Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt har under år 1 8 8 7 stipendiesaken befrämjats genom tvenne af friherrinnan Adlersparre författade skrifter, neinligen .Plan för yrkes- ocli studiestipendier för qvinnors samt .Statistiken och stipendie- fonden för qvinnor~, Iivilka skrifter i talrika aftryck spridts genom &gt;Dagny o.
och utdelats genom ombud.
Härjemte liar stipendiesaken varit f6rembl för öf ' verliiggning vid ett möte i Helsingborg pil sommaren 1887 (mellan %skilliga inom Skine bosatta för saken intresserade f6rbun~ls1riedlernmar.
Vid detta rniitta, anordnadt af förbundets skinska filial pk initiativ af frilierriiinan S.
], - d Adlersparre, rönte frigan liflig sympati frin iniinga hall, och den hur förut omnämnda arbetsplanens grunder iifvc !rensstiimrna hufvudsakligen med de vid mötet uttalade ilsigtema.
Till betryggande af de blifvande stipendiefondernas förvaltning hafra ridare inom komiten iitarbetats stadgar, och sedan dessa undergått granslr- ning inom Fredrika-Bremer-Förbundets förvaltningsutskott, har förbun- dets styrelse faststalt här nedan inforda stadgar, till hvilka hänvisas.
Sarskildt pilpekas beslammelserna i $ 7, att enligt det reglemente för stipendieutdelning, hvilket kommer alt iippgöras sedan stipendie- fonden uppgått till afsedda beloppet 100,000 kronor, hinsyn skall tagas till den summa, hvarmed dc olika orterna bidragit till fonden, iifveusom att blifvande stipendieutdelniog skall ske efter förslag, uppriittadt af för- txoendepersoner inom Iiinen.
Dessa best iiminelser torde vara sarskild t egnade att skänka stipendiesaken ett allniiint deltagande öfver hela lan- det.
Men då, ined hänsyn till de begransade ekonomiska tillgingarne och det stora arbzte saken krafver, en Iiastigare fraingang ej siir att vinna, derest stipendielromitén ensam har att inom landet vacka intresse för frågan och sammanföra de krafter, som vilja strafva &amp; t det förc- satta målet, ar det i hög grad önskligt, att a: la de personer inom eller utom Fredrika-Bremer-Förbundet, som ar0 higade att understödja saken med intresse, arbete eller penningar, vilja hiinvanda sig till stipnclie- komitkn, som ar tacksam för hvarje hjelp.
Koinitens selxeterare, frliken by&amp;, RIathilda Silow, emottager, under adress Fredrika-Bremer-Förb~~ndibts Stockholm, alla skriftliga meddelanden i iimnet och lemriar derii svar.
Arbetsplan för lancSsorte~1, Länsombud emottager från stipendiekomith i $tockholm 200 in- samlingslistor, eller, om ombudet s&amp; önskar, flera; hvarje lista ar bwHk- nad för 10 personer, bidragande med 1 krona irligen i 5 år.
Forsta insamlingsåret löper fran den 1: sta oktobcr 1887 ' till den 1: sta oktober 1888.
Lansombudetc uppgift &amp; i vidare: att genom vänner och vans ranner, skriftligen och muntligen, s h inom linet rinna insamlare, lirilka emoliaga lisfor och skrifter m. m.;
att anskaffa lokalombud i hvarje stad eller folkrikare plats inom lanet och till dessa ombud leinna listor till utdelning, jemte skrifter rö- rande stipendiesaken; att uppteckna namn och adresser i l vidtalade lokalombtnd och a de personer lansonibudet sjelft anmodat att vara insamlare, afvensom de intdelade listornas nummer; att årligen, dels af lokaloinbuden och dels af de insamlare lins- ombudet sjelft skaffat, uppbära, piitera samt bokföra alla å listorna.
inom hela länet för året insamlade penningar jemte möjligen upplupna räntor, samt insatta dem i allmän penningeanstalt å Fredrika-Bremer- Förbundets stiperidiekoniités upp- och afskrifningsräkning; att efter silunda afslutacl &amp; rsuppbörcl, ' under loppet af november månad öfversanda hela beloppet jemte rantor i assureradt bref till Fredrilta-Brerner-Förbundets stipendieliomité, Stockholm.
