Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. få alltså nu hos E. K. M. i underdånighet föreslå: det må ofvan åberopade §§. i merberörde AnsvarighetsLagar gifvas följande lydelse, nemligen : §•
9- uti AnsvarighetsLagen För Rt St:s Fullmågtige i Banken, och §• io. uti AnsvarighetsLagen för R_ St:s Fullmågtige i RiksgåldsContoiret:
Förbrjter Fullmägtig sig i något af förutnämnde fallj emellan Revisionerna j eller dd R.
St. ej äro tillstädéSj anmäles och beifras sådant af R.
St:s Justitice-Ombudsman; och afhålle sig tilltalad Fullmägtig från utöfningen af sin befattning, intill dess hän blifvit genom laga kraftvunnen Dom frikänd; och §• 5. af AnsvarighetsLagen FÖr DiscontDirecteurerne i Götheborg och Malmö:
Upptäckes af Fullmågtige i Banken eller af Revisorerne sådant underlåtande, öfverskridande eller afvikande från Reglementet och Exp. TJtslc.
Skrifa. iV;o 325- 59 öfriga föreskrifter, hvarå åtal följa bör, anmäle de det genast hos R.
St:s Justitiee-Ombudsman, hvilken åligger att ställa den eller dem af Directeurerne, om hvilken eller hvilka en sådan anmälan skett, under tilltal inför Svea Hof Rätt, och afhålle sig denne eller desse af Dir ecteur erne från utöfningen af Directeursbefattningen , från det anmärkningen af Banco Fullmågtige eller Revisorerne skett, intill dess den tilltalade blifvit genom laga kraftvunnen Dom frikänd. §. 3. uti AnsvarighetsLagen för BancoFullmågtige: Beträdes Fullmägtig, att af försummelse eller egennytta hafva underlåtit, öfverskrida eller af vikit från de föreskrifter, sorn BancoUtskottet eller Revisorer, x enligt 72 RegeringsFormen och yo <$\
Riksdagsordningen, meddelat, eller i gällande BancoOrdningar till bestämd åtlydnad stadgade äro, må målet genatt hos R.
St:s JustiticeOmbudsman anmälas, hvilken åligger, att detsamma skyndsamt hos Konungens och Rikets Svea HcfRätt åklaga.
Skulle, efter anställd laga undersökning, den anklagade befinnas brottslig, falles han, utom i de fall denna Lag serskildt uppgifver, till ansvar och ersättning efter omständigheterna, enligt 18 Capitlet Handels Balken, samt §. 5. uti AnsvarighetsLagen för RiksgåldsContoirets Fullmågtige: 60 Exp. Utsi.
N;o 325.
Beträdes Fullmäktig, att af försummelse eller egennytta hafva underlåtit, öfverskridit eller af vikit ifrån hvad Reglementet i en eller annan måtto till efterlefnad stadgar, eller R.
St. eller deras Revisorer föreskrifva, må målet genast anmälas hos R.
St:s Justitia:- Ombudsman, hvilken åligger, att detsamma skyndsamt hos Kongl. Svea HofRätt åklaga.
Skulle, efter anställd laga undersökning, den anklagade befinnas brottslig, fälles han, utom i de fall, denna Lag serskildt upptager, till ansvar och ersättning efter omständigheterna, enligt 18 Capitlet Handels Balken; och slutligen: §• 10. af AnsvarighetsLagen för R.
St;s Fullmägtige i Banken; l §• ii af AnsvarighetsLagen för R.
St:s Fullmägtige i RiksgåldsContoiret; och blifvande tillägget uti AnsvarighetsLagen för Directeurerne vid DiscontContoiren i Götheborg och Malmö:
Är den tilltalade eller åklagaren missnöjd med Hof-Rättens
Dom i dessa mål, ege han att deröfver, i den ordning i allmänhet för 1 brottmål stadgadt är, anföra underdåniga be- ! svär, hvilka hos Konungen, uti Dess Högste Domstol, upptagas och pröfvas.
Rikets Ständer framhärda eto.
Exp. Utsi- Förslag till und.
