Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa omständigheter har föranledt att större delen af de utaf Rikets Ständer till förbättringsåtgärder vid rikets skogshushållning anvisade medel lemnats oanvända och återgått till Slaten.
Efter flera vid nästföregående riksdag väckta motioner, till en förbättrad skogshushållning, afläto Rikets Ständer vid slutet af år I 863, en förnyad underdånig skrifvelse om vidtagande af åtgärder för en regelbunden skogshushållnings införande vid Kronans öfverloppsmarker, vid kronans hemmans och lägenhets skogar, vid boställs-skogar, samt vid krono- och allmänna inrättningars hemmans-skogar; hvarjemte Ständerne ytterligare anvisade ett reservations-anslag af 75,000 R:dr per år, att af Kongl. Majit disponeras till utgifter för skogsläroverken och skogstjenstemännens aflöningar, samt anhöllo att Kongl. Majit täcktes »dels vidtaga de åtgärder, som på Kongl. Majit bero, och kunna med de till Kongl Majits disposition ställda medel verkställas, dels ock för Rikets nästsammanträdande Ständer framlägga nådig Proposition i de delar af ämnet, der Rikets Ständers beslut kunna erfordras.»
I följd af dessa af Rikets sistförsamlade
Ständer återupprepade önskningar och å nyo beviljade anslag, skulle man egt skäl till förhoppningen om åtminstone en början till de beslutade åtgärdernas utförande, genom utarbetningen af ett nytt skogslagförslag, såsom grund och rättesnöre för den beslutade nya skogshushållningen, samt af ett tjenstgöringsreglemente och löningstat för skogstjenstemännen, såsom nödiga vilkor vid organisationen och den ifrågavarande nya hushållningens sättande i verket.
Efter hvad som Kongl Majits till nu församlade
Ständer afgifna nådiga berättelse om hvad vid rikets styrelse sig tilldragit sedan sista riksdag omförmäles, lärer dock ingendera af ofvannämnda grundläggande och företrädesvis nödiga åtgärder för en bättre skogshushållnings införande blifvit vidtagne eller ens vara under riksdagens lopp att förvänta; i följd hvaraf den magtpåliggande frågan om en förbättrad skogshushållning befinner sig för närvarande uti samma obestämda tillstånd, som vid slutet af nästföregående Riksdag.
Då således de af Rikets Ständer vid tvänne föregående riksdagar framställda anhållanden, om Regeringens förordnande af en regelbunden skogshushållnings införande vid kronomarkerna och boställsskogarna icke medfört det önskade resultatet, samt då den under tiden tillväxande skogsförödelsen antager allt större och hotande dimensioner, utan att kunna förekommas, eller hämmas under nuvarande erkändt bristfälliga organisation af vårt skogsväsende, tror jag mig häruti finna tillräckligt talande skäl, att påkalla Rikets Ständers förnyade handläggning af den särdeles vigtiga frågan om förbättrad organisation af rikets skogshushållnirigsväsende.
Jag får på dessa föranledningar vördsamt väcka motion om beslut af Rikets nu församlade Ständer, att, med anledning af den obämmadt fortgående förödelsen inom rikets skogar, hvilken under ett jemnt tilltagande hotar med allmän förhärjelse och Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 77. 157 framtida olyckor, ingå till Regeringen med underdånig anhållan om åtgärds vidtagande för verkställighet af Regeringens för 1857 års
Ständer till hufvudbestärnmelser föreslagna och af samma års samt 4863 års
Ständer bifallna förslag att ej mindre å Norrländska kronomarkerna än å rikets boställs- och allmänna hemmans skogar införa en på vetenskapliga grunder byggd regelbunden skogshushållning.
Till detta förslags sättande uti verkställighet, anser jag företrädesvis och såsom grundval böra räknas: 4 :o Utfärdande af en ändamålsenlig skogslag, som bestämmer det nya vetenskapligt regelbundna skogshushållningssättets egenskap och stadgar om utsträckningen för dess tillämpning. 2:o Utfärdande af Reglemente för Skogs-styrelsens och Skogsstatens tjensteverksamhet vid det nya hushållssättets införande. 3: o Organisationen af Skogsstyrelsens och Skogsstatens personals- och aflöningsstat, lämpade efter det förbättrade hushållningssättets fordringar.
Vördsamt anhålles om motionens remiss till vederbörligt Utskott.
Stockholm den 4 4- November 4 865.
Fr. Boy.
