Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län som flere å Wisingsö bosatta personer meddelat i frågan om sökt nedsättning i lösen för de dagsverken, Wisingsöhetnmanen böra till Wisingsborgs Kungsgård utgöra, (se Betänkandet N:o 28) och af hvilka yttranden de slutsattser synts Utskottet gifna, nemligen att, då i allmänhet sädes-afkastningen icke kan påräknas till högre än 3.‘dje å 4:de kornet, jordmonen icke är att anse för fullt bördig; att, då skog icke finnes utan äfven bränsle måste från fasta landet afherntas, nödigt skydd emot stormar för Ekeplanteringen skulle komma att saknas; samt att, om Wisingsö, såsom anledning är att förmoda, hvilar på kalkberg utan tillräckligt djupt jordlager deröfver, jordmonen väl kan vara mera drifvande och plantorne, i följd deraf, komma att hastigare utveckla sig, men att desse deremot också förr torde torrka samt i allmänhet icke lemna fullt godt virke.
Med hänsigt till desse ännu outredde, men på frågans afgörande väsendtligen inverkande omständigheter, föreslår Utskottet, att Rikets Ständer, såsom svar å den Nådiga Propositionen, underdånigst anhålla, det Kongl. Maj:t måtte, till utrönande af jordmonens å Wisingsö tjenlighet äfvensom aflocalens lämplighet i öfrigt till Ekeplantering, låta anställa ny undersökning af sak* St ats-Ut skottets Utlåtande N.-o 30. g kunnige personer och i närvaro af ej mindre Konungens Befallningshafvande i Länet äri äfven af någre i orten boende kunnige och redlige män; men derjemte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, att, savida beskaffenheten af Wisingsö finnes så tjenlig, att den påbörjade Ekeplanteringen anses böra företrädesvis der fullföljas, äfven låta vidtaga de i den Nådiga Propositionen föreslagne nödige åtgärder.
Stockholm den 29 Mars 1834.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 29 Mars kl. 8 eft. m.
Utlåtande, angående afskrifning i Skara Stads räkenskaper af deri balanccrade Bätsmans-vacance-medel. (I. A.) Uti Memorial, som Borgare-Ståndet till Utskottet remitterat, har Hr Mellbin andragit, att bland Skara Stads räkenskaper hafva Båtsmansvacance-medlen för åren 1793, 1794, 1795, 1793, 1800 och 1301 fortfarande varit balancerade med tillsammans 288 R-'dr 8 sk. 10 r., dem nu mera aflidne Borgmästaren , Assessoren Plank, blifvit ålagd till fidelar betala och redovisa; men som utrönt blifvit, att tillgång saknats hos honom och dess Sterbhusdelägare till godtgörande häraf, och det vore en förvillande och ändamålslös vidlyftighet i räkenskaps-föringen att årligen balancera medel, sorn säkert aldrig kunna utgå; så har Motionairen tillika, i egenskap af Magistratens i Skara Ordförande, ansett sig hos Rikets Ständer böra anhålla, det afskrifning af ifrågavarande belopp måtte beviljas.
Af de motionen bilagda handlingar har Utskottet inhemtat, att, efter det förrberörde balance-fråga till pröfning förevarit hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs Län, som, uppå anförde skäl, genom Utslag af den 4 April 1827, förklarat Assessoren Plank pligtig, att af den upgifne balancen 288 R-dr 3 sk. 10 r. godtgöra Adelar med ränta, beräknad å hvarje års balance från den l Maji det nästpåföljande året, tills betalning skedde; har handräckning hos Öfver-Ståthållare-Embetet i Stockholm blifvit begärd, i afseende på ersättnings-beloppets uttagande hos Assessorens son, Sockerbruks-idkaren d'oh. W. Plank; hvilket Embete ock, genom beslut af den 24 Januarii detta år, förordnat, det skulle, i saknad af tillgång 4 Stats-Utskottets Utlåtande N-o 31. i lös egendom hos den sistnämnde för medlens godtgörande, en honom tillhörig fastighet härstädes i mät gå och genom auction lagligen försäljas.
Som denna balance-fråga således i rättsväg nu är under vederbörlig handläggning, anser Utskottet- denna fråga i dess nuvarande skick, icke kunna af Rikets Ständer behandlas.
Stockholm den 29
Mars 1834- N:o 31.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 29 Mars kl. 8 eft. m.'
