Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dess eller enskildes vinning blifvit, utan alla vilkor och undantag, afskaffade; och är derföre af den öfvertygelse, att Rikets Ständer, de der "allena utöfva Svenska Folkets rätt ätt sig beskatta,” kunna, örn dem så nyttigt synes, borttaga ifrågavarande bevillningsafgift, utan någon rubbning i den jorden nu åtföljande bränn vinsbrännings-rättigheten.’’
I fråga om 8:skillings afgiften för hvarje ^,000 R:dr Egendomsvärde förenade sig med Herr Grefve Oxenstjerna, Herrar af Geijerstam och Akrell, Prostarne Sifvertsson, Grape, Wahlström och Gumalius, samt Herr Cron och Fale Burman från Norrbottens Län.
Herr Friherre J. W. Sprengtporten: *’Då iden Oeconomiska delen af brännvinsbrännings, förordningen onekligen tillhör den Lagstiftning, hvaruti Rikets Ständer, enligt 89 §. af Regeringsformen, endast ega att underdåniga önskningar hos Kongl. Majit anmäla, som derå fäster Bil. t. B ev,-,L(ig-s. Allm.Besv.o.Oec.-Utsk.Bel,!'!.io. 41 det afseende Han för Riket nyttigt finnér, hade jag, såsom en följd häraf, väntat, att Utskotten, med afseende å de många inskränkningar, som blifvit beslutade i den, enligt författningen, nu tillåtna kannerymden, hade bordt utsträcka sin beskattningstarifif, ej allenast till den kannerymd, som af Utskotten blifvit föreslagen au vara tillåten, utan äfven till den, som, enligt gällande Lag, är medgifven, på det Kongl. Majtt må hafva sin pröfningsrätt af den Oeconomiska delen af förslaget öppen, och ej sättas i nödvändighet, derest detsamma ej vinner Kongl. Majas
Nådiga bifall, att antingen nödgas stadga en provisorisk beskattning, der den» samma ej af Rikets Ständer finnes utsatt, eller ock tillåta en så beskaffad tillverkning utan all afgift.
Enär nu
Utskotten ej behagat fästa något afseende å den anmärkning, som i denna del af mig blifvit gjord, får jag emot ett sådant beslut mig reservera.
Herr af Billbergh: ’’Mitt frugtlösa bemödande, att, genom min röst inom Utskotten och genom min Reservation vid första Betänkandet Nto 6, angående förändrade föreskrifter om husbehofsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen, söka förekomma införandet af den skadligaste af alla Stats-Oeconomiska grundsattser, nemligen elen, att, efter tid och omständigheter, ömsom utvidga och ömsom inskränka 42#// t.Bev. ,Lag-s.
A.llm.Besv,o,Oec,-Utsk.Bet.UiG, vilkoren för närings ines utöfvande, en grundsatts, som synes strida emot den ofta antydda liberalismen, och som absolut skall omintetgöra alla andra bemödanden att vilja befordra narin, garnes förkofran, borde måhända varna mig ifrån försöket att vidare yttra mig i ämnet; men då de sammansatta Utskotten, emot tydliga föreskriften i 8g §•
Regeringsformen samt 34 §.
Riksdags Ordningen, icke ens velat medgifva Konungen rättigheten att ändra grunden för brännvinsbrännings-riittigheten, sä• som varande alman näring, hörande till Rikets allmänna Hushållning, utan fastmer, genom bestämmandet af en B skattnings-Tabell, lämpad efter Utskottets i vissa fall inskränktare grunder för brännvinsbränningens utöfvande, lågt ett hinder i vägen för Konungen, att i denna del kunna utöfva sin Lagstiftande rätt, ålägger mig Representant-pligten att häremot protestera och att visa vådan utaf ett sådant Rikets Ständers tillegnande åt sig af den Oeconomiska Lagstiftningen.
Alla tiders erfarenhet har bevittnat, huru gerna det enskilda interesset vill inkräkta på det allmännas och andra Medborgares bekostnad.
Detta begär att vinna enskilda fördelar skall alltid öka sig i den mon den interesserade Personalen har egen magt att bestämma gränsen för egen och andras verkningsrätt.
Följden häraf skall blifva; att det allmänna bästa blifver ett under.
