Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit låtit ett efter denna syftning lämpadt lagförslag uppgöras, samt, i enlighet dermed och med öfverlemnande af de i Siats-Rådet och Högsta Domstolen i ämnet förda protokoll, jemlikt 87 § Regeringsformen, föreslagit Rikets Ständer antagande af följande ”Förordning angående förnyande af svensk myndighets beslut, sorn förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat.” ”Vill någon å svensk embelsmyndighets dom eller utslag söka verkställighet genom utmätning i gods, som finnes i främmande Stat, hvars lag medgifver sådan verkställig - 28 Expeditions-Utskottels Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 14. het; och har från det domen eller utslaget meddelades den tid förflutit, efter hvars förlopp beslutet, enligt den främmande Statens lag, ej må verkställas, med mindre detsamma varder genom nytt beslut åter försatt i exsekutiv kraft; dä må sådant nytt beslut sökas hos Öfverstålhållare-Embelet eiler annan Konungens Befallningshafvande; och varde gäldenären, så vida han, efter erhållet tillfälle att öfver ansökningen sig yttra, icke deremot framställer sådana jäf, att handräckning till domens eller utslagets verkställande ej skulle enligt svensk lag kunna beviljas, å nyo ålagdt att utgifva hvad genom förra beslutet blifvit honom ådömdt.” Rikets Ständer, som vid pröfning af detta ärende, lika med E. K. Maj:t, funnit en författning i ofvanberörda syftning vara af behofvet påkallad och i sådant hänseende ansett det af E. K. Maj:t framställda förslag lämpadt efter de härvid afsedda ändamål, hafva alltså E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga Proposition bifallit.
Hvilket härmed i underdånighet anmäles.
Stockholm den 14 Januari 1863. nr* o 14.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Jan. 1863.
Preste-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående riksdagens förlängning på en månad.
Då mångfaldiga ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, ännu återstå att af Rikets Ständer under innevarande riksdag handläggas, få, i öfverensstämmelse med föreskriften i 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdags-Ordningen, Rikets Ständer, med underdånig anmälan om detta förhållande, hos E. K.
Expeditions-Utskoltets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o i 5- 29 H:0 15.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Jan. 1865.
Preste-Slåndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående afsöndring och upplåtelse åt Westerviks TändsticksJabriks-bolag af en mindre jordrymd från Tredje Major s-bo stället Stufverum vid Andra Lif-Gr enadier-regementet.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 20.) S. A. K.
Enligt hvad en af E. K.
Majit den 24 Oktober sistlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition innehåller, har Westerviks Tändsticksfabriks-bolag uti en till E. K.
Majit ingifven skrift, — jemte förmälan, att bolaget genom kontrakt den 14 Mars 1857 med dåvarande arrendatorn af en torplägenhet, benämnd Ladugården, under Tredje Majors-bostället vid Andra Lif-Grenadier-regementet, Stufverum, i Lofta socken och Tjusts härad af Calmar län, samt belägen på den yttersta, nära intill Westerviks stad gränsande udden af boställets egor, betingat sig rättighet till en byggnadsplan för anläggande af en tändsticks-fabrik, men att bolaget blifvit uppsagdt till afflyttning den 14 Mars 1861, — i underdånighet anhållit, att, enär bolaget, som under förutsättning af en längre tids besittning af denna lägenhet, låtit med icke obetydliga kostnader derstädes uppföra åtskilliga byggnader, genom denna uppsägning skulle, derest icke ifrågavarande lägenhet kunde för framtiden blifva tändsticksfabrikens tillhörighet, försättas i nödvändighet att nedrifva husen och nedlägga fabriken samt afskeda arbetarne, bland hvilka befunno sig en mängd af Westerviks stads fattiga barn, E. K.
Majit täcktes i Nåder tillåta att förenämnda för fabriken erforderliga byggnadsplan finge till bolaget upplåtas, antingen under ständigt arrende emot årlig afgift till boställsinnehafvaren eller ock med full eganderätt, antingen genom köp eller emot vederlag af jord från det bostället angränsande hemmanet Sandebo.
Majits och Rikets Krigs-kollegium erhållit nådig befallning att, efter vederbörandes hörande, inkomma med utlåtande öfver nu ifrågavarande ansökning, har, enligt hvad E. K.
