Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en bos Högloflige Ridderskapet och Ådeln väckt, tili BevillningsUiskotlet remitterad och den 10 nästlidne Juli till Utskottet ankommen, motion, har Herr Rosenblad, Bernhard, anfört: att för första gången, efter 30 års tillvaro och efter stora uppoffringar för ett stort fosterländskt föremål, uppbar Götha Canal-Bolag i nyssnämnde månad en utdelning af en procent å aCtie-capitalet för lista Glassens adier och 1 procent för 2:dra Glassens; att det vore öfverflödigt uppräkna beloppet af de summor Götha Canal-Bolag sammanskjutit, vida öfvérsiigande hvad för något annat företag af allmännare nytta egt rum, men att det deremot icke vore öfverflödigt erinra derom, att de två enda utdelningar, som erhållits å actierne, år 1828 med två procent, och år 1837 med två procent å lista och en procent å 2:dra Glassens adier, verkställts medelst löpande Obligationer, med hvars förvandling till contant, actie-egare stundom förlorat 30 ä 40 procent å norninal-capitalet, ehuru detta till sitt hela belopp förblifvit en Bolagets skuld, således i samma nion minskande actiernes värde; och har Herr Rosenblad, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslagit: att den i år utfallande utdelning å adier i Götha Canal-Bolag med en procent af capitalet för lista och t dito för 2:dra Glassens adier måtte från bevi lini. ig befrias; samt att i nya Bevillnings-Förordningen måtte intagas det stadgande, att så länge utdelningarne i nämnde Bolag icke öfverstiga 1 procent af capitalet, för år räknadt, de äro från bevillning fria.
Då den af Herr Rosenblad föreslagne befrielse från bevillning skulle utgöra ett undantag från den beskattning, som för Actie-Bolag, Associationer m. fl. dylika inrättningar är vorden föreslagen och jemväl hittills egt rum, och genom beviljande af ett undantag för Götha Canal-Bolag, flere Bolag och Associationer af allmän, om ock jemförelsevis mindre vigt, kunde erhålla anledning tili anspråk på befrielse från bevillning, samt Götha Canal-Bolag af Staten dessutom erhållit högst betydliga bidrag, Bih, till R.
Prot, i8fo, 5 Sami, 1 Afd, 47 Haft, 1 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.o 25. och Bolaget ej eller anhållit få tillgodonjuta någon lindring, ulan frågan om befrielse från bevillning endast blifvit af enskild motionär framställd, finner Utskottet sig sakna skäl att tillstyrka bifall å Herr Rosenblads ifrågavarande motion.
Stockholm den 20 Aug. 1840.
Anis. lill Exp. Ulsk. den 24 Äng., kl. 11 f. nt.
Betänkande, i anledning af Herr Göran Hammars motion om lindring uti bevillning för Staden Wexiö.
Med anledning deraf, att Bevillnings-Utskottet i dess afgifne Betänkande N:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, föreslagit, att Staden Borås, i anseende till de nämnde Stad, åren 1822 och 1827, öfvergångne eldsvådor, måtte intill nästa Riksdag fortfarande åtnjuta den lindring i bevillning, som uti 149 § af det vid nämnde Betänkande fogade förslag lill ny Bevillnings-Stadga medgifves, har Herr Göran Hammar, i egenskap af Riksdags-Fnllmäglig för Staden Wexiö, uti en hos Vällofl. Borgare-Ståndet väckt, till Bevillnings-Utskottet remitterad, den 27 nasti.
Juni lill Utskottet ankommen motion, anhållit, att, då sistnämnde stad, den 19 Febr.
1837, genom en inträffad eldsvåda inom några timmar till sin betydligaste del förvandlats till en ruin, staden Wexiö i allo måtte få tillgodonjuta de förmoner, som Bevillnings-Utskottet uti förutnämnde 149 § för Staden Borås föreslagit; dock med den förändring, att bevillning för borgerlig rörelse må bestämmas att utgå med hälften i stället för ~:delar af hvad för släderne utaf den dass, hvartill Wexiö hörer, blifvit stadgadt.
