Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att länets jordbruk under de sista fem åren vunnit förkofran både genom den tillökning af fruktbärande jord, som nyodlingar medfört och genom de förbättringar, som visserligen icke mängden, men likväl ej få af näringens idkare med mer eller mindre framgång bemödat sig att deri införa, bör också kunna antagas.
Beviset för denna mening borde rätteligen hemtas från sifferuppgifter öfver den årliga sädesproduktionen och dess tillväxt; men alt med tillförlitlighet - 9 lighet beräkna denna produktion för en hel provins och i en ort, der bonden ofta af fördom icke mäter hvad han inbergar eller aftröskar, blifver ej möjligt annorledes, än efter skördarnes mer eller mindre tillräcklighet för invånarnes behof.
Till Wermland införes väl hvarje år spanmål, men denna införsel, som sker förnämligast sjöledes från Westergöthland, har, enligt hvad allmänt kändt är, tid efter annan betydligen till tunntalet minskats, under det alt icke ringa partier säd årligen blifvit härifrån utförda till Norrige och
Dalarne samt länets befolkning år efter år ökat sig.
— Denna minskning i tillförseln under anförda förhållanden måste naturligtvis vara en följd deraf att sädesproduktionen inom provinsen stigit, hvilket således torde få anses ådagalagdt, och gäller till stöd för hvad yttrad t blifvit om jordbrukets förkofran.
Obemärkt hör likväl icke lemnäs att under år 184-7 infördes hit till länet mera spanmål än något af de fyra föregående åren, och uppgick denna import, enligt erhållna uppgifter, till ungefärligen 16,000 tunnor, utom hvad från Nerike kunnat till Bergslagen inkomma; men då det ihågkommes, att 1846 års vårsäds-skörd här i provinsen var särdeles svag i följd af ogynnsam väderlek, och en betydlig del af samma års potatesgröda genom torröta förstördes, inser man lätt, att länets behof af en sådan större spanmåls-tillförsel 1847 varit föranledd af tillfälliga omständigheter, oell motsäger eller rubbar detta icke det här ofvan antydda förhållandet med en ökad sädesproduktion i vanliga fall, när skördarne ej felslå. Wermlands Hushållningssällskap bar äfven i sin mån verkat för jordbrukets tillväxt, då det bemödat sig att sprida kännedom om rön och förbättrade methoder i näringens flere grenar.
Genom detta sällskaps föranstaltande hölls år 1844 på egendomen Krokstad i Näs härad ett landtbruksmöte, som varade i tvänne dagar och bevistades af ett talrikt antal jordbrukare, likväl mest possessionater, både fran denna och från andra provinser.
Vid detta möte, det första i sitt slag inom Riket, afhandlades många för landthushållningen vigtiga frågor.
Tid efter annan har sällskapet äfven besörjt täflingsplöjningars anställande i särskilda delar af länet; och vitsordas allmänt att dessa åtgärder medfört gagn inom de orter, der de ägt rum, genom, den praktiska undervisning, som dervid blifvit arbetarne lemnad om utförandet af ett utaf de vigligare till jordbruket hörande göromålen, och genom mångas täflan att väl förrätta plöjningsarbetet.
Län för åren 1843—1847. 2 10 Sedan Hushållnings-sällsknpet
Ar 1846 slutat kontrakt med possessionaten A. E.
Fahlbeck om inrullande al' en lägre landtbruks-sko'a a lians i Öhne socken och härad belägna egendom Träfors, hvilken han lill della ändamål på feni års lid upplälil; och Eders Kongl. Maj:t jemväl läckts i nåder bevilja elt årligt anslag af 1,000 R:dr Banko ali från och med April månad 1847 nlgå, såsom understöd lill en sådan skola, så har den ork blifvit vid nyssnämnde lid öppnad och under året begagnad af elever.
Denna undervisningsanstalt bar sedermera lör l gå 11 och fortgår ännu, lill ny tia lör orten.
