Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande särskildt de till Upsala Akademie anslagna mantalspen ningar af de å Akademie-hemmanen skattskrifne personer; så enär denna inkomst, jemlikt den ifrån Statskontoret meddelade, på Akademiens räkenskaper grundade uppgift, efter afdrag af mantalsskrifnings-provisionen, i medeltal för åren 1839-1818 utgjort -600 ridr 20 sk. 3 rsl.; men lämpligast synes vara att jemväl dessa mantalspenningar, likasom de öfrige, till Statsverket inllyta, vill Kongl. Majit härmed föreslå, att en sådan åtgärd måtte vidtagas samt, i stället, ett årligt anslag af 600 ridr för Akademien anvisas, och det förslags-anslag af G20 ridr, hvartill de nu anvisade manlalspenninorarne äro å Riksstalens åttonde Hufvudtitel beräknade, i enlighet dermed förändras. 19:o. Gerninysören.
Sedan Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 19 November 1844, anfört, hurusom det skulle leda till ordning och förenkling uti uppbörds- och redovisnings-väsendet, samt tillika medföra en säkrare kontroll å skattemedlens behöriga ingående, derest gerningsörena, som erlägges med 10 sk. af hvarje å landet bosatt gerningsman eller sockenhandtverkare, i stället att upptagas under särskild rubrik ibland Statens ordinarie inkomster, klefve debiterade och uppburne i sammanhang med de bevillnings-afgifter handtverkaren på landet i allt fall äro underkastade; men att hinder emot verkställighet af en sådan förändring mötte derigenom, att vissa städer, pä grund af privilegier, hade rättighet att åtnjuta särskilda andelar af berörde gerningsören; med anledning hvaraf Rikets Ständer i underdånighet anböllo, att, efter behörig utredning af de på denna fråga inverkande omständigheter, Kongl.
Majit ville lill Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet, och dervid föreslå det sätt, hvarpå, i händelse gerningsörena skulle, såsom ordinarie inkomst-titel, försvinna, vederbörande städer kunde hållas skadeslösa för hvad de, i följd af förändringen, komme att förlora, öfverlemnade Kongl. Majit jemte tillkännagifvande, det Kongl. Majit ansåg något hinder icke möta för Kongl, Moj.fs Nåd.
Prog. N:o 27. 23 gerningsörenas öfverflyltning lill allmänna bevillningen, uti Dess nådiga proposition om Statsverkets tillstånd oell behof, till rikets sednast församlade Ständers afgörande, huruvida nämnde afgift borde från beräkningen af Statsverkets ordinarie inkomster uteslutas, hvarvid Kongl. Majit tillika hemställde, att de städer, som funnos ega laglig rätt till andel uti dessa afgifter, måtte derför undfå ersättning medelst kontanta anslag till det belopp, hvarmed de, efter medelberäkning för åren 1S3ö —1844, sådane medel åtnjutit.
Uti skrifveisen den 4 Mars 1848 anmälde derefter Rikets Ständer i underdånighet, alt de, ehuru vidblifvande förr yttrad åsigt om fördelarne af den förenkling och lättnad i uppbörds- och redovisningsväsendet, som den ifrågastälide förändringen skulle medföra, likväl, enär den ersättning, som, vid sådant förhållande, skulle tillfalla en del städer, klefve en utgift, hvilken Statsverket allt framgent linge vidkännas, då deremot, om gern i rgs ören a bibehöllos vid den beräkningsgrund, hvarefter de för närvnnde ingå och sedermera, till en del, pä vederbörande städer fördelas, anledning vore alt förmoda, det denna städernas inkomst småningom klefve förminskad och slutligen upphörde, allt eftersom gerningsmännens antal, i följd af förändrade förhållanden inom näringarne, aftoge och försvunne, — på dessa skäl funnit, att ifrågavarande afgift fortfarande borde under särskild inkomst-iilel upptagas.
