Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
118 9 11 117 31 2 118:34 10 121 14 8 Obs. 1 medeltal för dessa 11 år skulle således denna ränta, löst efter successiva 20 åranedelmarkegång, för hvarje år hafva utgjort blott 117 R:dr 7 sk. 9 r:st. och således verkeligen varit 3 R:dr 15 sk. 7 r.st. mindre årligen, än nu varande räntan i medeltal, löst eftt årlig markegång. > efter den förvandling och förenkling, sorn Stats-Utskottet i nu framlagda Betänkande N:o 191 fördagit, derest en sådan verkeligen varit antagen att gälla ifrån och med året 1843, med de 20 årens (1824—1843) medelmarkegångspris till grund för persedel-förvandlingarne, samt derefter med succeiva 20 års medelmarkegångspris lör de i den nya Räntan ingående hufvudpersedlarnes värdeberäkning årligen till och med år 1853.
Räntan Penning ev är de efter successiva 20 års medelm a rkeg ang.
Hela den nya, förenklade Ordinarie Räntan, enligt Tabellen N:o 5. 1843 1844 1845 1846 1847 1848 1849 1850 1851 1852 1853 1824- -1843 1 25 -1844 1826 -18451827- -1846 1828- -1847 1829- -1848 1830- -1849 1851 -1850 1832- -1851 1833- -1852 1854- -1855 Gammal ränta:
Ny förvandlad d:o: d:o .... 7 kPr-9 T:r 19 kpr Sp. 69 7 5 69 21 9 71 6 5 70 32 11 71 32 -— 71 56 2 71 28 1 71 47 4 71 20 11 72 14 5 74 20 9 Gammal ränta:
Smör: 14 tfe.
Ny förvandlad d:o d:o 5 ib. (£ smör ..... 5 15 7 5 17 10 5 19 1J 5 20 3 5 23 4 5 29 — 5 32 10 5 54 9 5 55 11 5 37 5 5 59 6 Gamla Penningar: 4: 12. 8.
Ny förvandlade d:o 35: 1. 11. ^ sk. 7 r pen„ 39 14 7 39 14 7 39 14 7 59 14 7 39 14 7 59 14 7 39 14 7 39 14 7 39 14 7 39 14 7 39 14 7 Summa 115 37 7 114 6 2! 115 40 |ll 115 19 9 116 21 11 116(31 9 116 27 6 117 — 9 116 23 3 117 18 *1 119(26 10 Obs.
I medeltal för dessa H skulle således denna ränta, löst efter successiva 20 ås medelmarkegång, för hvarje år hafva utgjort blott 116
R:dr 14 sk. 4 r:st. och fördenskull varit 4 R:dr 9 sk. mindre årligen, än nu varande räntan i medeltal, löst efter årlig markegång.
Begge dessa Räntelörenklingar, om någondera af dem varit tillämpad, innebära, långt ifrån en skatteförhöjning, tvärtom en tydlig skattenedsättning.
Hör till Prost.
Schrams reservat, vid Stats-Utsk, Utlåtande, 18S-J, M 191.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOIL BECKMAN, 1854. . - ■ ' 1 . . . , h ■ . i ' 1 , ' ' ' ’ ■ . - • ' .. * i i , ■ , ■ , . - \ r*■ i'i e i s & §\
Ar. 1814 1815 1816 1817 1818 1819 1820 1821 '1822 1823 1824 1825 '1826 1827 1828 1829 1830 1831 1832 1833 1834 1835 1836 1837 ■1838 1839 1840 1841 1842 1843 1844 1845 1846 1847 1848 1849 1850 1851 1852 1853 1814—1823 1824—1833 1834—1843 1844—1853 1814—1853 1778—1787 1 N:o 1.
Upsala Län. N:o 8.
Sm öi 1 Drängedags- 1 L€(. verke. 5 12 20 5 — — — 20 5 16 — — 20 5 — — 21 4 5 — — 18 5 24 — — 18 5 24 — — 16 1 4 —• — 18 4 42 — — 18 4 42 — 18 4 40
18 5 16 — 20 5 16 — — 16 5 — — — 16 4 40 — —.
