Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men mig vill det synas, Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 91 som vore ett sådant medgifvande mindre välbetänkt.
Ty om man icke låtit förblända sig af den s. k. frihandelns irrsken, bör man tydligt se de yttersta konseqvenserna häraf.
Dessa blifva nemligen att, sedan landet en gång gjort denna stora eftergift till rederiernas fördel och sedan den öfverklagade bristen å fartyg blifvit afhjelpt, dels genom förändrade förhållanden inom handelsverlden, dels genom de inhemska skeppsvarfvet utvidgning; så torde just ifrån detta samma England svårigheter komma att framhållas vid en blifvande lagstiftning, som omöjliggöra återtagandet af denna eftergift.
Tager man härjemte i betraktande, att, då landet eger tillgång på råvarorne till sjelfva fartygsbyggnaden, så uppstår ju en national-förlust derigenom att råvarans för ädling icke kommer landet till godo.
Då, enligt 60 §.
Regerings-Formen, Kongl. Majit är oförhindrad att, efter sig företeende omständigheter, nedsätta tullen — såsom ock nu skett med afseende på fartyg, så tror jag
Utskottet hafva handlat i mera öfverensstämmelse med landets fördel, om tullen å fartyg och båtar »alla slag» blifvit bestämd till 10 proc., än, som nu skett, uteslutande offrat åt rederiernas intresse, med förbiseende af de industriella företag i denna syftning, som sedan längre tillbaka finnas inom landet eller der uppkomma, i följd af den starkare efterfrågan på deras tillverkningar.
Utur dessa skäl anser jag mig böra vördsamt föreslå: att införsels-tullen å Fartyg och Båtar, alla slag, må bestämmas till 10 proc, af värdet, detta bestyrkt på sätt föreslaget är, samt alt fri naturalisation af fartyg, inköpte från de länder, der ingen tull å sådane erlägges, icke måtte medgifvas. 2:o.
I Betraktande ej mindre af den betydliga stats-inkomst, som tullen vid införsel af denna vara lemnar, än ock deraf, att de från Norrige inkommande fisksorter endast draga half tull, och i innerlig öfvertygelse derom, att den af Utskottet föreslagna tullnedsättningen icke kommer alt fällande inverka på varans minuteringspris, och då jag derjemte tror att införseln och priset af denna vara mera beror utaf tillgången på aflastnings-orlen, än af den redan låga tullsatsens ytterligare sänkning; så får jag vördsamt föreslå: alt tullen å Fisk, sallad eller inlagd , torr eller rökt, må vid nu gällande bestämmelser bibehållas. 3:o. Jern, gjutet; smidt eller valsadt.
De uti nu gällande tull-taxa befintliga förbud å åtskillige artiklar under denna hufvudrubrik hafva blifvit i förslaget till ny taxa borttagne och, med föranledande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående åtskilliga förändringar i tull-taxan, äro, så väl härå, som för de öfrige artiklar, derå förbud hitintills varit stadgadt, eventuela tullsatser angifne.
Men, efter mitt förmenande, har Utskottet icke härvid handlat i full öfverensstämmelse med billighet, än mindre med den försigtighet, som landets sanna fördel kräfver och den enskilde haft välgrundade anledningar att förvänta.
De öfver hela handelsverlden erkända goda egenskaperna hos del Svenska jernet hafva varit dc resp. producenlerne en säker borgen, att denna deras vara alltid kunnat försäljas, om ock någon gång med mindre fördel.
— Man har sig bekant alt, just af dessa vårt jerns egenskaper, förfalskning af de Svenska stämplarne å stångjern framkallats i utlandet, och att detta haft, såsom den naturligaste fröjd, ett menligt inflytande på de aleta stämplarnes försäljningspris.
Skulle nu tackjern, från t. ex. England, få inkomma för den låga tullsats, sorn föreslagen är, och detta, beredt för stenkol, sedermera bearbetas för trädkol till stångjern eller dylikt; så tror jag att de Svenska stämplar, 92 Bevillnings-Vtskotlets Betänkande, N:o 3. sorn åsattes denna produkt, med allt skäl skulle komma i misskredit på den utländska marknaden.