Utlåtande, i anledning af väckt motion om frihet för Immetorps hyttelag i Carlskoga Härad att till Kongl. Majit och Kronan erlägga tionde-tackjern. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen från Carlskoga och Lekebergs Härader af Örebro Län Anders Erikson har, uti till Bonde-Ståndet afgifvet och till Utskottet remitteradt memorial, andragit, att han af sine Committenter i Immetorps hyttelag blifvit anmodad framställa deras anhållan om rättighet att, med de kol hyttelaget kolar på den så kallade Immetorps Allmänning, tillverka tackjern, utan att derföre gifva något tionde-tackjern till Kongl. Majit och Kronan; i hvilket hänseende anföres, att denna Allmänning, som öfver 100 år stått under Kongl. Bergs-Collegii och Bergmästarens i orten inseende, varit upplåten till Bruks- och Grufve-egare, hvarigenom skogen blifvit så sköflad, att Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 21 December 1830, funnit godt låta försälja Allmänningen, hvilket äfven försiggått den 9 Augusti nästlidet år, dä hyttelaget å auction inropat 14 lotter, utgörande g03§ tunnland, eller omkring § .'delar af Allmänningen, för en, i anseende till angränsande Bruksegares medtäflan, öfverdrifvet stor summa af 11,385 R-‘dr banco, med skyldighet derjemte, att till Kongl. Majit och Kronan utgöra en ständig ränta af 12 tunnor 1 kappe spanmål årligen; att, då denna Allmänning aldrig varit till tackjerns-tillverkning anslagen och ej heller, Motionairen veterligt, några vilkor vid dess försäljning fästade, sorn kunna betaga inroparne rättighet, att efter godtfinnande begagna skogen derå, samt de Bruksegare, hvilka å auctionen inropat lotter, troligen icke komme att begagna skogen till tackjerns-tillverkning, helst Allmänningen, fastän endast en skogsmark utan ringaste jordbruk, vore hardt betungad med den årligen utgående spanmåls-skatten, Siats-Utskottets Utlåtande N.o 32. 5 han ock ansåge, att dubbel skatt af denna skogsmark komme att erläggas, så vida tionde-tackjern äfven skulle utgöras af det jern, som tillverkades utaf kol ifrån Allmänningens skog.
Som Motionairen icke beledsagat dess anförande med vederbörlig utredning af ämnet, samt Utskottet således saknar all tillförlitlig ledning för frågans behöriga bedömande så anser Utskottet samma fråga i dess nuvarande outredda skick icke utgöra föremål för Rikets Ständers åtgärd.
Mars 1.834- M:o 32.
Ankom till Exp-lltsk. d. 29 Mars kl. 8 eft. m. Ullälande, angående försäljning till skatte af alla indragna yidielsfane-bost allen.
(I- A.) Riksdagsfullmägtigen N. Insulin ifrån Stockholms Län har, uti afgifvet och till Utskottet remitteradt memorial, hemställt, att alla indragna Adelsfane-boställen måtte, genom offentlig auction, åt enskilde personer till skatte försäljas.
I anledning häraf får Utskottet anmäla, att, uti en vid sistförflntna Riksdag väckt fråga om försäljande till skatte af Indelningarne vid Adelsfane-Regementet, i den mon innehafvarne afgå, dåvarande Stats-Utskott, genom Utlåtande N.'o 74, som af irenne utaf Riks-Stånden, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste och Borgare-Stånden, godkändes, förklarat sig, uppå anförde skäl, icke kunna, i afseende på indragne Adelsfane-Indelningar, tillstyrka något serskildt undantag ifrån de, rörande Kungsgårdars och andra Krono-lägenheters förvaltningssätt, gällande allmänna grunder.
Af enahanda skäl, dem Rikets Ständer sålunda förut gillat, har Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka bifall å ifrågavarande motion.
Stockholm den 29 Mars 1834- N:o 33.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 29 Mars kl. 8 eft. m. Memorial.
Under den 17 innevarande månad har Stats-Utskottet ifrån BorgareStåndet erhållit remiss å Herrar Santessons och Hembergs motioner, angående 6 Ståts-Utskottets Memorial N;o 34.
Hypotheks föreningar; Men som dessa motioner , i Utskottets tanka, hufvudsakligen afse uppgörandet af ett förslag till allmänna grunder för bildandet af dylika föreningar, och hvilket ämne torde böra komma under behandling i sammanhang med regleringen af Rikets penninge-väsende, på det att, såsom den ene af Motionairerne yttrat: ”den enskilda crediten må ordnas och utvägar beredas för densammas utvecklande i bredd med den allmänna,” anser Stats-Utskottet denna fråga icke tillhöra dess handläggning, hvarföre Herrar Santessons och Hembergs motioner, med tillhörande handlingar, varda till Borgare-Ståndet återställde.