Med penning- försändelser skall följa redovisning, inppsatt enligt lemnadt formulär.
Lokalombuds uppgift ä r: att muntligen eller skriftligen med bitarade af sina vänner söka vinna insamlare, till dem utdela listor samt årligen senast inom septem- ber månad uppbära och qvittera de derå antecknade bidragen; att, savidt möjligt är, förranta i allmän penningeanstalt de efter Iiand under kret influtna bidragen; att föra anteckning med uppgift il ullemnade listors nummer, jemte namn och adresser å de;, insamlare, hvillra af lokalombudet mottagit listor, samt att årligen i oktober till I8nsombudet öfversiinda alla å de utdelade listorna uppburna penningar jemte redovisning enligt lemnadt formulär.
Insamlares uppgift a r: att vinna och 5 emottagen lista anteckna minst 10 bidragande, ~ippbara deras årsafgifter, 1 kr.
årligen i 5 år, samt hrligen, senast inom september manad, aflemna dessa bidrag till det ombud, som ut- lemnat listan till insamlaren.
Afflyttar lolealombud frin orten, bör anmälan derom ofördröjligen ske hos Zd ?ssombzdet; blifver i ?mnalarc förhindrad att fullgöra sitt åta- gande, bör det ombud, af hvilket listan emoltagits, genast underrättas.
nytt lokalomb~d Nytt lunsombi~cl kallas endast af stipe~zcZiekomit~z, eiidas t af ~insomBiu1.
Hrarje lista, som utlemnas af lansomhiid till lokalombiid, skail för- ses med h e t s namn och niimreras.
hvarje lista, som uilemnas till insanllare, antecknas mottagarens namn jemte utlemnarens samt år och dato fiir iitlemnandet.
A Stadgar för förvaltning af Fredrika-Bremer-Förbundets stipendiefonder.
De under Fredrika-Bremer-Förbundets yard staende stipendiemedel till befrämjande af qvinlig sjelfverksamhet utgöras af ~ I o ~ ~ u t i o t ~ ~ f o i z i I e ~ ~, de till förbundet för sadant andamhl under sirskilda vilkor donerade medel, och Allmama stipentliejonden, fistadkommen genom insamling och gAfvor.
Fonderna förvaltas, nitid dcn inskränkning som betingas af särskilda, i donations-bref meddelade föreslrrifter, iitaf en styrelse af 5 ledanlöter.
Desse, jeinte S suppleanter, utses af Fredrika-Bremer-Förbundets styrelse i november hvarje Ar, för kommande kalenderaret.
Ledamöterna viilja sig emellan ordförande och kassaförvaltare.
För att sty- relsen skall vara beslutmessig fordras, att 4 ledamöter iiro tillstiidcs; dock m5 beslut fattas af endast 3 ledamöter, derest desse äro ense om beslutet.
Utfalla rösterna lika fördelade, galler den mening ordföranden bitriider.
Vid styrelsens sammanträden föres af ordföranden protokoll, hvars rigtighet vitsordas af en vid sammantriidet narvarande styrelse- ledamot.
Vikde- och siiker- hetshandlingar böra förvaras p i fullt betryggande, af revisorerna god- kandt sätt.
Qvittenser, anvisningar och andra dylika handlingar, hvillra ifriga- komma vid fondernas förvaltning, undertecknas af kassaförvaltaren jemte.
ordföranden eller, vid förfall för nAgon af dem, af annan dertill inom styrelsen utsedd ledamot.
Fondernas förvaltning, räkenskaper och siikerhetshandlingar gran- skas hvarje år i februari för sistförflutna kalenderaret af 3 revisorer, af hvilka en bör vara i landsorten bosatt riksdagsman, hvilka revisorer, jeinte en suppleant, samtidigt med styrelsen för Fredrika-Bremer-För- bundets stipendiefonders förvaltning, utses af förbiiiidets styrelse i novem- ber hvarje gr och iniian mars manads utgång afgifva revisionsberiiitelse till sistnamda styrelse, som före den 1 juli fattar beslut om ansvars- frihet.
g 7.
