Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att en utlåning till enskilda på lång amorteringstid icke tillhör eller väl lämpar sig för en affärsbank och ännu mindre för en bank, på hvilken derjemte och framför allt omsorgen om upprätthållande af stadga i myntväsendet är lagd, torde vara utom all fråga; och om det kapital, Riksbanken disponerar, icke anses mer än jemnt tillräckligt i första rummet för sistnämnda ändamål och dernäst jemväl folden grad af inflytande på affärsverksamheten i allmänhet, Riksbanken må anses böra utöfva, så lärer man nödgas medgifva att indragningen af Riksbankens fastighetslånefond varit fullkomligt rigtig.
Men verkan deraf på jordbrukarnes ställning qvarstår det oaktadt och skall låta känna sig i den mån, som de nu utestående lånen ingå och de inbetalda medlen, på sätt som förhållandet efter nuvarande bestämmelser blifver, komma att öfvergå till en kort affärslånerörelse.
Om det deremot kan med skäl ifrågasättas, huruvida icke Riksbanken är nog stark att kunna för nyssberörda ändamål undvara de något mer än 8 millioner R:dr, hvilka varit i fas tighet slånerörelsen använda, eller snarare om icke Riksbanken, i närmare öfverensstämmelse med sina hufvudändamål, kan använda dessa medel på ett sätt, som på samma gång direkt befrämjar jordbruksnäringen,, — genom medlens användande till uppköp af obligationer, hvilka, grundade på jordhypotek, kunna betraktas såsom generaliserade egendomsinteckningar med en dymedelst beredd allmännare kredit och omsättlighet, — så torde å andra sidan ett anspråk att dessa medel på dylikt sätt fortfarande må göras användbara för jordbrukarne icke vara obefogadt, helst om man derigenom jemväl lyckas verksamt bidraga till uppkomsten af ett ordnadt och kraftigt inhemskt fondsystem.
Åvägabringandet af ett sådant torde icke vara så omöjligt, som man, på grund af de hittills gjorda försökens ringa framgång, velat antaga.
Emot att Sammansatta Stats- och Banko-Utskottets Utlåtande N:o 10. 7 genast söka grunda detsamma på obligationer, utgifna af Staten, möter i ett land, der kapitalen äro små i förhållande till de befintliga näringarnes behof, den svårigheten, hvilken ock uppställts såsom en betänklighet emot hvarje dylik åtgärd, att kapitalen derigenom skulle dragas ifrån näringarne och till användning för de allmänna statsbehofven.
Men denna svårighet bortfaller i och med detsamma, som den upplåning, förmedelst hvilken fondsystemet och dertill hörande obligationshandel skall bildas, grundas på näringarnes eget behof af kredit och blott utgör en förändring i formen för denna upplåning, sålunda att, i stället för den enskilda lånsökanden, träder en association, stödd på samtlige delegarnes gemensamma garanti, med ett till följd häraf vida större förtroende, än delegarne hvar för sig kunna påräkna, samt med en ordnad verksamhet, som gifver både låntagare och långifvare större säkerhet och beqvämlighet.
De kapital, hvilka förut varit utlånade till näringsidkarne, få då fortfarande af dem bibehållas, och nya kapital, i den mån sådana uppkomma, erbjudas villigt till följd af den större säkerhet den gemensamma garantien lemnar.
På denna väg synes ett iuhemskt fondsystem kunna skapas lättast och med minsta rubbning af de befintliga kapitalens förutvarande användning och fördelning.
Emot möjligheten att lyckas åstadkomma ett på sådan grund fotadt fondsystem, torde icke utgången af de utaf Staten genom
Kiksgälds-kontoret hittills gjorda försök kunna anföras såsom giltigt bevis, helst de redan, bland annat, af åtskilliga stadskommuner verkställda, på en säkerhet, som åtminstone icke kan anses bättre än den jordegendom innebär, grundade, fonderade upplåningar ådagalagt, att sådana upplåningar kunna inom landet verkställas, allenast vilkoren vid desamma ställas i öfverensstämmelse med de förhållanden, behof och vanor, som här i landet förefinnas.
