Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att i Teknologiska institutet, om ock provisoriskt, inrätta en sådan elementarundervisning, som Rikets Ständers Revisorer synas afse, eller, med andra ord, påympa detsamma en Teknisk elementarskola, anser Styrelsen, under närvarande förhållanden, hvarken önskvärdt eller ens görligt; icke önskvärdt, då man har framför tig i underdånighet anförda exempel i Munchen, och icke heller möjligt med Instisets närvarande lokal, lärarepersonal och öfriga tillgångar.
Lokalen är nemligen, efter reorganisationen, till en vida större del än förut upptagen af dels äldre, dels nytillkomna samlingar, hvilka alla deremot numera äro ordnade och för allmänhe - — 320 — ten tillgängliga, så att, oaktadt de förut till bostad åt Föreståndaren upplåtna rum, äfven äro för samlingar m. 111.
1111 disponerade, blott en större ritsal, ett större och två smärre auditorier samt ett mindre rum, utom verkstäder och laboratorier, återstå för sjelfva undervisningen.
Å ritsalen linnas allenast 40 egentliga platser, hvarföre, då Institutet nu har omkring 60 elever, redan en del af dessa måste placeras i ett annat rum, hvilket åter medför svårighet, enär Institutet har allenast en ritlärare; och ehuru vissa timmar på dagen de öfriga lärosalarne äro lediga, så begagnas dessa likväl så ofta af Institutets redan ägande tvenne afdelningar, att en tredje svårligen skulle kunna med fördel använda de då och då lediga lokalerna, hvartill kommer, att Institutets Professorer och öfriga lärare äro i allmänhet redan mycket upptagna, saint att staten illa begagnade deras förmåga, om den använde'deni att undervisa i qvatuor species och dylika elementer.
Hvad slutligen Institutets tillgångar beträffar, sa äro dessa för läroverkets närvarande behof knappt tillräckliga, helst det nya Institutet måst förskaffa sig ett, med afseende å läroverkets behof, någorlunda fullständigt fysikaliskt kabinett, och det, så att säga, från aldra första början, måst göra betydliga utlägg för att sätta i brukbart skick bibliotbek, verkstäder och laboratorier, samt mäst. af extra anslag aflöna verkmästare, arbetare, o. s. v.; hvarom allt Pikets Ständers Revisorer kunnat på stället öfvertyga sig, om deras tid det tillåtit.
Styrelsen anser alltså icke ändamålsenligt, att den åtgärd, Rikets Ständers Revisorer föreslagit, nu varder vidtagen, för att provisionelt afhjelpa bristen på teknisk eleinentar-undervisning, utan vågar Styrelsen i underdånighet hemställa, att Eders Majit måtte täckas vid nästinstundande riksdag hos Rikets Ständer förnya begäran om anslag till inrättande af en Teknisk elementar-skola i hufvudstaden, helst satt i samband med Slöjdföreningens förbemälda skola, på sätt förut blifvit i underdånighet föreslaget, samt att
Teknologiska institutet emellertid mätte fä ostördt gå den gagnande bana, detsamma efter reorganisationen beträdt, då Styrelsen hoppas, att detta läroverk, särdeles om det blifver linderstedt af Tekniska elementarskolor, skall komma att rättfärdiga den idé, hvilken så väl för dess stiftande, som för dess reformerande legat till grund.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Styrelsen, Stormäkligste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste, underdånigste tjenare och undersåter, Carl AKKEVili, A. E vox SYDOW. L. J. WALLMARK. L ÅKERBERG. Joh.
MICHAELSON.
Ii- O. Nyrander. — 321 — Riksmarskalks-embetets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse oni granskningen af 1848 och 1849 års räkenskaper för de Kongl, slotten.
Underdå n i gs t e Utlåtande!
Uti nådig remiss af den 22 December sistlidet år, har Eders Kongl. Majit behagat. i nåder infordra Riksmarskalks-embetets underdåniga utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse innehåller, rörande förvaltningen af de för Stockholms slott och de Kongl, lustslotten anvisade anslag; och får, till underdånig åtlydnad häraf, Riksmarskalks-embetet, i afseende å den af Revisorerne anmärkta omständighet, att då, uti de, jemlikt föreskriften i Kongl, brefvet den 20 September 1841, till Kongl.
