Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, angående återrerniss af Utskottets Memorial, IS'.o 33 Constitutions-Ulskottets Memorial N:o 33, som Ridderskapet och Adeln sarp4, med förklaring, att Ståndet fann förhållandet, hvilket föranledt detta Memorial, bekymmersamt, jemväl Preste-Ståndet lagt till handJingarne, har deremot af Borgare- och Bonde-Stånden blifvit till Utskottet återrcmitteradt.
De anmärkningar, hvilka i de återremitterande {Stånden blifvit gjorda , angå dels den omständighet, att Utskottet icke stödt sin anmärkning på något i Stats-Rådet fördt Protocoll, dels Utskottets uragtlåtenhet att bestämdt tillstyrka den åtgärd, Riksens Ständer, i anledning af det i Memorialet uppgifna förhållandet, enligt Utskottets mening, borde vidtaga.
Bland de ledamöter af de återremitterande Riks-Stånden, hvilka fästat uppmärksamhet å sistnämnde uragtlåtenhet, hafva någre icke yttrat sig, hvilken åtgärd de ansågo Utskottet hafva bordt föreslå.
Andre^hafva deremot bestämdt yrkat, att Utskottet borde föreslå Riksens
Ständer att genom en underdånig skrifvelse fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på nödvändigheten att complettera Stats-Rådet; hvarvid äfven blifvit närnndt del alternativ, att en deputation kunde utses att till Kongl. Majit framföra Riksens Ständers önskningar i detta afseende.
Utskottet vill, hvad angår den första af de anförda anmärkningarne, blott upplysa, att Utskottet för sin del icke trott Grundlagarne innehålla den grundsats, alt Konungens Rådgifvare skulle vara utan ansvar för sin uraktlåtenhet att till 'protocoll anföra sjelfkrafda påminnelser om hvad Rikets väl kräfver.
Till svar å anmärkningen om Utskottets uragtlåtenhet alt föreslå Riksens Ständer någon åtgärd, i anledning af det i Memorialet N:o 33 omförmälda förhållande, samt den till Utskottet ställda (uppmaningen att nu, i anledning af återremissen, föreslå Riksens Ständer alt, genom cn underdånig skrifvelse eller deputation, lill Kongl. Majit framföra de 4 Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 53. skäl, på hvilka Riksens Ständer anse Stats-Rådets completlering nödig, får Utskottet, som, i serskildt Memorial af denna dag, på serskilda grunder, föreslagit Riksens Ständer, att till Kongl. Maj:t framföra en anhållan om Stats-Rådets completlering, förklara, att, da två Stånd redan lågt Utskottets Memorial N.'o 33 till handlingarne, Utskottet anser sig böra tillstyrka de återremitterande Riks-Stånden att låta den i Memorialet N:o 33 framstälda anmärkningsfråga förfalla.
Stockholm den 8 October i84o.
Ank, till Exp, Utsk. den 13 October, kl. 2 e. m.
Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af ett tillägg i 47 Re gerings-Formen.
Enär, till följd af båda Statsmagternas bifall till det i Constitutions-Utskottets Memorial N:ris r och \ öfverlemnade förslaget, angående Stats-Rådets förändrade organisation, orden : eller, i dessas ställe, inrättade Verk, blifvit uti hvardera af 35 och 99 §§.
Regerings-Formen intagna efter der förekommande ordet: ’’Collegier,” får Utskottet, för att bringa 47 §• i samma Grundlag till öfverensstämmelse med åberopade båda §§., hos Riksens Ständer till grundlagsenlig behandling hemställa, att berörde 47 §. må erhålla nedanstående tillägg : Rikets Hof-Rätter — — — och laga stadgar döma; Rikets Collegier eller, i dessas ställe, inrättade Work, Landt-Regeringen behandlas.
Constitutians- Utskottets Memorial, N:o 53. 5 N:o 53.
Ank. till Exp. Utsk. den i3 Oct., kl. 2 e. ro. Memorialj med utlåtande öfver Kongl. Maf.ts Nådiga Propositionj angående upphörande af Konungens tvänne rester i Hogsta Domstolen.
