Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man tycker sig ock finna, att Herr Presidenten von Harlmans”dorffs 2:ne besök på Tumba, såsom Inspecterande Fuilmägtig, utan betjent, ”har kostat Bruket tillsammans 4 R:dr, men att lika många eller 2:ne be”sök af Herr Kammarherren Rosenblad, i enahanda egenskap, med betjent, 'kostat 14 R:dr eller 3^ gång mera” Banco-Reglementets 239 §. stadgar, att ”sedan bokslutet för det föregående året blifvit upgjordt, sammanträda Banco-Fullmägtige, såväl för ”att taga närmare kännedom af förra årets förvaltning, som ock att tillse ”byggnaders och machineriers tillstånd m. m.; börandes dervid berättelser 116 ”af Inspecterande Fullmägtigen för förvaltningen i dess helhet, samt af Förvaltaren och Pappersmästaren för hvarderas detalj afgifvas, om bruksdrif”ten under näslförflutna året, uplysande orsakerne till möjligen inträffande ”afvikelser från de upgjorda förslagen.”
Detta reglementets bud torde uplysa, hvarföre undertecknad Rosenblad, som vid sammanträdena åren 1841 och 1842 var Inspecterande Fullmägtig, hvardera året tillbragt de begge nästföregående dagarne på Tumba. Herr Prosten har fästat upmärksamhet dervid, att jag vid de ifrågavarande bägge besöken medfört betjent.
Orsaken var, att min helsås då lidande tillstånd icke tillät mig att under flere dagar umbära biträde af en sådan.
Att foga anstalt om kosthållning för de personer, som i Brukets ärenden komma till Tumba, har ofta för Fullmägtige utgjort ett föremål för svårighet och bekymmer.
Antalet är för ringa, att för deras skuld en värdshushållning kunde finnas lönande, och närmaste värdshus är på i mils afstånd.
Att ålägga Bruksförvaltaren kosthållningen såsom en skyldighet, eller utan ersättning, låter sig icke göra.
Man har derföre sökt frivilligt med honom upgöra öfverenskommelse om öfvertagande af en dylik förpligtelse.
Den nu gällande är upgjord den 3 April 1835 och om än prisen (2 R:dr B:co om dagen och 32 sk. för nattqvarter för en s. k. bättre per son, 1 R:dr 16 sk. om dagen och 24 sk. för nattqvarter för en handtverkare, och 32 sk. om dagen och 8 sk. för nattqvarter för en betjent) kunna tyckas dryga, så då likväl kostnaden att sätta sig i ställning att kunna emottaga och i flera dygn herbergera flera personer, icke ersättes af den betalning, sorn kan påräknas och som enligt här under Lit. aa och bb bifogade utskrifter af räkningarne för åren 1841 och 1842 för hela det förstnämnda upgick till R:dr 61: 24 sk. och för det andra till R:dr 89: 8 sk., hafva Fullmägtige endast med möda kunnat förmå Bruksförvaltarne att med detta åtagande fortfara.
Ehuru icke tillhörande Inspecterande Fullmägligens redovisningsskyldighet, anser jag mig böra uplysa, att orsaken till det anmärkta besöket år 1841 vid Tu mba al Banco-Commissarierne Brakel och Bergman samt Notarien Ryberg hvilket föranledt en kostnad af 55 R:dr B:co för kosthåll, varit deras åliggande att öfvervara formning af sedlar å större valeurer, hvilket, enligt gällande föreskrifter, alltid måste verkställas i närvaro af en C.ommis - 117 sane och en annan tjensteman i Sedel-Contoret, hvilket också i den af sednaste
Revisorer granskade räkning öfver kosthållet för 1842 finnes uttryckligen anförd t. BERNHARD ROSENBLAD.
I anledning af Herrar Revisorers anmärkningar i de delar, som beträffa undertecknad von Hartmansdorff, får han meddela följande uplysningar: l:o Rörande arbetsplanens uteblifvande för år 1842:
Rikets Ständer hade vid den 1841 slutade Riksdagen hos Kongl. Maj:t föreslagit, att Chartte
Sigilla tas papper måtte för framtiden tillverkas vid Tumba, och Banco-Fullmägtige, som deröfver blifvit hörde, hade i underdånighet upgifvit, under hvilka vilkor och på hvad sätt en sådan tillverkning skulle, till ernående af de ändamål, Rikets Ständer åsyftat, kunna af Banken öfvertagas.