Då den väckta frågan om förutnämnda förändring sålunda förfallit endast pä grund af farhåga, alt en så beskaffad, till beloppet bestämd, ersättning till städerne, som vid sista risdag uppgafs, skulle i längden kunna föranleda större utgift för Statsverket, än genom viss andel utaf afgiften ifrågakomme, har Kongl. Majit ansett sig böra taga i öfvervägande, huruvida icke, medelst annan grund för ersättningens bestämmande, de med förändringen åsyftade fördelar skulle kunna vinnas, utan den af Rikets Ständer anmärkta olägenhet; och vill Kongl. Majit, i anledning deraf, härmed förnya
Dess förut gjorda nådiga framställning om gerningsörenas upphörande såsom särskild uppbördstitel, samt dervid föreslå, det stadgas mätte, att den hvarje stad derför tillkommande ersättning bör för hvarje år uträknas efter antalet af de gerningsmän eller sockenhandtverkare, af hvilkas gerningsören Staten, i händelse denna afgift fortfore, skulle hafva egt alt större eller mindre andel tillgodonjuta, och att, efter de uträkningar, som på sådan grund af Landskontoren upprättas, ersättningen bör från Ränterierna utbetalas och utgå af det belopp, som för den, städerne nu tillkommande, andel af ifrågavarande medel är såsom förslagsanslag inbegripet i det på 7:de hufvudtiteln uppförda anslag till städers fribeter. 20:o. Permissions- och Legopass-afgifler.
Då dessa afgifter, som erläggas af Båtsmän vid erhållandet af pennis - Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 27. slon eller legopass, enligt den från Statskontoret erhållna uppgift, i medeltal icke uppgått till iner än i7t r:dr 35 sk. 6 rst., hvilket belopp förekommit till redovisning uti åtta särskilda Ränteriers räkenskaper, finnér Kongl. Majit en dylik uppbördsfitcl icke böra vidare bibehållas, utan vill härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att densamma måtte få försvinna och Båtsmännen ifrån den ifrågavarande afgiften befrias. 21:o.
Folkskole-afgifterne.
Då fråga nu blifvit väckt om vidtagandet af åtgärder, hvarigenom förenkling uti uppbörden och redovisandet af sådana afgifter, som till vissa behof äro anslagne, må kunna beredas samt upprättandet af särskilda redogörelser för dylika medel undvikas, har Kongl.
Nådiga uppmärksamhet jemväl blifvit fästad å den särdeles vidlyftighet och deraf uppkommande betydliga tillökning uti göromål för Kronans Uppbördsman och länens Landskontor, som föranledes af nu gällande stadgande!!, angående Folkskole-afgiftens debitering och redovisande.
Dessa olägenheter uppkomma väsendtligast till följd deraf, att, enligt nu gällande föreskrifter, hvarje församling hör åtnjuta de afgifter, som erläggas af personer, hvilka inom församlingen åro skattskrifne, hvarigenom det ock blifvit nödigt alt, på sätt Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 18iG innehåller, i afseende å afgifternes redovisande meddela sådana föreskrifter, att särskilda uträkningar skola upprättas å afgiftens belopp inom hvarje Församling, samt att redogörelserne må utvisa hvad deraf för hvarje Församling blifvit lefvereradt eller finnes utestående: börande redogörelserne uppgöras in duplo, för att, jemte de uträkningar, hvarpå desamma sig grunda, komma Skol-Styrelserna tillhanda, samt redovisning för afgifterne föröfrigt intagas uti Special-räkningarne, bland diverse Verks medel.
Då antalet af Församlingar i Riket uppgår till omkring 2,300, visar sig häraf, hvilken betydlig mängd särskilda redovisningar och utredningar, sorn för berörde afgift erfordras; och besvärligheten deraf ökas ytterligare derigenom, alt restantierne måste för hvarje olika Församling utredas och balanceras, hvadan ingen af de många nuvarande särskilda uppbörderne medför så- mycket redovisnings-besvär, som den ifrågavarande.
