Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
. STOCKHOLM, tryckt liss Joh. Peter Lindh, 1 g i 0. ii Utdrag af Rikfens Högk Stan» ders Conftitutions Utlkotts Protocoll 17 Febr. igio. s. D. Återtogs öfverläggningen angående 'Re♦ prefentations-frågan, hvarvid Herr Profefforen Do&or Wykman uppläite följande; Kännedomen af egne ofullkomligheter borde vifferligen göra mig mållös, fedan jag afhört flere Herrar Ledamöters yttrande öfver den nu till öfverläggning företagne både vigtiga och rygtbara reprefentations-frågari.
Styrkan i framftällningen af (kälen gifva fänninge» en vigt forn tilltvingar den bifall, och jag fkulle i andra omftändigheter icke kunna annat eller mera än blott föka en föi’ening emellan de olikheter, forn förete fig i en del af deffe Herrars Förllag.
Men' utan att högakta *. det gamla ända till defs fvagheter och fel, ty hvem måfte ej medgifva dem, äfven i vår -nu antagne och på 4 Stånds representation grundade Conftitution, troj jag dock hvarken tide» A punkten till föreflående af en alldeles ny med , förkaftan de af den famina vara inne, eller uppgifvande af förflag1 dertill vara den mig genom v remifs af Reprefentations-frågan från plenis å- n lagde fkyldighet.
Att framställa felaktigheter eller fördelar af andre Nationers fig förelkrefne Reprefentation och Styrelfe-Lagar, är defsutofti ötver mina kunfkaper, hvilket äfven fkulle'förfvåra valet emellan della, om nu derom vore fråga.
Att Frankrikets
Kejfare kan med den der varande Reprefentation utöfva cn naftali oinfkränkt magt, och Minifteren i England äfven med fin Reprefentation genomdrifva näftan hvad plan forn hälft, är hvad jag tyckt mig äf erfarenheten hafva funnit.
Allt bör åfyfta derhän, att genom både Reprefen- * tatipn och Regerings - Form bidraga att gifva Konungen all magt att hevila litt Folk väl- * gerningar, och icke betaga honom något annat än rättigheten att förtrycka det.
Med al- * la de ofullkomligheter forn kunna tillvitas vållin varande Conftitution, och forn efter defs egen förelkrift kunna rättas, har detta varit lyftemålet vid dels författande al detta Utfkofct, och defs antagande af Ständerne, ehuru flor häftighet tidépunktens kraf dervid äli filade.
Ändamålets vinnande, Folkets fäll het, beror af Konungens vishet och vilja, och jag anfer denna Conftitution, verkftälld af en ladan Styresman, ganlka användbar för detta ända- * mål.
Det är fannt att Conftitution och Reprcfentation ej iiro det lamma.
Mea de ftå dock. i den närmafte förening med hvarannan, och en total förändring af den fednare kullkaftar åtminftone Rikdags - Ordningen, Rikets andra Grundlag, delfa Ständers fnart 8 månaders arbete.
Att nu ftrax efter denfanrmas af Konungen fkédde antagande och anbefallande till allmännelig efterlefnad föreflå en lådan total förändring, och endal! finna den tjenlig för 5 år, eller till näfta lagtima Riksdag, tror jag icke rådelig!.
Jag kan i få fatta omftändigheter för min enlkildte del, icke anfe mitt anbefaldte yttrande i denna tidpunkt böra fträcka lig till ett förkaftan de af den fedan antagne Re-* prefeiltätionén.
Jag bör yttra mig Öfver deras Reprefentatiöns-rätt, forn yrka fig vara i miftning deraf, ej örn upphäfvande af deras förn redan äga den} få vidt det ena icke gör det andra till en nödvändighet, det jag ej kan linna.
Hvilka aro då defte forn yrka en ladan faknad National rättigheter ?
Jo Bruksidkare Och Poflesfionater på landet.
Af denne Klais Medborgare äro dock, enligt de upplysningar jag kunnat inhämta, öfver tre femtedelar redan i de förut varande 4 Stånden, deltagande i Reprefentationen, forn viflerligen bevaka de borrtovarandes rätt.
