Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande af ett inom Bonde-Ståndet väckt fråga om Lands-Fiscals-Tjensternes indragning, vid nuvarande innehafvares afgång, hafva Rikets Ständer väl, å ena sidan, ansett det icke kunna bestridas, att utmärkt nit och rent bemödande hos en Tjensteman mången gång ersätta hvad som i sjelfva Tjenstebefattningens organisation finnes bristfälligt, likasom, i omvändt förhållande, den i Statsmachinen bäst beräknade länk ofta kan blifva utan nytta för det allmänna, om vid verkställigheten påräknad skyldig redlighet uteblifver, men jemväl, under tillämpning af denna åsigt, på frågan 0111 LandsFiscals-T jensterne, å den andra sidan, icke kunnat frångå öfvertygelsen, att ändamålet med nämnde Tjenster, tillsynen öfver Författningarnes efterlefnad, i betydlig raon förfelas, dels derigenom, att, då Lands-Fiscalens uppmärksamhet omöjligen kan jemt utsträckas öfver hela Länet, dymedelst och för mycket tillfälle öppnas för godtycke, vid denna åklagare-magts utöfning, Exp. Ut sk.
N:o 106,107. 237 dels genom det förhållande, att Staten ej eller synes kunna fordra tillräcklig noggrannhet afen Tjenare, som den icke aflönar, enär just förmonen af lön hör medföra ansvaret för åsidosatta pligter.
Enär härtill kommer, att meranämnde tjenster icke äro oumbärlige, i och för Actoraters utförande på Kronans vägnar, helst dertill tjenlige personer kunna utfinnas, antingen bland Krono-Betjeningen å hvarje ort, eller andra inom Länet befintlige Tjenstemän, dem E. K. M:ts Befallningshafvande äro i tillfälle att för sådant ändamål förordna eller föreslå; alltså och då, i Rikets Ständers tanka, ofvan omförmälde Police-tillsyn eller controll, i afseende på Förfaltningarnes efterlefnad, ändamåls-enligare kan af Krono-Betjeningen handhafvas, få Rikets Ständer hos E. K.
M. anmäla deras underdåniga önskan, det Lands-Fiscals-Tjensterne må, vid nuvarande innehafvares afgång, varda indragne.
JV:o 10J.
Uppl. o. godk. hos 'Ridd. och Adeln d. 16 Julii 1829* Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bonde-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i frågan om dispositionen af de till Barn - 238 Exp. Utsi;.
N:o 107. hus-inrättningen i Malmö gjorda Donationer. S. A. K.
Onder anförande, att Barnhus-Inrättningen i Malmö genom enskildes Testamentariska dispositioner väl erhållit en tillräcklig fond för det med samma Inrättning åsyftade ändamål, att åt värnlösa barn inom Länet lemna skydd under deras minderårighet och bereda dem tillfälle att danas till nyttiga medlemmar i Samhället, men att, sedan dessa fonder blifvit ställda under Kongl.
Scraphimer-Ordens-Gillets disposition, blott en ringa andel deraf komme
Länet till godo, har genom enskild motion hos Rikets Ständer blifvit yrkadt, att, då hvarje Testators vilja borde hållas i helgd, den fond, hvilken ensamt tillhörde Malmö Barnhus-Inrättning och borde vara odelad, måtte af Ordens-Gillet återställas samt Förvaltningen af densamma uppdragas åt Malmö Läns Hushållnings-Sällskap, under enahanda ansvar och redovisnings-skyldighet, som hittills varit Seraphimer-Ordens-Gillet ålagd.
Med anledning häraf, och då Rikets Ständer, för bedömandet af denna fråga, funnit erfordras en tillförlitlig kännedom om tillkomsten af de Malmö Barnhus-Inrättning nu tillhörande fonder, samt om vilkoren, som blifvit fästade vid de af Motionairen ofvan omförmälda Testamentariska dispositioner, med flera för målets pröfning väsendtliga upplysningar, så, och enär i öfrigt Rikets Ständer år 1823 till E. K. M. i underdånighet öfverlemna! regleringen på det JExp.
