Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under förutsättning, att förslaget om jern-lånerörelsens besörjande vid Bankodiskont-verket varder af Rikets Ständer bifallet, håller Utskottet före, att den i 149 § Fullmäktige lemnade rättighet att å vågarne inom låne—distriktet låta anställa inventering öfver panternas behöriga vårdande bör på Banko-diskorit-direktionen öfverflytlas, särdeles sorn en så beskaffad rättighet redan tillkommer Direktionen öfver Låne-kontoret i Götheborg för dess distrikt, ehuru nu gällande Banko-reglemente icke upptager deh derom meddelade föreskrift, hvilken dock böra i blifvande Bankoreglemente införas. f morn. 1.
Litt. a) och c) af § 150 löreskrifves: i Litt. a) ,;Våg-attesterne skola innefatta bestämdt intyg derom, att de effekter, som belånas, under loppet af Banko-Utskottets Betänkande N:o 37.
47 de näst före belåningen förflutna tio åren undergått uppvägning samt dervid blifvit, enligt förfaltningarne, till sin fullgoda beskaffenhet granskade och pröfvade”; i Litt. c) ”Då lån sökes på effekter, förvarade i bunkar eller lådor, såsom brännstål, jernplåtar och spik, skall våg-attesten innehålla, att desamma undergått en med gällande föreskrifter öfverensstämmande besigtning.”
Då genom Kongl. Maj:ts Nådiga förordning om Svenska jern-effeklers stämpling af den 12 Januari 1855, hvilken upphäfver Kongl. Förordningen om jern-vräkeriet i Riket af den 17 Maj 1814 och den deröfver utfärdade Nådiga Förklaring af den 5 November 1818, vederbörande tjenstemäns vid jern-och metall-vågarne befattning blifvit inskränkt dertill, alt endast tillse, att de vågförda och uppvägda effekterne äro försedda med föreskrifna stämplar eller märken, hafva Fullmäktige, på sätt af § 46 i Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse inhemtas, öfver stadgandet i Reglementets 150 § meddelat den förklaring, all den omständighet, att uti våg-attester, hvilka blifvit utfärdade öfver jern, koppar och andra vågförda effekter, uppvägda efter kungörandet af förstomförmälda Kongl, förordning och ämnade att hos Banken belånas, saknas intyg dels att berörde effekter vid uppvägningen blifvit, enligt förfättningarne, till sin fullgoda beskaffenhet granskade och pröfvade, och dels alt de i bunkar och lådor förvarade effekterna undergått en med förut gällande föreskrifter öfverenstämmande besigtning och pröfning, icke må utgöra hinder för låns beviljande.
Med gillande af den förklaring, Fullmäktige sålunda meddelat, har Utskottet, såsom följd deraf, ansett ofvanintagna föreskrifter under litt. a) och c) i l-.sta momentet af 450 § böra från Reglementet uteslutas.
Uti afgifven motion bar Herr S.
Renström föreslagit, att
Låne-kontoret i Götheborg måtte vid belåning af jern och metaller, stående på vågen i nämnde stad, antaga lika beskaffade attester, som andra publika Såne-inrättningar och kassor derstädes godkänna, eller med underskrift af allenast 2:ne vågmästare.
Då denna motion står i sammanhang med ett af Herr J. J. Ekman väckt, till Banko- och Ekonomi-Utskotten remitteradt, men af dem ännu icke behandladt förslag all anställande af Tulltjensteman vid jernvågarne i Rikets stapelstäder i och för utöfvande af särskilda kontroller, måtte upphöra samt af. derigenom uppkommande besparing skäligt arfvode lemnäs åt vågbetjening för ökade göromål; så kommer Banko-Utskottet alt i fråga om beskaffenheten af de våg-attester, som vid Diskont-verken må antagas, framdeles afgifva vidare yttrande.
