Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ifrågasatta förändring deri samt föreslår för dess till— vägabringande följande hufvudgrunder, nemligen: att rust- oell rotehållarne vid båtsmanshållet frikallas från skyldigheten att till sina båtsmän gifva kappsäck, skjortor, strumpor och skor, emot erläggande, Indelningen årligen samt Roteringen vid hvarje uppfordring till års- eller sommartjenst eller sjökommendering eller handräckning, af en kontant ersättning, i fredstid svarande emot fyra femtedelar af kostnaden, efter medium af nästföregående tio års markegång i hvarje län, för de persedlar, från hvilkas utgörande rotarne befrias, kappsäcken dervid beräknad för tre uppfordringsturer, (36 månader), men i krigstid full ersättning efter markegång, på samma sätt beräknad; att af rust- och rotehållarne må hero, om de vilja med Kongl. Maj:t och Kronan ingå kontrakt om kappsäckens och småpersedlarnes öfvertagande eller icke; dock att den rust- eller rotehållare, för hvilken Kronur; icke åtagit sig anskaff - Kongl. Maj:ts Nåd.
15 ning af den öfriga beklädnaden, icke heller får ingå kontrakt med Kronan om nu ifrågavarande persedlars öfvertagande; att de kontrakt, som härom ingås, gälla så länge erforderligt anslag af Rikets Ständer anvisas; att indelningsbåtsmannen af Kronan årligen vid uppfordringen erhåller två stycken skjortor, två par läderskor och två pär ullstrumpor, samt roteringsbåtsmannen dels vid hvarje uppfordring till års- eller sommartjenst eller sjökommendering två stycken skjortor, två par läderskor och två par ullstrumpor, dels vid uppfordring till handräckning ett par läderskor och ett par ullstrumpor, hvilka persedlar alla skulle anses såsom karlens tillhörighet utan afseende på längre eller kortare tjenstgöringstid; samt att såväl indelnings- som roteringsbåtsmannen af Kronan erhåller en kappsäck för 48 tjenstgöringsmånader; till hvilket allt skulle utöfver rust- och rotehållarnes efter deras nuvarande skyldigheter beräknade bidrag erfordras i följd af dels de persedlars bättre beskaffenhet, som af Kronan komme att till båtsmännen utlemnas, och dels nödig ansedd tillökning i antalet af vissa bland de, särdeles vid Indelningen, hittills bestådda småpersedlarne ett årligt statsanslag, uppgående, enligt komitéens uträkning, till 49,835 R:dr 30 öre Runt, hvilket ,komitéen dock ansett böra jernnäs till 50,000 R:dr och, med hänsyn till de betydliga kostnader, persedlarnes första uppsättning måste föranleda, göras på en gång tillgängligt för de trenne första åren efter förändringens införande.
Ofver detta komitéens förslag har Förvaltningen af Sjöärendena, sedan befälhafvarne vid Flottans stationer blifvit hörde, under den 15 sistlidne September afgifvit infordradt underdånigt utlåtande och deri förmält sig till antagande förorda förslagets här ofvan anförda hufvudgrunder, endast med någon förändring i afseende på dels tiden, då, enligt komitéens åsigt, vissa af de ifrågavarande småpersedlarne borde till båtsmännen utlemnas, för att derefter blifva deras tillhörighet, dels ock grunden för beräkningen af kappsäckens slitningstid.
Maj:t har nu tagit detta ärende i nådigt öfvervägande och vill förbemälde komités i ämnet afgifna förslag, hvilket, såsom fördelaktigt för så väl Staten som de rustnings- och roteringsskyldige samt båtsmännen, af Kongl. Maj:t till hufvudsaklig del gillas, härmed, på sätt i Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof blifvit antydt, till Rikets Ständer öfverlemna, med tillkännagifvande derjemte, att Kongl.
