Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande åter tiden för regleringens inträdande, då pastoralie-konvention är gällande, har Utskottet inhemtat, att, i vissa delar af riket konventioner finnas antagna på obestämd tid, sä att dä, enligt Utskottets förslag, regleringen skulle inträda först efter det tiden för konventions gällande gatt till ända, följden häraf i nyssberörda fall kunde blifva, att tiden för regleringen aldrig inträdde.
Då, i följd häraf, ett tillägg i den syftning tre Ständ redan beslutat bör ske och, i fråga om redaktionen, den af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagna, efter Utskottets mening, har företräde fram - Alim.
Uesvdrs- ack
El; o na m i - Lil v k ottel s Ullålande A':o 148. 3 för den af Borgare-Ständet godkända, hemställer Utskottet att tredje punkten mätte erhålla följande lydelse: ”Efter författningens utfärdande skall reglering af presterskapets löneinkomster ske så fort sig göra later, samt tillämpning af regleringen vidtaga i den män sådan tillämpning, utan förnärmande af innehafvares rätt, kan inträda, således, derest konvention eller förening om preslrä/tighcternas utgörande antingen icke blifvit uppgjord eller ur för obestämd tid fastställd, ovilkorligen vid första inträffade pastors-ledighet eller 0111 derförinnan fastställd pastoraliekonvention längre tid är gällande, så snart denna tid tilländagå!-.
Sådan tillämpning etc.” (lika med Utskottets förra förslag.)
Och får Utskottet, i öfverensstämmelse härmed, vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, att, i fråga om tiden för verkställandet af regleringen utaf presterskapets löneinkomster, instämma i Utskottets, af de öfriga Riks-Ständen godkända, förslag; äfvensom, lika vördsamt, inbjuda Borgare- och Bonde-Stånden att, BorgareStändet med frånträdande af den utaf detsamma beslutade ändring af Utskottets förslag, instämma med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet om intagande i denna punkt, emellan orden »således» och »ovilkorligen» af följande mening: »derest konvention eller förening om prestratligheternas utgörande antingen icke blifvit uppgjord eller är för obestämd lid fastställd.» Fjerde punkten har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkänd i enlighet med Utskottets förslag, hvaremot Borgare- och Bonde-Stånden uteslutit orden »och Biskop» samt Borgare-Ståndet efter ordet »hushållningssällskap» insatt orden: »så länge ingen läns representation fi nes, men i sådant fall denna.»
Då två Stånd godkänt Utskottets förslag, får Utskottet, med vidblifvande af detsamma, vördsamt inbjuda Borgare- och Bonde-Stånden, att med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet sig förena.
Af sjunde punkten är sednare momentet af alla Riks-Stånden utan ändring godkändt.
Förra momentet äter, som, enligt
Utskottets förslag skulle erhålla följande lydelse: »All tionde, vare sig tertial-, smör-, fisk- eller qvick-tionde, utbytes mot bestämda afgifter för en tid af femtio år från fastställelsedagen, oansedt tillämpning af regleringen ej genast kan börja,» har endast af Bonde-Ståndet blifvit utan förändring godkändt, T hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, i öfverensstämmelse med samma 4 Allm.
Besvärs oell Ekonomi-Utskottets Utlåtande IS:o 4AS.
Stånds beslut vid 3:dje punkten, uteslutit orden »frän faststållelsedagenyoan$ eill tillämpning of regleringen ej genast kan börja,* och Borgare-Ståndet åter ändrat nyssupprepade ord till: * ifrån den i allmänhet stadgade afträdestid, sam inträffar näst efter fastställelsedagen, oansedt tillämpning af regleringen ej genast kan börja.»
