Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med Kommitlerades hemställan har E. K. M:t för Lumpor föreslagit tull-frihet vid utförsel; men under nuvarande förhållande, då en alltmera känbar brist på denna vara i de Hesta länder uppkommit, och en stigande efterfrågan naturligen häraf föranledes, har det synts Rikets Ständer angeläget att söka, åtminstone så vidi genom den nu stadgade tull-bestämmelsen eger rum, å den inhemska pappers-lillverkningen bevara den tillgång af artikeln, som inom landet förfinnes; hvadan Rikets Ständer ansett Expeditions-[Jtskotlels Förslag lill underd.
477 en, nu stadgade afgifler motsvarande, utförsels-tull, af 2 R:dr per Centner böra lumpor åsättas.
För Mahn, rå och osmält, i införsels larifen ej specificerad, hvilken artikel nu är till utförsel förbuden, hafva Rommitterade föreslagit att, nied delta förbuds upphäfvande, utförsels-tullen bestämmes till 25 öre per Centner.
Vid öfvervägande af delta utaf E. K.
M.t godkända förslag hafva Rikets Ständer väl ansett förbudet alt utföra rå och osmält, i inlorsels-tarifen ej specificerad, Malm böra upphöra, men alt i stallet utförsels-tull af 50 öre per Centner bör denna artikel åsältas.
I alseende på artikeln Trävaror vid utförsel hafva Rommitterade föreslagit att ”virke, oarbetad!, sågadt eller tillhugget:
Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specifierade sådane trädslag, som vexa inom landel”; ”furu- och grantimmer: olillliugget eller sågblockar och tillhugget, ej specifieradt, af 10 tunis eller större diameter i jilländati"; ”Bandstakar”; ”Bräder och plankor, sågade af Ek och Ask"; ”Enträd och Enstafrar"; "Gevärstbcksainneu”; "Handspaksämnen”; ”Läkler. huggue eller täljde" och "sågade”; ”Ribbor, längre eller kortare"; "Stäfver: lagg- och botten-, alia slag”, samt "ved alla stag", hvilka artiklar nu äro med uIförs**Is-I ull belagde, må från sådan lull befrias; alt utförsels-tullen å furu- och grantimmer af mindre än 10 tums diameter i lilländan och å master, bogspröt och spiror samt pumpträd, oborrade, bestämmes Iill 20 öre per stycke, samt alt nu stadgade ut lörsels-algifter å sparrar al furu och gran af mindre tjocklek än 8 turn midi på, och å årträd eller ämnen till åror utbytas mot ungefärligen motsvarande belopp i riksmynt, eller för sparrar 20 öre slycke! och för årlräd 15 öre paret.
Härvid har af E. R.
M:t föreslagits den förändring, alt, jemte det telegraf-stolpar specificerades med samma tull-beslämrtlelse, sorn för master, bogspröt och spiror, skulle å läkler, huggne eller täljde, af enahanda skäl, som ansetts böra föranleda till qvarslåendet af utförsels-tull å vissa slags sparrar och andra af omogen skog tillverkade trävaror, bibehållas en, den nu stadgade motsvarande, utlörsels-afgill af 30 öre tolften.
Vid pröfning af denna fråga hafva Rikets Ständer ansett en något ytterligare utsträckning böra gifvas åt den, i E. R.
M:ls förslag, i afseende på tull-bestäminelserne lör trävaror iakttagna grundsats, all genom stadgandet af utförsels-tull å sådana slag deribland, sorn tillverkas af omogen skog. söka motverka dennas öfverhandtagande sköfling, hvadan Rikets Ständer beslutat, alf för virke, oarbetädl, sågadt eller tillhugget:
Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specificerade sådana trädslag, sorn vexa inom landet, utförsels-tull må utgöra 10
R:dr för 100 R.drs värde; alt Bandslakar af furu och gran skola lull behandlas såsom läkler, huggne eller täljde; a 11 ullor.sels-lullen å Ciktor, huggne eller täljde, bestämmes lill 50 öre per tolft, samt alt vid utförsel af ved bör erläggas lull, för Björkved 2 R:dr 25 öre, för Bok- oell Ekved 3 R:dr och lör alla andra slag 1 R:dr per famn af 8 fots längd, 6 fots höjd och 3 fots bredd.
