Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut låt »ryle M 167. 60:o. Sedan Statsrådet oell Chefen för Kongl. Sjöforsvars-departementet, Carl Hans Ulner, uti en till Kongl. Majit i underdånighet ingifven ansökning anhållit att i nåder varda från nämnde embete entledigad samt dervid i underdånighet anfört, att, enar han saknade enskild förmögenhet och hade talrik familj, hvars yngre medlemmar ännu voro minderåriga och således fordrade uppfostran, skulle han försättas i en högst bekymmersam ställning, derest lian icke efter afskedstagandet kunde påräkna bidrag till sin och de sinäs utkomst, i anseende hvartill Statsrådet
Ulner i underdånighet begärt, att, i händelse Rikets Ständer bi lulle Kongl.
Majits i Dess nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof gjorda framställning, att Statsråds-ledamot, som uppnått 60 års ålder och varit i tjenst i 35 år, måtte, så framt han innehaft embetet minst fem år och företedde läkarebetyg om fortfarande svår sjuklighet eller eljest så försvagad helsa, all han icke förmådde embetet bestrida, kunna vid afskedstagandet erhålla pension å allmänna indragnings-staten till belopp af 6,000 R:dr R:mt, Kongl. Majit måtte täckas, sedan Rikets Ständers beslut härom ingått samt Statsrådet Ulners afskeds-ansökning derefter till nådig pröfning förekomme, vid dess beviljande tilldéla Statsrådet för dess’ återstående lifstid omförmälde pension, men, om Kongl. Majits berörde nådiga framställning ej skulle vinna Rikets Ständers bifall, aflåta nådig proposition till Rikets Ständer derom,1 att nämnde pensions-förmån måtte Statsrådet Ulner personligen förunnas med hänseende dertill, att han, enligt vid ansökningen bilagde betyg och tjensteförtecknmg, redan hunnit till 61 års ålder, oafbrutet tjenat Staten i 45 år, innehaft Stalsråds-embetet i nära 6 år och genom fortfarande svår sjuklighet numera vöre oförmögen att detsamma längre bestrida, så har Kongl. Majit, uti nådig skrifvelse till Siats-Utskottet af den 23 nästlidne Oktober (JVJ 129), enär Kongl.
Majit i ofvannämnde proposition ansett Statsråds-ledamot, som från embetet afginge under sådana fårhållanden, som dem, hvilka i nyssberörde måtto blifvit upplysta och behörigen vitsordade, böra tilläggas pension till ofvannämnde belopp, med tillika fästadt afseende å Statsrådet
Ulners långvariga och förtjenstfulia verksamhet i allmänna befattningar samt å ölriga i den underdåniga ansökningen åberopade omständigheter, utan afvaklan på det beslut, som af Rikets Ständer kunde komma att i anledning af nämnde proposition fattas, föreslagit Rikets Ständer att medgifva, det Statsrådet Ulner mätte, så snart afsked honom beviljades, å allmänna indragnings-staten uppföras, att i sin återstående lifstid derifrån i pension åtnjuta 6,000 Ridr Runt årligen.
Af det Stalsråds-protokoll, sorn finnes den nådiga skrifvelsen bifogadt, inhemtas, att Statsrådet Ulner är född den 21 November 1796, år 1812 inträdde i Statens tjenst såsom Underlöjtnant vid Kongl.
Qrlpgsflottan, att han såsom Equipagemästare i Carlskrona, då fregatten Josephine den 17 Januari 1839 skulle inbogseras i dervarande skeppsvarfs gamla reparations-docka, utaf en nedfallande balk erhållit en svår blessyr i hufvudet och af en vid samma tillfälle söndersprungen ketting ett hårdt slag mellan axlarne, hvarjemte af läkarebetyg blifvit upplyst, att Stats - Slata Utskottets Utlåtande M 1G7. 43 rådet Ulner under de sednare 2:ne åren varit besvärad af blod-kongestion åt hufvudet, hvaraf hans själs* och kroppskrafter blifvit betydligt förminskade, och att, dall han skulle undgå att se sin redan i hög grad försvagade helsa ohjelpligt bruten, han icke längre kunde med utöfningen af Statsråds-em betet fortfara, samt att sannolikt ofvan omförmälda Stats-rådet Ulner i Statens tjenst tillskyndade svåra skada å hufvud och rygg i sm mån bidragit till utvecklingen af hans nuvarande sjuklighet.
