Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa tillskott i röreise-capilalet under de förflutna åren, hafva helt och hållet varit tillfälliga, och det är således icke sagdt, att de för framtiden äfven äro alt påräkna, elier om de äro det, att det eris är rådligt att ytterligare framkalla dem på alla dessa vägar.
Om således röreise-capilalets successiva" tillökning är nödvändigt, när välståndet blott skall bibehålla sig på dess närvarande punkt, huru mycket mer fordras detsamma, om, såsom de ofvannämnda besluten ådagalägga, det åsyftas alt det skall utvecklas med hela den kraft, som vårt lands tillgångar medgifva.
När i Nord-Amerika otaliga canaler och jernvägar anlades, så gingo dessa anläggningar i bredd med, eller rättare, de föregingos af ett ofantligen förökadt rörelse-capital, utom hvilkets tillvaro dessa canaler ledan varit ruiner, och jernvagarne obegagnade.
Detta hafva likväl vi i vårt land hittills uraktlåtit, hvaraf också har händt, att flere anläggningar, såsom Götha och andra canaler, väl (jena till lättare transporter af en redan förut befintlig produetion, men ingalunda i någon betydlig trion framkallat, eller behöfts för, någon ny; så att i sjelfva verket hvad som besparats på ena sidan genom en lättare transport, blifvit tillintetgjordt på den andra genom ränlorne för anläggningskostnaden; ett förhållande, som gjort våra stora och kostbara anläggningar väsendtligen olika de Nord-Amerikanska, som varit deras mönster.
Det är tillräckligen bekant att, i afseende på pennirige-rörelsen, tvenne åsigt er äro rådande; den ena, som antager, att rörelse-capitalet i sin ut - 3s Banco-Utsho/tets Betänkande, N:o 158. veckling bör föregå och framkalla industri och production; den andra, sorn antager, att industri och production tverlom alltid böra föregå och framkalla rörelse-capitalet.
Dessa håda åsigter, som ofta, och äfven i vårt land uppträdt fiendtligt emot hvarandra, kunna, i min tunke, på det sättet förlikas, att den förra mäste mera tillämpas i länder, som hafva stora obegagnade naturliga tillgångar, såsom ouppodlade landsträckor, oupptagne grufvor, obegagnade naturkr after (d. ex. vattenfall, m. m.), obefarne valtudrag, och en stor, genom en lill en de! sysslolös folkmängd, obegagnad arbetskraft; den andra deremot mera i länder, hvaruti de naturliga tillgångarne redan äro tagne i anspråk, och rörelse-capitalet endast kan sysslosättas med va ruförädling och handel.
Sålunda vore det måhända origtigt, att vilja i Danmark och Preussen framkalla ett artificiell eller i ofvanstående mening föregående rörelse-capital; men lika säkert hade det varit origtigt, om ett sådant icke blifvit bildadt i Nord-Amerika.
Det loide icke kunna nekas, att Sverige har i ofvannämnde afseende mera likhet med det sednare landet än med de förra, och alt således ett artificiell rörelse-capital här i sjelfva verket är vilkoret för möjligheten af all materiel utveckling.
Härom synas äfven alla, som hos oss öfver denna fråga i senare lider tänkt, för närvarande vara ense, emedan jag endast deraf kan förklara det nit, som uppenbarat sig för privata Sedel-Bankers uppkomst; hvilka Privat-Banker röra sig nemligen antingen helt och hållet medell artificielt capital, grundadt icke på motsvarande verkligt mynt, ulan till största delen på jordfasta och för tillfället orealiserbara värden.
DeLla är redan en ganska väsendtlig och betydlig föreningspunkt emellan förut stridande opinioner; och Banco-Ulskotlet synes, med dess förevarande förslag om förhindrandet af rörelse-capitalets vidare förökning genom Riks-Banken, endast åsyfta, alt denna förökning, som dock på ett eller annat sätt söker bana sig väg, i stället skall åstadkommas genom uppkomsten af nya privata Sedel-Banker.
I sådant fall är den framställning jag i det f öregående gjort om nödvändigheten af ett oupphörligen stigande rörelse-capital i ett land, som oupphörligen stiger i välstånd, visserligen här öfverflödig, men i stället mäste den frågan upptagas, huruvida den af alla, som det synes, sålunda åsyftade förökningen i rörelse-capitalet bör hädanefter grundas antingen ensamt på uppkomsten af nya privata Sedel-Banker, eller om den äfven och hufvudsakligast skall och får grundas på en utvidgning i Riks Bankens rörelse.
