Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Siänder tillförne fastställda grunder för Statsregleringens verkställande och Rikslmfvudbukens upprättande, enär derigenom lulluppbörden hvarken tumme att förändra sin egenskap af en till Statsverkets utgifter af Rikets Ständer disponibel inkomst eller komme alt uteslutas ur Rikshufvudboken , deri de redan till Riksgälds-Conloret ingående statsbidrag ära, i likhet
Ined alla andra allmänna Verks medel, upptagna.
Sedan iS23 års Riksdag, hvarifrån den nuvarande förändrade organisation af I ull bevakningen härleder sig, och då de sedermera tillämpade samt mer och mer utvecklade äsiglerne, angående lullafgiflernes bestämmande, försl gjorde sig gällande, hafva Statens inkomster af tullen nästan oafbrutet ökat sig och, med undantag allenast af ett eller annat år, betydligt öfversligit de vid hvarje Riksdag förhöjda belopp, hvartill denna Slals-inlrad blifvit af Rikels Ständer beräknad.
De ansenliga öfverskott, sorn å nämnde inkomsttitel sålunda uppkommit, hafva äfven, efter afdrag af derå vid några Riksdagar anvisade utgifter, blifvit Riksgälds-Contoret godtgjorde, enligt de emellan delta Verk och Kongl, Stats-Conloret upprättade liqvider.
Men som dessa på Rikshufvudboken grundade liqvider icke kunnat uppgöras förr, än efter dennas afslutande, har Riksgälds-Contoret vanligtvis icke kommit, i åtnjutande af omförmälde öfverskott, förr än i å 3 år, efter det Kongl. Stals-Contoret emotlagit desamma.
Enär nu RiksgäldsConloret under tiden varit nödsakadt att genom upplåning anskaffa en del af de för bestridandet af dess utbetalningar erforderliga tillgångar och i följd häraf mast vidkännas ganska betydliga ränte-ulgifter, skulle ovedersägligen eLt tidigare tillgodonjutande af ifrågavarande öfverskottsmedel varit af väsendtlig nytta för delta Verk, som derigenom kunnat bereda sig en ansenlig besparing i berörde ränte-utgifler samt molsvarande tillökning i dess till Rikels Ständers disposition nu egande behållning.
Häremot är visserligen i ofvanåberopade yttranden erinradt, att den räntebesparing, som, genom öfverskollens omedelbara aflemnande lill Riksgälds-Contoret, 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 355. kunnat till vägabringas, i sjelfva verket kommit alt blifva af föga betydenhet, helst Kongl. Stats-Contoret, i saknad af dessa öfverskott, varit föranlåtet att, förr än hitintills skett, för sina utgifter, från Riksgälds-Contoret uttaga hela beloppet af den derå anvisade statsfyllnadssumma; men då sistnämnde Verks styrelse, vid sina beräkningar öfver förestående utgifter och derpå grundade låne-operalioner, i allmänhet icke kunnat afdraga allt hvad, som å Statsfyllnadssuinman för året varit obelaldt, alldenstund detta belopp måst till större eller mindre del, vid anfordran, Kongl.
StatsContoret tillhandahållas; så och enär, i allt fall, det häraf outtagna beloppet, serdeles vissa år, vida understigit de till Kongl. Stats-Contoret redan influtna, men derifrån icke utbetalda, öfverskotten, synes i sanning fördelen för Riksgälds-Conlorel af dessa öfverskotts erhållande i samma stund, de från vederbörande Uppbördsverk levereras, ingalunda uppvägas af den härigenom möjligen föranledde nödvändigheten alt några månader förr än hitintills liqvidera återstoden af den till Slalsbehofvens fyllande anslagna summa.
