Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers upplysta profning vdrdsajnlingen öfveda mnadt* Stockholm den 2 6 Aug, 1823- NtO 34- Ankom d. 28 Aug- 1823- Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar mot Utskottets Betänkande, angåen., de deri af Städerne utgående Salu,-ÄQ* eisen och dess upphörande, Mot Riksens Högloft Ständers RevillningsUtskotts den 2b:te sisth Julii, angående den af Städerne utgående Salu-Accisen och dess upphörande afgifhe Betänkande, hvaruti Utskottet på anförde skäl ansett Salu - Accisen, såsom af en, från den Handt-Tulls-afgiften åtföljande Husbehofs-, accisen, skiljaktig beskaffenhet, hvarken hafva varit eller nu mera vara uti den så kallade Fyllnads-afgiflen inbegripen, utan, enligt Riksens Hög. }ofl Ständers beslut, böra likasom Ovarn-Tulls "~V afgiften af Stockholm, Götheborg och Carlscrona, särskildt af Rikets Städer med 15,000 R:dr årligen directe utgöras till Statsverket, hvarom tilt undvikande af de. olägenheter, sorn uppstå, då flere års afgifter pä en gång inkräfvas, en särskild föreskrift Skulle i den blifvande BefillningsFörordningen intagas, liar inom Vällofl.
BorgareStåndet blifvit anmärkt, först af Hetr Ekhoff; alt Bevillniu^s- Utskott tis Be.tänkmiJen.
439 fördelningen af denna afgift inom Städerne möter ganska betydliga svårigheter, då Slagtare, Bryggare och Bagare med flere, som skola densamma Utgöra, redan finnas af TaxeringsCommittéerne i oell för deras rörelse ålagde Bevillning, och ej billigtvis synas kunna derutöfver belastas med eu ny afgift för det dem lemnade tillstånd, att försälja och till Salu hålla deras varor, till följd hvaraf yrkas, att örn anledning att anse Salu-Ac. cisen icke inbegripen i den allmänna Bevillningen ej företer sig, Städerne i sådant fall måtte förunnas rättighet, att af de personer, sorn på torgen införa bröd, kött och dylika varor uppbära en lämplig Salu-accis, som torde al Utskottet bestämmas till fördel för dem, som nu i och för samma handtering utgöra en dubbel Bevillning; vidare af Herr Cronius; att då nämnde afgift hvarken finnes i 1815 eller 1818 årens BevillningsFörordningar upptagen, strider det emot grundlagens tydliga innehåll i 60 § af 1809 års RegeringsForm, att densamma nu uttaxera; att denna algift bör antingen upphöra eller intagas uti den allmänna Bevillningen, så framt ej Städernas Borgerskap skall än ytterligare orättvisligen betungas med en afgift, hvarföre vederlag redan blifvit vid 1815 och 1818 årens Riksmöte lernnadt; att denna med så invcket skäl öfverklagade a<?cis ursprungligen varit en afgift uppå producenterne af vissa nödvändighets-varor, sorn i Städerne till större mängd consumerudes, och att dessa producenter, delade i tvenne classer, eller dels sådane som i Städerne tillverkade eller föryttrade dylika varor, såsom Bryggare, Baka - 44°» Bevillnings-Vtsknmts Betänkanden. re, Slagtare och Fiskare, dels ock på landet bosatte af Possessionatei och Allmogen, erlad© samma afgift, de förre efter en af vissa personer verkställd Taxering i förhållande till hvars och ens tillverkning och större rörelse, de sednare till den vid Tullarne anstållde Bevakning, sorn redovisade medlen i sammanhang med Tull-intradernej och att då genom Riksens Högloft.