De hufvudsakligaste bland dessa vilkor äro: att den ränteafkomst, som genom penningars placering i obligationer erhålles, motsvarar den, som för likartade, mot realsäkerheter af enskild beskaffenhet lemnade lån i allmänhet kan betingas; att långifvarne sättas i tillfälle att utan alltför lång tidsutdrägt, svårighet eller fara för förlust kunna, om de så önska, återfå sina penningar; att såväl inköp af obligationer, som ränte- och kapitalliqvider till deras innehafvare göras så lätta och beqväma, som möjligt; att obligationerna ställas å sådana valörer, att äfven de mindre bemedlade kunna tillegna sig dylika för fruktbargörandet af sina besparingar, samt att å obligationerna finnas meddelade alla sådana upplysningar, att äfven den mindre kunnige kan deraf inhemta hvad han i afseende på dem har att iakttaga.
Då de förändringar i Kongl.
Förordningarne angående allmänna hypoteksbanken samt de allmänna grunderna vid hypoteksföreningars bildande och framtida verksamhet, som uti de under Utskottets handläggning varande motionerna ifrågasättas, syfta på beredandet åt nämnda inrättningar af tillfälle att bättre än hittills kunna förskaffa jordbruksnäringen kredit och låneförlag, har Utskottet, dertill jemväl föranledt af under dess öfverläggningar i ämnet gjorda framställningar, trott 8 Sammansätta Stats- och Banko-Utskottets Utlåtande N:o 10. sig böra, såsom här ofvan skett, i korthet antyda de medel och utvägar, på hvilka inhemska kapital böra kunna jordbruksnäringen tillgodogöras på ett sätt, som tillika är fördelaktigt för hushållningen och rörelsen i allmänhet; men då här icke kan vara stället att i enskildheterna vidare utveckla det ofvan antydda förslaget, inskränker sig Utskottet till att, innan det yttrar sig öfver de uti nyss omförmälda nådiga Förordningar föreslagna förändringar, erinra om beskaffenheten af de hufvudsakliga brister, hvilkas afhjelpande åsyftas.
En af dessa, och den mest betydande, har visat sig ligga uti de inskränkningar, som innehållas i stadgandena uti T § af Förordningen angående hypoteksbanken derom, att lån ej må till hypoteksföreningarne annorledes än i kontanta penningar utlemnas, samt uti 13 § af Förordningen angående hypoteksföreningar delbom, att för lån, ställda på viss årlig afbetalning, högre ränta än fem procent må bestämmas.
Vid den tidpunkt, då förslaget om allmänna hypoteksbankens inrättande uppgjordes och ännu när nådiga Förordningen derom samt om grunderna för hypoteksföreningar utfärdades, var på den utländska penningemarknaden tillgången sådan, att någon svårighet icke mötte anskaffandet af lån mot fem procent ränta; men på de sednare åren hafva förhållandena så förändrats, att endast obetydliga och mot hypoteksföreningarnes anmälda behof på långt när icke svarande belopp kunnat till nämnda ränta anskaffas, och ännu mindre hafva penningar mot denna ränta kunnat inom landet upplånas.
Det med de ifrågavarande bestämmelserna afsedda syftemål att förebygga, det icke jordegare må af trängande penningebeliof föranledas att, vid saknad af tillgång till erhållande af kontant lån, uttaga obligationer och genom dessas försäljning till underpris möjligen ruinera sig sjelf samt skada hypoteksbankens kredit eller att alltför betungande räntevilkor för ett lån skulle kunna medgifvas, innebär en stor inskränkning i den enskildes befogenhet att för vinnande af ett lofligt syfte underkasta sig den uppoffring, hvartill han kan finna sig föranlåten och hvilken han inser vara för sig mindre skadlig, än om han hlefve alldeles i saknad af försträckning; och på samma gång som någon säkerhet att detta syftemål, hvad den enskilde beträffar, icke ernås, enär han ej kan förhindras, utan snarare af de ifrågavarande förbuden drifves att på annat sätt skaffa sig penningar, som då otvifvelaktigt blifva honom ännu kostsammare, på samma gång kunna, om derigenom en mängd jordegare bringas på obestånd och ett större antal egendomar till följd häraf tvångsvis gå till försäljning samt måste afyttras till underpris, följderna häraf menligt inverka på hypoteksbankens kredit.
