Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdalertaiet på sin debet-sedel förökadt med hälften, tro sina skatter i lika nion ökade; att om man vidare toge i betraktande den mångåriga circulation, som skulle komma att ega rum af Bankens gamla sedlar, egande banco värde jemte de nya, med Riksgäldsvärde, och tillika erinrade sig, att alla både Riks-Bankens och de enskilde Bankernes sedelformulärer m. m. måste omgöras, man torde finna Törmönen, att, när man omsider kunnat vänja sig med de nya förhållandena och de gamla sed larne blifvit utslitne, hafva två bekanta mynt-enheter, i stället för en, blefve väl dyrt köpt, samt att af det föreslagna utbytet af ordet Specie, för att uttrycka Silfvervärde, i stället för det nu brukliga Silfver-specie, kunde föranleda förvillelser, då icke endast alla Bankens sedlar, ulgifne före den 1 October 1804, lyda å Specie, ehuru de gälla för Banco, utan äfven ännu mångå skuldsedlar torde finnas i enskildes händer, hvilka voro ställda å Specie, fastän de efter mynt-bestämningslagen inlöstes efter Banco; och har Herr Rosenblad slutligen yttrat, att, i Banco-Utskollets Betänkande, N;o 20. 3 händelse en förändring i myntsystemet nödvändigt måste slie, det vore bättre alt göra den radical; att hvilken grund man än måtte välja för den nya mynt-enheten, hulde man antaga ett nytt namn och för under-afdelningarne införa decimal-syslemet; att olägenheterne visserligen för den första generationen vore så stora, att Herr Rosenblad för sin del ej tillstyrkte det, men alt desse i ett afseende vöre mindre, än efter Herr von 21roils förslag, nemligen att, då benämningarne vore olika, en förvexling emellan Bankens Riksdaler Banco och Bankens Riksdaler Kurant aldrig kunde ega rum, och att förändringen skulle medföra en stor förmon, eller den enkelhet i räkenskaper och bokföring, som åtföljde decimal-syslemet; samt b) af Herr Lefren, Johan Per, som förklarat, det han, endast under vilkor af decimal-systemets införande, ville tillstyrka den förändring i nuvarande myntförhållanden, att en Riksdaler Riksgälds, underbenämning af Krona, antages lill enhet; hvarvid Herr Lefren, såsom skäl för berörde systems antagande, omförmält, att som det redan vore gifvet, att decimal-systemet skall gälla i afseende på mått, mål och vigt, vore det följaktligen orimligt,
att icke fullända systemet, genom alt äfven införa tiodelningen i myntet, helst myntet, enligt Herr
Lej rens förmenande, vore så till sägandes
Allmätaren för menige man i räknesättet; att detta system skulle göra den så kallade sort-räkningen öfverflödig, hvilket vore en ganska väsendtlig omständighet, då man aldrig kunde hoppas, att folkbildningen skulle stiga ända derhän, att menige man med lätthet skulle, ulan kännedom deruti, kunna reda sig i alla beräkningar, hvaremot, om decimal-räkningen antages, så väl i afseende å mått, mål och vigt, som myntet, en hvar, som erhållit någorlunda allvarlig underbyggnad i räknekonsten, eller som egde insigt i Quatuor Species i enkla tal, skulle kunna verkställa alla i allmänna iifvet förekommande calculationer.
Utskottet har härföl utan, jemte protocolls-utdrag af den 12 nästderpåföljde Mars, från Högloflige Ridderskapet och Adeln emottagit ett yttrande af Frih erre Wrede, Fabian Jacob, deruti Fiiherren, såsom ett amendement till Herr von Prolls ofvanberörde motion och en modification af Herr Rosenblads bär förut upptagne yttiande, i afseende på decimal-syslemet, föreslagit: 1:0 ”att närmaste under-afdelningen af den af Herr von Troil föreslagna mynt-enheten mätte blifva i fi Riksdaler kurant och alt denna under-afdelning måtte få ett nytt namn, t, ex. Krona, Ort, eller något dylikt; 2:0 att den minsta mynt-under-afdelningen blir i/ioo:del af en Krona och alt denne under-afdelning benämnes styfver; 4 Banco-Utskottets Betänkande, N;o 20.
