Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer tre dagar sednare deraf beslöto en förklaring, —samt lillhvilkel ett tillägg befanns så nödigt, att det verkställdes i strid med grundlags bud. 2) En fatt ig värds förordnin g, som upphäfver kyrkolags bud, i det den, med fara för fattigmedlens behöriga vård, helt och hållet befriar presterskapet från det öfverinseende och det ansvar, som efter den sednare det åligga,— hvilken synes stödja sig på af äldre Ständer föreslagna, men af de sednaste dock éj biträdda stadganden, men likväl derifrån skiljer sig i den hufvudsakliga omständighet, att deli medgifver kommunerna vissa skyldigheters åläggande, ulan de rättigheters åtnjutande, som derför syntes utgöra ett vilkor, — hvilken slutligen trädde i verkställighet 14 dagar före Riksens Ständers sammankomst, då de genom en ny granskning synas hafva kunnat lemna en ökad säkerhet för lagens framtida bestånd. 3)
En stadga angående försvarslöse, som dels lagger hårda band på fria medborgare, dels blottställer församlingarne för illvilliga menniskors godtyckliga inrymmande, vådlig i sin förutsättning, att Sveriges allmoge skall ega både vilja och förmåga att uppfylla hvad deri af densamma fordras. 4)
En författning rörande näringsfriheten, som upphäfver stadganden i allmän lag, ulan att dessa kunnat samtidigt förklaras hafva till deras kraft och verkan upphört, eller att beslut om framställning till Rikets Ständer i delta afseende blifvit faltadt”.
Uti denna reservation instämde Herr friherre Adlercreutz.
Af Hr Biskop Hallström: ”Enär en anledning till anmärkning emot Konungens rådgifvare blifvit uti något RiksStånds plenum anmäld och derifrån behörigen remitterad till Konslitutions-utskottet, som i sådan fråga måste Förås, innan Rikets Ständer deröfver afgöra, jemlikt Reg. F. 107 § och Ritad.
Ordn. 29 36 Uonstitul iöns-Utskottets Memorial, N:o 4. § 2 morn., så anser jag, på det icke samma Rikets
Ständer uttryckligen tillerkända räll till afgörande pröfning må i någon målto kringskäras eller trädas för nära, det vara så väl för Konslilutions-ulskottet en oeftergiflig förpligtelse, som i sig sjelf af yttersta vigt, alt igenom en fullständig utredning af förhållandena, en tillfredsställande ledning gifves det allmänna omdömet och skälen framläggas äfven för det underkännande, som anmärkningen må inom Utskottet hafva funnits förtjena.
Då så icke här skett, i strid mot den praxis, som vid föregående Riksdagar gjort sig gällande, och jemväl af nuvarande Konslitutions-utskott finnes iakttagen uti närmast föregående memorial, får jag min serskilda afvikande mening härigenom reservera”.
Häruti förenade'sig Herr Billström och Andreas Bengtson från Jönköpings län.
Herr Borgmästaren Thorn anmälde ock reservation mot första och fjerde anmärkningspunkterna.
STOCKHOLM, Elmcjm &.
Giuneergs Tryckeri, 1848.
Konstitulions-Ulslcottels Memorial, N:o 5. 1 JM 5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Mars, kl. 11 f. ra.
Memorial till Rikets Ständer > med förslag till ett tillägg till 72 Regeringsformen.
Ehuruväl det förslag, sorn, åsyftande att, medelst ett tillägg till 72 §.
Regeringsformen, för riksbankens sedlar grundlägga ett på väl afvägda garantier bygdt, för allmän och enskild välfärd vigtigt, förtroende, af Rikets högloft.
Ständer vid nästföregående riksdag antogs till slutligt afgörande vid den, som nu fortgår, fallit i följd af den omröstning, som derom, inom Riksstånden egt runi, bar Ronstitutions-utskottet, med anledning af en i ämnet åter i vederbörlig ordning väckt motion och i betraktande af sakens stora vigt, ånyo förehaft frågan under moget öfvervägande.
Grundlagen ställer, genom 72 § Regeringsformen, riksbanken under Rikets Ständers egen garanti och vård, berättigar Ständerna att för dess förvaltning fastställa ordningar, stadgar och reglementen, och uppdrager den sålunda ordnade förvaltningen åt fullmägtige, som af Ständerna utses.