Maj:t liar, genom en den 6 Juli detta år aflåten Nådig Proposition, som af samtlige Riks-Står.den blifvit till Constitutions-Utskotlet remitterad, till Riksens Ständer för grundlagsenlig behandling öfverlemna!. det förslag, att första moment af sj:ta §. i Regerings-Formen md upphäfvas och utgå.
Constilutions-Utskoltet har tagit den Nådiga Propositionen i sorgfälligt öfvervägande och ei känner hela vigten af de skäl, hvilka förmått Konungen att förnya detta förslag, hvilket Hans Maj:t förut, genom Nådig Proposition den 5 Augusti i8a3 framställt och Riksens Ständer den i i Maj 1829 besvarat med den underdåniga förklaring, att de icke detsamma antigit; men Utskoltets öfverläggningar hafva icke fört det till någon annan öfveitvgelse, än den Riksens Ständer år 1829 uttalade.
Nödvändighen att mellan serskilda personer eller corporationer fördela lagstiftande-, dömande- och verställande-befattningarne| är, sedan näia ett århundrade, i nästan hela den civiliserade verlden så allmänt erkänd, att Utskottet skulle anse obehörigt alt nu derföre framdraga några bevis.
Utskottet kan således genast gå till den anmärkning, att den omförmälda nödvändigheten dock hvarken i allmänhet blifvit, eller bör blifva, så förstådd, att den, åt hvilken en af de nämnde befattningarne blifvit anförtrodd, i följd deraf bör vara ovillkorligen och fullkomligen utesluten från allt deltagande uti, eller all inflytelse på, någon af de öfriga- Ytterligheterna röra äfven här hvarandra.
Om en fullständig förening af samtlige de uppgifna befattningarna på samma hand eller händer innebär despotism, så måste en så fullständig söndring, som nyss blifvit antydd, leda till ömsesidiga inkräcktningsförsök af den ena befattningens innehafvare på den andras område, hvilka skulle först förlama och slutligen upplösa Statsför - 6 Cons titutions-Utskottets Memorial> N:o 63. funningen: en upplösning, utur hvilken ingen annan räddning funnes, än alt ånyo i samma hand förena de skilda befattningarne.
Om fördelningen skall blifva varaktig, mäste den således medgifva en Ömsesidig inflytelse och controll; en fordran, sorn visserligen eger sin största giltighet vid frågan om förhållandet emellan verkställande och lagstiftande befattningarne, men derföre icke till detta förhållande är inskränkt.
Domare-befattningen öppnar, i följd af sin natur, de inskränktaste tillfällen till inkräktning på de öfriga, och Lagstiftarens omsorg har, i afseende på densamma, ansetts böra hufvudsakligen riglas på dess skydd emot fremmande inkräktningar; men detta oagtadt hafva lagstiftarne icke eller vågat lemna denna befattning ulan all controll af innehufvarne af Statens lagstiftande- och verkställande-functioner.
Bos oss hafva Riksens Ständer genom Opiuions-nämndens inrättning tillagt sig en ganska vigtig inflytelse på landets högsta domare-eorps; och Konungen utöfvar en sådan inflytelse på domare-befattningen, dels genom den Honom tillagda benådningsrälten, dels genom rättigheten att tillsätta nästan alla domare-embeten.
Utskottet, som intet ögonblick satt i fråga nödvändigheten, alt
Konungen bibehåller båda de nu nämnda rättigheterna, har trott, att Konungens rätt alt deltaga i Högsta Domstolens öfveriäggningar och beslut, med dessa rättigheter står i elt naturligt sammanhang.
Det tror utöfningen af benådningsrälten, som Kongl. Maj:t sjelf kallar det ärofullaste af sina prerogativ., förutsätta en kännedom icke blott af lagstiftning, utan äfven af lagskipning, hvilken endast få rikt utrustade naturer torde, utan deltagande i domare-värf, kunna vinna; det tror ock rättigheten att tillsätta domare-embeten böra medföra lält för Konungen att genom deltagande i domare-göromål förvärfva sig practisk kännedom om de egenskaper, hvilka för utöfningen af dessa värf fordras.