TJtsTc.
Skrif v. !S:o 107, 108- 239 hela af de anstalter, hvilka utgöra föremål för användandet af de under Seraphimer-OrdensGillets disposition ställda fonder, hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K.
M. härmed i underdånighet anhålla, att, sedan förhållandet med tillkomsten af Malmö Barnhus-Inrättnings fonder blifvit undersökt och ulredt, E. K.
Nåder pröfva och afgöra hvad afseende må lemnäs åt det nu väckta anspråk om dessa fonders användande, uteslutande inom Malmöhus Län.
Uppl. o; godk. hos Ridd. oell Adeln d. 16 Julii 1829.
Preste-Ståndct d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bonde-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om tillåtelse för Capitainen af Robsahm j att med 33-| procent inlösa sin borgensförbindelse för Kronofogden Karströms uppbördsbrist. S. A. K.
M. har Capitainen C. R. af Robsahm„ medelst gjord ansökning, den 11 November sisll. år, i underdånighet anhållit, att, sedin 24.0 Exp. Utsi.
Siri/a.
N:o 108- lian, som, jemte Öfversten J. D.
Silfverstolpe, iklädt sig ansvarighet för fullgörandet af den betalnings-skyldighet, hvilken blifvit ålagd f. d. Kammarherren J. G. Liljenheim, i följd af dess löftes-förbindelse på ^50 R:dr B:co för en hos Kronofogden J. T.
Karström yppad uppbördsbrist, blifvit föranlåten att, lika med dessa 2:ne förstnämnde, till Borgenärers förnöjande afträda ali sin egendom, men Sökandens Concursmassa, hvarest uppbördsbristen till fulla beloppet är vorden bevakad, efter det fasta egendomen blifvit föryttrad till två tredjedelar af hvad Sökanden derföre erlagt, icke lemnade utdelning åt oprioriterade fordringar utöfver io å i 2 procent af deras belopp, Nådig tillåtelse måtte beviljas E. K.
M:ts och Rikets Kammar-Rätt, att, vid verkställighet af hvad några Sökandens vänner sig erbudit, nemligen att på denna Kongl. Maj:ts och Kronans fordran i Sökandens Concurs öka utdelningens belopp till 33 i procent, eller a5o R:dr B:co, så vida Sökanden och dess Concursmassa deremot blefve från allt vidare kraf, i följd af ifrågakomne borgens-förbindelse, frikände, anse samma förbindelse, för hvilken 2:ne andra personer, tillika med Sökanden, stå i ansvar, fullgjord dermed, att den på Sökanden belöpande tredjedelen deraf inbetaides.
Efter att häröfver hafva infordrat underdånigt utlåtande af E. K.
M:ts och Rikets Kammar-Rätt, som, uppå anförda skäl, tillstyrkt bw ''fall till ifrågavarande ansökning, har E. K.
M. behagat handlingarne i målet till Rikets Ständers - Exp. Utsi', förslag till und.
Skrif v. N:o 108,109- 24l ders Stals-Utskott öfverlemna, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att tillse, huruvida af Robsahms gjorda anbud kunde bifallas, och afskrifning utaf återstoden af ofvanberörde Borgens-förbindelse följaktligen i Statsverkets räkenskaper ega rum; och hafva Rikets Ständer, med afseende å det om tillgångarne i Capitainen af Robsahms Concursmassa upplysta förhållande, samt å de för Gäldenären tillika förekomna serskilda omständigheter, velat antaga det gjorda anbudet af 33 procent för Statsverkets hos bemälte Capitaine, såsom löftesman för ofvanberörde R:dr B:co, egande fordran, då denna sistnämnda således anses godtgjord, efter skedd inbetalning af de erbudne a5o R:dr, så att återstoden, 5oo R:dr, derefter må i Räkenskaperne afskrifvas.
