Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, Styrelsen för Svenska Trädgårds-föreningen anmält, att föreningen, utan lika stort anslag som det nu utgående, eller 8,300 R:dr årligen, icke ansåge sig kunna vidmagthålla skolan vid det höga antal af 30 elever, hvartill detsamma sistlidne vår, sedan Föreningen kommit i besittning af en ny och större lokal för sin verksamhet vid Kongl, lustslottet Rosendal, blifvit ökadt, får Utskottet, som anser det vara af vigt, att för så många elever som möjligt beredes tillfälle till inhemtande af den fullständiga undervisning i trädgårdsskötsel, som vid denna anstalt kan meddelas, tillstyrka, att Rikets
Ständer måtte jemväl för instundande statsregleringsperiod bevilja det för berörda ändamål begärda extra anslag, 4,800
R:dr årligen, under de af Kongl. Maj:t uppgifna vilkor, 29:o.
Under anförande, hurusom öfver allt i landet ett lifligt intresse för trädgårdsskötsel börjat visa sig och detta intresse, klokt handledt, kunde bereda trefnad omkring många bostäder samt för befolkningen blifva högst inkomstbringande, men fara vore att det efter åtskilliga misslyckade försök åter förslappades och försvunne, om statsmagterna försummade att lemna saken sitt understöd, hvilket lämpligast kunde åstadkommas genom beredande af tillfälle för allmänheten att för trädgårdars anläggning och ändamålsenliga vård erhålla upplysningar och råd af någon fullt sakkunnig person, — har Herr 0. E. L.
Dahm uti en inom Rorgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskoltet remtterad motion (JW 91), föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå tvänne löner, hvardera å 2,000 R:dr, till tvänne Trädgårds-ingeniörer, Stals-VtskoUels Utlåtande M 99 63 hvilka skulle antagas och anviindas till allmänhetens tjenst på samma vilkor, som de redan anställde Landtbruks-ingeniörerne.
Det torde vara af erfarenheten ådagalagdt att åtminstone i södra och medlersta delarne af riket klimat och jordmån i allmänhet väl lämpa sig för trädgårdsodling, men för att denna näring skal! kunna med någon fördel bedrifvas, erfordras icke blott den omsorg och skicklighet vid trädgårdens skötsel, som af en duglig trädgårdsmästare kan förväntas, utan äfven, och detta kanske i främsta rummet, noggranna, af större kunskaper och vidsträcktare erfarenhet ledda undersökningar af jordmån och andra omständigheter för bedömande af trädgårdens lämpligaste läge och planen för dess anläggning, äfvensom ett af de lokala förhållandena betingadt urval af de träd och andra vexter, som för hvarje särskildt fall må vara mest passande.
För närvarande äro grundligare kunskaper härutinnan lika sällsynta, som de äro för ändamålets vinnande nödvändiga.
Uti nästföregående punkt har Utskottet tillstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning angående fortfarande förhöjd t anslag åt Svenska Trädgårdsföreningen och, om detta anslag beviljas, torde derigenom det mest angelägna behofvet af tillgång på skicklige trädgårdsmästare vara undanröjdt; men Utskottet anser jemväl otvifvelaktigt att de åtgärder, Statsverket kan vidtaga för att bereda den enskilde jordegaren tillfälle att för anläggning och anordnande af sin trädgård erhålla upplysningar och råd af någon fullt sakkunnig person, skola kraftigt verka till trädgårdsskötselns höjande från dess nuvarande låga ståndpunkt tili en inkomstbringande folknäring.
I denna åsigt styrkes
Utskottet jemväl af den erfarenhet, som under sednare åren vunnits uti ett med det ifrågavarande fullt likartadt fall.
Utskottet har nemligen med tillfredsställelse förnummit ej mindre det allt mer tilltagande intresse, hvarmed jordbrukare i alla delar af landet begagnat det tillfälle till inhemtande af råd och upplysningar i afseende å landthushällningen, som genom anställande af de såkallade Agronomerne elier Landtbruks-ingeniörerne blifvit dem boredt, än äfven de vackra resultater, desse tjenstemäns verksamhet redan visat; och får Utskottet på grund häraf tillstyrka, att Rikets Ständer måtte såsom extra anslag under nästa statsregleringsperiod på Riksgälds-kontoret anvisa ett årligt belopp af 2,000 R:dr, såsom arfvode åt en Trädgårds-ingeniör, som af Landtbruksakademien förordnas och hvilken har till åliggande att med råd och upplysningar i afseende på trädgårdsskötsel allmänheten tillhandagå, emot det han, efter de grunder Kongl. Maj:t kan behaga bestämma, af dem, som anlita hans biträde, erhåller skälig godtgörelse för reseoch traktamentskostnader.
