Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hägervalls mossodling anses fullbordad, och den odlingsbara delen deraf, utgörande omkring 200 tunnland, är under cirkulationsbruk.
Genom vattenledningen till Mosjön, ifrån det under Skultuna Bruk lydande Helsingtorpets Myräng, äro omkring 40 tunnland af nämnde äng beredda för odling.
KONSTITUTIONSUTSKOTTETS PROTOKOLL VID 1810, 1812 OCH 1815 ÅRS RIKSDAGAR PÅ R1KSGÄLDSKONTORETS UPPDRAG UTGIVNA AV SAM CLASON OCH ARNE FORSSELL FÖRSTA HALVBANDET LUND HÅKAN OH I.
SSONS BOKTHY CHERI 19 3 1 Rättelser.
Sid. 183, not 1, rad 2 och 3, står: slutmeningen av denna §; läs: i slutmeningen av denna §; Sid. 190, not 2, rad 1 och 2, står: med däri given hänvisning, läs: med där i not given hänvisning.
Sid. 272, nya stycket, rad 11, står: antagne beräkningsgrund, läs: antagne beräkningsgrund?
Sid. 553, not 2, rad 3, står: sid.
498 ff, där det under rubriken etc.; läs: sid. 498 ff., där den under rubriken etc.
Sid. 714, protokollstexten, rad 4 från slutet, står:
Föredrogs beredningens1 förslag etc.; läs:
Föredrogs beredningens 4 förslag etc. Sid. 724, not 3, rad 3, står:
Jfr nedan sid. 728, not 6. läs: Jfr nedan sid. 728, not 7. Sid. 729, sista raderna i noten från föregående sida, står: (ovan sid. 613), läs: (ovan sid. 615ff.)
Första halvbandet.
Företal y__XIV Konstitutionsutskottet vid Riksdagen i Örebro 1810 1—100 Utskottets allmänna protokoll 3-—90 Bilagor till utskottets protokoll 91—-100 Konstitutionsutskottet vid Riksdagen i Örebro 1812 101—434 Utskottets allmänna protokoll 103—420 Förteckning över utskottets protokoll 421-—432 Bilagor 433—434 Andra halvbandet.
Konstitutionsutskottet vid Riksdagen i Stockholm 1815 435—760 Utskottets allmänna protokoll 437—443 Utskottets första avdelnings protokoll 445—471 Utskottets andra avdelnings protokoll .« 473—500 Utskottets tredje avdelnings protokoll 501—526 Utskottets allmänna protokoll 527—752 Förteckning över utskottets protokoll 753—760 Tillägg till 1810 och 1812 års konstitutionsutskotts protokoll 761-—817 Betänkanden från beredningen för granskning av regeringsformen och övriga grundlagar utom tryckfrihetsförordningen 763 — 770 Betänkande av okt.
1810 från beredningarna för granskning av tryckfrihetsförordningen 771—802 Sid.
1810 till ny redaktion av § 87 regeringsformen 803—804 A. G.
Silverstolpes memorial den 14 okt.
1810 805 — 806 Förteckning över 1810 års protokoll 807—812 Förteckning över vissa bilagor vid 1810 ock 1812 års protokoll 813—814 Hänvisningar för sid. 5—144 till publikationen “Constitutions-Utskottets memorialer och öfriga expeditioner vid Biksdagarne 1810, 1812 och 1815“ 815-817 Person- och sakregister för båda halvbanden 819—835 FÖRETAL.
Till belysning av denna publikations tillkomsthistoria må följande anföras ur bankoutskottets utlåtande n :o 6 vid 1914 års B-riksdag: »Vid 1913 års riksdag väcktes av herr R.
Kjellén med instämmande av herr S.
Clason motion (1: 31), däri hemställdes, ’att riksdagen måtte uppdraga åt fullmäktige i riksgäldskontoret att, efter verkställd utredning genom lämplig person, på riksgäldskontorets bekostnad låta ombesörja tryckning av konstitutionsutskottets protokoll i den mån sådant är med gällande tryckfrihetsförordnings föreskrifter förenligt’.
Bankoutskottet, till vilket denna motion hänvisades, inhämtade fullmäktiges i riksgäldskontoret yttrande över densamma, varefter utskottet i utlåtande nr 28 anförde, bland annat, att utskottet i likhet med fullmäktige funne, att, därest en sådan publikation som den av motionären föreslagna ansåges böra komma till stånd, beslut härutinnan borde föregås av sakkunnig utredning rörande den ifrågasatta publikationens omfång och kostnaderna för densamma.
