Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riks agsmannen anför vidare att Utskottet ansett svedjande så mycket sorn möjligt
Den 20 Juli* 1863 möjligt böra förekommäs, hvilket tillstyrkande §kall medföra ganska menliga följder för de skogrika orterna, eler lieie svårligen annorlunda än genom svedjande skall kunna erhållas , samt yttrar derefter, att Svedjeplatsen måste så godt som köpas af Jägeri Betjeningen.
Riksdagsmannen Anders Aberg från Vesterbotten anser de nu gällande Författningar om Skogarna i Riket vara i allmänhet lämpliga, men att, om de icke yore det för en eller annan ort, kunde jemkning deri för dessa orter ske, deruti Riksdagsmannen Johan Longberg från Gestrikland instämt.
Riksdags - Fullmägtige Lars Ifarsson frän Calmare - Län och Jon Jonsson från Blekinge hafva inlemnat ett skrifteligt anförande, innehållande förklaradt missnöje öfver Utskottets Utlåtande rörande Ekarnes disposition , Allmänningarnas delning och svednings anställande, samt åtskilliga uppgifna grunder för nyttan af en fri v disposition häraf.
Riksdagsmannen Jon Jonsson från Blekinge liar ingifvit ett skrifteligt yttrande, deruti han . yttrar, att den föreslagna Comitée till SkogsOrd ningens öfverseende vore öfverflödig, samt Landthushåll Sällskåperna dertill mest lämpliga; och yrkar, alt ung i sammanhang med gammal skog bör få exporteras; att Jägeri - Betjeningen må afskaffas och Allmänningarne öfverlemnas till Jordägarnes disposition; att Ekar af mindre dimensioner, som väl för ICronans behof kunna nyttjas, men som likväl äro af den beskaffenhet, att de kunna umbäras f må till ägarens fria begagnande - Den 2 o Juli. gagnande utstämplas; att tjenlige hemman matte för Kongl. Maj-.ts och Kronans räkning upphand» las, samt till Eke-planteringar anslås; samt slutligen , att det för Blekinge särskildt utfärdade INådiga stadgande örn Svedning måtte förblifva prubbadt.
El t i hvilken sistnämnde omständighet Eullrnägtige från Vester-Norrlands och Jemtlands Ean instämt , i afseende på de for dessa Eän Utfärdade Författningar.
Biksdagsmannen Pehr Pehrsson från, Blekinge har ansett den foreslagne Comitéen lämpligast kunna öfverse närvarande Skogs-Författningar, och yrkat, att hvad i berörde måtto blifvit beslutadt måtte med snaraste sättas t verkställighet. Riksdags-Fuilmägtigen Anders Sandsten- från.
Län anser den nu gällande SkogsOrdningen lämpligast för nämde Eän, och yrkar ätt densamma måtte för denna ort bibehållas, deruti öfrige Fullmägtige för Jönköpings Län Instämt.
Biksdagsmannen Anders Danielsson anhåller att Riksens Ständers vid 1810 års Riksdag gflåtna underdåniga skrifvelse, rörande Skogarna i.Bitet, såsom ganska väl grundad, måtte snart sättas 1 verkställighet, samt att
Allmänningarne måtte i vederbörlig ordning försäljas, ehuru d© beslutade undersökningarne ej på alla orter blifvit verkställde.
Biksdagsmannen Daniel Andersson från Upland önskar att Allmänningarne måtte Socknevis försäljas samt Jägeri Staten desto hel 're indragas , sorn dess tillsyn vid Boställs skogarna äfven Den 20 Juli. 1865 äfven skall vara öfverflödig, enär de af Boställs* innehafvarne vårdas, hvilke afven, i händelse å£ obehörigt hygge , böra ersätta skadan.
Hvarmed Riksdagsmannen Anders Pehrsson från Stockholms Län sig ,förenat.
