Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådiga pröfning, på hvilken det skulle ankomma, att, i mån af de mer ellet mindre säkra och ostridiga grunder, som för Tiondens beräkning i hvarje fall kunna sig förete, fastställa förslaget, antingen ttll evärdelig efterlefnad, eller ock po Besv. och Ekon.
TSctätihayden. för någon viss längre tid, hvarefter tioijden, till det såmedelst bestämda belopp, årligen skulle utgöras, pä det sätt, sorn genom allmänna författningar hittills blifvit eller hädanefter kar? varda, angående Afrads- och Kronotionde spannemålens utgörande, forslande eller lösande, förordnad!;; hvilket dock allt Riksens Höglofl.
Ständers, pröfning vördsammast underställes» Stocky holm den 26 Alars 1825. 26.
Ankom den I April 1823.
Utlåtande, rörande Herr ContractsFrosten Doctor Leffler» väckte, och af Högv, FresteStåndet till Utskottet remitterade Motion ont särskilde Markegängars bestämmande för Öfre och Nedre Dalarne.
Efter en allmän reflexion örn olämpligheten af den tid, sorn för årliga AJarkegångssättningen nu finnes hestämd, och särskildt gjord anmärkning, om den stora olikhet, som under de sednare åren inom Stora Kopparbergs
Län egt mm mellan Alarkegångsvärdet å spannemål och priset derå i enskilt handel, hvilket sednare, äfven under de tider af året, då spannemålen plägar Eesv. och Elion.
Utsk, Betänkanden. 91 vara dyrast, skolat betydligt understigit det förra, har Herr ContractsProsten Doctor Leijler anfört: att, då inom berörde Län, såsom både ett af de vidsträcktaste i Riket och till frugtbarhet ganska olika ä skiljda håll, en märkbar skiljaktighet i priset å spannemål måste finnas, ofta pppgående från tre ända till fern Rd. tpnnan, och detta förhållande, vid tillvarelsen af en gemensam
Markegång för hela Länet, stundom skall föranleda, att en Löntagare i Nedre Dalarne, som för den spannemål, han in natura uppbär, erlägger bevillning efter värdet derå, enligt
Markpgången får vidkännas denna utgift med ett högre belopp, än han vid spannemålens försäljning kan derföre erhålla; så har Herr ContractsProsten trott sig häraf böra hämta anledning föreslå, att, i likhet med hvad som redan i andra
Län skall blifvit antaget, tvänne särskildte Markegångar för Stora Kopparbergs
Dän hädanefter mätte bestämmas, hvaraf den ena borde omfatta Socknarne nedanföre och omkring Falun, samt den andra de Socknar, som ligga ofvanföre.
Utskottet, som, med inskränkning till det ämne, hvilket utgör egentliga företnälet för den väckta Motio-nen, nu går att yttra sig öfver Herr ContractsProsten
Doctor Lefflers framställning, anser sig dervid böra förklara: att Utskottet visserligen medgifver, det priserne å spannemål i särskilde 92 Besv. och Ekon.
Betänkanden. delar inom Stora Kopparbergs
Län ofta äro ganska olika, samt att LänsMarkegången å denna artikel, i följd deraf, icke ä alla ställen kan blifva instämmande med spannemålens rätta värde i handel; Men, dä förhållandet i förra afseendet är gemensamt för flere af de Norra Länen, och alla Rikets Län utan undantag inom sig ega mer och mindre skiljaktiga spannemålspriser; då, äfven i den händelse särskilde Markegångar för Öfre och Nedre Dalarne fastställdes, den dermed åsyftade fördel blott till en del skulle kunna vinnas, i anseende till den olikhet i spannemålsvärdet, som äfven Socknarne emellan eger rum; samt då upprättandet af flere Markegångar för samma
Län oundvikligen måste föranleda till ett ökadt besvär, om ej förvirring och oreda vid debitering, uppbörd och granskning af redogörelser för ränte- och tionde spannemål, som med'penningar löses; så finner Utskottet sig desto mindre kunna tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer vidtagandet af någon åtgärd för beredande a£ hifall till Herr ContractsProsten
Doctor Lefflers ofvannämnda förslag, som å ena sidan Utskottet icke kunnat undgå att taga i betraktande, att, då LänsMarkegången utgör ett medium af de olika priserna i hvarje Härad och Siad inom Länet, samma skillnad, sorn finnes i sädespriset emellan de orter, der spannemålen är dyrast och Besv. och Ekon, ZJtsk.