Slcrifv.
N;o 326. 61 JV:o 326.
Uppl, o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 22 Jan. 1830.
Preste-Ståndet d. 25 — — Borgare-Ståndet d. 25 — — Bonde-Ståndet d. 25 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående invisningar enskilde personer och Bolag emellan, äfvensom om enskilda Assignationers utgifvande. S. A. K. I anledning af väckta frågor, dels om förnyande af det under i8a3 års Riksdag hos E. K. M. af R.
St. anmälda, nten icke i Nåder sanctionerade förslag till Stadga om invisningar, som emellan enskilde personer eller Bolag utställas, dels om rättighet alt, under vissa iakttagelser, begagna enskilda crediten, så väl i Assignerings- som i Revers- och Vexelvåg, hafva R.
St., efter noggrånnt öfvervägande af hvad dervid förekommit, icke allenast funnit, alt, efler Rättsgrund, det icke bör förvägras enskilde personer eller Bolag, att, till afbördande af gäld, få lemna anvisning å någon deras hos annor man egande fordran, utan ock, med afseende å den lättnad och liflighet, denna i sig sjelf lofliga utväg, att låta en fordran circulera, skulle i allmänna rörelsen åstadkomma, trott, det några hinder ej böra af Lagstiftningen läggas, för begagnandet af denna rättighet, utan allenast sådana vilkor dervid fästas, som kunna, 62 Exp. Utslc.
Skr i fa.
N:o 326. i möjligaste måtto, förekomma missbruk och deraf hårflytande allmänna olågenheter.
Till vinnande åter af detta ändamål, har det synts R.
St. vara af yttersta vigt, det sådana klyftigheter och invecklade formaliteter, som 1823 års förslag till en del innefattar, i afseende på de liåndelser, då kraf för en sådan löpande invisning måste i laglig väg göras gällande, må undvikas; hvaremot R.
St. anse några lämpligare, emot ändamålet mer svarande, föreskrifter icke kunna vidtagas ån de, som i allo öfverensstämma med hvad Lagen stadgar i afseende på enskilde personers löpande förskrifningar, derigenom och under tillika lemnad rättighet till invisningars och assignationers utfärdande, tryckta eller graverade, då de s. större summor lyda, all gagnelig frihet beredes, att kunna å egande fordran gifva hänvisning och enskild credit begagna.
Enligt dessa åsigter få R.
St. alltså nu, med frånträdande af ofvanomförmålde, vid sistförflutne Riksdag uppgjorda förslag, hos E. K. M. i underdånighet föreslå: att, med upphäfvande af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående handskrifne, på Sedelhafvaren eller Ordres ställde invisningar el/^p- sä kallade assignationers be- 1 lopp, måtte stadgas, att invisningar emellan I enskilde personer eller Bolag inom Riket må kunna ställas å hvad summa som helst, större eller mindre, under dervid fästade vilkor: att, ä en summa af 100 Rulr B:co eller derutöfver, invisning får utfärdas, ej mindre handskrifven, än tryckt eller graverad; Exp. Utsi.
Skrif. N:o 326, 327, 63 att, då invisningen å mindre summa lyder, densamma mäste vara handskrifven; att invisningen eller assignationen alltid bör vara ställd till viss man eller ordres, samt att i öfrigt hvad allmänna Lagen och serskilda Författningar föreskrifva rörande så kallade löpande Skuldsedlar, vare sig i afseende på formen för deras giltighet, betalnings-ansvaret eller hvad förhållandet vara må, i allt blifver gällande för dessa slags invisningar eller assignationer.
Rikets Ständer framhärda etc. N:o 3zj.
Uppl. q. godk. hos Ridd. och Adeln d. 22 Jan. 1830.
Preste-Ståndet d. 25 — — I Borgare-Ståndet d. 25 — — Bonde-Ståndet d. 25 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring och redtiction af Hemil mansRäntorne i de Län, der desamma nu finnas i ett större antal persedlar utförde. S. A. K.
Under den i5 Febr. nåstlidet år, har E. K. M. till R.
