Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det blir då den eller de, som försträckt B. hans förlagskapital, hvilka böra erlägga bevillning på den ränta derå, som af B. blifvit utbetald
Det är ock naturligt, att om en rörelse gått så ofördelaktigt, att icke ens vanlig ränta under året blifvit betäckt, skatten i förhållande dertill minskas, då i allmänhet endast verklig inkomst bör bära skatt.
Om, med begagnande af nyssnämnda exempel, hela förtjensten något år endast varit 4.000 rdr för hvardera, erlägger A. blott bevillning för den af kapital erhållna inkomsten 4,000 rdr; hvaremot B., som sannolikt betalt mer än 4 procents ränta förlaget, icke bör erlägga någon bevillning för inkomst.
Skatt af inkomst uttages i allmänhet icke hos de minst bemedlade.
Den mest godkända, om ock ej mest tillämpade regeln härvid är, att man lemnar alldeles skattfritt det belopp, som anses erforderligt för att fylla de nödvändiga lefnadsbehofven för en tarflig familj.
Under olika förhållanden bestämmas derföre dessa belopp olika.
I Sverige har emellertid denna regel icke ännu annat än undantagsvis vunnit tillämpning, nu sednast egentligen till förmån för deni, hvilkas löner eller pensioner ej upp - 86 gått till 300 rdr.
Fastighetsegare, näringsidkare och kapitalister beskattas deremot för hela sin inkomst.
Komiterade anse jemlikhet äfven i detta afseende böra eftersträfvas och skulle högeligen önskat att kunna tillstyrka befrielse från all bevillning af det inkomstbelopp, 400 rdr, som Komiterade antagit nu i medeltal erfordras att betacka de nödvändiga lefnadskostnaderna för en tarflig familj.
Komiterade hafva dock trott detta mål säkrare kunna uppnås genom att söka småningom och gradvis närma sig detsamma.
Det är obestridligt, att någon åtskillnad eger rum mellan inkomst af räntebärande kapital — om ock detta endast betraktas såsom hoplagd arbetsförtjenst, och inkomst, som omedelbart härflyter från arbete, af hvad slag som helst.
En nödig omtänksamhet bjuder arbetaren att, under kraftens och helsans tid, af sin inkomst spara något för ålderdomens och sjukdomens dagar.
Han kan således icke af lika stor inkomst lika lätt tillskjuta lika andel till statsbehofven, som den, hvars inkomst härflyter från det redan samlade kapitalet.
Det är af denna anledning Komiterade, som på grund af uppgjorda beräkningar tvekat att föreslå befrielse från skatt för all inkomst, ej öfverstigande 400 rdr, likväl ansett inkomst af arbete, rörelse. yrke eller tjenst, böra tiilgodokomma en något större lindring.
För inkomst af kapital åter hafva Komiterade trott sig nu kunna tillstyrka befrielse från bevillning, endast i det fall att ränteinkomsten af kapitalet icke öfverstiger 200 rdr, dock att sådan befrielse för den, som ej eger annan tillgång till sina iefnadskostnaders bestridande, utsträckes till 4-00 rdr.
Ville man taga skatt af lägre ränteinkomst, blefve detta beskattningssätt troligen både förhatligt och alltför besvärligt vid utförandet.
Det undantag, som blifvit gjordt till förmån för kapital, användt till bedrifvande af jordbruk och dertill hörande näringar, torde rättfärdigas deraf, att, enligt Komiterades förslag, jordbrukaren icke komme att åtnjuta afdrag för skuld å sin fastighet eller befrielse för bevillning af lägre inkomst. § 8- Vid beskattning af inkomst utaf arbete, rörelse, yrke eller tjenst, hafva Koraiterade föreslagit, att 400 rdr skola undantagas från bevillning, derest sammanräknade beloppet af sådan inkomst för året icke öfverstiger 1,000 rdr.
