Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cornelius utgifvet bevis inhemfas väl, att Norra Qvill utgjordes af 35 tunnland 30,6 kappland åker, 118 tunnland 0,3 kappland äng, samt 3,269 tunnland 0,1 kappland betesoch skogsmark, eller tillsammans 3.423 tunnland, sorn uppskattats till 83 tunnland 18,2 kappland och efter 333j Ridr tunnlandet värderats till 27,966 Ridr 96 öre; att dä härtill iades värdet af den ärliga sk ogsa fverk ninge n, förvänd la dt till kapital efter 6 för hundrade, eller 4,266 Ridr 67 öre, Norra Qvill egde ett värde af 32,233 Ridr 63 öre, samt att Södra Fogelhem, sorn innehölle 89 tunnland 30,5 kappland åker, 66 tunnland 6.2 kappland äng, och 349 tunnland 3 kappland betes- och skogsmark, eller tillhopa 505 tunnland 7,7 kappland, hvilka uppskattats till 96 tunnland 24 kappland, efter enahanda värde ä tunnlandet, upptagits till 32,249 Ridr 67 öre Riksmynt; och om än antagas kan, att, på sätt motionären anfört, det ifrågaställda bytet må lända till ömsesidig fördel för de deruti intresserade parter, har Utskottet likväl, i saknad af erforderliga upplysningar, icke kunnat med tillförlitlighet bedöma ändamålsenligheten af motionärens framställning.
Af sådan anledning och då det i öfrigt, enligt Utskottets tanke, är mindre lämpligt, att frågor af förevarande beskaffenhet underställas Rikets Ständers pröfning och afgörande, förr Stats-Utskottets Utlåtande JW 58. 5 än de blifvit af vederbörande administrativ myndighet handlagda, hvarom bolaget .-ynes hafva bort i behörig ordning göra anmälan, får Utskottet hemställa, att förevarande motion, i frägans närvarande outredda skick, icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk den 25 Febr. 1863. bl. 11 f\ m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag till omläggning af allmänna landsvägen emellan Borås och Sundholms gästgifvaregård i Marks härad sami till understöd åt utfattige i samma härad.
Uti en inom Högvördig.!
Preste-Ståndet väckt motion (N:o 121) har Prosten O. E. Rabe, under åberopande af det inflytande den, i följd af Nord-Amerikanska kriget, inträffade bomullsbristen haft på tillståndet inom Marks härad af Elfsborgs län, föreslagit, att Rikets Ständer mätte, med afseende på den i följd häral inträffade stora förlägenheten inom nämnda härad, samt den lör arbetsklassen derstädes rådande brist pä arbetsförtjenst, anslå til! fortsättning af den redan började omläggningen af allmänna landsvägen emellan Borås och Sundholms gästgifvaregård ett belopp af 60,000 R:dr Ruut, att utgå sä tidigt, att detta arbete ma kunna företagas genast, när väderleken dertill blir lämplig; hvarförutan motionären hemställt om anvisande af ett särskildt anslag till understöd ii t utfattige inom samma härad.
Enligt hvad motionären uppgifvit, vore Marks härad, som räknar en folkmängd af omkring 85,000 personer, det bland de slöjd-idkande sju häraderna inom Westergötland, der väfnad-dndustrien såsom handaslöjd bedrifves i den största utsträckning.
Denna hemslöjd, som idkas i hvarje koja, såvida innevänarne kunna förskaffa sig någon kredit hos någon af ortens förläggare, hade erhållit den utsträckning, att en enda sedan förläggare kunde sysselsätta flera hundra väfstolar och endast i arbetslöner utbetala mer än 100,000 Rulr om äret.
Berörde för ifrågavarande ort så högst vigtiga näring hade dock. genom den inträffade bomulls - 6 Stats-Utskottets tillåtande ,7V*" 58.
I)risten, tagit betydlig skada oell tusentals arbetare hade förlorat sin arbetsför tjenst.
Visserligen hade liera bland förläggarne med berömlig omtanka och hedrande uppoffringar fortsatt rörelsen och låtit, tillverka varor, sorn måste säljas till nästan samma pris, som råvaran kostat i inköp, men rörelsen kunde dock icke drifvas i så stor skala sorn förut, och man förutsåg snart den stund, dä en fullkomlig brist, pä garn frän de dels redan afstadnade, dels snart stadnande spinnerierna skulle omöjliggöra alla bemödanden att bereda den fattige arbetsförtjenst.
