Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär, genom förmedling af den på landskamererare-lönen i Skaraborgs län iudelda spannmålsränta för Lerdahla tullmjölqvarn, de å stat nu uppförda tillgångarne för landsstaten minskats med 34 tunnor, hälften råg och hälften korn, har Kongl. Majit i nåder äskat, att i stället motsvarande belopp, eller omkring 306 r:dr, matte varda å riksstaten uppfördt.
Af ett vid Kongl. Majlis nådiga proposition bi fogad t statsråds-protokoll öfver civil-ärendeu inhemlas, att omförmälde förmedling grundar sig på Kongl.
Kammar-kollegii den 23 April 1844 gifne utslag, äfvensom att Kongl. Majit, under den 27 Augusti 1846, i nåder förklarat, det borde ersättning för den landskamererare!) sålunda frångångne spanmål intill nästpåföljunde statsreglering uLgå af öfverskotlen å statsverkets inkomster ; och 4 Stats-Utslcottets Utlåtande, N:o 287. då ifrågavarande ersättnings-belopp, såsom innefattande en permanent utgift, otvifvelaktig! bör å stat uppföras, får Utskottet, i sådant afseende, föreslå, 3:0 att anslaget å lands-staten för Skaraborgs län må ökas med 34 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, ungefärligen motsvarande 306 rd:r.
För den händelse, att den föreslagna allmänna löneregleringen för lands-staten icke skulle, i afseende å länsmännen och vaktbeljente vid landshöfdinge-embetena, af Rikets Ständer bifallas, har Kongl. Maj:t, uti den nådiga propositionen, vidare fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, i allt fall, antalet af länsmän behöfde ökas med sex i Westerbottens och en i Södermanlands län, samt eri ytterligare vaktbetjent antagas vid hvarje landshöfdingeembete, der blott en sådan nu finnes; äfvensom att länsmannen i Frökinds härad samt de med boställen försedda länsmännen i Upsala län af Kongl. Majit ansäges berättigade till erhållande af lönefyllnad till 200 rd:r, den förre med 10 rd:r, och de sednare med tillsammans 543 rd:r 46 sk. 10 rst.
Hvad först beträffar de äskade löne-anslagen för sex länsmän inom Westerbotten lärn, så har Utskottet af Kongl. Majrts befallningshafvandes i nämnde län, äfvensom af Kammar-kollegii och Stals-kontorets år 1844 i ämnet afgifne underdåniga utlåtanden inhemtat, att utaf förbemälde länsmän trenne redan finnas anställde, ehuruväl utan åtnjutande af löner, nemligen i Nysätra, Sävers och Wännäs församlingar, samt att de tre öfrige äro ämnade att tillsättas uti de inom Lycksele och Åsele lappmarker i sednare tider bildade nya pastora terne Stensele, Wilhelmina och Fredrika.
Då nu ej mindre läns-styrelsen, än bemälde Kollegier,un der åberopande af ofvannämnde församlingars betydliga och stigande befolkning, utgörande för Nysätra pastorat 2,332 personer, Sävers 2,025 WTännäs 1,782, Stensele 770, Wilhelmina 1,465 och Fredrika 591 personer, äfvensom af deras vidsträckthet och tilltagande odling, vitsordat behofvet af de äskade löne-anslagen, bar Utskottet ansett sig icke sakna skäl att understödja den i förevarande afseende gjorda nådiga framställning; hvadan och enär löne-beloppen torde böra bestämmas till likhet med hvad af Rikets åren 1840—1841 församlade
Ständer blifvit för nämnde slags tjenstemän i allmänhet an visadt, eller 200 rd:r för hvardera, Utskottet hemställer, Stats-Utikottets Utlåtande, N:o 287. 5 4:o alt, till aflöning åt sex länsmän inom Westerbottens län, å nämnde läns landsstat må uppföras ett belopp af 1,200 r:dr för året.
\idkommande ställande inom Södermanlands län, hvilken tjensteman, enligt livad Kongl.