Denna lindring, ungefärligen motsvarande den. som tjenstemän nu tillgodonjuta, hafva Komiterade icke vågat längre utsträcka, ehuru medgifvas måste, att den antagna siffran, 1,000 rdr, är godtycklig, och målet, såsom nyss antydt blifvit, åtminstone för detta slag af inkomst, bör vara att helt enkelt utan undantag kunna från bevillning befria 400 rdr utaf all inkomst af arbete.
Komiterade hafva ansett icke blott pensioner för gjord tjenst, utan ock andra pensioner, nådegåfvor, lifräntor och undantagsförmåner böra åtnjuta enahanda lindring i bevillning, som inkomster af arbete, helst det möter nästan oöfvervinneliga svång - 87 heter att, vid beskattning af inkomst, bärt!ytande från förstnämnda källor, urskilja» huru stor andel af densamma i sträng mening bör hänföras till inkomst af kapital och således efter den allmänna regeln draga något högre bevillning.
För öfrigt synas nu gällande grunder för beskattning af pensioner alldeles origtiga, då, enligt Bevillningsförordningens 2 § 2 mom. litt. d, sådana ”pensioner, gratialer och benådningar, hvilka utgå efter stat eller af allmänna medel”, äro underkastade lika bevillning med löner; men deremot, enligt samma förordnings 142 §, pensioner till delegare i pensionsinrältningar, ”till hvilka delegarne sjelfve bidragit, eller hvilka från enskilda donationer härröra”, njuta befrielse från bevillning.
Det förefaller nemligen naturligt, att, om i detta hänseende skall göras någon skillnad, hvilket Komiterade dock afstyrka, lindringen borde tillgodokomma förstnämnda slag af pensioner. § io För sådana bolag, hvilkas förvaltning och räkenskaper äro ställda under offentlig myndighets kontroll, hafva Komiterade trott den förmån böra medgifvas, att reserverade vinstmedel icke beskattas annorlunda, än såsom tillskjutet kapital, och nettovinsten således beräknas endast efter ärsutdelningen till bolagsmännen.
Staten tillgodokommer i allt fall slutligen skatt af hvad desse erhålla utöfver sina egna tillskott, och man uppmuntrar härigenom till bildande och förstärkning af reservfonder, som alltid måste vara för allmänheten, åtminstone i någon mån, betryggande mot den stora vådan af förlust på fordringar hos aktiebolag.
Komiterade anse bankrörelse rätteligen hafva bort beskattas lika med annan rörelse.
De sedehitgifvunde bankerna äro emellertid nu underkastade särskild högre beskattning och Rikets Ständer torde icke vara villige att eftergifva den inkomst staten härutaf haft.
Ett undantag i afseende å dem torde äfven möjligen kunna rättfärdigas, då rättigheten lill sedelutgifning beror på särskildt privilegium.
Men då synes det ock lämpligast, att särskildt beskatta just denna rättighet och icke den del af dessa bankers rörelse, som kan drifvas af hvar och en annan, utan att vara underkastad särskild bevillning.
Komiterade hafva derföre ansett sig böra föreslå, att bankrörelse först beskattas såsom annan rörelse, men att bank, som har sedelulgdhingsrätt, för denna rätt åläg^es särskild afgift.
Förutsättande, att Rikets
Ständer af de sedelutgifvande bankerna vilja uttaga ungefär samma bevillningsbelopp, som hittills, hafva Komiterade föreslagit, att för hvarje 1,000 rdr af det högsta belopp under föregående året på en gång utelöpande sedlar erläggas
Två riksdaler i bevillning.
F utvisar nemligen, att denna bevillning i medeltal för tre år utgjort omkring 54,000 rdr.
Privatbankernas tecknade kapital var vid 1858 års slut omkring 25 millioner riksdaler.
Häraf kunna antagas vara kontant tillskjutna omkring 8 millioner.
Vinsten å bankrörelse torde böra i medeltal beräknas til! 12 ä 15 procent af tillskottet eller 88 till ungefär en million riksdaler.
Den vanliga inkomstbeviilningen härå, a I procent, utgör rdr 10,000.
