Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Canons sterbhusdelegares befrielse från ådömd ersättningsskyldighet. (I. A.) Sedan revisorn hos Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket, vid granskning af Malmö fängelses fabriks hufvudbok för de nio första månaderna af år 1837, anmärkt och yrkat, dels att beloppet af en missräkning å 38 sk. 8 r:st. måtte ersättas, dels ock att, enär den, genom Kongl, brefvet den 28 April 1837, föreståndaren vid nämnde arbetsinrättning medgifna uppbördsprocent, 3 för hundradet af den summa, som för inrättningens arbeten inllöte, uti berörde redogörelse blifvit redogörarens, fältkamereraren H. Canons sterbhus tillgodo afförd med 393 r:dr 36 sk., motsvarande 3 procent af hela den summa, 13,123 r:dr 4 sk. 1 r:st., som utgjorde bruttoinkomsten för hvad från den dag, då ofvannämnde nådiga bref meddelades, blifvit till den 30 September 1837 vid inrättningen försåldt, eller till andra orter afsändt ; men ifrågavarande procentberäkning bort bestämmas efter den, enligt bokslut uppkomna, arbetsvinst, Canons sterbhusdelegare alltså måtte kännas skyldige att återbära skillnaden emellan hvad de godtgjort sig och hvad dem rätteligen tillkomme, har bemälte styrelse, vid slutlig pröfning af anmärkningarna, fastställt de såsom missräkning erkända 38 sk. 8 r:st. att af Canons sterbhus ersättas, samt i öfrigt stadgat en så förändrad grund för uppgörandet, att hvad sterbhuset skulle återbära, kunde förslagsvis beräknas till 279 r:dr 41 sk. 7 r:st. banko; hvarjemte fångvårds-styrelsen, med fästadt afseende derå, att Canon, efter en nitisk och hedrande verksamhet vid Malmö fästnings fängelse, blifvit år 1837 af fångar derstädes mördad, dels ock med hemtad anledning af Kongl, brefvet den 24 Maj 1841, angående pensioner till de vid fängelser och korrektions-inrättningar anställde tjenstemän, hvilka blifvit af der förvarade fångar skadade, samt enär Canons enka, efter hans död, icke åtnjutit något understöd af allmänna medel, och hans öfriga sterbhusdelegare befunno sig i mer eller mindre torftiga omständigheter, ansett sig böra uti underdånig skrifvelse den 8 Augusti 1846 till Kongl. Maj:t hemställa, det täcktes Kongl. Majit till sterbhusdelegarnes förmån efterskänka ifrågavarande anmärkningsbelopp.
I anledning af fångvårdsstyrelsens berörda underdåniga framställning, har Kongl. Maj:t, genom nådig skrifvelse af den 9 November nästl. år, behagat öfverlemna Uih. till R. S. Prot. 1847 § 1848. 4 Sami. 1 Afd. 17 Haft. 1 2 Stats-Utskottcts Memorial„
N:o 50. handlingarna i målet till Rikets nu församlade Ständers Statsutskott, på det att Rikets Ständer måtte komma i tillfälle, att å fångvårds-styrelsens omförmälda framställning göra det afseende, hvartill de åberopade ömmande omständigheterne syntes föranleda.
Statsutskottet, sorn till handläggning förehaft detta ärende, får dels med afseende derå, att ofvannämnda Kongl, bref af den 28 April 1837 gifver anledning lill olika uppfattning af grunden, hvarefter den, redogörarne
Ud arbetsinrättningarne tillkommande, procent bör beräknas, dels ock med hänsigt till de af fångvårdsstyrelsen andragna ömmande omständigheter, tillstyrka Rikets Ständer, att fältkamereraren Canons sterbhusdelegare må från återbäringsskyldighet af ifrågavarande anmärkta 279 r:dr 41 sk. 7 r:st. banko befrias.
Ank. till Exp.-Utsh. d. 5 Febr., kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen ålerremiss å Utlåtandet, N:o 15. (U. A.) Till Statsutskottet har Rondeståndet återremitterat Utskottets under N:o 15 afgifna utlåtande, i anledning af väckt motion om serskildt tillskott af allmänna medel för de församlingar inom Stora Kopparbergs län, hvilka, i följd af den personliga skyddsafgiftens nedsättning, lått vidkännas minskning i den bestämda skol-afgiften; men som detta utlåtande blifvit bifallet af llidderskapet och Adeln den 15, af Presteståndet den 22 och af Borgareståndet den 19 sistlidne Januari, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, frågan är af Rikets Ständer afgjord, finnér Utskottet den erhållna återremissen icke kunna till någon vidare åtgärd föranleda.
