Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt hvad för Utskottet blifvit uppgifvet, hafva, under de sednare åren, utaf ifrågavarande arbete blifvit dels för Statens räkning, genom anvisning å anslaget för rese-stipendier samt läroböckers och larda verks utgifvande, inlöste 204 exemplar, genom hvilken inlösen tryckningskostnaden kunnat anses vara betäckt, dels ock, för att i någon män ersätta utgifvarens arbete, 175 exemplar af Presteståndet inköpta och till de särskilda kontraktsproste-arkiven utdelta.
Det fortsatta och skyndsamma utgifvandet af ofvanberörde verk, som till följd af sin beskaffenhet endast kan påräkna högst ringa afsättning hos enskilde, synes Utskottet i flera hänseenden vara af särdeles vigt för Sveriges historia och litteratur; äfvensom Utskottet anser den förtjenstfull utgifvaren, som för erhållande af hithörande dokumenter måst företaga vidsträckta resor för anställande af forskningar i fremmande länders arkiver, böra erhålla ersättning för sina utgifter så väl i detta hänseende, som lill skrifvare-biträden; hvarföre Utskottet i så måtto tillstyrker bifall till motionen, Slals-Ulskoltets Utlåtande Jt? 148.
(Fortsättn.) -i 7 att 2,000 R:dr R:mt årligen under nästa statsreglerings-period må stallas till Kongl. Maj:ls disposition, för att användas dels till ersättning för nödvändiga resor i och för utgifvandet af Svenskt Diplomatarium, dels ock till inlösen af 175 exemplar af detta arbete, motsvarande det antal, hvilket Preste-ståndet hittills inköpt; f börande dessa sistnämnda exemplar till de särskilda kontraktsproste arkiven utdelas för att, såsom en offentlig egendom, hållas allmänheten tillhanda. 122:o.
Uti samma motion har Prosten Collén begärt, att, till understöd för utgifvande af den återstående 3:dje delen utaf verket Scriptores rerum Svecicarum medii cevi, måtte beviljas ett anslag af 2,000 R:dr R:mt; men då den person, hvilken under den sednare tiden haft befattning med detta verk, nemligen Professoren och Bibliothekarien Joh. Henr.
Schröder, nyligen med döden afgått, anser
Utskottet frågan för närvarande hafva förfallit och hemställer derföre, att motionen i denna del må lemnäs utan afseende. 125:o.
Uti en inom Preste-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion har Professor Carlson anfört, hurusom runstenarne städse varit ansedda såsom dyrbara minnesmärken af vårt lands forntid, icke allenast utvisande den gamla odlingens och bosättningens gång, utan äfven förvarande månget drag ur för— fadrens lif och lemnande högst dyrbara bidrag till kännedomen af det språk, hvars dotter Svenskan vore, och hvars egenheter gåfvo upplysning om den ursprungliga arten af vårt modersmål.
Runspråket, den äldsta kända form af det gamla nordiska språket, läge icke obetydligt bakom äfven de äldsta isländska skrifter samt öfriga nordiska länders på skinn skrifna lagböcker.
Det utgjorde till följd häraf en ovärderlig länk, som sammanbunde vårt fornspråk med de flere århundraden äldre tyska språken — det Maesogötiska och det gamla Högtyska.
Sverige intoge ock inom denna gamla sten-litteratur en alldeles egen ställning till andra germaniska länder.
Af ungefär 2,000 runstenar, som år 1833 voro kända, funnos i Sverige 1,805, i Danmark 112, i Norrige 90, på Island och Grönland 31 och i England 9, så att icke mindre än 9/10 af alla kända runstenar befunne sig inom Sverige.
Detta förhållande, som onekligen vore en förmån för kännedomen af vår forntid och vårt språk, innebure äfven en förbindelse emot hela den lärda verlden att göra den för vetenskapen tillgänglig.
