Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer öfvertygelsen att Pant-låne-anstalter, hvarest den fattigare folkclassen må kunna betjenas med mindre Lånesummor äro lika oumbärliga uti Stockholm soin i andra Stora och folkrika Städer, ansett denna anstalt, som i Sextio års tid ägt rum, icke böra alldeles eller på en gång upphöra, utan GeneralAssistanceGontoirets Lånerörelse af Stadens Styrelse eller enskilde personer öfvertagas och fortsättas, samt till befordrande deraf, i underdånighet anmält sig hafva bcslutit, att, emot säkerhet, som af Fullmägtige i RiksgäldsContoiret godkännes, och vissa uppgifne vilkor en summa af 100,000 R:dr att räntefritt begagnas i Tio år från den 1 Junii i83a må uti RiksgäldsContoiret hållas Styrelsen öfver Stockholms Stad tillhanda; så har Stadens DrätselCommissionefter erhållen kännedom 0111 detta Rikets Ständers beslut, uti Skrifvelse af den 22 sisth October, med förklarande, att den af General AssistanceContoiret bedrifne
Lånerörelse icke kan, på hvad vilkor som häldst, af Stadens Styrelse förvaltas, underdånigst tilikännagifvit att då likväl en Pant-låne-inrättning af enahanda be - 346 Stats-Utskottets stämmelse och förpligtelse som GencralAssistanceContoiret, åtminstone för det närvarande vore för Ilnfvudstaden oumbärlig; samt enskilde personer alltså torde böra uppmuntras att. densamma under vissa garantier ändamålsenligt bedrifva, DrätselCommissionen, för sm del, ansett den af Rikets Ständer beviljade förmon af räntefritt begagnande på 10 år af ofvanberörde 100,000 R:dr ej vara för ändamålets vinnande tillfyllestgörande, så framt icke den af GeneralAssistance-Contoiret nu begagnade local, såsom för en sådan lånerörelse apterad oell tjenlig, derjemte finge bibehållas, hälst denna local vore dertill i (leie afseenden den mäst passande inom Hufvudstaden.
I anledning häraf och sedan upplyst blifvit att, enligt R.
St:rs beslut, det af R:gsContoiret hittills begagnade hus skall upplåtas till samlingsrum för de frenne ofrälse Ståudens samt flera bland R.
St:rs Utskott, och det af GeneralAssistanceContoiret nyttjade lius i stället inredas för RtgsCcntoiret, har K.
M:t, enär kostnaden för denua inredning utan tvifvel blifver ganska betydlig, och i öfrigt en för RrgsContoiret mera tjenlig local i grannskapet af dess nuvarande hus torde kunna mot hyra erhållas, utan att skillnaden emellan en sadan byra och inrednings-kostnaden blefve för RrgsContoiret särdeles betungande, velat härmed i Nåder fästa R.
St:rs StatsUtskotts uppmärksamhet på nyttan och nödvändigheten deraf, att det af GeneralAssistanceContoiret begagnade bus på Riddarholmen med dertill hörande lägenheter må för den blifvande Lombard-låne-rörelsen här i Hufvud - Betänk anden, N:o 374.
347 staden under viss bestämd tid hyresfritt upplåtas med skyldighet för den eller dem, som komma att företräda GeneralAssistanceContoirets ställe, att underhålla huset med inventairer, samt ansvara för dess onera , allt på sätt Rikets år 1823 församlade St:r, vid då vackt fråga om GeneralAssistanceContoirets upplösning och förvaltningens öfvertagande af en Lombard-låne-inrättning beslutat.
Ulan en sådan ytterligare uppoffring å Statens sida, synes det af R.
St:r åsyftade ändamål med en för Hufvudstadens mindre bemedlade invånare nödig ansedd lane-inrättning, ej kunna uppnås, hvaremot, i händelse af bifall, till DrätselComruissionens framställning, Loinbard-rörelsens bedrifvande möjligtvis kunde till minskning af Statens förlust, äfven innan år i83s ifrån RrgsContoiret förflyttas.
Majrt förblifver R.