M:ts i ämnet aflåtna Nådiga Remiss, Rikets
Ständer härigenom skolat i underdånighet meddela.
N:o tog.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 16 Julii 1829- Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bondé-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i stadgandet om Läste Bihang i.
S:s Prof. 10:de Sami. 31 242 Exp. Ut sk.
Shrifp, NiO 109. afgift för Fartyg, som förses med Turkiska passj m. m. S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad på olämpligheten af det vite, 2 R:dr Specie per läst, som, uti E. K.
M:ts och Rikets Commerce-Collegii den 24 Julii i8o3, på grund af Kongl. Kungörelsen den iy April samma år, och Kongl. Brefvet den 22 i förstnämnde månad, utfärdade Kungörelse, är stadgadt för den händelse, att Rederier af sådane fartyg, som, vid utgåendet, i anseende till Fartygens destination å hamn hitom Gibraltars sund, erhållit Turkiska pass, emot en afgift af endast 16 sk.
Specie per läst, men hvilkas destination blifvit, under resan, ändrad till någon hamn i Medelhafvet, underlåta att, genast efter derom erhållen kunskap, eller sist inom 3:ne månader, efter Fartygens hemkomst, erlägga ytterligare 32 sk.
Specie till Convoy-Cassan; hvarvid jemväl anfördt blifvit, det en Skeppsredare lätteligen kunde glömma hvad honom i omförmälde afseende åligger, i synnerhet om Skeppet återkommer till annan Svensk hamn, än hvarifrån det utlupit, eller der Redaren sjelf bor, äfvensom att ifrågavarande böter blifvit fastställde till ett belopp, som med billighetens fordringar vore oförenligt.
Vid pröfning af denna fråga och en i sammanhang dermed gjord hemställan, huru
Skeppsredares nu öfverklagade förluster skulle kunna förekommas; hafva Rikets Ständer tillika Exp. Utsi.
243 varit betänkte att utfinna ett medel, hvarigenom ej blott vunnes det sålunda åsyftade ändamål, utan också skulle förebyggas sådana underslef, med hvilka Tullverkets Revision någon gång beträdt Skeppare, den der, antingen, efter vitgåendet, låtit, vid inlopps-orten eller under änkling å redden, afmönstra, inför vederbörande Magistrat, sin besättning och påmönstra en ny, samt sålunda erhållit nytt Folkpass eller namnlista, hvarmed Skepparen, utan anmälan hos Tullkammaren, fortsatt resan till utrikes ort, eller ock, vid Fartygets återkomst, förevisat Tullkammaren ett af vederbörande Magistrat utfärdadt Folkpass, med utsatt destination till'
Medelhafvet, hvilken handling bibringat Tullkammaren den öfvertygelse, att läste-afgiften, vid utgåendet, blifvit, med antagande och beräkning af en sådan destination, behörigen erlagd.
Rikets Ständer hafva derföre trott, att, om Fartyg icke till utrikes ort expedierades, förr än det erhållna Folkpasset blifvit å Tullkammaren uppvisadt, samt den utsatta destinationens rigtighet, enligt öfriga angifnings- och clareringsliandlingar, derå intygad, äfvensom Skeppsbesättningar icke eller af Magistrat afmönstrades, innan Tullkammaren, genom anteckning å det nya Folkpasset bestyrkt, att passet blifvit granskadt och Fartyget journaliseradt; så skulle Tullkammaren derigenom alllid komma i tillfälle att genast controllera de läste-afgifter, som för Fartyget borde erläggas, emedan uppgiften af destinations-orten å det begagnade passet utvisade, hvart Skepparen, vid första utgåendet, ämnat 244 Exp. Utsi.
