Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
skickligaste senaste på varaktigaste, som i handeln åren sålda fackmän.
ensamt Nära här billiga och bekväma vilkor Stockholm med omnejd, herr i 3,000 landet.
genom Carl vår Målning o. reparering re- af kinesiska lackérarbeten utföras väl.
Observatoriegatan 15 ö. g.
3 tr.
Martin Ekström.
[2939] Nilson.
Husqvarna Gexieraldepöt 2 2 KUNGS-TRÄDGÅRDSGATAN.
Reparationer, ner utföras fort omjustering och billigt 2 2.
och ändringar af stickmaski- Nya AlpFlöjtenl af &amp; K: 3 A x e l H Broman u s c i v a r n a.
24139) [2776] Alp-Flöjten är det nyaste, eleganta- ste och på samma gång det allra lätt- lärdaste blåsinstrument som existerar.
Hvar och en som förut kan spela ac- cordeons (dragspel) är genast lika slängd uti att traktera alp-flöjten.
En kär- komnare julklapp får man i sanning söka efter!
Den stora omsättningen har gjort, att vi nu kunna sälja den till kr.
För öfrigt påpeka vi vår realisation af en del musikinstrument, såsom violiner fr. 5 — 30 kr., positiv- stämda Magdeburger dragspel (accor- deons) fr. 2: 50 — 25 kr., munspel fr. 10 öre till 3 kr., » konung Davids har- pa » fr. 50 öre till 3: 50, gitarrstålsträn- gar pr sats 75 öre, violin d:o 40 öre, prima sensträngar till 1 — 1:50 o. 2 kr.
pr sats.
Order expedieras genast pr efterkraf eller förs kottslikvid.
Fogelberg, Wernstedt &amp; K:ni, Bokhandel, Oekelbo.
25355) [2946] ^ Hushållsskolan för bildade (Grundad filekor.
1881).
19 V e s t r a T r ä d g å r d s g a t a n 19.
[2949] Maskinkrossad Anthracit, bästa bränsle för llluminationskaminer och Värmenecessairer hos J O H.
L U N D S T R Ö M &amp; K: N I, Allm.
» » 6 0 1 9.
&gt; » 6 1 9 8.
[2723] Nya Hushållsskolans På W I L H E L M 19 V E S T R A T R Ä D G Å R D S G A T A N Damkafé B I L L E S 1 9 Huru männen I och 2 tr. upp.
[2869] hör underlåta att köpa den älskliga ita- lienske författarens Farlna s nyss i öfversättning utkomna bok § « R M I T T B A R N, som spridt hans rykte i alla länder.
Fin iakttagelseförmågä och älskvärd hu- mor täfla med hvarandra i denna tju- sande bok, som öfverallt, där mo- derslycka och fadersstolthet fin- nes, skall finna öppna hjärtan.
' 27511 LAMBS VÄRLDSBERÖMDA SYSTEM ALLA NYASTE FÖRBÄTTRINGAR.
trikottillverkning MED i H u s c t v a r n a.
Nordens presentant N:r 8 0 1.
Insänd till « b.
L. Stallarholmen pöste restante » er adress, kan Ni erhålla alla äskade upplysningar angående läderpla- stik samt goda, lämpliga verktyg.
Se äfven Per Fromms annons i n:r 43 af Jdnn.
N:r 8 0 2.
För att befria mina bevingade favoriter från ohyra lägger jag i buren hvarje kväll en frisk tallkvist och breder ett stycke hvitt tyg öfver densamma.
Ohyran sätter sig då på detta och kan på morgonen afiägs- nas och dödas.
Man kan på detta sätt på en enda dag befria fåglarna från en förvånande mängd parasiter.
Medlet är ju ytterst en- kelt och ej såeom insektpulfver o. d. farligt för fåglarne, hvarför det rekommenderas till alla fågelvänner.
N:r 8 0 5.
Själf road af skridskoåkning har jag efter många pröfningar kommit till det resultat, att fjäderskridskor sitta stadigast på foten.
Dock använder jag äfven remmar, emedan kangklacken eljes frestas for starkt.
Priset 3 kr.
Finnes i hvilken järnbod som helst.
16-årig Ealmarbo.
N:r 806.