I fall nådigt bifall till det gjorda förslaget följt, hade en högst betydd lig del af Tumba arbetskraft under år 1842 måst egnas åt denna tillverkning, men först den 16 December 1841, d. v. s. mer än 2 månader efter den lid, då arbetsplanen bordt uprättas, eihöllö Fullmägtige del af Kongl.
Maj:ts i ämnet fattade Nådiga beslut. 2:o
Angående olikheten i påskrifterne å ulgifts-räkningarne för Tumba Bruk:
Då jag, under Herr Kammarherren Rosenblads frånvaro år 1841, emottog inseendet öfver Tumba Bruk, skedde det endast på obestämd tid ocb under förväntan från den ena månaden till den andra, att blifva derifrån befriad.
Under en så till fä Ilie: befattning och då utväg att rådföra mig med D O D O företrädaren, i anseende till hans vistande utrikes, saknades, ansåg jag rådIigast att rätta mig efter hans föresyn och att vidtaga så få förändringar, som möjligt.
I enlighet med denna regel, gjordes äfven på utgiftsräkningarne bägge slagen af påskrifter.
I början begagnades mest ordet "'godkännes.
Men då iag, ju längre ju mera insåg att den Inspecterande Fullmägligens åtgärd ej kunde, af grunder, dem Herr Kammarherren Rosenblad redan framställt, vara någon annan, än att tillåta verkställigheten af de utbetalningar, mot hvilkas behörighet ingen skälig anmärkning förekom: så och emedan ordet godkännes kunde synas innebära ej mindre en pröfning af pris och behof, hvilken ofta var mig för ögonblicket ogörlig, än ett 118 förtidigt gillande äfven till ziffran af en ogranskad räkning, och i båda fallen medföra åtagande af större ansvar, än författningarne fordrade, fann jag riktigast att, under fortsättningen af min tillsyn, begagna orden upvisad eller företedd, såsom påskrift å räkningarne.
AUG. von HARTMA1MSDORFF. 119 Afskrift.
Bilaga Lit. aa.
Enligt resolution aj d. 3 April 1835 och d. 10 Maj 1838, har underteknad godt gjort sig för kosthållning och nattqvarter åt nedanskrefne: GO 4- *-* J a n. 14-24 An.
Bokbindaren Kjellberg, för klistring af påsar, m.m. 3:ne dagars kosthållning å 1: 16 4: — 3:ne nattqvarter å 24 1: 24 7 dag:s kosthållning o. nattqvarter å 32 sk. 4: 32 10 8 Mars 24-28 99 Kakelugnsm.
Sundin, för reparation af kakelugnar, 3:ne dagars kosthållning å 1: 16 4: — 3:ne nattqvarter å 24 1: 24 1 dags kosthållning och nattqvarter — 32 6 8 Maj 22-23 99 Kammarherrn Rosenblad med betjent 2:ne dagrs kosthållning och nattqv. ä 3: 24 . 7 Au g. 4-9 99 Banco-Commissarien Brakel och Notarien Fineld, för controll af tillverkning af blanketter för valeuren 500. 3:ne dag:s kosthållning o. nattqv. å 5: 16. 16: — 2:ne D:o D:o å 3: 6: — 22 14 99 Presidenten von Hartmansdorff 2 19-29 99 Bokbind.
Kjellberg, för skärning af postpapper m.m. 3:ne dagrs kosthållning o. nattqv. å 1:40. 5:24 8 dagars D:o D:o å 32. 5: 16 10 40 Sept. 16 >» Skolmästaren Rydström, på profläsning . . . 1 16 17 99 Presidenten von Hartmansdorff . . . 2 — — Summa B:co R:dr 61 24 — T u m b a dea 31 Dec. 1841.
Q vitteras.