Men de öfrige, heter det, äga dock icke Reprefentation.
Jag har genom ijrgifvit och i detta Utlkott på bordet lagd Motion härvid anmält flere, nemligen dem lorn höra under Prelle-Privilegierne, och hvilke fåiöm ej deltagande i något Riksdagsmanna-val äro i lamma belägenhet, och för dera yrkat en lika förmon forn defte begära.
Skulle icke defte irenne Klåften Medborgare, utan att itö - ** den förra Reprefentation, utan att kullkafta hvad genom få mycket arbete och befvär blifvit forn Grundlag vid denne Riksdag antaget, kunna få litt rum bland de öfrige
Stånden?
Att alla de forn höra till de nämnde Informations-verken böra i Prefte-Ståndet intagas, fäger fig fjell, och om af de öfrige, l:o Brukspatroner, forn ej äro Adel eller Borgare, kanfke ‘8, 9 eller 10 valde af Bergslagerne, vare lig elter villa orter, eller vide för hvart 20, 30 eller 40000 lkepp. tillverkning eller mera, fingo inträde i det Vällofl.
Borgare - Ståndet, med hvilket de enligt litt yrke lynäs mig Hå å någon förbindelfe, tror jag detta vara lika litet till detta Stånds prtejudice, forn det ofvannämnde bör af Prefte-Ståndet illa anfesj äfven forn 2:6 ett lika antal fa kallade ofrälfe
Poftesi onater, eller på lin höjd en från hvart
Län vald, om de af det Hedervärda BondeStåndet upptoges, med hvilket de hafva gemenfamt näringsfång och enahanda fak att bevaka, lkulle de, långt ifrån att vara detta Stånd till något men, tvärtom blifva med line kundlkaper upplyfande och gagnelige.
Härigenom vinnes åtminftone ändamålet med minfta förändring.
Vår nuvarande Reprefentation kan hafva lise fvårigheter, men månne alla deffe häfvas genom en föreflagen ny?
Vi finna i Engellka Parlamenten oppoiitioner, partier och ftridigheter.
Vi finna dem till äfventyrs äfven annorftädes, utom der defpotismen inkräktat på mennifkans rättigheter, och ehvad organifation äfven hos ofs, utom denna, hvarifrån den Högfte bevare Svea Land, lkulle uppftå, komma vi vifferligen att med alla andra Nationer dela gemenfamt öde.
Snart genom 4 fekler har Sveriges Reprefentation Ikedt ge-_ norn 4 Stånd.
Riket har derunder ftigit till fin höglia höjd och åter fallit djupt ned, hvartill felet, efter min tanke, legat icke i Reprefentationen, utan i Adminiftrationen af den lorn fört Riksftyrelfen , och ehvad Reprefentation forn hällt, ehuru 'jag medgifver det, till äfventyrs bättre än vår närvarande, lärer det komma att förhålla lig på famma fatt.
Nation har, forn fagt är, genom flere fekler blifvit van vid den närvarande.
Den har vid nu Ikedue
Regements-förändring blifvit med allt fkäl bibehållen och af konungen ftadfäftad.
Jag tror famma fkäl gälla ännu.
Jag tror att om ändring
Ikall i en framtid Ike, bör den ber?das genom upplysning, forn verkar fäkert men långfamt.
Måtte ej egenkärleken tilltro lig äga den allmänneligen lika, forn de Herrar och Män, hvilke för mig talat i fliken.
Jag önlkar deras Skrifters i detta ämne utgifvande af Trycket, och hoppas allt för en framtid af den Grundlag forn blottar felaktigheter och förvifer mörker och hemligheter, men jag- tror att dertill behöfves tid och att den ej ännu är inne.