Vid åtskilliga större spinnerier, t. ex. i Göteborg, hade arbetet redan för flera månader sedan upphört och vid Rydals spinneri i Marks härad, der tillverkningsvärdet uppgått till En million R:dr om året, kunde af brist pä bomull icke arbetas mer än halfva tiden; och dessutom torde bomuilsförrådet ej räcka öfver vintern.
Om de vid dessa fabriker anställde arbetares försörjning skulle utan tvifvel egarne, i hvad pä dem ankomme, draga försorg.
Men helt annat vöre förhållandet med dem, som i sina hem arbetat pä beting för vissa förläggare, men nu saknade sys selsättning.
Denna stockning i väfnadsindustrien verkade äfven förlamande ät andra håll, nemligen pä dem, som endast medelbarligen genom forslande eller andra arbeten biträda vid tillverkningen, hvadan den nöd, sorn häraf vållats, vore ganska betänklig.
Men vid en sådan endast af yttre politiska förhållanden inträffad nöd, vore med ännu större skäl, än vid en inom en viss ort inträilad missvext, undsättning erforderlig.
Man kunde icke här hänvisa dc nödlidande till fabrikerna, ty dessa hade att draga försorg om sina fattige, och icke heller till kommunerna, ty nästan alla deras medlemmar lede af olyckan, och de aldraflesta idkade just den husslöjd, som nu afstadnat.
En befolkning af 35,000 menniskor, af hvilka den ojemförligt största delen utan eget förvållande saknade arbete, mäste ådraga sig Ötatsmagternas uppmärksamhet och berättiga till mellankomst.
I afseende på beskaffenheten af denna mellankomst borde dock den största försigtighet iakttagas, ty nådegäfvor voro fälliga prejudikat och låneunderstöd kunde icke lemnäs dem, som ej förmådde ställa säkerhet för återbetalning.
Det återstode derföre ingen annan utväg, än befordrandet af något allmänt nyttigt företag, hvarigenom arbetsförtjenst kunde ät ortens innevånare beredas.
Tillfälle härtill erbjödes ock genom en redan för flera år sedan föreslagen omläggning af den synnerligen backiga landsvägen frän Borås till Warberg, hvilken väg genomgår häradet, i hela dess längd.
Alltsedan 1856 hade omläggningen af denna väg frän förstnämnde stad till Sundholms gästgifvaregård varit ifrågasatt, med en beräknad kostnad af 105,633 R:dr R:mt, och flera gånger hade
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uppfört den pä sitt underdåniga generalförslag öfver de allmänna arbeten, sorn ansetts förtjenta af statsbidrag, ehuru otillräckligheten af härtill anvisade medel fördröjt utförandet i dess helhet.
Under sistlidet år hade dock, dels genom ett bevilja dt statsanslag af 6,000 R:dr, dels genom enskilda bidrag, en del af denna vägsträckning inom Wedens härad blifvit omlagd, hvarför kostnaden beräknats till 9.619 R:dr 50 öre, sä att nu återstode en vägsträcka emellan den s. k.
Orrebacken och Sundholms gästgifvaregård, hvartill skulle erfordras 92,686 Hulr 50 öre; och hade Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uti sitt sednast afgifna generalförslag i underdånighet tillstyrkt ett statsbidrag för denna vägomläggning af 60,000 R:dr, under förutsättning att det återstående beloppet af häradet tillskjötes.
Stats-Utskottet har icke kunnat undgå att inse det belijertansvärda i motionärens framställning.
Att den talrika befolkningen inom ifrågavarande ort, sorn haft till sin hufvudnäring väfnadsindustrien icke blott såsom fabriksyrke, utan förnämligast såsom husslöjd, lider brist på arbetsförtjenst och hotas af tryckande nöd Stats-Vtskottets Utlåtande J\s' 58. '[ i följd af omständigheter, sorn hvarken kunnat förutses eller förekommas, lärer lika litet kunna förnekas, sorn att. den bekymmerfull ställning, hvari den idoga befolkningen sålunda, utan eget förvållande, råkat, är förtjent af Rikets Ständers synnerliga deltagande.
Dä Stats-Utskottet, sålunda anser, att omständigheterna ovedersägligen påkalla, att arbetsförtjenst, så vidt ske kan, må inom ifrågavarande ort beredas, har
Utskottet destoheldre trott sig kunna biträda motionärens i detta hänseende framställda förslag, som Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uti ofvanberörda underdåniga generalförslag, på sätt motionären ock uppgifvit, funnit nu ifrågakomne vägomläggning, i anseende till dess stora vigt för ortens transporter, bland första klassens arbeten böra åtnjuta statsbidrag till det af motionären nu föreslagna belopp.
