Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten i öfrigt förblifva vid deras förra tanka, att ingen lanta under tiden bör beräknas, skulle derigenom likväl den medelväg beredas, som, med någon större förmån å de gäldbundnes sida, tillika förenade tillfället för fordringsägarne att förbyta desse fordringsbevis, till enskiltes räntebärande skuldsedlar, ' Fordringsägarne, med denna utväg till användandet, böra anse förlusten af räntan, innan ett sådant användande kan äga rum, såsom en Stats- och Eanko-Utskottens Betänkanden.
1159 assurance-premie till Banken för förluster vid utredningen af Canal-Disconten, och för öfrigt uppvägd af den förmånen, att genast hafva vunnit en orubbelig liqvidations-grund.
Diseonts utredning, har jag ingen ting att tillägga Höglofl.
Hvad sedermera beträffar det tredje våt-, sendteliga anmärknings ämnet, att nemligen liqvidationssättet leder till indragning af RörelseCapitalet; så angar detta egenteligare den generella finance-regleringen, än sjelfva Discontliqvidationeh.
En termin af fem år är visserligen ej för kort att bringa desse affairer tUl slut.
Om andre
Dåne-utvägar böra öpnas att intaga desses ställe, är en annan sak, oberoende af denne; och, som den för öfrigt, dels i det generella Finance-Betänkandet redan blifvit upptagen och utredd, dels vidare lärer blifva det, i anledning af de anmärkningar, som vid nämnde Betänkande göras; anser jag ett särskildt besvarande deraf här icke böra förekomma.
Herr Amiralen von Schutzer crantz förenade sig med Herr Stats-Secreteraren Friherre TVirsén till alla delar, äfvensom Herr ÖfversteDieutenanten Pahlman förklarade sig instämma uti den del af ofvananförde yttrande, som angår Dag-suspensionen.
Herr Assessoren Fagerhjelm anförde J ”Redan vid första behandlingen af Discont-frågan inom Höglofl.
Beredningen, framställde jag vördsamt min ideé rörande de störtade Filial-Disconternes utredning, nemligen; Subordination tinder, Lagar och Författningar, sami ji6o Stats-och Banko Utskottens Betänk änden. värd om sakre men Skuldsatte Narings-Xdkare, — Elementerna uti denna princip äro jtrte, nemligen: a) Fordrings-ägares, på Allmänna Hagen, grundade anspråk, b) Banco-Sedelhafvares yrlande att Rikets Ständer efter Banco-Författningar och Regeringsform skola varda Eanquen, c) Rikets Ständers vård om sådane Närings-Id« lare, hvilka rinder öfverflödig
Hånetillgång utvidgat sin rörelse, bifvit skuldsatte i FilialD isconterne och, i händelse af dessas Concoursbehandling, icke furman genast betala.
Uti striden mellan dessa elementer ligger svårigheten att gifva enhet åt utredningen; utelemrias någon af dem, så blir utredningen lätt.
Beredningen blifvit framlagd, uti hvilken det andra af ofvan uppräknade elementer icke blifvit införd;, Den förra af dessa idéer skyddar Banken jnen utsätter Fordringsägare i Filial-Disconter för all möjlig förlust (såsom vanlig Concours); den sednare, skyddar Fordringsägare på Bankens hekostnad.
Hvilkendera af dessa motsattser, som Höglofl, Beredningen kunnat välja; så hade intet inställande i Hagens kraft kommit i fråga; men medelvägen, sorn Höglofl, Utskotten i min tanka föreslagit, är för detta steg ovilkorligen utsatt.
Ehuru jag icke funnit något allvarligt skäl emot den idée jag vördsamt framstäldt?, öfvergaf jag likväl ett maktlöst motstånd och förenade mig uti den medelväg , som sedermera blifvit Rikets Ständer förelagd.
Men, sedan den plan, som häraf uppkom, så obenägit blifvit af samtejige Riks-Stånden eaiottagen, Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden.
