Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Löfvenskö/dj såsom Arrendator af Sundbyholms och Ribbingslunds Kungsgårdar, upplåtas emot en årlig afgift af 8 Tunnor Spannmål, hälften Råg och hälften Korn ; och enär, såsom Revisorerne jemväl upplyst och Utskottet nu vidare inhämtat, ifrågavarande Inventarier blifvit af enskild person donerade till nämnde Kungsgårdar, för att dervid evärdeligen bibehållas, anser Utskottet, med afseende å Testators vilja, icke något vara att erindra i anledning af omförmälte undantag från allmänna föreskrifter uti Högstberorde Nådiga Förordning, om försäljning af de vid Kungsgårdarne befintlige Inventarier, desto mindre, som den för Inventarierne vid Sundbyholm och Ribbingslund särskildt betingade och med skyldighet af Inventariernes återställande i lika samt snarare yngre och bättre stånd än de emottogos, förenade årliga hyres-afgift, i tidens längd, ostridigt skall tillskynda Stats-Verket en större fördel, än om en köpeskilling, som troligen skulle utgöra ett ringa belopp, på en gång erhölles.
Sorn den uti 1822 års Revisions-Berättelse gjorde anmälan, af de dispositioner, hvilke på allmänna Indragnings-Statens Besparingar blifvit gjorde till framledne En af Rikets Herrar Generalen m. m.
Herr Grefve Adlercreutz^ Enka, Fru Grefvinnan Stats-Utskottets Betänkandeti. 23g Adlercreutz i född von Engeström3 och Vice Presidenten Walléns Enka, Fru A. C. Beckman> är af lika beskaffenhet och star i sammanhang med de af Riksens Ständers Revisorer år 1820 anmälte anordningar, under loppet af åren 1817 och 1818 å samma Stat, har Utskottet trott något särskildt yttrande här icke erfordras, utan åberopar livad vid Utlåtandet öfver 1820 års Revivisions-Berättelse i detta ämne är anfördt, och bör endast anmäla, att Utskottet fått emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande en årlig pension för Fru Grefvinnan Adlercreutz , deröfver Utskottet skall med yttrande till Riksens Höglofl.
Ständer inkomma, sedan Stats-Verkets inkomster blifvit bestämde och tillgångarne, som kunna påräknas äro kände.
Då, i anledning af de år 1817 samlade Revisorers derom gjorde hemställan, Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse den i3 Junii 1818, anhållit, att Kongl.
Maj :t, till ordning och säkerhet i förvaltningen af Stats-Verkets tillgångar, täcktes i de till Kongl. Stats-Contoiret allåtande Bref om utbetalningar, föreskrifva å hvilken Stat och Titul de skola utgå, men likväl i någre, genom Kongl. Maj:ts KrigsExpedition, sedermera afgångne
Bref, sådan föreskrift icke varit bestämdt meddelad, hafva Revisorerne till Riksens Höglofl.
Ständer öfverlemnat, om icke förenämnde a4« Stats-Utskottets Betänkanden. underdåniga anhållan måtte, i afseende på angelägenheten af berörde fullständighet i föreskrifterne förn jas; Och har Stats-Utskottet i denna hemställan skolat instämma.
Beträffande den, i 1822 års RevisionsBerättelse, förekommande fråga om verkställigheten af en Riks-Hufvud-Bok och hvad dermed gemenskap eger, samt föreslagen ändring i formen och tiden för Landsoch Militiae-Räkenskapernes afslutande, vill Stats-Utskottet deröfver framdeles afgifva särskildt utlåtande, sedan Utskottet fått emottaga den Riks-Hufvud-Bok för år 1821 efter den af Kongl. Stats-Contoiret uppgifne methode, som under Riksdagens lopp lärer blifva fullbordad, och då jemväl meddela yttrande öfver Revisorernas erinran vid den uti Kongl. Kammar-Collegii AfräkningsContoir emot Kongl. Räntekammaren förde Controll-Bok öfver utgifterne; likasom, hvad angår Revisorernas anmälan om det hinder, dem mött för verkställigheten af den granskning, Riksens Ständer, enligt deras underdåniga skrifvelse af den 2 Julii 1818, beslulit, af ej mindre Tull-Verkets Räkenskaper och förvaltning, än ock redovisningar för de under Kongl.
