Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvudsakligen instämmande uti de i nämnda utlåtande yttrade åsigter, anse Utskotten likväl postskjutsskyldigheten vara ett för jordbruket tryckande onus; och som Utskotten tillika fästat uppmärksamheten dervid, att, (ill följd af en ökad industri, en tilltagande folkmängd, lättade kommunikationer samt hvarjehanda andra förhållanden, antalet af de bref, paketer och tidningar, som med posten fortskaffas, med hvarje år tilltager, så att snart nog transporten af sådana bref, paketer och tidningar måste komma alt medföra ett onus, vida öfverstigande det, som vid hemmanens anslående till postskjutsens utgörande, togs i beräkning, ett onus, som icke skulle blifva ersatt genom den förhöjning i postskjutslegan, som, på sätt ofvan är nämndt, redan blifvit beviljad; så anse Utskotten, med anledning häraf, sådane åtgärder böra vidtagas, att framdeles antingen postskjutsskyldigheten skiljes från jordbruket eller ock att detta onus åtminstone icke hårdare än nu kommer de postskyldige lill last, hvilket torde vara så mycket nödvändigare, som de sednare åren ej allenast antalet af tidningar och tidskrifter, som med posten transporteras, tilltagit i en ganska stark progression, utan äfven brefvens antal betydligt ökats.
För att visa delta sednare förhållandet, få Utskotten anföra att de från postkontoren i riket afgående brefvens anlal var år 1839. 3,157,150. 3,609,035. och år 1847, Stats- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskoltens Utlåtande, N:u 45.
Med anledning af hvad Utskotten sålunda anfört, få Utskotten vördsamt tillstyrka, alt Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta anställa undersökning huruvida, utan någon betydlig minskning i den inkomst, som staten af postverket för närvarande erhåller, postskjutsskyldigheten kunde, genom postföringens bestridande medelst entreprenad eller anuat lämpligt sätt, skiljas från jordbruket, mot åliggande för posthemmanen, att fullgöra de onera, hvarifrån de nu äro befriade, samt derefter, och sedan vederbörande blifvit hörde, afgifva nådig framställning i ämnet till Rikets Ständer; men att Kongl. Majit, oberoende af en sådan organisation af postväsendet, måtte låta vidtaga de förändringar i afseende derå, hvilka, utan Rikets Ständers hörande, kunna åvägabringas till lindring uti omförmälda besvär, vare sig genom brefvens afsändandc med ångbåtar eller på annat tjenligt sätt.
Serskildt, och i afseende å riksdagsfullmäktigen Carl Erssons motion om vissa fördelar för åboerne å hemmanen Stora Forssby och Nederby, så anse Utskotten motionärens förslag derom vara ett ämne af så enskild beskaffenhet, att det icke tillkommer Rikets Ständers upptagande och pröfning, hvadan Utskotten tillstyrka, att motionen måtte förfalla.
Ank. till X!xp. Utsk. den 15 Juli, kl. 2 e. rn Utlåtande, i anledning af väckta frågor om befrielse får rustoch rotehållare från skyldigheten att under krig rekrytera, remontera samt ersatta förlorade mundering spersedlar.
Inom hedervärda Ronde-ståndet hafva riksdagsfullmäktige Pehr Pålsson från Christianstads samt Petter Pehrsson från Jönköpings län uti serskilda motioner, som blifvit till Stats-utskottet remitterade, föreslagit, att rust- och rotehållare, sedan de vid infallande uppbrott lill krig behörigen utgjort alla sina rustningsskyldigheter, såsom uppsättning af karl, häst, mundering, beväring, tross och utredning, de måtte vara befriade för all skyldighet att under kriget ersätta uppkommande förluster å dessa prestationer; och hafva motionärerne, till stöd för detta yrkande, andragit: att rusthållarne, enligt Kongl, kungörelserna den 10 December 1690, den 23 April 14 Sfals- sami Allm. Besv.- och Ehon.-Utskollens Utlåtande, N:o 44. 1811 och den 27 Oktober 1812 samt riksdagsbeslutet den 1 Maj 1810, sedan de en gång vid utbrottet af krig atlemnat tjenstbar karl, vore, mot erläggande af 6 daler silfverin; nt, befriade från skyldigheten att ersätta »de i ofred timade skador», intill trenne månader efter den tid, då truppen återkommit, och att denna befrielse förmodligen äfven gällde kavalleri-hästarne; att det vore obilligt att låta en serskild och fåtalig klass af medborgare, på bekostnad af hela sin välfärd, utgöra en dyrbar del af landets försvar, under det att andre medborgare, endast med uppoffring al i förhållande till förmögenhet lämpade penningebidrag, medverka till det gemensamma ändamålet; samt slutligen att bela landsorter kunde blifva utarmade, om större olyckor under ett krig skulle flere gånger å rad drabba samma regementen.
Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Hvad först angår frågan om rust- och rotehållares rekryteringsskyldighet; så enär Kongl, kungörelsen den 12 Oktober 1812 innehåller, alt rust- och rotehållares rekryteringsskyldighet upphör under den tid kriget påstår och vidtager, efter återställd fred, tre månader sedan trupperna återkommit till sin hemort; samt rust- och rotehåliarne genom delta stadgande redan åtnjutit den fördel, motionären i afseende å rekryteringsskyldigheten påyrkat, lä Utskotten hemställa, att motionen i denna del förfaller.
Hvad sedermera beträffar frågan om befrielse från skyldigheten för rusthållare att i krig remontera och ersätta förlorade bevärings-, remtygs- och utredningspersedlar; så, enär en sådan skyldighet blifvit i rustbållskontrakterne bestämd, anse Utskotten befrielse derifrån destomindre böra medgifvas, som sådant skulle orsaka en betydlig utgift för statsverket, och rusthåilarne, genom åtnjutande af de dem anslagna jordeboks- och manlalsräntor, hafva en ersättning för rustningens bestridande.
Härvid få Utskotten tillika nämna, att vid sistlidne riksdag Kongl. Maj:t i nåder föreslog Rikets Ständer, att, med undantag af Jemtlands häsljiigarekorps och Bohus läns regementes södra bataljon, med hvilka serskilda förhållanden egde rum, rusthållarne vid öfriga rusthållsregementen och korpser i riket måtte vid utlysta sammankomster erbjudas att ingå öfverenskommelser, samtliga rusthåilarne vid de beridna regementerna och korpserna serskildt och samtliga rusthåilarne vid de afsuttna serskildt, att, efter en andel, som kunde på hvarje rusthåll belöpa, icke allenast ersätta alla förluster i hästar eller persedlar, som under krigstjenstgöring kunde för de i öfver enskommelsen deltagande ruslhållen inträffa, utan ock under tiden för persedlarnas underhåll ansvara; att Rikets Ständer biföllo Kongl. Maj:ts berörde nådiga örslag, men tillika i underdånighet anhölio, att, derest allmänna föreningar till er - Stals- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande, iV.o A5.
15 sättande af i krig inträffande förluster och skador å hästar och rustningspersedlar mellan rusthållen vid de beridna regementerna och korpserna samfäldt och rusthållen vid de afsuttna samfäldt icke kunde till vägabringas, Kongl.
Majit täcktes till de rustande, regements- och korpsvis sammankallade, låta ånyo framställa förslag till dylika föreningars afslutande inom hvarje regemente och korps serskildt; samt att, sedan vederbörande rusthållare, som blifvit i frågan hörde, i allmänhet icke velat antaga någotdera af de framställda förslagen, Kongl. Majit under den 16
Mars 1847 ansett frågan böra förfalla, men, med afseende å förloppet vid de för de rustandes hörande sednast hållna sammankomster med 2:dra Lifgrenadier-regementet och Yestgötha regemente, i nåder förklarat, att, så framt rusthållarne vid dessa regementer träffade öfverenskommelser, att enhälligt för någotdera regementet antaga det sednare af förslagen, Kongl. Majit ville, efter underdånig anmälan derom, frågan, i hvad dem rörde, å nyo till pröfning företaga.
Och som rusthållarne sålunda ej velat antaga de förslag, som, till beredande af lindring uti ifrågavarande ersättningsskyldighet, blifvit, på sätt nämndt är, till dem framställda; få Utskotten, jemte meddelande af den upplysning, att ofvanberörde till stöd för de väckta nu ifrågavarande motioner åberopade författningar icke äro till denna fråga lämpliga, hemställa, att motionerna jemväl i dessa delar må förfalla.