För Banco-Utskottets Betänkande, N:o i58. 33
För min enskilda del är jag af den öfvertygelse, att de redan en gång bildade och nu existerande Sedel-Bankerne visserligen böra förblifva, emedan de icke kunna, utan våldsamma skakningar, inom Provinserne å nyo indragas; men att Riks-Banken bör, med detta redan en gång gifna undantag, bibehålla och försvara sin ursprungliga bestämmelse, att utgöra den egentliga källan för bildandet af landets rörelse-capital, och utöfva sin grundlagliga rättighet, att utgifva sedlar, som för Rikets mynt skola anses; samt att således behofvet af ännu flere nya privata Sedel-Banker måtte ersättas och uppfyllas genom för allmänhetens beqvämlighet ändamålsenligare inrättade Låne-Contoir i provincerne.
Det synes mig att de, som intressera sig för de redan existerande Privat-Bankerne icke borde hafva något emot en sådan mening, enär tydligt måste vara, att ett sådant systems större utvidgning än det för närvarande innehar, icke allenast måste göra de redan varande PrivaL-Bankernes ställning vådligare, utan äfven åstadkomma en reaktion i opinionen, som förr eller senare kan föranleda hela systemets undergång och alla Privat-Bankernes fall.
Orsaken hvarföre jag för min ringa del måste yrka, att Privat-Banksxstemet icke måtte utvidgas öfver hvad det för närvarande är, är icke så myckel vådan förBankernes möjliga omstörtning, icke heller uppkomsten af ett alltför stort rörelse-capital, icke heller villervallan af ett så mångfaldigt mynt i landet, att hvarje provins slutligen skulle hafva sitt eget, icke heller det aristokratiska öfvervälde, som dessa alltför vida utsträckta inrättningar skulle utöfva öfver Nationen; men hufvudsukligast, och mera än detta, den riglning till consumtionen, som det utvidgade rörelse-capitalet måste taga, när dess utveckling lemnäs åt enskilta institutioner; då deremot när detta är öfverlemnadt åt en National-Bank, hvarje ny tillökning deraf bestämdt kan ledas till productionen.
Pri vat-Bankerne utgifva nemligen i vårt land hufvudsakligen endast tvenne slags lån, Discont-lån och Creditiv-lån.
Alt de senare hufvudsakligen gagna productionen, medgifves visserligen; men deremot kunna
Discontlånen utgå lika så mycket till improducliva och de enskildtas förmögenhet undergräfvande ändamål, d. ä, användas till underhåll af del en gång hos oss alltför allmänna och ofta utan afseende på tillgångar antagna flärdfull» lefnadssätlet; i hvilket afseende inflytandet af sädane inrättningar i vårt land kan vara mvcket olika hvad de verka hos en sparsam och af naturen industriell nation, sådan som den Skottska och Nord-Amerikanska anses vara.
Då nu DiscontJBik. till 11.
Prut. 1810 och 1811. 0 Sami. 1 Jjd. 41 Heijtet. ä 34 Banco-L Iskottets Betänkande, N:o i 58. lånen lemna At Pi i vat-Bankerne större vinst an Creti i Li v-lAnen , så är klart, att enskilta Bolag måste mer, och mer och allt som täflan emellan Bankerne hl i r större, komma att gynna de (orra, på bekostnad af de senare, och att således ett på detta sätt utsläppt och förökadl rorelse-capilal, långt ifrån att hafva samma välgörande verkan, som det haft i Nord-Amer ika och Skottland, skulle i Sverige möjligen endast tjena till för.-,lötängen a( det välstånd , Sorn redan finnes Annorlunda är förhållandet om ett förökadl och artificiellt rörelsecapital utsläppes ifrån en National-Bank.
Denna bör icke lästa något hufvudsakligt afseende på en större räntevinst.
Dess ändamål ar att skaffa åt landet, icke åt sig sjelf, deri största vinsten.
Den hehöfver således icke, eller rättare, den bör, efter regien, icke utlemna ett enda lån, eller en enda ny sedel, utan till producliva ändamål; och så framt dess lånerö else utvecklar sig efter en sådan grundsats, kan ingen derigenom uppkommen förökning af sedelstocken blifva farlig.
Oiii sådant icke skett hittills, om Svenska Bankens rörelse hittills drifvits på ett högst irrationelt sätt, hat detta varit ett misstag, som bör rattas, ej på det sältet, att man gör N allona I-Banken förlustig sin ursprungliga rätt, och väsendlliga bestämmelse att utveckla landets rörelsecapita!, samt öfverflyllar den i stället på enskilta; utan heldre på det sättet, att man slutligen en gång införer en med dess sålunda bestämda ändamål mera öfverensstämmande lånerörelse.
