Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter berörde tid ut* visa ej handlingarne att denna vid första stiftelsen öfverenskomlie och förbehållne rättighet blifvit af de Trenne Stånden annorlufida begagnad, än medelst bibehållande af proportionen emellan Frälse och Ofrälse Commissariers antal till Fn tredjedel af de förre och Två tredjedelar af de sednare; i följd hvaraf, till inträffade iedigheter bland de Adelige Cormnissarierne, endast Frälsemän kunnat anses competente , samt deremot till Commissarie-Beställningar i Ofrälse Classen ej fått komma i åtanka.
Vid de tid efter annan nödige befundne tillökningar i antalet af Commissarier, har ock intill närvarande tid enahanda ordning oafbrutet varit följd, sedan den jemväl af Banco-Deputationen år 1756, vid då väckt fråga om tillsättning af en ny Commissarie-tjenst, blifvit ytterligare bekräftad och förnyad.
Grunderne för ofvannämnde proportion hafva emedlertid sedermera undergått en väsentlig förändring genom Hedervärda Bonde-Ståndets deltagande uti Banquens Styrelse och Garantie vid Riksdagen år 1800.
Banco-Utskottet hyser för dess del den öf» vertygeise, att ingen anledning numera sig företer till bibehållande af en anstalt, som, sedan Banko-TJtskattets Betänkanden. i81' den långt före detta afvika från dess ursprungliga skick och iklädt sig egenskapen af en blott på Börd grundad befordrings-rätt, är i sig sjelf lika förnärmande för den skicklige och furtjerite äldre Tjenstemannen, som föga båtande föc Banco Verket; och får Banco-Utskottet på sådan grund vördsamt tillstyrka, att, jemlikt hvad Banco-Fullrnägiigen Longberg föreslagit, endast förtjenst och skicklighet jemte dermed förenad tjenste-ålder, utan afseende på Stånd, hädanefter måtte blifva grunden för befordringarne till Commissarie-tjenster likasom till alla andra beställningar inom Banco-Verket; men härvid har det likväl ej kunnat undfalla Utskottets uppmärksamhet, att rubbningen på en gång, af ornförmälde från längre tider tillbaka stadgade, och af Banco-Verkets samtelige nuvarande Tjenste-, män kända och beräknade befordrings-grund,' blefve i samma mohn hård och tryckande för den Frälseman, hvilken i förlitande derpå ingått i Verkets tjenst, och der användt sin tid och möda, sorn en sådan förändring å andra sidan för den öfrige Betjeningen skulle öppna opåräknade fördelaktige utsigter; och är det af dessa anledningar sorn Utskottet anser billigheten fordra, att det i ofvanberörde måtto föreslagne stadgande må blifva beledsagadt med förbehåll för de Adelsmän, som nu i Banquen innehafva Ordinarie Tjenster, att orubbadt få begagna deras enligt hittills gällande Författningar stadgade rättigheter. iNågra Ledamöters serskilta anföranden blif-’ va enligt yttrad åstundan härvid bifogade.
Stocka holm d. to Marui i8t$.
JU Banko-Utskottets Bctiinkanden Utdrag af Protocollet hållit hos Riksens Ständers Banko-Utskott vid urtima Riksdagen i Stockholm den 21 Februari 1818.
S. D. Herr Stats-Sekreteraren m. in. Friherre Wirsén uppläste lill Piotokollet följande: ”Den i afseende på Commissarie befordringen inom Banken gällande ordning, enligt hvilken Commissariatet till en tredjedel bör utgöras af Frälsemän, bar sin grund uti en skedd öfverenskommelse de trenne RiksStånden emellan, hvilka, vid Bankens första inrättning , den samina garanterade. 1668 års Riksdagshandlingar upplysa detta förhållande.
