Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot öfriga i afseende på sättet, ordningen och vilkoren för utbetalningen af lån och anslag för allmänna arbeten gällande bestämmelser, hafva Rikets Ständer icke funnit något att erinra, hvadan dessa bestämmelser, med ofvan omförmälde förändringar och med uteslutande af hvad, som, till följd deraf, att anslag för odlingsföretag icke beviljats, ej vidare blifver tillämpligt, af Rikets Ständers blifvit fastställde.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer beslutat att, till framtida iakttagande af dem, som önska att komma i åtnjutande af de anslagsoch lånebelopp, hvilka under innevarande riksdag blifvit till understöd för allmänna arbeten å Riksgälds-kontoret anvisade, följande föreskrifter böra meddelas: a) Till E. K.
M:s nådiga pröfning och fastställelse skall i underd. ingifvas arbetsplan, upptagande tiden, både när företaget skall börjas och när det kan anses böra blifva fulibordadt. b) Då fråga är om vägars anläggning eller förbättring, böra vederbörande menigheter alltid före arbetets begynnelse höras, för att angående företagens lämplighet sig utlåta. c) Då arbetens utförande öfverlemnas till menigheter, bolag eller enskilde, bör alltid kontrakt härom uppgöras och de deruti förbinda sig att, efter fastställd plan, fullborda arbetet, utan att framdeles väcka anspråk på något ytterligare bidrag af staten.
Derest E. K.
M. vid närmare granskning skulle i nåder finna, att menigheter, bolag eller enskilde böra lemna större bidrag till något arbetsföretag, än sorn af Rikets Ständer vid statsanslagets beviljande blifvit förutsatt, är E. K.
M. oförhindrad att derom förordna, eller, om vederbörande ej skulle vilja derpå ingå, då helt och hållet inställa företaget. d) Der hamnafgifter efter företagets utförande komma att erläggas, böra dessa beräknas så lindriga som möjligt, och alltid på förhand genom kontrakt bestämmas; hvarefter förhöjning deruti ej må kunna ega rum, utan att E. K. M., på grund af serskildt förekomne omständigheter, pröfvar skäligt dertill lemna bifall, men deremot ovilkorligen nedsättning ske, så snart behållna inkomsten af företaget öfverskjuter en viss af E. lv.
M. fastställd procent. e) Der företaget med direkt statsanslag understödjes, ega vederbörande, först efter det arbetet blifvit börjadt, att, på sätt E. K. M. i nåder bestämmer, de beviljade medlen utbekomma, successive, i mån af arbetets fortgång, och under vilkor, att de bidrag, menigheter, bolag eller enskilde förbundit sig lemna, i lika förhållande med statsanslaget, till företaget utgå och användas.
Skrifvelse j N.-o i5l. 307 f)
För (le fall, eler Rikets Ständer till allmänna arbeten, som afse upphjelpandet af någon orts industri, beviljat anslag, utan att tillika något visst bidrag af orten eller dem, som deraf draga nytta, finnes bestämdt, bör i allmänhet stadgas det vilkor, att sistnämnde bidrag, vare sig kontant eller materialier och arbete, alltid bör utgå i den mon, sorn E. K.
M. kan finna skäl i nåder bestämma. g) Å de af Rikets Ständer beviljade lånebiträden kommer i alla de fall, der ej serskildt annorlunda blifvit förordnadt, att årligen erläggas 6 procent af hela den beviljade lånesumman, hvarigenom godtgöres ränta af 4 procent å det vid hvarje liqvid återstående kapital, och skall det öfriga utgöra kapital-afbetalning.
Någon serskild årlig ränteliqvid kommer ej att ega rum eller någon föreskrift derom att i skuldförbindelsen intagas, utan bör låntagaren endast sig förbinda att under den tid (omkring 28 år), som åtgår till det erhållna lånets fulla infriande, å detsamma före hvarje års slut till Riksgäldskontoret erlägga sex procent.
Men verkställes ej afbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga fem procent årlig ränta, intilldess betalning sker. h) Menigheter eller bolag, till hvilka statsmedel anvisas, böra ställa sådan säkerhet, som af E. K.