J. Bagge.
D:bts Rese- ocli Tractaments-C:to Fol. 100.
C:dls Cassa-Conto Fol. 41. 120 Afskrift.
Bilaga Lit. bb. Enligt resolution af cl. 3 April 1835 och d. 10 Maj 1838, har underteknad god t gjort sig för kosthållning och nattqvarter ät nedanskrefne: 1842 Febr. 17-27 An.
Bokbind.Kjellberg, för skärning af Postpapper m.m. 3:ne dag:s kosthållning o. nattqv. å 1: 40. 5: 24 7 D:o D:o å 32. 4: 32 10 8 — Juni 7-8 99 Kammarherrn Rosenblad med betjent: 2:ne dag:s kosthållning och nattqv. å 3: 24. 7 — — Juni 26} 99 Banco-Commissarierne Brakel och Bergman samt Juli 12/ Notarien Ryberg, 3:ne dag:s kosthållning o. nattqv. å 5:16. 16: — 13 D:o D:o å 3: 39: — 55 — 10-11 99 Smeden Alfvin; för dess engagement vid Tumba 2:ne dag:s kosthållning och nattqv. å 1: 40 . 3 32 — Aug. 29 99 Kamererarne Ygberg och Gråberg, i anledning af Charlas Sigi 1 latae beställning 4 — — Sept. 10 99 Mechanicus Wikström; för uppsättn. af Ilydr.
Press 2 — — 21 99 Kosthållning för Fabriqueur
Dihlströms bud med filtkläde — 16 — Oct. 7-9 99 Kammarherrn Rosenblad med betjent; 2:ne dag:s kosthållning och nattqv. å 3: 24. . 7 — — Summa B:co R:dr 89 "8 — Tumba elen 31 Dec. 1842.
Qvitleras.
D:bts Rese- och Tractaments-C:lo Fol. 108.
O.dts Cassa-Conto Fol. 44.
Till Till Herrar Banco-Fullmäktige.
I anledning af infordradt yttrande öfver de af Herrar Revisorer, under granskning af Tumba Bruks räkenskaper för åren 1841 och 1842, anmärkte omständigheter, får jag ödmjukl. anföra följande:
Arbetsplan för år 1838 eller 1839 (jag kan nu icke med visshet påminna mig hvilketdera året), blef af mig uppgjord och af Herrar Fullmäktige faststäld, äfvenså har jag aflemnat en Tableau, af hvilken arbetsplanen för år 1843 blef ett utdrag, men för de öfrige åren af den tid, jag innehaft förvaltningen af Tumba, har, mig vetterligen, ingen åtgärd för uppgörande af någon arbetsplan ägt rum.
Rapporterne hafva varit och äro af samma beskaffenhet, som före mitt tillträde af förvaltningen; skulle någon ändring deruti anses vara af behofvet påkallad, utber jag mig ödmjukeligen att för desamma erhålla ett formulär.
På Herrar Fullmäktiges befallning, har jag redan förlidet år lemnat en utredning af de orsaker, som föranledt att Tumba Bruk de sednare åren gått med förlust.
Bancoverket. 122 Då Herrar Revisorer icke uppgifvit hvilka af de vid Tumba tillverkade papperssorter, som i priset öfverstiga de bästa utländska för likartade behof tillverkade, har jag svårt att öfver denna anmärkning mig yttra.
Jag lemnar derhän i hvad mån det på Tumba kan tillämpas ”alt in”dustri-inrättningar, som tillhöra det allmänna och genom dess Ombud för’’valtas, vanligen lemna föga behållning, emedan de sakna den drifkraft, ’’som ligger i enskildta intresset och den sporre hvarmed detta äggas till ”verksamhet’*, men säkert är att Tumba Bruk i jemförelse med andra är ovanligt onereradt, så väl i afseende på Kronoutlagor, afgifter till Presterskapet samt öfrige allmänna omkostnader, som i afseende på Brukets enskildta omkostnader för hälsovård, fattigvård och pensioner, resor och traktamenten m. fl.; hvartill kommer, att de för all papperstillverkning vid Tumba nödige kontroller motverka den drift i arbetet, som vid ett enskildt Bruk, der tillverkningen kan få en ohejdad fart, står alt vinna.