Jag inser visserligen, att härtill kan svaras, att om än Baneo-sedelstocken, enligt Utskottets förslag, icke får genom hen förökas öfver 32 millioner, så finnes för dess förökning genom Riks-Banken ert annan utväg öppen, hvilken anses och förklaras för den enda naturliga, nemligen då genom öfvervigt i vexeltillgång och cursens fall, silfver sjelfmant i Banken ingår, och nya sedlar derföre utgå i rörelsen.
Men då det vill i allmänhet synas, att ronsumlionen och importen, i anseende lill en stigande vällefnad hos medelclassen, är hos oss åtminstone lika starkt tilltagande, som produclionen och exporten; och det i allmänhet visat sig, alt produetion och consumtion „ export och import vanligen utjemna hvarandra, så kari väl från denna källa icke någon betydlig förökning i Bancosedelstocken vara alt förvänta.
En varnande erfarenhet hafva vi dessutom härom redan haft från de förflutna sista åren.
Oaktadt exporten varit i jemnt stigande, och oaktadt Bruks-egarnes Ilypotheks-cassa ökat vexeltill - Banco-Utxkoltels Betänkande, N:o 158.
35 gängen med flera millioner, har metall-valntan i Banken, långt ifrån alt förökas, då den enligtFullmägtiges berättelse, i realisationsögonblicket utgjorde i 7,576,0)57 R:dr, den 3i Dec. i83q icke utgjort mer än 1 ö,p3r ,582 eller Bankens metall-valuta har i sjelfva verket under denna lid minskats med. 645,375 R:dr; samt sedelstocken, som med depositionerne i realisalionsögonblicket utgjorde 34,785,302 R:dr, den 3i December 183g icke utgjordt mera än 32,400,822 R-.dr, eller sedelstocken bar under denna tid eflVctivt minskats med icke mindre än 2,384,48o R:dr.
Att denna minskning icke härledt sig i betydlig mon ifrån siIfrets spridning i landet genom realisationen, kan slutas deraf, att under det forsta året derelter, eller ifrån ilen i October 1834 ^en 1 October 1835 , då påkänningen bordt vara starkast, Banken till allmänheten icke ulgifvit mer än 21 7,7 1 g R:dr B:co utöfver hvad som ingått; äfvensom hvar och en vet, att silfver nästan alldeles intet är gångbart i allmänna rörelsen.
Om detta kunnat bända under en period, då genom ett i landet indraget utländskt lån på 7 eller 8 millioner lemnat ett alldeles ovanligt öfverskott i vexeltillgången, huru kan man väl hoppas, att sådant skall ske hädanefter, då detta belydliga bär nämnde tillskott icke är att förvänta, i synnerhet om dertill kommer, att genom våra Privat-Banker en stor, och till betydlig del inproductiv sedelstock utsprides i landet, som ännu mera bidrager att öka consumtionen och hindra tilltagandet af Bankens silfverfoiul.
Realisationens egentliga fiende utgöres af våra missvexter, hvaraf, enligt gjorda observationer, en ka.n vara att befara för hvarje tid af 5 år.
Under det att export och import utjemnat hvarandra i vanliga år, kommer oftast ett svårt år, som störer alla förhållanden, och gör i vexeltillgången en opåräknad minskning, som måste genom export af Bankens silfver åter fyllas, samt lemnar de följande åren endast rådrum att åter ersätta det förlorade.
Om detta fortsättes under en följd af år, måste till slut Bankens ställning blifva betänklig, derest icke särskilt afseende fästes på detta för vårt land egna förhållande.
Deremot kan naturligtvis intet annat medel gifvas, än åkerbrukets och spannmålshandelns tillvext,jhvaraf således mathematiskt följer, att befordrande af nyodlingar, samt af en större afkastning af jordbruket, äfvensom uppläggande af spanmål genom handlande ocb producenter från de goda till de svåra åren måste vara en omsorg, hvarifrån National-Banken, af omtanka för realisationens bestånd, icke kan fri - 36 B anco-ZJ
Is kottets Betänkande, N:o 158. taga sig, men som den icke kan på annat sätt uppfylla, än genom directa försträckningar för della bestämda ändamål.
Att Svenska Riks-Banken i allmänhet alldeles för litet utsträckt sin utlåning, och kan således belydligen utvidga den, blifver, vid jemförelse med andra likartade inrättningar, uppenbart.