Utan att sålunda för det dåvarande vilja inlåta sig på frågan om nyttan och betydelsen av en dylik publikation ansåge utskottet sig böra tillstyrka en utredning i ämnet.
Med bifall till utskottets därom gjorda hemställan beslöt riksdagen uppdraga åt fullmäktige i riksgäldskontoret att, med anlitande av förslagsanslaget till riksdagskost.nader, låta till 1914 års riksdag verkställa utredning angående omfattningen av och kostnaderna för en publikation, avsedd att omfatta konstitutionsutskottets protokoll för tiden 1810—1866, i den mån sådant vore med gällande tryckfrihetsförordnings föreskrifter förenligt, samt för riksdagen framlägga resultatet av omförmälda utredning.
Med erinran härom hava fullmäktige i skrivelse den 2 april 1914 meddelat, att fullmäktige den 15 maj 1913 uppdragit åt professorn vid Lunds universitet S.
Clason att verkställa omförmälda utredning, ävensom att professor Clason i slutet av år 1913 till fullmäktige avlämnat betänkande i ämnet; och hava fullmäktige jämväl till utskottet överlämnat samma betänkande.»
Ifrågavarande betänkande finnes därefter intaget i utskottets utlåtande.
Utskottets eget yttrande i frågan lydde sålunda: »Utskottet vill ingalunda förneka, att en publikation sådan som den nu föreslagna skulle i åtskilliga avseenden och särskilt för VI Företal den vetenskapliga forskningen vara av intresse och betydelse.
Av den i ärendet förebragta utredningen framgår emellertid, att kostnaderna för arbetet och dess utgivande skulle bliva synnerligen dryga.
En upplaga av 1,000 exemplar skulle sålunda betinga lägst omkring 72,750 kronor och högst omkring 80,000 kronor.
Härvid må ock erinras, att, enligt vad utredningen giver vid handen, dessa kostnadsberäkningar endast äro approximativa och att de därför möjligen kunna komma att överskridas.
Det torde under sådana förhållanden med skäl kunna ifrågasättas, huruvida den nytta, arbetet skulle kunna medföra, verkligen står i rimligt förhållande till de avsevärda kostnaderna.»
Med stöd av det anförda hemställde utskottet, att »ifrågavarande utredning angående publikation av konstitutionsutskottets protokoll icke måtte till någon riksdagens åtgärd föranleda».
Vid utskottets utlåtande var emellertid fogad en reservation av herrar von Stapelmohr, Hallin och Wijk, vari de uttalade, att de ansett, att utskottet bort hemställa, att riksdagen måtte »dels uppdraga åt fullmäktige i riksgäldskontoret att med biträde av sakkunnig person låta ombesörja tryckning i en upplaga av sexhundra exemplar av konstitutionsutskottets protokoll under riksdagarna 1810, 1812 och 1815 i nära överensstämmelse med herr professor Sam.
Clasons förslag dels ock bemyndiga fullmäktige att av förslagsanslaget till riksdagskostnader bestrida de för ändamålet erforderliga kostnaderna».
Av herr von Stapelmohrs yttrande vid frågans behandling i första kammaren den 1 juli 1914 framgår, att utgångspunkten för reservanternas förslag var ett uttalande i nämnda utredning, där det säges, att, »då publikationen utan tvivel skulle vara av synnerligt värde, synes det kunna anbefallas, att av nästkommande riksdag begärdes ett lämpligt belopp för dess påbörjande, varefter fortsättningen sedermera kunde avpassas efter vunnen erfarenhet» samt att »beloppet borde vara så avpassat, att det kunde räcka för fullbordandet av ett första band, som lämpligen synes böra omfatta riksdagarna 1810—1815».
Samtidigt betonade von Stapelmohr, att, om reservationen antoges, riksdagen icke skulle på något sätt behöva anse sig bunden att bifalla framställningar om fortsättning av tryckningen, för den händelse sådana framställningar framdeles kunde göras.
Första kammaren antog det förslag, som innefattades i den avgivna reservationen, med 65 röster mot 42, vilka senare tillföllo utskottets hemställan.
Andra kammaren biföll (den 4 juli) utan votering reservanternas förslag.
Uppdraget att utgiva den sålunda beslutade publikationen anförtroddes därpå av fullmäktige i riksgäldskontoret åt dåv. professor Sam.
Clason.
Efter hans frånfälle, i dec. 1925, överlämnades uppdraget till mig i okt. 1926.