Riksdag fattade beslut, samt Kongl, förordningen den Jorde November iSioi RandJtulls-bevakningen i de fleste och Xtandttolls-upphörden i alla Städer vid sistnämnde års utgång upphört och Randtmannen från samma tid varit obetagen, att, utan afgift, på torgen i Städerne, af hvilka en del blifvit nästan helt och hållit genom dem försedde, dagligen införa och försälja slagtadt kött, bröd, fisk och öl m. rm hvartill äfven komrrie, att de 6,0,000 R:dr landet lika med Städerne utgjort såsom ersättning för liandttullarne och Husbehofs - Accisen icke innefattade någon ersättning för den andel i SaluAccisen som landet förut i mån af dess afsättning på Städerne erlagt, innebar Salu-Accisens uttaxerande af Städernes vanlottade innevånare den högsta orättvisa, sedan Randtmannen redan långt för detta blifvit genom 1 §. i meranämnde författning derför© befriad och ersättning för så väl Randt-tullen som Husbehofs-och SaluAccisen genom 18 Art, i 1818 års BevillningsFörordning Statsverket lern» nåd; och slutligen af Herr Cederborg: alt om
Städernas accis- afgift icke är af samma beskaffen. het som Tullrnedlen och således blifvit öfverfiyt. tad på allmänna Bevillningen , utgör den en Revillnings-Utskottets Betiiniarulen.
441 högst orättvis gärd på nödvändighets varor, hvilken bör så mycket heldre upphöra, som Städerna enligt sina Privilegier, ära berättigade, att, såsom motsvarande denna beskattning, af vissa inkommande
Iyandttnanna- varor uppbära en afgift af lika benämning, deraf icke kunnat sig begagna, sedan Landttullarne blifvit upphäfne, och det ej lönat sig, att gerfbm antagen särskild person besörja denna uppbörd, hvilket ock, på sätt erfarenheten visat, skulle medföra tvister och ocsrdnin. gar; hvadan och då de fleste städer måst uppoffra en af sina intrader, det iifven synes ieke alle. nast billigt, utan äfven rättvist, att de derföre hållas skadeslöse, åtminstone genom eftergift af den i frågavarande Accisen till staten; i hvilka här ofvan anförda anmärkningar Vällofl, Borgare» Ståndets samtelige Ledamöter instämt.
Bevillningsutskottet, sorn detta allt i behörigt öfvervägande tagit, och i sitt första Betänkande ådagalagt ej mindre att denna afgift aldrig utgått af landets innevånare, än opk att den vid Handttullarnes afskaffande både varit likmätigt Kongl. Förordningen af den 3o:de November 1810 och den dervid fogade Tariff helt och hållit oberoende af Landttulls och HusbehofsAccisen, och ännu, enligt Riksens Högloft.
Ständers beslut vid så 1815 som 1818 årens Riksdagar, utgår, utan afseende på den införde så kallade Fyllnads-afgiften, finnér sig sålunda icke kunna på de inom Vällofl.
BorgareStåndet anförda skäl föreslå ändring i dess förra beslut, hvilket under den 6:te dennes vunnit de öfrige Re. speltive RiksStåndens bifall; utan lärer» så framt, 44 s! Bevillningsw Utskottets Belänkandtn, i afseende på de af Vallöf!, BorgareStåndets samtlige Ledamöter biträdde anmärkningar, Val» bemäldte
Stånd ej pröfvar skäligt förena sig med de öfrige Respective RiksStånden, denna fråga böra behandlas i enlighet med 71 § i Rege ringsFormem
Ständers upplysta pröfning vördsamligen öfver* letnnadt.
Stockholm den «G:te Augusti 1823.
Ankom den 4 Sept, 1823.
Ständers Bevillnings- samt Lag-TJtskotts Betänkande öfver Herr Friherre G. von Salzas Memorial, angående förändradt sätt för KronoSkatternes indrifvande.
Uti ett af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Bevillning- samt LagUtskottens gemensamma Utlåtande remitteradt Memorial, har Herr Friherre G. von Salza, med afseende å Uandtmannens bekymmer om utkomst, och hans i allmänhet goda vilja att betala sine utskylder åt Staten , yrkat att de ej må af KronoBetjeningen utmätas förr än Kongl. Maj.-ts Befallningshafvande derom an befallt, i hvilket afseende föreslås, att KronoFogdarne skulle öfversända deras Rest-Längder till Församlingarnes Kyrkoherdar, hvilka jemte Bcvlllnings-Utskottets Betänkanden. 443 Sacknemännen borde granska dem, och rned bifogade upplysningar orri de
Skatfskyldiges tillstånd och orsakerne hvarföre utskybierne ej blifvit betalde, öfversända desarnma till Kongl Majds Befallningshafvande, som då korn me i tillfälle, att, efter inhemtad kännedom orri förhållandet, bedomina hvilka borde anstånd meddelas, eller utmätning genast undergå.