Genom jern-belåningens förenande med den förut vanliga diskont-rörelsen har en förändrad uppställning i åtskilliga delar af öfriga, rörande nämnda belåning nu meddelade stadganden, funnits vara af nöden, på sätt närmare inhemtas af efterföljande förslag: Banko-Utskottets Betänkande N:o 37.
Utlåning mot pant af vågförda effekter: 35:o. Moni. i.
Vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg utgifvas lån mot lånsökandes förbindelse och pant, enligt medföljande, på Diskont-verket öfverlåten våg-attest, af nedannämnda, på vågar inom riket upplagda, effekter, nemligen: stångjern, bergsmansjern, bultjern, smidt bandjern, valsadt bandjern, skärjern, knippjern, saltpanneplåtar, smidda jernplåtar, valsade jern plåtar, plog-ämnen; skyfflar, jern-ankare, ankarkedjor och kettingar, smältstycken eller ämnen för valsjern, storspik, småspik, förtennt jernbleck, garfstål, brännstål, arko- eller gjutmessing, latun-messing, messingstråd, garkoppar, smidd koppar, valsad koppar, kopparspik, alun och svenskt bly; börande uti våg-attester från Stockholms och Götheborgs vågar panten upptagas till namn, sort och vigt, samt uti attester från öfriga vågar äfven till stämplar, dimensioner, stång- eller stycketal, med uppgift tillika, huruvida panten finnes antingen i sjelfva våghuset eller å annat förvaringsställe. Mom. 2.
Lånen utgifvas å fullt Riksdalertal lill högst tre fjerdedelar af pantens försäljnings-värde, enligt mäklare-attest eller eljest kända förhållanden; och Fullmäktige bestämma, i Juni och December månader hvarje år, belånings-priset för påföljande halfår.
Lånetiden är bestämd till högst sex månader; ankommande på Diskont-direktionernas pröfning, huruvida omsättning af lån må få ega rum. 54:o. Mom. i.
Tackjern, som, i enlighet med gällande för fattningar, är behörigen stämpladt och märkt samt upplagdt antingen å Stockholms tackjerns-våg, å vågen i Götheborg, eller å öfriga inom riket befintliga jernvägar, hvilka äro försedda med vågmästare samt stå under tillsyn och ansvarighet af städernas magistrater, må jemväl vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg belånas mot lånsökandes förbindelse, åtföljd af behörig våg-attest, som, innehållande bestämd uppgift på den bergslags Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 49 bergslags namn och den hyllas stämpel, hvarest tackjernet är tillverkad!, dess vigt samt antalet af galtar eller stycken hör genom åtecknad transport på Diskont-verket öfverlåtas.
Lånebeloppet, som före slutet af hvarje år fastställes till grund för del nästföljande årets utlåning, bestämmes af Fullmäktige, med afseende å konjunktur och öfriga omständigheter, till högst två tredjedelar af det pris, som årligen för hvarje bergslags särskilda tillverkningar, säsom lösen för Kronans tionde-tackjern, af vederbörande embetsverk fastställes. Mom. 3.
Lånen utgifvas å fullt Riksdaler-tal och på högst sex månader, med
Diskont-direktionerna förbehållen rätt att pröfva, huruvida omsättning af lån må få ega rum. 35:o.
Med så väl utgifning och slutbetalning af lån mot pant af de i punkten 35 uppräknade effekter samt tackjern, som panternas relaxering eller
Digifvande förhålles i enlighet med hvad för närvarande stadgadt är, eiler framdeles kan af Fullmäktige föreskrifvet varda. 56:o.
Diskont-direktionerna ega, hvar för sitt Distrikt, att, så ofta och på det sätt, Direktionerna finna lämpligast och för
Diskon t-verkens säkerhet nödigt, låta anställa inventeringar å de på vågarne, för dessa verks räkning, pantsatta effekter. 37:o.
Från belåningsrätt äro uteslutna effekter, upplagde på extra vågar eller lastage-platser, som icke äro med vederbörliga privilegier och ansvarige embetsman försedde, tackjern, förvaradt i enskilde pei’soners utom städernas vågar befintliga bodar, samt stamp-, skrot- och klot-jern.
