Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande det förra anföres, att de, som bo längst uppe i Ångermanland, ännu skola hafva lika långt att färdas neråt till Residenset i Hernösand, som Jemtlänningarne hafva dit, om de återförenas med Ångermanland; äfvensom i Vesterbotten, om Residenzet skulle, efter hvad förut ofta varit påtänkt, flyttas till Piteå Stad, det för hela
Länet vore lika beqvämligt som nu på 2ne 922 Serskildta Utskottets Betankattden. särskilta ställen.
Vidkommande åter det sednare, eller befordrande af mer ordning och odling i landet, anses sådant icke kunna vinnas genom ökade Residenzer, utan, jemte god styrelse, hufvudsakligen genom Invånarnes egna bemödanden; i sammanhang hvarmed den förmodan blifvit framställd, att desse, hvilka aldrabäst känt och känna den ena och andra omständigheten, samt verkan deraf för Ortens väl, aldrig lära hafva anhållit om förenämnde delning, utan tvärtom gerna skulle se, att allt återställdes i sin förra ordning.
Af sådane anledningar, och då Rikets behof för närvarande synas öfverstiga dess tillgångar, och utvägar sökas till indragning af Embeten och T/euster; har i Memorialet blifvit föreslaget, att meranamnde fyra Län mätte återigen sammanläggas, på sätt de före 1810 voro, så att Herjeådalen lagge* till Gefleborgs Län, och Jemtland, tillika med Nordmalings socken i Ångermanland, till VesterNorrlands Län, samt nu så kallade Vester-, och Norrbottens
Genom denna sålunda föreslagna åtgärd, sora förmenas kunna, utan någons olägenhet, äga rum, skulle kostnaden för tvenne LandshöfdingeStyrelser komma att Staten besparas, hvilket förmodas så mycket mer förtjena att med allvar behjerta», som ej allenast Jemtland, utan äfven Vester- och Norrbotten ännu sakna Residenzer, och fråga om medel till deras uppbyggande redan varit under Riksens Högloft.
Ständers prof - Serskildta Utskottets Betänkanden. 923 ning.
För den händelse, att göromålens mängd vid dessa Länstyrelser skulle häremot komma i öfvervägande, har, i sammanhang med det gjorda förslaget, den utväg blifvit uppgifven, att med ännu en Canzlist förstärka den på Stat bestådda Canzlibetjeningen.
Särskilta Utskottet, som ansett ifrågavarande motion beträffa ett ämne, hvars vigt påkallar ett noggrant öfvervägande af de ej mindre för än emot förslaget talande omständigheter, har visserligen insett, hurti afsigten” med den sedan några år tillbaka bestående nya Indelningen af Landshöfdingedömena i Norrland, förmodeligen varit den stt bereda både en lättare communication melian Länsstyrelserna och landets invånarne, och derjemte, medelst flere Landshöfdingars tillsättande, befordra en säkrare öfversigt af odlingens tillstånd och Inspection af det påbörjade, för framtiden så vigtiga Nybygges-Systemet; men, då å andra sidan förekommer, att denna Indelning och läget af de nya Landsbo fdingeResi den zerne icke synas svara emot ändamålet, alldenstund, som Cnartan öfver Norrland utvisar, dessa Residenzer äro belägne nästan ytterst vid endera gränsen af Länen, eller ock vid Hafskusten långt ifrån Riksgränsen, upp till hvilken dessa Län sig sträcka, *å att, alldeles på sätt Memorialet innehåller, vägen till LandshöfdingeSätet är från flera trakter ännu lika lång som före delningen, och då härtill desslikes kommer, att
Statens tillgångar icke medgifva anslåendet af så tillräckliga Löningsförmoner för 924 Serskildta Utskottets Jletärikan elen.
