Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, på sätt ofvanberördt är, Arméens Pensions-Cassa af allmänna medel åtnjuter icke obetydliga bidrag samt, för bedömande af dessa bidrags fortfarande behöflighet och ändamålsenliga användande, onekligen erfordras att ega tillgång till fullständiga räkenskaper öfver Cassans samtliga inkomster och utgifter, så och enär räkenskaperne öfver andra Cassör, hvilka, i likhet med nu ifrågavarande, till en del bestå utaf allmänna medel och deribland serskildt Civil— Statens Pensions-Cassa, hittills i sin helhet blifvit till Rikets Ständers Revisorers granskning öfverlemnade, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Directionen öfver Arméens Pensions-Cassa måtte få sig i Nåder anbefaldt, att till Rikets Ständers händanefter sammanträdande Revisorer aflemna fullständiga, med verificationer försedda, räkenskaper öfver samtliga under
Directionens förvaltning ställde allmänna och enskilda medel.
Styrelsen för Fängelser och Arhets-Inrättningar i Riket. § 66.
(1841 års Rev. Ber. pag. 143.
Förkl. 302. 1843 års Rev. Ber. pag. 258.
Förkl. 134).
I afseende på de uti räkenskaperne under titel ”extra förplägning” upptagne kostnader för bränvin, som beståtts correctionisterne vid svårare arbeten, hafva Revisorne funnit sig böra framställa den erinran, att dylik förplägning af bränvin borde för framtiden upphöra.
Inka med Revisorne anser Utskottet starka dryckers utdelande till correctionisterne, såsom belöning för godt uppförande och visad arbetssamhet mindre ändamålsenligt och lämpligen kunna ersättas genom contanta penningar, in - Stata-Utnkottet» Utlåtande, N:o 54.
45 satta i sparbank; men då, enligt hvad Styrelsen upplyst, nämnde bran vinsutdelning redan år 1842 blifvit inställd oell hädanefter icke kommer att ega rum, hemställer Utskottet, att
Revisorernes förrberörde erinran må förfalla. § 67. (1841 års Rev. Rer. pag. 143.
Förkl. 302. 1843 års Rev. Ber. pag. 254.
Förkl. 123).
Jemte anmälan, att af de inkomster, hvilka tillförene utom Stats-anslaget till Kongl.
Fångvårds-Styrelsen influtit, numera endast återstå de sa kallade Rasp- och Spinnhusmedlen, utgörande omkring 370 R:dr årligen, hafva Revisorerne yttrat den mening, att dessa sistnämnde medel syntes böra till Kongl. Stats-Contoret ingå samt
Styrelsen i stället undfå ett motsvarande belopp å stat.
Då den sålunda föreslagna förändring, efter Utskottets tanka, skulle leda till förenkling af uppbörden, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t till behörigt iagttagande i Nåder föreskrifva, att omförmälde Rasp- och Spinnhus-medel hädanefter skola af vederbörande Uppbördsmän till Kongl. Slats-Contoret insändas och uti Stats-Verkets räkenskaper upptagas. § 68.
(1841 års Rev. Ber. pag. 146.
Förkl. 305. 1843 års
Rev. Ber. pag. 257, 259.
Förkl. 132).
Beträffande det vid Corrections-inrättningarne i Stockholm iagltagne förfarande att på credit utlemna af correctionshjonen förfärdigade arbeten, hafva Revisorerne erinrat, att nämnde förfarande dels icke syntes vara af bebofvet påkalladt, enär Inrättningar af ifrågavarande beskaffenhet, genom det lägre pris, hvartill dagsverken derstädes kunna beräknas, alltid borde vara tryggade mot andras medtäflan, dels ock för Inrättningarne medfört förlust, hvilket sistnämnde vitsordades af de för dylikt arbete utestående betydliga fordringar, till en del uti concurs-massor, i hvilket sistnämnde hänseende förekomme, att bevakningen af en fordran, stor 1,738 R:dr 29 sk. 4 ist., uti klädesfabriks-idkaren JLUhlströrns concurs blifvit försummad. 46 Stats-Utskottels Utlåtande, N.o 54.
