Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr A. 0. Wallenberg har, uti sin rörande upplåningen af de för Statens jernvägsbyggnader erforderliga medel väckta motion föreslagit, att följande, i afseende på den upplåning, som under tiden intill nästa riksdag skulle komma att inom landet företagas, tillämpliga bestämmelser måtte meddelas: a) För Statens fonderade skuld, ehvad den komme att förskrifvas i Svenskt eller utländskt mynt, skulle en ränte-fot af 41 procent fastställas och räntan betalas hvarje halfår; b) Den inrikes upplåningen skulle verkställas af Riksgälds-kontoret inom ett belopp af 5,000,000 R:dr och de derigenom influtna medel göras genom nämnde
Verks försorg fruktbärande intill dess desamma af Rikets näst sammanträdande
Ständer varda disponerade till jernvägsbyggnads-arbetenas fullföljande; och c) Lånet skulle upptagas inom landet mot obligationer af 2:ne serier; den ena, eller obligations-serien A, lydande å 2,000 samt den andra, eller serien B, å 400 R:dr, och Stats-Vtskotlets Ulldtande N:o 165. 7 borde kapital rabatt, hvilken dock ej finge öfverstiga 5 procent, kunna af Fullmägtige medgifvas. 6:0 Pehr Pehrsson från Wermlands län, har efter förordandet och föreslåendet af ett ordnadt, för Sverige passande statsskulds-systems införande pä sådana grunder, att, för vissa bestämda ändamål såsom de beslutade jernvägs-anläggningarne och möjligen äfven andra allmänna produktiva företag, inhemska lån kunna erhållas, hemställt, att Rikets Ständer inåtte fatta i sådant afseende erforderliga beslut och derigenom, bland annat, stadga, att obligationer skola af Riksgälds-kontoret utfärdas inom det af Rikets Ständer bestämda belopp; att dessa obligationer skola ställas till innehafvarne »sorn böra vara Svenske medborgare»; att obligationerna väl må af Staten, men icke af innehafvarne uppsägas; att de böra lyda å bestämdt kapital samt bära viss fastställd ränta; att denna ränta bör af Riksgälds-kontoret årligen betalas dels i nämnde Kontor, dels å uppgifna ställen i landsorterna, och att ränteliqviderna böra sä fördelas inom årets lopp, att en del deraf förfalla till utbetalning en gång i hvarje månad.
Vidare har sistbemälde motionär föreslagit, att, till en början, eller för nu instundande statsreglerings-period, det sammanlagda beloppet af obligationerna måtte bestämmas till högst 10,000,000 R:dr R:mt och räntan utsättas till den högsta gångbara eller sex procent. 7:o Vice Talmannen Ola Svensson har föreslagit, att, i stället för fortsättandet och ökandet af den utländska skuldsättningen samt till uppmuntran och befrämjande'af den enskilda sparsamheten, ett inhemskt national-lån måtte upptagas genom Riksgäldskontoret, som för detta lån borde utgifva med Kongl. Majrts och Rikets Ständers garanti försedda obligationer å särskilda valörer af minst 50 eller 40 R:dr R:mt, hvilka obligationer skulle bära dels 5, dels 41 och dels 4 procents ränta samt utlemnas med en efter den olika räntefoten lämpad kapitalrabatt.
Hvar och en obligation borde vara åtföljd af räntekuponer för 10 år, och skulle de efter hvarje års förlopp förfallna räntekuponerna kunna obligationerna frånskiljas och sedermera såsom lagligt mynt eller myntbevis i all kronouppbörd mottagas.
För ökandet af sagde obligationers begärlighet och underlättandet af deras afsättlighet, borde de dels kunna begagnas såsom grundfond för inrättade banker, dels företrädesvis vid låneansökningar vara såsom hypothek användbara.