Riksdagsmannen Pehr Johansson och öfrige Fullraäguge från Kronobergs
Län begära att
Allmogen derstädes ml fritt disponera öfver sina Skattehemmans-skogar.
Riksdagsmannen Nils Månsson åb ropar sitt särskildta yttrande, hvilket åtföljt Utskottets Betänkande, anser samma Betänkande rakt stridande emot Riksens Ständers vid 1812 års Riksdag tagne Beslut; och yrkar att Ek skogen å Skattehemmans ägor obehindrad må af Jordägaren disponeras och Jägeri-Betjeningens inseende deröfver upphöra; samt att äganderätten til de Skogsplanteringar i Malmöhus-Län, som , till följe af 3£ongl.
Majus år 1812 aflåtna Nådiga Skrifvelse, blifvit Jordägaren tillerkänd, må förblifva orubbad1 och Jägeri-Betjeningen ej äga att på något sätt dermed sig befatta.
Deruti samtlige Fullmägtige frän Skane och Halland instämt.
Riksdagsmannen Anders Joachimsson från Östergöthland begär, att hvad i förenämnde ämne blifvit vid tSio års
Riksdag besiutadt måtte, så fort möjligt, sättas i verkställighet, samt öfverklaga)' de missbruk , som vid utsyning vid Allmänningarna skola äga rum; hvarvid Kronooch Skatte-Allmogen ofta skal! erhålla ingen skog, utan nödgas köpa af dem som erhållit utsyning.
Riks - IS66
Den 2 o Juli. Riksdags-Fullmägtigen Johan Longberg fran Gestrikland framställer anmärkningar emot Utskottets Betänkande rörån !e utförseln af ung ock omogen skog, och vill bevisa olämpligheten af ett sådant förbud, derigenom att exporten af qvistig och knutig skog utgör Allmogens hufvudsakliga näringsfång; samt anhåller, att Kongl.
Majus Nådiga Stadgande för nämnde Län den. 4 Febr. 1811 må varda prubbadt.
Riksdagsmannen Johan Wess ng fran Vestmanland yrkar Härads-Allmänningarnes delning, såsom Häradets tillhörighet, samt Skatteman? fria dispositionsrätt öfver sin skpg.
Hvilket yttrande blifvit biträdt af Pehr Pehrsson från Vestmanland, samt Petter Pehrsson och Petter Nilsson från Örebro Län; men hvarvid Anders Danielsson från Elfsborgs
Län anmärkt , att innan Aljmänningarnas delning företages, bör den undersökning, som 1810 års Ständer tillstyrkt, sättas i verkställighet. Riksdags-Fullmägtigen Anders Åberg förklarar, att han, af hvad inom Hedervärda BondeStåndet blifvit anfördt , funnit, att en lämplig Skogs-Ordning endast kan vinnas igenom en särskildt förordnad Comitée , som, sedan nödiga uplysningar inkommit ifrån hvarje Län, bör behörigen kunna iakttaga alla locala omständigheter.
Riksdagsmannen Jonas Jonsson från Öster-, göthland begär , att de inom Memings, Skerkinds och Åkerbo Härader belägne Allmänningar måtte Socknarna och Hemmanen imellan få delas.
Full - Den 20 Juli. 1867 Fullmagtige frän Kronobergs-Län hafva yrIkfit rättighet till Svedning, emedan Invånarne i ^samma
Län annars skola komma i saknad af både mulbete och jord till utsäde.
Riksdagsmannen Bengt
Ande sson från . ■> •
A älfsborgs
Län har gjort det förbehåll vid Allinänningarnes delning, att de Hemmansägare, sorn derå njutit mulbete för sina kreatur, derefter må bibehålla denna rättighet.
