnas till Advokatfiskals-embetet, på det em betet måtte komma i tillfälle att med uppmärksamhet följa vidare behandlingen hos Läns-styrelsen af ifrågavarande ärende.
Ifrån Kongl. Kammar-rättens beslut var Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld af skiljaktig mening och yttrade, att, såvidt Herr Kammar-rätts-rådet af Revisorernes ifrågavarande framställning kunde inhemta, utgjorde syftemålet för densamma, att de för Kungs-Norrby boställe balanserade arrendemedel, sedan, enligt anmälan af Konungens Befallningshafvande i länet, till deras gäldande inga tillgångar funnos hvarken efter arrendatorn Pettersson, sorn vore afliden, eller hos hans löftesmän, måtte utan vidare dröjsmål till afskrifning befordras.
För en sådan afskrifning kunde likväl, enligt Herr Kammar-rätts-rådets tanke, ingen giltig grund hemtas ensamt från det förhållande, att det bristande arrendebeloppet icke kunnat, i anseende till de gäldskyldiges fattigdom, utbekotnmas; sådane omständigheter måste derjemte hafva inträffat, som ingåfve full visshet derom, att all utsigt till betalnings erhållande för alltid försvunnit.
Detta vore visserligen händelsen i afseende på arrendatorn Pettersson och hans ena löftesman för arrendet, enär de begge i utfattigt tillstånd afgått genom döden, hvar - 42 — 330 — emot, enligt hvad Konungens Befallningshafvande i sin ofvanberörda skrifvelse anmält, den andre löftesmannen, bonden Magnus Andersson i Gerstad ännu lefde, ehuru han, efter hvad det af skrifvelse» ville synas, sakuade tillgång till arrendebeloppats gäldande.
Och som det icke låge utom möjlighetens gräns, att bemälde Magnus Andersson kunde genom arf eller på annat sätt vinna den förbättring i sin nuvarande ekonomiska ställning, att han förmådde sin borgensförbindelse till större eller mindre del infria, för hvilket fall fordringen alltid borde såsom sådan i Kronans räkenskaper qvarstå, så ansåg sig Herr Kammar-rätts-rådet böra öfver den gjorda framställningen afgifva det underdåniga utlåtande, att den afskrifningsfråga, hvars skyndsamma pröfning
Revisorerne påyrkat, blifvit för tidigt väckt och således icke lagligen kunna eller få leda till den påföljd, att meranämnde arrendemedel* blefvo utur Kronans räkenskaper afförda.
In fidem protocolli:
Konimerse-kollegii underdåniga utlåtande, angående en vid Kollegii expensmedels-räkning för år 1859 af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning.
Rikets Ständers Revisorer hafva uti sin afgifna berättelse angående af dem verkställd granskning utaf statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1859, i afseende å det till inköp af böcker och tidskrifter i bergsvetenskapen för Kommerse-kollegiuin bestämda anslag anfört, att då vid 1859 års början i Rikets Ständers Bank af anslaget funnos innestående 2,458 R:dr 28 öre, samt sedan under samma år i Stats-kontoret lyftats såväl 1858 som 1859 årens anslag med tillsamman 600 R:dr, och deraf utgifvits 320 R:dr 84 öre, ^ behållningen vid årets slut utgjorde 2,737 R:dr 44 öre; så hade Revisorerne velat sådant omförmäla, enär dessa under föregående år uppkomna behållningar å ifrågavarande medel syntes Revisorerne antyda, att Kollegium ansett berörde anslag icke till hela det bestämda beloppet vara för dermed åsyftade ändamål behöfligt; och har Eders Kongl. Maj:t genom nådig remiss af den 18 »istlidne Oktober täckts anbefalla Kollegium, att i anledning häraf underdånigt utlåtande afgifva, hvilken nådiga föreskrift Kollegium härmed får i underdånighet fullgöra. — 331 — Genom den för Bergs-kollegium vid dess reorganisation år 1832 utfärdade stat af den 28 December samma år blef en summa af 400 R:dr B:ko bestämd såsom materialpenningar för bergsproberinger., äfvensom för Kollegii mineralkabinett och markscheider-kontor samt till inköp af böcker och tidskrifter angående' bergshandteringen —, med rättighet för Kollegium att hvad af anslaget ett år kunde besparas, ett annat år för ändamålet använda, och den stat, som för Bergs-kollegium den 14 Oktober 1853 blef vid den med Kollegium och bergslags-staterne då företagna reorganisation utfärdad, innehåller i detta hänseende: »Anslag till bibliotliek och samlingar, såsom hittills, 400 R:dr B:ko».
