Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Byggd omkring början af 1000-talet blef den sedermera under Friedrich Barbarossa utvidgad och moderniserad i götisk stil.
Det &amp; r en byggnad af Aldig verkan, oförfalskad som den nu ter sig.
Den innehåller en massa märkvärdigheter .. till hvilka man loc- kas soin resande, .bland annat den s&amp; kallade Folter-Kammer - eller Pinokammaren.
Det är dock egentligen byggnadens yttre skönhet och ålder, som ' fängslar och intresserar. '
Bland de många kyikorna är det synnerligast S: t Lorenzo, som drar ens känsla till sig.
Den Man kan ofta ej saga härstammar afven den från 13-1400-talet.
hvad det är som verkar på en i en kyrka eller hvarför den eller den kyrkan utöfvar .en större stamning an en annan.
Man tycker.
formerna i båda vara val afvagda, färgerna afvenså, dagern äfvenså, och ändå kan man gå kallt oberörd igenom den ena och viljs, falla ned i gråt och bön i den andra.
Hvad verkar detta?
J a g vet ej, vet blott att Lorenzokyrkan i Nurnberg verkade detta senare .och att jag där kände mer af högtidlig andakt an kanske i ens egen känsla, som lägger något annat tempel förut!
Men det är till just det plus som behöfs, för att få den ratta stämnidgen.
Vill man försättas i en mer prosaisk men stilriktig stamning va
' bör man likaledes ej försumma att besöka en af dessa Bierkneipen som, med bibehållande af sina oansenliga medeltidslokaler, utskau- ker ö1 eller lätt landtvin till sina törstiga kunder.
- Dessa laga små env&amp;ningshus - med sina tr %nga fönster - brunrutade väggar - skarpt sluttande tak, omgifvas af triibord och träbänkar!
31a.n gör sig ej besvar med att g % in och bestiilla, man sätter sig utan- - för, knackar samtidigt p&amp; rutan med sin käpp och bestiiller hvad man vill ha: korf, bröd, ö1 etc.
Detta riickes oss helt ge- mytligt geuom fönstret, och diir sitta vi nu med ett tennstop fullt af ö1 och en hederlig korf, den också litet medeltidsaktig, och inbillar oss att vi iiro nib-nbergska handtverkare, eller miistersbngare, eller hvnd annars allt man kan bli, så dar i fantasien, med en omgifning så akta som denna till underlag!
Det kanske ar t m i g t att sluta.
sin niirnbergskildring med något så prosaiskt som korf och ö1 - och ändå st6 prosan och poe- sien här i Niirnberg i s&amp; alskr&amp;d förening, att det ena bara s t e g rar verkan af det andra!
- Därför kan man tanka tillbaka med rörelse och gladje på både broar, gator, torg och kyrkor, kod och öl.
Lyckas mnn blott att få öfver det hela den ratta fiirgtonen, så är och förblir ~ u r n b e r en ~ af de älskviirdaste platser vår jord her att uppvisa.
För någon tid sedan oiutalades det i en engelsk tidning att i .Sverige finneg en la.g, som förbjuder k~innorna att gifta sig, om de icke äro fullt hemmastadda i att koka inat och sy kliider.
Kanske slrulle det ha sin nytta med sig, om det verkligen funnes en slidan lag, säkert är emellertid att matlagning och klädsömnad h o t&amp; saker, om hvilka hvarje kvinna borde inhemta åtminstone någon kunskap.
Fliclrorna i våra dagar visa i alhiinhet icke stor lust för hus- liga sysslor.
De bildade unga kvinnorna viilja, d&amp; de sliitat skolan, hellre sin verksamhet utåt an i hemmet, arbetarbefolkningens döttrar .taga hellre plats på fabrikerna an de tjäna i familjer och om de
sedan gifta sig, äro de flesta alldeles olciinniga i konsten att sköta ett hushåll.
Hur mingen familj har ej råkat i ekonomi.skt och inoraliskt förfall på grund af husmoderns oförinåga att inrattn hemmet spar- samt och ordentligt!
Hur niången arbetare går ej till krogen för att slippa äta den osmaldiga mat hans hustru bjuder honom!