Då Borgare-Ståndets beslut i hufvudsaken eller frågan om tiden för regleringens gällande kraft öfverensstämmer med Utskottets, af Bonde-Ståndet gillade, förslag oell skiljer sig derifrån endast genom en tillagd närmare bestämning, som torde vara mindre behöflig, får Utskottet, i öfverensstämmelse med dess beslut här ofvan rörande tredje punkten, vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln, Preste-Ständef och Borgare-Ståndet att i Bonde-Ståndets beslut rörande ifrågavarande moment af sjunde punkten instämma» Tionde punkten är af Borgare- och Bonde-Stånden godkänd, sådan Utskottet densamma föreslagit» Ridderskapet och Adeln saint Preste-Ståndet äter hafva i stället för den af Utskottet i första momentet föreslagna lydelse: »Då presterlig lön i en församling skal! regleras, höres församlingen på sockenstämma eller, der flere församlingar äro förenade, å gemensam gällstämma, vid hvilket tillfälle, så väl aSöningsheloppet som dess fördelning af socken- eller gällstämman föreslås; vederböra odes rätt att öfver fattade beslut i laga ordning anföra besvär, alltid oförkränkt.
På grund häraf och efter öfvervägande af de förhållanden, som vid lönens bestämmande böra tagas i beräkning, upprättar Nämnden sitt förslag, deröfver församlingens och löntagarens yttranden infordras, hvarefter ete.» bestämt lydelse» efter ordet »fördelning» sålunda: *på longi frurne af socken- eller gällstämman föreslås.
Derefter och med öfvervägande af de förhållanden, som vid lönens bestämmande böra tagas i beräkning, upprättar Nämnden sitt förslag, deröfver församlingens och löntagarens eller, i händelse af ledighet, Kontraktsprostens yttrande infordras, hvarefter etc.
Då det i Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut intagna stadgande att, i händelse af ledighet, Kontraktsprostens yttrande öfver Nämndens förslag bör infordras, innefattar en bestämmelse, som icke torde böra saknas, får Utskottet, som i öfrigt vidblifver sitt af två Stånd godkända förslag, dels vördsamt inbjuda Borgare- och Bonde-Stånden att i Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut om införande i förevarande punkt efter orden »församlingens och löntagarens» af orden: reller i händelse af ledighet Kontraktsprostens» sig förena; Alim. besvärs- och Ekonomi* Ut skottets Utlåtande N:o 148. 5 dels likaledes inbjuda Riddcrskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, att, med iakttagande af nyssberörde Borgare- och Bonde-Stånden till antagande hemställda ändring, i öfrigt uti bemälda
Stånds beslut rörande ifrågavarande punkt instämma.
Härförutan har Preste-Ståndet beslutat, att till sina ofvan omförmälda i ärendet fattade beslut foga det förklarande, att, då Preste-Ståndet med några få ändringar godkänt de af Kongl. Maj:t i Dess den 4 November 1859 till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition föreslagna grunder för en förändring i sättet för utgörande af presterskapets aflöning, hade detta godkännande skett med vilkor, att, om en på dessa grunder byggd författning komme att utfärdas, densamma icke skulle anses innebära någon rubbning af det hägn, som genom presterskapets privilegier af den 16 Oktober 1723 »eli 114 § Regerings-Formen blifvit Svenska kyrkan, med afseende på de till dess presterskap anslagna och nu utgående löneförmåner tillförsäkradt; och har Utskottet ansett sig böra detta Preste-Ståndets beslut hus öfriga Riks-Stånd vördsamt anmäla.
Slutligen hafva de af Utskottet, sidorna 45—47, i Betänkandet gjorda hemställanden, rörande delning af större pastorater samt utfärdande af vilkorliga fullmagter å kyrkoherde-beställningar, blifvit af Preste-Ståndet afslagna, men af de öfriga Riks-Stånden bifallna och således af Rikets Ständer godkända; hvilket Utskottet får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Beser va tio n er anmäldes: af Herr Hjärne, //., som, med anledning af Utskottets beslut rörande 2:dra moni. af 6:te punkten, yttrade: 55att Utskottets förklarande, att de tre Ståndens bifall till ifrågavarande punkt utgjorde ett Rikets Ständers beslut, innefattade etf uppenbart våldförande af presterskapets rätt på grund af gällande privilegier.'» Häruti instämde Herr Nordenfelt, E. JV., Grefve Taube, //. A., och Herr af Klercker, Doktor Rundgren, Doktor Emanuelsson, Kontraktsprosten Jämo»] Komminister Malmborg, Prosten Lundholm, Kyrkoherden Ternström; 6 Allm. ttcsvärs- och Ekonomi-Vlskollels lielänkande A:o 149. af Herr Törnebladh, C. 0.: »Emot Utskottets beslut, att i afseende å 2:dra inom. af 6:te punkten, äfvensom i fråga om
Utskottets hemställanden rörande delning af större pastorater samt utfärdande af vilk örliga fallmagter ä kyrkoherdebeställningar, förklara dessa delar af Utskottets förslag vara af Rikets Ständer godkända, får jag mig reservera.
