Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att då en jemförelse allenast emellan sökandernes och af dem uppgifna eller vissa andra hemman blelve ofullständig, helst det kuride anses för nära nog omöjligt att bestämma, hvilket eller hvilka hemman, både i anseende till förmåner och derefter lämpad ränta, vore så beskaffade, att jemförelsen dermed uppfyllde livad som åsyftades, eller att utröna, om och i hvad mån giltig anledning förefunnes till ränte-nedsättning för sökandernes hemman, samt dessutom en undersökning efter skattläggnings-method eller eljest särskildt rörande hvarje hemmans beskaffenhet och godhet skulle, äfven om vissa hemman toges till jemförelse, blifva af det omfång, att den sannolikt ej på flere år hunne fullbordas, och jemväl komma att medföra högst betydliga kostnader, vid dessa förhållanden hemmanens nuvarande penninge-värde måtte förklaras skola blifva grunden för jemförelsens verkställande; 2:o
Att, till utrönande af detta penninge-värde, borde förfaras sålunda: att, sedan värdet af hvarje särskildt hemman först blifvit bestämdt, alla hemmanens värden sammanräknas och summan deraf delas med summan af hemmantalet efter helt räknadt, då qvoten utvisar penninge-medelvärdet; att, på lika sätt, hemmanens jordeboks- och hemmantals-räntor sammanläggas och, genom summans delning med hemmantalet, medeltalet af räntan för ett helt hemman bestämmes; samt att, genom jemförelse emellan medeltalen af hemmansvärde och ränta, å ena sidan, samt hvarje till ränte-nedsättning anmäldt hemmans värde, å den andra, utrönes beloppet af den ränta, sorn hemmanet rätteligen lior draga, då, om den vid skattläggningen åsätta ränta är högre än det förra, skillnaden utvisar det belopp, för hvilket, vid räntans utgörande, lindring skall tillgodonjutas, hvarvid dock borde iakttagas, att sistnämnde belopp uti intet fall må i detta afseende beräknas högre än den del af hvarje hemmans ränta, som icke utgöres med effektiv rustning, utan med penningar såsom öfverskotts-ränta; 3:o
Att uti ofvanberörde värdering och jemförelse borde, så vida det kunde anses med stadgandena i Kongl. Brefvet den 44 Juli 4835 öfverensstämmande, ingå icke allenast ränte-gifvande hemman, utan ock alla andra hemman, hvilkas räntor 6 Kongl.
Proposition N:o 73. äro på båtsmanshåll i Blekinge indelta, och således jemväl de, hvilka erhålla till— .skotts-ränta, samt sådana, som hvarken gifva eller taga något tillskott, helst derigenom verkliga medelvärdet skulle rättast bestämmas, men eljest blott ränte-gifvande hemman; dock att i hvarje fall i beräkningen intoges livart och ett sådant hemmans liela mantal, värde och ränta, så vida någon del deraf är på gamla Båtsmanshåll^ anslagen, utan afseende derå, alt en annan del ingått i nya indelningen; 4:o Att, beträffande sättet för hem mans-värdenas uppskattning, dermed borde så lillgå, ätt åt vederbörande Domhafvande, hvar för sin domsaga, uppdrages att gemensamt med ledamöterna i häradets nämnd samt med ledning af tillgängliga lagfarts-protokoll, bevillnings-taxerings-längder och andra handlingar, som kunna lända till upplysning, verkställa ifrågavarande uppskattning; hvarjemte i öfrigt borde iakttagas: a) att vederbörande Häradsskrifvare särskildt för hvartdera af länets fyra härader, som tillika hvart för sig utgöra en domsaga, upprätta, för att genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande
Domhafvanden tillhandahållas, förteckningar å alla de hemman, hvilkas värden komma att på förenämnda sätt bestämmas, med utsättande deruti jemväl af hvarje hemmans ränta och bevillnings-laxerings-värde; b) att uti dessa förteckningar, upprättade på sätt Kongl. Maj:l,s
Befallningshafvande vidare linge föreskrifva, liemmans-värdena införas i mån af uppskattningens fortgång; c) alt ombud för socknarne inom häradet, lill etl antal af minst 2 och högst 4 för hvarje socken, vid socknestämma utses, med rättighet ali vid värderings-lorrättningen tillstädes— komma och meddela upplysningar eller göra de anmärkningar, hvartill anledning förefinnes; dj att dervid äfven höra vara tillstädes så väl förste Landtmätaren i länet eller, i händelse af hinder för honom, annan af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utsedd Landtmätare, för alt med upplysningar tillhandagå, sorn ock särskildt af Kongl. Majis Befallningshafvande förordnadt Krono-ombud, att Kronans rätt bevaka; och ej att, om, emot förmodan, något eller några hemmans värde ej skulle kunna utan föregången syn på stället utrönas, Häradsrätten då må ega förordna sakkunnige män att sådan syn verkställa; 5:o
Att af längderna öfver den på lorberörda sätt fullbordade uppskattningen ett exemplar insändes till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och ett annat utskrifves för hvarje socken att i kyrkorna uppläsas och hållas tillgängligt för dem, som önska deraf taga kännedom, med rättighet för vederbörande att inom en månad efter uppläsandet anmäla de anmärkningar emot värderingen, dertill befogenhet förefinnes, hvarefter Kongl.
