Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarförutan kostnaden för de så kallade Landtmarskalkssoiréerne, med beräkning tillika af ved- och kolåtgången, utgjorde _ 36,766: 11. 2. så hemställer Utskottet, att alla förenämnde kostnader må under nu påstående Riksdag inskränkas till utgifterne för Klubbrummens hyrande samt förseende med ljus och ved, för nödig uppassning samt för anskaffning af Tidningar.
I afseende på tiden, ifrån hvilken dessa kostnader skola utgå — lärer den böra beräknas, hvad hyran för Klubbrummen angår, på grund af upprättade Contract, samt för aflöningen af den till upppassning vid Klubbarne antagne betjening, från den dag då klubbsammankomsterne börjades; Och torde i öfrigt hvad som å Klubbarne åtgått till andre utgifter än dem Utskottet nu föreslagit och hvad som dertill ytterligare åtgår, intill dess Rikets Ständer i ämnet fattat beslut, få i vederbörlig ordning godtgöras.
Vidkommande sedermera af täning en till Rik s - St anden s och Utskottens Cancellier, såsom i väsendtligaste nion inverkande på Riksdagsutgifterne, har Utskottet dervid icke kunnat undgå finna, att om äfven, hvilket icke bör förnekas, Riksdags-ärendenas skyndsamma och ändamålsenliga behandling till stor del beror på en skicklig och nitisk Cancelliepersonal, förminskning icke dessmindre i de vid föregående Riksdagar bestridde aflönings-utgifter bör kunna tillvägabringas, ej allenast genom aflönings-beloppens nedsättning i vissa fall, men äfven och hufvudsakligast genom inskränkning i Personalen, till hvilken senare förmodan Utskottet hemtar ytterligare stöd af det allmänt kända förhållande, att åtskillige Utskott en längre tid, dels i början af Riksdagen och dels vid slutet deraf, icke i någon betydlig nion äro sysselsatte.
Ur sådan synpunkt och med öfvertygelse i öfrigt, att äfven göromålen vinna, om de handläggas af en mindre talrik men med dem jemnt sysselsatt Cancellie-personal, har Utskottet ansett angeläget vara, att för aflönings-utgifterne bestämma en sådan grund, hvarigenom tillfälle gifves, att med en högre aflöning utmärka och belöna den, som haft en trägnare befattning och densamma med oförminskadt nit till Riksdagens slut bestridt.
Stats-Ut skottets Betänkande N.-o 2.
I sådant hänseende får Stats-Utskottet föreslå: att aflöningen för den Personal, som dels, på grund af Riksdagsordningens 24 §. och dels, till följd af Riks-Ståndens serskilda beslut och medgifvanden, antingen redan linnes anställd eller ytterligare kan varda antagen vid Riks-Ståndens och Utskottens Cancellier, må, i enlighet med föreskriften uti nyssnämnde 24 , först vid Riksdagens slut bestämmas, och hvartill Stats-Utskottet då, efter öfverläggning med Landtmarskalken och Talmännen, skall inkomma med Förslag.
Då likväl med visshet kan antagas, att i allmänhet ifrågavarande Cancellie-personal är, under tiden, i behof af någon del utaf den blifvande aflöningen, föreslår Utskottet: att förskott å aflöningen må, efter nedanstående Tariff, till hvar och en månadtligen utbetalas, nemligen:
För Secreteraren hos Ridderskapet och Adeln — Secreteraren hos Preste-Ståndet — Secreteraren hos Borgare-Ståndet •
— Secreteraren hos Bonde-Ståndet — Notarier i Riks-Stånden — Cancellister i D:o - - - — Riddarhus-Fiskalen, hvilken, i likhet med hvad vid föregående Riksdag egt rum, upptages till aflö nande af Riksdagskostnads-medlen - • — go: — — — Secreteraren i Stats-Utskottet ... — 120: — Secreteraren i de öfriga Utskotten - • — 100: — — — Secreteraren vid Stats-Utskottets afdelning för Riks gälds-Verkets ärenden ....