Ehuru nya runstenar ännu icke sällan påträffades och sådana ännu återstodo att upptäcka, samt sökandet efter dem vore af intresse, läge dock vida större vigt derpå, att en fullt noggran afritning och omläsning af de redan kända företoges och att resultaterne deraf sedermera offentliggjordes, enär af de förut kända runstenarne knappt tredjedelen, kanske icke fjerdelen, vore fullt riktigt läste.
En enda i qvantitativt hänseende ringa förbättring i denna väg upplyste ofta, likt en blixt, ett helt fält af språkforskningens eller sedehistoriens område.
En så dyrbar och för vårt land egen samt till .48 Stals-Utskottets Ullålande JM 148.
(Fortsättn.) sin inre halt så föga känd skatt borde med omsorg vårdas och göras allmänt känd; och åtgärder för detta ändamål vore nu så mycket mera af behofvet påkallade, som erfarenheten visade, huru förstöringen af dessa dyrbara minnes märken alltjemt med beklagansvärd hastighet lortginge, hvartill komme, att de nu förestående stora jernvägs-arbetena ytterligare skulle å dem medföra en stor förödelse.
Motionären har derföre, då runstenarne icke kunde blifva fullständigt uppsökta och de förut funna till sitt innehåll tillförlitligt kända, om ej en vetenskapsman, åtföljd af en ritare, för detta ändamål företoge resor, aftecknade skrifter och slutligen utgåfve dem, föreslagit, att en summa af 1,300 R:dr R:mt år ligen intill nästa Riksdag måtte anvisas för uppsökande, afteknande och utgifvande af de i landet befintliga runstenar.
På de af motionären anförda skäl och i öfverensstämmelse med de åsigter, Rikets nu församlade
Ständer uttalat uti sin underdniga skrifvelse af den 6 sist— 1 idne Juli, angående skyddande af landets fornlemningar, tillstyrker Utskottet, att för hvartdera af nästkommande 3 år en summa af 1,300 R:dr Runt må anvisas för uppsökande och afteknande af de i landet befintliga runstenar, äfvensom för ritningarnes utgifvande. 124:o. Till Utskottet har blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäkligen Per Erik Andersson från Westerås län i Bonde-ståndet väckt och af flere hans ståndsbröder biträdd motion, hvaruti han, linder förmälan, att Geschwornern J. A. W. Busch vore villig att utarbeta en lärobok lor ali med Mnemonikens tillhjelp underlätta den eljest svåra jemförelse!! mellan de gamla och nya mått-, mynt- och vigtsystemen, hemställt, att ett exemplar för hvarje folkskole-lärare af detta arbete måtte af Staten inköpas och genom Domkapitlens försorg utdelas.
Utskottet, som inhemta!, att ifrågavarande lärobok numera är utarbetad och färdig att tryckas, anser älven för sin del att detta arbete skall bereda en nödig lättnad vid öfvergången från det gamla till det nya systemet för mynt, mått, mål och vigt, samt alt arbetets utgifvande till allmänhetens tjenst och vägledning derföre bör genom Statens mellankomst underlättas; hvadan Utskottet, då, enligt motionärens upplysning, författaren uppgifvit boklådspriset å detta arbete icke komma att öfverstiga 1 R:dr Banko exemplaret, trott sig böra på det sätt tillstyrka bifall å den gjorda framställningen, alt ett anslag af 4,000 R:dr R:mt, för en gång, anvisas att, ställdt till Kongl. Majtts disposition, i mån af behof, användas till inköp efter boklådspris af erforderligt antal exemplar af ifrågavarande arbete, för att med ett exemplar till hvarje socken i riket för dess folkskole-inrätlning utdelas. 123:o.
Likaledes har Riksdagsfullmäkligen Mäns Person från Malmöhus län uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion föreslagit, att Rikets Stats-Ulskoltets Utlåtande Jtd 1)8.
(Fortsättn.) 49 ali Rikets Ständer mätte anvisa ett lämpligt anslag lill Kongl.