Beloppet af Privatbankernas utelöpande sedlar var väl vid slutet af Juni månad 1858 blott omkring 20, men vid slutet af sistlidna December omkring 25 millioner rdr.
BIHANG TILL vid Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184T och 1848.
FÖRSTA SAMLINGEN. 125 Afdelningen: Kong/.
Majlis Nådiga Propositioner och Skrivelser jemte Utdragen af de inför Kongl. Majit uti Stats-Råd et i ämnet förde Protocoll. f 4 lå -S U'f -- , ;;iiÄfi ■wMtr. t* MÄJSTS Nådiga ip ie © ip © s a ir a © n till R i k e i s S t änder, a m g å e n d e Statsverkets tilflgtåiid oell b efia of; Gifven Stockholms Slott den 12 November 1847. STOCKHOLM, 1849.
P. £Lm NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare.
M:ö t.
MajUs Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Stats-Verkets tillstånd och behof; Gifven Stockholms Slott den 12 November 1847.
Muj:L öfverlemnar härmedelst Lill Rikets Ständer Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, sammanfattad efter omsorgsfull pröfning af de till Siats-regleringen hörande frågor och under liflig önskan att inskränka slatsutgifterne i den mån sådant kunde med statens sanna fördel förenas.
Samhällets framskridande och förkofran i serskilda riglningar mäste dock alltid medföra behof af ökade utgifter för statsförvaltningen i allmänhet; men då dessa kunna hringas inom beloppet af påräkneliga inkomster, böra de icke ingifva bekymmer; och det är med tillfredsställelse, som Kongl. Maj:t nu funnit de hufvudsakligaste behofven kunna fyllas, utan att förhöjning i den vid sisla statsreglering bestämda slalsbrist-summa blifver erforderlig.
I öfverensstämmelse med Rikets Ständers yttrade önskan, har Kongl. Maj:t låtit upprätta fullständiga planer för ordnandet af försvaret lill lands och sjös, lill reglering af Landl-slatsljenstemännens aflöning samt till förändrad organisation af Elemenlar-läroverken och dem bland Einbetsverken, i afseende å hvilka föi ändring nu lämpligen kunnat lillvägabringas.
Verkställigheten häraf fordrar visserligen nya anslag, men då i beräkning tages hvad för samma föremål redan nu i annan form utgår och deraf en del kommer att lill Stats-verket indragas och besparas, blifver den häraf föranledda tillökningen i statens ordinarie eller ständiga utgifter, hvilken i alla fall betäckes af ilen förhöjning i inkomsterna, Kongl. Majit här nedan beräknat, icke af den betydenhet, som af de begärda anslagens belopp kunde slutas.
Hvad angår serskilda, för en gång eller för vissa år erforderliga, anslag, så torde väl Riksgälds-kontorels nuvarande ställning icke erbjuda någon så Bilt. till R.
St, Vrot, i$47 och 1S4S, 1 Sami. j AJd. j Haft. 4 Kongl. Majds Kläd.
St. 1847. beskaffad, för Rikets Ständer genast disponibel, tillgång, sorn under de sednast förflutne tvänne Riksmötena kunnat för då beviljade tillfälliga utgifter anlitas; men enär Rikets Ständers Bank numera förstärkt sin grundfond till det vid sista Riksdag fastställda belopp af Tio millioner Riksdaler, ocb härigenom är så consoliderad, att den synes ej behöfva för detta ändamål draga ytterligare kapital-tillgångar ur rörelsen, anser Kongl. Maj:t den vinst, Banken sedan nämnde Riksdag hopsparat ocb vidare under innevarande år kommer att af sin lånerörelse upphemta, både kunna och böra för fyllande af andre statens behof tagas i anspråk.
Denna Bankens utöfver den bestämda grundfonden samlade behållning har, enligt afslutade och offentliggjorda räkenskaper, utgjort för åren 1845 och 1846 tillsammans R:dr 2,537,084: n. 4., hvartill, oaktadt den minskning i DisconIrörelsen, som under innevarande år egt rum, dock för samma år synes med säkerhet kunna läggas en summa af 762,915: 36.
