Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Välmermans disposition af den ifrågavarande Stipendie-fondeu, hvilken disposition gjordes den 16 Juli 1712, innehåller: ”2:o Såsom Gud intet har behagat alt gifva mig sjelf några egna lifsarlvingar, så arnar jag väl uti lifstiden att hålla några piltar af mina syskons barnabarn uti Skolan; men sedan vili jag, alt de af min slägt, som ailtframgent vilja hålla sina söner till studierna, skola blifva, efter min död, tili hvar gosse understödde med 40 Daler Kopparmynt årligen, intill dess de sjelfve kunna någorlunda yttra sin inclination antingen till studier eller pennan — — — — — — Men de, som hafva lust till studiernas fortsättande och kunna med föreskrifna årliga understöd bringa sig till den capaciteten, att de komma till Akademierna och kunna passera för skicklige Studenter, dem vili jag att de skola blifva med något mera årligen hulpne, intill dess de förmå skaffa sig Discipiar att informera; visar sig oek någon särdeles qvickhet hos dem, som g ifver hopp, att de med ticfey kunna göra silf fädernesland någon nyttig — 449 — tjenst, de viii jag gerna att skola blifva hulpne ändå med något mera att bringa sig igenom, dock allt måtteligen och efter högsta nödtorften; ty som jag intet vill, att den, som har lust att komma fort, skall blifva af medellösa förqvafder, så vill jag icke heller, att något onyttigt skall kostas på den, som icke ställer sig väl och beflitar sig om dygd och ärlighet.” ”Till fullgörande af detta näst ofvanskrifna, såsom ett litet stipendium för mina slägtingars harn och efterkommande, utsätter jag min underdåniga förpantning hos Kongl. Maj:t och Kronan, som består uti Leckö Kungsladugård i Westergöthland för 12,000 Daler Kopparmynt, hvilket kapital årligen af sig kastar uti intresse ä 6 procentum 720 Daler Kopparmynt.” ”3:o
Och såsom nu i förstone intet äro så många ynglingar af mina syskons barnabarn, som finnas tjenliga till att studera, att dessa 720 Daler Kopparmynt behöfvas årligen att kostas på dem, utan lärer en stor del kunna besparas; ty bör densamma besparingen insättas i Banken eller på någon annan säker ort, der de kunna vara fruktbara. — — — — — — — ”5:o Och såsom hans Högvördighet, Herr Biskopen och Super-Intendenten öfver Carlstads Stift, Högvördige och Höglärde Herr Magister Torstanus Rudeen, för sig och i hans tid varande Herrar Consistoriales i Carlstad, lofvat och försäkrat mig (derom jag i lika målto de efterkommande Högvördige Herrar Biskopar och Venerandum Consistorium respektive ödmjuk- och tjenst-hörsammast beder) att vilja påtaga sig kurateln och en rättvis disposition uti detta mitt välment lemnade stipendium, emot den vederkänsla och provision, som Kongl.
Maj:ts välfattade och allernådigst utgifna Förmyndare-ordning dikterar;” — — ' — —- — — Kongl. Brefvet den 12 Oktober 1752 innehåller: ”VI bafve i nåder låtit OSS föredragas Edert, vid sista Riksdag, hos OSS gjorda underdåniga förslag till ändring uti framlidne Kamreraren Wähnermans disposition till ett stipendium af 4,000 Daler Silfvermynts kapital, det han år 1712 stiftat för sina slägtingar, sorn vid Skolan, Gymnasium och Akademien idka bokliga vetenskaper, att deraf till deras understöd nyttja intresset; hemställande I, i anseende derlill att så få af hans slägtingar studerat, att räntan af detta stipendio ej kunnat hel och hållen till dem utdelas, utan något årligen 57 — 450 — Blifvit öfver, hvarigenom sjelfva kapitalet växt lill alteram tantum, om icke fördenskull ett visst antal stipendiater mätte förordnas, i hvilket väl testatoris slägtingar framför alla andra borde hafva runi; men, när sådana ej funnos, jemväl andra fattiga och välartade ynglingar utom slägten kunde dertill antagas, m. m.