Landshöfdingarne i de nya Länen, att desse Embetsman dervid finna sin passande utkomst, hvaraf äfven lär hända, att de begagna hvarje lägligt tillfälle att söka transport till en förmonligare tjenst och ett blidare klimat, hvilket allt måste medföra den verkan, att Landet, vid de täta ombytena af Styresmän, icke kan vinna den jemna eftersyn och styras med den conseqvens i principer, som vore önskelig!:, så har
Utskottet för sin del icke kunnat annat än biträda den i Memorialet framställda tanka, att det torde vara förmonligare att sammanslå de bägge Länen Vesterbotten och Norrbotten, och förlägga Residenset till Piteå, såsom liggande nästan lika långt från det sålunda blifvande Länets Norra och Södra Gräns, äfvensom att förena Herjeådalen med Gefleborgs Län , och Jemtland samt Nordmalings Socken med VesterNorrlands.
Likväl, och på det de aflägsnare trakter i Jemtland och Herjeådalen icke måtte komma att sakna den Speciellare tillsyn, som, i synnerhet för Nyodlings Verket, är af vigt, tror Utskottet, att det borde fastställas som en bestämd skyldighet för Landshöfdingarne i Gefleborgs och VesterNorrlands
Län, att uppehålla sig hvarje år, den förre minst fjorton dagar i Herjeådalen och den sednare en månad i Jemtland, samt om tiden dertill hvarje gång förut kungöra i Orten, pä det innevånarne måtte äga rådrum att bereda sig till hvad de i hushållnings- och ‘■andra mål kunde hafva att personligen hos åeras Hofdinge andraga.
I detta fall torde äf - Serskildta Utskottets Betankanden. ven billigheten fordra, att lill dessa bägga Landshöfdingar och de Tjenstemän, som dem åtfölja, i och för dessa vistanden anslå en särskilt Summa i Resepenningar, till ex. 500 Rd. för Landshöfdingen i Yc.sterNorrland och 500 för den i Gelle, då Staten i alla fall på indragningen komme att göra en betydlig besparing genom upphäfvandet af 2ne hela LäneStyrelser och slippa att 'bekosta iner än en enda Residenzbyggnad i Piteå, i stället för de Jne, som efter nuvarande indelning skulla erfordras.
Då detta sålunda uppgifna förslag icke har något direct sammanhang med den plan» som tillkommer den blifvande Comitén för Tjansteregleringen att utarbeta, och dessutom lär ankomma på Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande att antaga eller icke5 har Utskottet trott sig böra vördsammeligen hemställa, huruvida Riksens Höglofl.
Ständer skulle linna för godt att, i detta afsesn de, framställa hos Kongl. Maj:t någon underdånig ömkan, i händelse Utskottets tanka skulle af Riksens Höglofl.
Éihang till Riks St.
Proc. lgUogig, 8 :dt Sami.
K:r lif lig.
^ ©OCX ecocoooc OOOC€X?OCOCXX:OCOCCXXX3000COOOCOOOCO»0«»'
N:r 139.
Betänkande öfver det af Kongl. TabellCommissionen, uti underdånigt Utlåtande under den 25 sistlidne Januari, af Tabellverket för sednast förflutna Quinquenniuni, jemte Förslag till ändringar och förbättringar uti Tabellernas framtida inrättning, hvarigenom de skulle vinna mera fullständighet och tillförlitlighet uti de äskade uppgifterna.
Maj:t b ax- uti Nådig skrifvelse a£ den 7 nästlidne Aprill i nåder behagat till Riksens Höglofl.
Tabell-Commissionens underdåniga Utlåtande, med tillhörande handlingar, hvaröfver Riksens Höglofl- Ständer, i frågan om kostnaden för Tabellernas tryckning och de i sammtrndrag deraf lemnade upplysningar, redan lära hafva inhemtat Höglofl.
Statsutskottets serskildta Utlåtande.
