Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nationalmusei-byggnaden ännu till väsendtliga delar ofullbordad; och enär användandet af de tid efter annan utaf Rikets Ständer beviljade anslag varit föremål för olika omdömen, hafva Revisorerne ansett — 265 — lämpligt att här i korthet redogöra för förloppet af detta,byggnadsföretag, i sammanhang hvarmed Revisorerne äfven trott sig böra angifva de kostnader, hvilka, enligt nedannppgjorda beräkningar, ännu synas oundvikliga för företagets fulländning.
Majit en af Geheime-öfver-byggnadsrådet Stiller i Berlin uppgjord ritning, sedan deruti blifvit vidtagna åtskilliga förändringar, på det att byggnads kostnaden måtte kunna inskränkas inom det af Rikets
Ständer för byggnadens utförande beviljade anslag af 500,000 Ridr Banko.
Enligt högstberörda nådiga bref hade,, tvänne kostnadsförslag öfver den ursprungliga ritningen blifvit uppgjorda, det ena af Ofversteiöjtnanteu Hjelm, slutande sig på 690,000 Ridr, eller, i fall, byggnaden blefve försedd med koppartak, 720,000 Ridr, samt det andra af Kongl.
Ofverintendents-embetet, angifvande en kostnad af 944,329 Ridr, eller, med koppartak, 975,313 Ridr, allt Banko.
Kléen, och den 12 Oktober samma år erhöll Byggnads-chefen genom skrifvelse från Chefen för Kongl. Ecklesiastik-departementet bemyndigande af Kongl. Majit, att följa Stiilers ritning i sin helhet, sedan Byggnads-chefen, pä grund af sin under arbetet redan vunna erfarenhet, förklarat, att sådant kunde verkställas för en kostnad, närmast motsvarande det af Rikets Ständer beviljade belopp af 500,000 Ridr Banko och, såsom det uti Departements-chefens skrifvelse heter, »sedan anledningen till den‘ förut ifrågasatta begränsningen af byggnadsplanen sålunda blifvit undanröjd».
— Den 30 Augusti 1856 anmälde Byggnads-chefen, att för berörda byggnad erfordrades ytterligare 750,000 Ridr Riksmynt, under tillkännagifvande af sin öfvertygelse, att detta anslag skulle för byggnadens fullbordande blifva tillräckligt, och Kongl.
Majit aflat härom nådig proposition till Rikets Ständer, som ock, på grund deraf, beviljade ytterligare 600,000 Ridr Riksmynt, att med 150,000 Ridr årligen utgå under hvartdera af åren 1857, 1858, 1859 och 1860.
Byggnads-chefen än ytterligare-ett behof af 450,000 Ridr, i anseende till åtskilliga nödiga förändringar samt förhöjda arbetslöner med flera orsaker, och derjemte för att vara fullt förvissad om att icke nödgas ännu en gång äska vidare anslag för byggnadens fullbordande; och om beviljande af nämnda summa behagade Kongl. Majit jemväl till Rikets sednast församlade Ständer aflåta nådig proposition.
Den 20 Januari 1860 blef, genom Kongl.
Ofverintendents-embetets försorg och på Kongl. Majits nådiga befallning, genom 3:ne af bemälde
Embetes äldste tjenstemän besigtning hållen å det då verkställda arbetet; och anmälde besigtningsmännen, bland annat, att åtskilliga afvikelser från ritningen blifvit gjorda, såsom omkastning af rum, anbringandet af en öppen portal på framsidan m. m., hvarjemte anfördes: att byggnaden, hvilken, enligt förslaget, skolat blott till en del beklädas med kalksten, nu vore utvändigt helt och hållet dermed beklädd, samt å gårdarne till och med bottenvåningen; att kolonner, trappor och dörromfattningar, som, enligt förslaget, bort förfärdigas af jern eller inhemsk huggen sten, hade blifvit tillverkade af utländsk marmor; att större kostnader blifvit nedlagda på jernkonstruktionerna öfver målningsgallerierna, och att golfven komme att göras af ek i stället för af furu.