Då ifrågavarande punkter blifvit af Högvördig» Preste-Ståndet afslagna och fråga uppstått, huruvida desamma kunna under presterskapets privilegier hänföras och således erfordra Preste-Ståndets bifall, men det, efter min åsigt, icke kan tillkomma Ekonomi-Utskottet att härom sig utlåta, anser jag, att Utskottet endast bort förhållandet inför Rikets Ständer anmäla.» Häruti instämde Herr Snoilsky, G. A7: o 149.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Aug. 1860, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner orri ändringar i Militiebos tulls-ordningen.
I detta ämne hafva till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet blifvit remitterade följande motioner: l:o från Yällofliga Borgare-Ståndet af Herr Grenander, A., som anfört, att Kongl. Maj:ts förnyade, nådiga Boställs-ordning af den 23 Januari 1836 syntes honom böra undergå en fullständig omarbetning, i afvaktan hvarpå motionären ville föreslå följande, såsom nödige ansedde förändringar, nemligen: att 25:te § upphäfdes och i stället för årsberäkning bestämdes en årlig penninge-afgift, som af Regements-skrifvaren debiterades och redovisades särskildt för hvarje boställe.
När nybyggnad erfordrades finge boställs-innehafvaren hos Regements-skrifvaren lyfta den af Syne-rätten bestämda summa.
Funnes icke så mycket penningar inne, finge innehafvaren förskottsvis bestrida kostnaderne emot godtgörelse medelst befrielse från den årliga betainings-skyldigheten till motsvarande belopp.
Hunne hans utgifter icke att på detta sätt betäckas under hans Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N;o 149. 7 innehafvande af bostället, egde han att af efterträdaren bekomma hvad som bruste.
Härigenom skulle icke kunna inträffa att en boställshavare finge helt och hållet nybygga och hans efterträdare befriades från både byggande och underhåll.
Hvad 6(1 § i samma syftning innehölle vore så otydligt att det sällan eller aldrig kunde tillämpas; att stadgandet i 31 § utsträcktes till de i 5:te § nämnde byggnader m. m., enär annars en indelningshafvare för att få sälja skog kunde bygga en massa öfverlopps-byggnader, dem han sedan afyttrade; att den i 68:de § föreskrifna liqvidation måtte, såsom oefterrättlig, försvinna ; och att den i Tirsta §, jemförd med Kongl. Kungörelsen den 20 September 1841, bestämda tid för aflemnande af instrumenter öfver hällne syner borde, såsom alltför kort, förlängas.
Då vapenöfningarne slutade i Juli och synerne skulle vara hällne före den 15 Augusti, gåfves ju knappast rese- och förrättningsdagar, enär ofta tjugo till tretio samt någon gång, åtminstone vid somliga regementen, mera än tretio syneförrättningar om året förekomma.
Härförutan hemställdes om icke Hof-rätt kunde anses hafva svårt att såsom
Öfver-rätt rättsligt afgöra tvister om husrötebrister samt om icke, då Syne-rätternes ordförande i allmänhet icke voro nog sakkunnige i byggnadskonst etc., husrötan borde uppskattas af kompromissarie^ i parternes och publike ombuds närvaro: samt 2:o från Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen C. A.
Larsson frän Östergötland, hvilken, enär åtskillige
Domare på landet skulle, såsom ursägt för dröjsmål med utsättande af Agodelnings-rätter, samt hypoteks- och andra fastighets-värderingar, hvilka ofta voro för landtmannen af högsta vigt, förebära att de hindrades, utom tingsgöromålen, af de besvärliga syneförrättningar, som borde hållas å det högre befälets boställen, Rikets Ständer måtte, på det ett dylikt hinder ej vidare skulle kunna åberopas, för deras del besluta, att vederbörande
Domare befriades från skyldigheten att förrätta syner å andra Militie-boställen än sådana, som voro ät Regements-cheferne på lön anslagne, hvaremot synerne å alla andra Militie—boställen skulle förrättas af Regements-auditörerne mot enahanda ersättning, som för syner å Underofficers-boställen erhölles, och hvilken ersättning borde af tillträdaren erläggas.