Yid pröfningen af hvad sålunda blifvit anfördt och yrkadt, har Utskottet inhemtat, att staden Wexiö, efter ofvanberörde timade olyckshändelse, genom enskildas bidrag erhållit ett betydligt understöd, som för flere af de invånare, hvilka genom eldsvåda lidit förluster, varit tillräckligt alt desamma godtgöra; hvarförutan staden af allmänna medel bekommit ett räntefritt lån, då staden Borås deremot icke fått emottaga några så betydliga enskilda bidrag, och för erhållet lån af Staten måst er - Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N\o 26. 3 lägga ränta; i följd hvaraf Utskottet icke anser samma skäl till lindring uti bevillning för staden Wexiö sorn för Borås vara för handen; och då dessutom blott en del af staden Wexiö nedbrunnit, samt staden nu mera kan anses vara i samma välstånd, som före den inträffade eldsvådan, för hvilken öfvertygelse
Utskottet jemväl hemtat stöd deraf, att Herr Hammar uti motionen icke ens uppgifvit, än mindre på något sätt visat sig erhållit uppdrag att den sökte lindringen begära, utan allenast, med anledning af den för Borås föreslagne befrielse, samma begäran framställt, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å Herr Hammars ifrågavarande motion.
Anti. till Exp. Utsk. d. 24 Aug., kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen älerremiss å Utskottets Betänkande N:o 10, angående Contracts-Prostarne Sandbergs och Öhrn bergs motioner om bestämmande af en bränvins-consumtions Enligt Bevillnings-Utskottet tillhandukomne Protocolls-utdrag, har ofvannämnde Betänkande blifvit af Ilöglofl.
Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, hvaremot detsamma af Ilögvördiga Preste-Ståndet blifvit återremitleradt.
De anmärkningar, som inom sistnämnde Stånd emot Utskottets Betänkande blifvit framställde, äro hufvudsakligen: att genom påbjudande af en consumtions-afgift, det omåtlliga förtärandet af bränvin skulle komma alt minskas, om denna afgift utsträcktes till alla, hög eller låg, som begagnade spritdiyeker, det vare sig in-eller utländska, och att uti en dubbel beskattning
A utländska spritdrycker icke vore något obilligt och orättvist, enär öfverflödet att begagna utländska spritdrycker borde dubbelt högre beskattas, än förtärandet af de inhemska; att genom stadgande af ifrågavarande afgift erhölle nykter hets-föreningarne ett stöd för deras verk - 4 Bevillnings-Utskottets UtlåtandeN:o 26. samhet, och då bränvin vore af alla rusgifvande drycker det lättast åtkomliga och mest skadliga, så vore ock största skäl, att en afgift för begagnande deraf pålades; att uti andra länder, som ej slode Vårt fädernesland efter uti upplysning och odling, consumtions-afgifter å hvarjehanda articlar utginge, ulan att någre af de i Utskottets Betänkande förespeglade vådor af fiscal isa tioner och angifvelser egde rum, hvilket ock vore mindre att befara såsom stridande emot Svenska nationens lynne, samt dessutom icke kunde ifrågakomma, om Prosten Nibelii i dess reservation mot 'Betänkandet afgifne förslag antoges, enär det innehölle, att icke någon person behöfde anmäla sig till bränvins-förtäring och erläggande af afgift derför, utan att alla manspersoner från en viss ålder skulle denna afgift påföras, så framt de icke vid skattskrifningen afsa de sig bruket af bränvin; samt att den, som afsade sig bruket af bränvin, men likväl beträddes med brän vinssupande, derför icke vöre förfallen till några böter, ulan skulle allenast vid en blifvande skattskrifning påföras consumtions-afgift, ändock han då bruket af bränvin sig afsade; att bränvinet vore ett retelsemedel till last och brott, samt borde derföre högre än annat öfverflöd beskattas; att genom fördyrande af tillverkningen, priset pä varan så obetydligt förhöjdes, att något hämmande af fyllerilasten härigenom icke vöre att hoppas; att, om en bränvins-consumtions-afgift icke skulle leda derhän, att personer, hvilka gjort förtärande af bränvin till ett dagligt bruk, dermed upphörde, skulle dock ifrågaställde afgift hafva eli stort inflytande på det uppvexande slägtet.