STOCKHOLM, tryckt hos joh. beckman, 1848. «5lats- samt /liim.
Bus v. och Ek on.-TJ lsk:ns Utlåtande, lY:o 45. 1 JW 15.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 15 Juli, kl. 2 e. m. L, lät mule j i anledning aj vackt fråga om åläggande för Svenska befolkningen i Lappmarker ne att fullgöra den allmänna be vä t in g s-skyldigliel en.
Uti en, inom llögv Presle-slåndet väckt samt till Utskotten remittelad motion, har Prosten Sidnei■ hemställt, att den svenska befolkningen i Lappmarkerne måtte, i likhet med öfrige svenska undersåter, åläggas skyldigheten alt deltaga i allmänna beväringen.
Till stöd för denna framställning har motionären andragit, alt nämnde befolkning, till följd af den befrielse från skattebidrag till staten, som den åtnjöle, befunne sig uti ekonomiskt hänseende i en vida bättre belägenhet än innevånarne uti de närmast derintill varande delar af landet; samt att fäderneslandet icke borde gå i mistning af det ej ringa antal kraftfulle och härdade ynglingar, som dessa Lappmarker i behofvets stund kunde uppställa Lill dess försvar.
Utskotten, som sammanträdt för behandlingen af denna fråga, hafva tagit densamma i öfvervägande; och sorn Kongl, kungörelsen den 37 Oktober 1812 ålägger hvarje svensk man, som fyllt 21 års ålder, med vissa föreskrifna undantag, att ingå i allmänna beväringen, men motionären icke uppgifvit samt Ulskolten ej känna något stadgande, som frikallar den svenska befolkningen i Lappmarken från utgörandet af bevärings-skyldigheten; så sakna Utskotten anledning att tillstyrka motionen, och hemställa deiföre, alt densamma måtte förfalla.
Stockholm den i3 Juli 1848. lith. till R.
Brot. 1817 & 1S48, 4 Samt. 2 J/d. 12 Haft. 2 Stats- samt Allm.
Desv. ock Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, N:o 46. JW 46.
Arik. till Exp. Utsk. d. 15 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga o/n upphof vande af Kongl. brefvet den 26:te April 1814, angående extra roteringen och dermed gemenskap egande frågor.
Bonde-ståndet har Riksdags-fullmäkligen Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län, uti en till Stats-utskoltet remitterad motion, hemslällt, att, emir ofvannämnde Kongl, bref, som skulle medgifva extra roterings-skyldige rättighet att, i stället för utgörandet af soldat eller båtsman, få erlägga fem tunnor spanmål årligen för hvarje extra roteringssoldat eller båtsman, icke inom ofvannämnde län iakttages, samma författning måtte blifva upphäfd.
Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet handlägga denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande; och som det af motionären åberopade Kongl, bref af den 26 April 1814 tydligen innehåller, att, i anseende till de hinder, som dåvarande krigstillstånd och rotehållares med utkommenderade extra roteringskarlar afslutade kontrakter lade för en allmän reglering af frågan om extra roterings-skyldighetens utgörande med 5 tunnor spanmål årligen af hvarje rote, någon påföljd af Kongl. Majrts till extra roterings-skyldige derom framställde proposition icke komme att ega rum, utan att hvars och ens skyldigheter i detta hänseende skulle fortfarande blifva bibehållne, likmätigt hvad gällande författningar derom stadgade; dock att de rotehållare, som varit i tillfälle att från sig skilja sina extra roteringskarlar och ovilkorligen antagit omförmälde förslag, skulle, om de dermed voro belåtne, och sådant åstundade, få från nämnde års början vara vakante, mot erläggande för hvarje år af 5 tunnor spanmål; alltså och för den händelse, på sätt motionären uppgifvit, författningen i denna sednare del ej blifvit efterkommen, den, som anser sig derigenom lidande, eger sin talan i berörde hänseende hos vederbörande anhängiggöra och utföra, Stats- samt Allm.