St:s Statsutskott aflåtit Nådig Skrifvelse, angående förändring och reduction afHemmansl Råntorne i de Län, der desamma nu finnas i 64 Exp. Utsi.
N;o 327» ett större antal persedlar utförde; och hafva, efter öfvervägande af högstberörde Nådiga Skrifvelse, jemte E. K.
M:ts och Rikets KammarCollegii i ämnet afgifna underdåniga förslag, R.
St. jemväl ansett samma förändring leda till redighet och enkelhet, i synnerhet i de speciela Räkenskaperne öfver Statens intrader, och en lätthet för de skattskyldige i öfversigten af Utskyldernes råtta belopp.
Denna reduction är dock mera af omståndigheterne påkallad uti en ort ån uti en annan, och såsom ett vilkor för densammas införande måste de skattdragandes fördel och lättnad alltid förutsättas, i synnerhet som den olikhet i skattläggningen och den skiljaktiga tillämpning af skattläggnings-grunderne, förnämligast hvad JordeboksRåntan angår, som förefinnes ej allenast i serskihle orter, utan äfven Härader, Socknar, Ryår, och uti dessa enskilde Hemmansegare emellan, gifver åt detta arbete en så vidsträckt omfattning, att några större ändamål, ån blott beqvåmligheten vid Jordskatternes utgörande uti ett mindre antal persedlar, böra sökas.
Ibland dessa råkna R.
St. ett föregående stadgande derom, att Markegångsprisen å Spannmål och de öfrige
Råntepersedlarne i hvarje ort bestämmas efter medium af de föregående fem åren, och icke för år, utan för ett visst tidskifte, äfven t. ex. af fem år, under hänsigt ej mindre på de skatldi’agandes lindring, ån på en säker beräkning af Statens intrader.
Ett sådant stadgande skulle ock medföra den rättvisa fördel för Råntegifvarne, att miss - Exp. Utsi.
Skrift>.
N:o 327. 65 missväxt och olyckor, som nedsätta eller helt borttaga afkastningen af hans jord och frugten af hans arbete, icke må, hädanefter sorn hittills, blifva dubbelt tryckande eller förstörande derigenom, att hans skattebidrag ökas i samma raon, som olyckan drabbar honom, och leda till bibehållande af den jemnvigt i synnerhet i Spanmålspris, utan hvilken Statens inkomster och skattebidragen undergå nästan ständiga förändringar, men genom hvilken jemnvigt det vigtiga ändamål till både
Statens och de skattdragandes fördel snart kunde vinnas, att dessa hufvudsakligen uti penningar skulle kunna utgöras; äfvensom
Markegångsprisen på sådant sått skulle tjena till en rättelse äfven för de enskilda liquider och rättsförhållanden, vid hvilka de ofta hitintills måst tjena och hädanefter ån oftare borde tjena till rättesnöre.
Det erfordras dock, för att ån vidare fullkomna ordnandet af Statens inkomster och utgifter, att söka skilja alla enskilda interessen ifrån den inflytelse, som dessa för det närvarande icke sällan utöfvat, och såmedelst återföra Markegångsprisen till deras rälta ändamål, eller ett rigtigt beråknadt värde i penningar af jordskallerne, med tillagd rättighet för de skattskyldige af en bestämd lösningsrätt; att de till Militaire- oth CivilStaterne i Landet upplåtnc Indelningar till Staten indragas-, samt att -Löneanslagen till EmbetsmannaStaterne utgå i contant ilrån Statens Cassa, och det år, efter R.
St:s underdåniga tanka, med införande på samBihang till R, St. fröt. 66 JExp, Utslc.
Skrif v. Nw 327; ma gang af dessa bägge liufviidsakliga förändringar, som en reduction af Råntepersedlarne blifver af mera vidsträckt nyttiga följder.
På grund häraf få, hos E. k. M., R.
St. i underdånighet hemställa, det E. K.
M. vid nästa Riksdag täcktes meddela Nådig Proposition, ej mindre om en förändrad method för Markegångssåtlningarne, åri om indragning af de till Militaire- och CivilStaterne 6amt till ScholaeStaten och andra allmänna ändamål indelté räntor, och att E. K.