N:o 77. Af Herr von Geijer, Bror, angående ändring i gällande stadgande om betalning för å mililie-b o ställe för Kronans behof huggen ek.
Uti min hemort i rikets sydligaste provins har jag varit i tillfälle iakttaga hurusom de nu gällande författningar rörande lösen af för Kronans behof upphuggen ek medför en högst sällsam verkan.
Innehafvare af kronohemman och boställen ega, såsom bekant, icke fri dispositionsrätt öfver ekskogen, men för ek, som på egorne upphugges för Kronans behof att t. ex. användas till Flottan érhåller hemmans- eller boställshafvaren betalning efter en fastställd taxa.
Detta förhållande eller att författningen tillerkänner betalningen för ek icke åt bostället utan åt boställshafvaren, torde böra förändras.
Nyligen har det handt i Skåne att en innehafvare af militie-bostälie, uppskatladt vid 4 833 års lönereglering till några hundra Riksdalers årlig afkastning, fått i lösen 158 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 78. för ek ej mindre än 5,000 ja nära 6,000 R:dr på en gång.
Det finnes väl ingen billighet för att den boställshafvare, som tillfälligtvis just då när ekupphuggning i stor skala sker, innehar bostället på lön, skall få disponera lösmngssumman till både ränta och kapital, filans efterträdare emottager bostället med ingen eller jemförelsevis ringa tillgång på ekskog, men får ej det minsta godt af den utaf Staten utbetalda ersättningen för det under företrädarens dispositionstid upphuggna eket.
Jag får derföre vördsamt till Rikets Ständer hemställa, det Rikets Ständer täcktes vidtaga lämpliga åtgärder för åvägabrin gande af en sådan förändring i stadgandena rörande betalning för ek, som å militieboställe upphugges för Kronans behof, att denna betalning kommer bostället till nytta och i sådant ändamål erlägges till vederbörande regementes Boställs-direktion att af densamma förvaltas
Jag anhåller att denna motion måtte blifva till vederbörligt Utskott remitterad.
B. von Geijer.
Af Herr Fåhraeus, Edward, angående anslags beviljande till ett nytt, fullständigt elementarläroverk i Stockholm.
Under det, med högsint frikostighet och ädel nitälskan för bildningens sak, anslag tid efter annan anvisats till utvidgande af redan befintliga eller upprättande af nya läroverk i alla landsändar, samt inom några få år tilloppet af lärjungarnes antal vid elementarläroverken nära fördubblats, har hufvudstaden jemförelsevis fått i detta afseende stå tillbaka.
Ehuru folkmängden sedan år 1828, då ett högre elementarläroverk under benämning Nya Elementarskolan i Stockholm inrättades, tillvuxit med omkring 50 procent och fortfarande är i raskt stigande, har dock sedan berörda skolas stiftande intet nytt offentligt elementarläroverk i hufvudstaden uppstått.
Följden häraf har varit, att en mängd föräldrar måst anlita en dyrbar enskild undervisning, enär de offentliga skolorna icke på långt när förmått rymma alla dem, sorn derstädes sökt inträde.
På grund deraf har Direktionen för Stockholms stads undervisningsverk, alldenstund det visat sig, att de hittillsvarande fyra femklassiga läroverken i Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865.
N:o 78. 159 Stockholm redan voro till utrymmet alldeles otillräckliga för den stora mängden af lärjungar mom dessa klasser, hvilka lärjungars antal dessutom syntes med hvarje år vara i tilltagande, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om inrättande af ett nytt femklassigt läroverk i hufvudstaden, hvarom ock nådig framställning gjorts i Kongl. Majits Proposition om Statsverkets tillstånd och behof.
Men om vid de gamla läroverken, hvilka lyda under bemälda Kongl.
Direktion, inträffat, att »icke alla, som sökt inträde i skolorna, kunnat der intagas, emedan en och annan af skollokalerna saknat nödigt utrymme», är dock detta i ojemförligt högre grad händelsen med Nya Elementarskolan, hvilken, såsom bekant, står under tillsyn af en särskild Kongl.
Direktion.
Till inträde i detta läroverk, hvilket sedan år 1862 eger utrymme för ett antal af 300 lärjungar, äro, utom de i skolan intagne, under loppet af år 1 862 anmälde 103. år 1863 100, år 1864 130 och under innevarande år 92 gossar, summa 4-25, hvilka på grund af bristande utrymme ej kunnat i skolan intagas, utan fortfarande afvakta att så småningom der vinna inträde; än ytterligare hade detta antal icke obetydligt ökats, derest ej vederbörande föräldrar eller målsmän af den i allmänhet till fyra år beräknade väntnmgstiden låtit sig afskräckas från försöket att i. bemälda skola fö sina barn intagna.