3:o att de utpräglade skiljemynten af silfver bestämmas lill hela, tre fjerdedels och halfva Kronor, eller 100, 75 och 5o styfver, motsvarande i värde de nu i bruk varande småsedlarne 16, 12 och 8 sk i 11 ingar Banco;" och till stöd för delta förslag hufvudsakligen andragit: alt erfarenheten så ■val hos oss, som hos andra nationer alltid visat, att, då någon ny enhet blifvit införd i systemet för mått, mål, vigt eller mynt, de mindre bildade elasserne länge fortfarit att begagna de gamla benämningarne i stället för de nya; alt då de gamla och nya enheterna stålt till hvarandra i något enkelt, rationelt förhållande, olägenheten af denna namnförvexling varit obetydlig eller så godt som ingen, hvilket vore fallet, då t. ex. en sedel å 16 sk.
B:eo i södra Sverige benämnes 3 daler, och i det öfriga Sverige 34 sk.
Riksgälds; alt om deremot ett sådant enkelt förhållande icke egde rum, såsom t. ex. i Frankrike emellan francs och livres eller’ ännu mer emellan 1/2 kilogram och den derföre ofta subslituerade äldre benämningen livré, namnförvexlingen kunde leda lill verkliga olägenheter; alt om ett
Riksdaler kurant fördelades i roo under-afdelningar, dessa under-afdelningar utan tvifvel skulle ganska länge förvexlas med halfva skillingar och sålunda leda till förvillelser, i afseende å minutprisernes bestämmande och bedömande; alt enär 24 sk. nu utgör 96 styfver samt af Friherren föreslås till för delning i 100 under-afdelningar, deraf, på sätt Fi iherren förmält, visserligen följde, alt värdet af de nya under-afdelningarne skulle komma att med 4 procent skilja sig från dem, hvars benämning
Fr iherren ansett dem böra bibehålla, men att deraf ingalunda följde, att missräkning af 4 procent i minuthandeln i allmänhet genom delta förhållande kunde föranledas, utan att sådant på sin höjd kunde inträffa på sådane priser, som allmogen vant sig vid att beräkna i styfver, och dessa skola, enligt Friherrens förmenande, icke uppgå lill högre än tö styfver i de sydliga provitrserna, och till 6 å 9 i den öfriga delen af Sverige, samt att olägenheterna häraf derföre icke komrne i någon jemförelse med fördelai ne af alt undvika en ny benämning och nya begrepp.
Hedervärda Bonde-Ståndet har likaledes till Utskottet remitterat Riks— dagsfnllmägligen Sven Heurlins från Kronobergs
Län uti Ståndet väckte motion, så lydande: ”Vid sisllidne Riksdag bestämde Rikets Ständer mynt-enheten till en fjerdedels Riksdaler i silfver, eller En Riksdaler Riksgälds , med benämning af En Riksdaler kurant; men Harrs Maj:t Konungen har hittills uppskjutit att sanctionera detta Rikets Ständers beslut.
Emedlertid och ertär dagliga erfarenheten vittnar om de mångfaldiga olägenheter och många misstag.
Banco-VIskoltcts Betänkande, N.o 20. 5 som ega rum i följd deraf att icke ega en mynt-enhet, den der är enkel och öfverensstämmande med folkets vana, så föreslår jag vördsamligen, att Rikets Högloflige Ständer, med stöd af 72 §.