Beträffande öfrige, här ofvan icke omförmälda. i In- och Utförsels-tariferne förekommande artiklar, i afseende på hvilka mer eller mindre betydande förändringar i redaktionen eller tull afuifts-beslämmelseriia blifvit af E.
M:t löreslagne, hafva Rikets 478 Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd.
Ständer, sorn godkänt de allmänna grunder, hvarpå det af E. K.
M:l afgift». förslag till förnyad Tull-taxa hvilar, samt under granskningen af detta förslag icke funnit något att anmärka vid de för dessa artiklar ifrågasatta förändringar, desamma bifallit. C. Tarifen för Kredit-upplaget och Transito-afgiften.
Sedan Rikets Ständer beslutat antaga viglen alkohol lill grund för bestämmande af lull-afgiften å Bränvin och Sprit, har Iransilo-afgiften för Genever, Cognac, Rlium och Arrac blifvit fastställd till RO öre per centner alkohol, såsom motsvarande 2 procent af den stadgade införsels-tullen, samt minimi-qvantiteten för upplaget af hvartdera utaf dessa bränvins-slag tijl 5 centner alkohol.
Med afseende å nyttan och lämpligheten deraf, alt, i likhet med hvad för andra handels-artiklar af större betydenhet eger rum, upplagsrält äfven medgifves för Sirap samt Topp-, Kondi- och Kaksocker, hafva Rikets Ständer ansett tiden nu vara inne att afskaffa den inskränkning i delta hänseende, hvilken, när förbudet mot införsel af raffinad-socker och sirap upphörde, såsom en öfvergångs-ålgärd stadgades och sedermera förblifvit gällande.
Genom denna inskränkning urståndsälles handeln alt under den lid af året, då sjöfarten är hämmad, uppehålla täflan med den inhemska socker-tillverkningen, hvadan, och då erfarenheten visat, alt en sådan täflan under öfriga tider afåret utöfva! ett för lörbrukarne förmånligt inflytande på raffinad-socker-priset, ulan alt den inhemska soeker-fabrkat.oneus bestånd derigenom äfventyrals, samt någon anledning ej torde vara all befara, det icke denna fabrikation jemväl för framtiden bör kunna uthälla täflan med den utländska tillverkningen, äfven om, genom upplagsrält för den sistnämnda, denna täflan skulle utsträckas lill den del af året, då, lill följd af nuvarande upplagsförbud, förtullning af varan i mån af behof icke kan ega rum, Rikets Ständer alitsa funnit i Kredit-upplags-tarifen vid rubriken Socker, krossadt Lump- och Havaniia-lerres, böra tilläggas Topp-, Kandi- och Kak-, samt arlikeln Sirap i samma larif upplages med minirai-qvantilel af 18 centner och traiisito-afgift af 15 öre per centner.
Beträffande rubriken Tobak hafva Rikets Ständer ansett de särskilda arliklarne Blad och Stjelk böra sammanföras i en rubrik med mitiinti-qvautilet af 12 centner och transilo-afgifl af 15 öre per centner samt rubriken “knaster41 förändras till "karfvad” i likhet med den i införsels-tanten förekommande rubrik.
Hvad slutligen beträffar Underrättclsernc tilt Tull-taxan, så hafva Rikets Ständer bifallit, all 1 och 2 §§ må, lill följd af de nya mynt- och vipl-beslämmelserne samt i enlighet med E. K, M:ts framställning, erhålla den förändrade lydelse, som bifogade förslag utvisar.