Till ytterligare ådagaläggande af nu anförda förhållande, har Utskottet ansett sig böra meddela nedanstående uppgift å de, sedan sista Riksdag, enligt aflemnade liqvider, Riksgälds-Contoret tillfallna behållna öfverskott, äfvensom å de vid samma lider oullagna belopp af Statsfyllnadssuinman; dervid Utskottet tillika trott sig böra erinra, att Tulluppbörden, sorn hufvudsakligen förorsakat dessa öfverskott, nästan helt och hållet ingår under Calender-året, samt ali de, vid hvarje års slut, återstående andelarne af Statsfyllnadssumman, vanligtvis blifvit uttagna, innan Kongl. Stats-Contoret varit berätligadt alt lyfta något af enahanda anslag för påföljande året: 1835 d. 31 Dec., af Kongl. Stats-Contoret uppburna behållna öfverskott för år 1834, aflemnade till Riksgälds-Contoret under Februari månad 1837 . . . s R:dr 402,849: G. 10. behållna öfverskotten för år 1835, dito dito i December 1837 i . i , . 315,719: 32. 10.
Summa R:dr 718,568: 39. 8. outlaget belopp af Statsfyllnadssumman 39,896: 18. 3. 1836 d. 31 Dec., i Kongl. Stats-Contoret innestående belopp för åren 1834 och 1835 718,568: 39. — hvarifrån afgår den för år 1836 uppkomna och af Riksgälds-Contoret i Stats-Utskottets Utlåtande t JV.-o 355. 15 Februari 1839, efter reqvisition, godt gjorda extra Statsbrist < i , . 29,916: 39. 3.
R:dr 688,651: 47.
9. oultaget belopp af 1836 år&
Statsfyll uads-summa
R:dr 545,190: •— — 1837 d. 31 Dec., öfverskott för samma år, godtgjorda Riksgälds-Contoret i November 1839 . „ . » , 4 , 621,068: 15. 1. eller, efter afdrag af 1836 års extra Statsbrist, , , , 29,916: 39. 3. ~ R:dr 591,151: 23. 10. i Riksgälds-Contoret innestående belopp af Statsfyllnads-summan för år 1837 429,470: 15. 10.
Jemlikt den nyligen verkställda afslutning af 1838 års Rikshufvudbok, uppgå de Riksgälds-Contoret för samma år tillkommande, men af Kongl.
Slats-Contoret ännu icke levererade, öfverskott till R:dr 755,471: 32. 6. då härtill lägges öfverskotls-summan för år 1837 . . 621,068;: 15.
1. så uppkommer ett belopp af R:dr 1,376,539: 47. 7.- bvaremot den vid 1838 års slut icke uttagna andel af Statsfyllnads-summan för detta år endast utgjorde ,. . 905,190: — — Anmärkning:
Uti ofvan uppgifna öfverskotts-summor ingå jemväl de för hvarje år uppkomna, jemförelsevis föga betydliga besparingarne å en eller annan af utgifts-litlarua.
Att, på sätt jemväl yttradt blifvit, de bos Kongl. Stats-Contoret till. dess disposition innestående öfverskolts-medel skulle utgöra en oumbärlig tillgång för detta Verks utgifter, kan Utskoltet åter så mycket mindre antaga, som ett sådant förhållande skulle förutsätta, att, derest
Stats-verkets inkomster blefve så noga beräknade, att några öfverskott derå icke uppkomme, Slats-ulgifterne icke skulle kunna bestridas,, oaktadt inkomsterne lill hela sitt påräknade belopp ingått.
Då, enligt hvad Utskoltet tror sig nu hafva fullständigt utred t, hvarken ”någon splittring af förvaltnings-bestyren”, eller ”något intrång inom den styrande magiens i Grundlagarne utstakade verkningskrets”, eller ”någon förändring, i de för Tullverkets förvaltning stadgade grunder”, föror - 16 Ståls-Utskottets Utlåtande, N.-o 355. satas genom Öfverflyl-tandet till Riksgälds-Contoret al’ den Kongl.
