Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, oaktadt de uti detta förnyade Utlåtande omförmälda jemkningar och förändringar - Bil. till Banco-XJtskoltets.TJll. N.o 82. n3 ändringar i vissa delar af Utskottets förra Förslag, ingen egentlig rubbning uppstår i de allmänna hufvudgrunder för Bankens Lån-rörelse lill nästa Riksdag, som Betänkandet N:o 48 (pag. i4 till och med 16), uti ^'Aq punkten innefattar; så varda dessa härigenom åberopade och å nyo till Rikets Ständers bifall anmälda.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o October 182g.
Emot räntans höjande; från 3 till procent för lån på Guld- och Silfverpant.
Hr Prosten Elfström j som ansett tiden icke vara inne, eller nuvarande förhållanden medgifva, att höja räntan på något slag af de från Banken utgående lån, har, på sådan grund, reserverat sig emot denna punkt af Utskottets Utlåtande.
Bih. till Riks. St, Prot. 1828 1829. 6:te Sami. 2 B. 8 y:de Häftet. ii4 Bil. till Banco-ZJtskotlets Uti.
IVso 82.
Hr Leffler har yttrat den tanka, att, då smärre lån emot pant af Guld och Silfver vanligen endast af mindre bemedlade begagnas, och tilloppet af sådana Lånsökande troligen komme att betydligen ökas, sedan beslut är fattadt, att General-Assistance-Contoiret skall upphöra; så borde, åtminstone för smärre lån af detta slag, eller under 5o R:dr, räntan icke höjas öfver hvad den förr varit, eller 3 procent.
Hvarmed Herr Contracts-Prosten Pettersson sig förenat.
Hr Cancellie-Rådet Hegardt har yttrat, att Hr Cancellie-Rådet väl för sin del tillstyrkte 4 procents ränta å dessa lån, under den förutsättning, att Utskottet vidblefve sina förra Förslag om förhöjning i räntan för andra utlåningar, men att Hr Cancellie-Rådet i annat fall snarast skulle vilja medgifva 3:procent-räntans fortfarande för lån på Guld- och Silfverpant, enär desamma för det mesta begagnas af den fattigare folk-classen.
Emot tillstyrkandet om utlåning på Guld- och Silfverpant i Stockholm allena.
Hr Contracts-Prosten Pettersson, Hr Leffler och Petter Andersson från Hallands Bil. till Banco-UtskoHets Uti. N:o 82. n5 Län hafva ansett utlåningen på Guld och Silfverpant, för att blifva gagnelig för Landsorterna, böra jemväl besörjas vid Götheborgs och Malmö Lån-Contoir, der Banken förut har Ombud och Tjenstemän, som, jemte deras öfriga göromål, kunde sköta denna Lån-rörelse.
Emot bestämmande af sä låg ränta, som 4 procent, för de nya Fastighetslån, hvilka blifvit föreslagna att ut gifvas intill nästa Riksdag.
Hr Hof-Marskalken
Hammarhjelm har reserverat sig, i afseende på den nu föreslagna nedsättning från 5 till 4 procent, under anförande, att skälen för Hr.
HofMarskalkens öfvertygelse härutinnan vore så fullständigt utredda i Utskottets förra Betänkande, N:o 4-8> ati något ytterligare dervid icke behöfde tilläggas.
Hr HofMarskalken Friherre Reutersköld, Hr Öfverste-Löjtnanten Odencrantz, Hr Kammarherren Rosenblad, Hr Cancellie-Rådet Hegardt, Hr Biskopen Doctor TVijhnan och Hr Helsingius hafva uti samma Reservation instämt.
Emot den för Odlings-lån ämnade CArdilations-f 'ondens användande till understöd endast för Utflyttande.
Ii6 Bil. till Banco-Utskotlets Uti.
Ilr Biskopen Doctor Wijkman, Gustaf Ifarsson frän Stockholms Län, Petter åndersson från Halland, Olof Olsson från Wermland och Lars Ericsson frånGeJleborgs
Län hafva yrkat, att, derest hela den disponibla Fonden något år icke utginge till Utflyttnings-lån, så borde den befintliga Behållningen utgifvas, såsom hittills, i ändamål att befrämja andra odlingar.
