Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fastän dessa i sednare tider vidtagna förändringar i larifen och noggrannare bestämmelser i afseende på sättet för tullens klarerande onekligen medfört gagn för Svenska skeppsfarten, hafva dock derigenom de af Öresundska tullen bärflytande olägenheter endast i ringa mån blifvit förminskade, och dessa olägenheter hafva icke kunnat anses fullständigt afhjelpta så länge skyldigheten qvarstått för de fartyg, som passera Sundel, alt anlöpa Helsingör, 'för erläggande af tullen.
Huru ansenligt och för handeln tryckande det belopp än varit, som till Danska statskassan erlagts i fyr- och bäkafgifter för sjelfva faitygen, samt i Sundsk lull för de i fartygen förda varor, hafva nämnda umgälder sammanlagda likväl ingalunda kunnat uppskattas lika högt som de kostnader och förluster, hvilka på mer eiler mindre direkt sätt tillskyndats de trafikerande, hufvudsakligen genom skyldigheten för farlvgs-befälhafvaren att gå i land, för alt å Öresundska tullkammaren aflemna sina klarerings-handlingar, hvarunder en dyrbar lid gått förlorad och ofta förändring i vinden inträffat, så att långvarigt hinder för resans fortsättande uppstått.
Vid 1851 års Riksdag egnade Rikets Ständer särskild uppmärksamhet åt detta ämne, samt gjorde uti underdånig skrifvelse af den 20 Augusti samma är, framställning hos Kongl. Majit, angående de tryckande olägenheter, som Svenska handeln finge af Öresunds-lullen vidkännas, dels genom de betydliga så väl direkta sorn indirekta utgifterna i och för genomfarten af Öresund och Bältenia, hvilka utgifter, enligt derom erhållna upplysningar, Rikets Ständer an logo årligen uppgå till 5 å 600,000 Riksdaler Riksgäldssedel-, oberäknadi förlusterna genom förspilld lid och fördröjd ankomst till destinations-orten, jemte äfventyret för last och lif, då Helsingör under storm måste anlöpas, dels ock särskildt till följd af den omständighet, att städernas på Sveriges östra kust redan i andra orsaker grundade handels-underlägsenhet, i täflan med deni på den vestra, änpu mer förökades derigenom, att allt köpmansgods, som genom Sundet inkomma i rikets Öslersjö-hamnar, måste blifva dyrare än det, som infördes till rikets vestra städer; hvadan Rikets Ständer, med tillkännagilvande att de ansåge afskaffandet af Öresunds-lullen vara för befrämjandet af rikets handel utaf yttersta vigt, i underdånighet anhöllo, att Kongl. Majit mätte, så vida de politiska förhållandena sådant medgåfve, i samråd med öfriga uti Östersjö-handeln deltagande makter, vidtaga de åtgärder, hvilka Kongl.
Majit kunde finna tjenliga för vinnande af delta ändamål.
Uti enahanda syfte inkommo äfvenledes år 1851 Deputerade af Stockholms Grosshandels-societet och Skeppsrederier med underdånig hemställan till Kongl. Majit om beredande af lättnader uti eller befrielse från Sundska lull-afgifterna.
I anledning af dessa framställningar blefvo underhandlingar med Kongl. Danska Regeringen inledda; men då bemälde Regering, efter ett nyss slutadt kostsamt krig, icke kunde underkasta sig uppoffringen af en på traktater grundad vigtig rättighet, och Slats-Utskotlets Utlåtande !S:o 48. 3 dessutom de uti Öslersjö-handeln mest intresserade främmande stater icke a oro böjda alt kraftigt medverka till dessa underhandlingars framgång, medförde desamma intet annat resultat, än den parliela lindring till förmån för Svenska kustfarten, som omförmäles i Kommers-kollegii ofvan åberopade Kungörelse af den 16 Juni 1852.
Öresundstullens anskaffande syntes vara aflägsen, inträffade oförmodadt att de Nord-Amerikanska Förenta Staternas ilegering uppsade den emellan bemälde Stater och Danmark bestående Handels- och Sjöf arts-trakta t, under tillkännagifvande, att från den lid dä, i följd af uppsägelsen, traktaten skulle upphöra att vara gällande, eller från den 14 April 1856, Förenta Staternas fartyg icke komine att vidare erlägga Oresunds-tull.
