Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
„ 2,000: —r „ af orgel i kyrksalen „ 1,500: — värmeledning till nämndö säl, medelst ånga från inrättningens derunder befintliga kök „ 1,879: 70.
Arfvode för Arbets-chef, Tillsyningsman och Räkenskapsförare under ytterligare ett byggnadsår, med . . . . „ 3,000: — Transport Rint R:dr 172,888: 4.
3 Transport R:mt R:dr 172,888: 4.
Diverse utgifter, hvaribland till nattvakter, äfvensom till bränsle för vänne- och ventilations-apparatens pröfvande under tvänne vintrar för 2,800: — hvartill komme dc omkostnader, som blifva en följd af den för anläggande af en vattenledning till hospitalet i nåder medgifna upplåtelse af en del utaf de kronolägenheten Marieberg tillhörande egor, nemligen: för ändring af den öfver nämnda område nu framlöpande väg . „ 1,000: — samt för stängsel med plank mot Mariebergs behållna område . „ 4,387: 50. tillsammans Runt R:dr 181,075: 54. hemställande Öfver-Intendents-cmhctot på grund häraf och enär angeläget vore, det ifrågavarande hospitals-inrättning så snart som möjligt och sednast under sommaren 1861, måtte träda i verksamhet, men dertill erfordrades att omförmälda arbeten, hvartill förut beviljade anslag icke lemnade tillgång, blefve hufvudsakligen under loppet af nästkommande år verkställde, det nådig proposition om medels anvisande härtill måtte till Rikets Ständer aflåtas.
På grund af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Maj:t härmed velat föreslå Rikets Ständer att, för ofvanuppgifna ytterligare erforderliga omkostnader vid ifrågavarande hospitals-anläggning, af allmänna medel anvisa ett belopp af Ett Hundra Åttatioett Tusen Riksdaler Riksmynt, att linder nästkommande år och i mån af behof utgå.
Do till detta ärende hörande kostnadsförslag samt öfriga handlingar komma att till Rikets Ständers vederbörande Utskott öfverlemnas, och Kongl. Maj:t förhlifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Henning Hamilton. ■i Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 32, Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott dm 14 Oktober 1859.
N ärvarandc: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, * Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten.
Chefen för Ecklesiastik-departementet, Stats-rådet Herr Grefve Hamilton uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med denna dag fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer i fråga om anslag till fullbordande af det invid hufvudstaden uppförda hospital för sinnes sjukas vård; Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla, samt förordnade, att, i enlighet dermed, nådig proposition» sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo Edw.
Proposition N:o 33, 5 Xio S3.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Nov. 1859, kl. 2 e. m.
KONGL. MAJiTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående den så kallade Kurhus-afgiften; Gifven Stockholms Slolt den 14 Oktober 1859.
Genom nådig Kungörelse den 23 April 1858 liar Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag fattade beslut, förordnat, att, till veneriska smittans bämmande och botande, årligen från och med år 1859 till och med det år, då nästa snart instundande riksdag slutas, af hvarje mantalsskrifven person skall utgöras en kurkus-afgift, för Stockholms stad med högst 50 öre och minst 3 öre, samt inom öfriga delar af riket med minst 3 öre och högst 25 öre, lika för alla betalande inom hvarje kurhus-distrikt, efter dess behof; att afgiften skall af vederbörande inom hvarje kurhus-distrikt bestämmas antingen till ettdera af dessa belopp eller deremellan, rnen icke må, utan vid särdeles tvingande omständigheter, fastställas till det högsta; att denna afgift skall utgå och redovisas inom hvarje kurhus-distrikt särskildt, så att den blifver alldeles skiljd från hospitalens och lasarettens fonder och räkenskaper; samt att de genom besagde afgift inflytande medlen skola i första rummet ovilkorligen begagnas för de efter behof och öfverenskommelse på ett eller flera ställen inom länet inrättade kurhusanstalter, och derefter, hvad icke är för veneriska smittans hämmande erforderligt, användas för allmänna helsovården i länet, särdeles såsom bidrag till betridande af lasarettens utgifter för svårare skador och sådana sjitkdomstillfällen, som fordra kirurgisk behandling.
