Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt och som Stats-Utskottet, vid handjäggningen af detta ärende, funnit, huruledes fitks-hufvudboks.arbetet för år 1821, med de i 500 Stats Utskottets B et ii n k a n den. verkställigheten tillkomne förbättringar, tillägg och ändringar af detailje räkenskaperne , m. rrn> blifvit med utmärkt skicklighet och förmåga samt omsorg utfördt, och ett sä beskaffrdt Boksluts författande, ej mindre än de dfrige dermed förbundne åtgärder, följa k te ligen fordrat ett lika träget som mödosamt arbete; så har Stats-Utskcif. tet, i betraktande tillika af den allmänna vigten och nyttan utaf en Riks-hufvudbok, hvarvid Riksens Ständer med skäl fästat så mycken uppmärksamhet, ansett sig böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att, lill belönande af Kamrne. rera rens, i Kongl. Stats-Contoiret, Westerstrands, i detta Riks-boksluts utförande, ådagalagde förtjenst, nit och skicklighet, tillägga honom en derefter lämpad gratification af (3000) Tre Tu. sende Riksdaler Banko; hvilket allt till Rik" sers .Höglofl.
Ständers bepröfvande vördsamt öfverlemnas, med bifogande af en Ledamots särskilda yttrande.
Stockholm den 3 September 1833 S( a t .s - UI s k g 11 e t s B e f ä n k a n d « n. 501 £/tdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft.
Stats- ö/tskott dea 3 Sept. 1823.
S. D. Emot Sfats-Uisfcottets nu fattade Beslut att tillstyrka Riksens Ständer beviljandet af ett Arfvode utaf 3,000 Rd. B:o St Herr Kamtnereraren Westerstrand för dess befattning med uppgörandet af 1821 års Riks-hofvudbok, reserverade sig Herr Linström och yttrade : ”Med skyldig aktning för PluraUtetens beslut i detta ämne, nödgas jag dock reservera mig emot utg fvandet af eje föreslagne 3,000 Rd. af följande skäl: Genom Kongl. B efvert den 20 November 1811 samt 28 Maj 1818 har Kongl.
Stats-Contoiret fått sig rättigheten tillagd att antaga och allona Extra Betjening; af denria grund hafva för Boksluts-Contoiret, utom Kammererare-lön, 2:ne arfvoden längre tid varit anslrgne af tillsammans i,poo Rd. om året. —- T>å detta besinnas, äfvensom kostnaden för det så kallade Widegtetiska Boksluts-Contoiret, samt att Kon 1.
Maj:t redan med 3.000 Rd. belönt uppfinningen af nu ifrågavarande Riks-hufvudfcok, inser jag ej den minsta grund till klagan <u£ver bristande uppmuntran för detta arbete.” 502 S (a l s-U t s k o 11 e t s Betänkanden.
Och skulle delta yttrande, på begäran, medfölja lill Riks-Stånden.
Stockholm sorn ofvan.
Ex. Protocollo VV. KARSTRÖM* N:o 456.
Ankom den 9 Sept. 1823.
Betänkande, i anledning af gjord ansökningi om Liqvid för Greflige Gyllenstjernske familjens påstådde fordran, i stöd af Arfsrätt efter Konung Carl ylll /knutsson.
VJenom Remiss af den 30 nästlidne Juli har Kongl- Maj:t i Nåder behagat till Riksens Stäp - St ats-Uts kottets R e t;f n h a n den. 503 ders Sfats-TJtskott öfverlemna en af åtskillige Slägtingar efter framlidne Herr Riks-Rådet m. m.
Grefve Nils Jöransson Gyllenstjerna till Björkö, sund ingifven underdånig ansökning om .Liqvid för en förment fordran hos Staten af 436,729 Rd. 4.
Timf Preusiskt Courant, så lydande: .>
I Sterbhuset efter en Rikets Herrar, framlidne Hans Excellence Riddaren och Commendeuren af Eder Kongl.