St:rs Statsutskott med Kongl. Nåd och Ynnest väl bevågen.
Utskottet anser sig till en början böra upplysningsvis nämna , att på sätt Utskottets af R.
St:r redan bifallne Utlåtande N:o 204, utvisar, GeneralAssistanceContoirets hus, som har en i alla hänseenden passande och tjenlig belägenhet, kan med måttlig kostnad inredas till RrgsContoirets inrymmande, och att R.
H. St:r jemväl bifallit Ustkottets Utlåtande W:o2gg, deri tillstyrkes, att de för RiksAcrhivet tjenliga rum 343 Stats-Utskottets och lägenheter inom GeneralAssistanceContoirels Local, hvilka genast eller framdeles blifva för RrgsContoirets behof umbärlige, mä upplåtas till RiksArchivet att hyresfritt begagnas.
Beträffande sjelfva förslaget, så, utom det
Staten skulle komma att belastas med en alldeles opåräknad, årlig utgift lill byra för de rum, som af R:gsContoiret skulle komma att begagnas, vill det synas mindre lämpligt, att när åt RigsContoiret kan anvisas hus och lägenheter, hvilka af R.
St:r disponeras, detta R.
St:rs enskildta PenningeVerk skulle förflyttas till enskild ägares hus och möjligen tillsammans med andra hyresgäster, hvilka icke lära underkasta sig de ordningar, i afseende på stängsel och vård, som för ett Sltrs eget hus kunna föreskrifvas och vederbörligen handhafvas; och att en sådan uppoffring, både af kostnad och af säkerhet för ett R.
St:rs Verk, skulle göras för att tililvägabringa Låne-undsättnings-anstalter, egentligen till förmån för Hufvudstadens Innevånare af den fattigare classen; men hvilka Inrättningar, Staten icke har någon skyldighet, att underhålla, fastän till deras stiftande, Staten ulfästat sig, att med ett räntefritt
Lån af 100,000 R:dr Stockholms Stad biträda.
Härförutan förekommer jemväl, att om, efter Utskottets förut yttrade af R.
St:r godkände åsigter, ändamålet i mera fullständig måtto skall ernås, böra ifrågavarande Lån-anstalter helst finnas på spridda trakter inom Hufvudstadens område, men hvilket ändamål skulle motverkas, örn LombardLåne-rörelsen kom - Betänkanden, N:s 37G, 377. 34g komrae att bedrifvas af en enda Entrepreneur och på ett enda ställe.
På grund häraf, anser Utskottet sig icke till* ständigt att tillstyrka R.
H. St:r, att förändra deras, i afseende på dispositionen af GeneralAssistanceGontoirets fasta Egendom, redan fattade beslut.
Den 19 Jan. t83o.
Af Hr Lundgren.-
Med afseende på de i K. Mits Nåd.
Skrifvelse upptagne skäl och omständigheter, anser ja?
böra tillstyrka R, II.
Nåd framställning.
N:o 377* Utlåtande öfver Hr Hjertås, Gustaf Adolph, från H. R. och Adeln remitterade Motion, att, till hästafvelns förbättrande, medel måtte, i mån af behofvet, få, under vissa bestämda villkor, lånas utur den uti RiksgäldsContoiret befintlige, så kallade HingstMedels-Cassan.
M edelst utdrag af H. R. o. A:s Protocoll för den 3 sisth November, liar till Utskottets handläggning blifvit remitterad Hr Iljerias, Gustaf Adolph, motion, af innehåll: att, sedan, genom 3:ne Stånds beslut, Utskottets Betänkande, rörande Hästafveln i Riket, nu mera kan anses vaia af R.
Sl:r bifallet, och, i följd deraf, S B. 24 i 35o Slats-U tskottets ett årligt Anslag af 7000 R:dr för Hästafvelns förbättrande kommer att utgå, äfvensom Ottenby Kungsgård till Stuteri-anläggning får användas, enär det derå nu varande Arrende upphör, så uppstår naturligtvis dea fråga, hvarest medel skola tagas, så väl till första uppsättandet af berörde Stuteri, som af de för flera Provinser i landet högst behöfliga Landt-Beskällare.