M. i nåder godkännes, så väl för fullgörande af det kontrakt, hvilket i afseende å arbetets verkställande upprättas, som för återbetalningen af låneunderstöden, i händelse företaget ej vederbörligen fullbordas. i) Den af E. K. M. i nåder fastställda arbetsplan bör, så framt ej E. K. M., uppå derom gjord anmälan, skulle förändring medgifva, oförändrad följas, äfvensom arbetet inom i kontraktet bestämd tid fullbordas, vid det äfventyr, att, i annat fall, E. K.
M. må ega att låta inställa all vidare utbetalning af statsmedel, samt återfordra hvad deraf redan blifvit uppburet, att på en gång eller successive till Riksgälds-kontoret inbetalas inom den tid, E. K.
M. kan i nåder bestämma; dock torde, så framt längre anstånd, än intill nästa riksdag, skulle anses erforderligt, frågan härom i nåder öfverlemnas till Rikets Ständers pröfning. k) De arbeten, som med statsbidrag understödjas, böra vara började sednast under loppet af år 1850; skolande, i annat fall, de an vis ademedlen reserveras till kommande Ständers disposition. 1) Vid alla arbeten, till hvilkas utförande staten i större eller mindre mon bidrager, skola af vederbörande företrädesvis, der sig göra låter, användas försvars- och sysslosösa personer; och få Rikets Ständer, i sammanhang härmed, hos E. K. M. i underd. anhålla, att terminerne för s Is Isbidragens ut - 308 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o i5l. betalande måtte, så vidt ske kan, utsättas i de kontrakt, som med vederbörande afslutas, eller på annat lämpligt sätt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret i nåder meddelas; samt att om, under arbetets fortgång, någon förändring härutinnan bör ega rum, Riksgälds-kontorets Fullmägtige måtte derom af vederbörande underrättas.
Till efterrättelse för Fullmägtige i Riksgälds-kontoret hafva Rikets Ständer, i afseende på förevarande anslags- och lånefrågor, förordnat följande: l:o innan medel få hos Riksgälds-kontoret lyftas böra hos Fullmägtige företes af styrelsen öfver allmänna väg- och vattenbyggnader eller annan af E. K.
M. dertill auktoriserad embetsmyndighet, med vederbörande afslutadt och af E. K. M. i nåder godkändt kontrakt om arbetets utförande, efter deruti åberopad och af E. K.
M. likaledes godkänd arbetsplan; 2:o före lyftningen af beviljade statsbidrag skola derjemte till Riksgäldskontoret ingifvas: a) af E. K. M. pröfvad och godkänd säkerhet för kontraktets fullgörande; och b) derest bidraget utgår såsom lån, ej mindre en till Riksgälds-kontoret eller ordres ställd, af fullmägtige i nämnde kontor godkänd skuldförbindelse, än ock af bemälde fullmägtige likaledes godkänd säkerhet för denna förbindelses uppfyllande; och c) bevis, att med anslag utan återbetalningsskyldigbet understöd! arbete blifvit börjad t. 3:o
Så snart här ofvan omförmälde handlingar blifvit behörigen företedde och aflemnade, utbetalas medlen till vederbörande, å de tider, som finnas bestämda uti upprättade kontrakt, eller af E. K.
M. serskildt tiilkännagifvits, antingen omedelbart från Riksgälds-kontoret eller genom den embetsmyndighet, hvilken E. K. M. kan hafva derom lemnat nådigt uppdrag; 4.0 sedan lånebidrag i)'ifvit från Riksgälds-kontoret utgifne, åligger det kontorets styrelse att vaka öfver deras återbetalning i stadgad ordning.
Varder ränte- och kapital-inbetalning ej på bestämd tid fullgjord, är låntagaren pligtig, att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga fem procents årlig ränta, intilldess full betalning sker; 5:o likaså åligger det Riksgälds-kontorets styrelse att tillse, det de statsmedel till kontoret i behörig ordning ingå, hvilkas återfordrande, till följd af uraktlåtet uppfyllande af hvad arbetsplan eller kontrakt innehåller, kan af E. K. M. anbefallas; 6:o tle lane- och säkerhets-handlingar, som, för statsbidragets utbekommande, till Riksgälds-kontoret afleinnas, förblifva uti kontorets vård; docksko - Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 1Sa. 309 la sådana, som vederbörande embetsmyndigheter kunna blifva i behof att begagna, till dem på behörig reqvisition utlemnas; 7:0 alla kostnader, som med dessa eller andra, i följd af erhållne anslag eller lån, uppkommande förhållanden kunna vara förknippade, skola, utan undantag, af hvad namn de vara må, bestridas eller godtgöras af den eller dem, som statsbidragen erhållit.