Om också det sednare ännu icke ininträffat, torde dock det förra redan hafva visat sig, i det att en mängd af de ständigt förekommande talrika försäljningarne af jordegendomar med säkerhet kunna antagas föranledda deraf att egarne, genom utehlifvandet af påräknad försträckning från hypoteksinrättningarne, drifvits att söka lån på korta tider, dem de icke i längden Sammansatta Stats- och Banko-Utskottets Utlåtande N:o 10. 9 i längden funnit utväg att omsätta, eller hvilka blifvit dem så kostsamma, att de bragt jordegarne på obestånd, under det att desse deremot, genom ett amorteringslån, äfven mot en högre afgift derför, än som motsvarar 5 procent ränta, skulle kunnat varaktigt hjelpas.
Och detta skulle sannolikt kunnat ske, om icke hypoteksinrättningarne varit bundna i sin upplåning af de ifrågavarande inskränkande föreskrifterna och derigenom under de sednaste åren urståndsätta att anskaffa lån.
En annan brist torde befinnas ligga i beskaffenheten af de hittills skedda upplåningarne, hvilken brist, om den också icke ensamt får tillskrifvas förordningarnes bestämmelser, likväl med dessa sammanhänger.
Med undantag af några före allmänna hypoteksbanken bildande af en del hypoteksföreningar gjorda försök att upplåna penningar mot obligationer, ställda dels på uppsägning, dels på viss kortare tid, hafva alla af såväl hypoteksföreningarne som allmänna hypoteksbanken upptagna lån kontraherats på en återbetalningstid af omkring 40 år.
I och för sig sjelf må en så långsam amortering väl anses i de flesta afseenden fördelaktig för jordbrukaren, ehuru många af hans förlagsbehof kunna fullt lika väl tillgodoses genom lån på vida kortare tider, och ehuru den långa amorteringsfristen måhända i icke så ringa mån bidragit att öfver hufvan stegra egendomsprisen samt föranledt att man mindre vinnlagt sig om en sparsamhet, till hvilken deremot skyldigheten att inom en kortare tid återbetala den erhållna försträckningen skolat kraftigt mana.
PMMPtNiMPIMMRHi BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Frotocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, åren 1828, 1829 och r83o.
Sjette Samlingen, innehållande Banco-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkande!!.
Forsta Häftet. Éancö-Utskottets Memorial N.-o go. 3 N:o gen Antom till Exp.-Utsk. cl. a3 Dec. iSag.
Memorial, med förslag angående vissa förändringar af Bankens Sedlar _, till deras Text, Format m. m.
Garantierna mot missbruk och förfalskningar j samt Ordningarne inom Banken för olika Sedelsorters utbyte och förvexling.
I likhet med hvad Banco-tJtskottets d. ro Junii innevarande år, under N:o 46, a flå ttia Berättelse, uti hufvudmomentet Litt. G, 28:de och 2p:de Punkterna, omnämner, får Utskottet härigenom till Rikets Ständer afgifva 'vördsamt yttrande, i fråga dels om vidtagna anstalter till förbättring i Papperstillverkningen och beredande af ett bättre Sedelmynt än det nuvarande, hvilket ämne blifvit lill Rikets Ständer framställdt, uti i8a5 års Revisionsberättelse, pag. 37, 1827 års Revisions Berättelse, pag. 54> samt den vid Banco-Utskottets Memorial N:o 3 4 B aneo-Ut skottets Memorial N.-o go. bilagda Berättelse af Banco-Fullmägtige, pag. 17, oell dels angående de lill BancoStyrelsen ingifna förslag om Expeditionsoch Bokförings-sättets förenklande i VexelBanken, hvarom förmäles uli 1826 års Revisions-Berättelse, pag 36, 1827 års Revisions-Berättelse, pag. 53, och Banco-Fullmägliges nyssomnärnnda Berättelse, pag. i5.
