Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet har blifvit anfördt, å ena sidan, att, då Utskottet genom anslagets fortfarande velat underlätta Thea - Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 213. 7 terlis bestånd, vore det en motsägelse att, såsom villkor derföre, föreslå frihet till enskilda Theatrars anläggande i hufvudstaden, enär den Kongl. Theaterns inkomster derigenom skulle förminskas med vida större belopp, än ansläget motsvarade; att det icke tillhörde Stats-Ufskottet att genom föreslående af ett dylikt villkor, inlåta sig uti behandling af frågan om enskilda Theatrars anläggning, som tillhörde Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hvilket äfven i detta ämne fått emottaga motioner; att detta villkor för öfrigt vöre så mycket mera olämpligt,, sorn nyssnämnde fråga vid de tvänne senaste Riksdagarne förevarit, men förfallit, och ConstitutionsUtskottet vid 1823 års Riksdag förklarat det ankomma på Kongl. Maj:t att förbud emot enskilda Theatrars anläggning i hufvudstaden utfärda; att det var öfverflödigt uttrycka, att,, om dylika Theatrar få anläggas, dervid skulle iagtlagas de reglementariska föreskrifter, Kongl. M’aj:t kan finna af nöden, enär sådant är en gifven följd af redan gällande stadganden; äfvensom att det nu ifrågavarande ringa anslaget icke kunde betragtas såsom en uppodling, då det vore- fullt ersatt af de bévillnings-afgifter, Theaterns personal erlägger;, samt å andra sidan, att intet anslag för Theatern borde beviljas och att den omständighetenatt ett sådant under en längre tid varit anvisadt, icke utgjorde något giltigt skäl för dess fortfarande; varande, i sammanhang med detta ärendes behandling, hos Ridderskapet och Adeln af Herr Munck, af Rosenschöld N, R., framställdt det yrkande, att ett visst anslag borde anvisas åt inhemske författare af sådane dramatiska arbeten, sorn å Kongl.
Theatern, uppföras* Hos Bonde-Ståndet är anmärkt, att, då Kongl. Theatern endast är inrättad för hufvudstadens nöje,, och redan kostat Staten betydliga summor, något anslag af allmänna medel icke vidare bör för densamma medgifvas.
Då det hos alla bildade nationer varit insedt och erkändt, att Theatern utöfvar ett icke ringa inflytande på den sköna litteraturens utbildning, hvarföre ock de under allmänt inseende ställda Theatrarne i andra länder vanligen njuta ganska betydliga Statsbidrag, samt Utskottet, delande denna åsigt, anser den så kallade Kongl. Theatern icke böra betragtas såsom en Inrättning, tillkommen endastför hufvudstadens invånares nöje, har Utskottet icke funnit sig böra frångå tillstyrkandet, att det i långliga tider beviljade, mindre betydliga Stats-anslaget, må fortfara.
Likasom Utskottet af hvad anfördt blifvit, icke fmuer sig föranlåtet frånträda det för anslaget tillstyrkte villkor; 8 Stats-Utshottets Utlåtande, N'.o 213. helst Utskottet anser en fri täflan nödig, för att åt Theatern bereda den utveckling, som måste vara ändamålet med det understöd, Staten lemnar.
Hvad. angår Herr Munck af Rosenschölds framställning om anslag till prsemier för inhemska författares dramatiska arbeten; så, enär, enligt hvad kändt är, Theatern lemnar ersättning för sådane pjeser, som till spelning antagas, och detta är att hänföra lill nödiga omkostnader, som afTheaterns tillgångar skola bestridas, anser Utskottet någon åtgärd, i anledning af berörde framställning, icke erforderlig. g:0 Kongl.
Vetenskaps-Academien.
Vid denna punkt har inom PresteStåndet af tvänne Ledamöter, blifvit^ anmärkt, att, då Utskottet ansett anslag till jettoner icke böra af allmänna medel utgå, vore det inconseqvent att låta Yetenskaps-Academien, ehuru under annan benämning, bibehålla det för nämnde behof hittills åtnjutna anslag.