Maj:ts befallningshafvandes den 14 April 1847 i ämnet aflåtne underdåniga skrifvelse gifver vid handen, skulle lill distrikt erhålla Floda, Sköldinge, Wadsbro och Blacksta socknar inom Oppunda härad, så har Utskottet, med hänsigt till de af läns-slyrelsen såsom skäl för berörde åtgärd åberopade förhållanden, nemligen socknarnes betydliga folkmängd, tillsammans öfver 6000 personer, deri, särdeles inom Sköldinge socken, tilltagande sedeslösheten, samt Floda och Sköldinge socknars läge på ett afstånd af 2 å 3 mil från närmaste länsmans-statiou, trott sig böra tillstyrka, 5:o alt el t belopp af 200 r:dr mätte, till aflöning af en ny länsman inom Södermanlands län, å länets lands-slal uppföras.
Hä rigenom har Utskottet jemväl besvarat en inom Bonde-ståndet af vice talmannen Nils Pehrsson från Södermanlands län väckt och till Utskottet remitterad motion, angående statsanslag lill aflöning åt en länsman inom Oppunda härad af nämnde län.
Vid genomseende af nu gällande lands-slater, bar Utskottet inhemtat, att dessa stater, hvad Gefleborgs och Hallands län beträffar, upplaga lön för allenast en vaktbetjent vid landshöfdinge-embelet, hvaremot, lör hvart och ett al rikets öfriga län, löner finnas å stat uppförda för två eller flere dylika betjente.
Då, vid sådant förhållande, anvisandet af löne-anslag för ytterligare en vaktbetjent inom hvarldera af förstnämnde tvenne län synes vara af omständigheterna påkalladt, har Utskoltet, i öfverenslämmelse med hvad Kongl. Maj:t i sådant afseende äskat, och med tillämpning af de för sådane beljenles aflönande vanligen iagllagne grunder, funnit sig böra hemställa, 6:o alt, till aflöning åt ytterligare en vaktbetjent vid hvarldera 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 287. af landshöfdinge-embetena i Gefleborgs och Hallands län, å hvartdera länets landsstat må uppföras ett belopp af 87 rd:r 24 sk.
Slutligen och då, enligt hvad ofvanberördt är, aflöningsbeloppet för länsmän blifvit vid 1840—-1841 årens riksdag i allmänhet bestämdt till 200 rd:r årligen, får Utskottet, i enlighet med hvad Kongl. Majrt i nåder begärt, tillstyrka, 7:o alt, för beredande af lönefyllnad till nyssnämnde belopp åt länsmannen i Frökinds härad af Skaraborgs län samt ät de med boställen försedda länsmännen i Upsala län, lands-staterne för dessa tvenne län må ökas, den förra med 10 rd:r och den sednare med 543 rd:r 46 sk. 10 rst.
STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri, 1848. I Ståts-Utskottets Utlåtande, N.o 288.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner angående förhöjning i löner ne vid åtskillige Häradsskrifvare!] emter. CU. A.) Från Preste-ståndet har Stats-utskoitet erhållit remiss åtvänne, inom bemälde Riks-stånd väckta motioner, den ena af Prosten Traruvus, sorn anfört, hurusom de inom Bohus
Län anställde tjenstemän, derigenom att dem på lön anslagne räntepersedel- utginge icke efter, årliga markegången, utan endast med kronovärdi, åtnjöte ringare löner, än deras vederlikar på andra orter; att utaf vid sednaste riksdag arn visade medel till löneförhöjning för Lands-staterne, den summa, som tillgodokommit i Bohus län varande tjenstemän, blifvit mellan kronofogdarna och länsmännen fördelad, men att deremot häradsskrifvarne, hvilkas extra inkomster vore få och lätt beräkneliga, under det att, serdeles i Bohus Län, deras göromål vore ganska besvärliga och trägna samt ej utan kostsamt skrifvarebiträde kunde medhinnas, icke hugnats med en af behofvet påkallad förbättring i sina lönevilkor; med afseende å hvilka förhållanden motionären föreslagit, att häradsskrifvarne i Bohus län måtte tilldelas en löntillökning af 300 rldr årligen för dem hvardera, på det att desse tjenstemäns mödosamma arbeten blefve skäligen vedergällde och deras vilkor förbättrade till likhet med åtminstone länsmännens i länet; och den andra af Prosten Setterblad, hvilken, med anledning af det serdeles ansträngande, och i sednare tider belydligt ökade arbete, som åtföljde häradsskrifvaretjensten i Wadsbo fögderi, det största inom Skaraborgslän, samt enär lönen vid berörde tjenst vore ringare, än hvad häradsskrifvarne i länets öfriga fögderier åtnjöte, hemställt, att en löneförhöjning af 150 r:dr årligen måtte anvisas för häradsskrifvaren i Wadsbo fögderi. ö . __ Utskottet har tagit dessa frågor i öfvervägande; men då Utskottet, i saknad af närmare kännedom om förhållandena, icke är i tillfälle att bedo - Bih. till R.
