Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Efter hvilken grund, bör skatten utgöras för brännvinsbränningen har blifvit fiireslaget: a) att den i nu gällande Författning stad-' gade serskilda brännvinsbrännings-afgift efter hern. mans* eller Stadsjordsvärdet matte, emot hvad Utskotten föreslagit, äfven hädanefter bibehållas, men någre Talare hafva yrkat, att denna afgift må fortfara endast för dera, sorn för uret till brännvinsbränning sig anmäla; b) att till de uti 2 Art. 2 §. föreslagne vilkor för begagnandet af ett nytt eller annor, lunda beskaffadt brännvinsredskap, än Författningen afser, borde tilläggas ett ytterligare, hvarigenom storleken af sådan redskap bestämdes; c) att emellan den bibehållna Tariffen på afgift för enkel redskap, och den af Utskotten föreslagna för sammansatta, eller så kallade pi» storiska verk, en origtig proportion förefinnes, i så måtto, sorn de senare blifvit för högt beskattade; d) att afgiften borde egentligen läggas på sjelfva brännvinsbränningen, i mon af det kannetal, som tillverkas, och de pannerymds-af« gifter, som bestämmas, blott tjena såsom mini* mi-Tabeller, äfvensom några Talare ansett, att afdrag dervid borde ske, för den egentliga Bwilln.-,Lag’S.Allm.Besv-o.OecrUisk Bet.N:oi6' 21 husbehofsbränningen, hvilken borde få idkas utan afgift; e) att, till vinnande af billigare proportion emellan de serskilda afgifter för olika panne* rymder, som Tariffen N:o 1 upptager, densamma måtte jemkas, i enlighet med de förslag, sorn serskilde Talare framställt; f) att afgiften skulle hänföras under fyra hufvudtitlar, nemligen: afgift för den egentliga brännvinspannan efter dess olika storlek, afgift för förvärmare eller förpanna ; afgift för mäskvär« mare; afgift för begagnande af klarningsanStalt, eller så kallad reclificator; g) att brännvinsskatten borde bestämmas till ett visst belopp för hvarje lispund gröpe, som med det ena eller andra verket kunde på viss tid afverkas; h) att den redskap af hvad sort som helst, hvarmed kan tillverkas dubbelt emot det som beräknas för en simpel panna, utan mäskvärmare och rectificator, af samma storlek, bör anses för konstbränneri och beläggas med dubbel afgift; en annan redskap, som åstadkommer tredubbel tillverkning med 4 gånger förhöjd afgift och så vidare, fyrdubbel tillverkning med 5, och femdubbel med 6 gånger den afgift, som Tariffen för enkel redskap utsätter; JJ Betnlln.-,
Lag*?, Allni. Besv.o.Oec,- Vish,Bet.
N:o 1<5. i) att de fur begagnandet af mäskvärma, re och rectificator föreslagna afgiflsr borde ned. sättas , den förra lill 10 och den senare till >5 procent af skatte»; t) att det må vara hvar och en tillåtet, som blott vill under en kortare lid af året he. gagna brännirigs-rätten, att endast taxeras t för* hållande till denna lid; /) att en viss accisafgift måtte bestämmas fur det brännvin, sorn till Stockholm införes; och m) huruvida serskild beskattning skall läggas å så kallade enkla pistoriska pannor, hvilla på åtskilliga ställen begagnas, utan alf Ut* skotten utmärkt, huru dylika jnrättnirigar skola vid BevilIningens beräkning anses.
Utskotten hafva redan i deras förra Betänkande utvecklat de skäl, hvilka fort-finnas emot brännvinsbrännings • afgiftens beräknande, efter tillverknings beloppet; och ej eller kunna Utskotten tillerkänna något företräde framför lie. skattningsgrunden, efter redskapens ryrnd och beskaffenhet, åt det af en Stånds-Ledamot föreslagne ofvanberörde sätt, att nemligen afgiften skulle beräknas och erläggas för hvarje Lispund gröpe, som i förhållande till de begagnade pannornas art, ansågs på viss tid kunna afverkas.
