Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vill Konungen utom Sverige och Norrige resa, meddele Han Stats* Rådet in Pleno denna
Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befalte Sig ej med Rikets Styrelse eller ulöfve den Konungsliga Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skrifvelsej N:o <?
. makten, så länge
Han utom Sina Riken vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med ail den rätt, som denna Regerings-Form Konungen tillägger; dock må ej Stats-Rådet någonsin Adeligt stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddare-värdighet utdela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Stats-Rådet dertill förordnar.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än Tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 43.
Går Konungen i fält, eller lill aflägsnare inrikes orter eller lill Konungariket Norrige reser, förordue Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, sorn Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådels Ledamöter, serskilt nämner, alt föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver.
Med de mål, Konungen då sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar. § 49.
Riksens Ständer skola, i kraft af denna Grundlag, hvart tredje år sammankomma.
Uti hvarje Riksdags-Beslut skola Riksens Ständer bestämma dagen, då de till följe häraf uter sammanträda, samt uttrycklig
Riksdagskallelse, med nödiga föreskrifter i afseende på Riksdagsmanna-valen, deruti intaga.
Konungen vare dock obetaget att Riksens Ständer till Urtima Riksdag derförinnan kalla. § 56.
Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upplagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, sorn äge att dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifves.
Frågor om förändringar af stadganden i Grundlagarne varda på följande sätt behandlade:
Tillstyrker Constitutions-Utskottet, hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med till- eller afslyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition; varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; Expeditiöns-Utskottets Förslag lill lind.
Skrifvelse, N.-o g. i?
men icke vid densamma besluta.
Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitutions-Utskottets yttrande; hvile detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i '75 § Riksdags-Ordningen.
Göras åter i Riks-Ståndens plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; hlifve de, hvilka hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till ConslitutionsUtskottet hänvisade.
Utskottet åligge då att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hvile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, som ofvan föreskrifva äro.
Blifva uter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Constitutions-Utskottet, genom val af RiksStåndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af Tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtande hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sagdt är. '§, 106.
Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon Stats-Rådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller Allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller häfver den Föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § af denna Regerings-Form förutsätter, sin contrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan under tilltal af Justitias-Ombudsmannen inför Riks-Rätten, hvaruti, i stället för StalsRåd, fyra de äldste Justitias-Råd i dessa fall komma att säte taga, och gånge härmed, som i 101 och 102 §§ om tilltal emot Högsta Domstolen föreskrifves.
Då Stats-Rådets Ledamöter eller Konungens Rådgifvare i Commando-mål finnas hafva, på sätt ofvanberördt är, gjort sig till ansvar skyldige, döme dem Riks-Rätten efter allmän Lag och den serskilda Författning, som till bestämmande af sådant ansvar utaf Konungen och Riksens Ständer fastställd varder.
Expeditions-Wlskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.-o g. R i k s d a g s - O r d n i n g e n. § 2- Riksens Ständer skola, i kraft af rikets antagna Regerings-form, hvatt tredje år sammankomma.
Uti hvarje Riksdags-beslut bestämme Riksens Ständer dagen, då de, till följe häraf, åter sammanträda, samt intage deruti uttrycklig
Konungen vare dock obelaget alt Riksens S'änder derförinnan till Urtima Riksdag kalla. § 15.
Allmogen i hvart härad välje inom sig, efter hemmantalet, till Riksdagsman af Bonde-Ståndet, en, inom häradet boende och besuten, hemmansegare, hvilken icke tillförene hört till annat Riks-Stånd, eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst, eller fullmakt derå innehaft.
Hvad om hemmansegare nu är sagdt, gäller ock om sådan Krono-hemmans-åbo, som med stadgad åbo-rält hemmanet innehafver.
Vilja flera härader, hörande till samma domsaga, förena sig om en inom dennas område boende och besuten Fullmäktig, vare sådant dem obetaget.