Hvad angår ”förfärdigande af andra papperssorter än sedelpapper, ”sorn med förmån kunna afyttras”, har jag icke kunnat sätta andra i verket, än de, som af vederbörande blifvit anbefallde eller tillåtne.
Tumba icke har någon ordentlig försäljning, lärer icke heller någon afsättning af andre sorter än de beställde vara att påräkna.
Mig vetterligen har under sednare åren någon klagan icke försports öfver Tumba Bruks tillverkningar ”i anseende tili någon ojemnhet i qvaliteten ”och saknad full likstämmighet med företedde prof”, och då Herr Revisorer icke heller kunnat angifva att någon sådan ägt rum, lärer i detta afseende icke vara anledning till anmärkning.
Att utgifter för extra biträden vid Tumba varit, ”i förhållande till dem ”vid andra pappersbruk inom riket, bögst betydliga” kan jag, åtminstone för min del icke finna, och tror, att i det följande, motsatsen skall ådagaläggas.
Nödvändigheten och ändamålsenligheten af de, under båda revisionsåren verkställde reparations-och nybyggnadsarbeten, har af Herrar Revisorer icke ens blifvit satt i fråga; deremot tyckes som skulle de öfver hufvud anse dessa arbeten obetydliga, emot den för dem under båda åren tillsammans använde summa af 13,877 R:dr.
Jag tar mig friheten härvid hänvisa till de af mig vid Herrar Fullmäktiges sammanträden på Tumba för åren 1841 och 1842 aflemnade berättelser, hvaraf det skall synas, att största delen af dessa arbeten varit till sin natur både vidlyftiga och dyrbara, och tror, att om Herrar
Revisorer behagat om dem taga någon närmare kännedom, skulle deras omdöme deröfver snarare blifvit gillande än förkastande.
Af de 123 för dessa arbeten inköpte effecter kostar varmrörsledningen af tackjern i blotta inköpet, likväl med tillagd forlön, R:dr 1,376: 35. 2. och Hydrauliska Pack-pressen likaledes 1,797
R:dr utom de kostnader, uppsättningen föranledt; allenast dessa båda poster sammanlagda närma sig till ^:del af den anförda totala kostnadssumman.
Brukets eget folk har härvid blifvit användt, så vidt sig göra låtit, ingen främmande handtverkare anlitad, till och med för sådane arbeten, som vanligtvis måste af dylika verkställas, hvarpå må såsom exempel anföras, att ångrörsledningen af koppar blifvit här förfärdigad, utan biträde af kopparslagare, att tackjernsvarmrören samt för öfrigt hela värmnings- och koknings-systemet i båda Bruken blifvit uppsatt med Brukets eget folk, hvaribland flere, som egentligen höra till papperstillverkningen.
Jag hemställer till sak-kunniges bedömmande i hvad mån alla dessa arbeten blifvit dyrare, om man för dem nödgats anlita biträde af byggmästare eller mechanici, för hvilket ingen kostnad här blifvit påförd, utan har jag, af nit för verket, sjelf ledt och haft tillsyn öfver alltsammans, oaktadt detta icke kunde vara någon mig, såsom Förvaltare, åliggande skyldighet, Och jag förmodar att utgifterne för dylika extra biträden vid andra Pappersbruk inom riket, i sjelfva verket äro högst betydliga i förhållande till dem vid Tumba.
Det serskildt omnämnde staketet står en stor del på kanten af en murad damm, hvarvid sträfvorne äro utsatte i vattnet, samt till en annan del på kanten af en hög stenmur med sträfning ifrån den nedanför muren liggande plan.
Man behöfver för öfrigt blott se detsamma för att finna, att kostnaden derför måste varit vida större än för ett vanligt trädgårds-staket, som uppsattes på släta marken.
Att, såsom Herrar Revisorer tyckas hafva önskat, bedrifva alla dessa arbeten endast med pappersarbetare, lärer väl ingen kunna påstå hafva varit lämpligt.