Kammarkollegium insända förteckningarne å staten tillhöriga inventarier, så väl silfver som alla slag af husgeråd vid lustslotten blifvit deruti upptagna, inventariet för Stockholms slott deremot upptager blott möbler, underdånigst anföra: att enär, på sätt Revisorerne jemväl sjelfve medgifvit, Rikets Ständer, uti deras till Kongl. Majit, allåtna underdåniga skrifvelse, endast begärt, att uppgift å de staten tillhöriga möbler samt de förändringar dermed, som ägde rum, skulle årligen till Kammarkollegium insändas, och detta, enligt hvad Revisorerne vitsordat, äfven blifvit behörigen iakttaget; Riksmarskalks-embetet förmodar något vidare yttrande i anledning af berörde utaf Revisorerne anmärkta omständighet icke erfordras; hvaremot
Riksmarskalks-embetet anser sig böra i underdånighet anmäla, det
Riksmarskalks-embetet redan meddelat vederbörande föreskrift, att ofördröjligen gå i författning om upprättande af behörigt inventarium å de effekter, sorn blifvit för DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans räkning anskaffade för det af Rikets Ständer beviljade anslag af 161,508 R:dr 13 sk. 3 rst. banko.
Vidkommande åter anmärkningarne vid förvaltningen af anslagen till Stockholms slott samt till Haga, Ulriksdals, Drottningholms och Svartsjö lustslott, så och då samma förvaltning icke omedelbart tillkommer Riksmarskalks-embetet, utan besörjes, hvad Stockholms slott, angår, af Eders Kongl. Majits Hofförvaltning, samt, beträffande lustslotten, af vederbörande Stäthallare-embeten, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna ej mindre Förste Hof-intendenten m. m. Welins, än Ståthållare-embetenas å Haga och Ulriksdal samt å Drottningholm och Svartsjö underdåniga utlåtanden; hvarjemte den remitterade berättelsen härhos underdånigst återställes.
På Riksmarskalks-embetets vägnar: Maur. IiEWEXHAlPT.
JT\ ron Sehoultz. 41. — 322 — Förste Hof-intendentens underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse om granskningen af redogörelserna för slottsbyggnadsmedlen samt anslaget till brandväsendet och lyshållningen på Stockholms slott.
I anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad densamma rörer verkställd granskning af 1848 och 1849 års redogörelser för Kongl, slottsbyggnadsmedlen samt öfver anslaget till brandväsendet och yttre lyshållningen på Kongl, slottet, får undertecknad, Förste Hof-intendent, till åtlydnad af Eders Kongl.
Maj:ts nådiga remiss den 22 December sistlidet år, mig genom Riksmarskalks-embetet communicerad, underdånigst anföra följande:
Enär de årliga statsanslagen för Kongl, slottets och hofstallets samt öfriga för de Kongl, hofvens behof härstädes afsedda byggnaders underhåll icke voro tillräckliga för de större reparationer, som åren 1845 och 1849 måste verkställas å Kongl, hofstallet och å Hans Kongl. Höghet Kronprinsens rum, behagade Eders Kongl. iMaj:t i nåder förordna, att de öfverskjutande kostnaderna borde af Eders Kongl."
Maj:ts enskilda medel utbetalas.
I afseende på försträckningen till hofstallets reparation, blef likväl det vilkor dervid fästadt, att densamma borde, i män af de besparingar, sorn a de ärliga statsanslagen kunde äga rum, återbetalas, och i följd hvaraf ä primitiva försträckningen år 1845, 15,052 R:dr 1 sk. 4 rst., under påföljande år afbetalts 4,802 R:dr 11 sk. 8 rst., så att, på sätt Uevisorerne omförmäla, vid 1849 års slut återstoden utgjorde 10,249 R:dr 37 sk. 8 rst.; men beträffande de, för iständsättande af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens rum, af Eders Kongl. Maj:ts egna medel utbetalda 7,513 R:dr 17 sk. 6 rst., var någon utväg till framtida ersättning derför icke att påräkna.
För de af Eders Kongl. Maj-.ts egna medel, till inköp af en större och dyrbarare spruta samt brandredskapens förökande, åren 1848 och 1849 förskjutna 3,302 R:dr i och för brandväsendet och yttre lyshållningen vid Kongl, slottet, har någon ersättning under åren 1850 och 1851 af samma års statsanslag icke varit att påräkna.
Den af Revisorerne omnämnda misskrifning å 800 R:dr i 1848 och 1849 års räkningar öfver ifrågavarande statsanslag har blifvit rättad i 1851 års redogörelse.