Och derest utaf förenämnde, i afseende på ändamålet, allt för knappa anslag både inköp och underhåll borde bekostas, skulle härigenom en sådan långsamhet åstadkommas vid den åsyftade hästafvels-förbältringen, att den samma knappast biefve synbar; hvadan motionären uppgifvit en utväg, hvarigenom han tror, att det erforderliga Capitalet kunde erhållas.
Uti PLiksgäldsContoiret finnes insatt den såkallade UingstmedelsCassan utgörande R:dr 37,008: 35. 3.; och för denna Summa skall RiksgrsContoiret till KrigsCollegium betala 5 procents årlig ränta, hvaraf åtskilige utgifter för hästafveln bestridas.
Och föreslår altså Motionären, att till första uppsättandet af de genast behöflige Landtbeskallare, äfvensom af Ottenby Stuteri, enär det kommer att upprättas, medel, i mån af behofvet, utur nämnde Cassa måtte få lånas, emot skyldighet, att, när tillgångar dertill kunde finnas, återgälda Capitalet, men att för de lånta summorne, intilldess de voro till fullo betalde, till K.
KrigsColIegium erlägga samma ränta, som nämnde Collegium derföre af RiksgäldsContoiret nu erhåller.
Hvad nu först angår den så kallade f. d. Allmänna HingstMedelsCassan, på hvilken Motionären gifvit an - Betänk and en, Nio 377.
35r visning, så har denna Gassas Fordringar oell Contanle Medel, till ett sammanräknadt belopp af Ridr 37,008: 35. 3., blifvit, till följd af R.
St:rs Beslut vid 1809 och 1810 årens Riksdag, från K.
KrigsCollegiura tili RiksgäldsGontoirets disposition öfverletnnad; men hvaraf nu endast återstår ett af nyssbemäldté JK.
Collegio emot intecknings-säkerhet, Ullånädt Capital af Ttidr 16,000.
— Och, i afseende på räntan, sorn, efter Motionärens uppgift, skall årligen till K.
KrigsCollegium erläggas å föri berörde, till RiksgäldsContoiret lefvererade Summa af Ridr 37,008: 35. 3., så har, i följd af den vid i8a3 års Riksdag skedde StatsReglering, all ränteutbetalning från RiksgäldsContoiret å f. d. Allmänna HingstMedels-Gassan med sistnämnde år upphört. jämlikt den, vid innevarande Riksdag, skedde StatsReglering, äro, för hästafvelns förbättrande, 8000 R:dr å 8:de HufvudTiteln uppförde, för att med 1000
R:dr disponeras lill de nödvändigaste Lön-förbättringar åt de vid Stuterierne varande Tjenstemän och Betjente samt återstoden till Hästafvelns förbättrande användas, på sätt K.
Mit i Nåder finnér lämpligast och ändamålsenligast.
HL Stir vid detina Riksdag redan en gång bestämt den årliga summa, som till Hästafvelns förbättrande pröfvats erforderlig, anser sig Utskottet böra tillstyrka R.
H. Stir, att Hr Hjertås ifrågavarande Motion måtte få förfalla.
D.en a3 Januari i83oi 352 Stats-Utskottets Reservation: Af Hr Friherre Silfverskjöld?
Jag kan ej instämma med Utskottet och tillstyrka, det Hr Hjertås motion må förfalla.
Det med motionen afsedda ändamål, anser jag vara alltför vigtigt för att icke blifva befrämjadt; och i osäkerheten om Stuteri-Styrelsen blir i tillfälle, att genom Regeringens försorg, eller genom lån af eiiskilte, erhålla de erforderlige medlen till uppsättandet af Ottenby Stuteri samt till anskaffandet af Landtbeskällare, tror jag att Utskottet lämpligen kunnat tillstyrka R.
