Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsfullmägtigen Carl Tholsson från Skaraborgs län har uti en, inom Hederv, Bonde-ståndet väckt motion, sorn blifvit till S^ats-utskoltet remitterad, anfört, alt Thuns, inom Thuns församling uti Åse härad varande, skola, som, jemlikt
Konungens befallningshafvandes i länet utslag den 13 November 1766, varit berättigad till utsyning af 45 lass ved årligen å kronoparkerne Halle- och Hunneberg, blifvit, vid sista regleringen af nämnde parker beröfvad denna förmån; och då, enligt hvad motionären inhemtat, Thuns skola vore i stort behof af en sådan förmån, har motionären föreslagit, att skolan måtte få åtnjuta dess lätt uti ifrågavarande hänseende; hvarjemte motio nären yttrat det vara af vigt, att skolorna i Flo, Ås och Särestad inom Åse härad tillerkändes utsyning af 6 famnar ved för hvardera årligen, dock emot betalning efter ett visst minimi-pris, Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande; och som det ämne, hvilket blifvit i motionen framställdt, är af den beskaffenhet, att detsamma icke omedelbarligen ankommer på Rikets Ständers behandling och åtgärd; så få Utskotten, som i allt fall icke äro i tillfälle att bedöma Thuns skolas rätt till den ifrågaställa da utsyningen, vördsamt hemställa, att motionen måtte förfalla» Stockholm den 17 Juli 1848.
I k Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o S N:o 53.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. na.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om befrielse f är åtskilliga hemman i Götheborgs och Bohus län att utgöra krono-båtsskjuts skyldighet till Marstrands fästning.
Bonde-slåndet väckt, till Stats-utskottet remitterad, motion, har riksdagsfullmägtigen Lars Wenander från Götheborgs och Bohus län anfört: att åtskilliga hemman uti Inlands södre härad af nämnde län samt Thorsby pastorat ansåges vara pligtige att för kronans räkning hålla båtar för krono båtsskjutsens utgörande ifrån fasta landet vid gästgifvare-gården Tjufkils-hufvud till Marstrands fästning, och att turvis, 3 å 4 gånger om å» ret, öfverföra kommenderingar till och från fästningen; att likväl denna skyldighet icke vore i lag föreskrifven, och att det stundom vore för hemmansegarne förenadt med största svårighet att verkställa de transporter, som dem ålades; äfvensom att hemmansegarne, som icke, enligt tåg*ordningen den 6 September 1842, skulle vara förpligtade att hålla båtar för öfverfarten, likväl nödgades att anskaffa och underhålla sådane; på grund af hvilket allt motionären föreslagit och begärt, att de ifrågavarande hemmanen måtte befrias från ifrågavarande onus, hvilket för deras egare vore destomera angeläget, som de numera icke skulle förmå att tjenliga båtar för ändamålet anskaffa.
Sedan Stats-utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet för frågans handläggning, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och som det af motionären framställda förslag åsyftar att fritaga de ifrågavarande hemmanen från ett onus, hvilket i allmänhet åligger hemman af enahanda natur, samt de förra af ålder utgjort sin krono-skjuts-skyldighet genom transporter sjöledes till förutnämnde fästning, hvarmed de i Utskottens tanka, desto heldre böra fortfara, som eljest betydlig svårighet skulle uppslå för att vid förekommande tillfällen erhålla nödigt biträde vid dylika transporters verkställande; alltså och för den händelse, att, på sätt i motionen antydes, fullgörandet af andra skyldigheter, än hemmanen åligga, skulle hafva blifvit eller blifva deras egare eller innehafvare affordradt eller pålagdt, det är öppet för dem, som anse sig i dylikt fall lidande, att å ort och ställe som vederbör, deröfver föra klagan, få Utskotten tillstyrka, att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Besv. och Ekon.-Utskottens Vllalandej N.o S/f. 5 N:o 54.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. ra,' Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Skånska kavalleri-regemente mes förminskande till hälften af deras nuvarande styrka.
Inora Hederv.