Stockholm den 4 Februari 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51. 3 N:o 51.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Febr., kl. 8 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag af inflytande tullmedel till aflöning åt en handtverks-föreningens ombudsman i Stockholms packhus. (U. A.) Till handläggning hos Statsutskottet har blifvit remitterad en inom Borgareståndet af Herr Spångberg väckt motion, deruti anförts, att, sedan handtverks-societeterna i hufvudstaden, med stöd af 9 § i underrättelserna till gällinde tulltaxa, under åren 1845 och 1846 bekostat aflöning åt en person, som, å dessa societeters vägnar, varit anställd i Stockholms packhus, för att tillse, det de till hvarje yrke hörande varor blefve under riktiga benämningar förtullade, denna ombudsmannatjenst visat sig ega ett för de inhemska handtverkerierna fördelaktigt inflytande, i thy att icke allenast en betydlig tullförhöjning å importerade handtverksartiklar, vid deras tullangifning, genom den sålunda vidtagna bevakningsåtgärden, blifvit åstadkommen, utan äfven importörerna, i följd deraf, sett sig föranlåtna att, till undvikande af andra personers anbud å efter nedsatt värde angifna varor, sjelfva till möjligen högsta värde låta sina varor förtulla, såsom bevis hvarpå åberopats, att värdet af de från Maj till December månad 1845 till förtullning anmälda handtverkerivaror, hvilket värde uppgifvits till endast 2,064 r:dr 8 sk., blifvit, genom ombudsmannens bevakning, vid uppbuden, förhöjdt till icke mindre än 4,706 r:dr 32 sk. och således till vida mer än dubbelt emot hvad staten, utan denna bevaknings- och kontrollerings-åtgärd kunnat påräkna.
Då emedlertid denna kontroll, efter utfärdandet af Kongl.
Fabriks- och Handtverks-Ordningen af den 22 December 1846, måst upphöra, enär, i kraft deraf, alla embeten och societeter blifvit upphäfna samt någon fördelning eller taxation rörande utgörandet af förbemälda ombudsmans arfvode följaktligen ej heller lämpligen låtit sig verkställa, har af sådan anledning motionären föreslagit, att ett statsanslag, uppgående till minst 666 r:dr 32 sk. banko, måtte af de inflytande tullmedlen beviljas såsom årligt arfvode åt en i förenämnde egenskap för Stockholms stad utsedd ombudsman, samt att handtverks-föreningens fullmäktige måtte ega att besagde ombudsman utvälja och tillsätta.
Enligt gällande författningar åligger det vederbörande tulltjensteman tillse, att till tullbehandling angifna varor blifva under rätta benämningar förtullade; och då någon ytterligare kontroll i detta hänseende för statens räkning icke torde vara af behofvet påkallad samt de näringsidkare, som, till skydd för sitt yrke, önska att för 4 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 52. egen räkning begagna ett serskildt ombud af förenämnde beskaffenhet, synas, hädanefter som tillförene, böra bestrida de till dess aflönande erforderliga kostnader, anser sig
Utskottet sakna skäl att tillstyrka, det anslag för ifrågavarande ändamål må af Rikets Ständer beviljas.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Febr., kl. 2 e. m.
Utlåtande, t anledning af väckt motion om rättighet för de militära tjenstemän, hvilkas boställen af regementernas boställs-direktioner utarrenderas, att, då arrende-afgifterna icke inflyta, derför af staten erhålla ersättning. (U. A.)