Ehuru förutnämnde Betänkande blifvit af 3:ne Riks-Stånd bifallet, bar Utskottet likväl, jemnlikt 71 § Regerings-Formen, då detsamma blifvit af ett Stånd återremii teradt, ansett sig böra frågan till förnyad handläggning upptaga; och enär, enligt Utskottets tanka, säkraste medlet till hämmande af det med skäl öfverklagade bränviussupandet, måste vara spridande af allmännare upplysning och bildning, samt en consumtionsafgift å bränvin för närvarande skulle för de fattigare folkelasserne vara i högsta grad förhatlig och betraglas såsom orättvis, då allmogen, hvilkens nästan enda öfverflödsvara består uti bränvin, anser detsamma vara behöfligt och nyttigt för den arbetande classen; hvarjemte, om en consumtions-afgift å bränvin skulle stadgas, en dylik afgift, på sätt äfven yrkats, jemväl borde påbjudas för begagnande af utländska spritdrycker, såsom Rumm, Arrac, Cognac m. m.; men emot införande af denna beskattning äter förekommer, att med lika skäl begagnandet af alla utländska öfver ilöds - Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N’,0 26. 5 flödsvaror borde med skatt beläggas, hvilken grund för bevillnings utgörande Rikets Ständer på goda skäl för icke många år tillbaka frånlrädt; finnér Utskottet sig böra vidhålla dess förut afgifne, af 3:ne Riks-Stånd bifallne, Utlåtande.
Reservation af Herr von Heland: ”Ehuru jag ej kan ogilla Utskottets åtgärd att vidblifva sitt under N:o 10 afgifna Utlåtande, då det af 3:ne Stånd blifvit antaget, kan jag, som nyligen hedrad med förtroendet att vara Ledamot af Utskottet, och således urståndsatt, när Herrar Contracts-Proslarne Sandbergs och Öhrnbergs motioner första gången inom Utskottet behandlades, att då med min ringa röst understödja desamma, likväl ej nu underlåta att reservationsvis bifoga min tanka uti ett ämne, som med så mycken värma blifvit behandladt uti det upplysta Högvördiga Preste-Ståndet.
En fiende, som icke allenast på ett betänkligt sätt anfallit fäderneslandets moralite och nationens hälsa, utan äfven på ett så förrädiskt sätt införlifvat sig med folkets vanor, som bränvinsflaskan, måste i min tanke anfallas på flere olika håll, om dess onda verkningar skola kunna förebyggas.
Ingen lärer betvifla, att icke enskilde personer genom nykterhetsföreningar och Presterskapet genom dess nitiska medverkan bidragit till fylleriets aftagande, men mig veterligt hafva Rikets Ständer ej genom annat än hög beskattning på bränvins-produetion, på något direct sätt, medverkat till det goda ändamålet.
En beskattning på consumlion hade åtminstone varit en opinionsyttring från dess sida.
Då jag med de värde motionärerne vågar instämma uti sjelfva saken, tager jag mig likväl friheten skilja mig vid sättet; jag tror ej, att de, sorn nyttja bränvin, böra så högt taxeras, alt de upphöra med alt supa, emedan kostnaden af den bränvinslystne sättes i andra rummet, och följderna af en hög beskattning skulle, på sätt i det Högvördiga Ståndet är vid rörd t, medföra stora olägenheter; jag deremot anser befrielsen från den ifrågavarande skatten för dem, som ej nyttja bränvin, den egentligen verkande orsaken, hedren att på debetsedeln hafva blankt för titeln: nyttjar bränvin, skulle i min tro anses bland allmogen såsom en uppmuntran, hvilken måhända medförde sin goda verkan.
Bih, till R, St, Fröt, 1840, 5 Sami. f Afd, 17 Haft, 2 6 Bevil/nings-Utskottcts Utlåtande, N\o 26.
Alltså hade jag önskat, att en helt låg beskattning fastställdes för bränvins-consumtion högst 4 skill., hvilken afgift borde ingå till Statsverket, för att användas till understöd vid arbets-inrättningar, der så lyckligt vore, att sådane kunde bildas, eller lill andra nyttiga ändamål.
Om å ena sidan de skäl, hvarpå Utskottet grundat sitt afslag å motionen, jemte andra olägenheter, som man förespeglat utaf en drygare beskattning å consumlion, genom denna låga afgift, efter min mening, till en del kunna jäfvas, så synes å andra sidan ingen obillighet ligga deruti, att, då en person med flere hundrade supar om året skadar samhället, han med 2 å 3 gagnar detsamma.
Hade ifrågavarande motion blifvit antagen, så skulle en öfversigt af mantalslängderne på ett intressant sätt kunnat upplysa, om nyttjandet af bränvin af- eller tilltagit i Riket.” STOCKHOLM.
Bevillnings- Utskottets Utlåtande, N:o 27. 1 Nro 37.
Ant, till Exp.
Utsi. den 5 September, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar emot
Bet linh andel N:o 12, angående grunderne för den blifvande Allmänna Bevillningen, samt föreskrifterne för tilläg nini ngen deraf.