Bihl .Bev-‘, Lag. s. Allm. Besv.o.Oec,- Uisk Bet.N. lii-43 ordnadt föremål för Representationen; att hvarje näringsidkare tror sig kunna och motverka allt som icke gynnar, eller blott rivaliserar dess yrke ; att partier uppkomma, sorn värfva, hvart och ett för sitt System, och att det orri - vexlande öfvervälde! af det ena och andra partiet skal! hindra all stabilitet för näringarne, samt förvandla våra Riksmöten till en tummelplats för parti-intrigerna.
Detta har Lagstiftaren visligen velat förekomma genom ofvan anförde grundlags stadganden, och den nu åsyftade afvikelsen härifrån visar, huru illa man beräknar de framtida följderna.
Att alla Motionerne angående brännvinsbränningen blifvit remitterade både till Revillnings- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten, och att detta senare Utskottet föreslagitgrunderna för brännvins-brännings-rättigheten, bevisar ytterligare, att dessa grunder icke stå under lika Cilhegorie med grunderna för Bevillningsafgiftens påförande, och att således de förra äro och förblifva ett underställningsämnetill Kongl MajUs Nådiga afgörande, hvarföre jag, för min del, anser det tillhöra Bevillnings.
Utskottet, oansedt om Rikets Ständer, för deras del, bifalla Utskottens förslag till förändrade, dels utvidgade, dels inskränkta grunder för brännvins-brännings-rättigheten, att upprätta en serskild Beskattnings-Tabell, lämpad efter nu gällande grunder för brännvinsbrännings-rättigheten, för den händelsen, att Kongl. Majit skulle 44 Utht.Bev,<,Lag'S.Allm.Be3v,o.OecsUtsk,Bet,N.t6. finna lämpligt, att icke förordna om ändring barud.
För öfrigt åberopar jag min Reservation vid Bevillnings-, Lag. samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkande N:o 6.” Herr Contracts Prosten Nordin: ”Emedan den sanningen ej kunnat vederläggas, att fylleriet, som är roten till mycket ondt, tilltager i samma mon, som brännvinsförrådet ökas; så följer, att, oin Svenska Folket skall räddas från allt det onda, som åtföljer fylleriet, måste bränn, vinsproductionen nödvändigt minskas, icke ge» nom förbud, som äro förhatliga, utan genom inskränkning vid de öfver-stora Brännerierne, och genom skatt, icke på panneryinden, utan på sjelfva producdonen i allmänhet.
Inskränkning nr föreslagen: den ena go kannors • pannan är borttagen, der, hvarest tvänne funnits.
Pistoriska pannorna äro minskade och belagde med högre skatt.
Men hvad hjelper denna partiela åtgärd för minskning i producdonen, då alla andra enkla pannor från 6 till 90 kannor lemnäs onäpste, ehuru äfven de pläga flöda öfver?
Ar det rätt, är det conseqvent, att hämma öfverproducdonen blott hos 30 å 30 tillverkare, men JiiI.t.Bev.-}Lag-s.Alltn,Besv.o.Occ.-Uisk.Bet,N,i6.45 tillåta denna förderfliga öfver-production fortfara hos tusentals andra?
Huru productionen skulle småningom min. skås genom skatt, icke på liusbehofs-, utan på salu-brännerierne, ses af Herr Prosten Åstrands och min reservation vid förra Betänkandet.
Jag är säker, att om de, sorn natt och dag, hela året igenom, tillverka brännvin, fingo, af Berednings^ och Taxerings Comitéerne inom Socknar och Härader, sig påförd en ökad bränn-, vinsskatt, 213 skillingar per kanna, utöfver ilen vanliga husbehofs-brännvins-skatten, som borde anses såsom en Minimi-Tariff; skulle tillverkningslusten minskas, och husbehofs-brännvinsbränningen återkomma både till namn och innehåll.
Man invänder, att detta ej är verkställbart.
Likväl, utan att räkna kreaturen i Ladugården, eller sädeskärfvarne på åkern, lyckas Taxeringsman, att åsätta värdet på hemman och att beräkna årliga revenuen, ungefärligen.
Likaledes, utan att räkna de tillverkade brännvinskannorne till yttersta noggranhet, skulle det lyckas Taxeringsman, att taxera rörelsen och revenuen vid de brännerier, små eller stora, som gå natt och dag hela året igenom, och att å dessa sätta en lämplig modererad skatt,' utöfver den vanliga för husbehofs-brännvinsbränning.