Majis Befallningshafvande skulle ega att sådana anmärkningar pröfva och, enligt de grunder, som blefve stadgade, vidare angående den sökta ränle-nedsätlningen besluta; samt slutligen 6:o
Att kostnaderna för undersökningarna och värdcringarne, deruti, inberäknade rese- och traktaments-ersättningar till Landtmätare, Krono-ombud, Värderings-män samt lösen för upprättandet och utskrifning af förteckningar och andra Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition N:o 73. 7 handlingar, så vida det ej sker på enskild persons begäran, måtte få utgå af allmänna medel.
Afven öfver della ärende hafva Förvaltningen al Sjö-ärendena och Kammarkollegium blifvit hörde sami uti afgifvel underdånigt utlåtande af den 21 Juni 1854, med instämmande i öfrigt uti Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förestående förslag, deremot, på anförde skäl, tillstyrkt, att, vid jern fö reisen till utrönande af hemmanens rätta värde och ränta, endast lages i betraktande del mantal och den ränta, som vid Indelnings-verkets upprättande varit hvarje hemman åsätta och blifvit behörigen fastställda; att, i öfverensstämmelse med föreskriften i Kongl.
Brefvet den 14 Juli 11155. till ränte-nedsättningéns bestämmande jemförelse icke måtte få ega runi med andra än ränte-betalande hemman, samt att jemväl hemmans-egare, som sådant kunde önska, måtte vara tillåtet att vid den föreslagna nppskatlnings-förrättningen tillstädeskomma för att sin rätt bevaka.
Med här förut omförmälda frågor sammanhänger på det närmaste den om ränte-nedsättning för de s. k. reserv-räntorna i Blekinge, hvilka, bestående af mindre jordlägenheter och lisken med, enligt 1825 års Jordebok, åsatt, ränte-belopp af tillhopa 51 l\:dr 18 sk. 8 r:sl. Banko, som dock, efter afdrag af räntorna för åtskilliga sedermera nedlagda lisken, nu uppgår till blott 47 B:dr 3 sk. 2 r:st., vid in delningens upprättande i provinsen öfverblefvo, men likväl anslogos till Båtsmanshållets understöd, sami, enligt Kongl. Maj:ts, med Rikets Ständer, vid 1850 och 1851 årens Riksdag fattade beslut, från och med år 1859 äfven slada utgöras nied förvandling.
Rörande dessa räntor har, efter derom under den 1 Oktober 1851 gifven Nådig befallning, Kammar-kollegium den 26 Juli 1855 afgifvit underdånigt betänkande och deri fullständigt utredt nuvarande beskaffenheten al reserv-lägenheterna samt tillika hemställt, att, för tillvägabringande af ränte-nedsättning äfven för dem, i de fall anledning dertill förefinnes, måtte i tillämpliga delar få förfaras efter de grunder, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i afseende på öfverskotts-räntorna i länet föreslagit.
