Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tycker man sig pumpa klart watten: angenäm öfwerraskning; grumligt: sorger wänta; är pumpen utan watten: oundwiklig fattigdom eller förestående död.
#Purjolök.#
Upptäckande af hemligheter eller husliga twister.
#Pyramid.#
Storhet och rikedom; wara på deß spets: goda bekantskaper.
#Påfwe.#
Glädje i den tillkommande werlden.
#Påfågel.#
Den man som ser denna fågel, får en wacker hustru; qwinnan, en wacker man; makar, wackra barn.
#Påle.#
Ledsamheter under en resa.
#Påse.#
Med penningar: lyckliga förebud; säd:
waraktigt bistånd; med hwarje annat slag: bedragna förhoppningar.
#Påskrift.#
Säkerhet.
#Päron.#
Mogna: glädje och nöjen; sura och wilda: motsatsen.
#Pöl.#
Falla i en: fattigdom.
#Qwarn.#
Som står: enformigt och sorgligt lif; i rörelse: lyckligt och muntert lif.
#Qwickhwete.#
Glädje och goda affärer.
#Qwinnor.#
Trätgiriga: plåga och ledsnad; wackra: ljufwa drömmar; fula: ondt förebud, sjukdom.
#Qwitto.#
Gifwa ett: twetydig winst; gifwer man er ett: osäker fordran.
#Ragu.#
Qwinnogräl, dålig matsmältning.
#Rapphöns.#
Kärleksäfwentyr.
#Refben.#
Brutne: oenighet mellan makar eller slägtingar; stora: äktenskaplig lycka och huslig sällhet.
#Ref-orm.#
#Regemente.#
Skydd i edra företag.
#Regn.#
Regnar det sakta och utan storm:
winst och lycka för jordbrukare; men för köpmän: förlust; faller det i strida strömmar och oupphörligt: sorger, faror och förluster; men de fattige kunna hoppas lugn och bättre öde.
#Regnbåge.#
Sedd i öster: lycka för fattiga och sjuka; i wester: lyckligt tecken för de rika; ser man honom öfwer hufwudet: frukta motgång eller döden för er eller någon i eder slägt.
#Relik.#
Se en: goda nyheter; bära en: fromma planer; faller den ned: dåliga tecken.
#Rensel.#
Är den full: bewaka eder egendom; tom: hoppas att få penningar.
#Resa.#
Till fots: skadliga och oöfwerstigliga hinder; till häst: lycka; i åkdon: framgång; resa med en sabel eller wärja: förlora sin maka.
#Rida.#
På en swart häst: beswärligheter, dem ni besegrar; på en brun häst: möda utan winst; på en hwit: muntra nöjen.
#Rigel.#
Hemliga lidanden.
#Ring.#
Emottaga en:
wänskap; gifwa en: förtroende.
#Ris.#
#Risbastu.#
Få en sådan: genomgå motgångar; ge en sådan: kroppsliga lidanden.
#Rival.#
Wådligt företag.
#Rofwa.#
Upptäckandet af hemliga ting eller huslig oenighet.
#Rosenkrans.#
Wänd tillbaka till er sjelf och ni skall winna derpå.
#Rosmarin.#
Godt rykte.
#Rosor.#
Se, hafwa eller lukta på under blomningstiden: godt tecken, utom för sjuka; är det i oläglig tid: motsatsen.
#Ruiner.#
Inbjuda till ånger.
#Rulle.#
Owaraktig lycka.
#Rustning.#
Ikläda sig: man bör wara försigtig; taga af: faran är förbi; se: swårigheter att öfwerwinna.
#Rygg.#
Se sin rygg: olycka och förtidig ålderdom; tycka sig hafwa ryggen sönderbruten, sårad eller slagen: edra fiender skola skada er och ni skall bli utsatt för löje.
#Ryggrad.#
Starkare än wanligt: glädje, god hälsa, giftermål och wackra barn; kroßad: sorg, sjukdom, förlust af barn.
