Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och då de oförutsedda motgångar, hvilka fördröjt och försvårat utförandet samt fullbordandet af hamnarbetena vid Cimbritshamn, förorsakat serdeles kännbara förluster för detta samhälle och beröfvat detsamma alla förväntade fördelar af både det allmännas och nämnda stads enskilda uppoffringar för hamnbyggnadens tillvagabringande, hafva Rikets Ständer, som ansett den obestridliga svårigheten för stadens i allmänhet obemedlade innevånare att, i saknad af den genom hamnafgifterna härtill påräknade tillgång, kunna behörigen fullgöra den nu förestående betalnings-skyldigheten för ifrågavarande lån, desto mera förtjent af behjertande, som de inträffade naturhändelsernas inverkan på berörde arbeten icke kunnat af låite-tagarne förekommas, i betraktande af dessa omständigheter och då Rikets Ständer, i anseende till statsverkets nuvarande ställning, funnit sig icke kunna bevilja den anslagssumma, E. K.
M. vid denna riksdag för ofvanomförmälda stormskadas afhjelpande i nåder föreslagit, medgifvit anstånd till 1850 års slut med ränte- och kapital-afbetalningarne å det för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn, under 1840 och 1841 årens riksdag, beviljade lån. Expedilions-Uiskottets Förslag till und.
Skrifvelse, Ti;o 168. 349 Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet meddela.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Augusti 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Aug. i84§.
Preste-ståndet den g — — Borgare-ståndet den g — — Bonde-ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående präglande af koppar-skiljemynt å fyra skillingar banko valör.
(Banko-utsk.
N:o 86.) S. A. K.
Då till Bankens nuvarande sedlar å 12 sk. skillingars valör icke finnes motsvarande silfvermynt, hvarigenom,, när ifrågavarande sedlar, hvilkas indragning vid innevarande riksdag blifvit beslutad, icke vidare förekomma, inträffar, att alla belopp under 8 skillingar banko måste liqvideras med kopparmynt, dertill fyra eller flera serskilda stycken ofta varda erforderliga, hafva Rikets Ständer funnit, att det skulle till lättnad vid mindre liqvider i väsendtlig mon bidraga, om, jemte det silfvermynt, som kommer att utgifvas till de så kallade småsedlarnes ersättande, tillgång vore beredd till ett kopparmynt å fyra skillingar banko, hvilket mynt synts Rikets Ständer böra utmyntas sålunda, att 450 r:dr banko präglades af ett skeppund koppar stapelstadsvigt, hvarigenom detsamma kunde lätt skiljas från nuvarande 2 skillingar banko-stycket, men det oaktadt icke blifva genom sin storlek eller tyngd besvärligt att medföra till mindre belopp.
Rikets Ständer hafva alltså för sin del beslutat och få hos E. K. M. i underd. anhålla, att kopparmynt å fyra skillingar banko valör må utmyntas efter den grund, att fyra hundra femtio riksdaler samma mynt präglas af ett skeppund koppar stapelstadsvigt.
Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 12 Augusti 1848» 360 Expeditions-Utskottets Förslag till uad.
SkriJvelsej If-.o 16g.
UppJäst och godkändt hos Ridd. oell Adeli» den 9 Aug' .
S|8.
Pieste-ståndet den 10 — — Borgare-ståndet den 12 — — Bonde-ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse3 med anhållan, att Rikets
Ständer måtte i lagstif tningen för judarne i riket få deltaga.
(Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 107.) S. A. K.
Då hos Rikets Ständer i betraktande kommit, huruledes uti lagstiftningen rörande judarne här i riket ingå stagdanden, som afse håde grundlagen, allmänna och kyrko-lagen samt den ekonomiska lagstiftningen, äfvensom att det klefve svårt örn ej omöjligt att, med dessa serskilda frågors ryckande ur det inbördes sammanhang, hvilket de i afseende å lagstiftningen för judarne og;t, afgöra dem hvar för sig och på olika sätt, helst den enhet, som hör finnas och bibehållas i hvarje lag, kunde derigenom äfventyras; så få Rikets Ständer, som derföre ansett, att, då frågor om nämnda lagstiftning hädanefter uppkomma, desamma torde blifva ändamålsenligast behandlade, om sådant koinme att ske af E. K. M. och Rikets Ständer gemensamt, i underd. begära, det E. K. M. täcktes hädanefter icke, utan gemensamt med Rikets Ständer, till behandling och afgörande företaga de frågor, som angå lagstiftningen för judarne i riket samt hvad dermed eger sammanhang.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Augusti 1848.