Då emedlertid ingen anmärkning deremot blifvit framställd hos Ridderskapet och Adeln, samt Utlåtandet i denna del är af Borgare- och Bonde-Stånden bifallet, anser Utskottet sig böra vid hvad förut är vordet yttradt, förblifva. 10:0
I afseende å anslaget till ved och ljuspenningar, har, i fråga om det föreslagna villkoret för fortfarande af hvad för Theatern belöper, blifvit hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet åberopadt, hvad i samma ämne vid åttonde punkten är vordet anmärkt, hvaremot uti BondeStåndet, i likhet med hvad vid samma punkt yttrades, det ifrågavarande anslaget för Theatern blifvit bestridt.
Borgare-Ståndet åter, har bifallit Utskottets förslag.
I öfverensstämmelse med hvad vid 8:de punkten är vordet yttradt, anser Utskottet sig böra det afgifna Utlåtandet vidhålla.
Utskottets vid slutet af Utlåtandet gjorda framställning, att Rikets Ständer måtte fästa Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på ändamålsenligheten deraf, att ett närmare samband emelian de serskilda för vetenskaperne och de sköna konsterne i hufvudstaden stiftade Academier, kunde beredas, samt deras bibliothek och samlingar, efter beskaffenheten, förenas, har föranledt de anmärkningar, hos Ridderskapet och Adeln: att, ehuru afsigten med Utskottets framställning vore god, fordrade likväl utförandet betydliga Släts+U tskoltets Utlåtandej lV:o 2/3. 9 betydliga kostnader, hvadan deri föreslagna hemställan till Koilgi. Maj:t, icke vöre lämplig, med mindre, än att nödiga anslag jemväl anvisades, samt att dylika 'erganisations-förslag för öfrigt icke vöre Stats-, utan Ekonomi-Utskottet tillhörande; uti P reste-Ståndet: att den åsyftade amalgameringen af de olika Academiernes Bibliothek och konstsamlingar, vöre overkställbar, helst dessa, till betydlig del, tillkommit genom donationer, och de dervid fästade villkor icke kunna rubbas; samt uti Bonde-Ståndet, att hemställan hos Kongl. Maj:t icke vore erforderlig, enär det ankoinme på Rikets Ständer, sorn skola nödiga medel anvisa, att fatta de beslut i förevarande fråga, hvartill anledning må förefinnas, hvarföre Stats-Utskottet borde förslag dertill afgifva.
Hos Borgare-Ståndet har Stats-Utskottets yttrande blifvit bifallet.
Då den princip, som Utskottet framställt, i allmänhet icke blifvit bestridd samt det ankomme på Kongl.
Majit, att derest densamma ansågs förtjena afseende, i Nåder pröfva, i hvad måtto den må kunna utföras och hvad för sådant ändamål, i ett eller annat afseende, vore af nöden, har Utskottet, sorn icke anser sig vara förhindradt, att en framställning till Kongl. Majit i detta ämne tillstyrka, men deremot finner sig icke tillhöra, att, på siitt uti Bonde-Ståndet blifvit ifrågasatt, förslag i ämnet uppgöra, och •till Rikets Ständers pröfning framlägga, funnit sig icke äga anledning frångå hvad förut är vordet yttradt.
Slutligen har Utskottet skolat anmäla, att, i följd af Rikets Ständers bifall till h vad Utskottet i Utlåtandet Nio 148 pag. 5 yttrat, bör under rubrik: till understöd vid vettenskapliga arbetens lifgifvande, å nu ifrågavarande
Titel uppföras ett emot räntan å Kongl. f. d. Canzlhstyrelsens Händ-cässa svarande anslag af 45o Ridr Bico. Stockholm den 9 Juli i84o.
Vid 7 punkten: af Herr Doctor Thomander: ”Jag reserverar mig deremot, att Högloft.