I Norge, där den hos oss vanli- gen förekommande allmoge- och fornnordiska stilen ej är sä allmän, torde afsättning å sni- dade saker lätt kunna vinnas.
Utskurna smärre föremål, glasögonfodral, fri märksaskar, linealer.
pappersknifvar, små hyttor, nålfat, annotationshöcker, o. d, röna mest efterfrå- gan, i synnerhet under tiden för tuiistström- men.
Bäst vore kanske, om Ni hänvände Er till Ingeniör Frölich, föreståndare för Norsk Husflidsskole, Kristiania.
N:r 8 0 7.
Malört, kamfer eller patschouli- blad äro säkra medel.
— Att beströ ylle- och skinnvaror med pulvriserad alun håller målen på afstånd och är dessutom alldeles oskadligt.
[2130] (2950) 1 tr. upp.
Den ödesdigra frågan med dess svar AF A g n e s fttet Skinnbräm från 65 Öre, 80 Öre, I kr., OBS.
1,25, 1,50 pr hel mtr.
N y a och moderna Skinn-Muffar fr. 1: 75, 2, Stevens.
4, varor!
Skinn-Kragar » 2, 3, 5, 7,10 » » » Skinn-Boor » 4.
6, 8,10,12 » » » 9,12,15,18 » » » Nyt!
Jul-lådor.
Jul-lådor äro en nyhet för hrr hand- lande m. fl.
som vi tro skola omfattas Skinn-Mössor 4, 6, 8, 1 0, 1 2 » » » med intresse, alldenstund det ju är svårt kunna förse sig med nog sorte- OBS.
Beställningar, fårändringar och reparationer emottagas till billigaste priser radt lager af leksaker och presenter för julen.
V i tro oss därför tillfredsstäl- lande löst denna uppgift, i det vi kunna erbjuda eder köpa af våra jul-lådor till 5 il 10 kr.
pr låda.
Uti n:r 1 före- komma endast leksaker, n:r 2 presen- Regeringsgatan.
[2940] Ett mångårigt praktiserande i yrket på de största fabriker såväl i Sverige som ter och n:r 3 omvexlande med båda- Tyskland, Schweiz, Frankrike, England och Amerika garanterar ett godt arbete.
V i d rekvisition torde uppgifvas, hvilket n:r som önskas.
Lådorna äro Lil j e k o n valj e rötter.
ytterst väl sorterade och priserna de 1,000 st ..... ._ kr.
28: — allra lägsta partipriser!
100 • » 3: 50 Fogelberg, Wernstedt &amp; K:ni, Stora, starka, präktiga Lilium aura- Bokhandel, Oekelbo.
tum inkomma i nästa månad och är (G.
25356) [2945] priset: 100 st. n r I I kr.
50: 1 » » — 0 1 » » 1:; 6 — 100 » n:r I » 75: — för maskinstickning- billigast; profver ' och prisuppgifter på Lilla Nygatan 17, Stockholm.
J H. Almgren, [2912] [2909] Borås.
Skinn-Peleriner 7, ÅÅ LUDVIG EDLER, Körsnär AÅ Ullgarner: Svensons Fröhandel Magnusson STOCKHOLM, 46 &amp; 48 Testeliniptaii.
, „ „ f, &amp; Försäljningslokaler a nedra botten, t, 2 o. 3 t r i p p, P a Sl f a n d f £ " 5 * ££3££ Stora partier nu inkomna uti S C H A L A R, B O M U L L S - YIIEKIÄDNINGSTYGER p enormt W N I G A priser.
OON [2 8 8 7]
IDUN 1890 N y a b ö c k e r 8 I T v å k v i n n o r e l l e r e " n n?
F Från d:r Leonard Benarys manuskript af Henry Harland.
D E N BLINDE T e A.
g Q. n lönar sig väl!
é r g a t a n S T R I N D B E Konkursmassa s l u t r e a l i s e r a r: 8.
R G S CoulÖrt Sammet, brun, rödbrun, prune Ylledukar till 0,60, 0,75, 0,80,1,00,1,25, oliv och marin ä 0,S0 pr mtr.
1,50, 1,75, 2,00, 2,25, 2,50, 2,75 och 3,10 pr st. Svart Sammet till 0,65, 1,35, 1,50 och 2,70 pr mtr.