Maj:ts anordnande, för att användas dels till belöning åt den, som efter derom i allmänna tidningarno utfärdad kungörelse författar och, med frånträdande af sin förlagsrätt, till Ecklesiastik-departementet, inom eli år efter kungörelsens utfärdande, inlemnar den ändamålsenligaste lagkatekes, i korthet innefattande alla de lagbud, hvilkas inhemtande för hvarje sjelfmyndig samhällsmedlem är nödvändigt, dels ock till tryckning af ett tillräckligt antal exemplar af samma katekes, för att utdelas åt skolorna samt allmänheten för ett billigt pris tillhandahållas.
Då i lagfarenbelen åtskilliga, för allmänheten egentligen afsedda, handböcker redan förefinnas, får Utskottet å denna motion afstyrka Rikets Ständers bifall. 126.
Riksdagsfullmäktigen Nils Andersson från Christianstads län, som i Bonde-ståndet väckt motion om inköp för Statens räkning af vissa exemplar utaf Per Thomassons arbete: uLefnadsleckningar öfver våra utmärkta bondern, har i nämnde motion och ett sedermera afgifvet anförande, hvilka blifvit till Utskottet remitterade, anfört, att, bland arbeten, som förtjenade uppmuntran af Rikets Ständer och isynnerhet välvilligt understöd af Rikets Bonde-stånd, vore berörde lefnadstcckningar, hvaraf lörsta delen i 4 häften redan utkommit.
Skildringen af dessa mäns lefnad och verksamhet skulle inom landets allmoge mana och lifva till efterföljd.
Deras fosterlandskärlek, nit för det allmännas väl samt bemödanden att skingra fördomar och försvara det sanna och rätta, utgjorde derjemte föredömen icke endast för allmogens söner, utan äfven för andra folkklassers ungdom, och dessa klasser skulle finna anledning alt hysa aktning och visa deltagande äfven för de medborgare, som under utöfvandet uf jordbrukarens lunga yrke, likväl egnat goda krafter åt de ölrigas frihet, trefnad och säkerhet.
Och har motionären upplyst, att om 2,000 exemplar af dessa lefnadsteckniogar, hvilkas boklådspris nu utgjorde 2 R:dr 50 öre, af Staten inlöstes för att utdelas till rikets samtliga socknar, författaren, enligt uppgift, vore villig att lemna hvarje exemplar inbundet i ett omslag till halfva bok lådspriset, eller 1 R:dr 25 öre r:mt; hemställande derjemte, att Utskottet måtte föreslå sättet för exemplarens atlemnande till utdelning m. m.; men då Utskottet anser mindre lämpligt alt Staten uppträder såsom afnämare af enskilda bokhandels-artiklar, och dessutom föreställer sig, att uti nu ifrågavarande särskilta fall författaren hör kunna påräkna tillräcklig uppmuntran af svenska allmogen, får Utskottet å motionen afstyrka bifall. 127:o.
Uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen P.
Sahlström från Stockholms län, nied afseende å det kraftiga befrämjande af folkbildningen, som genom s. k. socken—bibliothek skulle kunna åstadkommas, hemställt, alt då det väsentligaste hindret för inrättande af Jiih. Ull Ä. St.
Prol. 1836 <k 1837.
4 Sanik 1 Afd. 3 liand. 3 Haft. 7 so Slals-Ulskoltels Ullålande M 148.
(/<'orlsälln.) dylika bibiiolkek vöre anskaffande af den förslå nödiga grundfonden, Rikets Ständer matie på det sätt uppmuntra inrättandet af socken-bibliothek, att hvarje församling i riket, som vill inrätta dylikt och för sådant ändamål genom sammanskott inom församlingen anskaffat minst 50 R:dr R:mt, måtte af statsmedel understödjas med en lika stor summa eller 50 R:dr R:mt.
Erkännande det välgörande och förädlande inflytande, som en väl vald läsning skulle på folkbildningen utöfva, anser dock
Utskottet den nu väckta frågan vara en kommunens angelägenhet och icke Statens, hvilken för öfrigt skulle, om den föreslagna åtgärden godkändes, härigenom ådragas alltför betydliga kostnader; hvarföre Utskottet å motionen afstyrker bifall. 128.