16 4 40 _— 17 5 32 — 16 6 — — 16 6 — 18 5 36 — — 18 5 16 _ __ 18 5 24 18 5 28 — 19 6 — 19 6 1 6 10 6 - 20 — 6 20 5 36 20 5 32 , 20 6 8 — 20 6 19 6 12 — 16 6 16 — 17 6 16 17 6 24 — 17 6 24 — 18 6 24 — 18 6 24 18 6 28 18 6 36 — 18 5 1 7 18 9 5 17 2 — 17 1 5 40 — 19 4 6 20 5 17 7 5 31 10 18 2 1 40 — 7 7 N: o 12. o p p a n. Håg, 1 Tunna.
Korn, 1 Tunna.
Ilafra, 1 Tunna. 9 9 11 11 13 13 11 8 8 7 8 12 9 7 9 9 11 10 9 8 9 9 10 11 10 9 12 10 10 8 12 11 10 9 9 10 10 11 12 10 9 10 10 10 24 24 16 16 32 32 16 16 16 16 32 32 20 32 18 24 16 36 16 16 10 14 8 26 9 7 5 5 2 11 7 6 9 - 9 10 11 . 8 7 7 7 6 6 11 7 6 7 7 9 8 7 7 7 8 8 9 8 7 6 7 7 9 9 9 8 7 7 8 9 10 8 7 7 8 8 24 16 12 32 16 32 16 32 32 40 32 24 32 16 32 16 38 32 16 16 40 24 16 16 32 16 32 12 32 38 40 18 45 40 25 8 4 3 5 5 6 6 5 4 4 4 3 4 7 4 3 4 4 5 5 4 4 4 5 5 5 5 4 3 3 3 3 5 5 5 4 4 4 5 5 4 4 4 4 4 16 24 — 28 — 32 — 16 I o — 1 A» 16 16 16 32 — 99 ASAS — 24 32 — 24 — 16 16 — 32 32 — 8 24 8 — 40 — 44 — 16 — 20 — 11 — 24 — 16 — 20 — 10 — 16 — 43 2 31 26 10 37 4 34 7 — — 1 Stig Ko I Näsgårds Fögderi.
I Vestra Bergslagen.
I Kopparbergs Fögderi in. fl. ställen. 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 9 1 2 /■v' 2 9 /A 2 12 20 32 34 34 34 34 33 33 33 4 '8 10 10 9 18 18 13 1 2 4 16 20 20 20 22 22 27 9 12 5 10 1 1 1 t 1 1 1 1 1 1 1 2 2 2 2 2 2 2 2' 2 2 -2 2 2 2 2 2 2 2 9 2 2 2 2 2 9 As 2 2 2 1 2 2 2 2 8 1 8 12 1 16 20 1 20 32 1 24 34 1 26 34 1 25 6 34 1 26 34 l 26 33 1 26 33 — 1 25 6 33 1 25 6 — 1 29 — 8 1 30 6 3 1 30 2 1 30 — 2 1 30 9 1 34 2 1 44 — 2 1 40 1 36 1 42 — 2 4 2 2 8 9 4 — 10 2 5 4 13 2 7 13 2 6 22 2 20 26 8 2 20 18 2 13 — K a 9 7 - 2 3 10 2 4 12 9 /w' 4 16 2 16 24 2 22 30 — 2 22 30 — 2 19 40 — 2 20 40 2 22 27 5 1 22 4 7 kl 32 11 11 5 7 2 21 5 13 2 3 3 42 11 — 1 Stafrum Ved.
I Ofvan- och Ncdan-Siljan. 1 VesterDalarne.
1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 2 9 AS 2 9 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 1 1 2 2 1 15 16 20 24 26 25 26 26 26 25 25 29 30 30 30 30 31 40 36 36 36 39 42 44 46 2 4 16 16 — 4 2 9 AS 4 8 12 23 31 3 38 10 6 8 9 1 1 l 1 1 I 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 2 2 2 2 2 1 1 1 1 1 3 — 4 12 16 18 '18 20 20 21 4 21 4 22 8 28 29 6 29 6 29 6 29 6 30 31 — 32 32 32 32 36 38 OÖ . . 40 44 44 46 46 46 46 46 46 46 1 Drängedagsverke. 15 29 39 47 3210 20 20 23 24 24 24 24 25 25 25 25 25 25 25 24 25 25 25 25 25 25 25 25 25 2o 25 25 25 25 25 2a 25 25 |25 |25 25 25 25 25 25 23 24 25 25 24 6 6 8 4 7 10 flör till Slats-Utsk.
