Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts vederbörande Befallningshafvande måtte anbefallas, att från invånarne i de församlingar, som kunna hemta den egentliga fördelen af en lättad öfverfart å förenämnde del af Dal-elfven, infordra yttranden, huruvida de gemensamt vilja bekosta uppförandet derstädes af en bro, samt besörja dess framtida underhåll.
Hvilket dock vördsamt underställes Rikets Höglofl.
Slockholm den 27 Mars 1834.
Vrot. ib34. 3 Sami. 3:dje Häftet.
1 * Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Ako to.
N:o i o. Ankom till Exp. Utsk. d. 27 Mars, kl 8 e. m. % Utlåtandei anledning af gjord motion om högre arfvode till Nämndemän för deras förrättningar i tjensten.
Hedervärda Bonde-Ståndet har, tili Protocolls-Utdrag af den 3 i denna månad, till Allmänna Besvärs- och Oéconomie-Utskotlet remitterat Riksdags-Fullmägtigeii lian Öland Per Jonssons Memorial, deruti blifvit hemstäUdt att, sorn Nämndemän i allmänhet med gode män eller Egodelningslätts Ledamöter kunde jemföras, de jemväl, vid förefallande Härads-Svner eller eljest, då deras biträde påkallas, mätte njuta lika arfvode med gode män, eller 1 R:dr B:co om dagen samt skjuts för en häst.
Vid öfvervägande häraf har Utskottet funnit, att den af Per Jonsson framställde jemförelse emellan Ledamöter i Egodelningsrätt och gode män samt Nämndemän icke är fullt tillämplig.
De förstnämndes befattningar inskränka sig till behandling af mål, som förekomma vid Egodelningsrätt eller röra Skiftesverket, och det är icke föreskrifvet, att dertill skola väljas personer af Bonde-Stcåndet.
De undfå för sitt besvär ingen annan vedergällning, än skjuts- och tractamentsersättning till ofvan anförde belopp, då deremot Nämndemän, försina tjensteåligganden, äro i åtnjutande af flera slags inkomster och personela friheter.
Nämndemännen ega nemligen andel i Sakören och Tingsgästningspenningar, samt äro, genom Kongl. Majrts Taxa på Expeditionslösen den i5 Maji 1821, i extra förrättningar tiilagde skjulsersättning för en bäst samt i dagtraclamente 24 sk.
Banco, hvilken fördel, genom Kongl. Kungörelsen den 21 October 1817, äfven tillkommer dem för extra ordinarie förrättningar i privata ärenden, och hvarförutan, enligt högstbermide Taxa, de ega att undfå 8 sk.
B;co i lösen för första och 4 sk.
B-co för hvardera af de öfriga arken utaf de bevis eller instrument ofver verkställde förrättningar, som af dem utfärdas; och hvad beträffar de Nämndemän tillkommande friheter, så bestå dessa deruti, att de, enligt serskilda författningar, äro fritagne, såväl från erläggande af Lagmans- och Häradshöfdinge-ränta, sorn från inqvarteringssky
Idig het, hvarjemte, med vissa undantag, befrielse från utgörande af håll- och kronoskjuts dem är vorden förunnad.
Det kan således, i Utskottets tanka, icke med skäl sägns, att Nämndemän befinna sig i saknad af förmoner, motsvarande de niodor, sorn med deras befallningar äro förenade, och då härtill kommer, dels att Nämnde - Allm, Betv.- och Occ.-JJtsk.
Bet, N;o 10. 3 män, som af en eller annan orsak vilja frånträda den plals, hvartill de af sina medborgares förtroende blifvit kallade, efter förloppet af arne år, ega öppen rätt l il! en dylik afsägelse, dels att det är stridande emot den grundsatis, sorn med rätt;r alltmer svries göra sig gällande, att municipal;] befattningar, hvartill Nämndemaestjenster äro att hänföra, höra antingen utan, eller åtminstone emot så ringa ersättning som möjligt bestridas, finner Utskottet sig icke ega anledning tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att till motionen lemna bifall, hvilket dock öfverlämnäs till Rikets Höglofl.