Langs cnawlar till 3,50, 4,00, 4,50, 5 och 7 kr.
Eleganta ocli Svart helylle Cachemire 90 cm.
bred, ut- i moderna färger.
Stor soitering.
märkt färg, till 1,00,1,50, 2,00,2,20 pr mtr.
Damvästar, goda helylle, mörka till 2 kr.
Flaneller, gråblå, 65 cm.
Ett svenskt sanatorium.
Uppåt - från Rörås - till fjälls, den drar Slingrande femmila vägegz, Sjöar och backar mara kring sig har, Xrypa~de dvergbjör7c och snö, som: livar Stannat vid gräsvzcxna tegen.
Fjärran af eviga sinön besatt Högfiället reser sin lavita hatt. '
Än sina bugter mot dalen styr Vägen bland grönskande .7~ullar, Blommande ängar och naken m y, Fradgande forssar der skummet yr!
- Allt från cariolen som rzcllar - Undrande ser man och ' dju2) t man drar Höglafidets .tuf t zlti lungors.
Skzcggorna falla i af toivstu ?zd .Vidt ifrdn topparna höga, Sluten i sätrars och skogars r ~ n d, Der bort i fjärran i dalens grand Ligger d&amp; n malma ge^,^ öga " Leende ljus zdi sommar7cvall Speglande skogar, sätrar och fjäll.
i Fram på dess iiarliga östra strand .Vägen i krökar sig bojer Der invid björkkladda uddens rand Jzut i den sjunkande solens brand n Fjal h a s n u9- gröns7ca sig höje,:.
Hemmet för halsa, trefizad och ro Gistfria, v&amp;zZiga sommaibo!
Harald ~iedbeck.
Om kvinnokongresserna i Paris sommaren 1889 af Fredrika-Bremer-Förbundets delegerade a).
Tidningarne hafva redan lemnat mer eller mindre full- standiga och tillförlitliga redogörelser for kvinnokongressen, hvilken hållits denna sommar i Paris i samband med den der pagående världsutstalliiingen.
Det torde dock återsta att meddela några detaljer, intryck och reflexioner, hvilka kunna vara af intresse for Dagnys läsare.
- Den basta karaktaristik i få ord, som man skulle kunna.
gifva öfver det franska folket, vore, att det &amp; r ett folk bena- get för ytterligheter.
I godt och ondt draga fransmannen ut konsekvenserna af en gifven id&amp;; medelvägarne och kom- promisserna, undantagen och omständigheternas kraf första de sig ej på, vare sig i teori eller praktik.
Samma folk kan i sin historia tälja om Bartholomeinattens hsor och huge- notternas fromhet ooh hjältemod, Ludvid XV: s skandligheter och den 4 augusti 1789 m. fl.
nattsvarta skuggor och strå- lande dagrar.
Samma folk har att uppvisa literara alster af den gröfsta cynism och af en shllspord högsinthet och idea- litet.
Och dessa skarpa motsättningar möta främlingen öfver allt, d&amp; han blir förtrogen med landet och dess folk.
Hvar ar val familjelifvet mera rent, mera patriarkaliskt an i vissa kretsar inom den franska medelklassen, hvar %r det viil mera förtram- padt och förhhadt an inom en del af Paris eleganta värld?
Dessa skarpa motsättningar återfinnas afven vid ett skarskiidande af kvinnans stallning i Frankrike och den s. k. kvinnofralgans utveckling i detta land.
Ingenstädes har kvinnan aZltid spelat en s&amp; stor roll som i Frankrike.
Den ytligaste bekantskap med dess historia kan bevisa detta.
Och denna stora roll spelar hon a n m i den dag som i dag är.
Orsaken härtill ligger i b0de man- nens och kvinnans temperament, som iir olika både de rena #) P&amp; det att Sverige ej skulle vara orepresenteradt vid sommarens kvinnokongresser erhöll Fredrika-Bremer-Förbandet af nBgra intresserade medlemmar en summa att använda till utsiindande af en delegerad.
Dertill valdes af Fr.-Bremer-Förbundets styrelse fröken Ellen Fries.
, germanernas och de sydeuropeiska folkens.