Emedlertid då en rättlkafFens och laglig, icke en förnedrande underdånighet, är Svenika Nationens lynne, Ikola bland deffa Riksstånd ej faknas
Män, forn med öfvertygelfé om egen redlighet, Ikola inför jin Konung med • frimodighet mera frukta att fkada, än att mifshaga honom, och derigenom bereda fäderneslandets fällhet med den Reprefentation ©ch Conftitution vi aga, lika lätt forn med en an. nan, intill defs i en framtid upplysningen hunnit bereda och mogna en bättre, hvilket jag ej tror ike få häftigt, derföre, ej eller nu få häftigt böra tillftyrkas, då vi nyis gifvit ofs med möda och befvär den forn blifvit antagen, och ingen nöd tvingar till en förändring, forn för det närvarande Ikulle , kanike mottagen med mifsnöje, medföra oberäknade följder, och i händelle af ett å nyo fönderflitande, vifa ois blott vålnaden af den lycka vi ägt att hoppas., med bibehållande deraf, om vi icke genom 'ett brådftörtande nit lör ett aflägfnät bättre , kanike ftadnat vid träldomens beroisme.
Herr Riddarhus - Secreterare!’. Sitfvwjlqlpe utbacl iig jemväl
Utikottets tillftånd att få upplåta fina tankar i denna vigtiga fråga: 1.
Reprefentationen bör förändras för rättvifans, för allmänna lugnets, för Statens fjelfftändighet ikull.
För rättvifans ikull; ty idéen Stat och re. prefentativ form innefattar, att alla aftiva Med. borgare prefenteras.
För allmänna lugnets ikull ty den fanna principen har redan hos mängden få öfvergått till fördom, att den ej kan emotftås.
Alla hilt. der verka blott en ftarkare brytning, 4 För Statens fjelfftändighets fkull ^ ty med den fonn, 1'om nu är, fynes mig despotism eller , anarchie ej kunna motvägas, en utländlk Magts inflytelfe ej uteftängas; fynes mig Slaten af fina egna Ständer alltid lätt kunna låförfvagäs, att lion faller för den förila inkräktaren, om hon ej i ögnablicket frälfas genom revolution. 2.
I hvad män heror Statens ftyrka af defs reprefentation ?
I en Monarchiik Stat hör Konungen vara ganlka magtägände.
Lagen är hans kontrakt med Nationen; men hvad kan binda honom vid dels efterföljd?
Endaft den allmänna •* viljan.
Men Ständer äro den malla forn bör uttrycka den allmänna villjan, hos fig concenx trera denfamma, och derigenom göra henne lika flark forn Monarkens villja, hvars alimagt lälunda motväges.
Monarken fträfvar till despotism, men hans bemödande, när den allmänna villjan af Ständer rätt uttryckes, måfte vara förgäfves.
En god Reprefentation håller lälunda Staten i jemnvigt, och gör henne derigenom flark. 3.
Den häfta Reprefentation är den forn liogafl uttrycker allmänna villjan.
Om man lmde att organifera ett nytt Samhälle, vore ■+ denna klara regel den enda nödiga ledare för Reprefentationens fammanfättning.
Råd af * Coloniens Husfäder lkulle tillräckligt bevaka Lagarna mot Regentens driftiga tillgrep.
Men våra Stater äro föråldrade, alla intereflen in - vecklad; och i ftrid fins emellan, en enig Na- „ tional-anda näftan omöjlig oftare än vid crifer, Och revolutions-begäret för ögnablicket få na- * tur ligt-, fedan de gamla inrättningarne upplöft lig fjelfvé, och den Stat forn ej rätt fkyddar ftna medlemmar ej heller af dem kan vara älIkad.
Nu kan ingen Reprefentation bildas, dom noga uttrycker allmänna villjam Alla bemödanden blifva endaft approximationer.
Enkel theoretilk regel kan ej enfam gälla.
Den malle användas och pröfvas i de minda detaljer, för att ai mängden rätt kunna fattas, och till en verkfam öfvertygelle förvandlas.
Så utarbetad är den icke ännu.
Derföre må ingep fmickra lig med hopp att i förila fteget göra ett fullkomligt och varaktigt arbete.
Allt måile
Ike fmåningom, och ett Hags revolutionstillftånd, under fortlkridandet till ändamålet, s fortfara af lig fjelft.
