Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
vår tid har den s. k. qvinnofrågan, såsom varande en a f mänsklighetens vigtigaste angelägenheter, allt mera trädt i förgrunden; särskildt i vårt land har den tagit i sin tjenst många bland dess bästa literära krafter, föranledt utgifvandet, af tidskrifter, bildandet af föreningar o. s. v., med ett ord, framkallat en högst ovanlig rörelse och ett starkt intresse hos den nuvarande generationen.
A110 detta oaktadt finner man dock ännu, den dag i dag är, qvinnans uppfostran för sin egentliga kallelse vara tämligen styfmoderligt behandlad och i det allra närmaste öfverlemnad åt ” det husliga lifvets traditioner ”, eller beroende af ett slags låt-gå-system.
Ty, ehuru redan biskop Fenelon på sin tid i en liten fijrträfflig uppfostringsskrift: ” De l ’ education des filles ”, *) uttalade tänk- viirda ord om vigten af denna del af qvinnans uppfostran, gro, det niåste väl erkännas, de framsteg vi på detta område gjort ganska obetydliga.
? ’ &amp; vinnan ”, säger den vördnads- värde mannen, ” måste undervisas om det som utgör hennes lefnadsuppgift.
Hon skall hafva uppsigt öfver barnens upp- fostran - uppsigt öfver hushåll, utgifter o. s. v. Häruti be- står hennes embete, och häruti skall hon hafva kunskap. ” Hur mycket har nu i själfva verket, sedan dessa ord för jämt 2 0 år sedan uttalades, hos oss * *) vidgjorts i detta stycke?
Till sakens frumjnnde så godt som intet, enär de visserligen förträff liga, allt erkännande värda försök, soni gjorts att ge- nom några matlagnings- väf- och hushållsskolor i hufvud- staden och landsorten fylla bristen i detta hänseende, dels *) Det siiges att den lilla boken, som utkom 1687, till den grad vann Ludvig XIV: s bifall, att det var den, som närmast föranledde hmom att till lärare åt sin sonson: hertigen af Bourgogne, utse FEnelon.
* +) I Tyskland deremot lära flera uppfostringsanstal ter f6r qvinnans husliga uppfostran finnas: hvaribland särskildt de i Berlin, Erfurt, Strass- burg, Dresden, Halle, Magdeburg m.
fl., alla grundlagda af direktör Karl Weiss, skola befinna sig i ett blomstrande tillstånd.
Äfven i Carlsruhe äro på senare tiden dylika skolor grundlagda af storhertiginnan af Baden.
företagits först iiiider de senaste åren, och dels äro alltför f B a t t ens iiämnvärdt förmå fylla det verkliga, om ock ännu blott föga kända och erkända behofvet.
Ja, t y den tid och de krafter, som döttrarna i våra mormödrars tid så godt som odeladt fingo egna åt in- lärandet under eii klok moders handledning af den dåvarande hushållskonstens alla mysterier, anses j u numera, nied den nya tidens inbrott, nästan uteslutande böra användas till att på bästa sätt göra den unga qviiinan skicklig att arbeta för sitt!
lifsuppehälle, vare sig på studiebanan, inom handeln eller yrkena.
Och i följd häraf har den så vigtiga angelägenheten af qvinnaiis uppfostran för hemmet och det husliga lifvet, tvingats att snarare träda i skuggan än tvärtom.
Bjärtare än någonsin har under senaste bekymmerfulla år den stora och känbara bristen på detta område trädt i dagen; starkare än någonsin manas ock tänkande människor att se till hvad bäst och klokast kan göras för dess snara afhjälpande.
Fre- drika-Bremer-Förbundet har härvid, som så ofta aiinars, tagit ett godt initiativ, hvaraf man må hoppas, att efterhand goda frukter skola visa sig i ett vaknadt medvetande om, och ett stegradt intresse för den goda saken.
