Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För h\ arje bötes-belopp lärutölver till oell med 750 R:d r ökas fäng elsestraflel med 1 månad, och så vidi re intill 2 Ar, utöfver hvilken tid, vid bötes-förvan dling, icke någon må för brott mot denna förordning i långelse hållas. § 85.
Böter skola gäldas af den pliklfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker.
Hafva böter till en del utgått, förvandlas återstoden efter de i Kongl. Brefven den 5 Februari 1768 och den 27 Oktober 1820 stadgade grunder. § 86.
Af böter, som enligt denna författning ådömas, samt värdet af bränneri-redskap och annan egendom, sorn förbruten anses, tillfälle tvä tredjedelar åklagaren och en Ired - Expedilions-lJtsknttets Förslag till underd.
333 jeriel den stads eller sockens fattigkassa, hvari den åtalade förbrytelsen är begången.
Finnes särskild angifvare, tage lian hälften af åklagarens andel.
Maj:ts Befallningshafvande, må på Kongl.
Maj:Is Nådiga pröfning bero, huruvida i något fall åklagare eller tillsyningsman för ådagalagdt nit vid efterspanande och beifrande af förbrytelser mot denna författning gjort sig förtjent af någon särskild uppmuntran utöfver honom möjligen tillkommande andel i ådömde böter samt redskap eller annat förbrulet gods.
Föreskrifter i afseende å för fattningens verkställighet. § 87.
Maj:ts Befallningshafvande hålle allvarlig hand öfver iakttagande af hvad i denna författning stadgadt är. § 88.
Lands- och Stads-Fiskaler, Krono-, Stads- och Polis-betjente, samt de personer, hvilka särskildt förordnas alt vaka öfter denna författnings efterlefnad, åligge att förbrytelser mot densamma åtala, äfven utan särskild angifvelse.
I öfrigt eger en hvar rättighet alt för sådane förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjernsten äro, mot husbondefolk.
Då åtal anställes af annan person än den, som i 1 mom. af denna § nämnd är, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. § 89.
Rättighet att förbrytelse mot denna författning till åtal af allmän åklagare angifva, lillkomme en hvar, utom barn mot föräldrar.
Sockne-nämnd å landet och borgerskapets äldste i stad böra egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådana förbrytelser varda till åtal angifna.
Tillträde till bränneri må derföre ej förvägras dem, eller den ledamot, de bland sig utse att öfver bränneriet tillsyn hafva. § 90.
1 omförmiilde allmänna åklagare och tillsyningsman ega anställa undersökning om förbrytelser mot denna författning, äfvensom att verkställa beslag. § 91.
Den, sorn förrättar undersökning, bör, för att tillgodonjuta det skydd, honom dervid lagligen tillkommer, vid förrättningen pä sig synbart hära påbjudet tjenstetecken, eller, innan förrättningen företages, fullmakt eller förordnande uppvisa. 334 Exp e di tio ns- U/s kölle is Förslag till underd.
Skrifvelse N;o 125.
I orien boende eller känd Krono- eller Stads-betjent vare likväl frik allad från skyldigheten att sin behörighet sålunda styrka. § 92.
Undersökning niå alla tider på dygnet anställas i bränneri, kök, brygg- och bagarstuga, så ock i annat rum eller byggnad, som kan begagnas för bräuvius tillverkning eller distillering.
Da vid undersökning någon förbrytelse ej upptäckes, vare för undersökningens anställande förrätlningsmannen icke underkastad ansvar, såvida ej undersökningen blifvit företagen emellan klockan 9 om aftonen och klockan 5 om morgonen.
I sådant fall gånge som i § 82 sagdt är. § 93.
När å lid, då bränvin får tillverkas, undersökning om pannans rymd skall anställas, vare förrätlningsmannen, om redskapen begagnas när han sig till förrättningen inställer, pligtig alt afbida tiden då pannan afrunnit; och må för sådan undersökning bränvinstillverkningen ej längre uppehållas, än nödigt är. § 94.
Har vid undersökning någon felaktighet ej funnits, vare undersökniogs-förättare pligtig alt genast tillställa tillverkaren ett af tillstädesvarande vittnen bestyrkt intyg om tidens längd, under hvilken tillverkaren varit af undersökningen hindrad att bränvin tillverka.
Detta betvg berättigar tillverkaren att hos Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande återlvfta 1.1 gång den afgift, som mot samma tid svarar. § 95.