I anmärkningarne antages att Bruket har 5 ordinarie aflönade formare samt att, på grund häraf, antalet af formningsdagar efter vanlig beräkning borde uppgå till 1500.
Bruket är icke anlagt för mera än 4 Kypar, och skulle än dessa kunna hållas i gång alla arbetsdagar i året, så blefve häraf likväl icke mera än 1200 formningsdagar.
Men det är icke nog med blotta möjligheten att forma papperet, man skall äfven hafva materie dertill, och det låter sig icke göra att hålla valsarne så jemt i gång, att arbetet vid alla kyparne oafbrutet hela året om kan bedrilvas.
Rudimateriernes lörberedning skulle icke heller med den vid Tumba för sådant ändamål be - 124 fintlige personal, kunna medhinnas.
Likaså skall papperet sedermera göras färdigt och Bruket eger icke så stor arbetsstyrka, att den kan bestrida färdiggöringen af papper efter oafbrutet arbete vid alla 4 kyparne, utan emellanåt måste ovilkorligen formningen inställas och formlagen biträda vid papperets färdiggöring.
För öfrigt tager jag mig friheten anmärka, att det antagande, som Herrar
Revisorer lagt till grund för sin beräkning af 1500 formningsdagar, eller 70 ä 80 procent mera än hvad som billigt vis kan fordras, nemi. att Bruket eger 5 ordinarie aflönade formare, i sjelfva verket icke äger rum, ty Bruket har, under de båda ifrågavarande revisionsåren samt sedermera, icke baft mera än fyra formare.
Med kunskap om huru vid andra Pappersbruk inom riket tillgår, lärer icke kunna klandras, att, för hvad Herrar Revisorer behagat kalla extra formning, blifvit utbetaldt år 1841 R:dr 517: 44 samt år 1842 R:dr 694; 4 sk. enär förhållandet verkligen är sådant, att vid andra Bruk betalning för den såkallade extra formningen, eller för öfverarbete i verkstaden, uppgår till öfver hufvud 40 å 50 procent af hvad som belöper sig på ordinarie formningen eller dagsarbetet.
Till extra papersarbetaren Rosinius har under år 1841 blifvit utbetaldt 177f
R:dr samt under år 1842:
R:dr 4^.
Rosinius hade åtagit sig alt för Brukets räkning samla lump och förbehållit sig att på de mellantider, som han icke kunde för lumpsamling använda, kunna påräkna sysselsättning vid Bruket, emot bestämd dagspenning.
Detta förhållande är angifvet i den på hvar och en af Rosinii qvittencer åberopade resolution.
Efter hemkomsten vintern 1840 var lian sjuklig, så att han ej vågade åter begifva sig ut på lumpsamling, hvilket fortfor till början af år 1842, dä han dog.
Rosinius hade förut i flera år oafbrutet arbete vid Tumba, såsom formare.
De klandrade resekostnaderne för brukets betjening bestå i följande: 1841 gjorde Förvaltaren för brukets räkning en resa till Forssbacka Bruk 40| mil, för hvilken kostnaden uppgick till inalles 47 R:dr 30 sk.
I den på reseräkningen åberopade resolution upplyses, att detta var för afsyning af de förutnämnde tackjernsvarmrören, hvilken besigtning lefverantören i kontraktet med Herrar Fullmägtige förbehållit sig måtte ske på stället, utan någon kostnad för honom.
År 1842 gjorde Bruks-Skrifvaren för brukets räkning en resa till Sigtuna, Upsala, Sala, Westerås, Köping, Arboga och Enköping, hvilken medtog 125 6 dagar och kostade inalles R:dr 46: 32.
På räkningen anföres, att resan skett för tillvägabringande af öfverenskommelse, angående lefverering af lump och den på densamma åberopade resolution upplyser, att Herrar
Fullmäktige gifvit Förvaltaren eller Bruks-Skrifvaren detta uppdrag.
Huruvida Bruksbetjeningen i sjelfva verket kan åläggas att göra dylika resor, lemnäs derhän, men billigt tyckes vara att de åtminstone böra hafva ersättning för deras dervid hafde kostnader, hvilka vid de nu ifrågavarande tillfällena ingalunda kunna anses öfverdrifna.