Det tillhörer följaktligen Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet i detta hänseende ej annat, än att, efter erhållen remiss och vederbörligen anställd granskning af de i Nåder lemnade Acter och Tabeller, vitsorda den utmärkta nytta, som en sådan tryckning skul - Besv. och Ekon. tJtski Betänkanåen. le medföra för kännedomen, ej mindre af Fosterlandets Statistik i allmänhet, än de upp* lysningar, hvilka kunna leda Riksens Högloft, Ständers öfverläggningar och arbeten rörande en förbättrad representation; varandes det Utskottets fulla öfvertygelse, att, g.nom sådana arbetens allmangörande, mera sann Upplysning skall spridas, än genom de flera styckade statistiska afhandlingar, i Text författade, hvilkas Calcnler ändå icke kunna uppnå den säkerhet o h det oafbrutna samband, som närvarande välberäknade Utdrag de facto framvisar.
Rikets tillgångar både för närvarande och framtiden måtte tillåta dessa Utdrags årliga tryckning, i ju större scala, ju bättre, heldst förhållandet efter Län, och uti hvarje Stad icke annorlunda, än genom sjelfva Tabellsaminandragens utgifvande, kan blifva synbar» till förtigande af den Controll, sorn endast härigenom vinnes, då på hvarje serskild
Local de meddelade uppgifterna blifva kände och till sin fullständighet bedömde.
Hvad åter de för nästa Quipquenniutn och sedermera framgent af Kongl. TabellCommissionen föreslagna ändringar och förbättringar uti Tabellernas inrättande beträffar; så finner Utskottet dem hufvudsakligen uppgifna uti 2ne Förslager. i:ö Att Kongl. Majit i Nåder skulle tackas anbefalla dess Befallningshafvanden i Länen, att, igenom Kronobetjeningens åtgärd, insamla och TabellCommissionen meddela de Besv. och -Elion. utsk.
Bstiinkanden. årliga uppgifterna om utsädets och skördens förhållande, dä Presterskapet, som nu har sig denna befattning uppdragen, derifrån lunde befrias oftare, än hvart femte år. 2:0
Att emot en sådan befrielse åläggas en vidsträcktare och noggrannare classihcation af folkmängden efter näringarne, samt mera detaillerade uppgifter, i afseende på helsovården.
Till detförra förslagetlärer Kongl. Commissionen hemtat anledningar den Acten bifogade underdåniga inberätteiseifrån Landshöfdingen i Upsala Län, Herr Friherre Fock, rörande den åtgärd Friherren i detta afseende, för det honom i Nåder anförtrodda Län, vidtagit.
Men vid granskningen af denna åtgärd, samt öfriga thy åtföljande uppgifter befinnes först, att icke blott genom Kronobetjeningen, utan ock under hand, så småningom och i privat väg, ds summariska anteckningarna blifvit samlade; och för det andra, att Friherre Fock föreslagit denna utväg, icke med upphäfvande af det nu anbefallda sätt, att i denna del upprätta Tabellerna, utan endast såsom en Controll för hvart tredje år å RifcsTabellen, efter förra vanligheten författad.
Ta be 11C o m m i-s io nen uppgifna och allmänt kända hinder för dessa uppgifters säkerhet och fullständighet, liggande i Allmogens fördomar och farhåga för ökad beskattning, .Besv. och Ekon.
Bctankanclen. skulle troligen icke höfvas, må hända snarare tilltaga, genom KronoBetjeningens directa och officiela åtgärd, hvilken kunde hos en icke fördomsfri allmänhet gifva saken ett ännu obehagligare anseende.
Utskottet anser derföre med ändamålets möjliga vinnande förenligast, att Vördiga Presterskapet hädanefter, som hitintills, med biträde af Sexman Och Rotemästare, årligen besörjer dessa uppgifters insamling och anteckning.
Dock tror Utskottet, att det skulle visa en serdeles god verkan, om Kongl. Maj:t, på Riksens Höglofi.
Ständers underdåniga tillstyrkan, i Nåder behagade tili allmänheten utfärda en Kungörelse, som, jemte ytterligare upplysning om Kongl.
Mahts visa och Dandsfaderliga afsigter med infordrandet af dylika uppgifter, tillika lemnade Presterskapet rättighet att, vid tredskande med deras afgifvande, eller påtagliga mindre fullständighet och säkerhet, anlita KronoBetjeningens åtgärd till deras anskaffande.