Hvilket Rikets Ständer härmed få i underd. anmäla.
Preste-ståndet den 3l — — Borgare-siandet den t
Äng, — Ronde-ständet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , i anledning af Kongl, Maj:ts nådiga proposition angående rusthållarnes inom det s. k.
Kungsöhrs län befrielse från erläggande af lösen för de ränte-dagsverken j hvilka af deras egande stamhemman skola utgöras.
(Stats-utsk. Uti., N:ris 158 och 243.) S. A. K. Sedan Rikets vid sednast hällne riksdag församlade Ständer, i anledning af hos dem då gjord framställning, att, ehuru lindring uti den åtskilliga rusthåll inom det fordna Ulfsunds eller numera s. k.
Kungsöhrs län åliggande skyldighet att utgöra dagsverken till Kungsöhrs gård, skall blifvit i nåder utlofvad genom Kongl, resolutionen af den 16
December 1680, detta nådiga löfte likväl icke gått i fullbordan, hvadan desse rusthålls-innehafvare icke allenast varit nödsakade att årligen efter markegångspris lösa omförmälde dagsverken, utgörande ett antal af 30 på hvarje rusthåll, utan äfven varit i mistning af lösen för de dagsverken, som de till rusthållet! anslagne augmentsliewman måst utgöra, och hvilka förbehållits kronan, uti underd. skrifvelse 310 Expeditions-Utskotlets Förslag lill und.
Skrifveise, N:o 1S2. den 15 Maj 1845, anhållit, att, efter det vederbörande blifvit hörde och så framt omförmälda till rusthållarnes förmon väckta förslag befunnnes rättvist och billigt, E. K.
M. måtte täckas vid en kommande riksdag till Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet; så och efter det ej mindre E. K.
M:s befallningshafvande i Westmanlands län, än äfven stuteri-öfverstyrelsen samt Krigs- och Kammar-kollegierna, hörde blifvit och med underd. yttranden inkommit, har E. K. M., uti en till Rikets nu församlade
Ständer allåten proposition, med stöd af den utredning rörande ifrågavarande dagsver ks-skvidighet, som af kollegierna blifvit le inna d och på af dem anförda skäl, täckts i nåder föreslå, att rusthållarne i det s. k.
Kungsöhrs län må varda hefriade från erläggande af hittills utgående lösen för de ränte-dagsverken, hvilka af deras egande stamhemman skola utgöras, under förbehåll likväl, att Rikets Ständer, i händelse den sålunda föreslagna befrielsen från omförmälda dagsverksskyldighet af Rikets Ständer medgifves, i vederlag derför åt stuteri-öfverstyrelsen, som, efter hvad upplyst blifvit, för Strömsholms stuteris räkning uppbär lösen efter markegång af rusthålls-hemmanen för 4,390 ?|:dels dagsverken, bevilja ett årligt statsanslag af 2,012 r:dr 25 sk. 1 rist. banko, motsvarande det belopp, hvartill värdet af nyssnämnda dagsverken, enligt medelberäkning af de 10 sista årens markegångspris, för året uppgått, hvaremot i sådant fall af den hemmanen i Kungsbarkarö socken närmast
Kungsöhr i ersättning för ränte-dågsverkena förunnade kronotionde-spanmål, 13 tunnor, så stor dei, som af rusthållsstammarna nu uppbäres, i stället borde till statsverket indragas; men hvad anginge det af rusthållarne jemväl väckta anspråk att af sina augmentshemman uppbära lösen efter markegång för de i dessa hemmansräntor ingående dagsverken, funne E. K. M., i betraktande af hvad kollegierna härom i underdånighet andragit, icke skäl föreslå någon ändring i nuvarande dispositionen af nämnde augments-hemmans ränte-dagsverken.
Vid öfvervägande af denna E. K.