Fransmannen är sa till sägandes niotiondedelar kallt beräknande intelligens och en tiondedel blind besinningslös passion.
Alla de mellan- toner, som kallas välvilja, vänlighet, hjärta eller med ett tyskt ord " emuthn finnas endast undantagsvis.
Men dessa karak- tärsdrag inverka på förhallandet mellan könen.
Mannen låter blindt styra sig af den kvinna han iilskar, men " kvinnann fruktar han som en boja, den der binder hans frihet.
Den franske lagstiftaren blir derföre h t d och orättvis mot kvia- nan, exempel på den råaste brutalitet mot det svagare könet äro ej sällsynta, men å andra sidan kan man tryggt pastå, att kvinnan här har större inflytande än annorstädes.
Framstående kbnnare af den franska nationalkaraktären hafva nämligen påstått, att fransmännen äro oftare förälskade än andra män, och den franska kvinnan förstår i grund och botten att draga fördel af den makt hon äger öfver den man, som egnar henne sin hyllning.
Dumas d. y. påsthr, att fransyskan ej förstår kärleken.
Onekligen är hon mera kokett, mera kall och be- räknande än den germanska kvinnan med sin ödmjuka, hund- lika trofasthet mot den hon en gång gifvit sitt hjärta.
Följaktligen skaffar hon sig ett öfvertag i sitt förhhllande till mannen, hvilket faller en hvar i ögonen, som kommit i tillfalle att närmare lära känna de franska förhållandena.
I Frankrike sklunda mer an annorstädes tillber eller föraktar man kvinnan, hon ar en engel eller ett odjur, hon beherskas eller förtryckes - öfver allt skarpa motsattningar.
Äfven kvinnofrågan har i detta motsattrtingarnes land fått en egendomlig utveckling.
Den franska l o g i k e ~ stannar ej på halfva vägen.
Blir det en gång p % tal, att kvinnan bör hafva rättigheter i samhället, kan man ej nöja sig med några rättigheter, man fordrar, och det genast, alla rättigheter.
Någon småningom skeende utveckling, något dröjsmal, nhgra undantag behaga ej det franska lynnet - allt eller intet.
Men å, andra sidan &amp; r det klart, att .i ett land, der kvinnan blott såsom kvinna är föremhl för så mycken dyrkan, skall deras antal, hvilka iiro belåtna med det närvarande vara mycket stort.
Huru skall man begara, att den franska hus- modern, hvilken sköter man, barn och affarer med en öfver- lägsenhet, som ställer " Monsieurn helt och hållet i skuggan, skall kunna inse, att hon inför lagen ej är stort mera än mannens främsta bohag och är i det närmaste rättslös.
När - '
180 en kvinna hör alla dessa lekande och smekande tilltal, hvarpå det franska spraket öfverfiödar, k m man begära, att hon skal!
uppfatta all den förödmjukelse, som ligger i grund och botten af denna sinliga kvinnodyrkan?
Sej, det ar sannerligen för mycket begärdt, till när man vet det motsthd, som den s. k. kvinnofragan rönt i de germanska liinderna, der dock kvin- nans stallning ar Ungt mera normal an i Frankrike, eller med andra ord der hon är mindre i himlen och i afgrunden, men mera p&amp; jorden.
Shlunda liar kvinnofrhgan genast i Frankrike a t t en radikal anstrykning.
Man fordrar genast alla rättigheter, shlunda afven den potitiskn rösträtten, ja denna frhga är för en del af den franska kvinnofrigans vän- ner denna frågas a och o, och man nöjer sig ogärna med att arbeta för reformer, som redan äro genomförda i andra land.
Vidare taga de i sina hem lyckliga franska kvinnorna enda.st undantagsvis del i kvinnorörelsen.
Deremot måste den oratt- visa lagstiftningen, till hvilkea vi f&amp; tillfälle att &amp; terkomma: Ödelägga m&amp;nga kvinnors existens, och d&amp; kraft och intelli- gens ej äro egenskaper som fransyskorna sakna, blifva dessa olyckliga förtryckta och genom orättvisan firbittrade varelser entusiastiska anhängare af åsigt er, som lofva åt kvinnan rättigheter och rättvisa.