Utlåtande, I8S3 & 18114, N:o 194, STOCKHOLM TRYCKT HOS I.
MARCUS, 18S4, ' Stats-Utskottcts Ullätande, N:o 192. 1 N:o 192.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Juli 1854, kl. 6 « m.
Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers, åren 1851 och 1853 församlade, Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl.
Kommers-kollegium ställda fonders och medels förvaltning och räkenskaper.
(Rgs Afd). \
Efter genomgåendet af dessa, från trycket utgifna samt bland Riks-ståndens ledamöter utdelade, berättelser äfvensom Kongl. Kommers-kollegii och dess Advokatliskals-embetes deraf föranledda utlåtanden, får Stats-Utskottet, till följd af härå erhållna remisser, nu afgifva sitt yttrande öfver Revisorernes gjorda erinringar och framställningar samt derjemte föreslå de åtgärder, som Utskottet anser de i revisions-berättelserne för öfrigt anförde förhållanden påkalla. l:o angående de till bestridande af gamla ulldi skönt-fondens utgifter utöfver dess inkomster erforderliga medel. (1851 års Revisions-berättelse sid. 6.
Kommers-kollegii utlåtande sid. 32—33 och 1853 års Revisions-berättelse sid. 4).
Med anmälan, att Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 22 Juli 1851, förklarat, att det belopp, 353 R:dr 27 sk. 8 rst., hvarmed nämnde fonds utgifter år 1850 ufverstego fondens inkomster under samma år, finge ersättas utaf de under Kongl.
Kommers-kollegii förvaltning ställda tull- och beslagsmedel, hafva 1851 års Revisorer, ehuru de instämde i näst föregående
Revisorers uttalade åsigt om nödvändigheten att genom särskildt anvisade medel bereda de för denna fonds fortfarande bestånd erforderliga understöd, dock yttrat, att Revisorerne, med afseende å de för inhemska manufakturerne Bilt. till R.
Prof. 1853 & 1854. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 27 Haft. 1 2 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 192. särdeles gagnande föremål, dertill tull- och beslagsmedlen vore afsedda, samt de under sednasle åren influtna dylika medels otillräcklighet för bestridandet af derå anvisade utgifter, ausågo dessa medel icke lämpligen böra anlitas till det för deni främmande ändamålet alt understödja gamla ulldiskont-fonden; hvaremot det, enligt Revisorernes åsigt, med bestämmelsen af de till understöd för landtmanna-uäringarue anslagne medel läto sig förena, att deraf godlgjordes de, för inhemska fårafvelns och ull-produktionens befrämjande, å gamla ulldiskont-fonden anordnade kostnader, för hvilkas bestridande samma fonds inkomster icke lemnade tillgång.
Revisorerne hafva derföre hemställt, att den framtida ersättningen till meranämnde fond för det belopp, hvarmed fondens utgifter kunde för året hafva öfverstigit inkomsterna, måtte anvisas alt utgå af det under RiksStateus G:te hufvud-tilel uppförda anslag “till jordbruk, handel och näringar.® Enär Kongl.
Maj:t, med anledning af denna hemställan, på sätt sednast församlade Revisorers berättelse innehåller, i Kader medgifvit, att, till fyllande af bristen i gamla ull-diskontens inkomster för åren 1851 och 1S52, de summor, som motsvarade hvad utgifterna för hvarldera året öfverskjöto iukomsterna, finge utanordnas utaf nyssberörde anslag, lärer Revisorernes i omförmälda hänseende gjorda hemställan, derå Kongl. Majit således fästat
Kådigt afseende, icke föranleda någon åtgärd å Ri kets Ständers sida. 2:o Angående afskrifning af gamla Ull-di skönt-fondens i räkenskaperna balanserade skuld för ett af tull- och beslag s-medlen förskottsvis utbetaldt belopp.
(1853 års revisions-berättelse, sid. 4—5, Kommers-kollegii underdåniga utlåtande sid. 32—33).
De sistlidet år församlade Revisorer hafva anmält, hurusom, till bestridande af kostnaderne för införskafFningen från England af 100 får utaf Southdown-race, hvilka skulle användas för erhållande af en förbättrad får-afvel på Gottland och Öland, ett emot dessa kostnader svarande belopp af 4,487 R:dr 7 sk. 8 rst., enligt Kongl. Brefvet den 14 April 1837, blifvit af tull- och beslags-medleu förskjutet och i gamla Ulldiskout-foudeus räkenskaper upptaget såsom en skuld och i räkenskaperna öfver sagde medel såsom en fordran.