Slockholm den 27 Mars 183^.
1 Ankom till Exp. Utsk. den 37 Mars kl. 8 e. ra.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphörande af Högloft.
Ridderskapets och Adelns rättighet att å frälse egor anlägga krogar.
Till Utskottets handläggning häfva blifvit remitterade, från Hög v ördiga 'Pre.-te-Sto udel, Herr Confracis-Prosten Doctor Lindahlsf och från Hedervärda Bonde-Ståndet,- Nils Strindlunds från Westei-JS011 lands Län Memorial, hvaruti finnes föreslaget, såsom en allt tilltagande, fylleriet och deraf följande osedlighet motverkande åtgärd, deri Frälsemän tillerkända rätt att. å egna egor vid farväg anlägga krogar måtte upphöra och framställning för sådant ändamål hos Höglofl.
Riddeiskapet och Adeln ske örn eftergift af berörde, uti Ståndets priyilcg er grundade företrädesrättighet, hvars bibehållande ansetts icke vara med Höglofl.
Ridderskapets och Adelns värdighet öfverensstämmande; men stridande emot de om brön vinsförsäljning och förvärfvande af rättigheten dertill gällande allmänna föreskrifter.
Utskottet, som instämmer i Mutionairernes åsigt, att alia åtgärder för fylleriets hämmande äro af behofvet påkallade, anser den föreslagne priviIegiiföiändringen äfven i någon moa kunna till ändamålet bidraga; och då fördelen af den r 14 §• sista Mom. af Adelige Privilegierne den 16 Oclober 1723, Höglofl.
Riddeiskapet och Adeln ti 1 Ingele rättighet, ”att å sine frälse - 4 Allm, Besv. och Oec.-U sh.
AT:o n, ”egor vid bi- och vintervägar samt vid stora stråkvägar på minst en half ”mils afstånd från Gästgifvaregårdar bjugga krogar”, synes obetydlig, men torde vara hinderlig för tillämpning af nödige Policeförfattningar, hvilkas åsyftade fördelaktiga verkninger af undantagslagar ej höra motarbetas; linner Utskottet Motionairernes förslag förtjena bifall; dock som det innefattar förändring i ett Riks-Stånds, genom i r zf §. Regerings-Formen, bekräftade Privilegier, hvilken förändring endast, medelst samtlige Riks-Ståndens öfverenskommelse och Kongl.
Majrts Nådiga bifall, kan til!vägabringas; så och i den händelse Höglofl. ftidderskapet och Ådeln skulle finna för godt att ifrågavarande privilegium sig afsäga och de öfrige Riks-Stånden afsägelsen gilla, samt Kongl. Majrt dertill lemnar Dess Nådiga sanction, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att sista Mom. af i/j. §. i Höglofl, Ridderskapets och Adelns Privilegier den 16 Oclober 1723 må till vidare kraft och verkan upphöra.
Stockholm den 27 Mars 1834- N:o 12.
Ankora till Exp. Utsk. den 27 Mars kl. 8 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anställande af Norr-’ ska Hingstar vid Rikets Stuterier. Riksdags-Fullmägtigen Nils Persson från Örebro Län har, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att ehuru flere fördelar tillskyndats landet och företrädesvis de orter, der Cavallerie-Regementen finnas, genom finare hästracers spridande, skola berörde hästslag, såsom saknande den uthållighet och styrka, som hos arbetshästar erfordras, icke vara lämplige för allmogens behof, hvadan Motionairen föreslagit, alt ett visst antal hingstar af den i Guldbrandsdalen i Norrige befintliga race borde vid hvarje Stuteri underhållas, för att såsom beskällare till alla delar af Riket årligen utskickas; för befrämjande af hvil - Allm.
Be: v* och Occ.-Uis’?.
Bn N:x i & ket ändamål jemväl blifvit hemställdt, om ej hingstantalet af finare race kunde vid Stuterien minskas och Norrska hingstar i stället anskaffas.