Skulle någon domsaga innehålla färre än etthundrade valberälligade hela hemman, må den kunna, med ett eller flera inom annan domsaga belägna härader, om gemensam Fullmäktig sig förena.
Till förrättande af valen för alla häraderne inom en domsaga, skola Electorerne på samma dag och ställe sammanträda. § 17. 2:o Vid alla Riksdagsmannaval skall den vara Riksdagsman, som de flesta rösterna undfått, och om tvenne eller flere erhållit de flesta och lika många röster, afgöres frågan genom lottning dem emellan.
Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, eller blifver han till Talman utsedd, anställes nytt val.
Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, och njute han af dem, som äro berättigade alt välja, anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad, hvilka, för Preste- och Borgare-Ståndens Riksdagsfullmäktige, förö valet bestämmas.
Dessa medel skola, för Borgare-Ståndet, af Magistraterna och, hvad serskildt beträffar bergsbrukens fullmäktige, af de tjenstemän, som bergs-utskylderna upptaga, samt för Bonde-Ståndet af Kronofogdarne, utan serskildt arfvode, Exped tions-Ulskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o Q. uppbäras och redovisas.
För en af hvartdera Universitetets fullmägtige
Lör ofvannämnda rese- och underhållskostnad utgå från Åcademi-fonden. § 22.
Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda:
'Till deh La - tinia (Urtima) Riksdag, som i . ..
. skall hållas och tager sin böl jan den .. . .
. befullmäktigas härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för PresleSlåndet ifrån N. N. Stift, Univeisitet eller Academi): (för Borgare-Slånd< t ifrån N. N. Stad, eller från bergsbruken inom N. N. valdistrict): (för Bon* de-Siåudet, boende ocb besuten å hemmanet N. N. uti N. N. härad af N. N. län) att deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärender, hvarvid han ovilkorligen förpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges Rikes besvurna Regeringsform af den 6 Junii 1809, jemte Riksdags-Ordningen och öfriga gällande Grundlagar.’*
Fullmagterna underskrift vas: Preste-Ståndets, för Stiften och Universiteten af vederbörande Consistoriel-, och för Yetenskaps-Academien äf dess Pragses; Borgare Ståndets, för städerna, af Magistraten ocb Äldste, för Bergsbruken, af valförrättande Magistraten inom hvarje district, och för Fahlu bergslag, af Grufve-rätten och bergslagens Deputerade; samt för Bonde-Såndet af Valfjrrätlareti; börande tillika, för sistnämnde Stånd, Va 1-protoCollet, af Electorenie nndertecknadt, medfölja samt, efter fulländad granskning af Fullmakterna, till den valde återställas; oell vare Valförrättare!! skyldig att Val-prolocollet, före sin afresa från förrättnings-slället, utlemna. § 49. l:o
Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott förvisar, ligga på bordet till nästa Plenum, då remiss bör ske; dock staude hvarje Ledamot öppet att öfver samma mål sig yttra, hvilket hans yiIlande äfven skall till Utskottet remitteras.
Om en genom muntligt anförande gjord framställning lägges på bordet, bör anförandet till Protoeollet dicleras ocb afskrift deraf sednast i nästa Plenum till bordet aflemnas.
Uppstår fråga, om eller hvart remitteras bör, kan denna fiåga blott för den Pleni-dagen läggas på bordet; men i nästa Plenum skall beslut ovägerligen fattas. 2:o Då saken från Utskott återkommit, UIifve den efter första uppläsandet liggande på bordel.
Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning egt rum eller ej, på lieie Ledamöters förenade begäran, åter hvila; i6 Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelsej N.o g. meri då saken tredje gången förekommer, skall den till afgörande företa» gas.
Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom praeliminära hemställanden och förfrågningar ifrån Utskotten, må genast kunna afgöras, såvida den eller de af någon Ståndets Ledamot ej begäras på bordet.
Uti Ståndens Canzlier bör alltid linnas en öppen förteckning
Öfver alla på bordet lagde mål med dertill hörande acter och handlingar. 3:o
Vid pröfningen i Ståndens plena af Utskotts afgifna förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande, utan förändring.