Den förklarar derjemte riksbanken allena berättigad att utgifva sedlar, sorn! för mynt i riket må erkännas; men den uppställer såsom vilkor derför ingen sådan garanti., hvilken försäkrade sedelns innehafvare, att det silfvervärde, banken genom sedeln förskrifver och denna således föreställer, under alla förhållanden och oberoende af de ändringar, hvilka efter dess utgifningsdag antingen uti myntfoten, eller silfvermyntets nominela fördelningar kunna företagas, skall honom, eller den, åt hvilken han öfverlåter densamma, oafkortadt, ifall af behof, tillgodoräknas: ett anspråk, som dock, ej mindre från rättvisans synpunkt, än för bibehållande af stadga och säkerhet i alla egendomsvärden, är så mycket mer oeftergifligt, ju mer naturligt det är, att sedelmyntet, i anseende till dess lätthet och beqvämlighet för cirkulationens alla former och behof, i högst betydlig mån, derest dess kredit, icke blott genom i bankens hvalf tillhands varande metalliska valutor, utan ock på ren juridisk grund är väl och klokt garanterad, skall uti den allmänna rörelsen inom riket öfverstiga det omlöpande metalliska myntet.
Fröt. 1847 j 1S48. 3 Sami. 5 Haft. 1 2 Konstilulions-Utshottets Memorial, N:o 5.
Och än mer, verkningarne af fasta garantier för sedelmyntets kredit skola äfven yttra sig på de utländska börser och afsättningsplatser, med hvilka rikets handel står i ömsesidig förbindelse.
Riksbankens på högre summor ställda sedlar skola, under sådan förutsättning, äfven der emottagas såsom betalningsmedel och i flere afseenden fylla vexlarnes funktioner, likasom de nu göra det i fråga om penningeremisser emellan inrikes orter.
Någon ytterligare utredning af sådana garantiers välgörande inverkan torde alltså ej behöfva framläggas, eller för minnet återkallas.
Men hvad, sorn är nyttigt för allas rätt och bästa, bör lagstiftningen ej försumma att stadga.
De garantier till befästande af bankosedlarnes kredit, som nu ega rum, äro fastställda uti lagen för Rikets Ständers bank, gifven den 1 Mars 1830, och lagen angående myntbestämningen af samma dag.
Men, ehuru härigenom silfverutvexling mot bankosedlar på gifna grunder såsom en ovillkorlig och under alla omständigheter orubblig pligt för riksbanken stadgas, och nämnda lagar hafva egenskapen af civil-lag, beror icke dessmindre banksedlarnes kredit, dessutom, i väsendtlig mån af förtroendet fotändamålsenligheten och sakriktigheten uti de stadgar och föreskrifter, Rikets
Ständer i afseende å bankens förvaltning meddela sine fullmäktige tilt efterföljd.
Hvarje misstag dervid, hvarje olämplig förvaltningsprincip kan verka för framtiden menligt på den allmänna välfärden: och hvarje rättvist medel, som står lagstiftaren till hands, att förekomma sådant och att undanrödja farhågan för följderna deraf, är det således en pligt att i tid använda.
Ett sådant medel är, bland annat, att åt bankens skyldighet till ständig och orubblig silfverutvexling mot banksedlar på stadgade realisationsgrunder gifva kraften och garantien, ej blott af civillag, utan ock af grundlag.
Konstitutions-utskottet bär alltså ansett sig böra i detta afseende bos Rikets
Ständer vördsamt föreslå ett tillägg till 72 § R.
F. af enahanda lydelse, som det, hvilket uti Konstitutions utskottets af år 1844 memorial ]N:o 22 blifvit framstäldt, och att således nämnda 72 § skulle erhålla följande innehåll: Regeringsformen. § 72.
Riksens Ständers bank — •— — — göras kunna.
Ständer allena äga rätt att genom banken utgifva sedlar, som Kouililulions-Ulskottets Memorial, N:o 6. 3 för mynt i rike! må erkännas.
Dessa sedlar skola vid anfordran, efter deras lydelse, af butiken med silfver inlösas.
Hvilket förslag härmedelst vördsam lige 11 öfverlemnas till Rikets Höglofl.
Sländer i afseende å grundlagsenlig behandling.
Stockholm den 13 Mars 1848. M 6.
