Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition JVs 8. 3 veterligen, genom något öppet förklarande ingått på detta vilkor, de likväl måste anses hafva lemnat ett tyst bifall dertill, enär de, under en längre tidsföljd af nära 30 är begagnat sig af den, endast under berörda vilkor, dem förunnade fördel; då godkännande af det nu väckta anspråket sannolikt skulle framkalla lika beskaffade, icke blott i de öfriga norrländska länen, utan möjligen äfven i andra län, der gamla länshäkten funnits uppförda utom residensen; dä, sä vidt förhållandet för närvarande kunde bedömas, anledning vöre för hand, dels att Westerbottens läns innevånare lemnat bidrag till ifrågavarande fastighets förvärfvande och första bebyggande, och dels att statsmedel jemväl blifvit använda för fängelsets fullbordande; samt dä det icke heller torde kunna medgifvas att ett för allmänt ändamål, om ock, genom tillskott eller med biträde af innevänarne i orten uppfördt hus bör, helt och hållet eller i män af utgjordt biträde eller annat bidrag, anses tillhöra dem, som bidragen lemnat, funne Justitie-Kanslers-embetet sig böra i underdånighet afstyrka bifall till det af Norrbottens läns innevånare väckta anspråk att få disponera de till numera upphörda länsfängelset i Piteå hörande byggnader, hvilka, såvida de icke genom laga rättegång
Staten frånvinnas, borde såsom dess egendom fortfarande anses; dock har, med afseende dels derå att Norrbottens läns innevånare otvifvelaktig! sednare, än uti de flesta andra län, lemnat ett betydligt tillskott för uppförande af länsfängelset, hvilket nu vore för fångvården umbärligt, dels ock ä det nyttiga ändamål, för hvilket, enligt läns-innevånarnes tillkännagifna önskan, byggnaderna skulle användas, Justitie-Kanslers-embetet i underdånighet hemställt, om icke Kongl. Majit skulle täckas göra frågan angående byggnadernas öfverlåtande till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap till föremål för nådig framställning till Rikets Ständer.
Dä Norrbottens läns innevånares anspråk på eganderätten till ifrågavarande byggnader icke är ostridig, utan fasthellre, med afseende å hvad i ämnet upplyst blifvit, det vill synas som skulle byggnaderna vara Kongl. Majit och Kronan tillhöriga, har Kongl. Majit, vid ärendets underdåniga föredragning den 1 Februari innevarande är, väl förklarat den gjorda framställningen om desammas afträdande till länsinnevänarnes disposition nu icke kunna bifallas; men på grund af olVanomförmälde af Justitie-Kanslers-embetet anförde skäl, vill Kongl. Majit likväl härigenom föreslå Rikets Ständer att såväl det gamla länsfängelset i Pitea som öfriga ofvannämnde dertill hörande byggnader måtte få upplåtas till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap, för att af detsamma användas på sätt för befrämjande af Sällskapets ändamål lämpligast synes; och har Kongl. Majit emellertid tillåtit, att samma byggnader må tills vidare och intill dess Rikets Ständer i ämnet sig yttrat, få af bemälde Hushållnings-sällskap begagnas.
C AIIL.
Louis De Geer. 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition A/s 8.
Transsumt af Protokollet öfver Justitie-Departements-frenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stals-Rädet ä Stockholms Slott Thor sdagen den 21 Oktober '1859. i nätvaro af: Hans Excellens; Herr Justitie-Stats-Miiiistern, Friherre De Geer, Hans Excellens; Herr Stats-Ministermför Utrikes-Arendena, Friherre MameiUrÖ^ Stats-råden: Wallensteen Gripenstedt, Almqvist, .Elmemark', Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten; Jnstitie-råden:
Alexandersson Och Cramér.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern uppläste till justering: 2:o. Förslag till Kongl. Majits den i Februari innevarande år beslutade nådiga proposition till Rikets Ständer, angående upplåtahde till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap af gamla länsfängelse-byggnaden i Piteå. 3:o. — — — — — — — — — — — — — — —•
— Uppå Stats-Rådets hemställan täcktes Kongl. Maj: t i nåder godkänna dessa förslag till nådiga propositioner och skrifvelse, sådana de finnas detta Protokoll bilagda.