Krigs-Collegium stående Cassör, samt Kongl.
Seraphimer-Ordens Gillets fonder, Utskottet skall afgifva yttrande vid besvarandet af de i detta ämne från alla fyra Respective JliksStånden ankomne motioner. Stats-Utskottets Betänkanden.
Enär Revisorerne hemställt* att Riksens Högloft.
Ständer* i likstämmighet ined hvad ledan Vid i 8 i5 års Riksdag begärdes* måga hös Kongl-.
Majit i underdånighet anhålla om Nådig befallning till Kongl* Kammar-Rätten att företaga den på detta \erk ankommande speciella Revisionen af Stats.» Yerkets Räkenskaper , så tidigt , att densamma må vara Verkställd innan Böckeriie aflemnas till Riksens Ständers eller deras Revisorers granskning, saint vederbörande ali» befallas att hålla desse Räkenskaper Koligh Kammar-Rätten tillhanda inom den* för Verkställigheten häraf* erforderliga tid* har Stats-Utskottel skolat uti delilia hemställan instämma* såsom afseende deli ordning* att den speciella granskningen * som Vederbö» rande Ämbets-Verk åligger* må föregå dell generella* hvarmed Riksens Ständer och de» ras Revisorer skola taga befattning» Något Utlåtande öfver hvad Revisorer*» lie anmält och hemställt i anledning af verkställd granskning utaf Saltpetter
Under tilikännägifvailde * att Kongl» Majit, medelst Nådige Bref deli 3 FebrUarii 1819 och 27 Junii 1821* tillåtit* att Svenska 4:»/* Sami. 1 ^ •j, /j 2 Stats-U t skottets Betänkan den.
Stats-Verkets hos Norrska Stats-Cassan, enligt 1820 års Revisions-Berättelse, egande fordran af 123,119 R:dr 11 sk. finge mot erläggande af 6 proCents ränta å beloppet, på 8 Terminer med jj:del hvarje tredje månad liqvideras, samt att derå blifvit inbetaldt 12,869 R:dr 11 sk. så att endast 110,260 R:dr i Capital återstode, hafva de sist församlade Revisorer anmält huruledes, i afseende på Post-Verkets förvaltning befunnits att, sedan angelägenheten af Posthusets här i Staden snara reparation blifvit, ådagalagd och då anslaget för publike husens underhåll ej lemnade tillgång till den erforderliga betydliga kostnaden, Kongl. Maj:t, under den 28 Mars 1821, i Nåder förordnat, det nämnde utgift skulle utaf Postmedlen utom
Stat utgå, eller genom afdrag af den inflytande Inkomsten, emot redovisning i vanlig ordning; och hafva Revisorerne, vid den sålunda inträffade brist, å allmänna Byggnads-anslaget, val funnit annan utväg icke hafva återstått, än att af andre befintlige och icke till någre bestämde behof anslagne tillgångar anvisa hvad till ifrågavarande nödvändiga arbete kunde åtgå, utgörande, enligt upprättadt Entreprenad-Contract, 70,000 R:dr, utom hvad pålningen för grunden till huset komme att kosta; likväl och enär Postmedlen utgjorde en Bevillning, som till Stats-Verket borde ingå och redovisas, samt hvad denne Intrad kunde öfverstiga dess i Riks - Stats-Utskottets Betänkanden.
243 Staten påräknade belopp skulle tilläggas öfverskotten , hvilke följaktligen genom berörde anvisning blifvit, i ett motsvarande förhållande, minskade, hafva Revisorerne funnit det mera skolat instämma med de för Statsförvaltningen stadgade grunder, om utgiften blifvit förskottsvis besörjd af öfverskottsmedlen, för att sedermera hos Riksens Ständer till afskrifning anmälas.