Expedilions-Vtskoitets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o rjo. m N:o 170.
Uppläst oell godkandt hos Ridd. och Adeln den 9 Aug. 1848.
Presle-ståndet den 10 — — Borgare-ståndet den 12 — — Bonde-ståndet den i4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående K.
M:s nådiga proposition, i fråga om skogsplanterings-kassan samt häradsallmänningarne i riket.
(Stats-utsk. Uti., N:o 42 och Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- utsk.
Till besvarande af E. I\.
M:s den 12 November sistl. år aflåtna nådiga proposition, dels i anledning af Rikets senast församlade Ständers underd. bogäran om utredning af skogsplanterings-kassans inkomster och utgifter, dels angående serskilda framställningar, i fråga om vården och tillsynen å samt hushållningen med de i riket varande liärads-all mann ingar, få Rikets Ständer, hvad först beträffar E. K.
M:s nådiga tillkännagifvande, det E. K.
M. väl ansett den tidpunkt ännu icke vara inne, då hela skogsplanterings-kassan med dess inkomster kunde till staten öfverlåtas, men deremot, af uppgifna skäl, funnit godt bifalla, att af ifrågavarande kassa en summa stor 66,666 r:dr 32 sk. må till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, lör att efter deras pröf ning till förefallande behof användas, underd:st anföra, att ehuru visserligen, på sätt i E. K. M:s nådiga proposition förmäles, enligt den af Stats-kontoret meddelade utredning, kassans tillgångar under sednast förflutna tid icke blott varit tillräckliga för de derå anordnade utgifter, utan ock derutöfver lemnat öfverskott, förekommer likväl å andra sidan, att hvad den nådiga propositionen i öfrigt i fråga om åtgärder för en förbättrad skogshushållning innehåller, skall för nämnda kassa föranleda flerfalldiga utgifter och förskotter, hvaraf icke alla synas vara ämnade att ersättas medelst de af E. K. M. i nåder föreslagna afgifter utaf allmännings-intressenterne, och hvilka afgifter samt återbäringar till kassan i allt fall icke alltid torde kunna med säkerhet, åtminstone ej till visst belopp, påräknas; alt en förbättrad skogsvård och skogshus hållning icke blott för nödvändig framtida tillgång å oumbärliga skogsaIster, utan äfven med hänsigt till klimaiiska och meteorologiska förhållanden, otvif - 352 Expeditions-Utskottets Förslag (ill und.
Skrifvelse, N;o cjo. velak tigt fordra ökade uppoffringar; att den enskildes omtanka oell vård om sina skogar verksamt uppmuntras genom praemier, till anvisande hvaraf medel således icke böra saknas; att större ansträngningar för flygsandens hämmande torde blifva nödvändiga, samt slutligen att skogsplanterings-kassans samlade fond, som vid 1843 års slut utgjorde omkring 176,000 rxir, vid 1845 års utgång nedsjunkit till ungefär 163,000 r.dr, — i följd af hvilket allt Rikets Ständer ansett ifrågavarande bidrag från merberörda kassa icke böra utgå, utan kommer densamma att oförryckt till de dermed afsedda ändamål bibehållas.
Vidkommande åter öfriga i högstberörde nådiga proposition gjorda framställningar, dels att, när det, i följd af jägeri-betjeningens fåtalighet eller af andra skäl, kan finnas nödigt att för allmännings-skogarnes uppmätning och affattning å karta samt deras indelning till trakthuggning, jemte uppgörande af erforderliga planer, uppskattningar och förslag, i ändamål att tillvägabringa en ordnad och ändamålsenlig skogshushållning, anbefalla biträde af skogs-institutets lärare och elever, under ledning och inseende af detta instituts chef» kostnaden härvid, så hvad anginge rese- och trakta men ts-ersättning till bemälde lärare och elever, som ersättning för erforderliga handtlangaredagsverken, dem allmännings-intressenterne borde vara skyldiga att till handahålla, emot skälig betalning, dock aldrig öfverstigande markegångsvärdet å ett dränge-dagsverke, finge af skogsplanterings-kassans medel godtgöra.?, dels ock att af samma medel måtte likaledes få bestridas kostnaden förylen bevakande personalens aflöning med kontanta anslag till det för dem vid löneregleringen afsedda belopp, efter afdrag af hvad dem antingen uti boställs förmåner eller tilldelda räntor redan tillgodokommit, dock under vilkor, att, jemlikt den för skogsregleringarne redan stadgade grund, intressenterne un derkasta sig en viss afgift, att till nämnde kassa ingå för alla de skogseffekter, som till dem, enligt af E. K.