På uppmaning af Stats-utskottet vid sistlidna riksdag, hade Byggnads-chefen uppgifvit, att kostnaderna för anbringandet af värmeapparat, för kajbyggnad, planeringar, inredning,, m. m. kunde beräknas till ytterligare 250,000 Ridr Riksmynt; och, sedan Kongl.
Ofverintendents-embetet undfått nådig befallning, att å nyo yttra sig i ämnet och uppdragit åt förr omförmälde besigtningsman att verkställa en ytterligare undersökning, 34 — 266 — hade desse uti ett till samma Embetes underdåniga utlåtande den 14 Juli 1860 fogadt embetsmemorial, bland annat, förklarat, dels att flera afvikelser ifrån förslaget vållat drygare kostnader, dels att en ytterligare utgift af 30,000 R:dr
— Dito dito år 1860 380,000: — Summa, redan beviljade anslag 1,730,000: Enligt Byggnads-chefens uppgift erfordras för byggnaden ytterligare följande belopp, nemligen: för ornering, målning m. 130,000: — för kajbyggnad, platsens anordning jemte flyttning af Kongl. Bibliotheket, för marmorpiedestaler till mar morpjeserne, expropriation m. m 250.000: — hvarjemte Kongl. Ofverintendents-embetet ansett innanfönsters anskaffande nödigt för en förslagsvis beräknad kostnad af • 30,000: — Summa, ytterligare nödige ansedde utgifter 410,000:
Summa summarum 2,140,000:
Institutets räkenskaper, hvilka granskas såväl af serskildt dertill utsedde Revisorer som ock i Kongl, Kammar-rätten, hafva för det år denna revision omfattar un - — 267 — dergått granskning i bemälde embetsverk med anmärkningar, mea till från Revisorernes sida har nämnda redogörelse ej föranledt.
Statsanslag 45,000: — Kollektmedel 3,435: 5.
— Underhållsafgift af betalande elever 6,129: 17. Balans till år 1860: Skuld Summa Credit.
Skuld Utgifter: Aflöning 13,000: — Kost, beklädnad, medikamenter m. m 34,376: 29.
Lifräntor 2,047: 50.
Reparationer, onera, inventarier m. m 1,403: 41.
Diverse 2,498: 4.
Summa någon erinran 245,544: 22. 55,164: 22. 29,859: 49. 330,567; 93. 16,012: 46. 53,342: 74. 261,212: 73 330,567: 93. — 268 — ■ Kolonien S:t Barthelemy. 1859 års redogörelse för Koloniens förvaltning är granskad i Kongl.
Kammarrätten utan anmärkning, ock vid densamma hafva Revisorerne icke heller funnit något att erinra.
Tillgångar 1,287: 17. Inkomster:
Tull- och hamnafgifter 3,197: 3H.
Accismedel 232: — Krutpenningar 156: 491j.
Karta-sigillata-medel 47: 34.
Auktions-procent , 66: 92, Inventarie- d:o 140: 53.
.Sakören 209: 50.
Tomtören 16: 80. 4,066: 90.
Tillskott från Sverige 6,741: 2. 10,807: 92.
Balans från år 1858: Skulder — 371: 40.
Aflöning till öns embets- och tjenstemän samt betjente 6,343: 33.
Kostnader för garnisonen, milisen och för- • svarsverket 2,482: 15.
Anslag för möblers underhåll 300: — Husliyror 216: — IJppbördsprovisioner 79: 26.
Andelar i influtne sakören 84:_ 75.
Reparationer m. m 298: 54.
Extra utgifter 714: 96. 10,518: 99.
Afskrifning 368: 30. 10,887: 29.
Transport: 11,258: 69.
— 269 — Transport: 11,258: 69. 1,050: — Summa 12,308: 69.
Af de till Revisorerne öfverlemnade räkenskaper för det år denna revision omfattar, hafva följande icke i Kongl.
Kammar-rätten undergått granskning: Kongl.
Post-verkets räkenskaper, en del af Kongl. Krigs-kollegii dito.