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Statsutskottet remitterad motion, hav H. Exc. Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, jemte förmälan, hurusom det ålåge hvarje regementes boställs-direktion att, för regementets räkning, utarrendera alla subaltern-bostälien, äfvensom att pröfva det vid arrende-auktioner gjorda högsta anbudets antaglighet, föreslagit, att, då arrendatorernas åliggande att för arrendevilkorens fullgörande aflemna till vederhäftigheten behörigen styrkt borgen, samt att, derest redan antagna löftesmän upphörde att vara vederhältiga, anskaffa ny sådan borgen, icke alltid, i anseende till svårigheten för vederbörande myndigheter att bedöma detta förhållande, visat sig tillräckligt att skydda löntagaren emot förluster, Rikets Ständer måtte, genom serskildt anslag, sätta Kongl. Maj:t i tillfälle att godtgöra militäre tjenstemän de arrende-afgifter, hvilka icke på bestämd tid kunde af omförmälda boställens arrendatorer, eller deras löftesmän, utbekommas.
Hos Utskottet har blifvit upplyst, att afkastningen af de boställen, hvilka på ofvanberörda sätt utarrenderas, till större eller mindre del tillfaller regementerna och icke är anslagen till lön åt någon viss tjensteman; och då, i följd häraf, den möjligen uppkommande förlust, hvarom nu är fråga, drabbar hela den löntagande korpsen gemensamt, samt genom Kongl, reglementet den 19 Juli 1832, som, utom ofvannämnde borgen, stadgar rättighet för direktionen att, derest arrendator vid hållen syn beträdes med vanhäfd 5 bostället eller brister uti arrendets erläggande Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 53. 5 inom föreskrifven tid, honom från arrendet skilja, regementerna äro i möjligaste måtto skyddade mot en så beskaffad förlust, anser Utskottet sig böra hemställa, att motionen ej må till någon åtgärd hos Rikets Ständer föranleda.
Anlt. till Eocp.-Utsk. den 5 Febr., kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till godtgörande af kostnaderna för försvarslösa personers transporterande.
(U. A.) Från Presteståndet har Statsutskottet erhållit remiss å en af komminister Schagerberg väckt motion, deruti blifvit anfördt att, så vida Kongl. Maj:ts nådiga stadga den 29 Maj 1846, angående försvarslösa personer, skulle för landsbygden leda till det med densamma åsyftade välgörande ändamål, medel borde finnas att, inom hvarje län tillgå, för bestridandet af de oundvikliga kostnader, hvilka af tillsyningsmän och kronobetjente måste användas på försvarslösa personers underhåll och forslande till vederbörlig ort, enligt så väl 3 § uti ofvanåberopade Kongl, stadga, som 15 och 20 §§ uti Kongl, förordningen om fattigvården i riket den 25 Maj nästlidet år; samt att, i annat fall och derest ej genom en säker, snar och tillräcklig ersättning för tidsspillan, underhåll och skjuts, vederbörande uppmuntrades att hafva ett vaksamt öga på kringstrykande personer, och sålunda med skäl kunde åläggas att författningsenligt med dem förfara, det vore fruktlöst vänta, att de lönlösa tillsyningsmännen, som ofta voro åboer på små hemmansdelar och i knappa vilkor, skulle lemna sina för gårdsbruket angelägna arbeten, för att, när det påkallades, bortforsla lösdrifvare, utan utsigt att derför utbekomma ersättning annorlunda, än efter många omvägar och längre tids dröjsmål, i fall den någonsin erhölles.
På grund häraf, och då det vore af största vigt att söka bereda säkerhet inom landet mot en tillväxande skara af bettlare och kringvandrande personer, har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte anslå minst 50,000 r:dr årligen intill nästa riksdag, att fördelas på länen, synnerligast i medlersta och södra delen af riket, för skjuts och öfriga nödiga utgifter i och för försvarslösa personers afförande till vederbörliga orter, på det att ersättning för så beskaffad transport med thy åtföljande omkostnader, måtte utan dröjsmål lemnäs af kronofogdarne, så långt tillgångarna medgåfvo. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 54.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, men då ofvan åberopade Kongl, förordningar ännu endast en kort tid varit tillämpade, vid hvilket förhållande erfarenheten icke synes hafva lemnat tillräcklig ledning för bedömande, huruvida den, enligt samma författningar, kronobetjente och tillsyningsmän åliggande skyldighet att, under vissa uppgifna förhållanden, den försvarslösa häkta och antingen försända till hemorten, då denna är närbelägen, eller hos Konungens befallningshafvande skyndsamt anmäla, komma att för tillsyningsmännen medföra sådana uppoffringar, att de af motionären antydda följder deraf äro att befara, har Utskottet, med afseende å frågans i öfrigt outredda skick, funnit sig sakna skäl att tillstyrka beviljandet al det betydliga statsanslag, som nu af enskild motionär blifvit ifrågastäldt, hvadan hemställes, att motionen icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
An k. till Exp.-Utsk. den 5 iebr., kl. 2 e. in.
