Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anti. till Exp.-Utsk. d. 12 Dec. 18S3, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer angående eftergift till förmån för Carlstads stadsförsamling af kronans rätt till ett efter Närings-idlcerskan Johanna Emilia Hollander fallet danaarf i Gifven Stockholms slott den 16 November 1853.
Sedan ogifta Narings-idkerskan Johanna Ernilia Hollander den 18 Maj 4848, utan kända arfvingar, i staden Carlstad aflidit, samt, af sådan anledning, Carlstads Rådhus-rätt genom den 25 April 1849 utfärdad stämning, som blifvit uti Post- och Inrikes-Tidningar 5:ne gånger införd, kallat och förelagt Närings-idkerskan Hollanders okända arfvingar, att, inom natt och år efter det stämningen varit 5:dje gången i tidningarne kungjord, sin arfs - Kongl. Mnj:ls Nåd.
Proposition, M 12. 5 rätt efter henne, vid den i IS Kap. 6 § Ärfda-balken stadgade p3följd, gällande göra, utan att inom den sålunda utsatta tiden något arfsanspråk är vordet anmäldt, i följd hvaraf hennes qvarlåtenskap, uppgående till 5,855 Ridr 7 skill.
Banko, såsom dana-arf till Kongl. Majit och kronan hemfallit; så har, efter af Carlstads stadsförsamling erhållit uppdrag, Häradshöfdingen A. J. Pihlgren, jemte framställning ej mindre af de betydliga kostnader, som, i anseende till det stora antalet af fattige, voro med den staden åliggande fattigvård förenade, än äfven af behofvet att bereda dessa fattiga tillfälle till sysselsättning och arbetsförtjenst, i hvilket afseende staden hade för afsigt att inrätta ett arbetshus, derest bidrag af allmänna medel kunde erhållas till bestridande af de dertill erforderliga, till omkring 16,000 Ridr beräknade utgifter, dem stadens innevånare saknade förmåga att ensamma vidkännas, uli en till Kongl. Majit ingifven skrift underdånigst anhållit om eftergift af kronans rätt till ofvanberörde efter Närings-idkerskan Hollander, fallna dana-arf, 5,855 Ridr 7 skillingar Banko, och detsammas anslående till staden Carlstad, för att, emot redovisnings-skyldighet, användas till inrättande af arbetshus för stadens fattiga.
Då Kongl. Majits Befallningshafvande, uli infordradt och afgifvet underdånigt utlåtande, vitsordat hvad i förberörda ansökning blifvit uppgifvet angående ej mindre den staden Carlstad åliggande betungande fattigvård, än ock behofvet af en arbets-inrättning derstädes, äfvensom stadens innevånares oförmåga att, utan understöd, bekosta de med en dylik anstalts tillvägabringande förenade dryga utgifter, samt härtill kommer, att Näringsidkerskan Hollander, hvilken, enligt hvad upplyst blifvit, vid sin inflyttning till Carlstad saknade alla tillgångar, inom nämnde samhälle förvärfvat den egendom, hon vid sin död efterlemnat, vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att kronans rätt till ifrågavarande dana-arf må, till förmän för Carlstads stadsförsamling eftergifvas, under vilkor, att medlen varda till inrättande af arbetshus för församlingens fattige använde.
De denna fråga rörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning ärendet varder öfverlemnadt; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna.
Utdrag af 'protokollet öfver
Fin ans-är end en, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms slolt den 16 November 1853.
Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärenden, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, M 15.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, som, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl.
Majits nådiga proposition till Pikets Ständer angående eftergift till förmån för Carlstads stads-lörsamling af kronans rätt till ett efter Närings-idkerskan J. E.
Hollander fallet dana-arf.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt belällte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter a/lidna enkan B. H.
Sandelin; Gifven Stockholms slott den 16 November 1853.
Genom en till Rikets sednast församlade Ständer under den 15 November 1850 aflåten nådig proposition hade, med anledning af en utaf Norrtelje stads Magistrat och Äldste hos Kongl. Majit gjord underdånig ansökning, Kongl.