Anlt. till. Exp. Utsk. den 21 Mars, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring af 68 §. riksdags- crdningen, rörande tiden Jör revisionerna af statsverkets, bankens acil riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Hos Konsliluliöns-utskotlet har, i anledning af derom väckt motion, under öfvervägande kommit fråga 0111 annan tidsbestämning för de nti 68 §. riksdagsordningen föreskrifna revisioner till öfverseende och granskning af statsverkets, bankens och riksgäldskonlorets tillstånd, styrelse och förvaltning; och, i betraktande deraf: att den nu fastställda tiden för dessa revisioners återkommande sammanträden emelian riksdagarne utgick från förutsättning af riksdagarnes periodiska inlrälfande hvarje femte år, såsom förhållandet var lill och med år 1844; att, sedan, till följd af riksdagsbeslutet den 24 Maj 1845, Rikets Ständer hvarje tredje år numera skola sammankomma, detta sammanhang mellan tiden för riksdagarna och revis onerna blifvit förändradt; O 7 att, genom den sålunda beslutade förändring af tiden i afseende å de förra utan någon ändring af tiden för de sednare, den inveckling, utom andra, lättare än förr kunde inträffa, att, i händelse riksdag inginge under pågående revision, denna då borde upphöra med sin förrättning och öfverlemna sina ofulländade arbeten lill Stals- oell Banko-utskotten, hvilket ej kunde undgå att medföra flerfaldigt olägenheter; och ali, deremot, om föreskrilvet blefve, det revisioner hvarje är borde anställas, icke allenast nämnde olägenheter kunde undvikas samt Stats- och 4 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6.
Banko-utskotten befrias från den räkenskaps granskning, som dem nu ålåge, utan ock den af Rikets Ständers revisorer företagna granskning verkställas med så mycket större uppmärksamhet och noggrannhet, ju närmare den tidsperiod, revisionen omfattade, låge till sjelfva förrättningen; har Konstilutions-utskottet, ehuru det ej förbisett, att årligen återkommande revisioner i någon ringa mån komme att öka kostnaderna derför mot nuvarande beloppet, men lunnit denna omständighet vara af knappt någon betydenhet i jemnförelse med de öfvervägande fördelarne, ansett sig böra hos Rikets högloft.
Ständer vördsamt föreslå, alt revisioner till öfverseende och granskning af statsverkets, bankens och riksgäldskontoret tillstånd, styrelse oell förvaltning måga årligen anställas; och som, i följd häraf, den nu medgifna längsta tid af tre månader för revisorernes sammanvaro kan i samma förhållande i det närmaste förkortas, föreslår Utskottet derjemte, att tiden för revisionens sammanvaro ej må öfverstiga två månader.
Under förutsättning, att dessa förslag komme alt, efter grundlagsenlig behandling, vinna kraft af lag,'skulle 68 § riksdags-ordningen erhålla följande lydelse.
Riksdags-ordningen. § 68.
Ständer skola derjemte — förändringar besluta.
Desse revisorer skola vara sex af hvarje Riks-stånd, och; pä Konungens kallelse^ hvarje år mellan riksdagarne sammanträda.
Revisionsförrättningen bör alltid taga sin början den 15 September och omfatta de för är a fs i lita de räkenskaper, hvilka af föregående revisorer icke blif vit granskade.
Med revisorernes röstberäkning förhålles enligt de uti § 66 utstakade grunder.
STOCKHOLM, Ei.mcn &.
Konstitutions- Utskottets Memorial, JV:o T, i N:o 7. Ank. till Exp.
Utsk. den 3 April, kl. half 1 e. m.
Memorial till Rikets Ständer^ om rättelse af ett uti memorialet N:o 6, rörande ändring af 68 §.
OfJ förekommande misstag.
Uti Konstitutions-utskottets memorial N:o 6, innehållande förslag till ändring af 68 §.
R. O., rörande tiden för revisionerna af Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, har uti den föreslagna nya lydelsen af nämnda 68 §. det misstag förefallit, att orden: ”emellan riksdagarne” ingått, ehuru de rätteligen bordt bortfalla.
Med tillkännagifvande häraf, får Konstitutions-utskottet fördenskull här meddela den lydelse, 68 §. R. O., i följd af de uti memorialet N:o 6 anförde motiver, borde erhållas. Riksdags-Ordningen. §. 68.
Ständer skola derjemte, i den ordning Stånden, hvart lör sig, lämpligast finna, vid hvarje riksdag förordna om revisorer, att, enligt af Riksens Ständer utfärdad instruktion, öfverse och granska Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Stats-verket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter, eller förändringar besluta.
Desse Revisorer skola vara sex af hvarje Riksstånd, och, på Konungens kallelse, hvarje år sammanträda.