Utskottet får pä grund häraf föreslå: att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts disposition pä Riksgälds-kontoret anvisa ett anslag af Sextiotusen Riksdaler Riksmynt, att, med iakttagande af de uti 140 § af det för Riksgälds-kontoret nu gällande Reglemente meddelade föreskrifter, användas tili utförande af den utaf Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader förordade vägomläggningen emellan Borås och Sundholm* gästgifvaregård; samt att Rikets Ständer, jemte underdånig anmälan härom, måtte lios Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit för anslagets tiligodonjutande ville meddela sådana föreskrifter, att genom ifrågavarande anslag arbetsförtjenst må beredas de arbetslöse och fattige inom Marks härad.
I anledning af motionärens framställning om anvisande af anslag till understöd ät utfattige inom förenäinnda härad, skall Utskottet framdeles afgifva yttrande.
Stockholm den 24 Februari 1803. STOCKHOLM, tryckt hos a. l. norman, 1863. Slats-Ulskottets Utlåtande M -59. 1 !%:« 59.
Anis. till Exp.-Utsk. d. 3 Mars 1863, kl. 3 e. m.
Maf.ts Nådiga Proposition, angående upphörande af den så kallade Nas Kungsgårdshjelp. (I. A.) Sedan, genom antagande af nu gällande Beviilnings-förordning, allmogen inom Näsgårds och Westerbergslags fögderier af Stora Kopparbergs län blifvit frånhända den lindring i bevillningen, som densamma under loppet af omkring ett århundrade åtnjutit såsom ersättning för det åliggande, allmogen, enligt Kongl. Resolutionen den 2 December 1746, hade att bygga och underhålla åbyggnader samt deltaga i stängselskyldigheten å numera indragna och utarrenderade Öfversteboställe! vid Kongl.
Dalregementet, Näs kungsgård om 4V2 manta! i Husby socken och Näsgårds fögderi; så hade, enligt hvad inbemtas af bögstberörda nådiga Proposition (införd under M 28 i Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), Rikets sednast församlade Ständer, enär allmogens befrielse frän utgörande af berörda kungsgårdshjelp vore af billighet och rättvisa påkallad, men Dalregementets löningsfond, til! hvilken afkomsten af nämnda boställe, enligt 1833 års lönereglering, inginge, syntes ega anspråk på ersättning för ifrågakomna byggnadsskyldighets upphörande, men sådan ersättning icke kunde utan föregående utredning bestämmas, uti underdånig skrifvelse den 26 Oktober 1860 anhållit, det Kongl. Majit täcktes låta fullständigt utreda frågan samt sedermera deruti till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition.
I följd af härå erhållen nådig remiss, hafva Kongl. Krigs- och Kammarkollegierna, efter det Chefs-embetet vid Dalregementet äfvensom samma regementes Lönings-direktion samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län blifvit hörde, under den 16 Augusti sistlidet år afgifvit gemensamt under Bih. till IL St.
Prol. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 21 Häft. i 2 Stats-Utskottets Utlåtande M 59. dånigt utlåtande samt dervid tillika öfverlemnat bemälde myndigheters i ämnet afgifna yttranden; och inhemtades deraf hufvudsakligen: alt i anledning af allmo gens i Näsgårds fögderi klagan olver de årliga dagsverken, hvilka blifvit densamma, utöfver förra vanligheten, påförde, Kongl. Majit, uti nådigt Bref den 16 Januari 1624, jemte bestämmande af dagsverkena till visst antal, förbehållit, att allmogen »dock skulle vara förpligtad, när så behof göres, att hjelpa på dammar och annan nödtorftig byggning på Näsgård», hvilken skyldighet sedermera, genom ofvan åberopade Kongl. Resolution den 2 December 1746, närmare bestämdes sålunda, att densamma, i beräkning efter nu gällande myutsort, utgöres af Näsgärds fögderi med 100 R:dr och af Westerbergslags fögderi med 80 R:dr årligen till en kassa för bestridande af utgifterna till byggnad och underhåll af vissa vid Näs kungsgård varande hus jemte dambyggnaderna för den dertill af ålder hörande Mölnarbo tullqvarn; hvarjemte det ålåge dels allmogen i såväl Näsgårds som Westerbergslags fögderier, enligt nyssberörda Kongl. Resolution, att, derest de sålunda årligen utgjorda medlen, 150 R:dr R:mt, icke vore för ändamålet tillräckliga, tillskjuta det bristande, dels ock särskildt allmogen i Näsgårds fögderi att lemna ett årligt bidrag af 53’/3 R:dr till underhållande af 6,961 famnar af boställets gärdesgårdar, hvilket underhåll boställshafvaren hade att besörja emot nyssnämnda