Då jag övertog denna arbetsuppgift, hade jag att, i fråga om Företal VII dennas omfattning, utgå från de beräkningar, som förekomma i ovan omförmälda utredning.
Publikationen av 1810, 1812 och 1815 års protokoll beräknades där komma att omfatta 26 ark.
Vid den förste utgivarens död förelågo 9 ark i rentryck (144 sidor), innehållande protokollen från 1810 års riksdag samt, från 1812 års riksdag, protokollen t. o. m. den 22 maj.
Vidare förelågo i korrektur 39 sidor, paginerade 145—183; för dessa sidors innehåll lämnas i det följande redogörelse i detalj.
Av återstoden eller största delen av 1812 års samt alla 1815 års protokoll jämte vissa tillhörande handlingar hade tillika avskrifter blivit gjorda.
Därvid hade, på sätt i utredningen föreslagits, den nedan närmare omförmälda publikationen 'Constitutions-utskottets memorialer och öfriga expeditioner vid riksdagarne 1810, 1812 och 1815’ (Stockholm 1902) i största möjliga utsträckning fått lämna material till texten.
Eättelser i denna samt vissa anteckningar i marginalen, ej sällan stenografiska, visade, att redaktören ägnat en del av detta material en förberedande genomgång.
Enligt nyssnämnda beräkningar skulle berörda återstod komma att i tryck omfatta något över 14 ark.
Med bibehållande av den från början nyttjade stilen och den fördelning av texten, som i rentrycket kommit till användning, har det emellertid visat sig, att denna återstod kommit att omfatta något över 36 ark.
Härvid bör emellertid betonas, att dessa beräkningar framlades under starka förbehåll för deras ytterst approximativa karaktär.
I utredningen framhöllos med eftertryck de 'Stora svårigheter, som måste yppa sig vid varje försök att i förväg utarbeta kalkyler av denna art.
Tillika är att märka, att det befunnits påkallat att i de föreliggande avskrifterna på sina behöriga ställen infoga vissa nya avskrifter i form av en del bilagor och förteckningar, ägnade att belysa utskottets arbeten.
Dessa tillskott omfatta närmare 3 ark, vilka alltså vid en jämförelse med nyssnämnda beräkningar icke böra medtagas.
Härtill kommer, att det vid en genomgång av de redan rentryckta 144 sidorna visat sig vara oundgängligen nödvändigt att komplettera desamma med vissa aktstycken, som nedan tryckts i ett »Tillägg» efter 1815 års utskottsprotokoll.
Detta tillägg omfattar nära 4 ark.
Hela den av mig redigerade texten omfattar sålunda omkring 40 ark.
Jag återkommer i det följande till frågan, varför de nyss omtalade tilläggen till avskrifterna blivit gjorda.
Kompletteringen av de rentryckta sidorna motiveras i inledningar till de särskilda aktstyckena i tillägget i publikationens slut.
Då mitt arbete började, förelågo till min vägledning dels de regler för urvalet av texter, som angivits i den grundläggande utredningen, dels den metod, som följts vid redigeringen av de redan rentryckta eller i korrektur uppsatta sidorna.
De regler, Clason avsåg att tillämpa, hade av honom, efter en översikt över hela arkivmaterialet för tiden 1810—1866, angivits på följande sätt: VIII Företal »Sammanfattas ovanstående, synes publikationen alltså böra omfatta: a) utskottets protokoll, dock med undantag för sådana i desamma ingående utlåtanden och reservationer mot dessa, vilka redan äro tryckta i samlingen av utskottets utlåtanden;1 b) till utskottet ingivna eller i detsamma väckta grundlagsändringsförslag ävensom utlåtanden däröver, i den mån de ej förut äro tryckta i nämnda samling; c) vissa handlingar rörande statsrådsprotokollens granskning, såsom ingivna anmärkningar, ävensom andra handlingar rörande desamma, de sistnämnda dock efter prövning i varje särskilt fall.» »Vid tryckningen», fortsätter författaren, »bör därjämte uppmärksamheten hållas öppen för möjligheten, att även andra handlingar kunna böra tryckas eller omnämnas.
Om till exempel av protokollen eller annorledes skulle framgå, att i någon viktigare fråga olika redaktionsförslag förelegat, ehuru måhända blott ett ingått i själva protokollsserien, kan skäl förefinnas att åtminstone omnämna de övrigas tillvaro.» Tillika betonades, att viss handlingsfrihet måste förbehållas redaktören.