Allmogen å ena sidan finge en rätt fattning om de välgörande följderna af sådana anteckningai-, samt å den andra anade en helsosam fruktan, i händelse af deras uppsåteliga ofullständighet elier försummande.
Då Kongl, TabellGommiissionen icke uppgifvit sättet för den i andra Momentet yrkade vidsträcktare och noggrannare classification af folkmängden efter näringartfe", samt mera detaillerade uppgifter rörande helsovården5 så kan deröfver icke något Utlå - Fen. och Ekon, Utsk.
JBetänkanden, tande aFgifvas.—
Såsom en slags motsvarig, het å Presterskapets sida för befrielsen ifrån anteckningarne af utsäde och skörd, böra de väl icke antaga^, öå Utskottet ej kunnat tillstyrka denna befrielse.
Men om de<sa noggrannare classificationer och uppgifter medföra i något hänseende redigare samt fullständigare i.pplysning, än tillförene; så hyser Utskottet den fulla öfvertygelse, att Vördiga Presterskaoet i alla fall, enligt dess kända nit och oförtruten het- för Fosterlandets kännedom, icke lärer undandraga sig alt dem verkställa.
Lika med Kongl. TabellCommissionen anser Utskottet både de årliga samt Quinquennii-Tabellerna mycket kunna förbättras, och må hända just derigenom till sin sammansättning förenklas, genom onödiga Controllers undvikande, hvilka mera motarbeta än befordra den sökta pålitligheten.
Men då Kongl. Commissipnen är i bästa tillfälle att härtill uppgifva formnlairer och utvägar, hvilka då vid nästa Ouinquennii början år 1821 kunde realiseras; så tillstyrkas Riksens Höglofl.
Ständer, att till Kongl. Mai:ts eget höga skärskådande i underdånighet öfverlemna de således inkommande Förslager, dock under en lika underdånig anhållan, att Kongl, Maj t öfver dem täcktes infordra samteliga DomCapitlens underdåniga Utlåtande, innan Kongl, Majtt i Nåder finnér för godt, att deröfver fatta något definitift beslut.
Slutligen bör Utskottet tillkännagifva, att, då af dessa handlingar och Tabellariska Eesv. och Ekon.
931 sammandrag icke funnits mer än ett exemplar, hvilket, enligt den gemensamma remissen, Höglofl.
SatsUtskottet haft af nöden att begagna till sitt serskildta utlåtandes angifvande; så har Utskottet deraf ej erhållit del förr, än den ista uti innevarande
Månad och följakteligen ej förr än nu kunnat meddela sitt Betänkande, hvilket för öfrigt vördsammeligen underställes Riksens Höglofl.
N:r i-jo. Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs• och EkonomiUtskotts Förslag till jenikning emellan Respective RiksStånden i deras fattade beslut, rörande frågan om skyldigheten ntt afskala barken ä utsyna ta Ekar.
Ständers Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott har, till följd af derom meddelad remiss, under den 2Öte nästlidne Januari afgifvit Betänkande, i anledning af väckt fråga om befrielse ifrån skyldigheten att afskala barken å utsynta Ekar, deruti Utskottet till Riksens Höglofl.
Maj:t kunde i Nåder finna för godt att derföre bestämma, jemte fri disposition Beiv. och Ekon.
Vtik, Betänkanäent af försäljningen deraf, hädanefter må blifva tillåten* 2*o Att, i händelse detta förslag ej skulle bifallas, den författning, att vid vite aftaga barken å utsynte
Ekar, då bör till kraft och verkan upphöra.
Utskottets omförmäldte
Betänkande har sedermera blifvit återremitteradt af Höglofl.
Bidderskapet och Adeln den ryde nästlidne Februari, samt af Högvördige PrestStåndet och Välloll.
BorgareStåndet den gde i samma månad; hvaremot Hedervärda BondeStåndet detsamma bifallit.
