Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och lätt afgjord fråga, har vållat, att undef ”den tid ändrings-sökanden förgäfves väntat på ”slut, har Kronans disponibla jord dels blifvit ”till Skatte löst och dels förmånsrrätten dertill ”Jordägaren förunnad; äfvensom det handt, att ”Röttle Israels qvarn, på grund af flere laga i5kraftvunne åtgärder, kommit i 3:dje mans hand, ”så det nu mera tjenar till ingenting om As”sessoren Qveckfeldts rättvisa klagan af Kongl. ”Maj:t Nådigt pröfvas eller icke.
”Af detta anspråk har GantzliRådet af ’’Wetterstedt och jag blifvit innehafvare, i följd ”af arf, gåfva, köp; äfvensom af de sista Kungs”gårdsfordiingar från Tullgarns bytet, som der’’på återstå oliquiderade, utgörande tillsammans ”ej mindre än 18 R;d 13 sk. n§ rst Specie ”Skatterätt med jord in natura, hvarföre vi, ensligt bifogade Kongl. Majtts Nådiga Bref till ”KammarCollegium, den 6 November 1772, ä”ro ovilkorligen berättigade till införsel i Kungsgård; och; öm en sådan rättighet, emot
Tåg ”och billighet, oss skulle betagas, blifva vi de ”enda, sorn icke fått till godo njuta hvad före”nämnde Nådiga stadgande tillägger och flere ”praejudicater gifva vid handen; hälst bland exempel, det Kungsgårdar blifvit använde till ”liqtiiderandet af Tullgarns fordringar, kan ”nämnas att Kammaherren Grefve Schverin på ”detta sätt fått lösa Stegeborgs Södra Ladugård ”■och Landshöfdingen och Riddaren Grefve ”•Herming Gyllenborg Eemmarlöfs.
”Utom att stadgandet i 77 §. af Regerings^Roxinen icke bor hafva retroaktiv verkan, så StatsUtsiottets Betlinkanden.
677 ”föreskrifver det ej annat, än att Riksens
Stan, ”ders samtycke skall i sädane frågor som vår ”begäras.
Wi hafva derföre hos Kongl. Majit i ”underdånighet föreslagit sätt till ersättning så ”väl för Qveckfeldtska Familjens pretention, som ”för våra Kungsgårdsfordringar och anhållit att ”det samina måtte Nådigst bestämmas och Ri”kets Ständers bifall, genom Nådig proposition, af”fordras.
Ehuru vi icke tvifla, att Kongl. Majlts
Nå, ”digst bifaller denna vår underdåniga ansökning, ”såsom grundad på Eag och rättvisa samt Kongl, ”Maj:t och Kronan i annat fall, eller örn vi ”tvingas vid vederbörlige
Domstolar utsöka ”vår rätt, ofelbart stannar i en långt drygare ”penningeersättning, ’ än det värde vi nu äskat ”i Jord, för att slippa genomlöpa Rikets Rättegångsverk och undgå dermed förenade kostnader, nödgas jag likväl å egne och CantzliRådet },Wetterstedts vägnar, till bibehållande af vår tädan, äfven motionsvis anhålla hos Rikets Hög”lofl.
Ständer, att det bifall, förenämnde 77 §. ”i RegeringsFormen påkallar, må oss förunnas, ”så att hinder icke må möta för Kongl. Majit ”eller Kongl. KammarColJegium, att pröfva vå. ”ra anspråk och tillägga oss vederlag i Kungsgård.”
Sedermera har ock Kongl, Maj:t i Nåderbehagat, genom Remiss den 10 nästlidne Mars till den åtgärd, StatsUtskottet funne lämplig, öfverlemna Handlingame, angående Herr Cantzli.
