Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 2 3 Juli. gom 3ngä försummad väglagning, höra till Härads Rätternas afgörande, och ingen ändring i detta Rättegångs-sätt genom de rörande allmänna vägarnes underhall: nde sedermera utlcornne Författningar blifvit gjord; då T-åg^s^ Ordningen af den 15 September 1791, som i 11 Art. stadgar ansvaret för försummelse att till Kronoskjuts efter badning inställa hästar, icke tillägger Konungens Befallningshafvande rättighet, att derom skeende atal upptaga och afgöra; och då det för Hemmans.åboer skulle lända till betydlig tunga, om vid hvarje tillfälle, då vederbörande KronoBetjente anse sia äaa skäl att tilltala dem för underlåten J O väglagning och försummad Kronoskjuts, de skulle vara pligtige, att ofta på flera mils afstånd till svaromål i berörde ämnen hos Eders Kongl. Majtts Befallningshafvande i Länet sig inställa, samt härtill kommer att otn tvist angående verkligheten af den angifna försummelsen uppstår, och vittnen, eller sådane bevis, som vid executiv pröfning icke kunna antagas, varda åberopade, Eders Kongl. Majtts Befallningshafvande ändock måste förvisa målet till Domstolens handläggning; så hafva Riksens Standell, på alla dessa grut der, ansett ett sådant förordnande vara nödigt, hvarigenom stadgas, att Eders Kongl. Majtts
Befallningshafvande ej må sig befatta med de mål, hvilka röra underlåten väglagning eller försummad Kronoskjuts, såsom varande af tvistig beskaffenhet, utan ätt åtal derå) bör, i Laga ordning, vid Härads-Rätten anställas, sorn det sedan Den 2 3 Juni. 2 7 sedan åligger, att detsamma pröfva, oell Utslag deröfver meddela.
Hvilket till Eders Kongl. Majus
Nådiga pröfning och stadfästelse i underdånighet öfverlemna!;.
Riksens Ständer framhärda roed Hjup undersåtlig vördnad, trohet och nit Storrnägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majus underdånig!te tropligtig!te tjenare och undejsåter På Riddersk. och Adelns På Prest Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, b, t. Landtmarskalk, n. v. Talman.
På Rorgare-Ståndets2 På Ronde Ståndets vägnar vägnar H- Schwan, Lars Olsson, h. t.
Storrnägtigste Allernådigste Konung! H os Riksens Ständer har en framställning blifvit gjord örn angelägenheten af utvägars vid - Den 2 3 Juli. vidtagande till förekommande af det bland Dal-Allmogen allt mer och mer tilltagande Sedeförderf, och de olägenheter, hvilka så väl för Landet i allmänhet, sorn i synnerhet för de intill
Dalarna närmast angränsande orter uppkomma genom de årliga utvandringar på arbete, dem bemälte Allmoge företaga, utan att bekymra sig orri deras i största torftighet hemma lemnade barn, som genom tiggeri måste; söka lifnära sig och förblifva utan ali odling och undervisning, så att hvarken arbetshåg eller något annat nyttigt och godt kan vara af dem att påräkna; hvarföre och till förekommande och hämmande af hvilket onclt blifvit föreslaget, att ett Arbets- och Upp* fostringshus måtte i Fahlun eller i granskapet derintill varda inrättadt; hvartill kostnaden kunde bestridas dels genom en allmän Collect, dels genom årliga Subscriptions-Listor uti de intill
Dalorten närmast belägne Provinser, så att Stats-Cassan icke skulle besväras med någon annan utgift, ärt till äfventyrs ett måttligt Lån till Verkets skyndsamma reglering.
