Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga proposition anangående förlängning af arbetstiden får jernväg s-anlag g - ningen mellan Köping och Hult.
(Rglds Afd.)
Efter derom af Direktionen för Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernvägen mellan Köping och Hult i underdånighet gjord ansökning och med afseende å hvad Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande, anfört, har Kongl.
Majit, medelst nådig proposition af den 1 nästlidne Juni föreslagit Rikets Ständer, att ett års förlängning af den, i sammanhang med beviljandet af statens garanti för detta jernvägs-företag, stadgade tid för arbetets fullbordande och banans öppnande till allmän trafik måtte, utan rubbning af de genom oktrojen nämnde bolag tillförsäkrade förmoner, varda bolaget medgifven, dock under vilkor, att vägbanan från Örebro till Köping, jemte erforderliga lokomotiver, fullbordas inom den förut bestämda tiden, eller 1855 års slut.
Stats-Utskottet, till hvilket denna, under Nio 83 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoller införda, nådiga proposition, jemte de vid dess föredragning hos Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståudet afgifna yttranden, remitterats, har för besvarande af de härå erhållna remisserna, tagit fullständig kännedom om innehållet af ej mindre den underdåniga ansökning, som föranledt ifrågavarande proposition, än det öfver denna ansökning infordrade utlåtande, hvarpå Kongl. Majit grundat sitt, uti samma proposition framställda, förslag.
Enligt hvad Direktionen i underdånighet uppgifvit, hade i anseende till stadgandet i 7 §, af det för omförmälde bolag utfärdade privilegium; att jernbanan bör vara färdig att till allmänt begagnande upplåtas sednast vid 1855 års slut, samt att förlängning af denna arbetstid icke utom Rikets Ständers medgifvande kan ega rum, fråga hos Direktionen uppstått, huruvida en sådan förlängning af arbetstiden vore nödvändig samt om ingåendet i detta fall till Kongl. Majit med Bih. lill R. SI.
Vrot. 1855 & 1851. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 51 Häft. 1 2 Slals-Utskoltels Utlåtande, JYI 211. underdånig anhållan om framställning till Rikets nu församlade Ständer, angående densammas beviljande.
Uti härom från den af Rolaget antagne ledande Ingeniör inhämtadt yttrande, hade denne förklarat, att, så vidt han kände, vore ingen jernväg af en sådan längd och fasthet i byggnadssättet inom något land utförd under den korta tid som, efter afdrag af vintermånaderna, återstode utaf de 3 år från arbetets början, hvarinom ifrågavarande jernbana skulle vara fullbordad, samt att, då ett så skyndsamt utförande af dylika anläggningar icke läte sig verkställas inom länder der ymnig tillgång å så väl erforderlig arbetsredskap som öfvadt arbetsfolk genast och utan svårighet vore att tillgå, sådant än mindre kunde åstadkommas härstädes, der ett motsatt förhållande egde rum och all arbetsmateriel måste antingen införas från andra länder eller på stället genom bolagets egen försorg förfärdigas.
Ehuru de i detta yttrande anförde omständigheter gåfvo Direktionen grundad anledning befara, att jernvägens öppnande för allmän trafik efter hela sin längd icke kunde medhinnas lill nästkommande års slut, hade
Direktionen dock, för att icke utan oundgängligt behof fördröja tidpunkten för samma vägs upplåtande till allmänt begagnande, ansett sig angående samma ämne böra rådgöra med ej mindre de Engelska ledamöterna af Direktionen än entreprenören för arbetet.
I sådant afseende hade Direktionens Ordförande och en af dess härvarande Ledamöter, äfvensom den ledande Ingeniören afrest till London, hvarest vid hållet Direktions-sammanträde farhågan med hänsigt till möjligheten alt inom bestämd tid fullborda jernvägen vunnit bekräftelse.
De af entreprenören gjorde beställningar af lokomotiv och jern vägsskenor, utan hvilka arbetet icke kunde fortskvndas, hade nemligen till följd af den mängd dylika beställningar, hvarmed fabrikerna öfverhopats, icke blifvit utförda.
Genom det fördröjda förfärdigandet af dessa effekter, förlorades alltså en dyrbar tid för deras påräknade begagnande vid jernvägsarbetets utförande; och entreprenören vore ej förbunden att underkasta sig de utomordentliga kostnader ett hastigt inköpande af annan maleria! till arbetets påskyndande skulle föranleda, om ock sådant varit möjligt..