ersättning jemte 162/3 Ridr från den gemensamt sammanskjutna byggnadskassan; att vid den å bostället den 5 och 6 Juni 1861 hållna laga syn allmogens utgifter för reparationer å bostället och dammarne under de nästförutgångna tio åren 1851—1860, inberaknadt den ersättning, boställsarrendator!! under samma tid uppburit för underhåll af hägnader, befunnits, efter rättelse af några i uppgiften derom förekomna mindre felaktigheter och missräkningar, uppgå till 5,083 R:dr 20 öre samt kostnaden för påsynade, då erforderliga nybyggnader till 5,642 Ridr 71 öre; hvaremot, efter verkställighet af dessa byggnader och förbättringar, under nästföljande tio år annan beräknelig nybyggnad ansetts icke komma i fråga, än den af två lador jemte ny beklädnad å skibordet vid Norbäcksbo dam, hvilka nybyggnadsarbeten blifvit vid berörda syn anmärkta och uppskattade till ett sammanräknadt kostnadsbelopp af 356
Ridr; men att reparationer under samma tid å byggnaderna vid Näsgård, hvilka samtlige voro af hög ålder, kunde beräknas till samma belopp, som under de sistförllutna tio åren egt rum; alt Chefsembetet, dels, på grund of hvad svnerättsprotokollet sålunda gifver vid handen, uppställt en beräkning öfver reparationskostnaden under sednast förflutna och näst derefter följande tio år, enligt hvilken densamma i medeltal årligen uppgick till 582 Ridr 41 öre, dels ock, med antagande, alt en del byggnader, efter deras uppförande ånyo, skulle ega bestånd under en tid af 200 år, men en annan del åter kortare tid, kommit till det resultat, att årliga nybyggnadskostnaden skulle belöpa sig lill 150 Ridr, hvadan sammanlagda årliga Stals-Utskottels Utlåtande M 59. 3 reparations- och nybyggnadskostnaden utgjorde 732 R:dr 41 öre; att de nuvarande särskilda arrendatorerna af dels Näs kungsgård, dels Mölnarbo tullqvarn, hvar för sig åtagit sig att under återstående arrendetiden, hvilken tilländagår för Näs midfastan 1878 och för Mölnarbo samma tid 1875, besörja husbyggnaderna vid förra stället mot 500 R:dr och dammarne vid det sednare mot 75 R:dr i årlig ersättning, eiler tillsammans 575 R:dr och således 7
R:dr 41 öre mindre, än hvartill densamma af Synerätten uppskattats.
Vidare hade, i afseende å den af allmogen i ofvannämnda fögderier, såsom vederlag för ifrågavarande byggnadsskyldighet åtnjutna lindring i allmänna bevill— ningen, meddelats, att, enligt l:sta artikeln ll:te § af 1766 års Bevillningsförordning, den del af allmogen i Stora Kopparbergs lån, som utgjorde grufvehjelp till Löfås silfververk och den så kallade kuugsgårdshjelpen befriades från alla i föregående §§ för allmogen införda bevillningsalgifter till hälften, så länge berörda extra ordinarie skyldigheter och onera för den ene eller andra icke upphörde; samt att uti l:sta artikeln 11 § af 1789 års Bevillnings-förordning samma allmoge under enahanda vilkor vore befriad från en fjerdedel af bevillningsafgifterna, hvilket medgifvande sednast varit förnyadt uti 1858 års Bevillnlngs-förordning, i afseende på beviliningen efter både Irsta och 2:dra artiklarrie, hvaremot nu gällande Bevillnings-stadga, som tjenar lill efterrättelse från 1862 års början, icke innefattar en sådan befrielse; och då, enligt en af Kongl. Majrts Befallningshafvande insänd uppgift, hvilken vederbörande Landskontor meddelat, bevillningsfriheten för kungsgårdshjelpen under de fem åren 1856—1860 i medeltal uppgått tili 1,852 Rrdr 86 öre årligen, skulle, — om detta belopp antoges motsvara den bevillning, som af den byggnadsskyldiga allmogen, sedan nämnda frihet numera upphört, kommer att till Statsverket erläggas, samt från samma belopp afdroges de årliga anslag, hvilka, på sätt ofvan blifvit förmäldt, beräknats att, såsom ersättning för byggnadsskyldighetens upphörande, derifrån utbetalas dels med 575
R:dr för reparationskostnad, dels ock med 150 R:dr för nybyggnadskostnad, —- genom en dylik reglering en årlig vinst för Statsverket af omkring 1,100 R:dr uppkomma; och hade Kollegierna, med anledning af hvad sålunda förekommit, ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att allmogen inom Näsgårds och Westerbergslags fögderier måtte från och med 1862 års början, då bevilbiingsfrihelen upphört, befrias från dem åliggande nybyggnads- och reparationsskyldighelens utgörande vid Näs kungsgård; hvarjemte Kollegierna föreslagit de vilkor, hvarunder befrielsen borde cga rum.