För den vid Stats-Utskottet serskildt antagne Kamererare — go: — — — Notarier i Stats-Utskottet .... y0: — Notarier i de öfrige Utskotten ... 70: — Cancellister i Stats-Utskottet ... go; och Dito i de öfrige Utskotten • . . go: Hvarjemte dagaflöningen till de Vaktmästare, som, för uppassningen vid Stånden och Utskotten, behöft antagas, torde, i likhet med hvad vid flere Riksdagar egt ruin, få utgå med En R:dr 16 s. Banco för hvarje.
R:dr 135: 16. — — 133: 16- — — 133 •' 16. — — 200: — — — 60: — — 8 Stats-Utskottets Betänkande N:o 2.
Tiden för beräknandet af ofvannämnde förskott anser Utskottet böra vidtaga för alla Tjenstemän, så vid Ståndens som vid Utskottens Cancellier, ifrån och med antagningsdagen.
Skulle något Utskotts verksamhet före Riksdagens slut upphöra eller anledning förefinnas, att derförinnan förminska någon del af Personalen, beräknas aflöningen till och med den dag, då tjenstgöringen upphör.
Äfvensom dagaflöningen för Vaktbetjeningen lärer böra månadtligen utbetalas, beräknad från antagningsdagen.
I sammanhang härmed, och på grund af hvad vid föregående Riksdagar egt rum, får Utskottet tillstyrka, att kostnaden för nödige befunne förändringar i Ståndens sessionsrum, för eclairering, nödige reparationer, eldning, städning m. m., samt för uppköp af erforderliga skrifmaterialier, så i Stånden sorn Utskotten, må till godtgörande beviljas.
I afseende på sättet för de häri omnämnde
Riksdags-utgifters verificerande och liqviderande, får Utskottet åberopa dess under denna dag serskildt afgifna Betänkande N:o 5.
Stockholm den 14 Februarii 1834- Reservationer: Af Brukspatronen T.
Petré.
Landtmarskalkens ansvarsfulla kall lånar sitt högsta värde från den sjelfuppoffring och försakelse af enskilda fördelar, hvarmed det, under ledning förnämligast af fosterlandskänslan, utöfvas.
Den höga medborgerliga dygd, som alltid hos Inriéhafvaren af denna vigtiga plats måste förutsättas, kan endast inom sig sjelf finna sin belöning.
Att, med kännedom häraf och sedan genom alla Stånds enhälliga beslut Talmans-tafflarne blifvit afskaffade, erbjuda Herr Landtmarskalken en inkomst, till hvars anordnande hvarken Riksdags-Ordning eller häfdvunnen vana gifver anledning, vore Stat?- Utskottets Betänkande N-o 2. 9 ett förnärmande af sjelfva ridderlighetens princip, ett underkännande af Herr Landtmarskalkens, öfver småsinnets beräkningar, vidt upphöjda tänkesätt.
Herr Erke-Biskoppen har, i egenskap af Preste-Ståndets Talman, flere bekymmer, men är deremot befriad från de icke mindre mödosamma Utskotts-göromål , som åligga Biskopparne, hvilka likväl icke få räkna sig någon ersättning för riksdagskostnader till godo.
Då således Herr ErkeBiskoppen, efter Taffel-representationens upphörande, icke egenteligen kan sägas för sitt uppehåll vid Riksdagen hafva större besvär och andre kostnader, än hans medbroder Biskopparne utan någon slags ersättning få vidkännas, förekommer intet skäl att tillägga Herr Erke-Biskoppen något anslag af allmänna medel.
Representanterne för Stockholms Stad hafva aldrig för Riksdagsmannaförtroendet emottagit någon pecuniair fördel, och i samma högsinnade anda har Borgare-Ståndets Talman handlat, då han, efter beslutet om Talmans-tafflarnes indragning, formeligen förklarat, att han alldeles icke för sig begär något anslag af Stats-medlen. Bonde-Ståndets Talman förenar, jemte Talmans-plafsen, tvänne löngifvande befattningar, den ena såsom Bonde-Ståndets fullmägtig i Banken och den andra såsom
Riksdags-representant för allmogen i Gestrikland.