Topografiska korpsens dito, Elektriska Telegraf-verkets dito, en del af Kongl.
Förvaltningens af Sjöärendena dito, en del af statens jernvägsbyggnaders dito, Kongl.
Myntverket Kongl. Serafimer-lazarettet, Kongl.
Krigs-akademien, högre Artilleri-läroverket å Marieberg, Artilleri- och Gardes-regementenas kaserner, härvarande Veterinär-inrättning samt straff- och arbetsfängelserna å Långholmen och Norrmalm, dels i följd af Revisorernes utfärd på statens närmast intill hufvudstaden belägna jernvägs-stambana, dels ock med Balans till år 1860:
Förskott 1 — 270 — v föranledande af den resa, serskildt dertill utsedde delegerade företagit till Ultuna Landtbruksinstitut, förekomma här ofvan i berättelsen å de ställen, der redogörelse meddelas för förhållandet med berörde allmänna inrättningars räkenskaper m. m.
För öfrigt hafva Revisorerne tagit i ögonsigte Waxholms fästningsbyggnad, Garnisons-sjukhuset, Allmänna Barnhuset, Hospitalet för sinnessjuka å Conradsberg, Carolinska Mediko-kirurgiska Institutet, Nya Elementarskolan, Teknologiska Institutet, Kongl. Bibliotheket, Institutet för blinda och döfstumma, Gymnastiska Central-institutet, Skogsinstitutet samt Fria Konsternas Akademi och Statistiska Central-byrån, äfvensom Revisorerne besett riksregalierna, Kongl- Flottans förråder å Skeppsholmen, Naturhistoriska Riksmuseum, Sten- och Tafvelmuseum, Vitterhets-, historie- och antiqvitets-akademiens samlingar, Kongl. Lifrustkammaren och Riddarholmskyrkan.
För de i denna berättelse intagna sifferuppgifters öfverensstämmelse med räkenskaperna, äfvensom för riktigheten af häri förekommande tabeller, ansvarar den Kamererare, som vid revisionen varit anställd.
Revisorerne hafva, uti denna dag aflåten underdånig skrifvelse, anhållit, det Kongl. Maj:t nådigst måtte anbefalla Kongl. Stats-kontoret att utbetala de arfvoden, Revisorerne, med stöd af gällande instruktion, funnit skäligt tilldela de vid denna revision anställde tjenstemän, den vaktbetjeningen tillagda aflöning, äfvensom kostnaderna för skrifmaterialier m. m.; hvarjemte underdånig framställning skett angående nådigt bestämmande af lämplig vedergällning åt den Stats-kommissarie, hvilken, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, under förrättningen Revisorerne med upplysningar tillhandagått.
Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: PR. CRONSTEDT. J. W.
STJERNSTEDT.
THURE CEDERSTRÖM. G. H. STRÅLE. C. KUYLENSTJERNA. G. W. von FRANCKEN.
FORSSELL. OSCAR ERH. RABE. ANDERS SANDBERG. J. M. MALMSTEDT.
ESBJ. BERGMAN. CARL AHLBERG. JOH. VICT.
JOH. RYDING. S. HEURLIN. A. W. UHR.
Välloflige Borgare-ståndets ledamöter: GUSTAF NETTELBLADT. G. HOLM SYLVANDER. J.
SÖDERHOLM. GUSTAF RHODIN.
Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter: ANDERS PEHRSSON.
M. MANSSON.
Sr uno Johnnsson* — 272 — Sleservationer t l:mo Tid berättelsen angående Kongl.
Stats-kontoret, § 10. a) af Herr Stråle, G. H,: »Uti 10 § af Revisorernes berättelse, angående Kongl. Stats-kontoret, hafva Revisorernes pluralitet uttryckt den åsigt, att de »ansett sig vara »förhindrade att granska en redogörelse, för hvilken Kongl.
Maj:t redan lemnat veder»börande full decharge».
Då jag härutinnan icke kan med Herrar Revisorers pluralitet instämma, anser jag mig böra redogöra för de skäl, på grund hvaraf jag kommit till en motsatt slutsats.