Då detta förhållande, som på samma gång visar otillräckligheten af de i Stockholm befintliga läroverk och ådagalägger hos hufvudstadens innevånare ett särskildt förtroende för Nya Elementarskolan och den vid detta läroverk följda method, måste anses i hög grad olämpligt, har under loppet af innevarande år hos Stockholms Stadsfullmägtige förslag framställts derom, att för åstadkommande af ett nytt fullständigt högre elementarläroverk här i hufvudstaden, inrättadt i likhet med Nya Elementarskolan och beräknad för 300 lärjungar, dels Stockholms stad måtte åtaga sig att för denna nya skola anskaffa tomt och uppföra erforderlig byggnad eller ock för sådant ändamål anslå erforderliga medel, förslagsvis beräknade till 200,000 R:dr, dels Stadsfullmägtige hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om Proposition hos Rikets Ständer om anslag till uppförande på stat af löner åt lärare och öfriga utgifter i och för det föreslagna, efter Nya Elementarskolans plan och method inrättade läroverket, och hafva Stockholms Stadsfullmägtige, med anledning deraf, för sin del åtagit sig att för det sålunda föreslagna nya fullständiga högre elementarläroverket anskaffa tomt och erforderlig byggnad samt hos Kongl. Majit, med anmälan af sitt beslut i ämnet, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit i nåder täcktes hos Rikets Ständer göra Proposition om anslag till uppförande å stat af löner åt lärare och öfriga utgifter i och för det föreslagna helst efter Nya Elementarskolans plan och method inrättade läroverket.
Som emellertid Herrar Stadsfullmägtiges underdåniga framställning härom till Kongl. Ecklesiastik-departementet för sent inkommit, för att kunna i sammanhang med öfriga anslagsfrågor under åttonde Hufvudtiteln behandlas, lärer nådig framställning i berörda ämne ej vara att under nu pågående riksmöte emotse; att den utmårkte, af Sveriges läroverk högt förtjente och högt uppburne man, som för närvarande står i spetsen för Kongl. Ecklesiastik-depa' 160 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 78. temeritet, äfven med värme omfattar denna fråga, derom ingifver dock hans vid mer än ett tillfälle för Nya Elemantarskolan visade välvilja lika osvikliga förhoppningar, som hans oaflåtliga omsorger för Svenska uppfostringsväsendet i allmänhet.
Då, enligt hvad jag ofvan sökt visa, erfarenheten ådagalagt behofvet af ett nytt läroverk efter samma plan och med samma lärometbod, som Nya Elementarskolans, samt bemälda skola, som tvifvelsutan på ett berömvärdt sätt verkat för den allmänna medborgerliga bildningen, på samma gång den gifvit uppslag till flera vid våra äldre läroverk införda förbättringar, ingalunda i egenskap af profskola torde för all framtid böra stå ensam uti sitt slag, helst, jemlikt § 20 uti nu gällande nådiga stadga för rikets allmänna elementarläroverk, ämnes-läsmng för lärjungar enligt den vid Nya Elementarskolan använda method under vissa vilkor må vid andra läroverk införas; då en ytterligare utvidgning af nuvarande Nya Elementarskolan skulle, enligt erfarne skolmäns uppgifter, menligt inverka på undervisningen, samt i alla fall hela det derstädes inträdessökande lärjungeantalet omöjligen skulle kunna erhålla plats; då upprättandet af blott ett femklassigt läroverk, efter Nya Elementarskolans method, strider mot grundtanken i hela den nya skolan, som just haft till en af sina uppgifter att inom samma läroverk förena det lägre skolstudiet med gymnasialåldern, äfvensom att undervisningen skall från början till slutet meddelas af samma lärare i dess särskilda ämne, eller, om lärjungarnes antal härtill vore för stort, åtminstone samma hufvudlärare bör skolan igenom ansvara för sitt läroämne, hvartill kommer att den för Nya Elementarskolan egna s. k. »fria flyttningen,» i sjelfva verket icke skulle kunna konseqvent tillämpas i ett ofullständigt läroverk, samt då Stockholms kommun redan åtagit sig de för erforderlig skollokal behöfliga utgifter, och statsanslag till skolmaterielen icke torde särskildt för detta läroverk böra ifrågasättas, helst genom terminsafgifterna, m. m., inkomster böra på annat sätt kunna till dylika ändamål anskaffas, hvadan alltså Statsverkets utgift för berörda läroverk kan inskränkas till löner åt det för 300 lärjungar erforderliga antalet lärare, får jag vördsamt föreslå: det Rikets Ständer behagade till upprättande af ett fullständigt högre elementarläroverk i Stockholm, efter Nya Elementarskolans plan och method, beräknadt för c 00 lärjungar och stäldt under en af Kongl. Majit förordnad direktion, å åttonde
Hufvudtitelns ordinarie stat uppföra till löner åt rektor (4,000 R:dr jemte 500 R:dr i hyresersättning), 7 lektorer (ä 2,000 R:dr), 11 adjunkter (å 1,000 R:dr), och Irenne öfningslärare (tillsamman 1,800 R:dr), ett årligt anslag af summa 31,300 R:dr Runt.
