Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Krogar utan nummer eller borgen . . . 80: — — samt en Krögare-bisittare, som är Borgare, . 20: 5§q. och utgör således återstoden för år 1843 ....
R:dr 161: 32.
— I de öfriga uppbördstrakterna är förhållandet ungefärligen enahanda.
Öfver hvad Stockholms Stads llandels-Kollegium anfört, att Kollegium icke tillkommer att med utskyldernas indrifvande taga befattning, eller, om tillgång saknas, för desamma bevilja afskrifning, och Kollegium således ej kan upplysa, huruvida kraf blifvit i behörig tid och ordning hos löftesmännen anstäldt, torde oss tillåtas i största ödmjukhet omnämna: att förhållandet med de till afskrifning för fattigdom anmälda krogar så mycket mindre bordt vara bemälte Kollegium obekant, sorn ingen af de till Stockholms Stads Kämners-Rätt ingående undersökningslistor får sakna Koilegii Remiss; att någon afkortning hos Kämners-Rätten icke beviljas, utan lagliga och fullt giltiga skäl, samt slutligen, att, sedan 1842 och 1843 års Krono-räkenskaper blifvit af Öfver-Revisions-Departementet behörigen granskade, utan att någon slags försummelse med krog- eller andra utskylders indrifvande kunnat läggas Uppbördsman nen till last, vi i ödmjukhet tro oss hafva fullgjort allt hvad på oss kunnat ankomma.
Stockholm den 6 Mars 1846. C. I.
C. Brogren.
G. H. Hästesko. M. Tollst ei, J. A. L.
Fristedt.
Molin. — 423 Direktionens för Teknologiska Institutet underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse, angående granskningen af nämnde Instituts förvaltning och räkenskaper.
Till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Remiss, får Direktionen för Teknologiska Institutet afgifva anbefaldt underdånigt Utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers, uti deras Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, i afseende på Teknologiska Institutet framställda anmärkningar.
Revisorerne hafva fästat deras uppmärksamhet vid 2:ne omständigheter, hvilka synas påkalla Direktionens yttrande, nemligen: l:o att, ehuru sist församlade Revisorer anmärkt, att Berättelse rörande Institutets förvaltning ej blifvit meddelad, en sådan Berättelse likväl ej heller vid denna Stats-revision från Direktionen aflemnats, utan endast en af 1.1. Sekreteraren, den 16 sistlidne September, författad uppgift angående undervisningen vid Institutet under åren 1842 och 1843, jemte ett af Kamreraren upprättadt sammandrag af Institutets räkenskaper för ifrågavarande tvänne år; och 2:o att Revisorerne ansett räkenskaperna i deras närvarande skick sakna nödig fullständighet, enär icke någon kassaräkning, utan endast särskilda utgiftsredogörelser för hvarje vecka, under revisionsåren blifvit förda.
Hvad förstherörde anmärkning vidkommer, får
Direktionen i underdånighet förnya hvad Direktionen, i anledning af den utaf 1843 års Stats-revisorer i enahanda syftning gjorda anmälan, uti underdånigt Utlåtande af den 22 Februari 1844 anfört, nemligen: att Direktionen icke erhållit nådig föreskrift om afgifvande till Eders Kongl.
Maj:t eller särskilt till Rikets Ständers Revisorer af Berättelse rörande Institutets förvaltning och verksamhet; men att, i händelse Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder finna godt att om dylik Berättelses aflemnande förordna, Direktionen icke skall underlåta att för framtiden ställa sig 424 —■ sådant till efterrättelse.
Du emedlertid, på sätt af Revisorernes Berättelse upplyses, Revisorerne, vid början af revisionsförrättningen, lått emottaga, af vederbörande tjenstemän vid Institutet författade, uppgifter rörande undervisningen vid Institutet och sammandrag af räkenskaperna för de 2:ne år, granskningen omfattat, synas Revisorerne icke hafva varit i saknad af den ledning för revisionens verkställande, som genom den ifråga.ställda Berättelsen från Direktionen torde varit åsyftad.