I Iråga om de bestämmelser, som i nuvarande 3 och 4 §§ i n nela 11 as, hade Kommitlerade föreslagit, att varor, som med fremmande fartyg in- eller utföras, icke skulle i Sverige vara underkastade andra eller högre algifler, än om de med Svenska farlvg in- eller ullördes, samt att last-penningar borde utgöras till lika belopp af Svenska och fremmande fartyg, i sammanhang hvarmed Kommitterade jemväl hemställt, alt den tillökning till dubbelt belopp, hvarmed fyr- och båk-afgiflerne nu utginge af oprivilegierade nationers fartyg, finge bortfalla; till stöd för hvilket förslag blifvit af Kommitterade huf - Expeditions- Utskottets Förslag till lindard.
479 vudsakligen anfördt, att, till loljd af traktater eller särskilda afhandling,ir, nästan .illa fremmande makter, med hvilka Sverige stöde i händels-gemenskap, ålnjöte s. k. reciprocilels-fdrrn. in, eller att deras fartyg och de med deni in- och utförde varor i Sverige behandlades lika med svenska fartyg eller som om värorne blifvit med sådaue in- och utförde; att likväl
Frankrike utgjorde ett särskildt undanlag härifrån, hvaraf äfven följt, alt
Sverige besöktes af ett jemförelsevis högst ringa antal franska fartyg; att
Kommitterade ansåge upphäfvandel af detta hinder för en lilligård handels-lörbindelse med nämnde land synnerligen önskvärd!, särdeles söm en betydligare afsättning af svenska såväl metallsom trävarueffekler i Frankrike torde kunna påräknas, sedan i detta land en icke oväsentlig lindring blifvit beviljad liufvhdsakligen för jérn-bflekler; att derjemte sedan längre lid qvarslnde eli påbud all salt icke finge hil införas med Danska fartyg, hvaraf följt ali, när sådant skedde, ofrihets-tillökningen blifvit tillämpad på en nations fartyg, sorn i alla andra fall tillhörde de mest gynnade; alt fördelen för svenska stals-kasSan af den nu för ofria fartyg utgående förhöjda tull-afgift, jetflie den s. k. extra licént-afgifien för jern-elfekter, som med ofria fartyg utfördes, icke Vöre af någon betydelse i jemförelse med de hinder och den osäkerhet i den hilliga handeln, sorn af dessa och likartade undanlags-förhallanden vållades; alt uppoffringen i afseende å last-penningar blefve mer äh ersatt, derest franska fartyg i förökadt antal kunde besöka Sverige och derifrån utföra landels produkter, Samt att den föreslagna förändringen skulle bereda en icke r i ilga lättnad i lullkammare-göromålen, i det att afgifts-beräkningen icke berodde eller behöfde uppehållas af en förutgående granskning, huruvida deii utländske skepparen medhade de dokumenlbr, sorn efter olika bestämmelser för nästan hvarje nation nu vörö föréskrilna och hvilkas kontrollerande från svenska tull-aukloriteternes sida, derest afgiften till svenska statskassan blefve för alla nationers fartyg densamma, syntes temligén öfver flödig, helst allt hvad dervid behöfde iakttagas Vore ali. erhålla en tillförlitlig grund för Skepps-umgäldernas beräkning, hvilken vore gifven i det allmänna stadgande, att det utländska fartyget, derest det ej redan vore försedt med svenskt matare-bref, mäste, föb erhållande deraf, härstädes undergå Öiätuing.
Häremot hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen uti deras öfver Kommittérades töll-faxelörslag afgilna underdåniga utlåtande erinrat, att, hvad beträffade förbudet för Danska fartyg att till Sverige införa salt, detsamma syntes böra bibehållas så länge, på grund af traktaten den 30 NoVeirtber 1826, nämnde
Vara icke finge i Svenska fartyg till
Danmark inkomma, och all, hvad anginge öfriga nationers fartyg, hvilka ännu härstädes saknade enahanda rättigheter, som inhemska, sådana rättigheter städse förunnats och otvifvelaktig! äfven framdeles kömöte att tillerkännas alla de nationel, som i sina hamnar ål svenska fartyg medgåfvo enahanda förmåner.