Men dessa kvinnofrågans anhänga.re gro ofta ej egnade att i den allmänna meningen öka anseen- det för de nya idéerna.
Frånskilda hustrur, förförda och öfvergifna kvinnor, kanske ännu tvetydigare element ställa sig bland dem som ropa p&amp; nya rättigheter för kvinnan.
Förtviflan eller oblyg djärfhet komma dessa kvinnor att ropa högre än andra, och de lyckliga makanie och mödranie draga sig förskräckta tillbaka.
" Gud bevare oss från rhra vänneq för vara fiender kunna vi nog skydda oss * har mer an en anhängare af kvinnofrågan haft skal utropa i Frankrike.
Dessutom tillkommer en annan omständighet, som gifvit den franska kvinnofriigan dess egendomliga karaktär.
I Nor- den är kvinnofragan främst en ekonomisk, praktisk frhga.
Det gäller främst att skaffa arbete och lifsuppehälle &amp; t dessa tusenden, som hemmen ej längre kunna försörja.
Xen denna den eko~omiska sidan af kvinnofrågan har ej haft samma betydelse i Frankrike.
Under det att man i Sverige raknar 1,067 kvinnor pH 1,000 män, räknar man i Frankrike endast 1,008.
Äktenskapsfrekvensen är äfven större i Frankrike äii hos oss, hvadan de ogifta kvinnornas antal är betyclligt mindre.
När en fransk moder uppfostrar sin ' dotter för det äkta ståndet, spar hon ej haller sedan någon möda för att verkli- gen lyckliggöra henne med en äkta hälft.
Huru motbjudande detta franska äktenskapsmäkleri än må vara för det nordiska lynnet, sa kan man ej neka till att det innebär en viss logik.
Att uppfostra den unga flickan från början till slut till maka, inpränta hos henne olyckan och skammen att blifva ogift, samt sedan låta det helt och hållet bero på en tillfallighet, om hon kan uppnå sin enda bestämmelse, det är en inkon sekvens, till hvilken en fransyska ej kan göra sig skyldig.
Men om sålunda ökandet af den ogifta kvinnans arbets- områden ej i Frankrike är sa brännande som hos oss, så börjar dock frkgan om kvinnans arbete att äfven der stå på dagordningen, ehuru under olika form.
Den gifta kvinnan har nämligen i Frankrike haft långt mera vana an hos oss att genom arbete utom hemmen bidraga till försörjning af familjen.
Hemmens enklare anordning, det ringa antalet barn och det hos fransmännen så starka förvärfsbegäret hafva gjort ej blott inom den fattiga befolkningen utan inom hela den lägre medelklassen, kvinnans arbete utom hemmen ytterst vanligt, och den inom alla land stigande konkurren- sen och ökande af lefnadsomkostnaderna hafva gjort att dessa utom hemmen arbetande gifta kvinnors antal årligen tillväxer.
Men att detta förhållande har sin&amp; vedersakare ar naturligt.
Den gifta kvinnans arbete liksom den ogiftas har till följd ett ökande af konkurrensen och sänkande af lönerna.
Det anses dessutom af mångaj försvaga slägtet och förstöra fa- milj elifvet.
Sålunda finna vi att kvinnofrågans praktiska sida gestaltar sig olika i Frankrike mot i Sverige.
FrBgan gäller ej främst de ogifta kvinnorna utan de gifta.
Att literaturen i Frankrike liksom i Norden sysslat med kvinnofrågan är ju allbekant, men huru olika!
E n jämförelse mellan Ibsen och Alexander Dumas d. y. och deras olika sätt att behandla kvinnofrågan skulle kunna vara en intressant studie.
Vi kunna här endast pappeka denna för de begge racerna karaktäristiska olikhet hos deras representativa förf.
Kvinnans ställning i Frankrike ar salunda olika hennes ställning i Sverige, kvinnofrågans utveckling och de frågor, som st&amp; p&amp; dagordningen äro äfvenledes olika.