De anmärkningar, på hvilka åter-remissen sig grundat, öfverensstämma alia deruti, att exportfriheten af Ekbark skulle tillskynda de Inhemska Garfverierna de känbaraste förluster, om ej helt och hållet bereda deras undergång, derigenom att Engelska Garfv*rildkarne säkert skulle begagna tillfället, att genom uppköp af Ekbark emot högt uppstegrade priser, beröfva de på Engelska sättet i Sverige inrättade Garfverier ett oumbärligt råämne, och blottställa dem för en Concurrence, sorn de på intet sätt voro vuxne; hvarförutan äfven någre anmärkningar voro rigta de emot Utskottets sednare Alternativ, angående befrielsen från afskalningsskyldigheten, i händelse Exportfriheten ej skulle tillåtas.
Medanledning afdessasålunda gjorda påminnelser har Utskottet, uti ett sednare Utlåtande af den 2dra nästlidne April!, förklarat sig frångå sitt uti förra Alternativet gjorda tillstyrkande, rörande Exportfriheten, men deremot föreslagit, Besv. och Ekon.
953 att en Jordägare eller Hemmans-Innehafvare, som bevisligen erbjudit närmast boende Garfvare barken ä utsynte
Ekar, men ej derföre kunnat erhålla skälig betalning, sa att hans arbete och möda någorlunda blefve ersatt, bör helt och hållet ifrån afskalningsskyldigheten och allt Laga ansvar befrias.
Ridderskapet och Ådeln den /jde nästlidne
Maj funnit för godt bifalla Utskottets i dess förra Betänkande gjorda hemställan, att utförsel af Ekbark, emot den Tull sorn Kongl. Maj:t i Nå,der kan pröfva skäligt derföre bestämma, jemte fri disposition vid försäljningen deraf, hädanefter må blifva tillåten.
Högvöröige PrestStåndet har under sistnämnde dag bifallit Utskottets sednare Betänkande, hvaremot Vällofl.
Maj afslagit detsamma, med förklarande, att Ståndet ansåg da nu i ämnet gällande författningar böra bibehållas: och har Hedervärda RondeStåndet uti FrotocollsUtdrag den 30 nästförflutne
Aprill förklarat sig vidhålla sitt redan förut till Utskottets första Betänkande lemnade bifall.
Då i sakens närvarande skick det, eftligt Grundlagens föreskrift, åligger Utskottet, att, så nära möjligt är, sammanjemka meningarne, och med förslag deröfver thil Riksens Ständers Plena inkomma, har / Utskottet i sådan afsigt förehaft målet till förnyad pröfning, och dervid funnit, att de motiver, som föranledt till de i RiksStånden förefallna skiljaktiga meningar,, grunda sig på Jordbruka - 934 Besv. och Ekon.
Betänkanden. rens och Garfverildkarens olika jnteressen, hvarvid de, som gynnat den förre, sökt, att antingen erhålla en skälig ersättning för det råämne, som han enligt författningarna är skyldig att bålla Garfveriidkare!! tillhanda, eller åtminstone befrias ifrån Skyldigheten att helt ock hållet förspilla sitt arbete, utan att detta länder hvarken honom sjelf ellet någon annan till nytta; hvaremot de, som åt den sednare velat bereda fördelar, ansett GarfveriNäringens bestånd stå i närmaste sammanhang med nu gällande författningar om Ekbarkens samlande, och derföre yrkat, att desse måtte bibehållas, om än medförande de olägenheter för Jordbrukaren, hvaröfver klagan blifvit förd.