Ständer, som ansett detta ämne vara ganska ömt och magtpåliggande, få derföre hos Eders Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Majit i Nåder täcktes anbefalla vederbörande Dess Befallningshafvande och Consistorium i orten, att gemensamt uppgifva förslag till de i ofvanberörde målto öfverklagade olägenheters afhjelpande; och få Riksens Ständer tillika till Eders Kongl. Maj.ts Den 3 3 Juth Maj;ts Nådiga godtfinnande öfverlemna, antingen att, på sätt föreslaget blifvit, bevilja en allmän Collect oell Stambok öfver hela Riket för insamlande af medel till Inrättningens verkställande, eller ock, i händelse denna utväg icke skulle vara tillräcklig till ändamålets vinnande, i Nåder låta vidtaga andra åtgärder till denna af ortens stora behof påkallade anstalts befrämjande till verkställning.
Hvilket allt Riksens Ständer fd till Eders Kongl. Majis
Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna.
På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets Eders Kongl. Majrts underdårjigste, tropligttgste tjenare och undersåter vägnar Carl Mörner, h. t.
Landtmarskalk. vägnar J. A. Lindblom, n. v.
På Borgare-Ståndets vägnar 17. Schwan, h. t. Talman.
På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n, v. Talman, Upp. 3°
Uppläst hos samteliga Riks-Stånden den 23 Juli.
Stormägtigsie Allernådigste Konung! 1 anledning af hos Riksens Ständer gjord motion om yrkande, alt någon allmän författning, i anseende tiJ 1 upphandlingar för Eders Koni',!.
Majus och Kronans räkning, måtte blifva vidtagen, få Biksens Ständer härmed i underdånighet till Eder s Kongl. Maj:t öfverlemna deras härom fattade beslut.
Ständer hafva tagit detta uti öfvervägande; och då ostridig! är, att ju flera anbud till leveranser göras, ju mera, genom utväljande af lägsta priset, är Eders Kongl. Majlis och Kronans Ombud i tillfälle, att iaktta;a Kronans fördel, anse Riksens Ständer det icke allenast i Stockholm, utan äfven på de s ällen, hvarest Kronans varubehofver skola’ användas, auctioner böra anställas, hvilka så t i cl i £ t sorn möjligt, innan leveransens fullgö. ränt e, borde offentligen kungöras, och den erforderliga qvantiteten tillika uti Publicationen upptagas, hvarförutan förseglade anbud, hvilka med vederhäftig borgen borde vara försedde, skulle innan Auctionen vore slutad, men ej sednare, få å dessaställen inlemnas; hvar efter alla sådana anbud skulle öppnas och uppläsas, samt jemte det under auctionen gjorde, uti Auctions-Protocollet införas, hvilket sedermera, med omgående Post, borde coniin uniceras de Ortev, der en dylik auction i samma ändamål blifvit hållen, på det den blifvande Leveren teu - Ilen % 3 Juli. 31 (euren, så fort sorn möjligt, matte underrättas örn antagandet af dess anbud.
Och borde den levereriteur, som, efter jemförelse af alla vid Auctionerna, eller genom slutna sedlar gjorda anbud, funnits hafva erbjudit sig, att för bästa priset fullgöra levereringen, alltid, sedan fullgiltig borgen vöre ställd, vara försäkrad om anbudets antagande; hvarefter det skulle åligga honom, att, till undvikande af alla förluster för Eders Kongl. Maj:t och Kronan, kostnadsfritt aflemna LeveranserVta på det eiler de ställen, der dessa för Kronans räkning kornme att användas; likväl med dec undantag, att alla tyngre saker, såsom Skeppsankare, Kanoner, Bultjern och gröfre Skeppsvirke, bära på Eders Kongl. Majtts och K ronans bekostnad få till närmaste hamn transporteras; äfvensom då Kronans fartyg äro att tillgå, desamma alltid företrädes vis böra lill vidare transporter begagnas; hvilket allt , vid anbudens antagande, bor komma i beräkning. ”Riksens Ständer tillstyrka äfven i underdånighet, att, pä det dé af Leverentörerna ingångne förbindelser skola uppfyllas, Eeveren•tören måtte förbindas till f> procents vite alden för bristande leverans belöpande betalning och dessutom ersätta den drygare kostnad, sorn genom ny upphandling af varor kan förorsakas; likasom att alla Kronans förnödenheter, till befordrande af inhemska industrien, alltid skola, så vrdt ske kan, inom P« i ket upphandlas, och på det en allmännare täflan härvid mätte väckas j
Den 2 3 Juli, kas, anse Riksens Ständer hvar och en böra vara berättigad till anbud af leveranser för Eders Kongl. Maj:ts och Kronans Räkning , dä han, jemte iakttagande af ofvanstående öfriga föreskrifter, förmatt ställa vederhäftig borgen för deras behöriga fullgörande, och bör all sorgfällighet uti ord och uttryck vid Contractemas uppsättande iakttagas : hvilket allt Riksens Ständer i underdånighet Eders Kongl. Maj.-ls Nådiga pröfning underställa.