Innehafvare af hvad i beslag tages, eller, i hans frånvaro, hans ombud på stället eller någon af hans husfolk, skall om beslaget förut tillsägas § 96.
Då beslag sker hos den, som är berättigad alt tillverka bränvin och sig dertill behörigen anmält, må hvarken panna utbrytas, ej heller någon del af tillverkningsredskap honom fråntagas, eller han från tillverkningens fortsättande hindras, innan förste domstol i målet dömt redskapen förbruten.
Härifrån undantagas de fäll, l:o då tillverkare i mindre bränneri begagnar redskap af större pannerymd, än vid sådan tillverkning tillåten är, och det förhållande icke är för handen, hvilket i sista mom. af § 63 omförinäles; 2:o då vid tillverkning i större bränneri något af det bränvin, som tillverkas, från mätning lill beskattning undanspillas; 3:o då för sådant ändamål begagnas lillverknings-redskap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen uttagas; Expeditions-Utskottels
Skrifvelse N:o 125. 335 4:o dä tillverkare bryler försegling eller öppnar eller borttager läs, som kontrollör åsatt, till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande; samt 5:o då tillverkare försummat att föreskrifven afgift erlägga. § 97.
Redskap, som i beslag (ages, skall, lill förekommande af dess utbyte mot, annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren fråntages, i hvilket, full den skall i allmänt förvar sättas. § 98.
Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, sorn ådömas kunna, det i bränneriet oell dertill hörande förvaringsrum befintliga, lofligen tillverkade bränvin i förvar tagas. § 99.
1 bränneri skall under tid, då branvins tillverkning eller distillering der verkställes, städse vara i bevittnad afskiift anslaget vederbörandes bevis, att tillverknings-afgiften lör samma lid blifvit, erlagd.
Beviset bör derjemte i hufvudskrift vara att tillgå, när dess uppvisande påfordras af bränneri-kontrollör eller den, hvilken fillsvn vid brän neri såsom tjenstpligt eljest åligger, eller som är skyldig att, förbrytelser mot denna författning åtala. § 100.
De afgifter och böter, som i denna författning äro stadgade, utan att myntslaget finnes särskildt utsatt, beräknas i Riksmynt. 336 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Formulär till Stämptmgsbevis å briinvins-tillverknings- (distillering.1!-) redskapen N:o Pnkel l fined fasti n ll . panna i„e(| i«si}brösl Dubbel] |u[iln f Conisk lhatt med OOiums Cylindrisk] ängrör . . . . / reklifikations-appa
Eukel i rat’ v'd hat ) len, att sältas es mellan pannan och alkylnings-redska pen Mäskvärmare med (utan) ång-apparat
Dubbel 3 s 9i n (KJ O & P P- £- O koppar ö aq W o <rt B o 0 - cr o < S £\ CD pj 3 g. 3 O
B’ 3 crq P O ?r o ►ö * 900 o p- &
So ^ m 05 83 B.
B’ CfQ 00 00 00 00 0 st. oval af 0 t. diam. 0 st. rund af 0 t. diam.
H er i-. fr År.
Redskapens rymd är stämplad å pannans 00 hals öfversta del ' På panna, batt, mäskvärmare oeb rektilikalious-apparal åsatt min namnstämpel, årtal och ordnings-nummer.
S. S. 18 N. N. den 18 (Juslerarens namn.)
Expedilions-Ulskottels Förslag iill anderd.
Skrifvelse N:o 120. 337 .V© 190 Uppläst och godknndl hos Kidd. och Adeln den lfi Sept. 1837. 1’reste-Ståndet den 1!) — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — /likeds Ständers underdåniga Skrifvelse om förändring i vissa delar nf Kongl. Förordningen den 18 Januari i8,55, angående vi/koren Jiir försäljning aj bränvin och andra brända eller di stiller ade sp ir il u ös a drycker.
(Bev-.
Utskottets Betänkanden N:ris 4 och 7). S. A. K.
Efter pröfning af åtskilliga hos Rikets Ständer framställda anmärkningar emot Kongl. Förordningen den 18 Januari 1853, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, håfva Rikets Ständer, jemte det alt, lill följd af det nya myntsystemets tillämpning från och med nästa stalsreglerings-period, de uti Förordningen förekommande mynlbestämmelser blifvit förvandlade lill närmasle motsvarighet i riksmynt, funnit denna författning i nedanuämnda delar erfordra förändring: § 6.