Göres dervid anmärkning till förändring, och linner Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon ledamot det äskar, i annat plenum besluta.
Är' anmärkningen af den beskaffenhet, alt den anses fordra närmare utredning, erhålle Utskottet af samma anmärkning del, för att förslaget derefter ytterligare granska och jemnka.
Slånden återkommer, varde det behandladt på samma sätt, som här ofvan om Utskotts första förslag stadgas, dock att ytterligare återremiss ej må ega rum. 4:o Återförviser något Riks-Stånd ett redan beredt mål till vederbörande Utskotts ytterligare utlåtande, äligge Utskottet att dermed inkomma till det Stånd, som återremitterat, eller, så framt de öfriga Stånden, uti mål, der Tre Stånds röst utgör Riksens Ständers, redan fattat sammanstämmande beslut, Ståndet derom underälta; kunnande, genom sådan återförvisning, expeditionen af beslutet ej uppehållas. § 59.
Ålla hos Riks-Stånden hållna Protocoll skola, så tidigt ske kan, genom trycket utgifvas till deras fullständiga innehåll, med undantag blott af sådant, som Ståndens enskilda Ekonomi beträffar.
Handlingar, hvilka till samtliga Riks-Stånden inlemnas, eller från dera utgå, skola icke i Prolocollen inlagas., utan endast med numer eller kort rubrik antydas.
Af dessa handlingar böra, såsom Bihang lill samtliga Riks-Ståndens Protocoll, Konungens Propositioner, Utskottens Betankanden samt de Protocolls-Utdrag, som innehålla Riks-Ståndens deröfver fattade beslut, äfvensom Riksens Ständers skrifvelser till Konungen, och Biksdags-Beslutet serskildt från trycket, under Expeditions-Utskottets eller, sedan Riksdag slutad är, Tryckfrihets-Comitéens uppsigt, utgifvas, dock att, hvad förut är på allmän bekostnad tryckt och till Riks-Stånden uldeladt, icke må i Bihanget ånjra tryckas.
Tryckfrihets Ordn. Expeditions-Utskottets Förslag tili tind.
Skrifvelse j N.o 9. »7 Tsjckfrihe t s~ Förordningen. 1 §* 5:o Privilegier å Boktryckeri skola ej erfordras, ulan stånde hvar och en fritt att, utan hinder af någon serskild Författning, äldre Privilegier eller något Boktryckeri-Reglemente, samt utan alt vara underkastad någon Skrå-Ordning, anlägga sådana Tryckerier, af hvad beskaffenhet eller vidd honom tjenligt synes, uti Siad elier inom ett afstånd derifrån af högst en half mil.
Då ett
Boktryckeri sålunda utom Stad anlägges, skola, i alla mål, som Boktryckningen röra, Boktryckare, arbetare i Tryckeriet, samt der tryckta Skrifters Författare och Utgifvare lyda under Stadens Rätt, Den ett nytt Boktryckeri inrättar, åligger alt, sist Tretio dagar, innan någon Skrift derifrån utgifves, så väl hos Magistraten i den Stad, hvaruti Boktryckeriet anlägges, eiler under hvars Domsrätt han, såsom Boktryckare, skall lyda, som ock hos den Kongl. Majlis Befallningshafvande, under hvars styrelse eller ecubetes tillsyn Staden hörer, skriftligen tillkännagifva, att och hvarest han Boktryckeri anlagt.
Uraktlåter någon det, plikte han Etthundra Riksdaler och varde hans förbrytelse i allmänna Tidningarne kungjord.
Utgifves från ett, på nu föreskrifna sätt icke behörigen anmäldt, Tryckeri någon brottslig Skrift, vare den olaglige Boktryckaren, jemte Författaren, underkastad lika straff och ansvar för Skriftens innehåll och skri fa 11, och håfve sitt Boktryckeri till åklagaren förverkat.
Lag samma vare, dep Boktryckeri ombyter egare.