Konungens deltagande i lagstiftningen synes utgöra elt ytterligare skäl att bibehålla Konungens rätt att genom deltagande i skipningen af de lagar, hvilkas ändring till en så stor del beror på hans öfvertygelse, lära känna dessa lagars practiska verkningar.
Utskottet liar härvid icke glömt, att Konungen, i utöfningen af de tre rättigheter, hvilka Utskottet nämnt, är både berättigad'och skyldig att inhemta råd; och Utskottet misskänner för ingen del vigten af sådane; Enen Utskottet kan lika litet önska, att Sveriges Konung skall blindt följa Consti‘utions-Utskottets Memorial, N:o 53. 7 råd, utan att pröfva deras haltj som att han skall tillsluta sitt öra derföre.
Svenska folket tror sin Konung öma äfven för den ringaste undersåtes rätt; det önskar, alt denna ömhet må kunna ådagaläggas äfven genom Konungens omedelbara deltagande uti Högsta
Domstolens öfverläggningar och beslut, och Utskottet anser ingalunda otroligt, att en sådan ändring, som den af Kongl. Majit föreslagna,* torde föranleda yrkanden att få draga de i Högsta Domstolen afgjorda frågor, under en ny pröfning, i hvilken Konungen deltoge.
Utskottet är förvissadt derom, att hvarje missnöje, med en dom, i hvilken Konungen deltagit, skall rigtas emot dem hvilkas pligt det varit att i rätt ljus framställa målet, icke emot en Konung, som icke funnit under sin värdighet att deltaga i beslut, der Han kan öfverröstas, och d<r Hans mening på Domare, hvilka äro underkastade samma ansvar, sorn den ringaste bland rättvisans släpare, icke kan utöfva annan verkan, än den, styrkan af hans skäl och klarheten i deras framställning kunna den bereda: beslut, hvilka för inbillningskraften icke erbjuda några lysande resultat och för den möda deras fattande kostat, ofta endast lemna en belöning — medvetandet af uppfylld pligt; och Utskottet befarar lika litet, att, om Konungen, med begagnande af sin benådningsrätt, mildrar eller upphäfver ett straff, i hvars bestämmande Han sjelf deltagit, den brottslige eller någon annan skall misstaga sig om öfverensstämmelsen mellan de grundsatser, hvilka vid det ena och andra tillfället ledt Konungens handlingssätt; som alt någon skall anse afslag på en Nåde-ansökning grunda sig på Konungens ön kan att bevara skenet af conseqvens.
Utskottet erkänner den tillökning i Styrelsens göromål, som folkmängdens tilltagande, samt handelns och näringarnes, ej mindre än begreppens och kunskapernas, större utveckling medföra, äfvensom den svårighet, som vid handläggningen af de ärenden, hvilka i Stats-Rådet underställas Kongl. Maj:t, vållas, icke blott genom den brist på tydlighet, som understundom röjer sig i lagarna, utan äfven genom den mängd Förordningar, Reglementen och Kongl. Bref, som utgöra Statens civila och administrativa lagstiftning; men Utskottet tror denna svårighet bevisa, icke lämpligheten al att upphäfva Konungens rätt att i Högsta Domstolens göromål deltaga, men väl huru vigtigt det skulle vara, om Kongl. Majit kunde befrias från skyldigheten att handlägga en mängd ekonomiska tvistemål, hvilkas afgörande, såsom grundadt på ofta mindre bestämda och bekanta lagar, och dessutom öfverlemnadt åt Kongl. Majit ensam, verkligen torde kunna medföra de 8 Constitut iöns-Utskottets Memorial, N:o 53. obehag, hvilka Kongl.
Maj:t ansett följa af Högstclensammes deltagande i Högsta Domstolens heslut.