Man tilltror Taxeringsman i Städer och på Landet bedöma och taxera all an - 46 Bil.uBev.*,Lag s.Allm.Besv.o,Oec.-UtsLBet.
N.i6 nan rörelse: Gästgifveri-rörelse, Bruks-, Fabriks , Handtverks- och Handels-rörelse; hvarföre skulle man ej tilltro dem förmåga att taxera och bedöma bränneri-rörelsen, som sker för afsalu?
Men, då man ej vill borttaga det onda eller minska det, så föreger mari hinder och talar om omöjligheter.
Detta är tidens tecken- likväl, då vi komina hem till våra byggd er, och då de hemmavarande, sorn på nära håll se fylleri-lasten i sin vederstygglighet, fråga oss, hvad vi gjort för att hämma denna last; skulle det vara förödmjukande, att nödgas svara! vi hafva kunnat, men vi hafva ej velat afhjelpa detta onda, ti Under hopp, att Herr Prosten Åstrands och mitt förslag torde inom Riks-Stånden komma under närmare pröfning, reserverar jag mig mot Utskottens Betänkande.
Tusentals Makar och Föräldrar, sorn ruineras af försupne märs och söner, vänta af Rikets Ständer botemedel för det onda, Bedragas de i deras väntan, då sucka de tungt.
Jag vill ej göra mig skyldig till det elände och de förbannelser, sorn åtfölja den tygellösa brännvinsproductionen.
Denna min Reservation torde få åtfölja Betänkandet till Respective Stånden, Herr Zethelius:
''Jemte det jag i allo förenar mig med Herr Prosten Nordin i dess Re« BiLt.Bev.-fLag-s.AUm.Besv.OiOec - Vtsk.Bet.
N.16 47 servation, yrkar jag derjemte, att tiden för brännvinsbränningen måtte inskränkas till 6 eller högst 8 månader af året, såsom varande, 1 min tanka, den vigtigaste punkten i detta grannlaga och magtpåliggande ämne.” Herr Leffler var äfven af den tankan, att tiden för brännvins bränningen borde inskränkas på sätt Herr Zethelius föreslagit.
Herr P.
Petersson: ”1 förevarande ärende, rörande brännvinsbrännings rättigheten, är redan så mycket taladt och skrifve!, att det kunde vara öfverflödigt mera derom orda.
Jag har ock förut härom utsagt mina tankar lill Vällofl. Borgare Siåndets Protocoll, Med åbero. pande deraf, får jag likväl vidare nu yttra min mening vid detta tillfälle.
Ehuru Höglofl.
Utskotten icke lära, i nå> gon hufvudsaklig del, * frånträda förra Betänkandet, deruti jag i vissa delar varit af skiljaktiga tankar, kan jag ändå ej stillatigande afbida de framställningar, som nu ytterligare torde bli föremål för öfverläggningarne och besluten.
I sådant afseende får jag till Höglofl.
Utskottens mera upplysta bedömande, för antagande eller förkastande, härmed vördsamt anföra: att jag anser rättigheten till brännvinsbränning böra vara fri, så på Landet som i Städerne, och hädanefter, som hittils, få utöfvas efter de grunder, Kongl, Kungörelsen den irj Maji / 48Bil,',Bev.-,Lag-s,Allm.
Besv,o,Oec, Utsk.Bet.N.16» i824 utstakar, ined följande tillägg och rättelser:
Vid 1 Art! 1 §, 2 mom.; Att brännvinsdestillering alla tider af året varder tillåten med vanliga pannor för dem, som till brännvinsbränning äro berättigade; men af andra hushållare, som äfven vore tillåtne destillera, på Ilandet och i Städerne, må en sådan rättighet allenast utöfvas med en Sex, högst Nio kannors panna till eget husbehof, emot en årlig afgift af En RUlr Banco för hvarje sådan panna, som anrnäles vid de årliga Mantälsskrifningarne.
Vid 3.dje §. 3 Morn.:
Att Egendomsvärdet bestämmes efter 1829 års Taxering, och vid slutet af denna §., att härmed endast afses enkla pannor eller verk; men begagnas dertill så kallade mäskvärrnare, höjes afgiften med 2 5 procent utöfver Tariffen i 2:dra Art. 2 §. härefter; och nyttjas jemväl andra apparater, ökes årliga afgiften med 100 procent emot hvad der stadgadt finnes, jemte det Egendomsvärdet bör vara motsvarande; hvilket allt noga observeras vid årliga Mantals-skrifningarne, der anmälan »kall ske örn rättighet till brännvins-bränning* 4 §.
