Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt hvad en af E. K. Maj:t den 31 Oktober sistlidna år till Rikets Ständer allåten nådig Proposition omförmäler, hade E. K. Maj:ts Befallningshafvande i WesterNorrlands län hos Kongl. Fångvårds-styrelsen framställt anhållan derom, att, sedan nytt län scellfängelse i Hernösand blifvit uppfördt och till begagnande upplåtet, Styrelsen måtte hos E. K. Maj:t i underdånighet hemställa, att gamla länshäktet vid nämnda stad jemte den Kronan tillkommande rätt till tomten, hvarå häktet blifvit uppfördt, kunde vara öfverlemnadt till landstinget, sä att berörda, numera för fångars förvarande obebölliga byggnad finge för länets gemensamma bästa användas.
Fångvårds-styrelsen —, sorn, med afseende derå att E. K. Maj:t i Bref af den 31 Januari 1860 medgifvit, alt gamla länsfängelset i Piteå finge till Norrbottens läns Hushållningssällskap upplåtas, för att af detsamma användas på sätt, som för befrämjande af sällskapets ändamål lämpligast syntes, i underdånighet anhållit om E. K.
Maj:ts förordnande, huruvida gamla länsfängelsebyggnaden i Hernösand, hvilken blifvit af Ångermanlands innevånare uppbyggd samt, enligt protokoll öfver derå anställd besigtning, ansetts, om den finge pä sin nuvarande plats bibehållas och blelve för en kostnad af 2.500
R:dr iståndsatt, kunna, utöfver nämnda reparationskostnad, i värde uppskattas till 5.500
R:dr, nu måtte, såsom ej vidare för fångvården användbar, på grund af ofvanberörda anhållan, till landstinget afträdas, eller huru med byggnaden och dertill hörande uthus eljest borde förhållas, — hade derjemte i underdånighet meddelat: alt gamla länshäktesbyggnaden vid Hernösand blifvit uppförd år 1812 af Ångermanlands innevånare och älven af dem underhållits tilldess, i anledning af väckt fråga vid 1829 års riksdag om länsfängelsernas i Wester-Norriands m. 11. län öfvertagande af Staten emot befrielse för länens innevånare från byggnadernas framtida underhållande, Kongl Maj:t, 24 Expeditions-Utskottets Färsing till underd.
Skrifvelse, N:o i0. i enlighet med Rikets Ständers i ämnet gjorda hemställan, den 31 Oktober 1829 förordnat, att, under vilkor att allt anspråk på vidare ersättning för sjelfva fängelsebyggnaden förfölle och hvarken då eller framdeles finge väckas, Staten skulle ensam bekosta underhållet af ifrågavarande fängelsebyggnad; att, i fråga om tomten, å hvilken fängelsebyggnaden blifvit uppförd och som utgöres af ungefär 7T7ff kappland af Gådeå bys egor i Säbrå socken, Säbrå Häradsrätt genom beslut, som efter sakens fullföljd vunnit Kongl. Maj:ts fastställelse, förklarat Kronan böra för tomtlägenheten utgöra afgäld till en af byns hemmansinnehafvare i förhållande till hvad pä hans skatt i byn, jemförd med öfriga delegares, kunde finnas belöpa, och hvilken afgäld sedermera blifvit slutligen bestämd till 2§ kannor korn årligen; alt efter det samma hemmansegare ånyo instämt Kongl. Majit och Kronan med påstående att, derest icke egandeeller nyttjanderätten till tomtplatsen kunde med laga fång värjas, Kronan måtte åläggas genast utrymma densamma och deraf till nämnda hemmansegares disposition ställa den del, hvartill han kunde visa sig berättigad, Häradsrätten genom beslut, som ej blifvit motvädjadt, förklarat anspråket på lägenhetens afträdande icke kunna bifallas; men att Kongl. Majits
Befallningshafvande dock tillika i detta ämne anmärkt, att, som det icke lyckats tillrättaskaffa den åtkomsthandling, hvarigenom tomten blifvit från Gådeå by upplåten, och det icke, såvidt tillgängliga handlingar utmärkte, med laglig tillförlitlighet kunde antagas, att Kronan dertill lörvärfvat full och oinskränkt eganderätt, utan, derest upplåtelsen skulle anses innefatta endast besittningsrätt emot årlig afgäld, samma rätt, författningarne likmätigt, icke egde giltighet för längre lid än 50 år, utöfver hvilken tid föga anledning vore att nuvarande jordegare kunde förmås att upplåtelsen genom nytt kontrakt utsträcka, en utan sammanhang med tomten skeende försäljning af det derå befintliga, utaf tegel och gråsten uppförda huset skulle blifva för Kronan föga fruktbringande.
