Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
December 1815, samt emot Svalg och Dryckenskap af den 24 Augusti 1813, såsom HK tjenlig utväg att förena allas önskningar, ^Bvidt nämligen och i d,en Jlesv. och Julion. ZJtsfi.
Betänkande*!. yyi mon de möjligen kunna förenas.
Utom den tjenlighet för ändamålet, den precision och den lyckliga medelväg, sorn dessa Författningar vipa; linner Utskottet till deras oförändrade fortfarande ett nytt skäl uti den sig annars företeende svårigheten af en ökad Bevillning.
En värd Ledamot af Högloft, Ridderskapet och Adeln har val önskat upplysning, ''huru många de dr o i hela Riket;, som nu innehafva och nyttja <2.ne
Nittio kannors pannor", samt följaktligen "beloppet af den deremot svarande af giften."
Men Utskottet ser sig icke i tillfälle att en sådan upplysning lemna, då vederbörande CalIngier och ämbetsverk på efterfrågan gifvit det svar: att beskaffenheten af de inlemnade redogörelsers?
sammandrag, i brist af serskilda specificatroner, icke medgifver en sådan detaillerad uppgift, blott att hela summaa af Bevillningsn.i och för Bränvihsti!Iverkning och eomsumtion år 1816 uppgick till 435,789 Bd. v6 sk. 8 rst.
Banco; —-Dock synes man icke utan skäl kunna antaga, att én ei obetydlig del häraf, i anseende till den större progressiva afgitten, utgöres af tillverk» hingsrättighetem utöfver 90 kannor, igenom hvilkens upphörande skulle visa sig en brist uti den påräknade sumtasn, sorn kunde hi ifva ganska tung och känbar, att i närvarande finähcielia krisis på annat sätt fylla.
Slutligen torde det äfven blifva ett för framtiden icke alldeles onyttigt prejudicat, om vid ett enda Riksmöte dessa för Natronen i Ekonomiskt afseende så vigtiga stadgande*» fcrbleC - 77® Besv. och Ekon.
Betankanden. vo oförändrade och derigenom försatte i tillstånd att framvisa pålitliga och för ändamålet verkligen upplysande Resultater.
Hvilken helst af de 2ne nu föreslagna alternativer Riksens Högloft.
Ständer skulle linna för godt att antaga, så lära de af Utskottet uti 8 och n Momenterna i dess förra Betänkande föreslagne och af Riksens Höglo fl Stander redan bifallne åtgärder, rörande
B» än vinspannors uppmätning och justering, böra förblifva i sin fulla kraft, såsom icfce innehållande några förändringar, utan endast ett förtydligande af nu gällande Författningar.
Sist får Utskottet anmäla, att det väl icke för sin del inser, huru någon tvetydighet kan uppkomma af Betänkandets 6te Moment, hvarest omtalas rättigheten för en hvar att begagna till och med 50 kannors panna, och således än mer 55, sorn är den minsta, hvilken uppgifves med fördel kunna användas vid Potatoeshränningen.
Men då frågan om en sådan tvetydighet inom Hedervärda BondeStåndet uppstått 5 så bör Utskottet förklara, att dess mening är, och icke kunnat vara annat än den, att till svar på en derom inkommen motion upplysa, det en sådan rättighet redan är i Lag gifven, men ingalunda att rubba den för hvarje Svensk medborgare i samma
Lag förvarade rätt, att, med hvad egendomsvärde som helst, begagna en panna af 16 kannor och derunder, om honom så godt synes.
Utsk. Betänkande»..
H"ad Utskottet således anfört, tillagt och förklarat, underställes vördsamligen, jemte en Ledamots fortfarande serskilda mening, Riksens Högloft.
Ständers ytterligare pröfning och afgörande.
Stockholm den 28 Aprill töi8.
Transsumt af ProtocoUet, hållet uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomiutskott, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 28 Aprill 1818.