Bonde-ståndet har riksdagsfullmäktigen Sone Pehrsson från Malmöhus län, uti väckt, och till Stats-utskottet remitterad motion, föreslagit, att de inom provinsen Skåne förlagda kavalleri-regementer, nemligen Skånska hussarerna och dragonerna, måtte, i mån af inträffande vakanser, förminskas till halfva antalet nummer hvartdera, derigenom att 2 rusthåll sammanslogos till underhållande af en ryttare med häst, samt att befälet äfven minskades till ett behofvet motsvarande antal, och att de vakans-afgifter, som derigenom kunde uppkomma, matte ingå till statsverket.
Till stöd för detta förslag har motionären åndragit: att Sverige för sitt försvar icke hade behof af den kavalleri-styrka, det nu egde; att icke femtedelen af Svenska rytteriet kunnat användas i de krig, hvilka sedan Konung Carl den XII.s död blifvit förde, hvarföre ock man skall användt dess manskap till besättning å flottan; att äfven vid sednaste fälttåget i Tyskland, på hvars slätter vapnets egentliga plats skulle varit, icke 1,000 man sammandrabbade med fienden; att inom vårt eget land få fält skulle finnas, der ens hälften af detta kavalleri kunde röra sig; att i behofvets stund det ginge ganska lätt alt bilda en kavalleri-trupp, i tjenstbarhet jemförlig med vårt illa exercerade indelda kavalleri; att nu, då beväringen funnes och landets stridskrafter sålunda ökats, under det krigstillfällena deremot minskats, borde man gå hand i hand med tiden och indraga de öfverflödiga, för jordbruket så betungande, stridskrafterna och framför allt den öfverllödigaste delen deraf: kavalleriet.
Sedan Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten sammanträdt för frågans behandling, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande.
Vid afgifvande af sitt utlåtande N:o 29, i anledning af väckta motioner örn Smålands hussar-regementes afsittande, emot erläggande af häst-vakansspanmål, hafva Utskotteu redan fästat uppmärksamheten dervid, att de om häst-vakans-spanmåls erläggande slutade kontrakter fortfara vid lif-regementet för 500 nummer och vid Smålands kavalleri för samma nummerantal till och med 1871 samt vid Östgötha och Westgötha kavallerier, för 1,000 nummer livartdera, till och med år 1870, äfvensom att södra bataljonen vid Bohus läns 6 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande j N;o SS. regemente blifvit på 10 år förändrad till infanteri; i anseende hvartill Utskotten, som icke vågade tillstyrka en ytterligare förminskning i kavalleriets styrka, hemställde, att frågan om Smålands hussar-regementes afsittande måtte förfalla.
Af enahanda skäl, som till stöd för berörde, af riks-stånden godkända, utlåtande blifvit anförda, hemställa Utskotten, att ifrågavarande motion måtte förfalla.
Ank. till Exp. Utsk. elen 18 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande} i anledning af väckt fråga om befrielse för rusthållare att förse manskapet med gevär och öfrige vapen.
Bonde-ståndet har riksdagsfullmägtigen Ephraim Larsson från Elfsborgs län uti en till Stats-utskottet remitterad motion yrkat, att rusthållarne inom riket måtte, i likhet med rotehållarne, befrias från skyldigheten att bekosta manskapet exercis-gevär och öfrige vapen, samt att denna befrielse måtte ega rum, ehvad manskapet är afsutet eller icke.
Till stöd för detta yrkande har motionären andragit, att, ehuru rusthållarnes åliggande i berörde hänseende hade skäl för sig vid den tid då rusttjenslen först uppkom och då hvar och en, som ställde rustad karl samt häst till kronans tjenst, åtnjöt vissa friheter för sitt hemman, så egde ett sådant förhållande nu icke rum, då ansenliga gevärs-faktorier på statens bekostnad underhålles, i anseende hvartill rusthållaren äfven borde få tillgodonjuta fördel af d essa, till hvilkas kostsamma anläggande och underhåll de lika så väl som landets öfriga innevånare finge bidraga.
Sedan Stats-utfkottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna B svärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande, samt få nu derom afgifva yttrande.
Då motionären, till stöd för ofvanberörde förslag, åberopat förhållandena i afseende å den så kallade rusttjensten, så synes motionären hafva förbisett skillnaden emellan denna och rustnings-skyldigheten.