Dessa båda ämnen, såsom med hval" annan stående i den närmaste gemenskap, bar Utskottet ansett böra på en gång och i ett sammanhang till Rikets Ständers pröfning och afgörande anmälas.
Riksdag hade Rikets Ständers Banco-Utskott ötverlemnat till BancoFullmägtige, jemte Protocolls-utdrag af den 24 Julii, ett anförande af Utskottets dåvarande Ledamot, Herr Cancellie-Rådet G. A. Bruncrona, uti hvilket åtskilliga underrättelser funnos meddelade angående ett af rå Hampa förfärdigadt, ganska tunnt, men tillika segt och uthålligt Papper, som till Ryska Rubel-Sedlar begagnas, derå prof jemväl åtföljde; äfvensom några beräkningar öfver dyrheten af sådant Papper, i förhållande till kostnaderne för Bankens nu brukliga Sedel-papper, enligt frun Boksluts-Commissarien inhemtade uppgifter.
Bunco-Fullmägtige erhöllo, i samman - BancöWiskottets Memorial N.-o Qo. 1 Iiang härmed, det uppdrag, alt, rörande tillverknings,-sättet, söka förskaffa alla de upplysningar, som möjligen kunde stå alt vinna, neli att, efter inhemtad säker kännedom i ämnet, samt noggrann beräkning af alla på Papperets tillverknings-kostnad och beskaffenhet inverkande omständigheter, inberätta tili näst påföljande BancoRevision , resultaten af denna undersökning.
Sedan vidare, under samma Riksdag, åtskilliga Motioner och Yttranden äfven inom Riks-Stånden afgåfvos, i frågan orri tjenligare inrättning af Bankens Sedlar till Yaleurer, Text och Format in. m., nemligen hos Vällofl. Borgaie-Slåndet af Herrar J.
Lindström, J.
Nore'us (jProt den 3 Martii), samt Herrar limdström, Ullberg, leffler, Cederborg, Aspelin, Langenberg och Santesson ("Prot. den 3 Junii), och hos Ilöglofl. Ridderskape.t och Adeln af Herr B.
Rosenblad (dProt. d. 3o September), blef af Rikets Ständer, efter Banco-Ulskottets tillstyrkande, beslutadt, att dessa förslag och framställningar skulle öfverlemnas till Banco-Fullmägtige, med anmodan att, till en början, under tidrymden intill nuvarande Riksmöte, söka bereda erforderlig tillgång på sådana Pappers-sotter, sorn i anseende till finhet och samn ansättning skiljde sig från alla öfriga i Riket brukliga, och sålunda vore tjenli - 6 puncQ-UiskoKets Memorial N:-a go - ga att till Banco-Sedlar begagnas, samt medgåfve dessas inrättning på ett sätt, hvarigenom någon besparing i tillverknings-» kostnaden kunde förenas med svårigheten för förfalskning och eftergöring, vighet i rörelsen och nödig styrka för en längre lids utelöpande bland Allmänheten; då, efter sådana förberedande ansta 1 ter, Fullmägtige bomme i närmare tillfälle utlåta sig om nyttan och anlagligheten af de hvarjehanda förändringar, sotn i berörde hänseenden blifvit föreslagna och ifrågasatta.
Serskildt' lemnades Bauco-Fullmägtige, till följe af Rikets Ständers beslut, genom Prolocolls-Utdrag från Banco-Utskottet af den 5 December i823, den autorisation, att
Utsätta och offentligen kungöra ett praemiuin af200o R:dr B:o, attafBankens medel tilldelas den, som, före 1826 års slut, uppgåfve eit förslag, hvilket, i afseende på arbetssättet och Bokföringen i Vexei-Banco-Contpiret, skulle kunna i alla delar antagas och godkännas, och hyars begagnande medförde mindre omgångar pcb arbete yid Expedition och Bokföring än nu erfordras, samt i följd deraf medgåfye en minskning i Tjenstemanna-rperspnalen, utan alt, å andra sidan, något gingö förloradt af den controll öch säkerhet, som nuvarande method ovedersägligen funnes innebära, och ptan att de Banes-Vtskollets Memorial No Qo. 7 för Allmänhetens dagliga och skyndsamma betjenande nödiga anstalter eftersattes.