1161 och den allmänna rösten synes böjd för mot* sattseu af hvad jag framställt; så vill jag endast begagna min rätt att med serskildt yttrande raft” visa min öfvertygelse, om det är möjeligt.
Fordringsägares anspråk består uti en Con' courstnäsiig behandling.
Blotta ögnakastet pi denna plan visar, att dem göres mer äij rätt, ty de fd förr ut sine penningar derigenom, att Banken träder emellan Skyldige pcb Fordringsägare.
Banco-Sedelhafvaren fordrar, att Rikets Ständer skola vårda, icke förskingra tillgångärne; och de Författningar, efter hvilka Rikets Ständers Bank hittills blifvit styrd, under hvilken Styrelse Banken gjort Riket räddande handtag, Stadga, att Bankens gevinst bör ad publicos usus användas.
Med iagttagande häraf, kan af Banken icke annat biträde meddelas, i dessa enskildta angelägenheter, än sådane fursträckningar, hvarpå Banken icke förlorar.
Härvid torde förtjena tilläggas: att Bankens högsta idée, hvarunder allt är ordnadf, är tillhandahållandet af ett stadgadt mynt åt Stats-Verk, Näringar och Handel; att nuvarande mynt beror till stadgan af dess värde, på förtroendet hos Allmänheten, och delta på det allvar, hvarmed Rikets Ständer behandla realisations - problemet; att denna Allmänhet a:ne gångor sett Banken upphöra med utgifvandet af reel valuta emot Banko-Sedeln, men tillika sett, att Rikets olyckor förorsakat dessa steg, men nu ser samma Allmänhet ingen Riks-olycka afleda från bemödandet att återställa Bankens förmåga att fullgöra sina förbindelser; att
Riket årligen genptn Ii6 2 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
Bevillning till 'Banken afbetalar 750,000 R;dr uppå Stats-Verkets räkning, hvilken Bevillning icke behöfdes, om Banken hade öfverflödig! tillgångar, hvarmed Rikets Högloft.
Ständer nu torde ämna understödja Fordringsägare i FilialDisconterne.
Men ännu ett stöd för dessa Bankö-Sedelhafvares anspråk , att
Bankens tillgångar icke mä ansläs till utdelning ät Fordringsägare uti Filial-Disconterne, hämtar jag af den erfarenhet, att Rikets Köglofl.
Ständer i nödens stund pälital Banken och funnit kraftig hand* lackning af dess Credit och fond.
Hen allmänna rösten förkunnar, att Bevillningens belopp hunnit den höjd, utöfver hvilken Folket icke förmår att bära Statens tyngder, och jag tillag, ger, att denna Bevillning icke utgår af det öfverskott, sorn liusfadren samlat af sin arbetsförtjenst, sedan Familiens oundgängeligaste behof blifvit besörjde, utan att en del deraf utgår genom Skuldsättning, vare sig hos Discont eller förläggare, eller sluteligen genom afsättning
Utaf arbetsförlaget.
Uti denna högsta spänning af Nationens financiera krafter, påkallar Försvarsverket nya tillgångar; och dessa behof kunna lemnäs utan uppmärksamhet ända tills de sjelfva taga ut sin rätt.
Eät då Banken vara fängslad i Filial-Discontemes sugande famn och Nationen utur stånd att med ytterligare bidrag bereda ett kraftigt sjelfförsvar; så torde man ångra den godhet emot fordringsägarena i Filial-Disconterne, genom hvilken man, med uppoffring af minst
En million R:dr, öfverser Banco- Sedelhafvares rättsanspråk.
På alla dessa förenade grunder kan jag icke öfver - Stats- och Banco-Utskottens Betänkanden.
1163 se inflytandet af dessa apr^gåk på principen, hvilka dessutom understödjas af största delen af Nationen, hvilken icke ur\Fordringsägare i Filial-Disconterne.
Gäldskyldige, men vederhäftige Näringsidkares billiga väntan att icke genom Lägsökningstvång drifvas till en altför hastig inbetalning, lärer ‘af ingen vägras det biträde, sorn denna Utrednings-plan medgifver.