StatsContoret nu tillhörande- befattning med tull-medlens slutliga emottagande, då deremot dessa medels a (lemnande till Riksgälds-Conloret bereder detta Verk ökade tillgångar för dess utgifters bestridande och minskar dess sannolikt framdeles, likasom tillförne, oundvikliga låne-behof, samt såmedelst tillskyndar det allmänna fördelen af besparade ränte-utgifter; då härigenom icke vien ringaste tillökning i Contorels nuvarande tjenstemanna-personal och förvaltnings-kostnader föranledes, och då för öfrigt flera af de skäl, på grund hvaraf Kongl. Majit vägrade
Dess sa nelion å Rikets Ständers år 1823 härom fattade beslut, nu tuera upphört att vara gällande, anser Utskottet sig ega all anledning att, oansedt deremot vid de 2:ne sista Riksdagarna förekomna betänkligheter, nu vördsamt tillstyrka, att, från och med nästkommande år 1841, den, efter afdrag af förvaltnings-kostnader och restitutioner m. m., uppkommande behållning af tull-medlen, må från Tullverket omedelbarligen inlevereras till Riksgälds-Contoret, i enahanda ordning och inom samma tid, som i afseende på dessa medels aflemnande till Kongl. Stats-Contöret, för närvarande iir stadgad; hvaremot Riksgälds-Contoret, från och med nämnde års början, bör, i den mon ifrågavarande medel uro för StatsVerkels utgifter behöfliga, efter derom emottagna reqvisitioner, för hvarje år till Kongl.
Stats-Contoret utbetala ett sammanräknadt belopp, motsvarande den summa, hvartill behållna inkomsten af tull-medlen blifvit för samma år i den af Rikets Ständer fastställda Riks-stat beräknad.
Men som någon andel af tull-afgifterna, enligt nu gällande Författningar, hvarken behöfver utgöras i utländska myntsorter, eller är beräknad att i dylikt mynt utgå, förfaller naturligtvis numera den vid 1823 års Riksdag föreskrifna och af Herr Friherre Rantzou ånyo ifrågaställde skyldighet för Riksgälds-Contorets Styrelse att serskildt tillhandahålla Kongl. Stals-Contorel det bland sjötulls-medlen i berörde mynl-sorter beräknade Deremot och på det alt Kongl.
Stats-Contoret icke framdeles, i följd af tull-medlens nu föreslagna inleverering till Riksgälds-Contoret, må sakna den erforderliga tillgång, som öfverskollen hitintills lemnat, för godtgörande af uppkomna brister å de så kallade förslags-anslagen, intilldess Rikshufvudboken för året hunnit afslulas och liqviden derefter öfver Stats-Ver kets - Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 355.
17 kols öfverskott och brister med Riksgälds-Contoret uppgöras, liar Utskottet ansel t sig, i sammanhang med dess här ofvan framställda förslag, höra hems! älla, att Kongl. Stals-Contoret, i händelse af berörde förslags bifallande, hädanefter må varda berättigad t att, redan under årets Lopp, från Riksgälds-Contoret utbekomma de medel, som kunna erfordras för att bestrida de forslags-anslagen tillhörande utgifts-summor, hvilka, enligt Kongl.
Stats-Contorets räkenskaper, öfverskjuta dessa anslags i Riks-stulen beräknade belopp. 2:o Sala-Accis- medlen.
Den afgift, som under benämning ”Städernas Salu-accis” af Rikets Ständer vid hvarje Riksdag bestämmes och för närvarande fördelas endast emellan de städer, deruti rättigheten att, ulan afgift, införa och försälja kött, bröd och dricka ännu icke är vorden landtmannen medgifven, tillhör äfven de i 60 §. af Regeringsformen uppräknade bevillningar.
Enligt Rikets Ständers förut meddelade förklarande, minskas denna afgifts lill 11,000 R:dr nu föreslagne belopp, i den mon en dylik införsel-frihet ytterligare varder inom någon stad medgifven, hvarigenom följagtligen en motsvarande brist måste uppkomma i den häruti påräknade tillgång för Stats-Verkels utgifter.