Utskottet, sorn anser den Konungen, i Regerings-Formen § at morn. j förbehållna rätt i ingen händelse kunna blifva vådlig för rättvisans stränga skipande, har, på nu anförda grunder, funnit sig nödgadt att afstyrka bifall till Kongl. Majlis förslag, att första mom. af Regerings-Formens 21 §. må upphäfvas och utgå.
Hvad åter angår det af Kongl.'Majit, under förutsättning af bifall till förslaget om upphäfvande af Regerings-Formens 21 §. 1 morn., men afslag å Konungens i serskild
Proposition framställda förslag om upphäf vande af Regerings-Formens §. 19, §. 21 mom. 2 och §. 88 morn. 2, uti samma Proposition, med hvilken Utskottet i närvarande Memorial sysselsatt sig, framställda alternativa förslag till ändrad ordalydelse af RegeringsFormens §. 21, måste Utskottet, som i serskildt Memorial af denna dag tillstyrkt upphäfvande af Regerings-Formens 21 §. 2 moment, afstyrka bifall till nämnde ändrings-förslag.
Stockholm den 12 October 1840, Reservationer: Emot Utskottets beslut i ofvanstående Memorial reserverade sig Frilierrarne Tersmeden och Kantzow, Herr af Forssell, Biskop Nibeliusj Prostarne Ödmann och Hallström> Professor Geyer samt Herrar Elfbrink och Geijerj hvilka yrkade bifall till den Kongl. Propositionen.
N:o 54. Constitutions-Utskottcts Memorialj N:o 54* 9 N:o 54.
Ant. till Exp. Utsk, den i3 October* kl. 2 e. nu Memorialt med utlåtande öfver Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om Lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen.
Maj:t har, genom en den 6 Juli detta är aflåten NådigProposilion, hvilken af samtlige Riks-Stånden blifvit till Constitutions-Utskottet remitterad, föreslagit, att iq §., 31 §. 3 mom. samt 88 §. 2 mom.
Rcgerings-Formen må upphäfvas, och lfföljd deraf behöfliga ändringar uti numerordning och citationer af Grundlags-§§. på andra ställen iagttagas.
På de af Kongl. Maj:t anförde grunder, får Constitutions-Utskottet härmedelst tillstyrka, hvad Kongl. Majit, rörande upphäfvande af iq§-, 21 §. 2 mom. samt 88 §. 2 morn.
Regerings-Formen,. i Nåder föreslagit; hvadan Constitutions-Utskottet till grundlagsenlig behandling härmedelst framställer, alt 1:0 Regerings-Formens iq §. må upphäfvas; 2:0 Regerings-Formens 21 §. må inskränkas till följande ordaty delse:
Han för godt finner, ait i Högsta Domstolen öfvervara; och 3:o Regerings-Formens 88 f må i sin helhet blifva så lydande:
Med. förklaring öfver Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lag förhålles, som med sådan Lags stiftande.
Hvad åter angår Kongl. Majlis Nådiga förslag, a4t behöfliga ändringar uti numer-ordning och citationer af Grund)ags-§§. böra på andra ställen iagttagas, afgifver Utskottet derom, tili serskildt Memorial af denna dag, serskildt yttrande.
Stockholm den 12 Celeber 1840.
3 Sami 27 Haft., 2 IO Constitutions- Utskottets Memorial, N:o 55.
Ank. till Exp. Utsk. den 13 Oct., kl. 2 e m.
Memorial, angående ändring af Regerings-Formens 16 §.j införande af en ny iy samt ändradi ordnings-nurner å nuvarande iy och 18 Sedan Kongl. Maj:t, i Nådig Proposition af den 6 Joli delta år, i sammanhang med förslag till upphäfvande af 19 §.
