Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan de uti Stats-Utskottets memorialer N:ris 222, 261 och 281 afgifna förslag till voteringspropositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, dels rörande extra anslag till föremål, tillhörande l:a, 4:de, 5:te, 6:te och 7:de hufvudtitlarne, dels angående utsockne frälsehemmanens i Halland skyldighet, att erlägga rotevakansafgift, blifvit af samtelige Riks-Stånden godkände, har förstärkta Stats-Utskottet, i öfverensstämmelse med stadgandet i 69 § Regeringsformen, denna dag anställt votering öfver förenämnde så lydande propositioner: l:sta Voteringen (enligt memorial JV2 222). »Den, som bifaller, att en summa af 161,308 R:dr 13 sk. 3 rst., som åtgått till inredning af DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans våning i Kongl.
Slottet samt för bosättping och anskaffande af sådana invenlariepersedlar, hvilka finnas i behåll och äro att anse såsom statens tillhörighet, må från Riksgäldskontoret utgå, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde anslag icke att beviljas.» Voteringen har utfallit med 72 Ja och 47 Nej; och då alltså Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 2:dra Voteringen (enligt lista punkten i mern. M 261). »Den, som till anskaffning af redskaps-, rid-, stall- och anspannspersedlar för Bih. till R.
Prof. 1830 & 1831. 4 Sami., 1 Afd., 2 Band., 39 Baft. 1 2 Siats-Utskottets Memorial, JV? 289.
12-pundiga och 24~pundiga fältbatterierna, beviljar ett belopp af 22,000 R:dr afräkningsvis, att, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, från Riksgäldskontoret utgå» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer för nyssnämnde ändamål afräkningsvis beviljat 20,000 R:dr att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, från Riksgäldskontoret utgå.» Resultatet af omröstningen har varit 61 Ja och 38 Nej; och då således Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 3:dje Voteringen (enligt 2:dra punkten i mern.
JV° 261). »Den, som vill, att till anskaffning af gevär Rikets Ständer må till Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisa en summa af 200,000 R:dr, att från Riksgäldskontoret under åren 1851, 1852 och 1853, med en tredjedel årligen utgå», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till anskaffning af gevär anvisat till Kongl. Maj:ts nådiga disposition en summa af 160,000 R:dr, att frän Riksgäldskontoret under åren 1851, 1852 och 1855, med en tredjedel årligen utgå.» Voteringen har utvisat 64 Ja och 55 Nej; och då således Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 4:de Voteringen (enligt 3:dje punkten i mern.
J\s 261). »Den, som till anskaffning af nya pistoler beviljar ett anslag af 12,000 R:dr att, stäldt till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, fran Riksgäldskontoret utgå, med en tredjedel under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer afslagit det af Kongl. Majit till anskaffning af pistoler äskade anslag 12,000 R:dr.»
Denna votering har utfallit med 61 Ja och 57 Nej, samt en sedel kasserad; och enär således Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag af 12,000 Slals-Ulskoltels Memorial, 209. 8 R:dr, att, stäldt till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgäldskontoret utgå, med V3:del under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853. 5:te Voteringen (enligt 4:de punkten i mern.
J\/s 261). »Den, som bifaller det af Kongl. Majit till äldre gevärs förändring för slagkrutsantändning äskade anslag 50,000 R:dr, att med en tredjedel årligen under åren 1851, 1852 och 1855 från Riksgäldskontoret utgå», voterar Ja; den, det ej vill. voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till äldre gevärs förändring för slogkrutsantändning beviljat ett anslag af 25,000 Ridr, att med en tredjedel årligen under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853, från Riksgäldskontoret utgå.»
Vid öppnandet af voteririgssedlarne hafva befunnits 61 Ja och 58 Nej; och då således Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmande med Japropositionen. 6:te Voteringen (enligt 5:te punkten i mern. 261). »Deri, som till anskaffning af slagkrutshufvar beviljar ett anslag af 15,000 R:dr, att med en tredjedel årligen från Riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853», voterar J a den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer til! anskaffning af slagkrutshufvar, anvisat ett belopp af 10,000 Ridr, att med en tredjedel årligen från Riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853.»