Vid öfvervägande af hvad i dessa frågor förekommit, har Kongl. Maj:l funnit det af Dess Befallningshafvande i Blekinge föreslagna ganska invecklade förfaringssätt för tillvägabringande af ränte-nedsättning för öfverskotts-räntegifvande hemman inom länet, i nära nog enahanda man, som användandet härvid .af det i författningarne löreskrifua sätt för ränte-förmedlingars åstadkommande, förete så betydande svårigheter i verkställigheten och blifva förenad med sådan tids-utdrägt och kostnad, jemte det ändamålet, undanrödjandet af ojemnlielen vid räntornas utgörande, icke med någon säkerhet visar sig kunna derigenom ernås, att Kongl. Maj:t desto hellre ansett betänkligt alt samma förslag gilla, som det är att förutse, all uppskattningen af hemmans-värdena, sedan den blifvit företagen, komme att föranleda till en ganska stor mängd anmärkningar och långvariga tvister, samt att, om äfven 8 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition N:o 73. en större jemnhet i rustnings-bördan skulle genom de uppgifna åtgärderna kunna öfverskotts-räntegifvare beredas, deras klagomål dock icke derföre skola upphöra, emedan dessa i sjelfva verket grunda sig på den i följd af Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 öfverskotts-räntegifvarne ålagda mångdubblade beskattning och deraf vållade nedsättning i deras hemmans värden.
Ilen rubbning i sekelgamla förhållanden, hvilken i omförmälda måtto för öfverskotts-räntegifvarne i Blekinge egt rum, har Kongl. Maj:t ock ansett så mycket hellre förtjena alt behjertas, som, utom det att hemmans-räntorna inom provinsen af ålder utan förvandling utgått efter kronovärde, den sedan Indelnings-verkets införande efter hand inträffade försämring i öfverskottsräntornas värde hade till orsak allmänna förhållanden, dem det icke berodde af öfverskotts-räntegifvarne att ändra eller förekomma.
I betraktande af allt detta vill Kongl. Majit alltså, i stället att begära Rikets Ständers samtycke till de af Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande föreslagna åtgärder, härmed föreslå Rikets Ständer att, jemte det tillskotts-räntetagarne i Rlekinge fortfarande bibehållas vid den, genom Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835, dem tillerkända rättighet atl, tillskotls-räntorna med förvandling efter årlig markegång utbekomma, öfverskotts-räntegifvarne i nämnde län må förunnas att från och med det år, med hvilket nästa stats-reglering vidtager, åter utgöra öfverskotts-räntorna utan förvandling efter samma grund, som intill år 1844 var gällande, eller med 16 sk.
Banko, eller 50 öre Riksmynt, årligen för hvarje daler, hvaraf öfversk»tts-räntan består, samt att, till betäckande dels af skillnaden emellan det belopp, ifrågavarande räntor, sammanräknade, efter berörde grund komma att utgöra, och den summa, hvartill desamma, förvandlade efter markegång, skulle uppgå, hvilken skillnad efter 3 R:dr Banko eller 4 R:dr 50 öre
Riksmynt för hvarje daler af den summa, 3,494 Daler 4 öre Silfvermvnt, hvartill merberörda räntor, enligt ett öfver dem utur 1756 års Indelnings-verk för Blekinge gjordt sammandrag, belöpa, uppgår till 15,723 R:dr 56 öre Riksmynt, dels ock af den brist, hvilken, i följd dei'af, att tillskotts-räntorna, som sammanräknade uppgå till 3,742 Daler 20 öre Silfvermynt, enligt hvad ett öfver dem upprättadt sammandrag utvisar, sålunda med 248 Daler 16 öre öfverstiga öfverskotts-räntornas summa, kan yppas i tillgångarna för tillskotts-räntornas utgörande, nu på Itiks-statens femte Hufvud-titel må uppföras ett förslags-anslag till belopp af 16,000 Riksdaler Riksmynt, att, i mån af behof, till ofvanomförmälda ändamål användas, under vilkor deremot att ej mindre bland stats-inkomsterna komma att ingå så väl de af vissa hemman och lägenheter i Blekinge utgående så kallade reserv-räntor, för så vidt de ej till Båtsmans-rustningens upprätthållande kunna erfordras, som äfven vakans-afgifterna för de derstädes tillkomna omkring 30 nya Båtsmans-rotar eller rusthåll, än ock till Rikets Ständers Riksgälds-kontor öfverlemna den af nyssberörde afgifter under den förflutna tiden inom länet samlade och Kongl. Maj.U Ndd.