På hvad sätt nu denna brist bäst ska€l kunna aflijälpas, se det är frågaii som väntar på ett svar.
€€va ?., hur och n d r skall den så behöfliga kunskapen meddelas?
" 1 hemmeii och af mödrarna själf ' va, sedan döttrarna slutat sin skolgång ", så höres från många håll, ej minst från mödrarna själfva, det obetingade svaret ljuda; ridet vore j u ett det tydligaste fat- tigdomsbevis detta, att vi ej själfva skulle kunna undervisa våra döttrar i de göromål, hvilka just tillhöra våra dagliga pligter, och hvarmed vi under åratal syssel@tt oss.
Vi skulle nödgas öfverlemna detta åt andra, och bortsända våra döttrar för en sådan småsak! "
o. s. v. ljuder det i korus från ömnia mödrar.
Nå ja, det må nu erkännas, ett fattigdomsbevis är det, detta tal om behofvet af ordnade hushållsskolor, ett bevis på en verkligt förefintlig nöd och brist, på en fat- tigdom som existerar i verkligheten, ej blott i föreställningen och just derför måste afhjälpas.
Mödrarna förmå, de må själfva aldrig så mycket försäkra motsatsen, i de flesta fall intet vidgöra för att afhjälpa bristen, och de rå ej häller derför.
De sakna i allmänhet de vigtigaste förutsättningarna derför; särskildt hafva de i de flesta fall icke själfva fått åt-
97 njuta någon planmässig uppfostran i dessa styckeii, och huru kunna meddela andra det man icke själf fått lära?
Eller när fick väl flertalet bland nu lefvande mödrar någon insigt i livad en god, sund, ekonomisk matlagning tillhörer?
Eller i hushållskemi och hushållshygien, hvilka utgöra en af de säkra grundvalarna derför?
När fingo de inhämta grunderna för bostadens rätta rengöring, för läran om kroppens helsa och den nödvändigaste sjukvården i hemmet?
Eller nä] - fingo de lära de laiidtliga göromål, som, om än ej i staden absolut nöd- vändiga, äro det så mycket mera för en husmor på landet?
Likväl är det sant, att mången husmoder, j a vi tro gerna de flesta, som ärligt sträfvat att under årens lopp till- egna sig ett och annat af de för hennes särskilda behof nö- diga insigtema, kanske också till en viss grad kunnat lyckas deri - och väl för henne i så fall!
Emellertid, hvad värde än en sådan, på egen hand vunnen insigt må kurina hafva för henne själf, icke duger den till mycket när det gäller en systematisk och tidsenlig uppfostran af andra - nej, och åter nej!
De dryga lärpengar, som under de flere eller färre läroåreii för denna kunskap fått erläggas, vare sig ur hus- faderns kassa, eller genom familj emedlemmarnas förderfvade matsmältning, eller för de otaliga misslyckade experimenten på andra, det husliga lifvets områden, borde väl jämte minnet af de många nedslående missräkningar och förödmjukelser hus- moderns okunnighet ådragit henne, afskräcka hvarj e tänkande moder från försöket att tillämpa ett sådant uppfostriiigssystem på, eller meddela en dylik halfkunskap åt sin unga dotter.
", 4f skadan blir man vis, men icke rik ", heter det -- vi skulle förr vilja säga: " af skadan blir man hvarken vis eller rik ".
Ty känner och förstår man ej teoretiskt de verkliga orsakerna till de begångna felen, så är fara värdt att den deraf för- värfvade erfarenheten blir af föga värde, att det praktiska vetandet blir derefter och med visheten i allmänhet ungefär lika väl eller illa bestäldt efter som före det begångna felet och den skedda skadan.
Men icke blott moderns och husmoderns storre eller mindre okunnighet utgör ett hinder för en verkligt god hus- lig uppfostran i hemmet; äfven den fullt dugliga och insigts- fulla husmodren skall i de flesta fall finna omständigheternas makt så afgjordt emot sig, särdeles i stadshemmet, att hon ofta snart skall tröttna på ett så resultatlöst arbete.