Tili Bevillnings-Utskottet hafva samtlige Riks-Stånden återremitterat förenämnde Betänkande, hvilket, jemte dervid fogade förslag till BevillningsStadga, likväl blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet i alla de delar, der ej, på sätt här nedan omförmäles, återremiss från sistnämnde Riksstånd egt rum.
1 Då, med några få undantag, de vid Betänkandet gjorda anmärkningar kunna hänföras till vissa §§. i förslaget till Bevillnings-Stadga, har Utskottet, till beredande af lättnad vid ärendets föredragning och behandling inom de respective Riks-St.nden, trott sig böra, med utsättande af pagina och §. i förslaget, vid hvarje serskild §. i möjligaste korthet upptaga och besvara samma anmärkningar.
Mot förslaget i sin helhet, är inom Håglöf.
Ridder skåpet och Adeln af någre Ledamöter hufvudsakligen anmärkt: att Utskottets ifrågavarande Betänkande egentligen är en afskrift af 1835 års Bevillnings-Stadga; att om Utskottet tilltrott sig alldeles åsidosätta berörde Stadga, och företagit sig att, i dess ställe, på egen hand utarbeta en helt ny Bevillnings-Stadga, hade Utskottet dermed plan tvifvel gjort det allmänna en stor tjenst; att ett sådant arbete bade varit lätt att åstadkomma genom den erfarenhet, förmåga och tid, som Utskottet disponerat; att Utskottet likväl icke velat tillegna sig en slik förtjenst; utan åtnöjt sig med mindre, att rätta och släda inom den gamla carcassen så mycket, som icke varit väggfast; att Utskottet uti sitt förslag till Bevillnings-Stadga bibehållit samma uppställning och indelning, som vidlåder den af år i835, hvilken saknar en af dess angelägnaste egenskaper, deö, att framställa ämnena redda, och, enligt de - Bih. till R.
Prot. 184O. 5 Sami. 1 Afä. 18 Haft. X 2 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N'.o 2". ras natur, frånskiljda, eller, med andra ord sagdt, den att vara populär, som en ordbok; alt Utskottet troligen finge svårt att uppgifva bättre skäl till den artikel-indelning, som blifvit använd uti dess nu föreslagna Stadga, än att sådan lika väl kunnat verkställas i än färre artiklar, och måhända ull artikel-indelning undvaras, genom bifogandet af ett paragraf-register, hvarigenom den nu vidlådande svårfattligbeten någorlunda blifvit underlättad; att likväl den af en motionär, Herr Friherre Nauckhoff, uti afgifvet förslag till ny Bevillnings-Stadga, projecterade indelning i 12 articlar blefve mer lättfattlig, utan att sakna nödig sammanhållning ; att man uti samma förslag skulle funnit i i.sta Artikeln afhandladt: personlig skyddsafgift; uti den 2tdra : löne-inkom ster; uti en 3:dje, bevillning af yrken, hvarigenom man på ett ställe hade igenfunnit, hvad som till slik benämning vore hänförligt; att man vidare hade funnit behandladt, uti en f.åe Artikel:
Handel, SIepps-varf, Rederier, Handtverk, Näringar, Fiskerier, Capitaler, Actiebolag, Societeten, Cassör, o. d.; lili en 5:1 e:fast Egendom inom Slads-omrade; uti en 6:te:
Jordbruket, nli en 7:de: Bergverken, Fabriker, Manufacturicr, Qvarnar, samt andra Nerk och Inrättningar; uti en 8:de:
Bevillning af Testamenten, Gåfvor, Fidei-C ommisser, siof, Fynd och Hinstmedel; uti en g:de: hillmanna föreskrifter samt grunder för Bevillnings-Stadgans tillämpande; uti en 10:(le: det rent reglementariska, rörande Mantals- och Skattskrifning, BevillningsComitéernes organisation och arbets-ordning, med utsatt difinition för hvarje slags Comité, hvad densamma specielt ålåge; uti en 1 i:te, huru förhållas borde vid A närings sökande och Besvär', samt uti en 1 alte Artikel; om Uppbörd, Afkortning och Redogörelse; att Bevilinings-Stadgan icke blifvit uppställd i sådan oitlning och under sådane afdelningar, att man genast kan finna, hvad man söker; att §§:ne icke hafva någon öfverskrift, och att det ej elier i brädden står någon anvisning om deras innehåll; att ämnena ofta äro så sammanblandade, att ingen gemensam öfverskrift vore tjenlig; samt att, då uti Bevilinings-Stadgan ingå föreskrifter om verkställigheten, hvilka äro att hänföra, dels till Civil- och Criminal-Lagstiflningen, den Konung och Ständer ega alt gemensamt utöfva, dels ock, i synnerhet, till den ekonomiska Lagstiftningen, som tillkommer Konungen allena, och derutinnan Rikets Ständer icke ega att annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, berörde
Stadga följaktligen borde vara så uppställd, att den innehölle under en Afdelning Rikets Ständers beslut om sjelfva beskattningens egenskap och grunder, samt fördelning och tillämpning, med hvad dit kan höra, och serskildt, under en annan Afdelning, det rent reglemen - B drillning s-Ut skottets Utlåtande, N:o 27. 3 tariska, som tillika ingriper i Criminal-, Civil- och Ekonomiska Lagstiftningen.