I följd af befolkningens oafbrutna förökande tillkomma årligen nya bosättningar, och dessa medföra åter odling af oländig mark, väl på de flesta ställen lill mycket ringa rymd; men inom Uddeholms hruks-bolags vidsträckta område i Elfvedal.*: härad lämpas eller ordnas bosälIningarne med omtänksamhet sålunda, all de dels motsvaras af nödig arbetsför!jonst for dem, åt hvilka de upplåtas, dels ock ske på sådana ställen, hvarest odlingarne kunna efterhand utsträckas derhän, att häst å slik lägenhet kan fod as; lill elt skyndsammare befordrande hvaraf bolaget också årligen lemnar icke obetydliga anslag, hvilka visat sig gagneliga såsom bidragande lill joidbrukets förkofran, och afböjande tillkomsten af en så kallad lös befolkning i oi ten med dess mångå olägenheter.
Hufvudsakligen på detta sätt hafva bolagets besulne häsllägenheter inom Elfvedals nedre tingslag från 1861 till 1848 eller på 17 år tillväxt från 423 till 503 stycken.
1 samma plan ingick ock en stor del af de nyodlingar, hvilka bolaget på 1830 talet verkställde under Agronomerne Stephens och Johnsons ledning, så alt af de 450 tunnland, som då på en gång uppodlades, endast ungefär hälften blifvil bibehållen under egne gårdsbruk, men den andra hälften använd till tio stycken särskildt bebygda och väl besutna hästhemman; hvarjemte bildandet af flera dylika å angränsande odlingsmarker fortgår.
Att hornboskapen underhålles och vårdas illa här i länet är ofta tillförene anmärkt och utgör ett fel, som ännu faller allt för mångå af provinsens landtman till last.
I saknad af naturliga ängar och tillräckliga, väl rödjade beteshagar, lemnäs allmogens kreatur vanligen ett svagt sommarbete i de vidsträckta skogarne och vintertiden lifnäras de för det mesta med hafrehalm, under det de nästan oafbrulit stå instängda i trånga, osunda fähus.
Så behandlad kan boskapen naturligtvis hvarken gifva en vacker afföda eller någon god afkastning.
Också är länets inhemska boskapsrace i allmänhet småväxt och illa byggd. 11 Possessionaterne och jemväl flere blanc! allmogen, inseende boskapsskötselns stora vigt för jordbruket oell samband dermed, egna likväl numera densamma en bättre omsorg; och många af de förre hafva med stora kostnader lid efter annan låtit införa både tjurar och kor af ädlare racer för att åstadkomma en förbättrad afvel.
Sålunda hade Kornetten Geijer på ofvannämnde egendom Krokstad redan år 1843 förskaffat sig 40 balfblods-qvigor af korlhornsrace, och var della holländeri 1845 förökadt till 97 djur, dels af i och dels af $ blod, ehuru derifrån blifvit under tiden försålda, efter höga priser, ett sLort antal ungtjurar och äfven flera kor, för det mesta till landtman inon provinsen.
Till Höglunda egendom i Grums härad, hvilken innehafves af Grefve von Rosen, inhemlades från England 1847 genom enskild försorg 1 tjur och 12 kor af Ayrshire race såsom slam för ladugården derstädes.
Till hornboskapsracens förädling bildades för omkring åtta år sedan i länet en förening, som användt sina genom aktiv teckning insamlade medel och ett af Hushållnings-sällskapel föreningen på tio år lemnadt räntefrilt lån, tillsammans 1,000 R:dr Banko, till uppköp af tjurar utaf ädlare, förnämligast korlhornsrace, hvilka blifvit i det omnämnda ändamålet stationerade på särskilda ställen i länet.
