Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle emot förmodan Kyrkornas arkiv vara i brist af sådana böcker och handlingar, som der böra finnas, skall jag icke underlåta att förskaffa detsamma den i denna väg erforderliga fullständighet, 3:o Tredje och sista anmärkningen: att hvarken i Kongl. Instruktionen af den 12 April 1815, eller i Räkenskaperna, hafva Revisor erne funnit orsaken för de utgifter, som till aflöning utgått i flera Församlingar, dels åt Kyrkoherdar, dels åt Skollärare, Orgelnisten, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor, går jag att möta med följande underdåniga förklaring:
D>å, af de här uppgifna personer, endast Barnmorskan erhåller aflöning af Norra Rörums och Hallaröds Kyrkors odisponerade tionde, vågar jag endast i underdånighet nämna, att, efter hvad härvarande Kyrkors Räkenskapsböcker utvisa , har Barnmorskan, vida öfver 3o år, af hvarje Kyrka för sin tjenstbefattning, såsom lön, årligen uppburit
En Tunna säd, som betalts efter årlig markegångstaxa, hvilken utgift årligen uti Kyrkoräkenskapen blifvit afförd, utan att någon anmärkning någonsin tillförne deröfver blifvit gjord, äfvensom jag, för längre tid tillbaka, hört en ganska tillförlitlig och sakkun - — 442 — ni? man påstå, att orsaken till nämde utgift var den , att Kongl. Maj: t skall hafva utfärdat Nådigt Bref för mera än 3o år sedan, hvaruti Lunds Stifts Presterskap an be fa lies, i anseende till brist på tillräckligt undervista och kunniga Jordegummor, att i al la de Socknar der ingeri skicklig och behörigen lärd Jordegumma eller Barnförlosserska funnes, söka öfvertala någon qvinna att af erkänd praktisk Läkare skaffa sig tillbörlig kunskap och gilltigt vittnesbörd derom, utan ock Församlmgarne att, af hvarje
Kyrkas behållna enskifta tionde, bestå en skälig lön för en sådan examinerad Barnmorska, och, till underdånig åtlydnad häraf, skola sockenstämmor blifvit hållna vid Församlingarna, på hvilka den aflöning bestämdes åt varande och blifvande Jordegummor, som uti Ky jkoräkenskaperna årligen afföres.
Utdragai de vid dessa sockenstämmor förda protokoll hafva förmodligen, såsom verifikationer för berörde utgift, blifvit bifogade iSo5 eller i8 i6års Kyrkoräkenskaper, men för att icke belasta Rakenskaperna med mindre nödiga verifikationer, till hvilkas antal ett sådant protokollsutdi ag ansetts kunna höra, sedan det kanhända mera än en gång lem nät upplysning om orsaken till utgiften, torde kanske vara skälet, hvarför man icke sett detsamma ytterligare upptaget uti de på sistnämde års följande Kyrkoräkningar, Angående Räkenskaperna för Horfva Kyrka.
Anbefalld att Förklaring afgifva öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar, angående Räkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne' m, in., får, med afseende på Hurfva Kyrkas årliga Räkning, i djupaste underdånighet, jag anföra följande; Hvad första momentet af de gemensamma anmärkningarna angår, så medgifves, att äfven i Hurfva Kyrkas Räkning för åtskilliga år blifvit införda större oförräntade behållningar, än hvad tillåles i af Revisorerne åberopade Kyrko-Inslruktion.
Men då hela kyrkotakets omläggning med bräder och bly, hvartill Laudshöfdinge- och Biskops-Embetenas tillåtelse, enligt föreskrift, söktes och erhölls, länge varit motsedd och af behofvet påkallad, samt för en i allt sammanräknad summa af 738 Rdr 3a sk.
Banco verkställdes, fann Församlingen nödigt, utom det att en del af utlånla kapitalet uppsades och användes, alt icke alla influtna penningar skulle utlånas, då måhända betalnings-svårighet i behofvets stund uppkommit; äfvensom fattige handtverkare och handtlangare hvarken vilja eller kunna vänta på deras arfvode till dess laga uppsägningstiden tilländalupit.