På en kvinno- kongress i Paris skulle man naturligtvis behandla frågor, som man ej skulle behandla hos oss, man skulle höra uttryck och
uppfattningar, som aiitingen hos oss är en öfvervunnen stånd- punkt eller till hvilka man ej kommit; personerna, med hvillra man kommer i beröring, äro af helt olika slag, deras upptra- dande olika vhrt o. s. v. Man känner stundligen, att det ar en djup klyfta mellan gallerna och skandinaverna, och att vi bära benämningen " Nordens fransmänn utan några djupare grunder.
Men man kan lära äfven af det som ar motsatt ens eget.
Om man äfven stolt kan sägn, att vår lagstiftning för kvinnan ar bättre ä,n den franska, att den allmänna, meningen hos oss har en mera sund uppfattning af kvinnan o. s. v., så h e s det dock ännu mycket att beakta.
Kongresserna vor0 dessutom internationella.
Det var ej blott åtskilliga af Frank- rikes, utan af Europas och Amerikas intelligenta kvinnor, som der stämt möte.
Om man också fick se ett och annat misslyckadt exemplar af 19 hrhundradets kvinnor, s&amp; fick man dock klart för sig, huru mycket det bor i en kvinnohjkm, som får tillfälle att utveckla sig, och att hos kvinnan hjiir- nan ej utvecklas ph hjärtats bekostnad.
Det är för att lättare förstå kvinnokongressema i Paris, som vi förutsändt dessa allmilnna anmärkningar.
I ett par följande uppsatser skola vi för Dagnys läsare presentera de friimste af de män och kvinnor, som har upptriidde samt lemna några korta meddelanden om en och annan af de frå- gor, som behandlades.
(Fort s.)
u har bedt mig berätta något om mina intryck fran Paris och expositionen.
J a g vill gärna göra det, men kom också, ihåg - att det är bara intryck utan-alla anspik på, all-.
I.:.
mängiltighet.
Paris är i år vid ändå bättre lynne än vanligt, det ser m a n genast.
Alla ansigten se plada och upprymda ut, det ar ju fest hvarenda dag.
Expositionen är ju, s&amp; kolossalt stor, den fins litet hvarshns, och hvar den fins är liiften full af muntra flaggor och vimplar, gatorna fulla med svarta, gula och bruna främlingar.
Och de äro inte de som se minst ski- nande ut, der de gå, bland oss européer hemmastadda och smickrade af den nppmiirksamhet de väcka.
Expositionen är en utställning af allting, af restauranter - man kan ju som bekant här äta sig igenom alla länder - af idéer, för det fins ju ett utställningshus för den " sociala frågann - men det är ocksi en utställning af människor, och den tycker jag niistan är det intressantaste.
Låt oss gå till Invalid-esplanadeii, der de asiatiska och afrikanska kolonierna ha sina utställningar, der den röda pagoden frhn östra indiska halfön tornar upp sina afsatser mot Paris ' horizont nästan i kapp med In- valid-domen, och der Tunis och Algier bjuda p&amp; hiistskobh- gar och hvita ytor skuggade af palmer - här ser man mest af de främmande racerna.
Längs efter vägen st&amp; små, Ton- kinvagnar med Tonkin-infödingar till dragare, riktiga sm8 pygméer till karlar; de ha styfva lackerade hattar, knutna under hakan, och se allt annat än manliga ut.
Men se här kommer eri arab gående, han behöfver inte * knuffa sig fram genom folkträngseln, för honom lemnar man nog rum, t y han har ett sätt att svänga sin hvita mantel som inger respekt.
Ja, om människan verkligen iir " naturens ko- nung ", s&amp; är det i form af arab och alls inte i form af europé.
Hvilken rytm, hvilken poesi i den gången och den hiillnin- gen!
Hvad mänskligheten ändå, har blifvit neddragen genom byxor och stöflar!
- Nästan samma vilda behag ser man hos mhnga af de negrer som finnas här, siirskildt hos dem som höra till den beryktade negerkonungen Salifouhs svit.
~a~;
så,g en gång en af dessa i liflig dispyt med en arbetare om nå,gon betalning, jag vet icke för hvad.
Arbetaren skrek, gestikulerade, hetsade upp sig, negern s&amp;g p&amp; lugnt och öf- verlägset; nar arbetaren hade slutat, tog han ett silfvermynt - troligen mer än den summa som dispyten gallde - kastade det p&amp; bordet med en oefterhärmlig min af förakt f6r sin&amp; saker, steg upp och gick.