Regerings-Formen, der det heter, ”att Rikets Ständer ega allena rätt, atl genom Banken utgifva ”sedlar, som för mynt i Riket må erkännas”, måge besluta, alt Rikets Ständers Banks sedlar hädanefter skola lyda på Riksdaler kurant, motsvarande Riksgälds-va lern en.” Innan Utskottet ingår i bedömande af de serskilda förslag till ett nytt mynt-system, som nu blifvit framlagde, har Utskottel ansett sig böra i minnet återföra, alt, sedan Rikets Ständer vid senaste Riksdag till Kongl. Majit, under den 2-7 October i834> a flå ti t underdånig skrifvelse, innefattande, att Rikets Ständer fastställt Svenska myntets räkne-enhet lill jemt 1 Riksdaler Silfver-specie, i enlighet med det skrot och korn, som MyntOrdningen af år i83o bestämmer, samt alt denne mynt-enhet, svarande emot tolf skillingar Silfver-Specie, och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgäldssedlar, eller 2/3 af Banco-Riksdalern eller 32 skillingar B:co, borde benämnas Riksdaler kurant och indelas i 48 skillingar samt hvarje sådan skilling i 12 runstycken, Kongl. Majit, under den 6 April 1835, i anledning af berörde skrifvelse, på anförde skäl, i Nåder förklarat, det Kongl. Majit ansåge tiden ej vara inne att afgöra en fråga, som vidrörde så många intressen och som egentligen vore ideel, samt att Kongl.
Majit alltså för del dåvarande vägrade
Sitt bifall till Rikets Ständers begäran om räkne-enhelens bestämmande i så kallade
Riksdaler kurant och bibehölls det gamla räknesättet i Riksdaler Banco.
Utskottet har tagit härvid förekommande, för alla samhälls-classer högst vigliga frågor i noggrannt öfvervägande, samt med of vananförde förslag och yttranden jemfört de, rörande detta ämne, vid sistförflulna Riksdag, af dåvarande Banco-Ulskott och Ständer meddelade utlåtanden och fattade beslut, enär den sedermera föi flutna tid, enligt Utskottets fullkomliga öfvertygelse, icke medfört någon hufvudsaklig förändring i de omständigheter, som föranledde Rikets då församlade Ständers hos Kongl. Majit i underdånighet gjorda anmälan om olägenhelerne deraf, att någon bestämd räkneenhet för penninge-förhållandena inom Riket icke funnes.
Utskottet instämmer också fullkomligt i den, vid samma tillfälle, yttrade och af dagliga erfarenheten allt mer och mer bekräftade åsigt, i afseende på dessa förhållanden, sorn måste föranleda en för allmänna penning-rörelsen i så många fall menlig olikhet i begreppen om fastigheters, varors, arbetsbiträdens och fordringars uppgifna värden.
Sedan de omvexlingar och förändringar, 6 Banco-TJlskotlets Betänkande, N.o 20.
Rikets egentliga mynt under långliga lider varit underkastadt, numera, efter realisationens veikslälhghet, upphört och detta mynt för framtiden vunnit en elter ali sannolikhet orubblig stadga, synes den lid icke längre böra uppskjutas, då man kommer i tillfälle alt äfven undanrödja den obestämdhet i myntets benämningar, som utgör ett ännu gvarstående minne af fordna Ständers stridiga beslut, angående bestämmandet af delta mynts rätta värde.
Utskottet vågar dessutom, med serskildt fästadt afseende å innehållet af Kongl. Majlis Ilögsiberörde Nådiga skrifvelse, föreställa sig, att de betänkligheter numera upphört, som hindrade Kongl. Maj:t att, samtidigt med ett, för den större allmänheten till utseende nästan helt och hållet okändt, metalliskt mynts återutgifvande, bifalla någon ändring i detta mynts gamla beräkningssätt.
För sin förmodan i detta hänseende, tror Ulskollet sig jemväl kunna hemta stöd deraf, att Rikets Ständer vid sisla Riksdag vidtogo den, såsom ledande lill det af Rikets Ständer åsyftade mål, utaf Kongl. Majit då i Nåder föreslagna åtgärd, alt nemligen fastställa de nya Banco-sedJarnes valörer på ett sätt, som, medelst deras sammanfattande i Riksgälds-sedlarne motsvarande summor, underlättade bruket alt begagna sistnämnde räknesätt.
Utskottet anser sig således böra understödja de inom Riks-Slånden nu gjorda framställningar örn införandet af ett ordnadt och bestämdt myntsystem.
