Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För att väcka ett mera allmänt och verksamt deltagande för kvinnors inväljande i fattigvården kommer Fredrika Bremerforbundet att inom den närmaste tiden an- ordna ett diskussionsmöte, en åtgärd, hvilken sä- kerligen blifver välkommen för de många, som intressera sig för att den 1889 införda förändrin- gen angående fattigvårdsstyrelse, att äfven kvinna däri må kunna inväljas, måtte vinna en vidsträck- tare tillämpning än hittills.
Såsom missionär till Indien utgår i da- garne fröken Connie Dickson, dotter till bruks- ägare Axel Dickson på Skeppsta i Södermanland.
Fröken Dickson, som är 24 år, har i 3 år vistats på missionsskolan i The Willows i London.
Där har hon genomgått kurser i alla de ämnen, som ligga inom gränsen för hennes blifvande arbets- fält, hvarjämte hon äfven genomgått en kurs vid ett sjukhus i London.
Fröken Dicksons blifvande missionsanstalt är Hourah i Bengalen.
Den dansk-norska författarinnan fru Laura Kieler har anländt till Stockholm och för en ganska talrik och erkänsam publik hållit ett par föreläsningar i Arbetareföreningens lilla sal om » Aandeliv og Nationalitetsforhold i Ame- rika » samt om » Nationalitetskampen i Sönder- jylland ».
* Kvinnoklubben hade här om dagen årsmöte i sin nya lokal Norrlandsgatan 17.
Ars- och revi- sionsberättelser för det tillryggalagda 7:de året upplästes och godkändes.
Enligt årsberättelsen har klubben under året, utom 13 föreläsningar öfver Englands historia, haft 16 samkväm med omväxlande diskussion, föredrag, musik och säll- skapsnöjen samt några fester, däribland den sed- vanliga barnfesten.
Biblioteket har, genom nya inköp och gåfvor, betydligt ökats och flitigt an- litats.
Vid styrelsevalet blefvo följande ledamöter ut- bedda: Fröknarna S. Gumoelius, orförande, Ch.
Nyqvist, kassaförvaltare, Ch.
Bandelin, H. Andersson, A. Tibell, fruarna M.
Asp, N. Frölander, T. Burgman, G. Lindqvist och H. Erhardt, fröken E. Ullmark och fru A. Grafström blefvo styrelsesuppleanter.
Sveriges sista furstinna kan man anse ha gått ur tiden, då för en åtta dagar sedan grefvin- nan Clotilde von Wglich und Lottum, född Putbus, afled i Berlin såsom den sista af en släkt, hvil- ken redan under unionstiden tillhörde Nordens historia.
Släkten Putbus eller, som den i Skandi- navien oftast kallades, Podebusk härstammar från de gamla rugiska furstarne af vendisk ras.
Det är väl bekant, huruledes såväl Gustaf III som Gustaf IV Adolf gärna ville förläna furste- titeln åt några af de förnämsta bland Sveriges högadel.
Men såväl gamle b ' ersen under Gustaf III som riksdrotsen Wachtmeister under sonen afböjde denna upphöjelse.
Däremot fick Gustaf III sin vilja fram med furst Hessenstein, hvilket, enär h a n var son till Fredrik I, förut tysk riks- furste, mycket rik och därtill ogift, icke ombrage- påse så stor, att flaskan kan nedstickas däri.
rade någon.
Följande färger lämpa sig ganska bra tillsammans.
Och Gustaf IV Adolf, hvilken under sitt bedröf Matt mossgrönt siden, på hvilken sys en kvist liga pommerska fälttåg också hade varit på Rugen, liljekonvalje, mörkt smultronfärgadt med en rese- sett det stolta slottet Putbus och lärt känna dess unge ägare, upphöjde honom, då den 24 årige da, Ijnsgult med violblomma, matt ljusblått med Wilhelm Malte, år 1807 till svensk furste.
Det mörkröd ros och skärt med heliotrop.
Sedan på- var hans gemål, den unga furstinnan Putbus, hvil- sarne på framsidan blifvit försedda med sina blom- ken synnerligen vänligt mottog de svenska office- mor, sydda med silke i klump, och stjälkstyng, rarne på utmarschen till kriget mot Napoleon år 1813.
