Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För denna skolas tillväxt och framtida bestånd är derföre önskligt, att lärare-personalen ökas och förses med fullgoda löneförmåner, hvarigenom en högre lärdom och utmärktare skicklighet städse kunna vara att påräkna; ty så länge samma, om ej större fördelar annorstädes lättare kunna erhållas, torde svårligen någon med öfverlägsna egenskaper förmås välja ett ställe, som genom sin aflägsenhet och sina försvårade kommunikationer hvarken erbjuder någon billigare lefnadskostnad eller särdeles uppmuntran och näring för den litterära verksamheten.
Enligt öfvergångs-stat utgöra lärare-lönerna för närvarande: 1,200 R:dr jemte boställe för rektor eller förste läraren, 1,000 för andre, 800 hvardera, för tredje och fjerde samt 600 P»:dr banko likaledes för hvardera femte och sjette; hvarförutan
Duplikanten erhåller i årligt arfvode 300 R:dr.
Särskild
Folkskola finnes, der omkring 70 barn årligen erhålla undervisning.
Då den lokal, som för närvarande lill skola begagnas, är nog inskränkt, kommer nytt skolhus att nästa år uppföras.
Återupprättande af det förra, år 1836 indragne Justitiariatet är af behofvet högt påkalladt, och underdånig framställning derom kommer att göras, så snart erforderlige tillgångar till aflöning för en Justitiarie kunna beredas.
För närvarande behandlas alla staden och dess invånare rörande domstolsfrågor vid Brunflo Härads-Rätt, och hvad angår polis- och ekonomi-målen, handhafvas de af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvars redan derförutan mångfaldiga och trägna embetsgöromål genom nämnde ärenden i icke obetydlig mån ökas, ehuru Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande visserligen i fråga om stadens angelägenheter har att påräkna biträde af Municipal-styrelsen derstädes.
Med stöd af Eders Kongl. Maj:ts, på derom gjord hemställan, under den 5 Oktober 1850 meddelte nådiga tillåtelse har, sedan Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bestämt del för staden erforderliga antal värdshus och spisqvarter .spisqvarter eller andre näringsställen, bränvinsminuterings-rältigheten genom Drätsel-Kommissionen blifvit under vissa år på auktion upplåten till fyra särskilde närings-idkare, som derför till stadens kassa nu erlägga årligen 273 R:dr 16 sk. banko.
I staden finnas ett privilegieradt Apothek och ett Boktryckeri, det sednare i förening med Bokhandel.
De fleste handtverkerier idkas jemväl.
Angående en här organiserad Sparbank är förut nämndt.
Nyligen är helt nära staden anlagdt ett Bäijerskt ölbryggeri, hvars tillverkningar vunnit ett välförtjent förtroende.
Sex handlande äro härstädes etablerade och förse, så staden som landsorten med erforderliga köpmannavaror.
Angående handelns omfång och utsträckning torde få hänföras till hvad ofvan är nämndt angående varutrafiken öfver Norrige, hvaraf ensamt tullintraderna för uppgifne tvä år uppgått till 17,598 R:dr 22 sk. banko; men som, på sätt jemväl är antydt, denna trafik, i följd af aöbrdrade tullumgälder inom hägge rikena, kan, hvad angår utländska varor, anses hafva upphört; mäste, ehuru med högst betydligt ökade kostnader, behofven deraf fyllas från andra orter, intill dess handelsförhållandena med, och öfver Norrige blifva annorlunda reglerade; hvilken frågas ändamålsenliga lösning är för Jemtland af den största vigt.
Tillförseln af landtmannaprodukter på torgdagarne, 2:ne gånger i veckan, motsvarar merendels behofven, åtminstone vintermånaderne; och varutrafiken emellan staden och de 16 socknar, som angränsa Storsjön, bedrilves sommartiden med ett år 184-7 bygdt mindre ångfartyg.
Östersund den 31 December 1851. JAC. AXEL DAHLSTRÖM. J. Thomée.
Carl H.
Ekberg.
Berättelse öfver Jemtlands
Län för även 1848—1850.
D - TIBELL fö Landet Mantal. Frälse-Säterier Bergsfrälse-Hemman Krono-Hemman D:o Boställen, Militie ....