Skrif V. N:o 109. sig, och Svenska Consulernes eller andra vederbörande antoriteters anteckningar upplyste, vid inkommandet, hvar han varit och om lian, t. ex, destinerad till Cadix, inlupit i Medelhafvet och besökt någon af dess hamnar; och då Tullkammaren, hvilken, på sätt berördt är, finge en säker grund att följa för controllerandet af läste-afgifterne, är lagligen både befogad och pligtig att dem af Skepparen uppbära, kan, i Rikets Ständers tanka, fråga om böter för underlätet erläggande af meranämnde afgifter aldrig uppstå, helst Skeppare ej finge afsegla, förrän de blifvit betalde.
Hos E. K. M. få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes i Nåder förordna, att hvad nu blifvit föreslaget om .Folkpassets uppvisande å Tullkammaren och påtecknande derstädes, innan Fartyget får till utrikes ort afgå, eller besättningen afmönstras, då ett med nytt Folkpass försedt Fartyg återkommer, behörigen iakttagas bör, samt att derjemte måtte i Nåder stadgas, det Skeppare, som, efter återkomsten, anlöper en hamn, der Tullkammare finnes, men ej kan förete Folkpass och icke eller, på annat sätt, förmår visa, alt han ej seglat längre, än till uppgifven destinationsort, må af Tullkammaren anses hafva besökt Medelhafs-hamn,samt läste-afgifterne derefter debiteras och af honom utgöras, dock att Rederiet lemnäs öppet, att, derest ett motsatt förhållande, eller att Skeppets kosa varit med uppgiften om destinations- och anlöpnings-ort öfverensstämmande, sedermera kan i bevis ledas, Exp. Utsi.
245 söka och erhålla restitution af hvad sålunda i läste-afgifter befunnits
Vara för högt debiteradt och er lagd t.
JV:o 110.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 16 Julii 1829* Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bonde-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, i anledning af K. M:ts Nådiga Proposition om ökadt anslag till understöd för utflyttningar vid egoskiftenj, m. m. S. A. K. Uti Proposition, aflåten till Rikets Ständer den i3 Nov. sisth år, har E. K. M., efter framställning dels om nödvändigheten att då, till följd af E. K.
M:ts den 4 Maji 1827 i Nåder utfärdade allmänna Stadga om Skiftesverket i Riket, delegare uti ett skifteslag förpligtas till utflyttning åt afsides liggande egor, understöd dervid af allmänna medel dem tilldelas, dels örn nyttan af egoskiftens befordrande i alla delar ai' Riket, dels ock om de för Skåne, Skaraborgs Län, Öland och Jemtland redan beviljade anslags otillräcklighet för behofvet, i Nåder föreslagit, alt till vidare understöd för utflyttnin - 2.46 Exp.
N:o HO. gar, efter laga skiften samt egodelnings-verkets befrämjande i öfrigt, Nionde Hufvudtitelns anslag, jemte det. desamma, på sätt uti E. K. M:ts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof jemväl är yrkadt, befrias från vissa derå anordnade utgifter, som icke tillhörde nämnde titels föremål, måtte tillökas med en årlig summa af 20,000 R:dr JB:co, deraf jemväl medel, till fortskyndande af Afvittrings-verket i Rikets norra Provincer, efter pröfning afbehofven, finge användas.
Detta hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och som, efter Rikets Ständers öfvertygelse, en ändamålsenlig och fortskyndad verkställighet af skiftesverket är den grund, hvarpå öfriga åtgärder till jordbrukets och landthushållningens förkofran böra stödja sig, samt Rikets
Ständer för denna öfvertygelse hemta ytterligare skäl af de välgörande följder, som dylika skiften och utflyttningar medfört inom Skåne, hvilken Province numera, i följd af Enskiftesverkets fortgång, torde kunna jemföras med norra Europas mest frugtbärande och bäst odlade landskap, men erfarenheten tillika bevisat, ej blott att laga skiften och utflyttningar medföra så dryga kostnader, att de oftast icke, utan understöd af allmänna medel, kunna af den enskilda jordegaren bestridas, utan ock att denne, i brist på förlag,, lika ofta är oförmögen att af skiftet draga den fördel, som deraf kunde och borde för honom upphemtas, hafva Rikets Ständer alltså, för sin del, äfven funnit angeläget, att Nionde Hufvudtitelns anslag bestämmes till Fxp.