Men då de dermed afsedda stora och allmänna fördelar skulle, i Utskottets tanke, till en hufvudsaklig del förfelas, såvida icke härvid samma enbet koni me att fastställas för det egentliga mynt värdet och det allmänna räkneväi det, finnér Utskottet sig icke kunna biträda Herr von Troils förslag om bibehållandet af Specie-Riksdalern såsom enhet för myntet, under det Kurant-Riksdalern konime ali utgöra den verkliga råkne-enheten.
Att åter antaga förstnämnde myntsort äfven såsom räkne-enhet, måste Utskottet af mångfaldiga skäl afstyrka.
Utskottet torde i detta afseende endast behöfva anföra, dels ovanan hos allmänheten att, i berörde egenskap, begagna sig af Specie-Riksdalern, samt den oreda och det missförstånd, som häraf troligen skulle blifva en oundviklig följd, dels oek olämpligheten och origligheten af en, i jemförelse till allmänt gångbara varu- och arbetspris, allt för hög räkne-enhet.
Vidkommande derefter det af Herr Friherre TVrede framslälda förslag om decimal-systemets införande, i afseende på Sveriges mynt-och riikneförhållanden, så erkänner
Ulskollet visserligen de väsendlliga och obestridliga fördelarne af detta system, hvad lätthet och enkelhet i alla iiqvider och räkenskaper beträffar, äfvensom Utskottet anser berörde förslug va - Banco-Utskoltels Betänkande, N.o 20.
Ta serdeles redigt och, så vidt möjligt, lämpad t efter redan befintliga förhållanden; men Utskottet finner sig dock nödsakadt fasta synnerlig vigt -vid de betänkligheter, sorn emot införandet af deeimal-systeir.et nli ifrågavaiande hänseende förekomma.
Med högst få undantag är nemligen hela Svenska nationen ännu obekant med delta system och sältet för dess användande.
Ett ofördröjligt införande deraf skulle således ofelbart i början och möjligtvis äfven under en längre tidrymd förorsaka oredor och misstag, serdeles innan underrättelsen derom hunnit blifva föremål för allmänna folkundervisningen.
Det redan för Tio år tillbaka Rikets Ständers pröfning underställda decimal-systern för mått, mål och vigt har ännu icke ansetts kunna införas, oaktadt den stadgade liden derför redan inträffat.
Rikets Ständer afslogo dessutom vid sista Riksdag då varande Ranco-Utskotts hemställan om meranämnde systems begagnande vid bestämmande af räkneenhelens under-afdelningar.
Genom det na framställda förslagets antagande, blefve för öfrigt en ny myntbenämning oundviklig och följaktligen det stora antalet af skiljaktiga benämningar å de i allmänna rörelsen gångbara mynten ytterligare ökadt.
Utskottet finner sig, vid dessa förhållanden, nu föranlåtet afstyrka oftaberörde systems införande i Rikets mynt- och penni nge-förhål landen.
Beträffande den för framtiden mest lämpliga mynt- och räkne-enhet, så enär räkningssättet i Banco, ehuru föreskrifvet och begagnadt i Statens och alla allmänna Verks räkenskaper och handlingar, likväl icke är brukligt bland största delen af allmänheten, och dess mera allmänna införande sannolikt skulle föranleda rubbning och oreda i mångfaldiga enskilda liqvider, hvartill kommer, att, med få undantag, de preglade och bland allmänheten utgifna Silfvermynt icke motsvara, hvarken jemna multipler eller jemna under-afdelningar af Banco-Riksdalern, hvadan flera sådana mynt icke utan verklig svårighet för personer, som äro mindre vane vid penningars räknande, kunna lill sitt värde i Banco bestämmas, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Banco-Riksdalerns antagande till laglig enhet för mynt- och räknesättet.
Deremot delar Utskottet Rikets sist församlade Ständers åsigt om fördelaktigheten af mynt- och räkne-enhetens framtida bestämmande till ett, Riksgälds-Riksdalern motsvarande, värde.
