Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungen eger att uti Stats-Rådet utnämna och befordra iufödde Svenske Män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmagter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills egt rum; vare likväl Konungen obetaget att uti Militära Embeten nyttja Utländske
Till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran.
Hvarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnande, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. §. 29.
Till Erkebiskop och Biskopar, med hvilkas val förbålles efter förra vanligheten, utnämne Konungen en af de Tre, som föreslagne blifvit. §. 30.
De så kallade Consistoriella gäll vare vid deras valrätt bibehållne. §. 31. Städernes Borgerskap åtnjute framgent den rättighet, de hittills innehaft att till Borgmästare-tjenster föreslå Trenne behörige män, då Konungen en af dem utnämne.
På lika sätt förhålles med Rådmäns och Magistrats-Secreterare-sysslorne i Stockholm. §• 32.
Sändebud hos främmande Makter och Tjenstemän vid Beskickningar - Hör till Constilutions-Utskottets Memorial, N:o a6. 11 ne namne Konungen i Stats-Ministerns för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad Stats-Råds-Ledamots närvaro. §. 33.
Enär sådana Sysslor, hvartill förslag blifvit upprättade, skola af Konungen bortgifvas, böra Stats-Rådets Ledamöter yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förtjenster.
Ege de äfven rätt att emot Konungens utnämningar till andra Tjenster och Embeten underdåniga påminnelser göra. §. 34.
Stals-Ministrarne innehafva Rikets Högsta värdighet och Stats-Råden den närmaste derintill.
Stats-Minister eller Stats-Råd må icke tillika annat Embete utöfva, ej heller några inkomster deraf uppbära.
Justitiae-Råd må ej tillika annat
Embete innehafva eller utöfva. §. 35. Stats-Rådets Ledamöter, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade Verk, Justitise-Canzleren , Cheferne för Tull-Styrelsen och för Post-Verket, Expeditions-Chefer i Stals-Departementen.
ÖfverStåthållaren, Under-Ståthållaren och Politiemästaren i Hufvudstaden, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fält-Marskalkar, Generaler och Amiraler af alla grader, General-AdjuLanter, Öfver-Adjutanter, Stabs-Adjutanter, Cotnmendanter i Fästningarne, Capitaine-Lieutenanter och Ollie rare vid Lif-Drabanterne, Öfverstar för Regementena, Secund-Cheferne för Gardes-Regementena till häst och fot samt Öfverste-Lieutenanter vid LifRegements-Brigadsn, Cheferne för Artilleriet, Fortifications-, Fältmätningsoch Sjömätnings-Väsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för Handeln hos främmande Makter, samt de Embets- och Tjenstemän, som uti Konungens Cabinett för Utrikes Brefvexlingen och vid Beskickningarne nyttjas, hafva förtroende-sysslor, hvarifrån Konungen må dem endtlediga, när Han pröfvar
Konungen kungöre dock sådane beslut i Stats-Rådet, hvars Ledamöter vare skyldige att deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl ega. §. 36.
De, som bekläda Domare-embeten, så högre, som lägre, samt alla andre Embets- och Tjenstemän, än de i föregående §. nämnde, kunna icke, )2 Hor till Con st itutions-Ut skottets Memorial, N:o 2 6. utan medelst ransakning och Dom, ifrån sina innehafvande sysslor af Konungen afsättas, ej helier utan efter egna ansökningar till andra tjenster befordras eller flyttas. §. 37.
Konungen eger att i Adeligt Stånd upphöja Män, som genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiska tjenster, gjort sig af Konungen och Riket synnerligen förtjenle.
Konungen må jemväl såsom belöning för stora och utmärkta förtjenster tilldela Adelsmän Friherrlig och Friherrar Greflig värdighet.
Ej må Adelskap eller Friherrlig eller Greflig värdighet, som hädanefter förlänas, tillfalla flera än den, hvilken Adlad eller upphöjd blifvit och, efter hans död, i rält nedstigande led efter led , hans Äldste manlige Bröstarfvinge af äldsta grenen, samt, efter dennas utgång, Stamfadrens närmaste manliga afkomling af då lefvande äldsta slägtgrenen, och så vidare.
Om, genom arf, Adeligt stånd tillfaller den, som redan blifvit deruti sjelf upphöjd, eller genom närmare arf insatt, upphöre hans eget Adelskap, så framt detta icke är af högre värdighet, i hvilken händelse Stamfadrens Adelskap öfvergår till närmaste slägtgrenen; finnes ingen sådan, utslockne Ätten.