Dottern, den nu bortgångna Clotilde, var anbringas en centimeter från öfrc kanten en drag- då 4 är gammal.
Hon gifte sig år 1828 med sko, som tillknytes kring flaskhalsen med en smal preussiske ministern i Bern, geheimerädet grefve silkessnodd i samma färg som sidenet.
Af 1 me- F. von Wylich und Lottum, och sedan hennes ter långa och 3 centimeter breda band i samma ende broder år 1854 aflidit ogift, förklarade konung Wilhelm I af Preussen är 1861 att hennes äldste färger som sidenpåsarna göres en rosett med yglor son skulle ärfva det gamla namnet Putbus jämte och 5 nedhängande olika lånea ändar, på hvilka Hess furstliga värdighet.
Denne, furst Wilhelm " PRIM1S " Fotoséiikoket » 3 — ä r h i t t i l l s OÖFVERTRÄLTADT 100,000 st. r u tillverkade och sålda.
de respektive påsarne fastsys.
När de vid roset- ten upphängas på en vägg, bilda påsarna sålunda en klase, i det de hänga delvis bredvid och delvis öfver hvarandra.
Puella.
(Forts.), Varnas för värdelösa » 1 efterapningar.
Hjorth &amp; Co. 5 K l a r a N.
" PRI MUS MATTAJJ, PRIS 75 ÖRE ST. f ö r e k o m m e r ABSOLUT a l l ö f v e r k o k n l n g &amp; vidbränning.
IDUN Malte Putbus, är född år 1833, generallöjtnant, arfmarskalk på Riigen, ärftlig medlem af preussi- ska herrehuset, deputerad i landtdagen för kretsen Riigen samt bland annat kommendör med stora korset af Vasaorden.
En gärna hörd parlamenta- risk talare, har han bland annat uppträdt mot Sassnitz såsom förbindelseort med Sverige och för Arkona.
\ Hans gamla mor, hvilken blef 8 5 7 J år gammal, bodde på sista tiden mestadels i Berlin.
Hon sörjes, förutom af sonen, af en dotter, änka efter grefve de Pourtalés.
som skräddaren Gibson och hr Lambert nye bibliotekarien mycken munterhet.
operan återupptog i söndags Webers alltid lika populära opera » Friskytten ».
Fru Östberg firade i Agathas roll en sannskyldig triumf.
Äfven fröken Karlsohn fick som Anna mottaga sin väl- förtjänta del af bifallet.
Hrr Lundmark och Sel- lergren förtjäna erkännande för sitt utförande af Max ' och Kaspers partier, dem de förut innehaft.
Ytterligare en Marteau-konsert hade k. operan, klokt begagnande sig af den rådande Marteau- febern, anordnat till i tisdags.
Att det skulle blifva öfverfullt hus, hade man kunnat förutsäga på förhand.
Liksom i fredags å sin egen konsert i Musikaliska akademien, där den unge konstnä- ren likaledes möttes af en fullsatt och entusias- merad salong, bekräftade han äfven denna afton vårt förut afgifna omdöme om honom, att han trots sina unga år i tekniskt afseende är den mogne mästaren, samt att han vid utförandet af de till karaktären vidt skilda kompositioner, han framför, nästan alltid lyckas träffa den rätta inne- börden, den rätta uppfattningen.
Han förstår i sitt föredrag att inlägga såväl ljuf poesi som eldig kraft.
Med ett behagligt yttre och ett anspråks löst uppträdande är det sålunda ej underligt, att han här firat triumfer, som under de sista tio åren väl endast öfverträffats af violinälfvan T u a vid hennes första besök härstädes.
Vid samma konsert fick man tillfälle höra ett par finska gäster, nämligen sångerskan Ida Mor- dach och pianisten Karl Ekman.
Den förra vi- sade sig äga en klangfull och väl skolad mezzo- sopran samt ett intelligent och lifligt föredrag; särskildt förtjänar hon loford för sitt mczsa vocc- föredrag.