Detta hade hittills i afseende å franska fartyg uteslutande förhindrats af de undantags-afgifler, med hvilka alla till Frankrike i fremmande fartyg införda varor vörö belagda, i motsats lill deli lindring af 10 procent, sorn införseln under Iransk flagga åtnjöte.
För Sveriges export och frakt-rörelse innebure denna skilnad i afgiffer éin storrö olägenhet, än den förhöjning i afgifter, sorn erlades för de jemförelsevis lä laster, hvilka! afsképpades härifrån i franska fartyg; och hade bemäldc embetsverk i betraktande häraf, och då det möjligen blefve lättare att åt svenska fartyg i Frankrike framdeles utverka lika tull-behandling med inhemska, om en motsvarande förmån samtidigt tillerkändes frans
Ska fartyg i Sverige, än om densamma dessförinnan obetingadt tnedgäfves, tillstyrkt, att Kommitlerades förslag i denna del icke måtte bilallas.
Ehuru E. K. &l:t ansett ifrågavarande inskränkningar i det hela mera skada än gagna Sveriges egen handel och sjöfart, Ilar E. K.
M:t likväl, endast under den förutsättning, euibelsverken anfört, funnit dessa inskränkningar böra lills vidare bibehållas, 480 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 164. och alltså föreslagit, alt 3 och 4 §§ af nu gällande taxe-underrättelser måtte lemnäs utan annan förändring, än att i den sednare läsietals-afgifterna, nu bestämda till 12 och 36 sk.
Banko, utfördes lill 40 öre och t R:dr 20 öre Riksmynt.
Vigter) al de skäl, sora al Rommitterade blifvit för deras förslag i förevarande, afseende anlörde, kan, i Rikets Ständers tanke, icke underkännas.
Det torde väl, hvad Frankrike beträffar, vara möjligt, alt underhandlingar örn borttagandet af de undantagsbestämmelser, sorn derstädes mot Svenska fartyg nu tillämpas, skulle kunna främjas genom ett samtidigt erbjudande för delta lands fartyg, när de hit ankomma, af fullkomlig jemlik het. i behandling och rättigheter med landels egna; men del är å andra sidan icke helier oantagligt, alt en pä förhand visad benägenhet att gynna och befordra franska skeppsfarten i Sveriges ,hamnar skulle, till ernåendet af berörda önskvärda mål, lika eller, kanske ännu mera verksamt bidraga.
Och då i allt fäll det synes vara med landets sanna bästa mera öfverensstämmande att begagna den förmån, som står att vinna medelst underlättandet för franska fartyg att hit införa detta lands produkter samt alt här ilrän afhemta svenska exportartiklar, deraf billigare kostnad för de förra och utvidgad afsättning lör de sednare skulle blifva en följd, än att uppoffra en sådan lörman i oviss förhoppning alt genom denna försakelse kunna framdeles bereda en änuu större fördel, hafva Rikets Ständer ansett, att, i enlighet med del af Kommillerade i ämnet afgiliia förslag, 3 och 4 §§ i tulllaxe-underrätlelserna böra erhålla den lydelse som bilagde taxe-förslag utvisar.
Det i afseende å tull-behandlingen af inkommande varor, som skola efter viss procent af värdet lörlullas, derom nuvarande 5 § innehåller föreskrift, af E. K. M:l, i enlighet med Komrnitterades hemställan, föreslagna förändrade stadgande, hafva Rikets Ständer bifallit.
Nuvarande § 6 har blifvit såsom mom. 2 i § 5 intagen, samt §§ 7 och 8 i nu gällande taxe-underrättelser utan förändring bibehållen under 6 och 7 §§ i bilagde taxeförslag.
Uti nuvarande § 9, hvilken motsvaras af den 8 § i det hosföljande förslaget till taxe-underrättelser, halva, i öfverensstämmelse med E. R.
M:ts förslag, orden “sakkunnige handlande eller labrikanler" blifvit utbytte mot orden ”sakkunnige personer”, samt de föreskrifter, som afse till införsel förbjudna varor, uteslutits.