Voteringen har utfallit med 59 Ja och 60 Nej; och enär således
Nej vunnit, hafva Rikets Ständer till anskaffning af slagkrutshufvar anvisat ett belopp af 10,000 R:dr, att med Vsidel årligen från Riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853. 7:de Voteringen (enligt 6:te punkten i mern.
JVs 261). »Den, som för fortsättande af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona vill anvisa för innevarande år, utöfver de af Rikets nu församlade Skarin 4 Stals-Utskollels Memorial, JYi 289. der för berörde ändamål redan beviljade 73,000 Ridr, ytterligare 30,000 R:dr samt för hvartdera af nästkommande två år 103,000 Ridr, att af Kongl. Maj:t efter omständigheterna fördelas», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets
Ständer för fortsättningen af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona beviljat ett anslag af 223,000
R:dr, att, med afdrag af de 73,000 R:dr, som för år 1831 redan blifvit beviljade, med 73,000 R:dr under hvartdera af åren 1832 och 1833 från Riksgäldskontoret utgå, att af Kongl. Majit efter omständigheterna fördelas.»
Resultatet af omröstningen har varit 62 Ja och 37 Nej; och då Ja således vunnit, hafva Rikets Ständer för fortsättande af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona anvisat för innevarande år, utöfver de af Rikets nu församlade
Ständer för berörde ändamål redan beviljade 73,000 R:dr, ytterligare 30,000 R:dr samt för hvartdera af nästkommande två år 103,000 R:dr, att af Kongl, Majit efter omständigheterna fördelas. 8:de Voteringen (enligt 7:de punkten i mern.
Jtä 261). »Den, som bifaller ett anslag af 600,000 R:dr, att med en tredjedel under hvartdera af åren 1831, 1852 och 1853 från Riksgäldskontoret utgå, för att användas till kompletterande af förråderna samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Majit anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigs— materielens iståndsättande oundgänglige mindre arbeten», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer beviljat 500,000 R:dr, att med en tredjedel under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853 från Riksgäldskontoret utgå, för att användas till kompletterande af förråderna, samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Majit anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståndsättande oundgänglige mindre arbeten.»
Och som denna votering utfallit med 60 Ja och 59 Nej; samt Ja alltså vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 9:de Voteringen (enligt 8:de punkten i mern. M 261). »Den, som, lika med Stats-Utskottet, anser, att det af Kongl.
Majit till förbättring af Landskrona hamn äskade anslag icke bör beviljas», voterar Ja; Slats-Ulskollets Memorial, JVg 289.
Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer, till förbättring af Landskrona hamn, beviljat ett anslag af 54,756 Ridr 52 sk., att frän Riksgäldskontoret utgå, emot vilkor, att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder, efter uppgjord och af Kongl. Majit fastställd plan, utan vidare bidrag af statsverket, vederbörligen fullbordadt.»
Vid öppnandet af voteringssedlarne hafva befunnits 56 Ja och 83 Nej; och då således
Nej vunnit hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. 10:de Voteringen (enligt 9:de punkten i mern.
M 261). »Den, som, lika med Stats-Utskottet, anser, att något anslag till förbättring af hamnen vid Hjo icke bör bifallas», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till hamnbyggnad vid Hjo beviljat ett anslag af 50,000 Ridr, att från Riksgäldskontoret utgå, emot vilkor, att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder, efter uppgjord och af Kongl. Majit fastställd plan, utan vidare bidrag af statsverket, vederbörligen fullbordadt.»
Som omröstningen gifvit till resultat 46
Ja och 73 Nej, samt följaktligen Nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens lydelse. 11 :te Voteringen (enligt 10:de punkten af mern. J>2 261). »Den, som, lika med Stats-Utskottet, anser, att gjord begäran om anslag till förbättring af hamnen vid Westerås icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till förbättring af hamnen vid Westerås beviljat ett anslag af 13,200 Ridr, att från Riksgäldskontoret utgå, med vilkor, att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder, efter uppgjord och af Kongl. Majit fastställd plan, utan vidare bidrag af statsverket, vederbörligen fullbordadt.» Bih. lill R.