Och kommer Utskottet att framdeles, vid afgifvande af utlåtande angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 8:de Hufvudtitel, yttra sig i afseende å Herr 64 Stats-Utskoltels Utlåtande M 99.
Dahms i ofvanberörda motion väckta förslag om understöd från Statens sida för utgifvande af en Svensk Pomologi med plancher. 30:o.
Såsom bidrag till anskaffande af utländska får af utmärktare racer har Kongl. Maj:t för nästa statsregleringsperiod äskat ett belopp af 2,000 R:dr årligen, hvarjemte Kongl. Maj:t, som ansett bibehållandet såsom en Statens tillhörighet af de nuvarande, hos enskilde personer utsatta schäferierna icke vara ändamålsenligt, hemställt alt Rikets Ständer måtte medgifva försäljning, på sätt Kongl. Maj:t funne lämpligt, af Statens nuvarande schäferier och köpeskillingens användande till införskaffande af nya får af racer, som tillvunnit sig större förtroende.
Beträffnde denna fråga hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, Landthruks-akademien anfört att, då de förslag till schäferihandteringens upp hjelpande, hvilka Akademien tid efter annan framställt, icke lyckats vinna bifall, Akademien trott sig böra vara betänkt på utfinnandet af något annat sätt för befrämjande af det vigtiga ändamålet och dervid kommit till den åsigt, att ett nytt system borde försökas, bygdt på den grund att Statens nuvarande schäferier af sakkunnige personer uppskattades och, i den mån sådant läte sig göra, öfverlätes till enskilde, som, inom vissa bestämda år, till
Staten genom årlig inbetalning återgäldade uppskattningssumman; alt sedermera får utaf de för närvarande mest omtyckta racer för Statens räkning inköptes samt uppställdes hos enskilde landtbrukare, till hvilka de skulle öfverlåtas emot skyldighet att till Staten, likaledes inom viss tid, återbetala inköpssumman, hvarefter schäferiet öfverginge till innehafvarens enskilda egendom; samt att Staten skulle vidkännas alla med djurens anskaffning förenade kostnader och, intilldess full betalning för djuren blifvit erlagd, på enahanda sätt som hittills utöfva kontroll öfver deras vård och skötsel.
Staten skulle, efter Akademiens för menande, härvid uppträda egentligen endast såsom förlagsman, samt återfmge inom de bestämda åren hela det för inköpet utlagda kapitalet; och de enskilde jordbrukare, som emottoge schäferier, hade sitt eget intresse på det närmaste förenadt med det allmännas, att schäferierna blefve väl och omsorgsfullt skötte samt förökade, enär detta vore schäferi-innebafvarnes enskilda vinst.
Då Staten genom den tillåtna amorteringen af inköpssumman erhölle densamma hel och hållen åter, blefve ock derigenom tillfälle att allt framgent tid efter annan inköpa och uppsätta nya schäferier, för att till enskilde personer mot amortering på enahanda sätt öfverlåtas.
Sålunda skulle, äfven med en mindre summa, samt utan någon synnerlig uppoffring från Statens sida, fårskötseln kunna ansenligen främjas genom fortsatt spridning af lämpliga afvelsdjur.
Enär emellertid såväl vid de årliga försäljningarne af arrendedjur från Statens nuvarande schäferier, som vid afyttring af hela fårhjordar, erfarenheten visat, att några betydliga summor genom försäljning af de äldre schäferierna ej vore att påräkna, och de medel, som på detta sätt kunde inbringas, således blefve för systemets genomförande alldeles otillräckliga, hade
Akademien i underdånighet hemställt - Stats-Utskotlets Utlåtande M 99. 65 ställt, att Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer äska ett anslag för en gång af 19,000 Ridr, att under nästa statsregleringsperiod, med en tredjedel, eller 5,000 R:dr, årligen utgå för uppsättning af mindre schäferier af passande och omtyckta racer, att till enskilde öfverlemnas, mot skyldighet för desse att inom vissa, ej ålit för många år återbetala inköpssumman.