I hvilken framställning sig förenat Nils Insulin från Stockholms och Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län., med anmärkning af den sistnämnde, att de hästracer, som för närvarande från Stuterien utgå, för Rikets norra provincer icke skola vara tjenlige.
Vid behandling af detta ärende har Utskottet ansett nödigt att, i den ordning 4a §•
Riksdags-Ordningen medgifver, infordra upplysning från Kgl.
Stuteri-Öfver-Styreisen, om och hvilka åtgärder som blifvit vidtagne till förbättrande af allmogens hästafvel; och har i anledning häraf Chefen för nämnde Styrelse meddelat: alt försök skett med betäckning af Norrska hingstar, så väl å ston vid Strömsholms Stuteri, som å allmogens ston, utan att resultatet motsvarat hvad man väntat; att, redan hösten iSaä, g hingstar af Norrsk race blifvit stationerade i Småländska Länen, efter hvilka hingstar folio ett ringa antal föl och desse till större delen svage och oproportionerlige, hvadan förtroendet för hingstarne till den grad aftagit, att a:ne af dem de senare åren anlitades till endast arne betäckningar hvardera; att af berörde g hingstar ännu arne qvarstå, som lika litet motsvara åsyftade ändamålet; att Stuteri-Öfver.Styrelsen, i förmodan att mindre godt val af beskällare egt rum, gjort flere fruktlösa försök att från Norrige erhålla en fullkomligt god hingst, men slutligen af en infödd, tillförlitlig hästkännare erhållit det bestämda yttrande, att den förr så välkända Norrska bästracén i senare tider blifvit så försämrad, att en fullgod hingst numera ej kan fås. hvarföre ock hingstar från Strömsholm blifvit begärde i ändamål att förbättra Norriges liästrace; hvarjemte Stuteri-Öfver-Styrelsen i transsumt bifogat Konungens Befallningshafvandes i Östersund tili Kongl Maj:t, den i4 sistl.
Februarii, aflåtne underdåniga skrifvelse, deruti jemväl omförmäles, att Norrska, förr godkända, hästracen numera är så försämrad, att en duglig och felfri häst svårligen kan uppsökas, hvaremot Jemtlands hästar för närvarande ega ett inom norra .provincerne okändt företräde; såsom följd af hvilka utredde förhållanden Stuteri-Öfver-Styrelsen yttrat den åsigt, att
Svenska hästracer icke kunna förbättras af de hingstar, som nu för tiden från Norrige erhållas; och som berörde åsigt kan anses destom era tillförlitlig, som Stuteri-Öfver-Styrelsen bäst är i tillfälle att öfverskåda ämnet i sin helhet och bedöma möjligheten och framgången af den föreslagna åtgärden, samt af bemälde Öfver-Styrelses bemödanden för uppl) jelpande af Landets häst-cultur äfven är att förvänta, det förbättringen af allmogens hästracer icke lemnäs utan tillbörlig uppmärksamhet; 6 AJm. Besv.- och Oec.-U<tk.
A'\o i3 så anser Utskottet framställningen om anskaffande af Norrska hingstar vid Stuterien, för att såsom beskällare till alla delar af Riket utskickas, nu icke höra till någon Rikets Höglofl, Ständers åtgärd föranleda.
IIvilket dock till Rikets Höglofl.
Stockholm den 27 Mars 1834- N:o i3.
Ankom till Exp. Ulsk. den 27 Mars kl. 8 e. rw.
Uti ätande j i anledning af väckt motion om förbud emot införsel i Riket af hästar ifrån Danmark och dess Tyska Provincer. Riksdags-Fullmägtigen Jöns Persson ifrån Malmöhus
Län har, uti ett till Hedervärda Bonde-Siandet ingifvet och till Utskottet rernitleradl Memorial, efter framställning af den höjd och förbättring hästculturen i Skåne hunnit och af nödvändigheten att undanrödja de hinder, som för dess vidare utveckling kunna finnas, föreslagit, att förbud måtte skyndsamligen utfärdas emot införande i Sverige af hästar från Danmark och dess Tyska Provincer, enär sådane hästar, enligt hvad mångårig erfarenhet visat, fastän prydlige till utseendet, äro mindre uthållige än de inhemska; och hafva med Jöns Persson sig förenat Thomas Nilsson, Per Nilsson och Per Jönsson från Christianstads Län, hvilken sistnämnde anfört, att tillgången på Danska hästar medföter förlust för Rusthållare, genom antagandet till remonter, och för hästproducenter i landet genom minskad afsättning, deraf häslculturen också motarbetas.