Majit vidare behagat i nåder meddela, bemälda Kollegium jemte eget utlåtande i ämnet, tillika i underdånighet öfverlemnat yttrande af ej mindre Landshöfdinge-embetet i Calmar län än ock Chefs-embetet vid Andra Lif-Grenadier-regementet samt vederbörande indelningshafvare; och har af handlingarne i målet inhemtatsi 30 Expeditions-Uts/cottets Förslag till underd.
Skrijvelse, N:o 15. att vid den af landtmätare och gode män i vederbörande krono-ombuds närvaro, den 5 April 1861 verkställda uppskattning och värdering, de till utbyte föreslagna jordplanerna, som ansetts hvar för sig lemna i årlig afkastning 5 R:dr 50 öre, förklarats vara med hvarandra fullt jemförliga, men att, — enär den till vederlag bestämda planen vore, liksom den lill afsöndring från bostället föreslagna, på så långt afstånd belägen, att genom deraf uppkommande högre brukningskostnad, afkastningen skulle i betydlig mån minskas, samt sökandernes vid förrättningen närvarande ombud erbjudit sig att i årlig afgift till boställsinnehafvaren erlägga 25 R:dr R:mt, så vida sökanderne jemte ständig besittningsrätt till marken erhölle rättighet att genom fyllning i sjön utmed stranden få anlägga väg lill fabrikens byggnadsplan från allmänna vägen, som leder från Westerviks stad lill det så kallade Norrlandet, äfvensom att taga dertill erforderlig fyllning uti en å boställets mark ofvanför nämnde väg belägen grusbacke, — förrättningsmännen, som ansett någon skada eller olägenhet ej kunna tillskyndas bostället genom omförmälda väganläggning och grustägt, hemställt, att berörda förslag måtte bifallas; att Krigs-kollegium ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att ifrågavarande jordrymd, 1 tunnland 26,8 kappland, måtte, med ofvannämnda af sökandernes ombud betingade förbehåll, för all tid från bostället afsöndras mot en årlig afgäld till boställsinnehafvaren af 25 R:dr R:mt, som, till bibehållande af penningevärdel, förvandlas till spanmål efter länets medelmarkegångspris; samt att, beträffande de å sagde jordrymd belägna och det bostället underlydande torp tillhöriga byggnader, bestående af ett boningshus, en bod och en källare, Krigs-kollegium hemställt, alt desamma måtte till sökanderne, såsom de begärt, öfverlåtas, mot förbindelse för dem att, derest torpets bebyggande å annan plan framdeles skulle pröfvas erforderligt, låta derstädes uppföra hus, till storlek och inredning motsvarande de nu befintliga eller ock derför till boställets innehafvare utgifva ersättning efter husens uppskattade värde.
Med anledning häraf och då E. K. Maj:t funnit den af bolaget erbjudna årliga afgälden åt boställsinnehafvaren för ifrågavarande jordrymd utgöra full ersättning för densamma, har E. K. Maj:t, då sistlidet års medelmarkegångspris i Calmar län för 1 kubikfot råg utgjorde 2 R:dr 53 öre samt således det af iäbriksbolaget såsom årlig afgäld för denna jordrvmd erbjudna belopp, 25 R:dr, ungefär svarade emot 10 kubikfot af nämnde slags spanmål, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att den omförmälda jordrymden måtte från bostället afsöndras och till del ifrågavarande bolaget under full eganderätt upplåtas, emot en årlig afgäld af bolaget till boställsinnehafvaren af tio kubikfot råg, att lösas efter Calmar läns medelmarkegångspris, samt med rättighet för bolaget att genom fyllning i sjön utmed stranden anlägga väg till fabrikens byggnadsplan från allmänna landsvägen, som leder från Westerviks stad lill det s. k.
Norrlandet, äfvensom att (aga dertill erforderlig fyllning uti en å boställets mark ofvanför nämnda väg belägen grusbacke.
Rikets Ständer, som tagit detta ärende i öfvervägande, hafva, med hänsigt till hvad härvid förekommit, bifallit hvad E. K.
Maj:t i ofvanberörda hänseende behagat i nåder föreslå.
Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 24 Januari 1863.
Expeditions-Utskottets Förslag• till underd.
Skrifvelse, N:o 16. 31 N:o 16.
Preste-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse angående upphä.Jvande aj 2 Kap. 5 och 6 §§ Gijtermåls-Balketi.
(Lag-Utskottets Betänkande N:o 14.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af 5 och 6 §§ utaf 2 Kap.