Denna Riksdaler är nemligen till sitt värde och sina minsta under-afdelningar för allmänheten, sedan nära 4o år tillbaka, fullkomligt känd och i de flesta landsorter redan, såsom den egentliga räkne-enheten, begagnad.
Den kan dessutom med lätthet 8 B ane o-Ul skot tets Betänkande, IV: o 20. jern föras nied det utelöpande Silfvermyntet, hvars hitintills varande enhet utgör en jemn multipel af densamma, hvarförutan alla från Banken efter nya formulären utfärdade oell med stor Begärlighet af allmänheten emottagne sedlar motsvara jemna Riksdalerlal i Riksgälds.
Med afseende härå och å de allmänna fördelarne af en låg mynt-enhet, serdeles 1 ett land, hvars rörelse-capital jemförelsevis är mindre Betydligt, får Utskottet alltså hemställa, att den nya gemensamma mynt- och rä.kne-en beten må Bestämmas lill ett värde, motsvarande Riksgälds-Riksdalern.
Utskottet, som dock anser mindre lämpligt alt för all framtid Bibehålla Benämningen af Riksgälds, får derföre och till undvikande af sammanblandning med de i allmänna penninge-rörelsen gångbara Specie- och Banco-Riksdalrar, vördsamt föreslå, alt, på sätt Rikets sist församlade Ständer beslöto, denna mynt-enhet må kallas Riksdaler Kurant.
Under förutsättning af Rikets Ständers Bifall till hvad Utskottet här ofvan yttrat och föreslagit, har Utskottet uppgjort och får barbos Rikets Ständers bepröfvande underställa följande förslag till nytt mynt-system, dervid Utskottet, i afseende på mynt-sorternes Benämning, ansett sig böra undvika alla Bråk; äfvensom Utskottet, enär runstycken numera icke myntas och denna myntsort, i anseende lill sitt ringa värde och föga användbarhet, synes kunna utan olägenhet afsksfDs, på sätt Herr von Troil föreslagit, trott minsta under-afdelningen af mynt-enheten böra erhålla den, vid smärre liqvider redan i nästan alla delar af Riket Begagnade Benämning af styfver, motsvarande en fjerdedels skilling. I.
Allmänna räknings sättet i Handel och Handel samt vid Bokföring. 1:0
Svenska myntets räkne-enhet faslställes till jemt q/^tdels Riksdaler Silfver-specie, i enlighet med det skrot och korn, som Mynt-Ordningen af den q
Maj 1835 bestämmer; 2:0
Denna gemensamma mynt- och räkne-enhet, svarande emot tolf skillingar Silfver-specie och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgaldssedlar eller 2y3:delar af Banco-Riksdalern eller 32 skillingar B:co, benämnes Riksdaler kurant-, 3:o En Riksdaler kurant indelas uti fyralioålta skillingar och hvarje skilling uti fyra styfver; samt 4:0
Då i öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag, efter viss bestämd tid, Begagnas Benämningen af endast Riksdalerförstås dermed alltid Riksdaler kurant.
II... JBanco-Ulskoltets Betänkande, N;o 20. 9 II.
Silf ver myntet.
Utmyntningen :
De serskilda Silfvermynten blilva: 1:0
Ett om 4 Riksdaler kurant — 1 R:dr Silfver-specie — 3 2/3 R:dr Banco — 4 Riksgälds. 2:0
Ett om 2 Riksdaler kurant — 1/2 R:dr eller 24 sk- Silfver-specie — 1 r/3 R:dr Banco — 2 R:dr Riksgälds. 3:o Ett om 1 R:dr kurant — 1/4 R-^r eRer *2 skillingar
Silfver specie — 2^3 R:dr eller 32 sk.
Banco — 1 Riksdaler Riksgälds. 4:o
Ett om 24 skillingar kurant — 1/8 R:dr eller 6 skillingar Silfverspecie — t/3 R:dr eller 16 sk.
Banco — 1/2 R:dr eller 24 sk.