Sedan åter denna betydliga reparation — 413 — försiggått, har utlåning shett- Härtill kommer dessutom en svårighet, den de flesta Kyrkokassa-förvaltare troligen erfarit, att, äfven då något öfverskott förefinnes, saknas ofta så väl säkre låntagare, som säkre och villige borgensmän; äfvensom de fleste äro föga betjente med och således icke begära en så ringa lånesumma, som kan öfvervara efter ett års Räkning, hvarföre några års öfverskott till det mesta måste ssmjas, för att finna låntagare.
Opålitlige låntagare, som önska lån, stundom utan både vilja och förmåga alt dem återgälda , torde i mängd erbjuda sig; men med dem äro hvarken Församlingen eller Räkenskap»;- föraren belåtna.
Det torde på dessa grunder innefatta en obillighet, om påstående gores, att Pastor skall förränta penningar, dem han icke behof ver, dem han gerna vilie lemna, men dem han måste innehafva, endast derföie att ingen säker låntagare är att tillgå.
Hvad andra anmärkningsmomentet vidkommer, har alltid härifrån med K yrkoräkningen åtfölji ett Inventarium på Kyrkor nas böcker och öfriga tillhörigheter Dock torde, äfven i detta afseende, någon ändring i åberopade Kyrko-Instruktion vara behöflig, dels derföre att Kyrkornas böcker, om de i Kyrkorna skola förvaras, äro blottställda för det mögel och den fuktighet, som vanligen inom murar och under hvalf förderfva dein, äfven då årlig tillsyn och vädring iakttages, dels derföre att högst sällan någon Församlings-ledamot, för hvilket ändamål de förmodligen böra finnas, begagnar dero, dels ock derföre, att sådana böker nu mera vanligen äro att tillgå i Pastorernes egna bibliot heker.
Den tredje anmärkningen kan här sanningsenligt besvaras sålunda: att ingen aflöning från Huifva kyrkokassa utgår till Kyrkoherde, Skollärare, Klockare, Barnmorska, emedan de trenne förstnämde endast åtnjuta deras ordinarie och på Författningar grundade löner, och den sistnärade emottager sitt årliga arfvode från Skarhults gård , då hon i sin sak betjenar både Gudmunntorp» och Huifva Socknar, hvilka höra till Skarhults gods.
Angående Räkenskaperna föi’ Borlunda celi Skeglinge Kyrkor.
I afseende på de anmärkningar, som Rikets Ständers Revisorer gjert vid Räkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne, Hälland, Blekinge oell Bohus Län, få undertecknade, tjenstförrättande Pastor och Kyrkovärdar i Borlunda och Skeglinge Församlingar^ i underdånighet afgifva följande Förklaring:
Hvad angår den forsla anmärkningen: ”att Pastorer och Kyrko”värdar innehaft större oförräntade behållningar, än som medgifves uti ”i6:de punkten af Kongl. Kyrko-Instruktionen den 12 April 1815”, kunna vi icke förneka, att det ofta inträffat, att mer än 100 Rdr B:co, utom de 5o Rdr B:co, som, enligt Kyrko-Instruktionen, böra vara i Pastors hand till nödvändiga smärre utgifter, varit i kassan qvarliggande.
Orsaken till detta förhållande har alltid varit, att ingen säker låntagare kunnat erhållas; ty aldrig har det blifvit underlätet att i närmaste
Stads tidning utbjuda till låns de kontanta medel, som Kyrkan haft i kassa.
Rörande anm. 2, ”att Inventarieconti Öfver Kyrkornas tillhörig”heter af böcker m. m. vid Räkningarna saknats, äfvensom att de be”fintlige, antingen äro till en del mindre noggrant upprättade, eller ”visa brister af sådana böcker och handlingar, som vid alla Kyrkor ^’böra finnas”, få vi i underdånighet anföra, det vi icke kunna, då undertecknad, tjenstförrättande Pastor, först för 4 månader sedan emottog pastoralvården vid dessa Församlingar, och ingen skriftlig uppsats af Pastoratets förre innehafvare visar, att Inventarieförteckningen årligen blifvit Räkenskaperna bifogad, såsom fullkomligt säkert uppgifva , att nämde förteckning hvarje år åtföljt Kyrkoräkenskaperna; vi tro dock, att Förhållandet så varit.