Proposition N:o 73. 9 och der jemväl förvaltade fond, uppgifven att vid utgången af uppbörds-året 4854 öfverstiga 38,000 R:dr Banko och nu sannolikt uppgående till mera än 40,000
R:dr samma mynt, då således Staten deruti för nästinstundande statsreglerings-period, komme att ega mer än tillräcklig tillgång för den, i följd af hvad Kongl. Maj:t sålunda nu föreslagit, erforderliga nya utgift, äfvensom dess uppoffring för framtiden ej heller kunde anses blifva af någon större betydenhet, särdeles om härvid besparingen af de utan tvifvel ganska dryga kostnaderna för tillvägabringande af den ifrågaställda hemmans- och ränte-förmedliugen jemväl tages i beräkning; och anser Kongl. Maj:t, i händelse detta förslag af Rikets Ständer bilälles, all fråga om bestämmande af lika dalertal för hvarje rusthåll samt om förmedling af ränte-betalande hemman derigenom förfalla, äfvensom billigheten fordra, att jemväl Blekingska reserv-räntorna, hvilka, såsom förut berördt är, skola från och med år 1859 utgöras med förvandling efter årlig markegång, få fortfarande erläggas såsom hittills, eller med 16 sk.
Banko eller 50 öre Riksmynt, för hvarje räntedaler.
De ofvannämnde frågor rörande handlingar skola öfverlemnas till det Rikets Ständers Utskott, som erhåller uppdrag alt med deras handläggande taga befattning, och Kongl.
Maj-.t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
OS GAR. C. H. Ulner.
Bils. till B.
Prof. 1856 «f 1857. 1 Sami. 4 Åfd. 2 Band. 9 Håff.
Kongl. Maj.k MM.
Proposition No 72.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-departementet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti StatsRddel ä Stockholms Slott den 6 Februari 1857.
Närvarande: Haas Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministem Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes-Ärendena Frihem Lagerheim Stats-Råden: Wallensteen, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas.
Departements-chefen, Stats-rådet Ulner, anmälde och föredrög i underdånig - 9:o och 10:o.
Handlingarne i målen angående: 4:° Beräkningen af ofverskotts-räntorna vid Båtsmanshållet i Blekinge; och 2:o Förmedlingen af räntorna å de hemman, af hvilka berörde öfverskotts räntor utgöras; hvaraf inhemtades att — — — — — — — — Kongl. Maj.ts Nåd.
Departements-chefen anmälde i underdånighet, hurusom han, under begrundande af hvad härvid förekommit, funnit — — — — — — _ _ samt förmedling af ränte-betalande hemman derigenom förfalla.
Uti detta Departements-chefens underdåniga anförande förenade sig Statsrådets öfrige ledamöter, med undantag af Stats-rådet Grefve Mörner, som anförde: ”Då de nu gällande bestämmelserna för utgörande af öfverskotts- och tillskotts—räntorna i Blekinge äro vordne af Kongl. Majit och Rikets Ständer fastställda och härleda sig från den af båda Stats-makterna uttalade grundsats, att rustningsbesväret inom provinsen borde blifva lika för alla egare af jord och lägenheter af samma natur och indelningen till sina ursprungliga hufvudgrunder återföras, samt dessa bestämmelser från år 1844 vunnit tillämpning, kan jag, för min del, så mycket mindre biträda det af
Departements-chefen nu framställda förslag, som genom bifall till detsamma större förmån skulle tillskyndas de hemman, hvarifrån dessa räntor utgöras, än som tillkomma icke allenast den rotering eller rustning underkastade jord i öfriga delar af Sverige, utan ock rusthållen, samt den nyroterade jorden i sjelfva Blekinge, och dessutom den ifrågasatta eftergiften, hvilken skulle komma att ske sedan mera än 13 år förflutit efter det den föreskrifna nya ordningen blifvit införd, till följd häraf skulle komma ett stort antal hemmans-innehafvare tillgodo, som först under denna sedermera förflutna tid vunnit besittning af hemmanen, och hvilka således öfvertagit dem med kännedom om förberörde, hemmanen åliggande, onus; men, i betraktande af hvad under ärendets handläggning förekommit, anser jag mig dock, beträffande grunden för beräkningen af öfverskotts- och tillskotts-ränlorna vid Båtsmanshållet i Blekinge, böra i underdånighet hemställa, det Nådig framställning må till Rikets Ständer göras att, på sätt Kongl. Majlis Befallningshafvande föreslagit och de förvaltande Embets-verken jemväl tillstyrkt, till jemnande af rustnings-bördan för de hemman i Blekinge, som till Båtsmanshållet derstädes utgöra kontanta bidrag under benämning af öfverskotts- eller tillskolts-räntor, hvarje räntedaler, för hvilken omförmäldta kontanta tillskott till rustningen erlägges, förklaras skola motsvara l/20:del af kostnaden elter markegång å de till båtsmansruätningen, enligt 1685 års kontrakt, hörande prestationer, samt att, till betäckande af den brist i tillgång på rustnings-tillskott, som förmodas enligt denna beräkningsgrund komma att uppstå, men hvilken ej nu kan till siffran bestämmas, må få anlitas den af Rikets Ständer redan anvisade tillgång för bestridande af de bidrag till rustningen i Blekinge, som af lillskotts-räntornas tillämnade förmedling kunde föranledas ; och hvad åter rörer frågan om nedsättning eller förmedling af räntorna å de hemman, af hvilka tillskott till rustningen eller de s. k. öfverskotts-räntorna erläggas, får jag, med instämmande i öfrigt uti hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kammar-kollegium i afseende på detta ärende tillstyrkt, för min del i under - 12 Kongl. Maj.ls Nåd.