Alla ifrån Konungen utgående Expeditioner och Befallningar, utom i Commandomå!, skola, för att blifva gällande, vara försedde med Konungens underskrift och contrasignation af vederbörande Föredragande, som vare ansvarig, att de instämma med deröfver förda protocoll.
Föreskrifter och erinringar om verkställighet af utfärdade Beslut må Departementschefen å Embetels vägnar meddela.
Skulle den Föredragande finna något Konungens Beslut vara stridande emot denna Regeringsform, gore han derom i Siats-Rådet föreställning; yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den Föredragandes rättighet och pligt att sin contrasignation derå vägra, samt neellägge han i följd deraf sitt Embete, hvilket han icke må återtaga förr, än Riksförsamlingen hans förhållande pröfvat och gillat.
Emedlertid vare han vid sin lön och öfrige Einbetet åtföljande inkomster bibehållen. §. 39.
Vill Konungen utom Sverige och Norrige resa, meddele Han SlatsRådet in pleno denna
Sin föresalts och inhemte dess tankar deröfver, på Hör till Constitutions-Utskottets Memorial, N\o 26. 13 sätt 9 §. omtalar.
Konungen derefter sådan resa oell den verkställer, befatte Sig ej med Rikets Styrelse eller utöfve den Konungsliga makten, så länge Han utom Sina Riken vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans Namn, med all den rätt, som denna Regeringsform Konungen tiilägger; dock må ej Stats-Rådet någonsin Adeligt stånd och värdighet förläna eller till Grefligt eller Friherrligt stånd upphöja eller Riddare-värdighet utdela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Stats-Rådet dertill förordnar.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än Tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 50 §. stadgadt. §. 40.
Blifver Konungen så sjuk, att Han icke Regeringsärendena vårdar, förvalte Stats-Rådet Styrelsen på det sätt, som i föregående §. bestämmes. §. 41.
Konungen vare myndig vid fyllda AderLon år.
Dör Konung, innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres Styrelsen af Stats-Rådet med Konungslig magt och myndighet i Konungens namn, intilldess Riksförsamlingen sammankommer, och den Förmyndare-Styrelse, Riksförsamlingen förordnar, Regeringen tillträdt, ställande sig Stats-Rådet denna Regeringsform till ovilkorlig efterlefnad. §. 42.
Riket räknas, på manliga sidan utginge, då förvalte äfven StatsRådet Regeringen med Konungslig magt och myndighet, intilldess Riksförsamlingen hinner sammankomma och ett nytt Konungahus utkora samt den valde Konungen Regeringen tillträdt.
Uti alla de fall, hvarom föregående Fyra §§. handla, skola Stats-Rådets samtlige Ledamöter vara närvarande och rösta. §. 43.
Går Konungen i
Fält eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus, eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, serskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver.
14 lior lill Constitutions-UtskoUets MemorialN.o 26. §. 44.
Hvarken Svea Rikes Kron-prins och Arf-furste eller Prinsar af det Konungsliga Huset skola hafva något Lifgeding, eller civilt Embete; dock kunna, efter gammalt bruk, Titlar af Hertigdömen och Furstendömen dem tilläggas, utan rättighet till de landskap, hvilkas namn de bära. §• 45.
Landet skall förblifva indeladt i Höfdingedömen, under den vanliga Landt-Regeringen.
Ingen General-Gouverneur inom Riket må hädanefter förordnas. §• 46.
Rikets Hofrä-tter och alla andra Domstolar skola efter
Lag och laga stadgar döma; Rikets Collegier, Landt-Regeringar tillika med alla andra Verk samt högre och lägre
Embetsman skola förvalta de dem åliggande sysslor och värf, enligt de Instructioner, Reglementen och föreskrifter, sorn redan gifne äro, eller framdeles kunna gifvas, lyda Konungens bud och befallningar och räcka hvarandra handen till fullgörande deraf och af allt hvad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifvande de Konungen i laga ordning ansvariga, om något utaf dem underlåles och försummas eller olagligen behandlas. §. 47.
Hof står under dess enskildta styrelse; kunnande Han häruti förordna som Honom godt synes.
Alla beställningar vid Sitt Hof må Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. §. 48.
Riksförsamlingen består af Svenska Folkets Ombud, hvilka lill Allmän Riksdag sammanträda på Två Afdelningar: den Äldre och den Yngre Kamaren.
För utöfning af Riksdagsmanna-befattning, gälla inga andra föreskrifter, än Rikets Grundlagar.