Riks agsmannen Peter Jernström fran Vesterås
Län har å nyo öfverlemnat det anförande, rörande vården af Boställs- samt Prestbohls-skogar , som Utskottet genom sitt Betänkande besvarat; hvarjemte Riksdagsmannen förnyat sitt yttrande om Församlingarnes tillsyn öfver Prest-bohlens skogar, samt tillåtelse för Klockaren att erhålla nödig vedbrand å Prestbohlets skog; hvilket yttrande Riksdags Fullmägtigen Anders Aberg från ,Vesterbotten bestridt, på den grund, att detta vo e ensak, som ej tillhörde Bonde-Ståndets befattning, och dessutom ansett olämpligt att väcka fråga derom, på samma gång sorn man söker befrielse från Prestgårdsbyggnad och ali befattning dermed.
I sammanhang med dessa anmärkningar får Utskottet nu uppdaga och besvara Riksdags Fullmägtigen Pehr Anderssons från Södermanland Memorial i detta ärriné, som ej för an sedan Utskottets Betänkande blifvit till Riks-Stånden expedieradt, kommit U skot et tillhanda , och uti hvilket Memorial, på anförda skäl, framställes nödvändigheten, nyttan och behofvet af Sockne peli Härads-Allmänningames delning och upp iåtan - 1868 Den 2 o Juli. låtande till egen disposition åt ägarne af de Skoglösa Hemman, som till dem hafva uråldrig rätt; hvaremot Riksdagsmannen Gustaf Gustafsson från Jönåkers och Willåttinge Härader af sistnämnde
Län begärt, att den föreslagne delningen ej mitte sträckas till alla Allmänningar öfver hela Riket, emedan i hans Landsort funnos sådana, som ej kunde odlas utan lämpligast lill muhlbete användas.
Utskottet har vid granskningen af ofvan upptagna anmärkningar, funnit dem hufvudsakligen vara riktade emot följande punkter uti det i detta ämne afgifne Betänkande: i:o rörande väckt fråga om Krono-och Härads A! 1 märiningarnes delning eller försäljning, 2:0 om en friare disposition af Ekeskogen, 3:0 örn utfö seln af ung och omogen skog, 4:0 om ett vidsträcktare tillstånd till sved ning, 5:0 om Skogs- och Jägeri-Betjeningens upphörande samt Skogarnes ställande under ägarnes enskilta tillsyn.
Innan Utskottet går att besvara dessa anmärkningar, får Uiskottet vördsamt anföra, att, då Utskottet algaf sitt nu återremitterade Betänkande i närvarande ämne , ansåg Utskottet sig endast böra stodja sitt Utlåtande på sådana grunder , sorn enligt Utskottets tanka voro de lämpligaste för Rikets Allmänna Skogshushållning i allmänhet; och det var med iakttagande af denna synpunkt som Utskottet besvarade de remitterade Memorialen.
Utskottet förmodade, att den regel, Utskottet da antog för sin åtgärd, . var Den 30 Juli> 1869
Var härvid den enda tjenliga, dels emedan möjligheten att kunna iakttaga tflla mångfal iga locala omständigheter, och föreskrifva stadganden, som för hvarje särskild ort eller provins äro passande, förutgätter en noga och speciel kännedom af dessa orter, hvilken endast genom infordrade underrättelser ifrän Länens Styrelse torde med erforderlig pålitlighet kunna erhållas, dels emedan Utskottet ansäg den redan beslutne Comitéen till Skogs-Ordningens öfverseende säkrast och bäst böra komma i tillfälle att inhämta särskilta orters olika fordringar och förhållanden , samt föreslå de jemkningar och förändringar i allmänna Skogs-Ordningen, sorn kunde finnas med omständigheterna mest öfverensstämmande, och hvarföre Utskottet äfven tillstyrkt Riksens Högloft.
Ständer att genom un erdånig anmälan hos Kongl. Maj:t bereda denna Comi» tées skyndsamma organisation och verksamhet.