Enär, genom den i § 23 af II öj> st berörda Nådiga Förordning
Apothekare medgifna rättighet alt för farmaceutiska behof ulan afgift nyttja två dislilleringspannor, Apothekare, sorn rättighet lill bränvinsförsäljning inropat, sättes i tillfälle afyttra distillerad vara lill lägre pris, än de, hvilka, enligt § 20 i samma Kongl. Förordning, idka distilleringsrörelse, förenad med åtskilliga utgifter, hvarifrån Apothekare äro befriade, samt med apotheksinrättningens ändamål och den uppmärksamhet, som åt apotheksrörelses bedrifvande bör egnas, icke synes vara förenligt att Apothekare sysselsätta sig med utminute ring eller utskänkning af bränvin, har i andra mom. af § 6 uti bilagde förslag lili för Bib. lill K.
Prol. 1856 &
IS57. /0 Sami. / AJd. 43 338 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 426. fällning blifvit infördt ett stadgande alt rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin icke må Apothekare tilldelas. §§ 8 och 12.
Vid det förhållande alt §§ 8 och 12 i författningen väl medgifva, att besvär öfver Taxerings-kommittés beslut, angående den afgift, som för minuthandel med eller utskänkning af bränvin skulle erläggas, få anföras inom den tid och i den ordning, som för överklagande af Taxerings-kommittés beslut i allmänhet voro bestämda, men nämna ingenting om behörigheten att sådana besvär anföra, hvarigenom visserligen närings-idkaren är skyddad emot en alilför hög afgift, enär ingen tvekan kan uppstå om hans behörighet att sig besvära öfver det beslut, som direkt beskattar hans rörelse, men deremot, såsom författningen blifvit tillämpad, nästan intet korrektiv finnes emot det tänkbara fall, att minuthandel eller utskänkning af Taxerings-kommitlé uppskattas till ett allt för ringa belopp, hafva Rikets Ständer funnit ett lagstadgande i sådan syftning vara af behofvet påkalladt, samt tillika trott det afsedda ändamålet kunna vinnas, om länens hushållningssällskap och kommuner, jemte deras styrelser eller delegationer, blifva berättigade alt hvar inom sitt län besluten öfverklaga samt Pröfnings-kommitlé får sig ålagdt att, äfven utan föranledande af besvär, vidtaga de förändringar i Taxerings-kommittés åtgärder, som Pröfnings-kommittéen kan finna behöflige.
Ett stadgande härom svnes lämpligast kunna, jemte nu befintliga föreskrifter uti 2 mom. af §8 och sista punkten i mom. 2 af § 12 i författningen, inrvmmas i en sä skild §, hvadan, med uteslutande af de i §§ 8 och 12 nu förekommande stadganden, angående ordningen för överklagande af Taxerings-kommiltés ifrågavarande beslut, föreskrifter härom sammanfattats i en ny § 13 af den lydelse, bilagde förslag innehåller. §§ 10 och 14 (ny § 15).
Då Rikets Ständer funnit det vara af vigt, alt uttryckligen medgifva Magistrat i stad och socknenämd å landet rättighet att auktionsanbud förkasta, om detsamma, ehuru öfverstigande det uti § 16 af författningen stadgade minuthandels- eller utskänkningsminimum, icke innefattar det försäljningsbelöpp, som näringsidkaren anses kunna under ett år afyttra, samt, enligt ordaställningen i 2 mom. af § 14 (15), det förutsattes att utskätikningsrältighet vid Gästgifveri blifvit uppsagd, då den uti närmast föregående § af författningen föreskrifna soeknestämma under loppet af Maj månad hålles, men denna föiulsättning icke är riklig, emedan på flere orter taxeringen sker i slutet af Maj eller början af Juni månader, och fatalietiden för Gästgifvare att afsäga sig utskänkningsrätligheten tilländagå:1 en månad sednare, i hvilken händelse det icke anses möjligt att vid den anbefallda sockneslämman i Maj månad taga ärendet under pröfning, hafva Rikets Ständer sökt alt, genom en något förändrad redaktion af §§ 10 och 14 (15), dels uti dessa §§ inrymma rättighet för Magistrat i stad och socknenämd å landel att förkasta auktionsanbud, om detta icke innefattar det kannetal bränvin, som ansåges kunna å delifrågavarande minuthandels- eller utskänknings-slället alvttras, och dels afhjelpa ofvan antydda oegenlligbet. §§ 17 (18).