Yid detta belopp förblef ifrågavarande anslag tilldess, efter Bergs-kollegii in dragning och de till nämnde Kollegium hörande göromåls öfverflyttande till Kommersekollegium, genom Kongl, brefvet den 23 Februari 1858, angående ny aflöningsstat för Kommerse-kollegiuin och bergslags-staterne, anslaget till »bibliotliek och tidskrifter i bergsvetenskap» nedsattes till 300 R:dr R:mt.
Under den tid, då anslaget utgjorde 400 R:dr B:ko eller 600 R:dr Emit, hade derå besparing uppkommit, som vid ingången af år 1858 utgjorde 2,770 R:dr 16 öre Ruut.
Sedan dess hafva de årliga utgifterna för böcker och tidskrifter angående bergshandteringen utgjort, 1858: 311 R:dr 88 öre, 1859, såsom Revisorerne sjelfve anfört: 320 R:dr 84 öre och 1860: 358 R:dr 79 öre; så att den förra behållningen hvarje af dessa år något minskats och vid innevarande års början nedgått till 2,678 R:dr 65 öre Runt.
Häraf synes alltså, att
Kollegium visserligen icke funnit det nuvarande anslaget, 300 R:dr R:mt, vara för det dermed afsedda ändamål mer än tillräckligt; en förmodan, hvartill Revisorerne endast torde hafva kommit genom en oriktig förutsättning, att anslaget under tiden före 1858 utgjort en lika ringa summa som sedermera.
Med återställande af den nådiga remissen, framhärdar Kollegium med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, F. ÅKERMAN. L. AKERBERG. Stockholm den 20 November 1861.
Fredius.
Itiksmarskalks-cmhetet, med Ståthållnre-embetcts på Ulriksdals slott underdåniga yttrande, angående hvad i 1861 års revisionsberättelse förekommer rörande nämnde slotts räkenskaper.
Majit behagat i nåder anbefalla Riksmarskalks-embetet, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af livad i underdånigst närlagde transsumt af Rikets sednast församlade Revisorers berättelse förekommer rörande Ulriksdals slott, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna Ståthållare-embetets på nämnde slott underdåniga yttrande i ämnet, deruti Riksmarskalks-embetet, som icke har något att tillägga till hvad Ståthållare-embetet upplyst och anfört, således för egen del i allo instämmer.
A. F. N. GYLDENSTOLPE. W. von Schoultz.
Ståthållare-embetets på Ulriksdals slott underdåniga yttrande, angående en vid 1861 års statsrevision gjord framställning rörande detta slotts räkenskaper.
Sedan Rikets Ständers sednast församlade Herrar Revisorer, vid granskning af Ulriksdals Kongl, slotts räkenskap för år 1859, fä.-tat uppmärksamhet derå, att icke alla kontrakter om nämnde Kongl, lustslotts uthyrda och bortarrenderade lägenheter blifvit kassaräkningen vidfogade, och med erinran om denna ofullständighet hemställt, det vederbörande måtte erhålla föreskrift, att antingen i afskrift bilägga samtlige ofvanberörde kontrakter eller åtminstone i redogörelsen meddela uppgift å tiden, då hvarje kontrakt blifvit^ upprättadt, får, efter derom från Kongl.
Riksmarskalks-embetet den 16 innevarande månad meddeladt förständigande, Ståthållare-embetet på Ulriksdals slott underdånigt yttrande afgifva. — 333 — Hitintills har, endast i mån af något nytt kontrakts utfärdande, detsamma blifvit i afskrift bifogadt samma års räkenskap, med i allmänhet deruti införd hänvisning, rörande de äldre kontrakten, till räkenskapen för de år, derunder hvart och ett af dem blifvit upprättade; genom hvilken åtgärd den fördel hufvudsakligen varit afsedd, att icke belasta räkenskapen med lika lydande bilagor till enahanda antal som arrendeåren, vanligen trettio år; skolande, med anledning af hvad sålunda blifvit anmärkt, hädanefter iakttagas, att i redogörelsen för årets räkenskap meddela uppgift å tiden, då hvarje kontrakt blifvit upprättadt.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, C. A. MANDERSTRÖM. Wilh.