Samtidigt härmed och under det priserna på alla för arbetet nödiga varor blifvit högtuppdrifna, hvarigenom bolagets uppoffringar skulle blifva mycket stora, hade den redan förut, sedan någon tid tillbaka, gällande höga räntefoten och det nuvarande krigets inverkan på alla financiella förhållanden till den grad sänkt alla aktiepappers värde, att bolaget komme att äfventyra sitt bestånd genom anskaffandet af så högst betydliga summor, som utöfver det redan anlitade aktiekapitalet skulle för sagde ändamål erfordras.
Direktionen, efter hafda öfverläggningar och entreprenörens hörande, mäste taga för gifvet, att jernvägsarbete! icke kunde intill nästa års slut fullbordas, samt att en förlängning af arbetstiden vore nödvändig, hade Direktionen funnit sig föranlåten hos Kongl. Majit anhålla om nådig proposition till Rikets Ständer, angående medgifvandet, att den bestämda tiden för jernvägsarbetets utfrande och banans öppnande för allmän trafik måtte för - Slats-Ulskollcls Ullålande, JYs 211. 3 längas ett är; till stöd för hvilket medgifvande
Direktionen vidare anfört: att dä under sednast förflutna riksdag, framställning gjordes om beviljandet af statens räntegaranti för det till jernvägsanläggningen erforderliga kapital och den tidpunkt dervid uppgafs, inom hvilken jernvägen kunde vara fullbordad, grundade sig denna tidsbestämmelse pä den förutsättningen, »att, i händelse Rikets Ständer bevil»jade den ifrågaställde garantien, beslutet derom skulle omedelbarligen kunna gå »i verkställighet och det tillämnade bolaget för sagde jernvägs anläggning vara »bildadt och oktrojeradt innan slutet af samma år (1831)».
I sådant fall skulle bolaget haft en beräknad tid af 4 år för hela arbetets utförande.
Utaf denna tid var ett år afsedt för arbetsmaterielens anskaffning, jordinköpet jemte andra åtgärder, som borde föregå det egentliga vägbygnads-arbetet, såvida detta utan hinder och uppehåll skulle kunna med kraft och skyndsamhet på ett ändamålsenligt sätt fortgå.
Men genom inträffade förhållanden hade bolagets bildande icke kunnat ske förr, än den 20 Juli 1832, och detsamma erhöll först den 13 derpå följande November sin oktroj.
Visserligen hade Kongl. Maj:t, under den 6 Augusti sistnämnde år, i nåder medgifvit detta bolags stiftare företräde till oktrojens erhållande, samt, i händelse något annat bolag emot lindrigare vilkor åtoge sig arbetets utförande, ersättning för redan bestridde kostnader inom ett belopp af högst 66,666 R:dr 32 sk.; men sådant oaktadt, hade bolaget icke varit i stånd att genast vidtaga alla för arbetet erforderlige mått och steg, enär kontrakt derom ej kunde afslutas förr än den nödiga oktrojen var ovilkorligen medgifven, och, före kontraktets afslutande, kunde, äfven under dåvarande gynsamma förhållanden, penningar till betydligare belopp icke anskaffas genom aktiers försäljning, samt följaktligen omförmälde förberedande åtgärder ej heller företagas.
Således hade utaf den påräknade, och tvifvelsutan jemväl vid fattandet af Rikets Ständers beslut afsedda tiderymd, »ett helt är gått förloradt utan allt bolagets förvållande».
Uti ofvanberörde af Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen, den 23 nästlidne
Maj, afgifna underdåniga utlåtande, har Styrelsen åter upplyst och yttrat: att, till följd af Rikets Ständers vid sednaste riksdag meddelade beslut, att jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult borde till 1835 års slut fullbordas, om det bolag, som för detta företag bildade sig, skulle få tillgodonjuta den lofvade räntegarantien, hade såväl i de privilegier, hvilka för samma bolag sedermera utfärdades, som äfven i det angående jernvägsanlägguingens utförande med bolagets Direktion af Styrelsen afslutade kontrakt stadgats, att nämnde jernväg, med allt hvad dertill hörer, borde vara till afsyning fullt färdig vid utgången af år 1855.