Sedan vid ärendets underdåniga föredragning
Departements-chefen anmält att, enligt af honom infordrad och sedermera ingången upplysning, antalet af de får, som vid Statens schäferier för närvarande finnas underbållne, utgjorde omkring 700, deraf 44 baggar, till ett för alla djuren sammanräknadt värde af omkring 10,000 R:dr, hade Stats-Rådet, som, lika med Landtbruks-akademien, ansett bibehållandet såsom en Statens tillhörighet af de nuvarande hos enskilde personer utsatta schäferierna icke vara ändamålsenligt, men likväl funnit det böra tagas under öfvervägande, huruvida icke vid hvartdera af rikets bägge Landtbruks-institut borde finnas en uppsättning får af god race, hvilken på Statens bekostnad lämpligen kunde anskaffas, tillstyrkt en framställning till Rikets Ständer, att de, jemte medgifvande af försäljning utaf de nu bildade schäferierna, antingen på föreslaget sätt eller vid offentliga auktioner, och köpeskillingens användande till införskaffande af nya djur utaf racer, som tillvunnit sig större förtroende, måtte till bidrag vid inköpen, hvilka till en början ansågos böra ske i mindre omfattning, anvisa årligen 2,000 Riksdaler för instundande statsregleringsperiod.
Enligt hvad sedermera blifvit
Utskottet genom promemoria från Departementschefen meddeladt, hade Departements-chefens i ämnet uttalade åsigt, hvilken icke kommit att fullständigt i Statsråds-protokollet inflyta, varit att genom försäljning, af de införskrifna djuren antingen på auktion eller i annan ordning, emot köpeskillingar att på en gäng betalas, en hastigare omsättning skulle blifva möjlig.
Ett större antal kreatur borde derigenom årligen kunna intagas, äfven med ett mindre årstillskott.
Uti en hos Ridderskapet oell Adelö väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion (JV2 185), har Grefve Mörner, C. G. D, enär det af Kongl. Majit såsom bidrag till införskaffande af utländska får af utmärktare racer äskade anslag of 2,000
R:dr årligen vore för ändamålet alldeles otillräckligt, hemställt, att, i enlighet med hvad Landtbruks-akademien föreslagit, ett belopp af 15,000 R:dr måtte ställas till Kongl. Majits disposition att under nästa statsregleringsperiod utgå med en tredjedel eller 5,000 R:dr årligen och användas till uppsättning af mindre schäferier af passande och omtyckta racer, hvilka schäferier skulle till enskilde öfverlemnas emot skyldighet för dessa att, inom vissa genom kontrakt bestämda år, återbetala inköpssumman, samt att under tiden vara underkastade enahanda uppsigt och kontroll i afseende på schäferiernas handhafvande, som hittills varit gällande i fråga om Statens schäferier.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 'A/d.
2 Band. 9 Hält. 9 66 Stats-Utskottets Utlåtande M 99.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; men då det af Kongl. Maj:t nu framställda förslag, att
Statsverket skulle uppträda såsom förlagsman för uppköp och försäljning af får, icke synes Utskottet lämpligt, heldst scbäferihandteringen icke erfordrar betydligare förlagskapital, än att densamma skäligen kan antingen åt enskilda företagsamheten eller åt länens hushållningssällskaper öfverlemnäs, har Utskottet, som icke heller kunnat förorda hvad motionären härutinnan yrkat, ansett sig böra hemställa, att Kongl. Maj:ts äfvensom ofvanbemälde motionärs i berörda hänseende gjorda framställningar icke måtto af Rikets Ständer bifallas. 31:o.
Till utdelande vid landtbruksmötena af högre prisbelöningar för husdjur, redskap och maschinerier samt ladugårdsprodukter, sädesslag och andra jordbruksalster, har Kongl. Maj:t för nästa statsregleringsperiod begärt ett mot det hittills för sådant ändamål å Riksgälds-kontoret anvisade anslag fördubbladt belopp eller 6,000 R:dr.