D:o d:o Civila D:o d:o Ecklesiastika . .
D:o Skol-Hemman Krono-Nybyggen och Ökeskatter med frihetsår, sam Skatte-Hemman D:o Boställen, Militie ....
D:o Skol-Hemman D:o Rusthållshemman ....
D:o Augmentshemman ....
D:o under Bruk skatteköpte . . D:o Nybyggen under frihetsår . . .
Torp, ej inbegripne under något hemmans ränta Skatte Krono D:o inbegripne under hemmanens räntor Tull-mjölqvarnar D:o sågqvarnar, grolbladiga . . . Husbehofs-mjölqvarnar
D:o sågqvarnar ......
Färgerier och Stampverk samt Garfverie Pappersbruk Kopparverk Bly- och Silfververk Stångjernsverk Masugn Jern-Manufakturverk Krono-AIImänning och Rekognitions-sko Utjordar, Skatte D:o Krono D:o Kyrko Afradsland: Skatte 247 st., Krono 10 st Fiskerier: Skatte 5 st., Krono 187 st.
Diverse personer, ej hörande till någon viss näring Uappmarkshemman V i 1U'1T 1524 VT 'T 1 5 nt ** 1167 577 JU;fTO 3744 130 139 11 19 2,059 13 27 614 379 24 1 1 1 2 2 3 1 154 257 192' T:r. 21 235 3 13 i v 9 43J 29| 14 19i Utsäde af T:r. 45 2174 12 325-4 1,256 oi -T 756f 5104 80 8424 T:r. 104 13 14 24 269* 401 s 3 >•
Summa j| 3,8991 666] 12,201 382 T:r. la r 521 67 lo; 285 1,160 ? 1164 864 16 105 ■ Medelafkastning, sedan utsädet är afdraget.
T:r. 21ä 584 9 224 2 7 770 100t 64f 421 1.6841 1,107 T:r. 15 18 683 4844 56 214 10 433 10,017 3 8824 626' 80 1,1214 T:r. 105 117 15 69 3 39 2,530 211 140 lil 36 3 14,734 3,349 T:r. 47 24 6,188 1,810 190 1,028 60 1,458 35,263 3,289 2,167 360 3,493 T:r 30 60 6 31 8 919 157 95 12 35 >■ T:r. 5 3 237 287 43 128 30 124 i,736 3 514 371 70 400 T:r. 89 259 37 91 10 27 3,112 425 259 35 188 Underhållna Kreatur. 51,785 1,3631 7,0901 4,531 T:r 95 90 3,694 2,248 281 1,062 50 2,417 52,383 10 3,988 3,241 360 5,534 144 18 4 479 190 17 114 2 403 5,302 1 378 222 50 245 12 75,6091 7,467 6 1 97 43 4 26 125 1,285 62 53 9 104 32 36 12 1,023 500 41 311 8 1,080 16,400 4 871 613 180 1,626 160 1,847 22,865 12 6 472 184 20 114 4 490 7,455 2 358 274 40 505 102 10,058 115 36 2,620 1,141 80 601 20 2,153 32,835 9 2,015 1,000 250 l,246 320 126 119 15 81 2 55 2,237 1 194 110 9 52 Cl Uppskatt nings värde.
47,6041 3,005 90 36 2,129 811 90 422 16 1,639 24,561 15 1.927 1,037 250 3,777 R:dr 1,390 810 89,140 90,750 9,950 36,230 2,280 33.830 1,406,290 1,080 250 161,160 92.830 16,480 190 78,346’ 24,190 2,590 45,000 54,260 36,9001 2,147,006!
Östersund i Landskontoret den 23 Oktober 1851.
Carl /#•
Berättelse öfver Jemtlands län för åren 1848—1850. inom Jemtlands Län.
B Bevillning.
Klereci-Statens underhåll.
Diverse afgifter, onera och allmänna besvär.
Skjuts, Väghållning.
Efter l:.ta Artikeln.
Krono tionde.
Summa, 19 m. 11.