Maj:ts Orden, Herr Friherre Gustaf Adolph Reuterholm, har blahd andra Gyllenstjernska SI; gten tillhörige handlingar Hufvudskriften till det qvitto-href återkommit till rätta , som på Högstsalig Konung Carl XII:tes befallning, då varande GeneralMajoren Grefve Magnus Stenbock under den 6:te Juni 1704 i General Krigs-Commissariatet utgifvet till öfverste -Rieutenanten Friherre Nils Jöransson Gyllenstjerna (sedermera Riks-Råd och Grefve till Björkesund) uppå förra Konungen Carl Knutssons Original-fordran hos Staden Dantzig, stor enligt samma Stads år 1447 Högberriälde Konung utställde Obligation 15,000 Mark Preusiska, af så godt mynt att 7 sådana Mark svarande emot en lödig Mai k Silfver, och hela Summan, på familjens vägnar föraccorderad alt af Staden betalas med Capitalets Alterum Tautum, genom Militairisk Execution, blifvit uttagen och till Svenska Krigs-Cassan influtit % med 55,457 S t a t s - TTs k 11 e t s
E e t ii n k a n d e n. Rd. 3 Timf Preusisk Courant, utom 67 000 Rd. såkallade Straff-penningar och 13,400 Rd. såsom Kronans Gevinst af Cours-differencen emellan R 1.
Courant och Rd. Species, hvilket alt i följd af Konungens anordning uti Nådig Skrifvelse» daterad Heilsberg den 28 nästförutgångne
Maj, lills vidare blifvit använd i och för Statens då varande Krigs-behof, under högtidelig försäkran om framtida återbetalning och refunderande af Gyllenstjernska famillens fordran , på annat sätt.
Då ej mindre detta Qvitto-Bref, som ännu är i Famillens hand, än Konungens nvss åberopade Nådiga skrifvelse och Fältmarskalken Gref. ve S enbocks under den 17 Oetober samma år med högstsalig Konungens underskrift gillade Officiella Redogörelse och Räkenskap öfver medlens användande i Rikets tjenst, sätta famillens ersättnings-fordran hos Kronan Sverige, uti den klaraste dag; så har och efter Nystadska Freden med Ryssland, som slöts den 3o:de Augusti 1721 först då varande Canzli-Presidenten Clefve Arvid Horn, såsom gift med en Grefvinna Gyllenstjerna, under den i8:de Februari 1731, och sedan samtelige GyHenstjernske Arfvingarne den 1 Julii 1740, 18 år och jo månader efter Fredslutet, under åberopande af Dag och Författningar utkraff och sökt betalning för ifrågavarande Krono - Stats-Uiskottets Eelänhmlen. 5^5 Krono fordran, såsom inom 20 år behörigen be* vakad; hvilket dock på föredragning af Kongl, Krigs-Expeditionen i Nåder afslogs genom Resolution den 10 April 1741.
Öfver denna Kongl. Resolution, besvärade sig famillen, efter då gällande Regerings Ra gar hos Riksens Höglofl.
Ständer, hvilka, sedan ärendel ud deras urskiljnings- och Stats Deputationer vid flere Riksdagar, blifvit beredd till afgörande, genom Secreta-ITtskotlet, som i Ministerielle och Finance-mål, förenade Ständernes hela magt och myndighet, den 13 October 1766» ändrade Konungens öfverklagade Resolution, och beslöto, att så val denna Gyllenstjernska Arfvingarnes, som en annan dylik Kronofordran, tillhörig f. d. Hollsteinska Geheime-Rådej Baron v.
Görtzts efterlemnade Barn och Arfvingar, till liqvidation.
En sådan af Högsta Samfunds-roagten re, dan år 1766 beslutad liqvidation, har ock, under loppet af den sedermera förflutna tiden, gått för sig i anseende till v. Görtziska Sterbhusets pretention; men Gyllenstjernska Famillens lika beskaffade fordran, är intill denna stund ouppgjord sedan Eder Kongl. Majtts och Rikets - Kammar.
Collegium, till hvars förberedande handläggning f Samt, f Band, S ta t s - tJ
I s k o tt et s
Be tä n 1 a n den. sa* en varit »ifver]emnad, af brist på nödigt anslag för samma liqvidation, framkastat hvarjehanda tya anmärkningar emot fordringens ifrågastälhle giltighet; hvilket omsider satt familier» i nödvändighet, att med ny underdånig ansökning om slut och rättvist undanrödjande af alia förebragta hinder, vända sig till f. d. Konungen Gustaf IV.