Justitiekanslers-embetet, hvars underdåniga utlåtande i ämnet blifvit infordradt, hade, uppå enahanda grunder med dem, hvilka af samma embete blifvit anförda i fråga om gamla länshäktets i Umeå ölverlåtande till Westerbottens läns innevånare och finnas upptagna i Rikets Ständers rörande denna fråga afiåtna underdåniga skrifvelse, alstvrkt nådigt bifall till E. K. Maj:ts Refallningshafvandes samt
Fångvårds-styrelsens hemställan och förslag i ämnet, men hade, med afseende derå alt
Ångermanlands innevånare bekostat uppförande af gamla länsfängelset vid Hernösand, hvilket nu vore för fångvården umbärlig!, i underdånighet hemställt, om icke E. K.
Maj:t skulle täckas göra frågan om öfverlåtande till Ångermanlands innevånare af byggnaderna och tomten, med den rätt statsverket dertill egde, till föremål för nådig framställning till Rikets Ständer.
Med afseende å hvad beträffande frågan om eganderätlen till ifrågavarande fängelsebyggnad blifvit upplyst, hade E. K.
Maj:t, vid pröfning af della ärende, väl förklarat den gjorda framställningen om afträdande af samma byggnad jemte uthus och plank samt den tomt, hvarå dessa byggnader finnas uppförda, icke kunna i ärendets dåvarande skick bifallas, men på de af Justitiekanslers-embetet anförda skäl, har E. K.
Majit föreslagit Rikets Ständer, att nämnda byggnader och tomt, med den lätt statsverket dertill eger, mätte fä öfverlåtas till Wester-Norrlands läns innevånare; och har E. K.
Majit emellertid tillåtit länets landsting att, tillsvidare och intill dess Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, byggnaderna för Ångermanlands innevånares räkning begagna.
Efter tagen kännedom af de lill detta ärende hörande handlingar, hafva Rikets Ständer, på de af E. K.
Majit anförda skäl och i öfverensstämmelse med hvad af Rikets
Ständer blifvit beslutadt uti tvänne andra dylika frågor, nemligen om upplåtelse till Esupeditions-iltskaUats Förslag till lindard.
Skrifvelse, N:o 11. 25 till Westerbottens och Jemtlands läns innevånare af gamla fängelsebyggnaderna i Umeå och Ostersund, lunnit godt bifalla hvad E. K.
Maj:t uti förevarande hänseende i nåder föreslagit.
Stockholm den 31 Januari 1866. \G 11.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Jan. 1866.
Preste-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 31 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majds nådiga Proposition angående öfverlåtelse till Westernorrlands läns innevånare af gamla kronohäktesbyggnaden vid Sundsvall med tomt.
(Stals-Utskotlets Utlåtande N:o 15.) S. A. K. Sedan E. K.
Majit, med bifall till Fångvårds-styreisens underdåniga hemställan, genom nådigt beslut den 13 Januari 1863 förordnat om indragning af det invid Sundsvall befintliga kronohäkte och, i sammanhang dermed, förelagt bemälde styrelse att med framställning rörande dispositionen af häktesbyggnaden till E. K.
Majit inkomma; hade, enligt hvad en lill Rikets Ständer den 31 Oktober sistlidet år aflåten nådig Proposition innehåller, styrelsen meddelat, hurusom, i afseende på tillkomsten af nämnda kronohäkte och eganderällen dertill, E. K. Majlis Befallningshafvande i Wester-Norrlands län upplyst: uti hemmansegarne i Medelpads fögderi, hvilka frän äldre tider haft och underhållit ett i Sundsvall beläget, sä kalladt länsfängelse, som dock omkring år 1821 ansetts icke längre vara ändamålsenligt, genom köpebref den 7 Juli nyssberörda år förvärfva! sig »ländig eganderätt till en tomtplats ä Skönsmon invid staden och derå Bih. till R.
Fröt. 1865 §• 1866. 10 Sami. 1 AJd. 1 Hafi. 4 26 Expeditions-Utskotlets Förslag lill underd.