Utskotten finn» för öfrigt destomin - J}evilln,;Lag-stAllm.Besv.o.Oec.-Utsk.Bet.N:oi6. jj dre anledning att understödja det förslaget, att brännvin, som till Stockholm införes, må beläggas med någon viss accis, enär en dylik beskattning icke allenast skulle leda till hinder pcb olägenheter vid ankomsten till Tullarne med sådan vara, utan ock synes sakna all rätt. vis och billig grund, i det hänseende, att det brännvin, sorn infördes till Stockholm skulle belastas med en serskild afgift, hvilken troligen biefve vid föryttringen lagd på varan och icke egde rum*vid andra afsättningsorter, derigenom åter tullförsnillning och förlust för det allmänna} piöjligtyis skwlle beredas* Utskotten hafva, vid öfvervägande af hvad till denna fråga hörer, fästat sin uppmärksamhet vid den betydliga förlust, som skulle tillskym das Statsverket, i händelse den brännvins-bevillnings-afgift, sorn, enligt nu gällande Författning, Utgöres efter hemmans- eller Stadsjords-värde, komme att upphöra, och för hvilken afgift Statsverket komme att sakna ali ersättning vid de tillfällen, då brännvinsbränningen måste, för längre eller korrtare tid, inställas; och Utskotten anse sig alltså böra, med frångående af sitt förra beslut om upphäfvande af nämnde skatt, nu tillstyrka, att densamma äfven hädanefter må fortfara, och att således 9 och 10 §§. i 2 Art, af 1824 års Författning blifva oförändradt bibehållne; men utöfver denna förändring, linna Utskotten sig icke kunna tillstyrka bifall åt detsamma, som på förenämnde sätt blifvit i fras 34 BeviHn,-tLag'S.A!!m.Bmv.,o.Oec,'Vtsk.Bj.N:ci&. ga sialldt; likasom, 1 afseende på de serskilda förslagen om pannerymds-afgiftens beräknande, Utskogen sakna anledning till någon förändring i den förut projecterade beskattningen å mäskvärmare och rectificatorer, hvaremot
Utskotten upprättat närlagde förändrade förslag till Tariffer: N'o r för de vanliga erikla pannorne oell .Nto 2 för de sammansatta eller pistoriska apparaterne.
Bikels Höglofl.
Stander skola, enligt Utskottens förmodan, finna, att härvid blifvit iakttagen såväl en billig proportion emellan de båda serskilda Tarifferne, sorn en på rättvisagrunder beräknad progression emellan de i hvardera Tabellen exempelvis till ziffran utförda afgifter.
Hvad enkla pistoriska pannor vidkommer, så kan, så vidt Utskotten kunnat utröna, ej med dylik Inrättning åstadkommas lika betydlig afverkning, som dubbelt eller sammansatt pistoliskt verk; men med förstnämnde apparat lärer likvist afverkas be tydligt större qvantum brännvin än ali annan hitintills känd rectificationsT inrättning; och, med afseende på detta förhållande, få Utskotten hemställa, att enkel pisto» risk panna ej får begagnas till större kannerymd än Sextiotre kannor, kokrummet oberäknadt, samt att lika taxeringsgrund skall, i afseende på dessa slags pannor, följas, som den, hvilken blifvit stadgad för Pistoriska Apparater, så att afgiften för en panna om 45 kannors rymd, blir lika med en enkel 90 kannors panna, och 93 vidare, samt för 63 kannors enkel Pistorfek Hevilla,-,Lag s.Allm.B v.».0ec.-Uisk.Bf.t.N:o’6, 25 panna lika skall, sorn för en panna örn is6 kannors rymd, i nu gällande Tariff.
I afseende åter på nya, hittills i Landet okända apparater, hvaraf någon kunde hädan, efter vilja sig begagna, få Utskotten tillstyrka, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande höra hos Kong!.
Majtt i underdånighet föreslå den storlek, hvarmed och den afgift hvaremot dylika apparater, i öfverensstämmelse med de i Författningen t allmänhet gällande grunder, må kunna beviljas.