Sedan underhandlingar i anledning häraf egt rum emellan bemälde Stater och Danmark, fann Kongl. Danska Regeringen sig böra inbjuda Regeringarne uti alla de länder, hvilkas fartyg deltogo i handeln på Östersjön, att sända fullmäktige till en konferens, som borde hällas i Köpenhamn, i ändamål att reglera Öresundska tullfrågan, hvarvid bemälde Regering framställde, såsom tjenligaste medlet till tullens afskaffande, det förslag, att genom dess kapitalisering bereda Danmark billig ersättning.
Majit uppdrog i anledning häraf under den 19 Oktober 1855 åt Sin Minister vid Kongl.
Danska hofvet alt deltaga i de för ändamålet afsedda underhandlin • • • O garne, samt dervid såsom fullmäktig bevaka Sveriges rätt och fördel.
Under fortgången deraf inskränkte Kongl.
Danska Regeringen sina försl framställda ersättnings-anspråk till ett jemnt belopp af 35 millioner Riksdaler Danskt Riksmynt, utgörande icke fullt jj:delar af den summa, som uppkommer vid kapitalisering, efter beräkning af 4 procent ränta, af den inkomst
Danska statsverket efter ett medium för de 13 årén 1842-—1854 åtnjutit i tulluppbörd uti Öresund och Balterna samt i fyr- och båk-afgifter.
Såsom ute slutande grund för fördelningen af nämnda ersätlnings-belopp på de i Östersjö-handeln deltagande nationer kunde nationaliteten hos de fartyg, som gått genom Öresund och Hällerna, icke billigt vis antagas, emedan antalet af en nations fartyg, som passera dessa farvatten, ingalunda representerar denna nations verkliga andel i tullen, hvilken hufvudsakligen erlägges för varorna. 1 följd häraf blef öfverenskommet, att de respektive Staterna, Danmark deri jemväl inbegripet, skulle bidraga till kapitaliseringen i proportion af mängden af varor, sorn från deras hamnar exporterats, och, med passerande af Sunden, importerats till Östersjön elier exporterats på samma väg från Östersjön för att införas i deras hamnar, samt alt fartygens nationalitet skulle antagas såsom grund vid fördelning af ersättningen för fyr- och båk-algifterne.
Sedan det förslag till en allmän traktat, hvilket af de i underhandlingen del tagande makternas ombud utarbetats, blifvit den 3 innevarande månad inför Kongl. Majit i Stats-Rådet anmäldt och Kongl. Maj:t, med godkännande deraf, låtit bemyndiga Sin Fullmäktig vid underhandlingarne att underteckna traktaten, utan annan afvikelse från dess föreslagna lydelse, än sorn för jemkning i redaktionen kunde ifrågakomma, har under den 14 i samma månad den traktat, som härjemte i öfversättning bilögas, blifvit alslutad emellan Danmark, å ena, samt Sverige och Norrige jemte Öster rike, Belgien, Frankrike, England, Hannover. Mecklenburg-Schwerin, Oldenburg, Nederländerna, Preussen, Ryssland samt de fria Hansestäderna Lubeck, Bremen och Hamburg, å andra sidan.
De hufvudsakligaste bestämmelserna i denna traktat äro följande: Hans Majit Konungen af Danmark förbinder sig: a) att icke uppbära några lull-umgälder, läst-, fyr- eller båk-afgifter, eller af giller för sjömärkens underhåll, eller andra umgälder af hvad beska (len het de vara 4 Siats-Utskottets Utlåtande Nio 48. må, beräknade efter skepp eller last, för fartyg, sorn genom Öresund eller Balterna begifva sig från Nordsjön lill Östersjön eller Ivertom, vare sig att dessa fartyg endast färdas genom Danska farvattnen, eller till följd af ute å sjön inträffade förhållanden eller i handels-angelägenbeter föranlåtas att der ankra eller inlöpa; skolande hädanefter, under hvad förändring som helst, icke något fartyg vid färden genom Sundet eller Balterna kunna uppehållas eller hindras; //) att hvarken af de utaf omförntälda fartyg, som, lastade eller i barlast, inlöpa i eller utlöpa ur
