Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man liar ansett vådligt att öppna en väg, som lätt skulle skapa resonrcer, under det att man föga bekymrade sig om återbetalningen; men ihan glömmer att jemförd till den vi vanligen och egenteiigén nyttjat, att slå Sedlar, är den jag föreslagit visst icke lätt, Fåfängt skola Riksens Ständer erhålla Kn om de ej stadgat förtroendet, som ensamt alstrar säkerhet; med Sedel, slagningen behöfver man ej iakttaga denna varsamhet, och man är ej en gång bekymrad för reman.
Såsom, penninge-förvaltningen nu mera genom Grundlagen är Rikets Stander omedelbarligen uppdragen, bör aldrig något befarande af missbruk äga rum.
Rikets Ständer skola vara starnmahknllade och lemna sitt bifall innan lån kunna upptagas, Då äro förroodeligen sa vigtiga angelägenheter for handen, hvilka denna åtgärd påfordrat - Dtn 20 Juni. 1065 forörat, att fragan örn flöd vänell af bidraget snarare afgöres, iin sätter att kunna dc-t åstadkom, rna.
I en sådan Ställning är clet lyckligt att haf* va andra mede!' beredde än Sedelslagningen, men det är ej lika lätt att då införa dem, ry tiden är ej dertill lämplig.
Deremot, om en Ijåne.plan är etåblerad och af erfarenheten gillad, ger hvar och en gerna sitt öfverskott, för att kunna bevara värdet af .det öfriga.
JDe uti Lån gifna penningar utgå genast igen; den renta sorn jLångifvaien vinner ger nya tillgångar för produetioneu, och det är emot sakens natur att Staten ej- skulle k urtus draga rente betalningen och en lindrig Amortissemeut, efter samma belopp utgår till de indi vidner hvaraf Staten utgöres; och det är en följd af detta slags circulalion, att allmänna intresset blir mera sammanknutet, samt att Näringarne, under ett krig, eller eljest af Conjuncturen ..beredt vådligt tillstånd, derigenom längre, kunna upps* hällas och understöd as; Skall man då, för att undvika ett befaradt missbruk, förkasta antag-andet af en sak, som man tilläfventyrs eljest erkäru de för nyttig, då nemligen det är en och samma authoritet som etablerar och som ensam kan missbruka den? eller med andra ord; jag vill ej öppna en plan, grundad på ett allmänt förtroende, ehurti den kunde fria mig från stora vådor, blott derföre att jag kunde blifva svag riog att i otid begagna mig deraf.
På sådana grundel uppreser man inga fasta byggnader.
Den lien 20 Juni'.
Den tid är förbi då dessa betänkligheter borde bekymra oss; neli införes en stadgad ord», ping uti penninge-väsendet, behöfve vi ej heller befara att elen återkommer.
Men för ett onndvikeligt påkommande tillstånd af våda, som fördrar utomordentlig kraftyttring, böre vi ej vara liknöjde att bereda resourper, derest vi icke äfven äro liknöjde om vår sjelfständighet.
Fåfängt skole vi söka dem sorn hittills, att nemligen i första perioden förstöra våra små tillgångar; i den an» dra ömsom bedraga allmänna förtroendet, och bedragas; i den tredje slå nya Sedlar till betalning af åsamkade skulder.
Det är i min tanka ett verkligt förnärmande af Eikets Ständers värdig», het, då man anförer att denna utväg, skulle kunna leda till missbruk.
Villje vi för oss erkänna några andra nio, tiver än öfvertygelssn om det allmänna bästa? böre vi då föreställa oss att
Ständer i vårt ställe skulle en annan gång ledas af andra?
Elifva lå» nen icke nytfige, finnas andra utvägar sam äro bättre, så begagnas ej de förra; med min öfvertygelse och med min aktning för Dagstiftaride prakten kan någon annan tanke icke förenäs» Jag har nu redan allt för länge uppehållit Jlöglofl.