1 stället för nuvarande 10 och 11 §§, i hvilka dels stadgas, hvad vid varors tull-angifning och förtulluing iakttagas bör, dels hänvisas lill hvad i andra författningar finnes härom vidare föreskrifvel, innefattar Komrnitterades, af E. K. M:t gillade, förslag endast en hänvisning lill tullförfallningarnes innehall, hvilken förändring Rikets Ständer ock ansett ändamålsenlig.
Beträffande § 12 i gällande tulllaxe-underrättelser, innehållande föreskiifierne rörande kredil-upplagsrälten, så hafva, uti föreskrifterna härom, äfvensom angående nederlags-rätten, Kommillerade föreslagit väsentliga förändringar, åsyftande på en gäng förenkling af de olika upplags-rättjghetcrne och beredandet af större lättnader för handeln med och förädlingen af de stora sä k alinde kassa-artiklar, för hvilka den hufvudsakliga tullinkomsten inflyter.
Under antagande, att lör Iransilo-upplaget de föreskrifter, sorn innefattas i Kongl.
Kungörelsen den 21 Mars 1854, blelve olörändradt bibehällne, hafva Kommillerade, i afseende ä neder|ags-rättigheten, hemställt, all denna måtte omfatta den nu varande kreditupplags- och nederlags-rörelsen, samt för ordnandet deraf föreslagit följande grunder: l:o alt nede.rlags-rällighet må beviljas alla de stapelstäder, som hittills egt kredit-upplags-rätt eller antingen allmän eller för särskilda varor beviljad nederlagsrätt. 2:o Expediti otis-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o -164. 481 2:o alt alla med lull belagde varor, ulan undantag, må å nederlag kunna uppläggas: _ 3:o ali liden tor nederlags-rällens begagnande inskränkes från 5 lill 3 är; 4:o all nederlags-rekognilionen, nu bestämd lill \ procent ä lull-värdcl. för de va ror, som i nedenags-magasin uppläggas eller deri Trän för re-exporl utlagas, beräknas vid säväl inkommandel som utgåendet med 1 procent å den lör varu-qvantilelen belöpande tull-afgifl; 5:o att då godsegare på en gång inbekommer oell på nederlag angifver af Bränvin .• minst 10,000 t(.
Kaffe „ 20,000 „ Bomullsgarn „ 10,000 ,(
Ullgarn ,, 5,000 „ Hudar och Skinn „ 10,000 „ Socker ,, 20.000 „ The „ 2,000 „ Tobaksblad och sljelk „ 15,000 „ saint Vin på faslager ,, 12,000 „ till och med hälften af dessa qvanlileter, på gods-egares i angifnings inlaga derom gjorda begäran, må genast efter varu-undersökningen lill hans fria disposition utlrmnas, och all, då, äfven efter sålunda skedd ullagning. den å nederlag qvarliggande qvanlileieri af berörde varu-slag öfversliger eller uppgår lil) de bestämda minimi-qvanlilelerne, fortsatt uttagning af högst hälften må medgifvas.
Härvid skulle likväl iakttagas: n) att anställd med tull-afgiflernas liqviderande för hvad på sådant sätt till fri disposition ullemnas, må på högst 3:ne månader från angifningsdagen beviljas; b) att ny ullagning ej medgifves förr än tull-afgiflerne för nästföregående ullag ning äro behörigen erlagde; c) all de qvarliggande varu-qvantilelerne pröfvas utgöra full säkerhet för umgälderne lill Kronan, och att, hvad särskildt bränvin, vin och tobaks-sljelkar angår, varudisponenlen, utom den qvarliggande panten, skall, lill betryggande af Kronans räll, aflemna af lulllörvaltiTingen godkänd säkerhet för hvad vid varu-pantens l'örsä'jning kan brista i full betalning af lullumgälder, försäljnings-koslnadcr och möjligen ili agakoinmande böter, samt slutligen r/) alt, derest tull-afgiflerne icke inom den bestämda anstånds-liden äro inbetaide, skall den till säkerhet qvarliggande varu-qvanlitelen, till så stort belopp, som erfordras för betäckande af tull-afgifier, försäljnings-kostnader och böter, af tullkammaren genast å ofrenilig auktion försäljas.
