Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Expedit io*s-TJs skottets Memorial N:o Jiv steman, det följer af sakens natur, att åtskilligt trycknings-arbete måste ålerslå alt verkställa vid Riksdagens slut, såsom fulländandet af Nionde och Tionde Samlingarne af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll; det generela Registret öfver samma Bihang:, samt innehålls-förteckningar Öfver serskilda Samlingar,, som ej förr, än med Riksdagen afslutas; hvarförutan ordnandet, inbindningen och aflemnandet af Expeditions-Utskottets vidlyftiga skrifna handlingar jemväl ieke kan förr, än efter Riksdagens afblåsning. slutligen ske; så får Expedititions-Utskottet,. i likhet med hvad under förra Riksdagar egt ruin, till Rikets Högloflige
Ständer vördsamt hemställa;. ito att åtta dagars aflöning efter Riksdagens upphörande måtte beviljas för Utskottets Secreterare och en Cancellist, sorn biträder honom i afseende på de handlingars hopläggning, registrering och inbindning, hvilka tillhöra Secreterarens detail; 2:0 att Ett Notarie- och Ett Cancellist-arfvode, räknadt en månad ifrån Riksdagens slut, måtte bestås för att uppbäras af de z:ne personer, som af Expeditions-Utskottet kunna utses för att besörja correetur-läsningen af hvad sorn återstår att tryckas, de tryckta exemplarens aflemnande till Riks— gäls-Contoret, samt de handlingars hopläggning, registrering och inbindning, hvilka tillhört föreståndaren för Utskottets Tryckeri-Afdelning, att under Riksdagen emottaga och förvara; 3:o att, för det Vaktmästare-biträde, som erfordras så länge tryckningen af Bihanget fortfar, måtte såsom hitills få utgå ett Vaktmästarearfvode.
Dock böra de i 1 och 2 punkterne omförmälde aflöning och arfvoden icke få i Riksgälds-Contoret uppbäras förr, än nämnde personer till den, sorn af Herrar Fullmäglige i Riksgälds-Contoret varder utsedd, enligt upprättade förteckningar i behörig ordning aflemnat alla till Expeditions-Utskottet Körande handlingar, vare sig skrifna eller tryckta, med tillhörande serskilele Register, och bevis derom företer? och torde Rikets Högloflige Ständer, i händelse af bifall till hvad Expeditions-Utskottet nu hemställt, låta underrättelse härom till Herrar Fulimägtige i Riksgälds-Contoret afgå.
STOCKHOL M, i835? hos J. A, Wah-dcn.
Expeditiias-TJtskottets Memorial AF:a 3a.
N:o 32. i Memoriali anledning af s:ne Riks-Stånds återremiss utaf förslaget under N:ris 4% och j8 till $. i Riksdags-Beslutet.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva återremitterat N:s 4a och 78 af Expeditions-Utskottets förslag till den §. af Riksdags-Beslutet, som innefattar till nästa Riksdag hvilande Grundlagsfrågor, och vid återremissen fogat anmärkningar af Grefve Horn, Friherre Cederström och Domprosten Holmström.
Hvad först angår anmärkningen dervid, att 10 §.
Regerings-Formen saknas i irsta punkten af Förslaget N:o 42» så enär nämnde §. vid utskrifningen af misstag blifvit förbigången, har densamma nu på behörigt ställe blifvit införd, hvarigenom denna anmärkning är undanröjd.