Revisionsförrättningen hör alltid taga sin början den 15 September och omfatta de för år afslutade räkenskaper, hvilka af föregående Revisorer icke blifvit granskade.
Med Revisorernes röstberäkning förhålles enligt de uti §. 66 utstakade grunder.
Brot. 1847 & 1848. 3 Sami.
1 Afd. 6 Käft.' 1 ft. v YV; -i .: •ailo... ■:■■■•:} vojfjt. tfn 8 1 »Ut ié.f ■ nå,;*—:: ^tI xJoq ,ö arfi irfmu Jsbai:' -ms ?-M 3il«9B^eIfci i/15 ii-rj JigisJae kiq/ Sl sist» »abut: ;•<{ :v:A Hwiomvtt iSi? vis {
... >-Ui '»br.e^um:hHn kv -is^ siw»»fitöå ttamTol^artss-n § St ;ls? ;;.■■■■'.,' ss-sbin^K .sslsto) anus j .(oibws }'»i - nain .-:/•■ ■ >:;• .'kitt ir?: kltPHv ksJ' • STOCKHOLM, TRYCKT HOS MARCUS & COMP., 1848. ——— -•ife 1)903 iuitfsrf gJslbflil ! aJ Söégtu 'dtxof iuiilsflo $ * tbw iäljaåli-sböoff .i ;
UiJ §6a Ml »uflillidnäl m - je listi.i ^ 'Ukmas! tirtfc* Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 8. 1 M8.
Arik. till Exp.-Utsk. den 25 April, kl. 1 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, angående ett Stånds äterreiniss å rne~ morialet N:o 5, r örande tillägg till ~2 R. F. Enligt till Konstitutions-utskottet ankomna protokolls-utdrag, hafva Riddel skåpet oell Adeln samt Borgare-ståndet under den 5, och Preste-ståndei under den 12 näslförlidue
April antagit till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag
Konstilutions-ulskotlels uti memorialet N:o 5 afgiliie förslag, angående ett tillägg till 72 § regeringsformen, åsyftande förökad garanti lör riksbankens kredit; men Bohde-slåndet deremot, i följd, af beslut den 1 April, återremitterat memorialet, med förklarande af Ståndets gemensamma tanke, ”att det förpslagna stadgandet, såsom redan intaget uti lagstiftningen angående Rikets Ständers bank, icke borde i grundlagen inrymmas.”
Då någon sammanjemnkning af delta Bonde-ståndets beslut med de tre förstnämnda riks-ståndens icke är möjlig, finner Konstitutions-utskottet sig, i kratt af 56 § regeringsformen, böra hos hederv.
Bonde-ståndet vördsamt hemställa, om icke ståndet ville sig foga efter med-slånden, som antagit ifrågavarande förslag lill grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag.
Prof. 1847 1848, 3 Sami. 7 UUft. l o A" Eonstitutions-Utskottets Memorial, N:o 9.
Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Maj, kl. 1 e. in. Memorial till Rikets Ständer^ angående
Pr este-st ån dets uterremiss af den del af memorialet N:o 4, som rörer åtskilliga af enskilde riksdagsmän väckta, men af Konstitutions-utskottet underkända an märkn ings-anledn ingar.
Konslitulions-utskottet har, genom inkomna protokollsutdrag af den 5 April, erhållit del af de beslut, hvaruti riks-slåuden stannat vid förhandlingarna rörande Utskottets memorial N:o 4, om fulländad granskning af Stats-rådets protokoll, och deraf inhemtat, att, hvad serskildt angår Utskottets uti samma memorial Rikets Ständer meddelade beslut, i afseende å de anmärknings-anledningar mot Konungens rådgifvare, hvilka blifvit anmälda hos Ridderskapet och Adeln af herr Munck af Rosenschöld, N. R., ocfrinom Preste-ståndet af herr komminister Schagerberg, samt af dessa Stånd lill Utskottet remitterade, högloft.
Ridderska[)et ocht Adeln, vällofl.
Bonde-ståndet godkänt Utskottets förfarande och beslut uti nämnda hänseende, men högv.
Preste-ståndet deremot återremitterat memorialet i denna del, på grund af inom Ståndet gjorda anmärkningar, hvilka gå derpå ut, att Utskottet hade bordt för Rikets Ständer framlägga såväl innehållet af ifrågavarande anmärkningsanledningar, som skälen för deras underkännande.