Vidkommande först Herr Grenanders motion, torde det icke kunna förnekas, att den nu stadgade årsberäkningen, jemte öfrige i Militie-boställs-ordnin - 8 Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o #49. gen lemnade föreskrifter om grunderne för boställshafvarnes nybyggnads-skyidighet, ofta nog leda till så ojemn fördelning af detta åliggande, att det för en del boställs-innehafvare blifver ganska tryckande, medan andra se sig befriade snart sagdt från all kostnad för både underhåll och nybyggnad af husen å boställena.
Detta missförhållande synes Utskottet derför påkalla rättelse, men dä motionären icke framställt bestämda förslag till de stadganden, som för vinnande af det åsyftade ändamålet skulle i Boställs-ordningen, i stället för nu gällande föreskrifter, införas, samt desto mindre skäl lärer vara förhanden att vidtaga ätgäd för erhållande af särskilda ändringar i nämnde författning, vare sig i ofvanfönnälde afseende eller i de flere fall, der sådana blifvit yrkade, som det torde vara att antaga, det en behöflig omarbetning af hela Militie-boställs-ordningen snart måste ega rum, har Utskottet icke ansett lämpligt att nu framställa förslag till ändring af vissa enstaka §§ af författningen.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, har nemligen förslag till en civil Boställs-ordning blifvit uppgjordt. och är, efter vederbörandes hörande, på Kongl. Maj:ts pröfning beroende, likasom hos Kongl. Maj:t till afgörande hvilar den pä Boställs-Iagstiftningen inverkande frågan om ny Skogs-ordning.
Det synes Utskottet derföre lämpligast om, i sammanhang med nyssnämnde frågor, Kongl.
Maj:t täcktes taga under öfvervägande, huruvida icke jemväl Militie-boställs-ordningen tarfvar omarbetning för åstadkommande synnerligen af en jemnare fördelning af nybyggnads-skyldigheten särskilda boställshafvare emellan.
Utskottet hemställer derföre, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, i sammanhang med pröfningen af ofvan otnförmäldc, Boställs-Iagstiftningen rörande ärenden, tillse om icke jemväl Militie-boställs-ordningen tarfvar omarbetning och, genom förändrade föreskrifter, en jemnare fördelning af nybyggnads-skyldigheten särskilda boställshafvare emellan skulle kunna vinnas. Beträffande åter Riksdags-fullmägtigen C. A. Larssons motion om öfverflyttande på Auditörerne af skyldigheten att. förrätta större delen af de syner, hvilka nu af Domhafvande å landet verkställas, så torde, på sätt Herr Grenanders motion antyder, Auditörerne icke i allmänhet medhinna flere syneförrättningar än de, hvilka redan äro åt dem uppdragne.
Den enda grund motionären för den föreslagna förändringen anfört, består dessutom i uppgiften att åtskilige
Domare på landet skulle, till ursägt för dröjsmål med andra förrättningar, förebära hinder al Militie-boställs-synerne.
Då emellertid ett dylikt förhållande, om det någorstädes skulle ega rum, desto mindre torde innefatta skäl till den föreslagna förändringen, sorn de många olikartade åligganden, hvilka tillkomma Domhafvande o pa Allm liesvårs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o i SO. 9 på landet, nog i allt fall skulle lemna utväg till förebärande af andra hinder, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må tili någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Augusti 1860, kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af åter remiss af Betänkandet N:o 93.
Förenämnda Betänkande, i hvilket Utskottet yttrat sig i anledning af väckte motioner, i fråga om förändring i sättet för auktioners hållande i städerne samt om nedsättning af auktions-provision, har blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet återrcmitteradt, men som Betänkandet blifvit af öfriga Riks-Stånden bifallet, kan återremissen icke till vidare handläggning af ärendet föranleda.
Stockholm den 10 Augusti 1860. luli. till It.