Den i § 17 af nu gällande författning stadgade afgift för utskänkning af bränvin har, lill åstadkommande af lättnad i densammas beräkning sedan nya myntsystemets til - Expeditions- U ts ko t tets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 126. 339 tampning vidtagit, blifvit höjd frän densammas nuvarande belopp 12 sk. banko eller 37j öre riksmynt till jemna 40 öre för hvarje kanna af beräknade utskänkningsbeloppet. § 33 (34).
1 enlighet med hvad Rikets Ständer rörande beräkningen af bränvins styrka ansett lämpligt, och då samma be räkningssätt synes böra införas vid försäljningen, hafva de i § 33 (34) förekommande orden ”fern grader" blifvit utbytta emot orden "fyraliosex procent.” § 60 (61).
Då momenterna a, b, c och d i § 60 innefatta tillfällighets-sladganden, som numera sakna tillämplighet, hafva dessa mom. blifvit ur förslaget till ny förordning uteslutna, och §:en erhållit den förändrade lydelse i öfrigt, som förslaget innefattar.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, med anhållan alt E. K. M:t. täcktes, i enlighet med bifogade förslag, låta utfärda författning till allmän efterrättelse.
Förslag: tili Förordning, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerare spirituösa drycker.
§ I Bränvin må ej till mindre belopp än 15 kannor säljas af annan än den, som enligt § 2 eller 4 dertill berättigad är. § 2- Den, som erhållit rättighet att idka minuthandel med bränvin, får ej sälja mindre än en half kanna. 340 Expeditions- Utskollels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 126. § 3.
Vid handel, som i förestående §§ omförmäles, må hvad såld t blifvit icke afhemtas i mindre belopp, än det minsta, som i hvartdera fallet säljas må ; ej heller får något af det sålda ä försäljwings-slället förtäras. § 4.
Den, som erhållit rättighet alt idka utskänkning af bränvin, må sälja huru litet belopp sorn helst, och må delta å stället förtäras eller derifrån afhemtas, A ulskänkningsställe skall mat alltid vara att tillgå. § 5.
Utskänkning af bränvin må icke ulöfvas af den, som idkar annan handel, lill hvars bedrifvande särskildt tillstånd erfordras.
A landet vare lag samma för minuthandel med bränvin. § 6.
Rättighet lill minuthandel med eller utskänkning af bränvin må ej tilldelas annan än den, som bar god frejd, gjort sig känd för ordentlighet, kan försvarligt skrifva och räkna samt pröfvas i öfrigt tjenlig vara.
Den, som, enligt 2 moni. i § 1 af Kongl.
Majlis nådiga förordning angående vilkoret! för bränvins tillverkning, icke får med sådan sig befatta, äfvensom Apothekare, må ej tilldelas rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin. § 7. I stad skall Magistraten hvarje år inom första hälften af Maj för Kongl. Majlis Befallningshafvande uppgifva de källarmästare, vinskänkar, idkare af sehveilzerirörelse, traktörer och värdshusvärdar, hvilka å sin rörelse innehafva burskap, äfvensom de näringsidkare, hvilka rättighet till sådan rörelse, sorn i denna författning under minuthandel med eller utskänkning af bränvin förstås, blifvit förlänad för bestämd tid, hvilken före ingången af nästa lörsäljnings-år icke tilländalöper.
I sammanhang dermed, oell sedan Stadens Äldste hörde blifvet, skall Magistraten till Kongl. Majits
Befallningshafvande afgifva utlåtande, huruvida derjemte rättighet alt dä idka minuthandel med eller utskänkning af bränvin må andra personer tilldelas, och, i sådant fäll, föreslå försäljningsställenas antal, äfvensom i hvilken trakt af staden hvarje försäljningsställe finnas må, i fäll föreskrift jemväl i sistnämnda hänseende anses nödig.
Kongl Maj:ts Befallningshafvande falle derefter sitt beslut i ämnet och gifve det Magistraten tillkänna; dock må ej mot både Magistratens och Stadens Äldstes afslyrkande beslutas, ali näringsidkare enligt 2 mom. antagas skola, ej heller sådana näringsidkares antal bestämmas högre än det, hvarom Magistraten oell Stadens Äldste äro ense. Expcditions-Utskoltcls Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 126. 341 § 8.