Utdelning f r h Donationsfonden eger rum i enlighet med derom i donationshandlingarna gifna föreskrifter, livareniot utdelning fran All- manna stipendiefonden ej fiir ske innan denna uppgatt till 150,000 kronor, då siidan utdelning sker i den ordning, som kan blifva bestamd i siirskildt, af Fredrika-Bremer-Förbundets styrelse antaget reglemente, ~ippgjordt under förutsättning att vid utdelning af stipendier hänsyn ta- ges till den summa, hvarmed de olika orterna bidragit till stipendie- fonden, iifvensorn att litdelningen sker först efter dertill uppriittadt för- slag af förtroendepersoner inom länet.
De kostnader, som finnas nödiga för insamling af Allmanna stipendie- fonden och fondernas förvaltning, bestridas af rantan a Allmänna sti- pendiefonden.
Ändring i eller tilliigg till dessa stadgar kunna beslutas af Fredrika- Brenier-Förbundets styrelse; dock m&amp; sadant beslut ej fattas tidigare iin 2 månader sedan förslag i sidant afseende blifvit hos samma sty- relse viickt eller innan yttrande öfver förslaget afgifvits af styrelsen för stipendiefondernas förvaltning.
Upprätthållandet icom pressen af ett organ för qvinnofrhgan har enligt förbundets program varit en af dess vigtigaste uppgifter.
Som bekant har det i vart land af ålder varit hardt när en omöjlighet för en tidskrift att bära sig.
Uppgiften att ~uppehilla ett organ för qvinno- fragan, innebär således, att förbundet skulle kunna af egna medel lemna ett anslag, tillräckligt för att betacka möjligen uppst8ende brist.
Ännu år 1886 ansågos dock förbundets inkomster, af hvilka i ufver- ensstammelse med stadgarnes föreskrift en stor del kapitaliseras, ej medgifva att garantera Dagnys fortsatta utgifvande.
Lyckligtvis hade Dagny till erkänsla, sarskildt för sin behandling af sedlighetsfragan, emottagit gåfvor till ett belopp af närmare 1,000 kronor.
Vid uppgörande af Dagnys budget p&amp; nyåret 1887 kunde för- bundet utfästa sig till en garantisumma under Aret af högst 500 kro- nor.
Af denna summa hafva dock enligt kassaförvaltarens rapport endast 1 l O, 6 9 kronor behöft för ändarniilet användas.
A andra sidan har genom Dagny kommit förbundet tillgodo en samling för dess verk- samhet oumbärlig periodisk literatur, in- och utländsk, bestiiendc af 41 olika publikationer, samt nyutkommen bokliteratur friln våra mest an- sedda förläggare.
De olika rigtningar, i hvilka arbetet fortgatt, kunna bast bedömas af följande B.
Faran för den qvinliga ungdomen af den nutida literat~iren.
Prisuppgift för friimjandet af den qvinliga ungdomens hiisliga uyp- fostran.
Reaktionen mot det af qvinnofrilgan framkallade iiktcmskaps- idealet.
Mamz~s Rubin.
Om qvinnans tillträde till förviirf.
Hvad vi i Sverige hafva att lära af den qvinliga valriittsrösclsen i England.
Pristaflan för utredning af frågan om den qvinliga iingdomcm husliga uppfostran.
I sociala Ave.
frkgor med La.rahna.
Inom mina fyra vaggar.
rskildt af- (Jl.
seende på vinnornas I12ed: r af Dagny.
Till fr. Elisabeth Gwndtrig med illning ocl 1 anledning af hennes uppsats: Erotik og Rvinder.
: rksamliet, ' EsseltZe.
Mödrarna och sedlighetsfriigan.
: edlig; ' hets- iigan, upp - Professorskan Asp mot herr G. af Geijerstam.
stra.11 m. m ' Ocksä ett valmöte.
Möten för öfverlaggning i sedlighetsfrägan.
Plan för yrkes- och st~idiestipendier för qvinnor.
Ett och annat för den inre ekonomien.
Föreningen för gift qvinnas eganderatt.
Tv % preslerliga uttalanden i qvinnofrågan.
Till frågan om arbetslönen.
Qvinnor anstalda vid statens jernvagar.
Bref från en förb~indsmedlem i landsorten.