Deras inbetalnings-skyldighet blir år igi8 oförändrad.
Banken förlorar i Capital endast på Götha Canals Discont, nemligen 375,000 R:dr.
Men deremot undvikas alla Förluster, sorn ett blindt öfvertagande af enskiltes skulder ovillkorligen medför, och ovillkorliga räntg-vinster betäcker lätteligen denna förlust.
Jag vill endast jemnföra denna plan med den medelväg, Höglofl.
Utskotten föreslagit i afseende på Bankens Capital-föilust.
Enligt denna sednare är Förlusten efter siffran i Götha Canal —s- — 500,000.
Förlusten efter siffran i Malmö — 230,000 S:a B:dr 730,000.
Enligt Banko Commissarien KveUi Berättelse lärer Götha CanalsDisdont-Contoir i Götheborg redan gjort förlust af öfver -—• 80,000. samt äga osäkre Fordringar till 246,405*. 32 1 4, hvaraf upptages såsom förlust i Götheborg — 100,000 Summa Capital-förlust omkring, 910,000.
Men ingående räntor äro dessutom godtgjorde, verkande dertill, »164 Stats- och Banco-Utskottens Betånkanden. att denna Capital-förlust synes mindre än den verkeligen är; nemligen: vid Malmö omkring — — 160,000.
Gotha Canal —* — 500,000. 6 60,00 o Summa Förlust 1,570,000.
Skillnad i båda utredningarne — 1,195,000. eller minst En Million.
Öfver Vexel BancoSkuldens förökning i följe med denna utredning, är en serskilt Calcul upprättad, sorn visar att denna ökning skulle utgöra vid Malmö — — — — 418,000 dito Götha Canal — — — 795,000 S:a R:dr 1,213,000. hvaremot torde med skäl erinras, att Filial Disconternes Assignationer på Banken troligen utgjort nära samma summa, hvadan en sådan tillökning behöfves, och att Bankens säkerhet icke af en tillökning i Vexel-Banco-skulder» lärer lida, enär den under loppet af 1819 lätteligen kan indragas.
Sjelfva utredningssättet är så korrt och enkelt, att jag äfven af detta skäl frugtar att det icke skulle hålla profvet, och af samma skäl Stats• oeh Banko-Utskottens Betänk a riden.
1165 icke begärt, att hvarken HöglofL Beredningen eller Höglofl.
Utskotten skulle deröfver utlåta Sig, utan inå det bli mitt enskilta yttrande.
Ut rednings-Fortsätt ning. l:o
Den i Filial Disconterne Gäldbundnö inbetalar med Banko Sedlar på förfallodagen till Utrednings-Contoirets Kamrerare, det vill säga, den person, som Fordringsägare i sådant ändamål utsett, Udel af det förfallna Lånet.
Debitorn - bifogar ny revers pa återstoden, hvarpå Kamreraren teknar, att Reversen är till omsättning ingifven och stäld på rigtig Summa. 2:0
Är Reversen god, meddelar Directionen anmodan till Herrar Commissarier att, sedan ränta behörigen blifvit inäatt, påföra Banco-Discontens nya utrednings-räkning det beviljade länet samt godtgöra vederbörande Filial-Disconters nya räkning för denne
Disconts andel samt Bankens nya Creditiv-räkning för dess andel och däröfver meddela Attest. 3:0 Utrednings-Contoirets Kamrerare utlämnar, emot ofvanskrifne contanta inbetalningar och ingifne Attester, de i fråga varande reversalerne, samt afslutar Cassan per månad och besörjer utdelningarne. 4:0 Bankens nya Creditiv-räkning, rättas vid slutad Utredning så, att Banken endast behåller sin andel. 5:0 Bankens Ombud biträder de öfrige Fordringsägarnes att bevaka sådane medel, sorn genom Lagsökning eller längre anstånd skola indrifvas. lif) 6 Stats- och Banco- Utskottens Betänk anden, Utredningens inflytande på VexelBanco .