Med afseende härå och då ifrågavarande afgift, i likhet med allmänna bevillningen, uttaxeras inora hvarje stad af vissa näringar, dock med inskränkning till det för staden fastställda belopp, samt något hinder emot densammas levererande och redovisande, i sammanhang med de öfriga bevillnings-medlen, icke synes förekomma, får Utskottet hemställa, alt de så kallade Salu-accis-medlen jemväl må, från och med nästa år, jemte allmänna bevillningen, inlevereras till Riksgälds-Contoret, äfvensom att, i följd deraf, den summa, sorn. till Slals-behofvens fyllande för nästkommande och derpåföljande år varder, vid denna Riksdag, å Riksgälds-Contoret anvisad, må ökas med ett belopp, motsvarande den i RiksSlaten af dessa medel beräknade inkomst. 3:o Pos t-medlen.
Då Rikets nu församlade Ständer, på enahanda sätt, som vid de 2:ne sistförflutna Riksdagarnes statsregleringar iagttogs, för Statens allmänna utBih, lill R, St, Pret, i8^o. dt Sami, i A/d, 2 Band, 20 Haft, 3 18 Stals-Ulskottels Utlåtande.j N\o 355. gifter endast påräknat och anvisat en viss andel, eller 150,000 R:dr, af Postverkets behållna inkomster samt medgifvit, att öfverskottet af dessa inkomster får användas till kostnader för Postinrättningens ytterligare förbättring, torde den för Stats-behofven i allmänhet sålunda förbehållna andel af omförmälde, såsom bevillning i grundlagarna ansedda, medel likaledes böra af Styrelsen öfver Postverket tili Riksgälds-Contoret omedelbart aflemnas, helst sådant icke synes vara förenadt med den ringaste olägen het för Postförvaltningen eller på något
Sätt menligt för utöfvandet af den Kongl.
Stats-Contoret tillhörande, men postmedlen icke omfattande controll och tillsyn, i afseende på allmänna uppbördens behöriga ingående och redovisande.
Utskottet får alltså, i öfverensstämmelse med hvad Ulskollet redan angående tuli- och accis-medlen tillstyrkt, föreslå, att det bland Stals-Verkets behållna inkomster af Rikets nu församlade Ständer beräknade årliga belopp utaf Postmedlen må i samma ordning, sorn enahanda behållning al dessa medel hitintills blifvit Kongl.
Stats-Contoret godt gjord, från och med nästa år, till Riksgälds-Contoret af Postverkets styrelse levereras, hvarefter samma belopp bör Konsth Stats-Contoret af Riksgälds-Contoret tillhandahållas.
O 4:o CJiartce-Sigillatce-medlen.
Med denna Stats-inkomsts beredande, uppbärande, redovisande och controllerande eger Kongl.
Stats-Contoret en mera direct befattning, än med någon af förut omförmälde enahanda inkomster, enär det för Chartae-Sigillatae-papperets anskaffning, stämpling och tillhandahållande inrättade Contor är ställdt under nämnde Embets-Yerk.
Stats-Contoret emoltager också, dels omedelbarligen, dels genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, vederbörande embets- och tjenslemäns reqvisitioner å det för deras tjensteutöfning erforderliga Chartae-Sigillalae-papper, äfvensom afskrifler af alla löftes-skrifter för sådant pappers emottagande till försäljning, samt vakar deröfver, att erforderlig tillgång af berörde papper alltid förefinnes, och att såväl det utlemnade Chartae-Sigillatae-papperet, sorn derföre influtne contanta medel, hvilka skola till Kongl. Stats-Conlorets disposition insättas i Landt-Ränterien eller i Rikets Ständers Bank, vederbörligen redovisas.
Då följagtligen flere serskilde förvaltnings-bestyr, äfvensom åtskillige bevaknings- och indrifnings-åtgärder, i afseende på denna uppbörd, tillhöra Kongl.
Stats-Contoret, hvilkas öfverflyttande från ett, verkställande magten underlydande Embets-Yerk möjligtvis kunde under nuvarande förhållan - Stats-Utskottets Utlåtande3 N',o 355. i9 den blifva menligt för uppbördens skyndsamma indrifvande och ändamålsenliga controllerande, helst som den så kallade Canzli-gebuhren inom Kongl.