Utskottet och bör således iejke ytterligare utvidga denna del af ämnet, oaktadt allt hvad deri vidare vore att anföra; min åsigt af saken 1 det Dm so Jurii\ idet hela har jag vågat framlägga; den hvilar i afgörande; på dessa frågor; Skall penninge-sÄll» ningen, blifva spm den är? eller skall Sedelstocr ken ytterligare ökas?
eller skola de utvägar , jag ■vågat föreslå, antagas?
eller skola några andra i deras ställe såsom nyttigare utfinnas?
Stoik holm d, 31 Maj 1815, O, F.
Påhlman
Att förestående Handlingar äro lika lydande fried de af Herr Majoren oell Riddaren Påhlman saint Herr Coinmerce-Rådet Santesson till Riksens Höglofl.
Ständesrs Stats Utskott ingifna anföranden, betygar, Stockholm den 15?
Ex Officin. C.
Siats-Utskottets Secreterare^ Utdrag af Protocollet, hållet uti Riks?ns Höglofl.
Ständers Stats-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 17 Juni 1815* S. X).
Vid förnyad föredragning af det uti FL' liance-B ered ningen författade Project till Betänkande, angående åtskilliga omständigheter, hvilka äga I Den 20 Juni. äga sammanhang med .Regleringen af Rikets Pennirfge väsende, inlemnades och upplästes följande D ictamina, nemligen; ,3:o Af Herr Förste Archiatern m. m, v°n Schultzenheim, q;o Af Herr Assessoren Arosenius, livar» med Herr Doctor Drysén genom påskrift sig förenat, äfvensom Ordföranden Herr Friherre De Geer.
Herr Capitaine!!
Heijkenskjöld och Herr Riskoppen Doctor Murraij tillkännagåfvo sig med Herr Assessoren instämma. 3:0 Af Herr Commerce-Rådet Nordlindh. 4:0 Af Herr Commerce-Rådet Santessonj med tillagg, att Herr Commerce-Rådet äfven förenar sig med Herr Commerce-Rådet Nordlindh och Herr Assessor Arosenius.
Herr .Biskopen Friherre
Mörner yttrade, att Herr Frilrerren och Riskoppen instämmer uti den af Herr Assessoren Arosenius föreslagna Fin?nce-Plan, men att han genom en sådan reservation alldeles icke ville lägga hinder för den af Utskottets Pluralitet beslutade Finance-Plan, den han för sin del önskade malte med första få afgå till Riksens Högloft Ständer.
Herr Grosshandlaren Lamberg förklarade ftig instämma med Herr Commerce-Rådet Nordlindh, Herr Assessor Arosenius och Herr Commerce-Rädet Santesson, Pierr Den 20 Juni4 1069 Herr Friherren och Ordföranden frågade, om Höglofl.
Utskottet bifaller, att Betänkandet,'sådant det är författadt, afgår till Riksens Höglofl.
Ständer, och alla Diclamina, jemte Utdrag af detta Frotocoll, dermed åtfölja, hvartill svarades Ja! tJt Supra Ex ProtoCOllo C\
Jag hat icke haft nöt* tid, ätt rätteligen begrunda det af Höglofl. Stats-Utskottets Afdelning för Financen författade Betänkande om Penninge-verkets reglering och isynnerhet om Dis cont inrättningens framtida stadgande; om jag ock ägde någon förmåga, att befatta mig med delta Riks-Högmål.
Det vill utan tvifvel falla ganska svårt ätt afhjelpa den öfverklagade penninge förlägenheten, utan att bereda nya oredor, då bevisligen den samrnanlagde Banco- och Riksgälds Sedelstocken öfverstiger 26J Million Riksdaler Banco, och Sveriges Rink svårligen förrriått upprätthålla Sedelmassans värde emot Specie-Myntet och varupriset, då den samma öfverstigit 9 till 10 millioner, som ock varit det högst behöfliga beloppet för Sverige med Finnland, då Rörelse-Capitalet varit fullgiltigt.
En fortsatt indragning af Banco-Sedel-Stocken anser Höglofl.
Utskottet vid denna ställning med * toen 20
Junis med skal för vådlig; men otkj att én tillökning inöfver beloppet vid 1814 års slut borde andi vikas.