#Råd.#
Begagna er sjelf af dem, ni ger åt andra.
#Råttor.#
I fälla: lyckas i sina företag; i gömsle: hemliga fiender.
#Räf.#
Skurkstreck; tycka sig slåß med en räf: twist med en slug och swekfull owän; wara ägare af en fångad räf: brottslig kärlek till en elak qwinna, eller blindt förtroende till en tjenare, som lurar er.
#Rättwisa.#
Om den oroar er, skall ni bli utsatt för muntra kärleksäfwentyr.
#Röfware.#
Anfalla de, förlorar man någon slägting eller en del af sin förmögenhet.
#Rök.#
Skadligt skryt.
#Rökelse.#
Farliga smickrare.
#Sabel.#
Se Swärd.
#Salfwa.#
Glädje.
#Sallat.#
Sjukdom om man äter sallat.
#Sand.#
Owißhet.
#Salt.#
#Satan.#
Se honom: bedrägliga råd; slåß med honom: förestående fara; kroßa honom: säker lycka; blifwa anfallen af satan: olycka, sjukdom eller död för drömmaren; blifwa bortförd af honom: sorgligt förebud.
#Salvia.#
Se, hålla i handen eller lukta på: arbete och sorg; men för läkare godt förebud.
#Sax.#
Obehag i kärleksförhållanden, träta mellan äkta makar, osäkerhet i affärer.
#Schack.#
Spela: en förestående träta med motspelaren; winna ett parti: mödosam lycka: förlora: motsatsen.
#Schawott.#
Farliga företag.
#Seger.#
Tårar och swartsjuka, trolöshet eller bedrägeri.
#Senap.#
Dåligt tecken, utom för läkare.
#Seralj.#
Swaghet i karakteren.
#Serenad.#
Se Koncert.
#Siden.#
#Siffror.#
Under 90: osäkerhet; öfwer samma nummer: framgång.
#Silfwer.#
Köpa: motgångar; sälja: lycka.
#Sirén.#
#Sjuk.#
Djup sorg.
#Sjukdom.#
Sorg och fångenskap.
#Sjukhus.#
#Sjunga.#
Om det är en man som sjunger: hopp; en qwinna: tårar.
#Sjö.#
Se Damm.
#Skabb.#
#Skandal.#
Lyckliga förhållanden.
#Skelett.#
Fruktan; går det fram emot den drömmande: döden nalkas för att gripa er; talar det till er: akta er för att lyßna till råd, som kunna bli skadliga.
#Skepp.#
Wara på ett, som wräker sig utan storm: glädje och säkra affärer; är hafwet upprördt: motsatsen; wara i sjönöd: förestående faror, föga säker lycka.
Är den som drömmer fånge, lofwar denna dröm förestående frihet; tågen på ett skepp bebåda nyheter från gäldenärer eller sjökaptener.
#Skog.#
Gå i en: rikedom; se sig målad i en: långt lif.
#Skjul.#
Söka något mot regn: hemlig smärta; mot storm: sorgliga aningar; finna något: motgångar.
#Skola.#
Wara i skolan: tillrättawisning; gå deri: berömwärd blygsamhet; ledsaga barn dit: godt exempel.
#Skolla.#
Lätta, men föga winstgifwande affärer.
#Skoputsare.#
Proceßer inom kort.
#Skor.#
winst; förlora dem: farliga twister.
#Skorf.#
Falska wänner eller tjenare, dem man har swårt att bli qwitt.
#Skorpion.#
Sorger genom afund.
#Skräddare.#
Ständiga förluster.
#Skräflande.#
Förtal utan mål.
#Skyar.#
#Skymf.#
Lida eller tillfoga, bjuder att wara på sin wakt wid allt hwad man företager och mot personer, med hwilka man umgås.
#Skådespel.#
Är ett gynnsamt förebud och lycka i affärer.