SkulIden.
Läne-Summan antages till exempel . . . 3,683,385: 38- 2. hvaribland osäk* re Låntagare antages innehafva 682.385:28- 2.
Säkre Lån . .3,000,000:- , Vid itta omsättningen i Utrednings-Conto* iret inbetalas | deraf, eller . . 600,000: H varigenom UtredningsContoiret väl får Ett Credit uti Banken, precist j:delar af Säkre Lån . . .2,400,000:
Men nu antages tilgångarne att uppgå efter slutelig utredning till 3,600,000 R:dr Banco, äfvensom att Skulderne uppgå till 4800,ooo:? således utbekom - Stats- och Banko-Utskotteris Betärikanden. 2167 iner Banken, äf- vensom alla an- dra, ^delar af fordran, det vill säga . . . .1,125,000:
1,2 75,000 — — Sedan § efter omsättnih- garne, hvilka till den i Maji ovilkorligen för sig gå, eller re- dan infallit, äro Låntagarena, ovilkorligen förbundne att åter inbetala \ af då varande Sum- ma 2,400,000: med R:dr B:co 480,000 - - Nya Banco - Sedlar vid 1818" års slut 795,000 - - Summa 1,275,000 - - Malmö Discont.
Till Exempel Säkra Lån . .1,200,000:
Contant inbetalninng . . . 240,000:
UtredningsContoirets Credit .... 960,000’ Bankens 8c Banko -D iscon - tens Fordringar 350,000: ii 68 Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden.
Vid J:dra Omsättningen inbe- talas \ af 960,000 R:dr . 192,000 .Nya Panco - Sedlar vid 1818 år$ slut , 4 1 8.000 - Summa 610,000 Herr Lagmannen Mannerstatn yttrade sig som foijer:
Uti det yttrande till Höglofl.
Utskottens Protocoll, som jag derom den Mars haft arali afgifva, har jag yrkat bibehållande af den uti allmänna Uagen grundade rättighet för hvarje innehafvare af desse Discont-Verks Obligationer att d ef med utan afdrag liqvidera sina Skulder till samma Disconter, och under åberopande af min då yttrade tanka får jag nu skälen för densamma närmare utreda.
Det äf utom all tvifvel och fordrar icke bevis, att så väl Galdenärer sorn Porgenärer vinna vid detta liqvidations-sätt, att allmänna penninge- 1'Öielsen i Piket derigenom ganska mycket underlättas, och att det nyttiga ändamål vinnes, alt Discont - Skulder troligen tili flera Millioners belopp omflyttas till Skulder hos Enskilte, hvilket icke inträffar, om afdrag fastställes, hvaraf följden bäfver, att »Tre-Procents Obligationerne icke i rörelsen utlemnas.
Frågan är således endast om den större förlust, som genom nämnde Liqvidations - sätt kunde Panken tillskyndas, öfverväger de allmänna fördelar, hvilka deraf beredas.
Denna förlust beror derpå, om, genom sålunda lättad liqvid, Disoonternes fordringar skulle'inflyta fortare, äil Stuts- och Banko-Utskottens Betänkanden. il6g genom den arliga inbetalning af ^:del, hvilken' är påräknad i den plan för Disconternes utredning, som af Utskotten är föreslagen, och att således Panken icke kunde som ersättning beräkna hela den ränte-vinst, som på återstående fordringar skulle under Utrednings-åren inflyta.
Härvid får först märkas, att under den tid,' som förflutit sedan
Disconterne upphört att full-' göra sine förbindelser, fordringarne icke influtit till betydligt större belopp, än de vanliga omsättnings-summorne, fastän hvarje Gäldenär dels: såsom hypoteque kunnat insätta Disconternes Sedlar, dels ägt att lagligen tvinga desse Verk till emottagande af sine Sedlar efter deras fulla värde, och att det således icke kan såsom säkert antagas, att Skulderne skulle inom en kort tid inflyta» det är äfven i sådant fall lätt för Panken, att genom ökande af sin Lane- rörelse samma läntevinst på ett annat sätt återtaga:1
Ännu vigtigare är det skäl, att, då Panken efter öfvertagning af Disconterne ensam får vidkännas den förlust, som otvifvelaktigt uppkom-: mer genom en del Gäldenärers oförmögenhet,' att sine Skulder inbetala, skall denna förlust blifva minskad i samma mån , som inbetalning af lånen lättas och i motsatt förhållande ökas.