Ty om, såsom Utskottet nu föreslagit, Fonderna finge användas endast till Utflyttnings-lån, så att hvad det ena året deraf öfverblefve måste för samma ändamål reserveras till ett annat, så kunde det lättligen hända, att medlen till någon del förblefve alldeles obegagnade.
Emot bestämmande af 3 procents ränta ä Utfljttnings-lånen.
Ilr Lejfi er har ansett, att, i betraktande al de flere olägenheter, som drabba dem, hvilka måste göra utflyttning från Byar och Hemman, samt på utmark inrätta nya Bostäder, det vore med billigheten mest öfverensstämmande , om utflyttande, hvilka från Odlings-Circulations-Fonden erhålla lån, blefve frikallade från att i 5 års tid å desamma erlägga någon ränta.
Hr Generalen Hederstjerna, Gustaf Bil. till Banco-Viskallets Uti. 2V:o 82. ny larsson frun Stockholms Län, Petter Andersson från Halland, samt Olof Olsson frän Wermlands och Petter Pehrsson från Jönköpings
Län hafva ansett uppmärksamhet böra derå fästas, att, då räntan på de förra, i allmänhet mindre nyttiga Odlingslånen, varit bestämd till endast 2 procent, så vore det icke conseqvent, då Odlingslånfonden nu, enligt Utskottets Förslag, skulle på ett mera ändamålsenligt sätt användas för Utflyttnings-lån, att å dessa Lånunderstöd böja räntan till 3 procent.
Emot Förslaget, att räntan å de till Landskrona Stads Kyrka, S:t Petri Kyrka i Malmö och Lunds Domkyrka medgifna lån skulle bestämmas till 5 procent.
Hr Contracts-Proslen Pettersson och Ilr Leffer hafva ansett, att, då räntan på de från Banken hädanefter utgående
Fastighets-lån nu blifvit föreslagen lill endast 4 procent, så borde icke eller, å de till ofvanuppräknade Kyrkor medgifna lån, högre än 4 procents ränta beräknas.
Emot af styrkandet af det för Lunds Stifts Presterskap sökta lån, har Ilr Contracts-Proslen Pettersson åberopat hvad han anfört i sin, emot yttrandet härom i Ut? n8 Bil. till Banco-Utskoltets Uti.
N.o 82. skoltets Betänkande, N:o 5 r, afgifna Reservation.
Emot bibehållandet af 5 procents ränta i Banco-Discontenj i stället för 6 procent, som Utskottet i förra BetänkandetA JV:o 52, tillstyrkt, Hr Helsingius t Oaktadt, med högst få undantag, den önskan inom Riks-Stånden blifvit i allmänhet uttryckt, att räntan på lån i BancoDisconten måtte bibehållas vid 5 procent, så, och under åberopande af hvad Utskottet afBanco-Discont-Directionens Berättelse intagit uti sitt Betänkande, N:o 5a, om den skadliga inverkan ränte-nedsättningen, vid i8a3 års Riksdag, med flere omständigheter, haft på utlåningen från Disconten, hvilken Lån-anstalt derigenom helt och hållet förfelat sitt ändamål, anser jag likväl Utskottets nyssnämnde Betänkande i denna del vara så väl motiverad t, att tillstyrkandet deri, om återförande afDisconträntan till 6 procent, äfven 1111 bordt förnyas, så mycket mer, som Rikets Ständers Bank aldrig, under fortgången af en stigande produclion, ensam kan blifva tillräcklig att fylla alla derifrån sig härledande behof af understöd och lånbiträden, Bil. till Banco-Ulskottets Ull. N.-o 82. 113 hvarföre, och då följaktligen nödigt är, att möjlighet heredes för inrättande af PrivatBanker, mig synes, att Banken bör begagna det enda medel, som, å dess sida, för befordrande af detta ändamål sig erbjuder, nemligen alt höja ränte-foten å sina lån, till likhet med hvad emellan enskilda, för lån mot namn-säkerhet, eger rum.
Emot tillstyrkandet , att, vid omsättningar af
Discont-län på 6 månader, minst en femtedel, och på kortare tid, ej mindre än en tiondedel af primitiva capitalet bör inbetalas, samt att, vid alla omsättningar pä kortare tid än 6 månader, blott en respitmånad må beviljas.