M:s nådiga framställning har hos Rikets Ständer i betraktande kommit, hurusom, då år 1815 rusthållarne inom Kungsöhrs län framställt underd. anhållan om befrielse från de af deras stam- och augmentshemman utgående ränte-dagsverken, enligt hvad ett af Kammar-kollegii första provins-kontor den 19 Augusti 1815 afgifvet memorial utvisar, tillförlitligen blifvit utredt, att ifrågavarande dagsverken aldrig varit inbegripne under rusthållens och augment,s-lieinmanens öfriga till rustningens upprätthållande anslagna räntor, utan blifvit kronan behållne, emot det att derefter lämpade högre augments-räntor rusthållen till ersättning tilldelats; att Kongl. Majit, på grund häraf och i enlighet med Dess befallnings - Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o i5i. 311 halv amles i Westmanlands län och Kammar -kollegii underdåniga tillstyrkanden, jemlikt nådigt bref den 13 Februari 1816, förklarat denna rusthållarnes ansökning icke kunna bifallas; att det af Konung Carl den XI år 1680 gifna och till stöd för den sökta befrielsen åberopade löfte om något ”soulagement” åt rusthållarne vid Kungsöhrs kompani, for de dagsverken, hvilka de måste till kungsgården utgöra, omöjligen kunde afse någon rubbning i den 7 år sednare eller år 1687 verkställda, på frivilliga kontrakter emellan kronan och rusthållarne grundade, definitiva regleringen af rustningsskyldigheten inom Kungsöhrs län, dervid berörde ränte-dagsverken blefvo kronan behållne; att försöket att bereda dagsverksskyldighetens upphörande följaktligen måste anses såsom ett försök att åstadkomma förhöjning i den genom kontrakt en gång bestämda rustnings-indelningen, en förhöjning, som billigtvis icke lärer kunna ega rum under annat \ilkor, än att de såsom surrogat medgifne, förhöjde augments-räntor blefve i utbyte deremot till statsverket återställde, och att ett dylikt surrogat blifvit vid ursprungliga kontraktens uppgörande bemälde rusthållare tilldeladt är jemväl ådagalagdt derigenom, att rusthållarne vid lifregementet, till hvilket Kungsöhrs kompani hörde, erhållit indelningar af 56 till 76 kronodaler, då deremot indelningarne vid andra kavalleri-regementen, såsom de Småländska och Skånska, liro vida mindre och någonstädes bestiga sig till blott 40 daler.
Den af Krigs- och Kammar-kollegierne, såsom skäl för deras tillstyrkande af den ifrågaställde befrielsen för dagsverkenas utgörande, åberopade omständighet ”att rusthållen vid Kungsöhrs kompani öfverhufvud ledo af en indelningsbrist, som i det nogaste motsvarades af ifrågavarande dagsverkens värde,” saknar jemväl all bindande kraft, enär detta skäl livilar på den origtiga förutsättning, att hvarje rusthåll inom samma regemente eller kompani till ersättning för rustningsskyldigheten erhållit lika stor indelning af kronoräntor, hvaremot vid bestämmandet af hvarje rusthålls indelning, afseende fästats ej allenast å hemmanets ränta, utan ock å dess större eller mindre förmoner.
Beviljandet af den för rusthållarne vid Kungtöhrs kompani sökta befrielse, hvilket i sjelfva verket innefattar en förhöjning iden kontraherade indelningen, skulle af rusthållarne vid andra kompanier af lifregementet eller vid andra kavalleri-regementen, der indelningarne uppginge till lägre belopp, med skäl kunna åberopas såsom grund för vinnande af enahanda fördel och följaktligen leda till rubbning af samtliga gällande rustin ngs-kou tråk ter, och då slutligen meranämnde dagsverks-skyldighets eftergifvande, hvarigenom rusthållens värde komme att ökas med omkring 40,000 r:dr, eller det kapital, sorn motsvarar dagsverkens årliga värde, 2,012 r:dr, icke kunde ega rum annorlunda, än emot anvisandet af ett kontant statsan - 312 Expedilions-Ulskottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o iSa. slag för Strömsholms stuteri till sistnämnde belopp, så skulle alltså berörde eftergift utgöra en skänk, meddelad på andre skattdragandes bekostnad.
Med föranledande häraf och då, på sätt härofvan underdånigst är anfördt, ej mindre E. K.