Utskottet, sorn, i betraktande af ofvannämnde förhållanden, instämmer i den af Revisorerne antydde åsigt om nödvändigheten att i möjligaste måtto inskränka det anmärkte credit-systemet, får således tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj:t, till vederbörandes efterrättelse, i Nåder förordna, att de arbeten, som vid Corrections-inrättningarne i Riket åstadkommas, hädanefter icke må utlemnas förr, än full liqvid för arbetet till Inrättningen erlagts, eller nöjaktig säkerhet för arbetslönens inbetalning blifvit ställd; hvarjemte Rikets Ständer torde finna lämpligt att, i sammanhang härmed, i underdånighet anhålla, det undersökning måtte varda i laga ordning anställd, till utrönande af den ansvarsoch ersättnings-skyldighet, hvilken, i följd af ofvanberörde försummade concurs-bevakning, må kunna vederbörande åligga. § 69. ^1843 års Rev. Ber. pag. 255, 257, 259 och 260. Fork!. 124, 128 och följ.)
Vidkommande de uti 1841 års räkenskaper utbalancerade tillgångar och fordringar, hafva Revisorerne, i saknad af fullständig utredning från Styrelsens sida, funnit sig endast kunna uppgifva, det en stor del af omförmälde fordringsposter, sedan flere år tillbaka, oförändradt balancerats, och att af meddeldte handlingar ej varit att inhemta, huruvida vederbörande, i allt hvad på dem berott, sökt bereda Staten liqvid och redovisning.
Sålunda upptagas: l:o uti Styrelsens räkenskaper åtskilliga fordringar till sammanräknadt belopp af 14,300 R:dr 47 sk. 2 rst., hvartill komma förskottssummor, 2,411 R:dr 29 sk. till Norrköpings Corrections-inrättning, och 237 R:dr 15 sk. 4 rst. till Correctionshuset i Götheborg; 2:o uti redogörelsen för södra Corrections-inrättningen i Stockholm, 35,876 R:dr 26 sk. 4 rst., utgörande fordringar för verkstäldt arbete, af hvilka 10,936 R:dr 15 sk. 10 rst. belöpa sig på år 1841, och återstoden tillkommit i början af 1830-talet, samt derjemte en serskild fordran hos Kamererare?»
Söderströms sterbhus, stor 750 R:dr 36 sk. 6 rst; och 3:o uti räkenskaperne för Götheborgs Corrections-inrättning, fordringar för levererad vadmal till belopp af 13,420 JR:dr. Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 54. 47
Med anledning häraf hemställer Utskottet, att Rikets Ständer ville hos Kongl. 31aj:t i underdånighet anhålla, att noggrann utredning angående förhållandet med berörde balancer måtte, så fort ske kan, varda anställd och fordringsposterne sedermera efter deras bes ka Ilen lie t till liqvid eller afskrifning befordras. § 70. (1843 års Rev. Ber. pag. 257.
Förkl. 125.)
I anledning af Revisorernes anmälan, att så väl uti Styrelsens, som i de serskilde
Corrections-irrättningarnes räkenskaper saknats inventarii-conto, upptagande de hos Styrelsen och vid nämnde Inrättningar befintliga effecter jemte värdet derå, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Nådig föreskrift till vederbörande, att dylika inventarie-conti hädanefter böra biläggas ej mindre
Corrections-inrättningarnes redogörelseräkningar, i afseende på hvilka, efter hvad Styrelsens utlåtande antyder, nämnde åtgärd redan skall blifvit vidtagen, än ock Styrelsens egna räkenskaper. 5 71. (1843 års Rev. Ber. pag. 258.