Vid detta förhållande och då bemälde Talman nu mera är fri kallad från dess fordna åliggande att gifva måltider på Statens bekostnad, saknar han all anledning att vänta eller begära något Stats-anslag, helst det smickrande förtroendet att leda Ståndets öfverläggningar och beslut befriat honom från högst opereusa Utskotts-arbeten; hvartill han eljest, i egenskap af ännu varande Representant, är förbunden.
Mitt yttrande är följaktligen, att alldenstund Rikets fyra Stånd beslutit, att inga Talmans-tafflar, på Statens bekostnad, vid denna Riksdag skola ega rum, och Rikets Ständer i öfrigt sakna anledning att för Herr Landt-Marskalken och Ståndens Talmän göra något anslag af Statens medel ; fördenskull och sorn den noggrannaste hushållning med dessa medel är hvarje Representants oeftergifliga pligt, kan jag, för min del, intet anslag i omförmälde hänseende tillstyrka.
Prot. 1834- 4 Sami. 1 Afd, 1 Band. 1.
Hdft. 10 Stats- Utskottets Betänkande N:o 3.
Af Bruks-Patronen J. Waern.
Som jag icke anser, att något arfvode eller så kallad kostnads-ersättning bör af Stats-medel utgå till Talmannen, sedan all representationsskyldighet genom måltider blifvit dem frånkänd, och ej eller kan gilla, att någon olikhet i sådan kostnads-ersättning af Utskottet tillstyrkes, så får jag härmedelst vördsamt nedlägga min reservation emot de af Utskottet i dessa hänseenden fattade beslut.
Af Riksdagsmannen Nils Strindlund från WesterNorrlands Län.
I afseende på den af Utskottet föreslagna olikhet i ersättning Herr Landtmarskalken och Talmännen emellan, får jag mig reservera.
Jag anser jemlikhet härutinnan böra ega rum, då hvar och en af dem inom eget Stånd innehar jemförlig befattning.
Uti sistnämnde reservation hafva Riksdags-Fullmägtige L. Wiklund från Westerbottens
Län, olian Andersson från Upsala Län, Hans fansson från Elfsborgs Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län, Nils Persson från Södermanlands Län samt Olof Månsson från Blekinge Län instämt.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 15 Febr. kl. 3 eft. nr.
Betänkande, angående utgifternas för innevarande Riksdag omedelbara bestridande genom Riksgälds-Contoiret.
(RGS A.) V^id sisth lagtima Riksdag pröfvade Rikets Ständer lämpligt att, medelst bifall till dåvarande Stats-Utskotts Betänkande N:o 2, uppdraga åt RiksgaldsConfoiret, att omedelbart bestrida alla utgifter för samma Riksdag, samt dervid, i afseende på utbetalningarna och redovisningen, till iakttagande och efterrättelse, stadga följande allmänna grunder, nemi: i:o Borde alla af Rikets Ständer pröfvade och fastställde utgifter godt görasj - Stats-Ut skottets Betänkande N--o 3. 11 2.’0 Skulle andra utgifter i och för Riksdagen förekomma af sådan beskaffenhet, att desamma borde af Kongl Maj:t, efter Nådig pröfning, anbefallas och i sådant fall på Kongl. Stats-Contoiret anordnas, komme ersättning för desse af Kgl.
Stats-Contoiret bestridde utgifter, att från Riksgälds-Contoiret, efter Stats-Contoirets requisitioner och emot verifications-handlingarnes öfverlemnande, meddelasj och 3:0
Derest, till bestridande af sådane utgifter, som på Kongl. Majtts
Nådiga pröfning bero och uti nästförestående punkt omförmälas, förskott, emot redovisning, skulle af Kongl.
Stats-Contoiret vara meddelade, komme med ersättningen att förhållas på enahanda sätt, som i nyssnämnde 2:dra punkt finnes stadgadt.