Det såg ut som om han hade kommit p&amp; det klara med, att det var under hans värdighet att gräla om ett par francs.
Arbetaren blef så, flat, att man sällan far se en fransman bli det så pass, han skrek och be- garde förklaring - men negern gick stolt sin gamig som en ngud p i molnn.
Bredvid ett af de m h g a st&amp;nden, der man säljer bana- ner, ananas och dylikt, s t t en ung negrinna.
Hon hör inte till expositionsnegrerna, hon ar mycket finare an si, klädd i en svart moarékladning, som smyger sig tätt till de utsOkta.
ste axlar och till en rygg, som aldrig blifvit sned eller kull- rig genom lutande öfver skolpulpeten.
Jag tittar henne rik- tigt nära i nacken, för det är så lustigt att se hur det knoll- riga negerhåret har stretat emot att sättas upp i modern virning, och hur det till sist har blifvit besegradt.
Men jag undviker att se henne i ansigtet, for jag vill inte grumla intrycket af den mest välväxta rygg jag niigonsin sett.
För resten kan man inte neka, att den der expositionen af infödingar ibland stöter litet på, menageri.
Man fiir i de s i kallade ninfödingsbyarnan se dem arbeta, äta, ja t. o. m. göra toalett.
I den lilla byn frlin Java satt en ung javan- ska med spegeln framför sig och mklade sig så att hemss ansigte blef som en grann och st$ trätafla och under tiden lekte ' en halfvuxen flicka - troligtvis hennes syster - med åskadame, tiggde med tecken att f&amp; se deras klockor och var * för öfrigt som.
ett litet näpet djur.
Antingen det nu var kattungetag eller exotiskt koketteri, s$ var det inte riktigt snndt.
Vid den hyddan, der de intressanta f. d. människo- ätarne från Nya Caledonien bodde, stod ett tämligen mena- geriaktigt anslag, att det var förbjudet att ge infödingarne födoämnen, emedan det kunde vara skadligt for deras Belsa.
Nar man ar vid arbetsamt lynne giir man omkring i de utomeuropeiska palatsen och iir geograf, d. v. s. studerar pro- dukter: bamburör, sköldpaddskal, uppstoppade djur, nkoktan och okokta silkesmaskägg, g: äshoppor från Algier i olika, stadier
af sin intressanta utveckling, fjädermantlar från Tahitti m. m, Det är mycket roligt, men ganska tröttsamt i hettan.
Men nar.
jag vill bara roa.mig, då g&amp;r jag till Beaux-Arts, och känner en riktig ' liten rysning af välbehag, när jag slår mig ner på en a f de mjuka sofforna och vet att jag bara behöfver lyfta upp ögo- nen för att skaffa mig ett riktigt kalas p&amp; f ' ärger.
Som du vet förstår jag mig inte alls på hvsd som " ör sig bra mot bakgrundenn, jag vågar aldrig tala om att en tafla är nr&amp; i fä,rgenn eller " saftig i färgenn, jag vågar inte en gång säga, att en figur ar " sedd i alltför stark förkortningn, eller att en arm ar nbetänkligt misstecknad ".
J a g giir omkring som en ytterst naiv publik, beundrande och ibland - undrande.
Det var inte utan att jag på förhand var rädd för a t t den beryktade franska konsten skulle bjuda på fler potates- falt och normandiska bakgardar 611 jag bekvämligen kunde smälta, men häri misstog jag mig.grundligt.
Visserligen var.
denna exposition icke sb blodig som sin föregångare 78, men.
nog vor0 motiven med en viss förkärlek valda fr&amp;n uppska- kande tilldragelser ur både forntid och nutid.
Men jamts dessa historiska motiv var det förvånande att se nymfer och .fauner, Bacchus och Apollo g&amp; igen öfverallt, och nymferna vor0 ofta lika onaturligt sockerbagar-rosenröda som någonsin på 1700-talet.
Näx man annars går och ser p&amp; taflor, tycker man helt lingnt att det är " bran och nintressantn - men här ger det.
oupphörligt ett " ssst " i en, man får hjärtklappning, blir yr i hufvudet, och en bild bränner sig fast i hjärnan för manader och år.