Enär Utskottet afgaf sitt Utlåtande i anledning af de vid dess Betänkande gjorde anmärkningar, hade Utskottet reda» då till ögonmärké, att så mycket som möjligt söka förena dessa olika intressen; och bar Utskottet äfven nu vid jemförande af Respective RiksStåndens utlåtanden ej funnit sig kunna föreslå någon an»an jemkning, än den .Utskottets sednare Utlåtande hufvudsakligen upptager: att nämligen en Jordägare eller Hemmansinnehafvare, sorn bevisligen erbjudit närmast boende Garfvare barken å utsynta Ekar, men ej derföre kunnat erhålla skälig betalning, så att hans arbete och möda ian blifva ersatt, bor helt och hållet ifrån afskalningsskyldigheten befrias , eiler, om Garfvaren ej åstundar barken, det då må vara ägaren fritt, att försälja den till hvilken Besv. och Ekon.
935 sorn beläst inom Riket, eller att disponera den till hvad bruk honom för öfrigt godt svnes.
Denna således föreslagna jemkning, utgörande Högvördige PrestStåndets redan fattade beslut, synes äfven vara ett medium emellan de öfriga Respectiva RiksStåndens utlåtanden, hvilka innefatta de 2ne ytterligheterna, exportfrihcl eller författningarnas absoluta bibehållande, sådana de nu äro.
Och lära Riksens Höglo/].
Ständer finna i sin ordning, att, om delta jsmkningsförslag icke bifa lies, vidtaga den åtgärd lill Beslutets afgörande, hvartill Grundlagarne kunna föranleda.
Stockholm den 8de Juni 1818.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid dess afgifna Betänkande rörande väckta motioner om en friare handel med Svenska Skogsproducter. leetta Betänkande har blifvitåterremitteradt: 1:0 Från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under den 2t sisth månad, till följe af flera Ledamöters, nämligen Herr Friherre Boyes, Herr Rosenschölds, Herr Mannerstams, Herr Wingårds, Herr Friherre Ccderströmsf 956 Besv. och Ekon.
Herr Grefve Spens’s, Herr Silf ver stolpes, Herr D. v. Schultzenheims, Herr Grefve De la Gardies dervid gjorde anmärkningar, hvilka alia innehålla: att Utskottat, som i premisserna af Betänkandet upptagit de skäl, hvilka kunna anföras för en friare Trädvarur handel, äfven i Resultatet bordt hafva bestämdt yttrat sin tanka: att, som frågan i alla fall skolat öfverlämnäs till Kongl. Maj:ts Nådiga omprofvande, hade Utskottet dertill icke behöft tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, samt slutligen att Betänkandet borde förändras till enlighet med de af Friherre Edele rantz uppgifna grunder.
Serskildt har blifvit anfördt af Herr Wingård: att i Vermland, der hemmansklyfningen ar drifven till sådan höjd, att från 2o till 50 hushåll och derutöfver finnas på ett hemman, armod är att vänta, derest de på dessa ortar boende olyckliga varelser förmenas hemta en billig fordel af sina skogsprodueter; af Herr Grefve Spens: att serskildte stadganden för de orter, der skogsbrist befaras, kunna intagas i de Provin* cielia Skogsordningar, hvilka Ekonomiutskottet vid denna Riksdag rödån förut föreslagit; Samt af Herr Manner st arn: att upphäfvandet af Kongliga Förklaringen af dn 28 Februari 1726 öfver Productplacatet icke bordt af Utskottet afstyrka», i synnerhet med fästadt afseende på innehållet af samma förklarings sista moment.
Deremot ber Herr Grefve Mörner samma dag talat för Utskottets Betänkande, under anförande, att Utskottet alldeles icke i allmänhet afstyrkt en 6törre han - Besv. och Fkott,.
Betänkandey.
937 delsfrihet med Svenska Skogsproducter, utan endast ansett tider, för en sådan förändring härutinnan icke förr kunna inträffa, an en fullkomlig reciprocitet emellan Sverige och andra handlande nationer blifvit gifven. 2:0 Från Hedervärda BondeStåndet af den 21 i sisth månad, i anledning af hvad Nils Mänsson och Johnn Oisson Longberg anfört i ämnet, deruti Ståndet gemensamt instämt och yrkat, att Utskottet mätte anmodas yttra sig öfver Herr Friherre Edeicrantz’s och Carl Fredric Bergs, Betänkandet åtföljande anföranden, samt öfver Löngbergs uti äterremissen intagna AumärkmngsMemorial.