Eders Kongl. Maj:,ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, P. G. WELIN.
Stockholm den 30 Januari 1852. — 323 — Ståthållare-embetets på Drottningholms och Svartsjö lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar vid nämnde slotts räkenskaper.
Öfver hvad i Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 184S och i849 förekommer, rörande Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslott, får Ståthållare-embetet å berörde slott afgifva följande underdåniga utlåtande.
Uti 1 §. hafva Revisorerne anmärkt, att så väl det för kajbyggnaden vid Drottningholms slott upptagna lån, hvarå, vid 1849 års slut, återstodo 1,400 R.dr, som de af Eders Kongl. Maj:t år 1847, till möblering uti och reparation å sistnämnde slott, förskjutna medel, tillsammans 30,039 Rdr 11 sk. 7 rst., hvaraf vid 1849 års utgång voro oersatta 28,000 R:dr, icke blifvit upptagna i hufvudredogörelserna, utan i stället redovisade i särskilt bilagda räkningar.
Då den af Rikets Ständers Revisorer benämnda hufvudredogörelse endast omfattar ett så kalladt kassakonto å inkomster och utgifter, hade Ståthållare-embetet ansett, att, till mera enkelhet, särskilda konti uti räkenskapen upptogo ifrågavarande skulder, och, om någon förändring i redogörelsesättet skulle anbefallas, borde måhända en sådan då bestå deruti, att så väl kassakonto som de särskilda konti å skulderna sammanfördes i en kapitalräkning. 1 2 §. liar den förmodan af Revisorerne blifvit uttryckt, att mindre god hushållning iakttagits så väl vid uppköp af födoämnen för statfolkets behof', som vid försäljning af slottens produkter, och såsom exempel derå hafva de anfört, att en tunna sill betalts med 20 Hulr och hö försålts till 3, 4 ä 5 sk. banko LIB.
Vid anskaffning af födoämnen åt statfolket, bestående af 9 personer, hafva alltid uppgifter a gällande pris på matvaror af bättre slag från liera handlande infordrats och hos den, som lemnat billigaste priset, har upphandlingen ägt rum.
Ståthållare-embetet medgifver dock, alt synnerligt afseende blifvit fästadt att erhålla utmärkt goda varor, och att som vilkor föreskrifvits, att endast sådana finge lefvereras, förvissadt, såsom Ståthållare-embetet är, att det mera öfverensstämmer med Eders Kongl. Maj:ts nådiga vilja, att det fattiga, alltid på tarflig kost lefvande, arbetsfolket blifvit försedt med god föda, än att på t. ex. 4£ tunnor eller 18 fjerdingar sill, tillsammans åt alla pa året, en eller annan skilling för medelmåttig vara kunnat besparas, helst större besparing, då sillen betaides med 5 R:dr banko fjerdingen, icke kunnat ifrågakomma, enär, enligt underdånigst vidfogade behöriga intyg, minutpriset på sill under berörde år uppgått till 7.}
R.dr r:gs fjerdingen, eller 30 R:dr tunnan Svenskt mål, och partipriset för en tunna, Norskt mal, innehållande 3 fjerdingar Svenskt, 22 R:dr, som således för hvarje Svensk fjerding gör 7 R:dr 16 sk. och för Svensk tunna 29 R:dr 16 sk. r:gs eller 19 Rulr 26 sk. 8 rst. banko.
Hvad åter beträffar afyttradt hö till 3, 4 ä 5 sk. banko L®, så har detsamma, som för det mesta i stack upplagdt, deri det öfre och undre ofta befinnes mindre godt, bestått af sidvalls, starr, strandsvings och andra sämre slag, samt andra skördens afkastning blifvit såld å offentlig auktion till den mestbjudande och således icke kunnat till högre pris Kungsgården afhändas.
Vid betraktande deraf, att samma år, — 324 — tlå det sämre höet såldes till 3, 4 ä 5 sk.
LTfr, gällande markegångspriset för Stockholms län var 6 sk. 8 rst.