Förkl. 137.) Uti Norra Corrections-inrättningens Räkenskaper för år 1841 hafva Revisorerne funnit balanccrad en summa af 22,327 R:dr 10 sk. 5 rst., såsom beroende på utredning af dervarande Föreståndares, Assessoren Wallbergs, balance.
I afseende på denna balance, hvaröfver någon utredning ej eller blifvit af Styrelsen meddelad, hafva Revisorerne inhemtat, att sedan Wallberg, i trotts af tid efter annan af Styrelsen förelagda vitén , af hvilka det första honom ålagts redan den 30 Januari 1836 och det sista den 29 Januari 1842, i flera år underlåtit att afgifva redogörelse för sin förvaltning, hade Wallberg omsider blifvit af Styrelsen från tjensten suspenderad och sedermera under sommaren 1842 i häkte inmanad.
Då nu, efter Revisorernes tanka, ett sådant under loppet af flere år städse förnyadt föreläggande af vitén måste anses fullkomligt ändamålslöst, men deremot syntes hafva varit Styrelsens pligt, att, efter två eller tre försutne vitén, Wallberg från tjensten suspendera, tills han för sin förvaltning redovisat, äfvensom att genast låta verkställa inventering 48 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51. öfver de effecter och medel lian om händer haft, så och enar dylika, af klokhet och vanlig omtanka för det allmänna föreskrifna åtgärder icke blifvit vidtagne, hafva Revisorerne funnit dem, som bordt controllera TVallberg i hans tjenste-utöfning, svårligen kunna undgå att med egna tillgångar ansvara lör hvad vid slutlig utredning belinnes icke kunna på annat sätt Staten godtgöras.
Utskottet, som för sin del ej kan godkänna de af Fångvårds-Styrelsen till stöd för dess förfarande i detta ämne åberopade grunder, har , i öfverensstämmelse med Revisorernes yttrade åsigt, ansett sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, dels att en fullständig utredning af ifrågavarande balance-mål verkställes, dels att det åtal, hvartill omständigheterne föranleda, måtte anställas emot vederbörande, hvilka det ålegat att fVallberg i hans tjenste-utöfning controllera. 5 72. (1843 års Rev. Ber. pag. 263.
Förkl. 142.}
Jemte förmälan, hurusom Kongl. Maj:t, enligt
Dess vid sistlidne Riksdag aflåtne Nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, ansett besparingar i de af Fångvårds-anslaget utgående kostnader kunna för framtiden vinnas, dels genom vissa af erfarenheten anvisade förfoganden i afseende på ekonomien och arbets-vinsten inom Corrections-inrättningarne , dels ock genom förändrade stadganden rörande den allmänna fattigvården och försvarslösa personer, hvarmedelst antalet af correctionister kunde minskas , med afseende å hvilka förhållanden den äskade tillökningen i nyssnämnde anslag inskränkts till 100,000 R:dr årligen; hafva Revisorerne, enär det sålunda begärda och af Rikets Ständer beviljade anslag äfven för år 1841, likasom de föregående åren, öfverskridits med ett belopp af 217,091 R:dr 10 sk. 4 rst., förklarat sig icke kunna finna annat, än att den alltför stora skillnaden emellan det äskade anslaget och den summa, som åtgått, härledt sig derifrån, att Styrelsen ej vederbörligen vidtagit de af Kongl. Maj:t nödiga ansedde omförmälde förfoganden till vinnande af besparingar i utgifter samt i hänseende till ekonomien och arbetsvinsten inom Corrections-inrättningarne.
Af Revisorerne, hvilka jemväl fästat uppmärksamhet på den betydliga skillnad, som förefinnes i kostnaderne för utspisning, beklädnad och sängkläder vid Slats-Utskottels Utlåtande, N:o 54.
49 vid de serskilda corrections-inrättningarne, ar i sammanhang härmed också föreslaget, att bestämde numererade Provianterings-stater måtte upprättas, för friska fångar, rättade efter mera elier mindre svårt arbete , för sjuka enligt hvad i sådant afseende är faststäldt, ocii serskildt för i celler eller länshäkten arresterade personer; hvarjemte Revisorerne ansett redovisningen böra upplysa, efter hvilken numer provianteringen verkställts.