Agardh har uti en hos Preste-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, uti hvilken åtskilliga af nämnde Stånds ledamöter instämt, fästat uppmärksamheten dels på den stora åskådlighet och klarhet i uppfattningen af himlakropparnes inbördes ställning och rörelser, som skulle vinnas genom en af Kyrkoherden //. Janzon förfärdigad, särdeles ändamålsenligt inrättad astronomisk glob, dels ock på den vigliga fördel, som vid undervisning i astronomiens elementer skulle beredas, derest dylika glober, utförda i ringare skala och med mindre dyrbara materialier, efter denna modell förfärdigades och vid elementar-läroverken funnos tillgängliga; samt med anledning häraf hemställt, att Rikets Ständer, för att derigenom äfven visa sig erkänna Kyrkoherden Janzons förtjenster och uppmuntra honom att vidare fullkomna sin sinnrika uppfinning, måtte för Statens räkning mot ett belopp af 1,500 R:dr Banko inköpa ifrågavarande glob, hvilken derefter kunde ölverlemnas till Velenskaps-Akademien eller till något af hufvudstadens större allmänna undervisningsverk, eller till ettdera af Rikets universiteter.
Utskottet, som haft tillfälle beskåda ifrågavarande glob, delar motionärens åsigt om densammas ändamålsenlighet och det gagn för undervisningen det skulle med föra, om efter denna modell dylika glober förfärdigades och vid elementar-läroverken blefve att tillgå, samt anser sig derföre böra tillstyrka, det Rikets Ständer måtte bevilja den föreslagna summan 1,500 R:dr Bauko, eller 2,250 R:dr Runt, till inköp af den utaf Kyrkoherden Janzon förfärdigade astronomiska glob, med förklarande att densamma bör till Vetenskaps-Akademien öfverlemnas, för att derstädes hållas tillgänglig. 129.
Slutligen får Utskottet, utom de redan nämnda extra anslagen till inköp af bostad åt en särskild kapell-predikant inom Tyngsjö kapellag i Dalarne och till anskaffande af nödiga instrumenter för de meteorologiska observationerna, här upptaga öfriga af Utskottet i sammanhang med den ordinarie stats-regleringen tillstyrkta extra anslags-sununor, nemligen: Slals-Utskollels Ullålande 148.
Si (ill uppförande af en kapell-byggnad vid Muonionalusta, för en gång, 4,800 R:dr; » inköp af boställe åt en kapell-predikant derslädes, för en gång, 4,000 R:dr; » uppförande af ett bönehus med begrafningsplats vid Turtola by, för en gång, 5,000 R:<jr; » löne-förhöjning vid sådana stads-pedagogier, hvarest undervisningen hunnit en högre grad af utveckling, äfvensom, under samma vilkor, för pedagogien i Avesta, 20,000 R:dr årligen, eller för 3 år 60,000 R:dr; » ersättning åt Rektor i Linde lör förlorad inkomst af djekne-penningar, för åren 1854—1857, 113 R:dr 8 öre; » stipendier åt civile personer, som genomgå lärokursen vid Gymnastiska Central-Institutet i ändamål att bilda sig till gymnastik-lärare vid elementar-läroverken 2,000 R:dr årligen, eller för 3 år 6,000 R:dr.
Vid i: st a punkten: af Herr Henschen och Anders Eriksson från Elfsborgs Län.
Vid 3:dje punkten, så vidt densamma rörer aflöningen till Chefen för den af Kongl. Maj:t föreslagna nya afdelning inom Ecklesiastik-Departementets Expedition: af Kiskop Annerstedt och Professor Carlson, af Prosten Berlin: »Åt Chefen för den af Kongl. Maj:t föreslagna nya af delningen inom expeditionen vid Ecklesiastik-Departementet har Stats-Utskottet endast tillstyrkt 4,500
R:dr såsom lön, eller 500 R:dr mindre än Kongl. Maj:t begärt, samt åt Expeditions-sekreteraren 4,000 R:dr.