Utskottet, som icke funnit skäl tillstyrka bifall till Kongl. Majlis ofvanberörde proposition i afseende på Statsråds-ledamots pensionering i allmänhet, anser dock, med afseende på de rörande Statsrådet Ulner förekomna särskilda omständigheter, anledning förefinnas att bifalla Kongl Majits nu ifrågavarande förslag.
Enär likväl, efter hvad för Utskottet blifvit upplyst, Statsrådet Ulner är berättigad att komma i åtnjutande af pension från Amiralitets-krigsmans-kassan. anser Utskottet det pensionsbelopp, han från nämnde kassa kan komma att åtnjuta, böra afdragas från den pension, som nu af Rikets Ständer beviljas.
Utskottet får derföre hemställa, att Statsrådet Ulner, då han från Statens tjenst afgår, må på allmänna lndrägnings-statén erhålla en årlig pension af 6,000 R:dr R:mt> från hvilken summa dock bör afgå den pension, han från Amiralitets-krigsmans-kassan tilläfventyrs åtnjuter. 61:o.
Sedan, uti en den 24 nästlidne Oktober till Kongl. Majit ingifven skrift, Justitie-rådet, Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden John Roij underdånigst anhållit, att, då icke med visshet kunde bestämmas, huruvida sökanden, hvilken sistlidne vår angripits af sjukdom, hvarigenom han blifvit urståndsatt att tillsvidare bestrida Justitieråds-embetet, skulle ■ kunna till helsan fullkomligt återställas, ehuru visserligen någon förhoppning dertill förefunnes, och det således vore möjligt att sökanden, i anseende till fortfarande sjukdom, blefve försatt i nödvändighet att framdeles söka entledigande från sitt embete, Kongl.
Majit måtte täckas hos Rikets Ständer göra framställning derom, att, i händelse Roy icke inom den tid, som af läkare ansetts erforderlig flir alt kunna med större visshet bedöma sjukdomens utgång, blefve så återställd till helsan, att han kunde inträda i embetsutöfmng, utan då funne sig nödsakad att derifrån söka afsked, honom måtte beviljas rätt till erhållande af det årliga pensions-belopp, sorn i allmänhet vore Justitieråd vid afskedstagande förunnadt, samt till stöd för berörda anhållan åberopats ett af Medicine Doktor A Montén den 21 i samma månad utfärdade betyg, hvaraf inhemtats, att Justitierådet Roy, genom ansträngdt arbete och stillasittande lefnadssätt, ådragit sig kongestion åt hufvucfet, hvilken åkomma, småningom utbildad, förliden vår stegrats derhän, att sökanden då nödgades afstå från utöfningen af sitt embete, att ehuru tillståndet sedermera betydligt förbättrats, det likväl icke vore möjligt att ännu med större sannolikhet afgöra om och när han skulle kunna återtaga sin embets-verksamhet, men att, då i allt fall någon helsobrunn ytterligare borde begagnas och gynnande årstid dertill måste 44 Stats-Utskottets Utlåtande JY$ 1G7. afvaktas, tiden för möjlig tjenstbarhet ej kunde antagas inträffa förr än efter medlet af nästkommande års sommar; så har, jemte öfverlemnande af ifrågavarande ansökning, Kongl.
Majit, uti nådig skrifvelse till Siats-Utskottet af den 10 innevarande månad (JV5 133), behagat tillkännagifva, att Kongl. Majit, dels med afseende derå att
Justitierådet Roy, som är född år 1802 och i Statens tjenst inträdde år 1822 samt år 1855 utnämndes till sitt nu innehafvande embete, befinner sig efter en ansträngande och för det allmänna gagnelig verksamhet i Hera särskilda domare-befattningar uti den ekonomiska ställning, att han, enligt hvad kändt vöre, saknade enskilda tillgångar för sin och sin hustrus framtida bergning, dels ock enär det är af synnerlig vigt för ärendenas jemna gång i Högsta domstolen att
Justitierådet Roy, i händelse han af fortfarande sjukdom blifver från embetets vidare utöfning hindrad, sättes i tillfälle att derifrån kunna afgå, funnit sig böra i så måtto understödja, den gjorda framställningen om rätt för bemälde Justitieråd att vid afskedstagandet erhålla pension, ehuru han icke uppnått den derför i allmänhet stadgade åldern, att Kongl.