Stockholm den 21 Mars 1334- N:o 34.
Ankom till Exp.-Utsk. elen 2<J Mars kl. 8 cft. m.
Ifrån Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet, under d. 22 innevarande månad, emottagit remiss å Hans janssons från Elfsborgs Län och Anders Mårtenssons ifrån Jemtland motioner, angående åtgärders vidtagande till underlättande af Hypotheks-föreningars bildande; men sorn dessa motioner hafva till hufvudsakligt syfte, att allmänna grunder måtte för dylika Inrättningar uppgöras, äfvensom att creditiv för befrämjandet af deras uppkomst må anvisas, anser Stats-Utskottet dessa mål icke tillhöra dess befattning, utan varda de till Bonde-Ståndet återställde.
Stockholm den 29 Mars I834.
STOCKHOLM, H. G.
Nordström, 1834. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 35, i N:o 35.
Ankom till Exped.-Utskottet d. 4 April, kl. 3 e. m.
Utlåtandej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer till åter byggande af staden Borås anslagne låne-understöd.
(R.G.S. A.) Uti den Nådiga Propositionen, som från Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden blifvit remitterad till Stats-Ulskottet, men från BondeStåndet lill Stals- samt Bevillnings-Utskotlen (införd under N:o i5 i usta Samlingen i Afd. 2 häftet png. 28), har Kongl. Maj:t, med anledning af invånarnes i staden Borås underdåniga ansökning, hvilken till sitt innehåll finnes fullständigt upptagen i Propositionen, i Nåder behagat öfverlemna till Rikets Ständers bepröfvande och till det afseende, som af de för staden förekommande serdeles bevekliga omständigheter påkallas, jemte Nådig framställning af de utaf sökanderne uppgifne medel, hvarigenom staden, efter deras förmenande, skulle kunna räddas från befarad upplösning, nemligen: 1:0
Eftergift och afskrifning af de 10,000 R:dr, hvilka utur RiksgäldsContoret blifvit staden lAngifne,' till fulländande af dess nya planläggning med gatu-reglering, hvars verkställighet sökanderne ansett leda icke allenast till stadens betryggande för olyckor af så förstörande egenskap, som de inträffade, utan ock till stadens fredande från äfventyret af de uppoffringar och förluster, som deraf vanligen följde; 2:0
Räntans nedsättning till 3 procent å det nya, eller 5 procents lånet, så väl för allmänna, sorn enskilda byggnader, allt, i likhet med hvad, i afseende på det äldre, eller 3 procents-lånet, är gällande; och 3:o
Ytterligare förlängning af tiden för den lindring och befrielse, som, enligt nu gällande Bevillnings-Förordning, eger rum för Borås stad, eller ock stådens förflyttande i \ classen, intill dess stadens invånare hunnit inbetala sina allmänna lån.
Inom Ridderskapet och Adeln har invånarnes i staden Borås ifrågavarande underdåniga ansökning blifvit understödd af Herr Friherre von Strokirch, Johan Herman, och af Herr af Dahlström, Gustaf Jacob.
Bihang, till R.
Prot. i834j 4 Sami. 1 Stjd.
I 10:de Häftet.
Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 35.
Inom .Borgare-Ståndet har Riksdags-fullmägtigen för staden Borås, Herr C. G.
Rjdinj äfven linderstedt den underdåniga ansökningen, samt, till närmare upplysning om behofvet'af den begärde lindringen, bifogat sitt i ämnet inlemnade anförande härom, en af Magistraten i Borås meddelad uppgift öfver de skatter samt inbetalningar till Riksgälds-Contoret, hvilka nu af stadens invånare måste utgöras, jemte uträkningar öfver hvad framdeles skulle komma att erläggas..
Till återuppbyggande af staden Borås, efter den senare år 1837 staden öfvergå agne eldsvåda, har, vid sistlidne Lagtima Riksdag* ett låne-understöd af 85,000 R:dr Banco från Riksgälds-Contoret blifvit staden beviljadt, till följande fördelning nemligen:
Utaf hela lån-summan, 85,000 R:dr, blefvo 10,000
R:dr anslagne lill utförande af stadens nya planläggning jemte tomt- och gatu-reglering, och 15,000 R:dr till uppbyggande af stadens afbrände allmänna byggnader» Å desse 25,000 R:dr skulle, under de första 10 åren, att räkna från och med år i83o till och med år i83<), icke göras någon afbetalning på capitalet, men inom 1840 års slut, och allt sedermera, vid hvarje års utgång, de påföljande 10 åren, inbetalas å primitiva capitalet 10 procent, så alt hela capitalet inom 1849 ^rs s^ut vore mbetaldt.