Det 7 zogny.
__.
98 oroliga, bullrande stadslifvet med dess mångfald af nöj en och små betydelselösa pligter, med dess visiter och kontravisiter 111. m.; stadshemmets, för utförande af större husliga syslor oftast alltför begränsade utrymme, det nutida t j enstfolkets själfrådighet och obenägenhet att niedgifva intrång på sitt område, och slutligen den unga flickans egna, genom mång- årigt studiearbete helt naturlig blifna olust för och ovana vid allt praktiskt arbete, hennes af studieansträiigning föranledda fysiska klenhet och lojhet skola jämte många andra för- hållanden utgöra lika många hinder för en väl planlagd och konseqvent utförd huslig uppfostran i det egna hemmet.
Vi vilja naturligtvis dock ej förneka, att åtskilliga vackra iindantag gifvas, att många hem kunna påvisas, der en god och förståndig moder genom klokhet parad med energi lyc- kats öfvervinna här ofvan påpekade hinder, för att af sitt eget hem bilda den bästa hushållsskola för den unga dottern.
Men vi frukta, att dessa mödrar och dessa hem ännu bilda så sällsynta undantag från regeln, att dermed behofvet af ordnade hushållsskolor på intet sätt iipphäfves.
ISiIeii äfven der en i allo duglig och insigtsfull moder, i förening med de mäst gynsamma yttre omständigheter, utgör den bästa förut- sättning för döttrarnas husliga uppfostran i hemmet, kan det hända, och händer väl ej så sällan, att modren genom till- varon af en hel skara yngre barn är både till sin tid så upp- tagen och, tyvärr, äfven ofta till helsa och krafter så med- tagen, att hon med bästa vilja i verlden icke förmår lemna den älclsta dottern den nödvändiga handledningen i praktiskt arbete.
Undervisningsmateriel saknas visserligen i ett dylikt hem icke, men dermed är ej nog - den systematiska under- visningen, som måste gifva form och stadga åt det hela, fat- tas, der modrens tid och lirafter ej räcka till, och dermed fattas också det vigtigaste.
Sådana mödrar, hvilka ej äro alltför sällsynta, skola säkerligen, der tillgångar möjligen fin- nas, med tacksamhet skyncla att tillgodogöra sig den hjälp vid uppfostringsarbetet de så vii1 behöfva, och som en god hushållsskola erbjuder.
Är nu således det ofvan sagda en obestridlig, om ock beklaglig sanning, förhåller det sig verkligen så, att vår tids mödrar i regeln icke själfva kunna meddela, samt att de nu- tida hemmen, synnerligen cle s. k. högre klassernas hem i staden, sällan ens medgifva möjligheten af en god, ordnad
undervisning i htisliga värf, så synes tiden vara inne och lir i s.jä1fva verket inne, då något bättre måste sättas i stället för det gängse låt-gå-systemet.
Med andra ord, vi tro den tid vara kommen, då hushållsskolans ide med all inakt skall tränga sig fram jämsides med öfriga intressen på qvinnofrågans område, och angelägenheten af att an- ordna praktiska, tidsenliga läroanstalter för iitbiltlande af husmöclrar *) tinder en längre tidrymd komma att stå på dag- ordningen.
Familj en: ekonomi, ej mindre än dess trefnacl och helsa, visar sig i alltför hög grad beroende af husmodrens verkliga duglighet för sitt kall, för att behofvet af en rationel uppfostran för detta ändamål längre skulle kunna ignoreras.
Men då vid den unga qvinnans uppfostran danandet af en god karaktär måste vara ett öiiskningsmål, ej mindre ef ‘ ter- sträfvansvärdt än, vare sig utbilclanclet af den särskilda yrkes- skickligheten i och för sj älfförsörjning eller af dugligheten för det.
husliga lifvet med clertill hörande syslor, blir frågan huruvida en ordnad, huslig uppfostran kan blifva af någoii betydelse äfven i detta afseende.