Riksgälds. 5:o
Ett örn 12 skillingar kurant — 1/16 R:dr eller 3 skillingar Silfver-specie — 1/6 R:dr eller 8 skillingar Banco — 1/4 R:dr eller 12 skillingar Riksgälds.
Utskottet har ansett sig böra, i sammanhang härmed, till besvarande upptaga en från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remitterad motion af Riksdags-lu Hmäg tigen Magnus Pehrsson från Wermlands Län, deruti, under anförande, att det nu i omlopp varande
Silfvermynlet vore grundadt på så vidlyftig beräkning, att den mindre upplysta allmogen svårligen egde förmåga att uppfatta dess rälta myntvärde, och hvaraf följde, alt sådant mynt man och raan emellan nllemnades och emottoges för högre eller lägre värde, än hvarför det i sjelfva verket som mynt gällde, motionären föreslagit, att å det silfver, som hädanefter myntas, prägeln å dess alla valörer ändras lill densamma, hvarför myntet i allmänna rörelsen gäller i Riksgälds samt så tydlig, att den med lätthet kan urskiljas, samt att det redan utmyntade och i omlopp varande silfver i samma moa, det in vexdas, måtte till likhet med det förutnämnda ommyntas.
Enär prägeln å det silfvermynt, som efter antagandet af ofvan framlagda förslag till nytt mynt-system, kommer alt utmyntas, mäste förändras till öfverensstämmelse med samma förslag, samt den mynt-enhet, Utskottet föreslagit, motsvarar En Riksdaler Riksgälds, lärer den gjorda framställningen om anbringande af Riksgälds-valören å silfvermynlet böra förfalla; och torde någon ommynlning af de silfvermynt-sorter, hvilka, enligt 1835 åis Myntordning, blifvit utmyntade, icke böra komma i Råga, helst de silfvermynt-sorter, hvilka, enligt nu föreslagna mynt-system, komma att utmyntas, blifva af alldeles lika storlek och värde med dem, sorn nu från Banken utvexlas.
Men Utskottet, som till alla delar instämmer uti motio Bih. till R.
Viol. 1840. 6 Sami. t A/d. 8:dc Haft, 2 10 Banco-Utskottets Betänkande, N-0 ao. närens framställning, att valören å det silfvermynt, som hädanefter utmyntas måtte blifva mera tydlig och i ögonen fallande, än nu är händelsen, har trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet begära, att den ena sidan, åtminstone å de smärre silfvermynt, som, enligt Utskottets förslag, komma att utmyntas, endast måtte upptagas af myntets valör. B. Skrot och Korn.
På sätt redan i nu gällande Myntordning är stadgadt, skola alla ofvanstående silfvermynt innehålla
Tre delar fint silfver emot En del koppar, och således vara tolf-Iödigt, under förbehåll likväl af de, enligt samma Myntordning, tillåtne remedia, nemligen: i finheten: 3/iooo:dels skålpund Victualievigt
Finsilfver öfver eller under å hvarje helt skålpund så kalladt Myntsilfver, och i vigten:
På rf Riksdaler kurant stycket, deraf 25 — 2 skålpund, 3/iooo:delar öfver eller under per skålpund.
På a Riksdaler kurant stycket, deraf 5o — 2 skålpund, 4/dooo:delar öfver eller under per skålpund.
På 1 Riksdaler kurant stycket, deraf roo — 2 skålpund, 7/doootdelar öfver eller under per skålpund.
På 24 skillingar kurant stycket, deraf 200 — 2 skålpund, 7/iooo:delar öfver eller under per skålpund.
På 12 skillingar kurant stycket, deraf 4°o “ 2 skålpund, 1 ofii ooo:defar öfver eller under, allt per skålpund Victualievigt. III.
I likstämmighet med det ofvan föreslagna systemet för silfvermyntets öfver- och under-afdelningar, får Utskottet föreslå att: 1:0 Kopparmynlsorlerne blifva: a.
Ett om 4 skillingar kurant — 1 skilling Silfver-speeie — 2 a/3 skillingar Banco — 4 skillingar Riksgälds. b.