Ständer framhärda med djup un* dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung !
På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tiopligtigste tjenare och undersåter vägnar Carl Mörner, It. t.
Landtmarskalk vagnar J. A. Lindblom, n. v.
På Eorgare-Ståndet3 vägnar II. Schwan, h. t. Talman.
På Eonde-Ståndets vägnar Lars Olsson , n. v. Talman.
Den 23 Juli. 31 Uppläst hos samtelig* Riks-Ståndsn den 23 Juli.
Stormägtigsle Allernådigste -Konung!
I anledning af Hans Excellence, Öfver* Ståthållaren rn. m. Herr Grefve Carl Mörners till Eders Kongl. Maj-t ingifne och till Stats; Utskottet dfverlemnade underdåniga skrifvelse äf den loide Mars 1815, med underdånig an* hållan, att Stockholms Stads-Cassa måtte befrias från den Stadens Krono Uppbörds - Verk: åtföljande ordinarie-aflöning och denne varda på Kronans Stat öfverförd; få Riksens
S änder härmed i underdånighet öfverlemna deras här; em tagne beslut.
Ständer hafva tagit allt detta uti noga öfvervägande; och hvad angår Hans Excellences, Herr Grefvens och Öfver.Ståthållarens underdåniga anhållan, att Stockholms Stads Gassa måtte befrias från den Stadens Kro* no.Uppbörds
Verk åtföljande ordinarie aflöning och densamma på Kronans Stat öfverföras, så har det icke kunnat undfalla Riksens Ständer, att uppbörden af allmänna medel uti Rikets öfriga Städer besörjes genom Magistraten utan någon annan gravation för s'aten, än den pro-i cent, som utaf taxerade Bevillnirjgs beloppet, jemlikt 1812 års Stadga, får innehållas.
Men enär på en annan sida är obestrideligt, att, i anseende till de skiljaktiga omständigheter, som inträffa på Stockholms Stad, och hvilka till deras beskaffenhehuti Hans Excellenees, Herr Grefvens och Öfverståthållarens underdåniga Femte Band.
Fjerde Afdel. 5, G. skrifve!- Den 2 3 Juli. skrifvelse närmare utredas, särskild Betjening } i och för Mantals-skrifningen samt uppbörden af allmänna medel i Stockholms Stad, måste tillförprffcnas och aflönas ; anse Riksens Ständer hade rättvist och billigt, att Stockholms Stads Cassa lindras från denna Betjenings Ordinarie 'Aflöning, jemte de af Hans Exellence i underdånighet föreslagne förhöjningar uti vissa å nuvarande
Stat uppförda fjöner ; och att beloppet häraf, utgörande tillsammans 7648 B:dr Banco, uppföres på Riks-Statens Andra Hufvud-Titel och beräknas ifrån nästkommande f* 1816 års början, samt qvartaliter från Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets Stats-Contoir utbetalas; hvilket Riksens Ständer alltså få i underdånighet tillstyrka; hvaremot de 8f R:dr Banco till expenser, som Mantals-Commissarierne åtnjutit, komina att försvinna; och äfven formeligen afskaffas de procenter, hvilka under namn af Sextionde penningen af Mantals penningarna, i grund af äldre författningar, ända till år 18x0 utan anmärkning på uppbörden blifvit afskrifne, så att på Krono-Uppbörden i Stockholm, den må bestå af medel, som skola levereras antingen till Eders Kongl. Majtts och Rikets Stats-Contoir eller Riksgälds-Contoiret, icke få göras några andra afdrag eller innehållningar, . än Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag bestämt eller vid närvarande Riksdag linna för godt fastställa.