I båda lallen åligge det Konungens Befallningshafvande, sedan behörig anmälan hos honom blifvit gjord, att genast, elter med först omgående post, derom underrätta Justiliae-Stats-Ministeru. 9:o Hvarje skrift vare Författarens eller hans rätts lagliga innehafva* res egendom.
Författarens arfvingar eller rätts-innehafvare icke inom Tjugu år från hans död utgifnings-rättigheten begagnat, äfvensom i händelse ett sådant begagnande icke af dem inom hvart tjugonde år förnyas, stånde hvar och en öppet all Författarens efterlemnade skrifter af trycket utgifva.
Hvilken, som eljest skrift trycker eller eftertrycker, utan Författarens eller hans rätts-innehafvares skriftliga tillstånd, miste upplagan, eller bote dess fulla värde, egarens ensak.
Lag samma vare, om någon trycker eller eftertrycker den öfversättning af utländsk skrift, som annan man utarbetat, eller låter sin; öfversättning Bilu Ull R- St.
Prol. 1844. 10 Sami,, 1 Afd. 3 Expeditions-Ulskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, IV:o g. för annans anses; men ej må Öfversältarens eganderätt till sitt arbete förhindra någon att en annan öfversättning af samma skrift utgifva.
Utgifvare af Dagblad och Periodiska skrifter häfver ej brutit emot Författares eganderätt, då han i dem insända anonyma skrifter utgifver.
Hvilken, som å en skrift bedrägligt titelblad eller orätt Författare- eller Utgifvare-namn utsätter, straffes enligt Missgernings-Balkens 8 Cap. Diktadt namn, hvarmed ingen verklig person utmärkes, vare ej förbudet att på titelbladet utsätta, då Auctors rätta namnsedel lemnad är.
Uppsattser, hemtade ur Dagblad, anses icke såsom eftertryckta, då de i andra Dagblad införas, såvida det tillika uppgifves ifrån hvilket Dagblad uppsattsen är hemtad. § 4. 7:o Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifler, hvilka, såsom i 1 §. 7 mom. stadgadt är, ensamme äro underkastade Författare-ansvar, vare framför andra erinrade om ett rätt bruk af Tryckfriheten, och urogälles Utgifvarens förbrytelse genom sådant blad, dubbelt i alla de fall, der med penningar pliktas. 8:o Qvarstad eller konfiskation galle ej för större del af en skrift, än det eller de blad, häften eller torner, hvarå åtal göres. 9:o Hvar, som beträdes att hafva försålt eller utspridt en i laga ordning med qvarstad belagd eller konfiskerad Skrift, vare vid alla sådana tillfällen, då han om qvarstaden kunskap egt eiler bordt ega, till samma ansvar, som Författaren, förbunden, och umgälle förbrytelten efter enahanda grunder.
Rubbning af qvarstad, hvaruppå försäljning eller utspridande icke följt, umgälles efter 8 Cap. 8 § Utsöknings-Balken. 10:o I afseende på försäljning och utspridande af utifrån inkomna skrifter på Svenska Språket, ege Justi tias-Stats-Ministern lika rättigheter och åligganden, som i afseende på inom Riket tryckta; och vare föryttrare af sådana skrifter underkastad samma skyldighet och ansvar, som i 2 mom. denna § för Boktryckare stadgade äro. ll:o Finner Justitim-Stats-Ministern, att utrikes ifrån inkommen, på främmande språk författad, skrift innehåller något stridande emot 3 §:s 4, 5, 7, 9, 10 och 13 morn., åligge honom att, efter tills vidare derå lagd qvarstad, i underdånighet inhemta Kongl.
Ma:jts befallning, huruvida Skrif - Expedilions-Vt hot tets Förslag till und.
IV-o g, ig ten bör lill föryttrande frigifvas, eller under vidare qvarstad förblifva.