Alldenstund det torde kunna såsom obestridligt antagas, att Kongl. Maj:t ägt rättighet att på Chefen för Ecklesiastik-departementet disponera omnämnde belopp, till »förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för ut»gifvande af lämpliga läroböcker, kartor ra. m. för folkskolorne», så måste deraf äfven lika ovedersägligt följa, att bemälde Chef, efter verkställdt uppdrag, endast inför Kongl. Maj:t kunnat och bordt redogöra för de medels användande, hvilka å honom blifvit disponerade, hvarefter, såsom en nödvändig följd af hvad sålunda förekommit, Kongl.
Majit, »enär någon anledning till anmärkning icke förekommit», funnit skäl meddela bemälde Chef full decharge och, jemte bref af den 16 Mars 1860, till Kongl.
Man har sagt, att det skulle vara stridande emot den konstitutionella principen, att Rikets Ständers Revisorer skulle kunna ingå uti granskning af räkenskaper, för hvilka Kongl. Maj:t, hvars gerningar, enligt Regeringsformen, äro för allt åtal fredade, meddelat full decharge, samt att, om detta oaktadt granskning företoges och anmärkning förekom, densamma, enär den redovisande Chefen redan erhållit decharge, måste emot ett af Kongl. Maj:t fattadt beslut framställas.
Maj:t meddelat decharge, Revisorernes granskningsrätt oförkränkt qvarstår, dock till formen sålunda förändrad, att de anmärkningar och det deraf möjligen härrörande ansvar, som kan uppstå, drabbar icke den redovisande
Departements-chefen, men det eller de Statsråd, hvilka tillstyrkt den beviljade dechargen, samt det Statsråd, som kontrasignerat en så beskaffad regeringsåtgärd.
Majit uti Statsrådet och på dess tillstyrkan meddelade decharge, likaväl som hvarje _ 273 — annat regeringsbeslut, kan, enligt grundlagen ock ansvarighetslagen, göras till föremål för anmärkning emot den eller de af Statsrådets ledamöter, som ett sådant beslut tillstyrkt och kontrasignerat.
Departements-chefens räkning med dertill hörande verifikationer, hvilken åtgärd svårligen torde kunna nöjaktigt förklaras, så framt Kongl. Majit ansett sin meddelade decharge utgöra hinder för Revisorernes granskningsrätt.
Joli.,: »Jag reserverar mig mot pluralitetens beslut att underkänna nedanstående, af revisionens Irsta afdelning framställda förslag till § uti Revisorernes berättelse angående statsverkets tillstånd och förvaltning, afseende detta förslag, såväl undanrödjandet af anledningarne till en sådan kassaförlägenhet, som den, hvilken, enligt förlidet års Stats-revisorers berättelse, inträffat i Stats-kontoret, förnämligast till följd af den brist, som år 1858 uppstod uti de af Rikets Ständer beräknade inkomsterna af tulluppbörden, som ock, i sammanhang dermed, en förenkling af sättet för statsinkomsternas förvaltning.
Afdelningens förslag var af följande lydelse: »Af den berättelse, nästlidet års Stats-revisorer afgifvit inhemtas, att den 15 Oktober 1860, då revisionen afslutades, hade Stats-kontoret ännu icke till
Riksgäldskontoret gjort någon afbetalning å den summa af 966,200 Rrdr, hvarmed de af Rikets Ständer beräknade och till Stats-kontoret ingående statsinkomsterna borde för hvardera af åren 1858, 1859 och 1860 öfverskjuta de till ordinarie statsregleringen hörande statsutgifterna; och ägde Stats-kontoret sålunda en skuld till Riksgälds-kontoret för dessa tre år af tillsammans 2,898,600 Rrdr, utom ett belopp af 1,900,000 Rrdr, som, enligt liqviden emellan dessa båda verk för år 1857, det tillkom Stats-kontoret att utbetala.
Revisorerne anmäla derjemte, att Chefen för Finans-departementet egnat serskild uppmärksamhet åt detta förhållande och, på sätt ett vid Kongl. Majrts till sednast församlade
Ständer aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof bilagdt protokoll upplyser, derom uttalat sin mening.