För att ådagalägga, i hvad mån ofvannämnde afgift fortfarande må vara för lasarettens och kurhusens underhållande af nöden, har Serafimer-Ordens-gillet till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnat uppgjordt sammandrag af inkomna summariska räkningar och revisionsberättelser, angående kurhusmedlens belopp samt läns-lasarettens och kurhusens öfriga inkomster och utgifter under år 1857; utvisande detta sammandrag, att kurhus-afgiften för året utgjort 209,381 Ridr 19 6 Kongl. Majda Nåd.
Proposition N:o 33. sk. 3 rst. och öfriga inkomster 127,936 R:dr 15 sk.; samt att utgifterna uppgått till 299,561 R:dr 38 sk. 5 rst., allt Banko; hvarjemte och då häraf vore uppenbart, det ifrågavarande sjukvårds-inrättningar utan kurhus-afgiftcn icke kunna ega bestånd, samt berörde afgift är bestämd att utgå endast till och med det år, hvarunder instundande riksdag slutar, Ordensgillct, hos hvilket någon framställning om behof af kurhus-afgiftens förhöjning icke blifvit gjord, underdånigst hemställt, att nådig proposition om samma afgift s fortfarande måtte till Rikets Ständer aflåtas.
Med afseende å hvad sålunda förekommit, vill Kongl. Maj:t i nåder hos Rikets Ständer föreslå, att ifrågavarande kurbus-afgift må jemväl under nästa statsreglerings-pcriod utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag bestämda och, i öfverensstämmelse dermed, genom Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 23 April 1858, påbudna.
Maj:t förblifver Rikots Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 14 Oktober 1859.
Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern, Herr Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten.
Chefen för Eeklesiastik-departementet, Stats-rådet, Herr Grefve Hamilton uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med denna dag fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer i fråga om den så kallade kurhus-afgiftens fortfarande; Kongl. Maj:ts Nåd.
7 Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla, samt förordnade, att, i enlighet dermed, nådig proposition, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo Julw.
Heijkenskjöld. 3\:o 34.
Ulsk. den H Nov. 1839, kl. 8 e. m. KONGL.
MAJrTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till folkundervisningens befrämjande; gifven Stockholms Slott den 21 O daher 1859.
Uti underdånig skrifvelse den 2 Mars 1858, angående åtgärder för folkundervisningens befrämjande, tillkännagåfvo Rikets Ständer, att de bestämt det sammanlagda bidrag, hvilket af Statsverket borde lemnäs för folkundervisningens befrämjande, till den personliga skyddsafgiftens halfva belopp, uppgående till omkring 250.000 R:di- R:mt; hvarjemte Rikets Ständer, vid regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, till löneförhöjning vid samt till utvidgning af sådane stads-pedagogier, som utvecklat sig till någon större fullkomlighet, äfvensom, under samma vilkor, för pedagogien i Avesta för åren 1858, 1859 och 1860 anslogo 30.000
I afseende på fördelningen af ofvannämnde 250,000 R:dr medgåfvo Rikets Ständer, att till uppmuntran för småskolors ändamålsenliga inrättande och till un - derstöd för oxamincrade folkskole-lärare skulle afsättas ett årligt belopp af R:dr R:mt 100,000: att under vissa vilkor utgå; samt till understöd för högre folkskolor „ 24,000: och anvisade Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts nådiga disposition följande anslags-summor, att likaledes årligen utgå, nemi.: a) till Seminarierne „ 26,000: h) till understöd för Seminarie-elever „ 20,000: c) till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel, samt till understöd för lifgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna „ 12,000:
R:dr R:mt 182,000; 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition Nio 34.
Till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för andra till folkundervisningen hörande föremål återstod således ett belopp af 68,000 Ridr Runt.
De medel, Rikets Ständer sålunda för folkundervisningens befrämjande anvisat, hafva i de flesta fall visat sig fullt motsvara behofvet, och det är att hoppas, att det varma deltagande, Rikets Ständer egnat denna för samhället högst vigtiga angelägenhet, skall i en ej aflägsen framtid bära välgörande frukter.
Härtill fordras likväl icke blott att folkskolan ännu en längre tid åtnjuter den uppmuntran och det understöd, som bragt henne till lif, utan ock att ytterligare åtgärder till hennes fullkomnande vidtagas, i hvilket afseende Kongl. Majit påräknar llikets Ständers fortfarande nitiska medverkan.