M:s befallningshafvande fastställd fördelning, årligen utsynas, och hvilken afgift borde vid hvarje allmännings reglering, efter vederbörandes hörande och undersökning vid Häradsrätten i orten, af E. K. M:s befallningshafvande föreslås och af E. K.
M. fastställas, med hänseende till så väl den för bevakarnes aflöning erforderliga utgift samt godtgörande af skogsplanterings-kassans förskotter dertill, som äfven andra i och för återvextens befordrande genom skogsplantering och stängsel samt en i öfrigt ändamålsenlig hushållning, oundgängliga kostnader; så hafva, med afseende å angelägenheten af en mera vårdad och noggrann hushållning med de i riket befintliga allmänningar, än som hittills varit följd, samt enär de åt gär - Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 171. 353 gärder, E. K.
M. ansett böra för sådant ändamål vidtagas, synas vara för vinnande deraf lämpliga, Rikets Ständer bifallit hvad E. K.
M. sålunda i nåder föreslagit.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; franhärdande &c. Stockholm den 14 Augusti 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Aug. 1848.
Preste-ståndet den 10 — — Borgare-ståndet den 12 — — Bonde-ståndet den — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, rörande de vid innevarande riksdag för tillfälliga statsbehof anvisade statsgansla.
(Stats-utsk. Mern., N:o 284.) S. A. K.
Beträffande sättet och tiden för utgåendet af de anslag för tillfälliga statsbehof, hvilka vid innevarande riksdag redan blifvit eller ytterligare kunna varda af Rikets Ständer beviljade, äfvensom i fråga om vilkoren för dessa anslags användande, hafva Rikets Ständer beslutat följande allmänna bestämmelser, motsvarande hvad i berörda afseende blifvit vid sistlidne riksdag stadgadt: l:o Alla sådana anslag, hvilka ej blifvit till årligt utgående anvisade å liks-statens serskilda hufvudtitlar, skola af Riksgälds-kontorets medel bestridas, pä de tider och i den ordning, som af Rikets Ständer för hvarje serskildt fall blifvit eller blifva fastställda; skolande, i de fall, der vissa terminer icke finnas bestämda och utbetalningen ej eller, i följd af anslagets beskaffenhet, bör på en gång verkställas, anslagssummorna från Riksgälds-kontoret utgå under åren 1848, 1849 oell 1850, med en tredjedel årligen. 2:o Hvad sorn af ett anslaget belopp under ett år icke från Riksgäldskontoret uttages eller behöfver användas, kan, der ej annorlunda blifvit serskildt föreskrifvet, under ett följande år disponeras och utbekommas; samt lith. tilt R.
Prot. 1847 och '848* 10 Sami. 1 Afd. 45 354 ExpeditioHs-Utskotlet Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 172. 3:0 de besparingar, som å anslagen för hvarje serskildt föremål redan uppkommit eller hädanefter uppkomma, få icke i annat fall, än der sådant är uttryckligen medgifvet, till andra behof disponeras, utan böra oafkortade tili kommande Ständers disposition reserveras.
Och få Rikets Ständer sådant hos E. K.
Uppläst och godkätidt hos Ridd. och Adeln den g Aug. 1848, Preste-ståndet den 10 — — Rorgare-ståndet den 12 — — Bonde-ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse} angående erforderliga förbättringar af hospitals väsendet i riket.
(Allm. Besv.- o. Ekon.-utsk.
Bet, N:o 92 och Uti., N:o 112.) S. A. K.
Vid pröfning af åtskilliga under innevarande riksdag gjorda framställningar, till ådagaläggande af behofvel utaf en revision och reorganisation af hqspitals-anstalterne i riket, hafva Rikets Ständer haft att tillgå de flere inom sednare åren af vederbörande till E. K.