Det vore således af stor vigt, att kunna undanrödja den betydliga tillökning uti delta besvär för Kronans Uppbördsman och Lands-kontoren, som genom ofvanberörde föreskrifter uppkommit, i hvilket afseende Kongl. Maj:t vill, såsom lämpligast och i mest betryggande för hvarje församlingsrätt, härmed föreslå, att den för hvarje Län å landet inflytande
Folkskole-afgift må årligen fördelas å de särskilda Församlingarne i förhållande till antalet af inom dem mantals- och skattskrifne personer, livad åter beträffar afgiften i städerne, Kongl. Majda Nåd.
Prop. N:o 27. 25 städerne, så, enär beloppet deraf för hvarje stad särskildt redovisas, anser Kongl. Maj:t städerne böra fortfarande utbekomma hvad för dem hvardera influtit; dock att, i händelse inom någon stad fördelning emellan olika församlingar bör ega rum, den då efter nyssnämnda grund verkställes.
Genom antagandet af ett dylikt fördelningssätt, skulle de nu erforderliga särskilda redogörelscrne för berörde medel komma att undvikas, och den redovisning för totalsumman, som bör ingå uti hvarje Uppbördsförvaltnings Special-räkning blifva tillfyllestgörande, hvadan således jemväl i afseende å ifrågavarande medels redovisande nödig förenkling kunde varda tillvägabragt.
Utom de till särskilda Verk och Inrättningar ingående medel, om hvilkas öfvertagande af Statsverket emot anvisande af kontanta ersättnings-anslag Kongl. Maj:t här ofvan sig yttrat, hafva jemväl af Rikets Ständer, uti deras underdåniga skrifvelse den 9 Mars 1830, följande medel blifvit, med hänsigt till en så beskaffad förändrings vidtagande, uppgifhe, nemligen:
Jagtkasse-medlen; Jemtlands Läns Allmänna sammanskotts-mede’, och Konvoy- eller Handels- och Sjöfarts-fondens medel; men med afseende derå, att de under förstnämnde 2:ne titlar inflytande medel egentligen äro af kommunal beskaffenhet och å de särskilda förhållanden, som i afeende å Konvoy eller Handels-och Sjöfarts-fondens medel och dispositionen deraf förekomma, anser Kongl.
Maj:t en sådan förändring, som nu är afsedd, med förutnämnde medel icke lämpligen böra ifrågakomma.
De detta mål rörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, lill hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
OSCAR. * A. P. Sandströmer.
Prot. 1850 §• 1851. 1 Sami, 1 Afd. 6 Käft. -i 26 Kongl. Maj.ts Nåd.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stads-Rädet ä Stockholms Slott den 11 November 1850.
Hans Excellens, Herr Justitie Statsministern Grefve Sparre.
Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes ärenderne, Friherre Stjerneld.
Statsråden Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Gilnther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen.
Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet Sandströmer, föredrog i underdånighet handlingarne angående väckt fråga om särskilde, lill åtskilliga förvaltande verk anvisade, inkomsters utbytande mot stats-anslag.
Föredragande Departements-Chefen afgaf i underdånighet följande yttrande :
Den af Rikets Ständer, uti deras den 9 Mars 1830 aflåtne förnyade underdåniga framställning i förevarande ämne, yttrade åsigt, att del skulle blifva af obestridlig nytta, samt komma att leda ej allenast lill enhet och större ordning vid skattebidragens uppbärande, utan äfven till lättnad och ökad kontroll, om alla allmänna medel å ett och samma ställe levererades och redovisades, enär derigenom de mångfaldiga redogörelser, som till de särskilda verken måste af uppbördsmäunen afgifvas, kunde till största delen upphöra samt hela redovisningen för statsbidragen uti en räkning innefattas är, i min tanka, fullkomligt riktig.