Beträffande den af Revisorerne vid räkenskaperna gjorda anmärkning, att någon kassaräkning icke blifvit förd, och att, i följd deraf, räkenskaperna skola sakna nödig fullständighet, får Dmektionen i underdånighet anmäla, att Institutets årliga redogörelse utgöres af: l:o summarisk eller så kallad general-räkning öfver inkomst och utgift under året, med in- och utgående balans, hvilken sistnämnde, i afseende på kontanta tillgången, verificeras genom dels bevis från Rikets Ständers Bank öfver behållningen derstädes, dels genom ett af tvänne bland Direktionens Ledamöter, efter verkställd kassa-inventering, utfärdadt betyg öfver kontanta behållningen i kassan vid årets slut; 2:o särskilda inkomst- och utgiftsförteckningar för året, upptagande de förstnämnde, till titel och belopp, hvad som genom insättning i Rikets Ständers Bank eller omedelbar leverering till kassan kapitalet tillflutit, och de sednare hvad för hvarje utbetalningsdag å olika af
Direktionen fastställda titlar utgifvits; och 3:o de af vederbörande lärare och tjenstemän vid Institutet uppgjorda räkningar öfver utgifterna å de särskilda titlarne under nästförflutna veckan, hvilka räkningar äro försedda med anordning af
Direktören och åtföljda af behöriga verifikationer.
General-räkningen, som innefattar ett sammandrag af det hela, hänvisar, i afseende på de der upptagna summariska belopp, till inkomst- och utgiftsförteckningarne, och dessa i sin ordning till veckoräkningarne med dervid fogade qvittenser.
Direktionen anser denna räkenskapsform omfatta allt hvad en kassaräkning i vanlig mening innehåller, men derjemte en lättare öf versigt af förhållandet under året; och då redogörelsen, som i sitt nuvarande skick bibehållits alltsedan Institutets första organisation, icke föranledt någon anmärkning i det nu ifrågaställa afseendet från Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt och jemväl i öfrigt, efter
Direktionens tanke, innefattar all erforderlig fullständighet, anser
Direktionen, för sin del, anledning icke förekomma till vidtagande af en förändrad uppställning af nämnde räkenskap.
— 425 — För den händelse, att Revisorernes anmärkning skulle åsyfta närmare kontroll öfver befintligheten af kassa-behållningarne under loppet af året, hvilken kontroll icke kan ensamt genom förande af kassaräkning åstadkommas, bör
Direktionen i underdånighet upplysa: att, för bestridande af dagligen förefallande smärre utgifter vid Institutet, det är nödigt, att kontanta medel alltid äro i kassan att tillgå; att, enligt gällande instruktioner, Institutets kassa-kista är försedd med 2:ne lås, hvartill ena nyckeln innehafves af Direktören och den andra af Kamreraren; och att när kontanta medel till kassan levereras eller derifrån uttagas, sådant, tillika med beloppet af behållningen, alltid antecknas i en kassa-journal, som i kassakistan förvaras; hvarigenom följaktligen nämnde behållning kan för hvarje tillfälle af Direktören kontrolleras.
Den nådiga Remissen återställes i underdånighet, och Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, trogligtigste, undersåter och tjenare, c. i>.
SKOGIMAÄ. A. P. v. Sydow.
Ad. Zethelius.
Stockholm den 24 Februari 1846. B. H. Wahlström. 54 — 426 Riks-Marskals-Embetets underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af Drottningholms och Svartsjö Lustslotts räkenskaper.
Utiderdånigste Utlåtande.
Sedan Eders KongJ.
Majit behagat i nåder inhemta Riks-MarskalksEmbetets underdåniga Utlåtande i anledning af utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda framställningar, rörande Drottningholms och Svartsjö Slotts räkenskap för år 1842 samt förvaltningen af statsanslaget till nämnde Slott åren 1842 och 1843, har Riks-Marskalks-Embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna Ståthållare-Embetets underdåniga Utlåtande, samt har, för egen del, icke något att dervid tillägga eller att i öfrigt i underdånighet anföra.
A. POSSE, fV. von Schoultz.
V - 427 — Ståthållare-Embetets vid Drottningsholm* och Svartsjö Lustslott underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse angående granskningen af dessa Stolts räkenskaper.
Såsom infordradt Utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers år 1845 församlade Revisorers Berättelse innehåller om granskningen af Drottningholms och Svartsjö Kongl.
Lustslotts räkenskaper för åren 1842 och 1843, får Ståthållare-Emhetet å nämnde Kongl. Lustslott underdånigst anföra följande:
Revisorerne hafva uti 1 §. anmält, såsom en felaktighet i räkenskaperna, att uti 1842 års medelsräkning finnes, såsom behållning från år 1841, inbalanseradt ett belopp af 1,467 R:dr 43 sk. 8 rst., ehuru den i sistnämnde års räkenskap utbalanserade behållningen vore upptagen till endast 1,460 R:dr 47 sk. 10 rst.