Man har trott sig handla i åkerbrukets intresse, då man härigenom velat förskaffa detta ett jern, i och för delsammas behof, till lägre pris än det goda Svenska.
Ty jag kan icke lära mig att inse fördelen deraf, att för ett lågt pris inköpa en sämre vara, då jag kan erhålla en vida bättre för ett, i förhållande till hållbarheten, icke oproportionerligt, högre pris.
Beträffande den åsätta tullsatsen förekommer, alt, då Utskottet, vid de öfriga föreslagna evenluela tullsatserne, ansett 20 å 25 proc. af varans värde i Svensk hamn höra vara den tullsats, som lemnar behörigt skydd åt den inhemska industrien under öfvergångsperioden till en friare handel; så, med förbigående af hvad Kongl. Maj:t uti sin ofvanåberopade Nådiga skrifvelse för denna artikels tullsats föreslagit, hafva de under rubriken Jern upptagne arliklarne icke fått åtnjuta detta skydd.
Tack- och barlast]'em, med ett föreslaget lågt tull-värde af 6
R:dr skeppundet st. v., har erhållit endast 16| proc. tull.
Om den härofvan antydda tullsats af 20 å 25 proc. vid öfvergåendet från ett mera prohibitivt tullsystem eger någon grund för sig — och hvarföre skulle den icke det, såsom hitintills alltid tillämpad — så får jag vördsamt föreslå att införsels-tullen å lack- och barlast-fem må bestämmas till 1 R:dr 24 sk. pr skeppund st. v.
Utur samma skäl får jag ock vördsamt föreslå, att införsels-tullen på kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulor, allt annat gjutet arbete ej speclficeradt må bestämmas till 1 R:dr 24 sk. pr skeppund st. v.
Vid förbudets borttagande å »band- platt, (stångjern) under § tums tjocklek, bult- och galler- samt sänksmide, rundt eller kantigt, knip- och fyrkant af tum och derunder, skär- och klippjern» har en eventuel tullsats blifvit föreslagen till 2 R:dr 24 sk. pr skeppund st. v. med ett tullvärde af 20 R:dr eller 121- proc, då deremot »stång jern öfver tums tjocklek, under 12 tums bredd och öfver g tum fyrkant» med ett tullvärde af 16
R:dr pr skeppund st. v. fått en föreslagen tullsats af 2 R:dr 24 sk., eller 15 f proc.
Den förstnämnde af dessa tvenne sorter smidt jern är likväl föremål för inhemsk bearbetning, och tillverkningen deraf motsvarar vida mera än landets behof.
Det vill då synas mig som vore den ock berättigad lill samma skydd, vid öfvergången från förbudet, som den sednare; hvarföre jag ock föreslår vördsamligen: att tullen å »Band-, platt-, under f tums tjocklek, Bult-och Galler samt Sänksmide, rundt eller kantigt, knip och fyrkant af | tum och derunder, Skär- och Klippjern» sättes till 3 R:dr per skep pund st. v.
Åt en af jernhandteringens vigtigare grenar hafva för landets industriella utveckling nitälskande män riktat ej mindre sin uppmärksamhet och omtanke, utan ock härför nedlaggt icke obetydliga kapitaler.
Sedan behofvet af ett ökadt antal kommunikationsmedel allt mera låtit sig erfara, och man samtidigt härmed insett lämpligheten af dessas byggande utaf jern — såsom både hållbarare och derjemte lemnande arbetet fortast färdigt — så hafva verkstäder uppstått i och för förädling af vårt jern, till vinnande af det härföre erforderliga fabrikatet.
Denna förädling, börjad under det skydd, som lemnades i förbudet utaf införsel af densammas produkter, jernplåt, har sedan dess alltmera utvecklat sig och torde snart nog ernå den utvidgning, att den kan fylla landets behof deraf och medgifva Bevillmngs-Utskotlets Betänkande, N:o 3.