Ex Protocollo Oscar David Egge.
Skrifvelse AS 0. o JW ». Alik. till Exp. tJtsk. den 7 Kov. 1859, kl. 2 e. in.
Kongl. ]flaj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga af Rikets Ständer vid sistfdrflutna riksmöte beslutade lag förändringar; Gifven Stockholms Slolt den 27 Oktober 18501 Då nedaftnämndc af Rikets sednast församlade
Ständer beslutade lagförändriiigär, öfver hvilka Kongl. Majit, innan Ständerne åtskiljdes icke kunnat fatta och meddela sitt nådiga beslut, ej heller sedermera blifvit af Kongl. Majit i nåder antagna, vill Kongl. Majit nu, i öfverensstämmelse med 87 § Regeringsformen, underrätta Rikets Ständer om de skäl, som derför utgjort hinder.
Uti underdånig skrifvelse den 22 Augusti 1857 hafva Rikets Ständer anhållit att, genom utfärdande af ert författning angående underhållet af de hus, som enligt 26 Kap. 2 § Byggninga-balken, af socknemännen skola Kyrkoherden färdiga antvardas, mätte förklaras: att vården och underhållet af dessa hus till alla deras särskilda delar åligger Kyrkoherden, samt att socknemännens skyldighet i berörde hänseende icke vidtager förr, än husen, genom ålder och bruk, eller genom vådeld* storm, husets sättning, eller annan tillfällighet, som innehafvaren bevisligen icke kunnat förekomma, befinnas så bristfälliga att ny- eller ombyggnad eller annan hela huset eller dess väsendtligare beståndsdelar omfattande större förbättring är af nöden.
Sedan Preste-Ståndet med särskild underdånig framställning i detta ämne till Kongl. Majit inkommit, samt Stats-Rädet och Högsta Domstolen öfver ifrågavarande förslag blifvit hörde, har Kongl. Majit detsamma i öfvervägande tagit; och då ordalagen i förslaget medgifva en tydning, hvarigenom prests skyldighet att vidmagthålla de honom af socknemännen antvafdade hus skulle utsträckas längre, än Kongl. Majit anser med syftningen i 26 Kap. 2 § Byggninga-balken öfverensstämma, samt det sökta ändamålet att förekomma tvister, till följd af uttryckens obestämdhet, sannolikt icke skulle genom förslagets antagande vinnas, har Kongl. Majit ansett sig icke böra detsamma bifalla. fi Kongl.
Skrifvelse Ns 9.
Majit har dock, lika med Rikets Ständer, funnit tydligare bestämmanden i ämnet än de, som innefattas i 26 Kap. 2 § Byggninga-balken behöfliga samt förklarat sig vilja, i sammanhang med frågan om förändring i sättet för Presterskapets aflöning, taga detta ämne i vidare öfvervägande.
Ständer hafva vidare uti underdånig skrifvelse den 25 Februari 1858 anmält, hurusom de, för sin del, beslutat en författning angående en förändrad organisation af Domkapitlen, af det innehåll, samma skrifvelse närmare utvisar.
Ifrågavarande lagförslag, i anledning hvaraf Preste-Ståndet likaledes med särskild underdånig framställning inkommit, samt Rikets samtlige Konsistorier infordrade underdåniga utlåtanden afgifvit, har Högsta
Domstolen funnit föranleda till åtskilliga anmärkningar, hvaribland Högsta
Domstolen ansett sig tillkomma att fästa uppmärksamhet vid följande, nemligen: att det föreslagna stadgandet, enligt hvilket hälften och på flera ställen två tredjedelar af Domkapitlets ledamöter skulle för viss tid väljas af de Kapitlet underlydande prester och skollärare, oaktadt dessa fortfarande kommo ätt vara
Domkapitlets domsrätt underkastade i afseende pä begångna tjenstefel, icke syntes lämpligt; att dä dessutom de Kyrkoherdar, hvilkas hemvist vore mer än fem mil från stifts-staden aflägset, skulle ega att undandraga sig ledamotskap i Domkapitlet, samt ej heller de, som på grund af val en gång fem år innehaft sådan befattning, kunde emot sin vilja återväljas, det lätt skulle kunna inträffa, att de väljande blefvo vid valet inskränkta inom alltför trånga gränser, samt att, till följd af täta ombyten, af Domkapitlets ledamöter, nödig enhet i Kapitlets åtgärder och beslut kunde komma att saknas.