Majit nu velat föreslå Rikets Ständer, det
Justitierådet Roy, i händelse han skulle fortfarande af sjukdom hindras från utöfningen af Justilieråds-embetet och på sådan grund ansökning om hans entledigande göres inom den i åberopade läkare-betyg antydda tid, eller början af Augusti månad nästkommande'år, må berättigas, att, efter afskedet, å allmänna indragnings-staten tillgodonjuta en årlig pension af 5,000 Ridr Riksmynt.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande och får, med afseende å de i den nådiga skrifvelsen utredda förhållanden och på de skäl Kongl. Majit behagat anföra, tillstyrka, det Rikets Ständer medgifva, att Justitierådet Roy, när han inom den af Kongl. Majit nppgifna tid från Justitieråds-embetet erhåller nådigt afsked, må uppföras å Rikets allmänna indragnings-stat till åtnjutande för sin återstående lifstid af 5,000 Ridr Runt i årlig pension. 62:0.
Samtlige Riks-stånden hafva genom remisser infordrat Stats-Utskottets utlåtande öfver Kongl.
Majits den 30 Oktober 1856 aflåtna nådiga skrifvelse (JVå 10) i .anledning af f. d.
Myntmästaren, Assessoren J. Ä. Grandinsons underdåniga ansökning om ersättning för förlorade boställsrum.
Af den nådiga skrifvelsen inhemtas att Grandinson den 19 Juli 1855 på begäi%n erhållit afsked från Myntmästare-tjensten med rättighet till pension af 1,423 Ridr Riko jemte förhöjning för derunder inbegripne 123 T:r spanmål, men att Kongl. Majit, beträffande tillika väckt fråga om ersättning med 400 Ridr s. m. för innehafde boställsrum, förklarat sådan ersättning icke kunna bifallas; att Grandinson sedermera undcrdånigst anhållit, att Kongl. Majit, som tillagt honom en ..gratifikation för én gång af 400 Ridr B.ko, hvarigenom han för de den 1 Oktober 1855 afträdda bo - Stats-Utskottets Utlåtande Jti 167.
45 ställsrummen ansåge- sig hafva åtnjutit ersättning för tett år, eller till den 1 Oktober 1856, måtte jemväl för framtiden bereda sökanden en dylik ersättning; varande till stöd härför hufvudsakligen anfördt, att Grandinson, som under tjensteliden åtnjutit, utom boställs-lägenheten, äfven fri vedbrand samt extra inkomster genom medaille-tillverkning, finsilfver-försäljning m in , af hvilka alla förmåner han genom afskedstagandet gått i mistning, sålunda komme att vid uppnådd 74 års ålder och efter 53 års tjenstetid, deraf 43 år vid Myntverket, med ansvarsfullå och trägna göromål, vidkännas en alltför betydlig minskning 'uti inkomster, så framt icke den för bostället sökta ersättningen blefve honom tillagd, samt att denna ersättning vore för Grandinson destomera af behof påkallad, som han, saknande enskild förmögenhet, eljest måste på sin höga ålderdom erfara den största svårighet att tinder en ovantligt dyr tid kunna bereda sin egen och sin familjs nödtorftiga bergning; — och har Kongl.
Majit funnit de i berörda måtto anförda omständigheter förtjena det afseende, att Kongl. Majit velat lill Rikets Ständer öfverlemna, om icke Grandinson kuride, för mistningen af det frånträdda bostället, tilläggas en ersättning af 400 Ridr Biko årligen, hvilken, beräknad från den 1 Oktober 1856, skulle uppföras å allmänna indragnings-staten för att sökanden under återstående lifstid tillgodokomma.
Vid öfvervägande häraf har Utskottet funnit, att, då boställsrum måste j laga ordning ’frånträdas när tjensteinannen täger afsked', ersättning för mistning deraf icke heller bör för prejudikatets skull ifrågakomma; men, med afseende å Assessor Grandinsons höga ålder och långa tjenstetid, äfvensom det icke särdeles betydliga perisions-beloppot, tror deremot Utskottet sig böra hemställa, att, såsom fyllnad uti pensionen, måtte å allmänna indragningsstaten beviljas Assessor Grandinson 600 Ridr R.mt årligen från och med den tid, Kongl. Majit i nåder föreslagit. 63:0.
Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en af Friherre Wrede, F, väckt motion, deruti anföres, att de å Dalarö f. d. fästning vid dess upphörande år 1854 anstälde tjenstemän blifvit förflyttade å allmänna indragnings-staten, men att denna förmån icke kunnat tillerkännas Garnisons-läkaren Doktor Broman, emedan hans befattning tiruodade sig på ett kontrakt emellan honom och Chefen vid Svea Artilleri regemente.