Majit i nåder föreslagit Rikets Ständer, att kronans rätt till det dana-arf, som efter aflidna enkan B/-ita Helena Sandelin kunde blifva kronan tillerkäodt, måtte varda uppå Norrtelje stad, till förmån för dess fattigvård, öfverlåten; utgörande dana-arfvet, enligt bouppteckning, i löst och fast en behållning af 5,574 Ridr 21 sk. 10 rist.
Banko, hvarifrån likväl till bestridande af åtskilliga utaf enkan Sandelin gjorda testamentariska dispositioner, ett belopp af 1,615 Ridr Banko, eller om någre bland dispositionerne, på sätt ifrågaställdt blifvit, uti riksgäldsmynt beräknades, 1,448 Ridr 16 sk.
Banko, komme att afgå; till svar hvarå Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 12 Mars 1851, anmälde, att emedan, i afseende på denna fråga, Rikets Ständer inhemtat, att tvänne personer från Finland, hvilka uppgifvit sig vara enkan Sandelins närmaste arfvingar, väckt anspråk på hennes qvarlåtenskap, samt att rättegång härom vore hos domaren anhängig, vid hvilket förhållande ovisst vore, huruvida enkan Sandelins qvarlåtenskap innehade egenskapen af dana-arf, Rikets Ständer funnit sig icke då kunna lemna bifall till hvad af Kongl.
Majit blifvit föreslaget.
Sedan härefter det af fiskeri-idkarne Henrik Sund och Johan Pehr Urnberg, den sednare såsom målsman för sin hustru, Margaretha Catharina Sund, först till RådstufvuRätten i Norrtelje instämde och vidare uti Kongl.
Majits och Rikets Svea Hof-Rätt samt slutligen hos Kongl. Majit fullföljde påstående om rättighet för bemälde personer att, såsom arfvingar efter enkan Sandelin, hennes qvarlåtenskap tillträda, blifvit genom Kongl. Maj.ts under den 1 Mars innevarande år ulgifna dom ogilladt, och berörde qvarlåtenskap såsom dana-arf kronan tillerkänd, hafva fiskeri-idkarne Sund och Urnberg, medelst en tilt Kongl. Majus Nåd.
Proposition, JU 15 7 Kongl. Maj:t inglfveri underdånig ansöknins, begärt, att ifrågavarande arfsmedel måtte, utan binder af rättsfrågans utgång, varda till sökandernes förmånjefterskänkte; och enär sökanderne, genom de af dem hos särskilda Rådstufvu-Rätten i Norrtelje företedde och i bemälde Rådstufvu-Rätts protokoll för den 16
Maj 1850 intagne bevis styrkt sig vara i skyldskap med aflidna enkan R.
H. Sandelin, samt närmare arfvingar sig icke anmält, vill Kongl. Magt nu i r.åder föreslå Rikets Ständer att, med afseende å de härvid för '.öfrigt förekomna omständigheter, den kronan tilldömde rätt till meranämnde qvarlåtenskap må till förmån för fiskaren H.
Sund och fiskaren J. P. Urnbergs hustru, M. G. Sund, eftergifvas; skolande de detta mål rörande handlingar varda till vederbörligt Utskott aflemnade.
Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms slott den 16 November 1853.
Hans Excellens, Justitia>-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Herr Friherre Palmstjerna, uppläste tili justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl.
Maj:ts nådiga proposition till Rikets
Ständer angående eftergift af kronans rätt till dana-arf efter enkan Sandelin.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer allåtas.
Ex protocollo Mildhog Lundgren. 8 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition, M 14.
JY1 14.
Ank. till Eip.-Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer i anledning af Nota~ rien E.
Lundblads, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård, underdånigst gjorda ansökning om eftergift af halfva spanmålsarrendebeloppet för år 1852; Gifven Stockholms slott den 16 November 4853.