S. D. id Beslutets fattande om Utskottets ytterligare utlåtande öfver föreslagna ändringar uti nu gällande Författningar rörande Husbehofs-Bränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen, åberopade Herr Prosten Säve sitt förut ingifna Anförande, såsom ännu varande dess tanka i detta ämne.
U^ti ProtocollsUtdrag af den igde sistlidne Aprill, ankommet till Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- ooh EkonomiUtskqtt den 24de i samma månad, har Högvördige PrestStåndet, hvarmed Hedervärda BondeStåndet uti en sednare expedition sig äfven förenat, anmodat Utskottet, att skyndsam» N:r 115.
Vördsamt Memorial ! 774 Lesv. och Elion.
Bettinkanden. ligen tillställa Högloft.
Ridderskapet och Å* deln samt Vällofl.
BorgareStåndet hvar sitt exemplar af Utskottets under den it) nästlidne Januari till Respectiva Prest- och BondeStänden aflåtna yttrande, äfven den af Välbemäidta Ständ giorda remiss af Prosten m. m.
Herr Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet (tf Kongl. Majus och Riksens Ständers vidtagna beslut, uti åtskilliga, Rikets inre hyshållning rörande, ämnen.
Utskottet finner sig väl hafva handlat i fullkomlig enlighet med Grundlagen, då det, i följd af RiksdagsQrdningens 44 §• ondast till de remitterande Stånden aflemmat ofvannämnda Utlåtande.
Man, då Respectiva Prest* och BondeStänden nu först, ehuru så lång tid förflutit, meddelat sin begäran om Cornmunication med de öfriga Stånden, har Utskottet ansett sig icke böra densamma förvägra ; utan får härhos vördsamiigen bifoga en afskrift af berörde yttrande, till den åtgärd, hvartill Högloft.
Ridderskapet och A* deln, samt Vällofl, BorgareStåndet, enligt ofvan anförde Lagens ruin, kunna sig befogade finna.
Stockholm den i Maj 1818.
(Den åberopade Handlingen finnes förut tryckt unde?
Jko 6 i denna Samling sid. 64O N:r 11.4.
Vördsamt Memorial !
Till fullgörande af Högvördige PrestStån - Eesv. och Ekon.
Bctänkanden, dets anmodan under den 15 sistlidna AprilIÄ hvarmed Hedervärda BondeStåndet, under, den 25 i samma månad, sig förenat, har Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet under denna dag ti' 1 Höglo 11.
Ridderskapet och Adel§ samt det Vällofl.
BargareStåndet expedierat hvar sin afskrift af dess under den 19 sistlidne Januari af„iFn» utlåtande öfver Prosten Herr Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och, Fä k sens Ständers vidtagne Beslut uti åtskilliga Rikets inre hushållning rörande ätnnen.
Ehuru Utskottet ansett sig icke böra i så måtto vägra fullgörandet af de Respectiva Prest- och BondeStåndens nu meddelade begäran; kan det likväl icke förändra sin öfvertygelse, att hafva laglikmätig! förfarit, då det endast till välbemäldta Stånd, hvilka nämnde Memorial remitterat, återlemnade detsamma, jemte anmälan af de skäl, som hindrade Utskottet, att det till någon åtgärd upptaga.
Utskottet får derom vördsamt erinra, att den af Högvördige PrestStåndet åberopade RiksdagsOrdningens 44 §• innehåller 2ne serskildta Stadganden, det ena: då någon Konungens Proposition, äfvensom uti RiksStånden väckte allmänna frågor blifvit af behöriga Utskott till utredande upptagne, i hvilket fall ett exemplar af Utskottens yttrande må hvarje
Stånd tilldelas ; det andra åter, som här inträffar : enär Utskott vill återlemna något ifrån ett eller flera Riks - Besv. och Ekon.
Stånd remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, då stadgas med uttryckliga ord : att Utskottet bör afgifva sitt utlåtande till det eller de Stånd, sorn remitterat, samt derefter afbida samtiga Ståndens, eller, i händelse af bristande pluralitet, ConstitutionsUtskottets yttrande, under hvilket Utskott målet anses höra.