Få grund af allt detta föreslå således Utskotten’. 1:0 att 1 §•
2 A't. i nu ga'1'ande Författning blifver oförändrad; och 2:0 att den af Utskotten föreslagna 2 §. »amma Art. jemväl bibehålles, med den enda förändring, att uti Bevillnings-Tarifferne iakttagas, så val den relativa proportionen emellan begge dessa, som de progressioner i hvardera, hvilka uti de härvid bifogade Tariff-Förslag N;0 1 och N:o 2 finnas anvista; samt att slutet af 2 §:s sisla Moment, ifrån och med orden: ’’underdånig berättelse med förslag”, i stället erhåller följande redaction: "underdånig berättelse, med förslag sd väl pä afgifterne, som pä den storlek, hvilken, efter de i denna Författning för brännvinsbränning i allmänhet gällande 26 B^villn.-jLags.Allin.Besv.o.Oec.- Utsk.Bet.N:oi6. grunder må Sökanden beviljas, beroende sedermera pä Kongl.
Majus Nådiga pröfning emot hvilka afgifter oell till hvad storlek i förhållande till den högre tillverkning, som med den nya inrättningen kan ästadkommas, bruket deraf ma varda tillåtet''.
Vid 7:de frågan: *’Bör skatt läggas jemväl på brännvinsförsäljning oell konsumtion1*? bär blifvit yrkadt: a) att minutförsäljning af brännvin borde beläggas med viss afgift per kanna af den qvantitet, som Taxeringsmännen anse hvarje försäljningsman under året hafva afyttrat; J) att den högre skatt, som, efter Utskottens tillstyrkande, skulle brärmvinsminuterare Iläggas, icke må ega rum, af orsak, att deri föranledde tili ett ökadt lönnkrögeri; hvarjemte, i afseende på den i i § \
Art. och i 8 2 Art., af nu gällande Författning medgifna och af Utskotten oförändrad bibehållna distilieringsrättighet, hvilken icke varit föremål för någon Motion» vordet anmärkt: c) dels att distiHeringsrättigheten må vara medgifven för alla, emot viss afgift, så att äfven de, hvilka ickeäro berättigade till brännvinsbränning, må ega att distillera brännvin med högst so kannors panna emot erläggande afgift, proportionerlig! stigande från och med 6 karn Bevilln,'fL(ig-s,Allm.Resv.Q.Oect-Utsh.Bet'NwiG. t j nors till och med nyssnämnde rymd? hvilken Utsträckta rättighet andra Talare deremot ansett endast höra medgifvas för Städernes invånare; dels ock, att det vore incansecjuent, att en pannerymd af 9 kannor, utan afgift för distillation, blifvit medgifven, då Tariffen för brännvins* pannor börjar med 6 kannors rymlighet.
Då likväl, efter hvad Utskotten uti förra Betänkandet förmält, oöfvervinneliga svårigheter, i afseende å controllen, skulle möta vid minu. teringsafgiftens bestämmande efter ett visst antaget försäljnings qvantum för hvarje minutelingsställe; då den högre afgift, hvarmed Ut* skotten ansett brännvinsminuterare böra beläggas, i allt fall torde medföra det åsyftade ändamålet, en Förminskad consumtiori, enär denna afgift, som naturligtvis af försäljaren lägges på varans värde, fördyrar henne för consurnenten; då en vidare utsträckning af distilleringsrättigheten, än den nu gällande, i Utskottens tanka, kunde leda till missbruk, hvilka förnärmade så väl jordegarnes sorn Statens fordringar; och då slutligen anmärkningen, emot det förmenta förhållandet, att distilleringspannor voro medgifna till 9 kannors rymd utan afgift, då deremot brännvinspannor af 6 kannors rymd äro till skatt Uppförde, af sig sjelf förfaller, enär, enligt 8 §. (nu 7ble) af Författningen, endast få begagnas distilleringspannor utan afgift, af 6 kannors rymliglmtj kokrummet inbegripet; så finna Utskotten uti allt hvad sorn blifvit hänfördt under 28 Bevilln, ,Lag s.Allm.Besv,o>Oec.-U/sk.Bet.N:oi6. denna fråga til Iräck liga anledningar att, med vidhållande af förra förslagen i dessa delar, tillstyrka, att hvad deremot anmärkt blifvit må lemnäs utan påföljd; men till förekommande af allt missförstånd, i fråga om de rörelser, hvilka äro belagda med brännvins minuteiings-nfgift, hafva Utskotten bordt hemställa, att i Mom. 8 §. 2 A.rt. af Utskottens proiect till Författning, ma erhålla följande lydelse: ”För salu af Bränvin komma Gästgifverier att, utom den vanliga bevillningen, erlägga ifrån o till oo R:dr samt tillåtna krogar och näringsställen ifrån oo Rtdr till oo R:dr, efter deras mer eller mindre förmonliga läge, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilka icke allenast må, utan äfven böra bestämma en högre afgift, än den här i allmänhet stadgade, då afsättningen anses vara af d n utmärkta betydenhet att den, jemförelsevis med andra krogar och näringsställen, skäligen fordrar en sådan förhöjning
''Alla näringsidkare i Städerne, som minutera brännvin, betala denna afgift, likasom krogar och näringsställen; men, dä en krögare tilllika är Borgare och i sådan egenskap taxeras, ulan att innehafva annan rörelse än krögeriet, så är han befriad ifrån serskild afgift efter denna De öfrige, ofvanför icke upptagne, anmärkningarne rora sådane ämnen, hvilka tillhöra Lag- och Oeconomie-Utskottens utlåtande, och Bevilln.-, Lag s. Allm.Besv.o.Oec. ZJtsk.Bit.N:oi6.