Då emellertid billighet talade, för Doktor Bromans bibehållande vid ' det arfvode af 150 Ridr Biko, häri i uamride egenskap årligen uppburit och påräknat'1 för sin familjs tarlliga underhåll, hgmstälde motionären, att Rikets Ständer mätte ä allmänna indragnings-staten låta för bemälde
Läkare uppföra ett ärligt érsättnirigs-anslag af 150 Ridr Banko.
Sorn nyssnämnde summa utgjorde ett, på grund af kontrakt, utgående extra arfvode, och Doktor Broman endast i 12 års tid bestridt läkarevården för den föga talrika garnisonen'vid Dalarö fordna skans, föranlåtes Utskottet, ätt afstyrka bifall å Friherre Wredes motion Stats-Utskottets Utlåtande M 167. 64:o.
Uti särskilda, till Utskottet remitterade, motioner hafva
Doktor Säve, Herr Hasselrot och Johannes Linder från Skaraborgs lån fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att Expeditions-sekreteraren m. m. J. G liic/ier/, som vid 73 års ålder ensam qvarlefver af den år 18 I I förordnade Lag-kommittéens ledamöter, icke uppbär högre pension än 833 R:dr 16 sk, B:ko, hvilken vid 1834—35 årens riksdag beviljades för den möda och det arbete, lian under 120 års lid å lag-förslaget nedlagt: att Expeditions-sekreteraren Richert sedermera i egenskap af ledamot i lagberedningen användt fem år flir revision af nämnde förslag, samt att berörde pension, som icke stöde i billigt förhållande till hvad ett afskedadt Justitieråd åtnjuter, borde, med afseende å Richerts utmärkta förtjenster och såsom ett erkännande, af Svenska folkets förbindelse till honom, varda förhöjd Motionärerne, som förmodade att Expeditions-sekreteraren Richert snart torde för sin höga ålders skull nödgas lemna sin domsaga i Westergöthland, hafva, i betraktande jemväl af den nu högt uppdrifna lefnadskostnaden, yrkat, att pensionen mätte bestämmas till 5,000 R:dr R:mt, från och med år 1858, äfvensom att Rikets Ständer åt hans fru Sofia Schönherr måtte, om hon sin man öfverlefver, anslå 3,000 R:dr s. m. om året, från mannens död räknadt Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; och då Expeditions-sekreteraren Richert genom det arbete, han nedlagt å ifrågavarande lagförslag, gagnat fäderneslandet, samt den pension af 833 R:dr 16 sk.
B.ko, han årligen uppbär, är under närvarande förhållanden allt för ringa, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte bevilja Expeditions-sekreteraren Richert en förhöjd pension af 3,000 R:dr Runt att med -detta belopp årligen från allmänna mdragnings-staten utgå från och med början af nästkommande år.
Beträffande deremot förslaget om understöd för hans möjligen blifvande enka, finner Utskottet detsamma icke lämpligen böra nu komma under pröfning, utan hemställer. att motionerne i den delen måtte få förfalla. 65:o.
Ridderskapet och Adeln har till Utskottet remitterat en af Herr v. Knorring, * O. M., väckt motion, att Rikets Ständer måtte tillägga Redogöraren vid Högre Artilleri-läroverket och vid krono-egendomen Marieberg, Riddaren af Wasa-orden Johan Peter Lungren rättighet att efter afskedstagande årligen uppbära för återstående lifstid 1,000 R:dr Runt i pension; varande af handlingar styrkt att Lungren är 67 år gammal, med utmärkt nit, redbarhet och ordning förvaltat Redogöraretjensten allt sedan den 28 Mars 1822, samt nu lider af svårare kropps-åkommor.
Ehuru frågor af beskaffenhet som denna rätteligen böra hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas och sedermera genom nådig proposition till Rikets Ständer Stats-Utskottets Uttalande M 167. 47 ö(Verleinniis; liar Utskottet likväl trott sig böra, för undvikande af uppehåll och omgång, taga förevarande ärende i betraktande, hvarvid, enär.upplyst blifvit, att Lungréns löne-inkomster utgöra 616 R:dr 32 sk.
B:ko och för nästa år komma att uppgå lill (500 R:dr s. in., Utskottet, med afseende å bemälde tjenstemans höga ålder och öfriga förekomne bevekande omständigheter, skolat tillstyrka, att Lungren måtte, vid afskedstagande^, uppföras å Rikets allmänna indragnings-stat till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension af Niohundra R:dr R:mt 66:o Af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet äro till Utskottets hand läggning remitterade 2:ne motioner, den ena af Friherre Wrede, F., somförmält, att Lektorn vid Westerås Gymnasium, Mag.