I öfrigt och sorn det är af ganska mycken vigt, så väl för Eders Kongl.
Majit’ och Kronan, som för Stockholms Stad, alt befattningar i ne vid Den 23 Juli. 35 ne vid Uppbörds-Verket med noggranhet och. redlighet skötas; men hvilket nödvändigt påkallar, att deras innehafvare icke sakna skälig utkomst och bergning, så hafva Riksens Ständer ansett det böra åligga Stockholms Stad, att,' sedan Ordinarie eller oförbättrade aflöningen bestrides utaf allmänna medel, bestå den samma Summa, sorn till Betjeningens vid Uppbördsverket aflöning år 1814 från Stads - Cassan utgått, för att deraf tilldela denna Betjening samma Uonförbättring, som för Rikets öfriga pentiinge-Uöntagande Embets- och Tjenstemän af Riksens Ständer blifvit tillslagen.
Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad , trohet och nit Siormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtts underdånigste, tropligtlgste tjenare cch unde.-säter På Riddersk. och Adelns På Prest-Standets
På Borgare.Ståndets På Bonde-Ståndets Uppläst hos samteliga Riks-Stånden den 23 Juli.
Ilos Riksens Ständer har motion blifvit vackt om billigheten detaf, att i Sterbhus - vägnar Carl Mörner, h. t. Landtmaiikalk. vagnar J, A. Lindblom n. v. Talman. vagnar H. Schwan, h. t. Talman. vägnar Lars Olsson, n, v.
Talman. §6
Den 2 3 Juli. hus efter .aflidna personer, som efterlemna? oinyndiga Barn, hela eller någon del af årliga Rentan af Sterbhusets behållning i penningar^ eller af den efterlemnade fasta egendomens afkastning i mån af bebofvet måtte , utan beräkning, få användas till uppfostringshjelp för de minderåriga barnen, intill dess de hunnit 15 års ålder, samt att, enär de omyndiges Fa* der eller moder lefver, och är i tillfäle att örn Earnens underhåll besörja, densamme, ehvad nytt giftermål ingås eller icke, böi , i mån af dess lott i boet, i berörde underhåll deltaga.
Rikséns
Ständer hafva tagit allt detta uti öfvervägande och funnit: att Allmänna Lagen, uti 9. och 10. §. ra Cap. samt 4 §. 17 Cap. Arfda-Ealken uttryckt Lagstiftarens sorgfällighet om omyndiga Barnuppfostran; billighetens fordringar lära ej heller i detta afseende kunna anses tvetydiga : men Riksens Ständer hafva äfven insett, att någon bestämd föreskrift, som vid alla tillfällen blifver lämpeiig, icke möjligen kan meddelas, huru eller till hvad belopp någon uppfostringshjelp bör tilldelas, då sådant alltid måste ankomma på de särskilta omständigheter, sorn nästan 7. hvarje Sterbhus inträffa.