Då nu, enligt hvad ofvan nämndt är, G proCents ränta å Norrska Stats-Cassans Portoskuld kommer Stats-Verket tillgodo, in Lill dess Capital-beloppet på föreskrifvit sätt blifvit liqvideradt, har Stats-Utskottet funnit ingen åtgärd härvid för Riksens HöglofL Ständer vara att vidtaga; och ehuru Utskottet instämmer uti Revisorernes yttrande om lämpligaste sättet för nödige medels anvisande till Posthusets ombyggnad, tror Utskottet likväl, att, som i verkställigheten af det ena eller andra anvisningssättet, resultatet på det hela blefve enahanda, det vid hvad härutinnan tillgjordt blifvit må kunna bero, Uti Berättelsen Öfver den af Riksens Ständers Revisorer år 1820 förrättade granskning af Stats-Verks förvaltningen, är, angående Chartas-Sigillatee-medlen hemstäldt, att, tillförekommande af proprie-Balancer, sådan Inventering af stämplad t papper som, enligt 26 §. i Kongl.
Förordningen den 3i Julii 1818 bör, en gång om året, hos för - 244 Stats-Utskottets Betänkanderi. säljningsmännen anställas, måtte komma att ske 2:ne gånger årligen, nemligen vid Junii och December månaders utgång, samt att redovisningen för de under det då sist förflutne halfåret uppburne medel inom den i5:de i nästa månad derefter borde verkställas, vid förut stadgade påföljd för underlåtenheten häraf; och som detta Revisorernes förslag, genom Kongl.
Kammar-Collegii och Kongl. Stats - Contoirets, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga befallning den 16 Mars 1821, grundade Circulaire-Bref af den 9 April samma år, redan blifvit vederbörande till verkställighet anbefaldt, så är i denna del någon vidare åtgärd icke erforderlig; men, med anledning af hvad uti 1822 års Revisions-Berättelse är omförmäldt, att de vid 1820 års slut uti Finland innestående Balancer å Charlas - Sigillatas-uppbörden utgöra icke mindre än 27,908 R:dr i5 sk. 6 rst., anser Utskottet sig böra understödja Revisorernes dervid gjorde hemställan, att Riksens Högloft.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att dessa betydliga fordringar måga i Ministeriel väg varda infordrade för att Stats-Verket, i behörig ordning, tillgodokomma.
Stats-Utskottet har jemväl inhämtat af hvad i följd af 1820 och 1822 årens Revisions-förättningar är anmäldt i afseende på särskildte Committerades förvaltning af sådane medel, som efter Traetater med främ - Stats-Utskottets Betänkandev. 34 5 mande Makter influtit, att, utom Contänte Cassa-behällningen, utgörande 1792 R:dr 2 sk. Silfver Specie, 11,014 R.‘dr 18 sk. 10 rst.
Banco-Sedlar, samt 2,000 R:dr Hamburger-Baneofonden, såsom balancerade lordringar, skulle ega bos Kongl. Preusiske Regeringen: återstod på köpeskillingen för Pommern 1,200,000 R:dr i Preusisk Courant.
Andel i Krigs-Contributionerne under Fåltloget i Tyskland 1,193,389 Francs 11 Centimer samt återstående återbäring af Lösen för Armeens donerade Domainer i Pommern 8,000 R:dr Svenskt Banco; hvaremot Fondens skulder utgjorde tillsammans 60,469 R:dr 8 sk.
Svenskt Banco, allt räknadt till den 1 November nästlidet år; och bade Revisorerne, enär fordringarne på Löseskillingen för Pommern samt andelen i Krigs-Contributionerne längesedan voro till betalning förfallne och åtskillige förskotter, bestående uti 700 R:dr Svenskt Banco, 2948 R:dr 14 sk., Preusiskt Courant, 4>028 R:dr 10 sk. Ilamburger-Banco, 2,798 Fredr. d’or, 552 Holländske Ducater, 7,200 Francs och 5oo P, Sterling en längre tid utan förändring varit uti Räkenskaperue balancerade hemställt, om icke hos Kongl.