M. afgifna underd. berättelser och utlåtanden rörande rikets hospitaler, med rådfrågande af hvilka handlingar och i betraktande af hvad i öfrigt förekommit uti detta ämne, derom, serdeles hvad den medicinska delen af frågan beträffar, omdömet måste stödja sig på sakkunnige personers yttranden, Rikets Ständer vunnit den öfvertygelse, att flerfaldiga Brister förefinnas, hvilka med mer eller mindre svårighet skulle kunna i väsendtlig mån afhjelpas, om, i stället för de hittills mera partielt tillvägabragta, af inskränkta tillgångar beroende, förbättringar, sådana komme att efter en för hela riket gemensam uppgjord plan verkställas samt bestämda och fullständiga föreskrifter för förvaltningen i dess helhet meddelas.
Under erkännande, att nuvarande styrelse öfver hospitalerne, en - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, ff.ris tja och 1’]4- 355 ligt de för densamma gifna instruktioner, under de sednare
Aren sökt efter bästa förmåga åstadkomma de förbättringar i afseende å vården af de sinnessjuke, som tillgångarne medgifvit, hafva Rikets Ständer likväl, å andra sidan, icke kunnat undgå finna, att vid berörda förbättringars tillvägabringande, till följd af bristande tillgångar, icke älltid kunnat begagnas de anvisningar till ett planmässigt ordnande af dessa sjukvårds-anstalter enligt vetenskapliga grunder, hvilka i andra länder redan lemnat lyckliga resultater och således numera gifva en säker ledning för ordnandet af denna vigtiga del af lielsovården äfven bär i landet.
Och ehuru med för handen varande tillgångar, om de i sådan rigtning på ett ändamålsenligt sätt användas, något visserligen skulle kunna uträttas, torde likväl vid den första förändringen statens mellankomst blifva nödvändig, hufvudsakligen i anseende till de flere nya byggnader, hvilka erfordras för ett efter vetenskapliga grunder ordnadt system för de vansinniges behandling.
Men för erhållande af en fullständig utredning så väl af de brister, hvarmed de nuvarande hospitals-inrättningarne och den i detta ämne nu gällande lagstiftning äro behäftade, som af sättet för deras ändamålsenliga afhjelpande, äro en noggran undersökning af alla härmed gemenskap egande förhållanden och ett derpå grundadt fullständigt förslag till ett systematiskt ordnande af dessa anstalter utaf behofvet påkallade,- — och få Rikets Ständer, med anledning häraf, hos E. K. M. i underd. anhålla, det E. K.
M. täcktes låta genom dertill skicklige, i ämnets serskilda detaljer sakkunnige, män upprätta förslag till de förbättringar af hospitals-väsendet i Sverige, så i medicinskt som administrativt hänseende, hvilka utan statsverkets stora betungande kunna utföras och befinnas vara nötliga; samt att E. K.
M. derefter täcktes nådig proposition i ämnet till Rikets Ständer aflåta.
N:ris 173 och 174.
(Se, i anseende till återremisser, N:o 192, samt Expeditions-utskottets memorial, N:o 18.) 356 Expeditions-ZJtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N;0 175.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. 1848.
Preste-ståndet den r5 — — Borgare-ståndet den 16 — — Bonde-ståndel den 19 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående en, med serskildt hänseende till staden Götheborg, åsyftad ändring i vissa föreskrifter uti incjvartermgs-ordningen för städerna utom Stockholm.
Besv. 0. Ekon.-utsk. Uti., Ntris 81 och 113.) S. A. K.