1 föreskrifterna angående kassa-kreditiv dl enskilda personer har Utskottet ansett följande förändringar vara af omständigheterna påkallade nemligen: att den lägsta summa, hvarå kassa-kreditiv beviljas, nu utgörande 1,000 R:dr Banko, bestämmes till 1,000 R:dr Riksmynt; att det för uttagningar nu fastställda minsta belopp, 100 R:dr Banko blifver 100 ILdr Riksmynt, samt att i afseende å utassigBih. till R.
SL Prot. 1856 §' 4857. 6 Sami. i Åfd. 46 Haft. 7 50 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. neringen, hvartill, enligt nu gällande föreskrift, allenast handskrifna assignationer få begagnas, det stadgande meddelas att, till beredande å ena sidan af ökad trygghet för verket, assignalionerna skola vara ställda på viss man och, å den andra, af större lättnad för kreditiv-hafvaren, äfven blanketter med tryckt text må kunna vid assigneringen användas.
För åtnjutande af den kreditiv-rätt Sparbankerna nu ega att i Banken begagna till belopp af högst 50,000 R:dr för Stockholms, 20,000 R:dr för Götheborgs och 10,000 R:dr, allt Banko, för hvar och en af de öfriga Sparbankerna, som dertill sig anmäler, föreskrifves i Banko-reglementets 165 § alt dessa Sparbanker skola vara försedde med af Kongl.
Maj:t i Nåder stadfästade stadgar; att hvad å kreditiven lyftes skall återbetalas inom en tid af högst 12 månader och att derför bör ställas säkerhet af goda fordrings-dokument, som till ett belopp af minst hälften i värde öfverstiga den uttagna lånesumman.
Då Sparbankerna icke för närvarande, i likhet med enskilda personer, er lägga inträdes—afgift för dem beviljade kreditiv, torde nämnde inrättningar ej heller hädanefter böra med sådan afgift betungas; och som, hvad angår kreditiv—beloppet, hvilket för enskild person får utgöra högst 50,000 R:dr Riksmynt, någon olika bestämmelse äfven synes vara för Sparbankerna af nöden så väl med afseende å de för dem hittills bestämda kreditiv-summor, som till förekommande deraf att kreditiv-fonden må allt för mycket upplagas af Sparbankerna, hvilka för sina kreditiv skulle jemte befrielse från inträdes—afgift åtnjuta fördelen att å lyftade summor erlägga endast 4 procents ränta, har Utskottet ansett sig böra föreslå alt såsom kreditiv må hädanefter beviljas högst 50,000 R:dr för Stockholms, 20,000 R:dr lör Götheborgs och 10,000 R:dr allt Riksmynt för hvarje annan Sparbank i riket; hvaremot Utskottet funnit föreskrifterna rörande kassa-kreditiv åt enskilda personer vara i allt öfrigt på Sparbankerna tillämpliga; hemställande
Utskottet alltså att nedanintagna föreskrifter måtte fastställas, angående Kassa-kreditiv åt enskilda personer och Sparbanker. 38:o. Mom. i.
Med kassa-kreditiv förstås rättigheten att inom visst bestämdt maximum kunna af Banken undfå lån-understöd för tillfälligt begagnande på sådant sätt, att ränta påföres för hvad af det medgifna beloppet tid efter annan lyftes, men enahanda ränta åter godtgöres kreditiv-hafvaren för derå efter hand skeende återbetalningar.
Direktion prölvas och godkännes, ega enskilde personer och de Sparban - Banko-Ulskoltets Betänkande N:o 37. 54 ker, hvilka äro med af Kungl. Maj:t i Nåder stadfästade stadgar försedda, att undfå kreditiv på högst ett år, räknadt från den dag, kreditivet blifvit förunnadt.