Beträffande Friherre Cederströms och Domprosten Holmströms erinran, att åtskilliga förslag till Grundlags-förändringar icke äro upptagne bland de till nästa Riksdag hvilande frågor, ehuru Constitutions-Utskottets Mern. derom blifvit af 3:ne Stånd godkände^ och af det \\åe
Ståndet lagde till handlingarne, hvilken sistnämnde åtgärd borde såsom bifall betraktas; så och fastän denna tanke redan af flere Ledamöter inom Ridderskapet oct» Adeln vid återremissen synes vara vederlagd, finner Expeditions-Utskottet sig likväl böra meddela den upplysning, att de af Friherre Cederström och Domprosten Holmström omnämnde Grundlags-förslag, icke blifvit uti ifrågavarande §. af Riksdags-Beslutet upptagne, på den grund, alt BorgareStåndet, efter att hafva förgäfves yrkat att Constitutions-Utskottel skulle framställa Yoterings-propositioner till afgörande i Förstärkt Utskott, af sådan lydelse, att Ståndets serskilda tankar kunde komma under omröstning, slutligen vidtagit den sista utvägen, att lägga Constitutions-Utskottets
Memorialer i dessa frågor till handlingarne, vid hvilket förhållande det åtminstone för Expeditions-Utskottet förefallit klart och ostridigt, att en slik åtgärd icke skäligen bör betraktas såsom ett bifall, utan rätteligen såsom ett afslag; i följd hvaraf Expeditions-Utskottet, i enlighet med dess uti Memorialet N:o 28 uttryckte allmänna princip, att icke uti Riksdags-Beslutet upptaga, såsom hvilande, andra Grundlagsändrings-förslag, än sådane, hvilka i denna egenskap blifvit antingen af alla 4 Stånden godkände, eller a Expetlitions-Utskottets Memorial N:o 52. ock i Förstärkt Constitutions-Utskott omröstade, ansett nu omtvistade Grundlags-ändrings-förslag icke kunna i Riksdags-Beslutet intagas; och då härtill kominer, att Borgare- och Bonde-Stånden redan godkänt Förslaget lill §.i fiiksdagsBeslutet, torde de från de öfrige a:ne lliks-Stånden gjorde ofvannämnde anmärkningar icke föranleda till vidare åtgärd å ExpediLions-Utskottets sida.
Vidkommande åter Friherre Cederströms derjemte gjorde så lydande framställning, ”att Constitutions-Utskoltets Memorial N:o—rörande behandlingen af de arne hvilande Förslagen till ändring i 49 >$*•
RegeringsFormen bör upptagas bland dems till hvilka momenten hänvisaj’ så har Expeditions-Utskottet icke kunnat fatta hvad denna anmärkning egentligen åsyftar, isynnerhet som åbeiopade Constitutions-Utskoltets
Memorial icke till sitt numer eller innehåll blifvit utmärkt, hvadan Expeditions-Utskottet saknar tillfälle, att närmare bedöma, huruvida denna anmärkning förtjenar afseende.
Cederström har ytterligare förment, att en annan ordning, eller ock numerföljd uti Förslaget af §§, inom hvarje Grundlag bort iakttagas, vid uppställandet af ifrågavarande §. i Riksdags-Beslutet; i anledning hvaraf Expeditions-Utskottet får meddela, att §. blifvit uppställd efter ämnenas vigt och sammanhang, så vidt de vid §. aflemnande till justering varit behörigen beredde aLt hvila lill grundlagsenlig behandling, och jemväl i enahanda ordning, som blifvit följd uti den uppgift, som från Constitulions-Utskottet erhållits.
Friherre Cederström och Domprosten Holmström hafva vidare anmärkt, att, vid upptagandet af tillägget i 72 §. Regerings-Formen, Constitutions- Utskottets Memorial N:o 68 icke blifvit citeradt.
Då af Constitutions-Utskoltets Memorial N:ris 68, 78 och 117 står att inhemta, att berörde tillägg, som genom votering i Förstärkt Constitutions-Utskott blifvit antaget, icke finnes omförmäldt uti Memorialet N:o 68, utan först tillkommit uti det Redactions-förslag, sorn innefattas i Memorialet N:o 78, har Expeditions-Utskottet saknat skäl, att citera meranämnde Memorial N:o 68.
Slutligen är anmärkt, af Grefve Horn, alt uti ingressen till ifrågavarande §. af Riksdags-Beslutet, orden af vårt Constitutions-Utskott beredde, såsom öfverflödige och till osli med skadlige, bort uteslutas, meli som, enligt Grundlagarne, ingen förändring i desamma kan tillkomma, utan, efter föregången beredelse i Conslitutions-Utskottet, har Expeditions-Utskottet så mycket heldre ansett sig kunna begagna desse ordalag, som desamme igenfinnas uti flere föregående Riksdags-Beslut, Expeditions- Utskottets Mcmotinl Nio 33.