#Skägg.#
Att hafwa långt skägg: långt lif; den som ser ett mycket swart skägg, får sorger.
Wanära hotar hwar och en som drömmer om rödt skägg; den som rakar sig sjelf, kommer att lida orättwisa; rycker man bort det, kommer man att lida förlust; drömmer man att man rakar en ung flicka: ett farligt äktenskap är i görningen; rakar man en gammal gumma, blir hon snart enka; rakar man en hafwande qwinna, föder hon en son.
#Skälla.#
Buller utan orsak.
#Skämt.#
Lika elakt att höra som föra.
#Sköldpadda.#
Stadnar den framför er: akta er för hemliga fiender; äter man: mycken möda för ringa winst; går den: skadligt dröjsmål i edra företag.
#Skörd.#
Lycka i handel.
#Slagsmål.#
Tager man del deri: bekymmersamma affärer; gör man slut derpå: oenighet inom familjen.
#Slagtarehus.#
Befinna sig i ett tomt slagtarehus, tillkännagifwer en fara, öfwer hwilken man utan skäl oroar sig.
Ser man kreatur slagtas, är det ett godt tecken, om mycket blod flyter; i annat fall förestår någon sorglig händelse.
#Slitna skor.#
Fattigdom för den, som tycker sig begagna; ledsnad om man lägger af dem; sorg om man förlorar dem.
#Slott.#
Se ett: gynnsamt förebud; bebo ett: bedrägligt hopp; brinner det: deß ägare är i fara för lifwet.
#Sluß.#
Se Skepp.
#Slåß.#
Med någon: hastig lycka samt lycklig kärlek.
Slår en älskare sin älskarinna, är förlofningen snart slut; slå en hund: trohet; en katt: bedrägeri; en orm: lysande seger.
#Slätt.#
#Slöja.#
Låtsad anständighet, rikedom.
#Smaragd.#
Lycklig framtid.
#Smed.#
Förluster genom wårdslöshet.
#Smink.#
Bestryka ansigtet dermed, betyder en nödwändig klokhet; sminka ett fruntimmer, betyder otrohet mot er; se en sminkad qwinna: mißtroende.
#Smultron.#
Owäntad winst.
#Smuts.#
Gå i: elände; wara öfwerhöljd deraf: sjukdom.
#Småleende.#
Bekymmer genom ett trolöst fruntimmer.
#Smör.#
Äter man: glädje blandad med smärta; tjärna:
wänskapsbetygelser.
#Snigel.#
Ärofulla embeten.
#Snäppa.#
Bordets nöjen.
#Snäcka.#
Tom: förlust af tid och penningar; full: lycka, som wäntar.
#Snöre.#
#Soirée.#
#Sol.#
Uppgående: goda nyheter; nedgående: olyckligt förebud; mörk: fara för sin person; lysande: ära; röd: dåliga affärer.
Se sol och måne tillsammans: stort krig.
#Soldat.#
Bedrägligt hopp.
#Solfjäder.#
Trolöshet.
#Solwisare.#
Råd att wäl anwända sin tid.
#Somnambul.#
Nerwös sjukdom.
#Sonnette.#
#Sotare.#
Falsk anklagelse.
#Sorg.#
Ängslan.
#Sorl.#
Höra: tecken till glädje; göra: straffad fåfänga.
#Sopa.#
Sitt rum: lycka i affärer; en annans rum:
wälförtjent aktning; en källare: motgångar.
#Sparris.#
Se ofwan jord: ert företag lyckas; äta: ni winner förtroende.
#Spegel.#
#Spel.#
Winst genom spel, betyder förlust af wänner; förlust genom spel, betyder lycklig förändring i ens ställning.
#Spenar.#
En qwinnas som diar sitt barn: giftermål; en nygift qwinnas: lycklig nedkomst; en ung flickas: penningar, nöjen och lycka.
Tycker en man sig hafwa sådane: ett olyckligt förebud.