Regermgs-Formen, föreslagit, att i följd deraf behöflig» ändringar i numer-ordning och citationer af Grundlags-§§. böra på andra ställen iagttagas, har Constitulions-Utskottet, som i serskildt
Memorial af denna dag tillstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts förslag om upphäfvande af 19 §. i Regerings-Formen, deremot, i ändamål att, så litet sorn möjligt rubba nuraer-ordningen, och undgå all ändring af de i Grundlagarne förekommande citationer af Regerings-Formens §§., trott sig, för den händelse, att Riksens Ständer skulle antaga, hvad Kongl. Maj:t i förrberörde måtto Föreslagit och Constitutions-Utskottet tillstyrkt, böra afstyrka att, med omedelbart afseende på nyssnämnde 19 §:s borttagande, amira numer-ordningen af Regerings-Formens §§., men deremot till grundlagsenlig behandling föreslå: 1:0 att Regerings-Formens 16 §. må inskränkas till den nu farande första meningen, af följande lydelse:
Konungen bör — — —- — — — — —- — — — 2:0 att nu varande sista meningen af Regerings-Formens 16 §. må, med oförändrad ordalydelse, blifva en ny §. med ordningsnumern 17, hvilken §. således komme att lyda:
Konungen läte en hvar blifva dömd af den Domstol, hvarunder lian rätteligen hör och lyder; oe h 3:o att ordnings-numern å nuvarande 17 och 18 §§. af Regerings-Formen må förändras så, att nuvarande 17 §. erhåller ordningsnumern 18 och nuvarande 18 §. ordnings-numern 19.
S T 0 C K HOLM, Elmuns och Granbergs Tryckeri. i84o.
Co nstilulions-Jj t slottets Memorial, JV'.o 56.
x N:o 58.
Ani. till Exp. Utsi. den g November, kl. i e. m.
Memorial med förslag till ändring uti Hegerings-Formens 39, 40, 41, 42 och 43 §§.
Såsom en brist i Grund-Lagarnc bär Conslitutions-Utskottet ansett, att Regerings-Formens 3g §, efter att hafva stadgat, det Stats-Rådet, under den lid, Konungen utrikes vistas, skall fora Regeringen, tillägger: med all den rätt, sorn denna Regerings-Form Konungen tillägger, utan att samma § med något ord antyder, att Stats-Rådels, under sådan förvaltning al styrelsen, vidtagna åtgärder, kunna, enligt Regerings-Formens 38, ioö eller 107 §§, föranleda anmärkningspåföljd; en tystnad, som möjligen kunde gitva anledning till den tankan, att Stats-Rådels Ledamöter , i och tor sådan styrelse, egde att tillgodonjuta äfven den rätt, som Regerings-Formens 3 § tillerkänner Konungen.
Denna tystnad är sa mycket betänkligare, som Regerings-Formens 4i och 42 §§> 8vilka för andra händelser stadga, att Stats-Rådet eger med Konungslig makt och myndighet föra styrelsen eller förvälla regeringen, ieke heller nämna något om åtföljande ansvar.
Slutligen har Utskottet icke heller kunnat undgå att, såsom en dylik brist, anmärka, att Regerings-Formens 43 §, förde Slals-Rådets Ledamöter, hvilka af Konungen, då Han går i fält elier till aflägsnare inrikes orter reser, förordnas att föra Regeringen i de mål, Han föreskrifver, lika litet stadgar något om ansvar för de åtgärder, desse Stats Råds-Ledamöter, under sådan styrelse, kunna vidtaga.
Utskottet anser denna brist mindre eftertänklig, dels derföre, att Stats-Rådels Ledamöter, sorn vid de i 43 §. omtalade tillfällen till styrelsens förande förordnas, icke förvalta hela riksstyrelsen, dels emedan denna § icke nämner hvarken Konungslig rätt eller Konungslig makt och myndighet; men Utskottet har likväl i alla fall funnit bristen nog vigtig att förtjena Riksens Ständers uppmärksamhet.
Det har visserligen icke undfallit Ulskottet, att Ansvarighets-Lagen för Siats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Commandomål, af den 10 Februari 1810, utsatt det ansvar, som Ledamöterne i ett Siats-Råd, som efter Regerings-Formens 3g> 4°> 4l> 42 Si/i. till R.