Dessa och många andra af enskilde landthushållare under sednare åren vidtagna åtgärder lill kreaturs-afvelns förädling skola tvifvelsutan hafva sina goda följder, men kunna icke verka lill näringsgrenens allmännare upphjelpande från dess nu varande låga ståndpunkt, innan den hos mängden af landtman djupt inrotade seden, alt hafva flera kreatur än man förmår försvarligen underhålla, upphör. lill Nori ige a
Isa tias väl kreatur ifrån Nordmarks härad samt smör och ost från Finnbygden i norra delarne af Eifvedals och Fryksdals härader, i hvilken bygd boskapen, beslående af en för den bergiga orten passande, småväxt, kullig slam, bättre än annars hos allmogen vårdas; men utförseln af ladugårdsprodukler från länet är i följd af det ofvan antydda förhållandet med boskapsskötseln icke betydlig, utan föryttras vanligen de öfverskott af sådane produkter, som i några orter kunna förefinnas, till andra trakter inom länet, der ladugårdarne icke lemna tillräckligt deraf för behofven.
Iläslarne åter födas i allmänhet vida hällre, än boskapen oell få hos allmogen förtära det bästa höfodret, emedan de begagnas till alla sådana arbeten vid dess jordbruk, hvartill dragare erfodras, och de mångå bönder, som besilla små hemmansdelar, beräkna att med sina hästar genom forsling för 12 bruken och bergsverken hemta icke obetydliga förtjenster till lefnadsbehofvens fyllande.
År 1839 stiftades, genom aktieteckning inom länet, till hästkulturens befrämjande en förening, som tillvägagåLt sålunda, att hingstar af den Norrska hästracen blifvit uppköpta och stationerade hos landtbrukare i åtskilliga delar af länet för alt, såsom beskällare, emot billig afgift tillhandahållas under fem års tid, och vilkor för hingsthållaren, alt, inom denna tid, genom erläggandet årligen af en femtedel af värdet, inlösa djuret; och har föreningen till och med 184-7 i berörde afseende inköpt och utlemnal 18 hingstar, af hvilka likväl efterhand 9 afgått, såsom af hingsthållarne inlösta; varande under de sednare 5 åren 150 lill 160 ston årligen af dessa beskällare betäckta.
Att dessa åtgärder varit ändamålsenliga och gagneliga lider icke något tvifvel, helst allmogens i länet hästar äro synbarligen af samma ursprung som den Norrska racen, en hästrace, som för sin ihärdighet och styrka är särdeles tjenlig till de här i orten förefallande tunga körslor.
Då omförmälde förening bildades och bestämde sin verksamhet efter den åsigt, alt hästkulturen inom Wermland skulle säkrast befordras genom anskaffandet af felfria och mogna beskällare från Norrige, af den der inhemska hästracen och genom dessas stationerande på sådana orter inom provinsen, hvarest en ymnigare tillgång på foder och bete gjorde hästars uppfödande lätt, sökte man äfven göra en annan mening om sättet att förädla Wermländska hästen gällande, den nämligen: att Engelska arbetshästen, croiserad med den i länet befintliga af Norskt ursprung, skulle lemna en afkomma, öfverträffande den Norrska oblandade racen.
Året derefter eller 1840 ingingo ock åtskillige possessionater en ytterligare förening för att på denna väg eller enligt den sist anförda åsigten befrämja hästafveln i länet, och anlkaffade för ändamålet
Irenne hingstföl af den så kallade Clevelands-racen från England.
Fölen, fyra månader gamla vid ankomsten till Sverige, utlemnades till hingsthållare sju månader derefter; och kostade då föreningen 2,097 R:dr 4 sk. 7 r:st Rgs.
Deras utveckling gick hastigt; och vid två års ålder hade de redan uppnått en höjd af 10 till 11 qvarter.
Under fyra år hafva de i medeltal betäckt 38 ston om året.
Afkomman är stor och vacker, men meningarne äro delade om den kan vara passande till landt-race i Wermland.
Dessa hingstar hemföllo 1846 till hingsthållarne, sedan föreningens kostnader för dem blifvit återbetalte.
Delägarne i dessa t vänne, för samma patriotiska mål bildade föreningar öfverenskommo år 1846 att utgöra derefter en enda under namn af: »Föreningen för hästkulturens befordrande i Wermland», och med bestämmande att 13 en tredjedel af de beskälare, sorn anskaffades, borde vara af Engelsk arbetshäst-race ocb de öfriga två tredjedelarne af Norrska bästslaget.