Maj:t vill i nåder bifalla Rikets Ständers underdåniga framställning om rust- och rotehållarnes vid båtsmanshållet befriande från anskaffningen och underhållet af båtsmännens kappsäckar och småpersedlar, derest rust- och rotehållarne allt framgent kontant erlägga, enligt den af komitéen föreslagna beräkningsgrund, i fredstid en ersättning, motsvarande fyra femtedelar af kostnaden för de persedlar, från hvilkas utgörande in natura rusthållen och rotarne sålunda frikallas, men i krigstid full ersättning derför, samt Rikets 16 Kongl.
Ständer för ändamålet med 50,000 R:dr .från och med år 1867 tillöka det å Femte Hufvudtiteln uppförda förslagsanslag till båtsmännens beklädnad och tillika, för bestridande af kostnaderne för de ifrågavarande persedlarnes första uppsättning, på Riksgälds-kontorpt anvisa ett kreditiv å 100,000 R:dr R:mt, att i mån af behof anlitas emot det att hvad derå uttagits under de tvänne nästföljande åren 1868 och 1869 från omförmälda förslagsanslag Riksgälds-kontoret godtgöres.
De till ärendet hörande handlingar skola varda tillställda det Rikets Ständers Utskott, åt hvilket handläggningen deraf kommer att uppdragas.
Ar och dag som ofvan. CARL.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Är enden, hållet inför Hans Maj: t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 21 December 1865.
' N ärva rande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson.
Departementschefen, Statsrådet Grefve von Platen, anmälde i underdånighet: Kongl.
Skrifvelse N:o 53. 17 6:0.
Departements-chefen till justering ett, i öfverensstämmelse med nu på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets
Ständer angående väckt fråga om öfverflyttning på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af båtsmännens kappsäckar och s. k. småpersedlar; Och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla att, i enlighet dermed, nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständer expedieras.
Brof, 1365 b 1366. 1 Sami, 1 A/d. 2 Band. 3 Haft. 3 » Stockholm, tryckt hos Sam.
Proposition N:o 54. i N:o 54.
Ank. till Eip.-Utsk. den 11 Jan. 1866, kl. 12 midd.
Maj:ts Kådiga Proposition till Rikets Ständer angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande ål enskilde af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län, samt om dispositionen af stubböresmedlen; Gifven Stockholms Slott den 21 December 1865.
Hos Kongl. Maj:t hafva Rikets sednast församlade Ständer i underdånig skrifvelse den 30 November 1863, med afseende på medlen att förekomma den öfverklagade förödelsen af skogarne i riket, yttrat, bland annat, att Rikets Ständer, som icke önskade något reglementerande för hushållningen med de enskilda skogarne, ansågo, att säkerhet om skogarnes bestånd skulle kunna vinnas derigeuom att Staten, i vidsträcktare mån än hittills skett, sjelf uppträdde såsom skogsegare, samt att, hvad särskildt anginge rikets norra landskap, der faran af skogarnes förödelse vore störst och, enligt nu gällande författningar, betydliga delar af Kronans skogar nästan dagligen öfverginge på enskildes händer för att, efter hvad erfarenheten gåfve vid handen, i de flesta fall jernnäs med jorden, Rikets Ständer ansågo, att Kronan icke längre borde sålunda släppa ifrån sig denna för Staten nödvändiga egendom, utan att kraftiga åtgärder ofördröjligen borde vidtagas till densammas bevarande för det allmänna; i anseende hvartill Rikets Ständer, med åberopande tillika af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Dess och Rikets Kammar-kollegium den 25 Maj 1860, i underdånighet hemställde, dels att Kronans öfverloppsmarker och sådana trakter af oafvittrade skogar i Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län, hvilka funnes dertill tjenliga, matte för kronoparker förklaras, ställas under värd och förvaltning af Skogsstyrelsen, samt behandlas efter sådana, på vetenskapliga reglor grundade hushållningsplaner, som afsåge skogens framtida bestånd Bih. till R.
Prot. 1865 & 1866. 1 Sami. 1 Åfd. 2 Band. 4 Haft. 1 2 Kongl. Maj:Is Nåd.