Utskottst har tagit allt detta i noga öfvervägande och får, efter behörig profning deraf, vördsamt anföra, att Utskottet, fullkomligen ©fvertygadt om hyttan af en större handelsfrihet i allmänhet, alldeles icke i det öfverklagade Betänkandet afstyrkt densamma i afseende på exporten med Svenska Skogsprodueter; men, som Utskottet icke är i tillfälle att äga nog kännedom om de commerciella förhållanden emellan Sverige och andra handlande Nationer för att döma, huruvida en ömsesidig likhet i beräkningen a£ Skepps- och Tull-umgälder dem imellan verkligen äger rum, och Utskottet ansett denna omständighet förtjena en synnerlig uppmärksamhet, så hade Utskottet ioke vågat föreslå något till alla delar bestämdt Resultat i ämnet, utan trott lämpligast vara att tillstyrka, det frågan, efter en sådan föregången framställning af de egentliga grunderna för och c;58 Besv. och Ekon.
Betänk anden. mot, sorn i Betänkandet finnes intagen, efver* lemnäs tiil Kongl. Majit'
,’ spm från dess hoga plats bäst ser de s-sa förhållanden i deras rätta sammanhang.
Utskottet, som af de gjorde anmärknin* garne icke hemtat några närmare upplysningar rörande berörde förhållanden, har följaktligen af deni ieke funnit sig föranledt att ändra denna sin mening, och kan således icke nu tillstyrka någon bestämdare önskan, än den sorn Betänkandet innehöll, nämligen att, om cn större handelsfrihet med trädva* ror bevilljas, nyttig reciprocitet d& må iakt* tagas.
Derjenfte får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att Betänkandet blifvit af Högvördige PrestStändet och Vallöf], BorgareStåndet under den 21 sistl. månad bifallet.
Stockholm den 13 Juni 1S18.
Transsumt af R.
Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Vrot o coll hållet vid Urtima Riksdagen i Stackhohn den 13 Tuni 1818.
Herr von Kock anförde: att, som Utskottet uti Betänkandet ibland annat tillstyrkt fri handel med alla sorter Trädvaror mellan Sverige och Norrige på gränseorterna, men densamma i afseende på Sågblock vöre ytterst menlig för alla pä dessa orter varande Svenska Sågverk, sorn derigenom skulle gå under och upphöra, så trodde han sig Ben). och Ekon, Utsk.
Betdnkanden. härpå höra fästa Utskottets uppmärksamhet till vinnande af nödig ändring i denna punkt} likväl, då härom ingen anmärkning blifvit gjord af någon Ledamot i de Stånd, som återremitterat Betänkandet och följaktligen Utskotteticka lämpligen kund® förändra sin tanka i detta afseende, förklarade han sig åtnöjas, om denna hans mening finge i Protocollet intagas, och såsom hans Reservation till Respectiva RiksStånden åtfölja Utskottets svar 1 anledning af de gjorde aomärkningarne; hvartill han fann sig så mycket iner befogad, som han, då beslutet rörande denna fråga fattades, ännu icke var ledamot af Utskottet, och således utur tillfälle att sig deremot reservera.
Riksdagsmannen Nils Månsson yttrade: att han trodde, det Högloflige Utskottet bordt, i enlighet med alla anmärkningarna vid Utskottets förrå Betänkande i ämnet, tillstyrka Riksens Höglofl.
Konungen frambära deras underdåniga örnakan om en friare export af trädvaror i synnerhet från norra orterna, då den, med iakttagande af reciprocitet, säkert skulle förän, leda till Sveriges förmon.
Ut Supra. t 9'iQ Eesv. och Ekon.
N:r 142.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi ■ Utskotts förnyade
Utlät ande angående försutna Bergsmans- privi" legiers ersättning, samt inrättandet af en ny Bergslag i Norrbottens Län.