Med fårafvel» har förhållandet hitintills icke varit bättre än med boskapsskötseln.
De får, som i allmänhet inom provinsen förekomma, äro små och missbildade med ull af mycken skiljaktighet, hvilket sednare synes utmärka, att de tillkommit genom blandning af liera olika slag.
För att bereda landtmännen i orten tillfälle att till afvelns förbättring förskaffa sig får af en O o bestämd ocb godkänd race, inrättades år 1844 på Malma egendom i Nors socken ett schäferi för Soutbdowns får, hvartill sex stycken djur, såsom stam, lemnades samma år från kronans schäferier.
Denna hjord var 1847 förökad till 18 stycken; men racen är, såsom mindre ullrik, icke omtyckt i orten, och har således icke blifvit spridd, utan endast till croisering med annat fårslag af några landtbrukare begagnad.
Med ett af länets Hushållnings-säIlskap för ändamålet lemnadt låneunderstöd införskaffade Kornetten Geijer äfven 1844 från England 1 gumse och 10 tackor af Dishley elier ny Leicester-race, såsom stam för ett å Krokstad egendom anlagdt schäferi af delta fårslag.
Denna stamhjord kostade, levererad i Götheborg, 1,150 R:dr Banko; ocb bade den intill Juni månad 1847 förökat sig så, att den på stället då bestod af 39 djur, ehuru en springbagge ocb 6 lam under tiden försålts ocb 2:ne lam dödt.
Fåren äro af vacker kroppsform och hafva de hvardera gifvit 8 till 14 U. ull i tvänne klippningar, men denna ull är något för grof till allmogens mest brukliga väfnader ocb betalas derföre endast med 42 sk.
Rgs för marken.
Då detta fårslags croisering med Eiekloral- ocb Southdowns-får på det sätt, att gumsar af förstnämnde race blifvit sammanparade med tackor af sistberörde slag, utfallit särdeles fördelaktigt, emedan afkomlingarne erhållit en finare ull än ny-Leicester fåren, men ärft deras vackra kroppsform och köttiikhet, bör man kunna hoppas gagneliga verkningar för orten af ornförmälde schäferi-anläggningar.
Åt svinskötseln har man lemnat temligen mycken uppmärksamhet, och anträffas flerstädes i länet ganska goda slag af dessa djur.
Från vestra delen af provinsen afsättas årligen både lefvande ocb slagtade svinkreatur till betydligt antal.
Från ålder hafva skogarne i provinsen varit hardt anlitade.
De afbrukades mycket til! afsalu äfven under de tider, då trävaru- och kolpriserna voro så låga, atl skogsägaren i betalning för timret ocb kolen endast bade ersättning för sitt arbete med upphuggningen, tillverkningen och forslingen, men intet för den använde skogens värde.
Behofvet af en eljest sak - 14 nåd arbetsförtjenst ledde honom allt för ofta till dessa afbrukningar, som naturligtvis ökades de år, då fördelaktigare konjunktur för trä varuhandeln stegrade timmerpriserna.
Derjemte har det allmänna bruket hos allmogen att åi ligen afsvedja en viss skogstrakt för att derefter å det a frod jade landet hemta en enda rågskörd, verkat betydligt lill skogarnes minskning, isynnerhet som delta svedjande merändels företages å så svag och stenbunden mark, att den derigenom beröfvas all växtlighet för en lång följd af år.
Med sådan länge fortsatt misshushållning, ulan att några åtgärder vidtagits lill befrämjande af skogens återväxt, har man ägt skäl befara skogarnes ulödande, eller åtminstone alt all mogen och säljbar skog skulle hafva försvunnit redan för många år tillbaka, hvilket ock så vida inträffat alt icke få hemman finnas, som nu mera sakna skog till behof.