Utskottet icke anser lämpligt eller behöfligt att utleta sig, örn och huruvida den af Ulskottet föreslagna Bevillnings-Stadga må ega företräde framför Herr Friherre Nauckhojfs förslag, hvaraf Utskottet här ofvan meddelat en öfversigt, i synnerhet då Utskottets åtgärd att, med nödige förändringar, bibehålla nu gällande Bevillhings-Stadga, icke i hufvudsaklig måtto blifvit ogillad af någon annan, än bemälde Herr Friherre, har Utskottet likväl trott sig böra vördsamt förklara, det
Utskottet icke tvekat alt lemna företrädet åt en Författning, hvars tillämplighet i de flesta delar blifvit vitsordad af nära 3o års erfarenhet.
— De många och olikartade anmärkningar, som under tiden vid hvarje
Riksdag blifvit framställde i ändamål alt vinna rättelse uti Bevillnings-Stadgans föreskrifter, bevisa, ytterligare nödvändigheten att icke utan verkligt behof tillvägabringa förändringar, som mera afse formen, än sjelfva beskaltnings-grunderne, emi>- det med säkerhet torde kunna antagas, att äfven sådane förändringar skolu i sin tour påkalla nya och mångåriga jemkningar och förklaringar.
I sammanhang med de af Utskottet föreslagne förändringar, har
Utskottet jemväl sökt att mera ändamålsenligt ordna och uppställa föreskrifterne, än som uti hittills gällande Bevillnings-förordningar skett, så att, vid en närmare granskning af förslaget, de ifrågasatte öfverskrifterna vid hvarje §. skola finnas alldeles obehöflige och endast ledande Lili en ökad vidlyftighet, som i möjligaste måtto bör undvikas.
Till vederläggning af den anmärkning, att Rikets Ständer icke skulle ega att, jemte bestämmandet af beviilnings-grunderna, meddela föreskrifter, i afseende på verkställigheten, kunde det visserligen synas tillräckligt att endast åberopa praxis vid alla föregående Bevillnings-förordningars utfärdande, - men Utskottet anser likväl frågans vigt påkalla en närmare granskning.
Med ordalydelsen i 70 §.
Regerings-Formen, att, sedan allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning blifvit uppgifne och summans belopp fastställdt, skall, med tillämpning af dessa grunder, förslag till Bevillningens utgörande af Bevillnings-Utskottet författas och Piikets Ständer underställas, kan icke stå tillsammans en så begränsad eller inskränkt Lagstiftningsrätt i berörde hänseende, som med anmärkningen velat åsyftas. — Grunderna., fördelningen och tillämpningen kunna icke uppfattas med blotta zilfror, under vissa bestämda titlar, utan måste, för att 4 Bevillnings-Ut skottets Utlåtande, N;o 37. gords gällande, åtföljas af reglernentariska föreskrifter, som verkställas af Rikets Ständers egna ombud, med biträde af Statens embets- oell tjenstemän, hvilka senare dertill äro förpligtade, äfven i följd af deras allmänna tjensteåligganden.
— Rikets Ständers uteslutande Lagstiftningsrätt, i afseende på allmänna Beviliningen, ligger således icke blott förvarad uti Grundlagens luid, utan är jemväl en ovilkorlig följd af sjelfva sakens natur och beskaffenhet, enär beskattnings-grunderna ega omedelbart sammanhang med föreskrifterna för tillämpningen, och således alltid blifva i hufvudsaklig nion beroende af de senare. i. §. pag. i.
Ridderskapet ock Adeln, Högvörd.
Preste-Ståndet samt Välloft.