Med desse yttranden får Expeditions-Utskoltet till justering å nyo vördsamt Öfverlemna den §. i Riksdags-Beslutet, som innehåller hvilande Grundlags-förändringar.
Stockholm " den 21 Maji 1835.
— 59 — slutligen underrättelse om Supercargen för lasten, Handlanden Walleéns vistelseort icke kunde af Grefven erhållas, uppdrog Eders Kongl. Majit, genom Nådig skrifvelse den 22 Februari 1835, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, att vidtaga nödiga åtgärder för ändamålet, hvarefter bemälde Walleén genom skrifvelse från Malta den 7 November 1835 till framlidne Hans Exellence Grefve af Wetterstedt, deraf afskrift underdånigst vidfogas, tillkännagifvit de hinder, hvilka mött vid krutets försäljning och slutliqvids upprättande, hvarefter någon underrättelse i detta ärende Collegium icke tillhandakommit, och beror sålunda å Eders Kongl. Majits Stats-Minister för Utrikes Ärenderne hvad slut i detta mål vinnas må; b) att fordran hos Colonial-Ärendernes Departement, stor 3,254 R:dr 20 sk. 9 rist., som förre Revisorer till liqvid anmärkt, vore än år 1837 obetald, hvarvid Collegium skolat i underdånighet erindra, det beloppet rätteligen utgjort 2,454 R:dr 20 sk. 9 rist., med underdånigst tillkännagifvande det samma belopp blifvit den 21 Juli 1838 till Collegii Cassa erlagdt, i öfverensstämmelse med den upplysning härom uti 1837 års
Bok, som Revisorerne förmält vara gifven, c) Anmäles förhållandet med aflidne Krigs-Casseuren Brattströms balance, derom endast kan anmälas i underdånighet, att hvad ytterligare kan erhållas från den aflidnes concursmassa, ankommer å slut på den rättegång,, som derom uppstått, d) Anföres förhållandet med aflidne Tygvaktaren Westgrens balance, som i stället för uppgifne 2,149 Ridr 38 sk. 5 rist., uti ”Utredningsförrådet härstädes” (som tillhör Collegii Utrednings-Afclelnings befattning) enligt 1837 års Hufvudbok balanceras till belopp af 1,473 Ridr 44 sk. 11 rist. för brister uti Stockholms Gevärsförråd, och som tillgång för godtgöring af denna balance än är beroende af slut uti den af Revisorerne omförmälde rättegång mot Chefen för Svea Artilleri-Regemente, är något uti detta mål för närvarande icke att tillgöra.
Slutligen hafva Revisorerne under litt. é) med anmärkning upptagit en fordran hos Capitaine Tham stor 625 Ridr, hvarom Collegium skolat underdånigst anföra, att detta belopp utgjort återstod af förskott å en betingad större lefverence af Gevärsstock-ämnen uti Skåne, hvarom uppstådda tvistefrågor förmodats kunna slutligen handläggas, förr än sedermera år 1838 slutliqvid derföre genom särskildt vidtagna åtgärder vunnits.
Derhos anmärkes det en balance å Capitaine Aschling, stor 313 Ridr 32 sk., än qvarstår uti 1837 års utgående balance, ehuru balance-relation för 1835 antyder dess redovisning skola äga rum år 1836.
— Väl är förhållandet sådant att, efter Revisorernes förmälan, allenast 13 Ridr 32 sk. äro redoviste år 1836, men redogjordes år 1837 för de Öfriga 300 Ridr uti en post, stor 319 Ridr 14 sk. 8 rist., hvaremot enahanda förskott stort 300 R:dr å nyo lämnades till bestämda ändamål, för hvilka sedermera redo blifvit visad.