Då flere månader förflöto, utan att någon så beskaffad återremiss i detta hänseende förspordes, i föijd hvaraf Utskottet, utan att handla emot Constitutionen, ej kunde ytterligare upptaga detta Memorial; ansåg Utskottet, ehuru det ingalunda var dess pligt, sig böra enligt bifogade ProtocoIlsUtdrag vidtaga den enda utväg, sorn stod i dess magt, för att öppet för en hvar, som vill göra Utskottet rättvisa, ådagaläggs, att det icke undandragit sig eller underlåtit något, för att kunna målet i laglig ordning behandla.
Af denna recit om sakens förhållande ifrån dess början till dess nu ä‘gande skick, lära Reapective Prest- och BondeStånden nogsamt intaga, att Utskottet i allo fullgjort sin skyldighet.
Men för det närvarande Unner Utskottet sig icke kunna lemna något ytterligare utlåtande i sjelfva hnfvudsaken, och än mindre öfver några af dass delar, eller hvad som vid dess återremiss blifvit tillagdt och förklara dt, förrän samtlige RiksStånden lemna t sitt utlåtande, hvarthän de anse målet höra, hvilket Utskottet får härmedelst Besv. och Ekon.
UlsTc.
777 vördsamt tillkännagifva.
Stockholm don x Maj 1Ö18.
Utdrag af Protocollct, hullet uti Riksens Högloft..
Ständers Allmänna Besvärs- och JLkononiiUbskotts Plenum vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 25 Mars 1818. § 4- ^ ^-err Grefven och Ordföranden trodde sig bora erinra Utskottet om det annu besynnerligare förhållande, som inträffat med Herr Doctor Stenhammars uti Högvördiga PrestStåndet den 5 Januari gjorda Motion rörande saknad eller fördröjd verkställighet utaf Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers fattade Beslut.
Sedan detta Memorial utaf Respectiva Frest- och BondeSiånden blifvit till Utskottets åtgärd remitterad-., återlemnode Utskottet, enligt RiksdagsOrdningens 44 §• samma, såsom sin befattning’ ej tillhörande, hvarom nämnde 2ne Stånd uti afgå ngn a Memorialer, under den 19 och 21 sist'idne Januari, underrättades.
Sedermera har Högvördige PrestStåndet, under den 9 Februari, och Hedervärda BondeStåndet under den 27 Januari, nämnde Memorial tili Utskottet återremitterat, men från de öfriga 2ne Respectiva RiksStånöen har intet utlåtande, ehuru så lång tid förflutit, blifvit förspordt.
Och då Utskottet, enligt ofvan citerade Grundlagens rum, icke'får ytterligare upptaga detta mål, förrän Respectiva RiksStåndens plu - 778 Besv. och Elon.
Beta nanden. ralitet, eller i vidrigt fall, Höglofl.
ConstitutionsUtskottet deciderat, hvarthän målet bör höra, ansåg Herr Grefven och Ordföranden Olsdottet böra vidtaga någon utväg, för att ådagalägga sin oskuld uti ea sådan utdrägt, hvilket vöre så mycket mera i sin ordning, som Memorialets Författare uti sitt vid återremissen bifogade anförande, ej mindre för de Afespectiva RiksStånden, än genom tryckning för hela Allmänheten, öppet in simulerat den tillvitelsen, att Utskottet nied lamhet behandlat saken : en tillvitelse, som Utskottet väl bäst kände icke vid en med Grundlagen så enlig åtgärd bordt framföras, men som i detta allmänna skick betraktad, fordrade vederläggning, för att ej gifva rum tili ytterligare tadel.