M:s befallningshafvande i Westmanlands län, än Kammar-kollegium, enligt sina år 1815 afgifna utlåtandeil, ansett det vara genom då föregången utredning tillförlitligen ådagalagdt, att vid indelningsverkets upprättande för lifregementet de så kallade jordeboks- och hemman tals-dagsverken å hvarje rusthåll i Åkerbo härad icke blifvit indelade, utan kronan behållne, emot det att rusthållens augments-räntor blifvit till derefter lämpadt högre belopp bestämde och anslagne, samt detta förhållande, hvilket grundlagt Kongl. Maj:ts år 1816 meddelade afslag å rusthållarnes ansökning om befrielse från ifrågavarande dagsverkens utgörande, icke blifvit genom de, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers underdåntga framställning i denna fråga, utaf E. K. M:s bemälde befallningshafvande samt Krigs- och Kammar-kollegierna afgilna underd. utlåtanden vederlagdt, hafva Rikets Ständer, med afseende härå, icke kunnat bifalla E. K. M:s nådiga proposition, angående befrielse för rusthållarne i det så kallade
Kungsöhrs län från erläggande af hittills utgående lösen för de ränte-dagsverken, som af deras stamhemman skola utgöras, äfvensom rörande anvisandet af ett mot dessa dagsverken svarande årligt statsanslag af 2,012 r:dr 25 sk. 1 r:st. för Strömsholms stuteri.
Stockholm den 2 Augusti 184-8.
N:o 153. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.v l53. 313 N:0 153.
Preste-ståndet den 3i — — Borgare-ståndet den 1 Aug. — Bonde-ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , i fråga om rättighet för Dahls häradsboer till utsjning på Ombergs kronopark.
Uti., N:o 248.) S. A. K.
Då, efter hvad.
Rikets Ständer inhemtat, invånarne i Dahls härad utaf Östergöthlands län af alder skola njutit förmånen af skogsfång å kronoparken Omberg i förra tider utan afgift och i senare först emot betalning efter halft och sedan efter fullt markegångspris, men Rikets
Ständer icke kunnat af tillgängliga handlingar vinna upplysning, af hvad anledning häradsboerne gått miste om denna förmån, få Rikets Ständer i underd. anhålla, det täcktes E. K. M., så framt, efter föregången undersökning, skulle sig visa, att Dahls häradsboer ega giltiga anspråk på tillgodonjutande af ifrågavarande utsynings-förniån, förunna häradsboerne en sådan, dock emot skyldighet för dem att efter markegångspris betala den utsynade veden och med förbehåll, att kronoparken fortfarande blifver under E. K.
M:s befallningshafvandes och jägeribetjeningens tillsyn och vård.
Fröt. 1847 och 1848; ro Sami. 1 Afd. 40 314 Expeditions-Utskottets Förslag till vnd.
Skrifvelse t N.-o i5/$.
Preste-ståndet den 3i — — Borgare-ståndet d*-n 1 Aug. — Bonde-ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af anmärkt olagligt förfarande utaf styrelsen öfver Kongl, och HvitJeldtska stipenaii inrättningen.
(Stals-utsk. Uti., N:o 249.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anmärkt, att ehuru genom Kongl, brefvet den 8 Mars 1815 åtskilliga förändringar egt rum i afseende å hushållningen med de af fru Margaretha Hvitfeldt, enligt testamente af den 22 Januari 1664, till Götheborgs Gymnasium donerade 146 mantal, hvaraf 6 vore säteri samt återstoden insockne och utsockne frälse, den med förändringarna åsyftade förbättring uti åboarnas belägenhet å dessa hemman likväl icke vunnits, hvartill orsaken vore att söka uti det förfarande, dels kuratorerne för Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen, dels och synnerligast
Gymnasii-fogden tilläte sig emot åboerna, såsom att åtskilliga af deni blifvit af kuratorerna fråndömda besittningsrätten till hemmanen för de obetydligaste reparationers försummande, änskönt bristernas afhjelpande ansetts någon gång icke erfordra högre kostnad än 1 r:dr 16 sk., med hvilken hårdhet dessutom förenades den oformlighet, att vid huse-synerne, hvilka af gymnasii fogden förrättades, åboen sällan finge del af syne-instrumentet och således merändels saknade kännedom, hvaruti de af fogden anmärkta brister bestodo, hvarom åboen gemenligen först blefve underrättad genom kuratorernes beslut, som förklarade honom förlustig besittningsrätten till hemmanet, hvarförutan ej sällan skall hafva inträffat att betydliga utmarks-lägenheter å ifrågavarande hemman bortstaddes, emot serskild afgift till stipendi-kassan, till personer, hvilka icke voro i ringaste skyldskap med åboen, som öfver en dylik jordafsöndring icke ens tillfrågades, än mindre finge ersättning för den bortmistade jorden.