Såsom inträdes—afgift erlägge enskild person en half procent af kreditivets hela belopp.
Sparbankerna äro från dylik afgift befriade. Mom. 4.
Kreditiv meddelas icke någon enskild person till högre summa, än 30,000 R:dr Riksmynt, eller å lägre be lopp, än 4,000 R:dr Riksmynt; börande i öfrigt kreditiv-beloppet lämpas efter beskaffenheten och omfånget af den rörelse, kreditiv-sökanden bedrifver.
Såsom kreditiv åt Sparbanker må beviljas högst 50,000 R:dr för Stockholms, 20,000 Il:dr för Götheborgs och 10,000 R:dr, allt Riksmynt, för hvar och en af de öfriga Sparbankerna, som dertill sig anmäler.
Utassigneringar och afbetalningar få, i mån af behof, verkställas, dock aldrig på mindre summa hvarje gång än 100 R:dr Riksmynt, och derutöfver endast på hela tiotal R:dr / ' Mom. 7.
För utassigneringar få allenast begagnas på viss man ställda invisningar, å hvilka summa, datum och alla personers namn äro handskri fna. Mom. 8.
Kreditiven skola enligt deras egentliga bestämmelse användas och få sålunda ej begagnas såsom stående lån, vid äfventyr för kreditiv-hafvaren att för ett kommande kreditiv-år kreditiv ej erhålla. Mom. 9.
I händelse Rankens säkerhet sådant fordrar, kunna kreditiven uppsägas till inbetalning i öfverensstämmelse med föreskriften i § (144) af Ranko-reglementet.
Sedan Rikets Ständer tillsvidare fastställt de af Utskottet i Memorialet N:o 40 föreslagna föreskrifter, angående medels mottagande pä vpp- och afskrifning s-räkning vid
Diskont-verken, hafva dessa föreskrifter blifvit af Utskottet till Ranko-fullmäktiges och af Fullmäktige till samtlige
Diskont-direktioners kännedom och efterrättelse meddelade; dervid Fullmäktige tillika beslutat, ålt räkningshafvare, tillsvidare och intill dess annorlunda varder förordnadt, må godtgöras tre procent ränta å insatte medel, dock icke å högre på en gång innestående belopp än 50,000 R:dr Banko.
Att döma af den större begärlighet, hvarmed upp- och afskrifnings-rörelsen, åtminstonej vid £ Banko-diskont-verket i Stockholm, sedermera blifvit omfattad, synas de beslutade föreskrifterna i allmänhet vara lämpliga och ändamålsenliga; och har, 52 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. vid lörnyad granskning deraf, Utskottet icke funnit anledning att föreslå amian förändring, än dels att insättningar och uttag må få ske endast ä hela 100:1a!
R:dr Riksmynt, i stället för hela !00:tal R:dr Banko, såsom nu är stadgadt, och dels att vid rättigheten att för uttag begagna vexel måtte fogas det tillägg, att vexeln, ställd å viss man eller oxaler, icke får in blanco transporteras, med hvilket tillägg åsyftas att bereda både diskont-verken och de trafikerande en ökad säkerhet i så måtto,' att lyftning af medel ej må kunna verkställas af den, som på obehörigt sätt af vexeln kommit i besittning.
I fråga om den Sparbankerna medgifna rättighet att hos Riks-banken insätta medel, stadgar Banko-Reglementets 168 §, bland annat, att 5 procent ränta godtgöres å dylika insatta medel, hvilka, efter 6 veckors uppsägning, återbetalas; att Stockholms Sparbank ej må kunna ega utöfver 100,000 R:dr, Götheborgs Sparbank icke utöfver 20,000 R.dr och de öfriga Sparbankerna icke någon utöfver 10,000 R:dr sålunda mot ränta innestående; att insättningarne få ske i Stockholm, Götheborg, Malmö och Wisby, allt efter det distrikt, som för hvartdera Låne-kontoret är anvisadt, samt att Låne-kontoren återbetala berörde medel i den mån de, elter föregången uppsägning, förfalla och advisera derom Bankens låne-afdelning, som då genast låter insätta beloppet å hvarje låne-kontors räkning i Depositions-afdelningen.