Och hvillra stora peiiningsumor bortslösas icke p&amp; dyr och olamplig föda, blott emedan man ej förstår sig på födoiimnenas olika naringsvaL.de!
E t t folk, som striifvsr frani&amp;t, tanker ju först och främst på det uppvikande släktet.
Att på hästs siitt sörja för, detta släktes ~noraliska och fysiska hälsa samt gifva det en fond af gods lcunska- per, som kunua blifva till verklig nytta och hafva viircle för lifvet, bör darför vara hvarje fram; iitsträfvande folks mål.
Goda skolor iiro en nations biista prydnad, men skolan far icke h a h a sitt mål i sig själf, dess uppgift bör vara att uppfostra och bereda för lifvet.
I våra dagar börjar man h e r och iner inse detta och glädjande %r att man just i våra follcskolor,.
dar ju det stora flertalet af landets ungdom uppfostras, .lägger sig vinn om att bi- bringa barnen sbdana lrunskaper, som kunna blifva dem till nytta i det praktiska lifvet.
Så har man under de senaste åren börjat införa undervisning i matlagning i de flesta af huféiidstaclens och %iven i. många lands- ortsstiders folksl- ro l or.
Det var i Storlcyrlcoförsamlingen i Stockholm, som år 1889 ett första försök med skolk öl^: gjordes.
Samma år hade man.
dels p i enskilda personers dels p&amp; församlingar.nas egen be ' kostnsd börjat an- ordna iniddagsspisning i folkskolorna.
De fattigaste barnen erhöll0 iirider vintermånaderna mot en ringa olleï alls ingen afgift ett ordent- ligt mal mat minst hvarannan dag, innan de lämnade skolan.
Det var db d: r Sven Nilsson, förste 1Fw: are i Storkyrkoförsam- lingon, kom att tiinlza på hur nyttigt det borde vara för slrolfl.i.ckorna, om de lcnnde få vara mod om tillagningen af maten.
Sedan ett kök blifvit inredt i skolan och Öherstyrelsen för Stockholms folkskolor dartill gifvit sitt bifall, fingo dagligen i tur och ordning 5 ii O flickor ur högsta klasserna - dc flesta i en alder af 12 till 14 år - sluta skolarbetet M.
10 f. m. för ntt under de Rterstaende skoltiiniqarna undervisas i matlagning och därmed sarnmanhangando sysslor i k ' öket.
Naturligtvis kunde den kunskap i matlagning, som flickorna fingo, icke bli så siirdelos stor, då hvarje barn icke kunde få vara i köket mer 6 9, 7 dagar af terminen, men de emotsågo dessa dagar z
med s&amp; mycken längtan och talade o111 hvatl de kokat iiied siidan gliidje och så varmt intresso, att man icke kunde inisstap sig om att inan med denna undervisning slagit in på en god vi@.
Följande &amp; r infördes matlagnitig i Hedvig Eleonora och Narin skolor sedermera iifveri i Klara och Katarina.
Nu iir undervisningen i d l a dessa skolkök ordund efter sainina plau.
Den &amp; r dels teoretisk, dels praktisk.
Den teorc ?tislcs~ iindwvis- ningen gifves i samband med lektionerna i naturkimnighot och mod- delas med ledning af on för iindaiiihlet af fru Sofi Silssori iital-htad lärobolr: wHnsh&amp;llsliirans första griirider:,.
I donna lilla hok finnas, utom den korta inledningen i hushfillskeini, a~misiiingltr fiir inköp, förvaring och tillagriing af matvaror, huwhiillsberiikningar, matsedlar och matrecepter för enkla hiishilll jainte p.: nktiska i&amp;i fiir sthiil kö- kets som sanglrammarens stidning, k l a d t.
~ ~ hiisgerhk, och l m p o r s rengöring.
Denna fru Nilssons hush&amp;llsliira har visat sig vara en bok, som flickorna med förkärlek studera och ofta hör ' man dem saga:;) marniria tycker den iir s&amp; bra och vi ha kokat efter den ».
Den praktiska undervisningen i matlagning p5gG.r alla dagar kl. 10-1 och ledes af skolkökets förestiinde~ska, som fördelnr syss- lorna mellan de sini kokerskorna, så att.
hrar och on a ' i ' dem har sin bestiiinda del af arbetet.