#Spetälska.#
Se Ref-orm.
#Spira.#
Se en: förestående olycka; se flera: stor fattigdom.
#Spindlar.#
#Spik.#
Wäntande ryktbarhet.
#Spion.#
Skamliga tjenster.
#Springa.#
Lyckligt förebud; naken: trolöshet; efter en owän: seger; ser man personer springa efter hwarandra, blir man utsatt för gräl; är det barn: lyckan småler emot er; bära de wapen eller käppar: man får höra talas om slagsmål.
Är det ett fruntimmer som tycker sig springa, hotas hon af en sjukdom; är det en sjuk, må han fördubbla sina omsorger; wilja springa och icke kunna: sjukdom.
#Springwatten.#
Falsk glädje.
#Spöke.#
Hwitt: glädje och ära; swart: lidanden och motgångar.
#Spruta.#
Se Klistir.
#Sqwaller.#
Drömmer man om sqwaller, blir man utsatt för onda tungor; hör man sqwaller omkring sig, bör man akta sig att förtala sin nästa.
#Stad.#
Befolkad: rikedom; uppbränd: hunger; förstörd: elände.
#Stall.#
Gästwänskap, godt bemötande.
#Stam.#
Bedräglig förmögenhet för den som tager en stam.
#Stare.#
Öfwergående glädje.
#Staty.#
En qwinnas: känslolöst hjerta; en mans: sorg; ser man den gå: sorgliga tilldragelser inom hus; hör man den tala: bed för edra döda barn.
#Stege.#
Stiga upp på en: höga embeten; stiga ned: oro.
#Stek.#
Se en tillagas: försåt; tillaga en sjelf: bedrägeri af fruntimmer; äta: förlust af egodelar.
#Stenar.#
#Stenget.#
Jaga dem, betyder hastig lycka i affärer; döda dem: fruktan.
#Stensimpa.#
Winst om ni ser den i wattnet; förlust om ni äter den.
#Stiga ned.#
#Stigbygel.#
Nesa.
#Stjernor.#
Lysande: lycka; bleka: motgångar; i ett hus: fara för döden för någon af deß innewånare; falla från himlen: motgångar.
#Sto.#
Wackert och wäl sadladt: förestående giftermål med en ung och wacker flicka som skall bereda ens lycka; fult och osadladt: går-an-parti, som skall ruinera er.
#Stol.#
Utmärkelser.
#Stork.#
Om sommaren: stöld; om wintern: fult wäder.
#Storm.#
Skymf, stor fara.
#Stormning.#
#Straff.#
Bedrägligt lugn.
#Strid.#
Tycka sig strida: stark hälsa; se någon af de sina i strid, betyder att han är lycklig och mår wäl; se på medan fruntimmer slåß: gå miste om arf.
#Strumpband.#
Swaghet.
#Strumpor.#
Af linne eller bomull: måttlig förmögenhet; af siden: fattigdom.
Tar man af dem, får man penningar.
Äro de söndriga: bedräglig lycka.
#Strupe.#
Skära sig i: godt hopp; beundra en wacker: lycklig kärlek.
#Strypa.#
Någon: seger öfwer edra fiender; sig sjelf genom mat: sjukdom genom för många nöjen.
#Stubb.#
Hwit: koketteri; färgad: hushållning; taga af den: fåfänga begär; låta borttaga den: sorglig kärlek.
#Studium.#
Lugn och waraktig lycka.
#Stuß.#
Se sin egen:
wanära; se ett fruntimmers: slöseri.
#Styltor.#
Storartade dårskaper.
#Stål.#
Kroßar man, betyder det seger; rör man derwid, är ens existens i fara; kan man icke böja det: frukta någon motgång.
#Städ.#
Winstgifwande arbete.
#Stöflor.#
Nya: lycka i affärer; gamla: träta.
#Stöld.#
Lycka, om man begår; motgång, om man råkar ut för.