Men som de medel, hvilka genom försäljning af kronan till höriga får inflyta, vore lill vissa bestämda föremål anvisade samt alltså icke kunde begagnas till afbetalning å delta förskott, och detsammas framtida godtgörande af gamla ull-diskont-fonden så mycket mindre vore att påräkna, som denna fonds inkomster under en längre tid visat sig hafva understigit utgifterna, hvadan samma fond måst årligen understödjas för att kunna fullgöra sina ålagda förbindelser — hafva Revisorerne hemställt, att, lill undvikande af omförmälda förskotls-summas fortfarande bokföring i 2:ne särskilda räkenskaper, densamma måtte afskrifvas.
Lika med Kongl. Kotumers-kollegium, och då, enligt hvad bemälde kollegium under förutsättning, att nuvarande anstalter till får-afvelns och ull-kulturens befrämjande
Sta tu- Utskottets Utlåtande•, N:o 192. 3 komma att tills vidare fortfara, yttrat någon anledning icke förefinnas, att ifrågavarande förskott skall kunna af gamla ull-diskontens tillgångar godtgöras, får Utskottet tillstyrka, att merberörde, af tull- och beslags-medlen förskjutna belopp, 4,487 R:dr 7 sk. 8 rst., må afskrifvas i räkenskaperna för såväl gamla ulldiskont-fonden som tull- och beslags-medlen. 3:o Angående ersättning af Direktören L.
Bångs rese- och traktaments-kostnader vid enskilda Schäferiers besökande.
(1851 års revisions-berättelse sid. 6, 18 och 20. 1853 års revisions-berättelse sid. 5, 18 och 20).
I anledning af den åt bemälde
Direktör uppdragne befattning, att hafva tillsyn öfver vården af de kronan tillhörige stam-schäferier och jemväl tillhandagå enskilde schäferi-egare med upplysningar och råd rörande fårafvelns förädling samt ull-kulturen, hafva, enligt de revisions-berättelserne bilagde räkenskaps-utdrag, utom det för denna befattning bestämda årliga arfvode af 1000
R:dr, följande belopp, såsom rese- och traluaments-penningar till honom utbetalts, nemligen: under år 1849 B:co R:dr 969: 38, 1 1. 1850 „ 824: 8, 3. 1851 „ 803: 4, 6. och „ 1852 „ 832: 27, 1. varande Hofman Bang, enligt det af Kongl. Landtbruks-Akademiens Förvaltniugs-kommitté, på grund af Kongl. Brefvet den 25 näsllidue Februari med honom för innevarande år afslutade kontrakt, om hvars innehåll Utskottet förskaffat sig kännedom, berättigad att, utöfver ofvanberörde arfvode, åtnjuta traktamente af 2 R:dr för hvarje rese- och förrättningsdag jemte ersättning för skjuts efter 3 hästar under den tid, han för nämnde befattning är sysselsatt; och innehåller samma kontrakt för öfrigt, att resorne och förrättuingarue skola verkställas efter den af förvaltnings-kommittén uppgjorda plan, samt att Hofman Bang vid resornas början, eger utbekomma ett mot deras omfång svarande förskott å den honora tillerkände traktaments- och rese-kostnads ersättning, hvaremot han, efter förrättningarnes slut, bör till samma kommitté afgifva omständlig berättelse om sin verksamhet under årets lopp.