E n eller tv3 f&amp; sAlunda baka.
en har förriitten, en soppan, en dukning och diskning p3 siil dc1 o. s. v. Hvmje flicka, får alltid vara i köket tv8 efter hvmandra föl- jande dagar.
I Storkyrkoförsamlingen t. ex. lagas iiu hvarje dag af C i flickor från de högsta klasserna middag för 5.3 barn, natiirligtvis alltid de enklaste riitter, men god och närande mat.
Allt mjukt briid, som af barnen förtäres, bakas i skolköket.
li61iga flickor heriitta för sina lararinnor att de sedan i sina heiu ibland baka siMaiit I~riici.
Flickorna få själfva föra jornalen, i h d k e n nogpannt iipyskrifves dagens matsedel, rätternas beståndsdelar i minsta.
detalj samt hur mycket af hvarje ingrediens, som anriindts.
Afren priset p&amp; alla varorna uppskrifves och för hvaxje dag utraknas hvad middagen i sin helhet kostat samt hvad den kostat per barn.
Men utom detta stora hushåll fik 55 personer fh dc smd.
kokerskorna, hvar och en i sin tur, sköta alilla hhiishfillot:).
För att de icke skola v h j a sig endast vid dessa: stora berakningar få.
fic- korna åt sig sjiilfva koka sainma middag i mindre kokkiirl med be-
S räkning för 6 personer.
Särskild bokföring föres öfver detta » lilla hiishiil1 D.
En olägenhet vid matlagningen har det varit, att man haft en- dast en spis och varit tvungen att begagna l r o k l ~ r l, som varit allt för tunga och stora för barn.
Men nu har man i Storkyrkoförsam- lingen just inredt ett nytt kök med sex mindre spisar.
Diix f@ man ilet förträffligt, dels Iran man undervisa omkring 20 flickor samtidigt, dels begagna för barn Iätthandterligare kastruller och pannor.
Kl. 1 e. m. k o m a mi.ddagsgästerna.
De små Izölrseleverna h; jälpa till med serveringen, hvilken efter ett par gånger både säkert och raskt afven för dem, som i början icke kunde bara, en tallrik soppa utan att spilla öfver eller knihar och gafflar utan att tappa dem i golfvet.
Nar flickorna själfva ätit middag, f å de diska, skura pannorna och spisen, städa och äfven tvätta handdulrm.
Att undervisning i alla dessa sysslor ar behöflig lran man förstå däraf, att många af de rätt stora flickor, som .kommit till skolköken, aldrig gjort upp eld i en spis, diskat eller tvättat, ehurii de flesta h a h a inyclret fattiga hem.
Alla dessa praktiska öfningar ha hittills ledts af i skolköken anställda kokerskor, men ett önslrni.ngsmA1 är att för den teoretiska och prak- tiska.
undervisningen fB en och samma lärarinna.
En ' bildad] .ära- rinna i slrolkö1re.t lran dels tilliimpa och hanvisa till de teoretiskt gifnrt liii-domarna, dels genom sitt exeinpel utrfitta .mycket godt.
Genom att själf icke s k i äfven det gröfsta arbetet kan hon ingifva aktning diirför, genom förldaringar kan hon bevisa nödviindigheten och värdet af de ofta just af fattigmnns barn som förnedrande an- sedha f pigsysslor nar.
Frölren Lagerstedt i Göteborg började att metodiskt utbilda lärarinnor för slrollcök och i Stockholm har sedan ett par Ar en dylik Icurs anordnats vid ~Ateneum för flickor », där redan förut under.
visning i huslig ekonomi gafs åt skolans elever Äfven vid Öster- indins högre k o v e r k för flickor samt vid Lärarinneseminariet finnas dylika kurser.
Dennn kars varar ett lash, september-maj, och utbildnr lärarinnor för skolkök silväl vid folkskolor som vid högre flickskolor.
Till d e s k kurser, för hvilka afgiften för termin är 75 kr., mottages hö.gst 6 elever, hvilka ej få vara.
under 18 ik samt utom någon vana vid enklare hushållsgörornål böra förete afgångsbetyg från högre flickslrola, folk- eller småskolel~rarinneseminarium.