Rådet af Wetterstedts samt fferr Assessoren AdUrbrants, såsom innehafvare af QveckfetdtsZe
Fa millens rätt, gemensamt gjorde underdåniga anhållan, att vinna införsel uti Skatterärten af antingen Wisingsborgs eller Rådmansö Kungsgår StatsUtskottets Betänhaiideti. idar, för att såmedelst erhålla vederlag för Qveckfeldtske Slägtens pretention samt de af dem för (öfrigt upgifne underdåniga Skatterätts fordringar, Desse handlingar ådagalägga, att, såsom Herr Assessoren Adhrbrqnt i dess Memorial anfört, Högstsalig Konung CARL XI., som fun. pit Strömfallen vid Husqvarna Hemman i Jönköpings
Hän tjenlige för anläggningar af GevärsFadtorie och andre för Kronan nyttige Werk, låtit förklara da varande ägaren af Husqvarna, iflofRädet Gustaf Qveckfeldt Sin höga önskan, att han ville afstå denne Egendom till Kronan, emot Kongl. Maj.ts Nådiga löfte om vederlag; i följd hvaraf sådan afståelse skall skedtår 1692, rnen det V)fläste vederlaget ej erhållits, fivareh ter, och sedan HofRådet
Qvickfeldt med döden algått, dess Son General Ljeufnanten Qveckfeldt den 24 December 1758 ernat t BytesLiquid ined Kronan för Husqvarna och dervid bekommit såsom vederlag, jemte annan Egendom af mindre betydlighet, Röitleds Jsraels qvarn, belägen nära Grenna Stad, irndpr Eyälserrianna rätt och Börd; meri efter knappt ett års förlopp, hade, i anseende till feiaktige anteckningar i KarnmarCollegio, förra Aboen derå, Juhan Larsson, erhållit Skattpköp å samma Qvarn,' derom redan på 1740 talet ansökning varit gjord; Och uppå underdånig klagan häröfver, hade Kongl. Mnjtt, geriprn Nådigt beslut den 2S September 1763, funnit för godt bibehålla Johan Larsson vid besittningsrätten, med Rådigt förordnande derjemte, att GeneralLieutenaqten Qveckfeldt skulle behålla räntan af Röttledsqvarn intill dess JCammarCoIlegium åt honom utsett fullt motsva.
Stat$Utskottets Befunkanden, 679 rande vederlag i någon annan Kronan immecliate behållen Egendom.
Mpn, enär GeneralEieutertantens Sqn, Assessoren Gustaf Qveckfeldt, då Johan Larssons Arfvingar sålde besittningsrätten af Röttlgds Israels qvarn utpm börd för f>66 R:d 32 sk- till Öfversten Gyllensvan, Iros KammarCollegiurn anhållit, att berörde'
Qvarta antingen måtte af Kronan återlösas innan köpet vunne laga stånd, eller oek det ingångne bytet upbäfvas, hade KammarCollegiurn, genom Utslag den 2o:de Augusti 1783, förklarat sig icke finna skäl att lemna bifall till det ena eller andra häraf, utan att det ankptn på Assessoren Qveckfeldt, att hos Collegium upgifva och föreslå någon såfian Lägenhet, som till ersättning för den förlorade
Qvarnen kunde uplåtas; Hvaröfver besvär af bpmälde Assesspr anförde blifvit, hvilka sedermera ej kommit tilt afgörande, i anseende hvartill Arendpt ännu befunnes uti berörde skick; Och hafva Herr CantzliRadet af Wetterstedt och Herr Assessoren A dl er hr ant, såsom nu mera innehafvare af Qvechfeldtske Slaggens omförmäldte anspråk, i stället att fullfölja nämnde besvär, yäckt fråga, att för denne räntefordran, jemte dessutom ägande Kungsgårdsfordringar från Tullgarns - Godset, varda gqdtgjorde, samt enäf, likmätigt 77 § i Regeringsformen af år 1809, Riksens Ständers samtycke fordrades till vinnande af immission i Kungs gård, anhållit om Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer i detta hänseende, Jivarvid Sökanderne föreslagit, att, emot det de fifstodo Qveckfeldtske fordringen och deras innehafvande Kungsaårdsfordijngar från Tullgarns - 68Q StatsZJtskottets Betankanden.
Godset, samt andre vanlige Skatterättsfordringar till fyllnad mot beloppet af Hemmansräntan, fä till Skatte lösa antingen Wissingsborgs
Ku nisgard Mantal med tillydande Hemmansdelar och Utjordar m. m. elier ock Rådmansö
Kungsgård med derunder varande Torp och Lägenheter, utgörande Tre Mantal.