Stats-Utskottet icke vid de i tre Riks-Stånd yttrade önskningar, fästat dét afseende, att Utskottet, med frånträdande af sitt förra beslut företagit frågan om anslag till rese-stipendier och böckers utgifvaude, i sammanhang med den ordinarie Stats-regleringen.” — Härmed förenade sig Herr Halling.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 4'de Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, J\-o 214- Vid 8 punkten i emot tillstyrkan att anslaget för Dramatiska Spektaklet måtte fortfara: af Johan Andersson , Petter Persson, Anders Nilsson, Sven Heurlin och Gustaf Apelgvist.
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 5j, angående Sjette Hufvud-Titeln. (U. A.) Till besvarande får Utskottet härmed upptaga de anmärkningar, som vid nämnde Utlåtande, angående reglering af Riks-Statens Sjette HufvudTitel, blifvit vid nedannämnde punkter framställde: st:dra punkten.
Invalid-Inrättningen.
Utskottets förslag, att ifråga varande Inrättning måtte upplösas, har blifvit bestridt af åtskillige ledamöter inom Ridderskapet och Adeln samt en ledamot af Preste-Ståndet, under erinran alt, då det vöre hvarje Stats heliga pligt, att egna nödig omvårdnad åt de krigare, som, för dess försvar uppoffrat helsa och krafter, vore det icke lämpligt, att upphäfva nu ifrågavarande, för ett så vackert ändamål bildade Inrättning, som, ehuru den nu är inskränkt, eger det utrymme, att, om behofvet så fordrar, densamma, utan ökade administrations-kostnader, kan betydligt utvidgas; att då Utskottet förmenat, att de fleste af å Inrättningen för närvarande intagne Invalider icke deltagit uti fälttåg, vore likväl förhållandet sådant, att af de 82 Invaliderne, j5 bevistat krig och s5 af dera derunder blifvit blesserade; samt alt i öfrigt, nödig omvårdnad äfven måste lemnäs dem, som genom långvarig tjenstgöring under fred blifvit till vidare krigstjenst oduglige, hvarvid ej borde förbises, att ganska många soldater sakna anhöriga, sorn skulle kunna om dem taga vård, och att det, hvad den värfvade soldaten angår, i allmänhet mötte svårighet att, på sätt Utskottet yltradt, blifva inackorderad pålandet, enär sådant icke med hans vanliga lefnadssätt instämde.
Varande för öfrigt anmärkt, att, äfven om Inrättningen skulle upplösas, de till dess underhåll Stats-Utskottets Utlåtande,, N:0 214- 11 anvisade fonder och tillgångar icke borde, på sätt Utskottet föreslagit, till Armeens Pensions-Cassa och Wadstena Krigsmanshus-Cassa disponeras, helst sådant ingalunda kunde anses med deras ändamål instämma, utan medlen antingen samlas, för att vid krig kunna till blesserades underhåll användas, eller och återgå till Tredje Hufvud-Titeln, dit Adelsfane-Indelningarne egenteligen förmentes höra, samt att dessutom, om en dylik åtgärd ansåges böra vidtagas, Utskottet likväl först borde för Rikets
Ständer framlägga en fullständig utredning af förhållandet med de ifrågavarande tillgångarne.
Hvad angår hufvudfrågan eller Invalid-Inrättningens indragning; så har Utskottet af de gjorde anmärkningarne, icke funnit anledning frångå sin förut yttrade mening.
Vidkommande åter dispositionen af de för Invalid-Inrättningen anvisade tillgångar; så har Utskottet skolat upplysa, att, enligt hvad 1887 års Riks-Hufvud-Bok utvisar, Invalidhus-fondens reserverade behållning vid nämnde års sint utgjorde 81,042 R:dr 3 sk. io rst., hvaraf 36,000
R:dr voro emot ränta utlånte; att inkomsterne af indragne indelningar vid f. d. Adelsfanan nämnde år uppgingo till 27,480 R:dr 33 sk. 1 rst., hvaraf likväl 1,217 R:dr 8 sk. 8 rst. blifvit afkortade; att de indelningar och boställen, hvilka ytterligare äro till indragning för fondens räkning afsedde, kunna beräknas till 4>855
R:dr, med iagttagande hvaraf fondens inkomster komme att utgöra omkring 32,3oo R:dr, samt, då årliga utgifterne upptagas till 15,ooo R:dr, ett årligt öfverskott uppkommer af circa 17,300 R:dr.