Maj:ts Canzli numera i Chartae-Sigillatae-afgiften ingår, och således i sammanhang dermed uppbäres och redovises, hvarförutan öfverflyttningen till Riksgälds-Contoret af ifrågavarande åligganden ovilkorligen måste föranleda en tillökning i detta Verks tjenstemanna-personal, så, och med afseende å nu anförde förhållanden, finnér Utskottet betänkligt att för närvarande understödja förslaget, angående Chartae-Sigillatse-medlens omedelbara ingående till Riksgälds-Contoret, utan får deremot afstyrka Rikets Ständers bifall lill samma förslag. 5:o Bränvins-brännitigs-afgiften.
I anseende tillbeskattnings- och uppbördssätt, har bränvinsbränningsbevillningen ett bestämdt sammanhang med den för all annan rörelse utgående så kallade allmänna bevillning.
Till vinnande af enhet i uppbörd och redovisning, synes det således både lämpligt och ändamålsenligt, att förstnämnde bevilinings-afgifl hädanefter jemväl ingår Lill samma Verk, som den allmänna bevillningen.
Stats-Contorets befattning med uppbörden och controllerandet af denna afgift är också nästan alldeles enahanda med de Riksgälds-Contoret tillhörande åligganden, i afseende på de dit ingående bevillningsmedel.
Något hinder eller någon olägenhet i administrativt hänseende möter följagtligen icke emot äfven omförmälde befattnings öfvertagande af Riksgälds-Contoret, derigenom någon synnerlig tillökning i detta Verks göromål ej eller uppkommer.
För tillstyrkandet af bränvinsafgiftens ingående till Riksgälds-Contoret, anser Utskottet sig dessutom hemta en ökad anledning af den omständigheten, att denna afgifts belopp för hvarje år icke kan på förhand med någon säkeihet beräknas, enär detsamma beror icke allenast på resultaten af de för afgiftens utgörande af Rikets Ständer fastställda grunder, utan ock på den inskränkning uti den stadgade bränvins-bränningstiden, som inträffande förhållanden möjligtvis äfven framdeles kunna föranleda.
Af dessa orsaker har också ifrågavarande statsinkomst, under de förflutna åren, utgått till högst olika belopp, hvarigenom åter betydliga brister ett och annat år uppkommit uti de Statsverket till dess utgifter af Rikets Ständer anvisade summors beräknade belopp, hvilka brister, enligt Utskottets åsigt, böra, så vidt möjligt, för framtiden undvikas.
På grund af hvad Utskottet nu anfört, får Ulskotlet hemställa, att den brånvins-brännings-bevillning, som Rikets Ständer 20 Stats-Utskoltcls Vilatande, N\o 355. vid denna Riksdag sig åtaga, må, på enahanda sätt, som allmänna bevillningen, ingå Lill Riksgälds-Contoret, hvars bidrag lill statsbehofvens fyllande, från och med det år, då förstberörde bevillnings-afgifl kommer att utgå, foljagtligen bör ökas med det belopp, hvartill denna inkomst, vid nu förestående stats-reglering, varder beräknad.
Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till denna hemställan, får Utskottet derjemte tillstyrka, att Bevillnings-Utskotlet må få sig uppdraget att, till iagttagande i den på Riks-Ståndens pröfning 1111 beroende nya Författning rörande bränn vins-bränningens utöfning samt afgifterne derför, föreslå de genom detta beslut föranledda förändringar i föreskri (terne, angående Kongl.
Stats-Conlorets hitintills uppdragna åligganden, i afseende på ifrågavarande a fe illers emottagande och controllerande m. rn. • 11' I sammanhang med Statsverkets extraordinarie inkomster, äro slutligen i Riks-Staten upptagna de så kallade Restantierna.
De llesLe af d« under denna benämning ingående poster härflyta dock från de ordinarie iukomst-Litlarne.