L7T, samt att det bättre höet blifvit såldt till 9 sk. 4 rst. å 11 sk. 7 rst. hW, och att medelpriset å Kungsgårdens till möjligen högsta pris sålda hö således öfverstiger markegångspriset, bör väl hushållningen med Kungsgårdens tillhörigheter i detta fäll ej kunna kallas mindre god, utan torde, så väl af ofvan anförda förhållanden, som med afseende dels å den ymniga tillgången å foder ifrågavarande år, dels derföre, att höet icke blifvit af Kungsgården från upplagsstället transporteradt, utan af köparne sjelfva der hemtadt, betalningen kunna anses ganska skälig.
De påföljande åren 1850 och 1851, då skörden i allmänhet icke var så ymnig och Kungsgårdens grannar hade mindre fodertillgång, uppgick, på försäljningsauktion, priset å sämre höslaget, eller kohö, till mellan 9 och 11 if sk. banko Uw, och det bättre, eller hästhöet, afyttrades då till 16 sk. \Jt.
Innevarande vinter åter har, utom andra skördens hö af sämre bergning, kohö försalts till 13 sk. 4 rst. och hästhö, omkring 5,000 L#, till 23 å 24 sk. banko L&idet.
Häraf synes väl således, att Ståthållare-embetet, så vidt i dess makt statt, alltid bemödat sig om särdeles god hushållning med hötägten.
Under §. 3 hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet dervid, att någon rabatt icke blifvit beräknad vid liqvid för medikamenter, och i anledning häraf får Ståthållare-embetet underdånigst upplysa, att Eders Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 4 Januari 1838, befriat dåvarande Apothekaren vid Drottningholm G.
Lundqvist från beräknande, i och för de medikamenter han för Kungsgårdens behof nödgades anskaffa, af den rabatt, som vanligen äger ruin å alla af allmänna medel bekostade medikamentslefveranser, och att nuvarande Apothekaren blifvit anställd med åtnjutande af de rättigheter och förmåner befattningen åtföljde.
Vid granskningen af medikamentsräkningarne i Eders Kongl.
Majits och Ifikets Sundhetskollegium, har hemälte Kollegium således icke yrkat någon rabatt å sagde räkningar.
I afseende ä Revisorernes slutligen i 4 §. gjorda erinran om angelägenheten deraf, att i räkenskaperna, sedan flera år tillbaka, balanserade återstående tionde och dagsverkslöner varda antingen till indrifning eller afskrifning i laga ordning befordrade, får Ståthållare-embetet underdånigst förklara, att en del af berörde medel redan blifvit indrifven, och att hvad rörer återstoden deraf, 1S9 R:dr 29 sk. 10 rist., sådana åtgärder, som Revisorerne framställt, skyndsamligen skola vidtagas.
Ståthållare-embetet framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majits underdanigste, tropligtigste tjenare och undersåte, Carl Axel CÖ*« EAIIIECJtl.
Drottningholm den 14 Februari 1852.
Ah<j.
Dahlerus. — 325 — Undertecknade få härmed underrätta dem det vederbör, att priset å saltad Norsk sill från Bergen, Stavanger med flera orter i Norrige, var åren 1847, 1848 och 1849 i Stockholm som följer: 1847 på våren 17, och hösten 21,} R:dr r:gs för Norsk fast tunna.
1848 på våren 19^, och hösten 22 R:dr.
1849 pa våren 14, och hösten 17 R:dr.
Ludvig Tydén Corny. A. II.
Rubach.
I allmänna minuthandlen gällde en fjerding sill, Svenskt mått, åren 1847, 184S och 1849 som följer:
Ar 1847 på våren 6 Ridr och hösten 7.} R:dr. „ 1848 dito G.j å 7
R:dr dito 7^ R:dr.
„ 1849 dito 5 Hulr dito 6 R:dr r:gs. Stockholm den 17 Februari 1852.
Sundelius Ekelund. J. Rydén.
„ Minuthandlare.
Ståthållare-embetets på Haga och Ulriksdals lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar viii räkenskaperna för dessa hegge lustslott.
Rikets Ständers Revisorer hafva, uti deras afgifnn berättelse om granskningen af statsverkets jemte dit hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1848 och 1849, hvad Haga Kongl, slott beträffar, anmält: tabellen N:o 98, att, till följd af en år 1849 å Haga slott verkställd betydligare reparation, i samma års räkenskaper utbalanseras såsom skuld till följande år 9,704 R:dr 30 sk. 5 r:st., deraf 4,700 Rulr voro af Eders Kongl. Majit nådigst förskjutna och 5,004 Ridr 30 sk. 5 rist. af under händer varande medel utbetalda, samt att, hvad sistnämnde summa angår, då, enligt räkenskaperna, någon behållning från föregående år icke förefunnits och utgifterna för året öfverstigit årets inkomster, Revisorerne icke förmått inse, huru ifrågavarande summa kunnat af under händer varande medel anordnas, helst, så vidt räkenskaperna utvisa, något lån för utgiftens bestridande icke blifvit upptaget; hvadan Revisorerne ansett sig förhållandet böra omförmäla.
