Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af den i Reglementet meddelade föreskrift, att de reparations- och inrednings-arbeten, hvarom nu är fråga, skulle å entreprenad utbjudas, och efter härom afslutadt contract utföras, läto Fullmägtige, så snart kostnadsförslaget kom dem tillhanda, upprätta omständliga projecter till ej mindre det föreskrifna entrepreriad-contractet, än de öfriga bestämmelser och villkor, som vid dessa arbetens utförande borde iagttagas.
Likaledes infordrade Fullmägtige, genom tillkänriagifvanden i allmänna tidningarne, anbud af dertill hugade personer å entreprenadens ölvertagande.
Men, före entreprenad-contractets afslutande samt den ifrågaställde betydliga och kostsamma reparationens företagande, ansågo sig Fullmägtige böra afvakta Rikets Ständers beslut, i anledning af några härvid förekomna och, efter hvad Fullmägtige förmodade, af Rikets sednast församlade Ständer, vid anvisandet af oitanämnde hus till framtida local för Riksgälds-Contoret, icke afsedda förhållanden.
Dessa förhållanden hafva Fullmägtige, uti en serskild till Utskottet, under den i sistlidne Augusti, aflåten skrifvelse anmält; dervid Fullmägtige jemväl till
Utskottet öfverlemnat ej mindre det vid ofvan omförmälda af- och tillträdes-syn upprättade syne-instrument, samt det från Kongl. Öfver-Intendents-Embetet erhållna kostnadsförslag, med tillhörande planer och ritningar, äfvensom vederbörande Architects yttrande, angående sättet för reparationens och inrednings-arbetenas utförande, än ock de af Fullmägtige fastställda vilkor för entreprenaden å samma arbeten, tillika med förslaget till det blifvande entreprenad-conträdet samt 6 st., under den härför bestämda tid, ingifne anbud å entreprenadens öfvertagande.
Enligt hvad de
Utskottet sålunda tillställda handlingar ådagalägga , förefunnos å ifrågavarande hus, vid dess öfverlemnande till RiksgäldsContoret, betydliga sprickor öfver allt, i såväl de yttre som de inre väggmurarne, hvadan dessa icke kunde innestänga värmen.
Dessutom befanns större delen af huset lida af fukt, förorsakad af vatten, som under två tredjedelar af året nedträngde sig från det berg, hvarpå husets östra del blifvit uppförd.
Vidare voro alla golf och tak, äfvensom dörrar och fönsterbågar, ytterst för fallne och bristfälliga; hvarförutan fönsterpaneler saknades i alla rummen, af hvilka blott ett enda var försedt med in östpaneler och 6 Slats-Utskottets Memorial, N:o 178. tapeter.
För dessa bristfälligheters afhjelpande och husets iståndsättande, mäste, jemlikt kostnadsförslaget och dertill hörande handlingar, följande hufvudsakliga arbeten verkställas, nemligen: i:o östra delen af huset, till 12 a i3 alnars längd, rifvas och derunder varande berg bortsprängas samt en aflopps-trumma för det från berget framträngande vattnet anbringas; 2:0 denna del af huset sedermera åter uppföras till dess nuvarande längd, bredd och höjd; 3:o golf- och takpaneler uppbrytas, de skadade bjelkarne utbytas mot nya, fönster- samt port- och dörrlufter uthuggas och nya sådana inmuras, samt alla sättningssprickor upphuggas och igenmuras; 4:o en skiljemur uppföras på ny grund, vissa delar af de gamla skiljemurarne nedtagas och å nyo uppmuras, åtskilliga dörröppningar dels igenmuras, dels upphuggas,’ dels ock förändras eller flyttas, en spiraltrappa uppföras, nya takpaneler uppslås, nya golf inläggas, alla kakelugnar nedtagas, nya kakelugnsplaner inläggas och nya kakelugnar uppsättas; 5:o samtlige rummen förses med bröstpaneler samt målas, innanfönster anskaffas, äfvensom skåp och hyllor anbringas så väl i rummen som i vinden; och 6:0 huset decoreras utvändigt, facaderne skrapas och affärgas, stera taklisten nedtagas och ommuras; varande kostnaden för alla nu uppräknade, jemte öfriga härvid ifrågakommande, mindre betydliga, byggnads-, reparations- och inrednings-arbeten beräknad till 20.994 h-dr, deraf en ny vedbod af sten under plåttak skulle medtaga ett kostnadsbelopp af 2,400 R:dr.