Enligt Styrelsens åsigt, skulle det väl å ena sidan icke kunna af Direktionen förnekas, att ifrågavarande arbete blifvit hittills bedrifvet ganska lamt och med användande blott af en, i jemförelse med behofvet, ringa arbetsstyrka, oaktadt väderleken både under sistförlidna och innevarande år varit särdeles gynnsam och fastän arbetare varit att tillgå långt utöfver det antal, som vid företaget begag - 4 Slals-Ulskollels Ullålande, M 211. näts; men å andra sidan ansåg sig Styrelsen likväl ega skäl fästa uppmärksamheten derpå, att den af Rikets sednast församlade
Ständer bestämda tid för fullbordandet af hela denna stora jernvägsanläggning med allt tillbehör »verkligen blef »väl knappt tilltagen, enär ärendet då ännu för ingen del befanns ens i tekniskt »hänseende så förberedt, att något arbete kunde påbörjas innan vidlyftiga forsk»ningar och undersökningar efter hela banan hunnit förrättas.»
Vid sådant förhållande och då Kongl. Majit, när på behof och anförda skäl grundade underdåniga framställningar derom skett, ofta täckts i nåder meddela förlängningar af arbetstiden för smärre företag, samt Direktionen för nu ifrågavarande jernvägsanläggning hade till endast ett år inskränkt sin anhållan om arbetstidens förlängning, tillstyrkte Styrelsen allåtandet af proposition derom tiil Rikets Ständer, helst den i juridiskt hänseende bindande kraften of det om oftanämnde stora och vigtiga företags verkställande afslutade kontrakt, för hvars fullgörande någon borgensförbindelse icke vore aflemnad, syntes genom en sådan förlängnings medgifvande så mycket mindre komma att förringas, som de 3 ledamöter af
Direktionen, hvilka undertecknat förevarande underdåniga ansökning, på grund af en den 18 Januari sistlidet år af Kongl.
Majit i nåder meddelad förklaring, kunde anses till den af dem härutinnan vidtagna åtgärd lika berättigade, som i fall densamma grundat sig på Direktionens samfällda beslut.
Utskottet har ansett sig böra i detta utlåtande omförmäla alla de af Direktionen för Köping-Hults jernvägen i underdånighet anförda omständigheter och förhållanden med afseende å den sökta förlängningen af den för jernvägens fullbordande bestämda arbetstid, likasom allt hvad Styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader derom infordrade underdåniga yttrande, innehåller; och Utskottet skulle hafva önskat att derjemte härvid kunna meddela Rikets Ständer sådana fullständiga upplysningar om jernvägs-bolagets nuvarande ställning samt åtskilliga andra, på möjligheten af sagde företags vederbörliga utförande inom 1856 års utgång, inverkande förhållanden att på grund deraf med tillförlitlig visshet kunde antagas, att, derest arbetstidens förlängning till nyssnämnde tidpunkt af Rikets Ständer medgifves, jernvägen också skall kunna då vara till hela sin längd färdig och för allmänna trafiken upplåten ; men de underrättelser, Utskottet i detta hänseende kunnat förskaffa sig, har Utskottet iske funnit så upplysande och tillfredsställande, att de motsvarat och uppfyllt hvad dermed af Utskottet åsyftats.
Dock har Utskottet härigenom inhämtat, att ifrågavarande vidsträckta och kostsamma arbetsföretag hädanefter sannolikt kommer att bedrifvas och fortsättas med större drift, verksamhet och framgång, än under den redan tillrvggalaggda arbetstiden.
Enligt hvad för Utskottet uppgifvits, skal! det nemligen, genom nyligen vidtagna åtgärder, hafva lyckats undanrödja den menliga inverkan på arbetets oafbrutna och kraftfulla fortgång, som förorsakais af de under sednaste tiden förändrade financiella förhållandena inom det land, derifrån penningetillgångarne för företagets ut - Sluls-Ulskotlcls Utlåtande, Jts 2i£. förande egentligen varit påräknade.
Derjemte hade Direktionen kommit i tillfälle antaga en annan, för framgången af detta företag mera nitisk entreprenör, hvilken både inom och utom sitt fädernesland gjort sig känd för synnerlig tillförlitlighet och verksamhet vid dylika arbetens samt derom ingångna aftals fullgörande; hvadan de förberedda och påbörjade jernvägsarbetena alltså skulle komma att med ökad drift och fart fullföljas.
Denna entreprenör hade likasom bolagets ingeniör och de Engelska
Direktionsledamöterne också sammanstämmande uttalat den öfvertvgelsen, att jernvägen bör kunna fullbordas under år 1856; hvilken öfvertygelse härvarande ledamöter af jernvägsdirektionen förklarat sig jemväl dela.