Sedan Högh Utskottens pluralitet afgjort, att ej mec än en nittio kannors enkel panna får nyttjas på ett ställe eller egendom, till hvad värde den ock äger, föreslås, örn icke Bil.t.Bev.^Lag-s, Allm.Risv.o.Otc.-Ulsk,Bet,N.i6, 4| denna §. i morn. således kunde få en si* dan redaction: ’’Pistoris!ca bränneri-inrättningar vare likväl hädanefter, som hittills, intill nästa Riks’’dag, tillåtne, då egendoms-värdet motsvarar sex ”gånger hvad har ofvan för enkla verk är ”bestämdt, och årlig afgift erlägges i lika förhållande.
Ingenstädes vare tillåtet, att på ”en och samma Egendoms Bolstad nyttja mer ”än ett sådant verk, oansedt till hvad värde ”Jordegendomen än uppgår.
— Ej eller få ser* ”skilde verk af annan beskaffenhet tillika å ”samma ställe eller Egendom inrättas och ”nyttjas.*’
Till förekommande af befaradt missbruk stadgas, att årsafgiften för Pistoriska Verk alltid skall beräknas och erläggas efter den största pannan, som befinnes i sådana inrättningar, ehvad en mindre panna är främsr, medlerst eller efterst, 8 §.
I stället förs ’*af de fleste röstegande Invånare’* etc. torde få införas: ”af de fleste Jordegande brukande Invånare i hvarje Stad må det bero att bestämma, huruvida den brännvinsbränning, hvartill Staden, efter värdet af dess jord, är berättigad, skall eller vill utöfvas af dem, eller upplåta» för Stadens gemensammma räkning, och om” etc. — Bih, till Rikt.
St, Vrot, 1828 och 1829. 5 Sami- 2 Jfd' 6:e H:t« 4 50 BiLt.Biv.-,Lag‘S,AUm.BesV'0.0ec.- Utsk.Bet.N, 16.
' Enligt 2 Art. 2 §. föreslå* följande Tariff: Enkla Verk.
Afgift, Enkla Verk.
Pann e» R:dr sk.
Panne- rymd. rymd.
Kannor Kannor 6i — 12 sn 4 25 7 — 14 32! 4 32 8; i 2 sk. — 16 33) å 7 sk. 4 39 9 — 18 34 4 46 io) — 20 357 5 5 11 \ 33 36) 6 12f — 36 37? 6 8 13J å 3 sk. — 39 38 a S sk. 6 16 141 — 48 39 6 24 15 — 45 40] 6 32 16 1 16 4l] 10 12 »7* å 4 sk, i 20 42 10 24 l8i 1 84 43i å 12 sk. 10 36 19 1 28 44 11 — ■20/ 1 32 45( 11 12 21) 2 9 4e\ 15 16 22I 2 M 47?
a 16 sk. 15 32 «3) ä 5 sk. 2 89 48) 16 24i 2 24 49I 16 16 25; 2 29 50/ 16 32 261 3 12 511 21 12 a7l 3 18 52I 21' 32 28 å 6 sk, 3 24 53 i 20 sk, 22 4 291 3 30 54i 22 24 30/ 3 36 55/ O O 44 liiI.t,Bev.-,Lags.Allm.Besv.o.Oec,•Utsk.Bet.N.tC. 51 Enkla Ve rk.
Enkla Verk.
P anne' rymd.
Panne- ry md.
R;dr sk.
Kannor Kannor 28 — 63 16 5 7 f 28 24 77?
78 64 8 58/ å 24 sk. 29 — ä 40 sk. 6 5 — 59 60/ 29 24 79. 65 40 3° — 80.^ 66 32 6ll 35 28 8l\ 74 12 62} a 28 sk. 35 8 82I 75 8 63 36 36 83 i a 44 sk. 76 4 64l 65» 37 16 8 4 i 77 — 37 44 8 5) 77 44 66\
44 — 86v 86 — 67l 44 32 8?f 87 — 68 i a 32 sk. 45 16 88} ä 1 R;dr 88 — 69 46 — 89| 89 — 70J 46 32 90/ 90 — 7i\ 53 12 7,2 54 — 73} a 36 sk. 54 36 741 55 24 75/ 56 12 5?