Denna vedbod, sorn ovilkorligen erfordrades, enär utrymme inom huset för det årliga vedbehofvets uppläggande helt och hållet saknades, borde enligt kostnadsförslaget uppföras på den enda dertill, 1 närheten af huset, lämpliga plats, hvilken nu upptoges af en materialbod, den der i sådant fall naturligtvis komme att till annat ställe förflyttas.
Häremot har likväl Kongl.
Öfver-Intendents-Embetel, vid kostnadsförslagets aflemnande, erinrat, att den bod, hvars flyttning sålunda blifvit ifrågaställd, och hvilken af bemälde Embete begagnades till förvarande af materialier och instrumentalier, vöre för detta ändamål oundgängligen nödvändig och mäste följaktligen bibehållas; hvarjemte Kongl.
Öfver-Intendents-Embetet förklarat sig Släti-Uttkottels Memorial, N:o 178. 7 icke vara i tillfälle föreslå någon annan plats å Riddarholmen , hvarest vedupplagsrum för meranämnde hus kunde beredas.
Öfver-Intendents-Enibetets sålunda meddelade förklarande, hafva Fullmägtige fästat Rikets Ständers serskilda uppmärksamhet å den oundgängliga nödvändigheten, att, så vida Riksgälds-Contoret skall kunna inflytta uti ifrågavarande, allt gårdsrum saknande, hus, någon lämplig plats invid detsamma varder anvisad för den byggnad, som, enligt hvad i Riksgälds-Contorets Reglemente äfven förutsättes, måste för inläggandet af Contorets årliga vedbehof uppföras.
Inom sjelfva huset funnes nemligen icke någon annan lägenhet till vedupplagsrum, än den till local för RiksgäldsContorets archiv bestämda, fastän härtill, åtminstone för närvarande och så länge alla de infriade större Riksgäldssedlarne, samt räkenskaperna rörande denna sedelrörelse måste förvaras, mindre tillräckliga vinden; men om äfven utrymme för omförmälda, icke obetydliga, vedförråd möjligtvis skulle kunna å samma vind beredas, derigenom att de mindre magtpåliggande handlingarne fingo fortfarande förblifva i den gamla ulhusbyggnaden vid Contorets nuvarande hus, ansågo sig Fullmägtige dock på det högsta böra afstyrka vedens förvarande på samma ställe, som Riksgälds-Contorets räkenskaper och öfriga, i fyrfaldiga hänseenden för det allmänna serdeles vigtiga, handlingar.
Vidare hafva Fullmägtige anmält, att, oansedt hufvudvåningen i Kongl.
Sundhets-Collegii förra hus skulle komma att upplåtas till embetsrum för Riksgälds-Contorets Commissariat och derunder lydande Afdelningar af Verket, samt endast en del af den lägre, 1 */2 trappa ned belägna, våningen användas till sessions- och canz!i-rum för Fullmägtige, hade det, i anseende till den inskränkta localen, icke varit möjligt att anvisa några serskilda rum hvarken för Ombudsmans-Contoret eller för den vid utredningen af f. d. Filial-Discouterne anställda betjening, samt dessa Disconter rörande räkenskaper och handlingar.
Beträffande eganderätten till den tomt, hvarpå oftanämnde hus är beläget, hvilken eganderätt, vid husets afträdande till Riksgälds-Contoret, icke fanns på något sätt styrkt; så har Stockholms Stads Drätsel-Commission, efter derom af Fullmägtige gjord förfrågan, under den io sisth April, meddelat det svar, att Commissionen ansåg Staden icke ega någon rättighet till denna tomt.