Vid pröfning af detta Memorial hafva Utskotten funnit , att då Kongl.
Majit» Befallningshafvande enligt nu gällande författningar icke ega, att bevil ja anstånd med Krono-Skatternes utgörande , vore det utan ändamål , att genom deta föreslagne åtgärden sätta Kongl, Majits Befallningshafvande i tillfälle, att bedöma de Skattskyldiges tillstånd , så vida ej i och med detsamma en sådan magt åt Kongl.
Majus Befallningshafvande öfverlemnades , hvilket Utskotten deremot trott sig icke böra tillstyrka , såsom föranledande en lång tidsutdrägt med Skatternes indrifvande. Uppbörds-Författningarne , enligt hvilka Uppburdsmöten till Skatternes betalande för det löpande året böra hållas vid årets slut, och Restmöten sedermera anställas i början af påföljande året, samt utmätning först derefter ske, enligt upprättade Rest - Längder , medgifva dessutom efter Utskottens omdöme, ali den skonsamhet de skattskyldige billigtvis kunna förvänta ; och anse sig Utskotten föröfrigt böra emot Friherre von Salzas förslag anmärka , att den granhaga och besvärliga befattning, som han velat åt Församlingavnes Presterskap uppdraga, synes icke vara för - 444 Bevillningsutskottets Betänkanden, enlig med Religions-Lärares kall, samt menlig i afseende på det inbördes förhållande, sorn bör ega rum imellan Lärare och Åhörare; hvariill jemväl kommer, att åt Presterskapets intyg ändock, ej mera i detta än andra fall, torde kunna lemnäs sådant vitsord, att utmätning på grund deraf barde inställas.
På dessa skäl kunna Utskotten icke tillstyrka bifall å Motionen; hvilket dock Riksens Hög» lofl.
Ständers vidare pröfning vördsamligen hem» Ställes, Stockholm den 2g:de Augusti N'0 36.
Ankom den 2 Sept.
IgjJ» Riksens Högloft.
Ständers Bevillnings• samt Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskotts Betänkande i anledning af väckte motioner om inskränkning i Finska Handeln„ T . . ill Bevillnings- samt EkonomiUtskottens. gemensamma behandling hafva blifvit remitterade ! tran Vällofi.
BorgareStändtt.
Ett Memorial af Herr Westin, Johan, som yrkar, att Finska handeln, såsom menlig för den inre productionen, måtte i afseende på Tullumgälderne, enär en ny Handels-tractat kan komma att afslutas, ställas i ett med andra Eander gällande förhållande, —- — — ■—.
Bevillmngs*Utsköttets Bti&nkwdtn* 445 Frun Hedervärda BandeStätidet.
Ett Memorial af Riksdags*Fullmägtigeh Ni/s Mänsson » deruti föreslås, att importen från Finland af victualiet, slagtkreatur och spannmål må beläggas med så hög Tull, att införseln af dylike varor från inrikes orter Iean derigenom finna nödig uppmuntran, samt att sådant äfven måtte iakttagas i afseende pä utländskt
Lin, söm till Sverige införes, så att Svenska Linet kan med det utländska ut* härda täflan i pris t 1 hvilken sistnämnde om* ständighet menirtgarne inom Ståndét varit skilj, aktige i det, att yrkadt blifvit, dels att ut* ländskt
Lin måtte helt och hållit till införsel förbjudas, dels att det måtte med en hög Tull beläggas, dels att dylike åtgärder ej mätte ega rum, då det inhemska Linet ej skall kunna nyttjas till vissa behof vid fiske och sjöfart.