Deremot våga vi försäkra, att
Inventarieförteckningen alltid varit med noggranhet uppgjord och alt inga böcker saknas af dem, som böra vid Kyrkorna finnas, utom Konung Carl XII:s Bibel, som för längre tid sedan är förmultnad.
Hvad anmärkningen 3 beträffar, "att Revisorerne hafva hvarken i ”JKongl.
Instruktionen af den 12 April 1815, eller i Räkenskaperna fungit orsaken till de utgifter, som tili aflöningar utgått i flera Församlingar, ”dels åt Kyrkoherdar, dels åt Skollärare, Orgelnister, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor”, få vi underdånigst anföra: att till Pastor, af dessa Kyrkors medel, intet annat utgår, än det arfvode för Räkenskapernas förande, som är upptaget i Kyrko-Instruktionen; att af dessa Kyrkors medel intet utgår till Skollärare, Orgelnist, Klockare och Orgeltrampare; men att årligen, sedan 1806, till Barnmorskan blifvit utbetalte, af Borlunda Kyrkas medel, 6 Rdr 32 sk.
Banco, och, af Skeglinge, 4 Rdr 2i sk. 4 rsf- Banco; varande detta bidrag af Kyrkokassan till Barnmorskans underhåll bestämdt af Pastor och Församlingarna vid allmän sockenstämma, på grund af Kongl. Brefvet af den 23 Augusti i8o5.
Angående — 445 — Angående Räkenskaperna för Gårdstänga och Holmby Kyrkor.
Till följd af de anmärkningar, som för år 184i blifvit gjorda af Rikets Ständers församlade Revisorer, vid den förrättade Siats-Revisionen, deröfver, "”att Paslorerne, för ett ej ringa antal Kyrkor, innehaft ”större oförräntade behållningar, än som medgifves K 16 punkten af ”Kongl.
Kyrko-Instruktionen den 12 April 1815, utan att upplysning “lemnals, huruvida instundande beliof sådant påkallat,” får jag underdånigst yttra, alt dessa anmärkningar vä! ej kunna tillämpas p5 Gårdstånga och Holmby Kyrkors Räkenskaper för år 184 1, af det skäl, att då varande v. Pastorn, innehade, utom hvad förutnämde
Kyt ko-Instruktion tillåter, från hvardera Kyrkorna ett penningebelopp väl ringa att utlåna » och knapl tillräckligt för bestridande af de små oförutsedda utgifter för Kyrkorna, som under året inträffat.
Beträffande andra punkten af Revisorernes anmärkningar „ så ka» denna ej angå förutnämde Kyrkors Räkenskaper, alldenstund Inventarieförteckningar öfver Kyrkornas tillhörigheter af böcker m. ra., aila år, i fullständigt skick åtföljt Räkenskaperna, hvari sådana handlingar och böcker finnas upptagna, som vid Kyrkor i allmänhet böra finnas.
Den enda lön, som af Gårdstånga och Holmby Kyrkor årligen, utgår, är till Församlingarnes Barnmorskor , och dessa utbetalningar stödja sig på Kongl. Maj:ts sanktion, i följd af Landshöfdinge- och BiskopsEmbetenas skrifvelse, daterad Malmö Lands-Kontor den i5 Oktober ,«834.
Angående Räkenskaperna för Hörby och Lyby Kyrkor.
Öfver Rikets Höglofl.