Svaret hiirpå horde vid närmare eftertanke blifva ett obetingadt j a.
Hushallsskolan både kan och bör hafva ett godt inflytande på elevernas karaktärsntveckling.
Det ligger nämligen i sakens natiir, a t t endast några bland de för en god karaktär oundgängligs egenskaperna kunna bibringas ungdomen genom den intel- lektuela skolbildningen; de öfriga borde j u deremot få sin ut- veckling i hemmen.
Men i samma mån som den husliga uppfostran i hem- met åsidosättes eller inskränkes till de små handkammarbe- styren under modrens uppsigt, i samma inån försummas också utvecklingen af de karaktärsdrag, som naturligen böra framgå af en sådan uppfostran.
Sådana karaktärsdrag ilro t, ex.: kärleken till arbetet, ej blott för egen framgång iitan ock för andras gagn och trefnad; aktningen för äfveiz de simp- laste former af det praktiska arbete hemlif ’ vet krä,fver; ord- ning, tålamod och offervillighet i utöfning och öfvervnkande af sådant arbete; hofsamhet och takt i förhållande till under- ordnade, samt ett visst, på medvetandet om egen kraft och duglighet grundadt sj älfförtroende, likasom en i allmänhet *) Under detta begrepp förstå vi naturligtvis såväl den ogifta som gifta husmodern, eller hvarje qvinna som fått till sin uppgift i tifvet att förestå ett hem.
klok syn på det praktiska lifvet nied dess niåiigskiftaiide kraf.
Att bidraga till utvecklingen af sådana karaktärsdrag, att gifva en väckande impuls åt det praktiska, under skol- tiden slumrande verksamhetsbegäret, att praktiskt, ej blott teoretiskt, påvisa glädjen och värdet af det förut kanske riiig- aktade husliga arbetet, att geiiom syslaiidet dermed, hälst i ett sundt skolhem på landet, stärka och öfva de fysiska krafterna o. s. v. - detta bör vara ett afiushållsskolaiis syften, och kan det äfveii, der hon rätt anordnas.
Har härmed i någon inån kunnat påvisas behofvet af ' en ordnad undervisning i husliga syslor, så återstår att söka lösa den andra uppgift vi förelagt oss, nämligen att lemiia ett utkast till en plan för en tidsenlig sådan Undervisning.
4 t * Hushållsskolan bör hälst, der så ske kan, vara .belägeii på landet i sund och vacker trakt, nära stad och jernvägs- eller ångbåtsstation samt i någorlunda folkrik ort.
Den laiidt- liga stillheten utan ödslighet, den friska, helsobringande luften, tillfället till promenader i skog och mark, det större, för en del husliga göromål nödiga utrymme, som på en landtgård kan erhållas, möjligheten till deltagande i lättare trädgårds- arbeten m. m.
äro fördelar, som hushållsskolan på ' landet er- bjuder framför den i staden.
Vore blott fråga om en matlagningsskola efter nutidens fordringar, och bortfölle dermed livarj e annan hänsyn än den, att den unga flickan meddelades grundlig insigt i koii- sten att laga god, sund, såväl finare som enklare mat, att väl sköta köket och handkammaren med hvad deitill hörer.
ja, då kunde väl svaret blifva ett annat.
Meii då vi hiilla före, att detta vore en alltför ringa och ensidig uppgift för en skola, som i någon mån vill fylla den i det föregående påvisade bristen i den qvinliga uppfostran, påyrka vi fort- farande att den rätta platsen för en hushållsskola är på lan- det.
Matlagningsskolorna i staden blifva dermed ingalunda öfverflödiga - de skola alltid komma att fyllas af de yngre och äldre qvinnor, hvilka i detta hänseende icke önska eller tro sig behöfva något annat än den, så att säga, fackkun- skap, som der kan inhämtas.