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, få lii k c t.s Ständer hos fl K. M. i underd. anhålla, att undersökning måtte anställas till utredande af Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningens samt åboernas ömsesidiga för - Expeditionf-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o i55.
315 hållanden, samt att, i händelse dervid skulle sig visa, att åboerne icke få tillgodonjuta de rättigheter, hvilka, genom ofvanberörde testamente och sednare stadganden, blifvit dem tillförsäkrade, K K.
M. då täcktes i nåder vidtaga sådana åtgärder, att åboerna blifva försatta uti den belägenhet, som med rättvisa och billighet öfverensstämmer.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Augusti 184-8.
Uppläst och godländt hos Ridd. och Adeln den 29 Juli 1848.
Preste-ståndet den 3i — — Borgare-ståndet den 1 Aug. — Bonde-ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående en vilkorlig pension åt kansli-rådet O.
Sundels enka.
Uti., N:ris 130 och 202, Mern.
Mern., N:o 269. S. A. K.
I anledning af väckt fråga, huruvida icke de utaf afl. sekreteraren i Riksarkivet, kansli-rådet O.
Sundel i lifstiden gjorda samlingar af egna handskrifter rörande fäderneslandets historia, språk och antiqviteter kunde för statens räkning inlösas, för att till Svenska och Vitterhets-akademierna, efter ämnenas serskilda beskaffenhet, öfverlemnas, emot en till Sundels efterlefvande enka utgående årlig pension, motsvarande den, som bordt tillkomma benne efter mannen, i fall han vid sitt, år 1829 inrälfade, frånfälle varit delegare i civilstatens pensions-inrättning; och då i afseende härå tillika förekommit, ej mindre att sistnämnda akademi, uti underd. utlåtande, afgifvet i följd af bemälda enkas ansökning rörande samma ämne, vitsordat värdet af större delen utaf dessa åt staten hembjudna samlingar, än Ock att bon, vid redan uppnådd 63 års ålder, är af sjukdom försvagad och befinner sig i serdeles tarfliga omständigheter, hafva Rikets Ständer beslutat, att kansli-rådet Sundels enka skall å allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af en årlig pension utaf två hundra femtio riksdaler, räknadt från den tid, då 316 Expeditions-UtskoUets Förslag till und.
Skrifvelset IV.-o >56. den vid innevarande riksdag fastställda statsreglering vidtager, under vilkor att de af hennes aflidne man efterlemnade manuskript-samlingar till staten aflemnas.
Hvilket Rikets Ständer fa lias E. K. M. i underd. anmäla.
Preste-ståndet den 3i — — Borgare-ståndet den t Aug. — Bonde-ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående stats-anslag till arméens pensions kassa.
Uti., 'Nais 193 och 220, Mern.
N:o 257 samt Först.
Mern., N:o 270. S. A. K.
Sedan arméens sednast församlade fullmägtige, hvilka vid granskning af arméens pensions-kassas förvaltning kommit i erfarenhet utaf, att denna kassa, oaktadt de höga afgifter arméens befäl sig åtagit för att kunna fullgöra pensioneringen, likväl befunne sig i den ställning, att, om pensionärernes antal fortfarande tilltoge i samma mån som hittills, dertill anledning vore för handen, kassan innan kort ej skulle förmå utbetala pensionerna ens till nu bestämda belopp, af sådan anledning och enär någon förhöjning i delegarnes afgifter till kassan ej skäligen syntes böra ifrågakomma annorlunda än i förening med förhöjning i pensionerna, helst de serskilda afdragen å befälets löner redan uppginge till 24, 22 procent, hos E. K. M. i underdånighet framställt behofvet af statsbidrag för betryggande af pensions-inrättningens framtida bestånd samt i sådant afseende underdånigst öfverlemna! en beräkning, utvisande, att ett årligt tillskott af omkring 22,000 r:dr blefve erforderligt för att sätta kassan i tillfälle att fortfarande utgöra pensionerna efter ännu gällande stat, hvarutöfver ett ytterligare stats-anslag af 29,000 rdr jemte ökade afgifter af delegare skulle erfordras för att för framtiden bereda arméens befäl en, i fullmägtiges tanka, af behofvet påkallad förhöjning af samma pensions - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.-o i56.