Hela dess bestämda och ordinarie låne-rörelse utgjordes, enligt Revisorerues senaste berättelse, efter medelberäkning för de två revisions-åren:
Af fastighets-lån 5,2C)q,q5q: —•
— Discont- och förlags-lån i 2,048,3o6: — — Lån på rörlig pant 2,096,037: — — Lån till stående corporalioner 82,157: — — Odlingslån 98,233: — — eller tillsammans 19,624,692: — — en lånesumma, som icke mycket öfverstiger hela Bankens reelafond, men vida understiger icke allenast dess verkliga och behållna förmögenhet, utan älven dess sedelstock, 32 millioner.
Deremot kan Norrska Banken, enligt iless statuter §. l\, utlåna minst det dubbla emot dess reela fond; och hvarje Privat-Bank utlånar vanligen 4 eller 5 gånger sin invexlings-valula, och dess ordinarie utlåningssumma är i det närmaste lika dess utelöpande sedelstock.
Man ser således att vår Riks-Rank lager en ganska liten del i den ofantliga låne-rörelse, som i öfrigt på så många vägar drifves i vårt lund, och att densamma, medelst sina större tillgångar, skulle kunna utlåna rnycket mera.
Det är utan tvifvel anmärkningsvärdt, att man vanligen icke yttrar någon fruktan, då fråga är om att genom inrättningen af en Privat-Bank föröka både den allmänna skuldsättningen och den cirkulerande sedelstocken på en gång med en eller två millioner, utan motsvarande tillgång i silfver, men fruktar deremot så mycket om Riks-Banken skulle utgifva denna eller dessa millioner, ehuru denna kan utgifva dem både till produetiva lån, och med en på metallisk valuta tillräckligen grundad förökning i sedelstocken.
Till följe af dessa anmärkningar bar jag icke kunnat förena mig i Utskottets förevarande Betänkande och deruti upptagne punkter.
Jag anser deremot i afseende: pä usta punkten: 1:0 att regleringen af Bankens låne-rörelse icke bör grunda sig på beloppet af sedelstocken den 3i December 1839, utan en - Banco- Ut s lotie t s Betänkande, N:o a 58. 37 däst oell allenast på produetionens behof, och således en successiv utvidgning af låne-rörelsen och sedelstocken tillåtas, dock med högst en million R:dr om året, intill dess proportionen emellan metallisk valuta och sedelstock närmar sig normal-proportionen 2: 5.; 2:0 att hvarje utvidgning af låne-rörelsen endast bör ledas till produetionen, så att äfven de nya fastighets-lån, sorn hädanefter utlemnas, och hvilka i Utskottets calcul äro lagné i beräkning, höra, såsom otillräckliga för alla, företrädesvis lemnäs till de jordbrukare, som göra nyodlingar, eller på annat sätt betydligen föröka afkastningen af sitt landtbruk; hvarigenom fastighels-lånen, i stället för improduetiva, som de hittills varit, och således i sjelfva verket oförenlige med Bankens ändamål, blifva produetiva, och kunna utan lara erhålla den redan beslutna utsträckningen; viel s:dra punkten: att i fall fonden för allmänna Låne-Disconten erhåller den af Utskottet föreslagna tillökning af 5oo,ooo R:dr, densamma må användas till creditiv för producenter i de provincer, hvarest icke finnas Privat-Banker, hvarigenom äfven denna tillökning blifver mera produetiv.
•vid fjerde punkten: att beloppet af fonden för Handels-Disconten må vara obestämdt, samt bero af behofvet samt hypothekets beskaffenhet, i det att belåning på produeter bör hafva företräde, samtatt spannmål, när tillräcklig säkerhet jemte panten prresteras, icke må vara utesluten från denna belåningsrätt; ett stadgande, som fullkomligen öfverensstämmer med stadgandet för Danska Banken, för hvilken i i3 §. af Reglementet är IÖreskrifvet, att belåning af torkad spanmål skall före all annan belåning hafva företräde; vid sjette punkten: att vid låg curs, i stället för att införskrifva eller uppköpa silfver, af hvars räntelösa massa Banken redan bär öfver nog, densamma må inköpa, icke såsom Utskottet föreslagit, Svenska räntebärande papper, och derigenom draga dem ur rörelsen, utan utländska’säkra fondpapper. 'vid 8:de punkten: att icke någon upplåning må af Banken företagas förr, än dess utelöpande sedelstock närmar sig proportionen 2: 5; då perioden först inträffar, att låta den enligt grundregien för stora, ehuru, enligt ofvannämnde grunder, endast i produetiv väg förökade sedelstocken förminska sig sjelf, genom öppnandet af samma depositions-rätt 38 Banco-Ut slottets Betänkande, N:o i58 emot ränta, som nu lemnäs uti Privat-Bankerne; <lock uti Riks-Banken endast åtdem som, enligt andra punkten, antagas hafva i Banken erhållit creditivrätt.