#Swafwel.#
Bebådar förgiftning.
#Swaghet.#
Wacklande hälsa, som fordrar mycken omsorg.
#Swala.#
Se den: erhålla godt budskap; se den flyga: en önskan går i fullbordan; bygga de bo i huset: redlig wandel; förstöra swalbon: underblåsa twedrägt.
#Swamp.#
Girighet och bristande förtroende.
#Swan.#
Hwit: rikedomar; swart: oreda i affärer.
Deß sång förutsäger döden.
#Swans.#
Wanära; hästswans, lång och tät: bistånd af wänner; afskuren hästswans: man blir öfwergifwen af sina wänner.
#Swin.#
Lätting, som lefwer på eder bekostnad.
#Swindel.#
Angenäm njutning.
#Syn.#
Fruktan; tycka sig förlora synen: bedrägeri.
#Syra.#
#Syrsa.#
Onyttigt pladder.
#Så.#
Full med win: lycka; med watten: döden.
#Såg.#
Lycka och belåtenhet.
#Sång.#
Sjukdom.
#Sångare.#
Tycker man sig wara: lycka; äger man en: öfwerflöd.
#Sår.#
Öppet: ädelmod; läkt: otacksamhet; blödande: tillgifwenhet.
#Säd.#
På ett stort fält: fördelaktigt giftermål; skördad: lycka i handel; bära: sjukdom.
#Säng.#
En wacker: solida affärer.
Ligga deri: fara.
#Söndag.#
Alla förslager som man drömmer för söndagen, realiseras icke.
#Sönderrifwa.#
#Sömn.#
#Sömnlöshet.#
Tycka sig wara ett rof för sömnlöshet: förestående oro.
#Tadel.#
Wara föremål för: mißtag; utfara i: mißtankar.
#Tafla.#
Har den leende färger: eder kärlek lider intrång; är den dyster: ni har att befara otro.
#Tak.#
Stor förlust och trolöshet.
Åka på ett tak: hotande fara; falla ned från ett: förestående olycka.
#Tal.#
Förlorad tid om man afhör ett dylikt.
Ni tillfogar er sjelf eller andra orättwisa, om ni talar om någon annan.
#Tall.#
#Tand.#
Tager man ut en: fruktan för förolämpning; att mista en tand utan förlust af en droppa blod, förutsäger död inom kort; tycker man sina tänder wara wackrare än wanligt: lycka; faller en af tänderna ut: förlust af en wän; är en större än alla de andra: familjesorger och motgångar.
#Tandpetare.#
Dåligt tecken.
#Tant.#
#Tapißeri.#
Göra: glädje utan winst.
#Tarmar.#
Falla de ur kroppen, skall någon lemna er efter en häftig träta; tycker man sig äta dem, får man arf efter en tjenare; tycker man sig äta någon annans, blir man rik på andras bekostnad.
#Testamente.#
Hotande död.
#The.#
Öfwergående bekymmer.
#Thermometer.#
Hemligt anfall på edert goda namn och rykte.
#Tidning.#
Skämt.
#Tiger.#
Hat; är han slagen: lycka.
#Tiggare.#
Wara: hopp om lycka; se ett stort antal: sjukdom.
#Tistel.#
Afskära den: lättja; blifwa stucken deraf: förolämpning eller gräl.
#Tjuf.#
Godt förebud.
#Tjufhål.#
Träda in i: räddning; stadna qwar: tröst; gå derur: fara.
#Tjur.#
Afundad lycka.
#Tobak.#
Glädje och sinliga nöjen; kasta ut: sjukdom; röka: seger.
#Toilette.#
Se sig i full toilette: stor fara.
#Torn.#
#Totte.#
#Trana.#
Om sommaren: fiender eller tjufwar; om wintren: fult wäder.
#Trasor.#
Se: skymf och elände; taga: liflig smärta; se dem på någon: en fattig skall wara er till nytta.