Om ock på den grunden medgifves, att dc Summor, sorn ifrån 1815 ars början till Banken ingått och vidare inflyta, åter skulle sättas i omlopp, så begriper jag icke, hurri det för Banken må bära sig, att utom bela Riks-Discont* Bonden biträda, efter påståendet, Riksgälds-verket successivernent med 4 millioner, Allmänna Magazins-inrättningen med 7 till 12 Hundratusende Riksdaler saint dessutom halld Kongl. Majit vid förefallande händelser det lilla och stora Creditivet tillhanda; och detta allt titan att, efter den stadgade grundsatsen, öka Sedelstockens varande belopp d. 1 Januari 181 g<
Ett förökndt
Diséontbiträde af 800,000 E d.
Ihco är redan utlofvadt ät Götha Canal Direction.
Ämortissements-Fon* derna till Riksgälds-Sedlarnas inlösen och till 31809 års Kronoskulds nedsättning och Benteliqvidering, äro kände såsom otillräckliga till så många millioners utbetalning; och det talas dock om den ena, om ej bägge de nämda Afbetala ings-Fondernas indragning.
Om Banken bar Renté fordringar för lån på Fastigheter och effecter samt till diverse corporationer, så halt den ock Rente-utgifter för Läne-Banco skulder * Ilealisatiotts-Obligationer, Capital-skuld för irtsatt Guld och Silfver, .Lön-utgifter, Verkets under* ball m. m.
Utskottet tror, att med undantag af Lån på metalierj alla andra utlåningar till Rikets Den a Q Juliu Rikets Hufvud • näringars unders lod lämpligast kunde besörjas genom Riksgälds Contoiret, såsom det Verk, der dc för nödiga ansedde upplån utan olägenhelVkunde göras.
JKiks-Disconten skulle i den afsigten öfverflyttas från lliksens Stäm* ders Bank till Riksgälds Gontoiret* Efter ali min öfvertygelse Hinde det kommä nära på ett ut, antingen Riks-Discont-verket bestyrdes af Riksgalds-Contoiret eller af Banken. X)et derigerades aldra först oell med ganska god ord* ning af Riksgälds-Contoireis Fullmägtiga; det flyttades under Bankens inseende? år 1802, då, till följe af Norrköpings Riksdags Beslut, Riks. galds-Contoirets Credit-Sedlar skulle af Banken realiseras.
Under denna sednare styrelse, har Discont-Verket blifvit skoft med all skicklighet och oegennytta.
Banken, som egentligen uti Verket agde § delar, har uppå de förfkitne 13 åt deraf dragit betydlig vinst, så genom behållen utdelning, sorn genom renta å de förskutna medel ä 3 och 5 procent.
Ständer, i likhet med deras Stats-Utskott, förordna att den varande Banco Sedelstocken ej finge, till en bättre proportions vinnande emot redbara fonden, efter hand mindskas, utan genast till ett lika belopp utlånas, så frågas billigt hvad båtnad hade val Banken i en statistisk väg, för sitt besvär?
Banken inbekominer vid Disconten icke Guld och Silfver, utan blott sina Sedlar, hvilka åter till lika belopp skola utgifvas; således blir Banken!» vinst ailsingen för sin möda.
Ej k a 11 Riks - To;* Den 20 Juni'.
Riksgälds-Contoiret drifva Discont-verket med Ilka vinning, sorn Banken.
Kostnaden i årliga utgifter och aflöningar lärer föga hafva öfverstigit 92,000 R:d.; men här skall renta till Banken och. privata Persöner betalas.
Det kan sägas ate endast det stahla och inpå eventuella omskiften underkastade PenningeVerket hörde under Bankens vård; men att DisCont-röre Isen hörde till Gredit-väsendet, och således mer närmade sig till Riksgälds-Verket, och jemväl, sedan i en lycklig stund dervid en fullkomlig publicitet blifvit vunnen, Discont-rörelsen icke heller komme art doljas under någon hemlighets-larf, utan likasom Ständernas öfriga Credit- och Riksgalds-verk årligen till Allmänhetens klara öfvertygelse kungjord.