Och hade Rikets Ständer, i sammanhang dermed, äfven förordnat, all, jemte de erinringar och utlåtanden, hvartill de inkommande förslagen kunde föranleda, ämnet skulle, i hela dess vidd, öfverlemnas till nuvarande Banco-Utskotts vidare pröfning och bedömande, samt på Rikets Ständers slutliga afgörande hero, huruvida något förslag antingen kuncle i allo antagas, och, i följd deraf, den bestämda belöningen till fullt belopp derföre utgå, eller ock, om, med afseende på uppgifne förändringar,§om i vissa detaijer pröfvades nyttiga och användbara, någon afpassad mindre belöning borde en eller annan författare tillerkännas.
(Se Bill, till R.
St. Prot., 6 Sämb, 2 Band,, pag, jo3—213.}
De sedan i8a3 års
Riksdag vidtagna flerahanda åtgärder, dels i afseende på pappers-tillverkningens förbättrande i allmänhet, och dels speciejt i och för det sökta ändamålet,att ett vigare,ulhålligareoch emot förfalsknings-försök bättre förvaradt Sedelmynt, än det hittills brukliga, måtte kunna jnföras, äro i korthet att inhemta utur de härvid biIagde serskilda Berättelser, af Hr (jfyei ste-Lieulenanten J. Q. Hjerta} Professuren G. p, Pasch och ftlynl-JPi obefaren G, \ 8 Banco-Utskoltets Memorial N.- 90.
Ä. Broling', ehuruväl flera slags prof och ritningar, hvilka till Bauco-Utskottet åtföljt, icke här kunnat med dessa handlingar bifogas.
Men för att dock någorlunda ersätta denna brist, har Banco-Utskotlet uti serskildt häfte låtit aflemna till hvartdera RiksStåndet Prof-aflryck, ämnade att, såsom Modeller för Banco-Sedeltill verkning med eller utan förändringar, fastställas, utaf ej mindre i Kopparpress afdragen nedsänkt gravyr å Stålplåt, än i Boktryckare-press afdragen upphöjd gravyr å Messingsplåt, Båda slagen utförda förmedelst den af Hr Broling inrättade, Banken tillhöriga Konstsvarfstol; och är till dessa proftryck begagnadt, dels coloreradt och dels hvitt papper, med anbragta ljusare och mörkare Vattenmärken af flera olika slag, enligt de af Professoreu Pasch införda nyare methoder, både med och utan sammanfogning af flerdubbla pappersblad eller så kallade Lameller.
Rikets Ständer torde således finna sig i tillfälle att någorlunda fullständigt bedöma hvad, af en redan vunnen ej ringa konstfärdighet i omförmälda hänseenden, för en framtid må vara att påräkna.
Vidkommande åter frågan om förändrhrgar af Expeditions- och Bokförings - Banco-TJtskottcts Memorial N.-o go. 9 sättet inom Vexel-Banco - Departementet, hvarvid, såsom hufvudsakligt vilkor, bör tagas i betraktande den säkerhet emot svek, Bedrägeri ocii förfalskning, sorn man haft för afsigt att' genom en förbättrad inrättning af sjelfva Sedelmyntet åstadkomma, så hafva, i följd af de Knn görelser, hvilka under loppet af åren 1824, i8a5 och 1826 varit införda i allmänna Bladen, om det af Rikets Ständer utsatta Pras minni för ett antagligt förslag i ämnet, Banco-Fullmägtige fått emottaga: 1:0
Den s3 Febr. 1826:
En Skrifvelse, undertecknad Lars Segerman, f. d.