Härvid får Ståthållare-embetet i underdånighet anföra: att, af Ulriksdals slottskassas, vid 1849 års slut, ägande behållning, till ifrågavarande ändamål förskjutits 3,691: 2. 11., och af redogöraren 1,313: 27. 6. 5^)04: 30. 5.
, — 326 — Ulriksdals slott, tabellen N:o 101:
Uti 1 §., att under åren 1818 oek 1849, likasom föregående år, öfverflyttningar från statsanslaget för detta lustslott till anslagssummorna för Haga kongl. lustslott ägt rum, till belopp år 1848 af - 2,716: 4. io. oell år 1849 „ 5,623: 6. 4.
Men då emellertid, eldigt Ståthållare-embetets, i anledning af föregående Revisorers enahanda anmärkning, afgifna yttrande, Ulriksdals slott, efter det Invalidinrättningen derstädes upphört, skall iordningställas till emottagande af Kongl, personer, och anslaget för nämnde slott, i följd deraf, dädanefter för slottets underhåll till silt hela belopp erfordras, lära ofvan omförmälda öfverflyttningar från det ena till det andra anslaget alltså icke vidare böra komma att äga rum.
Denna af Rikets Ständers Revisorer gjorda framställning har redan af Ståthållare-embetet blifvit iakttagen.
Uti §. 2, att, ehuru Ståthållare-embetet öppnat räkning med Rikets Ständers Bank, funnos likväl uti kassan, vid båda revisionsårens slut, betydliga kontanta behållningar, nemligen: vid 184S års utgång 5,972 R.dr 6 sk. 11 r:st., och vid 1849 års slut 3,691 R:dr 2 sk. 11 rist, hvadan Revisorerne förnyat den vid sednaste revision, af enahanda anledning, gjorda erinran, att hvad af tillgångarne icke för de löpande utgifterna oundgängligen erfordras, bör i Banken insättas.
Räkenskaperna för åren 1850 och 1851 utvisa, att Rikets Ständers Revisorers föreskrift i denna del nogsamt blifvit uppfylld.
Uti §. 3, efter hvad 1848 års räkenskaper upptaga, har det Ulriksdals kungsgård tillhörande vaktkarlsbostället Gröndal blifvit på 30 års tid utarrenderadt, emot en ärlig, afgift af 157 R:dr 32 sk., hvilket belopp i så väl 1848 som 1849 års räkenskaper till följande är utbalanseras; och då arrendekontraktet, ehuru det i räkenskaperna uppgifves vara desamma i transsumt bilagdt, likväl saknas, hafva Revisorerne icke kunnat utröna hvilka vilkor i afseende å arrendets inbetalning finnas föreskrifria.
Vaktkarlsbostället Gröndal, med en på södra sidan af fordna köksträdgården vid Ulriksdals slott belägen vret, är, efter af Eders Kongl. Maj:t under den 17 September 1847 i nåder antaget, af Skomakaren Pelir Pettersson, vid auktion hos Riksmarskalks-embetet den 10 föregående Juli, gjordt anbud, till bemälte Pettersson, uppå 30 ars till, räknad från den 14 Mars 1848 till midfastan 1878, utarrenderadt, enligt kontrakt af den 13 November 1847, emot 157 R:dr 32 sk. för aret; och uti samma kontrakts 7:de §. nr föreskrifvet, att arrendesumman skall bfefalas till hälften inom Juni och hälften inom December månads slut hvarje ar; men de vid 1848 och 1849 års slut ntbalansernde arrendemedel, ehuru till beloppet lika med årliga arrendet för vaktkarlsbostället Gröndal, utgöra icke ensamt en Petterssons skuld, utan en återstod af 1,468 R:dr 1 sk., Ulriksdals slotts arrenden för hvarje af båda sistberörde år.
Med djupaste vördnad, nit och trohet, framhärdar, S t o r m ä k t i g s t e A11 e r n å d i g s t e Konung!