Det är af sådan anledning, som Riksens Ständer anse sig endast kunna hos Eders Kongl. Majit i underdånighet föreslå den författning, att då en eller bägge af föräldrarna aflida, som efter sig lemna barn, hvilka antingen alla eller några äro under 15 års ålder,' de som förrätta Bouppteckning eller Arfskifte efter den eller de aflidna, böra föreslå något visst Den a 3 Juli:
Visst belopp af Boets tillgång i Capital, Rentai eller afkomst af fastighet som, i mån af behofvet, kan finnas vara erforderligt till underhåll oc,h uppfostran för hvarje af de minderåriga Barnen, intill dess de uppnått 15 år, hvilket bör från samfälta massan afskiljas och afsättas, laglig arfsdelning af återstoden verkställas, samt att , om efterlefvande maka och. arfviriger icke atnöjas med det i detta ämna af Boupptecknings- eller Skiftemännen uppgjorw da förslag, och förening härom icke kan träffas, Sterbhusdelägarne blifva pligtige, att, vid. det Boupptecknings eller Skiftes-Instrumentet till behörig
Domstol inlemnas, sjelfstämde sig inställa för att den uppståndne stridigheten härom i laga ordning utföra, då Domaren ägde att pröfva och bestämma huru dermed förfaras borde, äfvensom att, i händelse det skul-] le af
Domaren vid företeendet af en upprätt tad Bouppteckning eller verkstäldt Arfskifte in.' hämtas att iakttagandet af förenämnde stadganden blifvit af vederbörande åsidosatt, Domaren må varda öppet, att Skiftes-förrättningen ogilla och till nytt Arfskifte förvisa, med lemnad föreskrift om hvad i enlighet med ofvanförmälte författning bör till verkställighet dervid befordras.
Hvilket allt Riksens Ständer få i underdånighet till Eders Kongl, Maji t s Nådiga ornpröfyande underställa.
Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stor - Ven 2 3 Juli.
Stofmägtigstc Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste ! tjenare och undersåter Pa Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, b, t.
På Rorgare Ståndets På Ronde-Standets vägnar vägnar H. Schwan , Lars Olsson , h, t. Talman* n. v.
Stormägtigste AHernådigste Konung!
Hos Riksens Ständer hafva Motioner blifvit väckta, rörande dels förändringar, dels tillägg i Kongl. Stadgan om afträdes- och förrnons- samt boskillnads- och urarfva mål af den sgtdeJuni 1798, nämligen; 1:0 i 1 Mom. g sålunda, att de Rorgenärer, hvilka icke inedgifvit sökt afträdes-förmon eiler Roskillnad, må anses hafva densarnma bestridt; 2:0 att en viss lämplig tid för
Domstolarna så väl i staden som å landet måtte bestämmas, inom hvilken, efter det Rättegången uti der anhängige gjorde Concours-mål blifvit slutad, Dom i samma mål bör utfärdas; och 3:0 att svårare påföljder måtte föreskrifvas för Gäldenärer, som Den 2 3 Juli. §9 sorn, utan att kunna visa Lagliga skäl till deras obestånd, icke äga verkelig tillgång, till gäldande af mindst -idelar af deras skuld.
Hvad forst beträffar den föreslagne förändringen af i Morn. uti g §. af Högstberörde Stadga; sl enär hvar och en Gäldenär i allmänhet är skyldig, att till fullo godtgöra sina Borgenärer för deras hos honom ägande fordringar, vid underlåtenhet hvaraf de äga, att hålla sig till Gäldenärens egendom och person, samt således en af Gäldenären gjord Cessions-ansökning icke kan äga annat föremål, än att Gäldenären vill ådagalägga, det så beskaffade olycksfall honom öfvergått, sorn Lagstiftaren på grund af rättvisa och billighet pröfvat böra föranleda till den följd, att Gäldenären, i mån af den medelst dessa olycksfall honom förorsakade förlust, må till större eller mindre del för framtiden varda från. betalning af dess skuld befriad, anse Riksens Ständer det vara ostridigt, att intill dess Gäldenären gittat behörigen styrka nyssberörde förhållande, och på grund deraf
Domaren t iller k ä n n t bonorn befrielse från större eller mindre belopp af skulden, Gäldenären all(id°qvarstår i samma belägenhet, som före dess Cession, och att Borgenärernes rätt, att af honom utfå deras fordringar, ej undergått någon för» ändring eller förinindskning i annat fall, än otn de försumma, att fordringarne behörigen anmäla och styrka inom den tid, hvilken, i enlighet med derom af Lagstiftaren rneddelta föreskrifter, blifvit dertill utsatt och kungjord.