Äldre Karnaren består af Sjuttiofem Ledamöter.
Ledamot i Äldre Kamaren behåller sin befattning intill slutet af den femte Lagtima Riksdagen efter den, då han vald blifvit.
Ledighet i Äldre Kamaren fylles genom val af Yngre Kamaren.
Hor till Constitutions-Utskottets Memorial, N.-o 26. 15 Bland Äldre Kamarens Ledamörer skola finnas Fern högre Lagfartte, hvartill räknas de, som äro eller varit Justitiae-Råd eller Ordförande eller ordinarie Ledamöter i Rikets Hofrätter, eller Juslitias-Revisionen; Fern högre Militärer, hvartill räknas de, som vid Armeen eller Flottan innehafva eller innehaft Ordinarie Tjenst af Öfverste-Lieutenants, CommendeurCapitaines, eller högre grad; Fem högre Civile, hvartill räknas de, som äro eller varit Presidenter eller Ordinarie Ledamöter i Rikels Gol legiér, Öfver-Ståthållare, Landshöfdingar eller Konungens Sändebud hos Främmande magter; Tjugu högre Lärdoms-idkare, hvartill räknas Erke-Biskop, Biskopar, Professorer vid Universiteten, Consistorii-Ledamöter, Kyrkoherdar i första classens Pastorater, så och Ledamöter af Velenskaps-Academien; Tjugu högre beskattade, hvartill räknas de, som under de
Fem sista åren före sitt inväljande i Äldre Kamaren skallat för egande fastighet eller Fidei-Commiss på landet af Ett Hundrade Tusende Riksdalers värde eller ock för behållen inkomst af minst Femton Tusende Riksdaler, ehvad den inkomst af rörelse allena eller af rörelse och fastighets afkastning uppkommit; Tjugu äldre Riksdagsmän, hvartill räknas de, som den befattning utöfvat vid minst tvänne föregående Riksdagar, utan afseende på huruvida de varit Riksdagsmän eller ej vid den Riksdag, då de i Äldre Kamaren invalde blifvit.
Ej må, någon till Riksdagsman i Äldre Kamaren utses, sorn ej fyllt 35 år, ej heller den till Riksdagsman i Yngre Kamaren ej valbar är.
Dör Ledamot af Äldre Kamaren, eller styrker sig lagligen hindrad att Riksdagsmanna-kallet bibehålla eller inträffar med honom förhållande, hvarom i §§. 4 och 5 i Lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Kamare säges; amnode då Äldre Kamaren, så fort ske kan, den Yngre att genom nytt val den ledighet fylla, och intage den vald är genast sitt rum i Äldre Kamaren.
Önskar Ledamot af Äldre Kamaren att före den bestämda tiden få sin Riksdagsmanna-befaltning nedlägga, gore då derom anmälan och uppgifve skälen för Kamaren, som eger pröfva och afgöra, huruvida befattningen med då pågående Riksdag må upphöra.
Emot slutet af Riksdagen ingifve Äldre Kamaren till den Yngre uppgift på de Ledamöter, hvilka efter den tids förlopp, hvarå valet lydde, eller ock med Kamarens serskildta begifvande böra vid Riksdagens slut ur Äldre Kamaren afgå.
Invälje då Yngre Kamaren ofördröjligen nya 16
Hör till Constitutions-Utikottets Memorial, N\o 26.
Ledamöter i de afgåendes ställen, och intage de, som valde blifvit, sine rum i Äldre Kamaren vid början af påföljande Riksdag.
Riksdagsmanna-val, som här är sagdt, gifve Yngre Kamaren genom Protocolls-utdrag den Äldre tillkänna, hvilken kallelse-bref till den valde utfärdar.
Huru och för hvad tid Äldre Kamarens Ledamöter första gången ti 11- sättaSj derom är serskildt stadgadt.
Yngre Kamaren består af Etthundradefemtio Ledamöter.
Om deras val är serskildt stadgadt. §. 49.
Riksförsamlingen sammanträder till Lagtima Riksdag hvart Tredje år, den första helgfria dag i November månad.
Till Urtima Riksdag kallar Konungen, när Han nödigt finner, och uppgifver då de framställningar, Han vid den Riksdag göra vill.
Ej må Urtima Riksdag fortfara, då tid till Lagtima inne är.