Sl. Prol. 1850 & 1851. 4 Sami., 1 Afd., 2 Band., 59 Baft. 2 6 Stats-Utskoitels Memorial, Jtä 289.
Denria votering har utfallit med 42 Ja och 77 Nej; och som Nej alltså vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. 12:te Voteringen (enligt llite punkten uti mern.
JVs 261). »Deri, som beviljar det af Kongl.
Majit för ombyggnad af Tranebergs bro äskade anslag 48,000 R:dr, att från Riksgäldskontoret utgå», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer afslagit det för ombyggnad af Tranebergs bro äskade anslag.»
Vid öppnandet af voteringssedlarne hafva befunnits 67 Ja och 32 Nej; och då Ja således vunnit, hafva Rikets Ständer beviljat det af Kongl. Majit för ombyggnad af Tranebergs bro äskade anslag 48,000 Ridr, att från Riksgäldskontoret utgå. 13:de Voteringen (enligt mern.
J\.e 281). »Den, som, lika med Stats-Utskottet, anser, att en vid innevarande riksdag väckt motion derom, att den utsockne frälsehemmanen i Halland, vid sisth riksdag ålagde, rotevakansafgift, till 2/3:delar af det belopp, hvartill vakansafgiften loren båtsman efter gällande beräkningsgrunder i länet uppgår, måtte från och med 1831 upphöra, samt dessa hemman hädanefter endast anses skyldiga att extra rotering utgöra», icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »medgifva Rikets Ständer, med vidblifvande i öfrigt af Rikets Ständers vid sisth riksdag fattade beslut i ämnet, att den utsockne-frälsehemmanen i Halland då ålagde rotevakansafgift må från och med år 1832 nedsättas till hälften af det belopp, hvartill vakansafgiften för en båtsman i länet uppgår, enligt de föreskrifter och beräkningar, som nu följas och framdeles i behörig ordning kunna meddelas och antagas till efterrättelse; samt att underdånig skrifvelse derom till Kongl. Majit aflåtes.»
Som denna votering utfallit med 67 Ja och 32 Nej, samt följaktligen Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll.
Hvilket allt förstärkta Stats-Utskottet skolat hos Rikets Ständer anmäla.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1831.
Stais- Utskottets Utlåtande, N:o 290. 1 m:o 290.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Juli 1851, kl. 6 e. ui Utlåtande, i anledning af väckt fråga om afskrifning utaf en uppbördsbrist kos numera aflidne Kronofogden J. M. Huss. <./■ ap Från Bondeståndet liar till Slats-Utskoltet blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäktige!!
Johan Hörnfelt från Westernorrlands län väckt motion, hvaruti, under anförande hufvudsakligen deraf, att, sedan numera aflidne Kronofogden J.
M- Huss blifvit genom Konungens Befallningshafvandes i Westernorrlands län utslag den 7
Maj 1846 förpligtad, att ersätta en uppbördsbrist af 2.356 r:dr 30 sk., utgörande oredovisada undsättnings-kreditivmedel efter 1831, 1833 och 1837 årens missväxter och detta beslut, genom Kammarrättens utslag den 10 April 1848 samt Kongl. Maj:ts nådiga utslag den 31 Juli nästlidet år, vunnit fastställelse; men bemälde Kronofogdes i mycket knappa omständigheter efterlemnade sterbhusdelegare skulle derigenom oförskyldt försättas i en ganska beklaglig belägenhet och, enligt hvad olaf Kongl.
Maj:ts nådiga utslag upplystes, dessa medel aldrig a!
Huss uppburits, utan dels varit under uppbörd af andre personer, dels blifvit till Landshöfdioge-embetet insände, ehuru qvitto derå icke lärer erhållits, motionären föreslagit, att, på grund af de kända förhållandena med kreditiv-medlens förvaltning under ifrågavarande tid inom nämnde län samt den af Kronofogden Huss i allt öfrigt visade ordentlighet och noggranhet i sin tjenstebefattning, Rikets Ständer inålte medgifva, att berörde uppbördsbrist må uti räkenskaperne afskrifvas, äfvensom att Rikets Ständers beslut derom och om sterbhusdelegarnes deraf följande befrielse från ersättning måtto Kongl. Majit underdånigst meddelas.
