Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens saldo i grund- och reserv-fond fördelas, sedelpappers-behållningarne i Hufvud-Boken upptagas och föreskrifter meddelas för uppgörandet af Bankens vinst- och förlust-conto, samt hvad andelar af dess behållning må kunna för Riksgälds-Contoret disponeras, så, emedan dels utaf Banco-Fullmägtiges Protocoll, jemförde med den öfversigt af Bankens ställning, sorn för år i83n är vorden Allmänheten meddelad, inhemtas, att uppställningen af Bankens räkenskaper i flere delar redan blifvit i det närmaste lämpad efter Motionairens åsigt, dels Rikets Höglofl.
Ständer, medelst bifall till hvad Utskottet i dess under N:o 21 afgifne Betänkande tillstyrkt, i fråga om Riksgälds-Contorets andel af Bankens behållna vinst för de förflutna åren, redan bestämdt godkänt den princip, att capital-förlust bör af räntevinsten för året genast i den nion ersättas, som verklig, under samma år influten capital-vinst ej förslår att derföre lemna godtgörelse, dels ock Rikets Ständer likaledes, i afseende på Bankens räntevinst för år 1835 och de följande åren intill nästkommande Riksdag, redan afgjort, att densamma oafkortadt må förblifva under Banco-Styrelsens disposition, samt det dessutom synes böra på Banco-Fullmägtige, hvilka ega den speciela styrelsen öfver Verket , ankomma att, i fråga om uppställningen så väl af Hufvud-Boken som Verkets öfrige Böcker, förordna örn de ändringar och rättelser, hvilka kunna leda till den enklaste och tydligaste fram - 13 Banco-Vt slottets Betänkande N:o 5i. ställning af räkenskaps-förhållandena, utan förbiseende af nödiga oell tillförlitliga controler, finnér Utskottet Herr Rosenblads motion i dessa delar icke nu påkalla någon vidare åtgärd.
Stockholm den 24 Sept. r 834- N:o 5i.
Antom till Exp.-Utsl. den a5 Sept.
Memorial, i anledning af lill Utskottet inkomne ansökningar om eftergift af öfver-ränt or för åtskillige, dels hos Läne-Contoren i Götheborg och Malmö, dels hos JBanco Discont-Verket upptagne lån.
Genom Banco-Fullmägtige äro till Utskottet öfverlemnade följande ansökningar , nemligen: 1:0 af Kamereraren vid Låne-Contoret i Götheborg G. S. Winberg, att, sedan Sökanden emottagit och till Götheborgs Låne-Contor för belåning inlemnat: a) ett Reversal, med underskrifter af Anders Bengtsson i Harplinge' såsom Låntagare samt Pehr Svensson i N:o 5 Heberg, Pelir Svensson i N:o 6 Heberg och Sven Nilson i Harplinge å 1000 R:dr, deraf 466
R.:dr 3a skillingar blifvit inbetaide; b) ett Reversal, med underskrifter af Fanjunkaren C. G. Ulfsköld såsom Låntagare samt N. J. Ulfsköld och A. G. Stålhane såsom Löftesmän å 320 R:dr, förfallet den i3 December 1826; c) ett Reversal, med underskrifter af bemälde C. G.
Ulfsköld såsom Låntagare samt Cajsa Ulfsköld och Fredrika Arosin såsom Cautionister å 35o R:dr, förfallet den 28 Februarii 1827; d) ett Reversal, med underskrifter af Fredrika Ulfsköld såsom Låntagerska samt Cajsa Ulfsköld och C. G.
Ulfsköld såsom Cautionister på 200 R:dr, förfallet den 21 Maji 1827; och e) ett Reversal, med underskrifter af Anders Jonsson i Olofsbo såsom Låntagare, samt Sven Bengtsson i Agerör och Christian Hindrikson i Skrea såsom Löftesmän å 5oo R:dr, förfallet den 16 Julii 1827, hvilka alla låne-document varit försedde med betyg af vederbörande autoriteter om vederhäftigheten hos de personer, som i egenskap af Låntagare eller Löftesmän varit å desamma tecknade, men, Bcinco-Utslcottets Betänkande JV:o 37. 13 viel anställde lagsökningar samt derefter hällne ransakningar, upplyst och utredt blifvit, cj mindre att Sven Nilssons i Harplinge namn varit utan hans vetskap och begifvande skrifvet af Nämndemannen P. O. Hallander, än äfven att A. J. Ulfskölds, A. G.