Verkets hela Styrelse vardén tiden anförtrodd egenteligen åt Commissarierne, som, enligt hvad deras Instruction upplyser, vid förefallande vigtigare ärender skulle hafva sig vid handen Sex af Ständerne tilI den ändan instruerade Fullmägtige, hvilka vid Cömmissariatets conferencer tillkallades, voro förpligtade att med råd och dåd securidera Commissarierne, och i öfrigt hade sig ålagdt, att, en gång i månaden, eller åtminstone en gång hvarje tre månader, i Banken sammankomma, för att taga nödig könnédom om förvaltningen.
Under det att förhållandet med Banko-Fullmägtiges functioner i loppet af tiden undergått så väsentliga förändringar mot första inrättningen, att hufvudsak liga Styrelsen af Banken dem nu mera tillhör, har likväl den från början etablerade grund för Cornmissarie-beställningarnes tillsättande, blifvit for Frälse Ståndet bibehållen.
Sättet huru den tillkommit, ger ock, efter min tanka, B anko-Tj t skottets Betänkanden. 123 fullkomlig anledning deri ill, att den icke, utan Hoglofl.
Ridderskapets och Adelns begifvande, kan rubbas.
Dä jag alitsa, i afseende på formen, ingalunda medgifver detta måls behandling uti någon annan ordning, anser jag mig deremot, hvad sjelfsa saken angår, vara pligtig till Högh Ridderskapet och Adeln hemställa, huruvida icke denna serskilta befordrings grund, med Högh Ridderskapets och Adelns bifall , kunde framgent upphöra för alla dem af Frälse Ståndet, hvilka hädanefter uti Banko-Verkets tjenst inträda.
Erfarenheten bevittnar att tillämpningen af Tivad som nu gäller, icke alltid kunnat äga rum, utan rubbning af allmänna befordringslagarnes hufvudgrunder, utan förnärmande af billighet och rättvisa, samt måhända någon gång ej heller utan men för ärendernas rång.
Bok hållare och äfven Kontors-Skrifvare i Banken af Frälse Ståndet hafva, vid många tillfällen, och äfven vid sednast skedde befordringar, gått directe till Commissarier, och sålunda, från lydande i lägre graden, i ett steg blifvit befallande uti den högsta.
Om erfarenhet för behö riga uppfyllandet af de åligganden, som åtföljt det högre Embetet vid sådane tillfällen någon gång skulle saknats, vore sådant icke underligt; men då det är uppenbart att äldre förijente Embetsmäns genom mångårig möda förvärfade anspråk till hugkomst och uppmuntran, tillbakasättas genom en serskild befordringsrätt, som af börden aliena hämtar sin grund, utan att några skiljaktiga åligganden att utföra, eller någre sersktlde angelägenheter att bevaka, påfordra fort - ia'4 Banio-Utskotlets Betänlanden', farandet af eit så heskaffadt Prerogativ; så k‘r det af sådan anledning i synnerhet som jag vågar föreställa mig att, till Commissarie-beställningar lika så väl som det sker vid andre befordringar inom Banken, någon annan föreiriides-rätc icke bör äga rum, nn den, sorn af erkänd Skicklighet, octi oförvitelig tjenstgöring samt af ancienniteten bestämmes.” Herr Hof-Rätts-Rådet Heij\enselwld anförde; ”Ostridigt är att Bankens, detta för Staten så angelägna och vigtiga Verks, bestånd, tillväxt och styrka beror till stor del af den noggrannhet, uppmärksamhet oell omtanka, hvarmed det skötes, och att det följakteligen städse bör äga, skicklige, kunnige, nitiske, redlige och erfarne Embetsman; jag förenar mig således i den ge* Miensamma tanka, att endast skicklighet och ådagalagd insigt och flit i göromålen böra vara rätta grunden vid de grannlaga och vigtiga BancoCommissarie-tjensternes besättande utan afseende på Stånd.- men tror mig af aktning för det RiksStånd, hvartill jag har den äran höra, böra göra det tillägg, för framtiden:
Att om vid återbesättande af en ledig Commissarie-tjenst i Banken, förhållandet skulle vara sådant, att ibland Comjnissarierne icke funnos Adelsman till ett antal som svarade emot fjerdedeléu af Comrnissariernes hela antal, och bland Sökanderne till en sådan ledig tjenst, skulle vara en Adelsman inom lika lönegrad med de öfrige Sökanderne, ägande oförvitelig skicklighet i tjensten och uppförande, en sådan i dylikt förhållande bör äga ostridig fötetiädesrätt till den ledige tjensten.