N:o HO.
247 sådant belopp, att nödiga tillgångar icke må saknas för Skiftes- och Afvittrings-verkels skyndsamma bedrifvande, efter derföre redan lagda grunder.
I följd häraf och då den af E. K. M., uti omförmälda afseende, i Nåder föreslagna tillökning ingalunda öfverstiger hvad för ett så magtpåliggande behof oundvikligen kräfves, hafva Rikets Ständer beslutat, att Nionde Hufvudtiteln, jemte det samma titel befrias från de, till BergsScholan i Fahlun och till ersättning för jordförluster genom Canal-anläggningar, hittills deraf utgående 7800 R:dr, må tillökas med den af E. K.
M. föreslagna summa, 20,000 R:dr B:co, dock med dervid fästadt uttryckligt förbehåll, att det sålunda tillökade belopp af 27,800
R:dr icke må, under något vilkor, användas för annat, än understöd vid egoskiften samt till fortskyndande af det icke mindre angelägna Afvittringsverket i Rikets norra Provincer; och lärer, vid fördelning af Nionde Hufvudtitelns öfriga tillgångar emellan de serskilda föremål, hvilkas ernående genom densamma böra befrämjas, E. K. M. i Nåder täckas företrädesvis afse jordbrukets förbättring, så att för detta angelägna behof jemväl må varda använd så stor del af det äldre anslaget, som möjligtvis härtill kan disponeras.
M:ts högstberörde Nådiga Proposition, få i underdånighet meddela.
Rikets Ständer framhärda etc. » 248 Exp. Utsi:.
Ar:o lil.
JV:o 111.
Uppl. o. godk. lios Riehl, och Adeln d. 24 Julli 1829.
Preste-Slåndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bonde-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse^ angående anslag af jord lill ökadt utrymme för Eskilstuna Stad. S. A. K.
Uppå Borgerskapets Äldstes i Eskilstuna gjorda uuderdåniga framställning om nödvändigheten af ökadt utrymme till Byggnadstomter, ej mindre för Fristaden än den såkallade Gamla Staden, samt efter det E. K.
M:ls och Rikets Kammar-Collegium, uti deröfver afgifvet underdånigt utlåtande, upplyst och anfört: att redan 1781 Gamla Stadens folkmängd, från 348, ökat sig till 4o6 mantalsskrifne personer, hvarförutan i Fristaden funnits 2gg sådane, och att hela folkmängden då utgjort en personal af 1 o5a ; att den sedermera varit i jemt tilltagande, och år 1828 uppgått till 2,284 personer, hvaraf i,5g4 mantalsskrifne, samt att Kronans inkomster af Staden, hvilka år 1780 utgjort 277 R:dr 17 sk., deremot för år i8a5 hestigit sig till 5,006 R:dr 33 sk. g r:st.; att, i betraktande häraf, och enär Eskilstuna Stads behof af ökadt utrymme blifvit tillförlitligen styrkt, Staten icke kunde på ett för det allmänna mera gagneligt sätt använda - vända den nämnde
Stad omgifvande mark af Eskilstuna Kungsladugårds egor, än till Stadens utvidgande med nya Tomtemål, i den nion nu tilltagande folkmängd inom Staden successivt föranledde till behof af ett vidsträcktare utrymme ; äfvensom att de nya indirecta inkomster, som af en ökad folkmängd och tilltagande fabriksrörelse inom Staden inllöto, skulle i det närmaste gå i bredd med den småningom aftagande Arrende-inkomsten af Kungsgårdens egor, hvilka endast för kortare tid af ett eller några få år i sender borde utarrenderas, efter den anvisning Stadens tillväxt må i detta afseende kunna lemna; så bar E. K. M., uti en till Rikets Ständer, genom deras Stats-Utskott, afbiten Nådig Proposition af den 19 sisth November, med afseende å sålunda anförde skäl, och då E. K.