Maj:t borde göras underdånig anhållan, det kunde sådane lämplige åtgärder vidtagas, att Statsverket snart koinme i åtnjutande af berörde fordringar och förskotten blefve redoviste, samt, efter behörig pröfning, antingen återbetaldte, eller afskrifne. a^G Stats-Vtskottets Betänkanden.
Utöfver desse af Revisorerne uppgifne Förskotts-Summor hafva jemväl åtskillige personer af seqvestrerade
Varufonden upphurit io,653 R:dr ag sk. 6 rst.
Banco ; och, sorn dessa, jemte de öfriga Förskotts-Posterne, så väl som de balancerade fordringarne, desto hälldre höra såsom Revisorerne föreslagit, lill snar afskrifning eller inbetalning befordras, som, enär hvad angår förskotten, svårigheten att dem utreda ökas ju längre med utredningen uppskjutes, och fordringarne åter längesedan bordt vara liqviderade, så lära Riksens Högloft, Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl.
Maj:t täcktes vidtaga de lämpliga åtgärder, hvarigenom ett snart och fördelag tigt slut härutinnan må kunna vinnas.
Slutligen hvad angår Revisorernas yttrande angående användandet af och redovisningen för den, enligt g §. i Riksdagsbeslutet den 21 Julii 1818 fastställde afgift, från 1819 års början, med 3 sk. årligen af hvarje Mantalsskrifven person till Veneriska smittans hämmande, Lazaretters anläggande och Cur-anstallters utvidgande, skall Utskottet sig deröfver framdeles utlåta i sammanhang med den åtgärd, Utskottet åligger vid Kongl. Majrts till Utskottet remitterade Nådiga Proposition om fortfarande och särskildt gjorda motioner rörande upphörande af denne afgift samt efter det granskningen af redovisningen för denna Stats-Utskottets Betänkanden.
247 år 1821 influtne afgift hunnit af Utskottet verkställa^.
Ständer vördsamligen.
Stockholm den i2 Mars 182.3. N:0 42.
Antom den 17 Mars 1823. Utlåtande,! anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå General-Lieutenanten i Neapolitansk tjenst, von Rosenheims underdåniga ansökning om utbekommande af innestå ende lön.
Idongl.
Maj:t har till Riksens Höglofl.
Ständers Stats-Utskott i Kader öfverlemnat Gelieral-Lieutenantens och Inspecteurens vid Konungens öfver båda Sicilierna tjenst, m. ni.
Herr Ludv. A. von Rosetdieims i underdånighet gjorde ansökning, att, som lian icke kunnat hos Kongl. Stats-Contoiret utbekomma den extra lön af 128 R:dr årligen , Högstsalig Konung Gustaf den Thed.te, enligt företedd Resolution af den 27 Sept. 1791, honom tillagt, Kongl, Maj:t i Kader täcktes förordna om utbetalningen deraf* a48 Stats-Utskottets Betänkanden. utan afseende på hans af dess utrikes vistande föranledde uragtlåtenhet af de formaliteter, som bardt iagttagas och verkat hinder i lyftningen häraf.
Af handlingarne, sorn den Nådiga Remissen åtföljt, har St.ats-Utsko.ttet funnit, att Herr General-Ideutenanten von Rosen-- lieimj såsom han anfort, i följd af Kongl, Maj:ts den 27 Sept, 1791 för honom utfärdade Nådiga Resolution att vara Capitain vid då varande Hennes Mai;t Enke-Drottningens Lif-Regemente, med åtnjutande af årlig lön på extra Stat, 125 lt:dr, intill dess. han till annan motsvarande lön på ordinarie
Stat kunde varda förhulpen, låtit uti Kongl, Stats-Contoiret uttaga detta lön-belopp till och med för lörsta hälften af år t8o5, Yid 1809 och 18 io. årens.
