Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
F vid Kommitterades Betänkande utvisade nemligen, alt denna bevillning i medeltal för tre år utgjort, omkring 34,000 R:dr Privatbankernas tecknade kapital var vid Bevillning!-Utskottets Betänkande M SO. 29 1858 års slut omkring 25 millioner B:dr.
Häraf kunde anlagas vara kontant tillskjutne omkring 8 millioner.
Då vinsten å bankrörelse torde böra i medeltal beräknas till 12 ä 15 procent af tillskottet eller till ungefär en million R:dr, utgjorde den vanliga inkomsl-bevillningen härå å 1 procent .
Beloppet af Privatbankernas utelöpande sedlar var väl vid slutet af Juni månad 1858 blott omkring 20, men vid slutet af December samma år omkring 25 millioner R:dr.
Om ock någon inskränkning skedde i dessa bankers sedelutgifnings-rätt, hvilken, enligt hvad den vid Kommitterades Betänkande fogade tabell litt.
G utvisade, mycket olika begagnades, torde dock högsta beloppet af under året utgifna sedlar i medeltal kunna beräknas blifva lika stort som vid 1858 års slut, eller lika stort med grundfonden, 25 millioner.
Om bevillnings-afgiften blefve
Två för tusen, skulle häraf inflyta » 50.000. eller tillhopa R:mt R:dr 60,000. i bevillning af der sedelutgifvande bankerna.
Utskottet, som delar Kommitterades i detta hänseende yttrade åsigter, hemställer att Rikets
Ständer måtte godkänna de uti 15 § intagne stadganden. § 16.
Den bevillning, som för närvarande, enligt 2 mom. i 10 § af nu gällande Bevillnings-förordning (pag. 20), är ålagd utländningar, hvilka resa omkring här i riket och för egen eller såsom utskickade för andras räkning bjuda ut eller sluta handel om utländska varor, har
Utskottet ansett skäligen böra till beloppet fördubblas, du det torde vara en känd sak. att på d^tta sätt särdeles betydliga och vinstgifvande affärer bedrifvas.
Beträffande kontrollen för afgifternas behöriga erläggande samt uppbörden och redovisningen deraf, har det af Kammar-rätten i berörde afseende afgifna förslag synts
Utskottet lämpligare och ändamålsenligare, än nu varande föreskrifter; hvadan § 16 blifvit i enlighet med nämnda förslag uppställd. § 17.
Lika med Kommitterade har Utskottet ansett, att Svensk man, som gil ver konsert geller jtrman föreställning, bör, likasom hvarje annan yrkesidkare, i sin manlalsskrifnings-ort erlägga inkomst-bevillning, endast i förhållande till sin behållna inkomst, samt att endast för utländningar hufvudsakligen borde bibehållas de stadganden, som pag. 18 och 19 i nuvarande Bevillnings-förordning återfinnas afseende å dylik bevillning. .■50 Bevillnings Utskottets Betänkande M 20.
Jemte det Utskottet i denna § infört innehållet af 24 § i Kommitterados förslag, har Utskottet äfven för sin del godkänt det af Kammar-rätten föreslagna tillägg i afseende på ytterligare kontroll å denna bevillnings-afgift; och har §:n i öfverensstämmelse dermed blifvit redigerad. §§ 18 och 19.
Pä de skäl Kommitterade uti motiverna till 25 och 26 §§ af sitt förslag anfört, har Utskottet ansett sig böra föreslå nedsättning i den enligt 36 § af nu gällande Bevillnings—stadga bestämda bevillningen för gåfva, testamente, fidei-kommiss och arf; och äro afgifterna derför i förslaget utförda: för gåfva, testamente och äldre fidei-kommiss till 4, i stället för nu stadgade 6 procent; för förste mottagaren af nystiftadt fidei-kommiss äfven till 4, i stället för nu föreskrifna, men sällan eller aldrig erlagda 10 procent, samt för arf till fjermare skyldeman till 2, i stället för nu stadgade 3 procent.