Till den ändan åligge hvar och en, som genom gjord anmälan hos Justitias-StatsMinistern är berättigad att bokhandel idka, att till Justitiee - StatsMinistern eller hans Ombud inlemna förteckning på inkomna Utländska Skrifter.
Skulle å någon sådan qvarstad läggas, inhemta Justitias Stats-Minislern i underdånighet Kongl. Maj:ls Nådiga befallning, huruvida Skriften bör till föryttrande frigifvas eller under vidare qvarstad till återutförande förblifva, då det på Konungens Nådiga pröfning må ankomma, om och till hvad belopp Bokhandlaren inå njuta ersättning af Statsmedlen, § 5. 6:0
Lag upplagas vid allmän Under-Rätt i den stad, der boktryckeriet, ifrån hvilket den åklagade skriften utkommit, anlagdt är, eller, på sätt 1 § innehåller, vid anläggandet anmäldt blifvit.
I Stockholm sker detta upptagande vid första allmänna Under-Rätt; i öfriga städer, der första och andra Under-Rätt finnes, vid den sistnämnda; Academiernes Jurisdictions-rält, enligt deras Constitutioner, dock oförkränkt.
Slämningslid vare i allt fall, ehvad Tryckeriet inom, eller, på sätt nyssnämnde § utstakar, utom Staden är beläget, enahanda, och förhålles dermed, som om slämningslid i Staden Lag säger.
Uppstår fråga om Boktryckares eller Författares af en tryckt skrift tilltalande eller hörande, böra han eller de vid sådan Rätt personligen till svars stånda, men åtnjute i öfrigt deras Rältegångsförmåner, enligt Allmän Lag och serskilda Författningar, uti allt hvad genom detta Förordnande icke uttryckligen annorlunda stadgadt är.
Med anmälan härom få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att dessa föreslagna förändringar i Rikets Grundlagar måtte vinna E. K. M.s
Nådiga sanction samt sedermera varda i vanlig ordning kungjorde.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 17 October 1844. 20 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o 10.
Aterremitteradt af Ridd. och Adeln den 19 Oct. 1844* Uppläst och godkändt hos Preste-Slåndet den 6 JVov. — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 6 — — j844 Den 7 Nov. å nyo för ehald t hos Ridd. och Adeln, som lät bero vid de Tre öfrige Riks-Ståndena godkännande.
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af K M:s Nådiga Proposition om upphörande af Dess tvänne röster i Högsta Domstolen.
(Const.-Utskts Mera., N;o 5). S. A. K.
Genom »flåten Nådig Proposition till Rikets vid sistlidne Rksdag församlade Sänder, liar K.
M;t föreslagit upphäfva tide af hvad 1 RegerifigsFormens 21 § stadgadt är, det Konungen eger tvänne röster ide mål, hvilkas föredragning och »fgö ande
Han för godtfinner att i Högsta Domstolen öfvervara.
Rikets Ständer, som i den ordning, Regetings-Formens 81 § 2 mom. v föreski ifver, be ne dt och vid innevarande
Riksmöte lill afgörande förebaft frågan om den af K.
M:t sålunda föreslagna Grundlagsändring, få nu deras beslut härutinnan, jemte de skäl, som legat lill grund derför, hos E. K.
Rikets Ständer hafva icke förbisett viglen af de grunder, som i den Nådiga Propositionen blifvit anförda till stöd för den föreslagna Grundlagsändringen.
Rikets Ständer inse, att, vid betraktande af den stora mängd ärenden, som underställas K.
M:t i Stals-Rådet, samt dessa ärendens ofta högst invecklade beskaffenhet, föga lid måste blifva Konungen öfrig för deltagande i Högsta Domstolens öfverlägguingar; men det är dock en, i Svenska folkets urgamla vana att i dess Konung vörda den mensklig» rättvisans Högste vårdare grundad, föreställning, att det i sista instansen dömes af sin Konung, och denna föreställning, att det är till Konungen personligen, sorn målen häuskjutås, inger folket en ökad förtröstan 0111 rättvisans noggranna handhafvande.