Ständer måtte äskas ett kreditiv af 2 millioner Rrdr, anvisadt å Riksgälds-kontoret och ställdt till Kongl.
Majrts disposition, att användas vid inträffande kassabrist i Stats-kontoret, emot återbetalningsskyldighet af sistnämnda verk, då statsverkets tillgångar sådant medgifva.
Sedan Herr Departements 35 - chefen utredt de förhållanden, som hittills gjort det för Stats-kontoret möjligt att verkställa sina utbetalningar, oaktadt det löpande årets inkomster, hvilka äro afsedda att betacka samma års utgifter, icke inflyta förr än flera månader inpå det löpande året, hade Departements-chefen förklarat, att han skulle hafva tillstyrkt, att statsverkets grundfond måtte förstärkas och statsverket få för detta ändamål behålla 3 millioner R:dr R:mt af de öfverskottsmedel, som eljest borde till Riksgälds-kontoret utbetalas, så framt icke
Stats-kontoret kunde genom en förändring uti bokföriugssättet af bränvinsmedlen, blifva i tillfälle att ett år tidigare, än förut varit fallet, disponera en summa af omkring 3 millioner R:dr.
Departements-chefen föreslagit, bränvinsskatten borde upptagas uti det årets räkenskaper, då bränvinsbränningen ägt rum; men, då det nu visat sig att denna åtgärd ändock icke varit tillfyllestgörande, hade Revisorerne föreslagit, dels att statsverkets skyldighet, att hålla kassa uti vissa embetsverk måtte upphöra och att dessa verk hädanefter borde för sina utgifter utfärda invisningar på Räntekammaren, dels att behållningarne i länens ränterier måtte genom begagnande af postremissvexlar hastigare än hittills och i större summor till Statskontoret indragas, dels att en del af de till extra statsregleringen hörande utgifter måtte anvisas att utgå direkte från Stats-kontoret, i stället för att, såsom nu är fallet, medlen till dessa utgifters bestridande af Stats-kontoret reqvireras ifrån Riksgälds-kontoret, och slutligen att, för sådant ändamål, beräkningen af Stats-kontorets utgifter måtte sa uppgöras, att dessa alltid komme att med omkring 2 millioner
R:dr bestämd statsfyllnadssumma borde anvisas på Riksgälds-kontoret, att efter Mars månads ingång af Kongl. Stats-kontoret disponeras. k ti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande af den 10 Januari innevarande år har Stats-kontoret dels anmält, att under de sista månaderna af år 1860 afbetalningar å Stats-kontorets förenämnde skuld till Riksgälds-kontoret blifvit verkställda, så att numera på det hela endast 1,932,400
R:dr återstode såsom oguldne, dels förklarat sig, på anförde skäl, icke kunna anse någon af de utaf Revisorerne föreslagna utvägar antaglig, hvaremot och under förutsättning, att de större inkomsttitlarne, hufvudsakligen tulluppbörden och bränvinsskatten, hädanefter utfalla ungefär till de af Rikets Ständer beräknade belopp, Stats-kontoret, i likhet med Chefen för Finans-departementet, trodde sig kunna antaga att, efter förr nämnde förändring med bokföringen af bränvinsskatten, några vidare åtgärder icke för närvarande vore af behofvet påkallade.
— Uti serskildt yttrande till Stats-kontorets protokoll hade Herr Stats-kommissarien och Riddaren Kock bland annat anfört, att om Riksgälds-kontoret blefve hänvisadt, att, såsom före år 1789, endast befatta sig med rikets gäld och Stats-kontoret derigenom finge en mera utvidgad verkningskrets med hänseende till statens inkomster och utgifter, så skulle, efter Herr Stats-kommissariens öfvertygelse, hvarken kreditiver eller fyllnadssumma behöfvas och Stats-kontoret aldrig blifva uti någon kassaförlägenhet, derest icke allmänna olyckor öfverginge landet; och finge då Stats-kontoret årligen, efter afslutad rikshufvudbok, öfverlemna möjligen uppkomna öfverskott och besparingar till Riksgälds-kontoret.