Beträffande de skäl, Direktionen i underdånighet uppgifvit till stöd för sin uti ifrågavarande hänseende framförda anhållan, har Utskottet funnit sig icke kunna underlåta fästa synnerlig uppmärksamhet vid det uppgifna förhållandet, att bolaget endast fått tillgodonjuta en de! af den tid, som för arbetets utförande var afsedd och påräknad, samt att, enär bolaget icke förr än den 13 November 1852 erhöll sin oktroj, således, utan bolagets förvållande, ett helt år utaf denna arbetstid skulle hafva gått förloradt.
För att få utredt, huru i sjelfva verket sig härmed förhåller, har Utskottet gjort sig närmare underrättadt om sättet, ordningen och tiden för behandlingen och afgörandet af frågorna rörande ej mindre verkställigheten af Rikets Ständers beslut om den utaf dem beviljade räntegaranti, än omförmälda oktrojs utfärdande samt öfriga dermed gemenskap egande ärenden.
Då de, på officiella handlingar grundade, upplysningar, Utskottet härvid erhållit ostridigt ådagalägga, att det skäl för arbetstidens förlängning, som velat hämtas från det af Direktionen uppgifna förhållandet, saknar all grund, har Utskottet också trott sig nu böra jemväl meddela hufvudsak liga innehållet af dessa upplysningar, helst desamma röra ett ämne, som särdeles vid närvarande tidpunkt i hög grad ådragit sig allmänna uppmärksamheten.
Vid slutet af sistlidne riksdag anmälde Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 2 September 1851, sitt då fattade beslut: att, derest för utförandet af en jernbana, mellan Köping, Örebro och Hult ett holag sig bildade, åt hvilket Kongl. Maj:t funne detta företag kunna med säkerhet anförtros, och samma bolpg, enligt arbetsplan, som af Kongl. Majit i nåder fastställdes, år 1832 påbörjade och inom 1853 års slut fullbordade nämnde jernvägsanläggning samt derefter fortfarande underhölle densamma i fullt ändamålsenligt skick,4 Svenska staten skulle förbinda sig att, i händelse under ett eller flera af de 40 år, som förflyta näst efter jerribanans fulländande och öppnande för allmänna trafiken, jernvägsbolagets årliga nettoinkomst skulle, erdigt vederbörligen granskadt bokslut, befinnas understiga 5 proc. å den till 5,000,000 Rdr beräknade anläggningskostnaden, erlägga till bolaget fyllnaden i denna inkomst, hvilken ansvarighet dock ej i något fall komme att utsträckas utöfver 250,000 Rdr för äret, hvaremot om anläggningskostnaden icke skulle uppgå till den förslagsvis beräknade summan, omförmälde ansvarighet komme att 6 Sluts-VlskoUcts Ullålande, JY2 241. inskränkas till ett belopp svarande mot 5 procent å den verkliga utgiften.
I anledning af Rikets Ständers sålunda vidtagna beslut fann Kongl. Majit för godt uppdraga åt en särskild komitté att, efter föregående lokala och statistiska forskningar och beräkningar, afgifva underdånigt utlåtande, huruvida den i samma beslut afsedda vägsträckning vore för en jernvägsanläggning fullt ändamålsenlig och om jernvägen kunde antagas komma att gifva en inkomst, som betäckte underhållskostnaden och löpande utgifter, eller om, i dessa hänseenden, företräde borde tillerkännas en jernbana i mer eller mindre förändrad rigtning.
Sagde komitté tillförordnades af Kongl. Majit deri 21 Oktober 1851 och algaf vid slutet af April månad 1852 sitt utaf omständliga beräkningar angående sannolika trafiken å den föreslagna jernvägen samt dess förmodade afkastning m. m. åtföljda betänkande; hvilket betänkande, jemte tillhörande handlingar, den 6 påföljande
Maj remitterades till Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, hvarefter Styrelsen den 17 i samma månad, aflemnade sitt underdåniga utlåtande angående ifrågavarande ämne.