Denna föreställning är så gammal och så djupt rotad hos folket, alt, om det framdeles icke längre finge i Högsta domeramagtens beslut vörda Konungens dom, skulle försök säkerligen icke uteblifva att hos Konungen vinna rättelse i förment liden orätt, samt att följaktligen söka bilda en instans öfver den högsta.
Att Konungen är i Expedit iöns-Utskottets Forsla" till lind Skrifvelse j IV.o i r, 21 Högsta Domstolen röstegande, mäste äfven väsendtligen bidraga att öka denna Domstols anseende.
Enligt Rikets Ständers tanke, har ock den ifrågavarande § i Regerings-Formen ett nära samband med stadgandet i dess 16 §, att ”Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrång visa och orätt hindra och förbjuda”, m. m., hvilka dyra pligter Konungen i grundlagsenlig väg icke skulle kunna fullgöra, om Han icke kunde deltaga i sisla instansen, der Högsta Domstolen dömer, och der motarbeta en vrångvis dom, hvarifiån appell icke gifves.
Slutligen skulle den föreslagna Grundlagsändringen icke lämpligen kunna stå tillsammans med stadgandet i Regerings-Formens 23 §, att alla Högsta Domstolens Bslut utfärdas i Konungens Namn och med Dess Höga Underskrift eller under Dess Secret.
Af dessa anledningar hafva Rikets Ständer icke ansett sig böra deni Högslbeiöide Nådiga Proposition föreslagna Grundlagsändring antaga.
Stockholm den 7 No v. 1844.
N.o II.
Återremitteradt af Ridd. och Adeln den 19 Oct. l844- Uppläst och godkändt hos Preste-Ståndet den 6 Nov. — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 6 — — l844 d. 7 Nov. ånyo förehaft hos Ridderskapet och Adrin, som lät hero vid de Tre öfriga Riks-Ståndens godkännande.
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af K.
M:s Nådiga Proposition om uppliäf vande af hvad nu stadgadt ärj rörande Lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen.
Utsk:s Mern.., N:o 4). S. A. K.
Uti till Rikets sednast församlade S änder »flåten Nådig Proposition, har K.
M;t föreslagit upphäfvande af livad i Regerings-Formens 19, 21 12 Expeditions-Utskollcls Förslag lill und.
Skrifvelse, N.o ii. oell 88 §§ stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen; och få Rikets Ständer, sorn i grundlagsenlig ordning beredt och till afgörande vid innevarande Riksdag förehaft frågan om dessa sålunda föreslagna Grundlagsändringar, det i afseende derå fattade beslut, jemte skälen derför, nu hos E. K. M:t underdånigst anmäla.
Yid pröfning af förevarande fråga har hos Rikets Ständer lill betraktande förekommit, hurusom de af Högsta
Domstolen utfärdade lagförklaringar egentligen icke utgöra någon lagstiftnings-, utan en lagskipnings-åtgärd, i sjelfva verket af samma natur med den hvarje domare åliggande skyldighet att förstå och tillämpa lagen, allenast med den skillnad, att de af en domstol meddelade lagförklaringar gälla blott ett visst enstaka fall, hvaremot de Lagförklaringar, till hvilkas utfärdande Högsta Domstolen i Grundlagen serskildt berättigas, innefatta en för alla likartade fall stadgad lagskipning, hvarigenom domare ej mindre än rättsökande, en gång för alla, befrias från ovissheten om lagens rätta mening, samt sålunda enhet tillvägabringas i lagskipningen mellan Riksdagarne, och den osäkerhet, den förtrytelse och klagan förekommas, som eljest skulle uppstå derigenom, alt samma författning af olika domare olika tolkas och tillämpas.
Och är det af sådan anledning, som Rikets Ständer funnit sig förhindrade att de i Högstberörde Nådiga Proposition föreslagne Grundlagsändringar antaga.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 7 No v. 1844.
, Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, F.o xa; gä N:o 12* Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Oct. 1844.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ rörande Riksdagens förlängande En månad.