Ril.t.Bev.-,Lag’S, AUm.BesV'0.0ec.‘Utsk.Bet.N.i6.
,’Det torde kanske anses förmätet, att jag ännu en gång vågar uttala min mening i brännvins-frågan, men då den angar panneryindsafgiften, så kan jag ej underlåta yttra mig öfver de derföre projecterade Tariffer, hvilka ingalunda kunna antagas för bättre än Tariffen i Kongl. Kungörelsen den 19 Maji 1834, som här blifvit klandrad såsom oförenlig med rigtiga grund-principer.” ”1 enlighet med gamla Tariffen, fram. ställa äfven de nya lägsta och högsta pannerymds-afgiftens utgående per kanna beräknad, sorn till principen ingen lärer klandra; men för uppställde 11 classen deremellan finnér jag inga grundsenliga principer vara iakttagne, hvarken till indelning eller berak, ning, som likväl icke böra förbises, om alla medborgare i Samhället skola ernå lika rätt”.
”Då all beskattning, af livad slag som helst, bör vara fotad på rättsenliga grunder, måtte det tillåtas mig fästa Höglofl.
Utskottens noggrannaste uppmärksamhet å de, till antagande, framlagde projecterade Tariffer,’ och derefter stadga en sådan, som i det närJ mäste förenar sig med billighet, Jag kan för min del ej anse Förslagen vara härpå byg-’ da, utan snarare rakt stridande deremot och förfelade i grundprincipen,” l Bi!.t.Bev.-,Lag.s,Allm.Besv>o.OiCt-Vtsk.Bet.N.iCi. 53 ”Jag har förut inför Höglofl.
Utskotten till Protocollet afgifvit mitt serskilda project till Tariff öfver Brännings-afgiften för erikla pannor, äfven med bibehållande af de förut stadgade lägsta och högsta afgifterne.
Deremellan har jag projecterat 15 progressivt stigande betalningsclasser, som skola, hvar för sig betraktade, efter förhållandena till hvarandra finnas planmessiga, såväl till förvarande af Statens påräknade inkomst, som Medborgares billiga väntan, att icke orättvist belastas med öfvermåttan höga utgifter, synnerligäst Allmogen, som för det mesta endast begagnar 6må pannor.” ’’Af sådana åsigter ledd, har jag författat min projecterade Tariff.
Utskotten icke fästa något afseende deta, torde den, jemte detta mitt yttrande, i egenskap af Reservation, likväl få åtfölja Höglofl.
Utskottens Betänkande till Rikets Höglofl.
Ständer, såsom min enskilda framställning i denna beskattningsfråga, dertill jag äfven åberopar hvad mitt förra anförande vidare innehåller.” Herr Rydström: ”Jag är så vida skiljaktig från Höglofl.
Utskottens beslut, att jag anser den, i fråga om enkla pannor, för beskattningens förhållande antagne Tariff icke vara fullkomligt lämplig; och då jag i stället föredrager en af de öfrige som förevarit, får jag genom denna reservation yrka, att panna - J4 Bil.t.Bev.’tLag'S.AUm.Eå'>'v.o.Oec<mUtsk.Bet.N,i6. rymden måtte beskattas efter ofvannämnde så lydande Tariff: 6 Kannor — 12 sk 7 — — 14 8 — — 16 9 — — 18 10 — — 20 ii — — 22 — — 24 *3 — — 26 *4 — — 28 J5 — — 30 16 — — 32 17 — — 1 2 O 18 — — 1 24 19 —. — 1 2 8 20 — 1 32 2 1 — — 1 36 22 — — 1 4° 23 —■ ~ 1 44. 24 — — 2 — 25 — — 2 4. 2 6 — — 3 12< 27 — ~ 3 18. 28 *— — 3 24. 2 9 — — 3 30. 30 — — 3 36-!} 3» — — 4 1 2.? 32 — — 4 36*| 33 — — 5 12./ Bil,t,Bev..,Lags.
Allin.Besv.o.Oec,-Utsk.Béi,N.i6, 55 34 Kannor — 5 36- 35 — — 6 12. 36 — — 7 — 37 — — 7 36- 38 — — 8 24. 39 — — 9 »2. 4o — — 10: — 4i — — 11 — 42 — — 12 — 43 — — 13 — 44 — — 24 — 45 — — 25 — 46 — 1 6 : — 47 — — 27 : — 48 — — 18 — 49 — — 29 — 5° — — 20 s — 51 — — 2 1 : 24.