Då i följd af sednast utfärdade Bevillnings-förordning, den lindring i beviliningen, hvilken allmogen inom Näsgårds och Westerbergslags fögderier i Stora Kopparbergs län, enligt Kongl.
Resolution den 2 December 1746, såsom ersättning för ofvanberörda nybyggnads- och reparaliotisskyidighet vid Näs kungsgård 4 Slals-UIskollels Utlälandv JVs 59. åtnjutit, med 1862 års början upphört, har Kong!.
Moj:t ansett det vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att berörda skyldighet från och med sistnämnda tid äfven kommer att upphöra, samt jemte meddelande att tills vidare och intilldess definitivt beslut i ämnet kan varda meddeladt, Kongl. Majit förordnat, att några afgifter af allmogen för berörda åliggande icke må utgå, föreslagit: att allmogen inom nämnda fögderier måtte från och med 1862 års början befrias från berörda skyldighet; dock att den behörigen fullgör ej mindre de enligt Synerättens utlåtande af den 5 och 6 Juni 1861 och deri, på sätt ofvan omförmälts, gjorda rättelser, till 5,642 R:dr 71 öre uppskattade reparationer och erforderliga nybyggnader, hvilka ansetts böra utan uppskof verkställas, men inom nämnde års slut tilläfventyrs icke blifvit fullgjorde, än äfven de ytterligare underhållsarbeten, som före samma tid kunna hafva tillkommit; att särskilda årliga anslag måtte anvisas dels af 575 R:dr R:mt, att utgå tili nuvarande arrendatorerna af Näs kungsgård och den dertill hörande Mölnarbo tullqvarn under deras återstående arrendetid, såsom ersättning för den byggnadsunderhållsskyldighet derstädes, hvartill de under nämnda tid mot dylik ersättning förbundit sig, dels ock af 150 R:dr R:mt till Dalregementets Boställs-direktion, för att, i mån af behof, utaf Direktionen användas såsom bidrag till fullgörande af nybyggnadsskyldigheten vid kungsgården; samt att vid skeende ombyte af arrendator, efter nuvarande arrendetids utgång både underhålls- och nybyggnadsskyldigheten må åläggas den blifvande arrendatorn af kungsgården, emot det alt, i händelse deraf kan föranledas nedsättning i nuvarande arrendet — utgörande, enligt uppgift af ofvannämnda regementes Lönings-direktiort, 121 tunnor råg, 72 tunnor korn och 178 tunnor hafre, att in natura levereras, jemte 1,575 R:dr i penningar.— bemälda
Direktion må för sådan minskning i den til! aflöning för regementet anslagna inkomsten af kungsgården erhålla årlig ersättning af Statsverket.
Efter från samtliga Riks-Ständen erhållen remiss å högslberörda Proposition, har Stats-Utskoltet förehaft detta ärende och dervid jemväl tagit kännedom af de till frågan hörande handlingar samt hos Bonde-Ståndet i ämnet förekomna yttranden; och får Utskottet, med afseende å de i den Kongl. Propositionen anförda förhållanden och på de vilkor, som dervid blifvit föreslagna, till förevarande nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall; i följd hvaraf Utskottet vidare föreslår, dels att årliga anslag måtte uppföras å Riksstntens 4:de
Hufvudtitel under anslaget för indelta kavalleri- och infanteri-regementena, till belopp af 575 R:dr R:mt, att utgå till arrendatorerna af Näs kungsgård och Mölnarbo tullqvarn samt af 150 R:dr samma Ståls-Utskottets Utlåtande JW 59. 5 samma mynt till Dalregementets boställsfond, eller tillsammans 725 R:dr; dels ock, enär de vid kungsgården byggnadsskyldige böra tillgodonjuta befrielse från kungsgärdshjelpens utgörande från och med samma tid, bevillning blifvit dem påförd, eller med 1862 års början, att ett extra anslag för åren 1862 och 1863, med tillhopa 1,450 H:dr R:mt. må å Uiksgälds-kontoret anvisas att för här ofvan omförmälda ändamål användas; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit allåtas.