Om den förra, som utgjorde den så kallade Adels-fahnan, kan så mycket mindre här vara fråga, som Stats- samt Allm. Besv.- ock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 56. 7 samma skyldighet blifvit förvandlad i rustijenst-bevillning.
Den sednare eller ruslnings-skyldigheten deremot har tillkommit på det sätt, att dertill blifvit i vissa län anslagne kronohemman, å hvilka kronan, med vissa undantag, eftergifvit alla jordeboks- och mantalsräntorna, emot det att derför skulle presteras, utom karl och häst, enligt författningarne, jemväl beklädnad och beväring, — och derest icke dessa räntor voro motsvarande rustnings-skyldigheten, så blefvo, till hjelp derutinnan, lemnade räntor af så kallade augmentshemman.
Att befria rusthållarne från skyldigheten att bekosta bevärings-persedlarne, en skyldighet, för hvilken de, på sätt nämndt är, undfått och ännu alltjemt njuta ersättning, — skulle väl innefatta en lindring för rusthållarne, men staten komme derigenom att få vidkännas en betydlig kostnad, som skulle till största delen drabba rikets öfriga innevånare.
Utskotten kunna derföre icke biträda motionärens förslag, destomindre som rusthållarne genom befrielsen från mötes-passevolansens erläggande redan åtnjutit en ganska betydlig lindring uti rustningens utgörande.
Utskotten hemställa alltså, att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Juli, kf. i e. ra.
Utlåtande , i anledning af väckt fråga om åläggande för kronofogdarne i riket att redovisa vissa af dem uppburne, häraderne tillkommande, medel. Inom Hederv.
Bonde-ståndet bar riksdagsfullmägtigen Jöns Jönsson från Christianstads län, uti afgifven och till Stats-utskottet remitterad motion, anfört: att kronofogdarne, i sådan sin egenskap, uppbära och förvalta åtskillige hära der ne tillhörige medel, såsom bropenningar, snöplogspenningar m. m., utan att likväl någon redovisningsskyldighet derföre funnes i lag föreskrifven, hvaraf ock varit en följd, att dylika medel flere år innehafts af sådane tjenstemän, hvilka efter godtfinnande användt desamma.
Till undanrödjande af den osäkerhet, som härigenom vållades och på det 8 Slats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 5j. medlen, vid förekommande behof, måtte vara att tillgå, har motionären föreslagit, att kronofogdarne måtte åläggas att inom slutet af Juni månad hvarje år aflemna redovisning öfver alla de, häraderne tillhörande enskilde medel, som af dem blifvit uppburne; hvilken redovisning borde underställas inom församlingarne valde revisioner, som, på kallelse af domhafvande!! i orten, borde sammanträda den 1 Juli hvarje år.
Sedan Stats-ulskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet handlägga denna motion, hafva Utskotten sammanträdt samt tagit densamma i öfvervägande; och som det är beroende af menigheterne sjelfve att af vederbörande uppbördsman fordra redovisning för de medel, som desse kunna för samma menigheters räkning uppbära; så anse Utskotten Rikets
Ständer icke böra med det i motionen framslällda ärende taga befattning, hvadan Utskotten tillstyrka, att motionen må förfalla.
Ank. till Exp. Utsk. den i8 Juli, kl. i e. m.
Utlåtande j i anledning af väckt fråga, att kronan mätte öfvertaga remonteringen och anskaffandet af munderingspersedlar för Lifregementets hussar-korps, emot en viss ärlig afgift af rusthållarne.
Bonde-ståndet väckt och till Stats-ulskottet remitterad motion, har riksdagsfullinägligen Johan Johansson från Örebro län föreslagit, att, då det vore ett för rusthållare i högsta måtto betungande onus och förenadt med många obehag att prestera häst och munderingspersedlar, kronan måtte öfvertaga anskaffandet af hästar och sådana persedlar för Lifregementets hussar-korps, emot skyldighet för rusthållarne att erlägga en viss öfverenskommen penningeafgift; men att, om denna, motionärens, hemställan ej vunne bifall, befälet vid nämnde korps åtminstone måtte åläggas att vid antagandet af hvarje häst eller munderingspersedel gifva rusthållaren betyg om tiden då sådant skett.
Sedan Stats- samt Allm.