Till åstadkommande af lättnad vid dessa transaktioner hafva Banko-Fullmäktige, i 51 § af deras Berättelse, afgifvit ett förslag, sorn går derpå ut, att ifrågavarande insättningar må kunna hos Diskont-verken omedelbart verkställas.
Med gillande af detta förslag har Utskottet, enär, i följd af Rikets Ständers numera vidtagna beslut, enahanda ränta kan godtgöras för medel, insatta på upp- och afskrifnings-räkning, som är vorden Sparbankerna för deras insättningar tillförsäkrad, eller 3 procent, tillika funnit all begränsning af beloppet för sådana insättningar desto hellre kunna upphöra, som, då de af Sparbankerna aflemnade medel skola först efter 6 veckors uppsägning återgäldas, Diskont-verken icke böra sakna tillfälle att mot högre ränta fruktbargöra alla de medel, Diskont-verken sålunda af Sparbankerne cmottagit.
Utskottet hemställer, på grund häraf, det följande föreskrifter måtte fastställas för Medels emottagande pä tipp- och afskrifnings-räkning samt genom insättning af Sparbanker. 59:o.
Fullmäktige berättigas att vid Diskont- verken pä upp— och afskrifnings-räkning af enskilde personer emottaga penningar, under följande hufvudsakliga vilkor, nemligen: Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 53 a) Insättningar och uttag få endast ske å hela 100-tal lt:dr Riksmynt; b) Å insättning meddelas qvitto, hvilket icke kan å annan öfverlåtas; c) För uttag begagnas antingen å viss man eller Ordres ställd vexel, hvilken icke får in blanco transporteras, eller ock handskrifven invisning; hörande behörigen 1‘olierade och nunmiererade vexel-blar.ketter räknings-hafvare vid de särskilda Diskont-verken, emot qvitto, tillhandahållas, utan afgift; d) Vexel eller invisning är betalbar vid uppvisandet, under förutsättning, att å räkningen linnes behållning, motsvarande vexelns eller invisningens belopp; e) A insatte medel beräknas från och med första helgfria dag efter insättningen högst tre procents ränta, med rättighet för Fullmäktige att efter sig företeende omständigheter icke allenast vid samtlige eller något eller några af de särskilda
Diskontverken räntan nedsätta, dock icke under en procent, utan äfven bestämma å huru stort, på en gång innestående belopp ränta må räknings-hatvare godtgöras; och skall allmänheten, genom kungörelse i tidningarne, om räntefotens förändring underrättas. 40:o.
Sparbankerne tillåtas att hos Diskont-verken, allt efter det Distrikt, som för hvartdera Diskont-verket är anvisadt, mot tre procent ränta insätta kapital, att återbetalas efter sex veckors uppsägning.
Vid granskning slutligen af föreskrifterna, angående utlåning med omsäBningsrätt har Utskottet till pröfning förehaft en af Riksdagsfullmäktigen Magnus Mänsson frän Östergöthlands län väckt och till Utskottet remitterad motion, hvaruti, under anförande, bland annat, deraf, att då jordbrukaren i allmänhet endast vid en tid af året kan afsätta sina produkter, den nu stadgade skyldigheten att hvarje halfår med minst l/5:del omsätta lån från berörde fond, måste för honom vara serdeles betungande, föreslås, att den hesulna allmogen mätte ega att hos Diskont-verken undfå lån på ett års tid, med rättighet att lånen en gång om året omsätta.
Men enär en sådan förlängning af lånetiden skulle för Diskont-verket sannolikt medföra ökade föriuster med afseende å de förändringar i gäldenärers ekonomiska ställning, som kunna antagas lättare inträffa under en utsträckt lånetid, samt dessutom måste blifva för låntagare i allmänhet ofördelaktig i så måtto, som fon dens tillgångar härigenom skulle komma blott ett färre antal personer till godo, har 54 Banko-Utskotlets Betänkande N:o 37.
