Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som de, under sednare åren, för Bruket upphandlade varor och effekter blifvit dit afförda, så snart lägenhet dertill sig yppat, samt det mera sällan ifråga— kommit att här i Stockholm för längre tid upplägga hvad, som för Bruket uppköpts; hvadan ock en del af det Banken tillhörige, i Skinnarviken belägne Magasin varit åt enskild person uthyrdt, så ansågo Fullmäktige sig kunna, med bifall till Stockholms Stads Drätsel-Kommissions derom gjorda anhållan, åt bemäida Kommission uthyra nämnde Magasinshus från den 1 April detta år till samma tid 1849, emot en förbehållen årlig hyresersättning af 500 R:dr B:ko.
Sedermera har nämnda Kommission, jemte anmälan att omförmälde Magasin, sorn för närvarande skall af södra afdelningen utaf Hufvudstadens Slagtare-Embete till slagteri begagnas, för nyssberörde ändamål, vore för framtiden fortfarande be höfligt, hos Fullmäktige anhållit, att de måtte hos Höglofl.
Utskottet hemställa, att berörde egendom må till Staden upplåtas, antingen genom köp, eller ock emot årlig hyra, icke öfverstigande det belopp, Kommissionen derför i hyra nu betalar.
Ehuru för Tumba
Bruk för närvarande ej erfordras större utrymme för upplag, än som kan erhållas för en summa af 100 R:dr årligen, samt det under sådane omständigheter kunde vara likgiltigt, om Banken genom försäljning af - Berättelse af Banko-Fullmäktige.
45 hände sig ifrågavarande Magasin; likväl och som detta, isynnerhet då transporter sjövägen skola verkställas, har ett serdeles godt läge, och det icke är möjligt, att nu på förhand bestämma, huruvida icke i en framtid detsamma kan för Bankens eget behof behöfva att användas, afstyrka Fullmäktige den ifrågasatte försäljningen; hvaremot Fullmäktige hos Höglofl.
Utskottet hemställa, att den Banken tillhörige, i Skinnarviken här i Stockholm belägne, egendom må, emot årlig hyra af 500 Rdr
Bko samt underhållsskyldighet, under en tid af tio år, räknade från den 1 April 1849, till Drätsel-Kommissionen upplåtas; och torde
Fullmäktige berättigas att på enahanda vilkor förlänga hyrestiden, derest icke egendomen behöfver att af Banken eller Tumba Bruk användas. 84:o. Sedan Höglofl.
Banko-Utskottet vid sistlidne Riksdag, uppå Fullmäktiges derom gjorda hemställan, förordnat, att en å Tumba Bruks gård, i och för Brandanstalterne uppförd, Prässpump finge borttagas och försäljas; så hade, då berörde pump nedtogs, det befunnits, att sjelfva Pumpen är i fullkomligt godt stånd och att den anmärkte oanvändbarheten härledde sig från ett fel i anläggningen, hvilket lätteligen kunde afhjelpas.
Med anledning häraf och som nämnde pump, hvilken uti inköp kostat omkring 1100 Rdr, nu blifvit värderad till allenast 90 Rdr, hemställa Fullmäktige att berörde prässpump må vid Bruket fortfarande bibehållas och, med iakttagande af nödig omsorg vid uppsättningen, ånyo uppföras. 85:o.
Sorn, i anseende till Brukets ökade verksamhet, Rruksskrifvar*n numera blifvit alldeles oumbärlig, har någon öfverenskommelse icke kunnat träffas om indragning af dennes befattning; och tillsättning i hans ställe af en tjensteman för kontroll öfver penning»- och material-förvaltningen vid Bruket har sålunda ej eljer ifrågakommit.
Öfver utgifterne åligger det Förvaltaren att månadtligen afgifva verificerade Kassaförslag, hvilka, efter undergången granskning, förvaras i Fullmäktiges Expedition.
Af Pappersmästarne förås för hvarderas detalj material- och arbetsräk ningar, och verifikationerne till
Hufvudboken äro för hvarje år åtföljde af inven tarie-räkningar, hvilka a( sednast församlade Revisorer ansetts nöjaktige.