#Trast.#
Förtal och mißtankar.
#Tragedi.#
Se Komedi.
#Trumpet.#
#Trumslagare.#
#Tråd.#
#Träck.#
#Träd.#
Lummigt: gynnare; med torra grenar: swiket hopp; i blomma: rikedom; afskuret: oförrätter; stiga upp i ett: höga embeten; falla ner: tyder på förfall; plocka frukt af ett gammalt: arf efter gamla slägtingar; hugga omkull ett: olycka.
#Trädgård.#
Ökad förmögenhet.
#Trädsko.#
#Träsk.#
Arbete och fattigdom.
#Träta.#
Waraktig wänskap.
All träta mellan män betyder: jalousi; mellan fruntimmer: oro; mellan man och qwinna: gryende kärlek.
#Tunna.#
Full: öfwerflöd; tom: bedrägerier; kullstjelpt: bedragna förhoppningar.
#Tupp.#
Deß galande förebådar goda nyheter; deß strid: träta.
#Tunga.#
Pladdrande: nödwändig återhållsamhet; lång: sorg och saknad; stor: godt tecken.
#Turska bönor.#
Förtal och smälek.
#Turturdufwa.#
Svensk mystik
Mystici.
Mysticismen, denna vantro, enligt hvilken menniskan inbillar sig kunna medelst känslan och de yttre sinnena träda i förbindelse med den öfversinliga verlden, har en lika urgammal historia som menniskoslägtet sjelft.
Vanligast och skarpast framträder denna sjukliga sinnesrigtning samtidigt med stora omhvälfningar på det politiska eller andliga lifvets områden och i perioder, som förete en afgjord benägenhet för ateism.
Så utbredde sig lusten för allehanda svärmeri af dylik beskaffenhet i senare hälften af 18:de seklet, isynnerhet bland de högre stånden, i jemnbredd med den religiösa indifferentismen.
“Den hånade flyende tron“, säger Geijer, “lemnade dörren efter sig öppen för vantron, som i skymning och natt njöt en hemlig dyrkan, under det man om dagen täflade att offra på upplysningens altare.“
Dock ha äfven i lugnare tider allt emellanåt uppträdt personer, som för sin mystiska verldsåskådning gjort sig mer eller mindre bekanta.
Bland sådana nämna vi här följande:
Brigitta eller Brita, “den heliga“, dotter af Uplands-lagmannen Birger Pehrsson till Finnestad, af Brahe-ätten, var, näst Erik den helige, Sveriges förnämsta helgon, men i den katolska verlden mera ryktbar än han samt ett af romerska kyrkans mest ansedda qvinliga helgon.
Hon lärer hafva varit född år 1303.
Endast 13 år gammal gifte hon sig med den adertonårige Ulf Gudmarsson, sedermera lagman i Nerike, och blef moder för 8 barn.
Benägen för andaktsöfningar, lifvad af nit och hängifven åt allt det svärmeri, som deraf kunde alstras, ingaf hon äfven småningom sin man enahanda tänkesätt, hvilka för öfrigt voro tidens allmänna.
Efter en resa, som båda företagit till S:t Jagos graf i Compostella och andra heliga orter, skiljde båda makarne sig åt till säng och säte, och gingo in i hvar sitt kloster, der Ulf Gudmarsson afled år 1344.
Nu inträdde hans enka åter i verlden, började hafva syner och uppenbarelser, öfverträffade alla andra i andaktsöfningar och späkningar, och blef snart ansedd för ett helgon.
Hon predikade, varnade, bestraffade, och skonade dervid ingen, icke en gång konung Magnus Smek, med hvilken hon var i skyldskap.