St. Prot. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 50 Häft. 1 2 Ståls-Utskottets Utlåtande, N:o 288. ina, huruvida de ifrågaställa löneliliökningarne må vara af verkligt behof påkallade, samt dertill kommer, att Rikets sednast församlade Ständer, lill löneförhöjning för lands-stalerna, anvisat ett årligt anslag af G000 r:dr, att af Kongl. Maj:t för ändamålet disponeras, hvilket anslag tvifvelsutan kommer att, derest icke en allmän lönereglering för landsstats-personalen skulle varda vid innevarande riksdag vidtagen, än vidare i riks-slaten qvarstå, och hvarigenom alltså utväg torde kunna beredas för meddelande åt bemälde tjenstemän af den löneförbättring, som i nåder pröfvas behöflig eller lämplig, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att förevararande tvänne motioner icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Reservation. af Herr af Sillén, L. G. „I)en knapphändighet, hvarmed Utskottet behandlat ifrågavarande 2:ne motioner, lemnar hvarken upplysning om det origtiga i motionernas uppgifter eller har Utskottet gjort sig mödan att förskaffa och Rikets Ständer meddela en lätt vunnen uppgift af rätta förhållandet med de till löneförhöjning föreslagne tjenstemännens aflöningsinkomster och huruvida de vid sista Riksdag till lönförbättring för svagast lönade kronofogdar och häradsskrifvare anslagna 6000 i:dr, lemnade tillgång till det begärda Iönebidraget.
Jag tror likväl att alla beslut böra grundas på rigtiga motiver och det vacklande och obestämda i möjligaste måtto undvikas och med sådan åsigt har jag skolat upplysa följande, som utan tvifvel måste innefatta rätta skälet för Rikets Ständer att lemna motionerne utan afseende.
Det vid sislförflutna Riksdag beviljade anslag af 6000 r:dr till lön förbättring åt kronofogdar och häradsskrifvare, har icke, såsom den ena motionären, prosten Trarneus uppgifvit, blifvit tilldeladt kronofogdar och länsmän, utan, i enlighet med Rikets Ständers beslut, endast förstnämnde 2:ne tjenstegrader.
Maj:t har nemligen uti Nådigt Bref af den 2 October 1845 gillat Kongl. Kammar-kollegii och Stats-kontorets gemen samma underdåniga förslag till anslagets fördelning sålunda, att de kronofogdar, hvars löneinkomster icke uppginge till 700 r:dr, skulle erhålla fyllnad till detta belopp och häradsskrifvare med lägre löningsinkomst än 600 r:dr Slals-Utskoitels Uttalande, N:o 289. 3 undfå, tillökning till sistberöide summa.
Beräkningen af dessa tjenstemän» sammanlagda inkomster hämtades från de uppgifter derå, som från Landskontoren erhållits och efter den sålunda i nåder fastställda grunden verkställdes utdelning af lönförhöjningen från 1845 års början, hvarefter anslaget femmat en behållning af endast 70 r:dr.
Hvarken häradsskrifvarne i Bohus län eller häradsskrifvaren i Wadsbo fögderi af Skaraborgs län blefvo härvid delaktige af denna lönförhöjning, emedan de enligt ofvanberörde uppgifter redan innehade Häradsskrifvaren i Götheborgs fögderi Dito i Inlands dito Dito i Orust och Tjörns dito ....
Dito i Sunnervikens dito Dito i Norrvikens dito ......
Dito i Wadsbo dito .......
Sådant är verkliga förhållandet och detta lärer äf den för Rikets Ständer att afslå motionerne.* r:dr 789: 26. 4. „ 690: 33. 6. „ 640: 27. - „ 647: 42. 11. „ 607: 42. — „ 899: — 5. en blifva rätta grun - N:o 289.
Utsk. den 29 Juli, kl. ? c. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anvisande af anslag till lön på stat för en länsman i Loos församling. <XT- A.) Sfats-utskottet har erhållit remiss å en inom Bonde-ståndet, af Erik Ersson från Gefleborgs län väckt och af Ol.