Qvartermästare å Ost-Indien etc., Logis Nygränden N:o 3, saint vidare:
Ordfor ord af Segerman sjelf componerad och skrif ven af Joban Rosell, HandelsBetjent. 2:0
Den 8 December 182.6:
En Skrift, med titel:
Provisionel förslag till förenklande af Expeditions-sättet och Bokföringen i Vexel-Banken , med nödig controll och säkerhet.
Åtföljd af ett försegladt papper, med påteckning:
Om hosföljande Förslag skulle blifva ogilladt, anhellles , att denna Namnsedel ej måtte öppnas ; Och 10 Eanco-L't skottets Memorial N:o go. 3:o Den n December 1826:
Ett Convolut, ställdt till Herrar Bauco-Fullmägtige, hvaruti fanns en Skrift, med motto:
Laiulamus vetereSj nostris tamen utiniur annis j jemte vidhänga lide lörsegladt Couvert, med påteckning:
Namnsedel.
På det blefve för vidlyftigt all här ordagrannt upptaga iunehållet af hvardera Utaf dessa Slwifter, med de serskilda yttranden, sorn öfver dem blifvit afgifna från Commissarierne i Yexel-Banco-Departementel, Commissarieu öfver General Bokslutsoch Conrroll-Cpntoiren, Bankens Commjssariat samfälldt, fyra utsedde Deputerade at Banco-Fullmägtige, en bland dessa Deputerade, Ö(verste-Lieutenanten J. G.
Hjerta enskildt, och slutligen Banco-Fullmägtiges Ordförande, Grefve F. B.
Schwerin; allt band* lingar, hvilka svårligen kunna i kort utdrag uppfattas, utan böra ostympade och i ett sammanhang läsas; sä får Ulskoltet i dettq afseende åberopa tväune serskildt tryckta , till Riksstånden aflemnade häften , det ena med titel : Betänkande af utsedde Ledamot v r ibland Banco-Fullmäktige j jemte yttranden, enskildt afgifna, b anledning ajf de] till B an co-Styrelsen i nkotnne förslag A förande Fexel-Banco- Departementets
Ep* pedilion och Lj.kjöring; och det andia:
Banco- Utskottet» Memorial N.-o g o. j i Bilagor j tillhörande de till Banco-TJt-, Skottet afgifnayttranden från Banco-Fullpiägtige öfver inkomna förslag, rörande Vexel - Banco - Departementets Expedition och Bokföring.
Och inskränker sig Utskottet här till blotta hufvudgrundernas utveckling, så mvcket hellie sorn, vid ämnets behandling på det hela, Utskottet derutinnan ansett sig ej kunna eller böra gå längre, än att' hos Rikets Ständer föreslå några allmänna Sfadganden till införande af ett i vissa hänseenden förändradt Ex-, peditions-sätt, under hemställan tillika, att allt hvad som rörer Tjenstemanna-personalen och dess fördelning, Bokförings-göjomålen, Controllerne, med ett ord: detailerne vid sjelfva verkställigheten, måtte, utan några bindande föreskrifter, öfverlemnäs lill Banco-Fullmägtiges egen omsorg och uppmärksamhet.
I afseende på de båda först inkomna Täflings-skrifterna har Banco-Utskoltet, efter genomgående af desamma, förenat sig i allo uti det omdöme, som Bankens Fulimägtige och Commissarier sammanstämmande öfver dem meddelat, nemligen: c. 11 Förslaget N:o 1 ej sfår i något 12 Banco-Utskoitels Memorial N.o QO - samband med h vad genom de uti allmänna Bladen införda Anhoncer blifvit uppgifvet, såsom föremål för concurrencen om det utsatta Prcémium; sä att något afseende å denna Skrift, under sådan synpunkt, ej anses kunna eller böra ega rum ; och att Förslaget N:o 2 saknar plan, ordning, redighet och fullständighet i utarbetningen, och så väl derigenom, sorn i och för Kg sjelf t betrakta dt, är till det mesta i verkställigheten oanvändbart ; hvadan den utsatta belöningen ej lärer kunna dess Författare tillerkännas.