Sik. till H. St.
Prof. 1850 $ 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 40 Höft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 290.
Af Kongl. Maj:ts ofvanberörde nådiga utslag liar Utskottet inhemfat, att, sedan Landskontoret i Westernorrlands län upprättat specificerade restlängder å de i länets socknar utestående fordringar af så kallade undsätlnings-kreditiv-medel efter 1831, 1833 och 1837 årens missväxter, med ledning af hvilka längder vederbörande Kronofogde blifvit anbefalld, att å sockenstämma verkställa undersökning eller restransakning samt derefter inkomma med redovisning för nämnde medel, hade, med anledning af sådan utaf Kronofogden Huss afgifven redogörelse för Norra Ångermanlands fögderi, Landskamereraren i länet, å tjenstens vägnar, anmärkt och yrkat, att, då uti nämnde räkenskaper all redovisning saknades för 179 r:dr 16 sk. af 1832 års statslån til!
Arnäs socken, Huss, hvilken haft sig ålagdt, att medlen uppbära och redovisa, borde för nämnde belopp ansvara, och att enär, hvad anginge Nordingrå socken, numera aflidne Länsmannen L.
Norberg, enligt skedd undersökning och företedde handlingar, uppburit 2,083 r:dr 30 sk., som icke kommit Iand!ränteriet till godo, Huss, under hvars ansvar denna uppbörd s<kett, måtte samma belopp ersätta, hvarförutan i den med Huss den 31 December 1845 upprättade balans-räkning, blifvit honom påförd redovisningsskyldighet för 93 r:dr 32 sk. af det Ullångers socken beviljade understöd.
Efter det Huss i afgifne förklaringar bestridt all ansvarighet ej mindre för de 179 r:dr 16 sk., som för Arnäs socken voro oredovisade, och hvilken icke Huss, utan Expeditionsfogden E. A. Wahlström skulle hafva uppburit, samt för de 2,083 r:dr 30 sk., hvilka ännu voro för Nordingrå socken oguldne och, enligt hvad Huss förmenat, borde, såsom icke til! honom influtne, erläggas af vederbörande socknemän, som derföre borgat, än ock för de Huss för Ullångers socken påförde 93 r:dr 32 sk., dem ban, efter sitt föregifvande, skall, genast efter deras emottagande, öfversändl till landtränteriet, bode Konungens Befallningshafvande i förenämnde län, genom utslag den 7 Maj 1846, sig utlåtit: att ehuru, hvad först anginge de af 1832 års medel oredovisade 2,683 r:dr 30 sk. för Nordingrå socken, hvilka aflidne länsmannen Norberg i lifstiden uppburit och förskingrat, det förekommit, hvad äfven Huss åberopat såsom skäl för sitt frikännande, att, sedan Kongl. Maj:t, efter 1831 års missväxt, i nåder beviljat ifrågavarande undsättnings-lån, Konungens Befallningshafvande ålagt de församlingar, som af dessa lån ville sig begagna, att med behörige på sockenstämmobeslut grundade anmälanden lill Konungens Befallningshafvande inkomma, hvarefter medlen finge lyftas, utan att Kronofogdarne hade att sig dermed befatta; att då under den 19 Mors 1833 Konungens Befallningshafvande aflåtit ordres till desse sistnämnde om indrifvande af utestående undsättningsmedel, de dermed följaktige restläpg - Stais- Ut s k o (le/s Utlåtande, N:o 290. 3 der endast varit summariskt» och upptagande hvarje församlings skuld i en summa, äfvensom att de restlängden som åberopats såsom följaktige Konungens Befallningshafvandes ordres i Februari månad 1837, icke desamma åtföljt, hvarigenom, och i saknad af specifika restlängden Kronofogdarne lemnats i okunnighet, hvilka låntagarne voro och för hvilka belopp de häftade, samt att Konungens Befallningshafvande, genom såväl förut som sedermera utfärdade allmänna kungörelser, uppmanat de restskyldige att inbetala sina återstående skulder antingen till landtränteriet eller till kronofogden, hvilka föreskrifter visserligen försvårat möjligheten för denne att vid uppbörden iakttaga vederbörlig kontroll oell tillsyn, hvarförutan ändamålsenliga åtgärder till medlens indrifvande icke kunnat vidtagas; likväl och som de från Konungens Befallningshafvande i ämnet aflåtne ordres tydligen innehöllo, den af den 19 Mars 1833, det Kronofogdarne skulle ega att de utestående medlen å de bestämda betalnings-terminerne uttaga och indrifva samt i landtränteriet,