Yl hos OSS i behörigt öfvervägande komma låtit, och finne VI af testatoris disposition, huruledes han detta stipendium endast för sina slägtingar inrättat, som lill studier duglige finnas, hvarföre Yl godt funnit
Edert förslag i så måtto att ändra och till närvarande tiders dyrhet lämpa, att 6 stycken testatoris slägtingar, men ingalunda främmande, tvertemot dess liafda afsigt, vid Skolan måga antagas och, till så mycket mera uppmuntran samt täflande med hvarannan i flit och skicklighet, olika portioner tilläggas, nemligen: 60 Daler Kopparmynt om året åt 2:ne ämnen, sorn pröfvas de skickligaste att fortsätta studierna, och 40 Daler
Dito-mynt åt hvardera af de 4 öfriga, hvilka undervisas i läsande och skrifvande samt christendomen och derjemte i sådana vetenskaper, hvarmed de antingen vid åkerbruket eller handaslöjder kunde sig nära och tjena det allmänna:
Vid Gymnasium kunna 2:ne antagas, af hvilka den, som är fallen och applicerar sig tili ekonomiska vetenskaper, kunde tilläggas årligen 100
Daler, den andra 80 Da-r ler, tillsammans 180 Daler Kopparmynt om året:
Vid Akademien åter tan det förra ämnet undfå 260 och den andra 200 Daler Kopparmynt, tillsammans 460 daler Dito-mynt, hvilka 3 summor tillsammansräknade, göra 920 Daler Kopparmynt om året; och i fall ej så många af (Wälinermans slägt voro att tillgå, att hela räntan kunde utdelas, bör det, som öfver ldifver, sammanslås med hufvudstolen, alt räntan deraf kan användas till stipendialernes villkors proportionella förbättrande. ” — —• —• —• — — — —•
— Kongl. Brefvet den 29 November 1792 innerhåller: —• — —• —• —•
”Uppå denna grund, anse VI derföre all vidare klassifikation af stipendiater eller afkastningens fördelning i lotter öfverflödig, och föreställe OSS ändamålet lämpligast kunna vinnas, om, under nogaste iakttagande af den uti nyssnämnda nådiga skrifvelse (Kongl.
Brefvet den 12 Oktober 1752) utsatta fördelning af Wähnermanska stipendie-medlen till 10 dess slägtingar, nuvarande tillgången af 100 R:dr sålunda fördelas, att 6 testatoris slägtingar, men ingalunda främmande, vid Skolan antagas, och att, till så mycket mera uppmuntran samt täflande med hvarandra i flit och skicklighet, olika portioner dem tilldelas, nemligen: 6
R:dr om året åt hvardera af 2:ne ämnen, som pröfvas de skickligaste att fortsätta studierna, och 4 R:dr 451 — åt de 4 öfriga hvardera, hvilka undervisas i läsande, skrifvande och christendomen samt derjemte uti sådana vetenskaper, hvarmed de antingen vid åkerbruket eller handaslöjder kunna sig nära eiler tjena det allmänna.
Vid Gymnasium, der 2:ne ämnen antagas, kan för den, som är fallen och applicerar sig tili ekonomiska vetenskaper, anslås 10 R:dr och till den andra 8 R:dr årligen; och vid Akademien må den förre åter af dessa båda undfå 30 R:dr och den sednare 24 Dito om året.
Då härigenom kapitalets hela afkastning, eller 100 R:dr, äro disponerade, när 10 stipendiater äro att tillgå, förekommer nu endast, huru härvid bör förhållas, om stipendiaternes antal ej går till 10; och ehuru det af Eder föreslagna berakningssätt, att hela summans afkastning borde fördelas proportionaliter emellan de stipendiater af slägten, som linnas, skulle synas för dem förmånligt, isynnerhet för de 2:ne, sorn bivista Akademien, hvilkas behofver alltid tilltaga, linne Yl dock, att, då nyssberörda, af OSS antagna, fördelning i anseende till hvad hvarje stipendiat bör erhålla iakttages, för framtiden mera säkerhet vinnes, om öfverskottet, såsom hittills skett, i fall fullt antal stipendiater ej gifves, Rigges till hufvudstolen.” — — —- Kongl.