Dessutom hafva följande motioner blifvit från Högloft.
Ridderskapet Och Adeln, Vällofl. BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndet till Ekonomi-Utskottet ensamt remitterade, hvilka, såsom åsyftande samma ändamål, som i förenämnde Memorialer blifvit yrkadt , Ut* skotten ansett i ett sammanhang med dem bö* ra upptagas och gemensamt behandlas, neml.s Af Grefve Gyllenborg, J. II., att sådane victualier och andre varor, som Sverige till eget behof kan producera, med undantag af Ved allena, antingen efter viss föreskrifven tids förlopp, må förbjudas till införsel, eller beläggas med sådane
Tull - afgifter, att de icke kunna här säljas under de pris, hvartill styn - 445 Bevillnings■ Utskottets Betänkahdeh. ma varor af inhemsk production böra, i jern» förelse t i i l öfrige förhållanden, uppgå.
Af Friherre Wrangel, II., att alldenstund Handels-Tractaten mellan Sverige och Fin» laad för sistnämnde
Rike numera skall Vara ganska menlig, sedan Finland upphört att» såsom förr tillhandla sig i utbyte Colonial-varor uti Stockholm, men öfversvämmar
Hufvudstaden med deras landtproducter, denna HartdelsTraciat, enär den tilländalupit, icke mitte förnyas.
Af Herr Bruncrona, G. A., att tidepunkten ärtnu icke är inne, då införseln från Finland kan anses för Umbärlig ; att genom Regeringens åtgärder skall mahanda åt Sverige återvinnas ett Finland i det tillförene förgätna och vanvårdade Norrland; men att detta icke får ske brådstörtadt, så att Stockholms, Centralpuncten för hela Rikets rörelse och kraft* bestånd sättes på vågspel; samt sluteligen att Finska Handeln icke är af den skadliga inflytelse som man vanligen tror.
Af Herr Hemberg att införseln utifrån af Ost, Fläsk, Kott och grof
Ull måtte dels förbjudas, dels med högre Tull »afgifter beläggas.
Af Riksdags- Fullmägtigen Anders Paulsson från Jönköpings
Län, att den nu tillåtne in» förseln af Landtrnanna - producter från
Fin» land måtte upphöra; samt Af Riksdags Fullmägtigen Nils Hakansson från Kronobergs Län , att Ladugårds- skötseln inom Kronobergs och Jönköpings
Län ej kan Bevillnings-Utskottets Betänkanden.
447 trifvas högt, emedan afsättningen Inom Landet är ringa, och den på Stockholm ej lönande, då ivo 11, Talg och Smör derstädes erhålles från Finland för bättre pris; af hvilken anledning han hemställer, att förhöjde Tuil-afgifter borde sådane från Finland importerade varor påläggas.
Detta ämne, hvaröfver Utskotten nu gå att meddela utlåtande, anse Utskotten förtjent af mycken uppmärksamhet.
Vid ärendets öfvervägande har hos Ekonomi Utskottet förekommit , att, lika med hvad .Riksens Ständer vid sistlidne Riksdag, i underdånighet yttrat, Utskottet anser Handeln på Finland vara ganska betungande för vår Handelsvåg, i anseende till olikheten i värdet af de varor, som blifva hit importerade mot dem, som härifrån dit exporteras.
Denna omständighet kan väl icke ensam , eiler i och för sig sjelf, enligt Utskottets åsigt , bestämma denna handels skadliga egenskap, emedan, om Finska importen utgöres af nödvändighets-artiklar , sorn ifrån intet annat ställe till det pris kunna erhållas, så lärer Vara klart, att orri äfven värdet af denna import mångfaldigt öfverstiger
Värdet af exporten härifrån , så ehuru Handelsvågen derigenom betungas, kan detta icke anses vara någon verklig förlust för landet i det hela , enär införseln af samma nödvändighetsvaror, från annan utländsk ort skulle koslame* ra.