Dessutom har, vid den af Kongl. Maj:t i Nåder anbefalde undersökning i Kammar-Archi vet, påfunnits en Stockholms Rådhus-Rätts, den 17 Juli 1697 utfärdad, fastedom å framlidne Kongl- Rådet och Fältherren, Grefve C. G. Wran^els till Kong).
Majrt och Kronan försålda hus och tomt 8 Stals-UUkoltets memorial, N:o 178. å Riddarholmen; lärande, enligt hvad vid jemförelse emellan denna
Dom samt andra äldre handlingar och ritningar sig visat, ”kunna för säkert antagas, att icke någon annan än Kronan är egare till grunden, hvarpå ifrågavarande hus blifvit uppfördt.” Efter det Utskottet noga genomläst och granskat, hvad Fullmägtiges protoeoller rörande förevarande ärende innehålla, anser sig Utskottet böra tillkännagifva, att Utskottet härvid funnit, det Rikets
Ständers beslut angående iståndsättandet af det lill Riksgäids-Coutoret öfverlemnade huset samt Contorets inflyttning deruti, ingalunda blifvit af Fullmägtige lemnadt ur sigte, helst framställningar och erinringar m, fl. åtgärder, i afseende på verkställigheten häraf, ganska ofta i Protocollen förekomma.
Då Fullmägtige, genom det sent omsider erhållna syneinslumentet, blifvit förvissade om husets ytterst bristfälliga skick samt betydligheten och kostsamheten af den derå förestående reparationen, synes visserligen anskaffandet af ett fullständigt och tillförlitligt förslag öfver kostnaden för denna reparation och sättet för dess verkställande hafva varit en både nödvändig och ändamålsenlig åtgärd, innan samma reparation blef, enligt Rikets Sländers föreskrift, på entreprenad upplåten samt contract derom afslutadt.
Dock hade ett sådant förslag sannolikt med vida mindre omgång och tidsutdrägt kunnat erhållas, derest Fullmägtige, fastän den Architect, till hvilken de först vände sig, var hindrad att mottaga det honom erbjudna uppdraget, härom omedel bart anmodat någon annan skicklig och pålitlig Byggmästare.
Sedan Fullmägtige deremot ansett mest lämpligt att ingå till Kongl. Majit med underdånig anhållan om Kongl.
Öfver-Intendents-Embetets anbefallande att föranstalta om det erforderliga kostnadsförslagets upprättande, kan, enligt Utskottets åsigt, det inträffade dröjsmålet med aflemnandet af samma förslag icke skäligen läggas Fullmägtige till last, enär de, såsom Protocollen nogsamt visa, tidt och ofta låtit erinra om kostnadsförslagets erhållande.
Emot den af Fullmägtige vidtagna åtgärd att, efter entreprenad-anbudens infordrande och innan någotdera af dem antogs, underställa frågan om reparationens företagande
Rikets då redan församlade Ständers bepröfvande, anser sig Utskottet destomindre hafva skäl till någon erinran, som Ulkottet instämmer uti den af Fullmägtige yttrade förmodan, att, då beslutet om iståndsättandet af Kongl. Sundhets-Collegii dåvarande embetshus samt dess inredande till local för Riksgälds-Contoret vid sednast förflutna Riksdag fattades, Rikets Ständer ingalunda föreställde sig, att sådant skulle föranleda en Stats-Utskottets Memorial, N:o 178. 9 en så ansenlig kostnad, som det häröfver numera uppgjorda förslaget utvisar, eller att detta hus vore till den ytterliga grad förfallet och i det bristfälliga skick, som sedermera, vid den derå anställda af- och tillträdessynen, utröntes.