Utlåtande i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till understöd och uppmuntran åt fattige jordbrukare och åt tjenstehjon för långvarig tjenst. (U. A.)
Under erinran om så väl nyttan deraf för landtbrukets förkofran och ladugårdsskötsel!^ upphjelpande, att fattige jordbrukare och torpare blefve, genom lämpliga understöd af allmänna medel, uppmuntrade och iståndsatte till Större odlingsföretag, än dem, hvartill deras egna ringa tillgångar lcmnade tillfälle, som otillräckligheten af de bidrag, hvilka af Patriotiska sällskapet och hushållssällskaperna i länen för sådant ändamål kunde utdelas, har, uti en hos Bondeståndet väckt och till Statsutskottet remitterad motion, Andreas Bengtsson från Jönköpings lån föreslagit, att minst 1000 rdr banko måtte anslås till de läns hushållssällskaper, hvilka kunde vara i behof af dessa medel, för att af dem användas till gratifikationer så väl åt sådane fattige jordbrukare, som med egen hand verkställt förtjenstfulla odlingar af oländig mark, som äfven åt anständiga och trogna tjenare, hvilka äfven tolf år innehaft tjenst på samma ställe; varande, i afseende å vilkoren för erhållandet af ifrågavarande belöningar, af motionären föreslaget, att ansökningarne derom borde Stats-Utskottets Utlåtande, M:o 55. 7 vara åtföljda af frejdebevis, samt för jordbrukare, jemväl af ett, utaf några af socknenämndens ledamöter upprättadt, på allmän socknestämma uppläst och dervid vitsordadt besigtnings- och värderings-instrument öfver verkställda odlingar.
Vid behandlingen af denna fråga har Utskottet ej kunnat förbise att, utom de till odlingshjelp m. m. för krono-nybyggare anvisade belopp, ett serskildt anslag för befrämjande i allmänhet af jordbruk och Iandtmanna-näringar, finnes i riksstaten uppfördt; och då statsverkets tillgångar ej medgifva ytterligare understöd och uppmuntran för detta nyttiga ändamål, samt, i fråga om belöningar åt tjenstehjon, som med trohet öfver tolf år tjenat på samma ställe, det vill synas, som de i tjenstehjonsstadgan åt berömvärda tjenstehjon tillförsäkrade förmåner, i förening med den uppmuntran, hvilken genom enskildes bidrag, lör långvarig och trogen tjenst åt dem lemnäs, äro för detta ändamål tillfyllestgörande, hemställer Utskottet, att Andreas Bengtssons ifrågavarande motion ej må till någon serskild åtgärd hos Rikets Ständer föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Febr. kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om uppresande af en minnesvård åt Fältmarskalken Magnus Stenbock. (U. A.)
Uti en hös Bondeståndet vackt, och till Statsutskottet remitterad, motion, har Sone Pehrsson från Malmöhus län, jemte återkallande i minnet af fältmarskalken Magnus Stenbocks förtjenster om fäderneslandet, föreslagit, att åt denna utmärkta man måtte, på torget i Helsingborg, invid hvilken stad lian, med en del af Svenska allmogen, slog den derstädes förskansade, vida starkare fienden, uppresas en enkel, men värdig minnesvård.
Utskottet delar motionärens åsigt om fältmarskalken Stenbocks, af historien vitsordade, utmärkta förtjenster om fäderneslandet; men då statens tillgångar icke medgifva bekostandet af minnesvårdar åt alla de, Sveriges, hädangångne utmärkta män, för hvilka en sådan gärd af nationens aktning och erkänsla skulle med lika skäl kunna ifrågakomma, hemställer Utskottet, att Sone Pehrssons förenämnda motion ej må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 66.
Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Fehr., kl. 2 e. m.
Utlåtande, angående liden för tillhandahållandet af det till hamnanlägg ningen vid Alius anvisade bidrag af allmänna medel.