Efter muntlig öfverläggning härom, och under Utskottets förklarade fulla bifall till Herr Grefvens och Ordförandens framställning, beslöts, att vänligen anmoda Utskottets äldsta Ledamöter af, Högvördiga Prestoch Hedervärda BondeStånder, Herr Prosten Ferlin och Riksdagsfullmägtigen Nils Mänsson, hvilka Ledamöter ock härtill lem - rade sitt bifall, att hos sina Respectiva
Stånd efterhöra förhållandet och framföra orsaken, hvarföre Utskottet ser sig hindradt, att detta mål till någon åtgärd företaga.
Ut Supra» N;r 115.
Riksens Högloft, Ständers Allmänna Besvärs - Besv> och Ekon.
Utslit Betänkandcn. 779 Och Ekonomiutskotts förnyade Utlåtande öfver sökta ändringar uti nu gällande Författningar om Skjutsningsskyldighe* ten 111. m. U"ti ProtocollsUtdrag af den 25 och 50 sistlidne Aprill liar Hedervärda BondeStåndet till Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott återremitterat dess under den 17 i samma månad afgifna Betänkande i anledning af väckta motioner om ändringar eller förbättringar uti .Skjutsväsendet samt derom nu gällande Författningar.
De återremissen åtföljande anmärkningar äro ingifne af Riksdagsfullmäktige Johan Magnus Wessing . från Vestmanland, BancoFullmägtigen Longberg från Gestrikland, Per Nilsson från Christianstads Län, Bengt Svensson från Östergötland, Per Persson från Stockholms Län, Olof Nilsson från Jemtland, Johan Wiklund från Vesterbotten, Daniel Andersson från Upsala Län, och Anders Danielsson från Elfsborgs Län: hvarjemte tillika öfverlemnas Riksdagsfullmägtiges, Jon Jonssons från Blekinge och Gustaf Larssons från Stockholms Län, i detta ämne, under den 5 sistlidne Januari, ingifna, men förut ttllUtskottet icke remitterade Memorialer, under bifogande af de i anledning häraf hos Hedervärda Ståndet då förefallande discussioner.
Enär Utskottet anser, att något upptagande af dessa vidlyftiga anmärkningar och Memorialer, hvilka hufvudsakligen icke innehålla något annat, än hvad förut är an - 7flo Besil■ och Ekon.
Uesk Jjetättkanclen. fördt och besvaradt, skulle medföra lika liten tillfredsställelse för det Hedervärda BondeStändet, sorn ytterligare upplysning uti ett ämne, hvarom öfverlaggningarne, i det skick saken nu förefinnes, må hända redan varit sträckta öfver hehofvet 5 så får Utskottet allt svaromål inskränka till det vördsamma tillkä r*nagifvande, att ifrågavarande Betänfcer.- de blifvit efter ordalydelsen bifallet af ds 5ne öfriga Stånden, nämligen af Högloft.
Ridderskapet och Adela den 4-de. och af Högvördige PrestStåndet den gdje innevarande månad, samt af Vällofl.
BorgareStåndet dea 25 nästlidne Aprill, hvadan ämnet enligt
Re» geringsFormens
Gg le §. är afgjordt och således ej kan blifva föremål för någon ytterligare handläggning.
Slutligen, och då Hedervärda BondeStåndet anmodat Utskottet, att med sitt svar inkomma inom 14 dagar; så bör Utskottet uppgifva, att det härtill icko blifvit satt i vederbörlig författning förr, än det undfått del af alla de öfriga Respectiva BiksStåndens Beslut i samma ämne, hvaribland det senaste ankom den 13 dennes och således blott 2 dagar förr, än Utskottets Utlåtande nu afgif» ye».
Utsk. Betänhanden. 781 N:r 116. ';: 7 Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiZJtskotts förnyade Utlåtande, om rättigheten för Städernas Mlagistrater att förrätta Dykeriauctioner. 17 -Lifter åtskilliga, ho& Vällofl.