I anseende till det samband, hvad redovisning och controll beträffar, som restantierne följagtligen hafva med de Statsinkomster, livilka, enligt Utskottets åsigt, fortfarande skola lill Kongl.
Slats-Conloret ingå, håller Utskottet före, att desamma jemväl hädanefter böra lill nämnde Embetsverk aflemnas, med undantag allenast af de å tn 1 l-salu-accis- samt bran vins-medlen uppkommande restantier, hvilka synas böra, tillika med dessa medel, från och med nästa år, till Riksgälds-Contoret inlevereras; skolande, derest denna åsigt af Rikets Ständer godkännes, Uls-koltel, före Riks-Statens slutliga uppgörande, för Rikets Ständer uppgifva, ej mindre den andel af den deri beräknade restantie-summan, som, i följd häraf, kan komma att till Riksgälds-Contoret aflemnas, än ock det belopp af denna inkomst-titel, som Utskottet anser fortfarande komma att till Statsverket ingå.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet nu yttrat och i anledning af hvad här ofvan blifvit föreslaget, anser Utskottet följande, af förrbemälde motionärer gjorda framställningar böra förfalla, nemligen: angående öfverflyltningen till Riksgälds-Contoret af en del utaf Kongl. Räntekammarens nuvarande tjenstemanna-personal; angående en förändrad organisation af Riksgälds-Conloret, i och för emottagandet af all, för Statens räkning, inflytande uppbörd; angående alla slats-utgifters bestridande, genom anvisningar å detta Verk; angående Finance-Deparlementels anordningars påtecknande Slals-Utskottels UtlåtandeN\o 355. 21 och conlrollerande af Fullmäglige i Riksgälds-Contoret; samt angående ruånadtiiga colialioneringar af Siats- och Riksgälds-Conlorens Räkningar.
Vidkommande åter de af samma motionärer framställda förslag, så vidt de åsyfta meddelandet af serskilda föreskrifter, angående nu befintliga eller hädanefter uppkommande öfverskotts användande samt förenklandet af det för närvarande, i afseende på Statsverkets inkomster, iagtlagna räkenskaps- och redovisningssätt, lår Utskottet dels åberopa sina rörande dessa ämnen redan meddelade Utlåtanden, dels hänvisa till Utskottets framdeles afgifvande serskilda yttranden, i anledning af härmed gemenskap egande och på Utskottets behandling ännu beroende fiågor.
Hvad för öfrigt beträffar de af Herr Brinck äskade uppgifter på alla, sedan åf 1810, uppkomna öfverskott och besparingar å Statsverkets inkomster och utgifter, så bar Utskottet, som icke kunnat inse dylika vidlyftiga uppgifters behöflighet för afgörandet af frågan om samtliga hevillnings-medlens ingående lill Riksgälds-Contoret, trott sig endast böra erinra, alt beloppen af omförmäldte öfverskott och besparingar under den lid, hvarför räkenskaperne hitintills kunnat afslulas och granskas, äro för Rikets Ständer uppgifna i de af deras Revisorer och Stats-Utskott aflemnade Berättelser, angående revisionerne af Statsverkets räkenskaper.
Slutligen har Utskottet ansell sig böra hemställa, att Rikets Ständer må bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, ej allenast att alla, för verkställigheten af Utskottets förslag, rörande lull-saluaccis- och posi-medlens samt brän'vinsbrännings-afgiftens ingående lill Riksgälds-Contoiel erforderliga förändringar i de af Kongl. Maj:t eller vederbörande Embetsverk, angående uppbörden af dessa medel, utfärdade Författningar mätte varda, lill framtida iagltagande, föreskrifna och kungjorda, utan ock att Kongl. Maj:t, uppå Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret derom görande underdåniga framställningar, täcktes i
Nåder meddela de ytterligare stadganden och föreskrifter, som af Fullmäglige dessutom kunna anses ändamålsenliga och nödvändiga för ifrågavarande statsinkomsters behöriga redovisande och controllerande.