Företeelser p i sedlighetsfrigans område.
Fredrika-Bremer-Förbundets allmanna stipendiefond.
Motstandare till qvinnorörelsen.
L-f. Har begaret efter starka drycker gripit Bfven vara qvinnor?
Handarbetets Vänners utstallning.
Bilagor: ~ e k i t t e l s e om det första, svenska, allmänna barnmorskemötet.
Tvenne bilagor rörande dragtreformen.
Sociala skrifter: Frans v. Schéele, Carl Carlsson, F. A.
Mors srniskola.
(.i !i ' vira I; T ' igström.
{Elise Or * xeszko.
Stjemstedt.
Diktarens narvarande stdlning.
Selma Lagedtif, 12.
PVicZmnrk, Ania Wiiwiirn, Gwri, 111. fl.
Skizzer, Jane Gemandt.
xseanteck- M.
På Fredrika-Bremer-Förbunclets samyviim.
iingar ocli poerner.
Snzilo.
Bref frin Leipzig.
Vårbrytning.
SevetE .RibOi~~g.
Latta ströftåg ocli observationer i London.
Cl~~isti W m i t t ~ d Bergslagsskizzer.
S-e, Svenska skaldeförsök inom aden stora Izotisten Tor Hedberg: Judas.
Lotten v. ~ r k m e r: En kämpande ande.
F. S. Ernst Ahlgrens nya arbete: Fru Marianne.
ils fi * dnzan.
Helene Nyblom i ~ K y e Digte ».
Qvinnotyper och qvinnoöden i Lies senasie arbeten.
Skönliteratur.
Ett ord om fru Lenngrens frändskap med Moli6rc ?.
Signe Rink och hennes ~CTr0nlsendereu.
%).
St: - f. Jenny Rossander.
August Stjemstedt.
Emst Ahlgveia.
Cecilia Holm berg.
Anna Maria Lenngren och Iiennes betydelse fiir den nutida qvinnoverlden.
Selma Llayedöf.
- f Jenny Lind.
Agna+.
mes- och arakturs-; ckningar imt tids- bilder.
Grundplåt Lill ett stipendiiim för qvinnor.
Donationer till förmån för cp ' rinnor.
lktisk \ * Hl- Anbud af understöd till en skolbildad qvinna, soiii vill egna sig zit barn-; iirenlie t. morskans kall.
Stockholm, N:r 33 (348) Fredagen den 17 augusti 1894.
Prenumerationspris pr är: Idun eusam kr.
I d u n s M o d e t i d n i u g jämte k o - lorerade p l a n s c h e r » I d u n s M o d e t, utan kol.
... • 5: — Redaktör och utglfvare: B y r å: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. A l l m.
4: 5 0 3: — Prenumeration sker &amp; alla a n s t a l t e r i riket.
post- FRITHIOF HELLBERG.
: Zelia iland de kvinnliga deltagarne i den i S t o c k h o l m nyss af hållna Amerika nist- kongressen torde i n g e n h a ådragit sig större uppmärksamhet än den dam, hvars intagande bild i d a g p r y d e r vårt b l a d; ja, m e d undan- tag kanske f ö r d e n frejdade professor R u - dolf Virchow, kan t r y g g t påstås, att Zelia Nuttall var den lysan- de samlingens mest firade personlighet.
P å de talrika festlig- heter, som jämsides m e d de allvarliga för- handlingarna u p p t o g o en stor del af kon- gressdagarne, var det helt naturligt, att det ovanliga, äkta kvinn- liga behag, öfver hvil- ket fru Nuttall råder, g j o r d e sig h ö g t gäl- lande.
M e n äfven i den vetenskapliga de- batten g j o r d e h o n be- aktansvärda o c h be- aktade inlägg, särskildt genom sitt f ö r e d r a g o m det forna mexikan- ska kalendersystemet, hvilket — s o m vi re- dan i förra veckans nummer nämnde — hälsades m e d lifligaste bifall o c h åtnjöt äran att särskildt kompli- menteras af professor J. Nordling.
helgfri Tryckeri Aktieholag 7:de årg.
Lösnummerpris 15 ö r e (lösn:r endast för koiuptettei ingår. \ A n n o n s p r i s: 35 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d.