Genom hvad nu blifvit anfördt tror Utskottet sig fullkomligt hafva ådagalaggt de skal som föranledt Utskottet, att hvarken i Betänkandet eller vid nu företaget besvarande af ofvanstående anmärkningar ingå i någon hufvudsaklig pröfning af de många yrkanden och påminnelser, hvilka , rörande olika provinsers Skogshushållning , blifvit framställde, samt att endast vidröra de frågor, som åsyfta ändring i allmänt gällande Skogsförfattningar.
Efter framställningen af denna förklaring, får Utskottet nu till en början upptaga de erinringar, som röra första punkten af antnärkningarne, eller Allmänningarnes föreslagne del ning, 1870 Den 30 Juli. ning, och nödsakas härvid tillkännagifva, att
Uiskottet ej funnit'några sådana skäl förekomma uti de Utskottet me'delade påminnelser, sorn förmått rygga U'skottets härom förut fattade me. ning, utan har Utskottet deremot af de; varnande exempel, sorn af flera Högyö diga Prest Ståndets Ledamöter blifvit anförde, på den stora misshushållning , söm efter Skogs-Allmänningarnes delning på flera ställen ägt rum, trott sig finna ett nytt stöd för sin redan yttrade tanka.
Jd isshushållningtn med Skogarna här leder sig ej alltid ifrån ett vårdslöst och oeftertänksamt användande deraf , den torde kanske lika ofta uppkomma derigenom, att Skogs - tillgången erbjuder ett allt. för lätt medel till afhjelpande af penninge-behof, och hvarvid omsorgen för framtiden eller efterkommande ej alltid torde rådfrågas af den mängd menniskorj hvars omtanka är inskränkt endast till dess egen lifstid och dess egna behofver.
Det är derföre Statens skyldighet att vidtaga sådana anstalter, som i möjligaste måtto böra kunna bevara efterkommandes rätt, och om dessa försigtighéts-mått , som på flera ställen i anmärkningarna kallas förmynderskap , skulle medföra åtskilliga olägenheter, så torde dessa böra anses såsom en uppoffring, hvilken den närvarande generation är skyldig den kommande j hvars rättigheter böra för hvar och en'vara lika dytharä som dess egna; Då således ofvan anförde y ifrån eftertanka och erfarenhet hämtade, råd på- det nögaste öfverensstämma, så lärer Utskottet ej behöfva anföia några flera skäl, hvarföre det fortfar alt-, rörande denna Ven 20 Juli. 1871' denna omständighet, ännu hysa samma öfvertygelse.
Vidkommande deri andra punkten, eller en yrkad friare dispositions rätt af Ekeskogen, så får Utskottet förklara* att det ej är den besparing i utgifter, som för Kronan är beredd genom dess dispositiori öfver Ekeskogen, utan säkerheten och möjligheten för Kronan att erhålla sina förnödenheter af Ekvirke, sorn hufvudsakligen bestämt Utskottets yttrande 1 detta ämne, och att dessutom åberopandet af Kongl. Maj:ts härom nyligen utfärdade Författning ej innebar ett grundskäl för Utskottets tankä, men likväl ert omständighet * sorn Utskottet ansåg sig icke böra förtiga.
Med bibehållande af sin förra mening rörande denna fråga, anser Utskottet likväl alla medel till uppmuntrande af Ek-planteringar ej nog sorgfälligt kunna iakttagas; och får derföre, till befrämjande af detta ändamål* föreslå, att Eke-planteringar å tjénliga ställen anläggas för Kongl* Majus och Kronans räkning, samt att al> la sådana planteringar, söm å KronO-Skattejord inom särskild hägnad af privata personer äro eller kunna blifva företagne, skola med full ägande rätt tillfalla Hemmäns-ägareri, ritari att Skogs eller JägeriBetjeningen dermed böra äga den mindsta befattning.