De utaf hela den beviljade låne-summan återstående 60,000 R:dr skulle utlånas åt enskilde emot 5 procents ränta och i öfrigt med vilkor, att, om byggnader af sten komme att uppföras, skulle lånet få innestå utan capitalafbetalning under tio (10) års tid, att räkna från den 1 Januarii i83o; men, efter desse tio årens förlopp, skulle inom slutet af hvarje påföljande år inbetalas årligen å primitiva capitalet ro procent, så att hela capitalet, inom 1849 ^rs s^ut> vore inbetaldt; men komme byggnader af träd att uppföras, finge lånet icke innestå utan capital-afbetalning, mera än fem år, att räkna från den 1 Januarii r83o, efter hvilka fern års förlopp, skulle inbetalas årligen på primitiva, capitalet ro procent, så att hela capitalet inom 1844 års s^llt vore inbetaldt..
Stats-Utskattet har tagit detta allt i öfvervägande, hvarvid Utskottet, i betraktande af de allmänna föremål, hvartill de 2:ne lån-summorne, den ena af ro,000 R:dr och den andra af r5,ooo R:dr, blifvit beviljade, ansett sig böra, på de uti den underdåniga ansökningen anförda skäl, tillstyrka, att den till fulländande af stadens nya planläggning med gatu-reglering anslagne lån-summa af tio tusen (to,000) R:dr får efterskänkas, oell afskrifvas; och att,, i afseende på den andra, till åter - Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 35. 3 uppbyggande af stadens afbrända allmänna byggnader, anslagne lånsuminan af femton tusen (i5,ooo) R:dr, årliga räntan derå mu, ifrån och med innevarande år 1834, nedsättas ifrån fem till tre procent; dock komma öfrige vilkoren alt bibehållas oförändrade.
Och derest Rikets Ständer bifalla livad Utskottet sålunda tillstyrkt, anser Utskottet staden Borås härigenom hafva vunnit all den lindring, som med någon billighet skulle kunna begäras; hvarigenom frågan om nedsättning i räntan å de återstående 60,000 R:dr alltså kommer att förfalla.
För öfrigt, och hvad angår 3;dje eller sista punkten, så har Stats-Utskotlet till Bevillnings-U Iskottet öfverlemnat handlingarne, för att åt denna fråga meddela handläggning.
Stockholm den 3- April 1834- Reserv ationer: af Herr Friherre Tersmeden:
Jag anser afskrifning utaf af föregående Rikets Ständer beviljade lån ganska farligt, och har förgäfves hoppats, att närvarande Rikets Ständer icke skulle medgifva dylika afskrifningar; af Herr Gyllenhaal:
Af laga förfall hindrad, att öfvervara Stats-Ulskottets sammankomst d. 29 sisllidne Mars, då frågan om afskrifning af någon del utaf det åt staden Borås beviljade lån-understöd definitivt afgjordes, begagnar jag min rätt att nu, då Utskottets beslut justeras, till protocollel
Ehuru jag upprigtigt gläder mig åt nyssnämnde beslut och lika upprigtig! önskar, att staden Borås måtte få tillgodonjuta all den lindring och hjelp, som möjligen kan i laglig ordning beredas, anser jag mig likväl icke vid detta tillfälle böra frånträda den princip, jag vid flera andra offentligen yttrat, — att nemligen afskrifning af beviljade lån icke bör ega rum, utom i de fall, då en oundviklig nödvändighet sådant bjuder, eller ock de mest ömande omständigheter det påfordra.
— Du fullt giltiga skäl till lindring eller eftergift förekomma, har jag trott den böra beredas, antingen genom nedsättning af räntan, eller genom förlängning afåterbetalnings-terminerne, eller ock genom dessa utvägar samfäldt.
Till följd häraf, anser jag mig föranlåten, att anmäla min reservation emot Utskottets ifrågavarande beslut, samt åberopa det förslag till ullåtande, som
Riksgälds-afdelningen vid frågans beredning uppgjort och hvaruti jag såsom Ledamot derstädes deltagit.