Sammalunda - med väfnadskur- ser, kurser i finare handarbeten, i kläd- och linnesömnad, i
101 träslöjd; de kunna alla hvar för sig vara förträffliga och skola städse finna elever bland dem, för hvilka de passa, men ersätta hushållsskolan i egentlig mening förmå de icke; någon allmännare uppfostrande betydelse kunna de icke få.
Innan vi öfvergå till besvarandet af frågan hur undervisningen i hushållsskolan bor ordnas, vilja vi be- möta ett par invändningar, som stundom ej utan skäl göras mot hushållsskolan på landet, af hvilka den ena gäller dess dyrhet.
Der familjens tillgångar äro begränsade, är det j u nämligen vida lättare att åstadkomma den mindre afgiften för en eller annan kurs i den i samma stad befintliga mat- lagnings- väf- eller syskolan, än den dryga inackorderings- afgiften för helt år i skola på landet, hvilken väl näppeligen torde kunna understiga 600 kr.
per arbetsår.
Till tröst för de vänner till hushållsskolan på landet, hvilka häruti se ett hinder för dess uppkomst och.
framtida bestånd, våga vi framkasta den förmodan, att det ofta är just de mäst bemedlades döttrar, för hvilka behofvet af ett sådant skolår på landet är mäst trängande, enär dt-t, företrä- desvis är just för dem, som det förströdda och ansträngande, för unga sinnen och svaga krafter så, skadliga verldslifvet, omedelbart efter slutad skolgång slår upp sina dörrar på vid gafvel.
Sannolikt är det ock känslan häraf, som ofta kom- mer den ekonomiskt lyckligt lottade fadern att vid denna tid för ett år sända den unga dottern till någon utländsk pension, på det hon ännu någon tid " skall få vara barn ", skall blifva förskonad från ' de äldres bullrande lif ' i nöjenas verld.
Ty sällan torde väl tanken på fortsatta språkstudier vara ensam bestämmande vid ett så vigtigt steg, som a t t siinda ett barn långt bort i främmande land, till helt okända människor - snarare är det väl då antagligt,att båda dessa skäl unclerstödj a hvaranclra.
Då emellertid i slika fall kost- naden icke tycks spela någon hindrande rol, är j u ej otänk- bart, att mången fader med glädje skulle omfatta ett tillfälle att för ett eller ett par år få skicka sin dotter till ett dylikt välordnadt, landtligt skolhem, i stället för till den.
utländska pensionen med dess i flera fall rätt tvifvelaktiga värde.
Skulle detta antagande vara riktigt, och visa sig d e hushållsskolor, som komma att rödja vägen, vara sin höga.
uppgift viixna, då skall kanske snart den tid komma, a t t
102 dessa skolor, om äii så inånga, icke räcka t8ill att mottaga alla dem, soin der söka inträde.
Här torde emellertid böra påpekas, hurusom eii afgift af 600 kr.
per arbetsår för hel inackordering jämte undervisning icke bör vara så omöjlig att åst ' adkomina, som inåiigeii före- ställer sig, om man blott jämför den med ciUa de utgifter, som en ung, i det iiärmaste syslolös flickas lif i det egiia hemmet merändels föranleder.
Så måste j u t. ex. hennes vivre, om än så billigt, dock representera 72dg072.
summa, för- anleda ndgon ökad utgift i hushållet; utgifterna för hennes stadstoaletter, räknar hon sig ock till de mera eiikla och an- språkslösa af sitt kön, måste äfveii blifva mångdubbelt större än för de nödvändiga arbets- och enkla helgdagsdrägter, soin bäst lämpa sig för lifvet i en hushållsskola på landet.