Sedan alla Tumba Bruk rörande, tid efter annan meddelta, föreskrifter blifvit ordnade, hvarom Fullmäktige gått i författning, kommer det förslag, hvilket i 249 § af Banko-Reglementet omnämnes, att af den person, som dertill af Fullmäktige kan varda utsedd, under ledning af Inspekterande Fullmäktigen öfver Bruket, upprättas. 46 Berättelse af Banko-Fullmäktige. 86:0, Med auledning af föreskriften i 250 g af Banko-Reglementet, utfärdade Fullmäktige, redan under den 14 Augusti 1845, kungörelse om utarrendering af jordbruket vid Tumba.
I följd af denna kungörelse inkom endast ett anbud, hvilket lydde å 50 Rdr
Bko årligen, med befrielse från alla onera.
Som detta anbud icke kunde antagas, blefvo arbetarne vid Tumba tillfrågade, huruvida de emot någon nedsättning i den dem tillerkände aflöning ville emottaga jordegendomen, i vissa lotter fördelad; men sedan arbetarne förklarat sig icke vara dertill villige, förnyades kungörelsen om jordbrukets utarrendering.
Tvänne anbud inkommo, det ena å 80 Rdr och det andra å 66 Rdr 32 sk., allt Banko och för år räknadt.
Enär Brukets dragare, så länge jordbruket sköttes vid Tumba, hade under 2 å 3 månader sommarbete, men i annat fall måste jemväl under berörde tid födas på stall, och sådant skulle kosta mera än arrendesumman utgjorde, kunde ej eller dessa anbud af Fullmäktige godkännas.
Något vidare kungörande hafva Fullmäktige ansett vara utan ändamål; och då jordbruket under de sednare åren lemnat vinst samt anledning icke förefinnes, att ett motsatt förhållande skall inträda, torde ifrågavarande föreskrift kunna från Banko-Reglementet uteslutas. 87:o.
Uti gällande Aflönings-Stat för de vid Tumba Bruk anställde Tjenstemän och Betjente m. fl. upptages, bland annat, »till Brukets första Formbinderska lön, äfven sedan bristande synförmåga möjligen satt henne ur stånd att längre med formarbetet fortfara, 100 Rdr,» hvarförutan, enligt samma Stat, Bruks-Styrelsen eger att till en elevs inöfvande i formbindning årligen använda högst 66 Rdr 32 sk., allt Bko.
Sedan Fullmäktige under den 14 Maj 1845, uppå derom gjord, af Läkarebetvg åtföljd ansökning, med stöd af åberopade föreskrift, endtledigat första formbinderskan från sin befattning vid Bruket, med rättighet för henne, att i sin återstående lifstid, såsom pension, bibehålla lönen, 100 Rdr Bko; så har någon tillsättning icke skett af samma befattning, hvilken ansetts kunna undvaras, då formbindningen numera till större delen besörjes efter beting vid Rruket af arbetare, hvilka icke åtnjuta särskild lön; hvadan nämnde belopp kunnat för Bruket besparas.
Berättelse af Banko-Bullin äktige. 47 Undertecknade åberopa, hvar för sig, de särskilde meningar, hvilka emot en del af här ofvan upptagne, utaf Fullmäktige fattade beslut blifvit till deras protokoll anförda.
På Ridderskapet och Adelns vägnar: A. G.
Aco. von HARTMANSDORFF. j På Presle-Slåndels vägnar: M. C. BERGWALL. Abr. Z.
PETTERSSON. Josef WALLIN.
Frans SCHARTAU. C. D. ARFWEDSON. “ Carl A. SCHARP.
På Bonde-Slåndets vägnar:
Jgii. olsson. s. heurlin. b. gudmundsson.
C. O. Ossbahr. STOCKHOLM, tryckt nos l. j. hjerta, 1847.
Bank o-Utskottets Memorial, N:o 3.
Y:o 3.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Jan. 1848, kl. 5 e. m.