Endast, den sist inkomna Täflingsskriflen, eller Förslaget N:o 3, har liiunits vara i ett helt och sammanhängande system uppfattad och förråda en bekantskap med de inom större Peuninge-Verk vanliga Redovisningar och nödiga iakttaganden, i saknad hvaraf något uti dylik väg brukbart och gagneligt svårligen låter sig uppgöra.
Uti denna Skrift, som af sådan anledning utgjort egentliga föremålet för vederbörande® närmare granskning, och hvilken Skrift Banco-Utskottet, äfvensom Hrr Banco-Fullmägtige, ansel t vara till en viss grad förtjent af Rikets Ständers belönande uppmärksamhet, innefattas förslag, ledande til! betydlig förändring i do Banco-Utshottets Memorial N.o go. i3 ai bets-ordningar och controller, sora hittills inora Svenska Bunken varit antagna.
Af dessa förändringar är den vigtigaste utan all tvifvel den, attBankens Sedel-rörelse skulle ställas hel och hållen på Cassa, och, såsom en följd deraf, alla Sedelsorter: a) tillverkas på förhand, i mon af hertil nåd åtgång; b') uppläggas och förvaras fullt färdiga lill framtida behof; c) begagnas i ömsesidig ut- och in vexling genom Bankens Cassör, så länge de ej fiunas genom nötning obrukbara; och rf) endast i detta fall och då först uti Räkenskaperna, efter Nummer och Datum, uppsökas, granskas, afföras och slutligen annullera,?
Då den uti dessa fvra Moment uttryckta satts om hela Sedel rörelsens ställande pä Cassa utgör så tillsägande hufvudgrundén för förslaget, med hvilken detsamma slår eller faller; och då öfrige dermed gemenskap egande och derifrån utgående special-frågor: om Sedel-valeurernas bestämmande, Transporternas upphörande, och bakbladens eller dubbla papperets inbesparande, formaternas och färgernas lämpliga afpassande, Bokföringens inrättande, de ömsesidiga conti ollernas beskaffenhet m. m. d., äro helt och hållet underordnade, samt ej torde finnas serdeles tvisliga l/j Banco-Utskottets Mernoria/*Mo <Jo. eller invecklade, sedan de emot sjelfva huf-' vudsaken förekommande flerfaldiga betänkliglieter blifvit undanröjde; så anser Utskottet sig här i synnerhet böra behandla den omförmälda hufvudjråganhvarefter
Utskottets tillstyrkanden,- i några få Punkter sammanfattade, hemställas till Rikets Ständers upplysta pröfning* Följande korta skildring af BancdSedelrorelsenS första uppkomst i Sverige* och de hufvudSakligare föländringar, hvilka dermed tid efter annan sig tilldragit* jemte slutlig kort beskrifning huru med utbyte och omvexling af olika Sedel-valeUrer inom Svenska Banken för närvarande tillgår, torde ej finnas främmande för ett ämne som detta, hvars grannlaga beskaffenhet påkallar sorgfällig utredning oell noggrannt öfvervägande.
År 1661, i Augusti månad, börjades* i den då varande PalmstrUchska Pri vat-Banken, (privilegierad år iö56} med utgifvandet af så kallade Creditiv-Sedlar, en åtgärd som tyckes hafva blifvit inom kort tid nog flitigt begagnad.
Utlåningar emot pant i sådana Sedlar uppgåfvos af Palmstruch i Junii 1664 utgöra ett belopp af 210 tunnor Guld (Berätt. af Silfverstolpe, pag 82); men att ansenligt utomdess, tid efter an - Banco-Utskottels Memorial N.o go. i 5 han, försträcktes åt Kronan, visar sig mer än sannolikt så väl af Palmstmchs yttrande: ”att lian vore förbuden annorledes tala i saken än hail gjort” (Ibid/), som ock af 1664 års lill innehållet här upptagne Kongl.