Hr Domprosten Lidman; ”Om vår Banco-Discont vore, hvad ”den borde vara, en Discont för Handeln "och Näringarna, tillstyrkte jag visserligen ”den förändring i dess rörelse, att hvarje hädanefter utassigneradt lån till fullo inom ”6 månader skulle liqvideras.
Nu åter, då ”den lika mycket, örn ej mera, är ätt anse ”såsom en undsättnings-anstalt för Åkerbru”ket och Löntagaren, måste så väl tiden ”sorn omsättnings-summan bestämmas efter ”detta dess nya ändamål.
Och detta blif”ver, |i min tanka, först någorlunda afsedt, 320 Bil. till Banco-Utskottets
JV.-o 82 ”när omsättningarna inskränkas till en gäng ”om året, med en tredjedel af det primi”tiva capitalet.” ■”Likväl mäste i delta fall respit-må”naderna , den oordenllige eller på obestånd komne låntagarens ofta påräknade, ”men alltid dyrköpta nödhjelp, borttagas; ”ty komma de att fortfarande medgifvas , ”blifver den med Disconten påräknade pen”ninge-rörelsen hädanefter lika trög och ”osäker som hittills, enär de Capital, sorn ”inom eller, enligt milt förslag, inom ”tre år borde till Banken ingå, säkert ef”ter 4° månader ännu äro utestående, och ”måhända ej på sju år komma att, till sitt ”fulla belopp, incasseras.
Följden af det”ta , till de låntagandes egna skada, dem ”mcdgifna uppskof att fullgöra ingångna ”förbindelser, skall ovilkorligen blifva : ö”kade balancerade lån vid hvarje bokslut, ■”dryga ulsöknings-kostnader och slutligen ”för Banken högst kännbara förluster; och ”anhåller jag, att detta må till Rikets Stän”der åtfölja.” Herr Prosten Elfström och Herr Contracts - Prosten Pettersson hafva häruti instämt.
Emot tillstyrkandet > att så väl Upp - Bil. till Banco-Utskottets Uti. IV. o 82. 121 sorn Utlåning skall verkställas äfven vid Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö.
Herr Cancellie-Rådet Hegardt Herr Biskopen Doctor Wijkman „ Herr Borgmästaren Weser, Herr Helsingius, Herr Commerce-Rådet Cronius och Herr Rådmannen Wallström hafva häremot erinrat, att mångfaldiga svårigheter och oredor i det hela , samt dröjsmål och hinder serskildt vid ej mindre Upp- än Utlåningens gemensamma bedrifvande å serskilda ställen skola uppkomma , enär, vid dagligen inträffande förändrade förhållanden, så i afseende på Uppsom Utlåningen , det ena Contoiret alltid måste vara i ovisshet om huru stor Fond är att påräkna för hvardera rörelsen, såsom alltid beroende af concurrencen vid de andra Contoiren.
Emot uppgörandet af viss fördelning för utlåningen vid de serskilda Contoiren j i förhållande till hvad som blifvit upplänt.
Herr Leffler har ansett något visst belopp i detta afseende icke böra utsättas.
Angående den Maocimi-summa _, för hvilken ett Namn må kunna häfta i Upplänin gs-Hiscon ten. i22 Bil. till Banco-Utskotleli Uti.
N.-o 82.
Herr Hofmarskalken Hammarhjelm och Hr Cancellie-Rådet Hegardt hafva Åberopat den emot tillstyrkandet härom i Utskottets Betänkande, N:o 53, (^pag. anförda Reservation; uti hvilken Hr Prosten Elfström nu äfven förklarat sig instämma.
Emot den föreslagna räntan pä lån i Upplånings-Disconten till 6 procent och tiden för återbetalningen.