Danska hamnar, ehvad de der sysselsatt sig med handelsföretag, eller ej, och icke heller för deras last, uppbära någon som helst af de algifter, hvilka för dessa fartyg eller deras last bordt i Öresund eller Bälterna erläggas, på grund af de i sådant afseende hittills gällande traktater emellan Danmark och främmande stater: varande härmed uttryckligen förklarad!, att de afgifter, som sålunda ej vidare få uppbäras i Sundet eller Bälterna eller i Danska hamnarne, icke skola kunna indirekte återinföras genom en för sådant ändamål gjord förhöjning af nuvarande hamn- eller tullafgifter eller genom införande för samma ändamål af nya sjöfarts- eller tull-afgifter, eller på hvad annat sätt det vara må; c) att bibehålla och i hästa skick underhålla alla fyrar och håkar, som nu finnas vid inloppet i eller i grannskapet af Konungariket
Danmarks hamnar, redder, floder eller kanaler eller utmed dess kuster, samt de bojar, prickar och sjömärken, som nu finnas och tjena till underlättande af sjöfarten i Kallegal, Sundet och Bälterna, äfvensom alt, i sjöfartens allmänna intresse, vidtaga de åtgärder, sorn kunna finnas vara behöfiiga i afseende å förändring af formen eller läget af dessa lyrar, håkar, hojar och sjömärken, eller tillökning i deras antal, dock alltid utan att derigenom någon utgift må främmande fartyg tillskyndas; d) att fortfarande vaka öfver lotsväsendet, hvilket det i Kallegaf, Sundet och Bälterna alltid skall slå fartygs-befälhafvarne fritt all anlita eller icke; skolande lotsafgifterna vara lika för Danska och utländska fartyg och ej kunna affordras andra fartyg, än dem sorn sjelfmant begagnat lots; e) att medgifva hvarje enskild person, Dansk eller utländsk, rättighet att i Sundet och Bälterna fritt förlägga fartyg, i ändamål alt med bogsering biträda de handels fartyg, som deraf vilja sig begagna; ,/) att till varor, som föras å alla de vägar eller kanaler, hvilka för närvarande sammanbinda eller framdeles kunna komma att sammanbinda Nordsjön och Elben med Östersjön, utsträcka den befrielse från afgifter, hvaraf på några af dessa vägar vissa i traktaten uppräknade inhemska eller främmande handelsvaror äro i åtnjutande; samt att, i händelse ytterligare på någon väg andra produkter skulle komma i åtnjutande af en likartad frihet frän afgifter, låta nämnde frihet åtnjutas på alla ofvanomförmälda vägar; g) alt på alla dessa vägar eller kanaler, till en likformig och efter vigt beräknad taxa af högst sexton skillingar Danskt Riksmynt för femhundra Danska skålpund, nedsätta afgift en för de varor, sorn nu aro dermed helagde, utan att denna taxa må kunna höjas genom någon annan linder hvad benämning som helst.
Ofvanupplagna förbindelser skola ega gällande krall från och med den l instundande April.
Såsom skadestånd och ersättning för de af Hans Majit Konungen af
Danmark sålunda gjorda uppoffringar och förpligtelse!', förbinda sig de i traktaten deltagande Makter att till Danmark betala i ett för allt en summa af tillsammans 30,476,325 R:dr Danskt Riksmynt, till fördelning på bemälda Makter efter här ofvan upptagna grunder, enligt hvilka fiel belopp, Sverige bör betala, utgör 1,590,503 R:dr nämnde mynt.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48.
5 Hvar och en stat skall endast vara ansvarig för den de! af ersätlnings-summan, sorn på samma stat sig belöper.
I afseende å liqviden är stadgadt: o) alt ersättnings-sumrnorna skola kunna betalas under loppet af tjugu år medelst fyratio haifårliga inbetalningar till lika belopp, innefattande sä väl amortering af kapitalet, sorn ränta å hvad af kapitalet återstår obetald!; b) att en särskild konvention skall alslntas emellan Hans Maj:t Konungen af Danmark och hvar och en af de i traktaten deltagande Magier, i ändamål att bestämma dels sältet och stället tor verkställande af de samma Magt åliggande inbetalningar, samt kursen lör del Danska myntets förvandling till främmande mynt, dels ock huruvida liqviden skall ske antingen medelst fyratio haifårliga afbelalningar, eller genom hela ersällnings-beloppels inbetalning på en gång eller inom kortare tid än tjugu år.
Slutligen stadgas, att verkställigheten af de ömsesidiga förbindelser, som i traktaten innehållas, skall bero af uppfyllandet utaf de formaliteter och förpligtelse!-, hvilka vissa af de kontraherande Magierna, enligt gällande konstilutionela lagar, hafva ali iakttaga.