93 hvarest åen för lindrigaste betalning erhålles, icke kan ega rum emellan Markegångsvärdet och det för hvarje ort gångbara, och å den andra Utskottet, vid sådant förevetande, icke, utan öfverdrift i föreställning, kunnat antaga möjligheten deraf, att med de grunder, som för Allmänna Reviilnin» gens utgörande nu äro fastställda, bevillningsafdrag, för på lön indela och efter Markegången uppskattad spannemål, skulle, såsom Herr ContractsProsten Doctor Leffler uppgifvit, kunna å något ställe uppgå till, än mindre öfverstiga, det i handel gällande värdet å spannemålen.
Slutligen har Utskottet skolat nämna, att, ehuru Utskottet har sig bekant, att för särskilde delar af Christianstads
Län särskilte Markegångar årligen upprättas, Utskottet likväl icke ansett sig häraf böra hämta skäl, att för ifrågavarande fall ändra en öfvertygelse, den Utskottet trott ega Försvar af gilltige grunder; Och, då Utskottet således till afslag får anmäla Herr ContractsProsten Doctor Lefflers Motion, underställer Utskottet dock vördsamligen Riksens Högloft.
Ständers pröfning sitt nu afgifna utlåtande.
Stockholm den 26 Mars 1823. 94 Besv. och Ekon.
Anköm dea 1 April 1823* Betänkande, i anledning af gjord hemstat• lan, att, då en förändring uti någon ekonomisk författning; af inflytande på Naringarne, kan finnas nödig, verkställig,- heten eler a j ej måtte allt för mycket påskyndas.
Vall ofl.
BörgarStiiidet har genom ProtocollsUtdrag af den 1 i denna månad till Utskottet ietnitterat ett Memorial af Herr G. R. Prytz, deruti Herr Prytz yttrar i Att en ibland grundsatserna för den eko» nomiska Lagstiftningen är äfven den, att så vidt möjligt är undvika hastiga Ombyten af System i Nationalhiishåilningferi, fenär gerioin täta öinvexlingar i detta fall näringsidkarenj söm gruhdat sina beräkningar på beståndet af gällande författningar, nödvändigt niåste försättas i kännbart lidande och sliiteligeu förlora all hog för företag af vidsträcktare omfattning, och för hvilkas fullbordan längre tid erfordras:
Ått, ehuru de häringsidkande Classerne i Sverige med tacksamhet mäste erkänna Regeringens omsorgsfulla bemödande, att, efter yttersta förmåga, från dem afvärja förluster af ifrågavarande beskaffenhet, hafva likväl dylika förluster, äfven här i Jandet, så mycket mindre alldeles kunnat undvikas, sorn eri stadigvarande oföränderlighet i ett lands Besv. ock Ekon.
BetänkanAen, 95 'ekonomiska författningar vore helt och hål. let oförenlig med det sträfvande till utbildning och fullkomlighet i industrielt afseende, som bör utmärka hyfsade Natioherj men, då förändringar i nämnde Författningar sålunda omöjligen kunna helt och fjället undvikas, anser Herr Trytz det utgöra ett vigtigt föremål för Styrelsens omsorg, att dylika förändringar, hvilka aldrig böra vidtagas, utan att verkeligen vara af behofvet påkallade, må göras så litet skadliga sorn möjligt för Näringsidkaren, och hemställer af sådan anledning, att, dä omständigheterne oundgängligen fordra återkallelse eller förändring utaf någon ekonomisk Författning af inflytande på Näringarne, verkställigheten af en sådan återkallelse eller ändring må fördröjas åtminstone så lång tid efter dess kungörande, att en Handlande eller annan Näringsidkare, som på den återkallade ellef ändrade Författningen grundat vidsträcktare företag, kan ega rådrum, att dem utföra och afsluta, utan att vara blottställd, att, genom de nya föreskrifternas alltför skyndsamma fullbordan, oskyldigt förlora sin 6- gendom och ofta hela sin välfärd* Uti detta Memorial hafva Herrar Lén* ning, Pahn, Eckhoff och flere af Vällofl. iBorgareStändets Ledamöter instämt, Herr Eckhoff med tillägg, att vid utfärdande af författningar, sorn hafva till föremål in - (j6 Besv. och Ekon» Ut sk.