93 ett öfverskott till utskeppning.—•Igenom de stora kapitaler, som uti dessa valsverk äro nedlaggde, de förlager af tackjern och kol, som för desammas behöriga drift erfordras, blifva dessa verk ibland de kostsammare, fäderneslandet har att uppvisa.
Tager man derjemte i betraktande alt råvarans, tackjern, förädling stadnar inom landet och att denna förädling icke sker på bekostnad af landets skogar, utan hufvudsakligast bedrilves med Engelska stenkol; så är det, efter mitt förmenande, en industri, som på kallar allt det skydd, den hitintills njutit.
Ingalunda är det min afsigt att härmed hafva menat förbudets bibehållande.
Men vid öfvergången derifrån, har språnget nedåt genom Utskottets beslut blifvit sådant, att denna industri nu mera saknar allt skydd.
Pä sätt taxe-förslaget gifver vid handen är jernplåt ofortennt öfver tum med ett tullvärde af 30 R:dr pr skeppund st. v. åsatt en tull af endast 3 R:dr 16 sk., och den under ^ tum med ett tullvärde af 25 R:dr per skepp. st. v. 4 R:dr — eller för den förra omkring 11 proc. och för den senare 16 proc.
Huru stjufmoderligt denna industri af Utskottet blifvit behandlad, visar sig om man f. ex. jemförer desse tullsatser med den, som blifvit åsatt stussportar — en ganska enkel produkt från någon masugn.
De sednare draga nemligen en tull af 4 R:dr pr skeppund st. v. med ett tull värde af 20 R:dr, eller 20 proc.
Med de nu ovanligt höga priser på allt jern i England står plåt likväl till icke mera äu 20 R:dr pr skeppund svensk stapelstadsvigt.
Under sådane förhållanden och med den tullsats, som blifvit föreslagen, kan den inhemska valsverks-tillverkningen icke konkurrera, utan den måste otvifvelaktig! duka under för den öfversvämning af dess labrikater, hvilka komma ifrån ett land, der t. ex. stenkolen endast kosta Judel af deras pris vid de svenska verkstäderne.
Än betänkligare blir förhållandet, då ett prisfall inträffar i England och jernet der återgår till de priser, hvilka gällde för några få år tillbaka.
Men har städse framhållit detta England såsom ett mönster att i alla hänseenden efterfölja.
Jag medgifver och erkänner detta lands goda föredömen; men fordrar tillhaka att man i alla hänseenden iaktlager dem.
Hvad har framkallat denna Englands storhet i industri?
Ingenting annat än den konseqvens, hvarmed det tillvägagått i sin tull-lagstiftning.
Ifrån ett prohibitift system har det varsamt nedgått i sina tullsatser.
Under denna varsamma hand har industrien utvecklat sig och nått den höjd, att den befarar intet af det fria tullsystem, man nu antagit.
Dock finnas ännu några höga tull satser qvar, som, i jemförelse med den öfriga friheten, närma sig egenskapen af förbud. lien icke fullt rotlästade industrien tarfvar della skydd, och hugskott eller biafsigter i tull-lagstiftningen mäkla icke att der göra sig gällande.
Stalsmakterne, inseende vigten af inhemsk konstflit och företagsamhet, veta att bevara dessa ett lands ädelstenar.
Nu har man här handlat i rak strid deremot.
Och icke allenast deremot, utan jemväl emot den princip, sorn man vid de flesta andra artiklar, derå förbud qvarstått, sökt att iakttaga, nemligen alt åsätta en öfvergångs-tull af 20 ä 25 prooent utaf varans värde.