Hrr Cancellie-Rådeu af Wetterstedt och Lagerheim , Hr Kammarherren Rosenblad samt Hr Contracts-Prosten Pettersson och Hr Prosten Elfström hafva förenat sig i följande Reservation: 1:0 Sedan Utskottet beslutat alt nedsätta räntan i den vanliga
Diseonten till 5 procent, anse vi, att räntan så mycket mer för denna
Discont-rörelse bör nedsättas till 5 procent, som naturen af denna utlåning snarare torde medgifva lägre ränta än å den andra utlåningen. 2:0
Anse vi, att utlånings-tiden så mycket lättare kan utsträckas till 6 månader, som då, under Bankens äldre tider, den upplånte på 6 veckor, och lånte ut på 6 månader emot pant af fastigheter, ingen olä - Bil. till Banco-Utskottets Uti.
IV.o 82.
12i genhet af denna skillnad uppkom, ehuru denna utlåning mindre försäkrade om en lätt återbetalning af de utlånta penningarna, än förhållandet lärer blifva med den bär föreslagna utlåningen.
Hr Åssessoren Arosenius har anfört: ”Jag reserverar mig emot Utskottets Beslut i så måtto, att jag anser räntan för lån å publika papper och actier ej böra höjas till 6 procent, utan förblifva vid 5 procent, såsom den förut varit, då’ denna utlåning skett genom hittills varande BancoDisconten, Jag anser äfven, att tiden för iåns i unell rifvande på förenämnde säkerheter bör bibehållas vid sex månader, lika som hittills, och icke, såsom Utskottet nu föreslagit, förminskas till fyra.
Häruti hafva instämt
Hr Generalen m, m. Friherre Franc Sparre, Hr HofMarskalken Hammarhjelm, Hr CancellieRådet Hegardt, Hr Lectoren Kinnander samt Hr Doctor Backman.
Beträffande Utskottets, ifråga om uppoch utlåning gifna åtskilliga tillstyrkanden, har Hr Hof-Marskalken
Hammarhjelm skriftligen reserverat sig sålanda: 124 Bil. lill Banco-Ulskollels Ull. N.o 82. ”Då Höglofl.
Utskottet, efter ålerre”raissen från Rikets Ständer, oaktadt flere ”inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar, ”icke väsendtligt förändrat sina genom vo■”teringar fattade Beslut, rörande Bankens •”upp- och utlånings-rörelse i den nja Dis”conten, nödgas jag, i likhet med min Reservation vid Betänkandet K:o 53, framställa min olika öfvertygelse mot pluralite”tens mening i följande punkter:” ”1 ajseende på upplåningen ”Att Banken för de upptagande lå”nerij emot Obligationer> uppå 4 månaders ”uppsägning_, skall betala 3 procents rän”ta: hvaremot jag, i likhet med Hrr Banco”Fullmägtiges tillstyrkande och flere inom •”Riks-Stånden uttryckta meningar, anser, ”alt Banken , för denna upplåning, ej bör •”eller behöfver erlägga mera än 2 procents ”ränta på utgifvande reverser å en eller ”högst två månaders uppsägning.
”Motiverna härtill äro:” ”1:0
Att en så hög ränta, som 3 pro”cent, gifven från Banken, visserligen skul”le komma alt verka ofördelaktigt på Lån”rörelsen inom landet, man och man e
Bil. till Banco-Utskottets Uti.
N.-o 82. 125 ”2:0
Ått ja högre ränta för Bankens ”upplåning erlägges, ju svårare blir det för ”Riksgälds-Contoiret, om Rikets Ständer ”autorisera detta Verk till besörjande af ”upplåning för Stats-behof, att, mot bi!- ”lig ränta, i bebofvets stund, afAllmänhe”ten erhålla lån. ”3:o
Alt 3o,ooo R:dr årligen från Ban”ken onödigt bortskänkas, utgörande den”na summa nemligen skillnaden emellan 2 ”och 3 procents ränta uppå 3 millioner ”Riksdaler. ”/ afseende på utlåningen ”Alt Högloft.
Utskottet fastställt läng”sta låntiden till 4 månader, utan omsätt”ning: hvaremot, efter min tanka, 6 månaders utlånings-tid, utan omsättning, ”kunde tillåtas , och vore behöflig i vårt ”land, der varor ofta försäljas på denna ”betalnings-tid, der penninge-rörelsen och ”varu-afsättningen ännu röner så många ”svårigheter, så vidt, att icke fördelen af ”den nya Disconten skall stanna förnämligast inom Stockholm.” Hvarmed Hr Contracts-Prosten Pettersson, Petter Andersson från Hallands Län, Olof Olsson från Wermland, Anders Andersson från West - 126 Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N-o 83. manland och Anders Ericsson från örebro Län sig förenat.