Jag anser icke en sådan rätt egentelrge» tillkomma Banko-Utskottets Betänkanclen’ 13 g Adeln såsom Riks-Stånd, utan såsom utgörande en fjerdedel i Bolaget, eller Banken, hvars rätt det är, att i mon af sin andel antaga nödige Embetsman, hvilken rätt jag äfven tror tillhöra hvarje af de öfriga Stånden , blott det sker efter föreskrefne lagar, och med det uttryckeliga förbehåll, att det verkställes på ett sätt sorn icke skadar det hela eller förnärmar andras rätt- X öfrigt förenar jag mig med Cancellie Fördelninniugens tillstyrkande, att ehvad beslut i denna sak än må fattas någon ändring ej må] äga rum i den befordringsgrund hittills varit följd för de Embetsman af Adeln, sorni redan innehafva Ordinarie på Stat uppförde tjenster och löner, da jag förmodar och önskar, atc de må äga den billiga omtanka att med flit och uppmärksamhet sköta sina göromål och förvärfva sig erforderlige kunskaper till bestridande af de göromål som r de högre sysslorne kunna erfordras, och såmedelst visa att skickelighet äfven kan åtfölja namn.
Vid detta tillfälle torde mig tillåtas ödmjukast hemställa, om icke Högh Utskottet skulle behaga fästa uppmärksamhet vid det af Herr Presidenten Sandels uti ett befordringsmål, afgifne yttrande, hvaruti föreslås, att de mindre tjenstemännen inom Banken borde flyttas till tjenstgöring från ett till annat
Departement, hvarigenom hvarje tjensteman fick kännedom af alla inom Banken och dess serskilte
Departements förefallande göromål, och ägde således tillräckelig och fullständig kännedom af hela Verket och dess delar, när han kunde hinna blilva Commissarie.
För min del finner jag en sådan anstalit nyttig, och skulle tillstyrka dess antagande, om icke nå - 1 20 Banko- Utskottets Betänka aden - gra hinder, hvilka jag ej kanner, kunna dervid mota.
Desse mina serskilda tankar torde få åtfölja Högloft.
Utskottets Betänkande lill Standert.” Samtelige Herrar Ledamoterne af Högloft.
Ridderskapet och Allein förenade sig uti Herr Friherre Witsena till Protokollet ingifne anförande; hvilket, jemte Herr Hof-Rätts Rådet Heykenschölds serskilda yttrande, skulle åtfölja Betänkandet i detta ämne till de respective Ståntlen.
He rr Öfver-Hofpi edikanteu
Doctor Hedrén instämde äfven för sitt del uti Högloft.
BankoUtskottets belutne yttranden rörande Banko-Commissariers tillsättande, såsom grundadt på rättvi sa och god ordning, samt ledande till Banko-Förvaltningens förmån ; rnen ansåg den föreslagna förändringen icke kunna bero af de Irenne Ofrälse Ståndens Beslut, utan ovillkorligen fordra Högloft.
Ridderskapets och Adelns begifvande.
Enligt Herr Doctorns tanka kunde Banken anses som ett Bolag, deruti Två eller Tre af Interessenterr. e icke ägde rättighet att påtruga den Tredje eller Fjerde en förändring af Verkets primitiva natur, emot eller utan denne sistnämndes bifall.
Med full öfvetygelse, att Ridderskapet och Adeln i denna så billiga och nyttiga proposition gå sina öfriga Med-Ständer till mötes, ansåg sig dock fördenskull Herr Doctorn böra respectera den rättighet, förstnämnde Stånd ursprungligen i denna sak äger, och ej utan dess eget bifall kan frånkännas.
Högloflige Utskottets öfrige Respective Ledamöter deremot ansågo sig väl ej k nnna ovilkorligen medgifva att Högloft.