Stålhanes, Cajsa Ulfskölds, Fredrika Arosins, Fredrika Ulfskölds, Anders Jonssons, Sven Bengtssons och Christian Hindrikssons å lånedocumenten tecknade namn, alla varit förfalskade samt vid detta förhållande och efter det dels Fanjunkaren Ulfsköld utfattig aflidit å Länshäktet i Mariestad, dels Nämndemannen Hallander, som, vid saknad tillgång hos Löftesmännen å förstnämnde Reversal, är vorden ålagd betalningsskyldighet för samma
Iåns återstående belopp, 533 R:dr 16 sk., i lika fattigdom aflidit å Mariestads Länshäkte, Låne-Contoret vändt sine fordrings-anspråk emot Sökanden, såsom inlemnare af de falska låne-documenten, Sökanden, som redan varit nödsakad att betala capital-beloppet af det i Andreas Jonssons namn upptagne lån å 5oo R:dr, samt ej heller kunde eller ville undandraga sig att till fullo liqvidera capi tal-beloppet af återstående fyra lån, men af Banco-Fullmägtige, uppå gjord framställning, tills vidare erhållit anstånd med öfver-räntornes betalande, måtte varda befriad från skyldigheten att godtgöra den för omförmälde 5 lån upplupne eller vidare upplöpande öfver-ränta; 2:0 af Registratorn vid Malmö Låne-Contor II.
Gullander, att, sedan han, år 1824, till Malmö Låne-Contor inlemnat 2:ne reverser, hvardera å 1000 R:dr, hvilka befunnits undertecknade med Carl Olssons i Faråkra och Nils Svenssons i Siggarp namn såsom Låntagare, samt lånebeloppen uppburit och för dem redovisat hos den person, från hvilken reverser ne blifvit i commissionsväg honom tillsände, men vid förfallotiden och efter skedd lagsökning så väl de uppgifne Låntagarne, som Löftesmännen deras namnteckningar förnekat, och utredt blifvit, att desamma tillkommit genom förfalskning af Ki’ono-Skogvaktarén S. P. Broberg i Tararp, som för detta brott äfven bestraffning undergått, samt Sökanden, —enär Brobergs tillgångar icke medgifvit fordringarnes uttagande till fullo hos honom, utan vid slutredogörelse för hans massa en brist uppstått af 872 R:dr 17 sk. 8 r. på capitalet, jemte 8 procents ränta å 1000 R:dr från den 4 April i8a5, och å 381 R:dr 37 sk. 8 r från den 18 Maji 1828, —- är vorden förklarad skyldig att gälda nämnde capital-återstod, jemte derå upplupne och vidare upplöpande ränta, Sökanden, som redan verkställt capital-inbetalningen, men, uppå tillstyrkan af Revisorerne vid Malmö Låne-Contor, blifvit, genom Banco^ Banco- Utskottets Betänkande N:o 51.
Fullmägtiges beslut af elen 21 Julii rS3r och elen 17 Maji i83a, förunnad anstånd med straffräntans erläggande, måtte från inbetalningen 'deraf ynnestfullt befrias; och 3) af Ombudsmannen vid Malmö Låne-Contor, Auditeuren G.