Dessa här af mig i stället föreslagna förändringar är o icke allenast i sträng consequence med Riks-Bankens ursprungliga bestämmelse, i det de utgöra endast en enkel tillämpning af dess första grundreglor, utan äfven med realisationens fundamental-grund, hufvudsakligen uttalad i den derföre antagne normala proportionell emellan sedelstock och invexlings-valuta, som det för Baukens credit torde vara vigligt, alt sorgfälligt bevara och iagttaga.
Slutligen vill jag anmärka, att Utskottet i sitt Betänkande alldeles icke vidrört den händelsen, alt genom en oblid conjunctur och förnämligast genom ett hårdt missvext-år, eller två på hvarandra följande, flere millioner af Bankens silfver skulle kunna uttagas, hvaremot naturligtvis sedlar ingå i Banken, och sedelstocken förminskas till lika belopp, och icke yttrat, huru då, i enlighet med Utskottets finansplan, förhållas bör, enär derigenom det sorn normalt betraktade och fixerade beloppet af Bankens sedelstock, 32 millioner, betydligen kommer att understigas.
Enligt den af Utskottet omfattade principen borde dessa sålunda indragna millioner åter utgå i form af lån, för att bibehålla sedelstocken vid dess antagna belopp, hvarigenom låne-fonderne skulle erhålla ett alldeles opåräknadt tillskott.
Ater principen om rörelse-capitalets fixering för detta fall, såsom jag förmodar vara Utskottets mening, icke böra tillämpas, utan rörelse-capitalet få förblifva förminskadt under det normala beloppet, så hemställes, om under en sådan conjunctur, som väl icke på Bankens eget bestånd, men på realisationens, hvilket är två olika saker, har ett så väsendtligt inflytande, Riks-Banken bör förhålla sig alldeles passiv.
Enär värdet af en tunna spannmål då ofta uppdrifves till dubbla priset, och således för den enskilda spanmålshandel^ som under en sådan tid utgör den största omsättningen, och fordrar den största delen af rörelse-capitalet, behöfvas många millioner R:dr mera i rörelsen, än under ett vanligt år, bör väl då sedelstocken under samma tid få indragas, utan att något dervid göres till afhjelpande å Bankens sida af den allmänna nöden, som uppkommer och förökes just genom rörelse-capitalets otillräcklighet?
Gerna förenar jag mig i den åsigt Herr Friherre
Stjernstedt uti dess reservation antagit för den ifrågavarande calculens på ziffran uppgörande, Rättelser uti Banco Utskottets Betänkande, N\o 158. i5, r. ao, st. i; I.
å 17, r. 6 uttagas orden: indragning af 2i , r. 7, st.
Rörelse-capitalets storlek under perioden ifrån i8o3 till 1809 torde efter följande uppgifter kunna bestämmas B:co R:dr 18,942,827: — — R. G. S. inlöste med Banco-sediar utgjorde ,, ,, 1 2,628,551: — — läs:
Rörelse-capitalets storlek under perioden ifrån i8o3 till 1809 torde efter följande uppgifter kunna bestämmas:
R:dr 18,942,827 Riksgäldssedlar inlöste med Banco-sedlar utgjorde 12,628,551: STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet18/fi.
Banco-ZJtskottets Utlåtande , JY:o i5g.
3p emedan, om Utskottets hufvudgrundsats om fixeringen af Bankens rörelsecapital skulle af Rikets Ständer blifva antagen, denna calcul åtminstone lemuar Riks-Banken större tillgångar, och sätter den i tillfälle att något mera verka för rörelsens befordran och utvidgande.
Utsk. den i3 Mars kl. i e. m.
Utlåtande, i fråga om belåningen af adier och publica papper.