Betänkanden. skränkningar i gällande Införselsfriheter, eller förhöjning i förut stadgade Tullafgifter, å tillåtna varor, en viss tid, lämpad efter aflastningsortornes aflägsenhet, må bestämmas, efter hvilken sådaue Författningar först inträda i sin kraft och verkan.
Herr Hagander har velat fästa Utskottets uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att denna fråga behandlas med alfvar och kraft, samt att hos Kongl. Maj:t en underdånig anhållan göres, att det system, som vidtages i afseende på Näringarne, ej må till deras skada allt för hastigt förändras; Och Herr Leffler har önskat, att vid förändring af HandtverksFörfattningarne enahanda fördel måtte afses, som den Herr Prytz i allmänhet föreslagit.
Utskottet, som till pröfning förebaft detta mål, delar med Memorialets Författare den öfvertygelse, att ofta förändrade principer vid stiftande af ekonomiska Lagar medföra ett menligt inflytande på Näringarne, samt att detta ännu mera ökas genom en hastig och oförutsedd verkställighet deraf.
Utskottets tanka bör högsta syftemålet för ali ekonomisk Lagstiftning vara, att bereda för Näringsidkaren lämpliga utvägar, att på det för Staten och honom sjelf mest fördelaktiga sätt utöfva sin Industrie.
Allt, som i ett eller annat afseende motverkar detta syftemål, bör derföre, såsom skadligt för en friare utveckling af Eesv. och ILkon.
Betänkanden. 97 Näringsfliten, så mycket som möjiigt undvikas.
Ibland dessa hinder torde äfven den öfverklagade hastiga verkställigheten af ekonomiska Författningar böra räknas, hvilken i synnerhet måste ofördelaktigt verka på handelsspeculationen, enär denna, sorn i anseende till sin natur ej kan undgå att, ehuru med största försigtighet uppgjord, blottställas för oberäkneliga förluster, är igenom en sådan åtgärd motarbetad på ett sätt, 60m måste afskräcka ifrån alla visträcktare företag.
Ett skadligt aftynande uti handel och rörelse, och följaktligen äfven uti öfriga Näringsgrenar, som med hvarandra alltid ega ett afgjordt, ehuru ater eller mindre direct, samband, måste således häraf blifva en oundviklig följd.
Det är af sådan anledning och uppå de flere skäl, som i Memorialet finnas upptagne, som Utskottet trott sig böra vördsamligen tillstyrka Riksens Höglofl.
Maj:t framföra den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t, som lättast är i tillfälle att fästa en Nådig uppmärksamhet på alla de särskilda omständigheter, som härvid böra komma i beräkning, täcktes, vid utfärdandet af ekonomiska Författningar i allmänhet, bestämma tiden till verkställigheten deraf så långt efter utfärdandet, att Näringsidkaren, i möjligaste måtto, skyddas ifrån de förluster, Bihang till RiksSt.
Prot. 1823, Q’.de Sami. N:r 7. Besv. och Ekon.
Bctänkanderi. sorn genom en alltför hastigt vidtagandé verkan deraf konna honom drabba.
Ständers eget godtfinnande vördsamligen öfverlemnadt.
Stockholm den 26 Mars I&25.
N:r 2tp Aiikoiii den i April 1823^ Betänkande, angående anläggande af en Köping uti Fryksände Socken af t*erm* lands Län» Uti ett af Hederv.