Då likväl Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet åt Expeditions-Sekreterarne vid de öfrige Slatsråds-Departementen bestämt lönen till 4,500 R:dr, och jag icke annat kan föreställa mig, än att åtminstone dessa 2:ne Riks-Stånd bestämma samma lön för Expeditionssekreteraren vid Ecklesiastik-Departementet, så tager jag mig friheten föreslå att 32 Slals-Utskottels Ullålande JYs 148.
(Fortsättn.) åt Chefen för den nya afdelningen inom nämnde
Departement må bestämmas de» af Kongl. Maj:t äskade lönen 5,000 R:dr.»
Häruti instämde Prosten Schram och Professor Selander.
Vid 4:de punkten, i fråga om Riks-arkivariens aflöning: af Prosten Melander, af Prosten Herlin: »För Riks-arkivarien bar Utskottet visserligen föreslagit det af Kongl. Maj:t äskade löne-beloppet 5,000 R:dr; men härvid har
Utskottet begått den efter mitt förmenande stora orättvisan att för nuvarande Riks-arkivarien inräkna det belopp af 1,050
R:dr, hvarom han blifvit genom särskildt Kongl. Bref tillförsäkrad, och hvilket finnes på allmänna Indragnings-staten uppfördt.
Följden häraf skulle således blifva, att Riks-arkivarien Nordström skulle komma att uppbära 1.050 R:dr mindre, än hvad som bestämmes till lön för den tjenste-befattning, hvilken han innehar, eller ock att Rikets Ständer skulle beröfva honom den fördel att, såsom Kongl. Majit honom löfval, få på Indragnings-staten årligen uppbära 1.050 R:dr.
Jag lager mig friheten vördsamt tillstyika Rikets Ständer alt bestämma Riks-arkivariens lön till det föreslagna beloppet, 5,000 R:dr, utan att dervid i någon mån afse hvad den nuvarande Riks-arkivarien från annat håll uppbär.»
Uti denna reservation instämde Prosten Schram och Professor Selander.
Vid 5:te punkten, mom. a: af Herr Lilliehöök, B., af Professor Carlson: »Då Bibliotbekarien vid Kongl. Bibliotheket städse va rit ställd i likhet med Riks-arkivarien; då den högsta vården om Bibliotheket icke blott förutsätter en djup vetenskaplig bildning och en fortgående kännedom af bibliografiens utveckling, utan äfven vidlyftiga embels-göromål för Bibliolhekels uppställning, katalogisering och tillhandahållande för allmänheten, så får jag reservera mig emot Utskottets beslut i punkten 5.
Likaså bör, efter min tanke, Vice-bibliothekarien fortfarande bibehållas vid den lönegrad, han förut, alltid i likhet med Protokolls-sekreteraren i Konungens kansli, innehaft, och således uppföras till det af Kongl. Majit föreslagna och af Utgifts-afdelningen tillstyrkta belopp, 3,500 Ridr.
För att ett Bibliothek skall uppfylla sitt ändamål, fordras icke blott att der samla en mängd böcker: bokförrådet mäste, om verkligt gagn skall vinnas, vara med omsorg valdt, ändamålsenligt ordnadt och med lätthet kunna hållas tillgängligt för der* som deraf vilja sig begagna.»
Häruti instämde Herr Bildt, D. G., Friherre Leijonhufvud, B. A., Herrar Slats-Utskottels Ullålande 14J1.
(Fortsättn.) 53 Montgomery, R. N. G. och v. Prinzencreutz, B. IV., Biskop Anneritedl samt Prostarne Schram, Berlin och Holmberg. mom. b. af Herrar Lilliehöök, B., Bildt, D. G. och Montgomery, R. N. G.