29 sorn äro uppfattade uti Utskottens filtra Betänkande under frågorna från och med den 7:de, andra Momentet, samt till och med den loide; och gå således Lag- och Oeconomie-Utskotten, att dessa anmärkningar nu upptaga och besvara.
Vid 7'de frågan således, 2 :dra Morn., hafva åtskilliga Talare yrkat, att det i 4 §.
5 Art. af nu gällande Författning stadgade, men a£ Utskotten till upphäfvande fiireslagne fdtbud emot försäljning af brännvin i minut vid andra tillfällen, än måltider, borde bibehållas, så» som, i Talarnes tanka, ett verksamt medel till förekommande af denna varas omåttliga bruk.
Vid 8 och g frågonie: ”Böra alla, söm tillverka brännvin, ega rättighet att sälja denna vara, och till hvad minimi-belopp?'9 och hvilka medel kunna elle• böra vidtagas till hämmande af den öfver kla gade fylleri-lastenV\ är åter hufvudsakligen yrkadt: o) att ingen Jordbrukare, utom Gästgifvare,’ borde ega rättighet att afyttra mindre än en kanna brännvin, emedan tillfället att få köpa 5 stop, hvilket 1 §.
5 Ari. i författningen med* gifver, skulle i synnerhet bidraga till fylleri hos den lägre arbetande classen. i>) att all försäljning af brännvin under forsslandet deraf, från en ort till en annan, 30 Bevilln»,Lag XiAllmMesv.o.Oer.‘Utsk.Bii.Nini6. äfvensom »Jenna varas kringförande på åkdon till Kyrkor och samlingsställen samt byar emellan, måtte förbjudas; c) att inga krogar å landet må få finnas, utom Gästgifverierne} a) att inga Kungörelsef om brännvinsförsäljningar i enskilda hus eller gårdar må från Prediksstolarne få uppläsas! och *) at', vid åtal 3 Lönnkrogen, åklagare rnS varda tillåtet att åberopa, såsom vittne, ilen som sjelf njutit varan.
Sluteligen hafva ock åtskillig?
Talare, be* träffande io'.de frågan, yttrat sig emot Utskottens dervid framställda förslag, att Kongl. Majas Befallningshafvandes Domsrätt, i mål, som angå oloflig brännvinslörsäljning, må upphöra, och dessa mål hädanefter vid allmänna Domstolar* ne ’ åtalas och afdömas, hufvudsakligen på den grund, att mål af denna natur skulle fordra en skyndsammare behandling och afgörande, än vid de vanliga
Domstolarne kan förväntas eller åstadkommas.
Då likväl, 1 öfverensstämmelse med hvad i det förra Betänkandet blifvit yttradt, Lag- och Oecortomie* Utskotten anse, att det yrkade bi* behållandet af förbudet i 4 §.