Giftermåls-Baiken, hvilka §§, sådana de ursprungligen lydde, innefattade ovilkorlig! förbud emot giftermål i svågerlag å sidone samt i andra svågerlaget, men genom Kongl.
Förordningen den 10 April 1810 blifvit förändrade derhän, att Konungen må gifva lof till giftermål i omförmälda svågerskapsled; och har i afseende härå blifvit anmärkt, att denna lagstiftning icke vore rationel, enär ifrågavarande äktenskap måste, efter högre rättsgrund, vara antingen lofliga eller olofliga, samt de i förra fallet icke kunde förbjudas och i det sednare icke borde på något vilkor kunna tillåtas.
Vid öfvervägande af denna fråga hafva Rikets Ständer äfven ansett, att omförmälda äktenskapsförbud kunna utan våda ur lagstiftningen uteslutas.
Då den i 1734 års
Lag uttalade grundsats om absolut förbud emot dessa äktenskap redan genom 1810 års ofvannämnda Författning blifvit brulen, har lagstiftaren nu endast att tillse, huruvida några fullt giltiga skäl vidare förefinnas för bibehållande af det uppställda vilkoret af Konungens lof; och några sådana skäl hafva Rikets Ständer ej kunnat finna.
Det är nemligen kändt, att
Konungens bifall till de ganska talrikt inkommande ansökningarne al detta slag aldrig förvägras, och ifrågavarande vilkor qvarstår således numera i lagstiftningen blott såsom en ändamålslös formalitet, hinderlig för alla och kännbart kostsam för den mindre bemedlade.
Men dessa exempel äro, såsom nyss blifvit antydt, redan nu ganska talrika, utan att, såvidt man försport, sedligheten derigenom i någon mån lidit; och då dertill lägges, alt mången ej ens anar tillvaron af ifrågavarande förbud, så att ej sällan den, som sjelf slår i begrepp att knyta äktenskap inom anförda svågerskapsled, öfverraskas af underrättelsen att han dertill måste söka Konungens tillstånd, hafva Rikets Ständer ansett sig jemväl i allmänna tänkesättet finna ett stöd för dessa förbuds upphäfvande; 32 Exp<di lion s-Uts kottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o -17. hvadan Rikets Ständer, för sin del, beslutat en Författning, hvarigenom förklaras, att de i 2 Kap. 5 och 6 §§ Giftermåls-Balken, sådana de lyda i Kongl. Förordningen den 10 April 1810, förekommande förbud för der uppräknade personer, att utan Ko nungens tillstånd med hvarandra ingå äktenskap, upphört att vara gällande; dock att derigenom icke sker någon ändring i Lagens stadganden i 13 Kap. 1 § RällegångsBalken, om jäf emot domare, och i 17 Kap. 7 § samma Balk, om jäf emot vittnen, i hvilka fall det kommer att förblifva vid hvad hittills föreskrifvet varit.
Stockholm den 24 Januari 1863. 17.
Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 28 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utarbetande aj förslag till en ecklesiastik bo ställs-ordning.
Betänkande N:o 20.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, att allmänna lagens stadganden så väl om de ecklesiastika boställenas bebyggande, som om deras häfd, vore föråldrade, ofta otillämpliga samt till och med stundom framkallande just det, som man med dem velat förekomma; i hvilka hänseenden blifvit erinradt dels om den mängd bus, som vid en prestgård måste finnas, och hvilka, särdeles i skogfattiga trakter, medförde en utomordentlig tunga, dels om det på sin tid nödiga, men nu alldeles olämpliga stadgandet, att från bostället foder ej får af bole föras, ett stadgande, som omöjliggjorde ett tidsenligt närmande till ett bättre ordnadt jordbruk, men ej hindrade, att jorden kunde vanbäfdas, och hvilket stadgande dessutom lätt kunde kringgås derigenom, att, i stället för foder, odlades och såldes tobak, vissa frösorter m. m.
Af boställen inom riket vore de ecklesiastika snart de enda, hvilka fortfarande drabbades af dessa olägenheter.
De militära boställena hade redan 1836 fått en ny boställs-ordning, som man dock redan funnit böra förbättras; och för de civila boställena vore en ny ordning på väg att utgifvas.
Vid dessa förhållanden syntes det ej vara för tidigt, att lagstiftningen rörande de eckle - Expeditions Utskottets Förs Ing till underd.