Kansli-Styrelsens Bref den 28 Januari 1814 innehåller: ”Vid detta förhållande finner väl Kongl. Kansli-Styrelsen, att stipendiefondens såmedelst ökade afkastning till omkring 160
R:dr årligen, ej allenast betydligen öfverstiger den i 1792 års Konungabref till utbetalning sammanräknade stipendiesumma af 100 R:dr Bauko, utan äfven kommer att ytterligare i ännu större mån tillväxa, så länge ett så ringa antal af kompetente sökande till detta slipendie-understöd sig företer; men då, å ena sidan, testator, uti dess den 16 Juli 1712 gjorda och äfven sedermera af Kongl.
Majit i nåder gillade testamentsdisposition, anordnat ifrågavarande stipendium endast till testators slägtingar, och, å den andra, meranämnde Konungabref äfven stadgar beloppet af det understöd, som till hvarje stipendiat, efter den i Kongl. Brefvet af den 12 Oktober 1752 bestämda klassifikation, bör utgå, anser Kongl. Kansli-Styrelsen för det närvarande någon annan åtgärd härvid icke äga rum, än att: l:o i anledning af nyssnämnda 1752 års Konungabref, Herr Biskopen och Konsistorium må äga tillåtelse, att, när den elier de, som äro till stipendiater antagne, befinnas äga fullt anlag lill studier, förenadt med otvungen arbetsdrift, i sådan händelse, vid hvarje termins slut, meddela den, det verkligen förtjenar, någon tillökning i det till hans innehafvande stipendie - — 452 — runi hörande anslag, såsom en belöning och vidare uppmuntran; dock att denna tillökning icke får sträckas längre, än i det högsta till fördubblande af det anslag, stipendierummet, enligt författningen, tillkommer; börande den öfverblifvande räntebesparingen hädanefter som hittills, så fort ske kan, göras fruktbärande;” — — — — — Uti förestående föreskrifter finnes, å ena sidan, skälet, hvarföre, under de anmärkta åren 1843 och 1844, af Wähnermanska stipendium utdelats endast 64 R:dr årligen; å andra sidan, ligger skälet deruti, att under dessa år varit blott 6 stipendiater, deribland blott en Student och en Gymnasist, och af hvilka ingen sökt förhöjning i stadgadt stipendiebelopp, samt hvad student-stipendiet angår, hvarvid förhöjning egentligen plägat komma i fråga, någon förhöjning i DomKapitlets tanke, icke bordt äga rum, enär Stipendiaten, efter att under 11 år hafva innehaft studentportion med 30 R:dr årligen, icke hunnit till högre kunskapsmått, än hvad som fordras för en medelmåttig prestexamen.
Orsaken åter, hvarföre Stipendiefonden så betydligen stigit sedan år 1814, ligger deruti, att, efter nämnde år, stipendiaternes antal varit ringa och, under de sednare åren ända från 1829, anledning till förhöjning af studentportionerna icke förefunnits.
För innevarande år synes deremot detta förhållande komma att ändras.
Detta oaktadt, och fastän stipendiaternes antal nu är mera än vanligen talrikt, nemligen 6, hvilket antal sannolikt framdeles ökas, medgifver fonden, att stipendielotterna betydligen förhöjas utöfver hvad 1792 års Konungabref i nåder bestämmer; till följd hvaraf Dom-Kapitlet ock är betänkt dei'på, att i sådant afseende vända sig till Eders Kongl. Maj:t med underdånig framställning.
Rikets Ständers Revisorers uppmärksamhet tyckes hafva fästat sig dervid, att i kassan funnos innestående oförräntade, vid 1843 års ingång, 332 R:dr 7 sk. 8 rst., samt, vid 1844 års början, 174 Pudr 1 sk. 6 rit.