Directionen öfver Rikets Ständers Låne-Contoir i Malmö har uti dess, vid Riksdagens början, tilt Utskottet afgifne Berättelse tillstyrkt, det måtte för framtiden viss belåningsrätt hos Rikets Ständers Discontverk tillerkännas Skånska Hypotheks-föreningens räntebärande obligationer, samt att, derest utlåningsvärdel derå, äfvensom i vissa Riksgälds-Contorrets samt Arméens Accords-amorterings-fonds obligationer komma alt, såsom i alseende å desse senare obligationer hittills varit stadgadi , fortfarande bestämmas efter försäljningspriset för obligationerne, under de 3:ne näst före belåningen förllutne månaderne, utväg mätte blifva Drscont-Directionerne beredd, att om berörde försäljningspriser erhålla jemna och tillförlitliga underrättelser; hvarförutan Banco-fullmäglige, i sammanhaag med afgifvet yttrande olver en af Friherre Stjernstedt , Theod.y inom Utskottet väckt fråga, örn rättighet för Banco-fullmägtige, att, under vissa vilkor, för Bankens räkning uppköpa säkra, räntebärande obligationer, öfver hvilken fråga Utskottet sig utlåtit i 6:le punkten af Utskottets Betänkande, N:o 158, angående förändring i åtskilliga delar af Bankens lånerörelse, hos Utskottet tillstyrkt, att, utom de i §. 21 <) af nu gällande Baneo-reglemente upptagne actier och publica papper, såväl Ärtnéens Accords-amorlerings-fonds, som äfven Bruksegares Hypotheks-cassas och Skånska Hypotheks-föreningens utfärdade obligationer, må uti Banco-Discont-verket och Province-Låne-Contoiren få> belånas, de, som löpa medi 4 procents ränta till y5 procent, och de, som bära högre intresse, i moa 4o Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 109. derefter, men högst till go procent, allt beräknadt af det utställda capitalet.
Vid pröfningen af desse tillstyrkanden, har Utskottet jemväl till granskning iörehaft 21g §. uti nu gällande Banco-reglemente, innefattande uppgift öfver de aetier och publica papper, som i Rikets Ständers Bank samt Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö, få sås»m hypothek antagas och belånas, nemligen: 1:0.
Till falla capital-beloppet: Riksgälds-Contoirets före sistlidne (A828— 183o arens) Riksdag utfärdade obligationer med 5 procents ränta, samt de så kallade lottsedlarne för Trollhätte Slussverk; 2:0.
Till Nittio procent af capital-beloppet: Riksgälds-Contoirets efter sista (1828 —i83o årens) Riksdag utgifne obligat ioner, med 5 procents årlig ränta och försedde, antingen ined viss förfallotid eller uppsägbare å fordringsegarnes sida; 3:0.
Till tre f jerdedelar af vanliga försäljningspriset, under de 3-.ne näst före belåningen förjlutne mänaderne.
Riksgälds-Contoirets obligationer, med lägre ränta, än fem procent ora året, eller utan viss förfallotid eller uppsägningsrätt å fordringsegarnes sida, och Arméens Accords-amortering—fonds obligationer; 4:o.
Emot tillika ställd antaglig borgen för den brist i Uerkels fordran, som vid hypothekens användande möjligen skalle kanna uppkomma. a) Aetier i Södertelje canal och slussverks
Bolag till femtio procent af det ursprungligen tecknade capitalet, belöpande sig till tio procent af den summa, nuvarande actierne upptaget. bj Aetier i Götha Canal-bolag, till tjugofem procent å primitiva actie-capitalet, med iakttagande tillika, att inga andra af dessa aetier få belånas, ände, för hvilka den för åren i83o — 1833 förfallne actie-insätlning, efter två och en half procent å gamla actierne, blifvit, enligt Canal-Directionens bevis, fullgjord.
Hos Banco-Utslcottets Utlåtande_, A7:o i5g.
Hos Utskottet har, vid öfvervägande af detta ärende, förekommit, beträdande först Riksgälds-Contoirets har ofvan omförmälde obligationer, att desamma numera äro till största delen af bemälde Contoir infriade, samt alt de ännu oinlöste blifvit till betalning uppsagde; hvadan någon belåning deraf ej kan komma i fråga.
Vid bestämmandet åter af lånerätten för sådana obligationer, som af Riksgälds-Contoiret kunna, under tidrymden intill nästa Riksdag, utfärdas, anser Utskottet afseende allenast böra fästas å beloppet af den ränta, deruti blifvit fösski ifven; med anledning hvaraf Utskottet föreslagit, att de, som löpa med lägre ränta, än 4 | procent, måtte få belånas till högst ^5 procent af det utställda capitalet, och de, som bära 4* procents ränta, och derutöfver, till högst go procent af capital-beloppet.