Enligt hvad vederbörande Slalsråds-prolokoll upplyser, är della förslag föremål för behandling i sammanhang med det af E. K.
M:l till utarbetande anbefallda förslag lill en allmän tull-författning, som kommer all, E K.
M:ts pröfning underställas; och hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen med afseende härå hemställt, alt gällande föreskrifter rörande ifrågavarande ämne måtte bibehållas oförändrade, intill dess den allmänna t ul I-för fa 11 n i n f» en hunne blifva fullständigt utarbetad och, elter föregången pröf ning, af E. K. M:l godkänd.
Af dessa skäl har E. K.
M:t väl ännu icke till pröfning förehaft Knmmillerades förslag, men emellertid, under förutsättning att frågan om de särskilda upplagen kommer att framdeles särskildt behandlas, föreslagit att nu gällande § (2 mä ur tuil-laxe-underrättelserne uteslutas.
St. Prof..
4856 & 4857. 10 Sami. 1 Afd. 61 482 Expeditions-Ulsko t tets Förslug till underd.
De grunder Kommitterade föreslagit i afseende å nederlag-rättens ordnande, nederlags-afgiflens bestämmande, anstånd med erläggandet af lull-umgälderne för vissa artiklar samt vilknren lör tillgodonjulande af ett sådant anstånd, hafva Rikets Ständer lunnit sig böra i allmänhet biträda.
Endast den afvikelse härifrån torde, enligt Rikets 'Ständers tanke, lämpligen böra ega rum, all bränvin ieke upplages ibland de artiklar, hvilkas införsel underlättas genom anstånd med lull-afgiltens erläggande.
Då emellertid frågan 0111 upplags-rätlighelernas ordnande utgör föremål för be handling i sammanhang med utarbetandet af en allmän tull-författning, hvilken, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, skulle komma all i ett bell omfatta
Je flera 1111 i särskilda förordningar oell reglementen spridda föreskrifter, angående tull-väsende!, vore del visserligen icke lämpligt, ali åt de ifrågavarande uppiags-sladgandena gifva formen af en i och för sig afslulad författning, och i lull-taxe-underrättelserne synas icke heller dessa stadgande!! hafva sin rälta plats.
Rikets Ständer anse sig vid della förhållande endast höra i underdånighet anmäla, alt Rikets Ständer för sin del godkänna de af Kommit terade föreslagna, bär förut omlörmälda allmänna grunder för nederlags- oell kredit-upplags-rällighelernas ordnande, med den förändring, alt bränvin undantages från de artiklar, för hvilka anstånd med belöpande lull-afgifters erläggande må ega rum; samt anhålla all E. K.
Mit läcktes, hufvudsakligen pä omlörmälda grunder, och så vidt deras tillämpning må finnas med behöriga (ull-kontroller förenlig, lala utfärda författning i ämnet;'men dä en sådan, särdeles i betraktande af mångfalden utaf de ämnen, som vid ordnandet af en allmän lull-lörfaltning ifrågakomma, möjligen icke torde hinna att expedieras före början al instundande slalsreglerings-period, hafva Rikets Ständer, på säll Kommers-kollegium och General-lulIstvrelsen jemväl hemställt, ansett nu gällande stadgande!! under liden böra tillämpas, dock med de löi ändringar i larifen för kredit-upplaget och transito- afgiften, som här ofvan blifvit omlörmälda eller af de nya nimi- oell mått-bestämmelserna föranledts; hvadan 12 § af nu gällande tull-laxe-underrällelser, upplagen under § 11 i förslaget, deruti Jönkoping, som genom E. K. M:ls Nådiga Bref den 19 Oktober 1855 fått sig tillagd kredil-upplags-räll, blifvit upplagen bland de städer, som deraf äro i åtnjutande, samt larifen för kredit-upplaget oell Iransilo-afgiflen, sådan denna tulif finnes bär bilagri, blifvit af Rikets Ständer godkände. alt lända lill efterrättelse, intill dess E. K. M:t annorlunda förordnar.