Be sv.- och Ekon.-Vtskotlens Utlåtande, N:o 5<j. 9 Sedan Stats-utskottet ansett sig böra behandla denna fråga gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Vid afgifvande af sitt utlåtande i förevarande ämne, få Utskotten erinra, att det af ålder, ända från rusthållsskyldighetens uppkomst, varit ett åliggande för rusthåilarne att anskaffa remonter; att, om rusthållarne helt och hållet vore frikallade från skyldigheten att anskaffa sådana, det ej mera skulle på deras egen fördel bero alt vårda rusthållshästarna, hvilka i sådant fall tilläfventyrs stundom kocame att vanskötas; och att hvad munderingspersedlarna angår, rusthållarne kunna, genom beklädnadsdirektioner, anskaffa dessa persedlar för ett lika godt pris, som kronan kan dem erhålla.
Utskotten få i anseende härtill vördsamt tillstyrka, att motionen i denna del ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Hvad sedermera beträffar motionärens hemställan, att befälet vid ofvannämnde korps måtte åläggas att, rid antagandet af hvarje remont eller munderingspersedel, gifva rusthållaren betyg om när sådant skett; så enär så väl hos sqvadroncheferna, som hos Konungens befallningshafvande rullor föras öfver remonternas ålder och antagningstid, samt rusthållarne ega att bevis härom utlösa, i händelse de för sin säkerhet akta sådant nödigt; altså och då, i afseende å munderingspersedlarna, det finnes stadgadt, att de skola af regements-qvartermästaren i behörig ordning besigtigas, samt det ej lärer vägras rusthållarne att till de öfver sådana besigtningar upprättade instrumenter få tillgång, hemställa Utskotten, att motionen äfven i denna del må förfalla.
Sik. till &
St, Prof. t847 och 1848 > 4 Sami. 2 A/d, i3 ll&fl. 2 10 Slats- samt Allm l'esv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, IV:o 58.
N:o 58, Ant. till Exp, Utsk. den 18 Juli, kl. i e. ro. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om anslag till en profskola för ytterligare utbildande af det gamla skolsystemets lärosätt, med gemensam undervisning för lärdoms- och apologist-skolans lärjungar, och en friare flyttning.
Preste-sländet vackt, till Stats-utskottet remitterad, motion, har körominister Delin anfört, att, medan det nja skolsystemet i Bära 20 år fått obehindradt utbilda sig i en af staten bekostad profskola, hade den gamla skolan varit af gällande skollag i många och väsendtliga fall förhindrad att göra försök med utbildningen och förbättringen af sin organisation, hvarföre det syntes vara i sin ordning, att äfven en profskola i den gamla skolans rigtning och roed dess lärosätt, men med gemensam undervisning i vissa ämnen för alla lärjungar och en friare flyttning, på det allmännas bekostnad upprättades i samma stad, som nya elementar-skolan, på det att, genom jemförelse emellan de båda profskolorne och deras resultater, en säker grund måtte vinnas till bedömande af det ena eller andra systemets företräde i allmänhet eller i serskilda delar, I Stockholm vore en läroanstalt redan inrättad under namn af Stockholms lycaeum, hvars föreståndare, akademi-adjunkten C, O.
Ramström sökt uppfylla ändamålet med en sådan profskola, och vid sistlidue riksdag hade Rikets då församlade Ständer beviljat en gratifikation af 3,000 r:dr, hvilken Kongl. Maj:t låtit till Ramström utbetalas, men om ock skolans föreståndare derigenom erhållit en uppmuntran och uppmaning till fortsättning af sina bemödanden, så vore dock utgifterne till läråre-arfvoden och hyra för skolrum så betydliga, att skolan icke utan årligt anslag kunde for tfara fullt svarande mot ändamålet.
Denna skola hade ■visserligen vunnit det förtroende, att den räknade 150 lärjungar, men deribland voro många, som endast kunde betala en mindre afgift, eller åtnjöto undervisning utan afgift.