Vitterhets-, Iiistorieocli antiqvitcts-akademieiis underdåniga utlåtande, i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt rörande samma Akademis räkenskaper för år 1859.
Med nådig befallning att inkomma med underdånigt utlåtande, har Eders Kongl.
Maj:t täckts till dess Vitterhets-, historie- och antiqvitets-akademi öfverlemna en i Rikets Ständers Revisorers den 14 Oktober 1861 afgifna berättelse intagen anmärkning, rörande 2:ne bland Aka,demiens säkerhetshandlingar förvarade reverser, den ena å 750 R:dr R:mt, utgifven den 2 Januari 1855 och den 17 Maj 1858 uppsagd till inbetalning efter 3 månader, försedd med borgen af tvenne personer, af hvilka den ena är med döden afgången, hvarefter hans bo blifvit försatt i konkurstillstånd, den andra å 450 R:dr, utgifven den 5 Maj 1861, försedd med endast en persons borgen; i anledning hvaraf Revisorerne hemställt, att för hvar och en af nämnda skuldförbindelser ny, af minst tvenne vederhäftige personer ingången borgen må anskaffas eller ock åtgärder skyndsamligen vidtagas för beloppens indrifvande.
Med afseende på dessa anmärkningar tillåter Akademien sig underdånigst upplysa, att de båda ifrågavarande skuldsedlarne tillhöra Akademiens enskilda fond, öfver hvilken föres särskild räkning, helt och hållet skiljd från räkenskaperna öfver de statsmedel, hvilka blifvit ställda till Akademiens disposition.
Utan att vara förbunden till någon redovisning för dessa enskilda medels förvaltning, har Akademien låtit räkningen öfver dem åtfölja räkenskaperna öfver statsmedeln till Kongl.
Kammar-rätten, samt gått Rikets Ständers Revisorers under senare åren framställda önskan till mötes, genom att för Revisorerne uppvisa de till denna enskilda fond hörande säkerhetshandlingar.
Samma anmärkning, som nu blifvit framställd, »kulle, hvad den större skuldsedeln beträffar, kunnat göras af nästföregående årets Revisorer, men sådant har icke skett, förmodligen af det skäl, att dåvarande
Revisorer ansett sig icke äga rätt eller pligt att pröfva Akademiens förvaltning af hennes enskilda medel.
Då emellertid nu anmärkning blifvit gjord, får Akademien häröfver afgifva underdånig förklaring.
Den af Herrar Revisorer omnämnda större skuldsedeln på 750 R:dr Riksmynt, utgifven den 2 Januari 1855, var försedd med två personers proprie-borgen.
Akademien erhållit underrättelse att den ena af dessa borgesman med döden afgått, beslöt Akademien anmoda reversens utgifvare att anskaffa annan löftesman.
Då han härmed dröjde, uppsade» skulden den 17
Maj 1858 till inbetalning.
Senare beslöt dock
Akademien att låta sig nöja med den qvarstående borgesmannen ensam, enär han är en förmögen husägare i hufvudstaden och således kunde anses fullt vederhäftig för den ingångna förbindelsen.
Akademien har likväl nu fogat anstalt att antingen få summan inbetald eller erhålla ny borgen af 2:ne vederhäftiga personer.
Den andra skuldförbindelsens belopp, 450 R:dr R:mt, utgjord» en rest på ett af reversens utgifvare inbetaldt större lån, och då han den 5 Maj 1861 afgaf sin förbindelse på denna obetydliga rest, ansåg Akademien sig fullt betryggad genom den borgensförbindelse, som blifvit tecknad af en förmögen husägarinna i hufvudstaden, hvars enda barn är rever*utgifvarens hustru.
Den remitterade handlingen varder härmed underdånigst återställd; och Kongl.
Vitterhets-, historie- och antiqvitets-akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåte och tjenare, (i. L SPÅRRE, Kongl.
Akademiens n. v. Presid.
December 1861.