Revisorers anmärkningar, rörande j&yrkokuratorernes förvaltning af Landtkyrkornas medel, får jag, i afseende på Räkenskaperna vid Hörby och Lyby Församlingars Kyrkor, i djupaste underdånighet afgifva detta Utlåtandes Hvad första momentet af gemensamma anmärkningarne angår, så medgifves, att vissa år större oförräntade behållningar, än hvad Kongl. Instruktionen den 12 April 1815 tillåter, blifvit i Kyrkoräkenskaperna utförda; men orsaken härtill har varit och är, att större reparationer å Kyrkorna varit beliöfliga och föreslagna, vederbörligen hos Höga Auktoritetet sökta och bifallna, samt derefter till verkställighet företagna , hvartill penningar af Kyrkans medel bör, vid arbetets företagande, åt 57 — 446 - entreprenören alltid vara till hands, helst fattiga handtverkare och deras handtlangare hvarken vilja eller kunna vanta på deras ai I'voden, till dess laga uppsägningstid tilländalupii, eiler pt Tillingarne genom lagsökning blifvit indrilna.
Bland de orsaker, sorn ofta vålla, attpenningaine icke blifva utlånta, är svåiighelen att eihälla säkra låntagare och löftesmän, hvaruppå K
Ji kokassaförvaltarne i synnerhet mäste vara uppmärksamma, helst, derest tillgång hos gäldenäien saknas, Pastor och Kyrkovärdar måste ersätta Kyrkan fulla inloppet af utlåningen,, och för en sådan förlust vill nog hvar och en, så vidt görligt är, freda sig.
Obilligt synes det ock vara, att Pastor och Kyrkoväidar,, i blist på sakta låntagare, skulle ei lagga ränta för penningar, dem de icke behöfva, dem de gerna ville utlåna, men dem de, af au föi da örsäter, måste innehafva.
Hvad andra anmärkningen angar, sä, då ailä Ar noggranna och spec fika inventarieförteckningar öfver Kyikornas tillhörigheter åtfölja Kyrko räkenskaperna, och, vid Prost visilationer samt inventeringar, Kyrkans tillhörigheter noga jemföras med Föi tockningarne, upplyses af dem, att sådana handlingar och böcKer, sorn tillhöra Kyrkoina, finnas vid dem och äro under Pastois och Kyrkoväidais vård med ansvarsskyldighet.
Någon annan lön af Kyrkornas enskifta tionde utgår icke från Hörby oclr Kyby Kyrkor, än den som, enligt Eders Kongl. Maj:aS Nådiga Förordning af den 23 Augusti r8o5> tillätes att utg ifvås åt Socknarnes examinerade Jordegummor.
Angående Räkenskaperna för Harlösa och Hammarlunda K. j rkor.
Till följd af anin faldt underdånigt Utlåtande öfver de, vid den af Rikets år i84r församlade Revisorer föi rättade Siats-Revisionen, å Räkenskaperna för samtliga ILandtkyi koi na i Skåne, framställde anmåi kningar, få vi, såsom Harlösa och Hammarlunda Föisamlingais Kyikokuratorer, i djupaste underdånighet afgifva följande::
Hvad förberaälte Revisorers första arimäi klling angår, eller atfc Pastor och Kyrkovärdarne till äfveniyrs innehaft större oföriäntade behållningar, tiri som Eders Kongl. Wajrts Nådiga Ky 1 ko-Insl 1 uktion den 12 April r81S föi eskrifver, våga vi r underdånighet nämna , att sådant, oss veterligen, aldrig varit, och för 1 är v arande v isst rligen icke är, förhållandet här, alldenstund Harlösa Kyika, långt före nu varan - — 447 de Pastors tjenstetid, varit i betydlig skuld, som fortfarit ända till i83q, då nämde Kyrka, dels genom en erhållen gåfva, dels genom blyforsäijning, icke allenast mäktat att afbörda sig skulden, utan äfven fått öfverskott af penningar, hvilka, enligt fattadt. soekenstämmobesl-ut, blifvit mot ränta insatta i Lunds Sparbank, för alt desto lättare vara tillgänglig till en viii samma sockenstämma öfverenskoramen och således nu förestående, nödig reparation å tornet.
Häraf synes, all Föreståndarna icke uraktlåtit att, i alla afseenden och mer än vanligt, påse [Kyrkans bästa, emedan, i motsatt fall, penningarna hade skriat förvarats tili ifrågavarande reparation, och således legat ofruktbara; h vilket icke ihi skett.