Genom nådigt bref af den 29 i sistnämnde månad, hvilket finnes infördt i officiella afdelningen af Post- och Inrikes-Tidningar för den 8:de Juni 1852 förklarade Kongl. Majit, att så vida ett bolag bildade sig till utförande af en jernväg mellan Köping, Örebro och Hult i den sträckning, som för vägen mellan Köping och Svartå bruk, uti samma bref bestämdes, och för den öfriga delen af vägen efter närmare upplysningars inhämtande, komme att i nåder fastställas, ville Kongl. Majit intill slutet af derpå följande
September lemna ett sådant bolag öppet att hos Kongl. Majit sig i underdånighet anmäla till erhållande af nådig tillåtelse att öfvertaga jernvägsbvggnaden emot de af Rikets Ständer derför beviljade förmåner.
Emedlertid och som lör jernvägens ledning från Svartå till Wenern flera sins emellan skiljaktiga förslag framställts, uppdrogs, enligt KongL Majits Nådiga beslut den 29 Juni samma år, åt en dertill då utsedd opartisk undersökningsförrättare, att utarbeta fullständiga planer med kostnadsberäkningar öfver de alternativt föreslagna vägsträckningarne; hvarjemte förordnades, att en tjensteman vid Väg- och Vattenbyggnads-korpsen och en Officer vid Kongl. Majits
Flotta borde änställa undersökningar och uppgöra kostnadsförslag med hänsigt till 2:ne härvid likaledes alternativt ifrågasatta hamnplatser vid nämnde sjö.
Hessa sednare kostnadsförslag och planér inlemnades till Väg- och Vattenbyggnads-styrelseu i slutet af September månad samt enahanda förslag och planer rörande jernvägssträckningarue den 8 November 1852; hvarefter Styrelsen redan den 11 i sistberörde månad deröfver algaf sitt underdåniga utlåtande och Kongl. Majit den 13 i samma månad utfärdade privilegium och fastställde reglor för, samt oktrojerade det af Svenske och utländske män bestående samt, inom den derför bestämda tidens förlopp, hos Kongl. Majit i underdånighet anmälda bolag, som bildats för att företaga och fullborda anläggningen af jernbanan mellan Köping och Hult, samt bedrifvande af rörelsen å denna bana under en tid af 40 år från banans Slats-Utsliollcls Utlåtande, Jtä 211. 7 öppnande för allmän trafik.
Med afseende å det af Rikets Ständer för den bevil— viljade räntegarantiens tillgodonjutande stadgade förbehåll, att arbetet å jernvägen borde påbörjas före 1852 års utgång, hade redan, genom Kongl. Brefvet den 29
Maj nyssnämnde ar, jernvägsbolaget fått sig ålagdt att för den då definitift bestämda jérnvägssträckningen eller banan från Köping till Svartå, under nästföljande Oktober månad, till granskning och Kongl.
Majrts nådiga gillande i underdånighet aflemna fullständig arbetsplan med tillhörande kartor och ritningar samt kostnadsförslag.
Till följd häraf anmälde också interimsstyrelsen för det sedermera oktrojerade bolaget, i en den 30 i samma månad till Kongl. Majit i underdånighet ingifven skrift, att bolaget låtit verkställa erforderliga undersökningar och arbeten samt gjort sig beredt till den föreskrifna fullständiga arbetsplanens ingifvande så snart bolaget blifvit genom erhållandet af den sökta oktrojen berättigadt utföra jernvägsanläggningen.
Men ehuru bolaget, såsom nyss är anfördt, den 13 November erhöll sitt privilegium och »allt detta», såsom i Kongl. Maj;ts nådiga bref den 17 December 1852 förklarades, »kunnat grundlägga ett skäligt anspråk, att »bolaget ofördröjligen derefter skulle framlägga fullständig arbetsplan, ora icke för »hela vägsträckan från Köping till Svartå, åtminstone för en betydligare del deraf,» inkom först den 11 December från
Direktionen en så kallad plan för anläggning af bibana från Örebro station till Skebäcks lastageplats invid Hjelmaren.
Denna plan blef samma dag till Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen remitterad; hvarefter Styrelsen 2:ne dagar efter remissens meddelande afgaf sitt underdåniga utlåtande häröfver, hvilket innefattade åtskilliga anmärkningar emot samma plan.