Det föreslås således först, att Bankens instuckna Summor i Riks - Disconten, sorn 1816 går till ända, skola öfvexflyttas till RiksgäldsContoiret.
Örn ett sådant Beslut af Riksens Höglofl.
Ständer gillas, så förmodas, att det må ske successivernent och med äfven så litet äfventyr för Pantägare, som det verkställdes vid förra
Discont-» flyttningen till Banken.
Hvad åter försträckningarnas till Discont-verken i Malmö och Götheborg appropriering till Riksgälds-Contoiret beträffar, enär dessas Octrojer 1817 års slut upphöra, så lärer först böra decideras, huruvida Götha Canal-Discont, såsom det lättaste publiqua biträdet, ytterligare, uppå val bepröfvade grunder % må Den 20 Juni. 1073 må fortfara; da ock vid sådant bifall andra vanskeliga
Depots eller För valtnings-Contoir i Götha Piké ej (orde behöfvas.
Ett bil rade förväntas billigt genom bokförda
Lån uppå afskrifning ä 3 procent, förutan några utfärdade Sedlar, enär likasom förra gången skedde vid Riksgälds-Disconten, fordringarne vid anfordran honorerades.
Lån på ett års uppsägning, ehuru med 5 procents renta, föga för Verket förrnonlige, torde knappt till 3 millioner kunna erhållas, och det vissa blefve att alla sådana 5 procents Låw, satte uppå längre uppsägnings-terminer, förflyttades uppå 1 års sigt.
Att undfå permanenta Annuitets-lån, eller så kallade a fonds perdu eller att de aldrig af Fordrings-ägaren kunna uppsägas, å 6 procent till ett belopp af 3 millioner, står icke vid sådana Lånsökningar äfven emot högre renta att hoppas; åtmindstone blefve det blott af några cha'itabla Inrättningar, sotn aldrig trodde sig behöfva Capitalen; vid oviljan att besväras med Inteckningar och deras bevakande, hafva vetterligen några Barmhertighets Stiftelser med sådana vilkor placerat
Capital hos härvarande Bours-Directionen.
Nödigt lärer åtmindstone blifva att sådana fordringar befrias ifrån all Bevillnings-afgift, samt att de blifva transferable lika som de fonderade Engelska Stocks.
De vid 1810 års Riksdag i Slockholm beslutne, men snart derpå i (Lebro inställda Annuiteter, voro likasom de Engelska; för 4:de B.
N:o 135, 136. iö74 Den 20 Juni. förutan all förskrifning; i afsigt att åtmindstone för en del icke belasta Banken med Un utan Fond, eller att låta Rikets gäld circulera såsom, penningar.
Det vore utan tvifvel önskligt att RiksgäldsContoiret, genom en förmonlig
Discont-avance mägtade emot lindrig renta uppmuntra nyttiga odlings-företag, under en benämd odlings-fond.
Ett sådant crediteradt företag kan mindre för Banken vara passande, men ej synes det tillkomma •Riksgälds-Contoiret, att afgifva stående
Eån emot Inteckning å fastigheter, oin det ock vore förenadt med någon årlig Cäpital-afbetalning.
Till följe af r8i2 års'Riksdags-Beslut, utlånar nu årligen Banken hela beloppet af de inflytande 2 procents afbetalningar af RånCapitalen; och om någon mera besparing af Bankens intrader, sorn naärkeligen ändrade Röielse-Capitalets equilibre, existerade, så vore det väl i sin ordning, att detta äldre respectabla
Verk ensamt befattade sig med Fastighets-Lånen, Jag är mycket förvissad, att den värde Ledamoten, som uppgifvit förslaget till Financeplanens verkställighet, icke har annat föremål, än att försäkra Bankens gamla ratt, och att trygga dess bestånd.
Denna Riks-klenod kan icke nog hyllas!
Den har uppehållit
Riket vid många vådliga hvälfningar.