H immarlunda
Kyrka deremot , som utgör Annex till Harlösa, :|nr till högst nödvändiga reparationers bestridande, i September månad i8|}o, måst läna af Fattigkassan 1S0 Rdr Banco, hvilka den ännu åcke kunnat återgälda.
Beträffande åter anmärkningarna i anledning af den Inventarieförteckning öfver Kyrkornas till horig he te r af böcker m. m , som vid Räkningarna från åtskilliga ställen saknats, få vi i djupaste underdånighet tillkännagifva, att en sådan Förteckning, under nuvarande Pastors tjenstetid, hvarje år behörigen åtföljt Räkenskaperna för Harlösa ©ch Hammarlunda Kyrkor,.
Hvad slutligen de utgifter, för hvilka Revisorerne ä Räkenskaperna icke funnit orsak, vidkommer, som utgått till aflöning åt inom dessa Församlingar tjenstgörande så väl Orgelnist som Barnmorskor, så har, enligt hvad bifogade protokoller, Litt. Å. B. C. D, utvisa, nuvarande Pastors företrädare, i samråd med Församlingarna, för lång tid tillbaka, å allmän sockenstämma öfverenskommit och beslutit, att, såsom bidrag till dessa högst nödvändiga personers underhåll , af Kyrkornas medel anslå den ringa lön, namie 4 stycken protokoll upplaga, af hvilka de ■anie, nemligen Litt. A. 2?., rörande den i Församlingarna antagne Orgelnisten, äro af Landshöfdinge- och Biskops-Embetena stadfästade.
Angående Räkenskaperna för Lomma Kyrka.
' Till underdånigste följd af Eders Kongl. Majtts Nådiga Remiss den 12 sist!idne Februari å trausumtet af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers öfver den förrättade Stats-Revisionen afgifna Berättelse, rörande de vid Räkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus
Län gjorda gemensamma anmärkningar, och med — 448 anledning af Konungens Respektive Befallriingshafvandes i Malmo celi Mögvördiga Biskops-Embetets i Lund, den 3 sistlidne Mars, till HäradsProsten afiålna skrifvelse, få undertecknade, så vidt berörde anmärkningar röra Lorn ma Kyrka i Malmöhus Län och Lunds Stift, afgifva följande underdåniga Utlåtande:
Beträffande första anmärkningen, få vi underdånigst nämna , att , under den tid vi varit Kyrkans Syssloman, vid Räkenskapernas årliga afslutande, hos Pastor antingen icke innestålt större behållning af Ky ikans med<d, än sorn rnedgil ves i 16 punkten af Eders Kongl. Majlis Nådiga Instruktion den 12 April r 8* 5, elier i annat fall, att den större inn »stående behållningen icke då genast kunnat utlånas , i brist på sakra låntagare, eller varit ämnad tili en snart förestående reparation.
Hvad andra anmärkningen angår, få vi lika underdånigst yttra, alt de böcker och andra persedlar, som i Inventarieconto blifvit upptagna, tillhörande Kyrkan, finnas, och ali denna Inventarieförteckning åtföljt Räkningen.
Och Hvad sista anmärkningen slutligen vidkommer, få vi äfven underdånigst förklara, att inga löner af Kyrkan utgå till Skollärare, Orgelnister, Klockare och Belgtrampare; men alt Kongl. Maj:ls Nådiga Instruktion af den ra April i8i5 stagar, att Kyrkoherdarnes arfvode för Bäkenskapernas förande skall i credit upptagas; och att dessa skola njuta e>sättning för skrifmaterialier, bestämmes i 8 § uti Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 26 Februari 1817.