Men delta allt oaktadt hafva under de ifrågavarande fem åren, då trävaruhandeln varit i högre flor än någonsin tillförene i mannaminne, och timmerpriserna hastigt stigit ända lill omkring 36
Ralr llgs för tolften af vanligt timmer eller lill tre gånger mera än hvad del förut merendels gällt, stora partier trävaror af nästan alla dimensioner blifvit fiån provinsens skogar uldiilna och med betydlig földel förytlrade.
Man synes också nu bättre än tillförene inse hvad värde skogarne äga; och (lere bruksägare hafva under sednare åren förskaffat sig män, kunnige i skogshushållningen, för att genom dem införa en bättre vård om brukens skogar och en ändamålsenlig behandling al desamma.
I denna afsigt och för ernående af en förbättrad skogshushållning inom Elfvedals härads nedre tingslag, har Uddeholms bruks-bolag antagit en tysk Forstman lill öfverskogvaktare och under honom anställt 10 under-skogvaktare, som hafva hvar sitt distrikt sig lilldeladt.
En gång om året hålles skogvaktaremöte, då öfver-skogvaklaren meddelar theo»etisk och praktisk undervisning i skogsväsendet åt nnder-skogvaktarne och åt hvilka andra, sorn vilja ai den sig begagna.
Under-skog vaktar-ne äro sedermera monitorer för allmogen.
På denna väg och med de praktiska exemplen, sorn bibringa öfvertygelse, bör man kunna hoppas alt med tiden besegra del hitintills lådande ofömuflet och förstörelse-begäret i skogens behandling, ehuru någon illusion icke får göras om hastig framgång emot måhlriga (olkvanor, hvilka bibehållit sig, i trots af alla laestiftningslörsök till deras rättande.
O O Bergsrörelse.
Under den tidrymd, hvarom nu fråga är, hafva jernmalrnsgrufvorna inom Philipstads bergslag, af nedan upptagna antal, varit bearbetade med här jemväl angilne arbetsstyrka och mulmfängsl, nämligen: 15 Antal Uppsy- Arbetare.
Glask- och vaskmalm. grufvor. ningsman.
År 184-3 51 66 724 64,097 30,153 »184* 47 57 607 66,954 33,062 » 184-5 48 59 551 66,817 28,409 » 1846 52 60 563 66,737 38,841 »1847 69 83 62 5 70,580 42.607 Summa 267 325 3,050 335,185 173,072 eller i medeltal 53 65 614 67,037 34,614 Häraf inhemlas, alt malmfångslen, som under de Irenne medlersla åren af omforrnälda tidrymd hållit sig ungefärligen lika, deremot under sisla året med nära 18,000 tunnor öfverstigil del loista årets pioduklion; oell är det ganska sannolikt alt inalmuppfodringen blifvit ännu mera ökad om konjunkturen för jernliandleringen dertill gifvit anledning.
Della förhållande, eller att malmfångsten utur bergslagens grufvor kan rätias efter grufägarnes behof af stone eller mindre malmqvantileler, bevisar bäst att malmlillgångarne derstädes ieke äro i aftagande.
Någon fullt till Corli 11 ig uppgift å de under berörde år upptagna oell nedlagda grufvors antal finnes icke alt tillgå.
Om man läster uppmärksamheten vid det stora antalet af de hos Bergmästaren ultagne mutsedlar för jerninalms brytning, skulle det kunna antagas alt en ovanlig mängd nya malmauledningar blifvit under denna lid öppnade, men delta är likväl icke föibållandet.
Det höga malmpriset har visserligen framkallat spekulation och försök i denna väg, dock utan att några märkbara resultatet* deraf visat. sig.
Storsta delen af de nyss upptagna grufvorna är efter ett obetydligt aibete åter nedlagd, och några särdeles hoppgifvande fyndigheter hafva icke härunder blifvit anträffade.
De utfärdade hviloståndsbrelven angifva väl antalet af de grufvor, i hvilka arbetet upphört, men i mångå af deni bar arbetet åter företagits eller företages efter elt eller annat år, hvaremot andra måhända för sekler blifva hvilande.