5 Art. emot ut* minutering af brännvin, vid andra tillfällen än Bevil!n.-,Lag-s.AllinaBesv.o.Oec,-Ui$k.B:l»AT:oi6. 31 måltider, endast skulle medförå olägenheter och missbruk, enär ilet icke kunde behörigen controlietas, men icke leda till det åsyftade ända.; målet: minskning i brännvinscorisumtionen: då vidare, å ena sidan, en ytterligare inskränkning,' uti den, i i §. i Morn. samt 3 §. af 5 Art. uti nu gällande författning, medgifna försäljning af brännvin, icke synes kunna förenas med skäligt afseende på tillverkarnes frihet och rätt, att, på sätt de för sig finna förmdnligast och becjVärniigast, afsätta sin vara; men, å den andra, de föreskiifter Furfattningen i fråga om bränd* vinsförsäljning innehåller, i Utskottens tanka, årke allenast utstaka en hillig gräns emellan bränn vins - Utnnnuterarens och tillverkarens för* Säljningsrält, med fästadt skäligt afseende tillika å möjligheten fur den senares egne arbetare, att, vid behof af denna vara, kunna sig densamma förskaffa, utan ock, behörigen efterlefda^ arfneTatta tillräckliga och ändamålsenliga correC* tiv ernot missbruk och oordning; då senäte Morn. at 1 §.5 Art. likaledes inskränker ut minuteringsställen å landet till ett så ringa antal, som behofvet möjeligen medgifver; då Kun. görelsers uppläsande i Kyrkorne om salu af brännvin icke synes skäligen böra vara mera förbjudet, än tillkännagifvandet, på lika sätt» om andra varors försäljning; då förslaget, att någon, ifråga om försäljning af det brännvin han sjelf sig tillhandlat eller förtärt, må vid åtal å lönnkrögeri af åklagaren, såsom vittne, få åberopas, saknar all så väl moralisk, som 38 Btvilln.-,Lag-s.
Allm.Besv.o.Oec,~Uisk,Bet.N:oi6. rättsenlig giund; och då slutligen Utskotten icke kunna vika fran de, i deras tanka, tillräckligen gällande skäl, sorn i förra Utlåtandet blifvit anfdrda för förslaget örn upphörande a£ Kongl. Majus Befallningshafvandes Domsrätt, i mål som angå oloflig brännvinförsäljning, och alt dessa mål hädanefter vid allmänna Dom» stolame må åtalas och afdömas, hvilken förändring, långt ifrån att, såsom anmärkarne förment, leda tiU oordning och strafflöshet, just för ordningens bibehållande och beredandet af säker påföljd för dess öfverträdande synes vara påkallad; så finna Utskotten ingen anledning att i någon målto frångå sitt Jörra Utlåtande i dessa delar, och tillstyrka således vördsamt, att de gjorda anmärkningar ne må förfal a. O • « •
Atskillige Ledamöters Reservationer bifogas. Stockholm den 13 Augusti 1829. Bevilln.-,Lag-!!.Allm.jBesv.o.Oec.-ljt$k,Bet.N;oi6. 33 T a r i f f N:o i.
Panne- rymd.
Parme* rymds* afgift.
Panne- rymds- afgift.
Kanne- tal.
R:Jr sk. Karme- la!.
R:dr sk. 6 — 12 86 3 1 2 7 — M 2 7 3 18 8 — 1G 28 3 24 9 — 18 29 3 30 10 — 20 30 3 36 11 — 2 2 3i 4 4 12 — 24 32 4 20 13 — 20 33 4 36 14 — 2 8 34 5 4 15 — 3° 35 5 24 i6 — 32 36 6 17 1 20 37 6 24 18 1 24 38 7 — 19 1 28 39 7 24 ao 1 32 40 8 — 81 1 36 4i 8 24 22 1 40 42 9 — 23 1 44 43 9 24 24 2 — 44 10 — 25 8 4 45 10 24 Bih, till Rikt-St, Prof. 1828 Ock 182g, 5 Sami. i Afd, 6:c H:t. 5 34 'HtvillnLag-s, AUm.Besv,o*Oec* Utsk.Bet. A'.iö. Panne* » rymd.