Hennes spådomar och straffpredikningar föreföllo honom ofta besvärliga, hvarför han också stundom på skämt frågade hennes son, Birger Ulfsson, som vistades vid hans hof: “Hvad månne din moder, vår fränka, i natt har drömt om oss?“
År 1346 lemnade hon Sverige, reste omkring i Europa, emottogs med mycken aktning af påfven och allestädes hvart hon begaf sig, gjorde år 1372 en färd till Jerusalem och afled, vid återkomsten derifrån, i S:t Laurentii kloster i Rom, den 23 Juli 1373, i en ålder af 70 år.
Många under tillskrefvos hennes lik, och hennes uppenbarelser fylla ett tjockt band.
Detta oaktadt fördröjdes hennes kanonisation i 18 år, till den 7 Oktober 1391, då den försiggick med många högtidligheter.
Hon hade, under sina sista lefnadsår, börjat bygga ett kloster i Wadstena, hvilket blef stammen för den andliga orden hon stiftade, och spridde sig till många europeiska länder, under namn af Brigittiner-orden.
Fyratio kloster lära hafva tillhört densamma i och utom Sverige.
Fornforskaren riksantiqvarien Johannes Thomæ Bureus, född den 25 Mars 1568 i Upland, var bekant för sin stora lärdom.
Nästan ingen vetenskap var för honom främmande; men han öfverlemnade sig derjemte alltför mycket åt en mängd griller, som ofta gjorde honom obegriplig och hänförde honom till kabbalistiska utflygter.
Så t. ex. hade han en gång uträknat verldens undergång till en viss dag om hösten.
Den bekante apotekaren i Upsala Simon Wolimhaus, lika mycket begifven på kabbalistiken som Buræus, uppställde emellertid en annan beräkning, enligt hvilken förstörelsen ej skulle inträffa förrän om våren påföljande året.
De båda lärde männen kommo häröfver i tvist, förifrade sig, och som ingendera ville gifva vika, slogo de vad, hvarvid båda satte upp sina gårdar i Upsala.
Den utsatta höstdagen förgick, och verldsbyggnaden stod qvar.
Nu fordrade Wolimhaus sitt vunna vad samt att komma i besittning af Buræi gård.
Denne gjorde nu den invändningen, att man först borde afbida den bestämda vårdagen för att se, huruvida Wolimhaus spått mera rätt än han.
Som det då befanns att ingendera träffat sanningen, behöllo båda sina gårdar och sin förargelse.
Nils Ringius Smolandensis utgaf år 1587 i Wittenberg ett “Prognosticum Theologicum“, deri yttersta domens inbrytande följande året spåddes på grund af djupsinniga astrologiska uträkningar.
Af grefve G.
Trolle Bonde har till Kongl. biblioteket år 1871 blifvit förärad en till vår äldre litteratur hörande latinsk skrift, liten till omfång, men af största sällsynthet.
Den tillhör de hos oss mycket fåtaliga skrifterna om filosofiska stenen och kallas (i öfversättning) “Hemligheternas Hemlighet öppnad, förklarad, afslöjad af Ambr.
Frediani.“
Skriften utgafs i Upsala 1665, der författaren var akademisk språklärare, samt består af 4 tryckta, 5 graverade och 4 egenhändigt handskrifna band i tvärqvart.
Något annat dylikt exemplar är icke nu kändt.
Under förevändning att vilja gifva undervisning i ett nytt, af henne påfunnet sätt att väfva, begaf sig Eva Margaretha Frölich 1684 till Stockholm, och började utsprida allehanda griller och spådomar, t. ex. att Carl XI skulle med tillhjelp af danska konungen underkufva Frankrike 1692, sedan förstöra påfveväldet 1698, derefter intaga det heliga landet, uppbygga Jerusalem, upprätta Kristi tusenåriga rike och beherrska hela kristenheten.
Hon hade verkligen företräde hos konungen, men blef afvisad.
Vid sin ankomst yttrade hon mycket missnöje öfver reduktionen och den stora kommissionen; men hon tröstade de lidande dermed, att den stora kometen varit ett Guds tecken till turkiska rikets undergång, och i denna deras egendoms förlust borde de se Herrans finger, som ledde dem att desto villigare gå emot hans fiender, i hvilken kamp de kunde få sitt gods tredubbelt igen.