Memorial, med hemställan dets angående inköp af 100 exemplar utaf Skriften: "Anteckningar om Rikets Ständers Bank ock Allmänna Lånerörelsen i Sverige" samt dels om utgifvande till berörde skrifts författare af Bankens Jubelmedalj i Guld.
Under förmälan, alt det enda från trycket utgifna historiska arbete, rörande Rikets Ständers Bank, hvaraf fullständiga upplysningar kunna vinnas om denna Banks rörelse och förvaltning ifrån dess stiftelse intill närvarande tid, är en af Herr Presidenten och Commendeuren C. D.
Skogman författad bok, med titel: ”Anteckningar om Rikets Ständers Bank och Allmänna Lånerörelsen i Sverige”, har inom
Utskottet en af dess ledamöter väckt det förslag, att af berörde bok måtte af Bankens medel få inköpas omkring 100 exemplar, för att tillhandahållas Utskottets ledamöter.
Om en hvar, yttrar motionären, torde medgifva, att ett af de vigtigaste föremålen för Rikets Ständers verksamhet är Bankens Styrelse, samt genom den, myntvärdets upprätthållande, såsom utgörande grunden för all egendomsoch all produktions-värde, lärer det på samma gång icke kunna nekas, att många af dem, som till ledamöter i Banko-Utskottet utses, förut icke varit i tillfälle, att åt studier i Finans-vetenskapen egna deras tid, under det att de få åter, som kunnat förskaffa sig dylika insigter, fått erfara, att några för alla förhållanden gifna axiomer, hvad bankförvaltning angår, icke derigenom stått att vinna.
Erfarenheten är deremot i detta, som i de flesta fall, en god läromästare, och då en sådan lärdom kan, hvad Rikets Ständers Bank beträffar, vinnas genom en uppmärksam läsning af ifrågavarande arbete, skall, enligt motionärens öfvertygelse, ett bifall till hans förslag bära goda frukter.
Vitsordande nyttan och fördelen för dem, hvilka det åligger att utreda ärenden angående Rikets Ständers Bank samt uppgöra förslag till densammas framtida förvaltning, att ega tillgång till ett arbete, af det erkända värde, Bih. till R.
Prot. 1847 och 1848. 6 Sami. 1 Afd. 3 Häft. 1 2 Banko-Utskottets Memorial, N:o 3. som det ifrågavarande, hvilket genom sina lärorika exempel innefattar en helsosam varning för Bankens styresmän att icke förbise Bankens vigtigaste föremål, myntvärdets upprätthållande; har Utskottet destomindre tvekat, att instämma uti motionen, som det tillförene, både inom Banko-Utskottet och andra Rikets Ständers Utskott varit brukligt, att lemna de deruti deltagande ledamöter sådana skrifter af mer eller mindre omfång, hvilka ansetts i ett eller annat afseende behöfliga, för vinnande af nödiga upplysningar om förekommande ärendens pröfning och behandling.
Utskottet tror sig sålunda icke träda grannlagenheten för nära, då Utskoftet härigenom tillstyrker, att Ett hundrade exemplar af arbetet: ”Anteckningar om Rikets Ständers
Bank och allmänna lånerörelsen i Sverige” måtte få af Bankens medel inköpas, för att tillhandahållas Banko-Utskottets ledamöter samt Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket.
Uppå derom i sammanhang härmed gjord framställning, har Utskottet i bepröfvande tagit, huruvida icke till Herr Presidenten Skogman, med anledning af utgifvandet af omförmälda förtjenstfulla arbete, borde, såsom ett vedermäle af Rikets Ständers högaktning, öfverlemnas ett exemplar i Guld af Bankens Jubelmedalj.
Och enär författaren af mera besagda arbete, utom den möda, han derå nedlagt, otvifvelaktig! äfven i följd deraf fått vidkännas kostnader, samt således dermed ensamt afsett det allmännas gagn; anser
Utskottet författaren väl förtjent af ett uttryck af Rikets Ständers belåtenhet i förevarande fall och hemställer fördenskull, att ett exemplar i Guld af Bankens Jubelmedalj måtte få tillställas bemälde författare, Herr Presidenten och Commendeuren C. D. Skogman.