St:r, alt:
RiksgäldsContoiret må hålla Styrelsen öfver StuteriInrättningen tillhanda penninge-förskolt af högst Trettiofem Tusen Riksdaler att, i mohn af behofvet, lyftas, dock alltid i jemna jooo Riksdaler-tal, under villkor, att Styrelsen aflemnar dess till RiksgäldsContoiret ställde, uti StatsContoiret annoterade förbindelse, att de lyftade Sunimorne med löpande fem procents årlig ränta utaf Statsanslaget återgälda, i sådant förhållande, att hvad som t. ex. lyftes år i83o, återbetalas till J;dcl jemte upplupne räntan, hvarje af de nästpåföljande fyra åren, hvad som lyftes år i83i, likaledes till hvarje af de näst påföljande åren o. s. v. så alt alla de lyftade Summorne äro med ränta återguldne senast år 1834» hvadan utaf Stats-anslaget bör innehållas och till R:g:sContoiret afieranas hvad sorn hvarje år i Capitalmedel och ränta erläggas bör, enligt den uppgift Betänkanden, N:s 377, 378. 353 derå, sorn från R:g:sGontoiret varder StatsGontoiret meddelad.
Det enda, i min tanka betänkliga skäl emot antagandet af detta förslag, som jag inom Utskottet hört yttras, är, förutsatt fara af ett prejudieat för hypotiserandet eller anticiperandet af Stats-anslag.
Jag tror likväl att detta motskäl bör förfalla, då man betänker att RiksStaten är uppgjord för fem år,’och att således den föreslagne åtgärden endast innebär enahanda förhållande, som om man vid ett års början uppbar hela årets anslagssumma, i fall Staten vore för blott ett år bestämd.
Jag är dock ingalunda böjd, att som allmän regel hylla principen, men tror att en god hushållning någon gång klafver undantag, och att ett sådant i förevarande fråga skulle leda till Stats-osconomisk fördel.
Hr Öfverste Lefrén, Ur Prosten Ostberg samt lii Lagmannen Stahle hafva uti förestående Reservation instämt.
Utlåtande, i anledning af Hr Rosenblads , Bernil., motion, rörande åtskilliga, föreslagna afskrifningar i RiksgäldsConloirets Räkenskaper.
(Ihgs-A.) Från II. R. o. A. har till Utskottet blifvit remitterad en motion af Hr Rosenblad> Remlin så lydande: 354 Stats-Utslottets ”1:0
Då skyldigheten att inlösa de af RiksgiildsContoiret på 1790-talet utgifne Koppar-polletter blifvit på Banken öfverflyttad; då sedan 180g inga sådane till inlösen blifvit anmäita; då efter det förändrade myntvärdet, dessa polletters utmyntning på Skffi ungefärligen motsvarar den af R.
St:r nu stadgade lagliga skiljemynt; då således ingen anledning förefinnes, att någonsin inlösta KopparPoletter skola komma att lemna någon tillgång åt RiksgäldsContoiret; så föreslår jag: ”att det bland RiksgäldsContoirets tillgångar upptagne värde af Kopparn uti utelöpande Skiljemynts Polletter må af skrifvas. 2:0
Då det torde finnas mindre lämpligt att balansera en RiksgäldsContoirets fordran hos sig sjelf; då vid de anslag eller anordningar Rikets Stander vid denna Riksdag beviljat eller gjort, icke någon skillnad blifvit fästad emellan de begge afdelningarne af RiksgäldsVerket, för hvilka sedan 1823 särskildt bokslut blifvit földt; så tillstyrker jag att RiksgäldsContoirets vid 1828 års. slut balaneerade fordran på ett ställe oclt, skuld på, ett annat, för egna insättningar, i 3-procent-fånet R.-dr 1,646,000 må med upplupen ränta af skrifvas, 3:o Då f. d. Skånska HingstpremieCassans i Mariaeberg
Kronan tillhörige egendom intecknade fordran af i4,ooo R;dr blifvit utan ersättning från Statsverket till RiksgäldsContoiret allemnad; Beta nkanden.