Vid en uträkning, som upprättades Den 2o Juni. l07S ar 1778, hade Banken genom förluster och uppoffringar till det allmänna bidragit med en Summa stor B:d.. 8,388,749. 3. 9 , och hvad har densamma icke sedan uppoffrat?
Man har dock hört oförståndiga hädelser, att Banken vid 1777 års realisation gjort en Banqueroute ä 50 procent, då den likväl haft en stor rikedom i behåll, om Bankens publique och privata gäldenärer förmått återbetala så goda Penningar, som de erhållit.
Den irtägtade ej mindre nu, med mindst 5 millioner behållet Capital honorera sina utfärdade Sed-] lar, om Respective Vederbörande kunde betala de valable penningar, sosji de i detta Seculo erhållit.
Det är icke Batikens fel om icke Riksens Ständer endast åtnöjt sig med den salderade gevinsten, sorn dock efter Banco-ordningens 74 §. blott vore att disponera.
Vi håfve vid denna förvirrade ställning ej annat råd, än att genom allvarligare och vi-] säre författningar så laga att vår öfver all höfva uppstigna Banco- och Riksgälds-Sedelstock må vinna uti väldet genom Productionens och Exportens, om ej öfvervigt, åtmindslone förbättrade förhållande emot consumtionen och Importen.
D. v. Schultzenheim.
Yttr io76' Den 20 Juni, Yttrande i Häglof,. Stats'Utskottets Plenum d. 17 funt 1815 af Carl Arosenius.
ILhuru jag fullkomligt instämmer uti dé premisser, som Högloft.
Utskottat förklarat ligga till grund för dess till Riksens Ständer nu afgifna Utkast till Finance-plan, särdeles i hvad angår Sedel-stockens bibehållande, sådan den vid 1814 ars slut befanns, tvingas jag dock af min öfvertygelse och samvetspligt att högtidligen protestera emot de bestämmelser, sorn Höglofl.
Utskottets pluralitet ansett, såsom följder deraf, böra äga rum.
Jag har ännu ej förmått aflägsna ifrån mig den farhåga, att dessa förslag, i fall de blifva antagne, skola åstadkomma just motsatsen af hvad sorn sökes, så väl i afseende på Bankens bästa, som på allmänna penningeställningen i Riket.
Må,det tillåtas mig att betrakta hvardera af dessa ämnen särskildt.
Att Riksens Ständers Bank skulle vara ett blott Depositions Contoir, kan jag för min del icke tro vara enligt med dess primitiva bestämmelse.
Den bär ännu i denna stund namn af en Räne- och Vexel-Bank, och har allt ifrån sin första inrättning gjort skäl för detta namn.
Utan att tala om de betydliga understöd den i alla Den ao Junti *<>77 al!a tider lemnat Jordbruket och Naringarne, har dea äfven vid mänga tillfällen utgjort den Pelare, som uppehållit Slaten, och utan hvilken detta uråldriga
Rike rnå hända längesedan försvunnit utur de fria Länders antal.
Man vill nu för tillkommande vådor tillskapa ett nytt räddningsmedel, man. vill öfvergifva den fasta ankargrunden Banken, för att på den bräckliga far. kosten Stats-Obligationer frimodigt utsätta sig för nya äfventyr.
Man vill fråntaga Banken administrationen af dess egna medel, och uppdraga densamma åt Riksgälds-Contoiret, ett Verk, hvars liela existens hvarje redlig Svensk måste önska se, ju förr ju heldre, upphöra, och till hvars umbärlighet vi nu redan synas nalkas med stora steg.
Man vill ytterligare fråntaga Banken den inkomst, som af Riks-Discont-rorelsen kunde blifva för densamma att hämta; en inkomst, som lämpligare an någon annan bör tjena till framdeles amortissement å Sedel-stocken, emedan,om Discont-låneri användas i nyttiga rörelser, rentan å dessa lån just utgöres af ärliga arbetsviuster, men icke ryckes ifrån Rörelse-capitalen, Beloppet af denna renta tjenar således till en tämligen säker måttstock, huru stor Sedel-förmindskning
Landet årligen kan tåla utan Näringarnas lidande.