Knoch, att, sedan en af honom till Malmö Låne-Contor ingifven revers, undertecknad med Hemmansegaren Bengt Nilssons från Kyrkoköpinge namn, i egenskap af Låntagare, blifvit af Låne-Conloret belånad, men densamma sedermera falsk befunnits, och Kyrkoherden J. E. Areschoug, genom vid
Domstol hållen undersökning, blifvit öfvertygad, att hafva bestyrkt rigtigheten af så väl Låntagarens som Löftesmännens namn, samt Sökanden, efter det LåneContoret erhållit öppen rätt att i ersättningsväg anställa laglig talan emot bemälde Kyrkoherde, men han dessförinnan med döden afgått, förklarats skyldig att gälda Låne-Contorets fordran. a5o R:dr B:co, med upplupen straffränta derå från den 11 September 1828, Sökanden, som capitalsumman godtgjort, måtte vinna befrielse från den honom jemväl ålagde straffräntas erläggande; och hafva Victualie-Handlanden Anders Åkerblom samt Bryggaren J. F. Lundh till Utskottet inlemnat en skrift, deruti förmäles, att, så vida allt anspråk på ränta efterskänktes å Discont-Yerkets egande fordringar hos Tobaks-Fabrikören Abraham Westman Abrahamson samt Bryggaren Isac Westman Abrahamson och Johan Jacob Westman, hvilka deras egendom till Boi’genärerne afstått, bemälde Åkerblom och Lundh ville sig åtaga, att omför malde fordringar fullt liqvidera till det capital-belopp, 1,919 R:dr 3^ sk. 6 rst., som ännu återstode af den summa, 4>720 R;dr, samma fordringar från början utgjort.
Hvad först beträffar de af Winberg, Gullander och Knoch gjorde, genom Banco-Fullmägtige öfverlemnade ansökningar, så, enär någon anledning för Sökanderne icke förefunnits, att misstänka rigtigheten af ofvanberörde, af dem till Låne-Contoret för belåning inlemnade document, helst de personer, som bestyrkt namnteckningarnes rigtighet å desamma, ditintills gjort sig kända för tillförlitlighet, samt i afseende på det af Knoch inlemnade låne-document serskildt förekommer, att han med visshet bort kunna sig trygga till det intyg en offentlig
Embetsman utgifvit om nämnteckningarnes egenhändighet, och Sökanderne, vid sådant förhållande, synas redan vara nog hårdt straffade genom godtgörande af lånens capital-belopp, .anser Utskottet sig ega skäl tillstyrka, att Kamereraren Winberg, Registratoren Gullander och Ombudsmannen Knoch, till någon lindring i de uppoffringar, som de på förenämnde sätt, genom andras bedrägerier, måst vidkännas, måtte Banco- Uislotlets Memorial N:o 52. förunnas eftergift af öfver-räntorne å ofvanupptagne lån, för hvilka de blifvit betalnings-skyldighet ålagde, dock under vilkor för Kamereraren Winberg, att ofördröjligen lill Götheborgs Låne-Contor inbetala återstående af honom tili betalning erkände, men ännu ej liqviderade capital-låne-beloppen.
Och hvad åter vidkommer det af Yictualie-Handlanden Åkerblom samt Bryggaren J. F.
Lundh gjorde, här ofvan upptagne anbud, så enär af BancoDiscont-Directionen upplyst blifvit, det utsigten till slutlig utredning af Gäldenärernes Cöncurs-massor ännu visar sig aflägsen samt den ytterligare utdelning, som hvardera Concurs-massan möjligen kan lemna, enligt Sysslomannens intyg, sannolikt blifver högst obetydlig i förhållande till fordringarne, och ganska ovisst är, om och när Gäldenärerne möjligen kunna komma i den förbättrade oeconomiska ställning, att Verket kan af dem hoppas full liqvid, finnér Utskottet, i likhet med hvad Banco-Discont-Directionen tillstyrkt, sig böra hemställa, det måtte Rikets Höglofl.
Ständer tillåta antagandet af förrberörde af Victualie-Handlanden Åkerblom och Bryggaren Lundh gjorde anbud, hvarigenom Banco-Disconten kunde med säkerhet påräkna att blifva till capital-beloppen godtgjord för ifrågavarande under flere år balancerade lån..
Stockholm den 24 Sept, 1834- N:o 5z.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Sept. 1834.
Memorial, angående beviljande af en gratification till Banco-Discont -Verte et s
Vaktmästare för deras besvär, i följd af den genom
Ut skott et verkställde revision af Banco-Discont-Verkets räkenskaper.