Enär, i öfverensstämmelse med den af E. K. M. den 22 Februari 1841 i nåder utfärdade inqvarterings-ordning för städerna utom Stockholm, betydlig lindring i den hittills utgjorda inqvartering,s-tungan blifvit genom den nya regleringen städernes invånare tillförsäkrad, dels medelst stadganderne i 14 och 15 §§, att inqvartering af manskap och befäl borde verkställas i kronans kaserner eller dertill användbara hus, när sådana finnas, men eljest bekostas af statsmedel, under valkor dock, att stad skulle tillhandahålla rum in natura, derest regements- eller kompani-cheferne så påfordrade, men att befäl och manskap, hvilka i kronans bus äro boende, eller åtnjuta inqvartering i kontant af statsmedel, borde af stad erhålla, i stället för servis in natura, kontant ersättning med det i upprättad tariff för servis-kostnaden bestämda belopp, uppgående för manskap och korporaler till en riksdaler åtta skiliingar årligen för hvarje man, dels ock genom föreskriften i 16 §:n, att något utöfver hvad sålunda i 14 § stadgas, icke må, under hvilken förevändning som helst, kunna af stad fordras5 så har, med åberopande af dessa förhållanden, hos Rikets nu församlade
Ständer blifvit erinradt, huruledes en uppstådd tvist om inqvarteringen för garnisonen i Götheborg, der kronan icke eger kasern och vederbörande chefer påfordrat rums tillhandahållande af staden, blifvit den 24 Aug. 1844 afgjord genom E. K. M:s nådiga förklarande, det stad icke är förunnadt att, i stället för servis in natura, utgifva endast ersättning till det i 14 § för servis-kostnader bestämda belpp i annan händelse, än då manskap antingen är i kronans hus boende eller åtnjuter inqvartering i kontant af statsmedlen, såsom följd hvaraf staden Götheborg är vorden ålagd att Expeditions-Vt skottets Förslag till lind.
Skrifvelsej N;o 1] 5. 357 för det manskap, som af staden åtnjuter inqvartering uti densamma tillhöriga lius, jemväl tillhandahålla stadgad servis in natura, deruti äfven vid och lysning inbegripas.
I betraktande häraf och ehuru E. K.
M:s ifrågavarande nådiga beslut är byggdt på bokstafliga innehållet af inqvarterings-ordningens 15 §, jemförd med den 17 §, hvarigenom det icke är städerna förunnadt att, i stället för servis in natura, utgifva endast ersättning till det i 14 § för servis-kostnaden bestämda belopp i annan händelse, än då manskap antingen är i kronans hus boende eller åtnjuter inqvartering i kontant af statsmedlen, hafva likväl, då 16 § uti inqvarterings-ordningen uttryckligen innehåller, att något utöfver hvad i 14 § stadgas icke må, under hvilken förevändning som helst, kunna af stad fordras, Rikets Ständer ansett, att misstag om författningens rätta förstånd och mening, vid jemförelse emellan dessa serskilda §§, lätteligen kan uppkomma och att förtydligande deraf således bör ske, hvarjemte Rikets Ständer härvid ej eller kunnat undgå att fästa uppmärksamhet derå, att alla öfriga rikets städer, för hvilka berörda inqvarterings-ordning gäller, äro från en sådan tunga, som den här ofvan anmärkta, befriade, ocb att Götheborg ensamt genom E. K.
M:s förenämnda nådiga förklaring ansetts skyldig att densamma draga.
Detta förhållande synes alltså påkalla rättelse, men som möjligen några serskilda för Rikets Ständer obekanta omständigheter kunna förefinnas, som, hvad inqvarteringen i Götheborg beträffar, föranleda till undantag och derstädes utesluta tillämpningen af 16 § innehåll, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, att en undersökning måtte varda anställd till vinnande af upplysning, hvarföre, i fråga om ersättning för servis, Götheborgs stad bär en inqvarterings-tunga, som icke utaf någon annan stad inom riket utgöres, samt att, så vidt härigenom icke blifver utröndt, att några synnerliga skäl till detta förhållande gifvit anledning, E. K. M. då täcktes fatta beslut eller, om nödigt finnes, göra nådig framställning i ämnet till Rikets Ständer, hvarigenom staden Götheborg kan blifva i berörda afseende satt i likhet med öfriga städer, samt föreskrifterna i inqvarterings-ordningen bragta till fullständig enhet, så att någon olika tillämpning deraf icke vidare må ega rum.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 Augusti 1848. 358 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 176- N:o 176.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den ia Aug. 1848.
Pieste-ståndet den i5 — — Borgare-ståndet den 16 — — Bonde-ståndet den ig — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse_, angående ändringar i Kongl, stadgan om folkundervisningen af den 18 Juni 1841 (Ailm.
Bes v. 0. Ekon. utsk. Bet., N:o 19 och Uti. N:o 114.) S. A. K.