I enlighet med Stats-Utskottets sedermera i ämnet afgifne och af Rikets Ständer gillade Betänkande N:o 41, angående Herr Landtmarskalkens och Talmännens representations-kostnad samt Riks-Ständens Cancellier och Klubbar, stadgades till vederbörlig efterrättelse, att alla hithörande Räkningar borde af Landtmarskalken eller Talmännen, medelst påskrift, till rigtigheten vara godkändej äfvensom ytterligare, i enlighet med Stats-Utskottets af Rikets Ständer gillade Betänkande N:o 43, angående aflöningen vid Riksdagen för Riks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cancellier och Vaktbetjening, att utbetalningen af arfvoden och tractamenten borde ske, i enlighet med serskilda specificationer på personalen, undertecknade, i afseende på Riks Stånden, af hvarje Riks-Stånds Talman, och, i afseende på Utskotten, af hvarje Utskotts Ordförande.
Under åberopande af de uti Stats-Utskottets vid sistlidne Riksdag Betänkande N:o 2 upptagne skäl, har Stats-Utskottet skolat föreslå och tillstyrka, att alla utgifter för innevarande urtima Riksdag må omedelbart bestridas genom Riksgälds-Contoiret, utaf de under Fullmägtiges i nämnde Contoir förvaltning ställde medel, samt de här ofvan anförde vid sisth Riksdag stadgade föreskrifter, i afseende på utbetalningen och redovisningen, härvid tjena till iakttagande och efterrättelse.
Och, derest detta förslag skulle af Rikets Ständer bifallas, torde Rikets Ständers härom fattade beslut böra hos Kongl. Majrt i underdånighet anmälas, samt Stats-Utskottet få sig uppdraget 12 Stats-Ut skottets Betänkande N--o 3. att af samma beslut lemna Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret del, till iakttagande och efterrättelse.
Slutligen, vidkommande kostnaden för tryckningen af handlingar, hörande till innevarande Riksdag, så skall Stats-Utskottet icke underlåta att, så snart Rikets Ständers beslut, i afseende på tryckningen af RiksStåndens Protocoll m. m., kommit till Stats-Utskottets kännedom, uti serskildt betänkande föreslå de speciela föreskrifter, rörande förenämnde tryckningskostnad, hvilka, i ett eller annat afseende, böra stadgas.
Stockholm d. 14 Febr. 1334* STOCKHOLM, H. G. Nordström 1834- Stats-Utskottets Utlåtande N:o 4.
Ankom till Expeditions-Utskottet den 15 Febr. kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.-ts Nådiga Remiss å handlingarne i frågan om Bankens rättighet att erhålla liqvid för 2:ne på densamma öfverlåtne äldre Krono-foraringar.
(U. A) Genom serskilda underdåniga Skrifvelser af den 15 Mars 1830, hafva Fullmägtige uti Rikets Ständers Bank hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, dels om anvisande af nödiga medel till liqviderande af framlidne Öfverste-Lieutenanten Silfversparres på Banken öfverlåtne, och år 1747 till ett belopp af 2,657 Daler 24 öre 4f Penningar Silfvermynt bestämda Kronofordran, dels ock om utbekommande med ränta af den, framlidne Landshöfdingen Gustaf Duwall tillerkända Reductions-fordran, den Banco-Fullmägtiges pluralitet nu uppgifvit till det belopp af 5,833 Daler lg öre 10 f pir Silfvermynt, hvarmed samma fordran, i följd af en redan år 1747, emellan Rikets Ständers öfver Reductions- och Liqvidations-Verket förordnade Deputation samt Banco
Deputationen, träffad öfverenskommelse, skulle godtgöras.