För hvarje sadan näringsidkare, som i 1 mom. af § 7 omförmäld är, skall ärligen, sä länge hans rättighet fortfar, den kommitté, som för bevillningslaxering salt är, före den 15 Juni beräkna del kannetal bränvin, som må anses komma att af näringsidkaren under del nästföljande försäljnings-året i staden föryttras, i fall lian sin rätt lill bränvins försäljning då fortfarande utöfvar.
Näringsidkare, som icke före den 1 Juli sin rätt lill bränvins försäljning hos Magistraten uppsagt, vare underkastad den afgift, som bör under det näst följande försäljnings-året utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt. § 9.
Burskap, som hädanefter meddelas, inedföre ej rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin. § 10.
Lie i § 7 mom. 2 nmförmälda försäljningsrätligheter varde, jemte dem, som Magistraten, sedan Stadens Äldste hörde blifvit, finner skäligt låta, i uppsagda eller förverkade rättigheters ställe, under nästföljande försäljningsår utöfvas, innan Juli månads utgång af Magistraten utbjudna på offentlig auktion, för högst tre år i sender, åt den eller dem, sorn åtaga sig afgift för högsta kannetal.
Auklionsanbudcn profves af Magistraten, som ege dem, med afseende ej mindre å de bjudandes behörighet och tjenlighet, än äfven å den erbjudna algiftens belopp antaga eller förkasta.
Bildar sig i stad bolag lör öfvertagande al all den minuthandel med eller all den utskänkning af bränvin, eller af beggedera, hvilken eljest skolat, enligt nästföregående moment, på auktion derstädes utbjudas, må Magistraten, sedan Stadens Äldste, hörde blifvit, härom med bolaget, utan föregången auktion, sluta aftal för högst tre år i sender.
Härvid får dock algi flen ej bestämmas lägre, än sammanlagda beloppet skolat, enligt § 16, minst utgöra, i läll försäljnings-rätlighelerna varit åt särskilda personer upplåtna. § II.
Gästgifvare vare ej pligtig att bränvin lill utskänkning hålla. § 12.
Gästgifveri å landet, för hvilket, vid den lid då denna författning blifvit till efterlefnad gällande, utskänkningsrättighel utöfvas, varde vid rättigheten fortfarande bibehållet, intilldess densamma upphör genom uppsägning eller förverkas.
Hvarje år, så länge rättigheten varar, skall, innan Bevillningslaxerings-kommilté för socknen sammanträder, socknenämnden beräkna det kannetal bränvin, som må anses komma alt under det nästföljande försäljnings-året å gästgifveriet försäljas, i fall ulskänknings-rältigheten der fortfarande utöfvas.
Taxeriugs-kommiltén pröfve beräkningen och bestämme det kannetal, för hvilket afgift skall erläggas. 342 Expeditions-Utskottets Förslog till underd.
Skrifvelse N:o 126.
Gästgifvare, som icke, inom en månad från det Taxerings-kommitténs förrättning blifvit sfs lutad, hos soeknenämnden uppsagt den rätt till bränvins utskänkning, som gästgifveriet åtföljer, vare underkastad den afgift, sorn bör under det nästföljande försäljningsåret utgå för del kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt.
Der gästgifverihållning är mellan flera åboer fördelad, må ulskänknings-rättighet af dem icke samtidigt ulöfvas, ulan af hvardera endast under den tid, han gäslgifverihållningen besörjer.
Den, som viii sin andel i utskänknings-rältigheten uppsäga, vare dertill berättigad, der uppsägning sker inom den tid, som i 3 mom. är bestämd.
Har uppsägning skett, gånge afgift ut endast för den eller de åboers andel, hvilka vilja utskänkning fortfarande idka, och deltage i algiften hvardera i förhållande till den tid, han utskänkningsrätten i förening med gäslgifverihållningen utöfvar. § 13.
Olver beslut som Taxerings-kommillé, jemlikt §§ 8 och 12 meddelar, i fråga om beräkning af det kannetal bränvin, för hvilket minuthandels- eller ulskänkningsafgift erläggas skall, eger såväl den skallskyldige som inom länet varande hushållningssällskap, stad, Magistrat, socken eller socknenämnd att hos Pröfnings-kommitlé anföra hesvär inom den tid och i den ordning, som för överklagande af Taxerings-kommittés beslut i allmänhet äro bestämda; äfvensom Pröfnings-kommitlé tillkommer ali, ehvad dylikt beslut blifvit öfverklagadt eller ej, deri vidtaga förändringar, som finnas skälige; och må vidare klagan öfver Pröfnings-kommittés beslut, i den ordning, Bevillnings-förordningen i allmänhet bestämmer, fullföljas af dem, hvilka öfver Taxerings-kommittés beslut, enligt hvad här ofvan sägs, ega besvär anföra.