Konslitutions-ulskotlet får i anledning häraf vördsamt meddela, att, som tre riks-stånd godkänt dess på 107 § regeringsformen och 29 § riksdagsordningen grundade beslut i afseende å ömförmälda anmärkningsanledningar, Utskottet, med stöd af 75 § riksdagsordningen', ansett hög värd.
Prästeståndets återremiss rörande desamma icke kunna föranleda lill ytterligare åtgärd i frågan.
Reservation af Herr Biskop Hallström: ”Sorn, då de i memorialet N:o 4 blott i största korthet ömförmälda anmärkningsanledningar icke der blifvit ens till deras Konstitutions-Ulskottets Memorial, K: o lo. 3 innehåll uppgifne, än mindre i någor måtto närmare utredde, ansåg
Konstilutions-utskottet af grundlagens föreskrift i såväl regeringsformens 107 § som riksdagsordningens 29 § ovillkorligen förbundet att afgifva de för ärendets lagbehöriga bandläggning erforderliga upplysningar, som af Preste-ståndet blifvit äskade.” Aok. till Exp. Utsk. den 5 Maj, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, angående en af Komminister P. J.
Pallen anmäld anmärknings-an/edning, rörande beviljad förhöjd 1jen stårsberökning
Jör en af dupp/ikanterne vid S:t Clara högre lärdomsskola i Stockholm.
Sedan komministern P. J. Ha1le'n inom bögv.
Preste-Slåndet anmält anledning till anmärkning mot föredragande Stats-rådet och chefen för Ecklesiastik-departementet, och ståndet, under den 11 sistförlidna Mars, enligt inkommet protokolls-utdrag af samma dag, derå meddelat remiss, har bemälde komminister till Konstitutions-utskottet inlemnat ett memorial, deruti han uppgifver föremålet för anmärkningen vara, att föredragande Stats-rådet Hr F. O.
Silfverstolpe icke allenast inför Kongl.
Maj;t föredragit en af dupplikanten vid S:t Clara högre lärdomsskola i Stockholm magister J. O. Leffler gjord underdånig ansökning om rätt till förhöjd tjenstårsberäkning, utan ock kontrasigneiat den Kongl, resolution af den 29 Januari 1847, hvarigenom magister Leffler, för den tid han på eget ansvar bestridt undervisningen i nedre afdelningen af samma skola och så länge lian samma lärarebefattning fortfarande innehade, en sådan förmån blifvit tillagd, oaktadt densamma, enligt anmärkarens åsigt, stöde i uppenbar strid mot Kongl, cirkulärbrefvet af den 6 Oktober 1842, som sednast närmare bestämt de grunder, efter hvilka framdeles ordinarie tjenstemän vid läroverken skulle få tillgodonjuta färhöjd tjenstårsberäkning, och, vid blifvande ledighet af beställningar, med hvilka högre tjenstårsberäkning dittills varit förenad, vederbörande embetsmyndigheter egde att till Kongl. Magt i underdånighet ingå med hemställan om så beskaffad för - 4 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 10. mån, derest den, för tjensternas återbesättande med skicklige sökande, funnes vara oundgängligen nödig.
Konstitutions-utskottet, till hvilket denna anmärknings-anledning inkommit, efter det Utskottet fulländat granskningen af Stats-rådsprotokoilen, hav icke funnit den anmärkta åtgärden innefatta något, som till en anmälan enligt 107 §. regeringsformen skäligen kunde föranleda, emedan föreskriften om iakttagande af rikets sannskyldiga nytta i rådslagen om allmänna mått oell steg icke torde böra anses vara förbisedd derigenom, alt en för utmäikt nit och skicklighet i sin tjenstgöring vid läroverket väl vitsordad extraordinarie, som, under flere år, på eget ansvar fullgjort alla en ordinarie lärares åligganden, enahanda förmån af förhöjd tjenslårsberäkning blifvit tillerkänd, som, genom Kongl, cirkulär-brefvet af den 6 Oktober 1842, är åt läroverkens ordinarie tjenstemän framför andra tillförsäkrad:
Hvilket sitt beslut Konstitutions-utskottet, som förut, enligt hvad i memorialet l\:o 4 är ineddeladt, underkänt en annan af komminister Schagerberg hos högv.
Preste-Slåndet anmäld nära likartad anmärkmngs-anledning, härigenom får vördsamt tillkännagifva.
Stockholm den 5 Maji 1848.