Sedan berörde framställning gjordes, har väl i afseende å vissa afgifter, anslagne till åtskilliga under Krigs-Kollegii förvaltning ställda kassor, blifvit förordnadt, att de skola uti allmänna Kronoräkenskaperne, fastan under särskilda titlar, intagas och medlen levereras till Stats-Kontorel Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. N:o 27. n för att derifrån till Krigs-Kollegium anordnas; men äfven, i afseende å dessa medel, är derigenom, hvad med nu ifrågavarande framställning åsyftades, endast lill någon del vunnet.
En förändring i ofvannämnde syftning skulle, på sätt som närmare finnes utveckladt uti de utlåtande i ämnet hvilka i underdånighet blifvit afgifna, dels af Stals-Kontoret, dels ock af särskilda kommitterade, i högst väsendtlig mån bidraga till förenkling af förvaltningsbestyren, samt, i följd deraf, jemväl medverka till förminskning af tjenstemanna-personalen.
Den synes mig således böra utföras så vidsträckt, som sådant, efter pröfning af de i afseende å hvarje särskild uppbördslitel förekommande om' ständigheter, låter sig göra.
Dock lärer, på sätt Rikets Ständer yttrat, dervid icke böra ifrågakomma särskilda fonders kapitaler och intressen eller arrenden af dem tillhörande egendomar, äfvensom, hvad beträffar vissa inrättningars inkomster och böter, frågan om förändring deraf torde få anstå till behandling i sammanhang med ifrågaställd allmän reglering angående alla böters ingående lill Staten.
Hvad angår sättet för de särskilda fondernas och inrältningarnes godtgörande för sådane dem nu lillflylande inkomster, som skulle komma alt (ill Statsverket öfverflytlas, så delar jag jemväl i detta hänseende Rikets Ständers tanka, alt, om de åsyftade fördelarne skola vinnas, ersättningen bör meddelas genom anvisandet af bestämda anslag.
I sådant fall anser jag mig likväl böra i underdånighet tillstyrka, alt, då de ifrågavarande inkomsterna nu äro af statsregleringen oberoende,- vid förändringen fästes enahanda vilkor, som då mötespassevolancen emot statsanslag upphäfdes, eller ali, om de anslag, sorn sålunda varda anvisade, utan Kongl. Maj:ts nådiga samtycke, af Rikets Ständer förändras, det då ankommer på Kongl. Maji alt i nåder förordna, att förstnämnde inkomster å nyo skola enligt nu gällande stadganden uppbäras.
Vidkommande åter ersätlnings-anslagens bestämmande; så enär de olika uppbörderne äro at mycket skiljaktig beskaffenhet, anhåller jag att för hvarje särskild titel i detta afseende få meddela underdånigt yttrande, men för de fall, då anslagen anses böra till visst kontant belopp utsättas, lämpade effei' hvad inkomsterna utgjort under en förfluten tidrymd, torde, såsom allmän regel, få gälla, alt förhållandet under de sista tio åren, for hvilka Rikshufvudböcker linnas afslulade, eller åren 1839—1848, (ages till grund; för hvilket ändamål, då de af kommitlerade uppgjorda beräkningar icke sträckt sig längre än till och med år 1844, nödiga uppgifter ifrån Stats-Kontorel samt, hvad Amiraliletskrigsmanshuskassan angår, ifrån samma kassas Direktion blifvit infordrade.
Efter delta yttrande i hufvudfrågan, utbeder jag mig alt särskildt för varje af de ifrågakomne uppbördstitlarne få i underdånighet föreslå de ålander, som med tillämpning deraf, efter min tanka, böra vidtagas: 28 Kongl.
Prop. N:o 27. /:o.
Passevolance-medlen. 2:o.
Militice -B o ställskassans medel.