Dessutom har uti en inom Preste-Ståndet väckt motion, Professoren Agardh, efter utveckling af de fördelar ett inhemskt fondsystem skulle medföra, såsom ett för åstadkommande deraf, enligt motionärens åsigt, under nuvarande förhållanden särdeles lämpligt och ändamålsenligt förfaringssätt, föreslagit, att Riksgälds-kontoret måtte bemyndigas, att, mot Hypotheks-föreningarnes till nämnde Kontor utfärdade förbindelser, till dessa föreningars
Direktioner utlemna antingen amorterings-obligationer ställda å Svenskt mynt och utgifna på Svenskt språk samt löpande med 4, 4£ eller 5 procents ränta, eller ock det belopp i kontanta penningar, som Riksgälds-kontoret genom sådana obligationers försäljning kan erhålla; men som den sålunda gjorda framställningen egentligen afser en förändring i det af Hypotheks-föreningarne hittills verkställda upplåningssätt och fonde - 8 Stats-Vtskottets Utlåtande N\o 165. rade stats-obligationers tillhandahållande åt dessa föreningar, så och enär det af Kongl. Maj:t till Rikets nu församlade Ständer aflemnade förslag angående Hypotheks-föreningarnes förändrade organisation blifvit remitteradt till Sammansatta Stats-och Banko-Utskottet, har Stats-Utskottet jemväl ansett Professoren Agardhs nu omförmälda motion böra till detta Utskott öfverlemnas för att, i sammanhang nied nyssberörda förslag, behandlas.
Under flera föregående riksdagar har, genom derom gjorda framställningar, Ri keta Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å angelägenheten och lördelaktigheten af ett efter andra staters föredöme ordnadt fondsystem, hvarigenom ej allenast tillgång skulle beredas till utförandet af sådana större, allmänt gagnande företag, hvilkas kostnader icke kunde af de vanliga stats-inkomsterna bestridas, utan äfven allmänna rörelsen underlättas samt den enskilda sparsamheten uppmuntras och smärre kontanta behållningar göras fruktbärande; men farhågan för förnyandet af den oreda i landets penningeförhål landen, som ett missbrukadt och obetänksamt utgifningssätt af Svenska kreditpapper förut medfört, har ända till sednaste tider hos representationen väckt öfvervägande betänkligheter emot den föreslagna skuldsättningen, hvars anlitande dessutom ansetts desto hellre kunna och böra undvikas, som nästan oafbrutet stigande stats-inkomster och derigenom uppkommande öfverskott samt särskilda mot fördelaktiga betalningsvilkor erhållna och snart liqviderade lån lemnat full tillgång till de extra eller tillfälliga stats-utgifter, som af Rikets Ständer beviljats och anvisats till utgående i särskildt stadgad ordning.
Ett annat förhållande inträffade likväl sedan Rikets Ständer vid 1853 och 1854 års riksdag beslutat, att de jernvägar, som vore att anse för stambanor, skulle anläggas genom Statens omedelbara försorg, och att kostnaderna för dessa jernvägs-anläggningars utförande borde af Staten bestridas.
Såsom en gifven följd af Rikets Ständers sålunda fattade beslut och ett oundvikligt vilkor för samma besluts verkställande ansågo sig Rikets Ständer nödsakade att icke blott tillfälligtvis, utan för en längre tiderymd beträda skuld sätiningsbanan, helst de för Statens förestående jernvägs-byggnader erforderliga högst betydliga tillgångar icke dessförutan kunde anskaffas, och de härtill upplånte medlen endast småningom återbetalas.
Till en början trodde Rikets Ständer sig likväl icke behöfva utsträcka den beslutade upplåningen utom landet, utan förmodade att allt hvad utöfver andra dertill disponibla tillgångar erfordrades för ej mindre
Statens än enskilda bolags med bidrag af allmänna medel understödda jernvägs-anläggningar skulle kunna emot fonderade stats-obligationer
Inom landet upplånas
I afseende på denna upplåning, och de obligationer, emot hvilka densamma skulle verkställas, meddelades vid sistnämnde riksdag följande, enligt Rikets Ständers derom gjorda anhållan och Kongl.
Kungörelsen den 3 Februari 1855 i nåder gillade och fastställda beslut och stadganden, nemligen: l:o.
Genom upplåning för Statens räkning, enligt det hör nedan angifna inhemska fond-system, anskaffas de medel, som, utöfver befintliga och disponibla tillgångar, erfordras för bekostande eller understödjande af de jernvägs-anläggningar, som blifvit eller Stats-Utskottets Utlåtande N:o 165. 9 eller blifva beslutade, äfvensom de medel, hvilka för inlösen af dylika anläggningar, om sådan pröfvas böra ske, äro erforderlige. 2:o Denna upplåning sker genom fonderade, inom riket utgifna räntebärande obligationer, lydande å Svenskt mynt och utfärdade, på Rikets Ständers vägnar, af deras Riksgäldskontor. 3:o Obligationerna ställas pä innehafvaren, men äro å dennes sida icke uppsägbar.