I händelse detta skulle anses vittna om någon försummelse i att göra medlen fruktbara, får Dom-Kapitlet dervid upplysa, att det svårligen kan förekommas, att kontanta behållningar någon kortare tid kunna komma att innestå, med mindre, än att man dagligen skulle göra öfverslag öfver inkomster och utgifter.
För öfrigt upplyser räkningen, att den 19 Januari 1843 utlånades 250 R:dr, äfvensom af kontraboken med Carlstads Sparbank inhemtas, att den 25 Februari der insattes 200 R:dr.
Likaledes synes af räkningen, att, då vid 1844 års början funnos kontant i kassan endast 174 R:dr 1 sk. 6 rst., utlånades den 25 Maj 500 R:dr. 453 — Slutligen synas Rikets Ständers Revisorer hafva fästat uppmärksamhet derpå, att Konsistorii-Notarien, såsom provision å 5 procent af inkomsterna under de ifrågavarande åren, åtnjutit tillsammans 45 R:dr 19 sk. 11 rst.
Härpå lem nar testators förordnande tillräcklig förklaring, enär han sjelf deri stadgat om en ”vederkänsla” för fondens förvaltning, i likhet med hvad som gäller om förmyndaremedel.
Hvad särskilt vidkommer den omständigheten, att under dessa år stipendieutdelningen varit ringa, får dervid i underdånighet anmärkas, att lika litet som förvaltningens möda och ansvar deraf minskats, lika litet minskar det dess förtjenst, att fonden ansenligen tillväxt.
Framhärda med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste och underdånigste tjenare och undersåter, €. A. AGARDH. J. M. Malmstedt.
J. Bjurstedt. E. E. Östling. L. G. Sjöholm.
Carlstads Dom-Kapitel den 21 Februari 1846.
— 454 — Kuratorernes ofver Kongl, oell Hvitfeldtska Stipendie-lnrättningen underd.
Utlåtande, i anledning af 1815 års Revisorers anmärkningar vid räkenskaperna fur nämnde Siipendie-InrUttnin/j.
Stormäktigsle
Kuratorerne öfver Kongl, och Hvitfeldtska Stipendie-lnrättningen, hvilka det, genom Eders Kongl. Majlis nådiga Resolution den 19 sistlidne December, blifvit anbefaldt inkomma med underdånigt Utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer, på sätt bifogadt transumt af deras Revisionsberättelse innefattade, anfört rörande Stipendie-Inrättningens förvaltning åren 1842 och 1843, få, till underdånig åtlydnad häraf, afgifva följande underdåniga Utlåtande.
Beträffande första anmärkningspunkten, att Kuratorerne ännu icke hörsammat Eders Kongl. Maj:ts, uti skrifvelse den 22 December 1836, Kuratorerne meddelade nådiga befallning, att utarbeta underdånigt förslag till Instruktion för Stipendie-Inrättningens styrelse, jemte Reglemente för utlåning af Inrättningens medel, få Kuratorerne, som, i tvänne särskilda underdåniga skrifvelse!- af den 9 Mar-s 1844, den ena föranledd af Rikets Ständers år 1843 församlade
Revisorers gjorda framställning om behofvet af en tjenlig Instruktion för Kuratorerne, underdånigst uppgifvit orsaken till dröjsmålet dittills med det anbefallda förslagets upprättande, nu i underdånighet tillkännagifva: att, sedan Eders Kongl.
Maj:t, uti nådig skrifvelse den 23 Mars 1844, behagat lemna Kuratorerne anstånd med fullgörande af högstberörde nådiga föreskrift, fråga hos Kuratorerne uppstått om förändrad organisation af Stipendie-Inrättningens styrelse; hvilket föranledt dertill, att ärendet angående det i nåder anbefallda förslaget emedlertid ej blifvit liandlagdt.