Adolph, under hvars pröfning detta ärende ännu hvilade oafgjordt då 1809 års Begements-förändring inträffade; Och som till följe af nvssnämnde års nu gällande Begerings-Form, liqvidationen af Gyllenstjernska famillens Kronofordran och verkställigheten af det 1 sådant afseende längesedan vidtagne financiella Beslut, hvarföre särskildt Stats-anslag utan tvifvel erfor, dras, icke mer lärer tillhöra Konunga-Magtens enskilda omsorg, utan förutsätter öfverläggning med Biksens Höglofl.
Ständer, dit undertecknade i saknad af ofvan berörde i Friherrliga Beuterholmska Sterbhuset sedan sista Biksdag funné Handlingar, förr än vid detta Biksmöte icke varit i tillfälle, att i[ underdånighet begära Eder Kongl. Majits Nådiga Bemiss; altså är hos Eder Kongl.
Majit vår underdånigste anhållan, att denna Gyllenstjernska famillens angelägenhet, beledsagad af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga förord, till Biksens nu församlade Ständers upplysta och Patriotiska behjertande, Nådigt måtte öfverlem. nas; i hvilhet afseende officielt bevittnade af skrifter bifogas af; Stats-Utskottets Betänkandfcn. ko 7 1:0 Staden Danzigs inldsta Skuldförbindelse till Gyllenstjernska Slägtens Ättemän, Konung Carl VIII Knutsson, för hvars infriande det under Danzig lydande Putsiska Gebietet och Fischa mtet, varit lemnade såsom hypotek. 2:0 Högstsalig Konung Carl Xllrtes Nådiga Skrifvelse och Befallning om penningarnes incasserande till Konungens Cassa, emot löfte att draga försorg om deras återbetalande till Gyllenstjernska famillen. gro Fältmarskalken Grefve Stenbocks derpå 'grundade Recipisse och qvittence, för Originala fordrings-beviset. 4:0 Hans inför Konungen aflagde Ämbetsredogörelse och Räkenskap, öfver medlens distribution och användande i Statens tjenst, hvarå Konungen tecknat dess Nådiga approbation, och 5:0 Transund af Protocollet, hillet i Rik1 sens Höglofl.
Ständers Secreta Utskott den 13 October 1766, då på Herr Dandtmarskalkens gjorda Proposition Utskottet biföll, att Riks-Råden Grefve Horns oqh Grefve Gyllenstjernas med Heres såsom Arfvingar efter Sveriges fordna Konung Carl Knutsson och f. d. Hollsteitnka
Ge - j;o8 Sta ts-Utskot t e ts Bétän landen. heime-Rådet Baron -von Görtz’® Arfvingars sökta. liqvidation oell betalning,, för deras Krono» fordringar, skulle afgå till Kongl, Maj:t, at» derom med Arf.vingarne låta liqvidera.
Inför Eder Kongl. Majit lära vi icke behöfva erinra: att då Högsta SamhäUs-magten sålunda för snart 60 år tillbaka, bifallit ben liqvidation famillen begärt, och all tvist om föregifven försutten tid till fordringens utsökande i och med detta hufvudsakliga Beslut i sista Instantien för altid blifvit undanröjd, så har något vidare, sedan den tiden icke återstått i saken, än att få samma liqvidation verkstäld, genom fprdringsbeloppets uppgörande och anslagj af nödige medel; hvartill famillen, så längre detta alt berodt af Konunga-magtens välbehag för sin del icke annorledes kunna bidraga än genom sina ofta förnyade underdåniga ansökningar om slut och betalning.