Proposition N:o 73. dånighet föreslå, att vid jemförelse af ifrågavarande hemman sig emellan eller med andra i anseende till mantal och ränta skola afses det mantal och den ränta, sorn vid indelnings-verkets upprättande varit hvarje hemman åsatte och blifvit behörigen fastställda; att vid de ränte-gifvande hemmanens uppskattning må, i stället för det af Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande uppgifna, invecklade, till stridigheter och tidsutdrägt ovilkorligen ledande, men ändå föga tillförlitliga, förfarande, tillgå sålunda, att med användande af den utaf hemmans-egarne sjelfva uppgifna samt i Taxeringsoch Pröfnings-kommittéerna granskade uppskattnings-grund, Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande anbefolles att ifrån Häradsskrifvarne i länet infordra förteckningar å alla inom hvars och ens distrikt belägna, tillskotts-ränta betalande, hemman, upptagande för hvarje hemman dess ränta äfvensom bevillnings-taxerings-värdena för de sednast förflutna 10 åren jemte derefter uträknadt medel-laxerings-värde, samt att på grund af dessa uppgifter och med iakttagande af hvad i öfrigt är vordet föreslaget, uträkna jemförliga värdet i penningar å hvarje ränte-betalande hemman och derefter bestämma huruvida och till hvad belopp jemkning i dess ränta kan böra ega rum; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes härutinnan meddelade beslut skola i vanlig ordning' få öfverklagas, och de af nu ifrågaställda särskilda åtgärder föranledda kostnader få, såsom förut i likartade fall är vordet medgifvét, utaf Stats-verket bestridas, samt att med afseende häruppå och då fråga är om föreskrifter, afvikande från hittills följda förmedlings-grunder, äfven detta ärende måtte varda till Rikets nu församlade Ständers pröfning öfverlemnadl.” Kongl. Maj-.t behagade till alla delar i Nåder gilla och bifalla hvad
Departements-chefen i underdånighet anfört och hemställt samt befallde, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition i ämnet skulle uppsättas, för att till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo, Fritt Rythén.
Kongl Maj.ts Nåd.
Proposition N:o 13.
U Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-departemenlet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti StalsRddet ä Stockholms Slott den 6 Februari 1857.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stals-Råden: Wallensteen, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, och Friherre af Ugglas.
Departements-chefen, Stats-rådet
Ulner, anmälde och föredrog i underdånighet: H:o.
Kammar-kollegii underdåniga Betänkande den]f26 Juli 1855, i fråga om sättet för reserv-räntornas utgörande i Blekinge län — — — — — — I anledning häraf anförde Departements-chefen^i underdånighet: ”Enär hvad i afseende på öfverskotts-räntorna i Blekinge blifvit af mig i underdånighet anfördt, äfven eger tillämplighet på de derstädes utgående s. k. reservräntor, ehuru dessa, enligt Kongl.
Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma beslut, först från och med år 1859 skulle komma att utgöras med förvandling efter årlig markegång, hemtar jag häraf anledning att i underdånighet tillstyrka, att det af mig 14 Kongl. Maj.is Nåd.