Riksgälds-kontoret att dem nppsäga till inlösen efter sex månaders förlopp.
Sådan uppsägning sker medelst derom i Rikets officiela tidning införd Kungörelse.
För de obligationer, derför Riksgälds-kontoret emottagit hela det förskrifna kapital-beloppet, må Fullmägtige under en tid af högst tio år afstå från uppsägningsrättens begagnande. 4:o
Räntan för den i obligationerna förskrifna lånesumma utgår med högst fyra för hundra efter år räknadt, och tillhandahålles ovilkorligen obligations-innehafvaren hvarje halft är, emot återställandet af den å samma ränta utfärdade kupon; börande hvar och en obligation, vid dess utfärdande, vara försedd med dylika kuponer å halfårsräntorne för en tiderymd af tio år; och skall samma obligation sedermera, intilldess den varder inlöst, hvart tionde år förses med nya ränte-kuponer för enahanda tid.
Vid upplåningens företagande, äfvensom under dess fortgång, ega Fullmägtige i Riksgälds-kontoret att, med afseende å dåvarande penninge-ställning samt de förhållanden, som härvid för öfrigt böra komma i betraktande, pröfva och bestämma, om och i hvilken mån rabatt å det kapital-belopp, derå obligationerna äro utfärdade, må, inom de gränser nedanstående moment i fråga om länets amortering föreskrifver, varda af Riksgälds-kontoret medgifven. 5:0 Obligationernas valörer, hvilka skola utsättas i både Riksdaler Riksmynt och Silfver Specie, bestämmas af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret; dock får någon obligation icke utfärdas å lägre belopp, än Tvåhundra Riksdaler Riksmynt eller Femtio Riksdaler Silfver Specie. 6:o
Till ränteliqvider för dessa obligationer och kapitalets amortering anvisas samt uppföres ä den stat, som af Rikets Ständer vid hvarje riksdag varder för Riksgäldskontoret utfärdad, ett, i öfverensstämmelse med Regerings-formens 66 § utgående ärligt anslag, svarande emot fem procent å det belopp, som, enligt Rikets Ständers beslut skall upplånas, så att minst en half procent ä den förskrifna lånesumman årligen må kunna användas till lånets återbetalande; kommande detta anslag att fortfarande och med oförminskadt belopp ärligen utgå ända till dess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt.
De i denna, likasom i de föregående 4:de och 5:te punkterna, meddelade bestämmelser, angående dels räntans belopp, dels obligationernas valörer och dels förhållandet emellan stats anslaget och lånesumman, komma endast att tillämpas i afseende pä det Bih. till R.
Brot. 1859 § 1860. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band, 1 Haft. 2 40 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o i65. eller de lån, som erfordras för de, under sednaste riksdag till jemvägs-anläggningar utaf Rikets Ständer beviljade stats-bidrag. 7:0
Det årliga ränte- och amorterings-anslaget bör ingå till en särskild redovisad liqvidations- eller amortissements-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent, oförryckt, tillhandahållas och användas, sä att ränteliqviderna, vid derför bestämda terminer, varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd.
De till nämnda fond influtna medel böra, så vidt ske kan och sagde liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras räntebärande. 8:0
Lånets amortering bör alltid ske genom uppköp af för detsamma utgifna obligationer, då dessas allmänt gångbara värde understiger det i dem förskrifna kapitalbelopp (eller al pari); men, i annat fali, och derest tillfälle sig icke erbjuder att under hand infria obligationerna, bör amorteringen verkställas genom obligationers uppsägning samt inlösande efter uppsägningstidens förlopp.
Vid sålunda skeende uppsägning och inlösen af obligationer, bör en viss serie- och nummer-följd iakttagas. 9:0 Amorfissements-fondens, äfvensom ali den för öfrigt vid nu ifrågavarande stats-skuld förekommande förvaltning, besörjes af Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-kontoret.
Med tillämpning af sålunda stadgade grunder och meddelade bestämmelser för införandet af ett fonderadt inhemskt skuldsystem, beslöto Fullmägtige i Riksgälds-kontoret att, till erhållande af medel för jernvägsarbetenas fortsättande från och med början af Juli månad 1855 upptaga ett amorteringslån emot fonderade stats obligationer, hvilket låns belopp bestämdes till 3,000,000 R:dr.