Vid nu omförmälda förhållanden och då Utskottet, i fråga om den betydliga och kostsamma reparation, hvars fördröjda verkställighet föranledt Revisorernes här ofvan anförda anmärkning, anser sig föranlåtet uttala sin, på de hos Utskottet företedda handlingar samt tagen närmare kännedom em oftanämnde hus grundade, öfvertygelse, att detsamma är olämpligt till local för Riksgälds-Contoret, i anseende till husets läge, beskaffenhet och utrymme, serdeles för den händelse, att Rikets Ständer nu eller framdeles skulle finna för godt att åt detta Verk uppdraga några ytterligare functioner, som komme att medföra större eller mindre tillökning uti den derstädes för närvarande anställda tjenstemannapersonal, finner Utskottet sig icke ega anledning instämma uti nyssberörde anmärkning, eller framställa någon erinran emot Fullmägtiges tillgöranden i afseende på ifrågavarande reparations* verkställande samt Riksgälds-Contorets afflyttning från det af Contoret nu begagnade hus, utan får hemställa, att hvad, i detta afseende blifvit af Revisorerne anmärkt, må förfalla.
Härvid anser sig Utskottet böra upplysningsvis meddela, att det lägsta af de till Fullmägtige ingifna och Utskottet tillställda entreprenadanbuden å denna reparation upptager en koslnadssumma af 15,800 R:dr, hvaruti likväl ej är inbegripen kostnaden för de i alla embetsrummen, äfvensom å vinden erforderliga hyllor och skåp.
Under den af Utskottet verkställda protocolls-läsningen, har Utskottet funnit, att Fullmägtige i allmänhet noga iagttagit de af Rikets Ständer, vid sednast förflutna Riksdag, till Fullmägtiges efterrättelse meddelade regiementariska föreskrifter, angående sättet, ordningen och vilkoren för utbetalandet af då anvisade statsbidrag till hamn- och canalbyggnader samt vägförbättringar och odlingsföretag.
Dock har det icke undgått Utskottets uppmärksamhet, att stadgandet i Reglementets 56 §, 2 morn., enligt hvilket Bih. till R.
4 Sami 1 Aid. 2 Band. 3 Raft. 2 10 Stats-Utikottet» Memorial, N:o i78. de för dylika arbetsföretags utförande, såsom ”directa statsanslag’' beviljade medel skola ”efter det arbetet blifvit börjadt, successive, i mort af dets fortgång, utbetalas,” vid åtskilliga tillfällen ieke blifvit efter ordalydelsen tillämpad!, utan bela anslagssumman på en gång utbetald, fastän dervid icke varit styrkt, att, på sätt samma moment jemväl föreskrifver, de enskilda bidragen till företagen utgått i lika förhållande med statsanslaget.
Såsom exempel på sådana utbetalningar, kunna uppgifvas: lto utanordnandet den i3 September 184^ af bela anslaget, t,§55 B:dr 5 sk. 4 rrst., för utdikningen af Bodals, Piprörs och Åhre m. fl. myror inom Brunflo Socken af Jemtland, för hvilket arbete kostnadsförslaget upptog en summa af 4.708 R:dr 29 sk. 4 r:sB ocb hvarom det till Fullmägtige ingifna betyg endast innehöll, att arbetet var börjadt samt enskilda tillskott dertill utgjorda ; 2:0 den i October samma år medgifna utbetalning af den anslagssumma af 2,3oo R:dr, sorn blifvit i Nåder bestämd för upprensningen af Piteå eif, fastän blott styrktes, att denna upprensning då var börjad; och 3:o utgifvandet på en gång af hela det, för rensningen af Storån inom Svartarps och Lekaryds socknar af Jönköpings
Län, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet anvisade Belopp 3,i83 R:dr »6 sk., till hvilket företag interessenterne, hvilkas enskilda bidrag, jemlikt kostnadsförslaget, skulle utgöra nära 10,000 R:dr, styrkte sig hafva tillskjutit icke fullt 4 000 R:dr, då anslagets utbetalande, den 3 sistlidne Juli, af Fullmägtige bifölls.