Med anledning af hos Rikets Ständer gjorda Framställningar rörande åtskilliga ändringar i Kongl, stadgan angående folkundervisningen i riket af den 18 Juni 1842, få, hvad först beträffar de i 3 § af berörde stadga förekommande bestämmelser, Rikets Ständer, sorn anse med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att, då alla inom samma församling boende för sina barn njuta lika fördel af folkskolor, de jemväl alla böra, i mån af innehafvande hemman eller annan, visst taxeringsvärde åsatt, lägenhet, utan undantag, till desammas anskaffande och underhåll bidraga, hos E. K. M. underdånigst anhålla, att en författning måtte blifva utfärdad, som så förklarar omförmälde 3 §, att äfven de hemman, verk och lägenheter, hvilka af en eller annan anledning äro befriade från kyrkobyggnad, tillförbindas att deltaga i anskaffandet och underhållandet af tjenliga rum för folkskolor inom de skoldistrikt, der de äro belägna, samt att detta deltagande måtte bestämmas efter de grunder, sorn, jemlikt 2 mom. 5 § i Kongl, förordningen den 29 Augusti 1843, följas ifråga om rösträtt vid sockenstämma.
Vidare har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad på nödvändigheten af ett förtydligande uti den i 2 mom. af 6 § i samma nådiga stadga lemnade föreskrift rörande folkskole lärares tillsättande, der orden lyda: ”mellan de på förslag uppförde anställes derefter val af församlingens i sockenstämma samlade, röstegande ledamöter, hvarvid rösterna beräknas likasom vid klockare-val och ordförandens i skolstyrelsen röst gäller likasom kyrkoherdens vid klockare-val.”
På grund af denna föreskrift borde, enär kyrkoherdens ifrågavarande rösträtt genom Kongl, resolution af den 20 Juni 1794, är bestämd till hälften af de närvarandes afgifna röster, ordförandens i hvarje skol - Expeditions-Utskoilets Förslag till und.
Skrifvelse} N.o tjGi 359 styrelse, inom hela riket, rösträtt gälla lika mycket; men så är icke förhållandet, emedan genom 78 § i Kongl, resolutionen af den 12 December 1734* på allmogens besvär, den inskränkning skett i pastors rösträtt vid klockareval uti Bohus län och Halland, att allmogen i dessa provinser fått sjelf tillsätta sina klockare i samråd med pastor, äfvensom stadgadt blifvit, genom.
Kongl, resolutionen af den 24 Januari 1835, i anledning af ofta uppkomne tvister om betydelsen af detta samrådj ”att pastor eger att ensam upprätta klockare-förslaget, men vid valet blott rösta för embetet och bostället.”
Till följd af bokstafliga ordalydelsen uti stadgans 6 § 2 morn., jemförd med sistnämnde Kongl, resolution, har således i Bohus län och Halland en ordförande i skolstyrelsen, vid val till folkskole-lärare, endast två röster, onj. han är pastor, men om han är vikarius, blott en röst, under clet att sådan ordförande i öfriga |?:delar af riket, efter hemmantal räknadt, har halfva röstetalet af alla afgifna röster.
Vid detta förhållande, och då ordförande i skolstyrelserna uti Bohus län och Halland, hvad upplysning, erfarenhet och nit beträffar, icke i någon mån lära stå efter ordfbranderne för skolstyrelserna i det öfriga riket, samt skäl alltså icke synes vara för handen till den öfverklagade inskränkningen uti pastors rösträtt i berörda landskap, vid tillsättandet af ifrågavarande maktpåliggande befattningar, elier att pastorerne derstädes skola ega ojemförligt ringare inflytande på valen till folksk ole-lärare, än i rikets öfriga provinser, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att pastorer inom Götheborgs stift hädanefter, vid tillsättande af folkskole-lärare, måtte få beräkna sin rösträtt lika med hvad i detta afseende för rikets öfriga pastorer är stadgadt.
Slutligen och då det synes nödvändigt, att en bestämd, en gång om stret inträffande, laga af- och tillträdes-tid för folkskole-lärare utsattes, enär öfverallt är till lön åt desse lärare anslagen någon jordexymd, hvaraf afkastningen för året icke utan svårighet skulle kunna delas mellan tvänne elier flere under årets lopp af- och tillträdande lärare, äfvensom, då folkskole-lärare, som med döden afgår, efterlemnar hustru och barn, en billig omvårdnad om dessa, i deras merendels obemedlade belägenhet, fordrar, att de icke sättas i nödvändighet att alltför brådstörtudt lemna den af mannen och fadren i lifstiden innehafda lägenheten, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl deruppå, att den 1