När faledes revolutionstillftåndet icke kan alldeles llutas, malle man vid alla inrättningar föka att leda den gälande malbin, få att den ej kommer till ett våldfaint utbrott, ej till öfverfvämning åt någon fida, hvarifrån elen ej få lätt kan afledas. 4.
Reprefentation uttrycker högft ofullkomligt den allmänna villjam
Men ännu fynes mig omöjligt, att inrätta en Reprefentation forn rätt uppfyller detta ändamål.
Det enda man torde kunna efterfträfva lärer vara jemnvigten mellan den ariftokratilka och den democratilka andan, få att bägge till litt flöd behöfva Monarken, och Monarken för fm fäkerhet behöfver underhålla bägge. 5.
Under den innevarande Revolutions-pexioden hafva ftrödda idéer, till och - med under form af häftiga begär till en Reprefentations-förändring blifvit framkallade.
De yttrades förff af dem lorn anfe lig oreprefenterade, och, enligt tidehvarfvets penninge - efprit, ropades på obillighéten att blifva beikattad ohörd.
Derefter väcktes privilegii-hatet, forn, förenadt med det förra milsnöjet, yrkade en fullkomlig omlkapning.
Ur delfa bägge grunder hafva alla förllag fedan utgått, till defs jemnknings-andan ändteligen påhittade, att med de gamla materialerna och nya tillfatfer bygga ett hus loin ikulle fynas nytt.
Under della allegorifka karakters drag tror jag kunna igenkännas alla förllag till upprättande af Femte Ståndet, National-förfamling i en Kammare, eller på arithmetilka och belkattnings- grunder i två, famt fluteligen de nuvarande Ståndens fammanlinältande till två. 6.
Femte Ståndet?
Huru linna beftäm da karaktersdrag på defs medlemmar?
Månne knappar eller häktor i råcken?
Till hvilket-, dera Ikulle då den Patron höra, forn möjligtvis vid HindersmälTo-marknaden brukar knappar, men vid Riksdagen häktor?
Månne e gendomens natur?
Ali jord kan ju af alla belittas, och famina perfon kan ju äga jord af flerfaldig natur Ikulle han då höra till flera Stånd?
Denna fråga innefattar ännu fle ra betänkligheter, forn äro öfverflödiga att anföra , när man fluteligen befinnar, att en Stat, forn är nog illa befvärad att fönderflitas a£ fyra Stånds intereflen, endaft fkulle plågas vär- fc re af fem, och att den demokratifka andans derigenom vunna cfverlägfenhet, lkulle leda • till fullkomlig anarchi, forn alltid Hutas mod defpotifm, under inhemfk eller utländlk Monark.
National-Förfamling i en Kammare?
Staten fkulle då beftå aftvå krafter:
Konungen med Lagen och Svärdet, Folket med Maflans kraft att efter behag göra och upphäfva Lag. lle1'ultatet: anarkie, defpotifm. National-Förfamling i två Kamrar?
— Troligen det enda rätta reprefentations-fätt för en Monarkilk flor Stat.
Men efter hvad grunder Reprefentationen bör väljas, och fördelningen i tvenne Kamrar göras, är det fvåra proble- * met att upplöfa.
De arithmetifka, antingen efter folkmängd eller befkattning, äro vifferligen ej de rätta.
Någon öfvervigt malte fkänkas åt det ftarkafte intereffet i Statens lugna beftånd, och om möjligt vore, åt det högfta odlade^förftåndet.
Att' fammanfmälta de nuvarande Stånden till två, vore att behålla den gamla briftfälliga fammanfättningen, men tillika gifva desfa två Stånd ny ftyrka, att verka i deras fkadliga dire&ioner.
Den fvårafte flitning fkulle < deraf blifva én följd, och å ena lidan ariftokratien {träfva till öfverlägfenhet, å den andra denfamma blifva få förhatlig, att Ståndsillfkan gåfve den demokratifka andan en kraft, t ' XI - ' » Hvilken Monarken fvårligen lkulle kunna återhålla. * 7. Uträkningen med en Monarkilk Stat, hvars Reprefentation är delad i tvenne Kamrar, är följande:
Monarken har det gifna intereffet at vara få mäktig forn han möjligtvis kan vara: hans önlkan bör man anie ya.ra defpotifm .