Räntevilkoren för detta lån utgjorde 4 procent utan, och 3) procent med kapital-rabatt.
Beloppet af kapital-rabatten fastställdes till 121 procent; och skulle således för erhållande af de med sistnämnde räntefot löpande obligationer erläggas 87i procent af det deruti förskrifna kapital.
Bland öfriga rörande sagde låns upptagning af Fullmägtige fattade beslut och vidtagna åtgärder, torde, för jemförelsen med de rörande enahanda ämne vid innevarande riksdag framställda förslag, följande böra här anföras:
Obligationerna skulle utfärdas å 1,200, 1,000, 400 och 300R:dr R:mt.
Räntan skulle betalas halfårsvis emot återställande af derå aflemnad kupon; och skulle förfallne ränte-kuponer till sitt fulla belopp, lika med Rikets Ständers Banks sedlar, emottagas uti allmänna krono-uppbörden.
Obligationerna skulle, i utbyte emot derför belöpande valuta kostnadsfritt tillsändas de Privat- och Filialbanks-direktioner, som anmälde sig önska från Riksgälds-kontoret utbekomma dessa räntebärande papper.
Så som godtgörelse för besvär och postporto tillerkändes dessutom vederbörande en ersättning af | procent utaf de till Riksgälds kontoret insända lånemedlen.
Enligt hvad allmänt kändt är, hade den af Riksgälds-kontoret, emot ofvan uppgifna lånevilkor företagna upplåning mindre framgång, så att, enligt Fullmägtiges vid sednast förflutna riksdags början afgifna berättelse, hela den dittills influtna Iånesumman Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 165.
41 utgjorde endast 272,850 R:dr, för hvilken summa frän Riksgälds-kontoret utlemnats 234 st. 4 procents obligationer å ett sammanlagdt kapital-belopp å 223,500
R:dr och 137 st. 31 procents obligationer å tillsammans 56,400 R:dr.
Den ringa begärlighet, hvarmed omiörmälde upplåuing och det derigenom erbjudna tillfället att erhålla Svenska fonderade stats obligationer således å allmänhetens sida omfattades, måste, på sätt vid sednaste riksdag erinrades, hufvudsakligen tillskrifvas dels att den i obligationerna föreskrifna räntan ansågs vara alltför låg, dä obligations-innehafvarne icke hade någon uppsägningsrätt, dels att den redan under är 1856 började och är 1857 fortgående, på alla handelsförhållanden märkbart inverkande, förändring i allmänna penningeställningen gjorde dåvarande tidpunkt särdeles ofördelaktig för en dylik låne operations företagande.
Genom Rikets Ständers under sistförlidna riksdag fattade beslut angående anskaffningen af de för fortsättandet af Statens jernvägsbyggnader då anvisade medel, lingö Fullmägtige i Riksgälds-kontoret åt sig uppdraget att inom eller utom riket upplåna dessa medel, på sätt Fullmägtige funno lämpligast och ändamålsenligast till beredande af de för Staten såsom läntagare mest förmånliga vilkor; hvarjemte i afseende på den sålunda beslutade upplåningen stadgades, att densamma borde verkställas emot fonderade till innehafvaren ställda och å dennes sida icke uppsägbara räntebärande obligationer, hvilk* skulle å Rikets Ständers vägnar af Fullmägtige utfärdas.
För öfrigt öfverlemnades åt Fullmägtige att bestämma det språk och den myntsort, hvarå obligationerna komme att utfärdas, äfvensom den ränta, hvilken behöfde i obligationerna förskrifvas samt den kapital-rabatt, som måste beviljas vid de fall, då Fullmägtige ansågo en sådan rabatt böra ega rum.
Sedan ett, efter gjordt anbud, med ett handelhus här i hufvudstaden under November månad 1857 afslutadt kontrakt om öfvertagandet af det för ofvanberörde ändamål erforderliga lån å 20,000,000 R:dr icke kunnat af bemälde kontrahent fuilgöras, så och enär, under den dåvarande tryckta och bekymmersamma penningeställningen, all anledning saknades att pä antagliga vilkor kunna erhålla ifrågavarande lån inom Sverige och emot å Svenskt mynt lydande obligationer, blef det s. k. 1858 års jernvägslån till hela sitt belopp upptaget i Tyskland; varande för detta lån 24,381 st. svenska Stats-obligationer lydande å ett sammanräknadt kapital af 8,190,500 Thaler Preuss.