Men enär jag icke anser denna nu omförmälda industri i behof af ett så högt skydd, så får jag vördsamt föreslå: att Jernplåt, oförlennt, af i, tum och deröfver må åsättas en tull af 5 R:dr pr skeppund st. v. med ett tullvärde af 30 R:dr, samt under turn 4 R:dr 12 sk. pr skeppund st. v. med ett tullvärde af 25 R:dr, eller omkring 16 procent. 94 Bevillnings-Utskotlets Betänkande,1 N:o 3. 4:o.
Krut och, i sammanhang dermed, Salpeter.
Af dessa artiklar har den förstnämnde blifvit åsatt en eventuel tull af 4 sk. per skålp., med 20 sk. tullvärde; den sednare, oraffinerad och raffinerad, 1 R:dr tull och 3 R:dr 16 sk. tullvärde per lispund, i stället för förutvarande förbud.
Att smuggling bedrifves med den förra är mig nogsamt bekant utaf de tabeller öfver verkställda konfiskationer, hvilka Kongl.
Kommers-kollegium delgifvit Utskottet.
Men denna smuggling inskränker sig likväl till endast de finaste sorter, s. k. böss- eller poleradt krut; ingriper således icke så mäktigt i helgden af de förbindelser, hvilka Staten sig iklädt till de respektive egarne af krutbruken i riket, som borttagandet af förbudet emot införsel af krut skulle göra det.
Krutbruken äro nemligen tillförsäkrade derom, att Staten tillöser sig deras tillverkning efter ett för hvarje år bestämdt pris.
Skulle den tullsats, här ofvan blifvit uppgifven, komma att göra sig gällande, så blifver ju deraf den sannolikaste följden, att, i tider af politiskt lugn, landet påbördades en sådan mängd af krut ifrån de länder, der salpetern står i lågt pris, att den inländska tillverkningen icke kunde inom landet afyttras, hvaremot, i tider af politisk oro, landet skulle se sig blottställdt för total brist, sedan krutbruken i saknad af arbete och förtjenst blifvit nedlaggda.
— Medgifvas måste, att i och för grufdriften det kan synas som en tunga till Staten att icke frihet skall vara medgifven att få förskaffa sig sprängningsmedlet derifrån det till bästa pris kan erhållas.
Men detta offer måste bergshandteringen göra på det allmännas altare.
Landet kan icke ställa sig i denna handelsgren beroende af utlandet; tillverkningen måste vara inhemsk ur så väl politisk, som teknisk synpunkt.
Uti Statens inkomster äro påräknade, för hvarje år, af dessa tvenne artiklar, omkring 100,000 R:dr, hvilka med den föreslagna tullsatsen sannolikt skulle upphöra.
Till förekommande häraf, och om man vill undvika att hafva en tull-taxa så prohibitif, att ett eller annat förbud deri qvarstår, men likväl vill skydda fäderneslandet från den bedröfliga ställningen atti farans stund stå blottställdt på denna krigsnödvändighetsvara, så får jag vördsamt föreslå: att tullen å Krut, i händelse förbudet borttages, måtte sättas till 16 sk. pr skålpund.
Till befrämjande af den inhemska tillverkningen af Salpeter äro å statens sida betydliga uppoffringar gjorda, dels genom utlemnade räntefria lån till anläggning af lador och inköp af sjuderi-redskap. dels genom det höga lösningspris, jemfördl med varans pris i utlandet, som är å produktionen utsatt.
Dessa statens uppoffringar skulle på samma gång, som den enskildes, gå förlorade, om den föreslagna tull-satsen blifver antagen.
Man kan icke säga att denna är låg; den utgör 30 procent af tull-värdet 3 R:dr 16 sk. pr lispund.
Men utur de skäl, som jag här ofvan vid artikeln Krut anfört, tror jag det vara med statens fördel mera förenligt, att å Salpeter sättes en tull af 2 R:dr 24 sk. pr lispund. 5:o.
Utur hufvudsakligen samma skäl, som dem jag vid artikeln Fisk tillåtit mig anföra, får jag vördsamt föreslå: att tullen åoSaIt må oförändrad bibehållas. 6:o. Angmachiner och Ångpannor hafva blifvit åsätta en tull af endast 5 procent utaf värdet:
Inom fäderneslandet finnas redan flere anläggningar, hvilka medtagit stora kapitaler, hvarifrån dessa artiklar stå att erhålla.