Ej må å Urtima Riksdag om annat ärende öfverläggas eller beslutas, än det Konungen framställt, eller det deraf följer, eller af Gransknings-XJtskotts eller Riksdagsmans anmärkning emot Konungens Rådgifvare föranledes, eller ock Kamare enskildt röra kan. §. 50 I den händelse, att Konungen utöfver Tolf månader ur Riket blifver, sammankalle Stals-Rådet, genom öppet påbud, Riksförsamlingen till allmän Riksdag, och läte kallelsen inom Femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor samt skyndsamligen i de öfrige delar af Riket kungöra.
Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men Han ändock icke till Riket återkommit, tage Riksförsamlingen den författning om Rikets Styrelse, hvilken den nyttigast finner. §. 51.
Han längre tid än Tolf månader med Regerings-ärendena Sig icke befattar. §. 52.
Då Konung dör, och Thronföljaren ännu omyndig är, utfärde Statsrådet kallelse till Riksdag, hvilken kallelse inom Femton dagar efter Konun - flör till Conslitutions-Vlskottets Memorial, .Y:o 2G. 17 Konungens död skull i hufvudstadens kyrkor oell skyndsamlingen i öfriga delar al Hi ket kungöras.
Riksförsamlingen ege, ulan afseende på något ilen allidne Konungens testamente angående Riksstyrelsen, att, på sätt 114 §. stadgar, förordna En, Tre eller Fem Förmyndare, hvilka Regeringen under Konungens minderårighet må i Hans namn, efter denna fl rund lag fora. §. 53.
Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den Konunga ätt, hvilken arlsrätten till
Riket uppdragen är, på manliga sidan ulginge, sammankalle Statsrådet inom den i nästföregående §. stadgade tid, efter den sista af nämnde Alt regerande Konungens död, Riksförsamlingen.
Riksförsamlingen skall då ett nytt Konungahus utkora, med bibehållande af Rikets rundlagar. §. 54.
Om, emot förmodan, Interims-styrelsen underlåter att i något af de fall, hvarom i 50, 52 eller 53 §§. stadgas, Riksförsamlingen genast sammankalla, åligge det ovilkorligen Äldre Kamarens Ledamöter att opåinindte å den i nästföljande §. utsatte tid till Riksdagen sig inställa, befälle oek, vid ansvar af Embetens förlust, Rikets Hofrätter deni, som vid Riksdagsmauna-val, så ock vid lika ansvar Dom-Capitlen dem, sorn vid valmannaval böra ordet föra, att sådana val genast utsätta, på det Riksförsamlingen må kunna sammankomma alt sin och Rikets rätt iakttaga och skydda. §. 55.
Då Konung, omyndig Konungs Förmyndare eller Inlerims-styrelse sammankalla till Urtima Riksdag, bör sammanträdet icke utsättas tidigare, än efler Trettionde dagen från den, då kallelseu i hufvudstadens kyrkor kungöres.
Sådan Riksdag, som i 50, 51, 52 och 53 §§. omtalas, bör ej kallas till någon dag tidigare, än den Femtionde, ej heller till någon sednare, än den Sextionde efter den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres.
Riksdag, sorn på det i 54 §. omförmälda sätt blifvit sammankallad, sammanträder å Sextionde dagen efter den, då Statsrådet sist bordt kallelsen i hufvudstadens kungöra låta.
Prat, 1S4S. 3 Sami. 16 Ha/l. 3 18 Hör till Constitutions-Utskotlets Memorial, N:0 26. §. 56.
Infaller tid till Lagtima Riksdag innan <len 120:de dagen efter den, då, enligt 50, 51, 52 och 53 §§., Interims-styrelse bör Urtima Riksdag kalla, varde då ej Urtima Riksdag sammankallad, utan kungöre Interimsstyrelsen, att tiden före nästkommande Lagtima Riksdags början blifvit förflyttad till den, som i 55 §. för Urtima Riksdag sagd är. §• 57.
Riksdagarne skola hållas i Rikets Hufvudstad, utom i de fall, då fiendens framträngande eller pest eller andra lika vigliga binder göra det omöjligt, eller för Riksförsamlingens frihet och säkerhet vådligt.
Konungen utsätte då, i samråd med Riksförsamlingens Fullmägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoret, en annan Riksdagsort, dit Riksförsamlingen kallas. §. 58.
Uti de i 50 och 51 §§. upptagne fall, äfvensom vid inträdande minderårighet eller vid val till Konung eller Thronföljare, an vises de främmande Sändebuden och deras Medfölje någon minst
Tio mil från valort belägen, vistelse; och må de ej återkomma, ej heller Utländska Sändebud i landet inlåtas förr, än i de två först åberopade händelser om Riksstyrelsen blifvit förordnadt, i den tredje den omyndige Konungens Förmyndare blifvit utsedd eller, i de båda sistnämnda, ett nytt Konungahus blifvit utkoradt samt, då thronen ledig är, blifvit stadgadt, huru styrelsen föras må, intilldess densamma af den valde Konungen emottages. §. 59.