Vid behandling af detta ärende har förekommit, att vid sista Riksdag en med den förevarande lika beskaffad fråga varit väckt och af detta Utskott handlagd, dervid Utskottet afstyrkt ali åtgärd i anledning af motionen, emedan införsel af
Danska hästar ej kunde auses skadlig för den allmänna Svenska hästracen och förbud emot, eller alltför hög tull vid införsel af Danska hästar skulle förhöja priset å remonter och öka det redan nog tunga rustningsbesväret, samt genom en sådan åtgärd vinst endast skulle beredas lurendrejare, men förlust af tullinkomst inträffa; hvilket Utlåtande af Rikets Höglofl.
Ständer blifvit bifallet; och som ofvan upptagne skäl Allm. Besv.- och Oec.-Vtsk.
N:o 14. 7 äfven nu inom Utskottet gjort sig gällande, samt absoluta införsel-förbud icke lära såsom lämplige böra anses, helst, efter Utskottets tanka, hvad införande af Danska hästar angår, det ej skulle medföra åsyftad verkan, så länge afsättning inom Riket af dylika hästar kan med visshet påräknas; alltså afstyrker Utskottet Rikets Högloft.
Ständers bifall till motionen, att förbud bör utfärdas emot införande af hästar ifrån Danmark och dess Tyska Provincer.
Dock varder detta Utlåtande Rikets Höglofl.
Ständers närmare pröfning vi i dsamt underställdt.
Slockholm den 27 Mars 1834- N:o 14.
Utsk. deu 27 Mars kl. 8 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om en marknads hållande i' staden Mariefred.
Herr Ekstrand, J. H., har, uti ett till Yällofl.
Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt memorial, framställt Borgerskapets i Mariefred önskan, att den vintermarknad, sorn i staden fordom funnits tillåten, måtte hädanefter få hållas årligen, någon dag i Mars månad.
Utskottet anser framställningen innefatta en staden Mariefred enskildt rörande angelägenhet, derom fråga bör väckas hos Kongl.
Commerce-Collegium, eller genom Konungens Befallningshafvande i Nyköpings Län, och finnér derföie ämnet ej påkalla något bedömande i afseende på lämpligheten; hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motion, om en ytterligare marknads hållande i Mariefred, icke må till någon Rikets Höglofl.
Stockholm den 27 Märs 1834- 8 Allm, BcsV.- och Oec.-Utsk. Bet, N:o 15.
Ankom till Exp. Utsk. d. 27 Mars kl. 8 e. m.
Betänkande j i anledning af väckt fråga om behof vet af ett sammandrag utaf de Författningar j som bestämma Knektars och Båtsmäns skyldigheter och rättigheter.
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remitteradt Memorial, har Riksdags-Fullmägtigen Botvid Jonsson ifrån Östergöthland anfört: ”Ibland våra oeconomiska Författningar, som tarfva förnyelse, äro de, som bestämma Knekts och Båtsmansskyldigheter och rättigheter, helst de genom mängden och åldern olika tillämpas, i synnerhet hvad angår Krigsmansskyldighet att vidmagthåila husen m. m.
Jag anhåller alltså, alt Rikets Högloft.