Hr E. är en i tekniskt hänseende långt hunnen pianist med ett säkert och mycket vår- dadt spel.
Båda gästerna hälsades med lifliga applåder.
Dramatiska teatern gaf i måndags som förpjäs till det roliga stycket » Le Cardunois ' hjältedater » ett litet proverb, » Farligt umgänge », af den som framstående novellist kända svenska fötfattarinna, hvilken döljer sig under signaturen Rust Roest.
Det lilla 1 aktsstycket var synnerligen ledigt skrif- vet, visserligen utan alla tillspetsade repliker, men dock enkelt och naturligt hållet samt ej utan dra- matiskt innehåll.
De båda i stycket förekomman- de rollerna erhöllo ett förtjänstfullt utförande af fruarna Fahlman och Seel ig-Lundberg.
Helfrid Kinmanssons med så stort intresse mot- sedda gästspel på Dram.
teatern tog i onsdags sin början, hvarvid hon utförde moster Sally i » Evas systrar ».
Vi återkomma i nästa n:r. Vasateatern har nu senast återupptagit en gam- mal bekant från Mindre teaterns glansdagar: Charles Lecocqs » Lilla frun ».
Den roliga operet- ten med dess spirituella och vackra musik tycks ännu slå lifligt an.
Vokalt är också utförandet värdt allt erkännande, då däremot de genomgåen- de unga krafter, som nu pröfvas på de förnämsta rolluppgifterna, i aktionen icke fullt räcka till.
Så är fröken Blumcnthals Graziella för örat en myc- ket sympatisk företeelse; för ögat göra sig hennes åthäfvor allt en smula » sällskapsspektakel ».
Det- samma kan fullt tillämpas på hrr Sjöholm (San Carlo) och Scenson (Montefiasco).
Omvändt är förhållandet med hr Ringvalls Podestan.
Där är spelet utan tvifvel förtjänstfullare än sången.
Hr Kellberg som Casteldemoli och fröken Nilsson- Theobaldo lösa ej heller oäfvet sina uppgifter.
Bifallet på premieren var lifligt och » vår lilla frus skål » torde åtskilliga kvällar å rad under » begejstring » få tömmas å den vackra lilla teatern.
Södra teatern roliga lustspel rika publikens framgång, och gaf i tisdags en repris af Mosers » Den nye bibliotekarien ».
Den tal- starka bifall tyckes utlofva bästa i synnerhet väckte hr Bergström som den Filharmoniska sällskapet gifver sin första abonne- mentskonsert instundande tisdag i Musikaliska akademien med biträde af flere solister och k. hofkapellet.
Vid denna konsert komma Saint- Saöns ' ode » Lyran och harpan » samt Schumanns kantat » Rosens pilgrimsfärd » till utförande.
Henri Marteau gifver, uppmuntrad af sin fram- gång härstädes, ännu en musiktillställning, näm- ligen en matiné om söndag i Musikaliska akade- mien med biträde af signora Labia och hr Hjal- mar Meissner.
Herr Richard Henneberg, Teater och musik.
371 vår framstående kapell- mästare vid k, operan, förbereder till lördagen den 2 i dennes för egen räkning en större konsert i Musikaliska akademiens stora sal.
Biträdande blifva flere bland våra förnämsta solister äfven- som k. hofkapellet.
Den framstående del, hr H. tagit i hufvudstadens musiklif, berättigar honom till en erkänsla och en uppmärksamhet, som vid detta tillfälle vi hoppas måtte taga sig uttryck i en fullsatt salong.
Musikföreningen gifver likaledes inom den när- maste tiden sin första konsert för säsongen, hvar- vid Berlioz ' » Fausts fördömelse » kommer att ut- föras under ledning af prof. Neruda.
Ett stycke kulturhistoria, Idun del- g i f v e n af E. B — m.
(efterföljande » ovulna skrifvelser », ett fynd bland gamla hofrättshandlingar, synas oss värda en stunds uppmärksamhet, ej blott af dem, hvilka veta att äfven i uttryckets bild- ning och ton ligger något för tiden karaktär- istiskt, utan äfven af våra läsarinnor i all- mänhet, efter s o m här föreligger, fastän e n - dast antydd, en förlofningshistoria, med sin första blyga början, sin stigande förtjusning och — sin uppslagning.