Då detta förhållande skulle komma att fortfara i anseende till många föräldrars inskränkta tillgångar, och då härtill komme, att större delen af dessa 150 lärjungar, om de icke i lycaeum er holle undervisning, skulle öka antalet af lärjungar i Stockholms redan uppfyllda skolor, hvaraf den oundvikliga följden komme att uppstå, att skolbusen måste utvidgas och löner till nye lärare utbetalas, sä vore ett årligt anslag af 2,000 rtlr banko tilt lycaeum, såsom profskola, både behöJJigt för det åsyftade ändainå - Stats- samt Allm.
Besv. och Ehon.-Utskottens Utlåtande, N.o 58* 11 lets ernående, oell i jemförelse med anslaget till nya elementar-skolan, hvilket sednare utgjorde 6,800 r:dr banko utom fria husrum, ganska ringa.
Jemte det motionären underställt denna fråga Rikets Ständers ompröfning, har han föreslagit, att skolan måtte ställas under vederbörlig direktion.
Sedan Stats-utskottet ansett sig böra gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna motion, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande, samt få sitt yttrande derom nu afgifva.
Då Rikets SLänder, med afseende å adjunkten Ramströms3 genom inrättandet och vidmakthållandet af Stockholms lyeteuro, ådagalagda förtjenster om ungdomens bildande, vid sisth riksdag anvisade de i motionen omförmälde 3,000 r:dr banko, begärde Rikets S änder hos Kongl. Majit, att denna summa måtte såsom gratifikation till Ramström utbetalas endast för den händelse, att, efter anställd undersökning om den vid nämnde lycasum följda läromelhod och den framgång, densamma kunde hafva vunnit, adjunkten Ramström skulle finnas vara förtjent af en sådan uppmuntran ifrån statens sida; och som Kongl. Majit icke vid innevarande riksdag äskat något ytterligare anslag för ifrågavarande skol-inrättning, samt Utskotten icke äro i tillfälle att bedöma nödvändigheten deraf för Stockholms stad, eller huruvida denna läro-inrättning må kunna, utan understöd eller anslag från statens sida, foitlarande bestå; alltså och då skolan dessutom är helt och hållet en privat inrättning, få Utskotten, med afseende jemväl derå, att Stats-utskottet tillstyrkt en förhöjning i anslaget för elementar-läroverken, med 90,000 rrdr, vördsamt hemställa, att motionen icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
STOCKHOLM, ecksteihska. boktryckeriet, 1848.
Statt- samt liim.
Bett.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande, N:o 69. 1 N:o 59.
Ank. till Exp. Utsk. det 18 Juli, kl. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Krono- och Kruttransport-skjutsens skiljande frän jordbruket.
Riksdagsfullmäktige^ J.
Bergström från Stora Kopparbergs län har, uti eti hos Hederv.
Monde- ståndet väckt motion, sorn blifvit till Statsutskottet remitterad, hemställt, att krut-transport-skjutsens utgörande under fredliga tider måtte skiljas från jordbruket på det sätt, att kronan, medelst entreprenad elier ackord, sjelf besörjde utgörandet af denna skjuts, så att jordbrukare, som äro boende aflägse ifrån de vägar, der omförinälde transporter verkställas, kunde befrias från berörde för dem ganska betungande onus.
Sedan Stats-utskottet ansett sig böra behandla denna motion gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande; och som kronoskjutsen, dermed kruttransporter vanligen befordras, är ett af ålder hemman i allmänhet med vissa undantag åliggande onus, hvilket i sednare tider blifvit i så måtto lindradt, som kronoskjutsen nu mera, enligt Kongl, förordningen den 6
Maj 1830, betalas lika med gästgifvare-skjuts; alltså och då kruttransporter, hvilka motionären synes hafva egentligen gjort till föremål för motionen, icke inträffa serdeles ofta, och det skulle blifva förenadt med både svårighet och kostnad att vid hvarje tillfälle, som kruttransport egde rum, genom ackord anskaffa så stort antal hästar, som till sådane transporter kunde erfordras, hemställa Utskotten, att ofvannämnde motion må förfalla Stockholm den 17 Juli 1848.
Bih. tål R.
Prot. 1847 * 1848. 4 Sami. 2 Afd., 14 Baft 2 Stat»- tamt Allm.
Besvärt- och Ekon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 60.
Ank. till Eip.Utsk. den 18 Juli, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att Provinsen Jemtland måtte roteras, i enlighet med Rikets tStänders fattade beslut.