De 2:ne Hästarne som i inköp kostade 466f R:dr B:co eller i Riksgälds 700 R:dr, köptes i Hedemora och uppgick kostnaden för deras transport hit till 7 R:dr 32 sk. B:co.
Ingen af Herrar Revisorer har sett dessa hästar.
Angående orsaken, hvarföre jordbruket icke ger någon afkastning, lärer vara öfverflödigt att bär inför Herrar Fullmäktige anföra något, då detta ämne så mångå gånger tillförene varit afhandladt.
För jordbruket hålles icke något serskildt folk eller dragare, derföre måste erforderlige arbetsbiträden och körslor legas, ty med brukets dragare medhinnes icke, hvad som mäste köras för deras eget behof.
Det är icke vid Tumba på samma sätt som i allmänhet vid jernbruk, der körslorne besörjas af kolare, torpare, o. s. v., som dertill använda ett betydligt antal hästar, utan att sådant under rubrik af legde körslor, ingår i räkenskaperne.
Äfven jordbruket tyckas Herrar Revisorer önska bedrifvet med Pappersmakare.
Linets och linblånornas häckling och rengöring är dyr, och har jag ofta nog tagit mig friheten att härpå fästa Inspecterande Fullmäktigens uppmärksamhet.
Vid början af mitt tillträde till Förvaltningen erhölls en lefverans häcklad Hampa från Herrar Gibson &
Keiller i Götheborg, af sådan beskaffenhet, att den utan någon föregående handläggning kunde förbrukas; den som sedermera derifrån erhölls mäste omhäcklas, Hampan kostade 7^ R:dr B:co p:r pund och det blef då större uträkning alt begagna lin för 4 R:dr 32 sk.
å 5 R:dr 16 sk. pundet; men kunde hampa åter fås af samma goda beskaffenhet, som tillförene, så vore det visserligen vida förmånligare att begagna denna än lin, ehuru papperet efter det sednare blir bättre.
Att jemföra denna skäcktning och häckling, som behöfves för dessa rudimateriers användande till papper, med hvad som erfordras för att kunna nyttja dem till spånad, går icke an, ty om ett eller annat skäf blifver qvarsittande, bortgår det vanligtvis vid garnets vidare behandling, men förblifver i papperet, der det icke allenast skämmer utseendet, utan skadar de för sedJarnes tryckning använde typer.
Det begagnade linet är icke af vanlig be - 126 skaffenhet, utan har efter häckling lemnat 12, 14 och ända till 16 marker tåg på pundet och kan derföre icke för lägsta pris erhållas.
Försök gjordes med ett parti af 140 LU. från Herrar Dugge &
Settervall ä 4 R:dr och ett annat med 40 LU. från Linkramhandlaren N. Liedbeck å 4i R:dr, men båda dessa linsorter belunnos alldeles otjenlige, enär ingen knippa lemnade hälften tågor, men knippor funnos, som ej lemnade mer än 5 Ä tågor på LU:ÅeL Oaktadt detta parti är inne uli det, som af Herrar Revisorer anföres, har dock medel-resultatet blifvit sådant, att 298 LU.
7 U tågor erhållits emot 259 LU. 5^ U. blånor.
Linhäcklingen är ställd på beting, så att visst antal dagar beräknas på pundet erhållne tågor, och har detta beting, till följe af erhållen större öfning, förlidet år kunnat något nedsättas.
Vid Herrar Revisorers berättelse är fogadt ett Utdrag af Herrar Revisores Protocoll, innefattande ett af Herr Prosten Sandberg afgifvit anförande, om, bland annat, hushållningen vid Tumba Bruk.