Han är en ung man vid namn Nyman; hon är en fröken Birgitta Elisabet Gripenklou; för öfrigt veta vi icke något vidare om de två unga perso- ner, som stiga upp ur dessa bref för att gifva oss en rätt liflig liten interiör bland grafvarna från vår glansrikaste period.
Efter brefven varit bifogade rättegångshandlingar, är det icke omöjligt att ej det stannat vid en uppslagning, utan gått till en rättegång mellan de de f. d. förälskade.
Huru som helst, må brefven tala för sig själfva.
D e återgifvas ordagrannt, ehuru, för att mera obehindradt kunna läsas, med nutida stafning.
Tusen tack för igår och alla dagar, min endaste vän på jorden, och för all den godhet mig ringa person är bevist af det förnäma huset, och ön- skar jag städse allt sådant ödmjukast aftjäna.
Efter lofven vill j a g dig, min lilla vän, svara på din begäran; angående linet, så har hon några ' fi kvar, men det är inte godt, utan om min vän ville patientera litet, till dess hon får hem några norran efter, som lärer ske innan kort, så vill jag vara för obligerad min lofven att fullborda och, så mycket min lilla vän behöfver, att skaffa.
I natt drömde j a g om dig, min ängel, och tyck- te lika så som j a g satt uti din ljufva famn, hvil- ket j a g af hjärtat önskar att det vore sant, att du vore min och jag finge sitta och luta mitt hufvud till dina rosenfärgade kinder.
Nytt vill jag påminna att folket säger att du är min Angis, hvaröfver j a g mig fägnar att för en så dygdig och vacker flicka blifva agerad, som jag skall referera för dig min vän i afton.
Till slut redeligt sinne, troget hjärta hyser ock din ädla själ.
Gud gifve dig en god dag!
Din trognaste gosse till döden N: Hernösand den 24.
Extra fin Marsala P.
Ursäkta hastigheten; jag h a r en arbets- karl, som skall skrifva af inventarium åt mig.
Min endaste vän på jorden.
Gud gifve dig allt godt af hjärtat önskadt.
Efter lofven vill jag min lilla vän med några rader påhälsa, emedan min lilla väns redlighet är mig väl bekant och så inrotat sig uti mitt hjärta, att den aldrig bortglömmes, medan lifvet uti mig bor, icke heller skall annat af mig befinnas än redlighet och uppriktighet usq ad cineres.
Inom två dagars förlopp, sedan jag skildes med dig, min ängel, uti Nåås, kom jag hem, men dock något opassliger allt intill denna dagen.
Gudi ära jag har kommit mig nu braf från och ä r hel frisker, Gud låte dig nu uti Anundsjö väl öfver denna högtiden trifvas och snart med hälsan därifrån hemkomma, det önskas alltid och af ett upprik- tigt hjärta.
Jag löfte fuller dig, min ängel, att jag skulle resa till Anundsjö i helgen, men det slår mig felt af orsak jag får icke resa bort för min far, utan måste blifva hemma hos honom efter j a g varit så länge borta; ursäkta mig, min lilla vän, du vet det, att man måste mera lyda Gudi än människor, som ordspråket lyder.
Låt nu se, min vän, att du icke blifver för länge borta.
Mig tyckes lika såsom ingen människa vore i staden, när min endaste tröst är borta, utan jag famlar här i mörkret så länge till dess ljuset kommer hem.
Jag sitter uti stor ledsamhet uti min kammare och h a r icke någon att gå till, när min vän är borta.
Många bekanta har jag, men ingen blifver af mig estimerad.
Nytt har j a g icke särdeles att skrifva, utan det förnämsta är det Gud den allra högste han gifve dig en fröjdefull julehögtid och till ett kommande godt nytt år hälsa och sundhet med allsköns lycka och väl- signelse, förblifvandes Min lille väns trognaste dräng till döden N: Hernösand d.
27 Decem.
Glöm ingalunda hälsa k. mor med min hörsamma tjänst.