Dock har Utskottet härvid skolat tillkännagifva att förslag äro väckta och på Utskottets handläggning ännu beroende angående upp hörande af skyldigheten att belägga testamenten med stämpladt papper; och torde, i händelse någon förändring eller eftergift af denna skyldighet varder af Rikets Ständer beslutad, Utskottet, med anledning deraf, då få inkomma med förslag till den förändring i afseende på procent-beräkningen af bevillningen för ^.testamenten m. m., hvartill omständigheterna kunna anses föranleda. § 20.
Till kontroll derå, att den stadgade bevillningen för fidei-kommiss af vederbörande tillträdare må varda behörigen erlagd, har Utskottet ansett sig böra föreslå del stadgande, som 2 mom. af 18 § upptager. § 21 För anträffadt fynd, hvarför, enligt 8 mom. af 36 § i nuigällande Stadga, bevillning utgår med 5 procent, utan afseende å fyndets större eller mindre värde, har Utskottet ansett bevillning böra ega rum endast såvida värdet uppgår till 1,000 R:dr, helst ringare fynd vanligen icke angifvas och bevillningen derför vid sådant förhållande ej heller kan kontrolleras.
Med denna inskränkning samt en mindre redaktiousförändring igenfinnes förenämnde § uti 28 § af Kommitterades förslag. §§ 22 och 23.
Afgifterna för stämpling af spelkort och för stämpling af Tidningar utgå hittills i enlighet med de föreskrifter, som finnas införde uti särskilda författningar. Bevillnings-Utskottels Betänkande JYi 20. 34 I afseende pä den förstnämnda afgiften, som upptages uti 22 § af Kommitterades förslag och som finnes omnämnd pag.
28 uti nu gällande Bevillnings-förordning, gälla föreskrifterna i Kongl. Kungörelsen den 15 December 1854.
Afgiften för stämpling af Tidningar har deremot hittills ansetts såsom stämpelpnppers—afgift och utgått pä grund af Kongl. Kungörelsen den 27 November 1857.
Som likväl stämpelpappers-afgiften eller de s. k.
Chartae-Sigillatse-medlen ingå till Kongl. Stats-kontoret, men lidningsstämpel-afgiften, liksom kortstämpel-afgiften, inflyter till Riksgälds-kontoret, lära båda sistnämnda afgifter vara att anse för sä beskaffade bevillnings-afgifler, att desamma böra i Bevillnings-stadgan omnämnas..
Utskottet, som ansett mindre lämpligt, att föreskrifterna om lidningsstämplingen qvarstå i Stämpelpappers-förordningen, kommer ock att underställa Rikets Ständers pröfning förslag till en särskild författning angående tidningsstämplings-afgiflen, hvarigenom denna afgift helt och hållet erhåller samma bevillnings egenskap, som kortstämpelafgiften. § 24.
Denna §, som motsvarar 29 § i Kommitterades förslag, innehåller föreskrifter angående stället, der bevillning för bankbolag, samt af testamente, arf och fidei-kommiss bör påföras och erläggas.
Några särskilda föreskrifter angående stället, hvarest öfriga under 3:dje Artikeln upptagne afgifter skola påföras och erläggas, har Utskottet icke ansett behöflig! här införa.
Lika med Kommitterade och pä de uti deras Betänkande pag.
93 anförda motiver, har Utskottet icke funnit skäl föreslå bibehållandet af den i nu gällande Bevillnings-förordnings 3:dje Artikel stadgade afgift för karaktersfullmagter, i följd hvaraf Utskottet ock anser sig böra afstyrka bifall till den af Herr Friherre Creutz väckta, förut omförmälda motion.