N:o 378. 355 då Räntas betalande för denna skuld från Statsverket till RiksgäldsContoiret tyckes vara en öfverflödig virement emellan 2:ne Statens Cassör: så föreslår jag:
JJalt med i83o års början nämnde fordringspost må afskrifvas.
I afseende på nsta punkten, så får Utskottet upplysa, att R.
St:r redan bifallit Stats- och BancoUtskottens gemensamt afgifne Betänkande JY.-o 20. (4:de Sami. 3:dje Afdeln.) deri tillslyrkes , att uti RiksgäldsContoirets
Räkenskaper för nasti, år 1829 måtte afskrifvas värdet af Kopparn uti SkiljemyntsPoletlerne, upptaget ibland Tillgångarne med R:dr 27,745: 36.
6 Banco; hvadan, i detta ämne, från R. II.
St:rs sida, någon ytterligare åtgärd icke kan äga rum.
Beträffande 2:dra punkten, så, enär de vid sistl.
Riksdag beviljade Lån-biträden till Canal och andra Byggnader, och hvartill erforderlige medel skolat genom upplåning anskaffas, redan utgått och blifvit bestridde; samt någon så beskaffad upplåning för desse ändamål icke vidare kan komma i fråga, så får Utskottet, som, vid detta förhållande, anser den serskilde bokföringen häröfver böra med år 1829 upphöra, vördsamt tillstyrka: a) att RiksgäldsContoirets enskilda Fordran för insättningar uti 3 procents-lånet, hvilken vid 1828 års slut, besteg sig i Capital till R:dr 1,646,000, men hvilket, efter erhållen upplysning, blifvit, under loppet af år 182g, förminskadt till R:dr 1,466,000, må, tillika med all beräknad ränta, uti Riksgälds - 356 Stats-U tskotte t s Contoirets vanliga Hufvudbok, som för år 1829 vai* der upprättad, afskrifvas. b) Att likaledes uti serskilda Hufvudboken för år 1829 må afskrifvas på Skulderne d. 3t
December samma år, RiksgäldsGontoirets nyss berörde fordran; och c) Att den uti serskilda Hufvudboken upptagne öfriga skulden, jemte tillgångarne, sådane, som de samma befinnas den 3i December 1829, må inbalanceras uti R:g:sContoirets vanliga Hufvudbok, som för år i83o skall upprättas; då, i följd häraf, dea serskilda bokföringen öfver låne-biträdena och anslagen till Canal- och andra byggnader samt upplåningen mot 3-procents ränta, kommer att med år 1829 alldeles upphöra.
Slutligen, rörande 3:dje punkten, så har härvid förekommit, att räntan å det utaf f. d. Skånska Hingstpraemii-Cassan, emot intecknings-säkerhet uti Mariaebergs Egendom, utlånte Capital af 14,000 R:dr är inbegripen uti den summa af 17,000 ftldr, sorn, enligt Utskottets, af 3;ne RiksStånd godkände, Betänkande N;o 3o2 (IV Sami. I Afd.) är upptagen ibland de ifrån och med innevarande år i83o för R:g:sConloiret beräknade årliga inkomster; och att på efi annan sida, uti den, vid innevarande Riksdag, fastställde RiksStaten, anslag till ifrågavarande Räntas godtgörande, är å 3:dje HufvudTiteln beräknadt och uppförd t.
Och då, vid detta förhållande, bifall till motionen skulle åstadkomma en rubbning i den redan verkställda Stats-reglcringen, så B tänkanden, Näs 378, 379. 357 anser sig Utskottet, på grund häraf, icke kunna Motionärens framställning i denna del understödja och tillstyrka.
Den 23 Januari i83o.
N:o 579- Betänkande, i anledning af väckta motioner, rörande granskningen och approba donen. af R:gsContoirets smärre CreditSedlar.
Uti detta ämne äro väckta följande motioner, nemi.:
Hos H. R. o. A. har Hr von Quanten„ Carl, uti afgifvct skriftligt yttrande anfört, det han ansett såsom ett värdigt föremål för R.