Enligt detta förslag skulle årliga räntan 4 Stats-Utskoltets Utlåtande N;o 35. å hela låne-capitalet, 85,ooo R:dr, från och med innevarande år 1834» nedsättas ifrån fem} lill endast tre procent, samt capital-afbetalningarne, när de komma, alt, på förut bestämda terminer, ega rum, förminskas ifrån tio till endast fem procent årligen på primitiva capitalet.
Utskottets pluralitet stannat i en skiljaktig åsigt af ämnet, skulle jag önska den modification af beslutet vid framdeles skeende pröfning deraf inom Riksstånden, — att återbetalningsterminerne för den del af capitalet, 60,000 R:dr, hvarföre ränte-nedsättning blifvit afslyrkt, kunde förlängas på sätt, Riksgälds-afdelningen föreslagit.
Härigenom uppkomme icke någon ränteförlust för Riksgälds-Contoret; men detta förlängda betalnings-anstånd vore likväl af stor vigt och båtnad för stadens invånare.
Stockholm den 3 April 1834» af Herr Prosten Astrand:
Det är en för Staten vådlig bana, att, sedan communer eller enskilde personer erhållit lån af Riksgälds-Gonloret. på lindriga vilkor, dem de sjelfva underkastat sig, samma lån sedermera skola utan synnerligen gällande skäl få afskrifvas och vilkoren göras lindrigare än de primitivt varit.
På grund häraf bestrider jag den för staden Borås föreslagna afskrifning af 10,000 R:drs skuld till Riksgälds-Contoret, äfvensom nedsättningen af räntan å 15,ooo R:dr från till 5 till 3 procent.
Piiksgälds-Contoret, som måste, för upplånta medel till dessa låns utgifvande, sjelft betala 5 procents ränta, är icke i den förmonliga ställning att kunna efterskänka 2 procent af räntan; af Herr Prosten Östberg:
I afseende på de förändringar utlåtandet undergått, sedan Riksgälds-afdelningen detsamma till Plenum inlemnat, får jag mig reservera:
Jag anser afskrifning vara ganska vådlig, och instämmer i öfrigt med de Herrar, som emot detta Utskottets beslut sig reserverat; af Herr Doctor Ruus_, Herr Prosten Svedelius samt Riksdags-fullmägtige Hans Jansson från Elfsborgs Län och Anders Andersson från Skaraborgs Län, som instämde med Herr Prosten Astrand.. Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 36. 5 N:o 36.
Antom till Exped.-Utskottet d. 4 April, kl. 3 c. m.
Utlåtandej i anledning af väckt motion, att
Kronohemman må kunna försäljas och gä till gälds betalning, samt att äldste Sonens företrädesrätt framför andre syskon till besittning derå måtte af skaffas. (I. A.) Ilos Bonde-Ståndet liar Riksdags-Fulhnägtigen Johan Wiklund från Westerbottens
Län, uti afgifvet och till Utskottet remitteradt memorial, andragit, att, då de stadganden, som hittills för Kronohemman i allmänhet varit gällande, icke kunnat, serdeles i de norra Länen, medföra det dermed åsyftade dubbla ändamål:
Kronans rätt att i behörig tid utbekomma utskylderne samt första åboens och hans barns för framtiden tryggade besittning, — Motionairen, efter från hemmavarande Committenter erhållet uppdrag, funne sig föranlåten föreslå, att Kronohemman hädanefter måtte, lika så väl som Krono-skatte, kunna försäljas och gå till gälds betalning, samt att äldste sonens besittnings-rätt å hemmanet framför andre syskon måtte upphöra; stödjande Motionairen denna sin framställning på följande skäl: ”att nemligen ett sekels erfarenhet visat, det de, som upptaga nybyggen, långt ifrån att förmå inlösa dem till skatte, svårligen kunna för nybyggets häfd erhålla antaglig borgen, hvarförutan immission icke meddelas; alt det understöd, som af Staten lemnäs, och den större eller mindre förmögenhet nybyggarne någon gång kunna besitta, merendels likväl blifva otillräcklige att försätta första upptagaren, ofta knappt hans barn, i tillstånd att, utan skuldsättning, utgöra Kronoutskylderne, än mindre att kunna sig sjelfva lifnära, hvaraf händer, att hemmanet kommer i lägervall och stundom alldeles öfvergifves af åboen, som då i stället begifver sig på tiggeri, och dymedelst utarmar landet, enär fattig-anstalterne omöjligen räcka till att föda alla behöfvande; att denna olägenhet, som egentligen härflyter deraf, att