BondeStåttdet, genom ProtocollsUtdrag af den 6:te nästiidne Mars, till Utskottet reinitteradt Memorial af RiksdagsFullmägtige J.
Gråberg samt Daniel Nordqvist irån Carlstads Län, hafva bemälte RiksdagsFulimägtige anfört, att Mfvedahls och Fryksdals Härader icke hafva andra Köp Städer, hvarifrån de kunna hemta sina förnödenheter, än Carlstad, Christinehamn och Philipstad, till hvilka städer en del Innevånare, som bo på ett afstånd af 16, 20, å 24 mil, icke kunna medtaga de varor, hvilka de i hemörten ega till afsalu, utan måste afyttra dem för underpris, till utgörande af deras skatter och anskaf* Benu och Ekon.
Betänkanden. famie af nödige behof; Hvadan anhålles, att en Köping finge anläggas uti Fryksände Socken, vid sjön Frykens öfversta ända; Och framställes såsom skäl för denna hemställan: att till sistnämnde ställe kunna med lätthet och lindrig kostnad fraktas, på dertill inrättade stora båtar, allahanda köpmanna-varor, såsom återlast för det i sjöns nedra eller Södra ända levererade Stångjern, Plankor och Bräder, Smör, Ost, Tjära, Näfver, Fogel in. m.; Att samma
Sjö innehåller 8 mil öppen segelled, hvarå varor kunna hemtas ifrån de kring sjön Wenern belägne städer, och derifrån fraktas till sjön Fryken, om en Canal anlades emellan Clara Elf och sjön Wisten, hvilket, i anseende till det korta afståndet samt den jemna och af sandmo bestående marken, icke borde blifva kostsamt, att i allt fall det endast är 2:ne mil efter Landsvägen emellan Carlstad och Sjön Fryken, samt öfver näset ej mera än omkring
En mil till Nors Elfven, derifrån sjöfarten är öppen till alla städer vid Wenern, samt slutligen, att den föreslagne
Köpingen skulle medföra synnerliga fördelar för dem, sorn äro boende i de Norra tracterne af Wermland, jemte Westdalarne och en del af Norrige, ifrån hvilka orter farbara landsvägar redan skola vara anlaggde.
Utskottet har, vid pröfningen af den väckta Motionen, funnit, att flere talande ioo Best), och Ekon.
Eetcinknncleri. stal visa sig för anläggandet af en Köping vid det i Memorialet föreslagna ställe, bland hvilka Utskottet hufvudsakligast får nämna: dess läge vid en betydlig sjö och andra vattendrag, hvarifrån Communication, utan särdeles svårighet, synes kunna beredas till Sjön Wenern och deromkring belägne 8täder; en vidsträckt omgifvande tract med stora Skogar och lofvande utvägar för näringsfliten; grannskapet med Norrige och aflägsenheten ifrän andra Köpingar eller Städer, hvartill kommer svårigheten för ortens Innevånare, att vid närvarande förhållanden anskafFa sina nödvändighetsvaror, samt att på ett förmånligt sätt afyttra Landets producter; Och har Utskottet, på dessa grunder, med förutsättande deraf, att ifrågavarande anstalt skulle sprida lif och rörelse i en föga befolkad och uppodlad tract, och väcka omtankan till nyttiga företag, trott sig böra vördsamligen tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att hos Kongl. Majit i Underdånighet hemställa, det Kongl. Majit, efter å stället verkställd undersökning samt vederbörandes hörande, täcktes lemna Nådigt bifall till anläggande af en Köping å något lämpligt ställe vid Norra andan af sjön Fryken, med samma förmåner, som dem Kongl. Majit genom Dess Nådiga Skrifvelse den 27 Februari 1811 förut meddelat Arwika Köping i Wermland.
— Dock varder detta, jemte 2:ne Ledamöters sär - Besv. och Ekon.
101 skildta, till Protocoliet afgifna, utlåtanden, till Riksens Höglo 11.
Stockholm d. 26 Mars 1825. k Transsumt af Protocoliet, hållet uti Riksens Högloft.