Ständer måtte i underdånighet anhålla, att elt sammandrag af alla till Båtsmän hörande Författningar måtte göias, och desse sålunda sammanfattas i en tydlig Författning, med förkastande af alla förut gällande (bach likaså serskildt för Soldaten), och deri alla skyldigheter och rättigheter, sorn tillhöra Rust- och Rotehållare, höra, utan hänvisning till andra Författningar, upptagas.” Motionairens sålunda yttrade önskan, grundad, såsom det synes, på nödvändigheten af en förnyelse utaf Författningarne, rörande Knekts- och Båtsmansskyldigheter och rättigheter, i synnerhet hvad krigsmannens förbindelse att vidmagthåila husen angår, tyckes innebära tvänne olika framställningar, nemligen först den, alt ett sammandrag af allatill Knekteocli Båtsnianshållet hörande Författningar mätte ske; och vidare att dessa sammanfattas i en enda tydlig Författning, hvilken, med förkastande af alla förut gällande och utan hänvisning till andra Författningar bör upptaga alla rättigheter och skyldighetersorn Rust- och Rotehållare tillkomma.
Innan Utskottet går att häröfver sig yttra, anser Utskottet sig böra uttrycka dess tanka, att ibland den mängd af Författningar, som angå Indelningsverket och dess vidlådande skyldigheter, icke något stadgande är mera bestämdt, än det som angår krigsmannens skyldighet att, då han är hemma på Roten, torpets hus vårda; och om någon afvikelse eller origlig tillämpning i detta afseende möjligtvis i någon landsort sker, hyser Utskottet den öfvertygelse, att, vid skeende anmälan derom, vederbörande icke lära underlåta att rättelse meddela; äfvensom Utskottet får upplysa, attili - Allm. Bcsv.- och Oec.-Wuh. Ber.
Nu 15. 9 tels Ständer vid sista Riksdag i underdånighet-begärt, det Kongl.
Majt täcktes låta anbefalla, att ett sammandrag af alla gällande Författningar om syner A soldattorp och om underhålls-skyldigheten af samma torp måtte uppfattas och allnräilgöras, samt att denna underdåniga hemställan blifvit Öfverlemnad att behandlas af den Comité, som under den 22 November 1825 är vorden af Kongl.
Ma;jt i Nåder förordnad att öfverse och granska utkomne Författningar och Stadgande!!, angående Rust-och Rotebållares skyldigheter i afseende på knektehållet.
Hvad 1111 den först framställda frågan vidkommer, så har ett samin nidrag af alla till Båtsmanshåll et hörande Författningar alltsedan år 1796*' funnits, hvilket, under namn af Contract eller
Ro tebok j serskildt för hvarje Län blifvit, lill följd af Kongl. Maj:ls den 10 September 1816 gifne Nådiga befallning, och efter Kammar-Collegii, Landshöfdingarnes i de Län, der' Båtsmanshåll finnas, samt alla Flottans Militaire-Chefers hörande, utafFörvaltningen af Sjöärendena, år i8a4> uppå Statens bekostnad, ånyo ifrån trycket utgifvet, samt till fördelning bland alla Rust- och Rotehållare inom Båtsmanshållet i Riket utfärdadt: innehållande för hvarje BStsmans-roterings- och Indelnings-Compagnie, Rotens och Båtsmannens ömsesidiga skyldigheter och rättigheter j sådane de är o bestämde genom det inom Länet uppgjorda och af Kongl. Maj:t i Nåder fastställda B äts mans-Contract samt sedermera i ämnet utkomne och gällande Författningarj och som, efter Utskottets öfvertygelse, denna Contract- eller Rotebok fullkomligt motsvarar ändamålet, så anser Utskottet, alt, rörande Båtsmanshållet, icke något är, i anledning af motionen, att tillgöra.
Deremot och då ett dylikt, af behofvet påkallad t sammandrag af gällande Författningar, angående knektehållet, saknas, får Utskottet vördsamt föreslå, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att alla gällande Författningar och Sladganden, rörande Rust-och Rotehållares rättigheter och skyldigheter i afseende å knektehållet, måtte, serskildt för hvarje Regemente eller Corps, med ledning af resultatet utaf den revision öfver desse Författningar och Stadganden, som, på sätt här ofvan är anmärkt, blifvit åt en Comité”' i Nåder anförtrodd, ifrån trycket utgifvas, för alt dels, jemlikt den i Kongl. Resolutionen den 17 September 1723, gifna Nådiga förBihang till R.