Sorn, genom en den 7 April 1842 mellan Sverige och Norrige, å ena, och Danmark, å andra sidan, afslutad konvention de förenade Rikena åtagit sig att, emot viss ärlig ersättning af Danska Statsverket, underhålla fyrar och håkar på Svenska och Norrska kusterna, för alt tjena till ledning och lättnad vid färden genom Öresund och iu seglingen i Kattegat, har i Mom.
II af nu afslutade allmänna traktat blifvit in tagen en särskildt punkt, af innehåll att definitiv öfverenskommelse bör af Hans Maj:t Konungen af Danmark träffas med Svenska och Norrska Regeringarne i afseende på framtida underhållet af nämnde fyrar och håkar.
Till följd häraf har, under förutsättning att en allmän traktat knmme att afslulas om alskaffande af alla afgifter å segelfarten genom Öresund och Balterna, eli provisoriskt aftal i ämnet blifvit
Iräffadt mellan Kongl. Majits
Fullmäktig i Köpenhamn och Kongl. Danska Regeringens ombud, samt af Kongl. Majit godkändt, enligt hvilket den årliga ersättningen af 10,000 R:dr Hamburger Banko, som Sverige nu uppbär af
Eller behörigen granskad uträkning uppgår det Sverige sålunda tillkommande kapitalbelopp till 311,307 R:dr Danskt Riksmynt.
Den simuna, som Sverige enligt den allmänna traktaten bör utbetala för af skaffaudet af Oresundska tullen, utgör, såsom ofvan är uämndl, Danskt Riksmynt 1,590,503:
Om derifrån aldrages nyssnämnde
Sverige tillkommande ersättning för fyrars och båkars underhäll med . 311,307: så bli Iver det belopp, som till Danmark bör utbetalas, Danskt Riksmynt . 1,279,196: motsvarande i jemnad summa 2,558,400 R:dr Svenskt Riksmynt.
Beträffande sättet för betalningen af denna summa, så enär under nuvarande tidpunkt och då Rikets kredit torde komma ali på utländska orter anlitas i anledning af de betydliga allmänna -arbeten som förestå, det sannolik* icke läte sig göra att emot billigare vilkor än 4 procent ränta erhålla ett lån, för alt dermed betala lösningssumman på en gång, bar Kongl. Majit ansell lämpligast all i den speciela konvention, som, jemlikt den allmänna traktaten, bör i afseende ä liqvidations-sättet afslulas emellan 0 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 48.
Sverige och Danmark, det bestämmes, att ersättningen skall utgå under loppet af tjugu är medelst fyratio halfårliga inbetalningar, under förutsättning ali räntan icke beräknas högre än till fyra procent, men med Sverige förbehållen rättighet att, i händelse omständigheterna det medgifva, inom kortare tidrymd få liqvidera del återstående beloppet; och Kongl. Majit har alltså gilvit Sin Fullmäktig i Köpenhamn härmed öfverensstämmande föreskrifter.
Enligt det stadgande i traktaten, att de blifvande fyratio afbetalningarne skola hvarje gång utgöra lika stort belopp, kommer, efter verkställd uträkning och med iakttagande af under tidens lopp minskad ränta, antagen lili 4 procent, den summa, som halfårsvis i tjugu år hör af Sverige till Danmark betalas, att belöpa sig till 93,524 II:dr Svenskt Riksmynt, som första gängen erlägges den 1 Oktober innevarande är.
I fråga om medel till de utbetalningar, som sålunda förestå lill belopp al 187,048 Ridr Riksmynt årligen, (iil dess hela lösnings-summan blifvit gulden, har Kongl.
Majit i första rummet varit betänkt på möjligheten, alt ä Handels- och Sjöfarts-Fonden anvisa dessa utgifter, hvilka afse att, jemte utplånande af sista spåret elter fordna tiders strider emellan grannländerna, för all framtid befria Sveriges handel och sjöfart från ett tryckande band, samt tillika bereda lindring i afgifterna lör Sveriges transitohandel genom Konungens af Danmark besittningar; och då det visat sig, att Handelsoch Sjölärts-Fondens tillgångar kunna medgifva att, under de närmast följande åren eder intill den med år 1858 inträdande nya statsreglerings-periods slut, från nämnde fond verkställas de halfårliga inbelalningarne ä lösnings-summan för Sundska tullen, finnér Kongl. Majit följaktligen icke nödigt att af Rikets Ständer äska beviljande vid denna Riksdag af särskildt anslag til! de betalningar, som under nämnde tidrymd böra erläggas.