Med afseende å de anmärkningar, sorn blifvit framställde emot det förra yttrandet, angående ifrågavarande medel, har Utskottet funnit sig böra iså måtto samma yttrande frånträda, att Utskottet hemställer, att Kongl. Maj:t må ega att, intill nästa Riksdag, disponera Invalid-Inrättningens inkomster, för att, med iagttagande af lämplig fördelning mellan befäl och manskap, användas till contant underhåll för sådane personer af Armeen och Flottan, som annars vore till intagande å Invalid-Inrättningen berättigade, samt att Rikets Ständer tillika måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t ville till Rikets Ständer, vid nästkommande Riksdag, aflåta Nådig Proposition, angående Invalidhus-fondens tillgångars användande på sådant sätt, hvarigenom det med dessa medel för närvarande afsedde ändamål må kunna befrämjas.
4:de punkten, angående anslag till Drottning-huset, har blifvit återremitterad ifrån Bonde-Ståndet, hvarvid hufvudsakligen blifvit anmärkt, att en dylik Inrättning, hvaraf icke alla samhälls-classer i Riket kunna hemta 12: Stats-Ulskottels Utlåtande, N.o 21jf. nytta, ej borde af ytterligare Statsanslag komma i åtnjutande; men då Utlåtandet i denna del blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet lemnat utan anmärkning och af Borgare-Ståndet bifallet, anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva.
I anledning af b vad Utskottet yttrat, rörande väckt fråga om tillökning uti anslaget för Institutet för blinda och döfstumma, har hos Ridderskapet och Adeln, samt Preste- och Borgare-Stånden blifvit anfördt, att det nyligen blifvit afgjordt, att egendomen Manhem komme att för Institutets räkning inköpas, hvarigenom erhålles en ändamålsenlig local, som lemnar utrymme för något mera än 8ö elever, eller 20 utöfver det nu befintliga eller till antagande bifallna antalet, samt att då således hinder icke möter, att emottaga de 1 f elever, för hvilkas underhåll ytterligare anslag blifvit begärd t, samt ett betydligt antal fattiga blinda och döfstumma personer i Sverige förefinnes, berörde ytterligare anslag af 2*666
R:dr 32 sk. skäligen borde beviljas.
Med afseende å de sålunda uti Irenne Riks-Slånd framställda anmärkningar och då, enligt hvad numera upplyst blifvit, erforderligt utrymme lör den ifrågakomne tillökningen icke saknas, har Utskottet trott sig böra, med frånträdande af det förra yttrandet, tillstyrka, att anslaget för nu ifrågavarande Institut må ökas med 2,666
R:dr 3a sk., eller till 10,noo R;dr, under förbehåll att der ytterligare, kostnadsfritt,, intages i/y elever; och då eleverne hittills antagits till lika antal ifrån hvarje Stift, men härvid förekommer att folkmängden i de serskilda Stiften är högst betydligt olika, hemställer Utskottet-,] att, utan rubbning af hvad angående nuvarande antalet elever är stadgadt, till Kongl. Maj:t må öfverlemnas att, med afseende å folkmängden och inom hvarje ort befintliga döfstummas antal, bestämma de tillökade friplatsernas fördelning emellan Stockholms Stad och de olika Stiften, så att en billig proportion dem emellan på det hela må blifva beredd.
Deremot vidhåller Utskottet dess yttrande angående väckt fråga om anslag till localens utvidgande.