Jag beder dig, min vän, undra icke på min hastiga skrifvelse och sedan visa ingalunda mitt bref åt någon.
Bränn upp brefvet och visa det icke.
• / ä- God morgon, min redeliga flicka och dygdiga själ.
Jag tackar dig storligen, min ängel, för din mycket angenäma och hjärtröriga skrifvelse, hvil- ken mig af allt hjärta fägnar, att en sådan tro gen, redelig och uppriktig vän är mig af Gud den högste tillskickad.
Jag kan icke tillfyllest din redlighet afmåla, som jag eljest borde, utan jag säger af uppriktigt hjärta, att du min till B:ta bör billigt kallas och heta, all Nymfers ljus och prydnad; lika såsom solen på himlen lyser öfver hela världen, så lyser du med din redlighets strålar öfver alla de fruntimmer, som både när och fjärran finnas kan.
Linet och ullen skall riktigt blifva beställdt.
Jag kommer till dig i af- ton klock.
3 eller förr, så vill vi följas till jungf: Anna Norman en liten stund.
Slutligen sä äst du mitt hjärtebarn det lilla och ingen skall oss i denna världen åtskilja, som versen lyder.
Jag skulle väl något mera min vän tillskrifva, men bedjandes ödmjukast om ursäkt, tiden tillåter icke.
Din trognaste och redligaste vän N: P.
Ursäkta hastigheten, jag håller på regera i gamla dokumenter åt min far och sitter så som jag sutte på heta stenar, ty jag längtar till dig.
Jag är din vän, var så igen, därtill säger jag amen.
Min lilla väns bref och angenäma skrifvelse är mig i går af posten inhändigade, hvaröfver jag mig af hjärtat fägnar, att min lilla vän ihågkom- mer sin trogna tjänare med dess förnäma skrif- velse, hvilket jag med all som största vördnad göra vill, men i förstone tackar jag Gud för de hugneliga tidender, att min lilla vän är med häl- san begåfvad, h a n låte så länge å båda sidor kontinuera.
Jag skref min lilla vän till förleden post.
Gud vet, om det .träffat min redliga flicka, eller hafva de falska profeter varit framme och afskurit passet för mitt bref, att det icke är fram- kommet, och med mons.
Spet skickades 3 st. bref, som var ankomna ifrån Upsala och sedan många 10,000 hälsningar.
Jag sitter h ä r så bedröfvad (Qualité Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891.
K. A. Nydahl &amp; C:o RiiKikhnlm.
2 Ntnronlan » &gt;
däröfver att min lilla B: icke kommer hem förrän Kynnersmäss att jag får tala med dig ett ord, förrän jag reser till Påhlmässmarknan, hvilket sker strax efter tjugondagen, den andra saken är att min lilla vän säger uti sitt bref, jag kan haf va många tillfällen att roa mig ibland goda vän- ner och godt compagnie, så att man kan glömma bort det man borde hålla parole uti.
Svåra ord!
Gud skall veta med hvad nöje jag uti denna mör- ka kammare dagligen sitter; kära min vän, kom hem, kom hem, snart får jag skåda ljus i stället för mörker.
Ursäkta mig att jag icke kan kom- ma till Anundsjö; orsaken har jag nämnt uti det förriga brefvet.
Nytt har jag icke särdeles som meriterar skrifva, utan för några dagar sedan kom en student ifrån Upsala Cognomine Mört Magst.
Walanders styfson, en hurtig gosse; han förde ock bref till dig, min ängel, ifrån mons.
Bohm och åstundar gärna lala med dig, innan tre vec- kor reser han tillbaka igen, kanske jag reser ock med till de södra orterna.
Låt nu för all ting redligheten sitta främst.
Hälsa med min hörsam- ma tjänst k. mor, mons.
Anganius och alla i gemen.
Till slut så önskar jag ett fröjdefullt godt nytt år med allsköns välsignelse, jag tackar öfver- måttan för den nyårsgåfva jag blef bevärdigad; gäfvor och igengåfvor behälla länge vänskapen, säger prästen, så vill jag samma gåfva offerera och skänka dig igen, min lilla vän, allt intill min död.