Hvad först angår de dels till understöd för inrättande af mindre skolor för den första förberedande undervisningen och dels till löneförhöjning för examinerade folkskole-lärare, under vissa vilkor, afsatte 100,000 Ridr, hafva af dessa medel blifvit i nåder beviljade 04,277 Ridr 49 öre årligen för 1017 nya småskolor, samt 4,871 Ridr 26 öre till förhöjning i examinerade folkskole-lärares löner, hvaremot vederbörande församlingar åtagit sig afgifter till dubbla beloppet eller 138,297 Ridr 40 öre.
Med erkännande af dessa högst berömvärda bemödanden å församlingarnes sida, torde man likväl kunna såsom sannolikt antaga, att den utomordentliga tillvexten i folkskolornas antal, under den korta tiden af omkring ett år, skulle lemna rum för ett nära lika hastigt aftagande, derest det af statsmedel åt dem beviljade understöd konime att med nästa år upphöra.
Det är ock antagligt, att antalet af småskolor skall, till väsendtlig vinst för undervisningen, småningom ökas, och det för dem afsedda anslag således tagas i stigande anspråk.
I afseende på folkskole-lärarnes löner har förekommit, att 964 folkskole-lärare från Upsala, Linköpings, Strengnäs, Wexiö, Lunds, Göteborgs och Wisby stift hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, enär deras löner vore i högsta måtto otillräckliga, Kongl.
Majit måtte täckas till Rikets
Ständer aflåta nådig proposition om förhöjning i dessa löner, hvilken de flesta önskat sålunda bestämd, att hvarje lagligen examinerad och antagen folkskole-lärare, som af sitt skoldistrikt vitsordas för duglighet och flit, måtte utan afseende på, huruvida skoldistriktet höjt hans lön öfver minimum eller icke, af Statens medel årligen få tillgodonjuta en sådan löneförhöjning, att hola lönen, utom lämpligt jordland, kofodor, husrum och vedbrand, uppgingc till 400 Ridr Runt.
Enär det belopp, som för det ifrågasatta ändamålet skulle erfordras, vore allt för betydligt, och då åliggandet att aflöna folkskole-lärare hufvudsakligen måste tillhöra vederbörande kommuner, hvilka dessutom häri skulle erhålla en väsendtlig lättnad, om qvinnor mera än hittills blifva för folkundervisningen använda, har Kongl.
Majit icke funnit skäl att till berörde ansökning lemna nådigt bifall.
Emellertid kan det ej förnekas, att de examinerade folkskole-lärarnes löneförmåner i allmänhet äro så ringa, att de på de flesta ställen oundgängligen kräfva en förhöjning, äfvensom att Statens mellankomst dervid understundom är af behofvet påkallad.
Af alla dessa skäl anser Kongl. Majit högst angeläget, att ofvan omförmälde belopp, 100,000 Ridr Runt, måtte jemväl under instundande statsreglerings-period få för samma ändamål och under samma vilkor, som hittills, af Kongl. Majit disponeras.
Af det vid sistlidne riksdag för högre folkskolor beviljade statsbidrag, 24,000
Ridr, hafva för 9 sådana skolor blifvit i nåder anvisade 8,466 Ridr 67 öre, hvilket understöd äfven framgent tillsvidare måste utgå, så vida dessa skolor skola uppehållas och på önskvärdt sätt utveckla sig.
I hvad mån dylika skolor under den närmaste Kongl.
Nio 34. 9 närmaste framtiden ytterligare kunna uppstå, är väl icke möjligt att beräkna, men äfven om deras antal skulle under nästkommande statsreglerings-period fördubblas, hvilket torde vara det högsta som är att förvänta, kan det af Rikets sednast församlade
Ständer för detta ändamål afsedda belopp minskas med en fjerdedel.
De från vederbörande Konsistorier meddelade uppgifter angående Folkskolelärare-seminarierne i riket utvisa, att undervisningen vid de flesta af dessa läroanstalter, — af hvilkas ändamålsenliga ordnande hela folkundervisningen i väsendtlig mån beror, — hufvudsakligen bestrides af en enda lärare, men att för öfrigt icke blott lärarnes tjenstgörings-skyldighet, lärotiden m. m. utan äfven undervisningens plan och omfång äro på olika ställen högst skiljaktiga.