Banko-Utskottets Memorial, N:o 4 3 7X:o 4.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Jan., kl. 5 e. m.
Memorial, om utseende af Revisorer för granskning af Låne-Kontorens räkenskaper m. m.
Jemlikt föreskriften i 94 § af Banko-Reglementet under den 23 Maj 1845, skola revisionerna af Banko-Diskontens och Låne-Kontorens räkenskaper taga sin början dan 1 Mars hvarje år.
Med anledning häraf, och enär revisorer, i och för granskning af lånekontorens i Götheborg och Malmö räkenskaper för nästlidet och följande åren intill nästa Riksdag icke äro valde; har Utskottet ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf att för hvartdera Låne-Kontoret en Revisor och en Suppleant inom hvarje Riksstånd varder, i och för berörde revissionsförrättningar, utsedd.
Som Utskottet kommer att granska Banko-Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning för nästlidet år; torde allenast för 1848 och påföljande åren till nästa Riksdag grunderna böra bestämmas för val af revisorer och suppleanter, i och för granskningen af sistbemälde Verks förvaltning, samt dessa grunder för Kongl.
Maj: t i underdånighet uppgifvas, på det att 2:ne revisorer för hvartdera Riksståndet må blifva till berörde förrättningar utsedde och kallade.
Stockholm den 3 Januari 184&.
4 Banko-itskottets Memorial, N:o 5.
Ii':o 5 Ank. lill Exp.-Utsk. d. 7 Jan., kl. 5 e. m.
Memorial, i fråga om öfverlemnande frän Banken till RiksgäldsKontor et af ett belopp, motsvarande Stockholms Handels- och Närings - Diskonts, Banko-Diskontens samt Malmö LåneKontors reservfonder vid 1844 års slut.
Genom 228 §. i det vid sistförflutna Riksdag för Banko-Verkets Styrelse och Förvaltning utfärdade reglemente är vordet stadgadt: att sedan Rikets Ständer vid nämnde Riksdag förordnat, ej mindre att det belopp af Bankens vinst för år i 844, hvilket icke erfordrades för uppbringande af kapital-öfverskottet eller grundfonden till 10,000,000 r:dr banko, skulle till Riksgälds-Kontoret aflemnas, än äfven att Handels- och Närings-Diskontens, Banko-Diskontens samt Låne-Kontorets i Malmö reservfonder skulle till Banken ingå, hvaraf följde, att desamma, såsom tillfälliga kapitalvinster, komme att i Bankens räkenskaper uppdebiteras; så öfverlemnades åt Banko-Fullmäktige, att, innan slutlig lefverering till Riksgälds-Kontoret skedde af det Kontoret tillkommande belopp af Bankens vinst för år 1844, låta upprätta vederbörlig liqvidationsräkning, grundad på ett uppgjordt omslut af Bankens räkenskaper för berörde år, vid upprättandet af hvilket omslut borde iakttagas, bland annat, att de belopp, som i sjelfva verket tillhörde
Bankens vinst för samma år, eller räntevinsterna å diskontrörelsen, fördes Riksgälds-Kontoret tillgodo.
I anledning häraf hafva Bänko-Fullmäktige, som ansett något omslut af 1844 års räkenskaper icke kunna verkställas, väl låtit med Riksgälds-Kontoret uppgöra en liquidationsräkning för bestämmande af den Kontoret tillkommande andel af Bankens kapitalbehållning vid nämnde års slut, men dervid, beträffande frågan huruvida i berörde kapitalbehållning jemväl borde inbegripas Stockholms Handels- och Närings-Diskonts, Banko-Diskontens samt Malmö Låne-Kontors reservfonder, funnit, att, enär desamma, enligt innehållet af ofvan åberopade §. i Banko-reglementet, skulle såsom tillfälliga kapitalvinster i Bankens räkenskaper uppdebiteras, men sådant först uti 1845 års räkenskaper kunde ega rum, af ordalydelsen i samma §. följde, att omförmälda reservfonder, vid den skeende liqviden, icke kunde Riksgälds-Kontoret tillgodokomma, utan borde såsom vinstmedel hos Banken innestå; hvaremot Rikets Ständers Ii (tuko-(Isko Hels Memorial, A: o 5. ö år 1845 församlade Revisorer, uti tryckta Berättelsen (pag. 48—öl), uppå anförda skäl, förmält sig anse, att den uppgjorda liqnidations-räkningon, pä sätt 228 §. föreskrifver, bordt vara på ett omslut af 1844 års räkenskaper grundad; i hvilket fall, och då ett sådant omslut, bland annat, kommit att upptaga Riksgälds-Kontoret lill godo reservfonderna och 1844 års räntevinster å diskontrörelsen, Banken jemväl skolat till Riksgälds-Kontoret lefverera sammanräknade beloppet af dessa reservfonder vid nämnde års slut, och således 419,422 r:dr 4- sk. 8 rst. banko mera, än som, enligt den af Banko-Fullmäktige uppgjorda liqvid, till Kontoret aflemnats.