»Av förestående framgår», säges det, »att i åtskilliga fall först vid själva redaktionsarbetet kan för varje särskild riksdag i detalj avgöras, vad som vid tryckningen bör medtagas och vad som bör utelämnas.
Prövningen därav förutsätter nämligen i dessa fall en så pass ingående kännedom av både det föreliggande materialet och arbetet i allmänhet vid varje särskild riksdag, att den praktiskt taget endast kan förvärvas under ett arbete, motsvarande själva redaktionsarbetet.»
I utredningen ägnades ett särskilt omnämnande åt protokollen vid 1810, 1812 och 1815 års riksdagar.
»Såsom bekant», heter det, »beslöt 1900 års riksdag att låta trycka 'de av konstitutionsutskottet vid 1810, 1812 och 1815 års urtima riksdagar utgivna memorial och övriga expeditioner med därtill hörande handlingar av större vikt’.
Den sålunda 1902 utgivna samlingen 'Constitutionsutskottets memorialer och övriga expeditioner vid riksdagarne 1810, 1812 och 1815’ innehåller emellertid icke blott utskottets memorial och expeditioner, utan har i form av bilagor till dessa även tryckts en mängd- dels utdrag ur utskottets protokoll, dels inom utskottet hållna anföranden . . .
Det kunde möjligen då ifrågasättas, om tillvaron av dessa s. k. protokollsutdrag i 1902 års samling skulle onödiggöra att i nu ifrågasatta publikation medtaga en fullständig upplaga av utskottets protokoll vid dessa riksdagar.
Detta synes mig dock icke böra vara förhållandet.
Dels äro 'protokollsutdragen' i 1902 års samling icke i allo fullständiga, dels lämna de, strödda såsom de äro bland memorialen, icke någon tillfredsställande bild av den kronologiska gången eller av sammanhanget i utskottets arbeten.
Även protokoll för 1810—1815 års riksdagar 1
Här åsyftas samlingen av utlåtanden i det vanliga riksdagstrycket.
IX synas därför böra medtagas i den ifrågasatta publikationen, som endast därigenom kan fylla sitt syfte att giva en fullständig bild av konstitutionsutskottets verksamhet, sådan den framträder i dess protokoll under tiden 1810—1866.
Däremot medgiver nu nämnda förhållande en betydande inskränkning i omfånget av de handlingar, som för de tre nämnda riksdagarna böra bifogas protokollen — man kan i många fall nöja sig med hänvisningar till 1902 års samling — och det torde även kunna medföra en besparing av renskrivningskostnaderna för dessa riksdagar, i det att 'protokollsutdragen’ efter vederbörlig kollationering mångenstädes torde kunna användas såsom text vid tryckningen.»
De rentryckta sidorna liksom korrekturet för sid. 145—183 och urvalet av avskrifter gåvo en ledning för uppfattningen av huru den förste utgivaren tänkt sig dessa synpunkter tillämpade.
Av särskilt intresse var därvid att se, i vilka fall han menade, att en hänvisning till 1902 års samling skulle — på sätt han antytt — vara tillräcklig.
Det befanns, att han härvid i främsta rummet torde ha tänkt sig, att sådan hänvisning skulle ske i fråga om till utskottet utifrån inkomna motioner och av ståndens medlemmar väckta anmärkningsanledningar.
Alltså skulle, i fråga om dessa, undantag göras från de grundsatser, som formulerats i de ovan återgivna punkterna b) och c).
De olika kategorier av handlingar, som den förste redaktören velat medtaga, visade sig vara följande: 1 :o utskottets pleniprotokoll; 2 :o utskottets avdelningars protokoll; 3 :o utskottets särskilda beredningars protokoll och betänkanden, i fråga om betänkandena dock med det undantag, att, där ett av beredningen avgivet betänkande utan vidare godkändes såsom utskottets eget utlåtande och där betänkandet sålunda i oförändrat skick avgick såsom utskottets memorial till stånden, hänvisning göres till 1902 års samling av memorial och expeditioner, se t. ex. pleniprotokollet (len 16 okt. 1810; 4 :o utskottets medlemmars yttranden eller memorial; 5 :o beredningarnas medlemmars yttranden och memorial; 6 :o vissa andra handlingar, t. ex. skrivelser från hovkanslern med överlämnande av statsrådsprotokollen och en promemoria vid 1810 års riksdag från Hans Järta rörande tryckfrihetsförordningen.
Självfallet har jag vid mitt arbete sökt ställa mig dessa grundsatser till efterrättelse.