Anhålles vördsamt om remiss af denna motion tili Höglofliga Stats-Utskottet, Stockholm den 14 November 1865. Edward Fåhreeus.
N:is 79 och 80. 161 N:o 79.
Af Herr Belfrage, Johan Gustaf Wilhelm, om förhöjning af aen åt aflidne Majoren Lönnroths enka beviljade pension.
Härmed får jag vördsammast föreslå: att den pension, stor 200 R:dr R:mt, som aflidne Majoren m. m.
Lönnroths enka af statsmedel åtnjuter, måtte höjas till 400 R:dr.
Majoren m. m.
Lönnroth afled år 1858 vid 89 års ålder och efter en tjenstetid i officersgraden af 57 år.
Hans efterlemnade enka är för närvarande 65 år gammal och stadd i mycket knappa omständigheter.
Stockholm den 14 November 1865. J. G. W.
Belfrage.
Af Friherre Baab, Adam Christian, om pension åt Majoren Carl Wilhelm Brauns enka, Christina Braun, född Hård af Thorestorp.
Då f. d. Andre Majoren vid Kongl. Calmar regemente, Riddaren af Kongl. Svärdsorden Carl Wilhelm Braun, född år 1788, afled den 3 November år 1839, efterlemnade han sin enka Christina Hård af Thorestorp, jemte fyra minderåriga barn, uti en bekymmersam och tryckande ekonomisk ställning.
Boets skulder öfverstego nemligen tillgångarna, hvilka derföre måste afträdas åt borgenärerne, utan att enkan derBih. till R.
Prat. 1865 & 1866. 11 Sami. 1 A/d. 21 162 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 81. vid egde någon enskild egendom att undanskifta.
Enkans ställning försvårades ytterligare derigenom att mannen underlåtit att bereda henne delaktighet i någon pensionsinrättning.
Endast genom egen arbetsamhet och enskild välgörenhet har det varit henne möjligt att hittills kunna försörja sig; men numera hunnen till en ålder af nära 60 år, är hon, med försvagad helsa och krafter, ej mera i tillfälle att såsom hittills kunna sörja för sitt uppehälle och är derför i stort behof af något understöd för sin framtida bergning.
Af denna anledning och emedan framlidne Majoren Braun, hvilken såsom officer tjenat Staten i nära 29 år, med utmärkelse deltagit i tvänne fälttåg, såväl åren 1808 och 1809, som åren 1813 och 1814, under hvilket sednare han blifvit benådad med guldmedaljen för tapperhet i fält, vågar jag derföre föreslå: att Rikets Ständer, med behjertande af ofvannämnda af bifogade handlingar styrkta omständigheter, ville, i enlighet med hvad flera gånger tillförene under liknande förhållanden egt rum, bevilja bemälda enka en årlig pension på Allmänna Indragmngsstaten af Fyrahundra R:dr R:mt.
Om remiss lill vederbörligt Utskott af denna min motion anhålles vördsamt.
Stockholm den 14 November 1865. A. C. Raab. N:o 81.
Af Herr af Klercker, Carl August, angående pension ål Majoren Nils Johan Gierlz's enka, Lona Fredrika Giertz, född Bahr.