Uti till Kongl. Majit ingifven skrift har Notarien Erik Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård i Kohlbäcks socken och Snefringe härad af Westerås län, i underdånighet anhållit, att som, utom de missvexter, af hvilka han under sin arrendetid varit hemsökt, icke allenast en stor del af råggrödan å Kungsladugården, genom den år 1831 inträffade ovanliga vattenhöjd i Mälaren blifvit förstörd, utan ock en mängd Kungsladugården och Lundblad enskildt tillhörande byggnader blifvit genom åskeld den 50 Juli 1832 nerbrände, hvarvid en betydlig del inbergad gröda jemte inventarier gått förlorade, samt ersättning härför, i anseende till låg brandförsäkring, endast i ringa mån erhållits, om hvilket allt intyg af trovärdiga personer blifvit meddelade, Kongl.
Majit fördenskull måtte, i betraktande af sökandens härigenom förorsakade brydsamma belägenhet, hos Rikets Ständer bereda honom eftergift af halfva spanmåls-arrendebeloppet för sistlidet år, utgörande sextiosex tunnor 28% kappar råg, sextiosex tunnor 28% kappar korn och femtioen tunnor 16 kappar hafra, samt i nåder tillåta att med levereringen deraf till Strömsholms stuteri finge anstå intill dess Rikets Ständer i ämnet sig yttrat.
Ofver denna underdåniga ansökning, som blifvit af Kongl. Majits Befallningshafvande i Westerås län förordad, och hvaruti sökandens löftesmän för arrendet i särskild skrift sig förenat, har Kongl. Majit inhemtat
Dess och Rikets Kammar-kollegii, af vederbörandes yttranden åtföljda, underdåniga utlåtande, hvaruti blifvit upplyst, att Strömsholms Kungsladugård af 11% mantal tillika med lägenheterna Qvarnhagsvretarne, Qvarnhagsstranden, Flyet, Holmen vid Flyet och Rigärdsstranden, enligt Kammar-kollegii kontrakt den 28 Mars 1844, blifvit åt sökanden upplåten på 50 år från samma års midfasta, emot ett årligt arrende af 135 tunnor 24% kappar råg, 153 tunnor 24l/2 kappar korn, 103 tunnor hafra samt 550 Lisp. hö och 3,698 Lisp. halm; och ehuruväl sökanden, jemlikt 7 mom. i arrende-kontraktet, ej är berättigad till ersättning af staten för de lidna förlusterna, utan kronan tvertom förbehållit sig frihet från att, efter inträffad vådeld, förse arrendatorn med nya byggnader för egendomens bruk samt ålagt honom att sådana i afräkning på sin byggnadsskyldighet sjelf uppföra, har Kongl.
Majit dock, enär omständigheterna äro för sökanden särdeies ömmande, velat, i öfverensstämmelse med hvad Kammar-kollegium och samtlige i ämnet hörde embetsmyndigheter underdånigst tillstyrkt, härigenom i nåder föreslå, att Ifikets
Ständer måtte bevilja sökanden den' begärda eftergiften af sistlidet års halfva spanmåls-arrende för Strömsholms Kungsladugård, samt i sådant fall, på sätt såväl chefen lör Strömsholms stuteri, åt hvilket stuteri-arrendet är anslaget, som ock Kongl. StuteriOfverstyrelsen förutsatt och hemställt, tillika anvisa ersättning till stuteriet af statsmedel till fyllande af den genom ifrågavarande eftergift uppkommande brist i 1832 års arrendebelopp.
Proposition, JVf 14. 9 Kongl. Majit, sorn emedlertid bifallit, att sökanden ma, intilldess Rikets Ständer rörande detta ärende sig yttrat, tillgodonjuta anstånd med erläggandet aT ofvanomförrnälda arrende-andel, under vilkor att hans löftesmän fortfarande ikläda sig den af dem för samma arrende-belopps utgörande ingångna ansvars-förbindelse, bar i nåder befallt, att alla till frågan hörande handlingar skola särskildt till Rikets Ständers Stats-utskott öfverlemnas.
Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet ä Stockholms slott den 16 November 1853.
Närvä ra nde: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl.
Majlis nådiga proposition till Rikets Ständer, angående Notarien Lundblads ansökning om eftergift af ett spanmåls-arrendebelopp.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer afiåtas.
Prol. 1853, 1854. 1 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 2 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, JVI 15.
JVs 15.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Dec. 1855, kl. 10 f. ro. Kongl.
Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående upplåtelse på viss tid åt enskild man af en, Kongl. Maj:t och Kronan tillhö rig, intill Kongl. Operahuset i Slockholm gränsande tomt; Gifven Stockholms slott den i6 November i863.
Sedan Kongl. Majit uti en till Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag den 15 November 1850 aflåten nådig proposition föreslagit, att åt Kongl. Majit måtle öfverlemna», dels att försälja de åt Kongl. Sundhets kollegium och Kongl.
General-laridtmäteri-kontoret nu upplåtna fastigheter inom hufvudstaden, äfvensom kronans vid Drottninggatan derstädes belägna egendom, f. d. Preissiska huset, dels att med köpeskillingen för f. d.
Hofbageri-egendomen vid Regeringsgatan förstärka anslaget för byggnader och reparationer å kronans hus i hufvudstaden, för att med sålunda beredda tillgångar låta å den Kongl. Majit och Kronan tillhöriga tomt, som är belägen i Jakobs församling och qvarteret Mars, emellan Arsenalsga tan, nedra delen af Konung Carl Xllfis torg, Strömgatan och Kongl. Operahuset i Stock holm, enligt ritning och kostnadsförslag, slutande med 247.000 Ridr Banko, uppföra ett, efter platsens utmärkt fördelaktiga, öppna och sköna läge samt angränsande byggnaders arkitektoniska beskaffenhet lämpadt, stort och prydligt våningshus af sten, under vilkor, bland annat, att för de behof, hvartill för.-tnämnde trenne fastigheter nu äro upplåtne, erforderliga lokaler blefvo anvisade, antingen uti den nya byggnaden eller i andra, Kronan tillhöriga hus; hafva Rikets Ständer, till svar härå, uti underdånig skrifvelse den 18 Januari 1851 anmält, att Rikets Ständer, som funnit betänkligt att afyttra General-landtmäterikontorets för dess ändamål välbelägna egendom och befarat att försäljningssummorne för öfriga, ofvannämnda kronans fastigheter blelve alltför ringa, för att staten, hvilken redan inlåtit sig i kostsamma byggnadsföretag, skulle, i beräkning å nyss uppgifna tillgångar, begynna en så betydlig byggnad, som den ifrågavarande, fördenskull ansett sig icke kunna bifalla Kongl. Maj:ts i förrberörda proposition gjorda nådiga framställning.
Ehuru, i följd häraf, ofvannämnda byggnadsförslag måst förfalla, har likväl Kongl. Maj:t, som dessförinnan, med särskildt afseende å angelägenheten att skydda Kongl. Operahuset för eldfara, tillåtit att de å ifrågavarande tomt befintliga, förfallna träbyggnader, hvaruti theaterns effekter förvarades, finge nedrifvas och att, i deras ställe, en tillbyggnad af sten, inredd till magasin m. m. för theaterns behof, vid Operahusets östra långsida finge uppföras, icke kunnat lemna ur sigte, att merberörda tomts nuvarande, högst vanprydliga skick och utseende, som genom läget i hufvudstadens vackraste och mest besökta trakt måste ännu mera falla i ögonen, allteftersom stadens försköning i öfrigt fortgår, med hvarje år mera och mera påkallar ett byggnadsföretag, som är för den utmärkta belägenheten passande, och som troligen icke heller skulle hitintills uteblifvit, om platsen tillhört staden eller enskild man.