Skri/velse, l\:o
Ii. uppfört eli njIt landsfängelse; att, i anledning af derom vid 1828 — 1830 årens riksdag väckt fråga, Rikets Ständer, enligt deras till Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga skrifvelse den 25 September 1829, befriat innebyggarne i Wester-Norrlands med flera län ifrån byggande och underhållande af länshäktena, emot det alt allt anspråk på ersättning för uppförandet af sjelfva fängelsehusen förfölle och hvarken då eller sedermera finge väckas, hvaremot Staten derefter skulle ensam bekosta underhållet af länsfängelserna i dessa län, och att Kongl.
Maj:t deruppå den 31 Oktober samma år derom utfärdat nådigt Bref; att, då icke desto mindre vissa utgifter för Medelpads landsbäkte årligen drabbade fögderiets innevånare, motion vid 1834—1835 årens riksdag blifvit väckt om befrielse derifrån, hvilken framställning dock Rikets Ständer ansett, såsom redan år 1829 afgjord, icke föranleda lill någon vidare åtgärd från Rikets Ständers sida; samt att, uppå derefter hos Kongl. Majit gjord ansökning om förständigande för Kongl. Majits Befallningshafvande att icke vidare betunga Medelpads innevånare med underhållskostnaden för nämnda fängelse, Kongl.
Majit den 24 Februari 1837 förklarat, att fängelset vid Sundsvall, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 31 Oktober 1829, skulle, uti det skick, hvari det befunnes, af Staten öfvertagas ocb för framtiden underhållas.
Beträffande användandet af ifrågavarande byggnad hade E. K. Majits Befallningshafvande uti särskild skrifvelse till Fångvårdsstyrelsen väckt fråga derom, alt samma byggnad borde till länets landsting öfverlemnas, med anledning af hvilken framställning bemälde styrelse i underdånighet anfört: att ifrågavarande bäktesbyggnad, hvilken, enligt upprättadt värderingsinstrument, blifvit uppskattad till 3,150 R:dr Rimt, icke vidare syntes vara för Kronan behöflig, samt ali, — ehuru styrelsen, på sätt uti särskildt memorial rörande behofvet af medel för nya cellfängelsebyggnader i underdånighet blifvit tillkännagifvet, ansett dylik fängeisebyggnad i Sundsvall vara af behofvet påkallad, — sådant icke syntes lägga hinder i vägen för afträdande af den gamla häktesbyggnaden jemte dertill hörande tomt, enär denna sednare vore, i anseende till belägenheten utom staden, olämplig för nytt fängelses anläggande, samt Sundsvalls stads innevånare erbjudit sig att för sådant ändamål tillhandahålla lämplig plats, hvarå tillgång på (lera ställen inom staden skulle förefinnas.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit och i öfverensstämmelse med hvad E. K.
Majit i likartade fäll genom särskilda nådiga Propositioner framställt rörande dispositionen af de gamla länsfängelserna i Östersund, Umeå och Hernösand, har E. K.
Majit föreslagit Rikets Ständer att gamla kronohäklesbyggnaden vid Sundsvall jemte tomten måtte, med den rätt Statsverket dertill eger, till Wester-Norrlands läns innevånare öfverlälas.
Rikets Ständer hafva, efter lagen kännedom af de lill denna fråga hörande handlingar, densamma till pröfning förehåll och dervid, under förutsättning att, enligt del gjorda erbjudandet, lämplig plats lör den ifrågasatta cellfängelsebyggnaden i Sundsvall, derest denna byggnad kommer till stånd, kostnadsfritt upplätes,/ funnit godt med detta vilkor bifalla hvad E. K.
Majit i förevarande nådiga Proposition behagat föreslå.
Erry ed i Un n v -Utskott e Is Förslag till unden).
Skr)frelse, N:n 4&, 27 N:o 19.
Uppläst och godkänd t hos Ridd. och Adeln den 20 Jan. 1866.
Preste-Ståndet den 2 4 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 31 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i nu gällande föreskrifter om skyldighet föd vissa Statens tjenstemän att ställa horgen för den upphörd, de omhänderhafva.
Besv. och Ekon.-Ulskotlels Betänkande N:o 25.) 8. A. K. Hos Rikets Ständer har, på anförda skäl, fråga blifvit väckt om upphäfvande eller ändring af nu gällande föreskrifter angående skyldighet för vissa Statens tjenstemän att ställa borgen för hela eller en del af den uppbörd, sorn med tjensten är förenad; och hafva Rikets Ständer, sorn. vid pröfning af denna fråga, ansett sig ej ega skäl att tillstyrka fullständig befrielse för uppbördsman från att anskaffa säkerhet för omhänderhafvande medel, likväl funnit sig böra föreslå en utväg lill fullgörande af ifrågavarande skyldighet, hvarigenom, på samma gång det dermed afsedda ändamål vunnes, den, hvilken egde tillgång till annan underpant, kunde undvika att i sådana fall anlita andra personer om en löftesförbindelse.