M. emedlertid låter verkställigheten af Råntepersedlarnes reduction i allmänhet hvila; men skulle E. fc. M. i Nåder finna densamma för någon ort så nödvändig, att denna reduction icke bör uppskjutas, anhålla R.
St. i underdånighet, att verkställigheten icke annorlunda än efter de skattdragandes hörande vidtages, samt att, till vinnande af enhet och likstämmighet, hela åtgärden öfverlemnas åt visse ttf E. K. M. i Nåder utnämnde Comilerade.
St. i underdånighet anmäla, att Ri St., sorn funnit det af E. K.
M:ts och Rikets KarrtmarCollegium afgifna iirtderdåniga utlåtande, jemte det dervid bifogade exempelvis uppgjorda förslag till ifrågavarande förändring och reduction af Hemmansråntorne, innefatta så vigtiga upplysningar och Vara med den omsorg uppgjordt, att en allmännare kännedom deraf tillförlitligast torde bereda öfvertygelsen om vigten af de gjorda framslållningarne och derigenom grundlägga deras framgång, att R.
St. låtit af dessa Handlingar aftrycka ett så till - Expeditions- Utsi otte ts Memorial N.o 328- 67 råckligt antal exemplar, att de, i fall E. K.
M. derom behagar meddela sine Befallningshafvande Nådig föreskrift, kunna i Landsorteme utdelas.
JV:o 3a8.
\ Memorial, angående Exp. Utsk.s Förslag, iV.o 2/6, till underdånig Skrifvelse om beviljadt anslag för Undervisningsverken.
Det Förslag, Expeditions-Utskottet under N:o aiö afgifvit till R.
St:s underdäuiga Skrifvelse, angående beviljadt anslag för Undervisningsverken i Riket, har, vid förehafd justering hos de respective Riks-Stånden , först blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln återremitteradt samt af de öfrige 3:ne RiksStånden godkändt; och derefter, yid å nyo skedd föredragning, i anledning af -ExpeditionsUtskottets under N:o 286 uflåtna Memorial, utaf Höglofl, Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet godkändt, ”likväl under iaktagande af det förtydligande, att, näst efter orden; Tillämpnings” Schö lornes fullkomnandej borde införas: ”utan ”afseende derå, till hvilken HufvudTilcl de ”höra;” hvaremot Högvördigo Preste- och Vållolligo RorgareStånden vidblifvit deras redan lemnade godkännande af Utskottets ifrågavarande Förslag. 68 Expeditions- Utskottets Memorial N:o 328- Med anmälan om detta förhållande, får Utskottet vördsamt hemställa, att antingen Höglofl.
Ridderskapet oell Adeln samt Heder v.
BondeStåndel behagade afstå från det af dem beslutade ofvanberörde tillägg till den föreslagne underdåniga Skrifvelsen, eller ock att HögVÖrdige Preste- och Vållofl.
BorgareStånden om nämnde tillägg sig med förenämnde Riksstånd förena; men som, i händelse en sammanjernkning af de respective Ståndens beslut icke skulle på någotdera af dessa sått komma att ega rum, frågan om det af 2:ne Riksstånd beslutade tilläggets intagande uti den underdåniga Skrifvelsen eller dennas expedierande oförändradt i de ordalag, ifrågavarande Förslag innehåller, alltså skulle, enligt 70 §.
Riksdagsordningen, komma att genom förstärkt Expeditionsutskott afgöras; får Utskottet, för sådant fall, härmed vördsamt föreslå följande Voterings-proposition: ”Den, som anser R.
St:s underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt anslag för Undervisningsverken i Riket, böra, i enlighet med Ex”peditionsUtskottets under N:o 216 afgifna Förslag, oförändrad till K.
M. ingå, voterar Ja; ”Den det ej vill, voterar Nej; ”Vinner
Nej, kommer det af Ridderskapet ”och Adeln samt BondeStåndet nödige ansedde
Tor tydligande i ofvannåmnde förslag att i den afgående underdåniga Skrifvelsen iakttagas, 'nemligen att, näst efter orden:
Tillämpnings - Exp. Utsk, Förslag lill und.