Bror Eni. Hildebrand. — 335 — Kongl. Musikaliska Akademiens underdåniga utlåtande öfver Rikets •
Ständers Revisorers anmärkning vid nämnde Akademis räkenskap för år 1859.
Såsom underdånigt utlåtande öfver Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 18 förlidne Oktober, angående en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid Musikaliska Akademiens räkning för år 1859, vågar Akademien åberopa närlagde, af dess förre Kamererare, förste Expedition s-sekreteraren och Riddaren D. Hadorph afgifne förklaring, mot hvilken Akademien icke har något att erinra.
Jemte återställande af remisshandlingen, framhärdar Akademien, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersate, FAB. WREDE, Musikaliska Akademiens u. v. Preses. J. P. Cronhamn, t. f. Sekreterare i Kongl- Musikaliska Akademien Stockholm den 30 December 1861. — 336 — (Bilaga.)
Såsom förklaring öfver den af Rikets Ständers Revisorer, vid granskningen af Kongl.
Musikaliska Akademiens räkenskaper för år 1859, gjorda erinran, »att en utgiftspost å 30
R:dr 58 öre finnes i räkningen afförd under titel: öfverdebitering af ränta, utan att räkenskapen nöjaktigt upplyser afföringens riktighet», får jag härmed vördsamt meddela följande:
Då Akademiens läroverk, till följd af Rikets Ständers vid 1857 års riksdag beviljade anslag, utvidgades ifrån 6 till 12 läroklasser, uppstod behof såväl af musikaliska instrumenter som af inventarier, för hvilkas inköp likväl inga särskilda tillgångar yoro anvisade, utan erhöll
Akademien nådig tillåtelse att för detta ändamål använda redan besparade medel, hvilka, enligt hvad 1859 års räkenskap utvisar, utgjorde i utlånt kapital, emot Smålands och Hallands hypotheksförenings obligationer, å 4^ procent ränta, 2,250
R:dr samt emot inteckning 300 R:dr, å 6 procent ränta, tillsammans 2,550 R:dr samt inbalanserad räntefordran 30 R:dr 58 öre.
Vid inbetalningen af detta kapital, som skedde på grund af Akademiens den 1 Mars 1859 och den 31 Januari 1860 fattade beslut, och hvarvid 1,800 R:dr inbetaltes den första gången och 750 K:dr den andra gången, uppdebiterades den inflytande räntan till sitt fulla belopp, utan afdrag af redan i debet inbalanserade, vid föregående årets slut upplupne räntor, hvilket formfel afhjelptes derigenom, att sistberörde räntemedel återigen affördes, under titel: »öfverdebitering af ränta» med 30 R:dr 58 öre.
Då häraf torde inhämtas, att Akademien genom den iakttagna rättelsen ingenting förlorat, vågar jag hoppas, att anmärkningen på ett tillfredsställande sätt blifvit förklarad.
D. Hadorph.
Kanslers-embetet lid Lnnds Universitet, med Konsistor» Akademien utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers framställning vid granskning af Universitetets räkenskaper för år 1859.
Det utlåtande, Konsistorium Akademikum i Lund afgifvit, i anledning af en af Rikets Ständers Revisorer för granskning af statsverkets nied flera allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859 gjord framställning, får jag härmed i underdånighet öfverlemna.
Stockholm den 7 Januari 1862. G. A. SPARRE. J• J.
Nordström. — 337 — Till Kanslers-embetet för Lunds Universitet.
Sedan Rikets Ständers Revisorer för granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att då kontrakten rörande Lunds Universitets uthyrda och bortarrenderade lägenheter ej funnos räkenskaperna bilagda, hvadan någon egentlig kontroll å den inkomst, som för lägenheterna tillflutit Universitetets kassa ej kunnat utöfvas, vederbörande måtte förständigas, att antingen i afskrift bifoga ifrågavarande kontrakter eller ock uppgifva tiden då de blifvit ingångna, samt Konsistorii Akadeinici Majoris utlåtande i anledning häraf blifvit infordradt, får Konsistorium, efter Konsistorii Minoris hörande, vördsammast anföra, att då något kontrakt angående uthyrd eller feortarrenderad lägenhet upprättas, afskrift deraf bifogas årets hufvudbok, som till Kammar-rätten insändes, samt att det vid .sådant förhållande synes blifva för det af Rikets Ständers Revisorer afsedda ändamål tillfyllestgörånde om för framtiden i hvarje års hufvudbok uppgift lemnäs om tiden, då dylika kontrakter blifvit ingångna, om iakttagande hvaraf Kontoret redan erhållit föreskrift.