Föreskrifterna angående allmänna bevillningens påförande, uppbörd, afkortning och redovisning äro, i enlighet med Kommitterades förslag, upptagne under följande afdelningar, nemligen: A) Uppgifter rörande fast egendoms värde samt beloppet af hvarje skatt skyldigs inkomster. B) Bevillnings-af gift er nas påförande. l:o Bevillnings-beredningarne. 2:o Taxerings-kommitléerna. 3:o Pröfnings-kommittéerua. 4:o Allmänna föreskrifter. 52 Bevillnings-Utskottets Betänkande Jfö 20. C) Uppbörd, afkortning och redovisning. l:o Uppbördsboken och debetsedlarne. 2:o Uppbörden, 3:o Afkortningarne. 4:o Redovisningen.
De allmänna grunderna för de under nämnde hufvudrubriker intagne föreskrifter hafva uti Kommitterades Betänkande pag. 89—92 blifvit anförda; och får Utskottet, med hänvisning till de motsvarande §§ i Kommitterades förslag, i öfrigt endast anföra följande. § 25.
Till de ofjiciela uppgifter, hvilka, till ledning och upplysning vid bestämmande af de bevillnings-afgiflers belopp, som skola utgöras, enligt 30 § i Kommitterades förslag ansetts böra lör hvarje år meddelas, har Utskottet funnit följande tillägg erforderliga, nemligen: att uppgifter skola lemnäs: af hvar och en stadsdomstol och domare på landet, angående de fasta egendomar, å hvilka under föregående året första uppbudet till lagfart meddelats, äfvensom angående beloppet af den för hvarje egendom betingade köpeskilling; af hvarje inom riket bildad hvpotheks-inrätlnings direktion, angående det värde, hvartill hvar och en i samma hypotheks-inrättning under föregående året belånad egendom blifvit uppskattad; af vederbörande tullkammare, angående värdet af hvarje handlandes export och import; samt af Städernas Manufaktur-stämpelkontor och Magistrater, angående beloppet af hvarje fabriks- eller näringsidkares afstämplude tillverkningar. § 26.
Motsvarar § 31 i Kommitterades förslag. § 27.
Lika med Kommitterade har Utskottet, på sätt uti 7 § af Instruktionen för Taxerings-förrättningarna finnes löreskrifvet, ansett fast egendom icke böra uppskattas oftare än en gång för hvarje riksdagsperiod, hvarigenom vunnes icke blott en behöflig lindring i taxeringsmännens och vederbörande tjenstemäns åligganden, utan äfven den fördel, att dessa uppskattningar kunna blifva mera noggranna, än de hittills gjorda; men då af stadgandena i 70 § Regerings-Formen och 31 § Riksdags-Ordningen, såsom de numera lyda, icke bestämdt följer alt ny Bevillnings-stadga ovil* Bevillnings-Utskotlets Betänkande M 20. 33 ovilkorligen skall efter hvarje riksdags slut utfardas, har Utskottet, i afseende å de uppgifter rörande fast egendom, hvilka skola af de skattskyldige lemnäs, ansett det tilliigg till 32 § i Koramitterades förslag vara, till följd af nyss åberopade förhällande, nödvändigt, att nemligen dessa uppgifter skola allemnas icke blott det är, dä allmänna bevillningen första gängen kommer att enligt den nya stadgan påföras, utan ock derefter hvart tredje är. § 28.
Motsvarar med ringa ändring § 33 i Koramitterades förslag. § 29.
Då det vore utan ändamål att stadga ett påbud, ulan att tillika tillse, att detsamma må noga iakttagas, har Utskottet, enär det hittills stadgade ansvar för underlåtenhet att atlemnu föreskrifna taxerings—uppgifter visat sig alltför kraftlöst, funnit sig, lika med hvad Kommitterade uti 34 § föreslagit, höra stadga att skattskyldig, som, oaktadt derom gjord erinran, icke inom då förelagd tid aflemna! vederbörliga uppgifter, skall för tredskande böta ett belopp, svarande mot 10 pro cent af den bevillning efter 2:dra artikeln, sora varder honora påförd, saint att detta bötesbelopp skall utgöra minst Sex Riksdaler.
Vid sådant förhållande auser sig
Utskottet sakna skäl att till Herr Hiertas och Riksdags-fullmägtigen C. A. Larssons motioner om borttagande af allt ansvar för underlåtenhet i förenämnde hänseende tillstyrka bifall. § 30.