Ånkotn till Exp.-Utsk. d. 28 Oct. lS2g.
Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande , i anledning af de hos Häglof.
Ridderskapet och Adeln samt Vallöf. Borgare - Ståndet gjorda anmärkningar vid Banco-Utskottets Memorial N:o 1g, i följd af 182,*] års Revisions Berättelse-, rörande ändring uti 3 Art. 2 ,§\ 2 Mom. af det Reglemente för Odlings - Lån j som , g en om Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 20 Januarii 1824, blifvit till allmän efterrättelse Utfärdadt.
Hanco-Utskottets af Högvördiga PresteStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, bifallna Memorial, N:o ig', till Rikets Ständer, i anledning af 1827 års RevisionsBerättelse, rörande ändring uti 3 Art. 2 §. iSanco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.-o 83. 127 2 Mom. aF det Reglemente För Odlingslån, som, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, den 20 Januarii 1824, bliFvit till allmän eFterrättelse utfärdadt, och genom hvilket Memorial bliFvit tillstyrkt, att berörde Artikels 2 §. 2 Morn. måtte erhålla Följande lydelse: ”Dessa Löftesmäns vederhäftighet bestyrkes 3F Konungens Befallningshafvande eller Domaren i orten; ”hvarjemte så väl Låntagarens som Löftes”männens egenhändiga underskrifter, så ”Framt de ej tecknas inför Konnngens Befallningshafvande eller Domstolen, böra ”bevittnas af Domaren, Pastor i Församllingen eller närmaste Kronobetjent, jemte ”ett annat på en gång närvarande ojäfvigt ”vittne,” bar, på grund af dervid gjorda anmärkningar, blifvit af Höglofl.
Ridderskapet oeh Adeln återremitteradt till BancoUtskottet, äfvensom af Välloflig^ BorgareStåndet, i ändamål derjemte, att det ämne, som deruti omförmäles, måtte behandlas af Banco- och Lag-Utskotten gemensamt.
Anmärkningarna innefatta hufvudsakligen: att, som uti Rikets Ständers JustitiasOmbudsmans, från Riks-Stånden till LagUtskottet remitterade allmänna Berättelse, sidorna 5o—5g, förekomma framställnin - 128 Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.-o 83. går i det ämne, sorn Banco-Utskottets Memorial afhandlar, denna fråga borde gemensamt med Lag-Utskottet behandlas; samt att, om
Domarens intyg icke skulle finnas, utan vittnen, tillräckligt, Domare hellre måtte betagas rättigheten att meddela sådana bevis vid andra tillfällen, än inför Domstolen.
Då det ifrågavarande ämnet uti Rikets Ständers Justiliae-Ombudsmans, till Lag-Utskottet remitterade Berättelse finnes upptaget, och, med återremiss af Banco-Utskottets förrberörde Memorial, af ett Riks-Stånd blifvit hänvisadt till behandling äfven af Lag-Utskottet, har detsamma af Banco- och Lag-Utskotten gemensamt blifvit taget under pröfning.
Utskotten anse, ätt ett misstag egt rum vid redactionen af 3 Art. a §. 2 Mom. af det Reglemente för Odlings-lån, som, genom Kongl. Maj:t.s Nådiga Kungörelse , den 20 Januarii 1S24, blifvit till allmän efterrättelse utfärdadt, i det att ordet
Domaren blifvit begagnadt i stället för Domstolen, enär Domaren, utom Domstolen, ej annorlunda kan betraktas, än såsom enskild person, och hans vi ttnes-intyg, i sådan egenskap, ej gälla för mer än halft bevis, Banco,- och Lag-Utskottets Utlåtande N.-o 83. 129 Jbevis, samt att det vöre mindre lämpligt, om, å ena sidan, Domaren ålades att meddela intyg, och, å andra sidan, ett sådant intyg icke skulle vara nog för sig och medföra kraften af fullt bevis.