Att denna framställning grundar sig å ett misstag, värdes Eders Kongl. Maj:t inhemta af underdånigst bilagda bestyrkta transumter utur de ifrågavarande årens räkenskaper.
Å sista bladet, förra sidan, uti 1841 års kassaräkning upptages väl, såsom behållning till påföljande år, det af Revisorerne angifna beloppet, 1,460 R:dr 47 sk. 10 rst.; men om den nederst å samma sida tecknade anvisning blifvit följd och bladet omvändt, hade tillika funnits en af räkenskapsföraren underskrifven anteckning derom, att berörde 1,460 R:dr 47 sk. 10 rst. komme att, jemlikt Kammar-Rättens Utslag den 8 Juli 1836, ökas med ersatt rabatt å medikamentsräkningar, 9 Rdr 10 sk. 3 rst., till 1,470 R:dr 10 sk. 3 rst., derifrån observationsprocent skulle afgå med 2 R:dr 14 sk. 7 rst., hvarefter den återstående behållningen blifvit utförd med 1,467 R:dr 43 sk. 8 rst., eller enahanda belopp, som uti 1842 års räkenskap blifvit såsom ingående balans upptaget.
Till bemötande, af anmärkningen i 2 §., att, under loppet af åren 1842 och 1843, blifvit af påföljda årens statsanslag förskottsvis anordnade till kanalernas uppmuddring 2:ue belopp om tillsammans 1,666 — 428 — R:dr 32 sk., torde i underdånighet endast få anföras, att heliofven at dessa förskotter blifvit af Kongl Maj:t i nåder pröfvade, och medlen utanordnade i följd af Kongl.
Maj:ts nådiga skrifvelser den 22 Oktober 1842 och 18 Oktober 1843.
I sammanhang med Revisorernes uti 3 §. gjorda anmälan derom, att ytterligare afbetalningar å de, under åren 1834, 1837, 1838, 1840 och 1841, för fullbordan af en quaibyggnad upptagna lån ägt rum, så att gemensamma beloppet af dessa lån, vid 1843 års slut, nedgått till 7,400 R:dr, får underdånigst tillkännagifvas, att, under loppet af åren 1844 och 1845 samt innevarande år, ifrågavarande lån blifvit med 1,000 R:dr årligen än vidare förminskade; och utgör oguldna återstoden nu 4,400 R:dr Banko.
Med djupaste vördnad, trohet och nit, framhärdar Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåte och tjenare, CARL AXEL LÖWENHJELM.
Math. Rosén. — 429 — T ian suni t af 1841 års Medels-redogörelse för Drottningholms och Svartsjö Kongl.
Behållning (till quaibyggnaden) . . . 704: 21. 10.
Debiterade, men utestående medel. . 756: 26. —1 460' 47 10 Summa B:ko R:dr 23,149: 32. 1.
Drottningholm af Slotts-Kontoret den Maj 1842.
Verte.
A tergo.
Till förestående behållning 1,460: 47. 10. kommer, enligt Kongl. Kammar-Rättens Utslag den 8 Juli 1836, ersatt rabatt å medikamentsräkningar för år 1833 9: 10. 5. 1,470: 10. 3.
Afgår levererad observationsprocent 2: 14. 7.
Återstår behållning, i kontant 711: 17. 8. utestående .... 756: 26. —j ^gy. ^ g A. P.
Traiisiinit af 1842 års Medels-redogörelse för Drottningholms och Svartsjö Kongl. Lustslott.
Balans frän år 1841.
Behållning y. 711: 17. 8.
Debiterade, men utestående medel . . 756: 26. —j ^gy. g
Drottningholm af Slotts-Kontoret den 31 Mars 1843. A. P.
Safidström.
Rätteligen transumeradt, intygar, Stockholm och Öfver-RevisionsDepartementets Civil-Räkenskaps-Kontor den 14 Februari 1846, L. G. C. W. Zetterström. — 430 — Kongl. Svenska Akademiens underd.
Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse angående granskningen af nämnde Akademis räkenskaper.
Slormäktigste Allernådigste Konung/ Genom nådig Remiss af den 19 sisliidne December, har Eders Kongl.
Maj:t täckts infordra Svenska Akademiens underdåniga Utlåtande öfver den del af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, som omfattar granskningen af Akademiens räkenskaper för åren 1842 och 1843.