S. hvarigenom Bankens vinst för dessa Irenne år kan antagas lill R:dr 3,300,000: — — Idärförutan anser Kongl. Maj:t, att den s. k.
Saltpeter'fonden, hvilken vid näsllidne års utgång egde en samlad capitalbehållning af närmare 600,000
R:dr, må, under förutsättning och vilkor, alt det å 4:de Hufvudliteln för sallpeteruppköp uppförda anslag fortfarande komme att oförminskadt utgå, så alt fondens inkomster blifva för utgiflerne fullt tillräckliga, kunna ulan olägenhet anlitas orri ett bidrag af 300,000 R:dr för de tillfälliga statsbehofven, äfvensom i sådant afseende ytterligare kan användas den summa af 66,666 R:dr 32 sk., hvilken, enligt Kongl. Majlis derom serskildt aflätande Nådiga Proposition, skulle af skogsplanteiings-kassans tillgångar till Rikets Ständers disposition öfverlemnas; varande på detta sätt ett sammanräknadt belopp af 3,666,666
Då Kongl. Maj:t för allmänna arbeten, egentligen sådana, hvarigenom jordbruk, bergsbruk, handel, sjöfart och andra näringar befrämjas, äskat anslag, så långt befintliga tillgångar medgifva, har Kongl.
Majit, fullkomligt inseende behofvet af yttersta ansträngningar för landels förkofran i industriell hänseende och fullt förvissad, att de omkostnader, hvilka i sådan riktning med klok beräkning användas, komma landet till motsvarande nytta, tillika velat till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemna, huruvida icke genom serskilda anvisningar, vare sig å medel, som utom ofvan beräknade tillgångar må vara att af Rikets Ständer disponera, eller å sådana, som kunna beredas medelst lån, hvartill Rikets Ständer anslå erforderligt belopp för ränta öch Kongl. Majlis Nåd.
St. 1847. 5 amortissement, Kongl. må sättas i tillfälle att med låneförsträckningar eller anslag utan åtei betalningsskyldighet befrämja föremålen för sådana bland öfriga tillfälliga utgifter, som ur allmän synpunkt kunna finnas vara af större vigt.
Maj:t, som nu öfvergår till det speciella af utgiftsreglerfngen, vill dervid, på hvarje hufvudtitel, under serskild afdelning upptaga de anslagssummor, hvilka, hänförliga till föremål inom titeln, endast för en gång eller för viss inskränktare liderymd skulle komma att utgå.
Första Hufvud-titeln, innefattande Kongl.
Hof- och Slolts-Slaterna.
Anslagen under denna Hufvudtitel beräknades vid sista statsreglering till penningar R:dr 686,06/: — — med 317 tunnor under penningelöner beräknad spanmål.
Indelda räntor, kronovärdi 33 R:dr IG sk., upptagne efter förslagsmarkegång till 231: — — Oindeldt spanmål, 67 tunnor efter förslagspris 6
R:dr tunnan >» 402: — — Tillsammans
R:dr 686,700: — — Vid nyssomförmälde statsreglering blef, uppå Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning, underhållssumman för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen bestämd till ett efter Hans Kongl. Höghets dåvarande inskränktare behof lämpadL belopp af 25,000 R:dr; hvaremot de anslagssummor af tillsammans 170.000
R:dr, hvilka Hans Maj:t och Dess Höga Gemål i deras förra egenskap af Kron-Prins och Kron-Prinsessa, egt att lör sig uppbära, från RiksSlaten uleslölos.
Höghet Kron-Prinsen har numera uppnått den ålder, som för honom medför behof af egen Hofhållning; och Kongl. Maj:t föreslår i följd häraf förenämnde anslagssummas ökande med 75,000 R:dr, eller till 100.000
Då Kongl. Maj:t anser öfriga å Första Hufvudliteln uppförda anslag kunna vid deras nuvarande belopp bibehållas, skulle alltså slutsumman på denna Hufvudtitel blifva R:dr 761,700. 6 Kongl.
Andra Ilufvu<l-titelii. innefattande anslagen för Justitie Departementet.