Der - i.
Derigenom, att i anledning af Cessions-ansökningen, Borgenären icke allenast blir- längre tid uppehållen i möjligheten, att anställa kraf emot Gäldenären, utan ock måste med stadgade formaliteter bevaka sin rättmätiga fordran, är redan en betydlig äfven med kostnad förenad olägenhet Borgenären tillskyndad, hvilket dock ej kunnat undvika», enar dels det instämmer med en laglig rättegångs-ördning, och ingen utan ansvar bör kunna undandraga sig svaromål inför Rätta å ett väckt stämnings påstående, huru obehörigt det än må \-ara, närerna hvar för sig Dagligen styrka deras fordringar, hvarförinnan
Domaren icke kan ■vederbörligen pröfva, hvad rätt och företräde de framför hvarannan äga till erhållande af betalning utaf de tillgångar, Gäldenären har att till dem afstå; men att Borgenären, då han fullgjort hvad Dagen äskat i afseende på bevakningen, tillika skall dervid behöfva bestrida den Cessions förmon Gäldenären sökt, och att, om den förre med stillatigande sådant förbigår, detta skall medföra den verkan, att han bör anses hafva såmedelst medgifvit Gäldenärens påstående, anse Riksens Ständer desto mindre vara med ep riktig Dag-princip förenligt, som å ena sidan Domaren, ehvad bestridande deraf sorn skedt, bör vara oförhindrad att pröfva de skäl Gäldenären, till befrielse från framtida ansvar för gälden eller någon del deraf, anfört, och att densamma, om dessa finnas grundade, honom tillägga, samt å den Den 2 3 Juli. 4i a slen andra ater följden af en Cessions-anSökning icke rimligen bor blifva sådan, att Gäldenären derigenom må kunna förskaffa sig en förmon på Borgenärernes bekostnad, som till sin grund icke är rättvis, hvilket sistnämnde likväl inträffar om Borgenären, blott för det han vid bevakandet af sin fordran eller under Concours Rättegångens lopp icke anmäler sig bestrida, hvad Gäldenären ej lagligen kan vinna, skulle anses hafva frånträdt den rätt, han emot Gäldenären ägde, och den Borgenären aldrig förklarat sig vilja eftergifva.
På dessa skäl tillstyrka Riksens Ständer i underdånighet, att sednare perioden af ofvannämnde moment och §. af Concours-Stadgan må förändras och erhålla sådan lydelse: ”Den ”Borgenär, som under skriftvexliiigen ej uttryckelig ”gen inedgifver Gäldenärs ansökan, värde ansedd ’’säsöm hade han den bestridt.”.
Med antagande af denna princip, anse Riksens Ständer det blifva en ostridig följd, att om nyss omförmälte förändring godkännes, ett lika stadgande skulle äga rum uti frågor om af endera makan sökt boskillnad, och att i sådant fall Kongl. Förklaringen den 30 Sep. tember 1801 skall komma att till sin kraft och verkan upphöra, då till undvikande af irring och olika begrepp vid Iäagskipningen, Riksens Ständer i underdånighet föreslå följande tillägg i nyssberörde moment: ’eLag sdravma vare der Boskillnad, pä sätt i ig -de §. af ”denna stadga föreskrifves, af endera Makan sökes.
I sam - 42 Den 2 3 Juli'.