efter hand och i den mån de inflöto, lefverera, att dervid noga urskilja, för hvilken eller hvilka socknar lefvereringarne skedde, med utsatt belopp för hvardera, äfvensom att å serskilda reversaler upptaga de medel, som varit utlånade mot borgen eller gemensam ansvarsförbindelse, och de, för hvilka annan säkerhet än personlig återbetalningsskyIdighet icke varit ställd, samt den under den 31 December 1835 aflåtne ordres, att, sedan det af Kongl. Maj:t den 7 December 1833 i vissa fall medgifna ytterligare betalnings-anstånd dåmera tilländalupit, Kronofogden förständigades alt de i restlängderne upptagne till slutlig betalning, (ölfallne skulderne, med iakttagande af förenämnde ordres och i öfrigt meddelade föreskrifter, skyndsamt uttaga och i landtränteriet lefverera, hvarförutan Kronofogden genom ordres den 31 De-, cember 1836, då allt vidare anstånd med liqviden för ifrågavarande restantier var tillända— lupet, blifvit erinrad om skyndsamt fullgörande af ofvanberörde ordres den 31 Mars 1835 samt genom ytterligare ordres den 31 Mars 1838 erhållit befallning att, för slutliga indrifvandet och lefvererandet i landtränteriet af då ännu i fögderiet utestående spanmålsundsältningslån sedan 1831 och 1833 årens missväxter, vidtaga kraftiga och lagliga åtgärder; alltså och emedan dessa ordres, hvilka icke blifvit annorlunda återkallade eller inhiberade än genom en redan den 25 Oktober 1833 från dåvarande Landshöfdingen i länet aflåten enskild skrifvelse, hvilken dock endast innehöll, att, i afseende till en då tillämnad underdånig framställning om förlängdt anstånd med berörda statslåns inbetalning, inga utmätningar tills , vidare skulle verkställas, ostridigt utmärkte ett direkt åliggande för kronofogden, att med dessa medels indrifvande taga enahanda befattning, som med kronouppbörd i allmänhet och för 4 Sats-Utskottets Utlåtande, N:o 290. redovisningen vara underkastad enahanda ansvar, som för särlan upphörd; thy och dä härtill kontme, alt Kronofogden Hliss gifvit ordres till Länsmannen Norberg, att medlen infordra och till landtmäleriet öfversända, samt efter Norbergs död till dennes efterträdare i tjensten, att indrifva de år 1838 ännu återstående restantier, hvilka af fluss vidtagna åtgärder, dem han vid fölhör vidgått, jemte den omständighet, att Nordingrå socknemän i Nor~ bergs konkurs bevakat sina till honom betalda skulder å statslånet, ovilkorligen förpligta* Huss, att med yttersta uppmärksamhet följa och kontrollera verkställigheten af samma ordres; pröfvade Konungens Befallningshafvande, på grund af åberopade författningar,
enligt hvilka Kronofogde vore för sådana medel, som af Länsmän uppbäras och förskingras, i första hand ansvarig, helst då han, såsom förhållandet här funnes vara, under längre tid lemna! länsmännens tillgöranden för medlens uttagande utan uppmärksamhet, kontroll eller tillsyn, skäligt att de för Nordingrå socken oredovisade undsåttnings-medel 2,083 r:dr 30 sk. till betalning fastställa, äfvensom vidkommande bristen för Arnäs socken 179 r:dr 16 sk., för hvilken summa all redovisning saknades och slutligen för Ullångers socken 93 r;dr 32 sk., dem Huss erkänt sig hafyo uppburit, utan att vid Ievereringen till landtränteriet derå erhållit qvitto, Huss på ofvan anförda skäl ålades att samma medel ersätta, utgörande således hela den fastställda uppbördsbristen tillsammans 2,356 r:dr 30 sk. banko, hvilka Huss förpligtades utgifva jemte derå upplupen eller upplöpande ränta; honom dock öppet lemnadt, alt af Norbergs efterlemnade tillgångar söka ersättning för hvad af Nordingrå sockens statsskuld blifvit ådömdt samt att tillgodonjuta den utdelning i dennes konkursmassa, som Nordingrå socknemän kunde redan hafva tillkommit eller framdeles tillfalla.