I anledning af hvad Revisorerne ,i denna punkt vidare och i andra punkten anmärkt: att Stipendie-Inrättningens inkomster kunde och borde för framtiden betydligen ökas; att endast omkring hälften af behållna inkomsten blifvit för Inrättningens engentliga föremål, eller underhållandet af obemedlade studerande ynglingar, använd; — 455 alt förvaltningskostnaden, innefattande, bland annat, aflöning till Gymnasie-Bokhållaren med 675 R:dr årligen, syntes kunna betydligen förminskas, helst Stipendiefonden, ehuru med egna tjenstemän försedd, måste, såsom enskild kassaförvaltare, begagna Landt-Räntemäslaren härstädes, hvilken för denna befattning åtnjuter uppbördsprovision med 2 procent; och att, oaktadt Enkefru Margaretha Hvitieldls, den 22 Januari 1664, upprättade testamente i tydliga ord innehöll, huru donationen borde användas, dock arfvoden till Lärare med flere vid härvarande Gymnasium, äfvensom bidrag till Gymnasic-Bibliotheket, årligen utgått af Stipendie-fonden, — anse Kuratorerne sig endast böra i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå: alt Slipendie-Inrätlningens inkomster beslå dels uti arrenden för säterierna Åby, med afvelsgården Toftestad, samt Sundsby, med afvelsgårdarne Åker och Djuphult; hvilka egendomar, enligt Kongl. Brefvet den 8 Mars 1815 och sedermera af Kongl. Majit i nåder meddelade särskilda föreskrifter, blifvit på offentlig auktion tili den högstbjudande bortarrenderade, dels uti de af in- och utsockne-frälsehemmanen utgående, från uråldriga tider tillbaka bestämda, lremmansräntor och de afgifter, som för nämnde hemmans befrielse från skyldigheten att utgöra dagsverken till säterierna blifvit i högståberopade Kongl. Bref fastställda, dels uti grundskatt för
Inrättningen tillhöriga skärgårdslägenheter och den uti samma Kongl. Bref fastställda skjutsfardsbefrielse-afgiften af strandsittare, och dels uti de afgifter, som för skattlagda torp och andra intägter blifvit för sådana lägenheter, efter deras beskaffenhet, då skattläggningen bifallits, särskilt bestämda; att de stipendier, hvilka till Studerande af Götheborgs Stift så väl vid Gymnasium härstädes som vid Universiteterna i Upsala och Lund, i öfverensstämmelse med KongL Brefven den 5 Januari 1780, den 12 April 1815 och den 8 Juni 1804, årligen utdelas, bestämmas efter det förslag, som af Ephorus, i samråd med Rektor Gymnasii oell öfriga Lärarne vid Gymnasium, hvarje år till Kuratorerne aflemnas; att förvaltningskostnaderna bestå, utom aflöningsstaten, som upptager dels anslagen af markegångsvärdet å 90 Tunnor korn, såsom lön och boställsvederlag åt GymnasieFogden, och af 666 R:dr 32 sk., lön åt Gymnasie-Bokhållaren, som indrifver räntorna å utlånta medel samt upprättar bokslutet och tillika är Kuratels-Sekreterare, i hvilken egenskap han har åliggande, att emottaga och i journalen anteckna alla till Kuratorerne ankommande skrifvelser och ansökningar, föra protokollet i alla hos Kuratorerne förekommande mål samt författa och expediera alla doras beslut, — 456 anordningar, utlåtanden och andra skrifvelser; hvilka anslag, såsom af behofvet påkallade och föranledda af den förändring och utvidgning af Stipendie-Inrättningens verksamhet, Inrättningen, enligt Kongl. Brefvet den 8 Mars 1815, undergått, blifvit, efter underdånigt tillstyrkande af Kongl.
Kammar-Rätten, som ansett desamma icke för högt beräknade, genom Kongl. Brefvet den 11 Oktober 1836 fastställda, och dels lön åt en Budbärare, 33 R:dr 16 sk., enligt Kongl.