Riksdagsman njute af Statsmedlen ersättning för skjuts efter tre hästar till och ifrån Riksdags-orten, så ock Fem Riksdaler för hvarje resdag och för hvar dag, han vid Riksdagen sig uppehåller. §.60.
Underlåter valdislrict att ställa Riksdagsman, vare förfallet lill det vite, Yngre Kamaren bestämmer.
Försummar utan laga förfall Riksdagsman att sig till Riksdagen i rättan tid inställa, vare arfvode för den tid, han uteblifvit, förlustig, och bote derutöfver ett lika belopp.
Med sådana vitén och böter gånge sedan, som den Kantare förordnar, der den uteblifne sig inställa bordt.
Hor lill Conslitutions-Utshollets Memorial} N:o 26. 19 §• 61.
Riksdagsmännen i Yngre Kamaren skola dagen efter den, som är för Riksdagens början bestämd, sina fullmagter uppvisa inför den Äldsta af Högsta Domstolens Ledamöter, som icke af laga förfall hindras; samt Riksförsamlingens Fullmäktige i Riks-Banken och Riksgälds-Conloret, hvil-1 ka inom Tre helgfria dagar böra undersöka, huruvida samtlige fullmagterne äro utfärdade i den form, 17 och 30 §§. af Lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Ka ma re samt denna Regerings-Forms 48 §. stadga.
Hvar Kamare eger derefter sin rätt förbehållen att pröfva, så väl de anmärkningar, hvilka emot fullmagters form blifvit under ofvamnämnde granskning gjorda, som ock alla andra frågor, hvilka emot någon till Kamaren hörande Riksdagsmans behörighet blifvit.
Kamarens pröfning underställda.
Saknar Kamaren nödiga upplysningar, ege den infordra sådana och äfven, der så nödigt finnes, äska undersökning vid laga Domstol, der ock alla frågor om fällande till något i Val-lagen utsatt ansvar böra upptagas.
Den, som Riksdagsmanna-fullmagt uppvisat, utöfve derpå grundadt uppdrag, oaktadt gjorda anmärkningar, till dess Kamaren om hans Riksdagsmanna-rätt i allt beslutat. §. 62.
Nu äro fullmagter granskade, träde då livar Kamare för sig tillsamman.
i Yngre Kamaren skall den Äldste Riksdagsmannen från Upsala Län och i Äldre Kamaren den till lefnadsåren äldste Ledamoten föra ordet, till dess Talmän utsedde blifvit. §. 63.
Konungen namne vid Riksdagens början en Talman och en vice Talman för hvardera Kamaren.
Blifve Riksdagsman i Yngre Kamaren till Talman nämnd, gifve Kamaren det tillkänna för Val-förrättare i den ort, der den Riksdagsman vald var, och varde i Talmans ställe nytt val så kung jord t. och förrätladt, som i Lagen om val lill Riksförsamlingens V ngre Kamare stadgadt finnes. §. 64.
Inom 8:de dagen efter den, som är till Riksdagens början bestämd, kalle Konungen, eller, om Han icke Regeringen förer, Hans Förmyndare eller Interims-styrelse, soin i denna Grundlag omtalas, Riksförsamlingen, 20 Flor till Constilulions-Utskottett Memorial, N:o 26. alt, sedan den gudstjenst bevistat, å Rikssalen sammanträda.
Der före Konungen, eller, då Ilan är Iränvarande eller omyndig eller Ilan så för godt finner, Justitiae-Slats-Miuistern ordet och late
Riksförsamlingen afhöra berättelsen om hvad sedan sist hållna Riksdag uti Rikets styrelse sig tilldragit. §. 65.
Yngre Kamaren skall vid Riksdags början bland sina Ledamöter utse ett Gransknings-Ulskott af Tjuguåtta Ledamöter t så oek Kamrarne välja Toll Riksdagsmän hvardera, att sammanträda såsom Riksförsamlingens Pröfn i ngsnäm nd.
Gransknings-Utskottet eger granska, huru Statsrådets Ledamöter sitt Rådgifvarekali utöfva t, för hvilket ändamål Utskottet eger alt äska alla de proloeoll, sorn uti Statsrådet blifvit loida, utom dem, sorn angå Ministeriella Ärenden och Commandomål, hvilka endast i det, sorn rörer allmänt kända och äf Utskottet uppgifna händelser, må kunna fordras.