BorgareStåndet gjorde anmärkningar, vid Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotts Betänkande af den 10 sistlidne Februari rörande yrkad rättighet för Städernas Magistrater, att få förrätta alla så kallade Dykeriauctioner, har Betänkandet blifvit till Utskottet återremittetadt uti ProtocollsUtdrag af den 1 Aprill, hvaraf Utskottet inhemtat: att Herrar Hellström, Cederborg och Hestin ansett Betänkandet icke böra bifallas, förnämligast af de skäl, att, vid de tillfällen, då sådane strandade och bergade varor skola försäljas, hvilka äro snar förskämning underkastade, såsom t. ex. Fisk, Spannmål, Fr ngt, Lin, Hampa m. m., föreskriften i 9 §. af 1802 års Kongl.
Reglemente, rörande Auctioners kungörande en månad förut, icke efterlefves, och hvaraf således följer, att, om valet af Åuctionens förrättare vid dylika tillfällen skulle få bero på DykeriCompagniets ombud och den antagne Commissionairen, som ofta är en och samma person, underslef möjligen kunde äga rum, utan någon controll deremot ; hvilket förhållande, efter Herr Hellströms förmodan, varit Bihang till Riks Si- Pitt. i-Si7-*ui8i Sami, H;r 99, iöo. 7fl2 Eesv. och Ehon.
Utih, Betänk anden. orsak dertill, att uti 5 §. af Kongl Förklaringen den 6 Mars 1739 blifvit bestämdt och ovilkorlig! stadgadt, att alla Auctioner å strandadt gods skola, till vinnande af nödig controll och förekommande af tvister, förrättas af Städernas Auctionskamrar; att sistnämnde höga Stadgande hvarken blifvit, ej heller kunnat blifva /örändradt genom Kongl. Reglementet af den 22 December 1802; att större förtroende ofelbart måste sättas till Publique och lagligen Autoriserade Verks handläggning och åtgärd, än till enskildes} att den, med anledning af 9 §. i Högstberörde Kongl. Reglemente, tillerkända rättighet åt private, att förrätta Dykeriauctioner, minskar den säkerhet, som från slika förrättningar bör vara oskiljaktig, och att det nu antagna auctionssätt, utan att medföra någon allmän nytta, borttager från vissa Städer en inkomst, som de i nära Etthundrade år haft att påräkna.
Utskottet får, i anledning häraf, anföra, att, enär Utskottets i ämnet afgifna Betänkande är, efter Utskottets omdöme, grundadt på billighet och öfverensstämmande med nu gällande, till detta ämne lämpeliga Författningar, och nämnde Betänkande redan blifvit af de 3ne andra Respectiva RiksStånden till alla delar gilladt} kan Utskottet deruti icke tillstyrka någon ändring, hvilket, jemte några Ledamöters fortfarande serskilda tankar, till underrättelse vördsamt meddelas.
Besa. och Ilkon.
Utsk. Betänkanden. 783 Transsumt af Protocollet, hållet uti Riesens IToglofl. Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 15 Maj 1818- Herr Prosten m. m. Kolmodin samt Herrarne Enroth, Malmberg och Faur eli, hvilka, då Utskottets förra Betänkande om rättighet för Städernas Magistrater att förrätta Dykeriauctioner meddelades, voro af serskilda tankar, förklarade, det de vid deras då afgifna yttranden oförändradt förblifva.
N:r 117.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande, i anledning aF gjorde anmärkningar vid dess Betänkande rörande vackt fråga ont f örändring uti 9 f. af Kongl» Maj:ts förnyade Seglationsordning den 15 Tuni 1774.
Detta Betänkande, sorn Vällofl.
BorgareStåndet behagat bifalla, men Hogvördiga Prest* Ståndet ogilla, har blifvit äterremitteradt från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt He* dervärda BondeStåndet på grund af följande tili dess Respectiva Stånd dervid gjorda an» märkningar : 1:0 Af Herr Grefve Claés Cronstedt. 784 Besv. och Ekon.