Och stadens mångfaldiga, mer eller mindre kostbara nöj en, hvilka syslolösheten uppfinner, eller af hvilka den skapar sig ouiid- gängliga behof, kunna väl ej häller de anskaffas utan ganska dryga utgifter; härtill komma afgifterna för de lektioner af olika slag, hvilka mångenstädes anses nödiga för att i någon mån utfylla den unga flickans öfverflödiga tid.
Som sagdt --.
af den stora summa, som synes så omöjlig att åstadkomma, då den för ett visst gifvet och nyttigt ändaniål på en gång måste utbetalas, bortplottras nog i de flesta fall under årets lopp eii stor del till ingen nytta och på helt värdelösa före- mål.
För flickor på landet, i familjer der man ej har större inkomster än att debet och kredit nätt och jämt gå ihop, torde saken möta större svårigheter.
Då det derjämte är obestridligt, att många alldeles obe- medlade unga qvinnor finnas, hvilka både önska och behöfva att i eii hiishållsskola utbilda sig till husmödrar i egna eller andras hem, utan att ega tillgångar till erläggande af en så dryg skol- och inackorderingsafgift, torde här för den enskilda och allmänna offervilligheten öppna sig ett vigtigt och tnck- samt verksamhetsfält genom beredande af friplatser, liela eller halfva, vid blifvande hushållsskolor för bildade qviniior.
Exemplet är redan gifvet vid de skolor för utbildande af tjenariiinor, som här och hvar i vårt land inrättats, af hvilka de flesta, tro vi, såväl uppstått som delvis fortfarande exi- stera på grund af antingen enskilda sammanskott, eller an- slag af stads- eller länsmyndighet; exempl&amp; är godt och manar till efterföljd.
Att dereinot ens i den minsta mån genom
103 allmänt eller enskildt bidrag uiiderstödj a beinedZnde föriiildrar vid deiina del af uppfostran, anse vi vara priiicipielt oriktigt.
Den andra invändningen gäller de hinder, dels för ele- vernas fullständiga undervisning i tidsenlig matlagning och dels för skolans ekonomiska bestånd, som svårigheten att på landet finna afsättning för matvaror och bakverk måste uppställa.
Hush %llsskolaii i staden har härvid det obestrid- liga företrädet, heter det, att geiiom försäljning i bodar och bespisning af matgikter kunna på en gång bereda rikligare undervisningsmateriel åt eleverna och större inkomster åt skolan.
Villigt medgifvaiide den relativa sanningen häraf, tro vi dock ej dess betydelse vara så stor, som den vid första påseendet synes.
Bör nämligen ändamålet med den hushålls- skola vi här åsyfta mindre vara att utbilda yrkesskickliga hushållerskor än att iippfostra dugliga och goda husmödrar i ordets egentligaste betydelse, torde nog den dagliga matlagniii- gen för ett htishåll om 18 6, 20 personer kunna lemna ett tillräckligt material för elevernas undervisning i kokkonsten med livad dertill hörer.
Den goda husmanskosten, vid lüinp- liga tillfällen varierad med finare rätter, representerar j u också det slag af matlagning, som den förståndiga husmodern bäst behöfver, och torde en säker iiisigt häri vara en till- räcklig grundval för hennes vidare utbildning till en god kokerska i de fall, då hon behöfver en sådan iitbildniiig.
För nödig öfniiig i inköp af niatvaror och styckning af kött in.
m. torde lätt kunna sörjas genom allt emellanåt med eleverna företagna besök på den närbelägna stadens salutorg, i dess slagterier o. d.
För öfrigt bör det ej vara omöjligt att vid en skola på landet låta verkställa slagt af mindre kreatur, hvarigeiioin större tillfälle till öfiiiiig i ditthöraiide göromål beredes eleverna.
Att hushållsskolan, ekonomiskt sedt, icke skulle kunna existera utan med hjälp af matvariiförsäljning eller bespis- ning af ' matgäster - denna föreställning tro vi bero af ett missförstånd.