Uti häröfver afgifvit underdånigst Utlåtande af den s8:de nästlidne Januarii har Kongl, KammarGollegium andragit, att Sökanderne på grund af ofvanåberopade BytesBref af den i2tte .December 1758 samt Kongl Brefvet till KamTnarCollegium af den 28:de September 1763, äro berättigade till ersättning för Qveckfeldte Arfyingarnes förlust af den genom BytesBrefvet dem updragne Skatterätt tili Bötileds Israels Qvarn; Men då hela värdet af denne Ovarn både till Jord och ränta, i det faststälde Bytesprojedfet af den 20 Oöober 1758, uptages endast till 7 Daler 28 öre Silfvermynt eller a R:d 30 sk.
Specie, så vore detta värde obetydligt, empt det sökte vederlaget uti Bådmansö eller Wisingsborgs Kungsgårdar och deras värden, samt svarade allenast mot en ringa del riri den ena eller andra af dessa Egendomar, hvarförutan egenskapen af den förlorade Böttled Israels Frälseqvarn, enligt Författriingarne, icke fordrade eller medgäfve ersättning derföre uti Egendomar af Kungsgårds natur.
Och hvad ater anginge de tillika upgifne underdånige Skatterättsforuringarne till ett belopp af 18 Btd 33 sk. ix § rst Specie, härledande sig från Tullgarns Godset, förmäler Kongl.
KammarCpllegittm, att Kongl Majit genom Nådigt Bref af dea StatsUtshottets Betänkanden. 681 Gite November 1772, förklarat
Sig vilja till Ridderskapet och Adeln afstå så mycket uti Kungsgårds och Krono Hemmansräntor, som svarade emot det för Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergöthland inköpte Tullgarns Frälse Säteri med derunder lydande Rå- och Rörs.
Hemman; med hvilket Höga förordnande det altsa vore instämmande, att någondera af de ifragastäldte Kungsgårdar i den mon, som emot de upgifne fordringar af denne beskaffenhet svarade, till betalning eller ersättning kunna an, vändas, såsom skedt med Skatterättiglieter af åtskillige upräknade Kungsgårdar till och med år 1801; men då nu mera, enligt 77 §, Regerings.Tornen, Kungsgårdar och KungsLadugårdär icke få, utan Riksens Ständers samtycke, genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller pä något annat sätt Kronan afhändas, hemstälde KammarCollegium till Kongl. Majtts
Nådiga pröfning, om de upgifne fordringarae, med afseende ä deras tillkomst och egenskap, kunde föranleda till den gjorde ansökningens öfverlemnande till Riksens Ständers yttrande, huruvida de finna skäl, att dertill gifva Deras bifall, Wid öfvervägande af den sålunda till Riksens Ständers yttrande egentligen hörande fråga, om icke vederlag för ofvannämnda Rytes- och Skatterättsfordringar kunde inedgifvas uti någondera af Kungsgårdarne Wisingsborg eller Råd. mansö, föiekommer, att, såsom Kongl. KammarCollegium uplyst, den af Herr CantzliRädet af Wetterstedt och Herr Assessoren Adlerbrant inne, hafvande Qveckfeldtske Eytesfordringen^af 7
Daler s8 öre Silfvermynt eller 3 R:d 30 sk.
Spe - 682 StalsUtsköttcls Betänkanden. eie icke är af den natur, att införsel derföre ager ruin uti Kungsgårds jord eller ränta; äfvensom, hvad åter angar clp utaf Sökanderne till vinnande af den föreslagne immissionen, upgifne underdånige Skatterättsfordringarne från Tullgarns Kungsgård af 18 Rid 33 sk. 11' rsf. Specie, StatsUlskottet inhämtat, att, sedan uti 77 § af 180g års RegeringsForrn det blifvit Stadgadt, att Kungsgårdar och KungsEadugårdar med dertill hörande Hemman och Lägenheter med flere Kronans illhörigheter, icke måga, utan Riksens Ständers samtycke, genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller på någqt annat sätt Kronan alhändas, samt att de skola förvaltas elter de grunder, Riksens Ständer derom föreskrifva; så har Kongl Majit genom Nådigt Rref den 2 a Maji 1810, förklarat, det icke eller vara med Rikets sanna fördel förenligt, att för beständigt från Kronan afsöndra Kungsoch KungsLadugårdarne, hvilkas värden och afkastning i framtiden kunde blifva högre, än som då påräknades, och hvarföre Kongl.