Ilos Statsutskottet hafva fullmäktige i Riksgälds-kontoret anmält, att staden Christianstad, genom befullmäktigadt ombud nu anhållit om utbekommande af det, nämnda stad, för anläggningen af en hamn vid Åhus, under 1840 och 1841 års riksdag beviljade, lån å 20,000 r:dr jemte så stor del af den härtill utan återbe talningsskvldighet anslagna summa, 15,000 r:dr, som för närvarande finge lyftas 5 hvarförutan de i sådant afseende föreskrifna handlingar jemväl - blifvit till Riksgäldskontoret ingifna, hvilka handlingar, vid anställd granskning, befunnits i antagligt och fullständigt skick, ”så att från beskaffenheten deraf icke uppstod något hinder för ”medlens lifgifvande”.
Tillika hade, genom företedt bevis blifvit behörigen styrkt, att hamn-arbetet, dels medelst muddring och dels genom sprängd stens framförande, börjats inom 1847 års slut, hvadan alltså det hufvudsakliga vilkoret för besagde statsbidrags erhållande skulle vara vederbörligen uppfyldt.
Men som 44 § i det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente innehöll, att ifrågavarande lån och anslag ”skola, under fortsatt tillämpning af de för utbetalandet häraf vid sistlidne (1840— ”1841 års) riksdag stadgade vilkor, staden Christianstad tillhandahållas sex månader ”efter det hos Riksgälds-kontoret blifvit styrkt, att alla hinder emot arbetets påbörjande enligt fastställd plan äro undanröjde”, så ansåge sig fullmäktige för närvarande icke berättigade, att utanordna något af det reqvirerade låne- och anslagsbeloppet.
Dock hafva fullmäktige, enär det för hamnarbetets fortsättande obestridligen vore af vigt, att de utaf allmänna medel dertill anvisade bidrag så tidigt kunde vara tillgängliga, att ändamålet med dem icke förfelades, och då den styrkta omständigheten, att arbetet blifvit börjadt, syntes ådagalägga, att hindren för dess på börjande voro undanröjde, hemställt, att Utskottet måtte bereda Rikets Ständers tillåtelse till meranämnde låns och anslags utgifvande i för öfrigt föreskrifven ordning, men utan att dessförinnan behöfva afvakta utgången af den i omförmälda reglementariska stadgande bestämda tid af ”sex månader ifrån det hindren för arbetets påbörjande upphört”.
Med Stats-Utskottets Utlåtande, iV.-o 56.
Med hänsigt till de af fullmäktige anförda omständigheter, och dä utbetalningen af ofvannämnda län samt en del af anslagssumman innan den af Rikets sednast församlade
Ständer i sådant ändamål bestämda tidepunkt inträffat, för närvarande icke lärer komma att medföra någon olägenhet för Riksgälds-kontoret, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer må medgifva, att det för ifrågavarande statsbidrag under sistlidne riksdag meddelade serskildta stadgande angående detsammas tillhandahållande sex månader efter det styrkt blifvit, att alla hinder emot arbetsföretagets påbörjande enligt fastställd plan äro undanröjda, numera lår förfalla.
Fröt. 1847 $ 1848.
4 Sami. I A/d. 17 Haft. 8 STOCKHOLM 1848, hos J. A. Walldén. Stats-Ulskollels Utlåtande, N.O Sy. 1 N:o 57.
Ank. lill Exp. Utsk. den 12 Febr. kl. I e. m.
Maj :ts nådiga proposition, ifråga om indragning af Hof-jaktvarfvet. (I. A.) TT... ti till Rikets nu församlade Ständer afbiten, och af samtlige Riks-ståaden till Stats-utskottet remitterad, nådig proposition, (intagen under Nio 6 i 1 sami. 1 afd. af hillänget till Riks-ståndens protokoll) har Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande af Dess nådiga afsigt att indraga det inom hufvudstaden belägne hof-jaktvarfvet hvarifrån der befintlige fartyg skulle förflyttas till flottans varf på Skeppsholmen och Djurgården, föreslagit, att, då en sådan indragning kommit till verkställighet, den for hof-jaktvarfvet begagnade tomt jemte åbyggnader, med undantag af de delar deraf, hvilka, enligt Kongl.