Den teoretislra undervisningen upptager 2 A 3 timmar dagligen, s I
158 I den omfattar hufvudsalcligast kemi, hiilsolära och hnshållsliire, man iiqriar ett grundligt studium åt födoiiinnenas samiiiansiittning och näringsvärde, åt in~nnislrokroppens byggnad och vård - siirskildt .matsmältningen - &amp; t allehanda hiishållsgöroiuiil, bostadens inredning, belysning, uppv&amp;rming, ~entilation, desinfelrtion och rengöringar af alla slag.
Enkel bokföring och.
hiishållsberlilrnirigar efter autagna årsin- komster höra afven till undervisningen.
Mollan l / 8 1 och G e. m., sninlas elevernn i det stora treflign köket för de prdrtislra öfningarna.
Uppköpen få de turvis hafve om hand en vocka hvar och C7,å äfiren sköta hiish&amp;llsboken.
Utom enklare matlagning och bakning liira de saft- och syltning, dukning och servering samt få göra besök i slalcthns och andra för under- visuingen utbildande anstalter.
För att få undervisningsvaua få l&amp;rarm: iniieelevorna handleda dein af sk01ans elever, soin två dagar i veckan deltaga i matlagningen, och två dagar i veckan Iiimna de både praktisk.
och teoretisk under- visning åt en liten grupp folkslroleflicl~or från Adolf Fredriks för- samling.
Till dessa öfnin.gar ausluter sig en kurs i iippfostringsliira och metodik.
Afven hör till undervisningen en lrurs i handarbete enligt ' fröken Hulda Lnndins metod, sadan den anviindes i follcsko- loriia, på det att slrolkökslararinnan äfven må] runna gifva handar- betslelrtioner.
Efter nfslutad kurs anstiilles afgångsexanleii och profmiddagnr anordans för skolans inspektor, rektor, förest&amp;nduiiina m. fl.
För att erhiilla afghgsbetyg fordras, att eleven ' 5ir godlciiud i nlln, Birinen.
Och så står den utesaminerade liirarinnan färdig att åtaga sig undervisningen i något slrolkölr.
Har hon intresse och Iriirlek för sin sak och försttir hon sin uppgifts stora betydelse skall hon siikert med framgång verka på sin plats.
Hon k m ha ett stort infl.ytaude på sina elevers utvecldirig, lära dem renlighet, sparsainhet och ord- ning, .gifva dem lust för prdrtislra sysselsättningar och, framför allt, fiista deras uppmarksaiuhet p&amp; alla de olika förhbllanden och sinå plikter, på Iivillra hemmets lycka och välstånd så ofta beror.
Skolköket har redan visat sig vara det basta föreningsband mellan skola och hem.
Mödrarna, som oftast sakna både tid och förmåga att handleda sina barn, uppmuntras genom sina flickors vaknande lust för det husliga att låta dem hjiilpa till hemma och många af de åt barnen gifna lardoinnrnn blifva säkert af nytta för deras mödrar.
I London föreslrrifver lagen sedan 4s 1889 undervisning i hus- hållsliira för alla flickor i folkslrolan, som äro öfver 11 år.
Och erfarenheten har visat att denna &amp; lder ar den lampligaste för början, ty de små flickorna lam prdrtislra sysslor fortare och med mera håg %r de, som uppnitt konfirmationsåldern.
Kunde vi f A undervisning i matlagning i alla våra folkskolor icke enchist i stiiderna utan allra helst afven på landsbygden, vore sakert mycket vunnet!
Hur mnngen flicka skulle kanske icke, om henlies håg i barndomen blifvit vand At det praktiska och husliga,.
stanna i hemmet och vara nö: jcl.
med Iandtligt arbete i stallet för a t t som nu så ofta sker, knappast fullvuxen resa till hufvudstaden och söka plats och dar.
genom sin oerfarenhet och okunninghet lockas i fördiirf.
Genom att införa skolkök skola.
vi helt siilrert med tiden få många flera lyclrlign och goda hem, och frdamtidens ungdom, låtom oss hoppas det, skall genom inflytandet från goda hem och goda skolor blifva ett fysiskt och inoraliskt, för lifvet.
va-1 uppfostradt sliilde.
l Litterat ur.