, om han är elak, för att efter behag få vara egenlinnig: örn han är duglig, för att kunna obe. hindradt göra väl *).
Hela fkillnaden ligger i fättet att fö ka och utöfva defpotism j men juft deffa former, ärö å ena lidan. anledningfen att bedöma Monarkens bättre eller lamse affigter, å den andra kontrollen på hans för * måga.
Folk-Reprefentanterne (Commune, Underhus, eller hvad man behagar kalla dem) hafva det gifna intereffet att inlkränka Monarkens magt, och utvidga nienighetens, till den grad, att Lagen blifver lämpad efter ögonblickets behof. •)
Månne jag här behöfver förklara, att på detta Hälle'fråga ej kan vara om någon perfon , man om Monarkens naturliga tendance?
Min öfvertygelfe är att ideen, Mo. , nark, inbegripet denna tendance, och att den ej ute blifver hos någon perfon forn upphöjes till Monark, med mindre juft detta uteblifvande bevifar att han aldrig der * till bordt upphöjas.
Med famma allmänhet talar jag i näfta period om Folkförfamlingens tendance.
Der gäller likväl ej famma modification forn i affeende på Monarken .— den perfonliga dugligheten, Maflans villja är alltid laglöshet.
V Bägge delfia magter fyfta till Statens upp- % lösning.
Det behöfves något forn fammanbinder dem.
Detta är mellanmagten, lorn här må « kallas den ariftokratifka fÖfver hulet).
Den uppfyller fitt ändamål, i den mån den -af bägge är oberoende, i den man den för litt eget be* ftånd underftödjer bägge, och bägge, hvardera för fin fäkerhet, lemnar denfamma fitt fiöd.
På detta vis uppkommer möjligen en jämnvigt» g.
De tvenne förila äro befländiga beftåndsdelar af hvar och en flor Stat.
Der finnes alltid den Monark., forn vill bli defpot, alltid ett folk, forn gerna ville fatta fig öfver Lagen.
Hvad deffa bägge Reprefentationer v angår, är deras organifation ej lä fvår.
Men mellanmagten är det omöjliga att nu, fåfotn pofitift rätt och godt, uppfinna.
Emedlertid hvilar derpå möjligheten af nuvarande Staters och derås frihets beftånd. g.
En fådan mellanmagt, organiferad blott efter ideen,, borde vara fammanfatt af de farn* hällets medlemmar, hvilka genom förmögenhet, verkelig odling, och ett ftadgadt anfeende, lika litet bero af Regenten , forn af andra omiländigheter, men af Allmänheten njuta full aktning och förtroende.
De böra Vara rätteligen få kallade Magnater, fjelffiändiga, lika iå * mycket genom tillfälliga omiländigheter, forn t genom karakter och kundikaper, det vill fäga, perfoner hvilka klokaft, både i följe af Söritånd och intereffe, infe vigten af Statens äppehållande-: och då af fådana perfoner, iuom hvart Samhälle endaft ett inlkränkf antal kan finnas, böra dp vara en till lin Reprefentations-rätt privilegierad Corps, forn Händigt finnes, utan att vara underkaftad ombyte af perfonal.
Men i vära moderna Stater kan en fådan Corps blott karakterifas, ej uppfokas.
I Sverige är den omöjlig att nu fammanfätta.
Vi återkomme derföre här till den förut yttrade meningen, att allt hvad man kan försöka är en approximation.
Såfom fådant må följande föreflås: 10.
Det förila och hufvudfakligafte affleget ifrån princip är, att Ofra Hufets Ledamöter måfte väljas °).
Som de nödvändigt fkulle blifva fämre, om man utfökte oombytliga Magnater, måfte man medgifva deras väljande, men dervid göra fådana vilkor, att de matte komma att handla efter den åfyftade principen.