Med vördsam anhållan att Rikets Ständer täcktes bevilja ett ärligt understöd åt enkan efter Fängelse-direktören och Kommendanten vid Straff- och Arbetsfängelset på Långholmen, Herr Majoren Nils Johan Giertz, får jag till stöd härför äran anföra: att enkefru Giertz, nu hunnen till 59 år, lider af kronisk sjukdom, att hon ej vidare med arbete förmår sig sjelf försörja, samt dessutom befinner sig i knappa lefnadsomständigheter, emedan tillgångarne efter framlidne Majoren Giertz voro ganska ringa.
Enkefru Giertz åtnjuter visserligen 120 R:dr R:mt i årlig pension från Tullstaten, emedan Major Giertz, efter afskedstagandet ur Kongl.
Fångvårdsstyrelsens tjenst, varit Tullinspektor i Waxholm, samt äfven tillförene tjenstgjort inom Tullver - t Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1866.
163 ket; men då dessa medel äro nästan de enda hon nu i sin tryckande fattigdom och nödställda belägenhet har att tillgå, får jag vördsammast äran föreslå: att Rikets Ständer, i anseende till det hedrande sätt, utmärkta nit, skicklighet och ordningssinne, hvarpå Herr Major Giertz under en lång följd af år bestridt den i allo svåra och ansvarsfulla, ehuru i förhållande till de oundgängliga lefnadsbehofven ej mycket inbringande Kommendants- och Direktörs-befattmngen på Långholmen, måtte bevilja enkan efter nämnde Herr Major Giertz, Fru Lona Fredrika Giertz, född Bahr, för lifstiden ett årligt understöd, uppgående till tredjedelen af mannens såsom Kommendant och Fängelse-direktör innehafda lön eller Femhundrade (500) Riksdaler Riksmynt.
Om remiss af denna motion till Stats-Utskottet anhålies vördsammast.
Till bestyrkande af det ofvananförda får jag härhos äran bifoga följande bevittnade handlingar, nemligen: a) Enkefru Giertzs prestbevis. b) Läkarebevis att enkefru Giertz lider af kronisk sjukdom och derigenom är oförmögen att sig sjelf försörja. c) Bouppteckningen efter framlidne Major Giertz. d) Tullstatens pensionsbref. e) Major Giertz’s afsked från Tullverket. f) Dito meritförteckning. g) Dito afsked från Fångvårdsstyrelsens tjenst.
Carl Åugust aj Klercker.
Af Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, om upphörande af den för de Kongl. Personerne och Utrikes Sändebuden stadgade tullfrihet och restitution af de utaf dem erlagda tullafgifter.
Då allmänt veterligt är, att den tullfrihet eller reklamationsrätt af till riket införda varor, som för närvarande är medgifven ej mindre de höga Kongl. Personerne 164 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 83. än härvarande Utrikes Sändebud, föranledt och i följd af saknade och alltid med både svårigheter och obehag förenade kontroller, lätt kan fortfarande föranleda missbruk, tager jag mig friheten vördsamt föreslå: att Rikets Ständer må besluta upphörande af ofvanberörda tullfrihet och att i stället de tullafgifter, som af de Kongl Personerne och Utrikes Diplomater erläggas, måtte, efter i behörig ordning afgifvande räkningar, till vederbörande restitueras.
Jag anhåller att denna min motion må till Bevillnings-Utskottet remitteras.
Stockholm den 14 November 1865, W. F. Dalman.
Af Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, om ändring i lagen för åhörare vid Riks-Ståndens sammanträden.
Som den af Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt stiftade och den 1 Mars 1830 utfärdade lag för åhörare vid Rikets Ständers sammanträden innehåller åtskilliga hänvisningar till Missgernings-Balken i 1734 års Lag, men denna Balk numera är upphäfd och ersatt af den nya Strafflagen, får jag vördsamt föreslå, att åt Lag-Utskottet måste uppdragas att verkställa en sådan omarbetning af förutnämnda lag, att densamma i afseende å straffbestämmelserna blifver öfverensstämmande med nya Strafflagens innehåll i motsvarande delar.
Stockholm den 14 November 1865. W. F.
N-.o 84. 165 N:o 84.
Af Friherre Koskull, Anders Magnus, om anslags beviljande för en kanal anläggning emellan Alshult och sjön Salen, samt en jernvåg emellan Alshult och Carlshamn.
Inför Rikets Ständer, såväl som inför Kongl. Majit, har långt före detta blifvit ådagalagdt, likasom ock af bägge statsmagterna uttalats, att ibland kommunikationsanstalter, hvilka i sednare tid blifvit föreslagna, den, som är ämnad att förbinda de inre delarne af Kronobergs län med hafvet och med deras gamla naturliga afsättningsort vid kusten, är en af de vigtigaste och förtjent af största uppmärksamhet.