Desv. och Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, N:o 47. 3 få Utskotten, som dessutom anse ämnet vara af beskaffenhet, att ej omedelbarligen ankomma på Rikets Ständers åtgärd, hemställa, att motionen måtte förfalla.
Stockholm den i3 Juli 1848. JW 4t.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt Jråga om samlande af de för hvarje regemente gällande stadga/iden och deras uppläsande jure hvarje förrättning.
Bonde-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmäktigen Auders Gustafsson från Östergöthlands län yrkat: i:o att alla de författningar, konungabref och skrifvelser, som röra roteringsverket och hvari kronan och de roterings- och rustnings-skyldiges förhållanden till hvarandra finnas fastställde, måtte granskas samt i ett gemensamt tryckt arbete utgifvas; oeh 2:0 att vid hvarje rekrytering, sammanträde eller vid annat förhållande, i hvilket de roterings- och rustnings-skyldige kunna stå till kronan eller dess civila eller militära myndigheter, de delar eller paragrafer i författningarne, som specielt röra den serskilda förhandlingen, måtte af den ti listades varande civila eller militära myndigheten uppläsas före förrättningens början; stödjande motionären detta yrkande hufvudsakligen deruppå, att rust- och rotehållare, som sällan vore i tillfälle att förskaffa sig kännedom om alla de författningar och Kongl, bref, som vid sådane tillfällen åberopas, just derigenom äro urståndsatte att på ett nöjaktigt sätt bevaka sina intressen.
4 Stais- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshrns Utlåtande, N:o 43.
Sedan Siats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten samnianträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Och hvad först angår förslaget, att alla de författningar, som röra 10- teringsverket, måtte granskas samt i ett arbete utgifvas.; så la Utskotten upplysa, att ett sådant arbete under titeln: ”Stadganden rörande rolehållarne och soldaten vid indelda infanteri-regemenlerna”, innehållande de för hvarje regemente gällande föreskrifter är, med understöd å statens sida, under bearbetning och att åtskilliga delar deraf äro genom tryck atlmängjorda; hvadan ock Utskotten hemställa, att motionen i denna del måtte förfalla.
Hvad sedermera beträffar motionärens hemställan derom, att, före hvarje förrättning, de författningar, som röra det ämne, som förrättningen angår, måtte uppläsas; så tro Utskotten, att sådant skulte medföra ett ganska stort besvär, utan att åtföljas af någon serdeles nylla; och då vederbörande rust- och rotehållare ega biil tre utvägar att vinna kännedom om sina åligganden och rättigheter i afseende å rust- och rolerings-skyldighelens utgörande, hemställa Utskotten, att motionen äfven i denna del må förfalla.
Stockholm den i3 Juli I848. JW 48.
Ank. till Exp.-¥tsk. dea 15 Juli, kl. 2 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förenkling, af Statsförvaltningen j genom indragning af rikets kollegier.
Bonde-ståndet väckt samt till Stats-utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmäktigen Anders Andersson från Skaraborgs län andragit, att, ehuru Rikets Ständer vid flere riksdagar påyrkat Stats- St mt Alla. Basv. och Ekon.-Utshns Utlåtande, N:o 48. borttagandet af den kollegiala formen tili vårt styrelseskick och dervid framställt, såsom fullt bevisad, den mening, alt densamma vore hinderlig för en, med tidens anda och nationens behof öfverensstämmande, slats-förvaltning, och ehuru, genom Slats-rådels förändrade organisation, de Linder för kollegiernas omskapande, som tillförene städse framdrogos, numera vore undanröjde, hade likväl ännu icke något lillfyllestgörande steg blifvit taget för denna vigtiga förändring.