Ständers allmänna Besvärsoch JLkonomiUtskott den 26 Mars 1823. S. D. — RiksdagsFuIlmägtigen Gråberg anförde:
Såsom tillägg och ytterligare upplysning vid min med Heres i Hederv.
BondeStåndet gjorda Motion om förmån af en Canals anläggande emellan den 8 mil långa Sjön Fryken och Clara Elf, får jag uppgifva följande Förteckning, på de effecter, som årligen passera landvågen öfver Frykstad, omkring 5000 famnars längd.
Efterföljande Bruk: löfstaholm, Gårdsjö, Dömle, Qvarntorp, Björke, Antonström, Ohleby, Bada, Wågsjöforss, Christineforss, Thonsby, Yållsforss, Stöpa, Kymsberg, Tresko, Fredras, Skarped, Rotneholro och Rotnedal, hafva, sammanräknadt, ett ärligt smide af 12,000 hvarföre i forlön betalas Rd. — — — — 3250 Efterföljande Sågverk:
Bada, Åstabyholm, Vägsjöfors*,, Skarped, Gundtan, utom nya an* J02 Eesv. och Ekon! Utsk.
BetänkancLen.
å 56 sk. å 18 sk. a 24 sk. a 1 Rd. 5.000 750 3.ooq 8.000 läggningar,tillverka årligen omkring 4.000 Tolfter plank Q,ooo D:o Bräder 6.000 — Sågblockar 8.000 st, Bjelkar RG:s Rd. 18,000 Utom förutnämnde effecter, transporteras denna väg: tjära, näfver, smör, talg, skeppsvirke af aila slag m. 111. ned till Carlstad; och derifrån åter upp: spannemål, sill, salt, kalk och andra förnödenbetsvaror, hvars forlön efter all sannolikhet uppgår till 25 prC, af förutnämnde
Rd, 18,000 — men hvilka jag nu här ej upptager, utan be räknar Capitalet, sorn efter 6 pr.C. kunde användas till Canalbyggnad och utgör Bd, 500.000 RG:s, —
Då likväl den föreslagna anläggningen ej kan kosta halfva Summan, synes tydligen och klart, hvilken oändelig fördel Dånet och Innevånarn® skulle hafva af denna Canal, och hvarigenom fliten och Industrien skulle tilltaga blapd detta idoga folk.
Då' de korta vintrar i sednare ar försvårat körslorna för Bruks- och Bergshandteriogen, derigenom, att brist på körare uppkommit, kunde de personer, sorn sysselsätta sig med öfverfraktande af förutnämnde effecter, användas nyttigare till Bruksrörelsens lättnad.
Betäukanden. 103 Då Fryksdalens Innevånare sysselsätta sig nied allehanda slöjder och oaktadt den besvärliga Transporten afyttra till aflägsna orter hvarjehanda Slöjde-Fabricater, skulle dessa betydligen utvidgas, om till allmän båtnad Transporten blefve lättad genom den föreslagna Canalen.
Herr Lundman yttrade:
Då jag före. nät mig med Ekonomiutskottets andra afdelning i ffågan om sjelfva anläggningen af en Köping vid Fryksände, såsom lör handel och rörelse tjenlig local, är jag likväl i cå måtto skiljaktig, att jag intet tror mig för samma nya Köping böra tillstyrka så vidsträckta rättigheter och privilegier, sorn de, hvilka blifvit i Nåder förunnade åt Köpingen Arvika.
Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 27 Februari lön, och Kongl. CominerceCollegii den 22 April samma år utfärdade Kungörelse, ega icke allenast Sven skar och Utläpdningar af alla ChrjsteHga Trosbekännelser, utan afven judar, så framt de förut erhållit skyddsbref, eller oc blott visa sig ega ett Capital af 2,000 Rd.
Speede, tillstånd att Losätta sig i Arvika och der, utan tvång af C porationer, Skrän och Gillen, idka hvarje loflig näring, utan att ens behöfva ådagalägga förvärfvad skicklighet i något borgerligt' yrke, — Vådorna, men ej nyttan af sä beskaffade privilegier, tror jag nng inse, och Konungens 104 'Besv. och Ekon.