Banco- och Lag-Utskotten få alltså, till beredande af nödig rättelse i reglementariska Författningarna om Odlings-Iån , rörande denna punkt, härigenom vördsamt tillstyrka: att Rikets Ständer tillstyrka så beskaffad förändring uti det vid sista Riksdag fastställda och genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, af den 20 Januarii 1824, till allmän efterrättelse utfärdade Reglemente, angående Odlingslån , alt 3 Art. 2 §. 2 Mom. erhåller följande lydelse:
Dessa Löftesmäns vederhäftighet bestyrkes af Konungens Befallningshafvande eller Domaren i Orten, hvarjemte egenhändiglieten af sä väl Gäldenärens som Löftesmännens underskrifter bör, sä framt de ej tecknas inför Konungens Bill. till Ril«.
Prot. 1828, 1829. 6jtc Sami, 2 B. 9 7:de Häftet. lin Banco- och La "-Utskottets Utlåtande N.o 83, Befallningshafvande eller Domstolen i Orten, vara intjgad af Pastor i Församlingen eller närmaste Kronobetjent, jemte ett annat pä en gäng närvarande ojäfvigt vittne.
Äfvensom", att Rikets Ständer lios Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, det Allmänheten varder om denna förändring af förut gällande Odlings-Låue-Reglemente, genom Nådig Kungörelse, underrättad.
Rikets Ständers beprÖfvande under*, ställes detta vördsamligen.
Stockholm den 22 October 182g. STOCKHOLM, tryckt i Eck.stei«sk a Tryckeriet, i8jy. Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 84,- « N:o 84.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 9 Dec. 1829 Utlåtande öfver gjorda anmärkningar hos Häglof.
Ridderskapet och Adeln vid Utskottets, linder'N:o 09, afgifna Betänkande , i anledning af väckta Motioner om invexling, emottagande och förvar af Silfver och Guld för Bankens räkning, äfven vid Låne-Contoiret i Götheborg. -De anmärkningar, som hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln, under den 3o förlidne Julli, fYiranledt åter-remiss af detta, redan förut hos de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallna Betänkande, innehålla hufvudsakligen: att i Götheborg, lika litet som i andra Städer, saknas Silfver-Controllerings-anslalter; och att, om Silfret, ehvad det vore Utländskt eller Svenskt, blefve nedsmält till Plantser
Och försedt med Svenska Controll-Stämpeln, Bih. till Riks. St, Prot. 1828, 1829, 6:te Sami. 2 B. * 8:de Häftet. a Banco-Vtshottets Utlåtande lY.-o 84.
. vöre all nödig säkerhet vunnen för dylikt Silfvers emottagande i utbyte mot BaneoSedlar för Bankens räkning, så väl i Landsorterna som i Stockholm; hvarvid äfven den upplysning blifvit af en Ledamot lemnad, att från och med år 1816 till och med 38:23, då Silfver för Tullverkets räkning emottogs, enligt anställande prof af Controll-Contoirets Ombud i Stapelstäderna, det blott en gång skall hafva inträffat, att, vid sedermera skedd probering å Kongl. Myntet, en Silfver-post befunnits underhaltig; men att skillnaden i det värde Silfret bordt hafva, emot hvad det innehöll, blifvit då frivilligt erlagd af den, som i Götheborg pröfvat och attesterat dess halt, samt Tullverket, på dessa uppbörder, ej något förlorat.
Banco-Utskottet får, i anledning häraf, erinra om skillnaden emellan Controll-Verkets befattning med arbetadt Silfvers controllerande och Kongl. Myntets befattning med Silfvers probering„ i och för bestämmande af dess värde till utmyntning.
Svenska Controll-Stämpeln bevisar endast och allenast, att utrönt blifvit, det Silfret uti en arbetad piece icke är gröfre än iodödigt; det vill säga, med andra ord, alt Koppar-blandningen eller Alli - Banco-Vtskottets Utlåtande TV.-o 84- 3 agen ej öfverstiger -d^rdelar, eller 3 Lod på en Mark Silfvervigt; men är massan finare, blifver sådant den tillverkandes egen förlust, och Controll-Verket befattar sig ej med att sådant utröna, erinra eller attestera.