Betankanden. att all
Lag val borde vara byggd på rättsgmader, om tnenniskan vore fullkomlig, men som hon det ej är, måste
Lagen snarare förekomma brott, än genom eftergifvande slapphet gifva anledning dertill: att föijakteligen det väl kunde vara rätt, att Godsägaren befriades från allt ansvar och skada genom edgång, i händelse af Skeppares försumlighet, att å märkrullan uppgifva om bord varande saker, men att en sådan befrielse skulle leda till missbruk j att en Köptnau, sorn öfverlåter sitt fartyg med kostsam last, till en Skeppare, bör känna denna persons skicklighet, och således icke lemna detta förtroende till någon opålitlig, af hvilken en sådan försumlighet är att befara, samt att, vid utöfningen af visitationer på sjön möter det stora hinder, i fall Utskottets tillstyrkta ändring antages, det en tid af flere timmar åtgår, att genomögna alia möjliga Cor.noiäsementer, deröfver uppgöra märkrullor, för att, om instruetioner så befalla, insändas till Tullkamrarne såsom ControIIer. 2:0 Af Jon Jonssom att den föreslagna förändringen skulle gifva anledning till de eftertänkiigaste underslef och förluster, för Kongl. Maj:t och Kronan 5 Hvarföre han yrkar, att 1774 års Seglationsordning, som i 44 år tryggat Statens Tullinkomster, och varit ett hinder mot försnillning, må få förblifva oförändrad:
Uti hvilken mening Måns Persson från Blekinge och J.
Viklund från Vesterbotten instämt.
Utskottet, sota tagit detta i noga öfver - Besv. ock Ekon. XJtsk.
735 vagande,- har icke trott sig finna sådana skäl anförda, som skulle kunna föranleda Utskottet, att afvika från dess i Betänkandet fastställda grundsats : att ingen annan än den, soia felet begått, bör derföre straffas.
Om man å ena sidan skulle medgifva, att Skeppsredaren möjligen vid valet af Skeppare kun-, de försäkra sig om en så pålitlig person, att en försummelse, af i frågavarande beskaffenhet, icke skulle vara att befara, och då 1 annat fall Skeppsredaren kunde anses blifva rättvist straffad, för bristande urskilning, så bör man å en annan sida icke glömma, att en stor del godsägare alldeles icke äro Skeppsredare, och att dessa således äro utur stånd att förekomma en så oskyldig förlust.
Utskottet får derjemte anföra, att
Utskottet icke kan inse de eftertänkliga missbruk och försnillningar, som genom den föreslagna förändringen skola uppkomma, helst godsägaren icke kan utbekomma sin vara, innan genom Connoissementets ankomst blifvit styrkt, att han dertill är ägare.
I stöd af dessa grunder, kan Utskottet icke annat än förblifva vid dess i Betänkandet yttrade mening, men har, till befordrande af mera tydlighet, velat göra den förändring och tillägg i ordalydelsen vid slutet af det återremitterade Betänkandet: att Godsägaren med Ed skulle få styrka, det Facturån och Connoissemcntet ej anhommit ; kommande han, i allt fall, icke att utbekomma sin vara, innan genom Connoissementets ankomst och uppvisande blifvit behräftadt, ate Besv. och Ekon, Utsfc.
Bctänkandcn. han dertill1 är ågare.
Stockholm den Maj 1818.
N:r 118.
Ständers Allmänna Besvärs« och Ekonomi-Utskotts Betänkande, i anledning af väckta motioner om motsvarande skyldigheters uppfyllande af de 3- boer, hvilka med bristande t-ackjernsblåslling vilja bibehålla de åt Bergsmanshemman från ålder beviljade förmoner, samt om inrättandet af en Bergslag i Norr* bottens Län. T lil detta Utskotts åtgärd hafva, rörande dessa ämnen, blifvit remitterade : 1:0
Fi •ån Högloft.
Riclderskapet och Adeln, ett af Herr Hammarhjelm ingifvet Memorial, deruti anföres: det flera” JernbergsJager, under demas lopp, kommit, genom förminskade tillgångar, ej mindre på skog än på malm, i det förändrade 1 skick, att dithörande
Bergmansliemman icke såsom tillförene kunna idka Bergsmann a-yrket, utan antingen blott till en dek utöfva detsamma, eller ock nu mera alldeles icke tillverka tackjern.