Med afseende å dessa af Högsta Domstolen emot förslaget framställda anmärkningar och dä den af Rikets Ständer föreslagna organisation af Domkapitlen, enligt hvilken till ledamöter kunde inväljas dels Kyrkoherdar utan högre lärdomsbildning och dels Lektorer utan presterlig bildning och bekantskap med stiftets förhållanden, icke i högre grad än den nuvarande organisationen medför säkerhet derom, att
Domkapitlen endast komma att bestå af sådana ledamöter, som hvar för sig äro skicklige att deltaga i alla de olikartade göromål, som nu tillhöra Domkapitlens handläggning, har Kongl .Majit, efter det jemväl Stats-Rädet blifvit i ämnet bordt, funnit sig böra vägra nådigt bifall till Rikets Ständers ifrågavarande förslag.
Med förmälan hurusom behofvet af en kyrklig representation börjat allt mer och mer uppfattas och erkännas, samt att vår tids rörelser inom Kyrkan, de stridigheter i afseende pä religionsbegrepp och kyrkliga bruk, som städse förekomma, ädagalade nödvändigheten deraf, att tillfälle bereddes församlingen att uttala sina åsigter i berörde ämnen, hafva Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 6 Mars 1858 till Kongl. Majits nådiga godkännande öfverlemnat ett af Rikets Ständer beslutadt, i samma skrifvelse intaget, förslag till Förordning angående allmänt kyrkomöte.
Efter inhemtande af Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttrande öfver beördc förslag, har Kongl. Majit detsamma till nådig pröfning förehaft; men om det Kongl. Majlis Nåd.
JVs 9. 7 än vore ostridigt, att allmänna kyrkomöten, som endast hade att afgifva utlåtanden i kyrkliga frågor, skulle medföra några väsendtliga fördelar, som icke utan en sådan anstalt kunde vinnas, har Kongl. Majit likväl funnit emot antagande"af Rikets Ständers omförmälda förslag betänkligheter möta, bland annat, deruti: att bestämmelser saknas angående behörighet att i lekmannavalen deltaga, så att t. ex. icke ens främmande trosbekännare blifvit derifrån utestängda; att den för val af riksdagsman inom Preste-Ständet stadgade ordning, hvilken, enligt förslaget, jemväl borde vid val af ombud å kyrkomöte följas, icke allestädes är ä dessa sednare tillämplig och i intet fall synes för lekmänners val ändamålsenlig, samt att, då mötet skulle ega att med lika befogenhet upptaga enskilda ledamöter och Konungens framställningar i kyrkliga mål, förhandlingarne kunde komma att alltför länge draga ut på tiden, äfven om Konungen, utan bemyndigande af lagen, finge anses ega rätt att upplösa mötet, förr än alla der lagligen väckta frågor blifvit afgjorda — och har Kongl. Maj:t, pä grund häraf, vägrat sanktion ä ifrågavarande förslag.
Sedan Kongl. Maj:t den 26 Oktober 1858 i nåder tillsatt en Kommitté, med uppdrag att, ibland annat, afgifva utlåtande angående de förändringar, som kunna anses behöfliga såväl i organisationen och sammanhanget af de anstalter, hvilka med penninge- och kredit-väsendet hafva gemenskap, som i de lagar, hvilka dermed stå i förbindelse, har Kongl. Majit, vid underdånig anmälan den 16 päföljde November af Rikets Ständers i skrifvelse den 9 Mars nämnde är framställda förslag till lag rörande enskilda banker, hvaröfver Högste
Domstolen infordradt utlåtande afgifvit. i nåder förordnat att samma förslag skulle till bemälda kommitté öfverlemnas för att tagas under öfvervägande vid utarbetande af det kommittéen anbefallda utlåtande; och då berörda utlåtande ännu icke blifvit afgifvet, har ärendet hittills icke kunnat blifva föremål för Kongl. Maj:ts vidare handläggning.