Uti denna §, som motsvarar 35 § uti Koramitterades förslag, har, jemte några smärre redaktionsförändringar, det tillägg blifvit gjordt, att de uppgifter, som al aktiebolag enligt 27 § skola meddelas, icke må utan vederbörandes samtycke i Taxerings- eller Pröfnings-kommittés protokoll intagas, utan böra, sedan frågan om bevillningsafgiften blifvit afgjord, återställas eller bevisligen förstöras. § 31 och 32.
För taxeringarnes underlättande synes det vara nödvändigt att eu Beredning föregår, sora samlar och ordnar taxeringsuppgifterne samt föreslår den på taxering beroende bevillningsafgilt, hvar och en skattskyldig anses böra erlägga.
Valet af ledamöter i denna Beredning torde dock icke böra ega rum på det sätt Kommitterade uti 37 § föreslagit, eller i stad genom hvarje stads Äldste och på lan Bth. lill /{.
Prut. 1850 A 1860. 5 Sami.
I Afd. 10 Höft. 5 34 Bevillnings-Utskotiets Betänkande M 20. det genom Sockennämnden.
Den inskränkta verksamhet
Sockennämnden har sig för närvarande anvisad synes icke gora densamma lämplig för etl uppdrag af den vigt, sorn nu ifrågavarande, likasom detsamma icke heller torde böra öfverlämnäs åt städernes Äldste eller en myndighet, som endast representerar en viss medborgareklass.
Det torde derföre vara ändamälsenligast, att valen ske lör landet pä sockenstämma samt i stad inför Magistraten af de på sockenstämma valberättigade och elter samma grund för röstberäkuingen, som der är gällande.
I Stockholm deremot, der en institution redan finnes med mera omlattande verkningskrets och större myndighet i kommunens allmänna angelägenheter, nemligen Sockenstämmo-nämnden, kunna valen lämpligast af densamma verkställas.
På det alt tillgång på nitiske och för uppdraget lulli skicklige personer icke måtte komma att saknas, har Utskottet ansett det böra öfverlemnas åt Konungens vederbörande
Befallningshafvande att till ordförande och föredragande i Beredning lörordna antingen Magistratsperson eller Kronofogde eller annan lämplig person, utan afseende på densammes egenskap af att vara tjensteman eller ej; äfvensom att för valbarhet annat vilkor icke ma erfordras, än att vara inom orten boende samt under sistförtlulna året hafva inom Berednings-distriktet i stad samt inom pastoratet eller socknen å landet erlagt bevillning efter 2:dra artikeln; samt slutligen att nödigt antal suppleanter bör på samma gång som de ordinarie ledamöterne utväljas. § 33.
Då det är af vigt att Bevilluings-bereduingarne sä tidigt som möjligt äro fullständigt organiserade, har Utskottet ansett nödvändigt att valen ske löre Januari månads utgång, i stället för under loppet af Februari månad, såsom Kommit terade uti 38 § föreslagit.
Förfall kunna stundom inträffa, som föranleda till nya vals anställande och dessutom ätgår alltid någon tid, innan underrättelsen om valen kommit vederbörande tillhanda. .§ 34.
På del Bevillnings-beredningens ordförande och ledamöter må ega tillfälle inhemta nödig kännedom om sina åligganden, har Utskottet ansett dem böra kostnadsfritt tillhandahållas ett tillräckligt antal exemplar af den Bevillnings-stadga, som af deni skall tillämpas samt härom i sitt förslag infört ofvanstående
Men dä Bevillnings-stadgan kommer all åtföljas af en mängd fortnulärer, hvilka för Beredningens uppdrag icke äro behöllige. torde, lill undvikande af allt för stora kostnader, de exemplar, som för Beredningarne afses, icke böra innehålla andra formulärer, än sädane, sorn al Beredningen och de skattskyidige skola begagnas.