Af de olika åsigter, hvilka i denna vigtiga fråga sökt göra sig gällande, visar det sig huru vanskligt det torde vara att, annorlunda än genom att sammanföra uppbörden och förvaltningen af statsinkomsterna inom ett och samma embetsverk, före - — 275 — bygga de olägenheter, som man nu sett uppkomma derigenom, att det ena uppbördsverket, Stats-kontoret, blifvit på förband ålagdt att till det andra uppbördsverket, Riksgälds-kontoret, fullgöra vissa utbetalningar, till hvilka, när liqvidationstiden instundat, af helt naturliga orsaker, ingen tillgång förefunnits.
Riksgälds-kontoret tillkom genom Kongl, kungörelsen af den 17 April 1789, som innehåller, att Kongl. Majit med Rikets Ständer funnit godt, att rikets gäld må, jemte de fonder, som till betalning deraf äro anordnade, öfverlemnas till Rikets
Ständers förvaltning under ett deras eget verk eller kontor, som kominer att bestrida de till riksgäldens förestående hörande ärender; och i riksdagsbeslutet af den 28 i samma månad och år är infördt, att Rikets Ständer bifallit hemliga Utskottets tillstyrkande om garanti af rikets gäld och om inrättning af ett Riksgälds-kontor, som, hägnadt och skyddadt af Kongl. Majit och bestående af ledamöter, dem Rikets Ständer utsett, kommer att förestå riksgäldsverket och ombesörja rikets, i anseende till dess skuld, högst angelägna tarfver och utgifter.
Derpå hafva Kammar-kollegium och Stats-kontoret, enligt af Kongl. Majit leornad föreskrift, under den 22 Maj samma år utfärdat ett, ej tryckt, cirkulär till Ofverståthållaren och Landshöfdingarne uti Sverige och Finland, hvilka deruti anbefallas, ibland annat, att låta uppbörden af bevillningsmedlen förrättas af Kronans ordinarie uppbördsman och att samma medel ifrån Landtränterierna direkte till Riksgälds-kontoret insända; och borde förslag och summariska räkningar öfver hvarje års uppbörd inom den 1 Juli det påföljande året Fullmäktige derstädes äfven meddelas.
Efter det nya statsskickets införande år 1809, är genom Regeringsformens 59, 60, 64, 66 och 68 §§ stadgadt i att Stats-utskottet skall öfverlägga om de behof, staten tarfvar utöfver de ordinarie inkomsterna, och att dessa behof böra fyllas genom bevillningar, till hvilka räknas tull-, accis-, post- och karta-sigillata-medlen, bränvinsbevillningsafgifterna samt den serskilda bevillning, Rikets Ständer vid hvarje riksdag sig åtaga; att såväl rikets ordinarie statsmedel och inkomster, som hvad under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till statsverket af Rikets Ständer anslås, bör vara under Konungens disposition, för att till de af Rikets Ständer pröfvade behof och efter den upprättade staten (nemligen riks-staten) anordnas; att, då Rikets Stän-' der åtagit sig ansvar för den rikets gäld, Riksgälds-kontoret ombesörjer, så komma Rikets Ständer att, sedan Stats-utskottet öfver Riksgälds-kontorets tillstånd och behof sig utlåtit, genom serskild bevillning — det vill säga den s. k. allmänna bevillningen — tillskjuta de medel, som för betalande af rikets gäld till ränta och kapital finnas oumbärliga; samt slutligen att de till Riksgälds-kontoret hörande medel icke skola derifrån ryckas eller användas till andra behof, än dem Rikets Ständer bestämt.
— 276 — I dessa grundlagens stadganden förekommer sålunda intet, som häntyder på att någon slags bevillning, icke en gång den, som för liqviderande af rikets gäld tillskjutes, skall ingå till Riksgälds-kontoret omedelbart, eller afskild ifrån den öfriga kronouppbörden.