Begär inan iiämligeii i själfva verket icke mera af skolan än att hon skall kunna bära sig, fordrar man icke af henne, att hon, jämte sin uppfostrande uppgift tillika skall vara " en god affär ", nöjer man sig med att hon blott leirinar medel till tillräcklig aflöniiig åt siii lärare- och t j enarepe rsoiial, och att hennes debet och kredit gå ihop, sC0.
skall hon, rätt ord- nad och skött, säkerligen kunna uppfylla dessa rimliga for-
104 dringar.
Vi vilja emellertid här fästa uppmärksamheten på det förhållande, att en hushållsskola, för hvilken väljes det läge vi i det föregående aiigifvit såsom önskvärdt, ingalunda behöfver sakna den för elevernas tillräckliga öfning och sko- lans ekonomi nyttiga, om ock ej absolut nödvändiga afsätt- ningen af bakverk och matvaror.
Närheten till stad och belägenheten i folkrik trakt nära j ernvägsstation skall vara tillräcklig garanti, tro vi, för en försäljning af kökets alster, nog stor för behofvet.
* * * Härmed torde vi kunna öf ' vergå till frågan om hur en sådan nndervisniiig bör ordnas, eller m. a. o. till försöket att fram- lägga en undervisningsplan för en hushållsskola på landet.
För att ej onödigtvis hindra tillträdet till skolan böra ej intriidesfordringama ställas alltför höga.
Tillräcklig skol- underbyggnad, särskildt i naturkunskap, för att eleven väl må kunna tillgodogöra sig den teoretiska undervisningen, torde jämte någon insigt och öfning i vanliga, enkla haiid- arbeten vara det minsta kunskapsmått, som inträdessökande bör besitta, men hvilket också synes oss uppfylla alla rimliga fordringar.
Int rädesanuökan bör vara åtföljd af läkare- och prestbetyg, samt, der ej inträdessökande är myndig, af måls- mans medgifvande.
Egentliga Iäroiinanen böra vara: 1.
Xatlagn ing.
Syltning, saftning, inldggning och konsert.eri ?Lg uj- nzatraiw-.
B a k n i n g, alla slag.
Inköp aj ' nzatcaror.
o. Slugt med dertill hörande tillredning af matvaror.
B y k n i n g, tvdtt och strykning, insigt och öfning i rengörings- arbeten och diverse öfriga hushållsgöromål.
Konsten att tillgodogöra en del i liushållen förekominande s. k. a f a l l, hvilket i svenska hem ofta lemnas att förfaras.
Quinlig handaslöjd af hvarj ehanda slag, hvaribland ntaskin- sömnad och väfizad, med hvad dertill hörer, böra vara o bligat oriska.
Enkla, lättfattliga kurser i: 9.
Elementerna i hushdllskemi, födoiintnenas sanzmci) 2.~iitt) ziszg, ndringsuui-de m. m.
Elushållshygz ' en.
Hufvuddragen af helsoliirnn och helsodrden inom heminet.
Erddare bokhiillei-i, så mycket som behöfves för hushålls- räkenskapernas rätta förande.
Allmun varzikännedom.
Undervisningen i de praktiska läroämnena torde lämpli- gast fördelas på 3: ne afdelningar, hvilka samtidigt sysselsättas: A.
I köket (dagligen) med matlagning m. m: B.
I bagarstugan, de dagar då bakning sker; annars i tvätt- stugan, eller strykrummet, eller med andra mera tillfäl- ligt förekommande göromål.
I väf- och arbetsrummet med väfnad och handarbeten af olika slag.
Vid all arbetsfördelning måste iakttagas, att arbetet rät- tas efter elevernas krafter, men likväl ordnas så, att alla själfva kunna lägga hand vid och fullgöra de syslor, som föreläggas dem.
De bästa möjliga redskap böra underlätta.
arbetet, flera timmars stående påI en gång undvikas o. s. v.; äfven strykning bör endast sparsamt och i mån af krafter åläggas eleverna.