Uti en lill Utskottet ingifven skrift hafva Banco-Discont-Verkets 6 Vaktmästare, dels, på anförde skäl, framställt begäran om någon förbättring i deras löner, dels ock anhållit, att, efter slutad Discont-revision, hugnas med någon gratification, i likhet med hvad de under förflutne Riksdagar åtnjutit.
Vid jemförelse af de löne-vilkor Bånco-Discontens Vaktmästare redån ega, utgörande 270 R:dr för dem hvardera i årlig lön samt 3o R:dr i skopenningar, förutom serskild discretion af j8o R:dr, till lika fördelning dem emellan, vid de tillfällen de bestrida vaktgöring hos Discont-Verkets 16 ]3anco-Utshotlels Memorial N:o 53, Herrar Revisorer, med de löne-förmoner, deras vederlikar i Banken och vid andre publika Verk åtnjuta, har Utskottet funnit sig icke kunna fästa afseende på Sökandernes anhållan om årlig löne-förbättring på Verkets Stat; roen då Banco-Discontens Vaktmästare, ehuru dem icke tillhörer någon egentlig uppassning hos Utskottet, likväl, under revisionen af Discont-Verkets räkenskaper, fått i så måtto vidkännas ett ökadt besvär, som deras biträde varit nödigt vid upp- och nedhemtniiig af verificationer och Böcker, hvilka som oftast varit behöflige uti Banco-Disconten, samt upplyst blifvit, att Discontens Vaktmästare, vid sistlidne Riksdag, i och för lika beskaffadt besvär, blifvit utaf-Banco-Utskottet tillagde en gratifieation af 6o R:dr, finner Utskottet billigt, att ett lika belopp, eller 6o R:dr Banco, nu må såsom gratifieation förunnas Discontens Vaktmästare att af Verkets omkostnads-räkning utgå, till lika fördelning dem emellan; hvilket dock Utskottet, på grund af 8 §. uti Dess Instruction, anser sig böra Rikets Ständer vördsamt underställa.
Stockholm den 3o Sept. 1834.
Ankom till Exp.-tJtsk. den 3o Sept.
Memorial, i anledning af erhållne återremisser å Utskottets under N:s 34, 35 och 36 afgifne Betänleanden.
På grund af gjorde anmärkningar äro till Utskottet återremitterade, från Hedervärda Bonde-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag den ii i denna månad, Betänkandet N:o 34, i anledning af väckte frågor om ytterligare utvägars beredande till underlättande af förslitne småsedlars utbyte i Landsorterne, från Högled.
Ridd. och Adeln, genom Protocolls-Utdrag af den 3 dennes, Betänkandet N:o 35, i anledning af Herr Rydins, C. G._, motion, om ytterligare stadganden i afseende på granskning och cassation af förslitne sedlar, och från Vällofl. Borgare-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag af den i5 dennes, Betänkandet N:o 36, i anledning af förrättad revision! af ej mindre Banco-Discont-Verkets räkenskaper och förvaltning, än äfven förra Riks-Discont-Verkets fortsatta utredning för år 1833; och får Utskottet till svar härå allenast vördsamt meddela, att förenämnde Betänkanden, hvart för sig, enligt Utskottet tilihandakomne Protocolls-Utdrag, blifvit af öfrige Råneo- Utskottets Memorial Nio 5/f- 17 öfrige 3:ne Rilss-Stånd godkände; vid hvilket förhållande UtskotteJ; finnér de ei;hållne å lenera issel ne icke påkalla någon vidare åtgärd från Utskottets sida.
Slockholm d,ep 3o Sept, i834* N:o 54.
Ankom till Exp.-Utsk, tl, 3o Sept. :
Memorial, angående löne-förbättring åt StereotyperingsFÖreständaren i Banken, Myntproberare C. A. Broling.