Då de utgifter, gamla ull-diskont-fonden årligen måste vidkännas för Direktören Hofman
Bångs aflöning samt rese- och traktaments-kostnader, medtager en betydlig del af denna fonds årliga inkomster, och då, enligt Utskottets åsigt, de schäferi-ägare, som framgent begagna sig af hans råd och upplysningar till förbättrandet eller förökandet af deras ull-produktion böra skäligen kunna förklaras skyldige att åtminstone godtgöra kostnaderne för bemälde
Direktörs resor till och från de egendomar, hvarest de enskilda schäferiernas tillstånd och beskaffenhet skola af honom undersökas och hvilkas egare önska att genom hans biträde kunna åstadkomma en ändamålsenligare och fördelaktigare schäferi-handtering, har Utskottet funnit sig föranlåtet föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, hu - 4 Stals-Ulskoltets Utlåtande, N:o 192. ruvida icke Kongl. Maj:t, derest Direktören Hofman
Bångs biträde för fårskötselns och ullproduktionens förkofran anses fortfarande vara behöfiigt, skulle, med afseende å gamla ull-diskont-fondens nuvarande ställning och otillräckliga inkomster samt härvid föröfrigt förekommande omständigheter, linna lämpligt förordna, att i det eller de kontrakt, som hädanefter varda med honom afslutade, bör stadgas, att ersättningen för hans rese- och traktamenls-kostnader vid besökandet af enskilde personer tillhörige schäferier bör utgöras af de schäferi-egare, som önska af hans råd och upplysningar sig begagna. 4:o
Angående bevaknings- och indrifnings-åtgärderna för ett utaf Manufaktur-diskontens medel fabriks-idkaren L. G. Kling tilldeladt län.
(1851 års revisions-berättelse sid. 8—9.
Kominers-kollegii utlåtande sid. 33.
Advokat-liskalen C. Rydqvists förklaring sid. 34—38).
I fråga om bevakningen och indrifningen af de i Kongl.
Kommers-kollegii räkenskaper balanserade fordringar, hafva 1851 års Revisorer erinrat, hurusom, med hänsigt lill det bland dessa fordringar upptagna, från Manufaktur-diskonten till Fabriks-idkaren L. G. Kling, mot säkerhet af inteckning i fast egendom, utgifna iån å 7,200 R:dr, jemte de af samma diskont förskjutne brandförsäkrings-premier, 39 R:dr 5 sk. 2 rst. förekommit, att, sedan Kliug till borgenärernas förnöjande afirädt sina tillgångar, och Manufaktur-Diskont-fondens i konkursen bevakade fordran blifvit till betalning fastställd, någon utdelning å samma fordran efter den intecknade fastighetens försäljning icke erhållits; hvarjemte Revisorerne yttrat, att detta för sagde fonder menliga förhållande syntes ådagalägga att tillräcklig uppmärksamhet icke iakttagits hvarken vid pröfningen af säkerhets-handlingarne för lånet eller i afseende på bevakandet af fondens bästa vid egendomens försäljning.
Med anledning af denna anmärkning, har Kongl.
Kommers-kollegii Advokat-Fiskal uti dess infordrade och af kollegium åberopade förklaring, bland annat, upplyst och anfört: att Fabrikören Kling, såsom egare af den, genom hans verksamhet och tillgöranden i ej ringa mån utvidgade, s. k.
Alströmerska kliides-fabriken i Alingsås, hvars tillverkning af grofva eller kommiss-kläden för arméens behof i början af 1840-talet var en bland de största i riket, då hade en relatift betydlig lånerätt i Manufaktur-diskonten, men hvilken icke skulle kunnat af honom begagnas, derest han ej hos nämnde diskont fått ställa andra hypotheker, än förskrifuiugar mot erhållen valuta i kläde, enär nästan hela hans klädes-tillverkning emot förskott eller kontant liqvid försåldes till Kongl.
Krigskollegium samt regementernas Beklädnads-direktioner.
De af Kling i stället atlemuade säkerhets-handlingar, bestående af åtskiliige personers ansvarighets-förbindelser samt inteckningar i hans fabriks-egendom, blefvo derföre af Kongl. Kommers-kollegium antagna och godkända, de förra för ett belopp af 3,000
R:dr och de sednare, lydande å tillsammans 10,000 R:dr, för den öfriga skulden.
Efter det fabriks-egendomen jemte dervarande machinerier och rudimaterier i September månad 1842 nedbrunnit, söktes och Stats-Utski (tels Utlåtande•, S':o 192. 5 erhölls af kollegii Advokat-fiskal qvarstad å brandskade-ersättnings-medlen för ett belopp, motsvarande Manufaktur-diskontens fordringar mot hypotbek af inteckningar, hvilket belopp, 7,859 R:dr 14 sk. 6 rst., också kom fonden till godo.