Kronohemmanen ej kunna försäljas och gå i gälds betalning, afhjelptes, om desamma, under sådane förhållanden, då åboens lösörebo är otillräckligt, finge påräknas såsom tillgång, hvarigenom utsigt lättare yppades att erhålla lån; att, om åboen ändå icke blefve i stånd behålla hemmanet, det då komme i fordringsegarens och således i en mera bemedlad mans hand, som egde förmåga afbörda utskylderne, uppodla hemmanet och sedermera inlösa det till skatte; Samt att hvarken åboens äldsta son, eller de öfrige barnen härigenom förfördelades, emedan, om något af hemmanets lösen blefve öfrigt, de då kun - 6 St als-Ut skottets Utlåtande IV.-o 36. de erhålla hvar sin lilla del, och i motsatt fall, då ej någon förhoppning vore om hemmanets bibehållande i slägten, söka sig tjenst.” Varande härvid af Riksdags-fullmägtige Anders Danielsson från Elfsborgs Län och Nils Mänsson från Malmöhus Län erinradt, att Motionairens förslag skulle leda till oordning i stället för fördel, och innefatta en lika obehörig som onödig inskränkning uti Kronans eganderätt, samt att den åsyftade friare dispositionsrätten af Kronohemman kunde vinnas genom erläggandet af en skattelöse-skilling, för hvars bestämmande billiga grunder voro uti Förfatlningarne utstakade.
Då ifrågavarande motion åsyftar rubbning af de uti allmänna Lagen och Författningarne meddelade föreskrifter rörande besittnings-rälten af Kronohemman, - samt förbud emot de sistnämndes försäljning till gälds betalning, och för öfrigt den fria och obehindrade dispositionsrätt öfver dylika hemman, sorn Motionairen afsett, kan, genom skatteköp, i föreskrifven ordning, vinnas; så anser Utskottet sig föranlåtet föreslå, att ofvanberörde motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm d. 3 April 1834- Reserv ation af Riksdags-fullmägtigen J. L. Wiklund från "Westerbottens Län.
Innan Ilöglofl.
Utskottet, som mig synes, utan några egentliga skäl afslagit den på mine Committenters begäran af mig väckta motion, att Kronohemman, i likhet med Kronoskatte både finge intecknas och gå i gälds betalning, hade jag trott, att Höglofl.
Utskottet närmare pröfvat förhållandet.
De få anmärkningar, som vid memorialets genomläsande föreföllo hos Bonde-Ståndet, betyda ingenting.
Det är ju icke möjligt, att en Representant från södra delen af Riket, serdeles från slättbyggden Skåne, skall kunna göra sig något rigtigt begrepp om Westerbottens vidsträckta, otillgängliga och rysliga ödemarker, hvarpå såsom säkert bevis kan anföras, att de Wermländningar, sorn i sistförflutel århundrade ditflyttade, ehuru vane med skogsbyggden i egna trakter, likväl måste öfvergifva orten och flytta tillbaka, då de der ej funno sin utkomst.
Häraf täckes Höglofl.
Utskottet högt upplyst finna, huru svårt, om icke omöjligt, det ar, i anseende till orternas olika climat i detta och flere sådane hänseenden, der natur-förhållanden hufvudsakligen böra följas, alt en och samma Författning skall kunna vara nyttig och gagnelig ifrån Ystad upp till Haparanda.
Sak samma är det ock med Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af d. 19 December 1827, angående Stats-Utskottets Utlåtande N-o 3j. 7 grunclerne och vilkoren för hemmans-klyfning.
— Denna sista omständighet hörer väl icke hit, men kan ändå blolt nämnas för att visa olämpligheten af en och samma Författning, äfven i denna delen, inom hela Riket.
N:o 3T.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 4 April, kl. 3 e. m.
Utlåtande> angående af skaffandet af Borgholms Garnisons service-medel samt djelme-penningarne. (I. A.) lill Utskottets behandling har Bonde-Ståndet remitterat en af Riksdagsfullrnägtigen för Ölands norra Mot Samuel Jönsson gjord motion, att, då inskränkning i allmogens skattebördor vore af behofvet så högt påkallad, att den aldraringaste lemnar tröst och lättnad, det ock syntes vara lika billigt som angeläget, alt så beskaffade skatte-titlar, hvilka i äldre tider blifvit in rättade för bestridandet af vissa,, då för handen varande behof, nu mera, sedan dessa äro vordne undanröjde, få afskaffas; hvaribland uppgifvas Borgholms Garnisons service-medel samt djekne-penningarne.