R:dr sk. 46 11 — 69 38 — 47 11 24 70 40 — 48 1 2 7 1 42 24 49 22 24 72 45 — 50 13 — 73 47 24 51 14 — 74 5o — 5a > 5 — 75 52 24 53 16 — 76 55 — 54 17 — 77 57 24 55 28 — 78 60 — 56 19 — 7‘J 62 24 57 20 — 80 65 — 58 2 1 — 81 68 — 59 2 2 — 82 7i — 60 23 — 83 74 — 6 s 24 32 84 77 — 62 26 16 85 80 — 63 2 8 — 86 83 — 64 29 32 87 86 — 65 31 16 88 88 — 66 33 — 89 89 — 67 68 34 36 32 16 90 90 Btvilln.-,Lag. s.Allm.Besv.o.Oec.-Uisk.Bet.K:ol6. 35 Tariff N:o 2.
Pannor- nas sam- manslagna rymd.
Kannetai, Rtdr sk.
Kannetai R:dr sk. 40 65 — 66 140 32 41 7° — 67 144 32 42 75 — 68 148 3 2 4 3 80 — 69 152 32 44 85 — 7° 156 32 45 90 — 71 161 16 46 9 1 16 72 166 — 47 92 32 73 170 32 48 94 — 74 175 16 49 95 1® 75 180 — 5o 96 32 76 285 1 6 5i 98 3 2 77 190 32 52 100 3* 78 196 — 53 102 32 79 201 16 54 io4 3 2 80 206 3 2 55 106 3« 81 2 12 32 56 109 32 82 2l8 32 57 1x2 — 83 224 32 58 114 32 84 2 3° 32 59 117 16 85 «36 32 60 120 — 86 243 16 61 123 16 87 250 — 62 126 32 88 256 32 63 130 — 89 263 16 64 13 3 16 90 270 — 65 136 32 36 Bil.t.Btv.-,Lag'S'AUm.Besv>o.Oec.-Utsk.Bet.N.16.
För enkla pistoriska pannor, hvilka icke få begagnas till större pannerymd, än 63 kannor, kokrummet oberäknadt, erlägges afgift i lika förhållande, som ofvanstående Tariff N:o 2 utsätter, så att för en 45 kannors panna betalas 90 R:dr o. s. v. till 63 kannors panna, hvarföre afgiften blifver 130 R.dr.
Reservationer: af Herr Friherre A.
Leijonhufvud: ”Jag får anmäla Reservation emot Utskottens beslut i följande Moment: 1:0 att inskränka sammanräknade kannei rymden af aine eller flera pannor, som begagnas vid konstbrännerier, till det maximum af kannerymd, hvarmed bränningen med enkel panna får verkställas efter nu gällande författning; a io att ytterligare utvidga den i Utskottens förra förslag, a Art. '6 och 7 §§., medgifna rättighet för Landtman och Städernes invånare, att inrätta gemensamma brännvins-brännerier; och Bit.t.Bevl-,Lag-s./lllm.Besv.o.Oee.-Utsk.Bet,N.iG. 37 3:0 att åter antaga den bevillning af jordi värdet, som varit föreskrifven i 2 Art. g och 10 §§. af 1824 års författning.
I dessa tre ämnen vill jag för min del bibehålla de stadganden, som Utskottens förra Betänkande osli Förslag innehålla.’’ Herr Friherre J.
Cederström förklarade sig icke kunna instämma i förslaget om vupphöran« det af Kongl. Majtts Befallningshafvandes
Domsrätt i mål, som röra brännvinsförsäljning, hviU ket, i Herr Friherrens tanka, skulle komma att medföra många oordningar och olägenheter.
Herr Grefve E. G. Oxenstjerna'. ”Emot alla af Bevillnings- och Oeconomie-Utskotlen uti förevarande ämne nu fattade beslut, som innebära ändring i Utskottens förr afgifna Betänkande Nio 6, föranlåtes jag reservera mig,' endast med undantag af den i Tariffen för Bevillning å enkla pannor beslutna förhöjning, hvilken jag dock anser hafva bordt vidtaga från och med 17 kannors pannerymd.