Courant, utfärdade under den 1 Mars sagde år, och skola alla dessa obligationer, hvilka löpa med 4f procent årlig ränta, som vid hvarje års förlopp bör liqvideras, med sitt fulla kapitalbelopp inlösas under en tidrymd af 40 år, utgörande räntan och amorteringsbidraget för sagde lån 443,333J
Thaler eller 5| procent af hela den till 7,600,000 Thaler uppgående lånesumman.
Liqviderna för utlottade obligationer samt förfallna ränte-kuponer skola verkställas uti Thaler Preuss.
Courant hos de uti obligationerna uppgifna Tyska bankirhus och bank-inrättningar.
Efter afräkning af de obligationer, som redan blifvit utlottade och inlösta, utgör det nuvarande antalet af dessa obligationer 23,803 st., lydande å ett sammanlagdt kapital af 7,995,000 Thaler, hvaraf Riksgälds-kontoret dock innehar 12 Stals-Utskotlets Utlåtande N:o i65.
1,391 obligationer å tillsammans 298,300 Thaler, hvilka, till förräntande af den kontanta behållningen blifvit af Riksgälds-kontoret öfvertagna.
Till föijd af Rikets nu församlade Ständers beslut har, emot Svenska stats-obligationer, under innevarande är upptagits ett nytt fonderadt amorteringslån å 10,000,000 Thaler Preuss.
Courant eller ett beiopp, som, med tillägg af kostnaderna för lånets upptagande, motsvarade de tili Statens jernvägsbyggnaders fortsättande under åren 1860—1863 vid nu pågående riksdag beviljade anslag af tillsammans 25,000,000 R:dr R:mt; börande detta lån, för hvilket räntan är beräknad till 41 procent, återbetalas genom erläggande af ett till utgående under 381 år bestämdt ärligt ränte- och amorterings-bidrag af 51 procent utaf hela lånesumman.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, skola förfallna obligationer och ränte-kuponer, som tillhöra sagde lån, deruti Rikets Ständers Bank deltagit för en summa af 1,600,000 Thaler, inlösas ej mindre i Hamburg och Frankfurt arn Main, än i Riksgälds-kontoret; vid hvilket förhållande ock, derest en viss bestämd och allmänt kungjord kursberäkning för de hos Riksgälds-kontoret omedelbart skeende kapital- och ränte-liqvider varder fastställd, en del af de för detta lån utgifna och med både Svensk och Tysk text försedda samt å 1,000, 500, 200 och 100
Thaler hvardera lydande 4 i procents obligationer böra kunna användas lill inhemska kapitalers förräntande och således komma att utgöra en inrikes stats-skuld.
Då Stats-Utskottets vid 1853 och 1854 års riksdag under N:ris 272 och 340 afgifne utlåtanden angående den dä jemväl väckta frågan om införandet af ett ändamålsenligt och efter landets penningeförhållanden lämpadt fond-system, för att medelst den derigenom skeende upplåningen bereda nödvändiga tillgångar för bestridande af förestående utomordentliga stats-utgifter, innefatta en omständlig och tillfyllestgörande utredning af fördeiaktigheten och ändamålsenligheten af en sådan upplåning, så anser sig Utskottet böra hänvisa till hvad åberopade utlåtanden beträffande nu antydda omständigheter innehålla; och torde, då samma utlåtanden bland de tryckta riksdagshandlingarne äro alltmänt tillgängliga, Utskottet icke behöfva här vidare upprepa hvad deruti blifvit anfördt och yttradt.
Utskottet anser sig, med stöd af grunderna för det af dåvarande Stats-Utskott framställda förslaget rörande upplåning mot inhemska stats-obligationer, och af de i enahanda syftning i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition äfvensom inom Riks-Stånden uttalade åsigter om gagneligheten af att på sådant sätt söka för produktiva företag, som af Staten bekostas eller understödjas, för Statens räkning använda inhemska, eljest ofruktbara och för handeln samt näringarne umbärliga kapitaler, endast behöfva förklara, att, under förutsättning, att Statens åtgärder för att tillegna sig sålunda disponibla kapitaler vidtagas med all den försigtighet, Stats-Ulskotlets Utlåtande N:o 165.