Af sistnämnda skiljaktighet måste äfven olikhet i fordringarne vid afgångs-examen blifva en följd, hvilket åter, då nämnde examen, aflagd vid hvilket Seminarium som helst, medför lika rätt att öfver hela riket söka skollärare-befattning, gör det svårt eller snarare omöjligt för vederbörande Skolstyrelser att vid tillsättandet af dylika platser anställa en fullt tillförlitlig jemförelse mellan sökande, som icke vid samma Seminarium erhållit sin bildning.
Om således en förbättrad anordning af Seminarierna i flora hänseenden är önskvärd, — med afseende hvarå förslag till allmänt reglemente för berörde anstalter blifvit upprättadt och till vederbörande Konsistoriers utlåtande remitteradt, — så är likväl en tillökning i lärarekrafter det behof, som i främsta rummet måste afhjelpas.
De theoretiska insigter, som i ett Seminarium böra meddelas, äro visserligen icke särdeles omfattande, men desto mera är det af vigt, att hvad som der läres, inhemtas väl och grundligt.
Icke mindre angeläget är, att elevernas praktiska öfningar sorgfälligt ledas och öfvervakas.
Att i båda dessa hänseenden handleda Seminariets alla elever är för en lärare så mycket mindre möjligt, som bland eleverne en del naturligen äro helt och hållet nybörjare; andra åter under ett större eller mindre antal terminer deltagit i undervisningen.
Yid hvarje Seminarium äro derföre minst 2:ne lärare behöflige, förutom den, som för bestridande af undervisning i musik, gymnastik, trädgårds-skötsel in. m. erfordras, men hvilka, till följd af de på livar och en belöpande färre undervisningstimmar, kunna åtnöjas med mindre arfvoden.
I vissa fall, såsom t. ex. om lärjungarnes antal under en viss tid vid något Seminarium skulle blifva särdeles betydligt, kan vill biträde af extra lärare blifva nödigt, hvarå afseende dock vid beräkningen af kostnaden för Seminarieme ej torde behöfva fästas, då högre Elementarläroverk finnas i alla de städer, der Seminarier äro förlagda, och svårighet således ej lärer möta, att för en jemförelsevis ringa ersättning erhålla det tillfälliga biträde, som kan pröfvas oundgängligen beköfligt.
Då emellertid ett ändamålsenligt ordnande af Seminarierna i riket för hvarje sådant kräfver ökade utgifter har Kongl. Maj:t tagit i öfvervägande, huruvida ej, genom inskränkning i deras antal, kostnaden för dem i det hela skulle kunna förblifva oförändrad, hvilket torde förefalla så mycket lämpligare, sorn lärjungarnes antal vid vissa Seminarier härtill kunnat lemna anledning.
Mot en sådan åtgärd hafva likväl redan förut åtskilliga skäl blifvit anförda, och dertill kommer nu ytterligare ett förhållande, som föranledt Kongl. Maj:t att anse frågan derom åtminstone för närvarande böra förfalla.
Yid sednaste riksdag anhöllo nemligen Rikets Ständer i underdånighet att stadgas måtte, att qvinnor må såsom lärarinnor få anställas såväl i småskolorna, som ock vid sådana skolor, der annan examinerad lärare är anställd, och slutligen vid alla flickskolor.
Uti en stor del af de sedan sistlidne riksdag inrättade mindre folkskolor bestrides också redan undervisningen Bill. till 11.
Vrot. 1859 & 1860. 1 Sami. 1 A/d. 11 Haft. 2 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 34. af lärarinnor, och då äfven främmande länders erfarenhet bevittnar lämpligheten häraf, har Kongl. Maj:t funnit skäligt, att åt qvinnors, anlitande vid folkundervisningen gifva en större utsträckning, samt fördenskull täckts bevilja qvinna, som vid Seminarium aflagt godkänd afgångs-examen, rättighet att söka anställning såsom lärarinna vid alla folkskolor utom de högre, der undervisningen skall af akademiskt bildad lärare liandhafvas, i sammanhang hvarmed Kongl. Maj:t jemväl beslutat, att vid Seminarierna i Skara, Strengnäs och Calmar, från och med nästkommande läseår, endast qvinliga lärjungar må emottagas.