Uti en lill Utskottet ingifven skrift har Föreståndaren för Bankens Stereotypering, Myntproberare!! C. A. Broling, med tillkännagifvande af dess förmodan, att, sedan tillverkningen af de nya Banco-sedlarne, hvilken, i afseende på gravur, stereotypering och tryckning, blifvit af Broling ombesörjd, redan öfver 3:ne månader fortgått, under hvilken tid Blanketter blifvit tryckte till ett antal af 170,000 st. af 1 R:dr valeur och iGBjOOO st. af 10 Rldr valeur, nu mera vore ådägalagdt, det uppfinningen och methoden att med stereotypera^ konstgravur tillverka sedelmynt till minsta kostnad, som med säkerhet och skyndsamhet kan förenas, eger full användbarhet, fästat Utskottets uppmärksamhet derå: alt en person, anställd som Qraveur och Föreståndare för stereotyperingen och tryckningen, i Banken icke kunde, i likhet med andre Bankens löntagande Tjenstemän, påräkna något avancement inom Banco-Verket; att samma person, i anseende lill den honom åliggande ständiga tillsyn vid alla för tillverkningen nödige operationer, hvarförutan ett nitid och noggrannt sedelmynt icke kunde åstadkommas, vore nödsakad att åsidosätta alla privata arbeten; att, genom de betydlig qvantiteler af dels sedelpapper, dels färdigtryckta sedlar, som under Stereotvperings-Föreslåndarens egen vård och tillsyrn måste handteras, ifrågavarande tjenstebefattning medförde ett större personligt ansvar, än de fleste andre sysslor inom Verket; samt att, enär han måste använda io a 12 timmar dagligen inom Banken, unpstode deraf en nödvändighet för honom att bo i Bankens granskap, hvarest hushyrorne voro synnerligen dyra, på hvilka skäl Broling hos Utskottet framställt anhållan om ett ökadt löneanslag, såsom af behofvet påkalladt för den befattning lian i egenskap af Bihang till R.
Fröt, 1834. 6-fe Sami. i ista AJd. 2-dra Bandet. 3 iQ.de Banco~Uuhott«ts Memorial A7:o 5 4* GraVeur dolf Föreståndare får Stereotyperingen och tryckningen af Bankens iiya sedlar nu innehar, med hemställan tillika, att della löneänslag mätte förhöjas till enahanda belopp, med hvad, efter den vid senaste Riksdag beslutade löne-förhöjning, nu vore bestämdt för Commissarie i Rikets Ständers Bank; och hafva Banco-Fullmägtige, uti afgifvet utlåtande öfver berörde ansökning, vitsordat, att de Sökandens befattning tillhörande egentliga göromål, bestående uti gravering af plåtar för hvarje olika sedelvaleur, gipsformars och stereotyp-plåtars gjutning samt deras i anseende till afnötningen erforderliga retouchering och ombytning, jemte öfrige dermed följande åtgärder nied sedelpapperets dagliga lill- och frånräknande, arbetarnes aflöning, redovisning för uppburne förskottsmedel, författande af föréskrifne veeko-rapporler öfver tillverkningen, i förening med oafbruten noggrann tillsyn öfver göromålens ordentliga förrättande, i den nion medinge Slereotyperings-Föreslåndarens tid, alt ingen stund af dagen återstode att begagna till vimlande arf annan arbetsförtjenst.
I betraktande häraf oell då, vid det af Banco-Fullmägtige sålunda upplyste förhållande, den åt Sökanden för närvarande på Stat ansiagne årliga lön af 1000 R:dr ej kan anses motsvara de med hans tjenstebefattning förenade
Éiifgna och maglpåliggande göromål, samt det icke heller kan bestrida^, ' att Sökanden eger en för lians befattning ovanlig skicklighet, hvilken gör det äf vigt alt fästa honom vid Verket på ett sådant sätt, att han icke tVingas söka sin utkomst A annat håll, då hans plats svårligen Skulle kunna i Banken åter fyllas, finner Utskottet, såsom med billighet och rättvisa öfverensstämmande, sig böra, i likhet med Banco-Fullmägtige, på del sätt understödja Brolings omföl malde ansökning, alt Ulskoltet härmedelst får tillstyrka, det måtte ett årligt löneänslag af 1200 R:dr på Stat samt ett serskildt årligt arfvode af 2.40
R:dr allt B:co beviljas Myntproberaren C. A. Broling för dess befattning såsom Föreståndare vid Bankens stereotyperiug, alt utgå från och med den 1 nu instundande October; dock utan rättighet för honom till beräknande af någon tour eller befordran inom Banco-Verket, samt med det uttryckliga förbehåll tillika, att denna förhöjning uti StereotyperingsFöreståndarens löneförmoner endast gäller för nuvarande innehafvaren af denna tjenst.
Stockholm den 3o Sept. j 834- STOCKHOLM, Kokcl. Ojidens-Boktrvckeriet, i834- Banco~U'tskottets Mern.
N;o SS, i N:o 55.
Antora till Exped.-Utskottet den 4 Oct.
Memorial, i anledning af de beslut Riks-Stånden fattat.j i afseende på Utskottets under N:o 29 framställda förslag till jemkning af de skilj aktige meningar, uti hvilka Riks-Stånden stannat vid af görandet af Utskottets under N:o 1 f afgifne Utlåtande.
1 ill svar å Utskottets under N:o 29 afgifne Utlåtande, hafva Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl.
Borgare-Ståndet hvar för sig behagat meddela, att de af Utskottet föreslagne
Voterings-propositioner till skiljande af den fråga, huruvida bestämmandet af Landets mynt-enhet borde såsom önskning nål hos Kongl. Majit anmälas eller anses för ett Lagstiftnings-ämne, hvilket "af båda Statsmagternas afgörande beror, af desse Riks-Stånd godkändes; hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet, uti Protocolls-Utdrag af den 21 sisllidne Augusti sig yttrat, att Ståndet fann, ”att det varit olämpligt, att göra Ståndet inbjudning om frånträdande af det beslut, hvarigenom Ståndet förklarade, att bestämmandet af mynt-enheten utgjorde ett Lagstiftningsämne för bägge Statsmagterne; och att föreslå Rikets Ständer att genom votering afgöra, huruvida frågan vore af denna beskaffenhet eller att hänföra till egenskap af önskningsmål, enär Bonde-Ståndets beslut grundat „ sig på antaget begrepp om Grund-Lagens rätta förstånd i denna del samt Utskottet icke bort undfalla, att skiljaktigheter emellan Riks-Stånden, angående Grundlagens rätta mening icke kunde blifva föremål för afgörande i den väg, som Utskottet föreslagit; i följd hvaraf proposition icke kunde meddelas på hvad Utskottet derutinnan tillstyrkt, och det ansågs icke föranleda till annan åtgärd från Ståndets sida, än att läggas till Handlingarne;” och har Högloft.
Ridderskapet och Adeln ej annorlunda sig utlåtit öfver den till Ståndet gjorde inbjudning, än att Ridderskapet och Adeln ”biföll att Rikets nu församlade Ständer hos Kongl. Maj:t skola anhålla, det Kongl. Majrt täcktes gifva Sitt Nådiga samtycke till Rikets Ständers beslut, angående bestämmandet af mynt-enheten och dess underafdelningar.”
Då n:ne Riks-Stånd sålunda redan bifallit de af Utskottet föreslagne voterings-propositioner, finnér Utskottet sig ej kunna undgå vidblifva dess förslag, angående omröstnings anställande i förstärkt Utskott.
Prot. 1834- 6:te Sami. i.-sta Afd. 2:dra Bandet.
Häftet 11. 2 Baneo-Utskottets Meni. iy.-o SS.
Till följd häraf och då Rikets Ständers i frågan yllrade meningar icke innefatta något Rikets Ständers Beslut, som kan tjena Expeditions-Utskottet till rättelse vid uppsättandet af förslag till den underdåniga skrifvelse i ämnet, som, ehvad ena eller andra meningen blifver gällande, ovilkorligen måste till Kongl. Majit expedieras, finner Utskottet, vid jemförelse af RiksdagsOrdningens ^3 §, någon annan utväg, att i denna sak komma till ett slut, icke återstå, än att omröstning i förstärkt
Utskott först verkställes, öfver följande proposition: ”Den, som anser, att till contra-proposition emot de 2:ne Riks-Stånds mening, hvilka förklarat frågan om mynt-enhetens bestämmande böra i önskningsväg hos Kongl. Majit anmälas, skall antagas Utskottets, af Hedervärda Bonde-Ståndet gillade åsigt, att bestämmandet af en mynt-enhet för hela Landet måste hos Kongl. Majit anmälas under formen af elt Lagstiftnings-ämne, hvilket ai'båda Statsmagternas afgörande beror, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; Vinner
Nej, kommer att till contra-proposition antagas Höglofl.
Ridderskapets och Adelns förklarande, ”att Rikets nu församlade Ständer hos Kongl.
Majit skola anhålla, det Kongl. Majit täcktes gifva Sitt Nådiga samtycke till Rikets Ständers Beslut, angående bestämmandet af mynt-enheten.”
Hvarefter votering inom Förstärkt Utskott kommer att anställas öfver den af Högv.
Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet yttrade mening: ”att bestämmandet af mynt-enheten är ett ämne, hvilket må såsom önskningsmål hos Kongl. Majit af Rikets Ständer i underdånighet anmälas”, å ena sidan, samt den mening, å andra sidan, som vid föregående omröstning varder till conlra-proposition antagen.
Hvilket dock Utskottet härmedelst får Rikets Höglofl.
Åtskilliga Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 3 October i33/j.
Af Herr Grefve Frölich: ”Det misstag, som Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden begått, att yttra sig i frågan om injmt-enhetens bestämmande på ett sätt, som innehåller en före sjelfva beslutets fåttande i sak afgifven formlig Grundlags-tolkning, hvilken dessutom af de båda förstnämnde
Stånden är fattad i rak strid med 83 § Regerings-Formen, har påtagligen blif - Banco-Utskottets Mern.
N;o 55. 3 vit föranledd genom Banco-Utskottets uppställning af frågan i denna origtiga form, i dess Betänkande!!
Kn is 7 & 14 ? hvarföre ock, sedan förenämnde grundlagsvidriga förfarande utgör enda orsaken och materien för skiljaktighet i samtlige Riks-Ståndens beslut och Utskottet åligger dem sammanjemka, jag anser Utskottet hafva bort, under erkännande af sitt misstag, derom upplysa de tre förenämnde Stånden och ytterligare inbjuda dem, att antingen förena sig i den redaction, som Ridderskapet och Adeln nyttjat eller, som alternativ: att de måtte i underdånighet anhålla hos Kongl. Majit att bestämma mynt-enheten.” Herrar Friherre Stjernstedt_, Friherre Boije och Stuart förenade sig med Herr Grefve Frölich.
Herr Biskopen, Doctor Hedren och Herr Cöntracts-Frosten Afzelius förklarade sig derutinnan instämma med Herr Grefve Frölich, att Utskottet bort inbjuda ej mindre Preste- och Borgare-Stånden, än äfven Bonde-Ståndet att antingen förena sig i den redaction Ridderskapet och Adeln godkänt eller hos Kongl. Majit i underd. anhålla om bestämmandet af Myntenheten. *Af Herr Doctor Elfström: ”Jag reserverar mig äfven emot det fattade beslutet att förevarande fråga skall till förstärkt Banco-Utskotts afgörande hänskjutas och anser, att, vid det förändrade skick, uti hvilket denna fråga sig nu mera befinner, för Utskottet ej återstått annan utväg, än att tillstyrka, det frågan om Myntenhetens bestämmande måtte till Kongl. Majit öfverlemnas under den af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln antagne form.” Af Herr Helleday: ”Jag reserverar mig emot Utskottets Memorial, och tror att då Ridderskapet oell Adeln, i anledning af Banco-Utskottets Betänkande
Nio 14, alldeles intet och öfver Betänkandet Nio 29 endast evasivt utlåtit sig i förevarande fråga, Utskottet för närvarande ej haft annat att tillgöra, än anhålla, det Ridderskapet och Adeln hufvudsakligen utlåter sig, eller också uppgifver de skäl, på grund af hvilka Ståndet undandrager sig att i ämnet meddela yttrande.” Af Riksdags-Fullmägtigen Peter Andersson från Hallands Län: ”Emot Höglofl.