I enlighet med det ampla förord, som af Väg- och Vattenbyggnadsstyrelsen, i underdånigt betänkande angående arbeten, som borde med statsbidrag understödjas, den 15 September 1856 afgafs, och hvari Styrelsen uti första klassen af dylika arbeten uppförde den kommunikationsled jag åsyftar, föreslog Kongl. Majit, i Dess till Rikets Ständer vid 1856 års riksdag aflåtna Proposition angående statsverkets tillstånd och behof, att till anläggande af kanaler, genom hvilka sjöarne Åsnen, Salen, Helgasjön och Asasjön med flera vattendrag deromkring skulle förbindas med hvarandra samt med en jernväg emellan Almundsryd och Carlshamn, måtte anslås ett statsbidrag af 525,000
Ridr och att såsom låneunderstöd till nämnda /erauäysanläggning måtte anvisas ett belopp af 825,000 Ridr Rimt.
Detta förslag, som finnes behandladt i särskildt utlåtande af Stals-Utskottet (Nio 163), tillstyrktes af Utskottet under vilkor, som vid dylika understöds beviljande voro vanliga, och blef också, i enlighet dermed, af Rikets Ständer bifallet i slutet af år 1857.
Tyvärr inträffade just vid nämnda tid den svåra penningekris, hvars hämmande inverkan på företagsamheten i alla rigtningar vi alla minnas, och hvilken äfven up penbarade sitt inflytande på ifrågavarande angelägenhet.
De vilkor för åtnjutandet af de beviljade understöden, dem Rikets Ständer föreskrifvit, och bland hvilka äfven fanns det, att det tillämnade bolaget, med aktieteckning för En million R:dr, skulle innan den 1 Oktober 1858 vara bildadt och föreskrifna förbindelser och säkerhetshandlingar deponerade samt arbetet å kommunikationsleden jemväl dessförinnan påbörjadt, kunde icke uppfyllas; och af denna orsak ensam förföll för' den gången det vigtiga företaget; hvarefter de för ändamålet anvisade medlen vid nästföljande riksdag af Riksgälds-kontoret återställdes till Rikets Ständers disposition. 166 Motioner hos Riddersleapet och Adeln 1865.
Genom löftet om understöd af Staten till utförande af ifrågavarande kanal- och jernvägsarbeten — hvilket löfte man ej kunnat anse återtaget, änskönt nödvändigheten att icke låta statsmedel ligga obegagnade föranledde till fastställande af viss tid för medlens begagnande — hafva de i omförmälda företag intresserade uppmuntrats till ansträngningar för ändamålets vinnande; dock som det härunder visat sig vara omöjligt att för närvarande genom aktieteckning åstadkomma ett så stort belopp, som erfordrades, derest hela den föreslagna kommunikationsleden skulle på en gång tillvägabringas, helst kostnaden för densamma, beräknad efter nu gällande priser och efter de fordringar, som numera i fråga om sättet för dylika anstalters ordnande göra sig gällande, öfverstiger den ifrån början beräknade, har man måst nöja sig med att söka ernå en förbindelse mellan de ifrågavarande orterna, genom hvilken det hufvudsakligaste ändamålet vinnes, samt öfverlemna åt gynnsammare tidpunkt att fullborda återstoden.
Den södra stambanan har, sedan ärendet hos Rikets Ständer förevar, hunnit färdigbyggas, och en af stationerna vid densamma, Alfvesta, är belägen vid sjön Salens norra ända.
Likasom bestämmandet at denna stambanas dragande åt Salens strand otvifvelaktig! skett med afseende på möjligheten att hit anknyta en vigtig kommunikationslinie genom förenämnda delar af Kronobergs län; så öfvertygar ock en enda blick på kartan derom, att i fall en kommunikationsled för samma trakter och de angränsande i Blekinge kan, med Alfvesta och Carlshamn till ändpunkter, åstadkommas, så är det hufvudsakligaste vunnet af det ändamål, för hvilket Rikets Ständer vid nyssberörda riksdag beviljade understöd och lån af statsmedel.
Då jag nu går att påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet på denna angelägenhet, bör jag icke underlåta att genast bemöta den enda anmärkning af vigt jag väntar att få höra, nemligen att milt förslag bort underställas Kongl.