F ö r » P l a t s s ö k a n d e » o. » L e d i g a p l a t s e r » 25 ö r e f ö r h v a r j e p&amp;börjadt tiotal stafv.
70 öro p r n o n p.
N uttall.
V i r c h o w.
Zelia Nuttall är n ä m l i g e n en verk- ligt framstående auk- toritet på d e n ameri- kanska f ornf or skn in- gens fält o c h åtnjuter sedan l ä n g e stadgadt rykte i n o m de lärdas värld.
D e t är specielt åt M e x i k o s g a m l a ci- vilisation h o n ä g n a t sitt forskningsnit.
V i g j o r d e häromda- g e n fru Nuttall vårt besök, där h o n j ä m t e sin dotter, hvilken be- ledsagat henne på re- san, å G r a n d H o t e l hvilade u t efter kon- gressens besvärlighe- ter.
D e n charmanta frun — själf så strå- l a n d e u n g d o m l i g, att man knappast vill tro henne vara m o r åt d e n u n g a d a m e n vid hen- nes sida — m o t t o g oss med älskvärd förbind- lighet o c h lämnade, på vår anhållan o m por- trätt, f ö r Iduns läsa- rinnors räkning det v a c k r a kort, vi i d a g här i n v i d reproducerat.
S a m m a dags afton — det var i söndap-s — afreste fru Nuttall sö- derut o c h tillbringar n u en v e c k a v i d Lyse- kil, där h o n särskildt bland badgästerna hat- en g a m m a l vän i öfver- bibliotekarien grefve
IDUN 262 Och hoppfull lider och glad försakar!
Sök ut för dem ett förtroget namn: Det kan blott vara en moders famn!
Säg mig det renaste band, det bästa, Som kan på jorden ett hjärta fästa; Säg mig en kärlek, som tålig vakar Carl Snoilsky, hvilken u n d e r flere år, som kändt, var bosatt i D r e s d e n, där äf- ven fru Nuttall m i m e r a liar sitt hemvist.
Zelia Nuttall är till b ö r d e n amerikan- ska, f ö d d i San F r a n c i s c o o c h härstam- m a n d e från K a l i f o r n i e n s spanska kolonier.
» M e d amerikansk ihärdighet o c h syd- ländsk entusiasm har h o n ägnat sig- åt det m ö d o s a m m a värfvet att h o p l e t a de spridda dragen till en bild af de g a m l a aztekernas konst, industri o c h andliga od- ling, » skrifver en hennes biograf.
» U n d e r en längre vistelse i M e x i k o han h o n grund- ligt studerat det aztekiska språket, s o m där ännu fortlefver, ehuru m y c k e t upp- blandadt m e d spanska element.
Under vidsträckta resor så väl i A m e r i k a s o m Europa har h o n besökt företrädesvis de platser, där f o r n m e x i k a n s k a skriftmonu- m e n t o c h f o r n m i n n e n ännu finnas beva- rade o c h hennes ihärdighet har blifvit b e l ö n a d m e d v i k t i g a u p p t ä c k t e r af hittils o k ä n d a urkunder. » Det är icke n u första .gången, Zelia Nuttall vistas i vårt land.
R e d a n f ö r två år sedan anade h o n i vetenskapligt syfte ett besök härstädes, o c h resan g ä l l d e då närmast Upsala, I universitetsbiblioteket därstädes finnes n ä m l i g e n en af bibliote- karien D a h l g r e n beskrifven g a m m a l karta öfver staden M e x i k o, s o m är m y c k e t märk- lig, synnerligast g e n o m de figurer, m e d hvilka h o n enligt g a m m a l kartritarmetod är p r y d d.
Fru Nuttall insåg genast denna kartas stora värde f ö r sin vetenskap o c h lät fotografiskt afbilda densamma.
D e n n a af bildning var i fjol-utställd på Chicago- utställningen o c h förevisades äfven nu inför Amerikanistkongressens deltagare.
I en m ä n g d b o k l i g a arbeten har den kvinnliga forskaren n e d l a g t frukterna af sitt arbete.
D e röra sig k r i n g åtskilliga etnografiska föremål, s o m h o n ställt i en helt o c h hållet n y belysning, o c h hvar- i g e n o m viktiga bidrag vunnits till d e n mexikanska fornkunskapen.