Bevillmngs-Utskottets Belänkande JY2 50.
Dessa exemplar torde dessutom böra af Beredningen, efter slutadt arbete, till vederbörande-återställas, för att påföljande år för enahanda ändamål begagnas § 35 och 56.
Motsvaras af 39 och 40 uti Kommitterades förslag. § 37.
Uti denna §, som, med några förändringar, motsvarar 41 § i Kommiltera des förslag, har Utskottet intagit nödiga bestämmelser angående dels det antal ledamöter, som i Beredningen bör vara tillstädes, för att densamma skall anses fulltalig eller kunna fatta beslut, dels ock huru förhållas skall, då skiljaktighet i meningarne inom Beredningen uppstår. § 3S och 39.
Motsvara §§ 42 och 45 i Kommitterades förslag. § 40.
Kommitterade hafva uti 44 § föreslagit, att ordföranden och ledamöternc i Bevillnings-beredning skulle i och för sitt uppdrag tillerkännas skjuts- och trakta mentskostnads-ersättning; och med hänsigt till det icke obetydliga besvär detta uppdrag kommer att förorsaka, synes en sådan ersättning visserligen vara af billighet påkallad.
Men då i betraktande tages. att Beredningarnes antal torde komma att uppgå till omkring 3,000, så skulle, äfven med den ringa ersättning
Kommitterade föreslagit, kostnaderne för hela riket belöpa sig lill en i förhållande till bevillningens belopp särdeles betydlig summa.
Af denna anledning och då ifrågavarande uppdrag, liksom llcre andra af kommunal beskaffenhet, synes böra utföras af nit och omtanka för det allmänna, utan beräkning på penninge-ersättning, hvilken, till hvad belopp den än kunde bestämmas, i allmänhet skulle blifva obetydlig i förhållande till den möda, uppdragets samvetsgranna och behöriga fullgörande otvifvelaktig! medlör, har Utskottet ansett den af Kommitterade i ofvan berörde § föreslagna rose- och traklaments-koslnads-ersättningen icke böra anvisas.
Då taxerings-förrättningarnes framgång i väsendtlig mån beror af det arbete, Beredningarne hafva sig ålagdt, så och på det att icke någon, som blifvit i behörig ordning utsedd att i dessa Beredningar deltaga, må utan laga förfall undandraga sig denna befattning, har Utskottet ansett det böra stadgas, att Magistratsperson eller Kronofogde icke må utan laga förfall afsäga sig erhållet förordnande att vara ordförande i Bevillnings-beredning, äfvensom att hvarje annan, inom Berednings-distriktet bosatt person skall vara pligtig alt, så vida han icke de 2:no Sfi lievillnings-Ulskoltels Belänkande JM 20. nästföregående åren deltagit i distriktets Bevillnings-beredmng eller år af laga förfall hindrad, emottaga förordnande att vara ordförande eller ledamot i Beredningen.
Utom distriktet bosatt person bär deremot icke ansells kunna, utan sitt eget medgifvande, kännas skyldig att sådan befattning sig åtaga.
Vidare bar Utskottet, med ändring af 45 och 46 §§ uti Kommilterades förslag, stadgat i .?
Alt böter till belopp af 60 B:dr måtte åläggas ordförande i Bevillningsberedning, som, utan att af laga förfall vara hindrad, underlåter att vidtaga erforderliga åtgärder för Beredningens sammanträde, samt i § 42 Att ordförande i Bevillnings-beredning skall för sin resa till och vistelse å Tnxerings-kommiltéens sammanträdesort, så vida han icke är skyldig alt för tjänsteåliggande derstädes eljest sig infinna, åtnjuta ^skjuts-ersätt ning lör 2 hästar och traktaments-kostnads-ersätlning, beräknad elter 5 B:dr om dagen.
.§§ 43 och 44.