Öfver den af Revisorerne sålunda framställda anmärkning kommer Utskottet att yttra sig uti den berättelse, angående verkställd undersökning, huru Banko-Verket efter sednaste Riksdag styrdt och förvaltadt blifvit, som det åligger Utskottet alt till Rikets Ständer afgifva; men emellertid och då af Rikets Ständers vid samma Riksdag fattade och uti ofvanberörde §. af Banko-reglementet omförmäldta beslut tydligen följer, att hela det belopp af Bankens behållna vinst vid 1844 års slut, hvilket icke erfordrades för uppbringande af kapital-öfverskottet eller grundfonden till 10,000,000 r.dr banko, skulle till Riksgälds-Kontoret aflemnas, och till denna vinst, efter Utskottets tanka, destoheldre mäste hänföras ifrågavarande reservfonder, som desamma, tillkomna genom besparingar af vinstmedel under de föregående åren till och med 1844, uti Bankens och Diskont-Verkens räkenskaper för sistnämnde år balanserades såsom en vinst, hvilken blifvit till utlåning genom vederbörande Diskonter från Banken anvisad, så anser Utskottet, att ett belopp, motsvarande merberörde reservfonder vid 1844 års slut, eller 419,422 r:dr 4 sk. 8 rst, banko, bör afskiljas från den efter 1845 års början upplupna, behållna Banko-vinst och, genom Banko-Fullmäktiges föranstaltande, genast till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor öfverlemnas.
Hvilken åsigt
Utskottet härmed får till Rikets Ständers gillande anmäla.
Stockholm den *7 Jan. 1848, Reservationer: Af Herr Skot/man, C. D.: ”Då Banko-Utskottet funnit, att ifrågavarande reservfonder bordt, i följd af Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade och i 228 § af Banko-Reglementet intagna beslut till Riksgälds-Kontoret aflemnas, Bilt. till B.
Prot. 1847 och 1848. 6 Sami. 1 Afd. 3 Haft. 2 6 Banko-Utskottets Memorial, N:o 5. jemte öfriga till 1844 års slut upplupna diskontvinster; så anser jag det, enligt 5 § i instruktionen för Utskottet, hafva ålegat detsamma att genom föreskrift till Banko-Fullmäktige bringa till verkställighet Rikets Ständers beslut, utan att besvära Rikets Ständer med särskild framställning i ämnet.
För öfrigt åberopar jag, såsom ytterligare stöd för Utskottets åsigt i hufvudfrågan, den reservation, som vid dess afgörande hos Banko-Fullmäktige Herr Presidenten von Hartmansdorff afgifvit”
Uti denna reservation hafva Herr Akerman, Fredrik, oell Herr Prosten Ljungdahl instämt.
Af Herr Doktor Lyth: ”Emot Utskottets fattade beslut , att till Rikets Stän der ingå med ofvanstående förklaring, rörande från föregående år reserverade summors öfverlemnande till Riksgälds-Kontoret, måste jag reservera mig, alldenstund jag anser, att Banko-Fullmäktige af ordalagen i 228 § Banko-Reglementet varit fullt berättigade att samma medel till Bankofondernas förstärkande behålla."