Det är således högst sannolikt, att dennis följd ensam motväger den förmodade förlusten af räntevinst genom fordrlngarnes hastigare inflytande, utom det, att uppmärksamhet äfven' bör fästas pa de vådliga och förstörande följder, hvilka för flera Landsorter, samt i synnerhet för de till
Disconterne låntagande JordäKihang till Riks-St.
Brot. i$ij - tits. i:de Samt.
N:r 7,14$. 1170 Stats- ach Banko-TJtskattens Betänkanden. gare skulle uppkomma, om Utrednings-Commis* sionen, hvilken ovilkorligt mäste följa sine föreskrifter, blir nödsakad, i enlighet dermed, Discontemes fordringar utsöka, utan afseende på Gäldenärernes sv-årighet att betala.
Genom förenämnde Liqvidations-sätt undvikes både det rättvisa inkast, sorn af flere anmärkare är upprepadr, att allmänna Lagen blifvit öfverträda, och olikhet i behandlingen emellan de Gäldenärer, hvilka sedan den 1 slstledne October inbetalt sine
Lån och de, hvilka, 1 händelse Rabatt faststalles, efter kungörande af Riksens Ständers Beslut skulle sine Lån omsätta eller liqvidera.
Rå dessa grunder är mih öfvertygelse stadgad, att Disconternes Sedlar och AfskrifnipgsBevis böra efter fulla beloppet i Liqvid för Lån emottägas»
Efter skédd justering af Höglofi.
Stats- och Banco - Utskottens Utlåtande öfver anmärkningar vid Höglofi» Utskottens Under den 3 sistl.
Mars afgifne Betänkande, rörande Filial - Disconternes utredning, Uppläste och till Protocollet aflemnade nedannämnde Ledamöter, hvilka, vid ärendets afgörande, sig reserverat, deras skrifteligen författade anföranden, för att Utlåtandet till Rikets Höglofi* Ständer åtfölja} nemligen: Herr Professor Forssell: ”När Rikets Höglofi.
Ständer vid 1815 och föregående arens Riksdagar anslogo Credi - Stats- celi Banko Utskottens Betänkanden. 1171' tiven till Fi:iälDisconterna, så voro dessa Greditiv icke beräknade att utgå af Bankens årliga Ränte-lrikomstér, hvilka tili andra ändamål rfdän vofo bestämde, Utan dé Voro i sjelfva verket ämnade att tillskapas genom nya Sedelmassor, i händelse de begagnades.
Nu hafva de blifvit begagttäde och; utgått i allmänheten till ett belopp af Två Millioner R:dr, hvarmed således den förra Sedelstocken blifvit ökad.
Då, ett Creditiv ej är annat än ett Handbiträde, att i behofvets Stund af Låntagaren tillitas, så följer
Ock tydligen deraf, att, sedart Låntagaren be* gagnat detsamma, bör han ock till fullo återgälda dét.
Det är således Bankens obestridliga rätt, att, vid Filial-Discönternas utredning, framträda såsöin Fordringsägare för fulla beloppet af ofvannämnda 2 Millioner R:dr.
Enligt 72 i Regerings - Formen åligger det Rikets Ständer att äärda Banken; så att den ostörd må förvaltas af deras Fullnlägrige efter de Ordningar, Stadgar och Regementen, hvilka redan äro gjotde eller vidare kunna göras.
Jag har derföre inom Utsköttén Varit af den tanka, att Bankens rätt till Utbekommande af sin fordran borde läggas till grund för alla öfverläggningar om DisconterUas Utrédnings-sätt.