I äldre tider, då föreskrifterna i förevarande hänseende uppkomma, voro nemligen icke s. k. statspapper i vårt land tillgängliga i allmänna rörelsen och följaktligen ej heller lätta att realisera.
Men sedan numera förhållandet är omvändt och en deposition af dylika värdepapper skulle tillfullo motsvara hvad med en borgensförbindelses aflemnande åsyftas, synes det böra kunna medgifvas en uppbördsman alt få välja hvilketdera sättet för presterande af ifrågavarande säkerhet han sjelf föredrager.
Det är deremot klart, att icke alla slag af värde papper kunna vara härtill användbara, i anseende till de olägenheter, besvär och omgångar, som skulle uppstå vid vissa tillfällen, då t.
ex. ränta borde lyftas och å handlingen ((vitteras, inteckning förnyas, o. s. v.: och då del ej bör mola svårighet för uppbördsmannen att, medelst afyttrande af ett papper af sist antydda slag, förskaffa sig ett sådant, som för ändamålet är tjenligt, hafva Rikets Ständer i detta sednare hänseende troll sig böra föreslå, att, i stället för borgen, endast må godkännas sådana af Staten eller allmänna verk och inrättningar utfärdade obligationer, hvilka icke för det 28 Expeditions-Utskottets Förslöf/ till anderd.
JY:o 45. embetsverk, hos hvilket de skola förvaras, medföra annat besvär, än räntekupongernas utlemnande till egaren, då anmälan derom göres.
I öfverensstämmelse härmed få Rikets Ständer alltså hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K.
Maj:t täcktes utfärda en författning, hvarigenom dels stadgas, att i alla de fall, der enligt lag en Statens tjensteman åligger att lör omhänderhafvande medel ställa borgen, det må vara honom obetaget att i stället hos det embetsverk, hvarest borgensförbindelsen skal! pröfvas, nedsätta en eller liera af sådana Statens eller allmänna verks eller inrättningars obligationer, — i värde motsvarande det belopp, hvarför i hvarje särskildt fall den föreskrifna borgen borde vara ingången, — hvilka icke vid ifrågakommande ränteliqvider påkalla annan åtgärd från nämnda embelsverks sida, än utlemnande till vederbörande af s. k. kuponger; dels ock meddelas de vidare föreskrifter i ämnet, hvilka E. K. Maj:t kan finna erforderliga.
Stockholm den 31 Januari 1866. lo 13.
Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 20 Jan.
Preste-Ståndet, den 2 4 — — - Borgare-Ståndet, den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga SJcrifvelse, angående riksdagens förlängning på, en månad. S. A. K.
Då en mängd ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, ännu återstå att al Rikets Ständer under innevarande riksdag handläggas, få Rikets Ständer, med underdånig anmälan om detta förhållande, hos E. K. Maj:t äska, att riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknadt från och med den 1 nästkommande Februari.
Ea.jteditiom~Ulskoltets Förslag lill vårfru/.
Skrifvelse, l\:o 14. 29 N:« 14.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Febi'. 18(i6.
Preste-St,åmlet den 7 — — Borgare-Ståndet den 7 — -— Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående verkställd omröstning öfver Högste
Domstolens ledamöter. S. A. K.
Att den i öfverensstämmelse med 103 § i Regeringsformen och 64 § Riksdagsordningen valda Nämnd, medelst omröstning den 17 sistlidne Januari, förklarat Högste
Domstolens samtlige ledamöter hafva gjort sig förljente att i sitt vigtiga kall bibehållas, fä Rikets Ständer härigenom hos E. K. Maj:t i underdånighet anmäla.
Stockholm den 14 Februari 1866. 30 Expeditions-Utskottris FHrsfoy lill underd.
N.-o 1f>. j«:0 15.
Uppläst och godkänrlt, hos Ridd. och Adeln den 3 Fehr. 186 6.
Preste-Ståndet den 7 — —— Borgare-Ståndet den 7 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Erkels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående val af Justitieombudsman ock hans Suppleant. S. A. K. Rikets Ständer få härmed i underdånighet anmäla, att förut varande Justitieombudsmannen, Advokatfiskal och Riddaren af E. K. Maj:ts Nordstjerne-orden Nils August Fröman, blifvit utsedd att ånyo vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman, samt Expeditions-chefen i E. K. Maj:ts Justitie-statsexpedition, Revisions-sekreteraren och Riddaren af nämnda Orden, m. m., Arendt
Dreijer, ånyo vald att vara Justitie-ombudsmannens suppleant.