Om emellertid, sedan målet genom den ti. made Regements-förandringen, rätteligen kommit under Konungs och Ständers förenade pröfningsrätt, någon af berörde ansöknigs-skrifter, likafullt emot famillens förklarade afsigt och sakens uppgifna sammanhang, möjeligen skulle oss oveterligen hafva kunnat erhålla tydning och behandling, såsom hade ny res-fräga, derige. horn varit vackt; hvarom vi doch i brist af S ta ts-Ut skottets Betan lianäen. r^g Formligt utfärdad Konunga-Resolution , sakna ■tillförlitelig kännedom; Så utbedja vi oss deri Nåden, att på det högtidligaste bestrida, att ett sådant efter vårt omdöme mindre ordentliga och med Ärendets ntrönta beskaffenhet oförenligt förfarande, icke må i något afseende ligga famillén i vägen att genom Eder Kongl. Majas och Rikets Ständers samfälda åtgärd, efter nu gällande Regerings-Lagar blifva förhulpen' till sin lätt; dervid liqvidaticms-grunden eller fordrings-beloppets bestämmande och nödig tillgångs anvisande derföre lärer utgöra enda öfriga pröfningsämtiet
Ungt ifrån att klandra Konung Gustaf den Tredjes mildhet, att i verkställigheten af Secreta-Utskottets uppdrag, företrädesvis hafva lätit liqvidera Enkefru Friherrinnan von Eyben, hvars namnkunniga Fader Gelieime- Rådet Baron v. Görtz, efter att i lifstiden hafva gjordt
Riket de största tjenster, föll ett- så rysligt offer för våldet och orättvisan, hoppas och anhålle vi blott 5 att ordningen en gång äfven måtte få komma till Gyllenstjernska fainillens ifrågavarande ersättnings-fordran, och undertecknade såsom dess innehafvare, efter enahande grunder, som följdes vid liqvidationen med v. Görtziska Arfvingarne omsider varda förhulpen till ersättning oss nnses böra tillkomma.
Otti med undantag af de i Fältmarskalken 510 S t a fa-Us k 11 e t s
Grefve Stenbocks Officiella räkning upptagne så kallade straffpennirigar samt Kronans Gevinst eller Cours - difference.n emellan Ed.
Preusiskt Courant och Species, .Familjens egenteliga fordran inskränkes allenast till de 55,457 Ed. 3 Timf Preusiskt Courant, som Staden Danzig till fainillens enskilta tillfredsställande måst utbetala, och detta Capitil med vanlig ränte-beräkning af Riksgälds-Contoiret får utgå; så utgör samma fordran för närvarande minst Fyrahundrade TrettioSexTusende, Sjuhundrade
Tju gu Nio Riksdaler4Tir.nf Preusiskt courant, af den valeur, som detta myntslag åc 1704 egde
En större evidence är icke gerna tänkbarf i hvad som rörer fordringens giltighet och sättet , på hvilket den influtna summan kommit Kongl. Maj:t dch Kronan till godo, än liandlin. garne gifva vid handen, då hvarje Regemente och Corps, till hvars förnödenhet medlen blifvit använde, jemte deras deraf uppbnrna lott i läkningen finnas uppförde.
På lika sätt förhåller sig äfven med rättigheten till ersättning, hvarom famillen undfått Högst Salig Konungens bestämda och af Grefvö
Piper conuasignerade försäkran. y_i undgå i öfrigt att vidröra famillens lilla Stats-Utskotte ts^Betän licand c n. 511 förtjenst emot Fäderneslandet, genom uppoffringen af dess öfver hundrade är saknade betalning och skadestånd under ett tildelopp, då manga af famillens egna Ledamöter , deraf befunnit sig uti det mest tryckande behof; men då vår i underdånighet anmälda Krono fordran ,, nu mera lärer vara den enda skuld, sorn hos enskilta Medborgare återstår, efter ds bety heliga National-Offer, sorn Konung Carl X.IIctes ärofulla Krigs-bedrifter annars kostat; så smickrar sig famillen med det intagande hopp, att Eder Kongl. Majct och Rikets församlade
Ständer ädelsint och med förtjent afseende pa denne1 stora Konungs odödliga minne och åt Fami Ilen gifne högtid, liga försäkran, täckes rätt vistserligen inse och behjerta dess inför thronen ånyo framlagda obestridliga ersattnings-rätt.