Uti häröfver afgifne Utlåtanden, har Kongl. Kammar-Collegium anfört, att, då dessa af Banken nu uppgifne fordringar hos Kronan borde hänföras till sådane anspråk, som uti Bytes- samt Reductions- och Ersättnings-mål uppkommit, och för hvilkas anmälan och bevakning genom KammarCollegii, på grund af Kongl. Brefvet den g Maji lg27, utfärdade Kungörelse den 25 i samma månad, viss tid, vid förlust af all vidare rätt och talan, varit förelagd, eller ock betraktas lika med sådane Kronans fordringar hos enskilde, hvarom Kongl.
Kungörelsen den 19 Augusti lg02 handlar, och hvilka bordt inom 20 år derefter, vid enahanda påföljd, ut. kräfvas, Collegium ansage Rikets Ständers Bank i allt fall hafva förlorat sin rätt och talan i dessa mål, enär Kronan allt sedan år 1789 ej varit Bihang tilt R, St, Prot. 1834• 4 Sami. t Afd, 1 Band. 2 Haft, l 2 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 4, för ofvanberörde skuldposter sökt eller fordrad; hvarjemte Collegium, i afseende på anspråket af ränta å det sistnämnde fordringsbeloppet, ansett sådan destomindre kunna beviljas, som fråga derom ej blifvit väckt, hvar* ken vid den år 1747 träffade öfverenskommelsen eller uti de skrifter, som Bankens Advocat-Fiscal derefter, åren 1751, 1762 och 1765 i detta ämne till Kongl. Kammar-Collegium inlemnat.
Lika med bemälde Collegium och under åberopande af ofvanomnämnde Nådiga Förordningar, hafva Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, sorn äfven blifvit hörde, yttrat sig anse
Bankens rätt till liqvid för ifrågavarande fordringsanspråk vara försuten; hvarjemte Fullmägtige, i anledning af Kongl. Kammar Collegii framställning, att, i händelse Kongl. Maj:t skulle pröfva rättvist fordringarne till betalning godkänna, ersättningen torde böra meddelas af den så kallade Riksgälds fonden , i underdånighet tillagt, att fordringsbeloppen, i anseende till deras tillkomst och beskaffenhet, icke kunde af Kiksgälds-Contoirets medel utgå, utan i följd af Rikets Ständers serskilda beslut och anordning, men att, då Bytesoch Reductions-medel till Kongl.
Stats-Contoiret nu mera ingå och upptagas bland:
Inkomster i Riks-Staten ej påräknade, syntes dessa medel äfven utgöra en fond, hvaraf de nu anmälte Bytes- och Reductions-fordringarne lämpligen kunde godtgöras.
Dessa mål hafva den 18 sistlidne Januarii blifvit hos Kongl. Maj;t i underdånighet anmälte, hvarvid Kongl. Maj:t förklarat
Sig ”anse Ri”kets Ständers Bank, hvarken på grund af Kongl. Kungörelsen den 19 ”Augusti 1802 eller Kammar-Collegii Kungörelse af den 25 Maj* 1827» ”hvilken senare endast handlar om de då ännu utelöpande godkände ”transporter, Collegii utfärdade Protocolls-utdrag och liqvidationer uppå ”Reductions-, Ersättnings- och Bytes-fordringar hos Kronan, hvarom här ”icke är fråga, kunna, såsom Kammar-Collegium och Riksgälds-Contoirets ”Fullmägtige förment, hafva förlorat sin rätt och talan i afseende pä de i ”dessa mål ifrågasatte fordringsposter, enär Banken om utbekommande ”deraf redan år 1789 sig anmält uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, ”hvilken, till Kammar Collegii underdåniga Utlåtande remitterad, på Col”legii handläggning allt hittills berott,” men derjemte i Nåder ”velat, med ”anledning af hvad Riksgälds-Contoirets Fullmägtige i öfrigt anfört, i afseende på frågan om dessa fordringars godtgörande, öfverlemna hand”iingarne till Rikets Ständers Stats-Utskott.” Stnts^Utskottets Utlåtande N:o 4.