Befallningshafvandes uti Vermlands
Ian sist» lidne år till Kongl.
Majit afgifna Fem-års* Berättelse, författad med sällsynt sakkännedom och noggrannhet, styrker mig i öfvertygelsen om så beskaffade Privilegiers orenlighet; ty samma märkvärdiga Berättelse, som ger de fullständigaste begrepp om, så väl Stadsmanna, som Landtmanna näringamés tillstånd och förkofran i Vermland, nämner icke ett enda ord örn Arvika oller den för några år sedan med lika vidsträckta privilegier försedda Köpingen Töksmark, — ^egge mäste följaktligen, förfelande deras bestämmelser, väl vara tillhåll för en större eller mindre hop menniskor, men icke igenom utvecklad Industrie haft någon nyttig inflytelse på Länets ekonomiej ty annars hade sådant ofelbart blifvit åtminstone omnämdtj men, att samma Köpingars Innevånare, såsom bestående af personer utan grundelig kännedom i något borgerligt yrke, torde i stället hufvudsakligen befatta sig med dea olofliga Gränshandel med Norrige, som Konungens Befallningshafvande i Berättelsen förklarar vara åtminstone vintertiden omöjlig att förekomma, på en gränssträcka af mer än 30
Mil, är, i det minsta sagdt, ganska troligtj i synnerhet, om ibland dem linnas Judar, hvilkas teridence, att lurendreja och öfversvämma
Riket med fremmande Luxe
Ar» ticlar, är allt för väl känd, och icke ett Eesv. och Ekon.
105 gång kunnat inskränkas, igenom dien förr iakttagne försigtigheten, att icke tillåta de» ras bosättning, annat än i Rikets största städer, der den närmaste uppsigt och Controll öfver dem kunnat påräknas.
För min del tror jag således böra tillstyrka; 1:0
Att ingen Jude måtte vara tillåtet att bosatta sig i Köpingen Fryksände, emedan sådant skulle ofelbart, såsom en kräfta, förstöra all loflig och nyttig Industrie på stället, och deremot förvandla Köpingen till ett Stamhåll för Ocker och Lurendrägeri. 2:o
Att ingen måtte tillåtas bosätta sig uti ifrågavarande nya Köping och der idka Handel eller Handtverk, som icke förut ordentligen lärt det borgerliga yrke, hvarmed han i Köpingen vill sig försörja; emedan bosättningen annars komme att bestå af okunnige Fuskare och lättsinnige lycksökare, som, i stället att gagna, snart blefve en börda för orten; samt — 5:0
Att nämnde nya Köpings Handlande och Handtverkare måtte såsom Borgare sortera under nästgränsande Stads Borgerskap, hvarigenom dem öppnas tillfälle, att efter behof få tillärde Betjenter, Gesäller och Lärlingar, för bedrifvandet af deras borgerliga näringar; och, när sålunda med tiden Köpingen vunnit så märkbar stadga och förkofran, att ortens och Kö - lod Besv, och Ekan.
Utsi, Betänk anden. pingens Innevånare deraf finna anledning att söka Stadsprivilegier för densamma, kan ju sådant da, på godkände skal, dem bevi11 jas5 hvarförutan alltsammans snart tord§ förfalla.
Enligt Piotocollet A, Fryxell.
N;r 29, Ankom den 1 April »823- Betänkande, angående Regleringen af den till Lunds AkademiStat anslagne Spanemål.
Uti Memorial af RiksdagsFullmägtigen från Malmöhus Län, David Rasmundsson, hvilket, genom plederv.
BondeStåridets ProtocollaUtdrag af den 17 och 24 i denna månad, blifvit till Utskottet remitteradt, klagar bemälts Riksdagsman deröfver, att, enligt den reglering, som för närvarande eger rum, af den till Lunds AkademiStat och Presteruas Löner anslagne Spannmål, skall Lönirigsgifvaren vara nödsakad, att densamma leverera på 5 ä 4 särskildta stallen^ Be sv. osh Ekon.