Utskottet eger jemväl granska Stats- och Riksgälds-Verkens förvaltning, och under nämnda granskning af Statsverket, för hvilket ändamål Utskottet skall ega tillgång till alla Stats-verkets räkenskaper oell handlingar, efterse, huruvida de gjorda eller lörordnade utbetalningar af slats-medlen icke ötverstigit beloppet af de Hufvud titlar, hvilka uti den af Riksförsamlingen sist uppgjorda Stats-reglering blifvit fastställda, och huruvida de äro grundade på behörigen upprättade Stater eller Konungens med vederbörlig conlresignation utfärdade anordningar, samt styrkta med behöriga qviltenser af dem, sorn medlen emotlagit.
Med berättelse om verkställd granskning, så oek med de förslag och hemställanden, hvartill den kunnat föranleda, skall Utskottet inkomma till Yngre Kamaren.
Finner Utskottet under den granskning af prut ocol leo och Stats-verkets räkenskaper, som sagd är, att någon Statsrådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den Embetsman,, som i Commandomål råd Konungen gifvit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelse!', eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller bäfver den föredragande underlåtit att i de fall, sorn. i 38 §. af denna Re"elings-Form förutsättas, sin conlrasignalion å Konungens beslut vägra, då skall Utskottet lemna Pröfnings-uämnden del af sin gjorda anmärkning.
Hor till Coust i t uti ont-Utskottets Memoriat, Tf\o 26. 21 så ock af de handlingar och grunder, hvarpå den sig slöder.
Godkänner Profuings-nämnd anmärkning, förordne laga ålal af Justitiae-Ombudsruannen.
Till alla Utskott utom Gransknings-Ulskottet välja Kamaraine, hvar för sig, eli lika antal ledamöter.
Siats-Utskottet skall beslå af Trettiosex Ledamöter.
Delta Utskott tillhör alt utreda, granska och för Riksförsamlingen uppgifva Stats-verketsoch Riksgälds-verkets tillstånd och behof; alt föreslå och i mål, för hvilka Utskottet af Riksförsamling fått sig sådan magt uppdragen, sielft gifva föreskrifter om Riksgälds-Conlorels förvaltning, samt dessutom, alt föreslå bevillnrugens belopp och fördelning Bancu-UtskoUet skall beslå af Tolf Ledamöter» Detta Utskott tillhör ali öfverse Riks-bankens Styrelse och tillstånd samt föreslå och, i inål, for hvilka Utskottet af Riksförsamling lått sig sådan magt uppdragen, sjelfl gifva föreskrifter 0111 samma Banks förvaltning» Lag-Ulsko! tel skall bestå af Tolf Ledamöter» Detta Utskott tillhör att granska Just i t ise-Orn bud sman lieris redogörelse,, berättelser, embetsdiarier och registratur för tiden, sedan sista Lagtima Riksdag,. samt med utlåtande deröfver lill Riksförsamlingen inkomma.
Utskottet skall ock utarbeta de från endera Kamaren remitterade framställningar med förslag lill Grundlags, Civil-, Criminal-, Krigs- eller Kyrko-lags förbättring.
Expeditions-Utskollet skall bestå af fyra Ledamöter.
Detta Utskott tillhör att under Riksdagen ombesörja Riksdags-bandlingars tryckning samt ali till Kamrarnes justering uppsätta skrifvelse!’, sorn, enligt Riksförsamlingens beslut, böra under Riksdagen utfärdas; den Statsrådets Ledamot, Konungen dertill förordnar, förbehållet att i Utskottet öfvervara Riksdags-bes lutets justering i de delar deraf, sorn röra Konungens yttranden.
Äskar Konungen af Riksförsamlingen ett serskildt Utskott att med honom öfverlägga om ärende, sorn ej till något af dessa Utskott hör och Han pröfva»?
böra hemligt hållas, då skall sådant Utskott bestå af Tolf Ledamöter; ege dock ej magt att lill Konungen afgifva* yttranden öfver de mål, Konungen detsamma meddelar.
Utskott må förstärkas med flere Ledamöter, så ock annat Utskott tillsättas, än här sagdfc är, då båda Kami arne derom ense äro.
Ej må dock Gransknings-Utskott eller Pröfnings-nämnd förstärkas.
Vid Urtima Riksdag skola ej andra Utskott tillsättas- än då nödiga finnas.