De punkter, som icke här förut upptagas, hafva blifvit lemnade utan Stats-Utskoitets Memorial, N.-o 2/5, ochUtlatande, N.-o 216.
13 anmärkning eller bifallne, och erfordra således icke vidare yttrande å Utskottets sida.
Ank. till Exp. TJtsk. den 11 Juli; kl. ti f. ni.
Mhnorial, angående återremiss å Utlåtandet JY;o 58 j angående reglering af Sjunde Hujvud-Titeln. (U. A.) Stats-Utskottets Utlåtande N:o 58 har, af Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt; men då detsamma är vordet bifallet af Ridderskapet och Adeln den i5 sistlidne Maj, af Preste-Ståndet den j3 i samma månad och af Borgare-Ståndet jemväl förstnämnde dag; samt ärendet således, enligt ^5 §. af Riksdags-Ordningen, är genom trenne Stånds beslut afgjordt, anser Utskottet sig dermed icke kunna taga vidare-befattning.
Stockholm den 9 Juli 1840^ N:o 216.
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. li f. m.
Utlåtande> i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 5g.
(U- A.) Sedan Stäls-Utskottets Utlåtande N:o 5c), i fråga om utgifternas reglering under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titél blifvit af de serskilda Riks - 14 Stats-Utskottets Utlåtande, JV.o 216•
Stånden dels i sin helhet, dels i åtskilliga delar återremitteradt, får Utskottet till besvarande upptaga de förekomne anmärkningarne, i den ordning, hvaruti de serskilda punkterne uti Utlåtandet förekomma.
1 :o inslaget för fångars värd> skjuts} underhåll, medicamenter m. rn. samt Spinnhusen. aö) Utskottets tillstyrkan om uppförande å Stat af ett tillökt anslag, stort 100,000 R:dr, har, af en ledamot inom Ridderskapet och Adeln föranledt det förslag, att till minskning uti utgifterne för fångars underhåll, Rikets Ständer måtte hos Kongl.
Maj:t ville förständiga Dess Befallningshafvande att sjelf ve icke befalla, ej eller tillåta sina underlydande att, utom då det för allmänna säkerheten fordras, i häkte inmana sådane förbrytare, som begått mindre brott, såsom snatteri och dylikt, utan dem blott vid Domstol inställa, för undergående af ransakning; och inom Bonde-Ståndet hafva flere ledamöter yttrat sig emot berörde summas uppförande på Stat, enär man kunde hoppas, att detta slags utgifter
J’for framtiden” borde förminskas, och Riksgälds-Contoiret i alla fall icke saknade tillgångar att nu, såsom tillförne, fylla den möjligen blifvande bristen, hvaremot Preste-Ståndet lemnat denna del af Utlåtandet utan anmärkning och Borgare-Ståndet densamma bifallit.
Då allmänna Lagen meddelar föreskrifter, huru förhållas bör med häktande af för brott tilltalade personer, men Stats-Utskotlet icke tillkommer att föreslå några åtgärder i afseende på tillämpningen deraf, och då med det i anledning af den ökade kostnad, fångvården visat sig medtaga, tillstyrkte uppförandet på Stat af ett anslag, närmare motsvarande behöfvet, än hvad som förut varit anvisadt, endast åsyftats att denna utgift i RiksStaten måtte, så vidt på förhand beräknas kan, utföras till sitt rätta belopp, utan att någon förhöjning i utgiften derigenom eger rum, då Riksgälds-Contoiret i alla fall måste ersätta bristen, likasom den möjligen kommer att detsamma tillfalla, har Utskottet icke funnit någon anledning att förändra dess förut i denna punkt afgifna yttrande. b')
Utskottets yttrande i detta moment har inom Ridderskapet och Adeln framkallat den anmärkning, att Läns-Styrelserne ej kunna, utan den största olägenhet, skiljas från deras befattning med administrationen af de serskilda häktena i orterna, hvaremot andra ledamöter yrkat bifall till Utskottets, på Revisorernes hemställan grundade tillstyrkan, att, till Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Årbets-Inrättningar i Riket måtte öfverlem - Stats-Utskottets Utlåtande, JV.o 216.