I sammanhang härmed, och da den händelse ofta Jfan inträffa, att mindre kunnige Borgenäier ej känna eller förstå deras åliggande, att under loppet af skrift vexlingen granska de fordringars beskaffenhet, sorn a£ deras rnedborgenärer blifvit uppgifne och htevakade, samt att andiaga och styrka hvad till dessa fordringars ogillande erfordras, utan tror sig hafva fullgjort allt, hvad för dem behöfves, då de sjelfve i laglig ordning bevakat och styrkt deras egen fordran; så enär det äfven synes vara mot billighet stridande, att om en anmärkt fordran, på grund af en eller flera medborgenärers anmärkning, af Domaren såsom obestyrkt eller olaglig ogillas, och således förlora ali betalningsgild egenskap emot anmärkarne i proportion af deras fordringar, den dock för alla öfriga Borgenärer, hvilka i anmärkningen icke deltagit, skall medföra betalningsrätf, i förhållande till dessa fordringar, hvarigenom äfven rättigheten för Domaren, att efter
Dag godkänna eller förkasta ett påstådt kraf, i detta fall honom hetages, en pröfningsrätt, som i alla andra händelser honom tillkommer och han vid ansvar ej får åsidosätta; finna Riksens Ständer sig äga full anledning, i underdånighet tillstyrka, att det häremot stridande stadgande, i första perioden, 2 Momentet af Kongl, Förklaringen den 15 Januari i$o&, jemväl må till sin verkan upphöra.
Vidkommande dernäst frågan om nödvändigheten att bestämma en viss tid, inom hvilken - Den 3 3 Juli. 43 ken Dom uti anhängiga Concoursmål bör af Domstolarna så väl i Staden sorn å Landet afkunnas; så emedan Domare i allmänhet ålig. ger, att tned möjligaste skyndsamhet till ändtligt slut befordra de hos dem anmälte och instämde mål, som detta i Concours-tvister destornera är af synnerlig angelägenhet, som dels vanligen uti desamma många särskilta personers rätt är i fråga, dels desse, intill dess berörde tvist är slutad, måste lemna hela tillgången i det gäidbundna boet under sysslomans förvaltning, hvilken icke möjligen kan medföra enahanda förmon för Borgenärerna, som i händelse hvar och en af dem ägde att sjelf disponera hvad af nämnde tillgång slutligen honom tillkommer, dels i öfrigt Borgenärerne emedlertid icke kunna, emot
Gäldenären fortsätta sina anspråk i afseende på den brist uti deras fulla förnöjande, som uppstår vid Concoursmassans fördelning dem imellan; ty och då, genom det i berörde tvister stadgade Rättegångssätt, en viss tid är bestämd, inom hvilken skriftvexlingen skall vara fulländad och stridigheterna sä väl imellan Gäldenären och Borgenärerna, som dessa sistnämnde inbördes utförde, samt således tiden är gifven, då målet finnes i det skick, att det af Domstolen ian till pröfning företagas, anse Riksens Ständer någon svårighet icke möta för utstakande af det anstånd, som sedermera för tvistens afgörande och.Domslutets författande, äfven i Concourser af större vidlyftighet, högst kan blifva behöfligt, X afseende å de Concours-tvister, sorn vid Härads - Den 2 3 Juli. rads-Rätferna göras anhängige, är sådant förordnande redan uti Concours-Stadgan gifvet, så att med en ringa förändring deruti all möjlig skyndsamhet i dessa måls afgörande derstädes blifver befordrad; men sorn, hvad rörer Råil stufvu-Rätterna, något bestämdt icke är i detta ämne föreskrifvet, hafva Riksens Ständer trott sig finna, att en tid af Trenne (3:ne) månader efter det tredje uppropet skett, skall blifva tillräcklig och mestadels öfverflödig, både för de förhör med parterna, som Domstolen för dess upplysning i en eller annan omständighet kan finna nödiga, och äfven för de åtgärder, sorn sedan återstå, innan Concours-domen kan vara färdig och parterne meddelas, i synnerhet då Riksens Ständer, med antagande af den grundsats, att oöfvervinnerliga hinder alltid måste gälla såsom undantag från Dagens positiva föreskrifter, förmoda, att den längre tid, som vid något mindre vanligt tillfälle skulle vara behöflig för en Ooncours-saks behandlande, icke borde få begagnas vid sådana måls handterande i allmänhet.