R:r R:dr R:dr R:dr R:dr R.r R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr R:dr 156 24 30 37 29 36 44 44 24 36 40 36 275 135 184 557 485 476 178 761 644 234 23 1,554 1,211 145 217 1,650 32 4 4 44 24 28 20 1,218 1,286 105 364 302 148 129 1,732 1,718 132 947 702 1,252 1,298 134 511 575 1,714 1,583 146 547 33 9,902 6,692 717 2,095 30 42 30 36 37 32 42 2 2 20 45 32 20 38 40 24 456 150 572 24 25 247 43 101 ,690 30 193 7,005 179 6,559 43 43 309 2,498 33 521 20,464 702 20,874 351 12,429 46 22 825 27,918 317 19,947 1,059 29,826 24 30 3,255 157,279 26 100 3,087 678 10,946 44 28,944 2,418 4,625 11,189 10 27 42 40 40 38 45 35 32 32 32 308 176 338 193 104 752 402 709 431 103 30 24 309 165 45 34 2,273 1,347 261 8,215 1,964 2,039 1,194 200 596 366 265 182 1,174 798 125 2,901 1,742 275 1,931 1,351 166 791 491 100 24 2,645 i 1,736 22 327 30 20,683 9,835 1,345 24 36 35 24 32 24 32 32 42 477 195 689 20 512 3 3 534 32 44 698 200 32 698 771 2,893 34 100 217 30 42 26 235 32 336 28 18 40 196 134 30 42 134 427 328 387 24 29 26 170 206 42 245 32 932 28 231 231 231 334 145 334 145 123 334 145 644 28 28 28 407 478 102 28 38 38 33 ,551 632 5,190 908 11,288 10,760 44 14,570 4,596 45 ,778 6,637 28,394 3,220 17,125 25 38,252 13,193 26,956 24 40,551 30 33 218,113 40 22 JE. G.
TIBELL för Staden Ostersund i Jemtlands Lin, upprättad för åren 1848, 1849 oell 1850.
Östersund . Jord. £ ! ^ i H o >-
T:r 8 T:r 190 T:r 20 3 T:r 15 T:r 480 Underhållna Kreatur. 3 51 116 10 15 18 Uppskattadt värde.
Hus, hvarunder all den Staden tillhörige jord är i vissa lotter fördelad till byggnadstomt, kålhage m. m.
R:dr 122,648 Bevillning efter 1848 års Förordning.
R:r Efter 2:dra Artikeln.
R:dr 1,248 R:dr 205 Summa.
R:dr 1,541 45 a Ordinarie ränta.
R:r 7 13 Ständiga Räntor.
R:r 9 Mantals penningar.
R:dr 124 Summa.
R:dr 140 Kostnad för Rotering.
R:r 70 Kostnad för Stadens Styrelse. it a V a ib R.dr 636 Klereci-Statens underhåll.
Kommini- sters.
R:r s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. 20 2 8 300 — — 328 32 648 34 8 Fattigför sörjning.
R:dr 268 Väglag ning.
R:r 24 28 Diverse afgiftcr, onera och besvär.
R:dr 131 Summa Stats Bidrag.
R:dr 3,462 Östersund i Landskontoret den 23 Oktober 1851.
Varl H. JEkberf/. Wl. ti.
Sveasson.
Berättelse Ofver Jemtlands län för åren 1848—1850.
KONGL, MAJ:TS REFALLNINGSIIAFVANIIKS
Uti norrbottens Cän tin KOMGL. MAJ:T i nm! er iMtinig het nfgifne KMBETS-BERATTELSE tor åren 184», 1848, 1849 oell 1850. *»»»sO§ifcr ««*. STOCKHOLM, 1853.
P. A. NOBSTEDT & SÖNER, Kongl.
Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Norrbottens
Län för åren 1847, 1848, 1849 och 1850. § 1.
Den berättelse angående Länet, som underdånigst blifvit Lill Eders Kongl. Maj:i. sednast afgifven, upplager fullständigt hvad under ofvanstående rubrik är hänförligt, och någre förändringar vare sig i Länets gränsor, dess indelning i administrativt, judicielt eller ecklesiastikt hänseende, dess klimat och naturbeskaffenhet eller dess kommunikalionsanstalter hafva, under tiden sorn denna underdåniga berättelse omfattar, icke inträffat.