Aldrig har utsigten dertill , varit mera lofvande, än i detta ögonblick, då Eder Kongl. Maj:t med samma stora egens tkaper och hjeltedygd, som gjorde Carl Xllcte hill Nationens afgud, utfört det storverk hvarföre han föll, och bär ser sig omgifven af Nationens Representanter, samlade i ändamål att upprätta och befästa allmänna Stafs-Ciediten, hvilken för framtiden skall blifva gränslös, i den mån förut tngångne äldre förbindelser uppfylla s och hållas i helgd. 5-i3 Stats Utskottets Betil nita riden.
Med undersätsig Vördnad, Nit, och Trohet framhärda Stormägtigste Aller Nådigste Konung Eder Kong1.
Maj-ts
Aller underdånigste och Tropligtigste Tjenare och Undersåte. M. F. Brahe. A. G. Mörner.
.Louise Charlotte Reuterholm.
Gustaf Stenbock.
Nils Gyllenstjerna.
Olof Rosenstjerna. E. F. v. Saltza.
Gust. Toll. F. Hamilton genom dess Förmyndare E. F. v.
Hvarjemte de i ansökningen åberopade bi. lagorne samt åtskilige ämnet rörande handlingar blifvit
Utskottet tillställde.
Vid handläggningen häraf har Utskottet irthemtat, huruledes de, angående äldre Kronofordringars liqviderande utfärdade och ännu gällande Författningar stadga, det anmälan derom, skall göras hos Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollegium som tillhörer att utreda och pröfva ej mindre fordringarnes beskaffenhet, än ock huruvida fataliie-tiden till deras utsökande blifvit behörigen iakttagen , hvarefter frågorne böra underställas Kongl.
Majits Nådiga skärskådande och Beslut innan någon betalning kan egarumti följd hvaraf ock Atfvingarne efter Riks-.Rådet Grefve Gyllen - stjerna,.
Sta ts - U ts kott ets Betänkanden, 515 stjerna, under den 18 Kebruarii 1731 kos Kongl. K ammär-Collegiurn gjort anmälan om liqvid tor hvad hart skall hafva haft att fordra af Staten; men då någon sådan ej kunde erhållas i nan Kongl. Maj:t i Nåder behagade restituera de fatalier, som till slike K onofordrir g irs utsökande förelagde blifvit, anhöllo Arfvingarn.e derom hos Kongl. Majit genom underdånig ansökning dea t Julii 1740; hvaröfver Kammar CollegiUm den 13 November samma år afgaf dess infordrade u ,- derdåniga utlåtande, deruti Colleg'um dels ifrågaställde gilltighetee af denne fo dran, enär det Vore mycket ovisst om de medel Konung Carl Knutsson vid dess afresa förde med sig utur Riket, blifvit tagne Utur Riksens Caséa samt lika osäkert om icke Konung Carl Xllite sedermera, och innan dess afmarche till Ukiaine hade låtit ill vederbörande utbetala de af Staden Randig Uppburne penningarne, dels ock åberopade de om slike Kronofordringars utsökande gifne föifattriingar jemte den i allmänna Lagen bestämde prsescriptionstid af 30 år, samt på sådane trunder afsiyrkte fat Iierries restitution; i anledning hvaraf ansökningen vid föredragning i Rådkammaren den 14.
April 1741 blef afslagen.
Deruppå slikte arfvingarne först 1762 ock vidare vid 1766 års Riksdag att genom Riksens S änders åtgärd undfå liqvid för detta fordrinps-belopp, hvarvid enligt det nu
,till hufvudsakligt stöd för ansökningen åberopade 4 Samt, 4 Band, 33 5 i 4 S la l s-TT t stolte f s B planka n d c n.