Nu gällande Riks-stat upptager för della Departement: Penningar R:dr 806,182: med under lönerne beräknade 14,197^ tunnor spanmål efter 7 R:dr tunnan.
Iudelde räntor, kronovärdi 854 R:dr 10 sk. 7 r:st., efter markegång förslagsvis beräknade lill 4,828: — — Indeld spanmål, 12 tunnor, förslagsvis efter 6 R:dr tunnan . 72;— — Oindeld d:o, 8 tunnor d:o 18:— — Tillsammans
R:dr 811,100:— — I öfverensstämmelse med de beslut, sorn innefattas uti det inför Kongl.
Maj:t i Statsrådet den 9 innevarande månad förda och härvid i utdrag bilagde protokoll, framställer Kongl. Maj:t, i afseende på regleringen af denna Hufvudlilei, följande förslag: l:o Ilo fr ätter ne.
Vid utfärdandet af Förordningen den 20 November 1845, om uppbo- r rande af skyldigheten att bos Hofrätt betala lösen för protokoll i revisionssaker, beslöt Kongl. Maj:t tillika, alt llofrällernes betjening borde för den inkomst, hvaraf samma betjening, lill följd af lagförändringen, ginge i mistning, åtnjuta årlig ersättning, efter 700 R:dr för Svea Hofrätt, 565 R:dr för Götha Hofrätt och 265 R:dr för Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, samt all denna ersättning, beräknad från och med början af år 1846, skulle till Hofrätlerne qvartaliter utbetalas af besparingarnc under Riksslatens Andra Hufvudtitel, intill dess annorlunda kunde varda härom föreskrifvet.
Då ifrågavarande ersättning är af beskaffenhet alt böra fortfarande utgå, har Kongi. Maj:t, i enlighet med hvad Stats-kontoret i sin underdåniga berättelse angående Statsverket tillstyrkt, velat föreslå, alt ofvan omförmälde ersättningsbelopp varda i stat uppförde; hvarigenom alltså en tillökning uppkomme i staten för Svea Hofrätt af R:Jr 700: Götha Hofrätt af 565: — — och för Hofrätten öfver Skåne och Blekinge af 265: — — Transport 1,530: — — Kongl. Maj:ts Nåd.
Transport 2:o Till rättelse vid Stalsregleringen under sist fö rfl ut ne Riksmöte, gaf Kongl. Majit Rikets Ständer tillkänna, att, sedan lagmansbostället Näsby vid rnidfaslari 1844 äler tillin 11 i t lagmans-embetet i den förenade Stockholms, Södermanlands och Gottlands Läns lagsaga, komme, likmätigt Kongl. Brefven den 6 September 1791 och den 3 Februari 1841, den ännu på Stat qvarstående hälft af lagmanslönen på Gottland, utgörande, med inbegripen ersättning för derunder beräknade 234 tunnor spanmål, 272 R:dr 4 sk. att till statsverket indragas.
Enär vid Riks-Slalens ordnande den irring emedlertid inträffat, att nämnde lönebelopp, hvilket var upptaget å allmänna indragningsstaten för år 1844, blifvit icke allenast derifrån uteslutet, utan äfven afdraget från det till Svea Hofrätt och derunder lydande Justitie-stat på andra Ilufvudtileln belöpande anslag; vili Kongl. Majit, uppå Stats-kontorels underdåniga hemställan om rättelse häraf, föreslå, att samma Hofrätts stat, som icke bort genom afdrag af ifrågavarande lönebelopp minskas, åter godtgöres afdragssumman med 3;o Krigs- Hofrätten.
Uppå underdånig hemställan af Kiigs-llofrätlen, bar Kongl. Majit, genom beslut den 2 Febi naii innevarande, förklarat, att civil-ledamoten bos Krigs-Hofi ätten icke vidare skall åtnjuta i ditintills gällande författningar stadgad andel i de böter, som af hemälde Hofrätt ifrån och med 1847 års ingång voro eller blefvo udömde, utan att de bötesandelar, som varit honom anslagne, skulle tillfalla kronan, dock att nuvarande civil-ledamoten Krigs-Hofrätts-Rådet Gethe borde, så länge han embetct innehar, åtnjuta ersättning af 80 Ridr Bico om året.