Men härvid förekommer en annan omständighet, som helt och hållet afgörer egenskapen af Handeln på Finland, det är den 448 Bt'viltniiigs*Utskottvts Betänkanden» hemligen , att genom den lätthet, hvarmed i synnerhet Hufvudstaden kati erhålla sådane
Väfor ifrån nämndö länd j och genom de föra maner sorn äro importen derifrån medgifhe* våra egna Provirtcer, der Samma Varor prO“ duceras, icke äro i stånd att vid deras för* yttrande täfla med de Finska impörteurerne i pris, Det är i detta afseende, som Utskot* tet finnér ifrågavarande handel medföra eri skadlig verkan, om den Stats-Ekonotniska grund* satts t allmänhet erkännes, att den inhemska productionen bör gynnas och befrordras , så bör vigten af denna gtundsatts så mycket mera vara gällande i afseende på Sverige.
Dess äfskiljda läge, glesa befolkning och sVarodla* de jord synes göra det lill en Nätional-ange. lägenhet för detta länd, mer än för något an-4 nät, att dess egna tillgångskällor begagnas i och att i allmänhet de inre krafterne i alla rigtningar uppfordras och lifvas till verksam* het och utveckling, Till bevis uppå hvad Nationens ansträngning i detta afseende för* mår, kan ett exempel i Stort anföras, genom erinran derom, att då Sverige, för icke mån* gä år sedan behöfde köpa Spannmål till ett be* lopp af flere Hundrade Tusende Tunnor ifrån ändra länder, hvaribland äfven Finland kan räknas, så har sedermera den inhemska pro* ductionen af denna nödvändighetsartikel nått den höjd, att landets eget behof deraf blifvit uppfyldt* Äfven i afseende på Ved och Vim tualier synes Sverige kunna i en framtid göra Bevillnings Utskottets Betiinkanden'.
44^ *ig lika oberoende af Finland, då man erinrar sig Norrlands outtömliga skogar och Skånes, Smålands och Östergöthlands bördiga landskaper, hvilka erbjuda rika förråd af I.andtmanna • prorfucter till öfrige Provincers, och i synnerhet till Hufvudstadens förn Öde nhet.
Sedan Utskottet sålunda anfört sin mening, *om beskaffenheten af handeln med Finland, återstår för Utskottet,' alt yttra sin tanka i afseende på de föreslagne åtgärderne till upphäfvande af dess skadliga verkan.
Ätt, såsom yrkadt blifvit, tillstyrka ett ord enti i förbud mot införsel af landt m a n 'ta - p rodu eter från detta land, finner Utskottet så mycket meta betänktigt_, som derigenom-, innan afsätlnings-tillfällena från Rikets egne
Provincec blifva tillräckligen lättade och belord rade, priserne å dessa varor skulle ebehötu gen uppjagas, hvaraf åter vore en följd, att den förmån, sorn bereddes en del medborgare, skulle komma att grunda sig på en indireét beskattning Uppå andre.
Vida lämpligare finner Utskottet ändamålet skola befordras derigenom, aft utifrån införda Uandtmanna- p rodu etet beläggas med sisiane förhöjde Tull-afgifter, att de inhemske pro~- dueterne af sådane varor kunna täfla med de ut-, ländske i pris; hvilken åtgärd Utskottet således Vördsamt föreslår, äfvensom det anser sig böra vördsamt tillstyrka Riksens Högloft.
Ständer i Underdånighet anhålla, att sedan med år 1826 den mellan Sverige och Ryssland afslutade Handels* T radat tilländalöper , Kongl.
Majit i Nåder täcktes, Vid bestämmandet af Handels. förhål landerne B h.tng till RiksSt, Brot, iS2|r 5 te SamL 2g. \ 50 Bevillnings-Utskottcts Betänkan/len. nied Finland, iakttaga, att dessa icke må kunna medföra menlig verkan på inhemska Uandtmanna* producternes afsättning, titan småhingom bereda Ilandets oberoende af sådane nödvändighetsvarors tillförsel utifrån, som inöm Biket kunna erhållas, och hvilkas prbductibn derstädes bör lifvas och uppmuntras.