Öfver de delar af samma anförande, som kunna anses tillhöra min förklaring, får jag härmed äran afgifva följande yttrande:
Papperstillverkningen vid Tumba skiljer sig i många delar väsendtligen från papperstillverkning i allmänhet, så väl i anseende till sjelfva papperssorterne, af hvilka flera, som erfordra mindre vanliga rudimaterier och serskildt inöfvade arbetare, äro af den beskaffenhet, att de vid andra bruk svårligen kunna åstadkommas, som ock i följd af den vid Tumba oeftergifliga kontroll för iakttagande hvaraf hvarje ark eller blankett måste vid de hufvudsakligaste operaLionerne räknas och uppskrifvas och hvilket förutsätter behofvet af fullkomlig pålitlig och större personal samt föranleder tidspillan, oberäknadt den omedelbara inverkan på arbetsdriften, hvilken åtminstone i någon mån måste blifva förlamad genom nödvändigheten att städse hålla uppmärksamheten spänd för att undvika en balance, som svårligen sedermera kan utredas.
Af dessa nu i korthet antydde orsaker, hvartill skulle kunna läggas ännu flera, synes, att hushållningen vid Tumba måste blifva helt olika, emot den vid andra Pappersbruk, i hvad som rörer materialkostnad, arbetarnes egenskaper och vilkor, samt serskilde omkostnader.
För den som icke har någon kännedom angående detta bruks egenheter, skall det följaktligen icke saknas tillfälle till anmärkningar och hvilket sä 127 mycket mera mäste blifva händelsen, om denne derjemte är obekant med icke allenast papperstillverkning i allmänhet utan ock hvilken Bruks-eller Fabriks-rörelse som hälst; och att nöjaktigt kunna besvara anmärkningar af denna natur, gränsar någon gång till det omöjliga.
Hade Herr Prosten Sandberg täckts göra sig mödan, alt, rörande omständigheter mot hvilka han ansett sig äga skäl till anmärkning, taga någon närmare kännedom, hvartill äfven tillfälle serskildt blef honom erbjudet, så är det sannolikt, att dessa anmärkningar uteblifvit, i synnerhet som en stor del röra förhållanden, hvilka varit föremål för granskning af föregående Banco-Ulskott och Revisorer, som dervid icke funnit skäl till någon erinran.
Att vid Tumba någon gång begagnats extra arbetare, det vill säga, sådane, som på obestämd tid emot dagspenning antagas och således icke ingå ibland dem, som hafva ordinarie stat samt veckolön, bör icke anses anmärknings värdt af den, som vet huru det tillgår på andra pappersbruk, der gesäller komma och efter kort tids arbete gå ungefärligen på samma sätt som hos städernes handtverksmästare.
Hvad serskildt angår det som under nu ifrågavarande revisionsåren 1841 och 1842 blifvit till extra arbetare utbetaldt, får jag äran åberopa hvad jag här ofvan i förklaringen öfver Herrar Revisorers lika beskaffade anmärkning anfört.
Under de båda revisionsåren har Tumba brukspersonal, utan undantag, blifvet hållen till oafbrutet arbete och ingen har saknat tillräcklig sysselsättning; till bevis hvarpå kan anföras, alt då pappers-reqvisitionerne varit få och alla arbetarne icke erfordrats för papperstillverkningen, de som dertill varit användbare begagnats i och för nödige reparations-samt andra arbeten.
Pappersarbetare i allmänhet ej äro slöjdkunnige eller duglige till hvad arbete som hälst, torde likväl icke vara mera förvånande, än att det är sällsamt finna en Skräddare som tillika är Smed.
Men detta oansedt har Tumba, i afseende på behofvet af främmande biträden, de sednare åren blifvit ganska oberoende och jemförelsen med äldre räkenskaper skall utvisa att utgifterne för sådane ändamål fordom varit betydligt större än nu.
Ehuru vedtrafning är ett arbete som kan förrättas af hvem som hälst, har sådant likväl aldrig blifvit af Bruksarbetarne verkslälldt, utan har dertill alltid blifvit legde, så väl karlar som qvinfolk från kringliggande Torpställen.
Föregående Herrar Revisorer hafva ej heller emot denna utgift haft någonting att anmärka och förhållandet är, att, om 2 å 3000 famnar ved skola kunna rymmas på Tumba Bruks vedgård, så måste den upptraf - 128 vas till 12 ä 15 alnars höjd, hvilket naturligtvis fordrar mycket arbete.