Hos Hedervärda Bonde-ståndet hafva Riksdagsfullmäktige Anders Olsson och Jonas Ersson från Jemtlands län, uti ingifven motion, anfört, att ehuru Rikets Ständer för sin del beslutit och uti underdånig skrifvelse den 30 December 1840 hos Kongl.
Majit anhållit, att, jemte det provincen Jemtlands soldater skulle åläggas samma skyldigheter, som kronans indelda manskap i det öfriga riket, roteringen i samma provins måtte jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet, grundränta och öfrige utskylder blifvit emellan länen behörigen jemförde och tagne i beräkning, så hade likväl den rotering af provincen, som derefter egt rum, icke blifvit verkställd på ett med Rikets Ständers begäran öfverensstämmande sätt.
Oaktadt i Jemtland, i förhållande till öfriga roteringen i riket, det borde belöpa en soldat på lf mantal eller Tio tunneland skatt, så hade dock, enligt den af Kongl. Maj:t utfärdade instruktion för kommitterade till förrättande af ifrågavarande rotering, provincen blifvit roterad med en soldat pä 5j:dels tunneland skatt eller f:dels mantal, hvadan densamma fått vidkännas en högre börda än vederborde; och har i anseende härtill motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Jemtland måtte roteras, i enlighet nied Rikets Ständers fattade beslut, samt att 4000 rjdr, som Rikets Ständer förut beviljat alt årligen utgå till understöd för roteringen inom Jemtland, måtte tills vidare och intill dess den nya roteringen komme i verkställighet, årligen fortfarande utgå.
Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att denna fråga gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet behandla, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande och få sitt utlåtande derom nu afgifva.
Hvad dervid först angår frågan, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att provinsen Jemtlands rotering blefve verkställd, i enlighet med Rikets Ständers uti deras här ofvanomförmälde skrifvelse Slats- samt Allm.
Utlåtande, N:o 60. 3 gjoida begäran; så få Utskotten upplysa, att Kongl. Maj:t, vid föredragning af samma underdåniga skrifvelse under den 3 December 1842,, beslutat, att provinsen Jemtland skulle, i enlighet med ett af Krigs- och Kammar-koIIegierne uppgjordt förslag, omroteras, efter den grund, att soldaten i provinsen skulle åläggas samma skyldigheter, som kronans indelda manskap i det öfriga riket och roteringen jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige; samt alt Kongl. Maj:t den 22 Maj 1846 låtit utfärda nådig instruktion för kommitterade till förrättande af provinsen Jemtlands rotering.
Vid detta förhållande och då, efter den upplysning, Utskotten erhållit, roteiingsverket för den sålunda beslutade roteringen ännu icke blifvit af Kongl.
Maj:t för Dess del giiladt, och Kongl.
Majrt icke heller under innevarande riksdag äskat Rikets Ständers yttrande i denna fråga, anse Utskotten densamma utgöra ett ämne, som, under förhanden varande omständigheter, icke ännu ankommer på Rikets Ständers åtgärd, hvadan Utskotten tillstyrka, att motionen i denna del måtte förfalla.
Hvad sedermera angår motionärens hemställan, att ett artigt anslag af 4000 r:dr måtte utgå, intilldess den nya roteringen i Jemtland komme till verkställighet; så enär af det anslag, 12,000 r:dr, som vid sistlidne riksdag Rikets Ständer anvisade och ställde till Kongl. Majrts disposition att årligen från Riksgälds-kontoret med högst 4000 r:dr om året utgå, till lindring uti rustnings- och roteringsbesväret för rust- och rotehållare i Jemtland, efter den fördelning, Kongl.
Majrt i nåder pröfvade skäligt och i den mon behofvet fordrade, endast utgått 8000 r:dr, så att 4000 r:dr ännu af berörde anslag återstå; alltså och då med anledning af Rikets Ständers jemväl vid sista riksdag gjorda underdåniga begäran, att den definitiva regleringen af rustnings- och roterings-besväret uti Jemtland måtte så påskyndas, att något ytterligare anslag för ändamålet icke behöfde ifrågakomma, Utskotten förmoda, att Jemtlands rotering snart blir till slut bragt och att Kongl.