F G.
Bjorling, alltsedan år 1831 med outtröttligt nit egnat sig åt lärarekallet, erhållit de mest hedrande vitsord om skicklighet samt ulgilv.it den mathematiska undervisningen i landet; och då han år 1853 kunnat tillträda praebendepastorat och erhålla förbättrade inkomster, men, med sann uppfattning af sitt kall, icke velat emottaga nya pligter för materiela fördelar, utan hellre egna sin tid åt vetenskapen, ansåg motionären att någon ersättning borde af Staten' honom lemnäs flir slik uppoffring och föreslog att Rikets Ständer måtte å allmänna indragnings-staten låta för Björling uppföra ett personelt anslag af 800 R:dr R:mt årligen.
Den andra motionen är vackt af Professor Selander, som åberopat de loford Björling erhållit af Frankrikes nu lefvande ypperste Geometer Cauchy, och äfven före slagit ett personelt anslag för Lektor Björling af 800 R:dr R:mt Gillande de i dessa motioner uttalade åsigter, får Utskottet, på det Lektor Björling må beredas tillfälle alt, ostörd af näringsomsorger, fortsätta sina vetenskapliga forskningar, tillstyrka, att 800 R:dr R:mt måtte, på föreslaget sätt.: bemälde förtjenstfulle Lärare beviljas. (5*7:0.
Uti en hos Borgare-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion har Herr S.
Benström i minnet återkallat hurusom, genom den nya vexellagen af den 23 Aug. 1851 och Kongl. Brefvet till Kommers-kollegium af den 31 Mars 1853, vexelhandeln erhöll en nyttig befrielse från de tryckande bänd, hvarmed densamma länge varit fjettrad, men i följe deraf upphörde vexel-kontrollörs-befatlningarne den 1 Juli sistnämnde år.
Af de tjenstemän, som innehade slik syssla, qvarlefde Vexel-kontrollören i Götheborg A. Smedberg, 72 år gammal, sjuklig, larn och oförmögen att bidraga till egen och en åldrig hustrus bergning; och som Smedberg innehaft tjensten i 37 år samt vore i behöfvande omständigheter, hemställde motionären, att
Smedberg mätte å allmänna indragnings-stalen uppföras till fortsatt åtnjutande af lönen, 800 R:dr B:ko, eller erhålla en deremot svarande årlig pension. 48 Stats-Utskottets Utlåtande J\i 107.
Vid behandling af denna fråga har Utskottet inhemtat, att Kongl. Maji uti nådig proposition vid nästlidne riksdag begärt, att, sedan Vexel-kontrollörs-befattningarne i Stockholm och Götheborg, blifvit indragne, Rikets Ständer matte å allmänna indragnings-staten bevilja Kammarherren Rosenblad 400 R:dr och Kamereraren Smedberg 800 R:dr, under vilkor att desse, emot kon tro !lörs-a rfvodena svarande, anslag minskades eller indroges i den mån annan inkomst från Statens sida kunde dem tillfalla, men att Rikets Ständer, i skrifvelse M 163, den 25 Oktober 1854, till svar härå meddelat, att som vexel-kontrollörerne innehaft sina befattningar endast på förordnanden tillsvidare, med arfvoden, den nådiga framställningen icke kunnat bifallas.
Med afseende likväl å Kamereraren Smedbergs höga ålder, långa tjenstetid och öfrige för honom förekommande särdeles ömmande omständigheter, anser StatsUtskottet sig nu böra tillstyrka, att en pension af '1,200 R.dr R.mt måtte Smedberg, å allmänna indragnings-staten, för återstående lifstid beviljas. 68:0.
Då Läns-bokhallaren i Örebro län L G.
Lagerstedi, hvilken omkring 40 år varit i Statens tjenst, och numera vid uppnådde 60 lefnadsår, i anseende till mångårig sjuklighet vöre urståndsatt att sin tjenst vidare förrätta, har, uti en hos Borgareståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion Herr C. C. Hörnstein anhållit, att, enär Lagerstedt jemväl befunne sig i behöfvande vilkor, Rikets Stiinder måtte medgifva att Lagerstedt, vid. erhållande afsked från Länsbokhållare-tjensten, må förflyttas å Rikets allmänna indragnings-slat med bibehållande, under sin återstående lifstid, af nuvarande lönen 289 R:dr 8 sk.