Ett om 2 skillingar kurant — 1 \fZ skilling
Banco — 2 skillin gar Riksgälds. c. Ett om 1 skilling kurant — afi skilling Banco — 1 skilling Riks gälds — 4 styfver. d.
Ett om 2 styfver kurant rz 1/0 skilling Banco — 1 fa skilling Riksgälds. e.
Ett om 1 styfver kurant — 1 fö skilling eller 2 runstycken B.u co — 1 f\ skilling Riksgälds, Baneo-Utskottets Betänkande, N:0 20. ii 2:0 Vtmynlningen.
Elt Skeppund Vict. vigt i koppar — 25 Lispund Stapelstadsvigt utmyntas till:
Fyra Hundrade Femtio R:dr kurant — 3oo Ridr Banco i Fyraskillings-stycken; Tre Hundrade Sjuttiofem R:dr kurant — 25o R:dr Banco i En- och T våskillings-slycken; Tre Hundrade Riksdaler kurant — 200 R:dr Banco i En- och Tvåstyfvers-stycken.
I anseende till de mångfaldiga, efter olika utmyntnings-grunder, i senare tider präglade och i allmänna penninge-rörelsen utspridda kopparskiljemynt samt lättheten alt, vid sådant förhållande, sammanblanda mynt af sinsemellan helt olika värden, har Utskottet ansett sig böra hemställa, huruvida icke Rikets Ständer skulle finna lämpligt hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt, vid det nu föreslagna nya kopparmyntets präglande, skillnaden emellan de olika myntsorterne, i afseende på både form och prägel, göres så märkbar som möjligt; äfvensom Utskottet, enär erfarenheten visat, att, i anseende lill det nu gångbara kopparmyntets likhet i prägeln med silfvermyntet, förfalskning egt rum, velat föreslå Rikets Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det måtte de nya kopparmynts-sorterne blifva å framsidan försedde allenast med Konungens höga namnchiffer.
Utskottet får, i sammanhang härmed, tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af Nådig Kungörelse, att Kronans och öfrige Publika Verks räkenskaper komma att, så fort sig göra låter, föras efter den mynt-enhet och benämning, som nu af Kongl. Majit och Rikets Ständer antages, äfvensom alt Rikets Ständer besluta, alt Bankens och Riksgälds-Contorets räkenskaper skola, från och med den tid, som för Kronans och öfriga Publike Verks räkenskaper, varder af Kongl.
Majit i Nåder bestämd, föras efter enahanda räknesätt.
Slutligen har Utskottet velat hemställa, att, i händelse Utskottets nu afgifna förslag till ett förändradt Myntsystem godkännes, Rikets Ständer ville anmoda deras Lagutskott att till Rikets
Ständer inkomma med förslag till de lagförändringar, hvilka, till följd häraf, kunna anses behöflige.
Stockholm den 23 April 1840. 12 Banco-Utskoltets Bilänkande, N.o ao. Reservationer.
Af Herr Mannerskantz: ”Sorn jag i högst väsendtlig mon öfver denna fråga varit af olika tanke med Utskottets pluralitet och saken rör ett ämne af så stor vigt som ordnandet af en, som jag hoppas, lång framtid af alla Rikets mynt- och peiininge-förhålianden, har jag ej ansett mig böra linder likgiltig tystnad se ett beslut fattas, som jag, på grund af djup öfvertygelse, i fleifaldigt hänseende ej kan instämma uti.
Jag har deilöre emot detsamma måst afgifva min protest, fast denna troligen ej lill någon verkan af förändring kommer att det ringaste betyda, skall den dock freda mig sjelf för de egna, rättvisa förebråelser jag alltid skulle göra mig, om, vid det lörsta Reformförslag, hvaröfver jag, såsom Riksdagsman, haft att yttra mig, och hvarvid både nyttan och lämpligheten och lättheten af utförandet, genast varit för mig till full ögonskenlighet bevisad, jag icke offentligen afsagt mig ali delaktighet deri alt del icke blifvit ulfördt.