Skrif o. N:o 329. 69 ”Scholornas fullkomnande, införes: ”utan afPseende deni, till hvilken.
Hufviul-Titel de ”höra.” Stockholm den 19 Januarii i83o.
N:o 32g,.
Uppl. o. gotik, hos Ridd. och Adeln d. 25 Jan. 1830.
Preste-Standct d. 27 — — Borgare-Ståndet d. 29 — — Bonde-Ståndet d. 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif uelsCj angående Presterskapets aflöning.
Vid öfvervägande af åtskilliga under innevarande
Riksmöte väckta motioner om förändringar eller närmare beståmmanden i afseende på Presterskapets aflöning, hafva R.
St., hvad serskildt angår de smärre extra ordinarie inkomster för Presterliga förrättningar, som fordom benämndes för Jura stolse, vål funnit föreskrifter i serskilda, tid efter annan, utfärdade
Författningar icke saknas för bestämmandet hvarken af de tillfällen, då dessa inkomster böra ega rum, eller af det belopp, hvartill de i hvarje serskildt fall böra uppgå; men då alla dessa Författningar, och synnerligast den allmännaste och liufvudsakligaste af år 1681, åro beräknade på ett penningevårde, mångdubbelt högre, ån det nu 70 Exp. Utsi.
Slrifv. 27:o 329. gällande, och följden häraf varit den, att dessa Författningar, såsom oanvändbara för närvarande tider, ingenstädes blifvit efterlefde, hvartill åfvea bidragit icke blott de förändrade varuprisen, utan äfvert den omständighet, att Presterskapets förhållande till menigheten, äfven i afseende ^>å allöningssåltet, ursprungligen icke år rent juridiskt, utan tvärtom beråknadt på ett
Ömsesidigt ytbyte af fri välvilja och otaxerad gästfrihet, hvarigenom den afgift, sorn vid ifrågavarande tillfällen utgått, snarare blifvit ansedd såsom en frivillig gåfva efter råd oell lågenhet, ån som en i
Lag bestämd och för alla lika beskattning; då emedlertid ett sådant förhållande nu mera icke öfverallt lår kunna påräknas; då, å ena sidan, menigheten ej bör ytsåttas för möjligtvis öfverdrifna anspråk, och, å den andra, Presterskapef ej eller, i hvad sorn år laglig eller håfdvynnen rått, bero af godtycket; samt då slutligen bestämdhet och reda i detta, sorn alla andra fall, kunna förekomma många tvister och sålunda åro gagnelig.-* så vål för löngifvare som löntagare; så hafva R.
St. funnit sig härmed böra till E. K.
M. frambära den underdåniga önskan, alt afgiflerye för ifrågavarande Presterliga förrättningar måtte bestämmas genom Taxor, lämpade efter närvarande tjd, efter billighet och serskildt vederlaget bruk inom serskilda Landsorter, samt att dessa Taxor mätte intagas i de öfyerenskommelser om Presträttigheter i allmänhet, som sedermera af E. K. M., på längre eller kortare tid, kunna varda i Nåder stadfåstade, Exp. Utsi.
IS:o 329- 71 I afseende åter på Presterskapets ordinarie inkomster, anse R.
St., att, vid de Pastorat, der ingen förening eller öfverenskommelse emellan Pastorer och Församlingarne finnes uppgjord, en sådan genast bör tillvågabringas vid inträffad ledighet och innah nytt val till Pastor föi’evarit; innefattande, efter R.
St:s tanka, dylika öfverenskommelse!1 det enda verksamma correctivet emot de öfverklagäde missbruken vid Prestval, genom hvilka missbruk både folkets redlighet Och Presterskapets anseende åfventyras.
På grund af denna öfvertygelse; och då, lill åstadkommande af så mycken enhet i Taxorna för Presternes inkomster, som, i förhållande till olika Landsorters, Stifts eller Härads tillgångar1 och håfdvunna vähä i förevarande afseende; må kunna finnas med billighet förenlig, R.