För att kunna bedöma, huruvida ersättning i förevarande fall bör af allmänna medel utgå, har Utskottet af handlingarne sökt förskaffa sig närmare kännedom om tillkomsten och beskaffenheten af ifrågavarande fordringsanspråk och dervid hufvudsakligen utrönt följande:
>:ö i afseende pä Öfverste-Lieutenanten Silfversparres Kronofordran, att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 3 November 1747» gifvit Fullmägtige i Rikets Ständers Bank tillkänna, att Rikets Ständer, med gillande af Reductions-Commissionens derom gifne Utslag, pröfvat rättvist fastställa framlidne Öfverste-Lieutenanten Carl Silfver sparres hos Kongl. Majit och Kronan egande Köpegods-fordran, bestående af 48
Daler 11 öre 9f p:gr Silfvermynt, hemmans-ränta in natura samt bortmiste räntor till 1722 års slut, Q02 Daler 20 öre 16 f ptgr Silfvermynts Capital jemte 6gO Dal. 16 öre 20 ptgr S:mts interesse, under förklarande tillika, att Rikets Ständers Bank, till godtgörande af dess fordran för ett åt bemälde Ofverste-Lieutenant i lifstiden lemnadt lånkomme att, efter då redan upprättad liqvidation, åtnjuta tillsammans 2,657 Dal. 24 öre qf p:gr Silfvermynt af den fond, som dertill framdeles kunde blifva utsedd5 samt 2:0 angående Landshöfdingen Gustaf Duwalls Reductions-fordran, att då de, till säkerhet för flera, åren 16S4, 1685, 1636 och l633, af Landshöfdingen Duwall utaf Rikets Ständers Bank upptagne penninge lån, pantförskrifne uti, dels i Finland och dels i Sverige belägne, bemälde Landshöfding tillhöriga gods, till större delen blifvit, såsom varande af Donations natur, till Kongl. Maj:t och Kronan indragne, så hade, efter det Landshöfdingen Duwall år 1692 aflidit och dess arfvingar, genom KonglMajrts och Rikets Svea Hof Rätts Dom den l:ste Junii 1695, erhållit tillstånd att till Duwallske Borgenärerne öfverlemna alf bemälde Landshöfdings Egendom, Banken för den fordran den hos Landshöfdingen Duwall ytterligare egde, erhållit öfverlåtelse af den Reductions-fordran bemälde Landshöfding hos Kronan kunde innehafva, till följd hvaraf dels en liqvidation deröfver af Kongl. Reductions-Commissionens Contoir den 3 Junii 1709 blifvit upprättad och med Rikets Ständers Bank, såsom innehafvare af Landshöfdingen Duwalls Arfvingars rätt, communicerad, enligt hvilken liqvidation, som upptager en förut efter räkning den 22 Junii 1698 bemälde Landshöfding tillkommande fordran af 5,838 Dal. 18 öre 10 f P:8r Stmt, Landshöfdingen Duwall skulle ega af Kongl. Maj:t och Kronan att fordra 282 Dal. 29 öre 13-/0 p.’gr S:mt hemmans-ränta samt 4 Stats-Utskoiiets Utlåtande N:o 4. 10,333 Dal. 25 öre 5 \ p:gr samma mynt bortmiste räntor, beräknade till den 1 Januarii 1709, samt dels ett ytterligare Novo-Conto, den 23 Januarii 1745 författadt, enligt hvilket de årliga räntorna till 1722 års slut uppgingo till 16,427 Dal. 2 öre 2f p:gr Silfvermynt.
Sedan derefter Rikets Ständers öfver Reductions- och Liqvida tions-Verket förordnade Deputation, uti ett till Rikets Ständers Bank den 19 Januarii 1747 aflåtet Protocolls-Utdrag, dels tillkännagifvit, att åtskilliga felagtigheter vid den senaste, om Dimallika fordringen upprättade liqvidationen syntes vara förelupne, hvilka skulle kunna föranleda till ny liqvidation, dels ock af sådan anledning, och på det Kongl. Majrt och Kronan ej måtte utbetala mer än vederborde, hemställt, oni icke
Banken skulle vara nöjd med den första liqvidations-posten, eller 5)858 Dal. 13 öre 10 t P-gr Silfvermynt, med förbindelse för Banken att ersätta en af Fahlu Hospital hos Landshöfdingen Duwall egande fordran af l,3i4 Dal.