På sätt Fångvårds-Styrelsen uti det afgifna utlåtandet erinrat, har visserligen den i sednare tider inträffade successiva årliga förökning af fångkostnadernes belopp i väsendtlig nion härrört af ett ständigt tilltagande antal fångar och correctionister. lietta förhållande kan likväl, efter Utskottets tanka, icke anses utgöra fullt tillräcklig förklaringsgrund för en sådan tillväxt i utgifterne, som med skäl förekommit Revisorerne anmärkningsvärd; hvarföre och med afseende å så väl ofvan antydde omständigheter, som de flere i RevisionsBerättelserne förekommande öfrige erinringar, Utskottet trott sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maja i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj:t ej mindre i Nåder anbefalla Fångvårdsstyrelsen att, vid utgifters bestridande af de till fångars vård och underhåll anvisade medel, iggttaga all den sparsamhet, som med de afsedde ändamålens vinnande är förenlig, än ock låta vidtaga de åtgärder och förfoganden, hvilka anses erforderliga för ett fullständigt! ordnande af ifrågavarande vigtiga del af Statsförvaltningen och för möjlig inskränkning af de härtill utgående dryga stats-bidrag.
Sta leri- Ofv er-Styrelsen. § 73. (1841 års Rev. Ber. pag. 151.
Förkl. 307).
Med anledning af Revisorernes erinran angående beskaffenheten af Stateri-Ofver-Styrelsens, Revisorerne tillställde, underdåniga Berättelse, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de Berättelser, hvilka, enligt hvad bemälde Styrelse i dess underdåniga utlåtande upplyst, till Kongl.
Maj:t årligen i underdånighet Bih. till R St. Prot. 1844. 4 Sami. i Afd 18 Häft. 7 50'
Stats-Utskottet* Utlåtande, N:o 54 afgifvas rörande Stuteriens ställning och den verkan, desamma utöfvat på hästafvelns inom Riket förkofran, måtte till Rikets Ständers hädanefter sa mmman trädande Revisorer aflemnas. § 74.
Ber. pag. 153.
Förkl. 307.}
Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet vid en uti Strömsholms Stuteris räkenskaper upptagen utgift af 1,299 Rrdr 30 sk., för anskaffande af beklädnads-persedlar åt Stallbetjeningen.
Utskottet, sorn, lika med Revisorerne,. anser lämpligt, att, till controllerande af dylika utgifters behörighet, ordentliga beklädnads-stater varda Stuteriens räkenskaper bilagde, får af sådan anledning tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om Nådig befallning till Stuteri-Öfver-Styrelsen att för framtiden låta vidtaga den i berörde hänseende äskade åtgärd.
Salp eter-Fou den. § 75. (1841 års Rev. Ber. pag. 159.)
Sedan Rikets sednast församlade Ständer, som ansett bestyret med salpeter-näringen lämpligen kunna förenas med inseendet öfver krut-tillverkningen, uti underdånig Skrifvelse den 16 December 1840, anhållit, att Salpeter-Comitéen måtte upplösas och dess befattning öfverflytta» på Kongl. Krigs-Collegium, så har Kongl. Majrt, enligt till bemälde Collegium den 4 September 1841 aflåtet Nådigt Bref, deraf Utskottet tagit kännedom, förklarat, att som Comitéens Ledamöter i och för den af dem med nit och omtanka bestridde förvaltningen af salpeter-ärendena icke åtnjöte någon vedergällning, samt upphörandet af Comitéens befattning med nämnde ärenden icke skulle leda till besparing i förvaltnings-kostnad, men väl kunna medföra olägenheter genom nödiga förändringar i organisationen af det embetsverk, sorn komme att ifrågavarande förvaltning öfvertaga, Kongl. 3Taj:t vid dessa förhållanden icke funnit skäl att då bifalla Rikets Ständers ofvannämnda hemställan.