Lund den 19 December 1861. xgifeilqmt
'AfeghiibfBfcflS jtolnaiobuB doo 9Wii j t JOH. GUST. EK. A. N. SUNDBERG. N. J. BERLIN. P. E.
GELLERSTEDT. C. J. TORNBERG. J. G. AGARDH. W. E. SVEDELIUS.
AXEL NYBLAEUS. .n GUST.
LJUNGGREN. vrt ifonrr tt WILH. FLENSBURG, C. W. LINDER. E. OLDE. J. Kreuger.
Konsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af de vid granskning af stiftets elemin- . tarläroverks räkenskaper utaf Rikets ' Ständers Revisorers är 1861 gjorda anmärkningar.
, , S t o r m u k t i g s t e , A 11 e r n å d i g s t e Konung!
Sedan Eders Kongl. Maj:t, under den 18 sistlickne Oktober, i nåder anbelnut
Domkapitlet, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning al hvad Rikets Stäa - *»1) In sbio 43 _ 338 — ders Revisorer, vid granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, anmärkt i afseende på räkenskaperna för högre elementarläroverken i Linköping och Norrköping samt Skeninge lägre elementarläroverk, har Domkapitlet infordrat förklaringar i ämnet från vederbörande Kektors-embeten.
Och får
Domkapitlet, som för sin del icke har något att tillägga utöfver hvad dessa förklaringsskrifter innehålla, desamma, med åberopande af hvad deruti blifvit anfördt, härhos underdånigst öfverlemna.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, L.
LAURENIUS.
P. WESTMAN. J. H. W. STEINNORDH. L. E. RUSÉN. E. WIDMARK. AXEL BROMAN. J. Friedleif.
Domkapitel den 18 December 1861. v Till Högvördiga Domkapitlet.
Vid granskningen af Linköpings högre elementarläroverks räkenskaper för år 1859, hafva Rikets Ständers Revisorer gjort den anmärkning, att vid räkenskaperna för ifrågavarande elementarläroverk saknas den uti Kongl, cirkulärbrefvet den 17 September 1856 anbefallda förteckning å de gåfvobref, testamenten och andra urkunder, som grundlagt stipendie-fonderna.
Enär Lektor J. Å. Ahlander, såsom tillförordnad Rektor, under år 1859 var räkenskapsförare, kan jag icke förklara anledningen, hvarföre den uti Kongl, cirkulärbrefvet af den 17 September 1856 anbefallda föreskriften icke blifvit iakttagen.
Upplysningsvis torde jag böra tillkännagifva, att, till följe af den uti nyss - — 339 — nämnda nådiga cirkulärbref anbefallda föreskrift, ifrågavarande förteckning blifvit jemte räkenskaperna för år 1860 till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt insänd.
Linköping den 7 September 1861. .7. II. W. Steinnordh.
Rektor vid Linköpings högre elementarläroverk.
Såsom förklaring öfver den Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid Norrköpings högre elementarläroverks räkenskap för år 1859, att, »då den s. k.
Nyströmska stipendie-fonden äger ett kapitalbelopp af R:mt R:dr 9,500, och den s. k.
Tihlanderska donationen af R:mt R:dr 2,050, redogörelsen icke upplyser, af hvad anledning läroverket under revisionsåret af den förra fonden haft en inkomst af endast 270 och af den sednare endast 63 R:dr R:mt», får jag härmed, i öfverensstämmelse med uti högvördiga Domkapitlets embetsbref N:o 5, § 3, för år 1859 infordrade och den 28 Maj s. å. afgifna fullständiga upplysningar rörande de Norrköpings högre elementarläroverk tillhörande fonder, vördsamt anföra, att af de Nyströmska räntemedlen, hvilka uppgå till R:mt R:dr 570 årligen, således till'fulla 6 procent af kapitalbeloppet, 300 R:dr R:mt ingå uti en af härstädes anställde lärares lön och omedelbart till honom öfverlemnas af S:t