Utskottet, som ej heller kunnat undgå finna att åtgärden icke är förenlig med den af Rikets Ständer vid sednaste Riksdag godkända och af Utskottet nu jemväl vidblifna åsigt om en successiv förminskning af berörda fond, ansett motionen icke böra till bifall föranleda.
Det för lån med omsättnings-rätt nu bestämda minimum af 100 R:dr Banko har Utskottet, serdeles vid betraktande deraf, att penningevärdet, i förhållande till prisen på allt, hvars värde med penningen mätes, betydligt fallit sedan nämnde minimum för längre lid tillbaka fastställdes, ansett böra förhöjas till åtminstone 200 R:dr Riksmynt.
Med iakttagande af denna förändring och med hitförande af förut omförmälde föreskrift i 174 § 2 mom. af Banko-reglementet, skulle följande stadgas angående Utlåning med omsältningsrätt. 4 l:o. Mom. i.
Utlåning från denna fond sker mot lånesökandens förbindelse, försedd med borgen eller åtföljd af hypothek, bestående af enskildes skuldsedlar af löpande egenskap.
Sådana i öfrigt goda reversal, som, i anseende till bristande tillgång, icke kunna genast belånas, komma att, efter sökandens eget godtfinnande, antingen återlemnas, eller ock vid
Diskontverket förvaras, intill dess verket blifver i tillfälle att i nyssnämnde ordning lån derå meddela. Mom. 3.
Lån må ej utgifvas å mindre belopp än 200 R:dr Riksmynt, eller annorlunda än å hela 10-tal R:dr derutöfver.
Vid omsättning på jemna sex månader fordras minst en femtedels afbetalning efter ursprungliga kapitalet, samt i förhållande derefter vid kortare omsättningstider, till och med tre månader, då afbetalningen blifver minst en tiondedel; och får ingen inbetalning till ringare, än detta sistnämnda belopp, ega rum, oaktadt omsättning skulle sökas på kortare tid än tre månader. Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 55 Mom. 6.
För omsättning af lån efter förfallodagen bibehållas två så kallade respilmånader för de lån, som varit upptagne på sex månader, samt en respitmånad för de lån, som varit upptagne på kortare tid. Mom. 7. Skujle, vid omsättning af diskont-lån, någon felaktighet på det inlemnade reversalet förelinnas, får ett sådant dokument mot ett nytt fullständigt reversal utbytas, likväl under vilkor, att den föreskrifna inbetalningen blifvit vid första dokumentets inlenmande verkställd, samt att
Diskont-verkets säkerhet i öfrigt är behörigen förvarad; börande det nya dokumentet i fullständigt skick inlemnas inom den vanliga respittiden, derest lånet varit taget å sex månader samt det felaktiga reversalet blifvit inom den första respit-månaden ingifvet och ogilladt.
Är åter första dokumentet inlenmadt och afslaget under loppet af den andra respitmånaden eller under den enda respitmånaden, som för lån å kortare tid, än sex månader, eger rum, mäste det nya fullständiga dokumentet ovilkorligen inom en månad derefter ingifvas, såvida låne-sökanden skall kunna vid omsättnings-rätteu varda bibehållen.
Till denna lånefond får ej någon häfta för högre belopp än 9,000 R:dr Riksmynt såsom låntagare och 9,000 R:dr Riksmynt såsom löftesman.
Banko-reglementets 6:te artikel innefattar, under afdelning 6 § 182, stadganden om ersättande af vpphörd privat-bank samt om försträckningar till Filialbanker.
Äfven vid innevarande riksdag är fråga väckt om indragning af Privat-bankerne och inrättande i stället af Filial-kontor af Rikets Ständers bank.