Kopparmynt} så hade Rikets Ständers Banco-Deputation, genom Protocolls-Utdrag den 1 Junii samma år, förklarat, att Banken för dess hos Kongl.
Majrt och Kronans egande fordringar, såsom aflidne Landshöfdingen G.
Diuvalls Sterbhus-rätts innehafvare, ville låta sig nöja med de af Rikets Ständers Reductions- och Liqvidations-Deputation erbjudne 5,833 Dal. 18 öre 10 f p:gr samt äfven förnöja Fahlu Hospitals fordran i bemälde Landshöfdings Sterbhus, stor 1,314 Dal.
Kopparmynt} dock med det uttryckliga betingande, att bemälde
Deputation tillika anordnade betalningen af säkra och ofelbara medel.
En sådan betalning har likväl sedermera aldrig egt rum, oaktadt de flerfalldign framställningar om den afslutade öfverenskommelsens full görande, som, å Bankens vägnar, af dess Advocat-Fiscal blifvit gjorde, dels hos Kongl. Kammar-Collegiutn åren 1731» 1762 och 1765, samt dels genom den till Kongl.
Majrt den 3 Augusti 17S9 ingifne skrift, hvilken , den 4 i samma månad remitterad till Kammar-Collegii underdåniga Utlåtande, allt sedan varit på dess åtgärd beroende.
På grund af det sålunda upplyste förhållandet anser Stats-Utskottet Rikets Ständers Bank ega obestridlig rättighet att vinna godtgörelse ej mindre för framlidne OfversteLieutenanten Silfversparres på densamma öfverlåtne, till beloppet bestämda Kronofordran, stor 2,657 Dal. 24 öre 4f P*8r Silfvermynt, än äfven för det, så Capital- som Räntebelopp, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 4. 5 hvilket kan varda Banken, i egenskap af Rättsinnehafvare till framlidne Landshöfdingen Duwall:
Reductions-fordran, lagligen tillerkändt; dock i senare frågan med dervid fästadt vilkor, att Banken godtgör Fahlu Stads Hospital dess i nämnde Landshöfdings Sterbhus egande fordran af 1,314 Dal.
Koppar* mynt, så vida densamma icke redan är gulden.
Beträffande den fond, hvarå en så beskaffad ersättning lämpligast bör anvisas, så har väl, på sätt Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret anfört, Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den JO Julii 1322, bland annat förordnat, att, från och med samma års början, Kongl. Stats-Contoiret skulle hålla serskild räkning öfver Bytesfondens alla inkomster och dervid tillse, att densamma endast disponerades till utgifter, som af Bytes ärendena blefvo en följd.
Men då dessa medel, som upptagas bland:
Inkomster i Riks-Stciten ej påräknade, och hvilka utgjort för År 1823 1*99/ * o®- 10. _ 1326 1,573: 3: 3- _ 1327 996: 12: 2. lika med andre Stats-Verkets medel ingått i de öfverskott, som till Riksgälds-Contoiret aflemnats, så och då några Bytes-och Reductions-medel icke influtit åren 1830 eller 1831 samt ej heller hädanefter, åtminstone till något betydligare belopp, äro att påräkna, hemställer Stats-Utskottet, att de blifvande ersättnings-summorna må anvisas till utbetalning från Riksgälds-Contoiret, med iakttagande dervid af den utaf Kongl. Kammar-Collegium uppgifna liqvidations-grund af 6 Dal.
Sirat på Riksdalern. — 1323 och 1829 105: 44: 3. 36. 30- 9- Stockholm den 14 Februarii 1834. 6 Stnts-TJtskottet!
Utlåtande N:o y. N:o ' 5.
Ankom till Experlitions-Utskottet dan 15 Febr. kl. 3 e. m.