Ehuru de sålanda beviljade utbetalningarne, så vidt Utskottet erfarit, icke föranledt någon förlust eller risk för det allmänna eller något missbrukande af de anslagna statsmedlen, har Utskottet likväl ansett sig böra desamma för Rikets Ständer anmäla, såsom icke öfverensstämmande med den för dessa medels utbetalande i Reglementet stadgade ordning.
Men då Utskottet måste medgifva svårigheten för Fullmägtige att ordagrant iagttaga ifrågavarande reglementariska stadgande, har Utskottet icke funnit skäl att, i anseende till nu anmälda afvikelser derifrån, framställa någon egentlig anmärkning emot Fullmägtige; varande Utskottet sinnadt att, till iagttagande i afseende på framdeles ifrågakommande dylika utbetalningar, vidi uppgörandet af det nya Reglementet för Riksgälds-Contoret, föreslå en aner» bestämd och verkställbar föreskrift, än den hittills gällande - Stats-Utehottets Memorial, N:o 178. ii Enligt Protocollet för den i November *843, hafva Fullmägtige, på grund af erhållet Protocolls-utdrag från Rikets Ständers då församlade Revisorer, beviljat godtgörelse med 29 R:dr 16 sk. för kostnaderna för en af några Revisorer verkställd resa för inspecterandet af Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori, Vid beslutandet af denna utbetalning bar en år 1841 likaledes beviljad ersättning för båtlega under de al sistnämnde års Revisorer föratagne färder till åtskilliga allmänna Inrättningar blifvit åberopad.
På sätt i Protocollet finnes erinradt, hafva likväl Rikets Ständer hvarken genom Riksgälds-Contorets Reglemente eller genom den vid sednast förflutna Riksdag utfärdade Revisioris-Instruclion förordnat, att sådana kostnader, som de vid dessa begge tillfällen ersatta , skola af Riksgälds-Contoret godtgöras.
Tvertom är det, uti 4 §• af nyssnämnda Instruction, Revisorerne uttryckligen förbjudet att, med undantag af den för dem bestämda kostnadsersättning för fram- och återresan samt tractamentet under revisionsförrättningeD, äfvensom de betjeningen hos Revisorerne tillerkända arfvoden, ”ingå i mingon slags disposition af Riksgälds-Contorets medel, under hvilken titel eiler '"till hvad behof det vara må,”
Ehuru beslutet angående omförmälda resekostnaders godtgörande utaf Riksgälds-Contorets medel följaktligen icke var grundadt på något af Rikets Ständer meddeladt stadgande, har Utskottet lik väl, i betraktande af anledningen till och ändamålet med de företagna iiaspections-resorna, icke funnit något att emot ifrågavarande utbetalningar erinra.
Då Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet dels i detta, dels i förut afgifna och här ofvan åberopade utlåtanden yttrat, funnit de af i84f och i843 års Revisorer i ett eller annat hänseende framställda anmärkningar emot Fullmägtiges förvaltningsåtgärder böra förfalla; och då någon anmärkning ej heller förekommit under den af Utskottet fortsatta Jäsning af de hos Fullmägtige förda Prolocoller, får Utskottet, som eger den tillfredsställelsen att för Rikets Ständer kunna vitsorda Fulimägtiges nitiska bemödanden och osparda omtanka att iagttaga dem meddelade föreskrifter samt fullgöra deras vigtiga och ansvarsfulla uppdrag, tillstyrka, att
Fullmägtige i Riksgälds-Contoret måtte varda frikallade fråa all ansvarighet för de af dem, vid förvaltningen af nämnde Verk, äfvensom utförandet af öfriga härmed förenade åligganden, från 1840 års början samt till och med den 10 sistlidne Juli vidtagna och i Protocollen antecknade åtgärder och beslut.
Stockholm den 3 Februari i845. 12 Slals-Utskottets Utlåtande, If:o i79> Reservation.