St:rs uppmärksamhet och omtanka, att
Allmänheten icke lemnäs i osäkerhet om det gångbara myntets värde, äfven sedan det blifvit gammalt eller beroende af Tjenstemäns godtycke: att anlédningen härtill blifvit hemtad, dels af Hr von Quantens egen erfarenhet, dels af Allmogens i Orten och dels af rättskaffens Tjenstemäns beklagelser, isynnerhet öfver PitgsContoirets cassationer af dit remitterade sedlar, då manerfarit, ej allenast, att sådane små sedlar, som efter gammalt bruk, kungjorde principer och juridiskt omdöme, bordt till uppgifna Valeurer godkännas, blifvit till sitt värde nedsatta, utan ock, att stundom blotta hälften tili venster, antingen ensam eller i förening med öfversta fjerdedelen, utan derom förutgången Kungörelse, blifvit tillerkänd ett värde, sora den aldrig bordt få, i saknad af den nedersta högra fjerdedelen, sorn, innefattande 358 Stats-Utskottets namnen med de fina raderne, bör utgöra yttersta grunden för all pröfning af hvarje sedel eller förbindelse.
Man har ansett mycket svårt och derföre länge tvekat, innan man velat meddela Uppbördsmännen några föreskrifter till efterrättelse vid sedlars pröfning och de hafva derföre ex usu på ett dyrbart sätt måst köpa sina osäkra reglor; ändtligen hafva några föreskrifter i ämnet blifvit gifna genom en i afskrift aflemnad Kungörelse; men Hr von Quanten tror, att de tilläfventyrs skulle kunna och böra göras mera bestämda, för att vinna det allmänt nöjaktiga ändamålet, som är godtyckets uteslutande, och försätta alla i en lika otvifvelaktig rätt och hvar och en i tillstånd, att vid bruket af någorlunda sundt begrepp sjelf bedomina hvad man äger.
Såsom biträde vid författandet af Lag i ämnet, som på ett lätt begripligt sätt förvissar innehafvaren om hvarje sedels värde, hvarvid mindre afseende bör göras på Verkets förlust, än på enskiltes, föreslår, Hr von Quanten, såsom hufvudprincip, alt hvarje sedel skall infrias af det Verk, som den utgifvit, till den valeur, sorn utan att äfventyra någon dess förlust, med moralisk visshet kan erkännas, och alt pröfningen deraf bär utgå egentligen från den nedersta fjerdedelen til! höger, — Efter antagandet häraf, tillses först, såsom i hvarje annan förskrifning, underskriftens vigtighet.
Om nu af denna återstår blott ena namnet som bör vara igenkännelig!, men det andra kan vara bortiifvet eller utslitet, sä tror Motionaircn, Betänkande n, N:o 079.
35g alt underskriften bör godkännas.
När nu denna står i förening med de fina raderna, som genom sin ställning ensamt kunna bevisa sedelns valeur, eller vidare i synbart sammanhang, med så mycket till större eller mindre del af sedelns context, som genom sin ställning likaså säkert, som en ziffra, bevisa sedelns primitiva valeur; så bör han till sådant belopp anses ega förbindande kraft till infrielse; hvaraf följer otvifvelaktig!, att de öfrige felande sedelns delar icke kan gifvas något värde, utan utgifvarens äfventyr af förlust, helst det är obevisligt, att den frånvarande fjerdedelen någonsin haft någon underskrift, hvarförutan ingen förbindelse lärer kunna erkännas.
— Detta synes väl i allmänhet vara nog för den åsyftade bestämmelsen, men Motionairen tror sig såsom ett tilllägg böra föreslå, att, i händelse af befintlig rifning å den ofvanberörde hufvudsakliga delen af en sedel, den icke får förringa dess värde , om de således åtskiljde delarne vid sammanhållning synhart befinnas hafva varit sammanhängande.
— Och har Motionairen, för att upplysa och bestyrka sina framställda åsigter, åberopat flera bifogade, å en serskild förteckning upptagne CreditSedlar.