Stats-Utfkottets Utlåtande, N-.o S4.
I betragtande af de uti Kongl.
Maj:ts högstberörde Nådiga Bref framställde grunder, har Utskottet funnit sig sakna anledning att för närvarande tillstyrka förändring eller indragning af den för salpeter-ärendenas förvaltning tillsatte serskilda Öfverstyrelse.
Härigenom anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat en af Riksdagsfullmägtigen Henrik åndersson från Örebro Län inom Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, innefattande hemställan om SalpeterComitéens upplösning och dess befattnings öfverlemnande till Kongl.
KrigsUollegii Artilleri-Afdelning. § 76.
Af Revisions-berättelserne , jemte Kongl.
Majtts högstberörde Nådiga Bref af den 4 Sept. 1841, har Utskottet inhemtat, att, sedan inlösningspriset å den salpeter, sorn hembjudes Kronan, blifvit år 1835 från 7 R:dr 24 sk., hvartill detsamma alltsedan år 1815 varit bestämdt, till 6 B:dr 32 sk., år 1836 tiil 6 R:dr och år 1837 till 5 R:dr för lispundet, hvilket sistnämnde pris förblifvit gällande, intilldess detsamma , enligt Kongl. Brefvet af den 8 Februari innevarande år, förhöjts till 5 R:dr 32 sk., så hade hågen för salpeter-näringens bedrifvande i den mon aftagit, att tillverkningen af denna vara, hvilken år 1835 utgjorde 33,901 LU., år 1839 icke uppgått till högre belopp än 21,350 LU., och således med 7 å 8,000 LM. understigit quantiteten af den salpeter, som för krut-beredningen årligen erfordras. l)å nu det fastställde inlösningspriset å salpeter, oaktadt berörde nedsättning i allt fall öfverstiger de å berörde artikel i handeln gällande pris, synes, efter Utskottets tanka, orsaken till salpeter-näringens aitagande icke så mycket vara att finna uti ifrågavarande prisförhållanden , utan snarare och med större sannolikhet böra tillskrifva» de mindre tjenliga methoder, hvilka vid varans tillverkning hittills i allmänhet blifvit följde.
Vid sådant förhållande och med hänsigt till angelägenheten deraf, att det för krut-beredningen erforderliga quantum salpeter må inom landet kunna erhållas, har Utskottet trott sig böra föreslå, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det täcktes Kongl.
Maj:t, efter vederbörandes hörande, i Nåder vidtaga lämpliga åtgärder för att å de orter i Riket, hvarest salpeternäringen kan med fördel utöfvas, sprida kännedom af mera ändamålsenliga och med mindre kostnad förenade tillverknings-methoder, hvarigenom den inhemska salpetern må kunna, så väl till godhet som pris, bättre uthålla täflan med den utländska varan. 52 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 34 § 77. (1843 års Rev. Ber. pag. 270.
Förkl. 153).
Beträffande de af Kongl. Stats-Contoret, jemlikt föreskriften i Kongl. Brefvet af den 5 October 1839, meddeldte anvisningar, enligt hvilka ett af Di rectionen öfver Kongl. Maj:ts Hof-Capell och Spectakler utur Salpeterfonden uppburet lån, primitivt utgörande 47,000 R:dr, komme att utaf Extra utgifts— medlen under åren 1840—1848 successive liqvideras , hafva Revisorerne funnit sig höra anmärka, att de genom berörde anvisningar bestämde utbetalningar tili en del infälle efter (iden för då gällande Stats-reglering.
Benna af Revisorerne omförmälde fråga har af Constitutions-Utskottet vid sistlidne Riksdag blifvit till Riks-Rätts pröfning hänskjuten; och sorn nämnde Domstol, enligt dess i målet gifne Dom, förklarat Konungens Rådgifvare genom deras rådslag i berörde afseende icke hafva gjort sig skyldige till ansvar, finner Utskottet någon åtgärd, i anledning af Revisorernes ofvanberörde anmärkning, icke vara att å Rikets Ständers sida vidtaga.