Vale vive et rescribe allra högste lärer välsigna dig med mycket godt och på sistone få lifsens krona, hvilket Gud haf ver lofvat alla, som ett gudfruktigt, redligt och ett troget sinne hafver.
Herren välsigne dig uti allt ditt företagande.
Skrifvet i hastigheten af en din, som Gud förordnat på jorden, Nya vän.
Min uppriktiga Iris.
Jag kan icke med penna tillfyllest gratulera och berömma min lilla flicka för dess redlighet och uppriktighet sedermera godhet, som mig ringa dock trogna tjänare är bevist och härefter be- visandes varder, hvilket jag icke kan löna med penningar, guld och ädelstenar, som efterföljande utvisar.
Ängla bild all nymfers prydnad, Högsta nöje ädla själ; Du är den, som jag med vördnad Mig har gifvit till en träl.
Dig jag billigt skall upi höja Ofver himlens norra pol, Du min fägnad är och nöje, Du blir stads min glädjesol.
En mörk kammare den 3 Januari 1705.
Hernösand den 18 Februari 1705.
Ursäkta hastigheten och visa ingen min ovulna skrifvelse.
I hastigheten och nyligen skrifvet.
Efter middagen kom jag till duka bordet och mjöla bänkarna.
Hälsa Öman, gamel-grisen och lill grisen.
Jag svär däruppå att du aldrig, min ängel, ur mitt hjärta går, så länge jag lefver och Gud för- unnar mig hälsan uti denna världen, och vidare säger jag, om du drager mitt hjärta ifrån mig, min ängel, så sårar du mitt och på sistone dö- dar du detsamma.
Var nu stadig och fast intill ändan, så är jag försäkrad därpå, att Gud den f 5 Redigeras af Sophie IAnge.
Se ' n urgamla tider Jag funnits i strider, Och burit båd ' vapen och män.
Min storhetstid svunnit, Se ' n ångkraft man funnit, Dock gagnar jag män ' skorna än.
Nu, stor eller liten, Ett medel för fliten Och industrien endast jag är; Vet: fyrstafvig är jag, Bokstäfver begär jag Blott elfva och finn mig nu här: Hvad är det, som sångaren stämmer ibland?
Hvad får man om vintern, om bränsle ej finnes?
Och hvad göra rätt, innan målet upp- hinnes?
Hvad blir den, som tar sig en tår uppå tand?
Och hvad kan bland rosorna alltid man finna?
Hvad kallas en gift man utaf sina små?
Hvad är motsats till dygd?
Hvad är två gånger två?
Stockholm, N; r 46 (51?)
Idun ensam _ Iduns M o d e l.
Bam^arderoben Byrå.- kr.
» » » 5 5 3 3 Redaktör och utgifvare: FRITHIOF Klara södra kyrkog.
16, 1 tr. J den af den yngre generationen dagliga pressen af J e n n y A l l m.
man de 1646.
: J. det f r u Elma för ljusna och höra berättas en de älskligaste af som född Ström.
För eller h e n n e Bland Men flertalet personer, i vårt som land, på 1840-talet kan man så Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad.
hvarje fredag För » Platssökande » o. » Lediga rlatser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv.
själf gaf den tanken gång, när en af i n till h u f v u d s t a d e n följde och få se ' blickar gjordt.
kungl.
Elma teatern, och om artister, 10:de årg Utgifningstid: en mande, var n o g detta n a m n obekant, m e n o m äldre förhållandena Billing, Nordling.
Elma a t t h e n n e s r ö s t v a r n å g o t att g ö r a af.
sjungit april och profsjnnga för någon profsjöng för hofsångaren resultatet bjef, att h o n i Stockholms vistades Bro län.
hon met, men i den Stockholmsfräm- flickan fara sakkunnig.
Sagdt B e r g, d å lärare den t o g s till.
Då 1 juli vid 1836, så- elev.
för kungliga Ström föddes 1822 några l e d e s b l o t t 1 4 år g a m m a l, a n - tiljor.