Ma j:ts serskilda nådiga beslut af den 2:dra N »vember nästlidet år, tills vidare blifvit lill begagnande för Stockhoms stads behof upplåtna, utgörande ungefär 6,200 qvadraialnar, utom en dit ledande väg, måtte försäljas, Samt Rikets Ständer medgifva, dels alt de åt staden upplåtna lägenheterna allt framgent finge af densamma, begagnas emot bestämd årlig afgift, så vida staden icke heldre önskade att desamma inlösa, dels ock alt så väl denna afgift, som äfven den för öfriga delar af tomt och åbyggnader inflytande köpeskilling användes för behöflige byggnadsföretag vid Stockholms station af flottan.
Enligt de upplysningar, Utskottet förskaffat sig angående hof-jaktvarfvet, innehåller tomten dertill, belägen på Kungsholmen vid norra stranden af mälaren 82,770 qvadratalnar, hvilken tomtplats är till en del bebyggd, till en del obehysed.
De derå uppförde byggnader bestå afl l:o Chefsbyggningen af träd, under tegeltak, brädfodrad och rödfärgad; 2:o
Kassernbyggnadenj uppförd af slen och försedd med tegeltak; 3:0
Smedsboställsbyggningeny äfvenledes af sten och under tegeltak; 4:o
Kontorsbyggningen al liad, brädpanelad och rödfärgad samt täckt med tegel, innehaller boställsrum för varfsbokhållaren, varfs-adjutanten och varfs-skepparen; 5:o
En byggning af sten, under tegeltak, uti hvilken äro inrättade mangelbod, bagarstuga med afstängd kammare, jemte lägenheter för marketenteri; 6:o
En byggning af korsverke och bräder, under brädtak, inredd titt Vedbodar, stall och lahus med tillhörande foderruin; 7:o En byggning af timmer, äfven innehållande vedbodar; samt Bih. HU H. St.
Prot. 1847 och >848, 4 Sami 1 Afd. 18 Hafi- 1 s Stats-Utskottets Utlåtande, 2V.o 58. 8:0
Atta stycken skjul, deraf ett under brädtak, de öfrige täckte med tegel, deruti förvaras de vid varfvet förlagde rodd jakter, kungs- och sals-slupar jollar, samt slangor.
Utom dessa åbyggnader, hvilka alla äro brukbara och en del i godt skick, finnas tre stycken mindre byggnader för åtskillige ändamål.
Ehuru, enligt hvad Kongl. Maj:t behagat i nåder tillkännagifva, hofjagtvarfvet kommer att indragas, i följd hvaraf den dertill hörande tomt med åbyggnader torde för det närvarande vara för kronan obehöflig, anser likväl Utskottet det icke öfverensstämma med kronans fördel, att staten afhänder sig egande-rätten till berörde lägenhet.
Utskottet stöder denna sin åsigt, dels, och synnerligast på den förutsättning, att i framtiden behof för kronan kan uppstå att invid någon af de inom hufvudstaden befintlige vattendragen ega tillgång på lämplig byggnadsplats, som, derest den ifrågavarande kronan tillhörige komme att försäljas, torde vara svår att i behofvets stund erhålla och säkerligen icke utan dryga kostnader sknlle kunna förskaffas, dels äfven på den förmodan, att jaktvarfvet, om det med nu varande åbyggnader emot arrende eller hyra öfverlemnades åt enskild person, skulle åt kronan inbringa varaktigare afkomst, än som kunde hämtas från den genom en försäljning af lägenheten inflytande köpeskillingen.
Af sådan orsak finner Utskottet sig icke böra tillstyrka bifall å den af Kongl. Maj:t i nåder föreslagne försäljning af hofjagtvarfvets tomt; utan hemställer, det Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att merberörde lägenhet må utarrenderas, på sätt och under de villkor, Kongl. Maj:t kan pröfva för staten mest fördelaktige, samt derjemte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att låta försälja eller på annat sätt använda de å tomten befintlige byggnader, som möjligen kunna anses öfverflödiga.
Slockholm den 11 Februari 1848.
Ank. till Exp. Utsk. den 13 Febr. kl. i e. tn.
Utlåtandey i anledning aj väckte motioner, angående upphörande af och nedsättning uti de vid eganderätts- eller åbo-ombyten å rusthåll och båtsmansrotehemman utgående af gifter till Wadstena krigsmanshus- och amiralitets krigsmanskassorne. tLA‘) Hederv.