Men som det är i och för tackjernsblåsningen, sorn dessa hemman från början erhållit sina friheter, och följaktligen ali efterlåtenhet i detta afseende bör ersättas; så föreslås: att dea Bergsman, sorn vill bibehålla alla de, sådana Ees v, och Ekon.
Utsh, Eetänkanden.
Hemman åtföljande förmoner, bör idka full blåsning 5 att den, som tillverkar mindre belopp eller allsintet tackjern, bör afgifva en årlig tackjernsskatt, hvilken af Bergsfogden i orten på vanligt satt uppbäres, hvarigenom den fordom, och då blåsningarne voro i full drift, till Statsverket ingående tionde-inkomst af Bergslagerna må upphinnas nu som förr; och slutligen att, då flere hemman vilja från Bergsbruketafstå eller malm-och skog-brist förbjuder att fortsätta detsamma, jemna rotar må af dem utses, som helt och hållet iklädas Landslags natur, skattläggas och roteras i likhet med andra hemman i orten, men de åter, sorn till jemna Rotelag icke kunnat indelas, tills vidare beläggas med motsvarande Skattejerns afgift. 2:0 Från Hälllofl.
Borgare - Ståndet, H err C. J. Ombergs Memorial, deruti författaren, jemte anförande af samma förhållande, sorn Herr Hammarhjelm uppgifvit rörande flera Bergsmans-hemmans underlåtenhet uti skyldighetens uppfyllande, att tillverka tackjern, tillägger, att den författning, som etter 1809 års Riksmöte emanerade, rörande Bergsmanshemman ens fria besittning, haft en bedröflig verkan pä Bergsmanna handteringen ; alldenstund erfarenheten visat, att årliga taekjernsblåsningen, sedan den tiden, blifvit 6000 dygn mindre, hvarigenom, efter beräkning af 10 Skp. afkastning hvarje dygn, hela Jern til Iverkningen, hvilken efter privilegierna icke uppgår till mera än 450,ooo Skp, betydligen skulle minskas, samt Hytte - Besv. och Ekon. UtsE Betänkan elen. lagen äfven l lifv it förminskade genom försälja egendomar, hvilkas innehafvare nu mera vilja undandraga sig Bergsmannaskyldigheterna.
Herr Ornberg anser högst vjgtigt, att en undersökning och granskning företages till utrönande, huruvida Blåsningsskyldigheterna blifvit fullgjorda, på det att Staten måtte komma i tillfälle att på andra orter kunna öfverflytta dessa Bergsmanna ✓ förmoner från de hemman, som dem förverkat, och hvarigenom Bergsbruket på dessa orter skulle uppmuntras och uppdrifvas under samma tid, som det på andra aftynar.
En sådan uppmuntran vunnes utan betungande för Staten, och blefve endast en rättvisare fördelning af de från urminnes tider vid Bergéhandteringen förknippade förmoner; ty hvad Staten genom ifrågavarande indragningar i Bergsmans hemmans friheter skulle kunna vinna, bör, i hans tanka, ej annorlunda kunna anses, än sorn ett depositum, hvilket Staten är skyldig
Bergshandtering en på ett annat ställe, hvarest tillfällen dertill kunna erbjuda sig.
I detta afseende, anser Herr Ornberg vidare ingen ort kunna komma ifråga, framför Norrbotten med dit hörande .Lappmarker, soia inom sitt sköte skall äga de största af alla hittills kända jernmalms-lager i verlden.
Hela Berg skola erbjuda en outtömlig tillgång häraf och hafva Jernmalmsstreck blottade i dagen, samt på flere ställen aflossnade och nedfallna malmstycken till en storlek, hvaröfver Inbillningen skall förvånas.
Herr Örnberg räknar Bav. oell Ekon, Ut sk.
Betånkanden. det till tidens sällsaniheter, att man för Norrbottens