Ännu ytterligare:
Jag frågar huru det skulle öfverensstämma med Riksens Ständers värdighet att nu rygga ett löfte, sorn vid sista Riksdagen högtidligen bekräftades, nemligen att Banken, vid nu varande Octrojs slut, skulle för stn ensamma räkning få öfvertaga hela Discont-m re Isen Den 20 Juni'. reisen.
Det matte aldrig kunna nekas,' att Iden män Banken vinner förkofran, kan Riket med allt mera tillförsigt anse densamma sorn sitt yppersta Bolverk mot framtida möjliga faror , och att all vinst, sorn tillflyter densamma, blir förr eller sednare en vinst för Staten; Ja, man skulle nästan Jeunna kalla densamma ett Upplag, gjordt i den lugna tiden, för att användas när nöden fordrar»
Om det för öfrigt står fast, att det vore nyttigt, att inom ett enda Verk concentrera hela styrelsen af Rikets Penninge-väsende, matte väl Banken vara närmast till detta förtroende, då det i alla fall är pä dess credit, som alltsammans livi lar, och dä, sä vidt jag kan se, ingen anledning sig företer, att detta Riksens Ständers Verk skulle behöfva något slags förmynderskap eller mäklare-biträde af ett annat Riksens Ständers Verk, för att meddela åt Näringarna de understöd, som kunna vara nödvändiga, och med Bankens goda bestånd finnas förenliga.
Annu vådligare synes mig den af Utskottets pluralitet fores!agne Riksgälds
Disconfen, då den betraktas med afseende på Rikets närvarande oeconomiska ställning.
Det tyckes väl i första påseendet som skulle eif lättad penninge tillgång genast beredas åt Jordbruket och Näringarna genom de åtskilliga utlånings-anslalier, sorn Riksgälds-Contoiret ägde att besörja; men det visar sig snart, att just dessa utlånings anstalter äro inrättade på ett sätt, sora rakt leder till rörelse. capi - Dén 20 Juni. 1079 capitalets brådstörtande förmindskning.
RiksgäldsContoiret skulle nemligen söka fond till dessa ututlåningar genom upptagandej-af privata Rån emot 3, 5 ä 6 procents renta.
Endast i händelse dessa icke erhållas, skulle Bankens nu i rörelse satte Discont fond få till utlåning användas, inen i annat fall skulle den blott tjena som ett Greditif, för att vara att tillgå, då 3-procents-lånen återfordrades, det vill säga, icke komma att finnas i allmänna rörelsen annorlunda, än ungefär i samma proportion, som vi sett de öfriga Disconterne i vanlig tid begagna deras Creditiver i Banken , hvilken proportion sällan lärer hafva öfverskridit halfva beloppet; och denna afskrifningsTäkning för insatte 3 procents medel , alden ej precist samma inrättning, emot hvilken allmänna rösten dessa är så mycket höjt sig?
Ar det ej densamtna, som man ansett gifva penninge-mannen anledning att aldrig insticka sina capitaler 1 Näringarna, utan hålla dem i beredskap att göra hvad man kallar lyckliga coups, ofta på det allmännas bekostnad.
— Jag vill gerna, för min del, anse denna Cassa förrentning i det mesta oskadlig, och medgifva att missbruken bro färre, än man trott; Men den må då ock förblifva vid de
Verk, som hittills varit i laglig besittning deraf.
Den må ej användas att halia en stor del af nuvarande Riks-Discont-fonden i inactivitet, hvilket hvar och en sakkunnig lätt inser skulle blifva följden af det nya projectet.
Och togo Den 20 Juni.
Och dessa upplåningar emot 5 procent, och annu värre, dessa arinuitets-lån emot 6,'hvarifrån skola de val komma?
Jo! från uppsägningar af de medel, som hittills varit intecknade i'Egendomar, eller eljest för längre termin utlånade åt Jordbrukar och Fabrikanter, särdeles ifrån de allmänna Caf.sorna, hvilka visserligen skola preferera att utlåna sina penningar åt ett Verk, der aldrig något besvär af bevakningar, förnyade inteckningar och dylikt behofver äga rutn.