Skrifvelse, N.-o 11.
33 de ecklesiastika boställena äfven bragtes i öfverensstämmelse med den närvarande tidens erfarenhet och anspråk, och att man sålunda ginge i författning om utarbetande af en ecklesiastik boställs-ordning.
I afseende på denna fråga kunde det knappast vara nödigt att åberopa mer än ett skäl: att nemligen de hufvudsakligaste nu gällande lagstadganden, angående sättet för husbjggnad å, de ecklesiastika boställena äfvensom ordningen för deras häfd, äro icke mindre än 100 år äldre än de, som gälla för ett annat slag af boställen, eller militiestatens.
Det ligger i sakens natur, att de förra ej kunna vara lämpliga för nu varande förhållanden, enär, efter en så lång tidrymd, med hänseende ej mindre till förändrade lefnadsvarior och behof, än till eli alldeles omgestaltadt jordbrukssätt, dels boställshusen, sådana de efter den gamla lagen skola till antal och beskaffenhet uppföras, befinnas ömsom otillräckliga, ömsom öfverflödiga, dels ock åtskilliga bestämmelser rörande vil— koren för tillgodogörande af ett boställes afkastning måste i våra dagar förefalla onyttiga och föråldrade, om ej till och med menliga.
Enligt 26
Kap 2 § Byggninga-balken, böra till prestgårdsbvggnad följande hus, dem församlingen skall uppföra, nemligen: stugubyggnad, brygghus, bod med loft, visthus, lada med loge, fähus och stall; och skall bostäilshafvaren, jemlikt Kongl.
Resolutionen på Presterskapets besvär den 10 Augusti 1762, sjelf hålla: källare, drängstuga, torkhus eller badstuiva, svinhus, vagnshus eller redskapslider, hemlighus, fårhus och sädeslada med loge.
Till följd af sättet för dessa många byggnaders uppförande ifrån början samt svårigheten att utverka en öfvergång till något bättre, enär vid af- och tillträdessyner antingen någon af parterne icke velat, eller det allmännas målsmän vågat något eftergifva, och man sålunda gång efter annan låtit vid det gamla förblifva, befinnes mångenstädes ännu, likasom för ett och ett halft sekel tillbaka, flertalet af nämnda hus, jemte ytterligare några s. k. öfverloppshus, under hvar sitt tak.
Tungan häraf är lika stor för dem, hvilka skola bygga, som för den, hvilken skall underhålla; men för en förändring till något bättre lägger lagen merändels sjelf hinder i vägen.
Pi ovinsen
Skåne gör visserligen härifrån ett undantag; men detta härleder sig från ett förhållande, som i sig sjelft icke är för lagstiftningen önskvärdt, att nemligen denna provins eger i fråga om denna byggnadsskyldighet annan lag än det öfriga riket.
Då af det ofvan anförda torde vara uppenbart, att en ny byggnadsordning är lika mycket för de byggnadsskyldige, som för boslällsinnehafvarne, ett trängande behof, samt. tidpunkten för åvägabringandet af en sådan nu synts Rikets Ständer lämplig, då, elter hvad Rikets Ständer inhemlal, boställs-ordning för de civila boställena innan kort lärer kunna motses, hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. Maj:l i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes låta utarbeta och för Rikets Ständer framlägga förslag till en, om än, i vissa delar, efter särskilda förhållanden inom olika orter lämpad, likväl, såvidt sådant sig göra låter, för hela riket gällande ecklesiastik boställsordning.
Slockholm den 28 Januari 1863.
Prot. 1862 $ 1863. 10 Sami. 1 Afd. 1 Höft. 5 84 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Slcrifveker, N:ris 18 i 9. *:» 18.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 31 Jan. 1863.
Preste-Slåndet den 31 — — Borgare-Siåndel den 31 — — Bonde-Ståndet den i Febr. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående verkställd omröstning öfver Högste Domstolens ledamöter. S. A. K.
Att don, i öfverensstämmelse med 103 § Regeringsformen och 64 § Riksdagsordningen, valda Nämnd, medelst omröstning den 21 i denna månad, förklarat Högste
Domstolens samtlige ledamöter hafva gjort sig lortjente ali i sitt vigtiga kall bibehållas, få Rikets Ständer härigenom hos E. K.
KtO 19.
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 31 Jan. 1863.