Dessa anläggningar äro dels i sednare tider uppkomna, dels äldre; således mer eller mindre i behof af det skydd, som en högre införsels-tull lemnat. Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 95
Om den nu föreslagna tullen skulle komma att göra sig gällande, så tror jag icke alt dessa verkstäder kunna ega bestånd.
Deri nedlagde kapitaler blifva då improduktiva, arbetsförtjensten för tusentals personer upphör, och den härvid tillvande arbetaren såg sig och familjen blottställd för nöd och elände, såsom händelsen alltid blifvit, dä hastiga prisfall bragt fabriks-egarne lill liggarstafven.
Flere lärorika exempel häraf stå att hemta från utlandet.
Den hittills gällande tull-satsen har betryggat machin-verkstäderncs utveckling; likväl torde den på ångpannor vara nog hög, såvida varan angifves till förtuilning efter sitt rätta värde, hvarföre jag vördsamt föreslår, att Ångmachiner och Ångpannor må åsättas en tull af 10 procent.
Utförsels-tullen: 7:o Jern: »tack- och barlast-; kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade; hällar öfver 1^ tums tjocklek samt lod och lödjor öfver 1 skeppunds vigt stycket» hafva fått sig åsatte en eventuel tull af 1 R:dr pr skeppund st. v., i stället för förbudet till utförsel, samt ett tull-värde af 6 R:dr pr skeppund st. v.
Huru lifvad man än må vara af frihandelns förmenta fördelar, torde man likväl få medgifva, att denna tull-sats icke betryggar de bruks-anläggningar från total undergång, hvilka äro grundade på köp-tackjern, d. v. S. icke hafva egna grufvor och masugnar.
Än mindre betryggar den landet ifrån den stats-ekonomiska förlust, som uppkommer af råvarans utförsel.
Derjemte måste ihågkommas, att större delen af vårt tackjern är serdeles tjenligt för ulsmidning till det numera så begärliga stål-jernet, och att säkerligen icke England, lika litet som hvarje annat jernförädlande land, skulle låta obegagnadt gå sig ur händerna tillfället att förskaffa sig utaf våra goda tackjerns-stämplar, för att tillgodogöra sig den vinst, som af denna råvaras bearbetning uppkommer.
Den närmaste följden häraf blifver tvifvelsutan, alt priset på vårt stångjern så ncdtryckes på den utländska marknaden, alt det icke mera lemnade producenten nå gon måttlig förtjenst; bruksdriften afstannad inom landet och dettas förnämsta exportartikel blifver icke längre det så begärliga, förädlade, Svenska stångjärnet, utan blott råvaran dertill.
Kan det således stå tillsammans med landets sanna fördel, att frigifva en vara lill utförsel, som, bearbetad inom landet, så hufvudsakligt inverkar på handelsbalansens vågskålar?
Jag tror det icke; skulle derföre helst se att förbuden öfverflyttades i den blifvande nya tull-taxan.
Men då jag för vinnandet häraf icke eger någon sannolikhet, så inskränker jag mig till alt vördsamt föreslå: att tullen på de här ofvan uppräknade under-afdelningarne af artikeln Jern må, vid utförsel deraf, bestämmas till 2 R.dr 24 sk. pr skeppund st. v. Kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulor samt Jernskrot, gjutet, hafva blifvit föreslagna lill en nedsättning uti förutvarande utförsels-tull med 1 IV.dr 24 sk., eller till 24 sk. pr skeppund st. v. 96 Bevillnings-Vtskotlets Betänkande, N:o 3.