Proposition N:o 54. och högsta afkastning; dock att hinder derigenom ej finge läggas för afvittring af skogsanslag åt redan anlagda hemman och nybyggen, dels ock att det genom ofvanberörda Nådiga Bref meddelade förbud mot nybyggens anläggande å öfverloppsmarkerna i de norrländska länen, intilldess under sökning och reglering af desamma försiggått, måtte utsträckas jemväl till Kronans blifvande öfverloppsmarker i Stora Kopparbergs län samt oafvittrade skogar i Stora Kopparbergs, Westerbottens och Norrbottens län, att gälla intilldess undersökning försiggått, huruvida öfverloppsmarkerna i sin helhet eller de oafvittrade skogarne till någon del borde för kronoparker förklaras.
Sedan Kammar-kollegium efter inhemtande af yttrande från Chefen för General-laudtmäterikontoret i underdånigt utlåtande den 30 September sistlidet år yttrat sig öfver, bland annat, ett af Skogsstyrelsen i ofvanberörda syftning den 26 April 1862 afgifvet förslag, samt bemälde Kollegium den 30 September sistlidet år jemväl afgifvit infordradt underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers den 11 Augusti 1860 i underdånighet gjorda framställning om vissa förändringar i författningarne angående nybyggen, har Kongl. Majit tagit
Rikets sednast församlade Ständers ofvauomförmälda underdåniga hemställan, i sammanhang med öfriga ämnen som röra skogshushållningen i rikets norra landskap, i nådigt öfvervägande och dervid väl funnit godt på det sätt bifalla Rikets Ständers anhållan om öfverloppsmarkernas användande till kronoparker, att, jemlikt denna dag utfärdad nådig Förordning angående åtgärder för kronoparkers bildande i Stora Kopparbergs och de norrländska länen samt vissa iakttagelser vid afvittriugar och storskiften i nämnda län, Kongl.
Majit förordnat, att sådana öfverloppsmarker och delar deraf som, i anseende till deras sammanhängande läge, skogsmarkens äfvensom sjelfva skogens allmänna beskaffenhet, lägenhet till flottning, tillfälle för afsättning af skogsalster, vir— kesbehofvet i orten samt andra dylika omständigheter, äro till kronoparker lämpliga, skola dertill användas, hvarjemte meddelats nådiga föreskrifter, dels att vid afvittringar och storskiften, som hädanefter företagas, skall, i sammanhang dermed och efter särskildt angifua grunder, viss mark till kronoparker afsättas, dels ock huru förfaras bör då undantagsvis anledning förekommer att äfven från oafvittrad skog och utan sammanhang med dea allmänna afvittringen kronopark lämpligen kan och bör afsättas; men deremot har Kongl.
Majit med afseende på hvad såväl Dess Befallningshafvande, som Chefen för General-landtmäterikontoret och Kammar-kollegium vitsordat ifråga om svårigheten att, utan sammanhang med allmän afvittring verkställa dylika åtgärder på ett sådant sätt att hinder derigenom icke lägges för afvittring af skogsanslag åt redan anlagda hemman och nybyggen, och, enär vid sådant förhållande deri af Rikets sednast församlade
Ständer äskade allmänna undersökningen af de oafvittrade skogarne skulle utan motsvarande gagn förorsaka högst betydliga kostnader, i nåder funnit någon föreskrift derom icke böra meddelas.
Proposition N:o 54.
3 Då Kongl. Maj:t sålunda funnit att från de oafvittrade skogarne endast undantagsvis kan utbrytas mark till kronoparkers bildande, har Kongl. Majit emellertid, med afseende på de af Rikets sednast församlade
Ständer anmärkta förhållanden, ansett nödigt att Kronan på annat sätt förbehåller sig rättigheten att deltaga i vården om den vexande skogen i dessa vidsträckta trakter.
Härvid har dock icke kunnat ifrågakomma någon inskränkning i den dispositionsrätt, sorn enligt nu gällande författniugar tillkommer, vare sig egare af redan befintliga skattehemman i afseende å dertill hörande skog, eller innehafvare af redan lagligen anlagda ny byggen, i afseende å den skog, som genom framdeles skeende afvittring kan dem tillfalla.