Majit i Nåder funné, det ägande-rätgen till berörde Gods altid mtlste Et Kronan förvaras, desto häldre, sorn det i åberopade 77 § af RegeringsFormen stadgades, au Kungs.- och KungsLadugårdar med flere Kronan tillhprige Fastigheter, skola förvaltas efier de grunder, Riksens Ständer föreskrifva, men hvilken förvaltning uphörde, om samma Egendom skulle till full ägande rätt r.t enskildte uplåtas.
Då, i följd häraf, den förmån nu mera icke äger rum, sorn Kongl. Majit genom Nådigt Rref den 6 November 1772 lemnade innehaf - StatsUtshottets BePiinhanden■ 683 vare af Tullgarns fordringar, att derföre erhålla införsel i Kungsgårds jord eller ranta, ehuru sådant vederlag under den forflutne tide.n intill* dess omförrriäldte förändrade stadganden vid» togos, blifvit ätski 1 lige Fordri ngshafvare tillagdt, har StatsUtskottet ansett sig icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständers bifall till den af Herr CantzliRådet af Weiler stedt och Herr Assessoren Adlerbrant. sökte immission uti någondera af ofvan, nämnde Kungsgårdar; Men sorn Utskottet härvid funnit billighetén och rättvisan fordra, att O veckfeldtske Farn illen eller dess rätts innehafvare icke längre måga sakna tillgodonjutanda af den, likmätigt RytesBrefvet af den igne December 1738 och Kongl. Resolutionen den 28 September 1763, detn tillkommande- §kalterättsfordran af 7 Daler 28 öre Silfvermynt eller 2 R:d 30 sk.
Specie, i den ordning,' Författ. jiingarne medgifva och Kongl, Brefvet af sistnämnde dag till KamrnarCollegiurn utstakar, nemligen geqom införsel uti odisponerade KronoHernman eller Uägenheter; så hemställer Utskottet, örn icke Riksens Hoglofl- Ständer skulle finna skäligt hos Kongl- Maj:t i underdånighet anhålla, att
Fordringsägarna kunde varda förhulpne till sin rätt härutinnan, när de upgifva så beskaffadt Kronohemman eller Lägenhet, såsom ock för sine inneliafvaqde Tullgarns fordringar godtgöras på lika sätt eller genom qvittning på oliqviderade underdånige Frälse-ränte» eller skatterätts-skulder till Kongl. Maj:t och Kronan, allt i den ordning Författningarne föreskrifva; Hvilket vördsamligen afvsrlemnas 684 Stats- och Bevillning,?-Utsk. Betänkande.)!, till Riksens Höglofl.
Stock, holin den 3 April 1818.
N:r 157- Rikets Högloft.
Ständers Stats- och Bevillnings- Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Majsts Nådiga Proposition om en stadgad afgift af hvarje Mantalsskrifven Person, till den veneriska smittans hämmande} m. m.
Genom serskildta Remisser hafva Rikets Höglofl.
Ständer till Stats- och BevillriingsUtskotien remitterat Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om en stadgad afgift af hvarje Mantalsskrifven person, till den veneriska smittans hämmande, samt utvidgande af de dertill nödige Curhus-anstalter, och om fortfarandet af det vid sistledne Riksdag till samma ändamål gjorde anslag, af följande innehåll:
(Propositionen, som har skulle följa, uteslutes såsocp förut införd i i:sta Sami. till detta Bihang goder N:r j sid, 47-) Wid de i Bevillnings Utskottet härom förefallne öfverläggningar, hafva Ledamöterne, af trenne Ständ, lika öfvertygade om nödvändigheten deraf, att en gräns sättes för denna vådliga smittas vidare utbredande, som att denna, afsigt ej kunde ernås, utan mera utvidgande Curhusanstalter, hvilka åter till deras underhåll fordra betydligare tillskott, än dem Statsverkets tillgångar för det närvarande medgifva, ansett Stats- odi Bévillnings-Utsk.
683 sig deraf äga anledning,, att till Rikets Höglofl.
Ständers pröfning vördsammeligen hemställa, det matte bifall lemnäs till den delén af ofvan, nämnde Nådiga Proposition, hvari föreslås, det må, i stället: för de förut atagne frivilliga afgifter, hvarje Mantalsskrifven person, intill nästa Riksdag, årligen erlägga 3 sk.