St. anse önskeligt, att de persöner, hvilka såsom Krono- eller ConsistoriiÖmbUd härvid böra biträda, dels så litet som möjligt, ombytas, dels gå tillväga efter en gemensam af LartdshöfdingeEmbetet och Consistorium gillad plan, likväl med den frihet i detailerne 5 Som olika förhållanden kunna föranleda; hafva R.
St., ehuru ifrågavarande öfverenskotnrttelsers tillvågabringande genast vid inträffad ledighet, och innan nytt PastorsVal företages, finnes stridande emot Kongl.
Kungörelsen af den 21 September 1810, angående föreningar om Presträttigheter, likväl, enär dylika afhandlingars afslutande under Vacance-tiden och före förslagets upprättande synas säkrast böra förtaga all möjlighet för enskilda och olofliga öfverens - 72 Exp. Utsi.
Får slag till und, Siri/p, N:o 329. kommelser, funnit sig böra hos E. K. M. i underdånighet föreslå det förändrade stadgande härutinnan, att det må-vara Församlingarne tillåtet att begära dylika conventioner under ledigheten, vid hvilkas uppgörande den blifvande Pastorns rått bör af Contracts-Prosten bevakas.
I sjelfva hufvudfrågan och hvad angår så vål grunderne för ifrågavarande conventioner, som det reglementariska dervid, anse R.
St. E. K. M:ls Nådiga Kungörelse af den 3 April 1816, med dertill hörande Förklaring af den 12 Nov. 181g, innehålla allt hvad i detta grannlaga ämne bör iakttagas.
Men då verkställigheten af dessa Nådiga stadganden ännu blifvit mindre allmän, ån sakens vigt och onekliga nytta fordra, få, hos E. K. M., R.
St. i underdånighet anhålla, det vederbörande Landshöfdingar och Consistorier måtte, genom Nådigt
CirculairBref å nyo anmanas att befordra frivilliga öfverenskommelser om Prestråttigheternes utgörande, på det sätt Kongl. Kungörelsen den 3 April 1816 och Kongl. Förklaringen af den 12 November 1819 innehålla, endast med följande tillägg: 1:0 alt ifrågavarande conventioner må omfatta icke blott alla slags Presträttigheter, af hvad namn som helst — alltså icke blott Tionderne — ulan äfven Eikstolar och de så kallade Jura stolas, taxerade efter de olika grunder, som omståndigheterne kunna föranleda; samt 2:0 Exp. Utsi.
Skrif v. N:o 329,330. 73 2:0 att, på sätt ofvan i underdånighet blifvit hemstålldt, det må vara Församlingarne tillåtet att, äfven under Vacancetiden, begära och afsluta dylika öfverenskommelse^ hvarvid den blifvande Kyrkoherdens rått bör af ContractsProsten bevakas.
N:o 33(h tlppl. 0. godk. hos Ridd. och Adeln d. 25 Jan. 1830.
Preste-Ståndet d. 27 — —- Borgare-Ståndet d. 27 — Bonde-Ståndet d. 27 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af K. M:ts Nådiga Proposition om låneunderstöd till återuppbyggande af Staden B orås, samt K. M:ts Nådiga Skrifvelse_, angående lånebiträde åt Staden Norrköping. S. A. K. 1 anledning af ej mindre E. K. M:ts Nådiga Proposition till R. St., af den 4 December 1828, angående låneunderstöd till återuppbyggande af Staden Borås, ån ock E. K. M:ts Nådiga Skrifvelse, af den 17 i samma månad, angående låneBihang till R.
Prot, iO;de Sami. % Band. 2 Haft. 10 74 Exp. Utsi.
Skrif v. N:o 330. biträde åt Staden Norrköping, hafva R.
St., hvad först beträffar Staden Borås, beslutit: att Staden, under alldeles enahanda vilkor, som de, hvilka vid 1823 års Riksdag blifvit stadgade för det Staden då beviljade lånebitråde, må återbekomma hvad af samma låneunderstöd redan ingått eller till RiksgåldsContoiret vidare ingår, utgörande för det närvarande ett belopp af 83,900
R:dr, samt tiden för första Capital-afbetalningen å detta lån beräknas från det, att lånet till Staden återgår; varande af R.