När genom sådana vidtagne medel, Kronan omsider äger en grundad utsigt till uppfyllande af sitt behof af Ekvirke, upphäfvas äfven alla skäl, som, föranledt och ännu föranleda Utskottet att afstyrka rubbning uti närvarande förordningar rörande Ekeskogen, och 1872 Den 20 Julu och da lärer icke heller någon med fog kunna lägga hinder i vägen för en fri dispositions-rätt öfver densamma.
Hvad tredje punkten beträffar , eller Utskottets tillstyrkande, att ung och omogen Skog skulle till utförsel förbjudas, så får Utskottet förklara, att U skortet genom sammanställningen af orden ung och omogen trott sig hafva tillräckligt fot klarat sin mening , samt att dermed för. stås sådant virke , som vanligtvis begagnas till L rk e .
Åror och andra behof, hvartill en spädare Skog erfordras; och då Utskottet anser utförseln af sådant virke vara ganska Skogödänd© och allmänt skadlig för Skogshushållningen, sa finne Utskottet ej skäl, att häruti på annat satt ändra sin. mening, än att undantag torde böra ske f r de Skogrikåre orter, hvilka Kongl.
Majrt i Nåder skulle finna skal att, i anseende till deras större Skogs tillgångar, samt den deraf uppkommande mindre fara for Skogens bestånd, hugna med tillstån till utförsel äfven afsa beskaffad Skog, som nu är i fråga.
Vidkommande den fjerde punkten, rörande ett vidsträcktare tillstånd till svedning, får Utskottet anföra, att Utskottet, genom sitt tillstyrkande i. denna del, ej haft för afsigt att inskränka svedning i allmänhet , utan endast på den mark som i 5 3 §. af Kongl. Skogs-Ordningen den I Augusti 1805 ornförmäles; men då milen bergaktig och stenbunden mark , sorn i ofvannärnnde förekomma, kunna, genomen allt för vidsträckt tydning, föranleda till flera olägenheter vid ufsyningar; så anser Utskottet detta uttryck - T)en 20 juli. fryck närmare böra förklaras, på det sätt, att jord mörtens beskaffenhet teller lämplighet till återväxt egenteligen vid sådana utsyningar bör komma i fråga; för öfrigt har Urskottet härigenom ej på något sätt velat tillstyrka upphäfvande af de särskildta stadganden rörande svedning, sorn Kongl, Maj.-t funnit för godt, att efter omständigheterna i Kader meddela Beträffande den femte punkten, elier Skogsoch Jage: i Betjeningens yrkade indragning samt Upphörande tillsyn öfver Krono-Skogarnå samt Ekeskogen, så får Utskottet, med åberopande af hvad uti Betänkandet rörande denna fråga finnes anfördt, endast tillägga, att sedan Utskottet, på ofvan upptagna grunder, ej funnit skäl att tillstyrka Allmänningarnes delning eller en fri disposition ofver Ekeskogen , så kan Utskottet ej heller skäligen tillstyrka Skogs- och Jägeri Betjeningens afskalfande på andra ställen , ärt der de af särskilta omständigheter skulle anses öfVterflödige, emedan i sådant fall någon Cöntrolt svårligen skulle äga rum vid Skogs Eörfattnirtgarnes efterlefnad.
I afseende på de erinringar * Som, rötande särskilta orters Skogshushållning, blifvit anförde, så får Utskottet dervid förnya sitt hä orri förut meddelade yttrande, att Utskottet, i brist af dervid erforderliga upplysningar, anser sig ej kunna ingå i någon pröfning deraf, utan förmodar , att sådana frågor lämpligast böra öfver» lemnäs till skärskådande af den Comitée, sorn till öfverseende af närvarande Skogs-Författningar med det Snaraste torde komma att upprätJ. e Bandet. 235. 236. tas; Den 20 Julu tas; och får Utskottet, i anledning af flera inom Hedervärda Bonde-Ståndet gjorda påminnelser, ytterligare förklara, att Utskottet uti sitt Betänkande ej åsyftat någon rubbning uti de Författningar, som, rörande särskilta orters Skogshushållning , blifvit utfärdade och ännu äro gällande.