Banco, likväl under föjande vilkor, nemligen: 1:0
Att desse medel upbäras tillika med de öfrige utskylderne. 2:0
Att medlen blifva förvaltade på det sätt Kongl. Maj:ts Nådiga Instruöion den 17 December förleditår, för
Direöionerne öfver LänsJjazaretterne i Riket och öfver Cur-anstalterne tils veneriska Smittans hämmande, föreskrifver, och de möjligen inom hvarje
Län uppkommande öfverskotten blifva till den öfriga hälsovården derstädes använde. 3:0
Att de från Kongl. SeraphimerOrdens Gillet till Läns-Lazaretterne hittils utgående anslag, äfven hädanefter komma att fortfara, beräknade efter de sjukas antal, inom hvarje Län; och 4:0
Att det måtte åt Rikets Höglofl.
Ständers, till Stats- Banco, och RiksGäldsWerkens öfverseende valde Herrar Revisorer updragas, att granska Kongl.
SeraphimerOrdens Räkenskaper med tillhörande Verificaiiotrer, i hvad de röra förvaltningen och redovisningen af ifrågavarande allmänna medel.
I afseende på den till StatsUtskottets ompröfvande hörande delen af ofvannämnde Nådiga Proposition, eller orri bibehållande af de vid sista Riksdag till Curhusanstalternes utvidgande anslagne 8000 R;d, har StatsUtskottet, då dea 686 Stats nch ‘BeviUiiings-Utsk.
Betiinkanderh af BevillningsUtskottet till antagande föreslatjne afgift, kommer att uppgå, enligt uprättadt och harhos fogadt förslag, till 86,115 R:d 42 sk. otili denna Summa torde lemna tillräcklig tillgång på medel till ändamålets befrämjande, funnit sig öga anledning, att hos Rikets Höglofl, Ständer föreslå, det må, i händelse BevillningsUtskottets förslag vinner bifall, ofvanformälte anslag af 8000 R:d årligen, uphöra från den tid ifrågavarande BevillningsAfgift kommer att erläggas, eller med nasta års början.
I sammanhang härmed hafva Utskotten förehaft Riksdagsfullmägtiges från Götheborgs Siad Herrar Arfvidssons, Widebergs orh Lejfiers af Wallofl.
BorgareStåndet remitterade Memorial, innehållande framställning deiaf, att de medel,sorn* i händelse Kongl.
Maj ts hä'r ofvan omförmäldte Nådiga Proposition skulle vinda Rikets Höglofh Ständers bifall, ltunna med anledning deraf inflyta inom det Götheborgs Stad tillhörande PolisDistriä, må anslås till Curlruset derstädes; Men, sc.n Utskotten, ehuru öfvertygade om billigheten af detta yttrande, likväl finna detsamma egenteligen angå fordelningen af de inom Uanet blifvande afgifter, anse de sig icke kunna inga i någon närmare pröfning deraf, eller Utlåtande till Rikets Höglofl.
Ständer derom afgifva, utan lärer fördelningen af sammanskottet inom Uänet tillkomma Dirt-dionen för X,azaretterne och Curhusen derstädes, då vederbörande, i händelse de ej åt det fattade belsutet nöjas, hafva sig öppet lemnadt att underställa detsamma Kongl.- Maj ts Nådiga Utöfning.
De härtill fogade Utdraget* af Bevillning»- Statå- och Beviltnifigs-Utsk.
Betänkanden. 68 7 Utskottets Protocoller, utvisa, så val att de fleste Ledarn.Öterne af Hedervärda BondeStåndet inom BevillningsUtskottef, förment den nu tillstyrkte afgiften till veneriska smittans hämmande, vara, dels mindre nödvändig, då vid alla högtideliga tillfällen, såsom bröllop m. in., sammanskott alltid göras till Lazaretternes understöd, dels altför dryg oell tryckande, för den fattigare delen af Allmogen, serdeles i de Landsorter, hvarest antingen den veneriska smittan finnes vara mindre allmänt utbredd eller skickelige Läkare äro att tillgå, som att i allmänhet tillstyrkande väl blifvit lemnadt till erläggande af denne afgift, men icke till det för hvar person bestämde belopp, som anses böra utgå i förhållande till hvarje orts mer eller mindre behof af Cur-anstalter och hvalje skattskyldigs större eller ringare förmåga att bära denna beskattning; Hvilket alt Stats- och BevillningsUskotten få till Likets Höglofl.