St. jemväl bifallet, att ett ytterligare låneunderstöd af 85,ooo R:dr tnå Staden förunnas till följande fördelning: a) Utaf hela lånesumman, 85,000
R:dr, anslås 10,000 R:dr till utförande af Stadens nya planläggning, jemte tomt- och gatureglering, efter den plan E. K. M. i Nåder fastställt, och 15,ooo R:dr till uppbyggande af Stadens afbrånda allmänna byggnader, hvilka böra vara fullbordade senast år i834, och under följande vilkor: 1:0 Lånesumman ställes under förvaltning af Stadens Äldste, på hvilkas requisitioner och fullmagter penningarne komma att från RiksgåldsContoiret utgifvas; börande requisitioner och fullmagter vara underskrift e af minst en öfver halfva antalet af Stadens Äldste, så framt de såsom gällande skola kunna antagas; 2:0
Hvad som utaf lånebitrådet icke år lyftadt, inom i83i års slut, får icke derefter från RiksgåldsContoiret utgifvas; Exp. Vtsk.
N;o 330. 75 5:o
Innan några penningar frjjn RiksgåldsContoiret utbetalas, bör till Contoiret vara aflemnad en af Stadens Äldste, efter uppdrag af Borgerskapet, undertecknad förskrifning å lånesumman, hvarigenom de, i Stadens namn och på dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alla för en, ansvara för lånets återbetalning, jemte 5 procents löpande årlig ränta, på sått nästföljande moment närmare innehåller; 4:o Å hvarje serskild post, som i afräkning uttages, beräknas räntan från den dag, under hvilken penningarne utassigneras i RiksgåldsContoiret, och kommer all sålunda upplupen ränta att på en gång liquideras, ett år efter den dag, då hela lånesumman blifvit lyftad.
De derefter förfallande räntor betalas inom hvarje års slut; och kommer på enahanda sått, som nyss nåmndt år, att förhållas med Capitalafbetalningar, når tiden för deras erläggande inträffar; 5;o Under de första 10 åren, att råkna från och med i83o till och med i85g, göres icke någon afbetalning å Capitalet, men inom i84o års slut, och allt sedermera å samma tid de påföljande 10 åren, inbetalas årligen å primitiva Capitalen 10 procent, så att hela Capitalet inom i84g års slut, år inbetaldt; 6:0
Allt hvad som bör inbetalas skall insändas omedelbarligen från Stadens Äldste ti 1 Commissarierne i RiksgåldsContoiret. b) De utaf hela den beviljade lånesumman återstående 60,000 R:dr utlånas åt enskilde, emot 5 procents ränta och följande vilkor: 76 Exp. Vtsk.
N;o 330- 1:0
Alla, som vilja erhålla lån utaf den anslagna Summan, böra ovilkorligen'å de af brände tomterne uppföra sådana byggnader, som uti K.
M:ts för Staden i Nåder fasstållda plan och byggnadsordning åro föreskrifne; 2:0
Vid lånemedlens fördelning böra do Tomtegare företrädesvis understödjas, som i synnerhet kunna vara i behof af lånebitråden utaf allmänna medel; 5:o l afseende på lånemedlens förvaltning m. m. utses en Comité, under Landshöfdingen Ordförande, på sätt Stadens invånare finna lämpligast.
Comiterade pröfva och bestämma storleken af den lånesumina, en hvar lånesökande må tilldelas, samt beloppet, som, i afräkning derå, hvarje gång får lyftas.
På Comitérades requisitioner och fullmagter, hvilka alltid måste vara underskrifne af pluraliteten bland dem, utlemnas penningarne från RiksgåldsContoiret; i följd hvaraf Comiterade komma att, för alla sådana lyftade Summor, ansvara samt redo-; visa i den ordning, sorn finnes stadgad och föreskrifven; 4:o