Tackjernstillverkningen bar under ifrågavarande fem åren drifvils vid 33 hyttor eller masugnar, belägne inom bergslagen och det derintill gränsan - 16 de Uddeholms brnks-distrikt.
De tvänne i andra delar af länet befintliga masugnar, nämligen den ena vid Lyred i Gunnarskogs socken af Jösse härad och den andra vid Lennartsfors i Traukils socken af Nordmarks härad hafva, för deras brist på malm, icke varit i flera år till tackjernsblåsning begagnade, utan kunna anses nedlagde.
| För en af förstnämnde masugnar eller Elfsjöhyttan, hvilken, ehuru belägen i Gåsborns socken af Philipstads bergslag, dock tillhör nya Kopparbergs bergmäslaredöme, saknas uppgift om tillverkningen.
Uti öfriga 32 hyttor äro 137 blåsningar verkställda å de tider, som nedanstående tabell utvisar och med åstadkommande af de deri jemväl upptagna tillverkningar:
» 1845 ....
» 1846 ....
» 1847 ....
Mas- ugnar i gång.
Blåsningstid Fridygn.
Tillverkadt tackjern S7ctt Tillver- kadt gjutgods.
Tionde- tackjern. dygn. tim- mar.
Sfc® « 29 26 28 26 28 4.356 3,097 3.356 3,830 4,273 u 14 13 15 7 449 H. 321 ff 249 127 ^ 271 * 102,010 76,702 79,781 90,862 106,849 1,285 1,530 1,387 1,724 1,498 2,617 1,882 1,004 1,229 1,345 22 4 12 13 14 17 14 16 14 19 Summa — 18,914 12 1,420* 456,204 7,424 8,079 17 eller i medeltal på fem år .... 27 3,753 — 91,240 1,485 1,616 — Detta medeltal af tackjernstillverkningen öfverstiger med något mer än trettontusen Skeppund medeltalet af de näst föregående fem årens Tackjernsproduklion.
I afseende på det tekniska i denna handtering hafva framsteg ostridigt ägt rum och förbättringar blifvit införda.
De gamla biåsverken äro tned få undantag utbytta mot tackjerns-cylindrar, och varm-apparater finnas på de flesta ställen inrättade.
Vid de större hyttorna bedrifves malmrostningen i ugnar, och vid Dalkarlsjö samt Långbanshyttor begagnas dertill gas ur masugnen.
Krossverk 17 Krossverk för malmen äro äfven vid flera hyttor anlagde.
Handteringens idkare söka alltså att tillegna sig och begagna alla kända medel för att minska tillverkningskostnaden och vinna den bästa produkt; och nu mera anses äfven tackjernet till sina egenskaper betydligen förbättradt.
Den vid Tackjernshyttorne arbetande personal har utgjort:
År 1843 105 personer » 1844 116 » » 1845 107 » » 1846 122 » » 1847 114 » Tillsammans 564 eller i årligt medeltal 115 personer.
Häri äro dock icke beräknade de vid malmbokning, rostbränning och flera andra under blåsningarne förefallande göromål använde arbetare, å hvilka någon uppgift icke finnes; och kan det deremot antagas, aLt bela den inom bergslagen befintliga arbetspersonal är anställd eller begagnas vid grufvebrytningen och lackjenistillverkningen samt det derifrån oskiljaktiga kolningsarbetet.
För stångjerns- och manufaktur-smide finnas inom detta län följande verkstäder och inrättningar, nämligen:
Stångjerns- och Mumblingshammare 152 stycken Tyskhärdar 158 » Lancashire halfvallonhärdar 49 » Vällugnar 10 » Puddlingsugnar 2 » Stålugnar 19 » Knipp- och Räckhammare ... 61 » Spikhammare 152 » Klippsaxar 6 » Skärverk 4 » utom de för manufakturen nödiga eldstäder.