Vid 2l:sla punkten: af Professor Selander: »Om universitetet är den främsta bland Rikets läro anstalter, och företrädesvis den, hvars lärare hafva till uppgift att föra vetenskapen framåt, så lärer det äfven vara nödvändigt, att för detsamma söka bibehålla de bästa förmågorna.
Detta är så mycket mera af behofvet påkalladt, som det ostridigt är universitetets uppgift, att bilda lärare för alla öfriga läroverk i riket.
Likväl har Utskottet, sorn ansett lönen för alla Professorer vid Teknologiska institutet böra bestämmas till 4,500 R:dr — en åsigt, som äfven delats af Rikets
Ständer — föreslagit detta löne-belopp endast ät en del af universitetens Professorer, men åt de öfriga blott 4,000
R:dr, ehuru kansleren i sin tili Kongl.
Majit gjorda framställning i ämnet föreslagit förhöjning till 4,500 R:dr för alla.
Genom den af Utskottet godkända nedsältningen komma de 10 äldste
Professorerne att åtnjuta en förhöjning af 18 procent af nuvarande lön; de 6 derpå följande skulle deremot få endast 5 procents löne-tillökning eller jemförelsevis mindre än någon annan tjensteman.
Om en Professor, som har en lång förberedelse för sitt lärare-kall alt bekosta, som icke kan påräkna vidare befordran, som innehar den förnämsta lärareplatsen inom sin vetenskap och som måste anskaffa och underhålla ett dyrbart bibliotek, skulle, såsom kansleren äfven ansett billigt, vara i afseende på löneinkomst ställd i likhet med Kollegii- råd, så kunde Slaten icke anses hafva ställt sina vetenskapsmän lör högt.
1 andra länder anser man det vara af stor vigt, att tillförsäkra de män, åt hvilka vården om landets bildning är anförtrodd, en, i jemförelse med andra lefnads-banor, väl betryggad utkomst.
Så är t. ex. i Norrige, för Budget-terminen 1858—1860, vid universitetet i Christiania 1 Professor uppförd till . . 7,200 R:dr R:mt. 2 d:o » » 6,800 » » 3 d:o » » 6,000 » » 6 d:o » » . . 5,400 » » 7 d:o » » . . 4,800 » » 7 d:o » » 4,200 » »
På dessa grunder får jag anmäla min reservation emot Utskottets förslag i denna punkt och tillstyrker, att, i enlighet med hvad kansleren föreslagit, lönerna för lamtlige ordinarie Professorer inom de verldsliga fakulteterna vid Upsala uni - Stals-Utskoltets Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) versitet, äfvensom för dem vid universitetet i Lund, hvilka åtnjuta fenninge-löri, måtte förhöjas till 4,500 R:dr Il:mt.» Häruti instämde Herr Bildt, D. G., Prostarne Schram och Berlin samt Herr Henschen, hvilken sistnämnde äfven yrkade, att aflöningen för adjunkterne i den Juridiska fakulteten skulle höjas till 2,500 R:dr; af Professor Carlson: »Då genom Ständernas, rörande Sjette Hufvud-titeln, fattade beslut, löne-beloppet för adjunkterne vid Teknologiska institutet blifvit bestämdt till 2,500 R:dr R:mt, anser jag det hvarken ändamålsenligt eller rätt, att Akaderni-adjunkterne äro föreslagne endast till 2,000 R:dr.
De sednare hafva likväl vida svårare prof att aflägga: deras offentliga föreläsningar måste vara sjelfständigt utarbetade och utvisa den högsta ståndpunkt, vetenskapen uppnått: de måste, när det påfordras, vara beredda att inträda i en professors åligganden.
Då de fleste docenterne, ur hvilkas krets adjunkterne tagas, i följd af den långvariga studii-kurs de måste genomgå och de prof de hafva att aflägga, äro några och 30 år gamla, är det klart, att en adjunktur svårligen kan af en akademisk lärare erhållas förr än vid en ålder, då han, på en annan lefnads-bana, långt tidigare kunnat påräkna en högre inkomst, än den här föreslagna.