Erot. 18S9 A 1860. 8 Sami. 30 Haft. 10 Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Ulskouels Memorial N:ris /,?/, i52.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Augusti 1860, kl. 11 f. m Memorial, i anledning af åter remiss af Betänkandet ;Y:o 94.
Vällofliga Borgare-Ståndet har återremitterat förestående Betänkande, i fråga om ändring af 22 § i Fiskeri-stadgan den 29 Juni 1852, men då Betänkandet blifvit af öfriga Riks-Stånden bifallet, kan återreinissen icke till vidare handläggning af ärendet föranleda.
JV:o 132.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Aug. 1860, kl. 11 f. tn.
Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 95.
Sedan Utskottet i ofvannämnda Betänkande afstyrkt väckt motion om tillsättande af en Kommitté för omarbetande af krigslagarne, har Vällofliga BorgareStandet återremitterat Betänkalndet, men som detsamma blifvit af öfriga RiksStånden bifallet, kan återremissen icke till vidare handläggning af ärendet föranleda.
Ucsvärs- och Ekonomi-Utskottels Memorial N:rit IS3, 1 SA. L1 i\:o 153.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Aug. 1860, kl. 11 f. ib.
Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 98.
Ifrågavarande Betänkande, som rörer väckt motion om förändring i föreskrifterna rörande hästarnes färg vid artilleri- och kavalleri-regementena, har blifvit återremitteradt af Hedervärda Bonde-Ståndet, men som öfriga Riks-Stånden samma Betänkande bifallit, kan återremissen icke till vidare handläggning af ärendet föranleda.
Stockholm den 10 Augusti 1860. J¥:o 151.
Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 99.
Ofvannämnda Betänkande, deruti Utskottet afstyrkt väckt motion, att sökande till musiklärareplats vid lägre, elementar-läroverk eller organist-beställning skall förete betyg om examen inför Kongl. Musikaliska Akademien, har blifvit återremitteradt af Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Vällofliga Borgare-Ståndet, men som Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit
Betänkandet och den väckta frågan derigenom förfallit, kunna återremisserne icke till vidare handläggning af ärendet föranleda.
Stockholm den 10 Augusti 1860. 12 Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottels Memorial N:o lss. Ho 155.
Arik. till Exp.-Utsk. den 11 Aug. 1860, kl. 11 f. m Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 122.
Sedan Utskottet i förestående Betänkande afstyrkt väckte motioner om upphäfvande af föreskrifterna, angående censur å theaterpjeser, hafva Väilofliga Borgare-Standet och Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat Betänkandet, men som detsamma blifvit af Höglofliga Ridderskapet. och Adeln och Högvördiga PresteStåndet bifallet och den väckta frågan derigenom förfallit, kunna återremisserne icke till vidare handläggning af ärendet föranleda.
STOCKHOLM, typografisk.! föreningens boktbyckeri. 18G0 Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 156. 4 N:o 156.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Ang. 1860, kl. 12 midd.
Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Stadgan den 5 Mars 1858, angående sinnessjukas behandling och värd.
I motion, som af Högvördiga Preste-Ståndet blifvit remitterad till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskoltet, har Herr Prosten Söderberg anfört, att Kongl. Stadgan om sinnessjukas behandling och vård af den 5
Mars 1858 syntes behöfva några förklaringar och rättelser, så vida denna författning i sin tillämpning skulle kunna lemna de goda frukter, man af densamma trott sig kunna vänta.
I 8:de § stadgades, att om för sinnessjuk vård å hospital önskades, borde derom till Hospitals-direktionen ingifvas ansökning, åtföljd af dels behörig läkares intyg angående den sjukes lefnadsförhållanden samt sjukdomens orsak och beskaffenhet, till ledning för hvilket intyg borde tjena de i en särskild bilaga upptagna frågor, till ett antal af fjorton, hvaraf en omfattade sju moment, dels prestbetyg och vederbörande presterskaps eller andra trovärdiga personers, som om den sjukes förhållande egde kännedom, svar på tolf frågor, af hvilka de fleste ofta, isynnerhet rörande personer, som inflyttat frän aflägsna orter, voro omöjliga att, utan långa omvägar och brefvexling med andra orters socknenämnder och presterskap, besvara, hvarigenom lång tidsutdrägt nödvändigt skulle förorsakas.