Med uppmärksamhet på allt, som kan bidraga till hufvudstadens förskönande, och i afsigt att, så vidt ulan Statsverkets betungande ske kan, befordra sådane förbättringar, som lända staden till förmån och riket till heder, anser Kongl. Majit derföre bebyggandet af Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, M 13. ii förutnämnda plats fortfarande utgöra ett ämne för sin omtanka; och då för närvarande an* dra utvägar att vinna detta ändamål saknas, har Kongl.
Majit varit betänkt att derför afstå sin öfver platsen egande dispositionsrätt och upplåta densamma åt enskild man, att af honom bebyggas.
Enär emedlertid etl sådant upplåtande ej kan ifrågakomma annorlunda än för en längre tidrymd, vill Kongl. Majit meddela Rikets Ständer denna sin afsigt, hemställande huruvida Rikets Ständer å sin sida finna någon betänklighet vid ifrågavarande tomts upplåtande på bestämd tid, af minst 30 och högst 100 år, åt enskild man, under förutsättning att, ibland andra härvid erforderliga vilkor och försigtighetsmått, varder iakttaget, att tomten skall inom föreskrifven termin bebyggas i enlighet med af Kongl. Majit gillad ritning; att tomtören till lämpligt belopp skola under upplåtelse-åren till kronan erläggas, äfvensom att kronan förbehålles rättighet, att emot bestämd summa inlösa åbyggnader! i fullgodt skick och återtaga tomten, jemväl före upplåtelsetidens utgång, i händelse framdeles behof deraf skulle ä Kongl.
Majits och kronans sida uppstå.
OSCAR. C. 0. Palmstjerna.
Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms slott den 16 November 1853.
Närvarande!
Hans Excellens, Justitise-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärenderne, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste tili justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl.
Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående upplåtande på viss tid åt enskild man af en Kongl. Majit och kronan tillhörig, till Operahuset i Stockholm gränsande, tomt.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallte att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Kongl. &laj:ts Nåd. Proposition, M 16.
.>2 16.
A,nk. till Exp.-Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående framlidne färre Departements-Chefen i Kongl. General-Tull-Styrelsen, KansliRådet J. D.
Valerii enkas och barns befriande från honom ådömdt ersättningsansvar i målet rörande den efter aflidne Uppbörds-Tullförvaltaren M. F.
Finér yppade balans; Gifven Stockholms Slott den 16 November 1855.
Då Kongl. Maj;t härmed till Rikets Ständers pröfning och behjertande öfverlemnar den underdåniga ansökning, förre Departements-Chefen i Kongl. General-Tull-Styrelsen, Kansli-rådet Johan David Valerii enka Aurora Christina Ingell, samt hennes fyra harn till Kongl. Maj:t ingifvit, i ändamål att vinna befrielse frän den, bemälde Kansli-råd i lifstiden, jemte åtskilliga Tullverkets embets- och tjenstemän, ådömda skyldighet att ersätla den efter aflidne Tullförvaltaren M. F.
Finér år 1857 yppade balans, anser Kongl.
Maj:t sig böra i Rikets Ständers minne återföra de omständigheter, som med nämnda fråga ega sammanhang, fastän desamma redan vid flera föregående riksdagar varit hos Rikets Ständer anmälda och foranledt särskilda af Rikets Ständer fattade beslut.
Sedan, vid pröfning af Kongl. Majrts och Rikets Kammar-rätts den 19 April 1841 gifna utslag, angående den af Tullförvaltaren vid Tulluppbörds- och Kassörs-kontoret i Stockholm M• F. Finér åsamkade, och efter hans den 20 Mars 1857 inträffade död, yppade balans å de till Uppbörds- och Kassörs-kassorne för åren 1856 och 1857 hörande medel, fastställd, efter föregånaen utredning, till ett sammanräknadt belopp af 172,997 R:dr 3 sk. 5 r:st, men sedermera genom särskilda levereringar nedsatt till 125,644 R;dr 15 sk. 4 r:st.