Åf Herr P. O. Norin och Riksdags-fullmägtigen David Andersson från Halland, som, under instämmande uti hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer uti detta hänseende yttrat, ansågo Stats-Ulskottet, i fråga om Fullmägtiges förfarande i afseende på verkställandet af Rikets Ständers heslut, angående Riksgälds-Contorets afflyttning från det utaf Contoret nu begagnade hus, hafva bordt uttala den åsigt, att
Fullmäktige härvid ické syntes hafva ådagalagt det nit och. den verksamhet för uppfyllandet af Rikets Ständers uppdrag, som Rikets Ständer haft skäl att förvänta.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Fehr., kl. 8 e. ra.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet, N:o 91, angåeude kommissarien Tömemans och Revisorn Nyströms ansökningar om bibehållande af sine vid Contoret för Allmänna Magasins-Ärendenas utredning innehafde löner. (U. A.) Förenämnde utlåtande, sorn bifallits af Ridderskapet och Adeln, mett afslagits utaf Bonde-Ståndet, har från Preste- och Borgare-Stånden blifvit till Utskottet återremitteradt, pi grund af gjorda anmärkningar: att Commissarien, Assessorn Törneman, som från år 1824» då Allmänna MagasinsDirectionen upplöstes, oafbrutet tjenstgjort i det då bibehållna Contoret för utredningen af Magasins-Ärendena och derstädes erhållit befordran till en mera ansvarig och magtpåliggande befattning, skäligen kunde anses vara i verklig tjenst på Magasins-Directionens Stat, till dess Utrednings-Contoret upplöstes, då först den tidpunkt för honom inträffade, hvarå 1824 års Kongl. Bref hade afseende, och då samma grunder talade för Revisoren Nyströms bibehållande af de löne vilkor, han såsom sedermera befordrad: till Revisor vid samma Utrednings-Contor innehade, så ansågos begge böra uppföras å Allmänna Indragnings-Staten med sine sist innehafvande löner; att bland de, sedan Magasins-Directionens upplösning, med utredningen sysselsatte personer, finnes en Revisor, som oaktadt han seder - Stats-Utskolletg Utlåtande, 2V:o i79. 13 mera erhöll tjenst i ett Kongl. Collegium, likväl år 1827 fick afgå med fulla expectance-lönen, och att Ombudsmannen i Magasins-Direetionen år 1829 afgick med Ledamots-lön 1,080 R:dr, hvadan pragjudicat icke saknades, i fall Rikets Ständer ville utöfva billighet; samt att Utskottet icke bordt föreslå afprutning å lönerne, om annan tjenst med högre lön erhölls, enär Törneman och Nyström redan innehade beställningar med högre löneförmoner.
Borgare-Ståndet har derjemte förklarat sig anse, att bemälde 2:ne tjenstemän ifrån den tid, deras tjenstgöring vid Contoret för Allmänna Magasins-Ärendenas utredning upphört eller kommer att upphöra, böra uppföras å Allmänna Indragnings-staten, till åtnjutande, den förre af 777 R:dr och den sednare af 497 R:dr 8 sk. årligen, under vilkor, att, i fall endera af dem eller bägge, efter nämnde tid, skulle befordras till annan tjenst med högre lön af allmänna medel, än som nu af dem innehafves, förutnämnde å Indragnings-Staten anvisade belopp i samma mon minskas eller alldeles upphöra.
Utskottet får, i anledning häraf, jemte åberopande af uttryckliga innehållet utaf det i betänkandet N:o 91 citerade Kongl.
Brefvet af den 17 Mars 1824, vördsamt anföra: att som, vid f. d.
Magasins-Direclionens upplösning, Törneman innehade 426 R:dr 32 sk., och Nyström 226 R:dr 3a sk., men de, under tiden af deras tjenstgöring vid Utrednings-Contoret, erhållit på ordinarie Stat, Törneman i Krigs-Collegium och Nyström i KammarRätten, löner till beloppen ofverstigande nyssnämnde summor, bemälde tjenstemän, vid en sträng tillämpning af förrberörde Kongl.
Bref, icke ens varit lagligen berättigade att bibehålla hvad dem vid Directionens upplösning tillädes.