Detta stadgande syntes derjemte strida mot syftningen af 3:dje §, der det hette, att på hospital företrädesvis emottogos de, som nyligen insjuknat och hvilka af denna anledning ansågos mera sannolikt kunna botas.
Ty huru aflägsnades ej sannolikheten af den sjukes botande om, inyan han finge insändas till hospitalet, alla de tidsödande förberedelser, som i 5.te § anbefalldes, först skulle vidtagas.
Väl kunde man utan ansökan få insända en sinnessjuk till hospitalet, Bih. lill R.
Prol. 1859 $ 1860. 8 Sami. 31 Käft. 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 156. men endast »i trängande falin, hvarmed menades de fall, då galenskapen på en gång våldsamt utbröte, »och då hospitalet är närbeläget».
De två vilkor, sorn här voro sammanställda kunde likväl ej alltid finnas förenade.
Skulle då, när hospitalet vore aflägset, den vildsinte dåren, till fasa och våda för hela sin omgifning, behållas i hemmet tills alla de andra befallda upplysningarne genom läkare, presterskap och andra trovärdige män hunne insamlas?
Vore det ej ändamålsenligare att för »trängande falin medgifva det sinnessjuk person finge på hospital intagas utan föregående anmälan, sä vida plats för honom funnes ledig?
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om ändring af ifrågavarande stadgande i syftning, dels att, vid ansökan om sinnessjuks intagande å hospital, alla de föregående åtgärder, som kunde fördröja den sjukes intagande och dymedelst aflägsna sannolikheten af hans botande, så vidt möjligt vore, inskränktes och förenklades, dels ock att i trängande fall hospitalets aflägsenhet ej komme att utgöra något hinder för den sinnessjukes intagande på dylik sjukanstalt och vårdande derstädes.
Om anskaffandet af de intyg och uppgifter, hvilka böra fogas vid ansökning om sinnessjuk persons intagande å hospital, ovilkorligen fordrades för att åt den sjuke bereda behöflig vård, skulle visserligen skäl finnas, som talade för det väckta förslaget.
Men om man något närmare tager kännedom om innehållet af den ifrågavarande författningen, visar det sig af 3:dje och 10:de §§ att ä hvarje länslasarett tillfälle skall finnas beredt för sinnessjukas vårdande under kortare tid, tilldess de antingen der tillfriskna eiler ock derifrån kunna till hospital förflyttas.
Då nu för intagande å länslasarett icke erfordras de fullständigare upplysningar, som för intagande å hospital ifrågakomma; då emellertid vistelsen å lasarettet lemnar vederbörande rådrum för efterforskande af de önskade upplysningarne; och då. i händelse hospitalet är mera närbeläget än länslasarettet, den sjuke i trängande fall får der intagas, utan afvaktan å de begärda intygen, synes det icke vara att befara att, vid en riktig tillämpning af författningen och derest de utvägar densamma anvisar begagnas, den sinnessjukes tillstånd skall genom brist på tjenlig behandling förvärras.
Det torde dessutom icke vara ur vägen att erinra, att framgången af den behandling, den sinnessjuke erhåller, i väsendtlig mån betingas deraf att denna är grundad på en riktig uppfattning af orsakerna till sjukdomen och den sinnessjukes föregående förhållanden och att det följaktligen bör räknas författningen till förtjenst om den, så fullständigt som möjligt, anger alla de förhållanden, hvilka härvid böra komma under öfvervägande, äfvensom att meningen icke är att bestämd upplysning ovilkorligen meddelas rörande allt hvad i de framställda frågorne vidröres, utan att, i fall anställda Allm. Besv.- och Ekon-Utskottets Betänkande N:o i57. 3 efterforskningar icke Iemnat någon upplysning, svaret naturligtvis kan och bbr inskränkas till meddelandet häraf.
Vid sådant förhållande synes frågornas större antal icke böra lemna fog för missnöje eller, åtminstone från synpunkten af de sinnessjukas bästa, något klander deremot böra framställas.
På dessa skäl får Utskottet hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 17 Augusti 1860. 157.
Betänkande, i anledning af väckt motion om Kongl. Theaterns ställande under ministeriel styrelse.