Persson från samma län biträdd motion, deruti anföres, hurusom den, jemlikt Kongl, brefvet den 30 October 1845, bildade Loos församling, i fråga om så väl administrativ sorn juridisk styrelse, befunne sig uti et serdeles inveckladt förhållande, enär särskilde delar af nämnde församling i verldsligt hänseende lydde under de socknar, fögderier och landskap, till hvilka de tillförene hört; och då således, på sätt förste landtmätaren och styresmannen för afvittringsverkel i Gefleborgs län, P. n. Widmark, jemväl intygat, ifrågavarande församling vore belägen i 4 länsmans-distrikter, 3 fögderier, 3 domsagor, 3 provincial - 4 Stats-Vtskollets Memorial, N:o 290. läkare-distrikter, 2 lagsagor och 2 landshöfdingedöme!), samt det vore svårt, om icke omöjligt, för länsmännen att, hvar och en inom sin serskilda del af socknen, fullgöra sina tjenste-åligganden, helst 3 af dessa länsmän vore bosatte på 7 och en på 13 mils afstånd derifrån, har motionären, på grund af dessa förhållanden, hemställt, det måtte å stat anvisas lön för en länsman vid Loos och, vid beloppets bestämmande, jemväl tagas i betraktande en sådan tjenstemans skyldighet, att verkställa långväga och kostsamma resor till flere tingsställen.
Då Kongl. Maj:t icke i nåder föreslagit Rikets Ständer anvisandet af anslag till lön för en länsman, serskildt för Loos församling, samt då det ej torde vara lämpligt, att Rikets Ständer, på grund af enskild motio närs framställning, oaktadt den synes förtjent af uppmärksamhet, å stat uppföra löner för nya embeten och tjenster, innan behofvet af sådane blifvit till fullo ådagalagdt, hvilket åter i förevarande fall icke är händelsen, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att Erik Erssons förenämnde motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 28 Juli 1848, N:o 290.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 Juli, kl. 2 e. ra.
Memorial, i anledning af erhållen ålerremiss å utlåtandet N:o 250. (I A.) Bonde-ståndet har till Stats-utskottet återremitterat dess under N:ö 250 afgifna utlåtande, i anledning af väckta motioner, angående dels reglering af dagsverksskyldigheten till boställen och kungsgårdar, dels upphörande af hofveriskyldigheten i Skåne; men som, enligt ankomna protokolls-utdrag, berörde utlåtande blifvit bifallet, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet den 17 och af Borgare-ståndet den 19 i denna månad, liar Utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 75 § riksdags-ordnin - Ståts-Utskottets Utlåtande,' N:o 291. 5 gen, Jaga vidare befattning med detta, af Rikets Ständer sålunda afgjorda, ärende.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående vidsträcktare rätt till skatteköp och kronohemman på öland.
Cl. A.) Uti hos Hederv.
Bonde-ståndet afgifvet oell till Stats-utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmäktigen Jan Samuelsson från Calmar län, under förmälan, att i sednare tider blifvit stadgadt, det barnlöse kronohemmans-åboer på Öland icke vore berättigade att till skatte lösa sina åboende •kronohemman, anhållit, att en sådan inskränkning måtte genast upphöra, eller åtminstone en kortare tid bestämmas, efter hvars förlopp kronohemmans-innehafvare på Öland kunde komma i åtnjutande af samma frihet och rättighet till skatteköp, som rikets öfrige krono-åboer vore förunnad.
Utskottet, som tagit detta ärende i öfvervägande, får upplysa, att vid sednast hällne riksdag väcktes enahanda fråga, i anledning hvaraf då varande Siats-utskott, uti afgifvet utlåtande N:o 225, som af Rikets /Ständer bifölls, hemställde, att den då i ämnet väckta motionen icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, enär genom Kongl, brefven den 22 Februari 1814 samt den 21 Juni och 24 Oktober 1815 vore förordnadt, att sådane kronohemman å Öland, som innehades af barnlöse åboer och enkor, samt hvilka hemman, i afseende på läge och beskaffenhet, vore dertill lämplige, borde, efter då varande åboers afgång, anslås till boställen åt visse tjenstemän, skollärare deribland äfven inberäknade, äfvensom att skatteköp å kronohemman, hvilkas åboer icke hade egna barn, skulle inställas intill dess alla de tjenstemän på berörde ö, åt hvilka kronohemman borde anslås, dermed kunnat förses, hvarjemte den utväg, som sålunda blifvit, för erhållande af bohemman åt de inom socknarne å Öland anställde skollärare, beredd, måste för vederbörande församlingar medföra obetydlig fördel. Siats-Utskottet» Utlåtande, N:o 291.