Då, enligt hvad ofta åberopade Statsråds-protokoll gifver vid handen, ej mindre bestyrelse!) för det i Göteborg år 1860 hållna nionde allmänna landtbruksmötet, uti skrifvelse hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, mötets enhälligt uttalade önskan att för framtiden större tillgång måtte beredas för åstadkommande vid sådana landtbruksmöten af rikhaltigare utställningar i allmänhet samt betydligare prisbelöningar, i synnerhet för hästar, än äfven Landtbruks-akademien, uti deröfver afgifvet underdånigt utlåtande, förklarat det vara i hög grad önskligt, om ifrågavarande premier, hvilka ofta ej ens betäckt kostnaden för transporten af de belönade föremålen, kunde komma att ökas, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte till omförmälda ändamål för nästa statsregleringsperiod bevilja ett extra anslag af 6,000 R:dr årligen. 32:o. Vidare har Kongl. Majit begärt att för nästa statsregleringsperiod måtte beviljas 3,000
R:dr årligen, till premier för utmärktare djur, uppdragna med särskildt fåstadt afseende å köttproduktion, att utdelas efter de närmare bestämmelser, Kongl.
Majit kunde komma att meddela.
Men då Utskottet uti nästföregående punkt tillstyrkt att det för prisbelöningar för husdjur m. m. afsedda anslag måtte för nästa statsregleringsperiod utgå till fördubbladt belopp, emot hvad under innevarande statsregleringsperiod lör sådant ändamål är anvisadt, torde, derest särskilda premier för gödboskap finnas behöfliga, tillgång dertill kunna inom sist nämnda anslag beredas; hvadan Utskottet ej kunnat tillstyrka beviljande af det anslag, Kongl.
Majit för ifrågavarande ändamål äskat. 33:o.
Till införskaffande af goda afvelsdjur af utmärktare boskapsracer, att spridas till olika delar af landet genom uppställande antingen vid stamholländerierna Slats-Utskottels Utlåtande M 99- 67 eller hos enskilde, har Kongl. Maj:t äskat enahanda belopp, som vid förra riksdagen å Riksgälds-kontoret anvisades, eller 10,000
R:dr årligen; och då för boskapsafvel förbättrande det är af stor vigt att, genom införskrifvande af utländska race djur, de vid Kronans holländerier eller hos enskilde befintliga stammarne förädlas, tillstyrker Utskottet, att det äskade beloppet, 10,000
R:dr årligen, såsom extra anslag jemväl för nästa statsregleringsperiod må af Rikets Ständer beviljas 34:o.
Uti särskild den 14 November nästlidet år till Rikets Ständer nfiåten, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottot remitterad nådig Proposition (JYs 39), i fråga om anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarne inom riket samt utgifvande af derpå grundade kartor, har Kongl. Maj:t behagat meddela, bland annat, hurusom de geologiska undersökningarne, hvilka tagit sin början under år 1858, varit under de första tre åren förlagde uteslutande inom de fyra län, som närmast omgifva Mälaren, nemligen Upsala, Stockholms, Westmanlands och Södermanlands län; men sedan Elfsborgs läns båda Hushållningssällskap i början af år 186! hos Kongl. Maj:t framställt underdånig anhållan, att dessa undersökningar finge utsträckas äfven till detta län, på det att länet med det snaraste måtte komma i åtnjutande af de fördelar, som af sä beskaffade undersökningars anställande derstädes kunde förväntas, samt Hushållningssällskapen för detta ändamåls vinnande erbjudit sig att med visst belopp i kostnaden deltaga, hade en del af arbetspersonalen varit till sistnämnda län förlagd, under det att den öfriga personalen fortfarande varit sysselsatt inom mälareprovinserna, hvarest arbetena numera fortskridit så långt, att alla de trakter, sora närmast orogåfve Mälaren, blifvit fullständigt undersökta.
De i Elfsborgs län företagna undersökningar hade omfattat en del af Dalsland samt de trakter, som från Hunne- och Halleberg utbredde sig kring Wenersborg, äfvensom dem, hvilka i närheten af Alingsås omgåfvo och innefattade de så kallade Svältorna.
Sammanlagda arealen af det område, som blifvit undersökt under loppet af åren 1858 —1862, utgjorde i rundt tal ungefär 120 qvadratmil, hvarjemte af denna areal omkring 50 qvadratmil blifvit under de tre sista åren reviderade.
Af det geologiska karteverket hade hittills endast ett blad hunnit utkomma.
Sedan 1862 års början voro likväl fem nya karteblad under gravering och tryckning, hvaraf två snart blefvo färdiga, och de öfriga tre skulle till allmänheten utlemnas vid innevarande års början.