Motsvara 47 och 48 §§ i Kommilterades förslag. § 48- Denna § innehåller samma stadganden som 49 § i Kommilterades förslag, endast, med den olikhet, att i afseende å sättet för anställande af val till leda möter af Taxerings-kommilté i städerne, utom Stockholm, enahanda stadgande införts, som för val af Berednings-ledarnöler blifvit föreslaget, alt nemligen dessa val skola ske inför Magistraten af de på sockenstämma röstberättigade och efter samma grund för rösträttens beräknande, som der är bestämd. § 46.
Motsvarar § 30 i Kommilterades förslag, endast med den olikhet, att de i sista momentet omnämnde elektorer icke ovilkorligen behöfva utses på sockenstämma, hvadan nämnde ord i Utskottets förslag äro uteslutne. % 47.
Med bibehållande i öfrigt af de uti 51 § af Kommilterades förslag intagna föreskrifter, har i denna g blifvit stadgadt, dels att för valbarhet att vara leda mot i Taxerings-kommilté blott erfordras ali inom taxerings-distriktet hafva un - Rem l
In in f/s-Ut skot tels Betänkande.
M 20. 57 der nästföregångna
Sr utiijort allman bevillning efter 2:dra artikeln, d>‘ls att vid valet bör tillses, att, så vidt möjligt är, sS väl fastighetsegare som näringsidkare oell löntagare komma att i Kommittéen ega säte och stämma.
.§ 48.
Motsvarar § 52 i Kommitlerades förslag. § 49.
Af de vid Taxerings-förrätlningarne biträdande tjenstemän har endast kronoombudet ansetts böra tilläggas anmärknings-skvldighet i de fall Taxerings-kommittéen skulle finnas icke iakttaga Bevillnings-stadgans föreskrifter eller verkställa taxeringen i öfverensstämmelse med upplysta och bestyrkta förhällanden.
1 öfrigt är § hufvudsakligen lika med 55 § i Kommitterades förslag. §§ SO—63 äro lika med §§ 54—67 uti Kommitlerades förslag, endast med ett par mindre viisendtliga tillägg vid slutet af 55 och 63 §§ i Utskottets förslag.
Vid pröfning af 60 och 62 torde böra komma under öfvervägande det af Riksdags-fullmägtigen Anders Andersson från Wermlands län, uti bans här ofvan omförmälda motion väckta förslag att, för vinnande af större erfarenhet och sak-kännedom inom Pröfnings-kommiltéen, halfva antalet af dess ledamöter skulle i två, år vid befattningen qvarstå.
Härvid förekommer all då, enligt § 60, hvarje Taxerings-kornmitlé bland sina medlemmar föreslår fyra till ledamöter af årets Pröfnings-kommitté, hvars samtlige ledamöter, enligt § 62, utses bland de sålunda föreslagna, samt sistnämnde § dessutom innehåller dels att Pröfnings-kommiltéen, så vidt förhållandena medgifva, bör utgöras af ett efter beskattningens belopp och mängden af de skattskyldige skäligen lämpadt antal dels näringsidkare och dels löntagare, dels att det bör tillses, att inom Kommittéen icke saknas tillförlitlig kännedom om länets särskilda delar samt dessas ekonomiska tillstånd och hufvudsakliga näringar, det af bemälde motionär föreslagna stadgandet icke synes vara erforderligt, hvadan ock
Utskottet tillstyrker alt motionen mätte lemnäs utan afseende. § 64.
Rättigheten att med allmänna posten insända besvär öfver Taxerings-kommillés beslut har Utskottet, lika med hvad Kommitterade uti 68 § föreslagit, ansett böra de skattskyldige medgifvas; men på det att icke obehöriga personer rnå Bevillninqs-Utskottets Betänkande M 20. af lättsinne eller illvilligt begär att åstadkomma oreda, förorsaka Pröfnings-kommiltéen besvär genom insändande af diktade klagoskrifter, har Utskottet trott det böra för eskr il va s. att i det fall, hvarom nu är fråga, bör genom intyg af Borgmästare eller Magistrats-sekreterare i stad samt af inom församlingen tjenstgörande Prest eller Kronobetjent å landet vara styrkt, att den klagande egenhändigt undertecknat besvärs-skriften eller att densamma på hans begäran eller med hans samtycke blifvit uppsatt. .§ 65.