Läns-styrelserna skulle då, med hänseende till uppbördsräkenskaper och rapporter, endast hafva att göra med Stats-kontoret, på sätt äfven äldre författningar föreskrifva.
Detta sednare embetsverk blefve också i tillfälle att lättare öfverskåda det hela och att bättre och säkrare än nu uti sin.berättelse till Kongl.
Majit för hvarje riksdag lemna utredning öfver statsverkets tillstånd, utom det att en sådan o.egentlighet icke kunde vidare uppstå, att det ena af statens uppbördsverk vore försedt med god kassa, under det att det andra funne sig i förlägenhet, utan att likväl det förra ägde rätt att med ett enda öre bispringa det sednare.
Det är sålunda otrifvelaktigt, att en reform, sådan som den här ifrågasatta, är både ändamålsenlig, såsom ledande tiii ordning, reda och förenkling uti statens penninge-förvaltning, och tillika fullt öfverensstämmande med grundlagens både bokstaf och anda.
De till Stats-kontoret inflytande inkomster, tillika med de indelningsverket anslagne, i riksstaten beräknade räntor och ticnden, bestå för närvarande af:
— Extra ordinarie inkomster eller bevillningsmedel 20,800,400: — 28,971,500:
Riksgälds-kontorets statsinkomster, enligt sednaste riksdagsbeslut, då Riksgälds-kontorets andel af bankovinsten, intressemedel m. fl. af skatter ej härflytande inkomster, om hvilka här icke är fråga, undantagas, bestå af; Allmän bevillning 2,250,000: — Kort- och tidningsstämplingsafgift, cirka 100,000: — Skatterättsmedel, ekeskogslösen och observationsmedel, cirka 20,000: — 2,370,000:
— Summa statsinkomster 31,341,500: — 277 — Häraf synes, att endast omkring TV.del af hela uppbörden ingår till Riksgäldskontoret; och utom den allmänna bevillningen, som i medeltal af 5 år, ifrån 1855—1859, utgjort 2,311,056 R:dr, har således Riksgälds-kontoret för närvarande icke under sin förvaltning egentliga uppbördsmedel till högre belopp än omkring 120,000 ll:dr, de der också rätteligen bordt till Stats-kontoret ingå, hvaremot
Riksgälds-kontoret har såsom utgifter å sig anvisade extra statsanslag, till hvilkas fyllande, såsom synes af förra Revisorers berättelse, varit påräknade för åren 1858, 1859 och 1860 den betydliga summan af tillsammans 2,898,600 R:dr, att af Stats-kontorets öfverskottsmedel utgå.
Om man nu skulle' tänka sig, att den verkställande makten ville äfventyra, att emot stats-kontraktets tydliga ordalydelse, så förrycka de till Stats-kontoret inflytande medel, eller, med andra ord, så öfverskrida de af Rikets Ständer till siffran bestämda statsanslagen, att, äfven under vanliga förhållanden, alla Stats-kontorets inkomster blefve medtagna; huru stöde då Riksgälds-kontorets uppbörd i förhållande till dess utgifter? — och svårligen torde väl den andra Statsmakten, likaledes tvärtemot stats-kontraktets tydliga ordalydelse uti 64 § Regeringsformen, kunna inskränka Konungens dispositionsrätt öfver någon del af de nu till Stats-kontoret ingående bevillningsmedel.
Om man nu väger betänkligheten vid att eftergifva en anordning, genom hvilken man möjligen tror sig hafva TVdel af statens uppbörd under, så att säga, säkrare förvar än de öfriga {jidelarne, emot den obestridliga fördelen, att statens penninge-förvältning blifver sammanförd inom ett och samma verk, så torde det icke kunna motsägas, att fördelen af den här ifrågasatta reformen är så betydligt öfvervägande, att betänkligheterna förlora all vigt.
Efter en sådan reform torde riks-staten kunna uppställas så, att å inkomstridan uppfördes: Ordinarie inkomster 000:
Sjötullsmedel 00 Med flera titlar 00
Allmän bevillning 00 000:
Summa 0,000: och å utgifts-sidan: