Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Fick du många klappar?
— Har du roat dig mycket? » Och så vidare.
Ebba besvarade frågorna i tur och ordning.
» Såå, jaså tant var krasslig julafton — så tråkigt!
Och du fick en balklädning från Lundin af din morbror öfversten — så roligt!
— O, om du visste hvad jag alltid tyckt om den snälla gubben; nu gör jag det ännu mer!
— Hurudan färg var det?
— J a s å » choklad », som klär dig så bra, med robe af bryssel- spetsar!
— Hvad jag tycker du skall vara glad — jag måste se den, innan jag går!
— Så generös var visst inte Otto!
— Vi måste vara förståndiga och spara litet mer än vi göra, det är hans motto.
— Liksom man inte spar sina gamla toaletter, ju oftare man får nya.
Men det kan han aldrig lära sig för- stå.
O, hvad jag ångrar, att jag gifte mig så tidigt! » » Säg inte så, kära Elna!
Tänk på mig, som är fem år äldre än du och ännu inte är förlofvad ens.
Det har jag, för att jag icke kunnat, som du, raskt fatta mitt beslut och låta mig bedåras af den förste bäste bland mina tillbedjare. » » Fy, nu är du elak, Ebba! » sade den lilla frun i samma ton och med samma föroläm- pade min, som när hon för sex år sedan var pensionsflicka och kamraterna retades med henne om en inklination med en fräknig och tjock liten kadett med orangutangarmar.
» Du glömmer, att jag verkligen håller af Otto, » I D U N A n n o n s e r m o t t a g a s e n d a s t m o t k o n t a n t liqvid i f ö r s k o t t a f 2 5 ö r e pr 4 - spalt.
fortfor hon, » att jag aldrig skulle kunnat hålla af någon annan.
Och att han är värd detta, det måste du medge? » » Det gör jag visst, kära Elna, och beviset derpå är, att jag kallade honom den förste bäste, » svarade Ebba i älskvärd ton, men med en retfull liten dragning i venstra mungipan, som gjorde intryck af, att komplimangen icke var ärligt menad, hvilket Elna dock skulle ha varit den sista att uppfatta.
» Jag vore färdig att afundas dig din lycka vid tanken på, att jag redan är så godt som på öfverblifna kartan, » fortfor hon i samma ironiska ton, » men jag får trösta mig så länge med minnena af de triumfer jag firat som diva i komedien Koket- tema på äktenskapsmarknaden, ty den äran vill väl du lika litet som mina öfriga väninnor göra mig stridig? » » Du är då för lustig, kära Ebba, man skulle nästan kunna tro, att du skämtar, fast du sä- ger det der så allvarligt, som om du skulle vara smickrad af att man icke motsade dig. » » Det är jag också, uppriktigt sagdt.
Jag erkänner villigt allt hvad man lagt mig till last i den vägen och känner ingen ånger öfver mina synder.
Inte ännu — så förhärdad är jag, » slöt Ebba och kastade omärkligt och omedvetet en blick i spegeln.
Lilla fru Elna såg undrande och spörjande på henne, sedan hon slutat.
Med sina stora blå uttryckslösa ögon sökte hon liksom att läsa i väninnans utmanande blickar, hvad hon egent- ligen menade.
När det icke lyckades, tog hen- nes lilla nyfikenhet helt enkelt sig uttryck i en omskrifven fråga, som måste leda till en förklaring.
På det sättet fick hon vanligtvis slutligen den önskade tydningen på en kon- versations gåtfullaste pointer.
Lilla fru Elna var långt ifrån så dum, som man trodde, och hennes jemnåriga gjorde henne icke så litet orätt, då de, sedan hon utbytt sitt flicknamn mot sin mans, i förtroligare kretsar sins emel- lan och då hon icke var närvarande, kallade henne Strömfåran — en qvickhet, som ur- sprungligen utgått från den elakaste tungan i ett kotteri af qvicka kavaljerer, hvilka idkade vitsandet som sport.
» Nu är- du så der hemlighetsfull, som alltid gör dig intressant, kära Ebba, men jag tycker, att det borde du inte vara emot mig, som alltid invigt dig i mina förtroenden.
Jag anar, att det der hemlighetsfulla inte ännu, på hvilket du lade särskild tonvigt, innebär något, som dina vänner icke få veta förr än längre fram, eller hur? » » Nu är det jag, som inte förstår dig, » sade Ebba leende.
» Jag har alls inga hemligheter for dig, det bedyrar jag, » fortfor hon mun- tert.
» Låt oss lemna det här kapitlet och tala om något annat 1 Var du på premieren och hörde Per Svinaherde — jag har ännu inte sett pjesen, utan endast läst recensio- nerna? » » Hvad är det här?
Jaså Idun, vår nya tidning! » inföll Elna, utan att strax besvara frågan och tog bladet från bordet, hvarvid de hoprafsade brefven och en del mer eller min- dre obetydliga souvenir och andra » minnen » blefvo synliga.
Med ett lätt utrop grep Ebba efter bref- packen, men drog genast handen till baka, se- dan hon makat papperen bättre samman.
» Så du skrämde mig, » sade hon med åter- vunnen fattning.
» Det der fraset i tidnings- papper är alltid högst enerverande. » Men lilla fru Elna, som fått syn på bref- ven, lät den gången ej lura sig af sin väninnas tilltvingade lugn.
» Jag ser nog, att du inte har förtroende för mig längre. » utbrast hon.
» De der brefven äro säkert mycket intressanta, efter som du är så rädd om dem. » Efter att ett ögonblick hafva fixerat fru Elna, fattade Ebba hennes hand och sade i hjertlig och uppriktig ton: » Nåväl, efter som min hemlighet redan är till hälften röjd och jag litar på din tystlåten- het, så vill jag bekänna, att dessa bref inne- hålla stoffet till min ungdoms memoarer, ty faktum är, att jag varit ung och njutit i falla drag af min ungdom.
Om man redan nu an- ser mig för en gammal flicka, och jag sjelf understundom tvingas erkänna, att jag ej längre är den samma som förr, så beror detta deraf, att jag icke nöjt mig med att endast läppja på nöjets bägare.
Och som jag i dag i fan- tasien genomgått det förflutna med stöd af dessa minnen, men måste afbryta, när du kom, så vill jag, efter som du önskar det, ge dig mitt förtroende och börja revyn på nytt.
Kom och sätt dig här i soffan, så skall du hastigt och lustigt få höra » en koketts bekännelser. » (Forts.) Ur pressen.
Hushållsbestyr i flickskola.
I fröken R u d e - becks elementarläroverk för flickor i G ö t e b o r g h a r u n - der sista läsåret öfversta klassen u n d e r 6 — 7 veckor u t b y t t lärorummet, m o t köket, torget och skafferiet.
H v a r j e d a g efter m o r g o n b ö n e n hafva lärjungar ocn en särskildt anstäld lärarinna varit sysselsatta i köket.
F l i c k o r n a hafva med lärarinnan gått p ä torget, h v a r och en med sin lilla k o r g; der och i bodarne hafva de sjelfva i n k ö p t allt h v a d d e behöft till undervis- ningsmateriel, d e hafva sjelfva skurat p a n n o r, k i t t l a r och spis, sjelfva t v ä t t a t sina k ö k s h a n d d u k a r; de hafva hållit skåpen med deras i n n e h å l l i o r d n i n g.
Då k u r s e n afslutades, l e m n a d e de allt deri öfverräknadt och rengjordt till baka samt u p p s p i k a d e på skåpdör- r a r n a en förteckning öfver innehållet, i n n a n de åter- l e m n a d e nycklarne till fröken Kudebeck.
D e hafva hvarje dag fört n o g g r a n n a a n t e c k n i n g a r öfver h v a d de k ö p t och t i l l a g a t; deras prydliga böcker visade vanligen 3 — 4 r ä t t e r dagligen från de e n k l a r e till de finare.
D e u n g a flickorna förklara alla, att de haft roligt, och att de lärt ganska m y c k e t.
M e n h a de ej för- stört m y c k e t?
N e j, sade deras lärarinna, de hafva ju ständigt haft h e n n e s råd att tillgå.
E n q v i n n o f r å g a, h v i l k e n hos oss ä r allt för litet beaktad — skrifver W e x i ö b l a d e t — ä r frågan o m d e n k r o p p s a r b e t a n d e q v i n n a n s ställning.
H ä r är ett o m r å d e för reformvännen, för d e n som ifrar för d e n svagares rätt.
D e n, som m e d öppet öga och ö p p e t hjerta n å g o t så litet aktgifvit p å de förhållanden, u n d e r hvilka a r b e t s q v i n n o r n a lefva, den k a n icke ett ögonblick tveka om, att h ä r s n a r reform är ound- gängligen af n ö d e n.
I T y s k l a n d h a r m a n p å riksdagens initiativ verk- stält en u n d e r s ö k n i n g r ö r a n d e s ö m m e r s k o r n a s aflö- n i n g och k o m m i t till förfärande resultat.
B l a n d de sömmerskor, som icke hafva familj, u t a n måste helt och hållet lifnära sig sjelfva, r å d e r det största elände.
D e förtjena p å 12 t i m m a r s helsoförstörande arbete icke nog för att betala det k n a p p a s t e lifsuppehälle och den anspråkslösaste bostad.
Kappsömmerskorna hafva det lika eländigt.
E n skicklig sömmerska för- tjenar 7: 2 0 — 8 kr.
i veckan, e n m i n d r e v a n endast 3: 6 0 — 4: 5 0 i veckan, och säsongen, d å d e hafva fullt u p p m e d arbete, r ä c k e r blott fyra, fem m å n a - der.
D e formligen måste hemfalla till p r o s t i t u t i o n e n för att k u n n a lefva.
D e t ä r i siffror omskrifvet, hvad en af T y s k l a n d s förnämligare författare P a u l L i n d a u, nyligen i en r o m a n, » F a t t i g a flickor », med saftiga färger framstält.
F ö r n å g o n tid sedan voro vi i tillfälle a t t t a g a k ä n n e d o m o m, h u r vissa klasser af de a r b e t a n d e q v i n n o r n a hafva det stäldt för sig i en del af våra städer, och d e uppgifter vi då erhöllo ställa icke v å r a förhållanden i b ä t t r e belysning än de u t l ä n d s k a.
O c h det är icke blott s ö m m e r s k o r n a, som arbeta u n d e r vidriga förhållanden.
D e flesta af de q v i n n o r, som i en lägre ställning m å s t e sträfva för sitt uppehälle, hafva en förtviflans k a m p att u t s t å.
I DU N Till v å r a h u s m ö d r a r!
I d e s s a smalare spalter ärna vi i hvarje nummer under en mängd olika hufvudrubriker meddela alla möjliga praktiska och n y t t i g a råd och rön på de områden, s o m höra till qvin- n a n s v e r k s a m h e t inom och för hemmet.
P å det v å r a ärade läsarinnor emellertid m å t t e hafva största n y t t a n häraf, uppmana v i vän- ligen a l l a h u s m ö d r a r att hvar i sin s t a d uppteckna och till Redaktionen af Idxin, Stock- insända sina egna erfa- renheter på d e s s a områden.
Idun skulle sålunda kunna blifva ett föreningsband mellan husmödrarna och deras famil- jer, hvarigenom de förra, ehuru okända för hvar andra, skulle kunna både gifva och m o t t a g a inånga g o d a och n y t t i g a råd.
Ingen behöfver p å minsta s ä t t l å t a sig af hållas af fruktan för brister i stiliseringen af de gjorda meddelandena, t y d e s s a omredigeras alltid af o s s, om s å behöfves, innan de införas i tidningen.
holm, 02 fl KS ~P 03 O &lt;D - P cc CO s: GÖ fl » ffS +
Och redan nu hafva v i gjort början härmed, i det vi utfäst ett pris af fl o m d fl KS femton fl O kronor för den b ä s t a uppsatsen öfver n å g o t s j e l f v a l d t ä m n e, hörande till h e m m e t s verld.
U p p s a t s e n m å s t e r y m m a s inom e n af v å r a smalare spalter och får ej vara förut publicerad.
Täflingsskrif- terna böra v a r a inkomna s e - nast •H 43 cd (15) d e n 3 1 d e n n e s och förbe- hålla vi o s s rättighet att i tid- ningen publicera h v a d s o m be- flnnes v a r a användbart.
Å baksidan af det konvolut, som inne- håller täfllngsskrift, bör sättas ordet: Täftmgsskrift.
a a © fin Obs!
För att tillmötesgå från några håll ut- talade önskningar, hafva vi framflyttat täflingstidens utgång till den 37 januari (i st f. i prof numren bestämda 15 janu- ari).
Täflingsskrifter hafva redan börjat inlemnas.
(U r H e l s o - och Sjuk-vård.)
L i n d n i n g af späda b a r n är ett g a m m a l t envist, m e n dåligt bruk, h v i l k e t n u m e r a frånrådes af lä- k a r e — och äfven börjat k o m m a u r a n v ä n d a n d e hos folk, som taga i n t r y c k af b ä t t r e råd.
B a r n hafva liksom äldre p e r s o n e r — och m e r a än dessa — ett n a t u r l i g t behof att ömsa ställning af s i n a k r o p p s d e l a r s a m t framför allt hafva a r m a r och ben fria.
E n h v a r k a n med n å g o r l u n d a efter- t a n k e för sig sjelf utreda, med h v i l k e n sinnesförfattning h a n skulle fördraga att ligga så fängslad till alla rörliga kroppsdelar, som barnet i l i n d a n — och dertill ofta oroas af insekter, väder- kolik och verkligt t r ä n g a n d e behof a t t utföra n å g o n rörelse, u t a n att h a n å g o t tillfälle dertill.
G e n o m tvångströjan bragtes tillförne förryckta personer eller fångar till vil- daste u t b r o t t af v a n s i n n e och r a s e r i; den användes n u m e r a aldrig a n n a t än vid u t o m o r d e n t l i g a tillfällen för dess ådalagda, s i n n e s r e t a n d e v e r k a n.
Men de späda b a r n e n anses k u n n a och böra u t a n skada föredraga en dylik t v å n g s - anstalt.
D e t erfordras föga observationsför- m å g a för a t t inse, h u r u olika l y n n e t och s i n n e s s t ä m n i n g e n är och utvecklar sig h o s ett löst i n k n u t e t, fritt rörligt och hos ett l i n d a d t b a r n.
D e t si * t- n ä m d a förefaller oftast skrikigt, ä n d a till k o n v u l s i o n e r; det ä r såsom v a k e t otåligt och lider betydligt till sin k r o p p s - liga utveckling, h v a r e m o t det, som lig- ger fritt, i k n y t b i n d a u n d e r a r m a r n e, och som k a n r ö r a sig, h u r u det beha- gar, ser belåtet u t och vanligen är tyst och trifvet.
Läten derför linddonens liksom t v å n g s t r ö j a n s tid v a r a förgången och a n v ä u d e n å t m i n s t o n e ej de förra på de oskyldiga och lätt h a n d t e r l i g a späda barnen, för hvilkas framtida helsa och k r o p p s u t v e c k l i n g en oförståndig lind- n i n g k a n v e r k a b e s t ä m m a n d e till ofärd eller olycka för all f r a m t i d!
Bästa k n y t s t y c k e för d i b a r n ä r en ej allt för vid påse flanell eller ylletyg, m e d lin- n i n g och k n a p p upptill u n d e r a r m a r n a, m e n hvilken p å i n g a vilkor får v a r a för t r å n g.
F l e r e sådana böra naturligt- vis finnas till o m b y t e, n ä r b a r n e n ore- n a t eller v ä t t u n d e r sig.
h i n n a n, f ö r k r y m p t a tår, n a g e l t r å n g m.
m. u p p s t å.
M e n skodonen böra ej heller v a r a allt för vida, e m e d a n fötterna då få för litet stöd och lätt k u n n a skaf- vas.
H ö g a k l a c k a r göra g å n g e n osä- ker.
L å g a och breda klackar förtjena företräde.
Tant Malla.
Alt borttaga mjölk- och kaffefläckar ur kläder.
F ö r att aflägsna s å d a n a fläckar u r ylle- eller sidentyger, bestry- ker m a n fläcken med oparfymerad gly- cerin, u r t v ä t t a r tyget efteråt m e d ljumt v a t t e n och stryker det s a m m a på af- vigsidan, så länge det ä n n u är fuktigt.
H ä r i g e n o m angripes ej ens d e n ömtå- ligaste färg, och glycerinet u p p s u g e r icke allenast fettämnet i mjölken, u t a n äfven garfsyran i kaffet.
J. L — g.
Golf i länge obebodda rum blifva i a l l m ä n h e t m y c k e t osnygga.
M a n ren- gör d e m bäst på följande sätt.
Efter att hafva s k u r a t d e m med sand gnider m a n d e m m e d en styf borste, som d o p p a t s i n a t r o n l u t, och aftvättar dem sedan m e d v a r m t v a t t e n.
Efter en stund bestryker m a n det fuktiga golf- vet med s t a r k t förtunnad saltsyra och derpå med en t u n n l ö s n i n g af klor- kalk, låter detta verka öfver n a t t e n och s k u r a r golfvet följande m o r g o n p å vanligt sätt.
M a n skall förvånas öfver, h u r vackert golfvet blir.
Nytt sätt att prescrvera lefcande Jhk.
E t t sådant h a r nyligen blifvit p a t e n - t e r a d t i N.
A m e r i k a och synes, att d ö m a af hittills gjorda försök, k o m m a att blifva af stor betydelse för fisk- marknaden och för köket.
Walter M y r p h y i N e w y o r k h a r n ä m l i g e n gjort den m ä r k l i g a u p p t ä c k t e n, a t t fisk k a n hållas vid lif u n d e r l å n g tid u t a n om- byte af v a t t e n eller luft, helt enkelt g e n o m att förvaras i lufttätt slutna kärl, delvis fylda m e d vatten.
T v å dussin u n g a fiskar af ömtåligaste slag, som u n d e r n å g r a veckor v a r i t i n n e s l u t n a i ett med v a t t e n n ä s t a n fyldt, lufttätt slutet glaskärl, befunnos vid k a l l e t s ö p p n a n d e fullt lika pigga som vid ned- läggningen.
Utsträcktes tiden mycket derutöfver dog fisken; likaså o m k ä r - let v a r helt och hållet fyldt m e d v a t t e n.
V i d ett a n n a t försök a n v ä n d e s t v ä n n e lika stora glaskärl, det ena öppet det a n d r a slutet.
F i s k e n i det senare lefde ä n n u lika frisk efter tre v e c k o r; i det förra kärlet dogo de alla i n o m 4 8 t i m m a r.
F ö r s ö k med a n v ä n d a n d e af k o m p r i m e r a d luft i det slutna kärlet visade ä n n u b ä t t r e resultat, i s y n n e r h e t vid fråga o m saltsjöfisk.
M a n synes således h ä r hafva ett enkelt och billigt medel att göra hafvets rikliga skördar tillgängliga, äfven p å betydliga afstånd både till l a n d s och v a t t e n, och sålunda mera värdefulla för kustbefolkningen.
Rengöring af sjukrum.
K l o r e t s egen- skap a t t k u n n a ombilda organiska äm- nen gör det till ett godt desinfektions- m e d e l; det d ö d a r bakterier och a n d r a små organiska k r o p p a r, som samla sig i stängda r u m och i s y n n e r h e t i r u m, h v a r e s t personer, som lida af smitto- sam sjukdom, u p p e h å l l a sig.
Erfaren- h e t e n h a r visat, att luften i s j u k r u m blir friskare och r e n a r e, då d e n en och a n D a n g å n g blandas med n å g o t klor.
D e t t a u p p n å s bäst g e n o m a t t ställa en tallrik med en s m u l a klorkalk, fuk- tad m e d ättika, i s j u k r u m m e t.
Ätti- k a n frigör k l o r e t m y c k e t långsamt.
Skodon.
M a n bör ej genast a n v ä n d a n y a skodon, u t a n först ställa d e m p å t o r k en smula, e m e d a n de då v a r a l ä n g r e.
O m s k o d o n e n förvaras p å ett fuktigt ställe, så öfverdragas de van- ligen med mögel, hvilket a n g r i p e r lä- dret, u n d e r det a t t skodon, som för- varas p å för torrt ställe, blifva s k r u m p n a och h å r d a.
M a n k a n u n d v i k a båda dessa olägenheter, o m m a n d r y p e r n å g r a d r o p p a r terpentinolja p å en yllelapp och g n i d e r skodonen dermed.
Derige- n o m afhållas äfven r å t t o r och möss från dem.
F i n a skodon k a n m a n få m j u k a och g l ä n s a n d e g e n o m att i b l a n d i n g n i d a d e m med ägghvita.
E n m y c k e t tacksam, vacker och vid anskaffandet billig blad- v ä x t för blomsterbord ä r Aralian (Ara- lia Sieboldi), en t r ä d a r t a d buske, h v a r s blad äro t e m l i g e n stora och handfor- miga och likna kastaniens.
D e trifvas mycket väl i ljusa, icke alltför v a r m a r u m vid lagom v a t t n i n g och u p p n å en ansenlig höjd.
Behandling af palmer.
F l e r e slags p a l m e r u p p d r a g a s n u ofta i bonings- r u m, der de utgöra en behaglig p r y d - nad för fönsterträdgården.
E n engelsk t r ä d g å r d s m ä s t a r e h a r gjort den erfaren- h e t e n, a t t p a l m e r n a växa m y c k e t kraf- tigare, o m m a n gifver d e m m y c k e t v a t t e n.
H a n försäkrar a t t m y c k e t vat- ten för d e m aldrig är skadligt.
Han låter derför sina p a l m k r u k o r ständigt stå u n d e r vatten.
B a r n s k o d o n blifva v a t t e n t ä t a, om de i n g n i d a s med u p p v ä r m d ricinolja eller fisktran; till s u l o r n a a n v ä n d e r m a n u p p v ä r m d linolja.
— S k a d a d e sulor k a n m a n sjelf r e p a r e r a, o m m a n till 2 delar upplöst g u t t a p e r k a sätter 1 del fin c e m e n t, blandar massan väl och s t r y k e r h e n n e p å den u p p v ä r m d a ska- dade sulan.
F ö r öfrigt är a t t m ä r k a, att skodo- n e n h v a r k e n få v a r a för k o r t a eller för smala, e m e d a n eljes g e n o m det stän- diga t r y c k e t l i k t o r n a r och a n d r a h å r d a u t v ä x t e r i h u d e n, inflammation i ben- G.
(5 V. Bakning.
Sockerkaka.
S e x hela ägg vispas väl (för att få d e m att gå u p p, böra de stå i n n e, så a t t de äro en smula v a r m a).
D å de gått u p p, tillsättes ett hälft skalp, fint socker, litet rtfven och skållad söt och bitter m a n d e l samt 12 lod godt r y s k t hvetmjöl.
E n form smörjes väl m e d skiradt smör och beströs med rif- vet bröd, och d e r u t i hälles smeten.
G r ä d d a s på 20 eller 30 m i n u t e r.
Luftkransar.
1 äggula, 1 skedblad tjock grädde, 4 lod socker, 1 r å g a d te- sked bjorlhornssalt, mjöl så att det k a n h a n d t e r a s; af detta bakas k r a n s a r tjocka som h a l m s t r å n och d o p p a s i groft soc- ker, sättes p å väl r e n a och s m o r d a plåtar s a m t gräddas i svag u g n s v ä r m e.
Tvättning af ylletyger.
F ö r alt ren- göra yllemusslin, kasinetter etc. bestry- k e r m a n fläckarne å de olika plaggen m e d tvål och lägger plaggen sedan i en balja.
U n d e r tiden h a r m a n satt 6 k g.
v a t t e n öfver elden och lägger, n ä r det kokar, 150 g r a m senapspulver d e r u t i s a m t låter det k o k a med i en minut.
D e r p å tager m a n l ö s n i n g e n från elden, låter den svalna, så att m a n k a n hålla h a n d e n deruti, häller d e n sedan öfver tyget och i n t v å l a r fläckarna å n y o sorgfälligt.
S e d a n ty- get i detta v a t t e n blifvit g r u n d l i g t ge- nomblött, bör det ä n n u en g å n g sköl- jas i klart v a t t e n, tills detta ej m e r a a n t a g e r n å g o n färg, s a m t derefter u p p - h ä n g a s på ett r e n t streck.
Så snart det torkat, betäcker m a n d e l p å stryk- brädet med en fuktad l i n n e d u k och s t r y k e r det m e d ett v a r m t j e r n.
Att stryka stärkskjortor.
Bläsor, som vid s t r y k n i n g e n ofta infinna sig p ä stärkskjortor, bero ej p å något a n n a t, ä n a t t l i n n e t lossnat från u n d e r l a g r e t.
S k u l d e n härtill är, att tyget icke h a r blifvit ordentligt g e n o m t r ä n g d t af stär- kelse, h v i l k e t äter i sin t u r beror dels derpå, a t t tyget icke är tillräckligt fuk- t a d t och tillklappadt, dels d e r p å, a t t alltför h å r d stärkelse a n v ä n d t s, h v i l k e n blott m e d största s v å r i g h e t k u n n a t t r ä n g a i g e n o m tyget.
M a n bör derför framför allt se till, att stärkelsesatsen ordentligt löses i vatten s a m t h ä r v i d tillsätta n å g o t borax.
Bäst är god ris- stärkelse, u t r ö r d med n å g o t v a t t e n och förtunnad efter behof.
Stärksakerna blötas n u väl i stärkelsen och g e n o m - klappas grundligt, så att stärkelsen or- dentligt tränger igenom öfverallt.
V i d s t r y k n i n g e n bör m a n draga och sträcka p å.
linnet, så a t t det ej blir n å g r a veck.
Skulie bläsor likväl u p p - stå, fuktar m a n linnets afvigsida med en liten s v a m p, bestryker d e r m e d äfven framsidan och d r a g e r tyget u n d e r jer- net, h v i l k e t m a n låter ligga på r ä t t h å r d t, tills fuktigheten b o r t d u n s t a t.
H u f v u d s a k e n är således, att linnet till alla delar blifvit lika genomfuktadt och g e n o m t r ä n g d t af d e n väl upplösta stärkelsen.
I s å d a n t fall skola aldrig bläsor u p p k o m m a.
Befarar m a n, a t t skjortan är för fuktig för s t r y k n i n g, så rullar m a n in den för n å g r a t i m m a r i t o r r a d u k a r, hvilket gör, a t t en del af v a t t n e t dragés in i d u k a r n e.
G å r m a n till väga p å sådant sätt, lyckas s t r y k n i n g e n alltid.
U n d e r d e n n a r u b r i k k o m m e r en af hufvudstadens y n g r e och skickligare läkare att meddela läkareråd till alla d e m af I d u n s läsarinnor, som i bref derom anhålla.
Dessa bref, h v i l k a böra adresseras till Bedaktionen af Idun, Stockholm, behöfva endast u n d e r t e c k - n a s med en s i g n a t u r.
A baksidan af k u v e r t e t t o r d e sättas ordet Läkareråd.
vilja s a r s k i l d t f a s t a u p p m ä r k s a m h e t e n sökande och platsutbjudande annonsörer, B r e f l å d a.
W, II.-C.
Mycken Land.
tack!
Bref med första.
Fröken M. M — s.
Svartsjö; Ch.
M — r, B i s p - gäsden; J.
$ — /, Tingsryd; fru A.
M. E — m, Södra Möcklcby; fru E. A — at, Munkedal; M.
M- 1!, Finland, ined flere.
hembar Eder h£rme&lt;I sitt hjertligaste tack lur edert visade intresse för Idun samt för de samlade abon- nenterna.
Edra friexemplar expedieras på si sätt, att red.
fur eder räkning S er när- maste postans tält prenumererar på tidnin- gen: 1 exemplar för hvarje samladt 5-tal abonnenter.
Viiikommna åter!
Lena — ck; Alma; Emma; Tant Malla] G. V.; Axel; Thea va.
(T, Hjertligt tack för edra bidrag!
De skola användas efterhand.
Väl- komna åter snart I Wia.
Tack för välmeningen!
D e t ena b i - draget kom för s e n t; det andra tarfvar o m - arbetning.
J o, gätafdelning kommer nog att äfven finnas i Idun, blott vi komma i gång riktigt.
Eva H.
Jaså, N i längtar så mycket efter [dun.
Det fägnar oss, och vi hoppas, att N i matte finna både nytta och nöje af hennes bekantskap.
Flere uisäudarinnor.