I G O ~ och S Magogs land.
Skildiiiigar och stiidier från en resa i ILmkasien af M,.
Adzolnz.
Of vaiinäiiinda arbete var visserligen iipp~aget i ravyii iif ver bai.11- ocli ungdomslitteratur i Dagnys 8: de Iiafte för 1895 och rekomtiiende- inades dar såsom eii för den inognare iingdoilie !i läiaplig bok.
Men som det torde vara # iidi iner agiiadt att iiitressera äldre läsare, ha vi ansett oss böra gifva det cii något utförligare graiiskning i Dagnys Iitteratiir~at ' deliii ng.
Författariiinan liar redaii gjort sig kand slsoiri lycklig reseskil- drare genom sitt fraiiistben (1e arbete oiii Sicilien,,) Medelliafvets skö- iiaste ö r, och 7); ~giiys ' läsalbe känna lieniie afveii geiioin atskilliga iinderli %llqnae reseskisser, af hvilka några återfiiiiias i föreliggande arbete.
d r 1893 tillbragte förf.
vRreii och soinmaren i Knukasien, och tack vare goda förbindelser och i fr#irista ruiiiiiiet sin egen out- tröttliga eiiergi ocli vakim iritel ' ligeiis lyckades hon göra sig förtrolig iried en märigd olika förhallanden i dessa för de flesta europeer okända trakter.
160 Kaiikasien, detta bergland ined sina storartade och oiiiriixlaiide naturscenerier, bebvdt af in %nga olikartade folkstammar, af Iivilka nkgra ända in i det 19: e iirliiindrarlets slnt aro tämligen oberorda af den moderna civilisationen och ha bibehallit seder och bruk från en aflagsen fornt id, äger tillräckligt niiliiga eqendouiliphetw ooli se VW- heter för a t t kunna locka turister, och dock torde ett at!
dess förriani- sta behag just vara deii oinstaii (liglieteri, a t t landet ligger så l h g t från de vanliga turistlederna.
I förf: s sällskap få vi göra fiirden öfver Svarta tiafret till Batiim och daiifrån på järnvag till Siflis, C4eorgieu.s ninvar~iide hiif- vudstad.
Med denna är.
iiiycket S ' iirtrcgeu, betydlint mer äii inånga af stadens egiis iuvåila~iuiior, som vistats dar i kratal, meii ej vågat besöka åtskilliga af de nier uRij: rsna kva~teren.
för oss omkring i d9 olika stadsde1: iriie: i Sr-Tiflis nicd dess brokiga gatulif, dar ryska officerare och sold: itet, g: .eo; qiskn, skönhrter i sina vagnar, icke mindre sköna georgiska l i e r r a ~ till hast, asmenirr., tatarer, perser, kaldeer, syrier, assyrier, n].
iii; .iin~ sig oiii hvaranJra, meii under en tystnad och ett allvar, soiii bildn en slieiide kontrast till det gladtiga gatiilif, som råder i Italiens o (iIi Egyptens stiihr.
Hoii för oss till matbasareil.
där aöstern och restem, Eiiropa och Asien på söndagsnior~narne tyckas stämt iiiöte pk neutralt oiiiralde~, dar man icke hgller s&amp; särdeles mycket ph renlighet och snyggliet, meii i stallet på en viss yttre ordning - sh; I,iises det stridande mot god ordning, a t t kalf- och oxkött försäljas af saiiiina slaktare eller ens p i sainiiia gata.
skildrar vidare den illa beryktade tatarstaden och deii arnieniska basaren, där handtverkariia ai+rtrt så ~ o d t som pij.
iippeii gata, då de laga linseii alldeles sakna fraiiisida.
KKE ' ha skr3cidai.iii~ sin egen gata, silfver och vapeiisniedt ?riia sin, hattinakarile, skoiii; i- karne, instriimentiiiakariie likaledes hvar sin.