R:ko såsom pension; varande af Landshöfdingeembetet i länet vitsordadt, ätt bemälde Länsbokhållare, sorn den 3 April 4845 inträdt i Statens tjenst, men under sednare åren för sjukdom åtnjutit ledighet, städse genom sin redbara vandel och sina tjenste-åliggandens sorgfälliga uppfyllande på den tid när helsa och förmåga sådant medgåfvo, gjort sig förtjent af förmäns aktning och Statens erkänsla, äfvensom vederbörande Läkare betygat, att Lagerstedt, som under många år varit lidande af plågsamma och tärande sjukdomar, omöjligen kunde återvinna sådan helsa, att han vidare kunde förrätta något ansträngande eller uthållande arbete.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; men då Utskottet anser mindre lämpligt att Rikets Ständer, utan derom af Kongl. Majit gjord särskild nådig framställning, å Rikets allmänna indragnings-stat förflytta i Statens tjenst anställde personer, får Utskottet afstyrka Herr Flörnsteins i berörda hänseende framställda förslag. 69:0.
Till Utskottets behandling har blifvit öfverlemnad cu inom Borgare-ståndet väckt motion, deruti Herr L. V. Henschen, under åberopande af innehållet i åtskilliga - Stats-Utskottets Utlåtande M 167. slulliga motioner bifogade handlingar, föreslagit, att den af Rikets Ständer förre Länsnotarien, Lartds-sekreteraren Olof Henrik Förberg, i anseende till obotlig sjukdom och andra ömmande omständigheter tillagda lifstids-pension, 200 R:dr B.ko, måtte till 300 R:dr s. m. förhöjas.
Vid anmälan af detta ärende, får Utskottet, jemte upplysning, att, på sätt motionären uppgifvit, Rikets år 1851 församlade Ständer, i anseende till Förbergs i tjensten ådragna obotliga sjukdom och öfriga för honom förekommande bevekande omständigheter, beviljat bemälde Förberg för hans återstående lifstid en årlig pension af 200 R:dr, hvilket belopp, enligt Rikets Ständers föreskrift, borde utgöra ett Förberg personligen tillerkändt understöd, hvarå borgenärer icke egde anspråk, anföra, att, då till stöd för nu afgifna motionen hufvudsakligen åberopats den under sednare åren inträffade pris-stegringen å alla lefnads-förnödenheter, men Utskottet anser särdeles betänkligt att endast på sådan grund förorda nu gjorda framställning, hvilken, om den vunne Rikets Ständers bifall, otvifvelaktigt skulle framkalla enahanda ansökningar från en mängd andra pensionstagare, hvarigenom icke obetydliga utgifter för Stats-verket kunde uppkomma, Utskottet af sådan anledning finner sig böra hemställa, att förevarande motion ej må af Rikets Ständer bifallas. 70:o.
Utskottet har jemväl förehaft till pröfning en af Herr von Knorring, Erik Oscar, hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, att Rikets Ständer måtte tilldela f. d. Stall mästaren och Löjtnanten Carl Emil Hahr en årlig pension af 300 R:dr Runt.
Till stöd härför är af motionären hufvudsakligen anfördt, att Hahr, som efter år 1848 erhållet afsked från Stallmästare-befattningen vid Krigs-akademien å Carlberg, den han, emot arfvode, under 27 års tid förestått, och sedermera vunnen anställning vid Tullverket, numera, i anseende till mångårig, af läkare bestyrkt, sjukdom, nära 57 år gammal, vore oförmögen att försörja sig och en åldrig, jemväl sjuklig, hustru, helst den obetydliga pension, han, i egenskap af f. d. Förste Beridare vid Kongl. Hof-stallet eger uppbära, till stor del måste användas till läkare-arfvode, inköp af medikamenter och till förnöjande af de kreditorer, åt hvilka Hahr för 12 år sedan nödgats afstå sin egendom; men då f. d. Stallmästaren Hahrs verksamhet icke varit af deli beskaffenhet att någon särskild gärd af erkänsla från nationens sida derför bör ifrågakomma, samt allmänna indragnings-staten, enligt Utskottets tanke, i allmänhet icke får betraktas såsom någon barmhertighets-anstalt, hemställer Utskottet, att berörde framställning må lemnäs utan afseende. 7l:o.
Af den anledning att Kongl.
Maj:t i sin till Rikets nu församlade Ständer aflätna nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, föreslagit, att Jtih. till R.
Prat. 1850 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 13 Häft. 7 50 Stats-Utskottets Utlåtande M 167.