Efter tillkännagifvande, att räkenskaperna för håda åren blifvit j Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning, hafva Revisorerne fästat sin uppmärksamhet dervid, att, till större delen, helt olika utgifter blifvit under hvartdera af revisionsåren bestridda med det årliga statsanslaget, hvartill anledningen befunnits vara, att Kongl. Maj:t, uppå underdånig ansökning, tillåtit, att Akademien, från och med 1843, finge på dess allmänna stat uppföra prisbelöningar, utgifterna för Akademiens offentliga sammankomster, minnespenningar m. m., hvaremot de bestämda pensionerna för vittra förtjenster blifvit på Akademiens enskilda stat öfverflyttade.
I anledning häraf, får Akademien underdånigst andraga de skäl, som föranledt ifrågavarande förändring i Akademiens stater.
Samtidigt med Svenska Akademiens grundläggning, bestämde hennes höge Stiftare ett visst antal pensioner, medelst hvilkas utdelning till utmärkta författare, han vilie uppmuntra och hedra sådane män, som genom snille och lärdom gjort sig lortjenta af fäderneslandets vitterhet och bildning.
Dessa pensioner utgingo af det Akademien beviljade statsanslag, hvaremot utgifterna för Akademiens prisbelöningar, offentliga sammankomster och andra föremål af allmännare beskaffenhet bestriddes af Akademiens enskilda medel.
Enär likväl källan för dessa sednare inkomster, såsom beroende hufvudsakligast af Post- och Inrikes-Tidningens afkastning, befunnits af en mera föränderlig art, — 431 - oell
Akademien ansett sig böra vara i främsta rummet betänkt att trygga en, så vidt möjligt, säker tillgång för de utgifter, som äro förenade med Akademiens offentliga verksamhet, har Akademien utbedt sig och erhållit sin höge Skyddsherres, Hans Maj:t Konungens, nådiga tillåtelse att, från och med år 1843, få på Akademiens allmänna stat, eller den, som utgöres af de Akademien anslagna statsmedel, uppföra ofvanbemälda utgifter i och för Akademiens offentliga verksamhet, hvaremot de af Stiftaren bestämda pensioner för vittra förtjenster blifvit på Akademiens enskilda stat öfverflyttade.
Rikets Ständers Revisorer hafva vidare anmärkt: att, då Akademien, under benämningen ”enskilda medel,” ägde en fond, hvilken hufvudsakligast utgöres af de inkomster, som i följd af rättigheten att utgifva Post- och Inrikes-Tidningarna inflyta, men för dessa medel icke funnits någon redovisning räkenskaperna bilagd, hade Revisorerne, som å denna ofullständighet fästat uppmärksamhet, ansett, att ifrågavarande så kallade enskilda medel, så framt de icke tillkommit genom Akademiens Ledamöters egna tillskott, borde, likasom andra Akademiens tillgångar, inför Rikets Ständer och deras Revisorer redovisas.
Härvid får Akademien underdånigst upplysa: att, då ifrågavarande medel, genom deras egenskap att vara Akademiens enskilda, ansetts af alla föregående Rikets Ständers Revisorer, alltsedan Akademiens stiftelse, icke utgöra föremål för redovisning inför Rikets Ständer, och då något delgifvande af redogörelsen för desamma icke blifvit begärdt, har Akademien äfven saknat anledning att vid det års räkenskaper, som sednast blifvit granskade, bilägga en sådan redovisning.
Sjelfva deras uppkomst synes äfven nogsamt utvisa, att de ej kuuna betraktas såsom Statens elier det allmännas tillhörighet.
Då Svenska Akademiens höge
Stiftare på henne öfverflyttade det privilegium å Post- och Inrikes-Tidningarna, som ursprungligen varit framlidne Stats-Sekreteraren Benzelstjerna förunnadt, inträdde hon i en enskild mans rätt.
De för bladet inflytande medel äro, såsom andra tidningars prenumerations- och annons-afgifter, allmänhetens, men icke det allmännas, och änskönt en mindre del deraf består i afgifter för Embetsverks kungörelser och tillkännagifvanden, lärer dock den för stats-medel föreskrifna redogörelse icke för dem vara mera lämplig, än för inkomsten af de Embetsverks kungörelser, som införas i andra blad så väl i hufvudstaden som i landsorten.