Brefvet den 18 Februari 1843, förklarades emedlertid Kling berättigad, att, så vida han inom 2:ne månader efter delfåendet af Kongl. Maj:ts
Nådiga beslut ställde nöjaktig säkerhet för återbetalningen af den summa, 10,000 R:dr, som varit intecknad i den nedbrunna fabriks-egendomen, sjelf disponera den med qvarstad belagde brandskade-ersättningen samt omsätta sina under sistnämnde års belopp förfallna eller förfallande skulder till Manufaktur-diskonten; dock borde Kling, före utgången af Januari månad 1844, styrka, att han uppfört eller innehade nya fabriks- och boningshus i de nedbrunnas ställe, samt att fabriken då vöre i full gång.
Till fullgörande af föreskrifterne i Högstberörde Kongl. Bref, inlemnade väl Kling, inom behörig tid, åtskilliga inteckningar jemte dertill hörande säkerhets-handlingar; men dessa ansågos endast kunna godkännas för ett belopp af 3,258 R:dr 42 sk. 8 rst.
Härefter beviljade Kongl. Kommers-kollegium
Kling omsättning för ett skuldbelopp dels af 2,700 R:dr mot 3:ne såsom säkra ansedda personers reverser och dels af 3,500 R:dr emot hypotbek af nyssnämnde inteckningar, emot hvilka några skuldsedlar, som till betydligaste beloppet voro osäkra, alltså blefvo utbytta.
Vidare och sedan Kling, under 1843 års lopp, styrkt, alt hans fabrik ånyo blifvit lill större delen uppbyggd samt att den fasta egendomen vore brandförsäkrad för 12,758 R:dr 32 sk., tillerkändes honom, mot omförmälde intecknings-säkerhet, ett ytterligare låneunderstöd af 5,000 R:dr.
Enligt ofvan åberopade Kongl, bref, skulle den låne-rätt, som Kling före den fabriken öfvergångne eldsvåda innehaft, ej få af honom bibehållas längre än till 1844 års slut, derest icke värdet å tillverkningarne under samma år berättigade honom till fortsatt åtnjutande af enahanda förmån äfven under år 1845.
För sistnämnde år utgjorde hans lånerätt likväl endast 5,564 Rrdr, hvaremot hans skuld vid årets början uppgick lill 12,280 R:dr.
Vid sådaut förhållande och på det att Kling till båtnad både för sig och en talrik arbets-personal skulle kunna fortsätta sin fabriks-verksamhef, medgaf kollegium, att han småningom finge minska sin diskont-skuld och deraf, under 1845 års lopp, vid 2:ne terminer afbetala 2,000 R.dr.
Dock som Kling hvarken kunde verkställa dessa afbetalningar eller vid förfallo-tiderna omsätta sina andra skulder, blef, å Manufaktur-diskont-fondens vägnar, i slutet af samma år lagsökning anställd emot både låntagaren och löftesmännen, till följd hvaraf, under år 1846, ett kapital-belopp af 5,080 R:dr jemte all å Klings skulder efter 4 procent upplupen ränta inbetaides, sedan kollegium bifallit att, efter verkställigheten af denna liqvid, löflesmännens ansvarighets-förbindelse skulle få ålerlemnas samt Kling fortfarande få bibehålla sin lånerätt för det återstående skuld-beloppet, 7,200 R:dr.
Aret derefter, eller 1847, fann Kling sig nödsakad göra Cession, då detta belopp bevakades i hans konkurs och blef genom den deruti meddelade dom af den S Januari 1849 fastställd till betalniug med förmånsrätt i de intecknade panterna.
Men redan före konkurs-tiden haqe åtskilligt af den fabriks-redskap, uti hvilken förlags-inteckningen var beviljad, dels D Stats-Ulskotlcts Utlåtande, N:o 192. blifvit utmätt för Klings enskilda skulder och på exekutiv auktion fijrsåldf, dels på anuat sätt förskingrats.
Under sommaren 1848 utlystes också offentlig auktion å ej mindre de då ännu i behåll varande fabriks-inventarierne äu sjelfva fabriks-egendomen jemte åtskilliga andra Kling tillhöriga fastigheter.
Härvid erhölls icke något anbud å inventarierne, och det å fabriken gjorda anbudet kunde ej antagas.
Derefter beslöto borgenärerne att låta anställa ny auktion, hvarvid, för att i någon mån höja fastighetens försäljningsvärde, inventarierne skulle få åtfölja köpet af fabriks-egendomen.
Det då erhållna och enligt gjordt förbehåll Kongl.
Kommers-kollegii pröfning underställda, samt till 2,000 R:dr uppgående högsta anbudet å så väl fasta som lösa egendomen blef dock af Kollegium förkastadt.