Vid 1836 och 1837 årens räkningar för extra anslaget lill Försvarsverkets islåndsättande, hafva Rikets Ständers Revisorer anmärkt att från 1835 återstår en balance å Hofslagaren Engvall, stor 676 R:dr 15 sk. 10 r:st., härrörande från ett honom berörde år ålagdt vile för en försummad lefverance af hjulaxlar jemte sedermera tillkommen pris-difierence, då sådana måst anskaffas till högre pris, än det, hvarå Engvall ingått.
Förhållandet härmed får i underdånighet upplysas vara följande: att Hofslagaren Engvall, vid auction å garfvade hjulaxlar, erbjöd ett, mot andre concurrenters anbud, icke jemförligt lågt pris, troligen och som han sedan anfört af bristande kännedom om de egenskaper, som fordras af g-arfvode jernaxlar lill tunga Artilleri fordon, och då han, efter rnångfalldiga försök alt sitt åtagande fullgöra, omsider icke mägtade fullfölja lefverancen, ulan måste afstå sin egendom till borgenärer, uppkom genom Fiskaliskt åtal ifrågavarande fordran, hvilken blifvit uti concursen bevakad, men beror af concursmassans under tvist varande utredning hvad tillgång för Kronan vinnas må.
Emedlertid bör Collegium i underdånighet meddela: det något förskott å betalningen för a.vlarne icke blifvit Engvall lemnadt, emedan han brustit uti antaglig borgens anskaffande, samt att följaktligen Kronans förlust i detta mål icke egentligen kan anses vara någon, emedan, utom Engvalls obetänksamma anbud, axlar af ifrågavarande serskildta beskaffenhet, svårligen kunnat erhållas för mindre pris, än hvartill de sedermera anskaffades.
De i Nåder communicerade anmärkningar återställas i underdånighet, och framhärdar Collegium med djupaste vördnad, trohet och nit, S tor mägtigste, Allernådigste
Majestäts underdånigste, tropligtigste tjenare oell uiidersäler GUST.
PEYRON. D. W. Silfverstolpe. C. J. Salomon.
Stockholm den 5 Mars 1840. E. M. Dahlerus.
Majit underdånigst, med underd. utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Krigs-Collegii Arlilleri-Afdelninfrs räkenskaper för åren 183b och 1837. — 61 — Afskrift. CARL JOHAN &c. Vår ynnest &c. &c. Hos Oss har Vår IIof-Rätt öfver Skäne och Blekinge, med framställning af behofvet utaf en utvidgad local ej mindre för Sessionsrum, än för nödigt utrymme för dess med hvarje år tillväxande Archiver och Handlingar, i underdånighet anhållit, att då den åt Hof-Rälten år 1821 upplåtne, Fortificatioris-Stalen förut tillhörande byggnad icke kan förändras så alt den motsvarar behofvet, Vi i Nåder malte förse bemälle Hof-Puitt med ett emot dess värdighet svarande hus, hvilket Ilof-Rätten hemställt måtte lill besparings vinnande, uppföras å en Oss och Kronan tillhörig, vid stora torget belägen, större obebyggd tomt i förening med den nybyggnad, Vi i Nåder beslutit låta verkställa för Artilleriets behof; hafvande IIof-Rällens President, uti särskildt underdånig skrifvelse, ansett kostnaden, efter honom meddelad uppgift, icke böra öfverstiga 66,000 R:dr, hvilken summa Presidenten föreslagit alt utgå uti 5 på hvarannan följande år med en femtedel om året, hvarjemte han till vidare granskning och utförande i underdånighet öfverlemnat en öfver byggnaden upprättad provisionel! ritning.
— Uti häröfver infordradt och af Eder under den 20 sisllidne Mars afgifvet underdånigt utlåtande, håfven J ansett något hinder icke möta för uppförande af en gemensam byggnad på Norra sidan af stora torget i Christianstad, för så väl Hof-Rättens som Wendes ArtilleriRegementes och Högvaktens behof, men att derjemte blefve nödigt, alt på någon del af den local, som nu upplages af Vestra Tyghuslängan, uppbygga ett mindre hus eller 2:ne flyglar för att begagnas, dels till Embets- och Bonings-rum för Tygslatens tjenstemän, dels till Förrådshus i stället för en mindre bräd-bod, som genom Hof Rätts-Ilusets uppförande på tomten vid torget, komme alt borttagas.