Den vid Post- och Inrikes Tidningarna fästade rätt till vissa kungörelsers meddelande i första hand är af samma natur, som andra ännu befintliga privilegier å tryck, och hvaribland endast må nämnas Kongl.
Vetenskaps-Akademiens å utgifvandet — 432 — af Almanackorna, hvaraf behållningen och dess användande ej heller äro uuderkastade den redogörelse, som för statsmedel äskas.
En sådan redogörelse inför Rikets Ständer och deras Revisorer har äfven af det skäl hittills icke blifvit ifrågasatt, att
Akademiens enskilda fond uppkommit af besparingar, hvilka Akademien varit oförhindrad att använda på sätt henne lämpligast synts, vare sig till vidsträcktare understöd och uppmuntran för förtjenta vitterhetsidkare, eiler, såsom en gång, år 1825, varit ifrågasatt, till inköp af ett hus för inrymmande af Akademiens bibliothek samt tryckeri för tidningens utgifvande, boställsrum för embetsmännen, m. m., till hvilket användande af Akademiens enskilda fond Eders Kongl. Maj:t jemväl täcktes lemna
Dess nådiga samtycke, ”i händelse,” såsom orden lydde, ”Akademien deri kunde se sin verkliga fördel;” men hvilket förslags verkställighet dock uteblef, enär genom tidningsinkomstens minskning och andra förluster, hvaribland indragningen af den Akademien beviljade silfvervexlingsrätt i Banken, den enskilda fondens afkastning måste påräknas till fyllande af redan bestämda utgifter.
Den här underdånigst framställda åsigt äger för öfrigt sitt säkraste stöd i den nådiga förklaring, som Eders Kongl. Maj:t, den 17 Oktober 1827, täckts afgifva uppå' en genom Kongl. Kammar-Rätten väckt fråga, rörande giltigheten af Akademiens oinskränkta dispositionsrätt öfver sina enskilda medel, hvilken dispositionsrätt KammarRätten då icke ansåg genom något offentligt stadgande fullkomligt bestämd, och i anledning hvaraf Eders Kongl. Maj:t, i Dess till Akademien aflåtna nådiga skrifvelse, behagade yttra följande, i afseende på Akademiens frikallande från redogörelse för förvaltningen och användandet af sina enskilda medel: ”Hvad åter angår Edra öfriga, eller så kallade extra, medel, tillkomna genom tillfälliga inkomster och isynnerhet genom utgifvandet eller arrendet af Post- och Inrikes Tidningarne; så bafve
VI funnit hvarken vara föreskrifva eller med beskaffenheten af Eder inrättning lämpligtj att J för så beskaffade medel, hvilka stå under Eder fria dispositioTi, likasom förhållandet är med Wår Vetenskaps-Akademis medel, någon redogörelse till Kammar-Rätten afgifven” — — — ”alltså håfve WI, alltid sorgfällige att bibehålla
Eder vid de förmåner, rättigheter och privilegier, hvilka J hittills åtnjutit, så att J icke mågen hindras uti fri förvaltning af Edra egna medel och deras användande till Edra litterära föremål^ pröfvat skäligt i nåder förklara, — 433 — att den af Kammar-Rättens Tredje Revisions-Kontor gjorda ofvanberörda anmärkning förfalla bör.”
Den nådiga Remissen återställes i underdånighet, och Akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, På Svenska Akademiens vägnar, i Direktörens frånvaro, JAC.. BERZELIUS.
Stöckholm den 9 Februari 1846. y Bernh. Beskow. 55 — 434 Kongl. Akademiens för de Fria Konsterna underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse angånde granskningen af Akademiens räkenskaper.
Till uxiderdånigste åtlydnad af Eders Kongl.
Majrts befallning, medelst nådig Remiss af den 19 sistlidne December, får Eders Kongl.
Maj:ts Akademi för de Fria Konsterna härmed afgifva underdånigt Utlåtande öfver hvad Rikets Ständers sist församlade Revisorers Berättelse innehåller, beträffande Akademiens räkenskaper för åren 1842 och 1843.
Den forsta bland de af Revisorerne framställda anmärkningar är föranledd derutaf, att Akademiens räkenskaper icke äro åtföljda af någon redovisning för hennes enskilda medel, hvilka, enligt
Revisorernes förmenande och i likhet med hvad jemväl för Svenska Akademiens så kallade enskilda medel blifvit yrkadt, inför Rikets Ständer och deras Revisorer böra redovisas.