Sålunda hafva Riksdagsfullmäktige Anders Olsson från Jemtlands, Pehr Benjaminsson från Elfsborgs och Anders Andersson från Calmar län i särskilda motioner föreslagit, att nämnde banker måtte vid oklroj-tidens slut upphöra och ersättas med antingen Filial-banker eller Afdelnings-kontor af Riks-banken.
Vid behandlingen af dessa motioner har Utskottet jemväl granskat föreskrifterna i åberopade 182 §, mom. 1 och 2, hvilka bestämma huru upphörd privat-bank skall ersättas och lyda sålunda: ”Morn. i.
I händelse Privat-bank antingen helt och hållet inställer eller ock, i följd af fattadt beslut att upphöra, i betydlig mån inskränker sin verksamhet så - 56 Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. som lane- anstalt, åligger det Fullmäktige alt, derest icke å sådan ort enskildt bolag skulle bilda sig för bedrifvande af bank-rörelse med Riks-bankens sedlar, på sätt nästföljande moment 5 stadgar, antingen derstädes inrätta en afdelning af Rikets Ständers Bank, för att, under den förvaltning, Fullmäktige linna godt förordna och efter af dem meddelad instruktion, bedrifva låne- och kreditiv-rörelse samt hålla uppoch afskrifningsräkning, enligt ungefärligen enahanda grunder, som den privat-bank, hvilkens rörelse skall ersättas, eller ock, om sådant anses mera lämpligt, för berörda ändamål och i mån af del genom Privat-banks indragning minskade rörelsekapital, anvisa nödiga medel åt Bankens vederbörande Låne-kontor; kommande vid de inrättande Bank-afdelningarnes assignering å Riks-banken att gälla till efterrättelse hvad i afseende å Lånerkontoréns enahanda assignering är eller varder stadgadt.” ”Mom. 2.
För det i nästförestående moment uppgifna ändamål ega Fullmäktige att använda dels af det belopp, hvarmed de till Riks-bankens låne- och kreditiv-rörelse anvisade förlag blifvit vid innevarande riksdag förminskadt, en summa af 1,300,000 rdr, dels ock, utöfver det i 116 § af Banko-reglementet bestämda maximum för sedelstock, R:dr 2,500,000; börande dessa medel, tillsammans 3,800,000 R:dr Banko, fördelas på de särskilda låne-inrältningarne i förhållande till det medeltal af utelöpande sedlar, efter afdrag af behållningen i Riksmynt, hvartill den eller de Privatbankers sedelutgifning, som skall ersättas, uppgått under de tre år, hvilka förflutit näst före den tid, då sådan eller sådana Privatbanker bort göra underdånig anhållan om förlängd oktroj.”
Dessa föreskrifter äro bygdå på den förutsättning, att en eller annan af dåvarande privatbanker icke skulle fortsätta rörelsen efter utgången af den bestämda oktrojen; men sedan numera sig visat icke allenast att samtliga berörda privatbanker sökt och erhållit förlängd oktroj, utan äfven alt under den derefter förflutna tiden nya dylika Bank-inrättningar uppstått, synas ifrågavarande motioner desto mindre böra till någon åtgärd föranleda, som privatbankerne, rätt förvaltade, böra åt rörelse-kapitalet gifva den större utveckling, sorn stigande handel och industri ovilkorligen fordra.
Deremot anser Utskottet det vara nyttigt att i blifvande
Banko-reglemente bibehålies något stadgande om skyldighet för Riks-banken att ersätta privatbank, derest sådan skulle före oktrojtidens utgång upphöra.
Det är nemligen icke otänkbart att något
Privatbank-bolag kunde finna med egen och allmänna rörelsens fördel närmare förenligt att förändra Bankens natur från sedel-utgifvande till icke sedel-utgifvande; i hvilket fall Riks-banken icke borde sakna medel till försträckning åt enskild Bank-inrättuing af sednare slaget, enär den önskade förändringen eljest skulle motverkas.