Dock ha — såsom redan antytts — vissa utvidgningar av textmaterialet måst företagas för sammanhangets skull; ävenledes hava vissa andra förändringar vidtagits.
De tilllägg, jag ansett mig böra göra till de avskrifter, som förelågo vid början av mitt arbete, omfatta., frånsett några yttranden och memorial från utskottsledamöter, vilka — sannolikt av rent förbi - X Företal seende — blivit utelämnade, samt några aktstycken ur utskottets skriftväxling med hovkanslersämbetet, belysande frågan om statsrådsdéchargen, företrädesvis vissa protokollsutdrag från stånden till utskottet.
Om protokollsutdragen från stånden säges det i utredningen följande: »En betydande grupp av de till utskottet inkomna handlingarna utgöres av protokollsutdrag från de olika stånden, upptagande fullständiga diskussionsprotokoll över ståndens debatter rörande till dem från utskottet avgivna förslag.
Enligt dåvarande förhandlingsformer voro nämligen återförvisningar till utskottet, åtföljda av dylika diskussionsprotokoll, synnerligen vanliga.
Då emellertid dessa diskussioner redan finnas tryckta i ståndens protokoll, är ett omtryck här ingalunda av nöden och bör ej heller ifrågakomma.»
Naturligtvis ha icke heller medtagits några protokollsutdrag, innehållande återförvisningar, beledsagade av diskussionsprotokoll från stånden.
Men spörsmålet, huruvida vissa protokollsutdrag från stånden böra medtagas eller icke i denna publikation, är därmed ej besvarat.
Frågan om protokollsutdragen har visserligen ej berett några svårigheter, då det gällt 1810 och 1812 års protokoll.
I den mån sådana protokollsutdrag omnämnas i dessa protokoll, upptagas där ganska utförliga referat av utdragens innehåll.
Men annorlunda har saken däremot ställt sig vid utredigeringen av 1815 års protokoll.
Där förekommer det ytterst ofta, att det blott omtalas, att ett protokollsutdrag från ett stånd ankommit, utan att innehållet däri med ett ord antydes, eller i vart fall refereras detsamma ytterst knapphändigt eller bristfälligt, ibland rent av felaktigt.
Då dessa protokollsutdrag i regel innehålla upplysningar om vad stånden beslutat med anledning av utskottets förslag och då dessa upplysningar helt naturligt många gånger haft betydelse för utskottets fortsatta arbeten, har det varit nödvändigt att meddela läsaren av publikationen, vad utdragen innehållit; eljest skulle hela sammanhanget gått förlorat.
Ibland hava dessa upplysningar kunnat givas i noter under texten.
Men någon gång har det befunnits enklast och ledande till största klarheten att i bilagor upptaga utdragen i deras helhet.
Särskilt har det synts motiverat att i bilagor återgiva de protokollsutdrag, genom vilka stånden meddelade sina beslut beträffande mångfalden av vilande och nya gruncllagsändringsförslag vid 1815 års riksdag.
Beträffande motiven till kompletteringen av de rentryckta sidorna må här — sorn sagt — hänvisas till inledningarna vid de olika aktstyckena i tillägget vid publikationens slut.
Jämte rentrycket förelåg — såsom ovan redan omtalats — vid den förste redaktörens bortgång ett korrektur avdrag, omfattande 39 sidor, paginerade 145—183.
De sidor, som i den nu föreliggande publikationen äro paginerade 145—183, äro dock icke desamma som sidorna i nämnda korrekturavdrag.
Dessa senare hava Företal XI i stället blivit fördelade på följande sätt: korrekturets (här kallat korr.) sid. 145—158 motsvara publikationens (här kallad publ.) sid. 145—158 ; korr. sid. 159—162 motsvara publ. sid. 164—167; korr. sid. 163 motsvarar publ. sid. 203; korr. sid. 164—177 hava genom ett pär uteslutningar förkortats till 13 sidor eller publ. 210—222; korr. sid. 178—183 hava däremot, på grund av infogandet av noter, kommit att ökas till publ. sid. 248—254.
Vid den ursprungliga dispositionen har avsikten, av allt att döma, varit att fördela protokollen i två grupper, den ena innehållande utskottets »allmänna protokoll», vilka i sin tur skulle bestå av pleni- och avdelningsprotokoll, den andra innehållande beredningsprotokoll.
Såväl 1810 som 1812 års protokoll inledas nämligen med en försättssida, betitlad utskottets »allmänna protokoll».