HärfÖrufan inhämtas af Kongl. Maj:ls till Kammar-kollegium den 8 Augusti 1829 aflåtna nådiga bref, att, sedan Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 24 April sistnämnde år, anhållit, att barnlös? kronoherninans åboer måtte, så vidt gällande författningar sådant medgåfve, få lösa innehafvande hemman lill skatte, Kong'.
Maj:t i nåder förklarat, att, då, rörande boställs-regleringen på Oland, blifvit förordnadt, att, utom kronofogdarne, häradsskrifvarne och länsmännen, äfven provincial-medicus, två veterinär-läkare och i hvarje socken en skolmästare borde, till visst utsatt hemmantal för hvarje, med bohemman förses; men kronobetjeningen, sorn sine bohemman först borde erhålla, dä ännu saknade fyllnad deri, funne Kongl. Maj: t att för närvarande hvarje åboledigt hemman, som l ärtill finge an.>lås, kunde, utan afseende på läget, anses användbart till beholvet; på grund hvaraf, och då angeläget vore, derest ändamålet med den förordnade boställeregleringen på Oland skulle kunna vinnas, att alla de till boställen användbara hemman icke finge skatteköpas, Kongl. Maj:t ansåge sig icke kunna Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga hemställan annorlunda bifalla, än att, sedan alla andra till bohemmans erhållande berättigade tjenstemän å ön hunnit dermed förses och boställe äfven åt skolmästaren inom en socken kunnat anslås, det meddelade förbudet emot skatteköp å kronohemman på Öland, hvlika af barnlöse åboer och enkor innehades, finge för samma socken upphöra, och Konungens befallningshafvande i följd deraf ega att inkommande ansökningar om skatteköp äfven å sådana inom socknen belägna kronohemman till bifall i vanlig ordning anmäla.
I)å, efter hvad sålunda blifvit upplyst, redan är stadgadt vid hvilken tid den af motionären äskade förändring i de serskildt för Öland gällande författningar, angående skatteköp å kronohemman derstädes, skall inträda, hemställer Utskottet, att Jan Samuelsons i ämnet väckta motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stalt Utskollelt Memorial, N:o 292, 7 N:o 292.
Ank. lill Exp.Utsk. den 29 Juli, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af återremiss A utlåtandet N:o 214, angående åtgärder för behof t an des undsättning i missväxtår.
(RgS. Alli.)
Ilidilerskapet och Adeln har (ill Stats utskottet återremitterat fjerde punkten af förenämnde utlåtande, deruti Utskottet, bland annat, hemställt, att något serskildt undsättnings-kreditiv icke må vid innevarande riksdag anvisas; men som Preste-, Borgare- och Bonde-stånden, enligt Utskottet meddelade protokolls-utdrag, bifallit så väl denna, som öfriga punkter af omför inälda utlåtande, så kan, enligt riksdags-ordningens 75 den af Ridderskapet och Adeln beslutade återremiss icke till någon vidare åtgärd föranleda.
STOCKH OLM, w.t. palman. 1848.
Stals-Vlskollcls Memorial, N:o 293. 1 JW 293.
Ank. till Exp. Utsk. d. 28 Juli, kl. 7 e. tu.
Memorial, med förslag till den afdelning af Riksgälds-lcontorets reglemente, som handlar om styrelsen och betjeningen vid detta verk.
(Rgs. afd.)
Då Stats-utskottet nu får till Rikets Ständer öfverlemna förslag till de stadganden, som i det nya reglementet för Riksgälds-kontoret böra införas, angående styrelsen öfver nämnde verk samt den derstädes anställda tjenstemannapersonal och vaktbetjening, anser sig Utskottet böra erinra, att de, till betecknande af gg i detta förslag, begagnade ordningsnummer komma att vid samma §§:s intagande i reglementet förändras i öfverensstämmelse med den hela reglementet genomgående oafbrutna nummerföljd.