1 likhet med hvad uti de afgifne utlåfanderne blifvit tillstyrkt, anser jag mig böra underdånigst hemställa, det Eders Kongl. Maj:t läcktes till Rikets Ständer i nåder föreslå, att Militiae-Boställskassans nuvarande inkomster af reservhemmans ränlor oell tionde samt säteri-frihetsmedel mätte utbytas mot kontanta anslag å Riksslaten; varande å nu gällande Riksstat räntorne upptagne till ett kronovärdi af 2,010 r:dr 20 sk. 2 rst. med förslagsvis beräk nad t markegångsvärde af 11,573 r:dr 16 sk. samt spanmålen uppförd till 306 tunnor, beräknade till 1,836 r:dr.
Nämnde räntor och tionde borde i sådant fall ingå bland Statsverkets behållna inkomster af dessa titlar och följaktligen beräkningen deraf med motsvarande belopp ökas.
Då kassans inkomst af berörde medel, med tillägg af observationsmedlen, utgjort per medium 14,957 r:dr 23 sk. 3 rst., skulle således, om tionden, hvars lösen icke är afskiljd, endast beräknas efter slatspris, eller 6 r:dr, med 1,836 r:dr på ordinarie räntan belöpa 13,121 r:dr 23 sk. 3 rst.
Hvad beträffar säterifrihets-afgifterne, hvilka erläggas af innehafvarne af åtskilliga till boställen anslagne, frälsehemman, så synes deremot, med afseende å deras obetydliga belopp, eller tillhopa i medeltal, endast 26 r:dr 35 sk. 2 rst., bibehållandet af en dylik särskild inkomsttitel vara mindre lämpligt, hvadan jag i underdånighet tillstyrker, att Eders Kongl. Maj:t, på sätt af korrimitterade "hemstäldt blifvit, måtte i nåder föreslå, det Rikets Ständer ville medgifva dess upphörande vid den tidpunkt, då nu ifrågakomne förändring skulle komma att vidtaga.
1 afseende å bestämmandet af det ersättningsanslag, som till Militiae Boställskassa!! bordt! anvisas, föreslår jag i underdånighet, all, hvad hemmansräntorne och tionden angår, enahanda framställning matte göras, som uti Kongl.
Majus vitl sista riksdagen aflålna nådiga proposition om förenkling uti beskattningsväsendet, eller att ersättningen uträknas efter medium af sednaste tio årens markegång, hvartill borde läggas beloppet af medelinkomsten utaf säterifrihets-medlen enligt nyssnämnde beräkning, likväl med jemnt belopp af 26 rd:r, men deremot afdragas hvad i provisioner och remisslage derå belöper.
Och då förutnämnde uppbördstil lar, med tillägg af observalionsmedel, som, åtminstone till hufvudsakligaste delen, lära vara alt dit hänföra, uppgått i medeltal till 14,984 r:dr 10 sk. 5 rst., samt härifrån dragas provisioner, remisslage och restitutioner, utgörande per medium 96 r:dr 36 sk. 7 rst., föreslår jag i Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. N:o 27. 29 underdånighet, att för närvarande måtte, till godtgörande af den ersättning, som efter sådan grund kan för nämnde kassa belöpa, anvisas ett förslagsanslag af 14,900 r:dr.
I afseende å kassans öfrige inkomster anser jag någon förändring icke böra vidtagas.
Af nämnde kassas inkomster synes mig följande lämpligen kunna blifva föremål för den ifrågaställde indragningen i utbyte emot å stat uppförda kontanta anslag, nemligen af äldre medlen:
Hemmans-räntor, F y rationde-spa nmål, Avancements-penningar, Rusthålls af- och tillträdes-afgifter, Inskrifnings- och afskedspenningar, Sventjenare-afgitt, Afgift för gåfvor m. m., Afgift för ärftliga värdigheter; Afgift för utnämningar lill rikets högsta värdighet och ordens-värdigheter.