13 som päkalias för att icke åstadkomma rubbning i enskilda kreditförhållanden och skadlig inverkan på industrien och näringarne, Utskottet jemväl för sin del ansett införandet af ett med hänsigt dertill ordnadt inrikes statslånesystem komma att medföra ett så fördelaktigt inflytande i mänga hänseenden på landets ekonomiska och financiela ställning, att fullgiltiga skäl icke synas saknas för förnyande af de försök, som redan förut, ehuru af särskilda anledningar med mindre framgång, varit i detta afseende anställde.
Det ändamål, hvilket, sedan erforderliga medel för innevarande riksdags statsanslag till Statens jernvägsbyggnader blifvit, jemlikt Rikets Ständers beslut, anskaffade genom upplåning mot obligationer å utländskt mynt och språk, skulle vid läns upptagande inom riket afses, borde, enligt Utskottets tanke, närmast och i främsta rummet vara beredande af tillgång för att, medelst inlösen af de obligationer å utländskt mynt, som utgifvits för de till Statens jernvägsbyggnader upptagna lån, småningom förvandla den utländska skuld, Staten för nämnda företag måst ikläda sig, till inhemsk stats-skuld; men derjemte skulle åsyftas att, med tillämpning af samma stadganden och bestämmelser samt användande af enahanda lånesätt, anskaffa medel för utförande af större och vidsträcktare, allmänt nyttiga, produktiva arbetsföretag, hvilka komma att för Statens räkning företagas, eller anses böra af Staten understödjas, men för hvilka kostnaderna ej kunna betäckas med tillgängliga öfverskott af Statsverkets ärliga inkomster eller öfriga samlade behållningar.
Såsom hufvudvilkor för en dylik upplånings företagande borde likväl, enligt Utskottets tanke, antagas, att penningar blifva härstädes att tillgå för ett pris, som icke för Statsverket medför större utgifter, än dem, hvilka, enligt afslutadt kontrakt, belöpa sig å det till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader under innevarande år för Svenska Statens räkning utom riket upptagna lån.
Beloppet af de medel, hvilka, under denna förutsättning, skulle för omförmälde ändamål fä, genom upplåning mot obligationer å Svenskt mynt och språk, under tiden för nu pågående statsreglering anskaffas, har synts Utskottet böra sålunda bestämmas, att Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor, hvilka, jemlikt 66 8 Regeringsformen, torde få sig uppdraget att ombestyra upplåningen och skuldens förvaltning, skulle ega att, efter omständigheterna och blifvande penningeställning, upplåna en summa, stigande till högst 3,000,000 R:dr R mt, utöfver hvilket belopp Utskottet ej funnit rådligt att för närvarande utsträcka den ifrågavarande inrikes upplåningen.
I fråga om de särskilda lånevilkoren och öfrige med upplåningen gemenskap egande bestämmelser, har, hvad först räntan angår, efter öfvervägande af de skäl, som nu och vid föregående tillfällen blifvit anförda för och emot utfästande å Statens sida af ett i förhållande till den allmänna penningeräntan högre eller lägre räntebelopp, Utskottet kommit till den öfvertygelse, att, genom fastställande af den ränta, som i obligationerna kommer att förskrifvas, till procent för år, icke vore, å ena sidan, att befara någon olägenhet för industrien och näringarne genom kapitalernas inströmmande i alltför stor myckenhet till Stats-kassan, samt att, ä andra sidan, denna räute fot skulle vara tillräckligt hög, för att kunna hoppas upplåningens framgång.
Vidkommande att, 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 165. på sätt blifvit föreslaget, utgifva obligationer till lägre kurs än den nominela, eller med kapital rabatt, hvilken skulle godtgöras genom en motsvarande minskning i den ränta som förskrifves, har Utskottet, enär detta upplåningssätt genom de vid förflutne riksdagar meddelade föreskrifter i afseende på de lån, som Riksgälds-kontoret egt upptaga, varit uttryckligen förbjudet, och detsamma vid den af Rikets år 1854 församlade
Ständer beslutade inrikes upplåning endast alternativt tilläts, samt icke heller nu torde böra annat än undantagsvis medgifvas, ansett att rabatt å det kapitalbelopp, derå obligationer komma att utfärdas, icke bör få ega rum i annat fall, än att penningar ej kunna erhållas mot den i obligationerna föreskrifna ränta af 4j procent, dä kapital-rabatt må lemnäs, dock endast sä till vida, att kostnaderna för länet derigenom ej blifva större, än för det sednast upptagna jernvägsbyggnadslånet.