15 nas förvaltningen i sin helhet af anslagen för Fångväsendet, så mycket heldre, som dermed endast blifvit åsyftadt, att nämnde Styrelse, sorn redan har högsta uppsigten öfver fängelsernas organisation, äfven måtte erhålla ett allmänt inseende öfver förvaltningen och redovisningen af de dertill anslagna medel; och enär Utskottet icke tillstyrkt, att Konungens Eefallningshafvandes tillsyn öfver administrationen vid Länshäktena måtte upphöra, utan endast att förvaltningen af de till Fångväsendet anvisade medel må, till vinnande af enhet och redighet i räkenskaperne, ställas under inseende af Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-inrättningar i Riket, vidblifver Utskottet sitt afgifna yttrande. c) Utskottets yttrande i anledning af Prosten Sylvans motion angående Fång-Predikants-löner vid Malmö Corrections-Inrättning, har, inom samtlige Riks-Stånden föranledt anmärkningar, dels att Utskottet ej skulle förfarit enligt Grundlagen, då Utskottet, utan att Prosten Sylvans motion dertill gifvit anledning, föreslagit en fördubbling uti Fång-Predikantens, af Kongl. Maj:t fastställda löne-villkor, hvilken anmärkning inom Ridderskapet och Adeln framkallat en motion af Friherre CederströmJ._, i samma syftning som Utskottets förslog, med det tillägg, att Fång-Predikanten skulle vara berättigad att åtnjuta den fördubblade lönen endast så länge han med samma förmåga, nit och skicklighet finnes fortfara, och således äfven vara förbunden att hvarje år förete Fång-styrelsens förord i sådant afseende, dels att Predikanterne vid öfriga Corrections-Inrättningar och Fängelser måtte erhålla rätt till samma förmon, hvarom motioner blifvit väckta inom Borgare-Ståndet af Herr Christiersson, angående Fång-Predikanterne i allmänhet, och af Herr Lector Laurenius inom Preste-Slåndet, som yrkat att lönen för Predikanten vid Norrköpings Correetions-Inrättning måtte förhöjas till 400 R:dr, dels att Utskottet måtte tillstyrka Rikets Ständer, att, till Kongl.
Maj:t i underdånighet öfverlemna fastställandet af en ny löne-reglering, intill nästa Riksdag, för samtlige Fång-Predikan terne i Riket, dels ock slutligen, att Fång-Predikanterne, då de erhålla dubbla löner, borde mista sin dubbla tjenst-äis-beräkning, såsom ledande till motsatsen af hvad Utskottet åsyftat med löne-förhöjningen.
Utskottet, som det, enligt 3o §?.
Riksdags-Ordningen , tillkommer att utröna, pröfva och föreslå Rikets Ständer det, som till Stats-Verkets behof erfordras, har, vid fullgörandet af detta åliggande, ansett sig pligtigt att, om behofvet för något visst föremål finnes vara större, än som blifvit ge - 35 . Ståts-Utskottets Utlåtande, Nto 216. liom Kongl. Maj:ls Nådiga Propositioner, eller enskilda motioner ifrågasatt, tillstyrka Rikets Ständer beviljandet af ett högre anslag för ett sådant behof, lika väl sorn Utskottet, vid etfmotsatt förhållande, eger att föreslå nedsättning uti hvad äskadt blifvit; i följd hvaraf Utskottet finnér sig ej kunna fästa afseende å de anmärkningar, sorn rörande formen för detta ärendes behandling blifvit inom de serskilda Riks-Stånden väckta.