Öfver-Stäthållare-Embetet.
$ -78.
(1841 års Rev. Ber. pag. 102.
Förkl. 473).
Då, enligt Kongl. Brefvet af den 10 Juli 1810, alla de medel, sorn, efter Stat och serskilde Författningar till Öfver-Ståthållare-Embetets disposition anordnas, skola på räkning i Rikets Ständers Bank insättas och derilrån, i mon af behof, sedermera utassigneras, men d-etta oaktadt, på sätt Revisorerne erinrat, någon sådan räkning icke blifvit i Banken öppnad, utan Cassa behållningarne, till icke obetydligt belopp, vid redogörelse-årens utgång funnits bos Kamereraren innestående; gå har, med anledning häraf, Utskottet, som icke kunnat godkänna den af Öfver-Ståthållare-Embetet i ämnet afgifne förklaring, funnit sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det läcktes Kongl. Maj:t i Nåder anbefalla bemälde Embete, dels att, i öfverensstämmelse med stadgandet i högstberörde Kongl. Bref, låta å läkning i Rikets Ständers Bank insätta de medel, hvilka, efter Stats-Utékottels Utlåtande, No 54. 53 S<at och serskilde Författningar, tili Embetets disposition anordnas, dels ock att tillse, det de hos vederbörande
Redogörare innestående contanta behållningar af nämnde medel icke må öfverstiga hvad, sorn till bestridande af smärre, snart förestående, utgifter kan erfordras.
Länens Landsböcker. § 79. (1841 års
Rev. Ber. pag. 165.
Förkl. 219. 1843 års Rev. Ber. pag. 281.
Förkl. 19.3 Revisorerne hafva fästat upjmärksamhet å angelägenheten deraf, att Länens Landsböcker, hvilka vanligen till Kongl.
Kammar-Rätten ingå först 18 månader efter slutet af det år, för hvilket de äro upprättade, måtte för framtiden varda tidigare afslutade och insände, för att, till öfverensstämmelses vinnande emellan dem och rikshufvudboken, kunna vid riksbokslutet begagnas, i stället för de serskilde sammandrag, hvilka nu i Riksboksluts-Contoret uppgöras öfver de overificerade duppletterne af Special-räkningarne.
Med anledning häraf har Utskottet, som dela r’Re v isor emes mening rörande nyttan och behöfligheten af den i l'r a gast alid e förändringen, ansett sig böra , i öfverensstämmelse med Revisorernes förslag, hemställa, ait Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det täcktes Kongl.
Maj:t i Nåder anbefalla Dess Befallningshafvande i Rikets samtlige
Län att till Kongl. Kammar-Rätten inkomma med afslutade Landsböcker sednast inom 4 månader efter den tid, då Fögderiens redogörelser till Lands-Contoren aflemnas. § 80.
( 1841 års Rev. Ber. pag. 166.
Förkl. 219.3
Vid granskning af Landsböckerne hafva Revisorerne funnit, att de uti Länen balancerade behållningar till en stor del utgjorts af anticipationsvis utbetalde medel och förskott, som tillhört dels föregående, dels det löpande årets utgifter, men hvilka, beroende dels på Kongl.
Stats-Contorets aflönings-anordningar, dels på ersättning från andra förvaltande Verk, icke under samma år 54 Stats-Vlskottets Utlåtande, lV:o J4. kommit att i dessa Verks speciella räkenskaper blifva synliga; varande berörde förskotter, hvilka vid 1839 års slut öfverstego ett belopp af 425,000
R:dr, till en del balancerade sedan flere år tillbaka och några tillkomne under slutet af förra och början af detta århundrade.