Stockholm den 14 Februari 18fif>.
Ea/> edit i o n s-U Is kulle ts Forstag till anderd.
Skri/re/se, N:o Ib. 31 N:o 16.
Uppläst ocb godbändt lius Ridd och Adeln den 3 Febr. 186(i.
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 7 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers förordnande för Advokatfiskal^ m. m. iV. A. Fröman, att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman.
Wi efterskrifne Sveriges Rikes Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, sorn härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, enligt hvad §§ 96 och 97 Regeringsformen samt § 63 Riksdags-ordningen stadga och förmå, Wära Elektorer i laglig ordning valt Advokatfiskal, Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-orden, Nils August Fröman, att bekläda Justitie-ombudsinans-embetef; så vilje Wi, i krall häraf, halva förordnat honom, Nils August Fröman att vara Wär Justitie-ombudsman, hvarvid honom åligger att ställa sig till efterrättelse
Rikets grundlagar och laga stadgar, jemte den särskilda instruktionen, som under den 1 Mars 1830 blifvit för Justitie-ombudsmannen utfärdad; och kommer han att åtnjuta de lönevilkor och öfriga förmåner, som Wi för detta embete anslagit.
Till yttermera visso bafve Wi detta förordnande underskrifva och med Wära insegel bekräftat; som skedde i Stockholm den 14 Februari 1866. 32
Kap edil i o n s - Li Is kölle Is Förslag till underd Skri/velse.
I\:o 17.
H:o i».
Uppläst och goitkändt i Ridd. och Adeln den 3 Febr. 1866.
Preste-Ståndot den 7 — — Borgare-Ståndet den 7 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers förordnande för Expeditions-chefen m. m. A. Dreijer, att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsmans Suppleant.
Wi efterskrilne Sveriges Rikes Stander, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterlig) : att, sedan vid anstäldt val i öfverensstämmelse med § 98 Regeringsformen och ,3 63 Riksdags-ordningen, Wäre Elektorer utsett Expeditionschefen i Kongl. Maj:ts Justitie-statsexpedition.
Revisions-sekreteraren och Riddaren af Kongl. Maj:ls Nordstjerne-orden in. m.
Arendt Dreijer ali, i den ordning berörda Grundlags-paragrafer stadga, Wår Justilie-ombudsman efterträda; så vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Arendt Dreijer, ali i sådant läll inträda i ulöfningen af Justitie-ombudsmans-embelet; och hat han under tiden att ställa sig till efterrättelse hvad den (ör Justitie-ombudsmannen den 1 Mars 1830 utfärdade instruktion i § 25 stadgar och förmår.
Till yttermera visso håfve Wi detta förordnande underskrifva och med Wära insegel bekräftat; som skedde i Slockholm den 14 Februari 1866.
N:o 18 Expedition*-Utskottets Förslag tili undmi.
N:o 48. 33 H!:0 1$.
Uppiået och godkändt boa Ridd. och Adeln den 3 Febr. 1 866.
Preste-Ståndet dell 7 — — Borgare - Ståndet den 7 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers Förordnanden för de, utsedda ledamöterna i Tryckfrihets-komitéen.
Rikets Ständers Förordnanden för Riks-Aritiqvarien och Kommendören af Kongl.
Maj:ts Nordstjerne-Orden, m. m., Bror Emil Hildebrand; Revisions-Sekreteraren och Riddaren af Kongl. Majrts Nordstjerne-Orden, m. m., Friherre Carl Gustaf Leijonhufvud; Riks-Arkivarien och Kommendören af Kongl.
Maj:ts Nordstjerne-Orden, m. m., Johan Jakob Nordström; F. d. Kongl. Bibliothekarie!), Kommendören al' Kongl.
Maj:ls Nordstjerne-Orden, m. m..
Johon Erik Rydqvist; Prolessoren och Riddaren af Kongl. Majrts Nordstjerne-Orden, m. m., Nils Haqvin Selander; samt Professoren och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, m. m , Johan Arrhenius; att vara ledamöter i Komitéen för Tryckfrihetens vård.