Lönen till Barn raorskau är tillåten, till följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Dom-Kapitlet i Lund den 28 Augusti 18o5, der det heter: ”Alltså ”vele Wi i Nåder hafva anbefallt
Eder förständiga Presterskapet i Skåne, ”att i alla de Socknar, der ingen skicklig och behörigen lärd Jordegumma eller Bai nförlosserska finnes, söka öfvertala, icke allenast nå”gon qvinna, att härutinnan förskaffa sig tillbörlig kunskap och giiitigt ”vittnesbörd derom af någon i vettenckapen erkänd praktisk Läkare, ”utan ock Församlingarna, att, af hvarje K yrkas behållna enskilla tiondsi, ”bestå en skälig lön för en sådan examinerad Barnmorska'"', Angående Räkenskaperna för Norrviddinge ock Dagstorps Kyrkor, Öfver de anmärkningar, som Rikets Hög loff Stånders Revisorek, vid 1841 års Stats-Revision, gjort öfver Landtkyrkorna 1 Skåne, Halland och Blekinge, få vi, så vidt dessa anmärkningar 1 öra Norrviddinge oeb 449 — Dagstorps Kyrkors Räkenskaper , härmed i djupaste underdånighet aflemna följande Utlåtande:
Beträffande första anmärkningspunkten, så har ofdrräntade behållningen, under de Irenne år jag, Möller, varit Kyrkoherde här, icke öfverstigit hvad Kongl.
Kyrko-Instruklionen medgifver, utan då nödvändigheten sådant påkallat, hvarom ock upplysning lemnsts uti Räkenskaperna, såsom då större reparationer varit under ventilation, och Sfven Församlingen ansett oundgängligt, att så mycket kontanta medel innehölles i kassan, som var erforderligt för beredande af tillämnad byggnad; och sorn Kyrkornas egentliga inkomster merendels icke inflyta förr, än i slutet af räkenskapsåret, och räntorne af utestående fordringar äro, till större delen, beräknade till räkenskapsårets stut, så yppas sällan tillfälle att inom kommande räkenskap»året få utlånt medlen, så att erforderlig säkerhet vinnes, och dessa måste då balanseras, såsom > kassan förvarade till utlåning.
Hvad anmärkt blifvit rörande Inventarieförteckningen, så har sådan alltid varit Räkenskaperna bifogad, och ingen af Kyrkornas tillhörigheter saknats.
Anmärkningen, rörande användandet af Kyrkornas medel till »flöningar, vidkommer dessa Kyrkor, endast hvad angår de Pastor tillkommande tjugefyra skilling Banco för Räkenskapernas förande, hvilken aflöning på så sätt af hvarje Kyrka utgått , sedan Pastor blifvit ålagd att vara Kyrkornas Räkenskapsförare; och årlig lön af Kyrkorna till Barnmorska, hvilken grundar sig på Kongl. Brefvet lill Konsistorierna af den a3 Augusti »8o5 och Församlingarnes till följd deraf fattade beslut.
Angående Räkenskaperna för Remmarlöfs Kyrka.
Rikets Ständers Herrar Revisorers gemensamma anmärkningar vid K yr Koräkenskaperna från Skåne, Halland, Blekinge och Bobus Län, morn. a.j föranleda till den underdåniga försäkran , att undertecknade , Remmarlöfs Kyrkas Kuratorer, icke lålit större del af Kyikans penningar ligga ofrukbara, än nödigt varit, dels i följd af svårigheten eller omöjHgheten att till säkre låntagare och på obestämd lid få utsätta obetydliga summor, dels med afseende på möjliga, ehuru oförutsedda.
Kyrkans behof af sådana summor, under årets lopp.
Med hästa nit hafva Kyikans Kuratorer icke kunnat förena den obetänksamhet, sorn skulle illa anslå hvilken annan husägare som helst, att hålla Kyikata — 450 — i saknad af medel till upphj-Ip<nde af t. ex. klockstapeln, om lian af en orkan skulle kasLas omkull, eller Lill bot och reparation af skador å tak och murar, för hvilka skador man synnerligen i detta flacka, skoglösa och på 3 sidor af närliggande haf omgifna Skåne, finnér byggnader, i anseende till storm och slagregn , årligen mer .eller mindre blottställda.
Vid moni. 6 få vi underdånigst förklara, att, efter hvad vi tro oss veta, couto öfver Kyrkans särskilta tillhörigheter åtföljt Räkenskaperna, och att deruti dessa tillhörigheter finnas upptagna.