Oaktadt således
Direktionen då först »blott för en bibana» inlemnade »förslag och plan, »hvilken icke ens för sitt ringa omfång företedde den fullständighet, att den kun»nat hos Styrelsen för allmänna Väg-och Vattenbyggnader undgå anmärkning» fann Kongl.-Majit likväl, vid några dagar derefter eller den 17 December 1852 skedd underdånig föredragning af detta ärende, för godt att, enär preskriptionstiden för jernvägsanIäggningens företagande snart ginge till ända, utan uppskof taga den ingifna planen under pröfning; hvarvid dessutom anmärktes, att bland de inkomna handiingarne åtskilliga detaijritningar saknades och alt sagde handlingar icke innefattade någon plan för beredande af lastageplats vid Skebäck, eller bangård för hufvudbanan, der den skulle sammanträffa med bibanan från nyssnämnde ställe, eller utvisade bredden af den mark som för samma bibana behöldes, hvarför dessa handlingar »således icke kunde »anses utgöra någon plan för jernvägsanläggningen.»
Med nu uppgifna anmärkningar blef den för meranämode bibana uppgjorda plan i nåder gillad.
För att göra denna plan fullständig, inlemnades till Kongl. Maj:t den 21 December ytterligare dertill hörande ritningar, hvilka, sedan Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen påföljande dag härå erhållit remiss och genast samma dag afgilvit sitt utlåtande, den 23 December jemväl blefvo af Kongl. Maj:t gillade till efterrättelse vid arbetets påbörjande, hvilket också skedde under de sednaste dagarne af år 1852.
Närmare 8 Slals-Ulskoltels Ullålande, M 211. medlet of Februari lo53 inkom Direktionen lill Väg- och Vattenbyggnadsstyrelsen med detaljerad plan för jernvägen mellan Köping och Svartå; och efter det Direktionen, medelst Styrelsens skrivelser af den 20 och 25 i samma månad, blifvit underrättad om de anmärkningar, som vid denna plans granskning hos Styrelsen förekommit, ingafs den 2i påföljande Mars Direktionens förklaring öfver dessa anmärkningar; men som samma förklaring ansågs ingalunda vara nöjaktig så fann sig Styrelsen föranlåten alt i skrifvelse till Direktionen af den 24 i sistnämnde månad framställa ytterligare anmärkningar.
Derefter inkom den 12 April' en fullständigare förklaring med ny, förbättrad, profil för denna del af jernvägen; deröfver Styrelsen den 21 i samma månad afgaf sitt underdåniga utlåtande; och fick Direktionen, genom Styrelsens den 12 Maj 1853 expedierade skrifvelse, emottaga Kongl. Maj:ts meddelade nådiga beslut angående ifrågavarande plan tillika med dertill hörande kartor och handlingar.
Plan för den del af jernvägen, som skall anläggas mellan Svartå och Hult inkom deremot först den 7 Oktober sistlidet år till oftabemälte Styrelse; hvarvid densamma var åtföljd af förslag till total förändring af den förut uppgjorde och, enligt Direktionens egen begäran, fastställde planen för vägsträckningar mellan Svartå och Örebro.
Styrelsens underdåniga utlåtande häröfver meddelades den 12 i samma månad och Kongl.
Maj:ts nådiga beslut blef redan genom Styrelsens skrifvelse af den 24 derpåföljande
Direktionen tillkännagifvet.
Enligt hvad Rikets Ständer torde finna af den i ofvanomförmälda hänseende nu framlagda utredning, hafva de flerfaidiga maktpåliggande frågor, som rörande jernvägsanläggningen mellan Köping, Örebro och Hult samt det för detta arbetsföretag bildade bolag, efter sistförflutaa riksdag, hos Regeringen samt Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader förekommit, blifvit med synnerlig skyndsamhet handlagde och afgjorde, hvarföre den tidsutdrägt som vid utförandet af ifrågavarande jernvägsanläggning med skäl anmärkts, ingalunda kan tillskrifvas Regeringen och bemälde embetsmyndighet.
Men ehuru jernvägsbolagets
Direktion således icke ägt den ringaste anledning att, till stöd för den nu begärda förlängningen af arbetstiden, uppgifva den förlust af en betydlig del utaf tiden för arbetets utförande, hvilken i Direktionens underdåniga ansökning finnes omförmäld, förekomma likväl andra omständigheter, som i fråga om denna förlängnings medgifvande icke torde böra förbises.
Bland dessa anser
Utskottet sig i första rummet böra erinra om det i Väg- och Vattenbyggnads-styrelsens underdåniga utlåtande uppgifna, allmänt kända förhållande, att de vid statsbidrags beviljande eller i afslutade kontrakter fastställde terminer för en mängd allmänna arbetens utförande, efter derom i underdånighet gjorda ansökningar, vanligen blifvit förlängda.