Efter det 1862 års rekognosceringar afslutats, blefvo ytterligare 8 eller 9 blad så fullständigt undersökta, att de, efter föregången uppritning och färgläggning, kunde under loppet af påföljande vinter utiemnas lill tryckning.
Priset för hvarje karteblad med dertill hörande beskrifning och profiler vore af Kongl. Maj:t bestämdt i allmänhet till 2 R:dr, men blefve något billigare för de blad, som omfattade mera vatten än land.
Rörande ytterligare fortsättning 68 Slats-Ulskottets Utlåtande JYs 99. af ifrågavarande undersökningar under nästinstundande statsregleringsperiod, hade Professoren Erdmann till Kongl. Maj:t inkommit med underdånig framställning, hvaraf inhemtades, bland annat, att, i öfverensstämmelse med den af Kongl. Maj:t vid undersökningarnes början fastställda plan, antalet af de vid desamma tjenstgörande egentliga rekognoscörerne småningom blifvit ökadt til! 8, men att från och med år 1861 med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd ytterligare en rekognoscör blifvit antagen, för att i någon mån ersätta den minskning i arbetskraft inom Mälaretrakten, som skulle uppkomma, derest en del af den gamla arbetsstyrkan förlädes till Elfsborgs Ian, hvarförutom en särskild afvägare blifvit tills vidare antagen, sedan Kongl. Maj:t beviljat ett extra anslag under åren 1861 och 1862, för höjdbestämmelsers iakttagande i samband med de geologiska undersökningarna; hvadan således tio medarbetare för närvarande funnes vid ifrågavarande arbeten anställde.
På grund af nu gällande aflöningsstat och med ledning af den erfarenhet, hvad öfriga utgifter beträffade, som under de förflutna åren kunnat förvärfvas, hade Professoren Erdmann, på sätt en vid hans framställning fogad bilaga närmare visade, beräknat de sannolika utgifterna för år 1864 till 42,300 R:dr, för år 1863 till 44,100 R:dr och för år 1866 till 43,400 R:dr eller i medeltal för hvarje år till 43,953 U:dr 53 öre.
Hela den summa, som, för fortsättande af de geologiska undersökningarne under nästa statsregleringsperiod efter samma plan som hittills, blefve erforderlig, skulle således uppgå i rundt tal til! 152,000 R:dr.
Uti utgiftsförslaget hade upptagits aflöning för en särskild afvägare och beloppet af hans reseräkning för hvarje år, förmälande Professoren Erdmann, att den bristande kännedom om landet, som i hypsometriskt hänseende ännu egde rum, öfvertygelsen om den nytta och fördel, som dessa afvägningar ofelbart skulle i flera hänseenden kunna åstadkomma, och det varma deltagande, som de i samband med de geologiska undersökningarne hittills utförda höjdbestämmelserna redan tillvunnit sig, gåfve grundad anledning till underdånig hemställan om dessa arbetens fortfarande enligt samma plan, som hittills varit för dem fastställd.
Äfvenledes hade uti utgiftsförslaget uppförts lön för en vaktmästare och hyra för arbets- och samlingslokaler.
Den förra utgiften hade hit - tills, så länge undersökningen varat, icke ifrågakommit till det nu föreslagna beloppet, utan hade endast en summa af 150
R:dr årligen utgått såsom arfvode till en på annat håll anställd person, som tillika för geologiska byrån besörjt eldning och städning jemte den nödvändigaste uppassningen.
De ständigt tillvexande samlingarne, och den nu ända till ett antal af tio småningom ökade arbetsstyrkan gjorde den till samlingarnes inrymmande och för vinterarbetena afsedda, förhyrda, inskränkta lokal allt mera obeqväm.
På det emellertid så liten summa som möjligt måtte för detta ändamål behöfva afgå från det påräkneliga anslaget, hade Professoren Erdmann ansett sig böra tills vidare åtnöjas med den inskränkta lokalen och söka att genom vissa anordningar vid samlingarnes uppställning och förvarande samt öfriga tillgöranden i någon mån minska deraf härrörande olägenheter. Stats-Utskottels Utlåtande JVs 99. 69 Dessa blefve dock för hvart år mer och mer kännbara, emedan hvarje ny sommars skörd måste hafva sin vederbörliga plats för att uppställas.
Oupptagne och i sin a packlådor qvarliggande skulle dessa samligar, och sålunda äfven hela sommarens arbeten, endast ofullständigt kunna utredas och för öfrigt mycken oordentlighet för anledas.