I öfrigt har Utskottet ingen ting att tillägga vid hvad Utskottet rörande Prestebols
Skogar samt andra omständigheter i Betänkandet upptagit och anfört; äfvensom Utskottet anser Riksdagsmannen Pehr Anderssons från Södermanland Memorial vara härigenom helt och hållet hesvaradt.
Hvilket dock allt, tillika med Riksdagsmannen Johan Johanssons uti bifogade Protocolls-Utdrag intagne tvänne särskildta anföranden, till Riksens Höglofl.
Ständers egen pröfning vördsamligen öfverlemnas.
Stockholm den 12 Juli 1815.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar And. fredin.
På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar J.
Rosbeck* Sen £ o Julié i3'73?
Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft.
Stunders Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotts Plenum den 12 Juli 1815.
B. D. Enär Utskottet nu till slutlig granskning företog det af Dess 3:dje Beredning utarbetade project till Utlåtande öfver de inom 3Iné af Riks-Btånderi gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande allmänna Skogshus» hållningen m. m-, anrnältes, att Riksdagsmannen Johan Johansson från Kronobergs
Dan hade i när detta mål uti Beredningen förevar, dit irilemnät ?:ne särskildta anföran ren till Protocollet med begäran, att de samma mätte få Expedition hen till de Respectiva Riks Stånden medfölja.
Utskottet biföll Riksdagsmanneri Johan Jo^ hanssons sålunda gjorde ånhållart, af hvilken or^ sak dessa 2:ne anföranden upplästes
Och befunsaos så lydande:
Ödmjukaste Memorial! ”Vi, som Riksdags-Fullmägtige för det Hedervärda Bonde-Ståndet från Kronobergs
Län , äro nödsakade att för våra herrimavarande Medbroder, för de Hemmansägare, som äga och inmehafvai Skattefrälse och Kronoskatte-hemman i •Var ort måtte rättvisligen blifva, att få dess små hagar och utmärker upprödja och begagna utan Utsyning utaf Krono-Betjeningeri, undersökning och utstämpllng till svedjeland nyttja, och de ' smis 3876 Den 20'
Juli. små platser med Höstråg beså, som dertill äro tjenlige; likväl med det vilkor, att till hvart hemman bör lemnäs en eller flera fredsparker med tillväxande skog, Fur och Gran, som skall vårdas till fiamtida nödiga behof, till byggnadsvirke och gnrdslefång, och att de srnå uppröjde och afbrände planer böra ibland
Höstrågen med gras och löffrö besås, samt med försvarlig gärdesgård instängas och fredas i 4 års tid , utan att kreaturs betande på samma planen bör blifva tillåtet, derefter en lindrig svedning blifver god betes* vall i manga år, och efter utsådt Skogslid blifver tillväxande plantor fortare ny arfveskog, än att då riset och måssen ligga qvar efter upplödning på planerna; härom anhålla ödmjukeligen vi lill det högsta hos det Hedervärda Bonde-Ståndet , det alla Skattefrälse och Kronoskatte-Hemman måtte få äga större rätt till sin skog och jord än de, som på landet innehafva Boställe och Kronohemman, för att få med förestående vilkor fritt begagna utan ansvar ifrån Krono-Betjeningens tilltal eller ansvar, heldst behofvet nödvändigt fordrar för den fattiga Hemmansägaren i vårt .Län, att få nyttja Svedjeland och med Höstråg beså och gröda skörda till brödföda, och halmen till taktäckning och foder för kreaturen som efter god årsväxt gifver på Svedjelands-planerna 8 till 10 kornet.
Det häfver ofta handt den olyckliga händelse i Kronobergs
Län , det Krono Betjeningen har åklagat Skatternannen för Svedjeland, och vid Härads-Bätterna blifvit pliktfälde, och vunnit - Den 20 Juli. siit den växande grödan efter besigtning och värde , så att
Skattemannen blifvit till stor skada och förlust till dess gjorde arbete och strödsäd.” Stockholm den 16 April 1815.