Utan hinder af förd klagan skall försäljningsafgiften utgå efter det af Taxeringskommillé bestämda kannetal, intill dess ändring deri blifvit vidtagen genom beslut, som vunnit laga kraft, §14.
Vill någon väcka fråga, att annan utskänkning, än den, som kan gästgifveri tillkomma, må i socken å landet idkas, gore derom framställning hos socknenämndens ordförande fö,re utgången af Mars det år, då försäljningen skall börjas.
Soeknenämnden skall innan slutet, af April deröfver afgifva yttrande ocb deri, om bilall till utskänkningen liilstyrkes, utsätta den trakt, hvarinom det må ske, hvarefter yttrandet till kyrkoherden öfverlemnas.
Denne inhemte, innan Maj månads utgång, på sockneslämma, som blifvit två söndagar å rad pålvst, soeknemännens utlåtande i ämnet.
Varder framställningen af både socknenämnd och sockneslämma ogillad, förfalle frågan.
Har åter endera eller begge bifall tillstyrkt, sände, inom tre veckor från det sockneslämma blifvit hållen, kyrkoherden sockneslämmoprotokollet och socknenämndens yttrande, jemte eget utlåtande i ämnet, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande in.
Maj:ts Befallningshafvande fatte deri sitt beslut och gifve det socknenämndens ordförande tillkänna.
Fråga huruvida i sådan ordning tillkommen ulskänkningsrätl bör upphöra, sedan tiden för dess tillvaro tilländalupit, skall på enahanda sätt väckas och behandlas.
Tillstyrka både socknenämnd och socknestämma, att rättigheten skall indragas, förbtifve dervid.
Har åter endera eller begge upphörandet alstyrkt, insände kyrkoherden socknenämndens yttrande och socknestämmo-prolokollet, jemte eget utlåtande, till Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, som ege i ämnet besluta.
Skrifvelse N;a iS6. 343 Der fråga uppslår, alt rättighet lill minuthandel med bränvin i socken må beviljas eller ock beviljad sådan rättighet upphöra, förfares på lika sätt, som om utskänkning nu stadgadt är. § 15.
Rätiighelerna
För andra tillåtna utskänkningsställen än gästgifveriet äfvensom för minulhandelsslällena i socknen, varde derefter, innan September månads utgång, al sockncnämnden utbjudna på offentlig auktion, för högst tre år i sender, åt den eller dem, som åtaga sig afgift för högsta kannelal.
Socknenämnden pröfve de anbud, som dervid göras, och ege dem, med afseende ej mindre å de bjudandes behörighet och tjenlighet, au äfven å den erbjudna afgiftens belopp, antaga eller förkasta.
Der ulskänkningsrätlighet för gästgifveri blifvit uppsagd inom den i § 12 bestäm da tid, ege socknenämnden, om den så för godt finner och derest ej å sockneslämma, som två söndagar å rad blifvit pålvst, annorledes beslutas, att vid den auktion, som nyss sagd är, liv ulskänkningsrätlighet, med utsättande af stället för dess utöfning, i den uppsagda rättighetens ställe, på enahanda sätt utbjuda och auktionsanbuden pröfva. § 16- Försäljnings-året räknas för stad från den l Oktober och å landel från den t November. § 17- Vid beräkning, sorn är i § 8 för stad föreskrifven, må kannetal icke sättas för minuthandels- eller utskänkningsställe under 800, och vid beräkning, sorn är i § 12 för gästgifveri å landet föreskrifven, icke under 400.
Ej heller får auktions-anbud, som enligt § 10 eller 15 för hvartdera slaget af handel anlages, understiga i stad 800 eller å landet 400 kannor. § 18.
Så i stad som å landel utgöres afgiften vid minuthandel med 25 öre och vid utskänkning med 40 öre för hvarje kanna af del bränvin, som enligt § 8 eller 12 beräknadt blifvit eller hvarför afgift enligt § 10 eller 15 åtagen är. § 19.
Årsafgift för minuthandel med och utskänkning af bränvin skall för hvarje halfår förskottsvis erläggas och inbetalas till vederbörande uppbördsman. § 20.
Den, som sin rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin i stad en gång uppsagt, må ej till dylik försäljning ånyo vinna rättighet annorledes än i § 10 medgifves.