Reservation af Hr Biskopen Hallström: ”1 det utlåtande, som
Konstitutions-utskottet härmed afgifvit öfver den inom Preste-Ståndet af komminister Hallén väck la anmärknings-anledning, har jag visserligen funnit och erkänner en, efter min uppfattning af utskottets åliggande, i någon måtto förbättrad form, än den alltför knapphändiga, hvarutinnan komminister Schagerbergs likartade anmärknings-anledning i memoiialet N:o 4, tillika med flere der omnämnde, affardades, men jag saknar icke desto mindre häri den fullständigare utredning af ämnet, som jag anser Utskottet, i följd af den erhållna remissen, förbundet atL lemna, enär Rikets Ständer endast genom de upplysningar, som från det hörda Utskottet ingå, blifva i tillfälle försatte alt. målet behörigen afgöra.
Som jag icke eller kan för min del redogöra lör den påfallande skiljaktighet, som företer sig i Utskottels behandling af de uti Riksens Ständers plena väckta anmärknings-anledniugar, hvaraf en del (se mern.
N:ris 3 & ll) blifvit omständligt utredda, och med mer eller mindre moliveradt afstyrkande beledsagade, andra deremot (se mein.
!N:o 4) knappast omnämnde, och den här ifrågavarande väl lill sitt innehåll uppgifven, Konslitutions-Utskottets Memorial, N:o 10. 5 men utan serdeles utredning och i hvarje hänseende giltiga stal nog summariskt förkastad., får jag emot denna märkbara olikhet i Utskottets förfarande, vid en och samma grundlags tillämpning, mig vördsamt reservera.
Äfven i sak skiljaktig från Utskottets pluralitet, har jag ansett för Riksens Ständer böra såsom anmärknjngsvärdt tillkännagifvas, att, ehuru genom Kongl, cirkulärbrefvet den 6 Oktober 1842 blifvit i nåder förordnad!, att ej allenast all dubbel tjenstårsberäkning, hvilken befunnits både för undervisningsverket och presterskapet i allmänhet menlig, skulle lör framtiden upphöra, utan äfven all annan förhöjd tjenstårsberäkning tillkomma endast ordinarie tjenstemän vid offentliga skolverken, de åtta äldste doceiiteme vid hvarldera universitet, kunsistorii-notarier och långpredikanter, älvensom för öfrigt stadgadt, att, i händelse sistnämnda förmån skulle vid ledigvordna tjensters återbesättande finnas oundgängligen nödvändig, underdånig hemställan derom må af vederbörande embelsmyndigheier kunna göras, vid sådana beställningar, med hvilka dubbel eller annan förhöjd ijenstårsberåkning hittills varit förenad, så har icke desto mindre, och obestridligen på det inom fotsamlingarue tjenstgörande presterskapets bekostnad, blifvit af chefen för Ecklesiastik-de par temen te t 1 :o förhöjd tjenstårsberäkning tillstyrkt för innehafvaren al en tillfällig extra ordinarie lärare-befallning, som ej finnes å rikels stat upplörd, icke heller hittills haft en dylik förmån att erbjuda; 2:o samma nådebevisning förordad äfven för den förflutna tiden, eller retroaktivt: ända derhän, att den antagne duplikanten kommit af besagde förmån i åtnjutande, jemväl för den tid, han på eget ansvar vid skolan tjenstgjort såsom vicarierande, utan alt upplyst blifvit, det ordinarie läraren sin årsberäkning afstått, på sätt författningarne bjuda; 3:o ärendet föredraget, utan att vederbö ande embelsmyndigheier blifvit hörda.
Jag kan nemligen blott från ena sidan i sådan gemenskap erkänna direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk, men, ci a fråga ju var om en af preslerskapet högt öfverklagad och dyrt aktad rättighet, skulle jag tro, att, å andra sidan, ett niotsvarigt målsmanskap bordt ulöfvas af vederbörande konsistorium.”
I sednare delen af denna reservation, rörande Utskottets behandling i sak af den ifrågavarande anmärknings-anledningen, instämde llr Biskop Nibelius. 6 Konstitutions-Utsliottets Memorial, N:o H. M II Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj, kl. 2 e. m. JaioJnoi-aJfiJ?- norn .'»hrt 00E obrifijöslq ,gnrf cqaod-juiuJgv sbiuric/Bgåilr le Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Stats-utskottets anmärkning, angående en åtgärd i afseende ä vakans-besparingen af sekreterare-lönen i Justitie-ka/islers-expeditionen vid denna tjens/s sednaste ledighet.