I afseende härå får Akademien underdånigst upplysa, att hon, jemte sin fasta egendom i Stockholm, äger en räntebärande kapitalfond, båda delarne, under loppet af omkring 70 år, donerade till Akademien a/ enskilde dess Ledamöter, dels med, dels utan särskilda föreskrifter för deras användande.
Afkomsten derutaf har, för så vida den ej åtgått till de genom vissa af donationerna afsedda belöningar och understöd för studerande i Akademiens skolor, till fastighetens utskylder och underhåll samt till ett arfvode af 150 R:dr åt Akademiens Skattmästare, som med dessa medels förvaltning äger det närmaste bestyret, blifvit lagd till kapitalet; hvarigenom småningom bildats den summa af 50,000 R:dr Bko, hvilken, tillsammans med ett af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års Riksdag beviljadt byggnadsunderstöd, satt
Akademien i tillfälle att företaga den ännu pågående, till omkring 74,000 R:dr
Bko beräknade, ombyggnad af sin fastighet.
Sedan detta byggnadsföretag blifvit fullbordadt, återstår af Akademiens kapitalfond obetydligt mer, än de donerade belopp, — 435 — hvilka, enligt vid donationen lastade förbehåll, skola till bestämda ändamål användas, och detta ringa öfverskott torde endast med den nogaste hushållning vara tillräckligt för underhållet af den fasta egendomen.
Af denna allmänna framställning utaf förhållandet täcktes Eders Kongl. Maj:t nådigst inhemta, att Staten uti den ifrågasatta förmögenheten icke äger ringaste del, utan att den är Akademiens, genom egna Ledamöters frikostighet tillkomna, enskilda tillhörighet, hvilken hon äger förvalta på sätt hon finnér sin fördel, såsom allmän institution, bäst kräfva, utan redovisningskyldighet för någon annan än sina egna medlemmar.
Och har Akademien trott, att, enär förvaltningen af dessa medel årligen inom Akademien granskas af sådane bland dess Ledamöter, som icke i bennes styrelse och förvaltning deltaga, en ytterligare revision af offentlig myndighet torde befinnas så mycket mera öfverflödig, som nämnde medel aldrig sammanblandas med det anslag, Akademien af statsmedel erhåller, och ej heller till samma föremål användas, samt följaktligen icke det tilläfventyrs annorstädes inträffade förhållandet bär äger rum, att kännedomen om de enskilda medlens administration är nödig, för att granska och bedöma förvaltningen af de offentliga.
Hvad dernäst beträffar den andra af Revisorernes anmärkningar, rörande underlåten redovisning för det här ofvan nämnda, af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års Riksdag beviljade, byggnadsunderstöd af 30,000 R:dr Bko, får Akademien, som trott rätta tiden för en dylik redovisning först inträffa efter byggnadsarbetets fullbordan, nu underdånigst anmäla, att den ifrågavarande redogörelsen för åren 1842, 1843 och 1844 blifvit, till följd af en inom Kammar-Rätten gjord anmärkning, till sistnämnde Embetsmyndighet aflemnad.
På Revisorernes tredje anmärkning, att ett årligt arfvode af 3 R:dr Banko blifvit till vaktbetjeningen i Stats-Kontoret utbetald, ehuru utgiften, eldigt Revisorernes mening, varit för Akademien främmande, får Akademien slutligen afgifva den underdåniga förklaringen, att detta arfvode utgjort en vedergällning för det nämnde vaktbetjening ombestyrt, att de medel, som af Akademien i Stats-Kontoret uppbäras, blifvit på Akademiens räkning i Rikets Ständers Bank insatta, hvilket tidsödande bestyr eljest ålegat Akademiens Vaktmästare, som derigenom tvungits att åsidosätta den ständigt nödiga uppassningen inom Akademien och i dess skolor, — en olägenhet, hvarifrån Akademien ansett såsom en fördel att med en så ringa uppoffring kunna friköpa sig.
Till utgiftens bestridande har Akademien trott sig så mycket — 436 — mera berättigad, sorn den aldrig föranledt någon anmärkning från Kammar-Rättens sida.
Med underdånigste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste] tjenare och undersåter, Jtt. Gr. ANCKARSVÄRD Stockholm den 28 Februari 1846.
Axel Nyström — 437 — Kongl.
Serafuner-Ordens-Gillets underdåniga Utlåtande, i anledning af 184-5 års Revisorers Berättelse om granskningen af Allmänna Eospitalsoch Barnhusfundens räkenskaper.