Till afhjelpande, så vidt möjligt är, af berörde anmärkte oegentlighet i räkenskaperne och densammas förekommande i framtiden, har Utskottet ansett sig böra föreslå, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära , det vederbörande måtte få sig i Nåder anbefaldt, dels; att rörande ifrågavarande uti Landsböckerne balancerade förskott anställa behörig undersökning och desannna, efter deras beskaffenhet, till liqvid eller afskrifning befordra, dels ock att vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom de kostnader, sorn i Länen förskjutas till ersättning af Statsanslagen och förvaltande Embets-Verk, hädanefter måtte, sednast inom utgången af året näst efter det, hvarunder förskottet tillkommit, varda uti Stats-Verkets räkenskaper upptagne och redovisade. § 81. (1841 års Rev. Ber. pag. 167.
Förkl. 220.)
Revisorerne hafva anmärkt, hurusom 3:ne Officerare vid Konungens f. d.
Eget värfvade Regemente, Löjtnanten C. G.
Sjöcrona samt Fändrikarne E. Gjörloff och E. Löwenhielm, hvilka vid berörde Regementes upplösning placerats å andra Regementen, och dervid förklarats berättigade att af f. d. 3:dje Hufvud-Titelns besparingar uppbära, den förstnämnde 300 R:dr, och de 2:ne sednare hvardera 200 R:dr årligen, intilldess de motsvarande eller högre löner å Stat kunde erhålla, fått under åren 1838 och 1839 fortfarande åtnjuta samma arfvoden, oaktadt bemälde Officerare, efter vunnen befordran, uppburit, Sjöcrona under begge nyssberörde år samt Gjörloff och Löwenhielm år 1839, löner å Skaraborgs och Norra Skånska Infanteri-Regementets stater till högre belopp, än ofvannämnde å besparingarne anvisade arfvoden.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att, enligt Kongl.
Brefven den 28 Mars och 12 December 1829, rättighet blifvit Lieutenanten Sjöcrona tillagd, att. jemte ofvanomförmälde arfvode, serskildt, såsom ersättning för utbetaldt accord, under Tio års tid, räknad från den 1 Maj berörde år, bibehålla sin vid det upplöste Regementet innehafde lön.
På grund häraf har ifrågavaran - Stats-Utkotteta Utlåtande, N'.o 54.
55 cfe accords-ersättning till Sjöcrona årligen utgått intill den 1
Maj 1839 , då densamma, jemlikt föreskriften i Kongl. Brefvet den 12 December 1829, upphört; hvaremot, så vidt räkenskaperne utvisa, det serskilde expectance-arfvodet icke, på sätt Revisorerne förmenat, under någotdera af revisions-åren kommit Sjöcrona till godo.
Vid sådant förhållande anser Utskottet, Revisorer nes i denna del gjorde erinran böra förfalla.
Vidkommande åter de Fäirdrikarne Gjörloff och Löwenhielm tillagde expectance-arfvoden, så hafva desamma väl funnits upptagne å Läns-Staterne för åren 1838 och 1839, men, efter hvad Utskottet af Läns-räkenskaperne inhemtat, har någon utbetalning deraf hvarken under samma år eller det nästföregångne egt rum; och torde således jemväl denna Revisorernes anmärkning böra lemnäs utan afseende. § 82. (1843 års Rev.
Ber. pag. 281.
Förkl. 20).
Beträffande det af Revisorerne anmärkte förhållande, att Olverste-indelningen vid f. d.
Adelsfane-Regementet fortfarande uppbäres af Svenske Ministern vid Kongl.
Stor-Britanniska Hofvet, Hans Excellence m. m. Herr Grefve M. Björnstjerna, i dess egenskap af f. d. General-Adjutant för Arméen, får Utskottet hänvisa till hvad ofvanföre uti § 23, angående ett härmed Ukartadt ämne, blifvit yttradt och föreslaget.
Länens serskilda TJtyifts-Räkningar. % 83'.
Ber. pag. 168.
Förkl. 315).