Till tröst fa de forlägne gäldenärerna nu den anvisning, att concurrera med hvarannan om samma penningars erhållande i vanlig JDiscontväg.
Dessa Discontlan erhållas också verkeligen , så vida Ifiksgälds-Contoiret icke vid samina lid behofver for egen räkning begagna de ofvannämnde insatta medlen; men örn detta skulle inträffa, hvar finnes då låne-tillgangen ?
De 5 ä 6 Millioner R:dt> som förut omedelbarligen af Banken i Discontväg utlåntes, få nu icke tillgripas, utan mäste, såsom sagdt är, till största delen frgga h vi lande såsom reserv-fond för 3-procentr. - medlen, och sjelfva rörelse-capitalet i Landet blir således ackurat så mycket mindre,än hittills, som beloppet af denna reserv.fond.
Det är sanrit: ett nytt slags mynt eller snarare mynttecken finnes då, i stället, tillkommet i rörelsen, nemligen Siats-Obligationerna, som gälla hvad de kunna, och visserligen blifva det yppersta falt för Agioteurers specfrlatiöher — men Eanco-sedeln blir så mycket sällsyntare, och den gyllene tiden, då spannmål, jern och alla öfriga varor återfalla till hälften - Den 3 o Juni. ioSi ten af nuvarande pri? är närmare, än någon pennitjgeman ens vågat hoppas.
I sanning 1765 ars oförgäteliga stryp system kunde ej rakare leda till målet af en fullkomlig stagnation i all rörelse och totalt upphörande af ali inbördes credit, än denna, vid första påseende, föga märkbara myntförmindsknings-plan; A Men, säger man, dessa upplåningar torde Riksgälds-Contoiret icke erhålla, och da mäste ju Hankens gamla Discontfond hållas i rörelse?
Alldeles sant., men hvartill tjenar då också hela flyttningen af Disconten?
Ar det då ej bättre att bibehålla en Inrättning, sorn af erfarenheten är pröfvad, och som innebär inga vidor, än att tillskapa konstiga anstalter, ota hvilka det lindrigaste som kan sägas, är, att de blifva oskadliga, endast i det fall att de misslyckas.
Jag vågar således för min del tro, att hela grundén för Fin‘anceplanen, så vidt den har gemenskap med allmänna penningesiällningen i Riket, kunde innefattas i 'leri enkla föreskrift af Riksens Ständer till sina Fullmägtiga i Banken: att intill nasta Riksdag ovilkorligen äter utlåna alla de medel, sorn i form. af Arnqrtissemerit d Stäts-Skuldéri, eller ock i annan [ vag till Banken inflyta, och del' utgöra verklig behållning.
Dessa utlåningar skulle tlä fordelas i hastighets lan, Odlings.förlag, och Discont-lån åt Jordbruket och !N är in gar na, enligt vissa reglementariska föreskrifter, hvilka Banco'-IJiskottet lämpligast kunde äga att föreslå.
Stats-Utskottet ville blott för sin del ht m - Den 20 Juni. ställa, att Banken, i detta, fall, måtte årligen oafkortad! bekomma af Bevillningen de summor, som blifvit densamma tillförsäkrade, och dessutom få till fin förkofran öfvertaga Riks-Discontrörelsen, då nu varande octroj upphörer, hvaremot Banken skulle genast bispringa Allmänna Magazinsinrättningen med ett till en million B:d ökadt temporairt Cieditif, samt hädanefter, likasom hitintill*, biträda Biksgälds-Contoiret med Discont-lån till F n Million, och dessutom, då nöden fordrade, lernnade samma Contoir ytterligare bistånd, så framt vid sammanträde af Fnllmägtiga i bägge "Verken omständigheterna pröfvades dertill föranleda.
Följden af dessa enkla bestämmelser är tyd' lig.
Ittgen tingens förändrade ordning skulle då väcka nya farhågor.