Transumt af Sccrele-TJiskollets Protocoll den i3 Octoher 1766, detta Utskott bifallit, alf så val denne, sorn den a k A rfbingarne efter Geheime-liådet Baron Görtz, väckte fråga cm förmente fordringar hos Kongl. Majit och Kronan, vöre af dea Léskibfenhel, att de borde afgå lill K ox* g T. 'Maj:!, alt låta derom nied arfvingarne Liqvidera, Rikets och deras-lått dervid förbehållen; iden, efter hvad Kongl. KammarGollegiurn, uti sedermera den a5 Octo!jer 1 7 of) a fg i i V v t 11 n d e r d å n i g t yttrande ö fv e r 'Gvlleusliernske arfvingarnes förnyade an■ v, > . > ° " .sakning-, häi;om nppljsf, hade något Kik*-» sens Ständers Beslut i anledning af Secrete-Utskotlets berörde Protocölls-Utdrag icke blifvit, rörande bein al e Arfvingars fordran, expidieradt, mindre af IvongL Majit tili verkställighet anbefaldt; hvarföre Kammar-Collegium, sorn för öfrigt icke heller fann de utaf desse
Arfvingar då anförde omständigheter innefatta någre ytterligare skäl till styrka för deras förmente- Rätt, förklarade sig då icke mer än förut, kunna understödja deras verkande; Och har målet deruppå år 1786 förevarit i Rådkammaren, dervid Herrar
Råd gemensamt funnit fatalierne förlorade, men Pluraliteten likväl i underdånighet hemställt, om icke den i frågan derjemte sökte resning kunde bifallas.
Då Stat s-U t s k o 11 e t s B e t ä 11 k a. u cl e n. 51 5 något Kongl.
Maj:ts Nådiga beslut deröfver icke meddeldles, anhöll en al Arivingarne uti ytterligare den 17 Jan. oell 4 Mars 1788 ingifne underdåniga ansökningar om slutlig åtgärd saint anförde tillika hvad som förmentes.
.vidare-bevisa anspråkets giltighet oelr att detsamma vore i behörig lid bevakad t, deröfver Kongl, Kumjnar-Collegii yttrande jemnväl inlordrades oell dea i4 derpå följde Mars afgals. hvaruti Collegium, med åberopande al hvad förut andraget och u tiedt blifvit, förklarade sig icke kunna anse denna fordran hvarken i norn föreskrifven
Lid uppgifven heller styrkt; Vid föredragningen hvaraf Kongl. Majit den 2.6
April 18o.>, hade funnit frågan, huruvida lalalierne voro förlorade, såsom genom Rådets förutnämnde beslut 1 en Rättegångsak, afgjord, icke kunna ändras, eller i sådant afseende komma under öfverläggning; och hvad åter beträffade rosnings-ausökningen, hvaröfver
Aen emedlertid inrättade llögste
Domstolen borde,sig yttra, så ock efter det dess Ledamöter pä deri grund, alt sadane förfall, orsaker och skäl lili den 'för— guline lidens återställande icke voro af Gy 11 e ns t j e r n ske Arfvingarne förebragte, som dertill kunde föranleda, enhälligt tillstyrkt att ansökningen måtte alslås, Jaar Kongl. Maj: b enligt SLUs-Fuidets 5i6 Stats-Utskottets Betänkandern Prolocoll den 20 Julii 1809, i Nåder bifallit hvad Högste
Domstolen härutinnan tillstyrkte, Då förevarande fordringsfråga sålunda blifvit behandlad på sätt ej mindre äldre författningar rörande liqvider om Kronofordringar stadga, än ock Riksens Ständer sedermera till efterrättelse i dylike ämnen lörordnat uti det för deras Riksgälds-Contoir utfärdade Reglemente, som uti 7 Art. 2 §. i afseende på sådan Liqvid, fäster det vilkor, alt fordringen skall vara i Laglig ordning och inom föreskrifven tid bevakad, på sådan grund laglig pröfvad och af Kongl. Majit i Nåder, efter det Fullmägtige derstädes liörde blifvit, fastställd; så och enär deremot, enligt hvad Kongl.
Kammar-Gollegium sig utlåtit och Kongl.
Majit genom serskildte beslut, äfven sedan nu varande Grundlag stadgades och antogs, i Nåder förklarat, Grefvelige Gyllenstjernske
Arfvingafnes ifrågaställde fordran är af den beskaffenhet att någon Liqvid deraf icke eger rum; i följd hvaraf den, med hemtad anledning af Riksens Ständers 'Secrete-Utskotts år 1766 meddeldte yttrande, nu gjorde ytterligare ansökning derom, dess mindre må kunna, emot hvad sålunda i utstakad ordning är utredt och lagligt pröfvadt, fcr4 Stat s-U ts kottets Beta n kan de il.