Då emellertid traktaten icke allenast medför minskning i Statsverkets påräknade ordinarie inkomster genom upphörandet af de bland dessa upptagne och tili 40,000 R:dr Runt heräknade såkallade Danska fyringsmedlen, eller Danmarks bidrag til! underhållet af Svenska fyrar och håkar i Öresund och Kaltegat, ulan äfven innebär förbindelse till en på längre tid utsträckt betalnings-skyldighet, för hvars fullgörande, ifall omständigheterna icke skulle tillåta utgiftens fortfarande anvisande å Handels- och SjölartsFondcn, andra tillgångar tilläfventyrs mäste framdeles anslås, finner Kongl. Majit sig höra härigenom lill Rikets Ständer i Nåder öfverlemna, ätt genom deras godkännande bekräfta de förbindelser i afseende å godtgörelse till Danmark för Oresundk-tullen, som Kongl. Majit genom ifrågavarande traktat
Slutligen, och då traktatens bestämmelser, angående tullens upphörande böra träda i kraft från och med den 1 instundande April, vill Kongl. Majit fästa Rikets Ständers uppmärksamhet pä angelägenheten deraf, att Rikets Ständers beslut i ämnet varder fattadt så skyndsamt sig göra later och, om möjligt före nyssnämnda dag; i hvilket fäll de olägenheter för Svenska sjöfarten undvikas, hvilka måste följa al den Danmark medgifna rätt att efter berörde lid och till dess de förbindelser, som omförmälas i Ari. 7 och 8 af den allmänna traktaten, blifvit uppfyllde, provisoriskt, medelst fordrande af borgen, bibehålla de afgifter, som enligt traktaten blifvit afsk a fläde, på $ätt som inhemlas af det härom, enligt i öfversättning bilagde Protokoll af den 14 innevarande månad, emellan de kontraherande Makterna träffade särskilda aftal.“ Nyssnämnda i den Nådiga Propositionen åberopade Protocoll är af följande innehåll:
"För den händelse att uppfyllandet af de förbindelser, som omförmälas i Art. 7 och 8 af den traktat, som denna dag blifvit afslulad, icke skulle kunna ega rum före den 1 April 1857, är Danska Regeringen fortfarande berättigad alt efter denna lid provisoriskt, medelst fordrande af borgen, bibehålla de afgifter den förbundit sig att afskaffa. men i mån som någon af de kontraherande Makterne uppfyllt nämnde förbin - Stals-Utskotlets Utlåtande N.o 48. 7 cleiser, skall Danska Regeringen, å sin sida, lala dessa provisoriska åtgärder upphöra och gifva befallning om befrielse derifrån för fartyg tillhörande, denna Makt, äfvensom för deras laster.
Danska Regeringen skall emellertid, intilldess samtlige de konlraherande Makterne definitivt uppfyllt de förbindelser, sorn omförmälas i Ari. 7 och 8, ega alt af de fartyg, som erhållit denna befrielse, fordra att de skola styrka sin nationalitet, ulan att likväl derigenom för dessa fartyg skall kunna uppstå något dröjsmål eller uppehåll.
Beträffande åter nedsältningen af transllo-afgifterue, vili Danska Regeringen, i betraktande af den praktiska omöjligheten alt i afseende derå tillämpa samma provisoriska behandling som för fartygen, samtycka lill att provisoriskt och i hela dess vidd, ifrån den 1 April 1857, låta §§ 5 och 6 i den allmänna traktaten träda i verket.
Det förstås att detta interimistiska tillstånd skall öfvergå till ett definitivt i samilia stund, som detta Protokoll upphör att i Sundet och Bälterna ega tillämplighet."
Efter sålunda lemnad redogörelse för innehållet af dessa handlingar, hvilka Utskottet, enär desamma ännu icke hunnit tryckas och exemplar deraf i vanlig ordning till Riks-Ståndens ledamöter utdelas, funnit sig böra sä fullständigt, soia nu skett, intaga, får Utskottet yttrande i ämnet härmed afgifva.
— Vid betraktande af del sätt, hvarpå den för fäderneslandet maktpåliggande frågan om Öresunds-lullens afskalfande blifvit löst genom den afslutade traktaten med Konungariket Danmark, kan Utskottet ej underlåta alt uttala den öfvertygelse, all de åtgärder, som Kongl. Majit vidtagit för Svenska handelns och sjöfartens befriande för framtiden från erläggande af nämnda tull äro förtjente af Nationens lifligaste erkänsla.