Iilnan någon erfarenhet kunnat ådagalägga i hvad mån öfriga Seminarier till följe häraf blifva mer än hittills besökta af manliga lärjungar, måste det således vara för tidigt att åstadkomma någon minskning i deras antal.
Beträffande det anslag af statsmedel, som för ett ändamålsenligare ordnande af undervisningen vid Seminarierna erfordras, har Kongl. Maj:t ansett detsamma uppgå för hvarje Seminarium till ett belopp af omkring 3,400 R:dr Hant, nemligen: till arfvodcn åt Föreståndaren R:dr 1,500: „ arfvoden åt öfriga lärare 1,350: „ hyra för lokal, samt till ljus, ved och städning „ 450: „ undervisningsmateriel „ 100:
R:dr Hant 3,400: eller för 13 Seminarier tillsammans 44,200 R:dr, men då särskilda förhållanden vid något tillfälle kunna göra en nedsättning af det för hvarje Seminarium beräknade belopp möjlig, vid ett annat kräfva dess förhöjande, föreslår Kongl. Maj:t, att Rikets Ständer måtte för berörda ändamål till Kongl. Maj:ts disposition ställa en summa af i rundt tal 45,000 R:dr Runt.
I det vid sistlidne riksdag till understöd för lärjungar vid Folkskolelärareseminarierna anslagna belopp, 20,000 R:dr, synes någon förändring icke vara af omständigheterna påkallad.
Visserligen är det sannolikt, att då trenne Seminarier blifva tillgängliga för qvinnor, antalet af lärjungar skall i någon mån till en början ökas, men då beloppet af de under innevarande år beviljade stipendier endast utgjort 14,450 R:dr, bör det sednast för ändamålet beviljade anslag äfven för in stundande statsreglerings-period blifva tillräckligt, äfven under förutsättning, att de i Kongl. Maj:ts nådiga stadga, angående folkundervisningen i riket den 18 Juni 1842, bestämda stipendii-beloppen af dels 75 och dels 50 R:dr Runt blifva något förhöjda, hvartill anledning torde förefinnas dels i en ökad lefnadskostnad, dels i de längre resor till Seminarierna, som för lärjungarne i vissa stift hädanefter blifva nödiga.
Af de vid sistlidne riksdag till anskaffande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna beviljade 12,000 R:dr årligen, eller tillsammans för tre år 36,000 R:dr, hafva hittills 26,467 R:dr 20 öre blifvit använda.
Fortfarandet af ett anslag för detta ändamål är utan tvifvel af vigt, då endast derigenom blir möjligt att hastigt sprida och bringa till allmänhetens kännedom sådana nyare undervisningsmedel, som befinnas synnerligen tjenliga, äfvensom att dels genom understöd för utgifvande af för folkskolorna lämpliga arbeten, bereda sådana till ett lägre pris, dels genom belöningar för utmärkta läroböcker framkalla sådana i ämnen, hvari dylika ännu för folkskolan saknas.
Då emellertid anskaffandet och underhållet af nödig undervisnings-materiel hufvudsakligen bör förblifva ett församlingarnes åliggande, finner Kongl. Maj:t anslaget för detta ändamål utan olägenhet kunna nedsättas till 10,000 R:dr årligen.
Proposition Nio 34. 11
Då vid genomförandet af cn ny organisation af den vidsträckta omfattning, som folkskoleväsendet, svårligen allt kan blifva på en gång fullt ändamålsenligt ordnadt; då sannolikt bristfälligbeter deri flerestädes insmugit sig, till och med på sådana orter, der visserligen icke nit för den vigtiga sakens framgång saknas, och då det för öfrigt måste vara af stor vigt, att erhålla noggrann kännedom rörande flen ståndpunkt, hvarpå folkundervisningen inom riket sig befinner, till ledning för bedömandet af de åtgärder, sorn för dess förbättrande äro att vidtaga, är nödigt, att sakkunnige personer förordnas, för att, i egenskap af skol-inspektörer, hvar och en inom ett bestämdt distrikt, besöka derstädes befintliga folkskolor samt öfver deras tillstånd och behof afgifva berättelse, så väl vid hvarje års slut till vederbörande
Domkapitel beträffande de skolor, hvilka under årets lopp blifvit besökta, som ock i ett sammanhang efter tvenne års förlopp till Kongl. Ecklesiastikdepartementet.