Vällugnarnes införande har åstadkommit stora förändringar i jernförädlingen.
Inrättandet af Lancashiie-härdar har under de sednare åren i den mån fortgått, att inom någon annan ort i Riket icke lärer finnas ett så stort antal dylika härdar, som i Wermland; och det påstås, att icke eller något tackjern egnar sig så väl för nämnde smidesprocess, som denna ortens.
Alt många af Berättelse öfver Wermlands
Län för åren 1843—1847 8 / 18 "Wermlands bruksägare följt den anvisning, som rudimateriens beskaffenhet dem sålunda lemnat, och detta fastän betydande kostnader varit oskiljaktiga från den nya smidesmethodens antagande, bevisar deras nit för handteringen.
Direktören C.
Ekman bar varit den, som icke allenast först infört Lancashire smidet i Wermland, utan äfven utarbetat denna smides-process till hvad den nu är.
Han har äfven inrättat det vid Gammalkroppa bruk befintliga Puddlingsverk, hvilket jemväl synes gifva ett fördelaktigt resultat; och slå jernliandteringens idkare lill honom i förbindelse för hans fortsatta bemödanden till bandteringens utveckling.
Väl drifves ännu, vid ett stort antal bruk, brytsmidet efter den äidsla inom Wermland brukliga methoden; dock röjes öfverallt ett kraftigt begär till förbättringar och hvilket redan i handling gifvit sig tillkänna genom införandet af förbättrade biåsverk och värmapparater i härdarne.
Nedanstående tabell lemnar en öfversigt af stångjerns- och manufakturtillverkningarne under sistförflutna qvinqvennium. i Härdar.
Friilsesmidct.
Privilegierade smidet utom hammar-skatten.
Hammar-skatten.
..Stång- och Amnesjerntil verkningen.
- Manufaktur- tillverkningen.
Sk® Ltt « Sktt Ltt SkS LS tb SkS L« SkS Lft ir 1843 . . 259 2,628 15 126,915 5 10 1,269 3 4 98,848 16,639 — » 1844 . . 259 2,628 15 — 126,335 5 10 1,263 7 4 106,351 — — 20,056 — — » 1845 . . 258 2,628 15 — 126,035 5 10 1,260 7 4 89,051 — — 20,081 — — » 1846 . . 256 2,628 15 — 125,335 5 10 1,253 7 4 101,259 — — 13,243 — — » 1847 . . 208 2,628 15 — 125,335 5 10 1,253 7 4 109,857 — — 13,704 — — Summa . . 505,369 — — 83,723 — — Medeltal . 101,074 — 16,744 — — Detta medeltal af stång- och ämnesjernstillverkningen understiger med något mer än 9,000 skeppund medeltalet af samma slags tillverkning under de näst föregående fem åren.
Att denna produktion likväl icke sjunkit mer i följd af den några år rådande ofördelaktiga konjunktur för jernexporten, får man tillskrifva de införde förbättringarne i handteringen, enär de bättre eller ädlare tillverkningarne kunnat alltjemt med någon fördel afsättas. 19 Af manufakturen har egentligen ståltillverkningen de sednare åren tilltagit, och uppgick den 18-1-7 till 4,280 Sk&. 14 LU. 19 U., hvaremot spiktillverkningen utgjorde föga mer än dubbelt så stort belopp.
De andra manufakturtill verkningarne hafva bestått af mindre betydliga poster.
En tillverkning, som likväl under sednare åren icke ringa ökat sig, är den af liar, hvilken nyssberörde år besteg sig till nära 600 tolfter.
Ädlare metaller, särdeles silfver och koppar, hafva under ifrågavarande fem år utgjort föremål för ett stort antal inmutningar, men malmfångslen har blott på få ställen varit sådan, att någon tillgodogörelse deraf ifrågakommit.
Vid Hornkulls silfververk i Philipstads bergslag, hvilket under berörde år blifvit både upptaget och nedlagdt, erhöllos väl några hundra skeppund malm, men hvaraf största delen ännu icke är försmällt.