Men deremot har Kongl. Majit icke funnit någon betänklighet mota för att i fråga om nybyggen, hvilkas anläggande ännu icke blifvit af vederbörande myndighet medgifvet, eller sådana äldre nyhyggen, för hvilka föreskrifna odlingsoch byggnadsskyldigheter icke inom behörig tid blifvit, i enlighet med gällande författningar verkställda, och öfver hvilka Kronans dispositionsrätt i följd häraf måste anses vara återställd, bestämmelser meddelas, hvarigenom innehafvare af dylika nybyggen, äfven sedan desamma, efter fullgjorda odlings- och byggnadsskyldigheter i öfrigt iklädt sig natur af skattehemman underkastas den inskränkning i rättigheten till skogens begagnande, som med hänsigt till det allmännas intresse kan anses erforderlig.
Då emellertid genom berörda bestämmelser, hvarmed Kongl. Majit icke åsyftat, att på något sätt förhindra sådana nybyggesanläggningar, som hafva till verkligt ändamål, icke skogens afverkande, utan landets varaktiga uppodling, skulle föranledas uppkomsten af ett nytt slag skattehemman med särskilda förpligtelser och skyldigheter, har Kongl. Majit ansett sig icke böra utan Rikets Ständers hörande i detta ämne förordna, och vill i sådant afseende nu, på grund af de skäl och omständigheter, som i bifogade Statsråds-protokoll finnas närmare utvecklade, i nåder föreslå Rikets Ständer, att de nybyggen, hvilka hädanefter i Norrland och Stora Kopparbergs län anläggas, äfvensom sådana äldre nybyggen, för hvilka föreskrifna odlings- och byggnadsskyldigheter icke inom behörig tid blifvit i enlighet med gällande författningar verkställda, ej må erhålla vidsträcktare rätt öfver den skog, som, efter fullgjorda odlings- och byggnadsskyldigheter, under skaltemannarätt dem tillfaller, än l:o att uppodling af skogsmark till åker och äng må efter anmälan och syn medgifvas af Kongl. Majits Befallningshafvande, med föreläggande af vite för underlåtenhet att inom viss lämplig tid odlingen fullborda; 2:o att hemmanets nödiga husbehof af virke och bränsle må utan utsyning å skogen tagas; och 3:o att allt det virke, som å hemmanets skog kan i öfverensstämmelse med gällande utsyningsförfattningar af skogsstatens tjenstemän och betjente utsynas och stämplas, må af nybyggaren eller skattemannen fritt användas och försäljas, 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 54. mot skyldighet allenast alt till betäckande af kostnaderna för utsyuingen erlägga den afgift, som af Kongl. Maj:t i nåder bestämmes; samt att, om nybyggaren eller skattehemmansegaren öfverskrider den honom sålunda tillkommande rättighet till skogen, han skall straffas såsom för åverkan.
Och har Kongl. Maj:t, i afvaktan på Rikets Ständers beslut i detta ämne, medelst nådig
Kungörelse af denna dag tillsvidare förbjudit all anläggning af nybyggen.