Prot. 1862 dc 1865. 4 Samt, l Åfd. 21 fldft. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1863.
Slats-Ulskollels Memorial N:» So. 1 ]\:o 60.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars 1803, kl. ? e. m.
Memorial, i anledning af erhållna å/erremisser å Betänkandet N:o 21, angående Rikets Ständers åren 1860 och 1861 församlade
Revisorers berättelser om verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1858 och 1859. (I. A.) Sedan ofvannämnda Betänkande blifvit af Riks-Stånden i åtskilliga punkter till Stats-Utskottet återremitterad! och samtlige Riks-Ståndens i anledning af öfriga delar af Betänkandet vidtagna beslut genom protokollsutdrag Utskottet meddelade, får Utskottet nu afgifva det förnyade utlåtande, hvartill omständigheterne funnits föranleda: l:o Ridderskapet och Adeln har återremitterat § 9, deruti Revisorernes framställning, att skogsplanteringskassan måtte till Skogsstyrelsen öfverlemnas, för att af nämnda Styrelse disponeras, blifvit afstyrkt; men då de tre öfriga Riks-Stånden bifallit Utskottets utlåtande, anser, på grund af 75 § Riksdagsordningen, Utskottet någon åtgärd i anledning af den erhållna återremisscn icke vara att vidtaga. 2:o Jemte meddelande af de kostnader.
Staten måst vidkännas dels för en i Landskrona hållen krigsrätt, dels ock genom rese- och traktaments-ersättBih.
Prot. 1863 & t SS 3. i Sami. t Afd. 3!
Haft. 1 2 Slals-Uttkollels Memorial N:o CO. ning till Fältläkaren Almqvist, har Utskottet uti § 17 af Betänkandet ansett Revisorernes i nämnda hänseenden gjorda framställning icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Denna § har af Bonde-Ståndet blifvit till Utskottet åter remitterad; men då densamma är af de tre öfriga Riks-Stånden bifallen, kan Utskottet, enligt 75 § Riksdags-ordningen, dermed icke taga vidare befattning. 3:o Likaledes har Bonde-Ståndet till Utskottet, återremitterat § 20, innefattande hemställan, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl.
Maj:t täcktes meddela vederbörande sådan föreskrift i afseende å inventeringen af förråden vid Kongl. Flottans stationer, med undantag af Skeppsinventariiförråden, att icke mer än tio år måtte förflyta emellan hvarje förråds inventering.
Som emellertid berörda hemställan af de tre öfriga Riks-Stånden bifallits, lärer, då frågan alltså är af Rikets Ständer afgjord, vidare yttrande å Utskottets sida icke erfordras. 4:o § 30 af Betänkandet, deruti Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla om förständigande för vederbörande att vidtaga erforderliga åtgärder, hvarigenom Rikets Ständers Revisorer måtte kunna erhålla nödig kännedom om de inom de förvaltande verken förekommande vigtigare frågor, uti hvilka vederbörande varit af skiljaktiga åsigter om författningarnes rätta tillämpning — har af Borgare-Ståndet blifvit till Utskottet återremitterad; men då, till följd af Ridderskapets och Adelns samt af Preste-Ståndets afslag till Utskottets hemställan, frågan redan förfallit, anser Utskottet, någon åtgärd i anledning af återremissen icke erfordras. 5:o De i öfriga §§ af Betänkandet N:o 21 omförmälda ämnen hafva dels i följd af Rikets Ständers bifall till Utskottets förslag blifvit slutligen afgjorda, dels förfallit, dels ock funnits vara af egenskap att icke från Rikets Ständers sida erfordra någon åtgärd.
Slals-itiltoltels Ullålande N:o 61.
S ]\ :o Hl.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående gjord underdånig ansökning om öfverlåtande till staden Christianstad af en Kronan tillhörig tomtplats derstädes. (I. A.) Till Kongl. Maj:t hade, enligt hvad inhemtas af högstberörda den 24 Oktober 1862 till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 12 i l:sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll vid innevarande riksdag) innehåller, Kongl.