V i d a r e har hon i Florens funnit ett m e x i k a n s k t ma- nuskript af allra största intresse, en kort efter eröfringen verkställd samling af bild- ningar af alla de aztekiska religionscere- monierna, o r d n a d e efter d e n tid på året, d å dessa fester firades.
B o k e n s n a m n är » L i b r o de la vida » (» Lifvets b o k »).
D e t är hufvudsakligen m e d l e d n i n g af detta fynd, h o n » p å ett lika enkelt s o m sinn- rikt sätt » nu lyckats lösa det ytterst svåra problemet rörande den fornmexikanska tideräkningen.
F r å n en m ä n g d lärda sällskap har h o n för sin verksamhet r ö n t utmärkelser o c h erkännande o c h s o m en ärebetygelse till- delats titeln: Special Assistant of the Pea- boäy Museum, hvilket m u s e u m tillhör A m e r i k a s berömdaste h ö g s k o l a, H a r v a r d universitet i C a m b r i d g e.
A f allt det sagda torde således framgå, huru de svenska kvinnornas b l a d varit väl berättigadt att f ö r sina läsarinnor presentera den ryktbara främlingen, en sällsynt p r y d n a d f ö r sitt k ö n.
1894 de ^ o r &amp; ö n % %} az Infantinna a f Spanien, Prinsessa S m ä r t a n s ijfommot, tom ^orhon af Bayern maltf.
» aflna totnen, j?
i n n a » många, men, 3 e ej.
m e 6 t 06 » t j u i a; Sorten aPPena marital meD » in vått » i n n e ånga ijujk Betu » a.
ojjåPal Set ä| ?oen j \ .nne », notPKa » tj.ta ej- » olgen » lif » om u t n 3 j ?ått &amp; tu » a; Se » tal&amp;a Han &amp; Pol tttjla, tiHfc en oåt » tolm Btu » a.
Sylten to », » ovn aget tötnen, meD » tn påg- ting göl aPPa » fjPicHat tju. » a; » å oc &amp; Den » jäP, rvoat » Dtöm ä l någon ndgting, » om öDet » Hand j^icH gtu » a.
IL Våra fliekors skoldräkt.
J | u, när höstterminen nalkas med stora I steg, torde det vara lämpligt att i I denna tidning tala några ord om våra flickors skoldräkt.
Ofta hör man klagas öfver, att skolflickor äro så litet rörliga, och att de ej kunna hop- pa, springa och leka med lif och lust.
Jäm- för man i detta afseende pojkar och flickor, så finner man ju, att skillnaden dem emellan är i hög grad i ögonen fallande.
En af dem torde vara, att flickorna ifrån sina första lefnadsår tränas till att vara rädda om sina kläder samt af mödrarna ständigt erhålla förmaningar att ej smutsa ned eller rifva sönder sig, hvaremot samma mödrar, när det gäller sönerna, resig- neradt säga: » Ja, pojkar ä ' pojkar » — och låta dem hållas, till men visserligen för än det ena än det andra klädesplagget, men till stor båtnad för pojkarnes fysiska utveckling.
En af hufvudorsakerna till den här of van nämnda skillnaden är dock helt säkert att söka däri, att flickornas dräkt, liksom den vuxna kvinnans, är alltför tung samt att tyngden är ojämnt och olämpligt fördelad.
Låtom oss undersöka, hurudan den dräkt är, som bäre3 af flertalet skolflickor.
När- mast kroppen ha de ett linne, djupt urringadt och utan ärmar.
En lärarinna, som under Johan Nordling.
läsåret dagligen är i tillfälle att se en klass flickor kläda om sig till gymnastik, sade en gång, att hon ibland har svårt att värja sig för den föreställningen, att åtskilliga af hen- nes elever sakna i fråga varande plagg — » ty, » sade hon, » ur ett rödt lifstycke fram- stieka en bar hals och ett par alldeles nakna armar; något linne syns ej till. » En för flere år sedan afliden högt ansedd skolläkare, som både i tal och skrift oförfåradt sjöng ut om flickornas befängda klädedräkt, skickade ofta följande hälsning hem med barnen i den skola, där han var läkare: » Säg åt.din mam- ma, att hon syr ordentliga ärmar i din skjorta. » — Ofvanpå linnet bäres i bästa fall ett lif- stycke af flanell.