Enär Kongl. Majit icke ansett, att de delar af öfverloppsmarkerna, hvilka, med afseende på ofvan uppgifna omständigheter, äro mindre tjenliga till kronoparker, böra såsom sådana bibehållas, har härvid tillika hos Kongl. Majit kommit under nådigt öfvervägande huru dessa må användas, och då många af dem äro af den beskaffenhet, att de icke kunna till någon väsendtligare del uppodlas, utan lämpligast böra till skogsbruk användas under enahanda kontroll å averkningen, som Kongl. Majit i nåder ansett böra ega rnm för hädanefter anlagi'a nybyggens skogar, men Kongl. Majit icke emot 77 § Regeringsformen ansett sig kunna annorlunda än i sammanhang med odlingsskyldighet upplåta dem åt enskilde, har Kongl. Majit, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kammar-kollegii i underdånigt utlåtande angående dispositionen af öfverloppsmarkerna den 23 November 1839 yttrade mening, velat härmed i nåder föreslå i att sådana trakter å öfverloppsmarkerna i Stora Kopparbergs län och de norrländska länen, hvilka erbjuda ringa tillfällen till odling och, vare sig genom sitt läge i oregelbundna figurer inom och emellan byars och utbrutna hemmans områden, eller annars genom sin särskilda beskaffenhet icke äro lämpliga att såsom kronoparker bibehållas, må, enligt Kongl Majits nådiga bepröfvande på grujpd af sig företeende omständigheter, antingen, der vissa hemman eller byalag å marken begagna mulbete mot smörränta, med dessa hemman förenas, utan skatteköpeskiliing, men med tillökning i hemmanens mantal och ränta, på sätt afvittringsförlättningarne föreskrifva, eller ock beläggas med skogsränta pä sätt nådiga Förordningen den 28 Juni 1773 samt nådiga Brefvet den 3 December 1780 för skattläggningarnes verkställande i Savolax och Karelen föreskrifva, samt åt den högstbjudande under eganderätt försäljas med förpligtelse för köparne, om marken är renbetesland eller mot smörränta upplåten fäbodelägenhet, att lemna innehafvarne deraf ostörda i deras rätt till bete och nödigt bränsle; dock att, i begge dessa fall, blifvande enskilde egare af marken ej må annorlunda än till husbehof eller efter utsyning, enligt de här ofvan i fråga om nybyggen och nya skattehemman föreslagna grunder, begagna derå vexande skog och vara pligtige att till betäckande af kostnaderna för utsyningen erlägga den afgift, som af Kongl. Majit i nåder bestämmes.
Enär slutligen, i fråga om en förändrad organisation af skogsstaten, Kongl. Majrt ansett, att densamma bör, utan Statsverkets betungande, kunna småningom åvägabringas genom de förökade inkomster, som Kronans skogar under en omsorgsfullare vård antagligen komma att lemna, hvaremot, intilldess densamma blifvit genomförd, någon behållning af kronoskogarne, att till Statens öfriga behof användas, icke torde vara att påräkna, och Kongl. Maj:t vid sådant förhållande, funnit lämpligt att alla de inkomster, som från Kronans skogar härflyta, också tillsvidare för skogsvårdens och skogsförvaltningens utveckling användas, samt det hädanefter egentligen torde vara från de norra länen som förökade inkomster af kronoskogarne äro att förvänta, har Kongl. Maj:t, som under denna dag utfärdat nådig Förordning angående utsyningen i dessa län, velat, i sammanhang dermed och i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers i deras ofvanberörda underdåniga skrifvelse uttryckta mening, nu tillika föreslå, hvad som äfven i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition vid beräkningen af Statsverkets inkomster blifvit iakttaget, att stubböresmedlen från de norrländska länen, hvilka hitintills uppburits såsom allmänna statsmedel, ej vidare måtte så behandlas, utan jemte de medel af enahanda beskaffenhet, hvilka kunna inflyta från Stora Kopparbergs län, från början af 1867 ingå till Skogsplanteringskassan, för alt på samma sätt som nämnda kassa disponeras och användas; i hvilken händelse det å Riks-statens Sjunde Hufvudtitel för närvarande uppförda årliga reservationsanslag för skogsväsendets ordnande af 75,000 R:dr efter 1867 års utgång, enligt all sannolikhet, ej vidare blir för ändamålet nödigt.
De till förevarande ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvilket detsamma kan varda af Rikets Ständer öfverlemnadt; Och Kongl. Maj;t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
År och dag som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. 6 Kongl.
Transsumt af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slolt den 21 December 1865.
De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmstén, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson.
Departements-chefen, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt anhöll i underdånighet att få underställa Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning frågan om meddelande af förändrade stadganden i afseende på användandet af och hushållningen med Kronans skogar i rikets norra län; i hvilket afseende Herr Departements-chefen anmälde och föredrog följande ärenden, nemligen: l:o Kongl.'