Den brist på någon bok och handling, som kan förefinnas., är antingen att tillskrifva tidens och förm ulin ingens inflytelse eller den omständigheten , att de vanliga Kyrkoböckerna äro med dea patronella Moderkyrkans böcker .gemensamma.
Mot Räkenskaperna från detta, Malmöhus, Dan hafva Herrar Revisorer särskilt anmärkt åtskilliga, efter deras förmenande, Kyrkorna olagligt åsätta löner till Kyrkoherdar, Skollärare, Qrgelnister, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor.
Hvad de första angår, har undertecknad att underdånigst åberopa det hittills oanmärkta och med 181'Sårs Nådiga Instruktion öfverensstämmande förhållande, att Kyrkoherden, såsom arfvode för sitt notariat och till skrifmaterialier, uppburit En Riksdaler 24 sk.
I afseende åter på de 2 Rdr R:co, hvilka utgå till Sockens Barnmorska, få vi underdånigst upplysa, att denna utgift finnes första gången år i.8q5, eller långt före vår förvaltnings början, Kyrkan påförd och måtte hafva sin grund i något då utkommet och hittills icke upphäfvet
Nådigt stadgande eiler tillstånd , taget till efterrättelse af dåvarande Kyrko-Inspektoren, och lemnadt ulan anmärkning till denna dag.
Angående Räkenskaperna för Lilla Harrie Kyrka Rikets Ständers Revisorers år 1841 gjorda anmärkningar vid Kyrloräkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus
Län föranleda till följande underdåniga Utlåtande : a) Som man ännu icke, vid den tiden då Räkenskaperna uppgjordes, hade någon säker låntagare af Lilla Harrie Kyrkas behållna medel, måste man, till undvikande af Kyrkans förfång, låta medlen i kassan innestå tills vidare; hvadan de i Kyrkans Räkning fingo synas såsom .annu ofruktbara, under afvaktan få full säkerhet för deras utlånande:. b) Beträffande Inventarieconlo, så har, viddess upprättande och afgifvande, nuvarande Pastor följt samma ordning, som dess företrädare, och hitintills utan anmärkning.- Skulle några Kyrkans nödiga böcker och handlingar saknas å Förteckningen, så befinnas de ibland Moderkyrkans, sorn är patronel, hvaiå härvarande Pastor har särskilt uppsats i arkivet, c) Pastor åtnjuter af Kyrkan ingen annan aflöning, än, för Räkenskapernas förande, det vanliga arfvodet, som Kongl.
Kyrko-Instruktionen den ra April i8r5 utstakar, såsom en Kyrkans utfallande hetalningspost till Pastor; hvarföre han ocii godtgör sig densamma af Kyrkans medel. (1) Barnmorskans lön har, under Pastors företrädare intill närvarande tid, arida ilrån år i!8oS, utgått af Kyrkans medel, utan påminnelse deremot.
Angående Räkenskaperna för Stora Harrie Kyrka.
I anledning af Rikets Ständers Revisorers, vid 1841 års Revision, gjorda anmärkningar öfver Landlkyrkotnas Räkenskaper, få vi i ali underdånighet afgifva följande Förklaring: r:o Då, enligt Kongl.
Instruktionen af den ti April 1815, Kyrkornas behållningstioride skall genom auktion försäljas, inträffar merendels att penningarna, hvilka stundom genom exekutiv åtgärd måste indrifvas, leke inflyta så tidigt, att de kunna utlånas till den tid, som för årsräkning en- är föreski ifve», h varföre hela Kyrkans inkomst afföres såsom inneslående behållning.
Denna behållning blir således i Räkningen för året stående, ehuru utlåning deraf sker så fort erforderlig säkerhet kan erhållas; men denna utlåning kan icke afskiifvås förr än i näst afgifvande Räkning, hvaraf föijer, att den innestående behållningen synes större, än den veikligen är, emedan hela, eller en del deraf, blifvit under året utlånt. 2:0