Det enda, som jag ansett billigt, har Varit att eftergifva Bankens prioritets rätt, och låta den dela mark om mark med de öfriga Fordringsägarens, likväl med förutsättande, ätt tofven denna förlust borde Banken gödrgöräs genom Bevillning af Rikets Ständer} hvilka, ej mindre än enskilte, på sådant sätt borde plikta för sitt förtroende till Disconterna.
Den stora öfverklagade för"
0 [1175 Stals- och Biinko-Utskottens
Betdnkandenl lägenheten i Penninge-rörelsen är, efter min tanka, en verkan, icke af fruktan för någon Rabatt på Assignationerna och Tre-Procents For* dringarne, den alla förmodligen väntat sig, utan af osäkerheten, om och när och till hvad värde desse Fordringar kunna bli godtgjorde.
Jag bar således icke heller genom bevakandet af Bankens rätt trott mig åstadkomma någon synnerlig skada för Allmänheten, annan än den, sorn uppkommit genom dröjsmålet, hvarföre jag ock inom Beredningen snart tystnat, sedan jag funnit, att min tanka icke instämde med pluralitetens.
Nu, då Höglofl. sammansatte Utskotten föreslagit ett Utrednings - sätt för Götha Canalsoch Malmö Disconter, hvarigenom Bankens Creditivfordringar troligen blifva till större delen medtagne, dels genom de förmåner, som blifvit öfriga Fordringsägare beviljade, dels genom! bristande tillgångar hos osäkra Gäldenärer; så uppstår en ganska vigtig fråga, huru denna förlust för Banken skall ersättas.
När Rikets Hög-J lofl.
Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag anslogo flera Millioner nya Sedlar ur Banken, och ehuru detta skedde af yttersta nöd till Rikets räddning från branten af sin undergång, ansågo de sig likväl icke berättigade att göra det utan att gifva någon ersättning, och beviljade derföre en årlig Summa af 750,000
Så mycket mer böra då nu Rikets Ständer, enligt Regerings - Formens och Banco-Författningarnes föreskrift, vara betänkte, att anslå en framtida ersättning åt Stats• och Bänka-Utskottens Betänkand&tl 117$ Banken för de ifrågavarande medtagna Creditiven.
Sker det icke, så har, efter min öfvertygelse, en sådan väsentelig rubbning i Bankens gcundförfaltning och en sådan afvikelse från 72 §. i Regerings - Formen blifvit begången vid denna Riksdag, att jag, ehuru ensam, icke annat kan än protestera deremot och reservera mig för de vådliga följder, som derigenom i framtiden kunna uppkomma.
Visst vore det hardt och obilligt att öka Bevillningen för Disconternas Utrednings skull; Men jag anser dock ökade Utlagor, ehuru tryckande1 de må vara,' långt mindre skadliga för Riket än Sedelmyntets oupphörliga försämring.
Och, sedan Rikets Ständer fått den olyckliga vana och böjelse, att vid alla, mer eller mindre vigtiga behof, från.
Tumba Pappersbruk hämta sina ressourcer, UJ tan känsla af förbindelse att vidtaga några utvägar, hvarigenom verkan af detta Pappers-system kunde i längden förebyggas, så ser jag deruti en grundläggning till framtida olyckor för mitt Fädernesland, vida vådligare än krig och missväxt och hungersnöd och pest; ty dessa hafva en öfvergång uch verka ofta en moralisk förbättring; men det förra är beständigt och angriper Samhällsbandet i des.s innersta knutar.
Då Höglofl. sammansatte
Utskotten icke behagat lemna någon uppmärksamhet åt detta mitt anförande, så anhåller jag, att det må åtfölja Betänkandet till de Respective Riks-Srånden.