Till dessa platser fordras likväl djupare studier och en mödosammare förberedelse, än för hvarje annan embetsmanna-bana.
Man hör för dem kunna påräkna de bästa anlagen och de grundligaste studierna.
Men om lockelsen till en tidig utkomst vid andra läro-anstalter blir för stark och lefnads-vilkoren vid de akademiska adjunkturerna alltför sparsamt tillmätta, är det att befara, det just de för det vetenskapliga kallet mest egnade unge män icke skola kunna vid universitetet bibehållas..
Jag anser således, att äfven för adjunkterne vid Rikets universiteter, åtminstone för de 10 äldste bland dem, hvilka äfven hittills stått på en löne-grad, måtte bestämmas ett löne-beiopp af 2,500 R:dr Riksmynt.»
Uti denna reservation instämde Herr Bildt, D. G., Biskop Annerstedt, Prostarne Schram, Melander och Berlin samt Herr Henschen; Vid 24:de punkten: * af Herrar Gråå och Björck (se deras här nedan införda, så väl denna som flera andra punkter omfattande, reservationer); af Herr Murén; Vid 26:te punkten: af Herr Gråå, sorn ansåg deruti tillstyrkta anslag icke vara så angeläget, att ju med dess beviljande kunde tills vidare anstå. Slals-Utskoltets Utlåtande Jtä 148.
(Fortsättn.) 35 Häruti instämde Anders Eriksson från Elfsborgs Län; af Herr Henschen, som yrkade, att anslag borde anvisas särskildt för en ny profession i Estbetik; Vid 27:de 'punkten, mom. a. af Herrar Gråå och Björck samt Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus Län; Vid 28:de punkten: af Prosten Berlin: »Emot Utskottets afstyrkande af den utaf Professor Carl son väckta motionen om beviljandet af anslag till 2:ne extra adjunkts-löner vid hvartdera af Universiteterna i Upsala och Lund, får jag mig härmedelst reservera.
Vigten af det ifrågaställda anslaget har af båda Universiteternas Konsistorier blifvit framhållen, och detta har varit ett af de få behof, hvilka af Lunds Konsistorium särskildt blifvit i dagen lagda.
Vid båda Universiteterna tillsammans finnas å stat uppförde 50 professioner, utom de nu af Utskottet tillstyrkta 5 nya, men endast 29 adjunkturer och således ej stort mer än en adjunktur för hvarannan profession.
Skulle det vara komplett ordnadt, borde det finnas en adjunktur för hvarje profession, och niir nu ett motsatt förhållande eger ruin, eller att adjunkts platsernas antal är allt för ringa, så blir den naturliga följden deraf den, att åtskilliga kapaciteter eller hoppgifvande unge män gå förlorade för Universitetet, alldenstund de, med blicken fästad på en framtida utkomst, icke gerna kunna vedervåga att till föremål för sina forskningar och sträfvanden välja de vetenskapsgrenar, der ingen utsigt finnes att vinna befordran till en adjunktur.
Våra Universiteter afse måhända i främsta rummet att för Staten dana ämnen till dugliga embetsman.
Vetenskaper finnas dock, hvilka, utan att ingå i den för embetsmannen nödiga bildningen, äro lika vigtiga föremål för den menskliga forskningen som någonsin de, hvilka, med afseende på deras betydelse för den allmänna bildningen, äro på Universiteternas stat uppförde.
Jag vill blott såsom ett exempel nämna det geologiska studiet, hvilket ännu icke vid våra Universiteter finnes representeradt genom någon läro-stol.
Det har dock inträffat vid det ena Universitetet, att en man framstått, som, utan yttre hjelpmedel och med ingen eller högst tarflig uppmuntran från Statens sida, med den framgång egnat sig åt det nämnda studiet eller den geologiska vetenskapen, att han, ehuru icke gra duerad vid Svenskt Universitet, fått sig tillsändt ett
Doktors-diplom från ett utländskt, såsom vi alla i början af året kunnat af tidningarne inhemta rörande Geologen Angelin i Lund.