Elma för dessa E k s t r ö m d e t r å d e t att låta beträdt den svenska sce- nens Aktiebolag.
Billing.
nyligen namnen på de ännu Linds kamrater vid kungl.
äfven nämner sceniska meddelades HELLBERG.
Elma dessa förekom Tryckeri Fredagen den 19 november 1897.
Prenumerationspris pr å r: lefvande Iduns 3 vande tiden åtnjöto den mera lof- scenens kvinnliga elever en ut- socken af märkt vård och uppfostran I år en sex föräldrahem- af teatern inrättad i pen- s i o n s a n s t a l t, b e l ä g e n 2 tr. u p p s ä n d e s d ä r e f t e r till i gamla operahuset.
I denna en nära släkting, den för sina pension, som vetenskapliga studier i zoologi f r u C h r i s t i n a F u n d i n, m o r till bekante den prosten Mörkö, hvilken fullborda Ekström å åtagit sig att hennes uppfostran.
d å förestods af sedermera så omtyckta sångerskan Vilhelmina din, Elma erhöll Fun- Ström ett tillbragte godt och angenämt hem.
För- E l m a S. n u n å g r a år, f ö r h e n n e m i d d a g a r n a u p p t o g o s af stu- synnerligen rika p å glädje o c h dier i sång, m u s i k, d e k l a m a - utveckling.
tion, språk och vanliga I en Ekströms hem Prosten god lärare igenom nobel E. och var en ämnen.
allt- Aftnarna eleverna m y c k e t personlighet, skol- tillbragte ofta p å tea- s o m f u l l s t ä n d i g t v a n n sin lilla tern, där en griljerad skyddslings s c e n v a r s t ä l l d till d e r a s f ö r - lan förtroende.
invånarne på Mel- det fogande.
när- Ett a vant- bildande och belägna B o n d e s k a fideikomis- i hög grad behagligt umgänge set H ö r n i n g s h o l m bereddes och präst- dem i de båda che- gårdens m e d l e m m a r rådde ett fernas, presidenten lifligt strands och umgänge, och i Ek- ströms gästfria h e m sågos tidt bergs, o c h ofta b e s ö k a n d e från huf- voro vudstaden.
fördrefs glad och Elma kände dessa de ofta inbjudna.
Tiden sjöng tablåer, upptåg, hon familjer.
då m e d sång, musik, dans miljernas hennes med bjöd och han gärna sina gäster p å att hvarken hos allehanda de båda fa- yngre medlemmar lif o c h l u s t deltogo.
Bland de många glada min- höra henne sjunga.
Emellertid uppstod och i hvilka D e n sången gladde i hög grad fosterfader, Fors- Till dagarna i ända.
lycklig; o c h trallade sig Wester- krigsrådet n e n, fru B. g ö m m e r från dessa honom.
sällskapsaftnar, Porträttct är utfördt efter en oljemålning of Clara Löfgren.
m å här n ä m -
IDUN 366 1897 L y c k a n är icke så blind s o m det sägs, A r b e t s a m h e t e n h o n h j ä l p e r till v ä g s.
W. nas ett.
Det var på en musikalisk hos presidenten W.
kapaciteterna men hade redan ändå förmärktes en som yngling höra sig; förekom den oförklarlig.
vax, slog betjänten u p p gäst, låtit h o s å t s k i l l i g a i säll- skapet en viss spänning, oinvigde skäligen soaré De närvarande inbjudna med Eätt som det dörrarna för en n y den hvita mössan i var också och först stränga tighet, att ej des, s o m E l m a fick » t a n t F u n d i n s » tillåtelse nämsta af gästen, » till utseende en A p o l l o », fram föredrog » Glunten håll- på föreläsning ».
siasmen var storartad, och var aftonens berg och till f l y g e l n och Entu- Gunnar Wenner- hjälte.
Ett annat h e m, dit eleverna ofta i n b j ö d o s, v a r a k t ö r e n Nils V i l h e l m A l m l ö f s.
set, K n u t, var läste på prästexamen.
betraktade h o n o m nad, men De unga damerna därför m e d en viss vörd- anslaget till detsamma var tande dansör.