Till undvikande af ett onödigt upprepande af hvad i den förra berättelsen härutinnan blifvit omförmäldt, torde det således nådigst tillåtas mig att, hvad dessa förhållanden angår, endast åberopa densammas innehåll.
Det må dock bär anmärkas, att afvittringen — det medel, som mest verksamt torde bidraga till Länets odling och förkofran — visserligen fortgått på sätt bär nedan skall närmare omförmälas, men att den icke blifvit fullbordad eller slutligen pröfvad i flere af Länets socknar, än sorn vid 184Ö års slut var fallet.
På Eders Kongl. Maj:ts Befallning, sbafvaudes pröfning är för närvarande icke någon afvittringsåtgärd, omfattande en fiel socken, beroende. § 2. invånare.
Utom den Svenska befolkningen, som utgör det ojemförligt största antalet, finues inom Länet ett betydligt antal af två till språk, vanor och bruk från den Svenska väsendtligen skiljda folkstammar, nemligen den Finska och Lappska. Neder-Torneå, Carl Gustafs, Hietaniemi, Öfver-Torneå och Pajala socknar bebos nästan uteslutande af Finnar, hvilka såsom nybyggare jemväl 4 nedsatt sig uti någre delar af Neder- och Öfver-Calix församlingar, äfvensom uti Torneå Lappmark.
Den öfriga delen af kustlandet innehafves af Svensk befolkning, af hvilken många spridt sig till Länets Lappmarker och der upptagit, odlat och bebyggt nyhemman.
De nomadiserande Lapparne uppehålla sig egentligen i Lappmarkerne, men nedslå sina bopålar under vintrarne äfven å de ställen af kustlandet, der tjenligt bete for deras renhjordar är att tillgå.
— Enligt inkomne uppgifter från Magistrater och Kronofogdar, utgjorde vid slutet af år 1850 Länets folkmängd i Piteå Stad 1,405. » Luleå Stad 1,257. » Haparanda Stad * 494. » Luleå Fögderi 23,363. » Calix Fögderi 12,520. » Torneå Fögderi 9,829. » Piteå Lappmarker, Arvidsjaur och Arjeplog 3,080.
» Luleå d:o Jockmock och Gellivare 3,870. » Torneå d:o Juckasjärvi och Karesuando ....
2,154. eller tillsammans 57,972 personer.
Då vid 1846 års slut Länets hela folkmängd uppgick till ett antal af 52,430, har den således under de fyra år, som derefter förflutit, blifvit ökad med 5,542 personer.
Den ansenliga tillväxt folkmängden sålunda vunnit torde, bland andra orsaker, äfven härleda sig derifrån, att under de ifrågavarande åren inom Länet funnits jemn tillgång på lönande arbetsförtjenst, hvilken ej varit minskad af något under denna tid inträffadt missväxtår; att
Kronans odisponerade marker ännu lemna tillgång på trakter, tienliga till nybyggesanläggningar, hvilka också gerna uppsökas och begagnas, samt att i befolkningens lynne i allmänhet ligger ett begär efter sjelfständighet och efter eli af andra oberoende ställning, hvilket, gynnadt af lättheten att bereda en tarflig utkomst och af de fördelar, som, enligt författningarna, äro förenade med nybyggens anläggning, föranleder tidiga giftermål och bosättningar.
I afseende å befolkningens sedlighet och ekonomiska belägenhet har någon synnerlig förändring ej inträffat, sedan den sista underdåniga berättelsen afgafs.
Allmogen är i allmänhet väl bergad och skulle kunna samla förmögenhet, om den använde de ofta ganska betydliga öfverskotten af sin hufvudnäring och sina biförtjänster på produktiva företag, i stället för på lyx och öfverflödsvaror.
Under ifrågavarande fyra år hafva, enligt uppgifter från Tullkamrarne, til!
Länet införts 668,563 kannor bränvin, 54,084 kannor rumm, arrak och 5 konjak, 580,000 U. socker oell 1,431,121 U. kaffe.