Slutligen vill Kongl. Majit gifva Rikets Ständer tillkänna, att ehuru Rikets Ständer uti skrifvelse den 4 November 1857 anmält sig hafva bifallit det af Kongl. Majit uti nådig Proposition framställda förslag till Förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norsk Rätt m. m., Kongl.
Majit likväl, enär Rikets Ständers bifall till förslaget skett med föranledande af den uti den nådiga Propositionen gjorda förutsättning derom att en dermed öfverensstämmande lag blefve i Norrige antagen, men Norriges Storthing vägrat godkänna Kongl. Majits till detsamma i ämnet afgifna förslag1, funnit ifrågavarande för Sverige beslutade författning böra för närvarande förfalla, Kongl.
Majit förblifvcr Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. € A It L.
Louis De Geer. 8 Kongl. Majit $ Nåd.
Skrifvelse As 9.
Transsumt af Protokollet lifver .1 asti tio-Dep ar tern en Is-Är en den, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott Thorsängen den 21 Oktober 1859, i närvaro af Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes-Arendcna, Friherre Manderström, Stats-räden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten, Justitie-råden:
Alexanderson och Cramér.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern uppläste till justering: l:o — — — —- — — — — — ■— — — — — — _ — “ 3:o Förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer i anleda ning af åtskillige af Rikets Ständer vid sistförflutne riksdag beslutade lagförändringar.
Uppå Stats-Rådets hemställan täcktes Kongl. Maj:t i nåder godkänna dessa förslag till nådiga propositioner och skrifvelse, sådana de finnas detta Protokoll bilagde.
Ex Protocollo Oscar David Egge, Kongl. Majit» Nåd.
Skrifvelse JM 10. «.) jw so. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Nqv. 1859, kl. 2 e. m, lion///, BKajstf Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af vidtagna åtgärder för Armeens härvarande utredringsförråds skyddande mot eldfara; Gifven Stockholms Slolt den 27 Oktober 1859.
Sedan, i anledning af Rikets Ständers Revisorers, vid den är 1857 verkställda granskning af Statsverkets förvaltning under åren 1854 och 1855, gjorda erinran derom, att, i händelse af eldsvåda inom åtskilliga i Stockholm belägna Kronans magasinshus, uti hvilka krigsmateriel förvaras, det vore för de dyrbara förrådens skyddande angeläget, att brandmurar funnos derstädes uppförda, Kongl. Maj:t förordnat om anställande af närmare undersökning om behofvet i berörda hänseende vid Armeens utredningsförråd å Skeppsholmen, samt, uppå anmälan om hvad dervid förekommit, anbefallt Krigs-kollegium att gå i författning om de byggnadsoch reparations-arbeten, som till de i nämnda förråd förvarade persedlars skyddande mot eldfara funnits nödiga, sä har bemälda Kollegium, jemte tillkännagifvande, att kostnaden för dessa arbetens verkställande uppgått till ett belopp al G,710 Ridr, som af Kollegium förskjutits, hos Kongl. Majit, i underdånighet anhållit om godtgörelse härför; och dä, enligt hvad Krigs-kollegium tillika anmält, tillgång till förskottets godtgörande hos Kollegium saknas, vill Kongl, Majit sådant Rikets Ständer härmed tillkännagifva, på det att särskilda medel härtill må varda anvisade.
Datum ut supra. CARL J. 31.
Prot. 1859 & 1860. 1 Sami. 1 Afd. 9 Höft. 2 10 Kongl. Maj:is Nåd.
Skrifvelse i\s 10.
Utdrag af Protokollet öfver Landt för svars-Är en den, hållet inför Hans Maj:l Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slolt den 27 Oktober 1859.
N ärvarande: Ilans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes-Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Elmemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten.
Departements-chefen, Stats-rådet Björnstjerna uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse!* till Rikets Ständer, nemligen: l:o i anledning af vidtagna åtgärder för Armeens härvarande utredningsförråds skyddande emot eldfara; — — — — — — — —o ~ — Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna, att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga skrifvelser skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex Protokollo J. A. Jcedrén.
Proposition J\s 11. 11 ,M sa.