Riddarskapets och Adelns bifall till ifrågavarande befordriugs - Banko-Utskottets Belänkanden.
127 grunders upphäfvande, voro af nöden; men ville likväl enhälligt hafva yttrat den önskan, att Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Beslut i frågan made afvaktas, innan de öfrige Riks Stånden derom ingå i pröfning och utlåtande.
Ar och dag sorn förr skrif vit står.
N;r 16.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om fördelning af Arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer öfver StatsBanco- och Riksgälds-Verken; tryckning af Samtlige Revisions-Berättelserne; publicitet af Banco - Verkets granskning i hela dess vidd och upphörande med hittills vanlige förseglade Berättelsers af gifvande.
Välloflige Borgare Ståndet har till Statsoch Banoo-Utskotten behagat remittera ett Memorial af Riksdags Fullmagtigeri för Stockho Ims Stad, Herr Grosshandlaren iV.
Settervall, hvaruti, med afseende dera, alt den tid af irenne Månader sorn för Revisionen af Stats- l!an<ooeh Riksgälds-Verkens jemte flere derunder lydande Allmänna Inrättningars Räkenskaper och Förvaltning finnes utstakad,- vore nog inskränkt och otillräcklig, för samma arbetes behöriga förrättande, föreslås, att till lättnad och någorlunda jemn fördelning af Revisions-göromaleri den ordning måtte blifva stadgad, att hälften af re - 128 Banko-Utskottets Betänianden. -visionens Ledamöter, eller Sex af hvarje Riksstånd, åioge sig granskningen af Stats-Verkets, Allmänna Magazins-Inrättningens och Manufaktur-Fondens Räkenskaper, hvaremot den andre hälften under samma tid, skulle öfverse Banquens samt Riksgälds- Och Assistance-Contoireus Bocker och Handlingar.
I öfrigt anser Herr Settervall, att, sedan hemligheten rörande Banco-Verkets tillstånd nu mera synes hafva till en stor del försvunnit och förlorat sin undergörande kraft, en fullkomlig publicitet i denna delen snarare skulle verka till Banquens credit och förmån, än skada; och föreslår på sådan grund, att Revisorernes Berättelser, utan undantag, genast varda af trycket utgifne, hvarigenom således de vanlige förseglade Berättelserna till Rikets Höglofl.
Ständer kunde anses öfverflödige.
Hvad först angår den af Herr Settervall föreslagne Arhets-ordning för Riksens Ständers Revisorer; si har Banco-Utskottet, i likhet med hvad någre Ledamöter inom Vällofl.
BorgareStåndet i den delen yttrat, funnit det vara af vigt, att Revisorerne samfält icke må sakna nö. dig kännedom om hvardera af de Verks tillstånd och förvaltning, hvaraf pröfningen på Riksens Ständers vägnar är dem anförtrodd; och att följaktligen någon sådan fördelning af göromålen ej kan anses lämplig, hvarigenom befattningen, hvad ett eller annat Verk beträffar, kommer att bero ensamt af någre få bland Revivisionens Ledamöter.
Men i öfrigt anser BancoUtskottet för sin del bäst vara, att, man någon särskild föreskrift i berörde hänseende, sättet Banio-Utskottets Eetänkanden.
i*9 för Re visions-Arbetets verkställande inom den utsatte tiden, samt dess lämpligaste fördelning
Ijedamöterne emellan, mä bero af Revisorernes egen gemensamma pröfning och godtfinnande.
Beträffande åter Herr Seitervajls förslag att Revisorernes till Riksens Ständer afgifvande Berättelser om de af dem öfversedde Verks tillstånd och förvaltning, utan undantag genast må genom trycket komma till allmän kännedom; finner Banco-Utskottet, hvad Revisionen af Ban - co-Verket angar, sig äga allt skäl alt derå tillstyrka bifall; och får alltså hos Riksens Högloft.