När för 3:dje gången auktion å samma egendom utlystes, yrkades väl äfven af kronans ombud, att pröfnings-rälten i fråga om antagligheten af det skeende högsta anbudet skulle tillkomma kollegium, som deremot, till underlättande af köpeskillingens liqviderande ville i afseende på Manufaktur-diskontens inteckningar medgifva särskilda, för köparen förmånliga betalnings-vilkor; men som öfrige borgenärerne fordrade att egendomeu vid denna, i November 1848 förrättade, auktion skulle ovilkorligen försäljas, så blef, i öfverensstämmelse med konkurs-lagens stadgande, densamma då föryttrad, dervid den inropades af krono-ombudet för Kongl.
Kommers-kollegii räkning med ett belopp af 2,000 R:dr.
Efter härom erhållen underrättelse, lät kollegium genast tillkännagifva för bemälde ombud, att kollegium icke ville för manufaktur-diskontens räkning öfvertaga det sålunda skedda inropet, för hvilket han alltså fick stanna; hvarefter denne, i anledning af vackt börds-anspråk, öfverlöt sitt köp på en af Klings anförvaudter.
Enligt den, efter konkurs-domens utfärdande, af sysslomäunen afgifna redovisnings-räkning för det afträdda boets tillgångar, hade konkursmassans tillgångar i fast och lös egendom utaf alla slag lemnat en nettobehållning af 2,332 R:dr 35 sk. 8 rst., deraf på det hus samt tomterna N:ris 190, 191, 192 och 193, deruti Manufakturdiskonten hade inteckning, endast belöpte 419 R:dr 19 sk. 8 rst., hvilket belopp tillkom förste iutecknings-hafvaren i afräkning ä dess, till 700 R:dr 16 sk. 6 rst. uppgående, fordran; hvadan således icke den ringaste tillgång förefanns för Manufaktur-diskonten samt de förmånsrätt icke egande borgenärerne.
Enda möjligheten att å Diskontens fordran af merbemälde fabriks-ägare erhålla någon ytterligare afbetalning, beror alltså numera, såsom Kongl. Kommers-kollegium i sitt öfver Revisions-berättelsen afgifna underdåniga utlåtande yttrat, på hans personliga förmåga att kunna sådau afbetalning verkställa.
Här ofvan uppgifna jemte de af Kongl. Kommers-kollegii Advokal-Fiskals-Erabete för öfrigt anförda omständigheter och förhållanden anser väl Utskottet icke innefatta tillfredsställande förklaring öfver den af Revisorerne, med hänsigt (ill manufaktur-diskontens oftanämude fordran, framställda anmärkning, helst hvad härvid förekommit, synes gifva skälig anledning till den förmodan, att manufaktur-diskontens rätt och fördel i detta mål troligen kunnat med mera framgång iakttagas, derest närmare uppmärksam - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 192. 7 het åt detsamma egnats; men som föreskrifne bevaknings-åtgärder blifvit vidtagne och den meddelade konkursdomen, jemte öfriga rörande samma mål fattade beslut vunnit laga kraft samt gällande föreskrifter, så vidt Utskottet kunnat inhemta, icke blifvit öfverträdda eller några bestämda Ijenste-åligganden åsidosatta, så får Utskottet, som ansett sig böra för Rikets
Ständer uppgifva hufvudsakliga innehållet af både Revisorernes anmärkning samt Kongl.
Kommers-kollegi och dess Advokat-Fiskals deröfver infordrade yttranden, hemställa att denna anmärkning icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer ' föranleda.
Vid 5:dje punkten: af Friherre Cederström R., som yttrade: “Ense med Stats-Utskottet i det hufvudsakliga innehållet af dess hemställan i förevarande punkt, hade jag önskat i ordalagen iakttaga sådane uttryck, som antydde det Utskottet ansåge inspektörens resor i landsort erne fortfarande vara erforderlige.
Frågan synes mig endast böra vara derom, huru sida kostnaden för dessa resor må drabba den hårdt anlitade s. k. gamla ulldiskontfonden ensamt, eiler till någon del ersättas af de enskilde schäferi-egare, som påkalla inspektörens besök och råd, i likhet med hvad som eger rum, då hemmansbrukare begära besök af de i sådant ändamål anställde agronomer.