Ständers pröfning vördsatnligen öfverlemna.
Stockholm den äldre April 1818.
Utdrag af Protocollet hållit uti Rikets Uöglofl.
Ständers Bevillnings Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 26 Januarii 1818. 8. D. VV id Justering af detta Protocoll utlät sig skriftligen : xto Herr
Lindström:
Då, i anledning af Kongl. Majis Hådiga Proposition, om medels 688 Stats- och Bevillnjng$-Utsk> Bettinkartderii anslående till inrättande af FänsFazaretter efler Curhus för Vetreriska smittans botande innom Fäderneslandet, Höglofl.
Bevillnings - Utskottet föreslagit att till nästa Riksdag en afgift ä
Tre skillingar äf hvarje Mantalsskrifven person som fylt 15 år skulle erläggas, vågar jag. ödmjukast föreslå: t.
Det nämnde afgift bör jemte den öfriga Bevillningen insättas i Riksens Ständers B ank för RikgälsContoirets rakning. 2.
Sedan i hvarje I-än blifvit vald deri Direktion som tillkommer styrelsen deröfver och densamma anskaffat de hus i hvarje Provincé sorn till förbemäldte ändamål fordras jämte nödige sängar, sängkläder och öfrige meubler i förhållande till behofvet, bör Direöion sådant skriftligen anmäla hos Herrar Fullmägtige i RikgäldsContoiret, hvilka då låta utassignera de medel som i förhållande till Fänet erlagde afgift ingått, men icke deröfver, och bör iakttagas att endast meddellosa och fattiga böra kostnadsfritt få af denna inrättning sig begagna 3.
Att hvarje år Revision verkställes af de i Fänet utsedde Revisorer, hvilka derefter insända till Herrar Fullmägtige Rakenskaperne till vidare granskning. 4.
Skulle i något
Fän inträffa, det ett sådant
Curhus ej vidare är af nöden, bör nämnde afgift uphöra. 5.
Pehr Jonsson från Christianstads
Fän:
I händelse det yttrande jag vid Höglorl.
Utskottets sista sammanträde afgaf i fråga om medel till Curhus inrättande för Veneriska smittans hemmande* icke skulle vara i Protocollet införd* an - Stats- och Eevilliungs-Utsk. Setanianden'.
68$ anhåller jag att följande måtte i denna dagens Protocoll inflyta.
Vid de öfverläggningar, som inför Konungens ^Befallningshafvande i förenämnde afseende vedan hållits med 2:ne af de Härader, för hvilka jag är Riksdags Full magt ig, hafva Innevånartie, på flera anförda skäl, ansett sig icke kunna ingå uti erläggande af högre afgift än i sk. på i^ersenen, och det tredje Häradet undandrog sig •denna afgift helt och hållit.
— Jag kan derföre ingalunda bejaka till det nu gjorde förslag om 3 sk. på hvarje person, destomindre som jag känner att denna afgift skulle blifva tryckande för många och omöjlig att utgöra af de Fattiga i min hemort.
Her vet man lyckligtvis icke a£ ifrågavarande sjukdom, och vi hafva dessutom tillgång på kunnige Läkare i Orten , i fall den skulle uppkomma.
Ett sådant förhållande torde äfven äga ruin i de flesta Landsorter, hvarföre jag hemställer om icke den föreslagna anstalten kunde inskränkas till de orter, der ofvan-] nämnde sjukdom är gångbar.
I alla fall är deri proponerade afgiften lör hög.
En skilling på hvarje person utgör en ansenlig Summa, och om dermed rigtigt hushållas, skall den säkert uppfylla ändamålet; men icke få de för många Tjenstemän vid dessa Inrättningar antaga eller stora Löner beviljas, ty i sådant fall skall visserligen behofvet vid hvarje Riksdag blifva större.
Till förekommande häraf föreslås, att hvarje Harad eller Domsaga matte i behörig ordning få välja ett ombud, som, jemte Landshöfdingen och öfrige Vederbörande, årligen granskar Räkenskaperne och dervid äger rätt göra de lMhangtill Riks-Sn Prat, isn isis. -f-de SamL N:r 87 88. hlocknolrn Tryckt i iViAicyuAÄUbka Tryckeriet > 6go Stats- och BeviUnings-TJtsk.