Utskottet trodde sig dock böra, på de billighetsskäl, det återremitterade utlåtandet upptager, tillstyrka sökandernes uppförande å Allmänna Indragnings-Staten, till åtnjutande af hvad de vid nämnde tidpunkt innehade, men ansåg och anser fortfarande den omständigheten, att de för sin tjenstgöring i Utrednings-Contoret, så lange deras biträde der behöfdes, uppburit förhöjda arfvoden, ingalunda berättiga dem att fortfarande, äfven sedan tjenstgöringen upphört, bibehålla dessa arfvoden, hvilka sakna all egenskap af och jemförlighet med löner för ordinarie tjenst på Rikets Stat.
Då utlåtandet för öfrigt i slutmeningen innehåller det vilkor, att, i fall sökanderne skulle befordras till annan tjenst med högre lön, än som nu af dem innehafves, berörde af Utskottet tillstyrkta belopp i samma mon minskas eller upphöra, anser Utskottet deraf tydligen följa, det Törneman 14 Statsutskottets Utlåtande, N:o i80. bör undfå 4*6 R:dr3a sk. och bibehålla sin Revisors-Jön i Krigs-Collegiu», samt flyström 236 R:dr 3a sk., jemte sin Karamarskrifvare*Jön i Kammar* Rätten, men att, om derutöfver sökanderne framdeles befordras till högre löner på ordinarie
Stat, å dem då böra tillämpas de för pensioners och expectance-arfvodens åtnjutande i allmänhet stadgade vilkor.
På dessa skäl och då Utskottet, hvars förslag är vordet bifallet af ett Riks-Stånd och afslagits uti ett annat, tror sig i förevarande fall hafva begagnat en billig medelväg, vidblifver Utskottet sitt förut afgifna utlåtande.
Af Prosten Berlin, som ansåg Utskottet hafva bordt frånträda sin förra åsigt i frågan och antaga Preste- och Borgare-Ståndens yrkande vid återremissen, att det högre anslaget bör de sökande tjenstemännen tillerkännas, helst man icke här kan säga, att tvänne Ständ godkänt Utskottets förra Betänkande, då nemligen det ena, eller Bonde-Ståndet, helt enkelt afslagit Betänkandet, och detta Stånds beslut således bör alldeles utgå ur räkningen.
Man kunde kanske äfven få antaga som en möjlighet, att Bonde-Ståndets afslag innehåller ett ogillande af Stats-Utskottets nedprutning af anslagssumman.
Häruti instämde Herr florin.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr., kL 8 e. na.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 94, angående Assessoren Rudolphis sterbhusdelegares ansökning om utbekommande af en inom stadgad prtescriptionslid icke requirerad summa.
Ridderskapet och Adeln har till Utskottet återremitterat utlåtandet N:o 94, angående Assessoren Rudolphis sterbhusdelegares underdåniga ansökning om utbekommande af i^3 R:dr 34 sk. 4 rist., utgörande aflönings - Sfatå-Utskottct» Utlåtande, JN:o 18i.
15 »edel, hvilka ej inom stadgad prsescriptionstid requirerats; men som, enligt ankomne Prolocolls-utdrag, berörde utlåtande blifvit af de öfrige 3:ne RiksStånden bifallet, har Utskottet, med stöd af 75 §.
Riksdags-Ordningen, ansett återremissen ej kunna tili någon åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Ut*k. d. ♦ Febr,, kl. 8 c. m.
Utlåtande, f anledning af erhållen aterremiss å Utlåtandet, N:o 96. angående afskrifning utaf förskjutne medel till betalande af Siats-Tidningens skuld.
(U. A.) Från Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å Betänkandet 96, angående afskrifning utaf förskjutna medel till betalande af StatsTidningens skuld; men sorn, enligt ankomne Protocolls-utdrag, berörde ■ llåtande blifvit af de öfrige 3:ne Riks-Stånden bifallet, bar Utskottet, med stöd af 75 §.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 182. 1 jn 182.