Ständer vördsamt föreslå ett sådant stadgande, att den Berättelse, Riksens Ständers Revisorer till följe af 7 §. uti den för dem fastställde Instruction, efter slutad förrättning äga att för tillkommande Riksens Ständer författa, örn BancoVerkets befundne tillstånd och granskade styrelse, ovilkorligen bör genom Banco-Fullmägliges försorg och på Banquens bekostnad, korrt efter fulländad Revision tryckas, för att i likhet med andre handlingar af allmänt intresse, åtfölja allmänna Tidningarne, Det ena och andra underställes vördsamt de Respective Ståndens närmare upplysta ompröfning.
Stoakholm den 10 Mars 1818.
Banco- Utskotts Utlåtande till upplysning angående de sedan 1815 års Riksdag vidtagne åt - Banko-Utskottets Betänkanden. gar Jer, i a tile J liing af dä väckt fråga om en ny Mynt-ordning.
Uti ett till Vallöf]. Borgare-Ståndet ingifvit Memorial, sorn till Banco-Utskottet blifvit remitradt, har Herr P. G. Schotte, i anledning af den lins Riksens Ständers Banco-Utskott vid 1815 års
Riksdag uppkotnne fråga om en ny Myntordning, begärt att upplysning måtte till Rikets Högloft.
Ständer aflena nas, om hvad i detta ämne sig tilldragir: jemte erindran att emedlertid någon vidare åtgärd från Banco-Styrelserts sida ej måtte vidtagas, förr än Riksens Ständer, efter inhämtad kännedom, sig häröfver utlåtit.
Banco-Utskottet får till följe häraf upplysa, att sedan Högloft.
Banco-Utskottet vid 181 5 års
Riksdag uppå derom skedd anmälan erhållit Kongl. Majas
Nådiga tillstånd att öfvervara smältningen och u ppmyntningen af ett från Banquen till Kongl.
Myntet aflerhnadt parti Silfver, och i sådant ändamål inom sig utsett visse
Deputerade af hvarje Stand, hvilka ägde att taga fullständig kännedom af hela Myntnings processen; så blefvo åtskilliga omständigheter, hvilka derunder fästat
Deputerades uppmärksamhet, med stod af Banco-Utskottets Herrar Banco 4i-’ullmägtige meddelte föreskrift, den 2j:te October samma är hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälte, tillika med Banco-Utskottets underdåniga önskan, attén ny Mynt-ordning matte utfärdas, med bestämda föreskrifter sa väl för Tjensiemanneu vid Kongl. Myritet, som för Kongl. Maj:ts och Rikets KamHiar-Collegiutn i hvad som rorer Styrelsen och inseendet deröfver; men att Kongl. Majit dess - Banko-Uishcttets Tielänhanden.
. 131 förinnan täcktes i nåder förordna Committerade, hvilka efter anställde noggranna rön och försök vid utmyntningen och hvad dertill hörer, b!efve i tillfälle att i ämnet afgifva utlåtande och forsla»;, byggde på säkra och af erfaienheten prof. vade grunder; samt att det i Nåder matte tillåtas Banco Fullmäktige att äfven för deras del utse kunnige och nitiske personer att i nämnde Committée deltaga for att tillse hvad för Banquens bästa borde iakttagas.
Uti Nådig Skrifvelse lill Banco.Fullmägtige af den i8:de Juni 1817, har Kongl. Maj:t derpå täckts tillkännagifva, att, elier det Dess och Rikets Knmmar-Cullegium, häröfver hördf, till Kongl. Majit i underdånighet inkommit med förslag till en ny Mynt-Ordning, Kongl.
Majit i enlighet med Banko - Utskottets underdåniga önskan funnit godt i Nåder förordna, att, innan dess Nådiga Beslut i ämnet fattas , fullständiga och noggranne undersökningar, grundade på rön och försök rörande hela myntnings. processen med alla dertill hörande delar, böra anställas af en serskild Conimiftée, hvilken under Ordförande af Presidenten och Commendören af Kongl. Majits Nordstjerne-Oi den , Herr Friherre Edelcrantz, agde att i anledning deraf, med underdånigt Betänkande och förslag i ämnet inkomma samt, derest några förbättringar vid sjelfva myntningen, t afseeude på redskapen fordras, desamma tillika i underdånighet uppgifva ; varandes till Ledamöter i denna Coniin ittee i Nåder förordnade:
Kammar-Rådet Fä gersten, Professoren Berzelius och Assessorer!