Denna ersättning utgår för det närvarande af besparingarne på Riks-Stalens Andra hufvudtitel, men synes hädanefter böra uppföras på allmänna indragningsstaten under Nionde bufvudtitehi. 1,530: - 272: 4.
Tra nsport 1,802: 4.
Transport 1,802: 4. — 4:o Efter Borg-rätternas indragning liar Kongl. Maj:t den 18 December 1845 i Nåder förordnat, att deras ordinarie tjenstemän och vaktbetjente skulle af allmänna medel njuta ersättning för sådana, genom nämnde indragning, dem frångångna sportelinkomster, hvilka icke förut utgått af anslaget för Hof-stalen, beräknade i medeltal för Hof-Auditören J. J.
Elgström till . . .
R:dr 223; — — „
Hof-Notarien, Protokolls-Sekreteraren C.P.A.
Hallbäck lill 50: — — ” Hof-Notarien, Kammarjunkaren C. L. von Mentzer till 200:— — och för Vaktmästaren W. Högfeldt till ....
Berörde ersättningsbelopp, som för åren 1845, 1846 och 1847 varit anvisade på besparingarne å Andra hufvudtiteln, men upphöra, i den mån nämnde personer afgå, anser Kongl. Maj:t jemväl böra uppföras på allmänna indragnings-staten under Nionde hufvudtiteln. 5:o
Då de utgifter, som af detta anslag böra bestridas, likväl visat sig uppgå till betydligt högre belopp och för år 1845 utgjort icke mindre än 739,979 R:dr 13 sk. 4 rst., men anledning emedlertid förekommer dertill, att, då fängelsesystemet hunnit ordnas och de kostsamma fånglransporterne i följd häraf kunna inskränkas, omförmälda utgifter jemväl skola i mån häraf minskas, föreslår Kongl. Maj:t, att ifrågavarande förslagsanslag nu må ökas till endast 650,000 Rrdr, eller med .... 200,000:— — 6:o Det Professoren Doctor Schifter för utgifvandet af Sveriges gamla lagar tillagda arfvode 1,200 R:dr anser Kongl.
Maj:t än vidare böra under förut stadgade vilkor fortfara och, i likhet med hvad förut egt rum, uppföras å allmänna indragningsstaten, att derifrån till nästa Riksdag utgå.
De på denna hufvudtitel föreslagna tillökningar i anslag utgöra alltså, enligt 1, 2 och 5 punkterna, tillsammans R:dr 201,802: 4.— Transport 201,802: 4. — Kongl. Mnj:ts Nåd.
Prop. till 71.
St. 1817. 9 Transport 201,802: 4.— som, lagrie till nuvarande anslag för hufvudlileln ....
811,100:— — gör en total-summa af R:dr 1,012,902: 4.— hvilken summa Kongl. Maj:t således föreslår att såsom anslag för liiks-stalens
Andra hufvud titel till ständiga 'utgifter uppföras.
Der för ulan äskar Kongl. Maj:t på de skäl, som utvecklas uti särskilda derom aflåtande skrifvelse!-, följande för tillfälliga behof under denna hufvudtitel beräknade anslag, nemligen: a) för Lagberedningen från och med början af nästkommande år, till och med det år, då Riksdag näst derefter ånyo inträffar, årligen 12,000
R:dr eller för tre år R:dr 36,000: — — och dessutom särskildt förslagsanslag för bestridande af trycknings- och andra dylika omkostnader, som i anledning af Lagberedningens arbete kunna förekomma 3,000:— — samt b) för uppförande af Läns-, Stads- och Uäradsfängelser efter cellsystemet, utöfver hvad vid Riksdagen åren 1840 och 1841 dertill anslogs, ett ytterligare belopp af 200,000 R;dr årligen till och med det år, hvarunder nästa Riksdag infaller, eller för tre år 600,000: — — Tillsammans
R:dr 639,000:— — Då hnfvuds.ummornn för föremål inom denna hufvudtitel blifva: för ständiga utgifter årligen .... 1,012,902: 4. — deraf förslagsanslag . 684,265:19.
ti. för tillfälliga utgifter under tre år .