Arik. till Exp.-Utsk. den 7 Nov. 1859, kl. 2 e. m. Kongl.
MatJ:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands län; Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 1859.
Uti underdånig skrifvelse af den 20 Februari 1858, hafva Rikets då församlade Ständer, i anledning af väckt fråga om befrielse för Ansätts kronohemman i Fölinge socken af Jemtlands län från åsatt rotering, på anförda grunder hemställt, att Kongl. Majit täcktes, efter verkställd undersökning och så vidt Kongl.
Maj:t funne dertill skäl, till Rikets nästderefter sammanträdande Ständer framställa nådig proposition om en sådan befrielse tills vidare för nämnde hemman.
Sedan Kongl. Majit, till följd häraf, anbefallt Dess och Rikets Kammar-kollegium, att låta i behörig ordning berörde undersökning anställa samt att med underdånigt utlåtande i ämnet till Kongl.
Majit inkomma, har bemälde Kollegium, efter det dylik undersökning blifvit af vederbörande Afvittrings-landtmätare med biträde af gode män, i krono-ombuds och hemmans-innehafvarnes närvaro, den 9 September 1858 på stället förrättad, samt instrumentet deröfver af Kongl. Majits Befallningshafvande i länet till Kollegium insändt, tillika med eget utlåtande och öfriga erforderliga handlingar, rörande ifrågavarande kronohemman, uti skrifvelse af den 15 Mars 1859, med öfverlemnande af samtliga dessa handlingar i underdånighet anfört, att, enär härvid förekomme: att hemmanet Ansätt, angående hvars tillkomst, skattläggning, afvittring och rotering Kongl. Majits
Befallningshafvande i dess skrifvelse meddelat fullständig utredning, enligt hvad af ofvanberörde undersöknings-instrument inhemtades, saknade så väl åker, som ock lägenhet, hvarå sådan skulle kunna upparbetas, emedan jordmånens beskaffenhet och belägenheten invid Sten- och Ansätts-fjellen, jemte angränsande mossmyror och kalkällor, förorsakande frost, gjorde åkerodling omöjlig; att slåtterna befunnits mycket spridda, och för det mesta utgöres af så kallade fjell-, li- och slan-slåtter, hvilka ömsom begagnas till bete och endast hvart tredje eller fjerde år kunde till slåtter nyttjas, emedan vextligheten derå i annat fall skulle utdö; samt i 2 Konyi.
M'cy:ts Nåd.
Proposition Ni 11. att, vid så beskaffadt förhållande, otvifvelaktigt vöre attjhemmanet, derest skatta läggning derå ifrågakommit först efter utfärdandet af Kongl. Brefven den 14 Juni 1826 och den 9 November 1836, skulle blifvit skattlagdt efter Lappmark s-m ethod och i sådant fall, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 26 Januari 1847, jemväl bort vid den provinsen Jemtland öfvergångna förnyade rotering från dylik skyldighet befriasj så funne Kammar-kollegitim sig böra i underdånighet tillstyrka den ifrågasatta roteringsbefrielsen, dock så att; enär, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppgifvit, annat hemman, som kuhde roteringen öfvertaga, för närvarande saknades, hemmanet Ansätt måtte intilldess lämpligt utbyte kunde ega rum, samma rotering tillsvidare utgöra emot den ersättning, som tillkomme hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihetsår, likväl åtagit sig att under tiden i rotering ingå.
Maj:t har detta ärende i nådigt öfvervägande tagit och viii, på grund af hvad härvid utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands län äfvensom Kammarkollegium anfört och upplyst blifvit, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att Ansätts kronohemman må från den åsätta roteringen varda befriadt så snart annat lämpligt hemman kan densamma öfvertaga, men att ifrågavarande kronohemman emellertid må tillgodonjuta den ersättning, som tillkommer hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihets-år, likväl åtagit sig att under tiden i rotering ingå.
> De till detta mål hörande handlingar skola blifva öfverlemnade till det Utskott, som med målet kommer att taga befattning; Och Kongl. Mäj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. € A K L. J. M.
Proposition JVs 11.