Hvad åter angår sjelfva saken, så ehuru Utskottet vidhåller sin uttryckta åsigt, att det bör anses rättvist och billigt, att en Fång-Predikant, då han utöfvar ett så ansvarsfullt och mödosamt kall, som är händelsen vid Malmö Corrections-Inrättning, må kunna efter en viss bestämd tids nitisk tjenstgöring, tillerkännas något förbättrade löne-villkor, hvarigenom han uppmuntras att vid sysslan en längre tid qvarstanna, har likväl, med afseende derpå, att Kongl. Majrt, till hvars disposition anslaget för Fångvården i allmänhet är stäldt, följagtligen är i tillfälle att tilldela en nitisk och skicklig Fång-Predikant, som, af Åttonde Hufvudtitelns anslag uppbär sitt arfvode, den förhöjning deruti, hvaraf han kan finnas hafva gjort sig förtjent, och då Utskottet icke anser lämpligt att för de vid Fästningarne och Länshäktena anstälde Predikanter, hvilkas aflöning utgår af anslaget å Riks-Statens Andra Hufvud-Titel, tillstyrka löne-förbättringar, sorn ej af Kongl. Maj:t blifvit ifrågasatte, funnit sig böra, ej mindre frånträda hvad Utskottet i det först afgifna Utlåtandet hemställt, angående fördubbling, efter 5 års tjenstetid, af Predikantens vid Malmö Corrections-Inrättning till 600 R:dr bestämda lön, än ock afstyrka all åtgärd, i anledning af de, utaf detta förslag föranledda motioner; ■vidhållande Utskottet i öfrigt, hvad uti denna punkt, i anledning af Prosten Sylvans motion om förhöjda arfvoden för Stads-Comministrarne i Malmö, samt i afseende på tillsättandet af den Fång-Predikant, som, Kongl. Maj.t i Nåder funnit böra anställas vid Malmö Corrections-Inrättning, blifvit yttradt, nemligen: att arfvodes-förhöjning för Stads-Comministrarne ej måtte ega rum, men att deremot Fång-Predikanten måtte genast tillsättas, utan afseende derpå att bemälde
Comministrar kunna fortfara att uppbära de dem anslagna arfvoden af 5o R:dr hvardera, mot skyldighet att vid fångarnes själavård och undervisning, emedlertid biträda. d) Ut - Siats-Utskottets Utlåtandej N.-o 216. 17 cV) Ulskollels yttrande, angående forsling af Pionierer vid Carlsborgs Fästning har, af en ledamot utaf Ridderskapet och Adeln blifvit ansedt såsom opassande, enär Ständerne ej borde yttra om de åtgärder, som Styrelsen skulle komma att vidtaga, att de borde vara öfverensstämmande med gällande lagar och författningar; inom Preste-Ståndet har blifvit yrkadt, att den af Utskottet tillstyrkta underdåniga framställning borde utsträckas till alla fång-transporter, samt den önskan tillika uttryckas, att fångar alltid, ulan afseende på Läns-indelningen, böra förvaras i närmaste Kronohäkte, och Bonde-Ståndet har beslutat återremiss, på det af en ledamot anförda skäl, alt Utskottet förmentes icke hafva på ett tillfredsställande sätt besvarat motionen.
I anledning häraf, har Utskottet endast ansett sig böra upplysa, alt Utskottet, genom det begagnade uttrycket: ”med gällande Lagar och Författningar öfverensstämmande åtgärder’’ velat antyda, att Utskottet icke funnit sig tillkomma att ingå i pröfning, om och i hvad mon, den af motionären öfverklagade forsling af Pionierer vid Carlsborgs fästning må vara beroende af de, för fångars transporterande och afstraffningar, i Lag meddelade föreskrifter, samt att blott för det fall, att bestraflningarne kunna lagligen ega rum inom fästningen, åtgärder måtte vidtagas till minskning uti de kostnader, som genom fång-forslingen uppkomma, och har Utskottet af de i öfrigt, vid denna punkt gjorde anmärkningar icke kunnat hemta någon anledning att förändra dess redan afgifna yttrande. 2:0 Kronans hus och byggnader i Landsorten.