De stora och dag från dag mera kännbara olägenheter för Svenska handeln, som Oresunds-tullen medför, hafva sedan längre tid grundat en allmän önskan, att desamma malte komma att upphöra' och vår handel och sjöfart befrias från denna börda, hvilken måhända varit mindre tryckande genom erläggandet af de stadgade, ehuru betydliga, algifterue till Danska Kronan, än genom den för sjöfarten dermed förenade tidspillan och häraf följande förluster och obehag.
Från dessa olägenheter är nationen genom den uti ifrågavarande traktat bestämda allösning för framtiden befriad, ulan störande af de vänskapliga förhållandena till grannriket
Danmark och på vilkor, hvilka i förhållande till det vunna resultatet icke kunna annat an anses för Sverige förmånliga.
Fördelarne, om än i första rummet tillfallande sjöfarten, skola obestridligen sträcka sina verkningar till hela landet, genom minskade import-priser, lättad export och sålunda ökad liflighet i varu-omsättningen.
Hvad angår liqviden af iösnings-summan, kunna, enligt hvad Kongl.
Majit täckts tillkännagifva, de stadgade halfårliga ulbetalningarne under närmast följande år eller intill utgången af nästa Statsreglerings-period, utan behof af särskildt anslag, bestridas af Handels- och Sjölärts-Fonden ; och synes det jemväl Utskottet under sådant förhållande lämpligast, att ulbetalningarne under berörde tid från nämnde Fond verkställas.
Utskottet, öfverlygadt, att Rikets Ständer dela här ofvan uttalade åsigter och med beredvillighet skola lemna den äskade garantien för de af Kongl. Majit genom traktaten ingångna liqvid-förbindelser, hemställer alltså, all Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse må, jemte betygande af sin tacksamhet för de åtgärder, Kongl.
Majit med ospard omtanka för fosterlandets väl vidtagit till beredande af omförmälda frågas lösning, och sin tillfredsställelse öfver det önskvärda och vigliga mål, som derigenom vunnits, godkänna och bekräfta de förbindelser i afseende å gpdtgörelse lill Danmark för Oresunds tullen, som Kongl.
Majit genom ifrågavarande traktat sig och Ri ket iklädt, med förklarande tillika, alt Rikets Ständer äfven för 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48. sini del anse ändamålsenlig!, all under loppet af den tid, som med näsla Sf.alsreglerings-period tilländagå!-, de belöpande halfårliga utbelalningarne aflösnings-summan från Handels- och SjöfarlsFonden verkställas.
Såsom en följd af den alslutade traktaten komma, i enlighet med Utskottets, af Rikets Ständer gillade, framställning i 22 punkten af utlåtandet N:o 33, de bland Statsverkets inkomster beräknade så kallade Danska Fvringsmedlen att försvinna och således icke i den blifvande Riks-Slalen uppföras.
STOCKHOLM, tryckt hos isaac sia nees, 1857. Stats-Utskottels Utlåtande N-'o 49. 1 \ JU: o 49.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Mars 1857, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående bestämmande af viss tid, hvarutöfver, vid de nyajordcböekernes granskning, undersökning uti och jemförelse med äldre jordeböcker icke må ega rum. (I. A.) Sedan, i sammanhang med pröfningen af det utaf Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium på Nådig befallning afgifna förslag till formulär för de nya jordeböcker, som, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 11 Maj 1855, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, borde för Rikets samtliga Län upprättas, fråga hos Kongl.
Maj:t uppstått huru vidt granskningen af de nya jordeböckerne lämpligen kunde utsträckas, så hade i berörde hänseende förekommit: att, med anledning af gjord underdånig framställning om behofvet af jordeböckernes granskning för afhjelpande af deruti befintliga felaktigheter och brister, Kongl. Maj:t, som ansett denna fråga, hvarpå många enskilta rättsförhållanden berodde, böra med nödig varsamhet, på behörigt sätt samt utan öfverflödiga och vidlyftiga omgångar behandlas, under den 24 Maj 1833 anbefallt
Kammar-kollegium i underdånighet föreslå huru och på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande författningar samt under behörigt afseende å Kronans och enskiltes rätt, men med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de sednare, äfvensom minsta omgång och besvär för vederbörande Embetsman, arbetet med rättelse af Bih. till 11.
4 Sami, 1 Afd. 2/ Häft. 1 \ 2 Slat$-Ulsl<oltels Ullålande N:o 49.