52 — — 23 : — 53 — — 24 24. 54 — — 2 0 : — 55 — — 27 24 56 — — 29 : — 57 — — 3° ; 24 58 — — 3 2 : — 59 — — 33 ; 24 60 — — 35 • 61 — — 36 : 24 62 — — 38 63 — — 39 : 24 64 — — 41 : — 65 — — 42 : 24 a 4 sk. 36 sk. 1 R:dr 1 B:dr s4 sk - 56 Bil.t.Ber^Lag-s.dlhn.Bisv.e.Oec.-Uish.Dei.N.if), 66 Kannor — 44 — \ 67 — — 45 84-8 68 — — 47 — ) 69 — — 48 24.!
70 — — 5° -— / 71 — — 52 24* 7* — — 55 —. 73 — — 57 34.
74 — — 60 — ,75 — ' — 62 24* 76 — — 65: — 77 — — 67 2 4* •78 — — 70 — 79 —■ — 72 24.
So — — 75 — 81 — — 76 34. 82 — — 78 — 83 — — 79 24* 84 — — 81 — 85 — — 82 24. 86 — — 84 — 87 — — 85 24. 88 — — 87 — 89 — 88 24. 90 —, — 90 — Härmed förenade sig Herrar Zetheliut, Leffler och Bergelin.
Herr Morlin: ”Vid pröfningen af de sammansatta Utskottens Betänkande, N:o 6, angående förändrade föreskrifter om hus - Bil.t.Bev.-,Lag-s.Allm.Besv.o.Oec.~Utsk.Bet.N.iB. 57 behofs-bränningen och dermed gemenskap egande ämnen, har jag inför Vällofl BorgareStåndet gjort anmärkning emot Utskottens Förslag, att stadgandet uti 1 Art. 1 §. 2 Mom. af Kongl. Kungörelsen den 19 Maji 1824, som tillåter brännvins-distillering endast för dem, hvilka till brännvinsbränning äro berättigade, skulle blifva bibehållet.
Jag har deremot yrkat, att, med förändring af detta Morn., brännvins-distillering måtte, emot lämplig afgift, blifva i allmänhet lofgifven, med en panna af högst g kannors rymd, och ehuru jag hade trott, att denna till Utskotten återremitterade anmärkning, sådan jag den framställt, varit berättigad att blifva af Utskotten besvarad, innehåller likväl Utskottens i fråga om en fri brännvins-distillerings.rättighet nu afgifna utlåtande endast svar på en annan Ledamots inom Utskotten framställda yrkande, hvarmedelst han velat utsträcka distilleringsrättigheten derhän, att den skulle blifva medgifven att utöfvas af hvar och en, äfven med en panna af 20 kannors rymd.
Utskotten hafva deremot förklarat sig icke kunna tillstyrka en vidare utsträckning af distillerings.rättigheten, än den nu gällande, emedan den kunde leda till missbruk, hvilka förnärmade så väl jordegarens som Statens fordringar.
Dessa missbruk skulle då bestå i distillerings-pannornas användande till en ej lofgifven brännvinsbränning. 58 Bil.t,Bev.-,Lag.s,Allm,Besv.o, Oec,-Uisk.Bet.N.t6.
Jag medgifver val, att sådana missbruk kunna inträffa med en större panna, men om det skäl Utskotten anfört äfven skall lämpas på mitt inskränktare yrkande, kan jag icke antaga det för giltigt.
Jag hemställer i detta fall till hvars och ens oegennyttiga bedömande, huruvida i en tid, då i hvarje del af Riket brännvin finnes till den oerhörda mängd och det låga pris, som för det närvarande, någon kan finna uträkning i att föröda sin tid med att koka brännvin med en 9 kannors panna.
För sjelfva dagdrifvaren skall en sådan sysselsättning otvifvelaktig! blifva för besvärlig, för otacksam.