Eders Kongl. Maj:ts Stockholm den 6 Februari 1852. underdanigste, tropligtigste tjenare och undersåte, C. GVIiliEVIII IIi.
Axel Fröling. — 327.
Serafimerordensgillets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af allmänna hospitalfondens räkenskaper för åren 1848 oell 1849.
Medelst remiss af den 30 sistlidne Januari, har Eders Kongl.
Maj:t i nåder behagat infordra Serafimerordensgillets underdåniga utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers, efter verkställd granskning af hospitalsfondens räkenskaper för åren 1848 och 1849, uti den derom afgifna berättelse meddelade yttrande, att Revisorerne vid samma räkenskaper icke funnit annat att erinra, än att register öfver de i hufvudböckerna förekommande särskilda konti saknades, hvarigenom granskningen i någon mån försvårats; och får Serafimerordens-gillet, till fullgörande af Eders Kongl. Maj:ts högstberörde nådiga befallning, i underdånighet .indraga, att ehuru den i hufvudböckerna befintliga kapitalräkning lemnar hänvisning till hvarje särskildt konto i samma hufvudbok, derföre ock, vid alla de föregående revisioner, hvilka hospitals- och barnhus-fondens räkenskaper hittills undergått, någon fråga om upprättandet af särskildt register å samma konto ej varit väckt, liar dock, enär Revisorerne nu tillkännagifvit den önskan, att ett slikt register må i hufvudböckerna finnas, Serafimerordens-gillet, af sådan orsak, förständigat vederbörande tjensteman härstädes, som upprättar hufvudboken, att hädanefter omförmälda register deruti införa.
Den nådiga remissen bifogas i underdånighet, och Serafimerordens-gillet framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allern ådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts Cari.
De GEER.
Carl LÖWENHIELM underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, G. F.
Joh. LAGERBIELKE. G. A. SPARRE.
Hindbeck. — 328 — Kongl.
Lasarettsdirektionens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af Serafimerlasarettets räkenskaper för åren 1S48 och 1849.
Stormäktigste A11 c r 11 å d i g s t e Konung!
Majrts nådiga befallning i remiss den 30 sistlidne Januari, får Eders Kongl. Maj:ts Serafhnerordens-lasarettsdirektion härigenom afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers i deras sednast afgift] a berättelse gjorda framställningar, rörande Lasarettsdirektionens räkenskaper för aren IMS och 1819.
Då Revisorerne ansett granskningen af lasarettets räkenskaper i någon man försvaras genom saknaden af register öfver hufvudböckernas särskilda kooti, har Lasarettsdirek tion en förständigat vederbörande redogörare att, jemte bibehållande af den hittills brukliga hänvisning vid hvarje post till verifikationen och den räkning, i hvilken beloppet vidare, mginge, tillika för framtiden vidfoga hufvudböckertia sådant register Revisorerne afsett. i \ af Revisorernes erinran, att, ehuru lasarettet, vid revisionsårens slut. haft belial ningar i Riketsi Ständers Bank innestående, behöriga bankoattester till bestyrkande deraf likväl icke blifvit räkenskaperna bifogade, har Lasarettsdirektio underdamgst ansett sig endast böra upplysa, att riktigheten af berörde kassabehallningar finnes bestyrkt genom det af vederbörande Bankkamrerare å kassaräkningen i 1849 ars hufvudbok tecknade attestat derom, att den upptagna behållningen ofverensstamde med Depositions-afdelningens i Banken hufvudbok.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste Al lemad igste Konung!
Eders Kongl. Majus underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, Carl lie GEER.
EAf^ERICI EEHE. * Stockholm den 25 Februari 1852. (i. Fr. Almqvist. — 329 — () fv er s få th ali ar en, mod Danviks hospitals
Direktions underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse.
Stormäktigste Allcrnådigste Konung!
Maj:ts nådiga befallning uti remiss af den 30 sistlidne Januari, får jag barbos i underdånighet öfverlemna det Direktionen öfver Danviks hospital affordrade underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers uti afgifven berättelse gjorda framställning rörande nämnde hospitals-inrättnings förvaltning.
Jemte återställande af den nådigst remitterade handlingen, framhärdar jag med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste A 11 ernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, J.
HAMILTON.
Pehr H.son Ström.
Direktionens öfver Danviks hospital underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af hospitalets räkenskaper för åren 1848 och 1849.
Stormäktigste Allcrnådigste Kontin g !