Brefvet den 14 sistlidne April, 4 R:dr, lön åt 2:ne Gymnasie-Rättare, samt 8 R:dr 16 sk., ersättning till Gymnasie-Bokhållaren och Sekreteraren för skrifmaterialier, uti 100 R:dr årligt resekostnadsanslag för Gymnasie-Fogden och den 2 procentsprovision, som Landt-Räntemästaren, enligt Kongl.
Maj 1829, åtnjuter för uppbörden och redovisningen af Stipendie-Inrättningens medel; och att de årliga anslagen för Gymnasie-ungdomcns undervisning i Gudaläran, 66 R:dr 32 sk., i vokalmusiken, 100 R:dr, i ritkonsten, 83 R:dr 16 sk., och i lärdomshistorien, 100
R:dr, jemväl uti Kongl. Brefvet den 11 Oktober 1836 blifvit, efter Kongl.
Kammar-Rättens underdåniga tillstyrkande, i nåder fastställda; och har, sedan äldre tider, hvarje år till GymnasieBibliotheket härstädes utbetalts 2t procent af det för året utdelade stipendiehelopp, utan att någon anmärkning häremot förekommit; hvarjemte årligen dessutom förefalla tillfälliga smärre utgifter, på sätt granskade räkenskaperna utvisa.
Hvad slutligen angår anmärkningarne i 3:dje punkten: att kassabehållningarne, för hvilka Landt-Räntemästaren sig debiterat, icke äro verificerade; att medel blifvit utlånade emot säkerhet af blott en löftesman; och att den, som attesterat stipendiernas utbetalning, äfven qvitterat större delen af dem, å Stipendiaternes vägnar, utan att vederbörliga fullmakter blifvit räkenskaperna bifogade, — få Kuratorerne underdånigst förklara, att Kuratorerne, då ifrågasatta verifikationen af kassabehållningen af Kongl.
Kammar-Rätten, hvarest räkenskaperna för hvarje år granskas, icke påfordrats, ej haft anledning alt behållningen annorlunda, än med räkenskaperna, styrka; och att Kuratorerne, som få ansvara för utlåningen af kassans medel, ansett, vid de tillfällen, då sådant endast kunnat ske emot borgen af en fullt vederhäftig löftesman, sig ej böra påfordra vidare säkerhet, samt att, enär icke alla de Studerande, hvilka stipendier tillfallit, varit vid utdelningarne på Gymnasium närvarande, Rektor Gymnasii fatt emottaga de frånvarandes stipendier, för att, då de fleste af dem uppehållit sig vid Akademierna, före deras afresa derifrån, dit öfversända penningarne, såsom för Stipendialerne der mäst behöfliga, derefter Rektor dock lill Kura - — 457 — torerne aflemnat vederbörandes bevis öfver medlens emottagande; hvilka bevis icke bifogats räkenskaperna, men för år 1842, efter skedd anmärkning, blifvit till Kongl.
Kammar-Rätten insända.
Kuratorerne, som härhos underdånigst återställa remisshandlingarne, framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, A.
BRUHN.
På Landshöfdinge-Embetets vägnar: CARL ENGELBLOM. A. S. PETERSSON. O. Ekman.
Joh. Brusewitz.
58 — 458 — Kongl.
Krigs-Hof-Rättens underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid Expensmedels-räkningarne.