I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer lunnit angeläget att undanrödja den förveckling, som vid öfvergången till den nya tull-lagstiftningen skulle uppkomma derigenom, all kredit-upplags-gods skall fört ullas eller den tull-beräkning, som var gällande då upplaget skedde, och ali således det gods, som innevarande år blifvit på kredit-upplag inlaget oell under nästföljande år derifrån förlullas, rätteligen bonin, jemte nu gällande t lill— afgift er, draga de till Handels- och Sjölärls-londen samt lill slädei na, under namn af tolag, nu utgående särskilda utgifter.
Dessa utgifter komma' dock, enligt Rikets Ständers beslut, alt med innevarande är i allmänhet såsom särskilda beskalInings-liliar upphöra, och skulle samtidig! dermed äfven en motsvarande förenkling af uppbörds-väsendet inträda.
Alt uppskjuta denna förenkling endast för uppbörden af lilläggs-afgiflerne lör kredil-upplags-gods, vore visserligen icke lämpligt; att på lull-kamrarne öfverflytta lolags-uppböiden för detta gods, blefve också förenadt med kostnader oell olägenheter af mångfaldig art, oell skulle i sådant fall leverering lill städerna samt Handels-oeh Sjölails-löuden af de sålunda uppburna särskilda afgiflerne icke kunna ifrågakomma under annat vilkor, än alt eli motsvarande afdrag iaktloges å del årliga anslag, som blifvit läslställdt alt, såsom godlgörelse för de särskilda afgiflerne, af tull-medlen utgå.
Alf åter för dessa och dvlika svårigheters skull befria kredil-upplags-godset från de särskilda lilläggs-afgifterne, Expeditions-Ulskolle/s Förslag till underd.
483 skulle föranleda en sannolikt icke »betydlig uppoffring för stals-kassan, sorn är förbunden alt
Idr dessa alnider lemna Handels- oell Sjöfarls-fonden samt släderne godIRörelse.
Då emellertid de ifrågavarande afgifterne för sådant gods, som fatt pä kredit-upplag intagas, i allmänhet blifvit i de nu af Rikets Ständer fastställda tull-salsernc lillagde förut stadgade lull-nfgifler, synes, utan någon synnerlig förlust för stats-verket, det undanlag från de i allmänhet stadgade grunder för förlullning af kredit-upplags-gods kunna medgifvas, alt de från och med nästkommande år inträdande lull-afgilterne tillämpades älven pä sådant gods, som, derförinnan å kredit-upplag intaget, blefve lill förtullning anmäldt; men då ett ovilkorlig! stadgande härom möjligen kunde i något särskildt fall föranleda högre utgift för gods-egaren, än hvartill han, enligt nu gällande föreskrifter, olika för olika släder, vore förbunden, synes det tillika böra löreskrifvas, att den lull-afgift sorn påföres innevarande år intaget kredit-upplags-gods, icke må i något läll öfverstiga hvad enligt nu gällande föreskrifter skolat för samma gods i lull, med lilläggs-afgifler, erläggas.
Ilikets Ständer hafva alltså för sin del beslutat, alt, med förtullning under nästkommande år fran kredit-upplag af gods, som inunevarande år blifvit i sådant upplag inlaget, lull—afgiften beräknas efter den nya tull-taxan, likväl med iakttagande deraf, att högre belopp icke må uppbäras, än hvartill tullen, jemte de särskilda iilläggs-afgjfterne, enligt nu gällande bestämmelser, skolat i hvarje särskildt lall uppgå ; anhållande Rikets Ständer underdånigst, att E. K.
M:t täcktes om verkställigheten häraf i Nåder meddela erforderliga föreskrifter.