Då denna, emot tack- och barlast-jern lägre tullsats skulle kunna föranleda dertill alt, om tack- och barlast-jern blifver medgifvet lill utförsel, emot nu föreslagna högre tull-sats, tackjernet vid hyttorne nedgjöts till form af t. ex. kulor, eller de s. k. lackjerns-gösarne krossades, för alt åstadkomma jernskrot, gjutet, och man såmedelst lyckades att få utföra dessa sorter emot en lindrigare lull; så får jag, till förekommande af detta författningens kringgående, vördsamt föreslå, att de här ofvan uppräknade artiklarne må blifva vid sina nu gällande tull-satser bibehållna, eller 2 R:dr pr skeppund st. vigt. 8:o.
Lumpor hafva blifvit ifrån utförsels-tull befriade.
Vid jemförelsen emellan de qvanliteter häraf, som under året 1852 blifvit inoch utförde, yisar sig att införseln öfverskjuter med 1,715 lispund.
Häraf återigen den slutsats, alt varan icke står att erhålla i tillräcklig mängd inom landet för de i gång varande pappersbruken.
Utaf Kongl. Kommers-kollegii underdåniga berättelse om Sveriges utrikes handel och sjöfart för nyssnämnde år inhemtas, alt af artikeln Papper, alla slag, blifvit utfördt ej mindre än 351,690 skålp., eller 17,584 lisp.
Då den in hemska tillverkningen, hvartill lumpor utgöra råvaran, är i tillfälle att konkurrera med den utländska; så vill det synas mig såsom den ock vore berättigad att erhålla sin råvara inom landet, i stället för att se den, utan afgift till staten, gå till utlandet.
Jag får derföre vördsamt föreslå, att den utförsels-tull, som hitintills varit pålagd Lumpor, fortfarande må bibehållas. 9:o.
De flesta, under denna hufvudrubrik förekommande artiklar, alltför många all i en reservation särskildt omförmälas och motiveras, hafva blifvit föreslagna till tullfri utförsel.
Det är vsiserligen en sanning, att den lågt bestämda utförsels-lull-afgiften icke är någon hufvudsaklig inkomstkälla för staten, och att exportören således skulle kunna befrias ifrån denna utgift.
Men en sanning torde det ock få förblifva, att ingen handel med Svenska produkter, jemförd med andra råvarors förädling, är så lönande för tillverkare och exportörer, som just den med trädvaror.
Derföre synes det mig med billighet förenadt, att utförsels-tullen till sitt nuvarande belopp qvarstår; hvilket jag ock får vördsamt föreslå.
Delande deras åsigt, som tro, alt den utaf tullen beräknade statsinkomsten icke utfaller så fördelaktigt som andra, olika tänkande, föreställa sig; och till förekommande af den allmänna Bevillningens förhöjande — ty någorstädes ifrån måste slatsbristen fyllas — har jag förgäfves sökt att inom Utskottet göra denna min mening gällande, att Bräder och Plank borde vid utförsel erlägga någon måttlig tull-a fgift.
Man har invändt häremot, att handeln icke skall påläggas några band, den skall vara fri och oförhindrad, som fogel i skog; alt ett ökadt antal tull-tjenstemän vore af behofvet påkalladt i och för utförandet af detta milt förslag, samt slutligen att den afgift, jag föreslog, skulle menligt inverka på handels-förbindelsen med utlandet.
I Norrige finnes denna afgift med omkring 2 R:dr pr kommersläst.
Den der således icke fria handeln med trädvaror tror jag, detta oaktadt, hafva sin jemna, ostörda gång.
Då utförsels-tabellerne upplaga det antal tolfter bräder och plank, som årligen utskeppas från våra hamnar, så bevisar ju detta att desamma afräknas innan de aflastas.
Om således tulltjenstemannen derjemte tillser tjockleken i endast tvänne klassifikalioner, hvilka jag äfven inom Utskottet angifvit, kan jag omöjligen inse behofvet af ökad tullpersonal - Bevillning s-i!Iskottets Betänkande, N:o 3. 97 personal i och för denna Törtullning.