Sedermera blef hon uppkallad i Stockholms stads konsistorium, der hon uppträdde i gröna och hvita kläder, såsom ett tecken af sin oskuld, förhörd och insatt i fängsligt förvar; men blef dock snart frigifven såsom sinnessvag.
Men emedan hon icke upphörde med utspridandet af sina griller, blef hon 1685 af hofrätten förvisad från riket.
Profetissan gick då ombord på ett fartyg och reste till Lybeck och Hamburg, hvarest hon utgaf tvänne böcker, den ena om Chiliasmen, den andra om de sju församlingarne i Uppenbarelseboken; äfven härifrån, på presterskapets begäran, fördrifven, begaf hon sig till Amsterdam, der ett friare fält öppnades för hennes profetiska nit.
Öfver ingången till det hus, der hon bodde, lät hon sätta en tafla med följande inskrift:
Hier wohnet eine tausendjährige Prophetin,
Welche heisset Eva Margaretha Frölichin.
Ingeborg.
Hon kallades vanligen Ingeborg i Mjärhult (i Wirestads socken af Kronobergs län), och blef, enligt Linné, sökt öfver hela landet och hade större namn om sig uti medicinen än mången doktor, som läst och praktiserat i all sin dag.
Hennes teori och praktik voro följande:
“Hon trodde att Lucifers anhang blifvit nedstörtadt från himmelen på jorden, der några fått sitt boställe i vattnet och kallas näckar, under hus med namn af tomtegubbar, i rör och under träd såsom elfvor, i skogar såsom skogsnufvor och rå.
Hon trodde, att hvarje menniska hade sin hamn, som följer henne, såsom skuggan följer kroppen, och att denna hamn gick perpendikulärt ned i jorden, såsom menniskan går ofvan jorden, hvarvid hamnen stadigt vände sina fötter emot sin menniskas fötter, till hvilken tro hon blifvit föranledd deraf, att djur, skogar och berg, som finnas bredvid en stilla och klar sjö, spegla sig i vattnet.
Hon trodde, att menniskan och hennes hamn voro så förenade, att när den öfverjordiska menniskan led, så led ock den underjordiska, och tvärtom, när den underjordiska menniskan blef skadad, deltog äfven den öfverjordiska deri.
Hon trodde äfven, att när menniskorna gingo och deras antipoder råkade gå öfver någon vätts, elfs, rås eller något dylikt spökes hemvist i jorden, skulle den underjordiska menniskan blifva skadad och den öfverjordiska följaktligen lida deraf.“
Men hvad hennes kunskap att känna sjukdomar vidkom, skall den, yttrar Linné, öfverträffat både hans och alla läkares förfarenhet; ty när någon var sjuk, behöfdes icke patienten ses af henne, ej heller behöfde hon fråga efter dess konstitution, temperament, puls, symptomer eller förda diet, utan var henne nog, att hon fick se en strumpa, ett strumpeband, ett lintyg eller något kläde, som patienten burit, hvaraf hon kunde sluta om sjukdomens eller passionens orsak och kur.
Hennes patologi eller omdöme var merändels, att patienten låtit sitt vatten på något rum, eller sofvit på något ställe, eller att han tagit af något träd, som varit helgadt af någon ande, eller att patienten fått sjukdomen af luften, vattnet, elden eller jorden.
Hennes kurer voro: patienten skulle gå tre morgnar tigande och fastande, eller tre torsdagsqvällar, till ett rinnande vatten, bedja om ursäkt eller offra någon mjölk eller dylikt.
Hon hade ofta haft ledsamhet för sin stränga praktik, och blifvit hårdt tilltalad af så väl prester som kronobetjenter och domare; men hon försvarade sig med, att hon ej gjort någon menniska ondt.