Uti denna § har Utskottet tillagt en i 69 § af Kommitterades förslag saknad föreskrift angående sättet huru förhållas skall, då inom
Pröfnings-kommittéen skiljaktiga meningar uppstå samt omröstning till följd deraf måste anställas.
Likasom inom Taxerings-kommittéen har omröstningen ansetts böra vara öppen, men då, vid lika röster, inom Taxerings-kommittéen den mening förklarats böra blifva gällande, som länder till den skattskyldiges förmån, torde, såsom en behöflig motvigt emot detta stadgande, lämpligen kunna föreskrifvas, att, vid enahanda förhållande inom Pröfnings-kommittéen, den mening skall gälla, som för det allmänna är förmånligast.
S 66 är lika med 70 ,§ i Kommitterades förslag. $ 67.
Utskottet har funnit det icke vara nödvändigt, utan endast föranleda till kostnader att, på sätt Kommitterade uti 71 § föreslagit, bestämdt föreskrifva, att Bevillnings-beredningarnes samtlige ordförande skola, första året då den nya Bevillnings-stadgan tillämpas, infinna sig å Pröfnings-kommittéens sammanträdesort, för att meddela erforderliga upplysningar.
Det har ansetts böra få ankomma på Konungens Befallningshafvande att jemväl detta år bestämma hvilkens eller hvilkas inställelse må anses vara behöflig. §§ 68-70.
Motsvara §§ 72—74 i Kommitterades förslag. §§ 71 och 78.
Uti motiverna till 78 § af Kommitterades förslag hafva Kommitterade erinrat, hurusom det skäligen icke kunde bestridas, alt med Svenska folkets af Grundlagen erkända rätt att sig sjelf beskatta föga öfverensstämde att, på sätt nu gällande Beviilnings-förorduing innehåller, bevillnings-afgifter kunna påföras utöfver Bevillnings-Ulskollets Betänkande M 20.
59 hvad de al folket utsedde taxeringsmännen bestämt.
Kommitterade, som ansett detta lörhållande böra upphöra, hafva derför föreslagit, att endast de skattskyldige må ega rättighet att hos Kammar-ratten öfverklaga Pröfnings-kommittés beslut, hvarigenom ny eller höjd afgift blifvit honom ålagd.
Sådan rättighet har synts
Kommitterade vara nödig till enskildes skydd mot möjlig ensidighet eller förtryck inom kommunerna.
Kommitterade sålunda föreslagit, har Kammar-rätten, uti >itt öfver Kommitterades förslag afgilna underdåniga utlåtande, bland annat, erinrat om olikheten emellan Beskaltnings-kommitld och Domstol samt om det från alla domstolars verksamhet oskiljaktiga vilkor, att hvarje domslut, så vida godtycklighet ej skall äfventyra», mäste stödja sig pä objektiva grunder eller hvad man kallar laga bevis.
Granskades de föreslagna stadgandena, skulle det befinnas att en del af de utaf inkomstbeskattningen härledda frågor i alla hänseenden in Iolle på det område, som borde vara anvisadt ål de till administrationen hörande domstolar.
Bland andra exempel härpå har Kammar-rätten uppgifvit de frågor, hvilka endast angå tydning al de särskilda bevilluings—foreskrilterna och deras formela tillämpande: såsom stridigheter, huruvida inkomst ar beskattningsbar, eller afdrag i ett eller annat hänseende borde ega rum eller om olika inkomster skola i afseende ä beskattningen sammanräknas, eller om bevillning blifvit påförd någon, hvars ansvarighet derför vore tvifvel underkastad, eller bestämd för yrke, som ej skulle hafva utöfvats, eller lör en tid, hvilken förmenades ej vara den rätta, eller örn rösterna vid Prölnings-kommitté blifvit riktigt beräknade m. m.