Stats-reglering blef derefter denna extra lön af Riksens
Ständer uppförd å den då inrättade allmänna indragoiugs-Staten; men inneliafvaren, som redan länge hade varit utrikes vistande, afhördes hvarken sjelf, eller genom Ombud till beloppets utbekommande; och då emedlertid i anledning af Riksens Ständers underdåniga hemställan vid 1812 års Riksdag, Kongl, Kungörelsen, den 9 December samma år utkom, som stadgar, att hvar och en, hvilken hos Statsverket eger fordran af hvad beskaffenhet som hälst, bör ovillkorligen anmäla sig om lyftning deraf inom Junii månads slut för den Stats-Utskottets Betänkanden.
249 föregående tiden, vid påföljd att fordringen eljest anses förfalla intill dess Riksens Ständer komma tillsammans och efter erhållen kännedom om fordringens Beskaffenhet,pröfyat huruvida nytt anslag för utbetalningen må beviljas; men Sökanden fortfarande uteblef med anmälan om lyftning af den extra lön tills år 1815 åter inträffade Riksdag och Ståts-reglering, samt mer än 10 år voro förflutrie sedan lönen sist anordnades, uteslöts den samma från Staten och beloppet ingeek följaktligen bland besparingarne på allmänna indragnings-Staten.
Vid sådant förhållande, har Kongl. Stats-Contoiret, som öfver den underdåniga ansökningen blifvit bordt, till Kongl. Majrts
Nådiga bepröfvande öfverlemnat, huruvida Sökanden, hvilken, som orsak till sin försummelse att låta uttaga lönen, anfört de Politiske hvälfningarne i Södra Europa der han sig uppehållit, måtte, på grund deraf, kunna anses ega sin forclringsrätt öppen, samt för öfrigt anfort att, enligt hvad genom Kongl, Brefvet, den 4 April 1797, angående reglering af Minister-Staten förordnades till efterrättelse i allmänhet, ega utrikes vistande Pensionärer att blott åtnjuta hälften af pensionen, så framt icke särskildt
Nådigt tillstånd varit lemnadt till uppbärande af liela beloppet, Stats-Utskottet, som uti afgifvet Utlåtande af den 22 nasti.
Februarii, i anled - 2Do Stats-Utskottets Betänkanden. ning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, uppå gjord ansökning om utbekommande af afledne Abbé Vohlers utestående Pension, på den grund ansett sig icke kunna tillstyrka pensionens utbetalande, att ändamålet med Kongl.
Kungörelsen den 9 December 18ra, att nemligen Stats-Verkets utgifter måtte kunna inom viss tid beräknas, skulle förfelas, derest försummelsen utan giltiga skäl att inom den fÖreskrifna tiden sig, om en gifven och känd fordrans utbekommande anmäla, icke medförde annan påföljd än den att afvakta Riksens Ständers nästa sammankomst och att den innehållne pensionen länge sedan vore disponerad jemte öfrige Besparingar på utgifts-Tittlarne samt Stats-Verkets inskränkta tillgångar icke medgåfvo något särskildt anslag dertill, finner på dessa skäl, och enär de
Politiske förludlanderne icke varit sådane att de under bela tiden ifrån år i8o5, utan blott korrta mellantider kunnat hindra Herr General-Lieutenant von Rosenheim från communication med Sverige, eller satt honom utur tillfälle, hvarken att uttaga dess innestående lön, eller vinna kännedom örn de författningar
Iian i sådant fall hade att iagltaga, hvarigenom äfven föreskriften uti Kongl, förordningen af den i3 Junii 1800, sorn stadgar att alla fordringar hos det allmänna ,. eller af enskildte personer,, skola vid, förlust af all rätt dertill utkräfvas inom tio år, blifvit åsidosatt, icke anledning för Stats-Utskottets Betänkandeti.
251 handen att tillstyrka det någre medel måga till godtgörande af den utur Staten längesedan afförda lönen beviljas.
Hvilket vördsamt öfverlemna» till Piik— sens Höglofl.
Stockholm den 12 Mars 182S.