Vad förstberörda riksdag angår, har denna tanke icke fullföljts, i det att någon särskild avdelning för berednings- eller eljest särskilda protokoll icke förekommer i rentrycket.
Likvisst föreligga aktstycken med karaktären av ett slags beredningsprotokoll även i 1810 års protokollsband; för dessa beredningshandlingar har plats beretts i det redan omtalade tillägget till denna publikation.
Däremot har den förste utgivaren efter detta års protokoll infört en särskild avdelning för bilaglor, försedd med eget försättsblad (sid. 91 ff.), av vilka bilagor dock allenast en, Hans Järtas ovanberörda yttrande om tryckfrihetsförordningen, även i själva protokollsbandet är placerad sist, efter alla protokollen, medan de övriga bilagorna äro flyttade hit från sina resp. protokoll.
I fråga om 1812 års protokoll befanns det ovanberörda korrekturavdraget innehålla en följd av avdelnings- och pleniprotokoll fr. o. m. 25 maj t. o. m. 23 juni sagda år.
Vid jämförelse med protokollsbandets disposition av protokollen visade det sig, att emellan dessa protokoll voro infogade flera beredningsprotokoll av betydelse för de plenarsammanträden, vilkas protokoll voro tryckta i korrekturavdraget
Dessa beredningsprotokoll återfunnos i avskrift bland det avskriftsmaterial, som förelåg då mitt arbete började.
Både för saksammanhangets skull och då det torde vara riktigt att endast i nödfall frångå den ordning, som förekommer i protokollsbanden, infogades nu beredningsprotokollen på sina resp. platser samt placerades även ett par bilagor till pleniprotokollen i sitt behöriga sammanhang omedelbart efter dessa, så t. ex. den stora bilagan ang. tryckfrihetsförordningen vid pleniprotokollet den 19 juni, vilken av den förste utgivaren måste ha varit avsedd att inordnas efter 1812 års utskottsprotokoll.
Här, liksom efter 1810 års protokoll, har nämligen den förste redaktören tänkt sig en särskild avdelning för bilagor.
Detta framgår av not 2 å sid.
109, där hänvisning g'jorts till tvenne skrivelser, som skulle komma att tryckas såsom bilagor efter samtliga 1812 års protokoll.
Självfallet har också denna anvisning blivit iakttagen.
Men då denna avdelning XII Företal för bilagor, i överensstämmelse med den av den nye utgivaren tillämpade metoden att sammanföra bilagorna med deras resp. protokoll, krympt samman till ifrågavarande tvenne skrivelser, har den ej försetts med samma markerade typografiska utstyrsel som efter 1810 års protokoll.
Ordningsföljden i protokollsbanden torde, som sagt, icke utan tvingande skäl böra omkastas i publikationen.
Av de innehållsöversikter, som finnas inhäftade vid slutet av resp. protokollsband, får man också det intrycket, att denna ordningsföljd tillkommit fullt avsiktligt.
Dessa översikter över 1812 och 1815 års utskottsprotokoll hava medtagits på sina resp. platser i publikationen.
I tillägget till hela publikationen har även översikten över 1810 års protokoll införts.
— Beredningsprotokollen framträda i 1812 års protokollsvolym såsom självständiga protokoll.
I 1815 års volym angivas de regelmässigt såsom bilagor till visst pleniprotokoll, varför de här också tryckas, rubricerade såsom bilagor till sådant protokoll.
I sistnämnda volym märkes vidare, att protokollen från de utskottsavdelningar, som genomläst statsrådsprotokollen, sammanförts till avgränsade serier, varvid varje avdelnings protokollsserie fått sitt särskilda, rubricerade försättsblad.
Denna anordning har givetvis även iakttagits i föreliggande publikation.
Ehuru serierna av utskottets allmänna protokoll icke äro på detta sätt försedda med försättsblad, hava sådana dock för likformighetens skull införts i publikationen.
I vissa hänseenden ha förändringar vidtagits i den redigeringsmetod som den förste utgivaren använt.
Vid en jämförelse mellan de rentryckta sidorna och korrekturet å ena sidan, originalen å den andra befanns, att i fråga om stavningen, användandet av stor bokstav, interpunktering o. s. v. knappast någon fast och konsekvent princip kan sägas hava blivit tillämpad.
Den rentryckta texten företer sålunda icke någon modernisering av texten i dessa hänseenden.
Å andra sidan förekommer ej heller en genomförd anslutning till originalets former.
Det yppade sig mycket stora svårigheter att söka efterlikna denna metod.