Hvad bränvinet angår torde dock här böra erinras, att mer än hälften deraf eller 353,433 kannor inkommit till Haparanda, intill Ryska Riket gränsande Tullkammar-Distrikt.
Då befolkningen inom detta distrikt, hvilken i allmänhet icke gjort sig känd för större begär efter starka drycker än Länets invånare i öfrigt, icke är särdeles talrik, åtminstone icke jemförelsevis med folkmängden inom andre af Länets Tullkammar-Distrikter, samt dessutom nästan alla invånare i Pajala socken äfvensom en del af befolkningen i Öfver-Torneå, till följd af Kyrkoherdens i förstnämnde socken Prosten Låsstad ii för nykterheten nitiska och lyckade bemödanden, icke begagna bruket af bränvin, kan med visshet antagas, alt största delen af det bränvin, som inkommit lill Haparanda, derifrån insmugglats till Ryska Riket, hvars Tull-lagstiftning lockar till smuggleri af denna vara.
Med hänsigt härtill och då endast ett ringare belopp bränvin inom Länet tillverkas, torde någon för befolkningens nykterhet menlig slutföljd icke kunna dragas från beloppet af det bränvin, som under de år, berättelsen omfattar, här varit att tillgå, och utan fara för misstag lärer det ock kunna antagas att bränvinssupandet minskats.
Deremot har bruket af kaffe ej allenast hos de förmögnare bland allmogen, utan äfven hos inhyseshjon och Lappar spridt sig och tilltagit lill en grad, som kan medföra menliga följder i flera afseenden, synnerligast dock i afseende på den fattigare befolkningens ekonomiska sjelfbestånd.
Nästan i hvarje stuga ser man kaffepannan på elden viri hvad lid på dagen som helst, och handlande hafva försäkrat mig, att hushåll bland allmogen finnas, der 180 U. kaffe om året konsumeras.
Skulle dock kaffe komma att uttränga det i alla afseenden förderfligare bränvinet eller föranleda till minskning i bruket deraf, torde denna fördel kunna anses öfverväga de menliga följderna af kaffets missbruk.
Dagsverkspriserna hafva i allmänhet varit höga.
De hafva varierat emellan 36 skillingar å 1 Riksdaler för karl och 16 skillingar ä 24 skil 1 ingar, allt banko, för qvinna, efter olika årstider.
Likasom under föregående åren, har understundom, oaktadt de höga dagsverksprisen, försports klagan öfver brist på arbetare — en klagan, som i sin mån vitsordar, att välmågan inom
Länet är temligen allmän. § 3. Xäiiiif/ar. a) Jordbruk.
De väsendtliga hindren för dess förbättring, hvilka ännu icke kunnat undanrödjas, äro ofulländad afvittring samt bristande undervisning.
Så länge de af afvittringens fortgång beroende laga skiftena icke kunna företagas, ser jordbrukaren sig stängd ifrån sådana odiingsföretag, som kunna anses innefatta någon väsendtlig förbättring i jordbruket, hvilket är så mycket mera beklagligt!, som hågen derför år ifrån år tilltager.
Man vågar dock hoppas, att det amira af nämnde hinder skall blifva undanröjdt.
Landlbruksskolor för närvarande icke anses kunna här motsvara det dermed annorstädes afsedda ändamål, finnes dock icke mer än en tanka om den allmänna nytta orten skulle tillskyndas, derest Eders Kongl. Maj:t täckes tillåta, att Agronomer på Statens bekostnad lemna undervisning åt ortens landtbrukare, särdeles uti ängarnes skötsel och förbättring.
De vidsträckta naturliga ängar äfvensom myror, hvilka bär måhända mer än i någon annan ort förekomma, lämpa sig till en betydlig del för förträffliga ängssilningar och odlingar; och skulle, om deråt kunde egnas den uppmärksamhet de oslridigt i hög grad förtjena, lemna flerdubbel afkastning och i samma mån förhöja boskapsskötselns på den allmänna välmågan så väsendtligt inverkande fördelar.
— Att jordbruket likväl under ifrågavarande period gått framåt, vill dock synas al de uti efterföljande tabeller förekommande uppgifter, utom det alt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äger sig bekant, att odlingar öfverallt inom Länet, ehuru ingenstädes i större skala, årligen förehafvas.