B or gare-Ståndet är anmärkt: att den personliga skyddsafgilten borde fortfarande utgå tili lika belopp, som hittills, från fyllda 17 år, men en summa, motsvarande den föreslagna nedsättningen, användas till åtskillige eommunala behof, för hvilket ändamål gemensam handläggning af Beviilnings- och Ekonomi-Utskotten blifvit yrkad,- att nedsättning endast bordt ega rum för de mindre bemedlade, och företrädesvis för dem, som ej förtära bränvin; att afgiften borde ytterligare nedsättas, eller ock alldeles försvinna, derest Stats-regleringen sådant medgåfve, men att dermed borde anstå intilldess Statsbrist-summan blefve känd; att om personer, öfver 60 år, åtnjuta undantags-beting till belopp af roo R:dr, så anordnad t, att man och hustru deraf få hälften hvardera, men att det vid enderas död nedsättes till hälften, borde sådane personer befrias från skyddsafgilten; att årlig inkomst af 100 R:dr, och ej blott räntan af ett sådant capital, samt egande fastighet af mer än 200 R:drs värde, borde vara vilkoret för er-läggande af personel afgift efter fyllda 60 år; samt att en hvar mer än 60 år gammal person, som genom undantags-beting ej har mer jin lifsbergning, borde vara fri från bevillning.
Då Utskottet af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, inhemtade, att, med afseende dels å RiksgäldsContoirets minskade behof af anslag, och dels derå , att tillgång fcr de anslag, som extra Stats-regleringen erfordrade, förnämligast påräknades ifrån öfverskott å Stats-Yerkets inkomster, allmänna Beviliningen kunde med omkring 750,000 R:dr nedsättas, ansåg
Utskottet sig böra föreslå någon piinsk - Bevillnings-Utskottets Utlåtande, iV.-o 37. 5 ning i sådane bevillnings-afgifter, som träffa alla, men kännbarast de minst bemedlade oell fattigare samhälls-classerne.
Bland dessa afgifter biet’ alltså den personliga,eller skyddsafgiften, företrädesvis föremål för en sådan åtgärd, hvilken ock, efter hvad Utskottet kunnat finna, nästan allmänt inom representationen blifvit godkänd , fastän olika meningar 0111 tillämpningen deraf blifvit yttrade.
Den föreslagne nedsättningen, som vida understiger sistnämnde summa, är följagtligen grundad på tillförlitliga beräkningar och faier således icke kunna anses vara förtidigt vidtagen, enär den i allt fall lill beloppet endast blifvit förslagsvis beräknad.
Hvad i öfrigt angår de yrkade modificationerna vid afgiftens bestämmande, till förmon endast för de fattigare folk-classerne och i synnerhet dem, sorn ej förtära bränvin, samt dernäst frågan om skydds-afgiflens bibehållande oförändrad, men användande till viss andel för corn muna la behof; sfi, enär en allmän, för Statsbehofvens fyllande påräknad, afgift icke kan bestämmas endast med hänsigt till de undantag från afgiftens utgörande till lika belopp för alla, som på förenämnde sätt blifvit ifrågasatte, samt Bevillnings-Utskottets i 70 §. Regerings-Formen och 31 §.
Riksdags-Ordningen bestämde åligganden icke kunna utsträckas till åtgärder för beredande af anslag till cornmunala behof, anser Utskottet sig, å hvad härutinnan blifvit föreslaget, icke kunna fästa något afseende.
På ofvannämnde skäl, och med åberopande af de i Utskottets Betänkande pag. 3 anförde grunder, finner Utskottet sig böra vidblifva, hvad Utskottet, i afseende på skydds-afgiftens utgörande, föreslagit; hvaremot Utskottet, som af föreskriften i sista momentet af denna anser det vara tydligt, att, när undantags-beling icke medföra en årlig inkomst af 100 R:dr, undantags-innehafvare öfver 60 års ålder äro från skydds-afgiften befriade, men derjemte funnit, att vilkoret för afgiftens utgörande äfven efter fyllda 60 år af dem, hvilka erlägga bevillning för fast egendom af öfver 100 R:drs värde, icke står i något jemförligt eller skäligt förhållande till 100 Rtdrs årlig inkomst, samt att detta moment, i afseende på bestämmelsen af den senare, fordrar förtydligande, skolat vördsamt föreslå, att ofvannämnde moment må erhålla följande lydelse: denna afgift fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantags-beting vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega 100 R:drs årlig inkomst, äfvensom af dem, hvilka efter 6 Bevillning s-Utskottets Utlåtande, N:o 27. 2:dra Artikeln utgöra bevillning för fast egendom af öfver 200 R:drs värde. 2 §. pag. 1 oell 3.