Preste-Slåndet den 31 — — Borgare-Ståndet den 31 — — Bonde-Ståndet den 4 Febr. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående afskrifning aj Statsverkets äldre undsättnings för dringar inom Westerbottens och Norrbottens län.
(Slals-Utskottets Utlåtande N:o 25.) S. A. K.
Under erinran om de flera beslut, som lid efter annan blifvit fattade i afseende på indrifuingen af Statsverkets fordringar för de under åren 1831—1839 till enskilde Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, iV:o 19.
35 undsättningstagare inom Westerbottens och Norrbollens län meddelade lån, och hvilka fordringar, med afseende å de förändrade grunder, som efter sistnämnda år blifvit löljda vid dylika låns beviljande, fått namn af Statsverkets äldre undsältningsfordringar, har E. K. Maj:l, som, vid föredragning al Kammar-rättens den 17 Januari sistlidet år afgifna berättelse, angående förhållandet med dessa undsältningsfordringar, inhemta!, att desamma icke, oaktadt alla de åtgärder, som under loppet af liera år vidtagits för deras indrifvaude, blifvit i någon väsendtlig mån förminskade, uti nådig Proposition af den 5 sist lid ne December gifvit Rikets Ständer tillkänna, alt Kammar-rätten, till åtlydnad af gifven nådig befallning och efter det vederbörande
Läns-slyrelser meddelat nödiga utredningar i ämnet samt Kammar-rättens Civil-räkenskaps- och Advokat-fiskals-konlor bifvil hörda, uti afgifvet underdånigt utlåtande, angående lörhållandet med undsättningsfordringarne under tiden från den 10 Januari 1857, dä 10 procents provision för deras indrilvande beviljades, till den 15 Augusti sistlidet år, meddelat följande uppgifter: a) i Westerbottens län:
Hos enskilde undsättningslagare utestående fordringar den 10 Januari 1851 R:mt R:dr 151,580: 38.
Efter sistnämnda dag lill den 15 Augusti 1862: dels afskrifvet 5,913: 12. dels levereradt 2,841: 33. dels ock affördt såsom provision 8: 51. 2 849- 84 Den 15 Augusti 1862 utestående fordringar 142,817: 42.
| 580- 38 b) i Norrbottens län:
Hos enskilde undsättningslagare utestående fordringar den 10 Januari 1857 R:mt R:dr 192,520: 44.
Efter sistnämnda dag till (ten 15 Augusti 1862: dels afskrifvet 115,560: 23. dels levereradt 2,013: 91. dels ock a Hord t såsom provision .... 161: 93. t) ^ ^
Den 15 Augusti 1862 utestående fordringar 74.784: 37. ^ Och hade Kammar-rätten, i betraktande af dels de obetydliga belopp, som, enligt hvad föreslående uppgifter visa, å ifrågavarande undsältningsfordringar influtit, äfven efter det provision för deras indrifvaude blifvit beviljad, dels ock de hinder, hvilka, på säll i den nådiga Propositionen blifvit nämndt, mölle för samma fordringars indrilvande, slutligen yttrat, att ytterst ringa afbelalningar derå vore att för framtiden emotse, och att afskrifning af fordringarna således vore den enda åtgärd, som numera äterstode alt vidtaga.
Pä grund af hvad sålunda förekommit har E. K.
Maj: t föreslagit Rikets Ständer, att de uudsällningslån, hvilka, i anseende tili 1830 och flera påföljande års missvexter uti Westerbottens och Norrbottens län, blifvit af Slaten, emot enskilda nndsättningslagares förbindelser, under åren 1831—1839 inom dessa län ulgifna samt, enligt behöriga resllängder, hos undsättningstagarne ännu utestå oguldne, må, ulan vidare undersökning angående gäldenärernes tillgångar, varda ur krono-räkenskaperna afskrifna i den för afskrifningsliågor stadgade ordning. 36 Expeditions- Uls ko lie. is Förslag till underd.
Skrifvelse, IS': o SO.
Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i behörigt öfvervägande och dervid, med afseende på de i den nådiga Propositionen anförda förhållanden, funnit godt bifalla, hvad E. K. Maj:t härutinnan behagat i nåder föreslå.
Stockholm den 4 Februari 1863. ]¥:0 90.
Preste-Slåndet den 31 — — Borgare-Ståndet den 31 -n- —t Bonde-Ståndet den 4 Fehr.
— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majis nådiga Skrifvelse, angående hegardt anstånd med Jöreskrifna kapital- och ränte-inbetalningar å de till Norbergs jernvägsbolag af allmänna medel anvisade lån.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 27.) S. A. K.
Vid 1853—1854 års riksdag beviljade Rikets Ständer, för fortsättning och fullbordande af den utaf Norbergs jernvägsbolag, med låneunderstöd till belopp af 150,000 R:dr R:mt från Handels- och Sjöfartsfonden, påbörjade anläggningen af jernväg från Kärrgrufvan inom Norbergs bergslag (ill sjön Åmänningen i Westmanlands län, ett lån jemväl å 150,000 R:dr, alt från Riksgälds-kontoret utbetalas emot, bland andra, följande vilkor, nemligen: att ett nytt bolag för nämnde jernvägs utförande borde vara bildadt före den 1 April 1855 samt förvärfva sig eganderälten till den redan anlagda delen af jernvägen jemte de arbeten, sorn å den öfriga delen deraf blifvit utförda eller påbörjade; att det nja bolaget äfven borde åtaga sig belalningsskjldighelen för det från Handels och Sjöfartsfonden utgångna lån, i afseende hvarå Riksgälds-kontoret skulle ombesörja verkställigheten af de årliga ränte- och kapital-inbelalningarne, emot öfverlåtelse å Riksgälds-kontoret af Handels- och Sjöfartsfondens fordran; samt att de vid jernvägsanläggningen återstående arbeten skulle, genom det nya bolagets försorg och under Styrelsens för allmänna väg- och vatten-byggnader inseende, inom den 1 Juli 1856 utföras och fulländas i öfverensstämmelse med den plan till dessa arbetens verkställande, som af Kongl. Majit blefve i nåder fastställd.
1 afseende å begge dessa låns återgäldande, som skulle ske till Riksgälds-kontoret, stadgades, att det äldre lånet borde från och med 1859 års början och intilldess detsamma blefve till fullo liqvideradt, återbetalas medelst Expeditions-Utakotte.Is Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 20. 37 erläggande af fern procent årligen utaf detta låns ursprungliga belopp, dervid fyra procent årlig ränta komme att godlgöras för del före hvarje liqvid återstående kapitalbeloppet och det öfriga älgå pä kapitalet: samt att å det nya lånet, hvilket utan ränta och kapitalafbetalning finge innehafves under den för arbetets utförande afsedda lid, skulle, efter nämnda lids förlopp, inom slutet af hvarje år erläggas tre procent, hvaraf skulle beräknas två procent årlig ränta för hvad af lånel dessförinnan icke godtgjorts, och återstoden utgöra kapitalafbetalning.
Sedan inom föreskrilven lid ett bolag blifvit under benämning af Norbergs jernvägs nya aktiebolag bildadt, och plan för ifrågavarande jernvägs fullbordande den 13 Juni 1855 vunnit Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, enligt hvilken plan kostnaden, ursprungligen beräknad lill endast 234,736
R:dr, antogs komma all uppgå lill 402,736 R:dr, har, euligt hvad E. K. Maj:t uti nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 24 Oktober sistlidet år meddelat, Direktionen för nyssnämnda bolag, uti en till E. K. Maj:t den 18 Mars samma år ingifven skrift, i underdånighet anmält, hurusom, redan under jernvägsarbetets fortgång och ännu mer sedan det nalkades sin fullbordan och efter dess fulländning, bolaget fått erfara, att det beräknade kostnadsbeloppet pä långt när icke var tillräckligt att sätta jernvägen och dess rörelsemaleriel i sådant skick, som motsvarade dess bestämmelse.
Rolaget hade derföre måst tid efter annan genom beslutade tillskott fylla bristen, i hvilket afseende
Direktionen bifogat utdrag af bolagets reviderade räkenskaper, utvisande att den kostnad, som bolaget dels med de af Staten beviljade lån, för hvilka bolaget stod i betalningsskyldighet, dels ock genom kontanta tillskott bestrida skall uppgått till 552,821 R:dr.
Utom den uppoffring bolaget sålunda utöfver gjorda beräkningar måst vidkännas, hade bolaget, i afseende å påräknade inkomster eller det jernvägen är 1856 blifvit för trafiken öppnad, drabbats af förluster derigenom att, i anseende till åtskilliga af bolaget icke beroende omständigheter, någon betydligare transportrörelse å Strömsholms kanal för malm icke förr än efter år 1860 varit att påräkna.