Då i allmänhet hvarje skol-inspektör med sin verksamhet ej lärer kunna omfatta mer än ett stift, men möjligt är, att skolornas antal inom något sådant kan nödga till dess fördelning i tvenne distrikter, anser Kongl. Maj:t inspektörernas antal icke böra på förhand bestämmas, hvaremot det årliga arfvodet för inspektionen inom hvarje stift lämpligen kan fastställas till 1,000 Ridr, — med undantag för Calmar och Wisby stift, der 500 R:dr torde vara tillräcklige, — oberäknadt resekostnader, för hvilkas bestridande ett belopp af 6,000 R:dr antages blifva bchöfligt, så att hela det för skol-inspektionen nödiga anslag uppgår till 17,000 R:dr Runt årligen.
Till understöd för folkskolelärares ajlönande inom de socknar, der, enligt Kongl. Maj:ts pröfning, statsbidrag för sådant ändamål, i följd af särskilda förhållanden, kunde erfordras, äskade Kongl. Majit, vid sistlidne riksdag ett belopp af 30,000 R:dr Runt; men då Rikets Ständer tili folkundervisningens befrämjande anslagit den personliga skyddsafgiftens halfva belopp, omkring 250,000 R:dr, hvarå, efter afdrag af särskildt anvisade 182,000 R:dr, till Kongl. Maj:ts nådiga disposition återstod en summa af 68,000 R:dr, funno Rikets Ständer någon annan åtgärd i anledning af ofvanberörda nådiga framställning icke böra ega rum.
Det belopp, som för nämnda understöd kommer att under instundande statsreglerings-period tagas i anspråk, kan väl ännu icke med noggrannhet bestämmas, enär vederbörande församlingars ansökningar i omförmälda hänseende icke fullständigt inkommit.
Efter sannolik beräkning synas dock 25,000 Rulr Runt årligen blifva för ändamålet tillräcklige.
Till folkskolorna hafva af ålder äfven pedagogierne varit räknade, ehuru de, särdeles stads-pedagogierne, varit afsedda att utgöra ett slags högre folkskolor, hvilket ändamål de flesta bland dem också på ett tillfredsställande sätt uppfyllt.
Majit har derföre, på sätt i Dess nådiga proposition angående Statsverkets tillstånd och behof antydes, funnit ledande till större enkelhet och ordning, att det understöd, som af statsmedel kan blifva pedagogierna meddeladt, utgår, lika med öfriga mera tillfälliga bidrag till folkskolorna, af den personliga skyddsafgiften, hvarföre Kongl. Majit icke äskat fortfarandet under nästkommande statsregleringsperiod af det extra stats-anslag, 30,000 Ridr årligen, som vid sistlidne riksdag blef å Åttonde Hufvudtiteln för pedagogierna uppfördt.
Af detta anslag har åt lärarne vid nästan alla de stads-pedagogier, der undervisningen vunnit någon högre grad af utveckling, beviljats löneförhöjning till så stort belopp, att årliga lönen, oberäknadt boställe eller hushyresmedei, uppgår till 1,000 Ridr Runt för dem, hvilka aflagt sådana prof, som för behörighet till adjunkts- och kollega-befattning äro foreskrifua, och för öfriga lärare till 800 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
Sammanräknade beloppet af dessa löneförhöjningar nppgår till omkring 10,000 11:dr årligen, och måste under nästkommande statsreglerings-period för samma ändamål åtminstone 12,000 Ridr kunna disponeras, så vida det skall blifva möjligt att för ifrågavarande lärarebefattningar erhålla personer med erforderlig skicklighet, och jemväl bereda löneförbättring åt lärare vid de stads-pedagogier, der undervisningen under den närmaste framtiden kan vinna en hittills saknad utveckling.
Af ofvannämnda extra stats-anslag hafva ytterligare 12,000