Deremot anser jag, i öfverensstämmelse med hvad uti det föregående blifvit yttrad t, att med arrende- och bötesmedel någon förändring icke bör ega rum, utan dessa inkomster jemväl hädanefter på vanligt sätt kassan tillgodokomma.
Enligt den verkställda utredningen hafva de inkomster, som sålunda, efter min tanka, borde mot anslag utbytas, med tillägg af observalions-medel och extra uppbörder, som hufvudsakligast utgöras af dithörande poster, i medeltal för tio år utgjort: af äldre medel: 3:o. Wadstena Krigsmans/aiskassas medel. samt af nyare medlen:
En-per-mille-afgifter, Burskaps-afgifter, Hemmansräntor * Tiondespanmål * Ruslhållsafgift
Under öfriga titlar . . 39^958: 4. 10. . . 5,677: 17. - 25,819: 16. 6. 7,007: 5. 3. 78,461: 43.
7, af nyare medel:
En per—mille-afgift . . 23,987: 33. 7. 30 Kongl. Maj.ts Nåd.
Under öfriga tillar . . . 4,151: 46. 9. 25,4 39: 32. 4.
Summa B:ko R.dr 103,601: 27. 4 1. af nyare medel: 219: 23. 11. 259: 28.
5. då återstoden utgör 100,257: 41. 9.
Vid bestämmandet af ersättningen för ifrågavarande medel, anser jag, på sätt af kommitlerade jemväl blifvit yttradi, särskildt afseende böra fästas å den omständigheten, ali Arméns Pensionskassa är berättigad alt tillgodonjuta 3-5:tedelar af Krigsmans-kassans äldre inkomster och att således, vid det förhållande, att hemmansräntorne och tionden, hvilka ingå bland dessa inkomster. äro af varuvärdenas möjliga omvexling beroende, hvadan, för bevarande af Pensionskassans rätt och i enlighet med hvad å dess sida äfven blifvit yrkadl, ersättningen för denna del af berörde inkomster synes böra så bestämmas, att den kan efter nämnde värdens förändring lämpas.
Och ehuru enahanda behof icke förekommer i afseende å de 2-5:tede!ar af Krigsmanskassans andel utaf nämnde inkomster, enär denna kassa är en Statens inrättning, torde dock, för att undvika olikhet uti grunden för beräknandet af ersättningen, hvad derom stadgas lämpligen kunna blifva gällande i båda fallen.
Med anledning deraf och under förutsättning, att, vid handläggning af frågan om förenkling af hemmansräntorna, hvarom särskildt underdånigt yttrande blifsit denna dag af mig afgifvet, dessa räntor lill någon del varda till visst kontant belopp förvandlade, tillstyrker jag underdånigast, all hos Rikets Ständer måtte föreslås, att Krigsmanskassans ersättning för hemmansräntorne och tionden måtte sålunda bestämmas: a) all sedan, hvad de kassan tillslagne hemmansräntor angår, desamma blifvit uträknade efter medel-markegången för de sednasle 20 åren och dervid serskildt bestämdt, huru stor del deraf, som inom hvarje markegångssätlningsdistrikt af markegång berott, denna sednare del af räntorna utbytes emot en, efter nämnde medel-markegång, deremot svarande qvantitet spanmål af samma slag som tionden inom distriktet, och hvilken spanmålsqvanlitet sedermera årligen godtgöres, på säll här efteråt förmäles, hvaremot för den öfriga hvarifrån likväl bör dragas: af äldre medel: Afkortningar . . . 805: 22. 1.
Provisioner, remisslage och restitutioner . . 2,059: 37. 9.
S:a 2,865: 11. 10.
Prop. N:o 27. 31 delen af räntorna jemte forsellönen för såväl deruti inbegripen spanmål som lioude-spanrnålen, bestämmes ett kontant oföränderligt årligt anslag: samt b) att ej mindre det i föregående moment omförmälde spanmålsanslag, som i stället för den utaf markegång beroende andelen af bemmansräntorne skulle blifva fasstäldt, än ock den anslagna tionde-spanmålen årligen godtgöres efter enahanda beräkning, som ligger till grund för licjviderandet af Kronans behållna tionde-spanmål inom distriktet.