— Till detta ändamål skall mycket bidraga, om Kongl.
Maj:t, äf sin faderlig! omsorg för landets väl, täckes föranstalta om tjenlige åtgärder, hvarigenom öfver - productioneri af Uandtmanna - pröducter i vissa orter må kunna ; genom beqväma afsättnings - tillfällen och lätta Communications-medel, ledas till Hufvhdstaden och andre örter, sorn af samnia pröducter äro i behof; och syrteS i Utskottets tanka det af Herr Bruncrona gjorde Förslag, ”att några i Fartygs, byggnad kunnige Bönder från Aland och Finska Skärgården skulle inbjudas, att möt vissa förmåner nedsätta sig i Norrland, å de kustorter* hvarifrån Ved för Stockholm synnerligen är att påräkna , för att bygga, och om så fordras, lära bygga för minsta möjliga pris sådane Ved-Galeaser, sorn vanligen från Finska Skärgården aflöpa, ’’ vara förtjent att i underdånighet anmälas till det afseende Kongl. Majd kan pröfva det förtjena, För sin del får BeviliningsTTtskottet vördsamt anföra; att Utskottet, beträffande dela del af motionerne, som angar förbud emot införsel af åtskiilige från Finland inkommande varor , eller deras beläggande med högre Tullumgälder, anser denna fråga i dess afgifne Taxa för Stora SjöTuileri redah vara besvarad.
Börande deremot Bevillnings-Utskoitets Betänkanden.
"451 'den förésiagnfe utvägen ■, ätt genom underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl.
Majit täcktes, då den nu gällande Handels-Tractaten med Ryssland tilländalöper, i Nådet vidtaga nödige åtgärder till afböjånde af Finska handelns Skadliga inflytande i dess nuvarande skick , så, Och ehuruväl Utskottet hyser den säkfä öfvertygelse , att sådant skulle öfverensstämma med Landets Sahna fördel, finner det sig likväl, enär detta ämne egentligen tillhörer Ekonomiutskottets bedömande, icke tillkomma , att något Utlåtande deremot meddela.
Detta allt hemställes vördsamt Riksens Höglofl.
Stockholm den 28 Aug. 1823.
N:0 Jiy.
Ankom 'den 8 Sept. 1813.
Memorial med Voterings ■■ Proposition , i afseende pd värderings grunden tiil Bevillnings utgörande af brandförsäkrädz titti i Städerne. D, Vallöf!. EorgareStåndet, med Ogillande äf de skäl, Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott anfört för den, ej mindre i deäs , den 17:de sistlidne Junii nfgifne och af de öfrige irenne Respective RiksStähden bifallne, Betänkande , angående grunderhe för vätderingaf af jord på landet , hus i Städerne samt Jernvegen , än 453 BevlllningsUtskottets
Bet lini anden ock i det den 21 derpå följande Augusti med* delade Utlåtande, framstälde grund för värdering af brandfdrsäkrade hus i Städerne, eller att det i nu gällande Bevillnings-Förordnings V Arn 4 §. 17 Morn. stadgade minimum af den vid Brandförsäkringen faststälde Summa för värdet af brandfdrsäkrade hus i Städerne, må fortfara, med det förbehåll, att, i händetse af minskning i den allmänna Bevillningen, vissa procent måtte afses till nedsättning af Taxering å sådane brand-; försäkrade hus i Städerne, hvilka Taxeringsman» nen , enligt ed och samvete , pröfva vara, efter inträffade omständigheter, af ett mindre värde än brandförsäkringen, och äfven blifva gällande för de i V Art. 2 §• 21 Morn. omnämnde åbyggnader på landet; och i stället den i:sta dennes beslutit, att enahanda värderingssätt för brand* försäkrade, som för oförsäkrade hus och egendomar bör ega rum , så i Städerne , söm för Åbyggnader å landet, samt de på mindre lagen* heter eller lustplatser, hvilka i V Art. 2 §. 211 Morn. af 1818 års Bévillnings-Förordning omförmälas; så anser Bevillningsutskottet sig böra Vördsamligen till Riksens Högloft.