Vi efterskrilpe Sveriges Rikes Ständer, Grefvar, FViherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel. Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, enligt § 108 Regeringsformen och § 65 Riksdags-ordningen, Wi genom utsedde Elektorer vall de män, som, jemte Wår Justilie-ombndsman, böra värda tryck friheten och dertill i laglig ordning blifvit kallad Bih. till R St.
Prat. 1865 1866. 10 Sami. i Afd. 4 Höft. 5 34 Expeditions- U tskottrt.s Forsing till underd.
Skri frelse, N:o 19.
IX. JV.; vilje Wi, i krall häraf, hafva förordna! honom, /V. N., all vara ledamot i Komitéen för tryckfrihetens värd; och eger han att, i utöfningen af denna befattning, ställa sig Tryck irihets-förordningen samt Rikets öfriga Grundlagar till efterrättelse och för öfrigt noga iakttaga hvad, i öfverensstämmelse dermed, befrämjar allmän upplysning under bevarande af allmänt lugn.
Till yttermera visso håfve Wi detta förordnande underskrifva och med Wära insegel bekräftat ; som skedde i Stockholm den 14 Februari 1861).
Yo 19.
Uppläst och godkändt bosyRidd. och Adeln den 3 Febr. 1866.
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 7 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikeis Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse af f. d. piparebostället Bränn Årby vid Södermanlands regemente för uppförande af skolhus åt Wansö församling.
Uti nådig Proposition lill Rikets Ständer af den 27 Oktober sistlidet år har E. K.
IVIaj:t behagat i nåder meddela, hurusom Wansö församling i Åkers härad och Södermanlands län hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att församlingen, emot den afgäld, som i laga ordning blelve åsatt, måtte tilläggas ständig besittningsrätt till det inom Wansö socken och i närheten af kyrkan belägna f. d. piparebostället vid Södermanlands regemente Bränn Årby om \ oförmedladt eller r'5 förmedladt mantal, i ändamål att derå uppföra nytt skolhus samt bereda utrymme dels för ungdomens undervisning i trädgårdsskötsel äfvensom för dess kroppsöfningar, dels ock för planteringsland åt skolläraren; och hade dervid blifvit anfördt, det församlingen helt och hållet saknade tillfälle att lör ändamålet erhålla nödig jordvidd vid det hittills begagnade skolhuset, E.vp editions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 1.9. 35 upplordl på en areal af endast 7,8 kappland, som voie instängd emellan kyrkogården på ena sidan oell Wansö bys tomter på den andra, hvaremot till utrymme för erforderligt nytt skolhus jemte tomt deromkring icke någon lokal blefve lämpligare än förenämnda boställe, hvilket vore beläget invid kyrkan på dess södra sida, med torrt och sundt läge, i midten al socknen, samt med lätt kommunikation till alla dess delar.
Bostället vore för närvarande utarrenderadt intill midfaslau år 1869, mot en årlig afgift af tre tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samt nio R:dr R:mt, men, om den sökta upplåtelsen hi folies, skulle öfverenskommelse redan på förhand kunna träffas med nuvarande arrendatorn om upplåtelse af mark för del ändamål, som åsyftades. E. K.
Maj:ts och Rikets Krigs- och Kammar-kollegier, som blifvit anbefallda ali häröfver inkomma med underdånigt utlåtande, bade, sedan vederbörande blifvit hörda, med öfverlemnande af underdåniga yttranden från Boslälls-direktionen och Chefs-embetel vid Södermanlands regemente äfvensom från Konsistorium i Strengnäs stift samt E. K.
Majlis Befallningshafvande i Södermanlands län, för egen del i underdånighet meddelat, att ifrågavarande boställe, som enligt 1825 års jordebok droge ränta i kronovärdi) 1 Rdr 1 sk. 10 rst., deraf Kronan behållet 5 sk. 11 rst. och det öfriga indelt, samt kronotionde 7 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, jemlikt beskrifning till en vid laga skifte är 1839 författad, i General-landtmälerikontorel förvarad, karla, hade en egovidd af 4 tunnland 30& kappland åker och tomter, 3 tunnland 2i\ kappland äng och 4 tunnland 16J kappland afrösningsjord eller tillsammans 13 tunnland 7^ kappland, samt att detsamma, sorn uti 1840 års Aflönings-indelningsverk för Södermanlands regemente vore upplaget bland de till utarrendering afsedda boställen med en beräknad behållen afkastning af 13 R:dr 31 sk. 7 rst.
Banko, enligt kontrakt den 6 Mars 1838, vore af regementets boställsdirektion utarrenderadt lill Orgelnisten Joh. H.