Val hade Kongl. Majit vid denna riksdag uti afgifven nådig proposition angifvit den väg, hvarpå förändringen syntes höra ske, då Kongl. Majit föreslagit aine kollegiers ombildande; men det säll, hvarpå denna ombildning skulle till vägabringas, vore, i motionärens tanka, allt för litet tillfredsställande, enär förändringen, utan alt medföra någon serdeles besparing för statsverket, hufvudsakligen bestode uti benämningarne Öfverstyrelse i stället för Kollegium och af General-direklör i stället för President, hvaremot den stora fördel, kollegial-styrelsen medförde, derigenom, alt dess utlåtanden och åtgärder vore frukten af flere sakkunnige mäns öfverlagda och väl betänkta beslut, icke voro alt påräkna af den nya organisationen, motionären, sorn i anseende härtill ansett den vigtiga frågan om kollegiernas indragning hafva ”blifvit lagd
Lill handlingarna”, har af sådan orsak och för att förekomma dess nedläggande hemställt, alt ett förslag af vederbörande Utskott måtte utarbetas, ”sorn kunde tjena till grund "och rättelse vid kollegiernas upphäfvande” samt alt, i den mån sådant medhunnes, detsamma måtte Rikets Ständer meddelas, på det Rikets Ständer måtte blifva satte i tillfälle att hos Kongl.
Majit göra underdånig anmälan om detta ärendes snara afgörande.
Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärs och Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Då Kongl. Majit bäst är i tillfälle att bedöma, om, när och på hvad sätt indragning eller förändring af rikets kollegier bör ifrågakomma, och Utskotten icke ega tillräcklig kännedom om alla de förhållanden, hvilka vid ett sådant bedömande böra tagas i betraktande, få Utskotten, sorn anse frågan böra på Kongl Majits eget höga bepröfvande ankomma, vördsamt tillstyrka, alt motionen icke må till någon åtgärd å Rikets Stäflö ders sida föranleda.
Stockholm deri i3 Juli iS4.8. 6 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, JS':o 49. JW 49.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga, att åtskilliga rusthålls-nLimmer vid Smålands hus, a/ -regemente mätte hällas vakante.
Uti en af Riksdags-fullmäktigen Petter Persson från Jönköpings län hos Hederv.
Bonde-ståndet vackt, till Slats-utskottet remitterad motion, har blifvit föreslaget, att de rusthållare vid Smålands husar-regemente, som till följd af Kongl.
Maj:ts nådiga bref den 3o Juni i832 och enligt ingångna kontrakter, under i5 år från den i Juni 1833, fått vara vakante, emot en årlig afgift för hvart rusthåll af 116 r:dr 32 sk. banko jemte trosspassevolans och tross-kusklön, måtte, enär de genom en hastig uppsättning af häst och karl skulle ruineras, fortfarande bibehållas vid deras vakans-kontrakter, hvilket skulle inbringa en årlig inkomst för staten.
Sedan Stats-ulskottet ansett sig böra behandla denna fråga gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet, hafva Utskotten densamma till behandling förehaft, och få, vid afgifvande af sitt utlåtande derom, upplysa, att Kongl. Maj:t, dels genom nådigt bref den 26 Mars i832 anbefallt cheferne för vissa sådana indelda infanteri-regementer och korpser, vid hvilka en tillökning i vakante eller indragne rust- och rotenummer, till befrämjande af beslutad löne-reglering, skulle ega runi, att med de rust- och rotehållare, som derpå ville ingå, afsluta kontrakt om så stort antal vakanser, som för löneregleringen erfordrades; och att, genom det af motionären omförmälda Kongl, bref af den 3o Juni i832, Kongl. Majit, med anledning af derom gjord hemställan, förständigat vederbörande chefer att, i likhet med hvad, i afseende å infanteriet, blifvit föreskrifvet, vid, bland andra regementen, Smålands hussar-regemente afsluta konLrakt om vakans-afgifts erläggande för det antal rusthålls-nummer, som för ändamålet ytterligare erfordrades, eller vid nyssnämnde regemente för 55 nummer; hvarjemte, och med anledning af väckt fråga örn tiden, för hvilken vakans-kontrakterna skulle uppgöras, Kongl.
Majit tillåtit, att vederbörande chefer finge sådana kontrakter afsluta på högst 15 års tid.
Besv. och Ekon.-Uts/cns Utlåtande, N:o 49.
Då således den af motionären framställda fråga är beroende på regements-chefen och den reglering, som i omförmälda hänseende förhållandena inom regementet kunna påkalla, men icke omedelbarligen ankommer på Rikets Ständers åtgärd, få Utskotten tillstyrka, att ifrågavarande motion ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Stockholm den i3 Juli 1848.