Det laga belopp, hvilket jag föreslog till tull—- afgift, innebär i sig sjelf vederläggning på sista inkastet emot densamma.
Om nu bräder under lj tums tjocklek skulle erlägga en ulförsels-afgift af 2 sk. pr tolft och plank af till och med 11- tums tjocklek och deröfver G sk. pr tolft, och man tager till grund för beräkningen utförseln af dessa varor år 1852, då skulle en stats-inkomst tillskyndas af B.ko 85,038 R:dr 42 sk.
Jag vågar derföre vördsamt föreslå: alt Rikets
Ständer för sin del ville antaga en tullafgift vid utförsel af bräder under 1| tums tjocklek å 2 sk. pr tolft med ett tullvärde af 3 11.dr, samt för plank af lill och med 1.J tums tjocklek och deröfver ä 6 sk. pr tolft med ett tullvärde af 5 R:dr.
Ett synnerligt afseende mäste fästas vid artikeln Sporrar.
Men dä jag härom till alla delar instämmer i de åsigter, hvilka Herr Landshöfdingen m. in. Prytz uttalat; så anser jag icke behöfligt alt i detta ämne anföra min särskilda reservation.» 8:o af Herr Pryls, L. A. »Erkännande de i Betänkandets inledning framställda allmänna grundsatser för tull-lagstiftningen, reserverar jag mig emot nedanskrifne delaljbeslätnmelser.
A) i afseende pä införsels-tullen: l:o.
Partyg och Båtar.
Då Utskottet icke antagit den i Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 23 sisllidne
December, angående åtskilliga förändringar i tull-taxan, föreslagna klassifikation af fartyg öfver eller under 50 lästers drägtighet, utan sammanfört fartyg och båtar af alla slag, såväl af träd som af jern, under en klass med 2:ne underafdelningar, hvaraf den ena fått den oegentliga rubriken seglande, med 5 proc., den andra försedda med, ångmachin, med 10 proc. inlÖrsels-tull, hvaremot i slutet af taxan ångmachiner och ångpannor åsatts endast 5 proc. inlorsels-tull, sä blefve följden häraf, ali för ett fartyg ulan ångmachin och för en dertill hörande, men med annan lägenhet inkommande ångmachin, skulle erläggas endast 5 proc., men för samma fartyg med insatt ångmachin 10 proc. i inlÖrsels-tull.
Till rättelse af detta, efter min tanke, misstag, föreslår jag denna förändrade redaktion:
Fartyg och Bålar: af träd, ulan ångmachin 5 proc. » med ångmachin 10 » af jern, med eller ulan ångmachin 10 » och, i sammanhang dermed, alt införsels-tullen å ångmaehiner och ångpannor bestämmes lill 10 proc. 2:o. 1 öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse har Utskottet upptagit, under Färger och Färgningsiimncn, Jordfärger och dermed jemforlige ej specificerade, till den nedsalta tullsalsen af 2 r:st. pr skålpund, men andra slag, ej specificerade, lill 2 sk. pr skålpund.
Vid tillämpningen skall det blifva omöjligt för Tullkamrarne att afgöra, hvilka ej specificerade färger äro jordfärger och hvilka som skola hänföras till andra slag.
Jag anser derföre de ej specificerade jordfärgerne måste sammanslås, såsom hittills, med andra slag, ej specificerade, under en gemensam tullsats af 2 sk. pr skålpund. 3:o. lnstrumenler.
Mathematiska, Optiska etc.
Cirklar, Passare och Cirkelbestick böra ej, vid vigt-fört ull ning, ställas tillsammans med Glasögon och Lorgnetler, hvarigenom de förra, såsom vida tyngre, belastas Bih. till B.
Prot. 1S53‘& 18S4.
S Sami. 4 Afd. 2 llaft. 13 98 Bevillnings-Utskottets Betänkande, Aho 3. med en jemförelsevis alltför hög tull, hvars bestämmande till 12 sk. pr skålpund bör vara nog, om för de sednare antages 24 sk. pr skålpund.