Ständer heim ställa, om icke denna fråga må till Höglofb Förstärkta StatsUtskottets pröfning öfverlemna® med en så lydande Voterings - Proposition:
Den som anser det i nu gällande Bevill* nxngs* Förordnings V Art» 4 §. 17 Morn. stadgade minimum af den vid Brandförsäkringen faststälde Summa för värdet af brandförsäkrade hus i Städgrpe bora fortfara; med det förbehåll.
BeolllnlngsUtskottets Betänkanden•
453 att, i händelse af minskning x den allmänna Bevillningen, vissa procent måtte afses till nedsättning af Taxering å sådane brandförsäkrade hus i Städerne, hvilka Taxeringsmännen, enligt edoch samvete, profva vara, efter inträffade omständigheter, af ett mindre värde, än Brandförsäkringen; och äfven blifva gällande för de uti V Art. 2 §. 21 Morn. omnämnde åbyggnader på mindre lägenheter och lustställen å landet, voterar; Ja; den det ej vill:
Nej 5 vinner Nej, så kommer enahanda värderingssätt för brandförsäkrade hus och egendomar i Städerne, samt de åbyggnader å landet och hus på mindre lägenheter eller lustplätser, hvilka i V Art. 2 §. 21 Mom. af 1818 Bevillnings-Förordning omförmälas , sorn för oförsäkrade hus och egendomar i Städerne och på landet att ega tum.
Stockholm den 6:te September 1823, N:o 38, Ankom den 8 Sept. 1823.
Memorial med Voterings-Proposition, rörande den af Städerne utgående Salm Accisen.
Sedan Vällofl.
BorgareStåndet under den ssdra dennes afslagit Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskotts Utlåtande, under den 36 lötegåends 454 Bevillnings-Utsko.tfets; Betänkanden, Augusti , med hemställan , det ville Vällofh Ståndet förena sig rqed de öfrige Respective RiksStåuden, hvilka under den 6:te i saturn^ månad bifallit , det kunde någon lindring i.
Ständers vid sednaste Riksdagarne fattade Beslut, rörande den af Städeme särskildt Utgående Salu-Accis-afgiften, ieke rnedgifvas, ocl\ densamma till följd deraf hyarken upphöra ellef i den allmänna Beyillningen intagas, mep alf deremot ett särskildt stadgande borde i dep blifvande Bevillnings-Förordningen härom inflyta^ och i stället stadnat i det Beslut, att nämnde afgift skulle för- Städeme försvinna, samt det i förhållande till BeyiUnings-Summan obetydliga beloppet af Femton Tusende Riksdaler, hvartill nämnde ACC1S- årligen uppgår * i stället tilläggas, allmänna Bevillningen och deribland fördelas, så framt ej denna Summa skulle kunna för Statsverket alldeles umbäras • får Bevillningsutskottet, f anseende till denna sålunda yppade skiljaktighet, vördsamt föreslå tUl Förstärkta StatsUtskottets. afgörande följande Voterings-Proposition :
Den sorn bifaller, att den särskildt af Staderne utgående Salu-Accisen må fortfara och ett stadgande derom i den blifvande BevillningsFörordningen intagas, voterar:
Ja; den det ej ViH :
Nej; vinner Nej , ■kammer Salu-Accisen för Städeme att upphöra ^ och det derföre Utgående belopp af Femton Tusende Riksdaler tilläggas allmänna BeyilJningexi Beyillnings-Utskottets Bstiinkanden.
455 pch deribland fördelas; så framt ej denna Sum* ma skall kunna för Statsverket alldeles umbäras.
Stockholm den 6:te September 1823.
Ankom <len 19 Sept. 1823.
Memorial med Förslag till en förändrad Ta. rijf för husbehofs - brännvins . bränningsafgiften. X afseende på så väl den föf husbehofs Brännvinsbränningen utgående afgift , sqm de vilkor, hvarunder denna rättighet må utöfvas och Bevillning derföre erläggas , hafva till Riksens HögJofl.