T STOCKHOLM, Lundberg & t*omp. 1848.
Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon,-Utskottens Utlåtande, IV.-o 5o. i N:o 50.
Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga orri indragning aj militär* distriktchefs- samt kavalleri-inspektörs-embetena.
R iksdagsfullmägtigen Anders Olsson från Jemtland har uti en, hos Hederv.
Bonde-ståndet väckt, till Stats-utskottet remitterad, motion andragit, att då militär-distriklchefs- och ka valleri-inspektörs-embeteuas ogagnelighet samt öfverflödighet vore så allmänt känd och erkänd, serdeles inom sjelfva armeen, att öfvertygelsen derom längesedan hunnit stadga sig, samt regeringen sjelf, genom militär-distriktens miuskande till endast fem, erkänt, alt inrättningen icke hvilade på någon fast grundsats; trodde motionären sig böra föreslå, att de nuvarande militär-distriktschefs- samt kavalleri-inspektörs-embetena, med åtföljands löner, i mån af innehufvarnes afgång, måtte, tillika med desse embetsmäns staber indragas, hvarigenom motionären ansett landet tillgodokomma en betydlig vinst.
Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva CJtskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande; och få Utskotten, som icke dela motionärens åsigter om obehöfligheten eller ogagneligheten af de ifrågavarande embetena, endast yttra, att då, Rikets S-änder vid innevarande riksdag redan fastställt lönerna för generalitets-staten, och desamma blifvit i statsregleringen upptagne, Utskotten anse, att motionen bör förfalla.
Erot. i84l 0CÄ * 4 Sami. 2 A/d- i3 Haft. 1 2 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottent Utlåtande, N:0 5/.
N:a 51.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. in.
Utlåtande x i anledning af väckt fråga om anslag till inrättande af en öfverstyrelse för fromma stiftelser och. fattiginrättningar i riket.
Ridderskapet och Adeln väckt motion, sorn blifvit till Statsutskottet remitterad, har herr Munck af Rosenschöld x Nils Rudolfa anfört, att de i riket varande fromma stiftelser mindre väl förvaltades af de personer, åt hvilka det blifvit anförtrodt att om densamma hafva vård, samt att derföre det vöre af högsta behof, att en öfverstyrelse inrättades,, som hade tillsynen öfver de många sådana, genom enskilda donationer bildade, stiftelser; och har motionären, i anseende härtill, föreslagit, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att en general-direktör förtrdnades för i riket befintliga fromma stiftelser, samt att Rikets Ständer till hans aflönande ansloge ett belopp, motsvarande den lön, sorn general-direktören för fängelserne åtnjuter; men att, om Rikets Ständer ej bi föl le berörde anslag, Rikets Ständer då måtte hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, att nämnda styrelse ställdes under uppsigt af general-direktören för fängelserna.
Sedan Stals-ulskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Bes v är soch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande, samt få sitt utlåtande derom nu afgifva.
Utskotten få dervid erinra, att, så vidt motionen angår fromma stiftelser i allmänhet, en stor del af desamma redan är ställd under kontroll af antingen Kongl. Kammar-rätten eller annan vederbörlig auktoritet, hvarföre också Utskotten anse en sådan öfverstyrelse sorn motionären föreslagit, icke vara med hänseende till dessa af behofvet påkallad; samt alt, hvad beträffar öfrige i riket varande fromma stiftelser, desamma tillkommit genom enskilda personers eller korporationers donationer, vid hvilka vanligen serskilda föreskrifter i afseende å förvaltningen äro gifua, så att staten icke lämpligen bör med granskning eller kontroll af denna förvaltning i allmänhet taga befattning; och få Utskotten af dessa skäl, samt enär hvar och en, sorn anser sig. på ett eller annat sätt förnärmad genom det sätt, hvarpå dessa sednare för - Slats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsksllcts Vilåtande, No 52. 3 valus, eger att derom vid laga domstol väcka och utföra talan, vördsamt hemställa , att motionen må förfalla.
Ank. till Exp. TJtsk. den 18 Juli, kl. t e. tn.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Thuns m.
Jl skolor att erhålla utsyning frän Halle- och Hunnebergs allmänningar.