Då en femtedel af medelafkastningen under de fem år, hvilka den sist afgifna underdåniga berättelsen omfattar, derifrån afdrages, derigenom medelafkastningeu under fyra af nämnde år skulle erhållas, synes, att rågskörden ökats från 2,001 tunnor till 3,024 tunnor årligen, medelafkaslnjngen af korn från 64,914 till 71,673 samt af potäter från 14,802 till 22,532 tunnor.
Att dessa uppgifter icke äro tillförlitliga är dock påtagligt, emedan på hvarje af ortens invånare icke skulle efter nämnde uppgifter belöpa mer än omkring H tunna säd, hvilket efter allmogens lefnadssätt är otillräckligt.
För att fylla behofvet af spanmål skulle då åtminstone 50,000 tunnor spanmål årligen till Länet vara införda, men sådant är likväl icke fallet, -emedan afkastningen under tiden anses hafva i det närmaste motsvarat behofven.
Att potatesskörden med mer än 50 procent förökats torde väl till någon del få tillskrifvas den vidsträckta odling deraf, . i som framkallats genom det ångbränneri, som i orten varit mrättadt, men dock i allmänhet härleda sig från allmogens mer och mer utbredda öfvertygelse om nyttan af polatesodlingen, helst den annorstädes härjande potatessjukdomen hittills här i orten icke varit gängse.
Potäters användande till boskapsfoder är dock föga brukligt.
Hvad öfriga rotfrukter, lin och hampa vidkommer, så odlas dessa likasom tillförene i ringa mån. 7 b) Boskapsskötseln bedrifves i allmänhet icke så som den både borde och kunde.
Endast i städerna och inom Torneå fögderi kan den anses lemna betydlig afkastning.
Boskapsracen är inhemsk.
Dock har en och annan införskrifvit utländsk boskap, hvilket likväl icke tyckes leda lill efterföljd. c) Skogarne.
Kronans skogar äro på de flesta ställen ännu icke genom afvittring skiljde från de enskildes.
Då vid sådant förhållande desse sednare endast, efter sökt och erhållet tillstånd, få begagnas till annat än husbehof, stå större delen af skogarne under inseende af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande.
Någon Skogs- eller Jägeribetjening är ej inom
Länet anställd, och vården och tillsynen öfver skogarne har derföre närmast ålegat den, med afseende å Länets vidsträckta omfång, ganska fåtaliga Kronobetjeningen, hvilken, upptagen af en mängd andra tjenstegöromål, icke kunnat åt denna del deraf egna den uppmärksamhet, skogarnes vigt särdeles för detta Län onekligen fordrat.
Kronobetjeningen i allmänhet besitter icke heller nödig insigt i skogshushållningen — en insigt, här desto behöfligare, som åt Kronobetjeningen måst öfverlemnas att verkställa besigtningar och utsyningar för den afverkning å kronoskogarne, hvartill Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, på grund af Eders Kongl. Majrts nådiga bref den 11 April 1844, bort meddela tillstånd åt Länets af missväxter ofta hemsökte invånare.
Följderne häraf hafva varit, dels att åverkningen å oafvitlrade skogar föröfvats i ganska betydlig mån — så till exempel tiilvaratogos vid en våren 1850 anbefalld undersökning utefter endast ett af Länets vattudrag omkring 20,000 åverkade sågblockar — dels ock att de besigtningar och utsyningar, som legat till grund för af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillåten skogsafverkning, icke alltid torde hafva blifvit verkställda med behörigt afseende å skogstillgången och den sena återväxlen.