Speciell får jag i afseende på följande punkter anmärka: lista Punkten:
Att Pistoriska pannor ické skola fa. begagnas till större rymd än högst 45 kannor, finner jag lika så orättvist emot deni, hvilka, i förlitande på consequence i beslut, anlagt sådana verk med större pannor, som det i allmänhet är gifvet, att häftigt ingripande öfvergångar från liberalitet i Oeconomislfä författning 3i Bil.1 Biv.-,Lag.s.Allm.B*sv o.Otc..Ut';k Bet.N.xG gat lill inskränkande snörp-systemer medföra skada, ej allenast för den enskilde, utan för landet i allmänhet.
Följden häraf i detta fall skall kännbarast och i första rummet träflä jordbrukaren, genom ökad svårighet vid afsättning för sina, redan i vanvärde fallna producter.
Lyckas nu äfven genomdrifvandet af det pa en alldeles motsatt ytterlighet grundade för. slaget, att Utländska varor utan undantag skola, mot så kallad skyddstull, få fritt införas, så lärer väl, efter våra inhemska Fabrikers och Näringars derigenom med säkerhet beredda undergång, Landtbruket, vid saknad äfven af dessa naturliga afnämare af dess öfverskott, innan kort återgå till det icke länge sedan lemnade tillstånd, då årlig import af Spannmål var nödig. 3:dje Punkten:
Att serskilda Jordlotter, sa. väl å Landet som i Städerne, ega rättighet att förena sig orri en g o kannors panna.
Detta medgifvande anser jag högst skadligt; och det strider dessutom mot den grundsatts, Utskotten i öfrigt synts följa, nemligen att söka inskränka brännvinstillverkningen.
Gynnande tillfällen öppnas härigenom för Speculanter utan Jordegendom att inrätta stora brännvins-fabriker; och hvar och en, som vill det, torde lätt linna, att den, sorn för sådant ändamål begagnar flere grannars brännings*rättighet, utan att sjelf innehafva ett deremot svarande jordbruk, endast har i betraktande vinsten af fabricationen, icke ladugårdens och jordens nytta.
Bil,t.Bev,Lag-s.Allm.Besv,o.Oec.-Utsk.Bet. N.16. jg 6:te Punkten:
Att den med % sk, per 1,000 af egendomsvärdet utgående Bevillning för rät' tighet till brännvins bränning skall fortfarande erläggas
Det är naturligt, att de skatter, som, till fyllande af Statens behof, äro oundgängliga, på ett eller annat satt måste utgöras; men å andra sidan är det ock ett oeftergiflig! vilkor, att grunden för fördelandet af dessa skatter, om de »kola kunna bäras, måste vara rättvis och lämpad efter olikheten af de förmoner och rät. tigheter, med afseende hvarå de äro föreskrifne.
— Huruvida dessa vilkor äro uppfyllde, med bibehållande af ofvannämnde beskattning, är lätt att inse, då man ibogkommer, att den, som ej begagnar brännvins-brännings-rättighet, måste det oaktadt erlägga Bevillning derföre; samt att innehafvaren af en egendom till 15,000
Rtdrs värde med 2 R:dr 24 sk. förvärfvar sig samma rätt att begagna go kannors panna, som innehafvaren af en egendom till 200,000 Rldrs värde miste betala med 33 R:dr 16 sk.
Jag anser derföre, att denna beskattning bör alldeles upphöra och deremot pannerymdsafgiften förökas med sa mångå procent, som kunna fordras till ersättande af de 45,000 R:dr, som härigenom skulle afgå från nu påräknade Statsinkomster.
I synnerhet gäller detta, med tydligt talande billighet, i afseende på Rikets norra provincer, der, till deras egen lycka, brännvins bränning är högst sällsynt, men der denna skatt likväl måste utgå.
Man har anfört såsom skäl för dess bibehållande, att den vore att anse såsom 4« Bil.t.Bev,-,Lags.Al!m.Besv.o.Oec.'Utsh.Bet.Nild. tillkommen i följd af ett contract, ing§nget emellan Staten och Jordegaren, då brännvinsbränningen upphörde alt vara ett regale; och att densamma således, för fortfarandet af den jorden härigenom förunnade förmon, äfven borde fortfara; Jag deremot tror mig härutinnan icke böra erkänna något annat contract, än det emel* lan Staten och alla dess medlemmar ingångna, sorn innefattas i 60 §.
-Regeringsformen, hvarigenom förpaktande af Kronans inkomster samt monopolier till