Sedan Rikets Sländers Revisorer dels anmärkt, att år 1843 för Krigs-Hof-Rättens räkning prenumererats och inköpts 10 exemplar af Kalendern, och att, under åren 1842 och 1843, åtgången af papper inom Krigs-Hof-Rätten, relatift till det i Svea Hof-Rätt uttagna qvantum deraf, varit alltför betydlig, dels ock, i sammanhang dermed, — enär anslaget af så kallade ljuspenningar till de i Embetsverken antagna extra ordinarie tjenstemän endast kunnat hafva för ändamål, att lemna Embetsverken tillfälle till uppmuntran åt dem, som ådagalagt flit och påpasslighet; men sådant helt och hållet skulle förfelas, om hvarje extra ordinarie, som till tjenstgöring sig anmälde, blefve tilldelad ljuspenningar, och den mindre flitige tillädes enahanda förmån med aen, som genom synnerlig flit och ordentlighet gjort sig af belöning förtjent, samt i de flesta Embetsverken göromålen icke, utan biträde af extra ordinarier torde kunna behörigen medhinnas, och följaktligen anslaget af ljuspenningar för dessa tjenstemän syntes fortfarande höra oförminskadt utgå, — hemställt, att, i afseende å nyssberörde anslag, förändring i så måtto kunde vidtagas, att, med bibehållande af det belopp, som, efter beräkning af de sednast förflutna
Fem åren, per medium blifvit för hvarje Embetsverk utanordnadt till ljuspenningar åt de extra ordinarie tjenstemännen derstädes, samma belopp ställdes till Verkens disposition, för att användas såsom gratifikationer åt de extra ordinarier, som genom flit och skicklighet sig utmärkt; så har Eders Kongl. Majit, genom nådig Remiss den 16 innevarande månad, behagat infordra Krigs-Hof-Rättens underdåniga Utlåtande öfver hvad sålunda är vordet anmärkt och hemstäldt. 459 Till underdånig åtlydnad häraf, får Krigs-Hof-Rätten underdånigst anföra, att, hvad angår de inköpta Kalendrarne, dessa användts på det sätt, att deraf utdelats till Krigs-Hof-Rättens Ordförande .... 1.
Behöfligheten häraf för hvar och en af ofvan uppräknade embetsoch tjenstemän torde icke höra ifrågasättas, ej heller att för den dagliga tjenstgöringen i Kansliet ett exemplar derstädes hör finnas att tillgå; hvadan anmärkningen i detta hänseende, efter Krigs-Hof-Rättens underdåniga förmenande, synes höra förfalla.
Den anmärkta pappers-ätgängen grundar sig, hvad Rrigs-Hof-Rät< tens civila personal vidkommer, på en redan år 1805, med afseende å dåvarande behofvet, upprättad stat, och för den militära, på staten af år 1837.
Hos Krigs-Hof-Rätten funnos förstnämnde år 2:ne KrigsJustitiarier, 2:ne Krigs-Fiskaler och 2:ne Notarier, hvilka tillhopa innehade det pappersanslag, som numera, efter det berörde tjenstebefattningar blifvit sammanslagna till en af hvardera, af dem åtnjutes; och då enahanda göromål, som förut handlagts af 2:ne personer, sedermera öfvertagits af en enda, samt göromålen efter tjensternas sammanslagning icke minskats, synes det, efter Krigs-Hof-Rättens underdåniga förmenande, vara med billighet öfverensstämmande, att det pappersqvantum, som oklandradt innehafts, i och för en del af ofvannämnde tjenster, uti mer än 40 år, och för de öfriga, eller Ordförande- och Militaire-Ledamots-befaltningarne, redan liera år före den tid, Revisorernes nu framställda anmärkningar omfatta, oförändradt bibeliålles.
I fråga om förändring af det hittills befintliga anslaget af ljuspenningar till extra ordinarie tjenstemän, så att ett belopp, motsvarande hvad som, efter beräkning i medeltal, under de sisla
Fem åren blifvit för sådant ändamål ulbetaldt, finge användas till gratifikationer åt sådana extra ordinarier, som flitigt tjenstgjort, kan Krigs-Hof-Rätten, för sin del, ej annat än instämma i Revisorernes härom, på sätt ofvanberördt är, gjorda framställning, såsom, efter Krigs-Hof-Rättens underdåniga tanke, grundad på goda skäl och ledande till större nytta „ 6 Ledamöter „
Krigs-Fiskalen „ Sekreteraren „ Kansliet 6. 1. 1. 1.
Tillsammans 10 exemplar.
— 460 — för så väl Verket i allmänhet, som enskilt extra ordinarierna sjelfva, än hittills kunnat påräknas af det obetydliga belopp, som, under benämning af ljuspenningar, hvar och en extra ordinarie tillfallit.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Storm äk tigs te Aller nådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. F.
LORICHS.