Betänkanäen. 107 hvarvid skall hända, att, som Löningsgifvaren ej kan få något fullt lass till alla dessa ställen, han måste derföre utgöra dubbel skjuts om icke mer, hvilket tillskyndar honom ett kännbart lidande, utan att bereda någon vinst för Löningstagarne, hvadan föreslås, att en ny reglering häraf måtte blifva verkställd, på det sätt, att hvarje Socken blefve anslagen att på ett enda ställe aflemna sin LöningsSpannmål.
Sorn Utskottet, vid handläggningen af denna fråga, inhemtat, att Kongl. Majrts samtelige Befallningshafvande, genom Kongl. Brefvet af den 22 Juli 1805, samt Kongl. Krigs- och KammarCollegiernes derpå grundade Circulaire af den Zj.
November samma är, blifvit anbefallte, att hvar i sitt Län uppgöra förslag till den lämpeligaste reglering af Tionde-anslagens utgörande, hvilka Förslag till större delen nu mera inkommit; så har Utskottet, då denna reglering ibland annat afsett, att igenom enhet i indelningen förekomma just de olägenheter, som i motionen öfverklagas, ansett sig så mycket mindre ega skäl, att i anledning deraf tillstyrka någon särskild åtgärd, som alla Tiondegifvare blifvit eller blifva öfver Förslaget till indelningen hörde och dervid ega föreslå de utbyten och jemkninger, hvilka till deras ömsesidiga beqvämlighet, och utan Bäntetagarnes förfång, kunna ega ruin.
Stockholm den 26 Mars^rösg. log Besi». ock Ekon.
Beiänkanden, N:r 50.
Ankom den 1 April ig23.
Betänkande, angående yrkadt förbud f ör Bergmästare, att utfärda Ekonomiska Författningar. ^Jenom ProtocollsUtdrag aE elen 3 uti innevarande månad, har Hederv.
BondeStåndet, till Utskottets handläggning, öfverlemnat ett Memorial af RiksdagsFnllmägtigen från Vesterås Lån, Lars Pehrsson, som fäster uppmärksamheten på den skadliga rättighet, sorn skall vara BergmästareÄmbetet lemnad, att utfärda Ekonomiska Lagar och Stad» ganden, hvilka i flere afseenden lägga band på Bergs-allmogen, och dels hindrar densamma, att med nit drifva sin handtering, dels ålägger den nya, kostsamma och oförsökta uppfinningar, och detta allt vid höga vitén för öfverträdaren; I anledning hvaraf yrkas, att, till förekommande a£ ett sådant missbruk, BergmästareÄmbetet hädanefter helt och hållet måtte betagas den oinskränkta rättighet, det hittills skall egt, att efter godtfinnande uppgöra dylika, för BergsAlImogen betungande, Författningar, desto heldre, som de äldre allmänt antagne BergsFörfattningarne äro både tillräck lige och för Bergslagen passande, och deruti en ändring, så vida den kuade anses nödig, stuf* Besv. och Ekon.
109 le af Bergscollegium, efter Bergslagens hörande, lämpligare l<unna verkställas, än genom Bergmästares lagstiftningsmagt.
Utskottet har vid denna frågas behandling funnit, att, då Bergmästares rätt, att meddela reglementariska förekrifter rörande Grufvebrytningen och sådana mål, som Bergshushållningen tillhöra, ingalunda kunna utsträckas utöfver hvad Författning garne i dylika fall föreskrifva, lärer en sådan rätt till ekonomiska lagars utfärdande, som i Memorialet åsyftas eller öfverklagas, icke heller kunna annorlunda betraktas, der de ega rum, än såsom missbruk, hvilka, när de beifras, njuta all den rättelse, saken fordrar, hvadan Utskottet anser någon åtgärd vid detta ärende, i sitt nu varande skick, icke erfordras, emedan hvar och en, som genom någon Bergmästares Ämbets-utöfning anser sig förnärmad, ej saknar tillfälle, att, i det felaktiga deraf, erhålla nödig rättelse; hvilket dock Riksens Högloft.
r 110 Bes v. och Ekon.
Utsk. Betänkande» t N:o 51.