Äfveu i heinlifvet i Tiflis] &amp; ter fiirf oss kasta en och annan inblick, skildrar seder och briik, klädedräkt, bohag och husgeråd, beskrifver ceremonier vid bröllop, begrafningar och andra Iiögtidlig- heter, berättar mångt och mycket uin vidskepelse och religiösa före- stiillningar, h i l k a äro icke sk litet bl; .ind; ide nied hedeudmi.
I förf: s sällskap få v i afven göra ett besök i Geoixieus for ii; ^ hiifviidstad Mzket och i dess priiktiga katedral, Georgiens iriidrrkyrka, l Svoti-Tzkoveli, lifvets pelare kallad och iippfii~ti af stora ~ i i tilliinggiia porfyrkadrer.
Denna katedral ryminer vissrdigeii icke nu iarr soiii på Georgiens iiiissiona.l.s, den lieliga Xilias dagar, Kristi kjortel - deniia relik bortfördes iiiider Abbas den store till Ispahau i Persieii ich dess vidare öden ar0 höljda i duiiltel - nie: i den ä r en af d e skönaste ininnesinäiken af den georgiska arkitekturen och har iinder ett årtusende sett Georgiens koniingar kriinas inom sina murar.
E t t stort antal ' af dessa kouuiigar och deras familjer ligga ocksi begrafria.
i katedralen.
soin tyckes vara en sann turistnatiir och besjglad af deniia förträffliga egenskap som hos en nian kallas vetgirighet eller forsk-,
iiiligsbegär, inen hos en kvinna nyfikenhet, företog dessiitoni, trots alla välinenta varningar, utan inanligt beskydd en tur in i ryska Anne- nieii och besökte därvid Erivan, vidare Edschiniadzin, den armeniske patriarkens (katolikos).
residens, till livilket berget Ararat bildar en ståtlig bakgrund, m. fl.
ställen och leinnaig inånga liffalla skilclrin- gar från denna iiitressaiita färd.
Det ar emellertid icke blott Kaukasien och dess iiivtinare shdaiiri de nii t e sig för en vaken och intelligent resandes ögon fru Anliolin i sitt arbete sltildrar: hon har iifven studerat sig in i landets forntid och dess historia och liar mycket a t t förtiilja om de olika folkens öden under förgtngna tidsskiften.
Med .förkarlek uppeliåller hon sig vid georgierna, detta folk, soin genom sin ovanliga kroppsliga skönhet och sin Iiögsiniiade rid- derliga karakteï gör slial för naiiinet Kcinliasiens adel.
Detta folk iiger ocksa, en Iiistoria, som val iir ägnad a t t väcka viir iippmärksam- het och beiindran, yttrar förf.
Soni kristendoinens yttersta vaktpost i öster har landet under alla tider fått mottaga första stöten af alla dessa inat vår tid och v %i.
kultur fientliga.
folltlaviiier, soni störtat ned öfver var varldsdel.
Saiacerier, turkar, mongoler - alla Ila de som förödande brliiiningar slagit niot Kaukas~is ' j %ttemur, innan de vältrndr sig öfver Europa.
Alla ha.
de försökt a t t bortskölja det lilla georgiska riket, att kullstörta korset - men förgafves.
Egeadoinligt iiog, var det genom en kvinna, den heliga Nina, som kris~endoin~n Icoin till G~orgieii?
och den inest berömda af Geor- giens niiriga utrniiiltta segeiiter var ocksk en kvinna, drottning Ta- inara, soiri dog 1212 och öfvei.
livilkeiis iianiii livilnr en glans, som sju sekel icke fiiiw,Pi,tt förcl~inlila.
~ l i i g e n manlig regent D, siiger forf., shar vare sig ffii1.r eller seiiare litvidgat landets gränser s&amp; långt soiii hon, iiigen iiar gjort G-eoi.gieii meix fruktadt af de begge roflystna gran nariie, Tiirltiet och: Peiasieii, i rigen lii \ i8 f öre Iienne lyckats betvinga och kristna dc vilda bergsfolken.
Och detta stora viilde, soin straclrte sig mellan Svaimtn och Kaspisltn liaf ven, f i-hn Kaiil; asuskerljans högsta kam och anda till Trapezunt, förstod Iion Iiiija till eii aldrig fnrr sedd bloinstrin~.
Nntir~nrzlvälrnigan hade alclrig varit större.