Många begagna snörlif.
Om detta plaggs fördärfbringande verkningar har talats och skrifvits så mycket, att ämnet blifvit nästan trivialt, och jag skall för min del här ej vidare inlåta mig därpå.
Följer så i ordningen ett par byxor af bomullstyg.
Därvid är blott att anmärka, att dessa byxor af många förses med trånga linningar kring midjan, och att de knäppas eller, ännu sämre, knytas hårdt nedtill.
— Skadligheten af att bära strumpeband kring benen torde nu vara så allmänt insedd, att detta bruk hör till undantagen.
Så komma vi till underkjolarna.
Regeln torde vara, alt flickor, åtminstone under vin- tern, skola bära tre sådana.
Och för att de skola värma tillräckligt, göras de af tjockt, tungt tyg.
Alla dessa, äfvensom kläduings- kjolen, antingen knäppas eller knytas kring midjan, och hela denna tyngd uppbäres såle- des af höfterna.
Samma lärarinna, som för- ut har omnämnts, har berättat, att det inga- lunda hör till ovanligheterna, att en 12-årig skolflickas underkjolar väga 4 kg.
Lägger man därtill tyngden af alla hennes öfriga plagg, så måste man erkänna, att en på det sättet ekiperad flicka utför ett ganska betyd- ligt arbete bara genom att gå klädd.
Midjan är, såsom vi finna, i allmänhet för- sedd med 1 0 — 1 2 lager mer eller mindre hårdt åtsittande tyg, så nog är den mer än tillräckligt skyddad mot kalla vindar; där är så att säga en ekvatorialzon, under det att armarna och den del af kroppen, där lungspetsarna ha sin plats, skyddas endast af — klädningen.
Denna senare och ytter- kläderna göras i allmänhet, äfven de, af tjockt, tungt tyg och öka ganska betydligt det helas vikt.
Kan man undra öfver, att skolflickor ej visa lust att » hoppa öfver små tak »?
Ä r det inte ganska förlåtligt, att de, oberäknadt en eller annan stunds skridsko- åkning, inskränka sig till att helt säfligt pro- menera en stund hvarje dag, men för öfrigt » sitta och hänga » både i skolan och hemmet?
Det var en af Dräktreformföreningens för- sta uppgifter att anskaffa modell till en prak- tisk och hygienisk skoldräkt för flickor.
* Denna modell består af följande underkläder: linne, högt i halsen och med ärmar till arm- bågen; lifstycke af röd flanell, äfven det högt i halsen och i sidan försedt med två knap- par, den ena öfver den andra (för flickor öf- ver 1 2 år förordar Dräktreformföreningen den å fig. I afbildade lifstycksmodellen); slutna * Mönster till dräktreformföreningens modeller säljas hos fröken J. Ohlsson, Blasieholmstorg 14, Stockholm.
IDUN 1894 bomullskalsonger, som knäppas på lifstycket; samt, i stället för under- kjolar, ett par vida byxor af samma tyg som kläd- ningen och fodrade med flanell eller annat lätt ylle.
Dessa byxor knäp- pas på samma knappar som de hvita.
Kläd- ningslinningen förses med knapphål och knäppes på lifstycket.
Likaså blus- linningen; Dräktreform- föreniugens modell har nämligen blus i stället för åtsittande lif, på det att dräkten må kunna Fig.i.
användas som gymnastikdräkt, Skolflickor klaga ofta öfver att » gymna- stiken är tråkig ».
Men när man frågar dem hvarför, får man vanligen till svar: » Ahja, själfva gymnastiserandet är ej tråkigt, men omklädningen är så besvärlig och tröttande. » Och däri ha de fullkomligt rätt.
För dem, som använda Dräktreformföreningens skol- dräkt, går deuna omklädning däremot fort och lätt: de taga af sig klädningskjolen, byta om skodon, och så äro de färdiga (fig. 2).
A propos skodon skulle jag vilja säga ett par ord om dessa plagg, som för så många skolflickor äro riktiga pinoredskap.