Lagerhjelm.
.Enligt tillika meddelt
Nådig tilla - 132 Banko-Utskottets jBelänkandeti. telse) hafva Bahco-Fullmägtige den 7 Augustt och g October, lill deltagande å Banquens vägnar uti samma Corhmittée, utsett och anmodat Vice Eiesidenten och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden B.
Sandels) samt Direcfeuren C. X). af Uhr.
Den sålunda organiserade Commit» tée har sedermera ej blifvit af Herr Ordföran» den sammankallad, och har följaktligen någon höljan med dess arbeten liittin tills ej blifvit gjord.
Till ett fullständigt utredande af ämnet inför Riksens Högloft.
Ständer) har Utskottet med stöd af 42 §.
Riksdags-Ordningen ansett sig böra genom dess Ordförande hos Herr Hof-Can» celleren begära att Undfå del af det förslag till ny Mynt Ordning, soln, pä sätt ofvan höstberörde Nådiga Skrifvelse innehåller, blifvit sedan sista Riksdag af Kongl.
Kamtnar-Collegium till Kongl. Majit i underdånighet ofverlem nadt; hvaruppå Herr Hof-Cancelleren den 3 i denna måuad lemnat det svar, att, enligt en samma dag iubandigad Skrifvelse från Chefen för Kongl. -^iaj;ts Handels- och Finance - Expedition Herr ®tats-Secreteraren och Riddaren Klintberg, berörde förslag bl i fv ’ t den iStde Junii 1817 Pa Kongl.
Nådiga befallning öfverlemnadt till ofvanbemälde, under samma dag förordnade Commitée, och att, då sedermera något yttrande och förslag rörande detta ärende till Kongl. Majit icke inkommit, hvarigenom följakteligen frågan härom på Commitéens åtgärd ännu berodde, Banko-Utskottet för det närvarande ej kunde erhålla del af det äskade förslager.
Hvad sålunda härutinnan föregått, har Ban-,; B anbo-Ui slottets Betänlar.den133 ko Utskottet, i följe! af liemissen, bordt til! de Respective Standen vördsamt inberätta, under afvaktan af hvad Riksens Ständer i detta ämne täckas förordna ; Och kommer emedlertid någon vidare åtgärd å Banko - Styrelsens sida ej att Vidtagas.
Stockholm den lo Ivlartil 1818.
N:r. 18.
Riksens Häglof.
Ständers Banko - Utskotts Betänkande i anledning af väckt fruga om tillåtelse för en och hvar att emot Svenskt Specie - Mynt i Banken tillbyta sig omyntadt Guld och Silfver.
Till Banko-Utskottet har blifvit remitteradt * ett af Herr Borgmästaren C. J.
Örnberg, innom Vällofl.
Ståndet uppläst Memorial, hvar* uti, under erkännande å ena sidan , af nödvän» digheten att genom stränga författningar förekomma uppsmältning af Rikets Guld-och Silfver.
Mynt, hvars prägling icke utan dryg kostnadaflöper , någon anstalt å den andra, anses ange* lägen, hvarigenom Guld och Sillver-Arbetare ej måtte sakna utväg , att emot de Svenske Guldoch Silfver-Mynt, de kunnat sig förskaffa, få, efter afräkning af alhagen, tillbyta sig omyntadt Guld och Silfver i stänger och tackor.
Till vinnande hvaraf, samt till förekommande af sådane nödtvungne Lagbrott, för hvilka icke mindre än ibland annat landsflygt, uti gällande författningar stadgas, Herr Borgmästaren Ornberg föreslagit, att det måtte blifva en och hvar, men i syn* Bunho-Utskottets Betiinkanden. nerhet Rikets Guld- och Silfver-Arbetare tillåtit, au i Rikets Ständers Rank få emot Svenska Dukater tillbyta sig Guld-stänger samt emot gånghare Svenske Silfvermynt tillbyta sig Silfvertackor.