Utaf härhos bifogade gg är den l:ste, angående fullmäktiges antal och ordförande, likalydande med 145 § i 1845 års reglemente; den 2:dra, angående ersättande af ledigheter bland fullmäktige, likalydande med 144 g i samma reglemente; den 3:dje, angående suppleauters inkallande, likalydande med 145 § i dito; den 4:de, angående den ed, fullmäktige skola aflägga, likalydande med 146 g i 1845 års reglemente; den 5:te, angående upphörandet af fullmäktiges befattning, likalydande med 147 § i dito; den 6:te, angående fullmäktiges åligganden, likalydande med 148 g i dito; den 7:de, angående fullmäktige meddelade befallningar samt redovisnings- och ansvarsskyldigheten för fullmäktiges åtgärder, är likalydande med 149 g i dito; den 8:de, angående rättigheten för fullmäktige att begära Rikets Ständers revisorers råd och yttranden, är likalydande med 150 g i dito; den 9:de, angående fullmäktiges honoraria samt resekostnadsersättningar, är lika lydande med 151 g i dito; Bih. till R.
Prot. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 51 Haft. 1 <> Stats-Utskollels Memorial, JYi 293. den 10:de, angående målens föredragning och afgörande, är likalydande med 132 § i dito; den ll:te, angående den ort, der fullmäktiges sammankomster böra hållas, äi likalydande med 153 § i dito; den 12:te, angående tiden för sammankomsterne och protokollsföringen dervid, är likalydandande med 154 § i dito; dock har ordet »mmsi» framför »en gång i hvarje vecka» blifvit uteslutet, såsom öfverflödigt, enär § föreskrifver, att serskilda sammankomster böra hållas, då ärendena sådant fordra; den 13:de, angående fullmäktiges sammanträdande vid utomordentliga tillfällen, är likalydande med 155 § i 1845 års reglemente; den 14:de, angående tjenstledighet för fullmäktige, motsvarar 156 § i 1845 års reglemente och innehåller enahanda, ehuru till redaktionen något för ändrade, stadgande!); den 15:de, angående förfalls anmälande, är likalydande med 157 § i samma reglemente; den 16:de, angående det för besluts fattande erforderliga antal fullmäktige, är likalydande med 158 § i dito; den 17:de, angående rösternas afgifvande och beräknande vid olika meningar, är likalydande med 159 § i dito; den 18:de, angående inhemtande af kommissariatets utlåtande m. m., är likalydande med 160 g i dito; den 19:de, angående föreskrifters meddelande, är likalydande med 161 § i dito; den 20:de, angående öfverklagandet af fullmäktiges beslut, är, utom en redaktionsförändring i §:ns sista period, likalydande med 162 § i dito; den 21:sta, angående granskning af kommissariatets anteckningsböcker och protokoller, samt inventering af lånehandlingarne, är likalydande med 163 § i 1845 års reglemente; den 22:dra, angående besigtningar å Riksgälds-kontorets och Rikets Ständers hus samt dessa egendomars underhållande, motsvarar 164 § i samma reglemente; varande stadgandet om underhållskostnademe för Rikets Ständers hus utsträckt äfven till den af Riksgälds-kontoret begagnade egendom; hvarjemte Utskottet trott sig böra uti förevarande § införa ett tillägg om fullmäktiges rättighet att låta verkställa de för sistnämnde egendoms underhållande erforderliga reparationer jemte andra arbeten.
I sammanhang med förslaget till denna § får Utskottet anmäla, att sedan 2:ne Riks-stånd afslagit
Utskottets i utlåtande N:o 230 gjorda hemställan, angå - Slats-Ulskollets Memorial, N:o 295. 3 ende öfverlåtelse till Stockholms stad af en del utaf den mellan Riksgälds-koutorets hus och Riddarholmskanalen belägna gård, samt frågan härom således förfallit, hafva fullmäktige i Riksgälds-kontoret, uti skrifvelse till Utskottet, anhållit, att fullmäktige måtte beredas rättighet att på Riksgälds-kontorets bekostnad låta planera och med trädplantering förse samt på lämpligt sätt för öfrigt aptera nämnde gård; och som Utskottet anser sig böra understödja detta förslag, hvars verkställande lärer komma att medföra en obetydlig kostnad för det allmänna, tillstyrker Utskottet alltså Rikets Ständer, att bifalla fullmäktiges i besagde hänseende gjorda framställning.