M. funnit det vara med både allmän och enskild nytta öfverensstämmande, att af Eskilstuna Kungsladugårds intill Eskilstuna Stad gränsande egor, i mon af behofvet utaf ökadt utrymme, och uti den ordning, som för Stadens och Fristadens utvidgande varder fastställd, utan ersättning till Staten, upplåtas icke allenast den areal, sorn, enligt till E. K.
M. insända förslag, för närvarande anses till byggnadstomter och för ladors uppsättande erforderlig, utan äfven den ytterligare jordsträcka, som möjligen i en framtid kan för samma ändamål varda behöflig, alltså i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att lill en sådan upplåtelse lemna bifall, under uttryckligt vilkor, att den upplåtna jordrymden endast Bihang t. R. S-.s Brot. 10'-de Same. 32 250 Exp. Utsk.
Skrif v. N:o lii, 112. till Tomter, Gator och allmänna platser användes.
Efter öfvervägande häraf, hafva Rikets Ständer bifallit, att, på sätt och med de vilkor, högstberörde Nådiga Proposition innehåller, den deruti omnämnde marken af Eskilstuna Kungsladugårds egor må, i den mon nu tilltagande folkmängd inom
Staden föranleder behofvet af ett vidsträcktare utrymme, till Stadens utvidgande upplåtas, under förbehåll, ätt jorden endast successive, i förhållande till dess bebyggande, varder upplåten, och det öfriga deraf för E. K.
M:ts och Kronans räkning utarrenderadt på så korta tider, som af det efter hand inträffande behofvet af nya byggnadsplatser, vare sig för Kyrka, Stads- eller Fristadsbyggnader, m. m., kan medgifvas.
JV:o 112.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 24 Julii 1829- Preste-Ståndct d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bonde-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velseangå* ende öfverlåtelse till Stockholms
Stad af en del utaf Kronans Tomtj Beridarebanan> till Hötorgets utvidgande. S. A. K.
Uti underdånig ansökning hafva hos E. K. M. Bonde-Ståndets Rikgdagsfullmägtige för Upsala, Exp. TJtsh.
Skrif velse N:o {£9. 251 Stockholms och Westmanlands
Län anhållit, att, till afhjelpande af de olägenheter, som det å Norrmalm i Stockholm belägna, så kallade Hötorgets alltför inskränkta utrymme, och deraf uppkommande trängsel skall förorsaka, ej mindre för de till Staden med varor ankommande Landtman, från närmast belägna norra och vestra provincer, än för Köpare och äfven för kringboende Husegare, nämnde Torg måtte, på dervid af Sökanderne uppgifvet sätt, varda utvidgadt; öfver hvilken ansökning E. K. M. hört Hess Öfver-Ståthållare-Embéte, som, uti afgifvet underdånigt utlåtande, förmält sig, i anseende till nämnde orters i senare åren tilltagande production och hitförsel af Landtmannavaror, för hvilka Hötorget vore den hufvudsakligaste försäljnings- och upphandlingsplatsen å Norrmalm, till alla delar instämma uti Sökandemes omdöme om olägenheterne af Torgets närvarande alltför inskränkta vidd och om behbfvet af dess utvidgning; hvarjemte Ö f ver-S tå tl \ a Ilar eEmbetet i underdånighet hemställt, att Bcridarebanans norra del, till en längd af 80 alnar, O 3 matte till Torgets utvidgande åt Staden afträdas och upplåtas, samt de derå befintliga byggnader, jemte östra och vestra sidomurarne, nedrifvas och borttagas, samt det å nämnde Tomt varande, Kongl. Hof-Stallet tillhöriga, Vagnshus förflyttas till den utstakade gränslinien, ocb der, till lika höjd och beskaffenhet som förut, uppföras; för verkställigheten af hvilka förändringar Öfver-Ståthållare-Embetet förmodat Stadens Drätsel-Commission vara hugad bestrida kosina - 252 Exp. Utsi.