Då, enligt hvad uti det föregående är vordet omförmäldt, hemmansräntorne äro beräknade i medeltal till 25,819: 10. 6. och liondespanmålen till 7,007: 5. 3, torde, för denna del af ersättningen, böra uppföras ett förslagsanslag af 32,800 r:dr.
Hvad vidare beträffar ersättningsanslaget för rusthålls- och en-per-milleafgifterne; så visar det sig af den ifrån Statskontoret allemnade uppgift, att, då medeltalet deraf för 10 år utgjort, under förra titeln 39,958 r:dr 4 sk. 10 rst., och under den sednare 23,987 r:dr 33 sk. 7 rst, hafva de, för sednaste fem åren af den tid uppgiften omfattar, varit ökade samt uppgått till 42,249 r:dr 9 sk. 11 rst och 26,089 r:dr 3 sk. 1 rst.
Vid detta förhållande synes mig billigheten fordra, alt ersättningen bestämmes efter förhållandet under sistnämde period eller i runda tal för rusthålls-afgifterne till 4-2,200 r:dr och för en-per-mille-afgiflen till 26,100 r:dr, äfvensom det torde böra förklaras, att dessa ersättningsanslag för framtiden kunna och böra blifva föremål för jemkning i den mån det visar sig, att värdet af såld egendom förändrats emot hvad som varit förhållandet under den period, hvars resultater tagas till grund för ersättningens bestämmande.
För öfriga af de till indragning föreslagne inkomsttillarne synes ersättningen nu genast kunna beslämmas till oföränderliga belopp, och skulle här förut omförmälda serskilda afdrag lämpligen kunna vid dessa ersättningsbelopps fastställande afdragas; då summan af berörde inkomster utgör i medeltal, af äldre medel af nyare medel 1,151: 46. 9. 5,677: 17. — och de poster, som böra afdra - gas, uppgå till 2,865: 11. 10. 479: 4.
4. blefve således återstående be - loppet. . . . 2,812: 5. 2. 672: 4-2.
5. hvadan denna del af ersättningen synes kunna fastställas af äldre medel till .
. och af nyare till R:dr 2,806: — 666: 32. 32 Kongl. Maj ts Nåd.
Prop. N:o 27 1 följd af hvad sålunda är vordet yltradt skulle följaktligen ersättningsanslagen lill Wadstena krigsmanshus-kassa komma alt utgöra: för äldre medel: för hemmansräntor och tionde, förslagsvis .... 32,800: — Rusthålls-afgifterne 42,200: — öfriga inkomster 2,800: — ^ ^ för nyare medlen: för en per mille afgifterne 26,100: — öfrige inkomster.
. : . . 060
Och torde derefter Wadstena krigsmanshus-kassa böra i stadgad ordning godtgöra ej mindre arméens pensions-kassa dess andel af de äldre medlen, än ock Amiralitets-krigsmanskassans andel af en per mille afgiften.
Pä serskildt bestämmande efter förutgången utredning kassorna emellan, skulle sedermera bero, huruvida de sistnämnda tvänne- kassornas andelar i ersät tningssummorna må utbrytas och serskildt för dessa kassor å Riksstaten uppföras.
Efter vidtagandet af ofvan oinförmälde förändring borde de till ifrågavarande kassa nu anvisade hemmansräntor och tionde-spanmål ingå bland Statsverkets enahanda inkomster; upptagande nu gällande Riksstat beiörde räntor till 3,890 r:dr 27 sk. 7 rst, kronovärdi med ett på förslag beräknadt markegångsvärde af 24,992 r:dr 32 sk. samt Hondén till 884 tunnor 16 kappar, kalkylerade till ett värde af 5,307 r:dr.