Då likväl efter alla anledningar så väl det större huset, som dessa mindre byggnader, skulle kunna uppföras för den uppgifna summan af 66,000 R:dr, håfven J i underdånighet tillstyrkt Nådigt bifall till Hof-Rättens i ofvanbelörde måtto gjorda underdåniga hemställan.
Detta bafve
Vi i Nådigt öfvervägande tagit och med afseende å det nu anmälta och fullständigt ådagalagda behofvet af en ny byggnads uppförande för Hof-Rätten i Skåne, vilje Vi härmed i Nåder anbefalla
Eder, att jemte inställande tills vidare af redan anbefallte åtgärder till ombyggnad af den så kallade Tyghuslängan i Christianstad, låta uppgöra och till
Vårt vidare Nådiga bepröfvande och fastställelse insända — 62 — delaillerade ritningar och kostnadsförslag till uppförande så väl af den nu ifrågavarande gemensamma Byggnaden för llof-Rätten och Wendes Artilleri-Regemente, som äfven af de tvänne särskildte flyglar, hvilka, enligt hvad J förmält, derutöfver blefve erforderlige för Tygstatens Tjenstemän och till Förrådshus, till ledning hvarvid Yi härhos återställa
Eder de till Oss ingifne ritningar.
Yi befalis &c. Stockholms Slott den 19 April 1834. CARL JOHAN. C. O. Grip. Angående gjord hemställan om uppförandet *f ett hus för Hof-Rättea i Christianstad i förening med det som kommer att verkställas för Artilleriets behof.
Lika lydande med höga originalet, betygar E. M. Dahlems. — 63 - Afskrift.
Till Hans Excellence Slats-3iinistern för Utrikes Ärender.
Eders Excellence!
Uti bref af den 24 September har Herr Charge d’affaires von Rehausen meddelat mig Eders Excellences ordres, att inkomma med Redogörelse för den år 1822 mig anförtrodde försäljning af ett parti Krut; och det är i anledning deraf, jag nu får äran derom afgifva en fullständig berättelse, i likhet med den jag Herrar
Intressenter deruti förut tid efter annan meddelat.
Sedan jag i de fleste af Medelhafvets hamnar, äfven i Egypten och hos Grekerne, gjort misslyckade försök att försälja delta krut och var i största embarras huru att få utlossa det, utur ett fartyg, som hvarje månad kostade en dyr fragt af ej mindre än £ 100 Sterling, blef jag glad att i Smyrna linna ej allenast en lägenhet för dess uppläggande, men äfven löfte att der kunna försälja det, fastän efter hand.
Men sedan jag der passerat i misslyckade försök ett par år och äfven 3 månader i Constantinopel, började jag frukta för krutets totala förskämning, helst det förut var nog gammalt, nemligen af Kronans äldste förråd, hvarföre dess beskaffenhet mycket tadlades, och sedan jag försökt, att emot andra varor utbyta det, med tillbud, att betala sådane varors halfva värde i contant, öfvertygades jag om omöjligheten, att i Levanten kunna sälja det.
Jag inlastade då 1,087 Centner deraf i en Fransk bomhard för att ytterligare försöka lycka på andra håll, men kunde ej linna afnämare förr än jag kom till Tripoli, som i sanning var det sista försök man rimligen kunde göra, så, att om jag der ej kunnat sälja partiet, hade ej annat återstått, än att dermed återvända till Sverige, med förlust af alla derpå gjorde kostnader.
Uti denna min förlägenhet blef jag mycket glad att der, fastän genom starka uppoffringar till Paschans Embetsmän, kunna sälja det till ett brillant pris, med villkor att genast erhålla i Landets dåliga mynt ett bidrag till mine stora kostnader samt Sveriges fredsafgift för ett år, 8,000 piastres fortes, som Herrar delägare också redan uppburit.