Utdrag af Protokollet öfeer Landt försvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stuls-Uadel ä Stockholms Slott den 21 Oktober 1850.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Géer, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes-Arendena, Friherre Manderström; Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten.
Bepartements-chefen, Stats-rådet Björnstjerna uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga propositioner till Rikets Ständer, nemligen angående: l:o befrielse för rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands län; Kongl.
Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex Protokollo J. A. Jcédrén. 14 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition JV2 12, ,M 12.
Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Nov. 1859, kl. 2 e. m. Kongl. ifiaj:ts Nådigå Proposition till Rikets Ständer, angående ett pensionstillskott från Allmänna Indragnings-staten åt Majoren vid Göta Artilleri-regemente, Johan {Vilhelm {Vesterling, vid afskeds erhållande från innehafvande beställning på stat; Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 1850.
Ilos Kongl. Majit har Majoren ined äldre kaptenslön vid Göta Artilleri-regemente, Riddaren af Kongl. Svärds-Orden, Johan Wilhelin Westerling, uti en af General-Fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet ingifven skrift, i underdånighet anhållit, att då Westerling, — som år 1829 kommenderades till Stockholm, för att emottaga ledningen af den i Genetal-Fälttygmästare-expeditionen samma år inrättade slagkruts-verk staden, år 1832 förordnades till Batteri-chef för den då uppsatta Raket-korpsen, med hvilken slagkruts-verkstaden förenades, samt år 1845, vid Raket-korpsens förändring till en uteslutande Pyroteknisk arbets-korps, under benämning Fyrverkare-korpsen, förordnades till befälhafvare för densamma, — genom dessa befattningar och jemväl andra under tiden honom uppdragna pyrotekniska arbeten för Armeen, varit i hufvudstaden qvarhällen och till följd deraf, vid yppade Majors-vakans vid regementet, och enär behofvet kräfde en i garnisons-orten tjenstgörande Major, blifvit till sådan beställning på stat förbigången samt derigenom gått i mistning af tillfälle att förvärfva sig rättighet till den högre militärgradens pension, hvilken med 500 R:dr R:mt öfverstege hvad honom nu såsom Kapten på stat tillkommen Kongl. Majit, i anledning häraf, täcktes, till ersättning för den pensionsförlust, sökandens 30-åriga verksamhet inom det pyrotekniska facket honom sålunda ådragit, i nåder bereda honom rättighet att, då han nu, i anseende till sjuklighet, snart blefve nödsakad att ur krigstjensten afgå, dervid få komma i åtnjutande af 500 R:dr R:mt årlig tillökning utöfver de pensionsbelopp honom, såsom innehafvare af äldre kaptenslön vid Artilleriet, kunde författningsenligt tillfalla dels från Armeens Pensionskassa och dels af särskildt anvisade statsmedel.
General-Fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet har för egen del, jemte vitsordande af det nit och den skicklighet, hvarmed Majoren Westerling fullgjort de flera Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition M 12.
15 tid efter annan honom lemnade uppdrag i afseende på utredandet af åtskilliga pyrotekniska frågor, fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att Westerling dervid, genom ordningssinne och hushållsaktighet, varit i stånd att ordna de honom anförtrodda tillverkningar för jemförelsevis ganska låga omkostnads-belo_pp och derigenom åstadkommit besparingar, mer än tillräckliga att betacka den nu ifrågasatta pensions-förhöjningen; hvarjemte General-Fälttygmästaren anfört, att, då Majoren Westerling under sådana förhållanden, och oaktadt de verkliga förtjenster han ådagalagt och den nytta han åstadkommit, icke desto mindre blifvit till Major på stat förbigången af yngre kamrater, så hade detta icke kunnat härröra från annat, än den praktiska tjenstgöringens vid Regementet oafvisliga fordringar; i anledning hvaraf, och enär sökandens pensionsförlust egentligen tillskyndats honom jnst genom de öfvervägande egenskaper, som föranledt hans användande till de många andra honom gifna vigtiga uppdrag, det syntes innefatta en verklig rättvisa att’ lemna honom den ersättning för denna förlust, hvarom han nu anhållit, och hvartill General-Fälttygmästaren derföre ansåge sig böra tillstyrka nådigt bifall.
Maj:t har detta i nåder låtit