Och som desse sedlar, på sätt uti Förteckningen närmare är vordet utveckladt, förekommit Motionairen så beskaffade, att R:gsContoiret äfven vid en juridisk pröfning icke skulle kunna undgå förbindelsen att dem infria till det af innehafvarne uppgifne värde; i hvilken öfvertygelse, Motionairen, jemte föreslående af bestämd lag i ämnet, till framtida efterrättelse, äf - 36o Stats -Utskottets ven yrkat, att R.
St:r täcktes förordna, att genom deras Fullmäktiges j R:g:sContoiret försorg, ofvanberörde Creditsedlar måtte, efter skedd granskning, infrias med deras falla primitiva värde tillsammans 55 R:dr Riksgälds.
BondeStåndet haino RiksdagsFulimäktigen från Elfsborgs Län And.
Håkansson, uti skriftlig motion, med bifogande af 2tne Creditsedlar, hvardera godkänd för 16 sk., samt en casserad Bancosedel, jemte framställning af sinn egna åsigter, enligt hvilka, vederbörande icke skola hafva riktigt förfarit vid dessa sedlars granskning, föreslagit, att en föreskrift för Bänkens och R:g:sContoirets Administratörer måtte utfärdas, hvarigenom ali godtycklighet upphörde och man kunde komma i tillfälle, att med säkerhet beräkna hvad en sedel är värd, och ej som nu äfventyra att bjudas 16 sk. för i R:dr och 2 R:dr. 2:0 B.iksdagsFullmäktigen från Kronobergs
Län Pehr Ericsson, har jämväl uti afgifvet Memorial, under framställning af de förluster, Allmänheten får vidkännas derigenom, att, vid utbyte af gamla och förslitne sedlar, erhålles icke mer än 12 å 16 sk. för 1 och 2 R:dr, för det att något väsendtligt ord är borta ifrån sedeln, och hvarpå såsom bevis åberopas 3:ne bifogade Creditsedlar, godkände endast för 16 sk. hvardera , yrkat, att Tjenstemännen i Banken och RiksgäldsContoiret matte, genom allmän Författning förbjudas, att efter godlycko cassara en sedel, för det Betä nkanclen, N:o 37g.
361 alt några ord saknas; då en hvar i öfrigt kan se, alt den ej är förfalskad.
Öfver dessa Motioner, af hvilka
Ihr von Quantens är vorden remitterad endast till SlatsUtskottet, men de 2:ne öfrige till Stats- och BancoUtskotten, hafva H:rr Fullmäktige, i Riksg:sContoiret, efter Statsutskottets anmodan, i afseende på Creditsedlarne, utlåtande afgifvit och deri till en början fästat StatsUtskottets uppmärksamhet derpå, att den Commissarierne, i afseende pä förslitne sedlars approbation och cassation', åliggande skyldighet är åtföljd af otaligt många svårigheter; hurusom det ligger utom möjlighetens gräns att så uppfylla denna skyldighet, att, å ena sidan den enskilde, som innehafver en sådan till utbyte företedd sedel, icke må, genom den förlust, lian dervid får vidkännas, finna anledning till missnöje, utan att RiksgäldsContoiret å andra sidan må utsättas för en gifven förlust, och huru som det vid de fleste fall blir omöjligt, att urskilja, antingen försök, att genom hopfliekning, rasurer och flera slag af förfalskning, gifva sedeln ett högre värde, ån den från början egt, eller, såsom någon gång handt, endast okynne och försök alt föranleda villrådighet, i afseende å tillämpningen af de för sedel-approbation och cassation följde grunder, eller ock, hvad för det mesta är fallet, endast verklig förslitning vållat det skick, hvaruti den företedde sedeln befinner sig.
— Det var först vid 1810 års
Riksdag som en allmän norm stadgades för smärre Creditsedlars approbation och cassation, då R.
St:s då varande Statsutskott, genom 362 Stats-Utskottets Skrifvelse till Herrar Fullmäktige, Under den t October nämnde år, åt Herras* Fullmäktige öfverlemnade, tält, utan hinder af någon dittills följd praxis, leita verkställa granskningen af skadademindre Creditsedlar j efter den allmänna grundsats j att j så, framt