Stockholm den 26 October 1840. 2.2 Stats-Utskotlets Utlåtande, N\o 356.
Af Herr Biskopen Doctor Hedren: ”Med undantag af de ordinarie Statsinkomsterne och Chartae-Sigillalae-medlen, i afseende på hvilkas uppbörd jag med Utskottet instämmer, reserverar jag mig i allt öfrigt mot detta Utlåtande, såsom icke af behofvet påkalladt, och ländande, i stället för till förenkling, till mångfaldig inveckling och kostnad i det allmänna uppbörds- och redogorelse-verkel, stundom äfven måhända till förlägenhet och våda för Statsverkets ordentliga förvaltning; hvarförutan, efter mitt förmenande, Regeringsformens 64 § hade fordrat alt i laga ordning till sin ordalydelse förändras, innan detta beslut kunnat påtänkas.” Af Herr Prosten Åstrand: ”De skäl, som vid föregående Riksdagar blifvit mot förslaget om Tull-, Post- och Bränvinsbevillnings-tnedlens öfverlemnande till Riksgälds-Contoret framställda, synas mig tillräckliga för ett afslag å detsamma.”
I dessa reservationer instämde Herr Prosten Stenhammar.
Emot den af Utskottet föreslagne öfverflyttningen till Riksgälds-Contoret af bevillnings-medel, reserverade sig jemväl Herr Friherre Lejonhufvud och Herr Hammarhjelm.
Anis. till Exp. Utsk. den 37 Oct., kl. 3 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om restitution till staden Hudiksvall af erla g d rotefrihets-afgift.
(R:gs Afd.) Genom protocolls-utdrag af den 9 nästlidne September, har Vällofl. Borgare-Ståndet, under lillkännagifvande, att Ståndet bifallit Stats-Ulskottets, i Utlåtandet N:o 3oo, gjorda hemställan, angående ålskillige städers berättigande att återbekomma af dem erlagd rotefrihets-bevillning, anmodat Utskottet, att ”snarligen” afgifva dess yttrande öfver en utaf Herr P. O. Norin, i början af sistlidne Mars månad, väckt och till Utskottet remitterad motion om rättighet för staden Hudiksvall att erhålla restitution af enahanda afgift. Stats-Utskoltets TJti 23 Efter att hafva genomgått och granskat åtskilliga, för utredandet af härvid förekommande förhållanden, Utskottet tillställda handlingar, får Utskottet nu afgifva sitt yttrande, angående ifrågavarande motion; dervid Utskottet dock först ansett sig till förklarande af orsaken, hvarföre icke detta yttrande blifvit meddeladt, i sammanhang med de för flere andra städer föreslagna dylika restitutioner, böra upplysa, dels att, enligt det protocollsutdrag, hvarigenom omförmälde motion blifvit till Utskottet öfverleinnad, densamma handlade om upphörandet af extra roleringen å slädernes jord, hvilken fråga Utskottet ansåg böra, likasom andra roterings-skyldigheten rörande motioner, gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet behandlas, dels ock att ofvannämnde stad icke fanns upplagen å den Utskottet tillställda och i Utlåtandet N:o 3oo intagne officiella uppgift å de städer, af hvilka rotefrihels-bevillning blifvit erlagd.
Enligt hvad uti förrberöi de motion är vordet anfördt och genom dervid fogade handlingar styrkt, har Hudiksvalls stad, som från längre tid tillbaka hållit io ordinarie Båtsmän, dessutom, vid 1811 års extra rolerings-förrättning, blifvit för den staden donerade jord ålagd prestera 3:ne extra Båtsmän.
Sedan denna extra roleringsskyldighel under åren 1812 och 1813 blifvit in natura utgjord, åtog sig staden, genom ett med Kongl. Maj:t och Kronan härom afslutadt conlract, att, emot befrielse från denna skyldighet, årligen i närmaste Ixronomagazin leverera i5 tunnor spanmål, eller ock erlägga lösen derför, enligt gällande markegångspris.