Prut. 1840. 3 Sami. 28 Häftet.
1 3 Cons ti t utiorts-Utskottets Memorial, IV:o 56, eller 43 §§ för styrelsen, äro underkastade, i fall de begå vissa t samma Ansvarighets-Lag uppgifna förseelser; men dels bär Utskottet icke ens i denna Lag funnit grundsatsen om regerande Stats-Råds-Ledamölers ansvarighet i allmänhet uttalad; dels anser ULskottet en så vigtig grundsats ovilkorligen böra finnas i Grundlagen uttrvckl, och har således icke trott sig, på grund af det nämnda förhållandet, kunna underlåta att hos Riksens Ständer till afhjelpande anmäla df anmärkta bristerna.
I sammanhang med den rättelse i Regerings-Formens 3 g, 4' < 42 och 43 §§, sorn Utskottet på anförda skäl ansett nödig, har Utskottet trott sig böra Riksens Ständers pröfning underställa förslag till ändring af åtskilliga i samma och 4<> §§ förekommande, för den ofvannämnda frågan fremmande, uttryck.
För serskilda fall omtala 3g och 43 §§, att Stats-Rådet skall föra Regeringen; 42 §• att Stats-Rådet skall förvalta Regeringen; 4° §• att Stats-Rådet skall förvalta Styrelsen; och 41 §> att Styrelsen skall förås af Stats-Rådet.
Utskottet har trott samma uttryck i alla dessa §§ böra begagnas för samma sak.
O O Likaså har Utskottet trott sig böra föreslå, alt i 3g § utbyta det oegentliga uttrycket Grejligt och Friherrfigt Ständ, emot ett på en gång lämpligare och med Regerings-Formens 3^? § mera öfverensstämmande.
De i Regerings Formens 42 § nyttjade orden: intill dess Riksens Ständer hinna sammankomma har Utskottet trott böra bringas till öfverensstämmelse med de i 41 § använda: intill dess Riksens Ständer sammankomma, och har trott sig böra föreslå, att. på båda ställena må sägas: intill dess Riksens Ständer sammankommit.
Slutligen och för att icke nämna några smärre redactionsändringar i 3g §., hvilkas motiv Utskottet anser så enkla och uppenbara, att de icke behöfva serskildt uppgifvas, tror Utskottet sig böra föreslå, att utur 3g § utesluta sista meningen och utur 4[ § slutorden: ställande sig Stats-Rådet denna Regerings-Form till ovillkorlig efterlefnad.
Den förra är, äfven efter (j:s nu varande redaction, alldeles öfverflödig.
Åsidosättande af föreskriften i gi § kan icke urskuldas derigenom, att 3g § icke dertill hänvisar.
Slutorden i 41 § sYnas redan nära umbärliga, och blifva det helt och hållet, om den af Utskottet här nedan i öfrigt föreslagna redaction af samma § godkäunes. Constilulions-Utskottets Memorial, N:o 56.
På nu uppgifna skål och med åberopande i öfrigt af de förslag, hvilka Utskottet under denna dag serskildt afgifver om andra ändringar i Reger i ngs - F o r m ens 3(), 42 0C1‘ 4^ §§ > hvilka ändringar
Utskottet velat göra oa lii än g i ga af de här föreslagna, men hvilka, i händelse de, jemte de här föreslagna, skulle godkännas, komma alt, jemte dessa, i nämnda §§ iakttagas, får Utskottet till Grundlagsenlig behandling föreslå, att nedan skrifne §§ al Regerings-Formen ma erhålla följande, ändrade lydelse: § 39.
Vill Konungen utrikes resa, meddele Han Stats-Rådet in Pleno denna
Sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt g § omtalar.
Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befäl le Sig ej med Rikets styrelse eller med den Konungsliga magtens utöfning, så länge Han utrikes vistas, utan löre Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, styrelsen i Hans namn, med all den magt, som denna Regerings-Form Konungen tillägger, och under de serskilda Ledamöternas ansvarighet för sina rådslag och contrasignation, pä sätt 38, 106 och toy SS stadga; dock må Stats-Rådet icke Adligt Stånd eller Friherrlig eller Greflig värdighet eller Riddare-ordnar tilldela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, sorn Stats-Rådet dertill förordnar.
(Sista meningen, som börjar: ”Huru förhållas skall”, utgår) § 40.
Konungen så sjuk, att Han icke Regeringsärendena vårdar, före Stats-Rådet styrelsen, på det sätt, som i föregående § bestämmes. § 41.
Dör Konung, innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres styrelsen afStatsRådet, på sätt 3g S stadgar, intilldess Riksens Ständer sammankommit och den Förmyndarestyrelse, Riksens Ständer förordna, Regeringen tillträdt.
(Slutorden: ”ställande sig” m. m. utgå.) 4 Constitutions-Utskottets Memorial, lV:o 5y. §. 42.
Skulle den olyckan tima, att hela Konungahuset, inom hvilket arlsrätten tili Riket räknas, på manliga sidan utginge, då före äfven Stats-Rådet styrelsen på seht 3g säger, intilldess Riksens Ständer sammankommit och ett nytt Konungahus utkorat samt den valde Konungen Regeringen ti 11trädt.
Uti alla de fall, hvarom föregående fyra §§ handla, skola Stats-Rådets samtlige Ledamöter vara närvarande och rösta. §• 43.
Går Konungen i fält eller lill aflägsnare inrikes orter reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Ilan, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus, eller ibland StatsRådets Ledamöter, serskildt nämner, att föra styrelsen i de mål, Konungen föreskrifver; hvarvid Stats-Rådets Ledamöter vare underkastade det ansvar, sorn 38, 106 och ioy §§ stadga.
Med de mål , Konungen då Sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar.
AnE. till Exp. UtsE. den g November, El. 1 e. m.
Memorial, med förslag till ändring uti Itegerings-Formens 8, 13, 39, 42, 43, 63 och 81 §§.
Bland de Grundlagsstadganden, hvilka synts Constitutions-Utskottet tarfva rättelse och närmare bestämning, äro de, hvilka i Regerings-Formen förekomma, angående det antal Ledamöter, som i Stats-Rådet måste öfvervara föredragning och afgörande af olika slags mål.
Sedan Regerings-Formen i 8 §., första puncten, föreskrifvit, hvad i detta afseende skall iagtlagas vid de mindre vigtiga målens föredragning och afgörande, och i samma §., andra puncten, fastställt, att Stats-Rådets samtlige Ledamöter, der de icke laga förfall ega, skola öfvervara alla mål af synnerlig vigt och omfattning, som, efter dem förut meddelade föredragnings-lislor, i Stats-Rådet förekomma och Rikets allmänna styrelse rö - Cons li lutia n s-Ut skottets Memorial, N:o 5v. 5 ra, träffas i i3, 3g, 42> 63 och 8r §§., för de i samma omförmälda händelser, serskilda stadganden om Stats-Rådets fulltalighet: stadganden, hvilka dessutom i skiljaktiga ordalag äro affatlade, i det 63 §., för beslut om lyftning af det Mindre Creditivet, och 8i § , för beslut rörande Grundlagsändring, som Riksens Ständer föreslagit, bjuda, att Konungen bör inhemta hela Stols-Rådets tankar; hvaremot 63 §., för fråga om lyftning af det Större Creditivet, och 3g §., lör den händelse, att Konungen vill utrikes resa, stadga, att Konungen bör höra Stats-Rådet in pleno, samt slutligen i3 och l\-?. §§. föreskr ifva, att Stats-Rådets samtlige Ledamöter, i der uppgifna fall skola vara närvarande; hvarvid r3 §. tillägger, att eler omförmälda frågor skola föredragas i utomordentligt Stats-Råd: ett tillägg, som nu mera, sedan de Föredragande äro ständige Ledamöter af StatsRådet, förlorat sin förra betydelse.