Uti utgiftsförslaget hade hyran för arbets- och samlingslokalen fortfarande blifvit upptagen för hela nästa statsregleringsperiod under den förutsättning att, äfven om nödiga medel blefve, uppå skeende nådig Proposition, vid innevarande riksdag anslagna till en nybyggnad, uti hvilken äfven geologiska byrån jemte dess museum finge inrymmas, denna byggnad likväl sannolikt icke före utgången af år 1866 kunde blifva så fullt färdig, att den geologiska institutionen der kunde inflytta.
Beträffande tryckningskostnaden för det karleverk, som på grund af förenämnda undersökningar kunde hinna uppsättas, hade Professoren Erdmann beräknat densamma i medeltal för hvarje blad med tillhörande beskrifning till 2,000
R:dr för en upplaga af 1,000 exemplar; och som ungefär 6 dylika blad för hvarje år antagligen kunde hinna att lemna pressen, skulle detta föranleda till en årlig utgift af 12,000 R:dr, hvadan hela den beräknade tryckningskostnaden för de tre åren 1864 — 1866 komme att uppgå till 36,000 Riksdaler.
Slutligen hade Professoren Erdmann i underdånighet anfört, att i händelse Kongl.
Maj:t skulle tillåta alt det belopp, som för det i bokhandeln utlemnade karteverkets försäljning kunde inflyta, finge användas såsom bidrag till bekostande af nya karjeblads tryckning eller ock till afiönande af en förökad arbetsstyrka vid sjelfva undersökningarne, torde måhända framdeles någon nedsättning i det ena eller andra af ofvan afgifna kostnadsförslag kunna ega rum, men att, då ännu endast ett kartblad varit kort tid i bokhandeln utlemnadt och någon redogörelse för försäljningssumman icke förr än under påföljande år inkomroe, det således icke med säkerhet kunde beräknas, till hvad belopp ett sådant bidrag kunde förväntas.
På grund af hvad sålunda blifvit af honom i underdånighet anförd t, bar Professolen Erdmann ansett ett belopp af 132,000 R:dr under nästa statsregleringsperiod erforderligt för fortsättande af de geologiska undersökningarne, äfvensom 36,000 R:dr för befordrande till trycket af de karteblad med tillhörande beskrifningar. som på grund af nämnda undersökningar blefve upprättade.
Efter nådig pröfning af detta ärende har Kongl. Maj:t, enär någon giltig anledning nu mera icke förefunnes att bestämma anslag särskildt till sjelfva undersökningarne och särskildt lill kartornas tryckning, men minskning i det för kartetrycket erforderliga anslag syntes kunna påräknas, dels genom den tillgång, sorn medelst karteblads försäljning borde uppkomma, dels genom möjligen blifvande nedsättning i kostnaden för kartornas utgifvande, samt något bidrag lill undersökningarnes verkställande äfven borde, på sätt nu för Elfsborgs län egde rum, kunna beredas från Hushållnings sällskapen i de län, som tillskyndades fördelen af dylika undersökningars tidigare ordnande inom länet, föreslagit Rikets Ständer att, till de 70 Stats-Utslcoltets Utlåtande M 99. geologiska undersökningarnes fortsättande och till utgifvande af derpå grundad6 kartor, för instundande siati egleringsperiod bevilja Femtio Tusen
Ridr årligen, att såsom reservations-anslag ingå ibland de medel, som å Riks-statens Sjette
Hufvud titel uppfördes lill »Befrämjande i allmänhet af jordbruket och landtmarinanäringar.» Utskottet, som tagit kännedom om de värderika resultatema af de geologiska undersökningar, som numera hunnit verkställas, samt, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer vid de två sistförflutna riksmötena uttalade åsigter, högt uppskattar dylika undersökningars vigt och betydelse ej blott i vetenskapligt hänseende, ulan äfven för jordbrukets och många andra näringars utveckling och förkofran, men likväl anser anslag derför ännu icke böra på ordinarie stat uppföras, tillstyrker alltså att det för ifrågavarande ändamål af Kongl, Majit äskade reservationsanslag, SO,000 R:dr årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas för nästkommande statsregleringsperiod samt anvisas att, enligt Kongl. Majits disposition, utgå från Rikets Ständers Riksgäldskontor. 35:o. Sedan Landtbruks-Akademien, enligt hvad Statsråds - protokollet gifver vid banden, hos Kongl.