Det är då klart, att den Leveranteur, sorn vill mot betalning i Banco-Sedlar aflåta en Silfverplants af till ex. i5 Lod i5 Gräns halt, icke kan åtnöjas med Svenska Controll-Stämpeln såsom grund för den ersättning, han skall af Banken undfå. Kongl.
Myntets befattning åter går derpå ut, att i det nogaste pröfva alla möjliga halter, och under vedei\börligt Embetsmanna-ansvar meddela intyg om det Riksdalers-tal, som vid utmyntning afen gifven qvantitet, enligt Mynt-ordningen, står att erhålla.
Genom ett sådant meddeladt intyg har Mynt-Verket i och med detsamma förbundit sig att utur den ifrågavarande Silf* ver-qvantiteten leverera så många Riksdaler, som Beviset upptager.
Men ett sådant åtagande kan ej ega rum, utan i följd af föregången, genom Verkets egna Embetsman anställd, pröfning.
Och torde Banco-Utskottets, såsom stöd för dess afstyrkan, gifna yttrande uti det återremitterade Betänkandet: alt ”i Götheborgs
Stad hvarken finnes någon allmän anstalt för Silfvers proberande, eller någon person autoriserad att B anco-Ut skottets Utlåtande N'.o 84• utfärda sådana Bevis öfver hålter, hvilka vid Kongl.
Myntet härstädes kunna, utan förnyad undersökningJ gn tagas och gälla,” häraf finnas nöjaktigt förklaradt.
Det åberopade exemplet af Tull-Verkets uppbörd ådagalägger ytterligare , att säkerheten mot förlust skulle, i dylika fall, bero blott af ^enskild mans vilja och förmåga att godtgöra begångna misstag; och det vore tilläfventyrs mindre rådligt att utsätta Banken för äfventyret häraf, på de betydliga Silfver-leveraiiser som för dess räkning ingå* Banco-Utskottet, som af dessa skäl ej kunnat dela de i anmärkningarna hos Högh Ridderskapet och Adeln framställda åsigter, får i öfrigt vördsamt nämna, att Betänkandet ]N:o 5g, deruti Utskottet förbehållit sig att afgifva serskildt yttrande öfver en af Vice Talmannen Jon Jotissoti väckt Motion om utländska Myntsorter förvexling i orterne, är af Hög v. Preste-Ståndet den 21 Julii samt af Välloll. Borgare- och Hederv.
BondeStånden den 27 i samma månad, enligt till Utskoltet ingångna Protocolls-Utdrag, i alic bifallet.
Stockholm den 5 Dec. 1829.
Ranco-Ut skottets Betänkande N.o 85. . 5 N:o 85, Aukoifi till Exped.-Utsk, d. g DffC. 1829, betänkande öfver en af Vice Talmannen Joli Jonsson väckt Motion j deruti är föreslaget inrättande af ett Contoir i Banken för Ut- ock Inländska Myntsorters inveaclingj samt af Postvagnar för transporterande af sådant
Mynt till Banken, Uti clt frän Hedervärda Bonde-Ståndet, d, 22 December förlidet år, till Banco-Utskottet remitteradt anförande, har Vice-Talmannen Jon Jonsson från Blekinge framställt: att, ifrån de uti dess hembygd belägna Sta-, der och Köpingar, handeln sistförflutna åren, med Jern och Träd-effecter, samt nästlidct år, 1828, med Spannmål ifrån Skåne, på Danska och llolsteinska öarne, erhållit en, om ej alltid lönande, dpek någorlunda jemn afsättning, dervid dessa export-varor vanligen blifvit med Danska och llolsteinska samt Hamburgska Specie-Riksdalrar betalde; men hvilka Myntsorter (j. brist af något inländskt G Banco-Utskottets Betänkande 2Y:0 85. publikt] vexlings-ställe) Städernes och Köpingarnes Handlande funnit sig nödsakade försända till Köpenhamn, för att få dem i Svenskt Sedelmynt förvexlade; jemte det att icke obetydliga Silfver-partier blifvit utaf de i södra orterna kringstrykande Silverhandlare årligen till Danmark utförde.