Maj:ts Befallningshafvandes i Jemtlands län underdåniga skrifvelse af den 23 Oktober 1847; och 2:o Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes i Gefleborgs län underdåniga skrifvelser den 24 Juli 1852 och den 29 Mars 1855; hvilka skrifvelser innefattade framställningar och förslag rörande sättet för användande af Kronans öfverloppsmarker i hvartdera länet; i anledning hvaraf Kammar-kollegium uti underdånigt utlåtande den 23 November 1859 sig yttrat; 3:o
En af åtskillige bruks- och sågverksegare i Norrbottens län i underdånighet ingifven skrift, innefattande anhållan, att landtbönder eller brukare å deras frälse-, skatte- och kronohemman samt nybyggen måtte under vissa vilkor erhålla samma rätt till skogsafverkning frän kronoallmänningar, samt åboende hemmans Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 54. 7 och nybyggens skogar, sora, enligt Kongl.
Brefvet den 11 April 1844, medgifvits innehafvare af kronohemman och nybyggen samt skattehemmans egare; och en af ouppgifna samtlige frälsebönder, arrendatorer och landtbönder inom Olver-Kalix socken särskildt ingifven skrift med underdånig anhållan i enahanda syfte, hvaröfver Kammar-kollegium den 23 November 18S9 afgifvit underdånigt utlåtande; i sammanhang hvarmed förekommo underdåniga framställningar dels af OfverLuleå socknemän och dels af Piteå socknemän om bibehållande af den genom Kongl. Brefvet den 11 April 1844 skattehemmansegare samt innehafvare al kronohemman och nybyggen tillförsäkrade företrädesrätt till utsyning å Kronans skogar; 4:o
En af J.
Dickson &
Komp., såsom egare af Baggböle sågverk i Westerbottens län i underdånighet gjord ansökning, deruti bolaget, under anförande, hurusom den genom Kongl. Brefvet den 24 November 1857 allmogen i Westerbottens län meddelade rättighet till ulsyning å Kronans skogar inom länet, skulle vara till sin verkan inskränkt genom de nämnda sågverk tid efter annan meddelade privilegier, i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes medgifva bolaget rätt att, efter utsyning och mot vanlig stubböresafgift, få inom de åt sågverket insynade områden afverka fullmogna träd utöfver det för sågverket genom privilegierna bestämda antal; uti hvilket mål Kammar-kollegium den 29 November 1859 med underdånigt utlåtande inkommit; 5:o Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 28 Oktober 1860, deruti Rikets Ständer anfört — — — — — — — —• — — — — och hade, vid sådant förhållande — — — — — — — Rikets Ständer anhållit, det Kongl.
Maj:t täcktes taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke de genom Kongl. Brefven den 11 April 1844 och den 24 November 1857 för Norrbottens och Westerbottens län stadgade grunder för rätt till utsyning af skogsalster och krcnoraarker jemväl borde för Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län blifva gällande; 6:o Skogsstyrelsens underdåniga skrifvelse den 26 April 1862, deruti styrelsen afgifvit förslag till a) Kongl, förordning angående rättighet till och vilkor för utsyning af skogsalster från kronomarker, hemman och nybyggen i Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Jemtlands, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län; b) Kongl, kungörelse angående vissa iakttagelser vid syneförrättnirigarne å kronohemman och nybyggen i Gefleborgs, Jemtlands, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län; c) Kongl, kungörelse om vissa tillägg och förändringar i Kongl.
Majtts den 8 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition N:o 54. 10 Februari 1824 utfärdade stadga angående afvittringsverket i Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län, samt d) Nådig skrifvelse till Kongl. Majrts
Befallningshafvande i Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län angående grunder för värdering af skogsmark i nämnda län med hänsyn till skogsområdens upplåtande till sågverken; hvarefter anmäldes: 7:o Särskilda underdåniga ansökningar: a) af kronohemmans och nybyggesåboer i Degerforss socken om tillstånd att äfven till andra än sågverksegare afyttra de skogseffekter, som af sökanderne finge från Kronans i orten belägna skogar afhemtas; b) af delegarne i Leyonströms, Robertsforss och Johannisforss sågverk oro ändringar i gällande föreskrifter rörande skogshushållningen i Norrbottens och Westerbottens län, hvarjemte desse sökande, i händelse Kongl.