Dofta vilkor fynas mig böra vara:
Ålder.
Jag önfkade att ingen finge väljas till Ledamot af Öfverhufet, forn ej fyllt 40 år.
Lefnadsfätt.
Under denna rubrik kunde många vilkor innefattas.
Vigtigt vore kan !*)
Enda medlet att beftämma perfoner, Tom utan val kunde blifva Öfverhus Ledamöter, vore efter Embeten, fifom Prelidenteri viffa Collegier, Bifkopar, I.andshöfdingar m, tn, Saken bör dock noga betänkas, och i de» man man beftämmer viffa Embetsman dertill, bör antalet af de valda, och dem forn Konungen nämner, modi. fiiräs Äfven må man akta fig att derigenom fanäionera kjelfva Embctena, hvilka kanjke noder en aanan tiri hurde helt och hållit aökaffa».
Ike, att en fådan perfon börde äga fatt landegendom.
Vigtigt vore, att han borde vara, eller hafva varit gift.
Vigtigt vore, att han varit, men ej mera vore, i Statens tjenft.
Vigtige kunde vara kända ock erkända kundlkaper.
Della och flera vilkor under denna rubrik, böra noga öfvervägas, innan någon ting deröfver .beftämmes.
. Förmögenhet.
Jag tvekar om någon vifs förmögenhet bör utfättas för den lorn lkulle kunna väljas till Ledamot af ett Öfverhus , eller om man bör inlkränka fig till en vifs förmögenhet hos de väljande.
Äfven denna fråga'må noga betänkas.
Här gäller: det är fvårt att undvika ett ondt, utan att falla i ett annat.
Jag antager för gifvet, att ingen fåfom vilkor fätter i fråga hvad mart nu kallar Stånd.
Ytterligare medel att göra ett valdt Öfverhus approximando enligt med princip är, att det väljes både af Nationen och Konungen: dock bör Nationens öfvervigt i valet vara betydlig.
Jag föreflår derföre 100 Ledamöter valda af Nationen, och 25 valda af Konungen °).
Konungen må vid hvarje Eller ock, och Kanfke bättre, kunde de af Nationen valdas antal infkränkas till go 20 kunde då i följe af Embete blifva fjelffkrifne.
Äfvenledes kunde deras antal forn Konungen lkulle nämna inlkränkas till 15. och i 'defs hälle de to, font erlade den höglia ikatt till Staten, räknadt öfver hela Landet, vara ljelflkrifue.
Riksdag välja nya eller fortfätta fina förut nämnda Deputerade, efter behag.
Af Natio nens ombytas allenaft en femtedel vid hvarje Riksdag.
Sedan inrättningen är i full ordning, blifver Tulunda hvar Ledamot qvar under fern Riksdagar.
Detta medför ftörre omtanka hos de valda att värdigt uppfylla fina rum, och erfätter till någon det att de ej ära permanenta. 11.
Underhufet bör beftå af 400 Ledamöter.
En femtedel deraf
Ikall vara fjelfägande Bönder.
De öfrige må kunna väljas af hvac! annan K lafs man behagar.
De böra väljas om till hvarje Riksdag. 12.
Bägge Hufen böra väljas genom Ele&orer. 15.
Som Reprefentationens förändring troligen ej kan upplkjutas få länge, forn till defs en jämnare fkattläggning blifvit införd, hela Landet refvadt, alla nödiga ftatiftifka upplysningar inhämtade, bör det förila valet förrättas efter en proviforilk method.
Sättet att utarbeta och fuccesfive införa en riktig och varaktig method, bör ej gifva mycket hufvudbry, allenaft den nya formen en gång är införd.
En kraftig ftyrelfe, Ständer, lorn allvarligen villja ändamålet, lkola lätt fullkomna, hvad lorn i början blott är ett ,Utkaft.
Hela framgången af detta företag beror deraf, om national-andan derigenom väckes.
Vaknar den, få är det lätt att fullkomna arbetet.
Vaknar den ej få kan ej olyckan bli börre än den redan är.