BetänJtanden. anmärkningar, sorn kunna vara nödige och be* fordra ändamålet med inrättningen, men tillbakahålla alla egennyttiga afsigter.
Jag åberopar likväl hvad jag i början anfört, eller att jag, ined kännedom af mina hemmanvarandes betryckta tillstånd, icke kan samtycka till ifrågavarande Bevillning; och anhåller att detta yttrande må till Riks-Stånden åtfölja Höglofl.
Med hvad Pehr Jonsson yttrat , förenade sig de fleste af Bonde-Ståndets Ledamöter; Och skulle förestående yttranden åtfölja Utskottets, till Rikets Höglofl.
Ständer afgående Betänkan" den i ämnet.
Fö r slag till bestämmande af beloppet af den Afgift, sorn, i händelse af Rikets Höglofl.
Ständers bifall till Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition af den 29 November 1817, kommer intill nästa Riksdag till Curhus-anstalterne i Riket, årligen utgå.
Till grund för denna beräkning Banco. lägges General-sammandraget öf- ver 1 81 6 års Bevillning, hvilket upptager nedannämnde antal Mantalsskrifne personer, nemi.: 396,682 Männer ä 3 sk. hvardera 24,792 30 — 196,28a Magar, Söner och Drän- gar öfver fylda 18 år å 3 sk. 12,267 3° — 59,610 D:o D:o under 18 år d:o 3*725 30 — 418,521 Hustrur - - - d:o 26,157 27 — 246,984 Sonhustrur, Döttrar och Pigor öfver fylda 18 år d:o 15.436 24 — 59*775 ^:0 ^:0 under igårdto • 3.735 45 — S;a 1,377,854 Personer.
S:a R:d, 86,115 42 — Stats- och Bevillnings-Utski Betänkandtn. 6gx Specifique Uppgift
Pä eldt å motstående sida föres Jag ne Afgift till Veneriska smittans hämmande. 3-ianco.
Stad 49,844 Mantals- skrifne pesoner å 3 sk. - « 3>H5 12 —:
Upsala Län 46,141 D:o Dio 2,883 39 — Stockholms d:o 5 g, G g D:o D:ö 3,731 3 — Södermanlands dio 5 5,81 9 D:o D:o 3,488 33 — Östergöthlandsd:o 91,483 D:o D:o 5,717 33 —L Gottlands d:o 18,410 D:o D:o 1,150 30 — Calmar d o 74,821 D:o D:o 4,676 15 — Jllekinge d:o 39^793 D;° D:o 2,487 3 - Jönköpings d:o 61,344 D:o D:o 3*834 — — Kronobergs do 44,358 D-o D:o 2,772 1 8 — Christianstadsd:ö 69,936 D:o D:o 4,37i — — Malmöhus d:o 92,898 D:o U.o 5 806 6 — Hallands d:o 45,403 D:o D.-o 8,837 33 — Götheborgs d:o 71,681 D.-o Do 4,480 3 — Elfsborgs d:o 86,990 D:o D:o 5,436 4 2 — Skaraborgs d:o 80,314 D:o D.-o 5,019 3o — Nerikes d:o 53,709 D:o D:o 3,356 3 9 — Vermelands d:o 79 442 D;o D:o 4,965 6 — Vestmanlands d:o 48.45 7 D:o D:o 3,028 27 — Kopparbergs d:o 70,128 D.-o D:o 4-383 — Gefleborgs d:o 50,009 D:o D:o 3,185 27 Vesternorrlands d:o 3 7,2 ao D:oD.o 2,326 x 2 — Vesterbottens d;o 1 5,347 D:o D:o 959 9 — Jemtlands d:o 18,860 D:o D:o 1,178 36 — Norrbottens d:o 1^,750 D:o Do 984 i 8 S:a personer 1)377,854.
S:a R:d. 86,115 42 Stats- TJtshlotuts Betänkandem N:o 158 Riksens Högloft.
Ständers Siats-Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets af gifte
Förslag till beräkning af jfnkomst-litlarne uti näst uprättande Riks-Stat.