N:0 43* Ankom den 17 Mars i8j3.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Remiss uppå Öfversten H. F. Reuterskölds underdåniga ansökning, att utbekomma innestående Expectance-Arfvode Tu Stals-Utskottet har Kongl. Maj:t i Nåder öfverlemnat handlingarne, angående Herr Öfversten m. 111.
Reuterskjölds underdåniga anhållan, att alldenstund han, vid dess med Nådigt tillstånd år 1816 verkställde resa till Frankrike,lemnat vederbörlig
Fullmagt åt sitt härvarande Ombud, att i behörig" tid och ordning reqvirera det expectance-Arfvode, utgörande 3oo R:dr årligen, som Herr Öfversten vore i Nåder tillagdt; roen detta Arfvode honom icke tillgodokommit för åren 1817 a52 Siats-Utskottets Betänkanden. och 1818, detsamma måtte för berörde 2:11c år af Kongl. Stats-Contoiret till honom utbetalas. I anledning bäraf har Kongl.
StatsContoiret under den 29 Mars 1821 i underdånighet anmält, att sedan Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag anslogo på allmänna Indragnings-Staten 10,000 R:dr årligen från samma års början, att användas till aflöning för Officerare, som under sista krig tjenstgjort, men voro i saknad af löner, och Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 23 Januarii 1816 derom förständigat Kongl. Stats-Contoiret, med Nådig befallning, att till de på en bilagd förteckning upptagne Officerare, och deribland då varande Öfverste -Lieutenanten Henr.
Fab. Reuterskjöld utbetala de expectance Arfvoden dem efter hvarderas innehafvande tjenstegrad tillkommo; så blef ett sådant Arfvode derefter anordnadt till Öfverste-Lieutenanten för åren i8i5 och 1816 med 3oo R:dr för hvardera året; men då Herr Öfversten icke anmälte sig till utbekommande deraf för den följande tiden förr än den 16 Maji 1820, då han genom behörigen befullmägtigadt Ombud reqvirerade det innestående Arfvodet från 1817 års början till och med Andra Qvartalet 1820, anordnade Kongl. Stats-Contoiret beloppet för hela året 1819 och de 2:ne Första Qvartalen 1820, men ansåg deremot Kongl.
Kungörelsen af den 9 December 1812 angående Stats-Utskottets Setäiikanden.
a53 en viss prsescriptions-tid för dem som hos Stats-Verket ega fordran, vara hinderlig för utbetalningen af det för åren 1817 och 1818 belöpande Expectance Arf vodet.
I enlighet med hvad Stats-Utskottet yttrat uti särskildt
Utlåtande af denna dag i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Herr General-Lieutenanten von Rosenheims underdåniga ansökning, att utbekomma en extra lön, kan Utskottet icke tillstyrka att Herr Öfverste Reuterskjöld må utbekomma den ilinehållile Expectance
Lönen för årell 1816 och 1817, eliar ändamålet med Kongl. Kungörelsen den g December 1812, att Stats-Verkets utgifter måtte kunna inom viss tid beräknas, skulle förfelas, derest försummelsen, utan giltiga skäl att inom deli föreskrifne tiden sig om en gifven och känd fordrans utbekommande anmäla, icke medförde annan påföljd än den, att afvakta Riksens Ständers nästa sammankomst och Utskottet finner intet skäl till bifall å Herr Öfversteils anhållan kunna hämtas derifrån, att icke hail sjelf utan hans Ombud försummat att Expectance Lönen i rättan tid reqvirera, enär, enligt allmänna Lagen,FullmägtigsfÖrsummelse drabbar hufvudmannen, som derföre eger att hos Ombudet söka sin skada åter.
Detta Öfverlemnas vördsamt till Riksens Högloft.
Stockholm den 12 Mars i8a3. a 54 Stats- Utskottets 'Betänkan den.
N:0 44.
Ankom den vj Mar» i8a3.
Utlåtande i anledning af väckt fråga om de så kallade Talemåns-Tafflarnes återställande samt Herrar Talemåns Representations-kostnad.
Jemte Jet Högloft Ridderskapet och Adeln samt Hög v.
Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat Herr Grefve B. B. von Platens Motion, om återställande af de vid sista Riksdag indragne Talemäns-Tafflarne liar Utskottet fått emottaga åtskillige hos förstnämnde
Stånd dels för, dels emot Motionen gjorde anföranden.
Herr Grefve von Platen har Sökt visa» att vid en Representation, sådan som dell Svenska, sammansatt af fyra särskildte
Stånd» hvilka skola förena sig om gemensamma be* slut» vore ett ständigt meddelande samt en ständig beröring och förening af tankar och meningar nödvändig, och då detta ej vore möjligt om man icke i förtrolighet träffades» liar Herr Grefven föreslagit Talemäns-Tafflarnes åter öppnande såsom härtill bidragande, i ett öfvervägande förhållande emot den dermed förenade kostnaden; uti hvilket tillstyrkande Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt instämt, likväl med Stats-Utskottets Betänkanden.
255 •den förändring, att då vid Taleman.s-Tafflarnes upplösning beslöts, att åt Taleinännen så mycket skulle bestås som till en anständig Representation beböfdes och allt således beror på hrad begrepp man fäster vid en sådan Representation, kunde sparsamheten bäst iagttagas, om en viss Månadtlig Summa för Tafflarne bestämdes.
Häremot är af åtskillige Ledamöter anmärkt, att det härmed åsyftade ändamålet icke syntes kunna vinnas genom Tafflars beviljande, att det icke val stöde tillsammans med den sparsamhet, som i allmänhet yrkas och af Riksens Ständer sjelfve borde iagttagas, att nu åter besluta Talmäns-Tafflars begagnande och attdencommunication af tankar och meningar de särskildta Riks-Ståndens Ledamöter emellan, som åsyftades, egentligen borde och kunde vinnas genom alla fyra Ståndens Ledamöters sammanträffande i Utskotten och jemväl uti Stånds-Klubbarne, samt att om någon betalning skulle anordnas, Herrar Talmän för den kostnad de kunna använda vid deras så kallade representation den vid Riksdagens början borde till belopp bestämmas.
Vid sista Riksdag yttrade Stats-Utskottet i anledning af då väckt fråga om indragning af Talmäns-Tafflarne, att, enär det ankommer på Riksens Ständer, att vid hvarje Riksdag särskildt anslå medel till Riks - 356 Stats-Utskottets Betänkandetu dags-kostnadernes bestridande, trodde Ut» skottet sådan indragning af Tafflarne vid följande Riksdagar böra öfverlemilas till kommande Riksens Ständers Eget förordnande.
Mell som med slik indragning vid det förhållande att Tafflarne vanligen anordnas vid Riksdagens början innan Riksens Ständer komina i verksamhet» syntes bero på det förordnande och exempel» som Riksens Ständer då kunde gifva» samt denna besparing och eli Utgift både mindre nödig och tillika icke obetydlig vid en tidpunkt då all hushållning med Statens tillgångar vore nödig
Och i sin ordning» hälst det syntes tillhöra Riksens Ständer att härutinnan gifva ett efterdöme» som Ined tidens fordringar öfverelisstämde; så hemställde Utskottet öln icke Riksens Ständer» då Tafllarlles indragning för framtiden ej kunde annorlunda föreskrifvas än derigenom» att en sådan inskränkning af Riksens
Ständer för sig sjelfve vidtogs» skulle» till befordrande af det åsyftade
Patriotiska andamålet» finna för godt förordna att Tafflarne vid då varande
Riksdag borde upphöra, så snart gemensamt beslut derom af Riksens Ständer hunne fattas och hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas} och tillkännagåfvo Riksens Ständer» uti underdånig skrifvelse af den 23 Maji 1818» deras beslut att Talmäns-Tafflame vid samma Riksdag skulle indragas och endast godtgöras kostnaden till Stånds - Stals-Utskottets Betänkande. 2J7 Klubbarne samt öfrige oundgänglige utgifter för den representation,som af Herr LandtMarskalken och Talmännen måste iagttagas.