När nu dertill kommer att vid afverkningen vanligen förfares så, att alla gröfre träd å en trakt fällas, det till sågtimmer, bjelkar, skeppsvirke eller sparrar användbara af dem bortföres och återstoden qvarlemnas till förruttnelse, utan att någre fröträd få blifva stående å rot eller i öfrigt någre åtgärder vidtagas för återväxten; att flere nya hemman anläggas och folkrp ängd en ökas år från år, hvilka förhållanden föra med sig ökade behof på 3/ed och byggnadsmaterialier, vid fyllande hvaraf något tecken till förnuftig 'hushållning visst icke hittills uppenbarat sig, och att exporten af skogsprodukter jemväl tilltagit, så att den, under de fyra ar denna berättelse omfattar, uppgått till 270,598 stycken sparrar och bjelkar, 286,570 tolften plank och bräder samt 91,804 tunnor tjära, då den deremot under de fem föregående åren endast utgjort 189,413 stycken sparrar och bjelkar, 130,374 tolften plank och 8 bläder, samt 78,070 tunnor tjära; så har man äfven, utan att äga tillförlitlig kännedom om skogarnes beskaffenhet, grundade anledningar att befara, att skogarne blifvit anlitade och anlitas på ett sätt, som med deras framtida bestånd icke torde vara förenligt.
Också är det kändt, att närmast intill kusterne och de större flottbara vattendragen redan förefinnes blist på sågtimmer och annat gröfre virke, alt stora trakter, företrädesvis sådane derifrån transporten varit lätt, äro nästan blottade på skog, och att priset på ved i Länets städer under sednare åren ökats med femtio procent och derutöfver, hvilken sednare omständighet utmärker minskning af tillgång på skog äfven för detta behof.
Då afviltringen inom
Länet ännu icke blifvit slutad och då någon undersökning om skogarnes beskaffenhet af i skogshushållning kunnig person icke ägt rum, är jag ej i tillfälle att meddela tillförlitlig upplysning hvarken 0111 skogarnes areala vidd eller om det tillstånd, hvari skogarne befinnas; men de förhållanden jag här förut i underdånighet framlagt äro af beskaffenhet att uppväcka grundade farhågor för en förr eller sednare uppkommande skogshrist, derest icke skyndsamma och kraftiga åtgärder vidtagas till skogarnes skydd och till införande af en ändamålsenlig skogshushållning.
Stubböresafgifterna för de skogseffekter, som, på grund af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes tillstånd, fått afhemtas från Kronans skogar hafva uppgått för R:dr sk. r. år 1847 till 2,575: 8. — » 1848 till 1,392: 21. 8.
» 1849 Lill 641: 21. 4.
» 1850 lill 1,519: 31.
4. eller tillhopa Sex Tusen Etthundra Tjugusju Riksdaler 34 ski 1 lingar 4 runstycken banko.
Det förhållande, att enskildes skogar icke äro genom afvittring skiljde från Kronans, har föranled t Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande att förordna om tillvaratagande och försäljning af sådane å oafvittrad mark befintlige fällde skogsprodukter, hvilka icke kunnat visas vara huggne på grund af privilegier för såg- och jernverk eller eller sökt och vunnet tillstånd af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshaf vande.
Särskildt har jag i underdånighet hos Edens Kongl. Maj:t anhållit om ett anslag af Ett Tusen Riksdaler banko alt användas till aflöning åt pålitlige, om skogarnes läge kunnige män, hvilka, utsedde af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, skulle biträda Kronobetjeningen vid vården och - tillsynen öfver skogarne.
Om denna underdåniga anhållan i nå - 9 i nåder bifalles, hoppas jag, att genom den ökade kontroll mot missbruk vid skogarnes begagnande, som derigenom vinnes, åverkningarna i hufvudsaklig mån skola förekommas.
Detta är dock icke ensamt tillräckligt att bevara skogarne från förödelse.
Dertill fordras jemväl anställande af en i skogshushållning kunnig Jägeribetjening, som, vid begagnandet af Kronans skogar, föreginge
Länets invånare med exempel på en klok och ändamålsenlig hushållning — något hvarom nu i allmänhet saknas all kännedom. d) Bergverk.
Den rika tillgång på jernmalm, som finnes vid Gellivare oell på andra ställen inom Länet, och det jemförelsevis med förhållandet å andre orter billiga priset på kolskog, synes hafva bort göra jern handteringen till en af Länets hufvudsakliga näringar.
Så är dock icke förhållandet och många orsaker bidraga härtill.
Ibland de förnämsta torde vara deu dryga kostnad, som är förenad med transporter af jernmalm från de långt från kusten belägna jernmalmsfälten, och det i allmänhet höga priset på dagsverken.