Att jag icke vid det förra Betänkandet gjort denn® anmärkning, har skett af den orsak, att jag väntat, det någon annan af Respective Riks - 1174 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
Ståndens Herrar Ledamöter skulle fästat sig vid en omständighet, som alltid legat så tydlig för mina ögqn; och äfven deraf, att jag ej velat genom en så brydsam fråga,” händelse den skulle blifvit ämne för en öfverläggning, ännu längre fördröja tiden med afgöranftet af en sak, hvarpå Allmänheten med otålighet väntar.
Detta ämne kun sedermera serskilt företagas, om Respective Riks Stånden så täckas förordna Herr Landshöfdingen Friherre Cederström ••
”Med åberopande af hvad jag enskildt yttrat vid Högloft.
Utskottens förra Betänkande, rörande Disconternes reglering, samt vid frågan ' om myntvärdets upprätthållande, får jag begära, att äfven nu vid Utskottens nu afgifvandö
Utlåtande få bifoga min enskildta tanka, Förslaget att på 5 är indraga Filial - Disconterne, ytan att ett lika stort Capital i annan väg sättes i rörelse, anser jag omöjligt, med mindre en stor del Medhorgäre skola bringas i obestånd, och jag har förgäfves i Utskottens Betänkande om medlen för myntvärdets upprätthållande sökt finna verkligheten af hvad Utskotten i premisserne der yttrat, att nemi. ingen minskning i Rörelse Capitalef skulle uppkomma; J^g har redan upgifvit, i hvilken del jag anser Utskottens Galculer felaktige och llän. visar således nu endast i detta afseende till mitt serskildta yttrande vid detta Utskottens Utlåtande.
Då frågan om
Disconternes reglering är oskiljaktig från den örn Financernes reglering i hela dess vidd, så hade jag så mycket mera trott
Utskotten bort i ett sammanhang fram - t Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden. 1175 städa ämnet till Riksens Ständers afgörande^ som Ridderskapet och Adeln beslutat att Utskotten så bort förfara.
Sluteligen anser jag det vara likgiltigt, om en Lag för tillfället, som rubbar enskiltes rättigheter, kallas Lag eller Författning; tiet är verkningen, ej namnet, som är klander värdi, ocii får derföre förklara , att jag anser förändringen af ordet Lag, till ordet Författning, onyttigt, samt att jag uti intet afseende med Utskotten uti beslutet om förslaget till
Disconternes reglering kunnat instämma. ’ Herr Biskoppen Doctor v. Rosenstein,- ”Med skyldig aktning för andras meningar och .under erkännande af de bekymrande omständigheter och ömtåliga frågor, öfver hvilka Högloft.
Utskotten vid detta tillfälle must föreslå bestämda beslut, anser jag dock för min pligt , att öppet framlägga min öfvertygelse i de delar af ämnet, i hv.ilka den skiljer sig ifrån pluralitetens inom Högloft.
Utskotten, 1:0
Jag har ej kunnat fatta såsom rättvist och billigt, att, vid beräkningen af Götha Canal-Disconts Til gångar, icke upptaga dess Fordran uti Arbets-Cassan af nära 1,100,000 R:dr, Jag åberopar härvid de enkla och i min tanka bindande skäl, med hvilka en värd Ledamot, Herr Baron Wirsén, utvecklat denna fråga i dess till Finance - Beredningen aflemnade Dictamen, som nu åtföljer detta Betänkande, De äro ännu icke vederlagde.
Då man säger, att Arbets-Cassan med dess för arbetet nödige inventarier och förråder tillhöra Banken, såsom pant för dess till Canalen gjorde försträck"
Stats-och Banko-TJtsiottens Betnnkanden. »ingar, synes nian icke rätt betrakta eller uppfatta ämnet.
Canalen med dess tillhöriglieter Utgöra visserligen Bankens pant, sa vidt densamma är färdig och sä-vidt nigra Instiumentalier, Materialier eller andra förråd öfverblifva efter fullbordadt arbete.
Men om Banken dessförinnan skulle på dem göra anspråk, så skulle hon med detsamma bidraga att minska värdet af sin pant och hindia sjelfva företaget, Hvars framgång dock utgjorde afsigten med hen. nes försträckningar.