Banko-Utskottet hyser för dess del den öfvertygelse att, i likhet med hvad Herrar BankoEullmägtige och Bankens Commissarier uti häröfver infordrade Utlåtanden äfven andragit, en oinskränkt tillåtelse för en och hvar att i Banken mot Specie-Mynt tillbyta eller tillhandla sig Guld och Silfver uti större och mindre Poster, skulle medföra flere betänklige svårigheter, och inleda Ranken uti relationer och befattningar , oförenlige med Verkets nuvarande Organisation, och hinderlig® för göromålens behöriga gång.
Med bibehållande af den ordning, som för vården af Bankens redbarheter alhid iakttages och hvarutinnan Verkets säkerhet ej synes medgifva någon rubbning, att nemligen förvarings-rurnmen ej få hesökas utan af irenne Commissarier, En från hvardera hufvuddepartementet, skulle visserligen, alt i den mohn ofvanberörde tillåtelse roet eller mindre begagnades, sådarte hinder och uppehåll derigenom fororsakas, sorn blefve högst meni i ge ej mindre för administrationen, innom Verket, an det förut nog trägna dageliga arbetets jämna och oafbrutna gång, och hvaraf ytterligare tillökning i Bankens redan talrika Tjensteinanna- Corps tilläfventyrs blefve oundvikelig.
Och, skulle i öfrigt inträffa, hvad väl icke bör föfmodas, meri dock ej torde kunna anses orrröjeligt, att någon illasinnad missbrukade en sådan an - 23anko-Z?rskottets 13 e t änh anderia 13^ anstalt, för alt genom blandning med underhaltige eller rent af falska Myntsorter derföre åtkomma fullgodt Silfver, kunde äfven de kännbaraste förluster för Banken beredas, till hvilkas före» kommande någon fullt pålitelig kontroll, serdeles vid större partier, svårligen synes kunna upptänka och vidtagas.
Banko-Utskottet finner sig häraf föranlåtet, att, ehuru med all aktning för Herr Borgmästaren Örnbergs lofvärda afsigt, att sålunda söka hämma ett olofligt uppsmältande af Rikets gångbara mynt , likväl för dess del afstyrka den föresfagne anstaltens vidtagande; Och anser Luskottet deremot den för Guld- och Silf— ver-arbetares handtering erforderlige rudimaterie, lämpeligasi, om icke med samma lätthet ^ likväl med feiga tillökning i kostnaden, kunna i loflig väg anskaffas, genom uppköp af Vexlar, och en derefter föranstaltad införskrifning fran Utrikes orter.
Ehuru för frågans bedömande i sig sjelf likgiltigt, anser Utskottet sig emedlertid upplysningsvis böra nämna , att, sedan Myntningen så väl för Banken som hvarje enskild genom Kongl. Majt:s och Kronans försorg kostnadsfritt verkställes, de besparingar, som i sådant afseena de skulle kunna vinnas , ej korrimo Banken utan Kongl. Maj:t och Kronan och det allmänna till godo.
Det ena och andra öfverlemnas Vördsamt, till de respective
Stånden närmare upplysta om-1 pröfning.
Stockholm den 10 Mauri igig.
Blhnag till Riks~SlFröt. iSf7-lSr8 6',‘t Saml> Na? iS, M.’ 136 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
Ständers Stats- och Banko-Utskotts Betänkande, angående justering inför båda Utskotten gemensamt, af de föreskrifter som skola gälla för Rikets Ständers båda penningeVerk, Uti éU inom Högiofl.
Riddnrskapet och Adeln uppläst anförande, som till Stats- och Banko-Utskotten blifvit remitteradt , har Herr Presidenten rn. m.
Friherre F.
Tersmeden , med hermad anledning af den sedan förra Riksmötet inträffade händelse, att Banko-Utskottets vid j 8 t 5 ars Riksdag för Styrelsen af Banko-Verket gifne instrUCtion i den del, sorn angar RiksgäldsCorttoirets Estra