Majit, genom dess Högsta Domstol, medelst utslag den 6 Maj 1843, ibland annat, ålagt Departements-chefen i General-Tull-Styrelsen, Kansli-rådet J. D.
Valerius, att, näst efter förre Kontrollören vid bemälda styrelses Uppbörds-kontor Paul Middendorff och förre Kamereraren vid samma styrelses Kammar-kontor, Kammar-rätts-rådet J.
Winroth, ej mindre betala den brist, som efter proportionerlig fördelning på kassor och år, uppstod å de 20,000 R:dr, hvilka under Valerii tjenstetid såsom Kameral-Repartements-Chef blifvit dels år 1856, dels ock år 1857 anordnade till Kassörs-kassan för bestridandet af 1856 ärs utgifter, och hvilken brist uppgår till 5,176
R:dr 58 sk. 8 r:st., än äfven ersätta 1857 års balans i Uppbörds-kassan, 7,643 R:dr 26 sk. 11 r:st. och i Kassörs-kassan 2,985 R:dr 9 sk.; tillsammans utgörande en summa af Tretton Tusen Åttahundrade Sju Riksdaler 26 sk. 7 rist. banko; — har Kongl. Majit, i anledning af Ivansli-rådet
Valerii underdåniga ansökning om befrielse från den honom sålunda ådömda ersättningsskyldighet, uti till Rikets Ständer den 19 Augusti 1844 aflåten nådig proposition fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å den väsendtliga skiljaktighet, som företedde sig emellan beskaffenheten af de anmärkta tjensteförseelserna hos aflidne Tullförvaltaren Finérs närmaste Kontrollanter, Kammar-rätts-rådet Winroth och Kontrollören P. Middendorff, och den efterlåtenhet, som knnde läggas Kansli-rådet J. D. Valerius till last; helst de förre varit i tillfälle att egna daglig Kongl. Majus Nild.
Proposition, Ni 16.
13 uppmärksamhet ät Finérs tjensleulöfriing och dervid bemärka hvarje till misstanka om underslef föranledande omständighet, under det att Kansli-rådet
Valerius deremot hvarken kunnat eller varit pligtig alt utsträcka sin embets-ätgärd lill en så beskaffad närmare tillsyn; hvarförutan han, till sitt urskuldande framför de förre, haft att åberopa tillvaron af en föregående speciel kontroll, sorn, vederbörligen iakttagen, ensam varit tillräcklig att förekomma eller leda till upptäckt af möjliga tillgrepp; vid hvilket förhållande och med afseende för öfrigt å det gagn, som fäderneslandet tillförene hemtat af Kansli-rådet Valerii långvariga, samt af nit och skicklighet utmärkta, embetsrnannaverksamhet, Kongl. Maj:t till Rikets Ständers pröfning hemstälide, huruvida icke den ersättningsskyldighet, som i detta mål blifvit Valerius ålagd, kunde honom eltergifvas.
Till svar härå anmälde Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den IS Maj 184S, ibland annat, att Rikets Ständer, med afseende ej mindre å hvad Kongl. Maj:ts förberörda Nådiga proposition innehåller, än å den långa följd af år, hvarunder Kansli-rådet
Valerius utan klander bestridt de till hans embeten hörande pligter, hans framskridna ålder och försvagade helsa, samt det obestånd, hvaruti han jemte en talrik familj skulle genom utkräfvande af Statens hos honom egande fordringsanspråk försättas, funnit godt medgifva, att verkställigheten af Högsta Domstolens den 6
Maj 1843 gifna utslag, i hvad detsamma angår Kansli-rådet
Valerius ådömd ersättningsskyldighet för den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balans, finge anstå intilldess Rikets Ständer, vid sitt nästa sammanträde, ånyo företagit Irågan om ersättningsbeloppets indrifning eller afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet måtte behörigen iakttagas, men, å andra sidan, Kansli-rådet Valerius icke, under albidan af målets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och sin familjs tarfliga bergning, Rikets