Jag vill föreilå följande tvenne proviforifka methoder:
Förila Methoden: a) Hvart belt hemman räknas till ett visft antal röker, till ex. 4. b) Man räknar vanligen en härd ediot et helt hemman.
För en härd bör derföre räknas lika många röker. c) Stadsegendom 1 jord beräknas på famina fatt.
Hus beräknas efter de inom käderne förut gällande grunder.
Likafå Borgerfkapets röker i afleende på deras rörelfe.
Andra invånare i kader erhålla rök i !mån af den lkatt de till Staten erlägga, varandes Ikatten för hemmantal jemnförelfe. grunden. cl) Manufakturer på landet, Hyttor, andra Metallverk än Jernbruk, Grufvor lorn tillhöra enikilda: alla deras röker beräknas efter ofvannämnde grund. e) Böra derefter alla individuer forn äro fullt fui juris äga en perlonlig rök, utom de röker de äga för fin poffesfion?
— Behöl» ver noga betänkas.
Jag tviflar derom. f) När man utrönt huru många röker
,på detta lätt kunna utgöras, låter man ett 1 visk antal röker välja 5 Elektorer, af 5 Klaffer, nemi..*
En, fen ? forn «j får hafva mindre behållen in-' korali, än fora fvarar emot 150 tunnor fäd *).
Två, fora ej få hafva mindre än ioo.
Två, fora ej få hafva mindre än 50. g) 50 fålundä valda Eleftorer fammanträda för att välja 6 Reprefentanter, hvaraf en till Öfverhufet, och 5 till Underhufet.
Bland de fiftnämnde
Ikall vara en fjelf. ägande Bonde _ ej mer. h) Städerne välja för lig.
Genom Qvalificationen af Eleäorerna har jag fokt bereda, att valen fkulle fprida fig till alla Folk-klaffer.
Om för hopens klentrogenhet man fkulle behöfva be, flämma, att Underhufet fkulle få ett visft an* tal Adelsmän, Prefter, Borgare, Bruksidkare, m. m., hvilket jag dock ej tror, få fkulle en fådan förefkrift höra till Eledorernas Inltru* (dion.
Andra Methoden Skiljer fig ifrån den förfta endaft deri,' att bag. ge Hulén väljas af olika Eleftorer, De perfo11 er forn ägde en vifs beftämd förmögenhet valde Eledorer, forn fedan fkulle välja Ofver, hufets Ledamöter.
De forn ägde derunder ^ B ‘D Den här utfatla formögenhéteri karl rrlojligtvis för ' fört»* liga orter vara för liten, för andra aler för flor.
Detta kan likväl , om fråg3 fkulle blifva om förflagets utförande, lämpas eftzr ieeal-ornftäiKiighetsrna, utan att fyfts* niet rubbas. 3 valde Eleftorer för Underhufet.
Om å ena lidan det fynes mera ledande till ändamålet, att k Ledamöterne väljas af olika Elettorer, blifver f å den andra fjelfva valet af della Eleftorer fvårare att inrätta, och calculen öfver röftande aldrig fåker. 14.
Hufvudvinften af denna reprefentations r förändring, IkyndfamhetJ i aftäirerna, fkulle förfelas, om ej Hulens rättigheter få beftämdes, att Underhufet erhölle propofitions och bellutande rätte Öfverhulet propofitionsrätt, plikt att utlåta fig öfver Konungens, eller Underhufets proportionel-, innan de i Underhufet få argöras, och ledan Underhufet beflutat, gilla beflutet, innan det 1'åfom en Lag kan till Konungen framläggas, eller upplkjuta detlamma till näfta Riksdag.
Frågas, huru ofta detta upplkof kan itereras?
' Bihang.
Af de bägge förellagne Methoderne att utgöra Repreientationen har jag allenaft utarbetat den förila, hvarvid jag någorlunda kunnat vägleda mig af de Statiftifka uppgifter, forn varit möjlige att erhålla.
Men innan jag ingår i detaillen, vill jag förd: göra redo lör mitt * förfarande i affeende på röftberäkningert.