. 639,000:— — Tredje Hufvud-titeln.
Departement i nu gällande riks-stat bestämda anslag, 225,650 R:dr, med under lönerna beräknade 643 tunnor spanmål, ä 7 R:dr tunnan, och deruti ingår förslagsanslag till ett belopp af 1,673: 32 sk., upptager Kongl. Maj:t lill oförändiadt belopp; hvarjemte Kongl.
Maj:t anser Sig böra gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan den vid 1840 års Riksdag för o - c> Uih. lill R.
Prof. 784y och 7848. 7 Sami. 7 Aftl. 7 Haft. ^ 10 Kongl. Maj: t * Nåd.
Prop. till k.
Rikets Ständers Stats-Utskott uppgifna brist i kabinetts-kassan, 775,866 Ridr 32 sk., intill böljan af Rikets Ständers sednast förflutna sammankomst, och på sätt då jemväl hos Rikets Ständer anmäldes, blifvit minskad tili 306,130 R:dr 40 sk., ej mindre genom af Högstsalig Konung Cari. XIV Johan verkställde så väl afskrifningar af Dess egne förskotter till omförmälda kassa, som äfven af egne medel gjorda afbetalningar, än ock vidare genom af Kongl.
Majit under år 1844 gjord afbetalning å kapitalet, ytterligare minskning i nämnde brist sedermera egt rum, dels genom af Hans Majit verkställd kontant afbetalning 173,497 Ridr 24 sk., utom räntor, dels på det sätt att Hans Majit till betalning inom loppet af ett kommande år öfverlagd ett belopp af 80,000 Ridr, så att återstående bristen derefter endast blifver 52,633 Ridr 16 sk.
Fjerde II lifvucl-titeSn.
Landtjör svars-Departementet.
Under denna hufvudtitel ur uti den af Rikets sednast församlade
Ständer fastställde riks-stat för år 1845 och följande åren anvisadt i penningar Ridr 2,696,883:16. - med under lönerna inbegripne 24,314 tunnor spanmål, efter 7 Ridr för tunnan.
Indelda räntor, efter markegång, på förslag 1,196,656: 32,— Indehlt spanmål, på förslag, 20,104 tunnor 16 kappar, efter 6
Ridr för tunnan 120,627:— — samt oindeldt spanmål, 17,345 tunnor 16 kappar, efter 6 Ridr tunnan 104,073:— — tillsammans Ridr 4,118,240:— — Departements-chefens uti bi lagda, inför Kongl. Majit i Stats-Rådet den 9 i denna månad hållna, protokoll intagna underdåniga betänkande utreder fullständigt beskaffenheten af de särskilda behof, hvilka ansetts dels erfordra nya anslag eller tillökningar i de fortgående årliga utgifternas belopp, dels utgöra föremål för blott tillfälliga statsbidrag; men som Kongl. Majit, på de skäl och under de förutsättningar, som uti nyssberörde protokoll äro närmare utvecklade, funnit dels ett ifrågasatt anslag lill öfningsläger för armeen, dels föreslagen tillökning i anslaget för försvarsverket i allmänhet, eller för Krigs-Collegii Departeraenter för det närvarande kunna umbäras, har Kongl. Kongl.
Prog. till B.
St. 1847. 11 Majit velat af Rikets Ständer na endast äska öfriga af
Departements-chefen tillstyrkta anslag, hvilka afse fyllandet af de angelägnaste behofven.
I följd af nådigt beslut den 20 sistlidne April, bar en förändrad indelning af Militar-clistrikten i Riket egt rum, hvarigenom Distriktens antal blifvit från sex minskadl till fem och en af de på Generalitets-slaten uppförda Fördelnings-generalslöner alltså besparas.