” ”Jag kan icke föreställa mig brännvins» distillering med en panna af högst 9 kannors rymd i det hela vara annat än en köksaffaire, och då ett stadgande, sorn förbjuder hvar och en annan än den privilegierade bränn vinstill verkaren, att, genom distillering med så inskränkt redskap, förädla det råa brännvinet efter sin smak, i mitt omdöme innefattar en småaktighet, föga värdig Rikets Ständer, har jag reserverat mig emot de sammansatta Utskottens härutinnan vidhållne Beslut; väl medgifvandes, att detta Beslut står i fullkomlig harmonie med de motiver, sorn synas hafva legat till grund för de flerfaldiga åsigter, hvilka i fråga om Bil.t BeV'*,Lag.s,Allm.Besv,o.Oec..Utsk Bet.N. 16.
59 brännvinsbränningen så ifrigt sbkt att inom Utskotten göra sig gällande.’’ ”En annan vigtigare fråga är likväl de sammansatta Utskottens Förslag till Tariff för pannerymds-afgiftens beräknande.
Då den allmänna rösten under detta Riksmöte nog tydligt uttalat den önskan, att Statens behof af förökade
Skattebidrag hufvudsakligen borde fyllas genom Bevillning för brännvins, bränningen, och jag med största skäl ;befarar, att de beslut Utskotten vidtagit, i afseende på föreslagna förändringar i brännvinsbrännings-rättighetens utöfning, hädanefter betydligt skola, efter den beräkning sorn Utskottens Tariff bestämmer, nedsätta afgifterna för brännvinsbränningen under det belopp, hvilket brännvins-bevillningen sedan sistlidne Riksdag till Staten årligen inbragt, har jag icke kunnat godkänna Utskottens ofvanberörde Tariff, utan rö9tat för anta. gandet af det Förslag till Tariff, som inför Utskotten framlagdt blifvit i Herr Rydströms reservation och således lärer åtfölja Utskottens Betänkande till Rikets Höglofl.
Stän» der, för att Deras pröfning underställas.” JSric Pehrsson frän Gefleborgs Län' ”Då jag, för min del, icke kan öfvertygas, att den af Höglofl, Utskotten föreslagna progressionen å brännvinspannor, emellan 16 och 30 kannor, är byggd på billighet och rätt* 6c Bil.t Btv.-,Lag-s.
AllnuBesv.o.Oec. Utsk.Bet.N.16. visa, får jag härmedelst framlägga en Tariff, som, i mia (anka, för det minsta har för sig, att den följer en viss ordning, utan att göra, om jag så må säga, väldspräng. som till exempel emellan 16 och 17 kannor, och 25 till 26 kannor»” T ar iff:
R:dr sk. 16 Kannor — __ — — 32 17 dito | — — — — 40 18 dito | 8 sk. höjning 1 — 19 dito / på Kannan 1 8 20 dito ) — — — 1 16 2 1 dito \ — — -— 1 26 22 f° 1 10 sk. dito X 36 23 dito 4 1 46 24 dito * — — — 2 8 25 dito V 2 20 26 dito I 2 32 27 dito ) 12 sk. dito 2 44 28 dito I — — — 3 8 29 dito 1 — — 3 20 30 dito 26 sk» dito 3 36 Bil.i.Bev.-,Lag-s.Allrn.Besv.o.Oec.-Utslt.Bet.N. iG. 61 Nils Mansson frän Malmöhus Län: ”Jag har icke haft något emot, att det gamla beskattningsförhållandet bibehållits för pannor af till och med 30 kannors rymd, och skulle gerna sett om sådant iakttagits till och med 35 kannor; men då Höglofl.
Utskotten till-1 styrkt, att afgifterne från 30 kannors panna skola förhöjas och sådant från kanna till kanna, tror jag det vara rättvist, att en dy» lik jemkning sker äfven derunder, på sådant sätt, att några skil lingar fråntagas pannan om 17 kannor och tilläggas 24 kannors pannan, äfvensom att några skillingar borde fråntagas en 36 kannors panna och påläggas den om 29 kannor, och så jemförelsevis på andra kannerymden emellan 16, 25 och 30.”
Härmed förenade sig Jonas Nilsson från Carlstads och Petter Pehrsson från Calmara Län. STOCKHOLM, tryckt i MarquÄrdska Boktryckeriet, 1829.: ■ k v Tidvilln* Lag- o. Öre, Utsif.
Bet, TV:o iy. i N:o 1 Ankom till Exp. Utskottet den 19 Sept, 1829, Betänkande, i afseende på föreliaftl transkil ing af Kongl. Maj:ls förnyade Seglalions-Ordning af d. 21 Julii i8a5.