För resten skulle det påföljande året få uppbäras i Bengazi valuta i ull, för hvars rigtiga utbekommande, Herr Consul Gråberg trodde att jag ej behöfde frukta.
Under den 3 Juni 1825 har jag till Herrar Michaelsson &
Bendiks insänt försäljningsräkning, jemte berättelse om detaillen vid handeln, äfven en courant räkning, sorn visade att mitt contanta förskott då uppsteg till 1,062 - 64 — piastres 85 C:t, härledande sig af de omkostningar jag var tvungen att promt liqvidera.
Det är nu den sistnämnde artikeln, nemligen ullens utbekommande, eller dess värde i penningar, som återstår, och fastän jag sju gånger gjort den långa resan till Bengazi förgäfves, och lika förgäfves bett Herrar Delägare utverka för Hr Consul Gråberg tillstånd att påstå min betalning med ett manligt språk som säkert verkat på den usla Paschan, hade jag ändock hopp, att småningom utprässa den; men detta hopp försvann alldeles efter ankomsten af den Svenska Escaderns ankomst, under befäl af Amiral Nordensköld, som alldeles skämde bort alltsammans.
Paschan, sorn med känsla af sin svaghet, darrade i alla lemmar dagarne före Escadrens ankomst, ej vetande hvad honom hända kunde, fick ett helt annat mod, då han i stället för förebråelser och hot, som han förväntat, fick emottaga complimenter och försäkringar om vänskap just som om han varit sjelfva Dejen i Algier.
Om min sak taltes en passant, och Paschan lät säga Amiralen, att i Bengazi vore nu 600 qvintaler smör för mig färdige att erhållas, hvilket Herr Amiralen för godt antog fastän jag erbjöd mig bevisa, att der ej fanns en enda disponible qvintal af smör, och jag blef ålagd, att åter göra denna resa, af Hr Amiralen, som efter hvad man kunde tycka, endast önskade komma från denna sak, lika godt huru; också blef följden att jag der ej erhöll det minsta.
Efter allt delta var det för mig ej värdt att tala med Paschan, hvars insolance ej hade någon gräns; och måste jag beundra den utmärkta skicklighet med hvilken Herr Consul Hahr vetat afböja de orimliga pretentioner, han trodde sig kunna göra, obehindrad numera, sedan ingen slags fruktan återhöll honom.
Narrspelet gick så långt att Guvernören i Bengazi uppgjorde med mig ett formligt Conlract, deruti han utfäster sig till vite 2,000 piastres, om jag det påföljande året ej blefve betalt; men äfven då blef jag narrad; jag fick hvarken smör eller vitet; man skrattade åt alltsammans.
Då jag sålunda hunnit öfvertyga mig att allt vore förloradt, om min fordran ej blefve reclamerad genom någon annan Nations undersåte, begaf jag mig till Wien, i anledning af en emellan Porten och Österrike existerande Tractat, men kunde der ej träffa någon som ville åtaga sig min sak.
Omsider träffade jag i Malta ett respectable handelshus, som åtog sig alt hos Guvernementet anmäla min fordran som dess egen, och utverkade en skrifvelse till Engelske General-Consuln i Tripoli, att som Engelsk reclamera den hos Paschen, hvilken utan svårighet - — 65 — låghet erkände den som sådan, samt gaf en ny förbindelse ställd lill Engelsk man.
Likväl då Paschan en tid derefter gjorde en utbetalning att fördelas emellan Engelske fordringsägare, behagade nämnde Generalconsul par capris utesluta mig, med förklarande att lian med denna sak ej ville vidare hafva att skaffa.
Jag reste då till London att anföra klagomål, och efter tre månaders solliciterande, afgick från Lord Goodrich till' General-Consuln i Tripoli ordres, att som Engelsk anse Malta -husets fordran.
Min advocat i London gör för sitt besvär anspråk på £ 100, som jag hoppas likväl få betydligt nedsatte.