Niiriiig: .irna fro- dades, konst och litteratur slogo ut i full blom.
Stwr ?rtade monumentala byggnader tycktes skjiita upp ur jorden, broar slogos öfver fioderiia, för de resaiide byggdes lrai~avanserajes, för de sjuka hospital och för de förfildralösa barnhiis.
Aiinii lriirina de kyrkor och borgaf ralriias i hiin- dratal, vid Iivillta ssligileii eller Iiiifrjeii knyter Tamaras nsniii.
Denna kraftfulla di-ottnjng var dock ingen airiason.
Hon var i första iwn- met kvinna - en mild, vsrrnlij#rtad, förtjiisaiide kvinna, livilken genoiii sin blidhet och sin kamliters r.eiiliet vaiiri lika mycken Iiiii.lek, soni tiennes ïegeiitdggdei.
viickte beundran.
D Intet iiiider, a t t kvinnan sedan nriiiiniies tider i Georgien spelat en be.tyd: mde 1.011 och iitöfvat stort inflytancle.
Medan i det öfrigs Kankasieii kvinnan öEvei * rxllt äi: förtryckt, mannens slafviiina och betrak- ' tad som en varelse af lägre rang, a r iion i Georgien den iiifiytelse- rikaste inedleininen i fainiljen, som bemötes nied alla liänsyn och en rid- '
derlig iippinarksainliet.
Eennes inflytande liar ocksa visat sig välsignelse- rikt.
Hon hLiller stiSangt på familjeli fvets liiilgd, nr varm t religiös och förmir frainkalla en innerligliet och styrka i buiideii i syiinerhet mellan föräldrar och barn, som Rr niistaii enastående i var tid.
De georgiska mannen daremot skildrar förf.
siisom lättledda, varuilij2stade och frikostiga, något iiidolenta och lattsiniiiga.
Karakteiistisk fiir de georgiska, miiniiien och kviniiorria ar be- rättelsen om (Teorgieils sista drottning, Maria.
Hon hiitlr!
aldrig kunnat förlita sin geinål, Georgi SII, att lian, som ansåg, att Gror- gien icke längre kunde bibehalla siii sjiilfstiindigliet, eestnrnuntcrat landet till rysssrile, utan efter lians död satte Iioii sig i spetsen för det nationella partiet, so111 motsatte sig den ryska iiiinditc~ri~g~i.
Genetal Lasarefl fick darföre tsarens befallniug att ined hvilka niedel soiii helst föra henne och hennes barn till .I ' etersbiwg.
Löftcii, biiiiei *, hotelser - allt visade sig kriiftlöst iiiot heriiies fastii föresats att staniis i l h d e t.
Efter eii af dessa resultatsliisa iindi~ltandlitignr grep geiieraleii full af otalighet drottningen i haiitllt.clt.ii för att fika henne bort nied makt.
JIeii i sanma ögonblick drog 31aria sin dolk, och geiieraleii fick iiiecl lifvet iiingalls sin förmateiiliet.
- - - - Äfveii om Kaiikasiens andra stoin kiilturfolk, arinciiieriia, Iivilka i så iiiycket bilds en motsats till georgierila, oin tatarer och lesghier, om de halfvilda bergsfolken, m.
ni., Iiar förf.
mycket att beriltta, och nian följer heriile alltid ined stort iiitresse vare sig hon iippriillar taflor fiaåii en aflagseri forntid, slcildiw- de olika folkens seder och biaiik eller berattar sinn.
egna reseintryck och afventyr.
Det ilim också med saknad inan slntar IKsiii~igrii af hcniirs bok, p&amp; samina gång iilan kaurier sig tacksain i~iot förf., som iiifört en i detta underbara land, dit de gaiiila fiirlade Gogs och Jlaqogs rike.
8 ~ ~ P, k Ur 8 f amiljekrönikan p&amp; Höögsborg an ganska oinfångsrik berattelse i tv5 delar.
Man vantar sig af en så romantisk titel nigot af dnn mystik, som följer med legender om hiigadliga ricldarborgrir, nigot af dcii stainningsmiittade f %i.
@ on, som brukar vara oskiljaktig f r h gamla familjekrönilror.