Jen; i händelse af Nådigt bifall till hvilket sålunda framställda förslag, Torget, som nu endast är 135 alnar långt i sträckningen från O O iiorr till söder, skulle erhålla en längd af omkring 2io alnar.
I detta ämne har E. K.
M. den 16 sist].
Maji behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåta Nådig Proposition, deruti E. K.
Sig hafva funnit de uppgifne olägenheterne af Hötorgets otillräckliga vidd för det behof, såsom försäljningsplats för Landtmannavaror å Norrmalm, hvartill det är anvisadt, vara grundade, samt både säljares och köpares nyLta och beqvämlighet påkalla ett ökadt utrymme derstädes, hvilket också lämpligen och utan egentlig afsaknad för E. K. M. och Kronan kunde beredas derigenom, att, på sätt föreslaget blifvit, Torget med en del af Kronans derintill belägna Tomt, Beridarebanan kallad, blefve utvidgadt; men då E. K.
M. ansett verkställigheten af detta förslag, enligt n’-j §. i Regeringsformen, fordra Rikets Ständers bifall, har E. K. M. genom högstberörde Nådiga Proposition till Stats-Utskottet öfverlemnat, att hos Rikets Ständer föreslå , det norra delen af meranämnde Tomt, till hela Tomtens bredd och till en längd af omkring 8o alnar må, för att dermed utvidga Hötorget, till Stockholms Stad öfverlåtas, under vilkor, att det å samma Tomteandel utmed Torget belägna Vagnshus, hvilket E. K. M. funnit för Dess och Kronans räkning icke kunna uma bäras, varder på Stadens bekostnad å den återstående delen af Tomten inflyttad!.
Exp. Utsi-.
N:o 112, 113.
253 Efter häraf erhållen del samt efter -.Öfvervägande af hvad i ämnet förekommit, hafva Rikets Ständer funnit sig böra bifalla E. K.
M:ts ofvan högstberörde Nådiga Proposition, med dermed förenadt vilkor, att de å norra delen af Beridarebanan nuvarande, för E. K.
M:ts och Kronans räkning ej umbärliga, Hus och Byggnader varda på Stadens bekostnad å den återstående delen af Tomten inflyttade, samt att inga utgifter för Statsverket i framtiden må blifva en följd af denna förändring.
Hvilket, till svar å den Nådiga Propositionen, Rikets Ständer skolat härmed i underdånighet anmäla.
JV:o ii3.
Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 24 Julli 1829.
Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 27 — — Bonde-Ståndet d. 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående aflidne Kamereraren A.P. EverSj Sjsterdöttrars af Kongl. Maj:t i Nåder remitterade underdåniga ansökning, om befrielse från Sterbhuset ådömd ersättning af bevillnings-medel. S. A. K. Genom Nådig Remiss af den 13 November sisth år, har E. K. M. till Rikets Ständers Stats-Ut - 254 Exp. Utsi.
Förslag till ural.
N;o 113. skott öfverlemna! en utaf aflidne Kamereraren vid General-Sjö-Tulls-Contoiret Anders Petter Evers’ Systerdöttrar, Enkan Maria Palmberg, x född Lundström, och Lieutenanten JV.
A. von Scheeles Hustru, Annette Lundström, gjord underdånig ansökning, att, sedan E. Ii.
M:ts och Rikets Kammar-Rätt, på grund af dess Revisions anmärkningar, medelst Utslag af den 17 Mars 1818, förklarat hemälde Kamererares Sterbhusdelegare skyldige, att med 1076 R:dr 41 s^* gä
Ida af honom i lifstiden, dels för ringa och dels alldeles icke beräknad och innehållen bevillning å £ d. General-Tullarrende-Societetens Fullmägtiges löner och arfvoden, under åren i8o3 lill och med 1809, samt de fleste nyssbemälle Fullmägtige eller deras Sterbhus-delegare derefter inbetalt tillsammans 734 R:dr 11 sk., E. K.