Sedan Kammar-rätlen, hvars pröfning förberörde utslag blifvit underställdt och hvarest, efter det Kronofogden Huss aflidit, hans sterbhusdelegare sig besvärat, genom utslag den 10 April 1848 sig utlåtit, alt enär klagandernas förmenande, att ansvarighet vore Huss ålagd jemväl för don del af Nordingrå sockensmäns skuld, som vid saknad tillgång hos desse bordt afskrifvas, destomindre förtjenade afseende, som fråga här endast vore om ersättning af medel, hvilka, utaf de ersättningsskyldige redan erlagde, blifvit af Länsmannen Norberg i lifstiden förskingrade, och således, på grund af de förstnämndes derefter inträffade oförmåga att samma medel för andra gången gälda, ej kunde till afskrifning befordras, fann Kammarrätten annan ändring i Konungens Befallningshatvandes beslut ej kunna ega rum, än att af anförda skäl någon ränta å det ådömda beloppet icke till betalning fastställdes; och har slutligen Kongl.
Moj:t, uppå anförda underdåniga besvär samt efter infordrande af underdåniga 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 290. ti förklaringar och yttranden, genom utslag den 31 Juli 1850 i nåder förklarat skäl till ändring i Kammar-rättens utslag icke vara anfördt.
Af tillgänglige handlingar är derjemte upplyst, att efter Kronofogden Huss, som den 9 Maj 1846 med döden afgått, efterlemnande enka och åtta barn, utgjorde boets behållna tillgång enligt bouppteckning 2,996 r:dr 5 sk. 10 r:st; att
Nordingrå socknemän väl blifvit genom dom den 11 Mars 1839 i Kronolänsmannen Norbergs konkursmassa tilldömde betalningsrätt för 3,028 r:dr samt att hvad som deraf utur konkursmassan utdelats, skulle blifvit å den primitiva skulden afräknadt, så att, då vidare tillgång i berörda konkursmas sa numera saknades, sterbhusdelegarne efter Kronofogden Huss skulle komma att vidkännas hela det dem ådömda belopp.
Ehuruväl Kronofogden Huss haft åliggande att tillse undsättnings-medlens behöriga leverering och redovisning samt dessa medel blifvit af undsättnings-tagarne inbetaide, så enär dock härvid förekommer, dels att af det ifrågavarande beloppet blifvit utaf Kronofogden Huss sjelf uppburne endast 93 rtdr 32 sk., hvilken summa likväl skall blifvit till landtränteriet levererad, dels att bestämmelserna angående dessa undsättningslåns indrifvande möjligen kunnat lemna rum för tvekan om rätta tillämpningen deraf, så att Kronofogden kunnat vara i ovisshet om, huruvida levereringen till landt-ränteriet borde af honom sjelf ombesörjas eller icke, har Utskottet, ined afseende jemväl å sterbhusets torftiga belägenhet, ansett sig böra föreslå, att Rikets Ständer medgifva, att den genom Kongl. Majlis nådiga utslag af den 31 Juli 1850 Kronofogden Huss ådömde ersättningsskyldighet af 2,356 r:dr 30 sk. må hans sterbhusdelegare eftergifvas och dessa medel uti kronans räkenskaper afskrifvas, samt att, i händelse Rikets Ständer härtill lemna bifall, undeidånig skrifvelse i ämnet till Kongl. Maj:t aflåta.
Stockholm den 28 Juli 185!.
Reservationer: af Ilen voti Troil, Doktor Stenhammar, Herrar Gråå och Vsern, hvilka såsom deras Reservation antogo Inkomst-afdelningens förslag till Utlåtande af följande innehåll: Bi/t. lill fl. St.
Fröt. 1850 fy 1851.