Johan Johansson för Konga och Upvidinge Härader.
Peter Johansson för Albo, Kinnevalds och Norrvidinge.
Jonas Hinricsson för Sunnerbo Härad.
Vördsamt Anförande f JfRedan vid 1812 års
Riksdag väcktes fråga angående Skattemäns i Kronobergs
Jhan fria Dispositions-rätt öfver sina Skogar, och i detta ämne hafva äfven alla vederbörande blifvit hörde , utan alt likväl för närvarande något resultat vunnits.
Nu då denna fråga i allmänhet är under öfverläggning hos Höglofl.
Utskottet, anser jag mig i egenskap af Riksdags-Fullmägtig från ofvannämnde Jhan böra hemställa, om icke Utskottet, med afseende å de mångfaldiga förmåner en sådan
Dispositions rätt i denna af naturen vanlottade Landsort medförde, täcktes föreslå Riksens Höglofl.
Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, intill dess detta ämne i hela sin vidd kan hinna att afgöras, ville tillåta Kronoskatte samt Frelseskatte Hemmansägare, att utan hinder af utgifne förbud emot svedjande , förbud , hvilka icke lära existera i de flesta af andra Län, få till Svedjeland begagna de Skogstrakter och den *87*.
JDen 3 o Juli* jord som dertill kan finnas tjenlig.
Stockholn^ den 20 Juni i8i5- Johan Johansson fran Konga peli Upvidinge Härader.” \Tt supra Ex Protocollo M. M.
Uppläst hos Hfiglofl.
Ridd. och Ad. den io Juli, Hfigvörd.
Prest-Ståndet den 20 —, Vällofl. Borgars-Ståndet den 21 _ Hederv.
Bonde-Ståndet den 20 Riksens Högloft.
St cinders Alli nannu Besvärs- och Oeconoviie- samt Särskildta Utskotts Betänkande, angående / rågan om den vissa
St åder beviljade oinskränkta Nederlags -frihet.
Ifrån Högloft. Ridd. och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet äro till Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oecono.mie-Utskott åtskilliga Memorial och yttranden, rörån* de frågan om den vissa Städer bevilljade oinskränkta Nederlags-frihet remitterade, nemi.: 1:0 Trenne till Högloft.
Ridd. och Adeln, inkomne Memorial af Herr C. D. af Uhr,, deruti hemstalles, om icke den underdåniga önskan må af Riksens Ständer hos Kongl, Majit anmälas, att berörde iNederlags-frihet, hvilken, Den 20 Julu efter hvad erfarenheten visat, föranledt till en öfverdrifven för Rikets Handelsvåg betungande importation af främmande varor och äfven varit förenad med skadliga missbruk, matte hädanefter få sträckas endast till sådana varor, sotn äro till införsel tillåtne. 2:0 Tvänne af Herr Grefve A. Rosen till Höglofl.
Ridd. och Adelns Protocoll, den 29 Mars och den 13 April, afgifne yttranden, innehållande en framställning af de allmänna och enskilta fördelar , som den Götheborgs
Stad med» gifne oinskränkta Nederlags - friheten medfört; förmodande Herr Grefven , att någon motion om dess indragande lärer så mycket mindre af Riksens Ständer göras, som densamma är tryggad genom 3:ne särskilta Kongl. Förordningar och i synnerhet stadfästad genom den Alliance-Tractat, som den 3 Mars i8i3afslöts imellan Sverige och England, och hvarigenom Kongl. Maj:t förbundit sig, att i 20 ar tillåta Engelska undersåtare oinskränkt Nederlags-frihet af alla slags varor i Götheborg, Carlshamn och Stralsund. 3:0 Tvänne af Herr B. F.