Sedan har den i Tripoli utbrutne revolution gjordt uppehåll, men Engelske regeringen gör en sträng reclamation för sine fordringar, och jag är glad att få räknas bland dem.
Det i Smyrna qvarlemnade krut, har genom Herrar
Delägares ordres blifvit genom Ilr van Lenruph et Co. sålt å tout pris, och lärer lemnadt ett obetydligt provenue.
Den sorn vid denne affaire är mest att beklaga torde vara jag, som nu i 13 år varit dervid jemt sysselsatt utan att kunna derifrån aflägsna mig för att företaga någon annan affaire.
Jag bar fått vidkännas oerhörda besvärligheter och kostnader, samt skulle bafva stannat i den yttersta förlägenhet, om jag ej haft den lyckan att under flere års tid åtnjuta den mäst ädelmodige hospitalité i den aktningsvärde Herr Consuln Ilahrs hus.
Jag är mycket ledsen alt hafva tröttat Eders Excellence med en vidlyftig berättelse, men sakens beskaffenhet har ej tillåtit mera korthet.
Jag har äran med djupaste vördnad framhärda Eders Excellences alldra ödmjukaste tjenare J. P. Wallén.
Malta den 7 November 1835.
Likheten med originalet intyga C. G.
Sandström. E. G. Frodin.
Vidimeras. E. 31.
Dahlerus. 9 Fortifications-Afdelningens underd. utlåtande.
Genom Nådig Remiss af den 24 sistlidne Januari, har Eders Kongl.
Maj:t, med öfverlemnande af transumt utaf Rikets Ständers Revisorers år 1839 afgifne berättelse om Stats-Verkets förvaltning åren 1836 och 1837 täckts anbefalla Krigs-Collegium alt deröfver skyndsammast med underdånigt utlåtande inkomma.
Till åtlydnad häraf och då, enligt nämnde Transumt, RevisionsBerättelsen i afseende å Krigs-Collegii Fortifications-Af delning endast innehåller: ”Räkenskaperna hafva i Kongl. Kammar-Rätten undergått ”granskning för år 1836 utan och för år 1837 med anmärkningar, samt ’’utvisa: (Tab.
A. C.) ”De i 1837 års Stats-Revisions Berättelse i l:a och 2:a puncterne an”märkta, vid 1835 års slut balancerade poster, hafva i 1837 års Hufvudbok befordrats till afskrifning, med undantag af 1,685 R:dr 15 sk. ”6 r:st., för hvilka redovisning ej ännu hunnit erhållas.” ”Å den till inköp af så kallade Sjöstedtska egendomen för Kongl. ”Lif-Gardets till Häst behof, af Tross-Passevolance-Cassan år 1831 för”skjutna summa, hafva ytterligare under hvardera af Revisions-åren af”betalts i Afdelningarnes Slaler uppförde 1,000 R:dr, så att vid 1837 ars slut återstodo å denna skuld 4,000 R:dr”, får Collegii FortificationsAfdelning underdånigst tillkännagifva, att ofvanomförmälde Balance-post på 1,685 R:dr 15 sk. 6 r:st. är under utredning' af förre Kamererare)! å Fortifications-Departementet, Krigs-Rådet A. F. Kock, som det åligger att inora Juni månads utgång innevarande år, hafva denna utredning fullständigt verkställd.
Eders Kongl. Maj:ts miderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter GUST.
PEYRON. C. Meijer. J. F. Seippel.
Stockholm den 27 Februari 1840. S. C. Nisser.
Krigs-Collegii Fortific.
Afdeln. i anledning af Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse om granskning af 1836 och 1837 årens räkenskaper. — 68 — Indelnings- oell Boställs-Afdeln. und. utlåtande..
StormägtigstAllernådigste Konung!
Genom Nådig Remiss den 24 nästlidne Januari, har Eders Kongl. Majit till Krigs-Collegium öfverlemnat Rikets Ständers Revisorers år 1839 afgifne Berättelse om den, samma år, verkställde granskning af StatsVerkets samt andre af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1836 och 1837, för att deröfver skyndsammast, . till Eders Kongl.