Herr Doktor Sandberg har häruti instämt, med tillägg, att, i händelse Banko-Fullmäktige till Riksgälds-Kontoret öfverlemnat ifrågavarande reservfonder, de likväl, på grund af ofvanåberopade §:s otydlighet, varit lika utsatte för klander, som om denna åtgärd icke vidtagits, hvarjemte Herr
Doktorn trodde, att med anmälan af detta förhållande hade kunnat anstå till dess dechargebetänkande! och förslag om bankovinstens användande kommer alt ingå lill Rikets Ständer.
Banko-V Ishotlett Memorial, N:s 6, 7. i N:oG. Ank. till Exp.-Ut«k. d. 15 Jan., kl. 1 e. m.
Memorial^ med återlemnande af Riksdags-fullmåktigen Jöns Jönssons motion; angående beskattning å Privat-banker och Ilypotheks-föreningar, m. m. Hederv.
Bonde-slå lidet lrar, genom protokolls-utdrag af den 22 nästlidne December, som denne dag ankommit, till Utskottets handläggning remitterat en af Riksdags-fullmäktigen Jöns Jönsson från Christianstads län vackt motion, deruti han dels föreslagit, att Privat-banker och Hypotheksföreningar böra åläggas en beskattning, motsvarande i procent af deras behållna räntevinst, samt dels yttrat den önskan, att, för utvidgning af Bankens lånerörelse, ytterligare sex lånekontor måtte inrättas.
Som det icke tillkommer Banko-ulskotlet alt yttra sig öfver frågor, angående beskattning; så får Utskottet, på grund af föreskriften i 44 § 3 mom.
Riksdagsordningen, till Hederv.
Bonde-ståndet återlemna ofvanberörde motion.
Utskottet anser sig böra, i samband härmed, anmäla, att öfver den del af nämnde motion, hvilken innefattar frågan om reglering af Bankens lånerörelse, Utskottet framdeles, med föranledande af åtskilliga i enahanda syftning lill Utskottet hänvisade förslag, kommer att till Rikets Ständer afgifva utlåtande.
N:o 7. \ Ank. till Exp.-Utsk. d, 15 Jan., kl. 1 e. m.
Jemte protokolls-utdrag, hade Hederv.
Bonde-stundet till Utskottet remitterat en näsllidne dag till Utskottet inlemnad motion af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, innefattande det förslag, att nya oktro - Bih. lill R.
Prot. 18*7 och 18*8.
I Afd. * Höft. Banlco-Ulskoltets Memorial, N:o 8. jer icke måtte för Privatbanker utfärdas, samt att
Hypotheks-föreningarrre jemväl må i framtiden upphöra.
Enär berörde motion icke, såsom fallet är med åtskilliga under denna riksdag i enahanda syftning till Utskottet hänvisade motioner, tillika innehåller den framställning, att privatbanks-rörelsen måtte, genom Filialkontor, af Rikets Ständers Bank ersättas; så anser ULskottet sig ej kunna med nämnde motion taga befattning, utan får, med åberopande af 44 § ^ mom. i Riksdags-ordningen, återlemna densamma till den åtgärd, Rikets Ständer finna med nämnde § öfverensstämmande.
Stockholm den ii Januari 1848.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Jan., kl. 1 e. m.
Uti Vällofl. Borgare-ståndet har Herr C. G. Indebetou väckt en tilt
Utskottets behandling hänvisad och nästlidne dag inkommen motion, deruti hemställes, att någon del af bankovinsten måtte afses till praemier åt dem, som anställa försök att bereda socker af potatis.
Likmätigt 2 § i den för Banko-utskottet gällande instruktion, åligger det väl Utskottet att till Rikets Ständer ingå med uppgift, örn och huruvida någon del af den upplupna bankovinsten erfordras för Bankens konsoliderande; men som det ej tillkommer Utskottet att behandla frågor, angående dispositionen af den del utaf berörde vinst, hvilken Rikets
Ständer icke anse för omförmäldta ändamål behöflig, har Utskottet, som sålunda saknar anledning att yttra sig öfver ofvanberörde, för bankoförvaltningen i öfrigt främmande, förslag, skolat, med stöd af föreskriften i 44 § 3 inom.