5iy anleda till något afseende, som Secrete-Utskotts berörde Utlåtande, hvilket ock förbehåller Staten dess härunder beroende rätt, icke utaf Riksens
Ständer såsom Deras beslut godkändes, eller bos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldtes, har Stats-Utskotlet, i likstämmighet med hvad Riksens Ständer, uti den vid sista Riksdag väckte fråga om framlidne Herr RiksRådet m. m.
Adler Salvii Arfvingars fordran medelst bifall till Stats-Utskoltets d. ii Februarii och 26
Mars 1818 afgifne utlåtanden, beslöto, ansett sig icke kunna tillstyrka någon åtgärd i anledning af den nu gjorde ansökningen; hvilket Riksens Ständer till svar på Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss lära i underdånighet anmäla.
Och varder detta yttrande vördsamt underställt Riksens Högloflige Ständers bepröfvande.
\ 518 Stat s-U t s k o 11 e t s B e l ä n k a n d e n. •N:o 45;.
Antom cleo 9 S?p(ernber 1833.
Ständers StatsZ/tskotts yttrande öfver Herr Jac.
Motion om ändring i tiden tili redovisningen för Statens inkomster.
I anledning af Välloflige Borgare-Ståndets Remiss i Protocoils-Utdräg af den 17 sistl.
Februarii, får Stals-Utskottet meddela Utlåtande öfver Herr Jac.
Linströms gjorde Motion, att då ett stort och nästan oöfverviunerligt hinder mot proprie baiancers förekommande hos Kronans Uppbördsman och möjligheten att controllera deras åtgärder, skall ligga deruti, att det ena årets uppbörd får ingå uti andra årets redovisning, hvilket likväl lätteligen kunde hjelpas derigenom, att redovisnings-terminerne framflyttades lill Desember Månads utgång, det måtte Riksens Ständer nu bev St ats-XJ tst ottets B e t ä n k a n d e n 519 sluta en sådan ändring i Uppbördsförfattningarne och redovisnings-terminerne, alt hvad eila året af Siats-Uppbörden, utaf hvad namn det vara må, debiteras’- oi'h påföljande året uppbäres af dertill förordna-de Tjenstemän, också hör inom samma uppbörds utgång af dera redovisas, vid det ansvar Författningarne utstaka:
Deremot åtskilliga Ledamöter af Ståndet ansett det af Herr Linström åsyftade ändamål, fullkomligen vinnas genom behörig tillämpning af nu gällande författningar.
Till närmare upplysning får StatsUtskottet anföra: att, enligt äldre Författningar och Kongl.
Kammar-Coilegii, på grund deraf, den anira April 1 -p/j. utfärdade Cireulgire-Bref, angående Upphör.dsoch Redogörelse-tiden, skall den slutliga redovisningen för det näslförutgångne arets Krono-Uppbörd verkställas med Augusti Månads utgång eller i September Månad; Hvarefter det löpande årets Uppbörd pågår först i November Månad; vid iakttagande hvaraf någon sammanblandning af 3:ne års Uppbörd, såsom Herr Linström synes hafva sig föreställt, ej kan ega rum.
Och som, på sätt Utskottets nu afgifvande Betänkande, rörån de Riks-Hufvud-Boken, utförligare ådagalägger, de redan stadgade Uppbörds- och Redogörelsé-Terminer äro 5 ao
St a t s -U t s k o 11 et s Betänkanden. de i alla afseenden lämpligaste, samt någre balancer å Stals-Inkomsterne icke kunna af Uppbördsmännen åsamkas vid användandet af den Conlroll sora Riksbokslutet medförer, och de i sammanhang dermed slående ytterligare regleringar af af Uppbörds- och Redogörelse-Verket än vidare befordra; så anser Slals-Utskoltet förevarande Motion ej föranleda lill någon särskild åtgärd i detta hänseende; Hvilket vördsamt underställes Riksens Högloflige Ständers bepröfvande.
Stockholm den 3 September 182 3.
Ankom den 9 Sept. 1833.
Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar i frågan om yrkad ränta för fordringar hos S t a ts-U t s ko tte ts Betänk an cl en. 521 Kronan, enligt General Årigs - Commissariatets vid f. d. Arméen emot Norrige åren 1815 och 1816 utställde fordrings-bevis.