Proposition N:o T3. rörande förstnämnde räntor underdanigst framställda förslag måtte, ifall det vinner Eders Kongl. Maj:ts Nådiga gillande, jemväl varda utsträckt till reserv-räntorna och alltså Nådig framställning till Rikets Ständer aflätas, att dessa räntor må, fortfarande såsom hittills, utan förvandling utgöras; äfvensom frågan om deras förmedling och nedsättning likaledes förfalla; hvarvid jag dock tillika i underdånighet hemställer, att, äfven i sådan händelse, den af Kammar-kollegium, på grund af de skedda undersökningarne i orten, uppgjorda klassifikation och deraf följande behandling af reserv-lägenheterna måtte i Nåder gillas, med undantag för Strömma f. d. ({varn, i afseende på hvars ränta synes tillsvidare böra hero vid hvad Nådiga Brefvet den 14 Juli 1854 derom föreskrifver.”
Äfven uti detta
Departements-chefens underdåniga yttrande med deri gjorda hemställanden instämde Stats-rådets öfrige ledamöter med undantag af Stats-rådet Grefve Mörner, som yttrade: ”Sorn de af Kongl. Majit och Rikets Ständer år 1851 fastställda grunder för reserv-räntornas utgörande vid Båtsmanshållet i Blekinge härleda sig från den af båda Statsmakterna då antagna åsigt, att rustnings-besväret i provinsen borde blifva lika för alla egare af jord och lägenheter af samma natur, samt att för vinnande häraf indelningen skulle till sina ursprungliga hufvudgrunder återföras, kan jag, för min | del, icke biträda det af
Departements-chefen nu framställda förslag, helst derigenom större förmån skulle tillskyndas innehafvarne af ifrågavarande hemman och lägenheter, än som tillkommer egare till annan rotering eller rustning underkastad jord i Blekinge, utan får jag i underdånighet åberopa hvad jag i afseende på de hemman, som utgöra s. k. öfverskotts- eller till skotts-räntor, redan haft nåden hemställa och föreslå.” Kongl.
Majit behagade lill alla delar i Nåder gilla och bifalla hvad
Departements-chefen i underdånighet anfört och hemställt samt befallde att, i enlighet dermed, Nådig
Proposition i ämnet skulle uppsättas för alt till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo, Frits Rythén.
Proposition N:o 73. 15 Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-departementet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i StatsHådet å Stockholms Slott den 20 Mars 1857.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes-Ärendena, Friherre Lagerheim, Stat,s-Råden: Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, och Friherre af Ugglas.
Ulner, uppläste derefter till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts den 6 nästlidne Fehruari fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunden för utgörandet af de till Båtsmans-indelningen i Blekinge län anslagna s. k. öfverskotts- och reserv-räntor; och r täcktes Kongl. Majit, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag i Nåder gilla samt befalla att, i enlighet dermed, Nådig Proposition, sådan den linnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas.
BIHANG TILL PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen I Stockholm Åren Ä86S ©eli 1803* ESjFTE SAMSjIMCäEM. tt Afdelningen:
Motioner hos Ridder skåpet och Adeln.
Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
N:o 1. 1 M:o 1.
Af Friherre Raab, Adam Christian, angå ende protokolls-färingen inom Riks-Stånden.
Redan vid 2:ne föregående riksdagar har jag väckt motion i afseende å protokollsföringens förändrande, så att diskussionerna måtte hastigare än hittills varit händelsen kunna komma till allmänhetens kännedom.
Man har nemligen först genom läsande af de digra protokolierna återfunnit dessa diskussioner.
Redan vid 1840 års riksmöte väckte jag förslag om vidtagande af åtgärder i detta afseende inom detta Stånd och berörde förslag blef i den mån bifallet, att, jemte protokollen, ett särskildt sammandrag af diskussionerna fördes någon tid.
— Sednare, — jag tror vid 1885 års riksdag, — gjorde jag den framställningen att samtlige
Stånden skulle på ofvanuppgifne sätt upptaga sina diskussioner, på det att desamma genast skulle kunna i tidningarne refereras.
Frågan föll dock, — kanske i följd deraf att man, med af seende derå att riksdagen redan var något framskriden, icke då för närvarande ansåg så mycken vigt ligga uppå dess omedelbara afgörande.