Riksdags-ordningen, återlemna samma motion, för den åtgärd af Rikets Ständer, hvartill åberopade § kan föranleda.
Stockholm den u Januari 1848. Banko-Utskottets Memorial, N:s Öy iO. 3 N:o 9.
Ånk. till Exp.-Utsk. d. 15 Jan., kl. 1 e. m. Memorial.
Till Banko-utskoltet bar Hög v. Preste-ståndet remitterat en den 12 dennes till Utskottet ankommen, af Herr Prosten Setterblad väckt, motion, angående afskrifning af Kottholms kanal-bolags skuld; men som, efterjhvad Utskottet inbemtat, något lån icke från Banken utgått till bemälde bolag, kan Utskottet ej med denna motion taga befattning, samt får fördenskull återlemna densamma till den åtgärd, Rikets Ständer finna med 44 § 8 morn.
Riksdags-ordningen öfverensstämmande.
Stockholm den i4 Januari 1848.
Memorial, med hemställan om afskrifning af 2:ne från Banken utgifna odlings-lån.
Bankens Fiskals-embete har, uti dess till Utskottet afgifna berättelse, angående af bemäldta embete handlagda ärenden, hemställt, att af de 19 stycken skiftes- och odlingslån, hvilka, enligt förut fattade beslut, blifvit såsom osäkra inom linien förda, följande 2:ne måtte få alskrifvas[, nemligen: a) N:o 651, å i33o r:dr, som nu mera aflidne bonden Juders Andersson den äldre i Esperud Larsagården, emot borgen af jemväl aflidne A. Berndtsson i Romsås och Jonas Andersson i Lida, år 1821 upptagit till odling af Esperud Larsagården, och å hvilket lån nu varande kapital-återstoden utgör 269 r:dr 3o sk. 8 rst.; samt b) N:o 1012, å 6o3 r:dr 36 sk., hvilket, till odling å frälsehemmanet Öfra Lida, blifvit af Kommissions-Landlmätaren J. N. Segerdahl i lifstiden upptaget emot borgen af jemväl aflidne Fält-Kamereraren A. W. Segerdahl, 4 Banko-Ulskollets Memorial, N:o 10. och Kaptenen Carl Sundler, utgörande, efter skedda afbetalningar, kapitalåterstoden å detta lån 474 r:dr ap sk. 9 rst., allt banko.
Och sorn angående dessa lån blifvit upplyst, beträffande det förra: att, sedan låntagaren och ene löftesmannen, Jonas Andersson, förpligtats att fordringsbeloppet gälda, men funnits dertill sakna all tillgång, låntagaren aflidit i utfattigt tillstånd och, efter Jonas Sindersson jemväl timade död, dennes sterbhusdelegare sökt och vunnit urarfva förmån, samt att den andre löftesmannen, A.
Berndtsson, före lagsökningens delgifvande, afstått sin egendom till sina borgenärers förnöjande och, innan konkursmassan hunni utredas, med döden afgått; och i afseende på det sed na 1 e lånet: att så väl låntagaren, som löftesmannen, då de icke förmått fullgöra den dem ålagde betalningsskyldighet, blifvit försatte i konkurstillstånd, hvaruti låntagaren och A. W. Segerdahl aflidit, samt att, efter det
Sundler likaledes med döden afgått, oell hans sterbhusdelegare sökt urarfva förmån, Bankens fordran blifvit i sistnämnda konkurs- och urarfva-mål lagligen bevakad och fastställd; så och då, enligt
Fiskals-emhetet tillhandakomma redovisningar för berörde konkursmassor, någon afbetalning, utöfver hvad å ifrågavarande lån redan influtit, icke är för Banken att erhålla, och, vid sådant förhållande, möjlighet icke finnes att för samma lån undfå ytterligare godtgörelse, får Utskottet hos Piikets Ständer hemställa, att ofvanomförrnälda a:ne lån må tili deras återstående belopp i kapital, ränta och lånepåkostnader utur Bankens räkenskaper afskrifvas.