Prot. 1834- 8 Sami. 1 A filt!. 1 Band, 2 3:dje Häftet. *o Allm.
Berj. - celi OäC.-Uitk.
Btt. N\» i5, säkran, Tara för Allmogen i hvarje landsol t att tillgå, dels ock kunna årligen ifrån predikstolarne uppläsas, hvilket, ehuru påbjudet, ej blifvit, åtminstone i mångå landsorter, i brist af tillgång på desse Författningar, sedan längre tid tillbaka verkställda Beträffande slutligen Motionairens andra framställning, som angår utfärdandet af en enda tydlig Författning j hvilken j med upphäfvande af alla förut gällande t borde upptaga alla} Rust- och Rotehållare tillhörande rättigheter och skyldig/*eter, utan liiinvisning till andra Författningar; så anser Utskottet, att en sådan Författning, oaktadt den kunde vara nyttig, dock skulle, i anseende till Knekte- och Båtsmans-Contractens skiljaktighet i olika
Län, blifva ganska svår, om icke omöjlig, att tillvägabringa utan rubbning i Indelningsverkets hufvudgrunder; hvilket ej eller synes vara af Motionairen åsyfladt; på grund hvaraf Utskottet finner sig å motionen i denna del icke kunna tillstyrka bifall.
Ständers egen pröfning vördsamt öfver-lemnadt.
Stockholm den 27 Mars 1834- STOCKHOLM, 1834; hos J. A. Walloéx.
Allni. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 16.
KT:o 16. i Ankom lill Exp.-Utsk. den 27 Mars kl. 8 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om vissa föreskrifters iakttagande vid permittering af manskap från de värf vade Regementena.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet liar till detta Utskott blifvit remitteradt ett af Biksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län ingifvet Memorial, deruti lian anfört, att, genom mindre noggrannhet vid permitteringen af manskap från de värfvade Regementena, tillfälle lemnades många af manskapet att sysslolösa stryka omkring på landsbygden, derunder rymnings-brott och hvarjehanda förbrytelser begingos, äfvensom menliga inflytelser på allmogens moralitet från det obchindrade umgänget med dylika personer kunde, såsom en följd, med visshet påräknas; och har Motionairen, till afböjande eller minskning af sådane skadliga tilldragelser, föreslagit det stadgande: att permittering af de värfvade Regementenas manskap hädanefter icke må, under någon förevändning, ega rum, med mindre församlingen, dit permissions-sedel önskas, blifvit börd och till permissions-sökandens inställelse på orten gifvit sitt samtycke, eller ock vederbörligen styrkas kan, att sökanden för permissions-tiden erhållit arbetsförtjenst å det ställe, dit han anhåller att få afgå.
De föreskrifter, som i detta ämne blifvit gifna, igenfinnas i 4 1 Gap. 1 Delen och 68 §. 4 C.ap. 2 Delen af Kongl. Majrts för Armeen utfärdade Tjenstgörings-Reglemente, samt äro hufvudsakligen följande: att hvar och en af manskapet, som utom garnisons-orten permitteras, skall erhålla elt af Regements-Chefen underskrifvet pass, hvilket vid återkomsten skall till Befälet återlemnas; men om passet under resan förloras, bör den permiHerade af ortens Kronobetjent, eller Presterskapet, förskaffa sig betyg om sitt uppförande, samt den förres förpassning till återresan, för att vid hemkomsten uppvisas; att icke någon får permitteras, som ej har säker och anständig förtjenst, och om det förmärkes, att en permitterad saknar sådan förtjenst, hör han genast i tjenstgöring åter indragas; att den permitterade ej får öfvergifva den ort, dit han fått permission, och blifPih till R.
Prof. 1834. 8 Sami. 1 4-de Häftet.
a Allm. Besv.~ och Oecon.-Utsk.
Betänkande N.o 16. ver lian sjuk, bör, så vidt möjligt är, närmaste förman derom underrättas; samt att hvar och en, när lian efter längre permission till Regementet återvänder, skall medföra prestbevis från den församling, der han vistats.
Det senare i motionen uppgifne alternativ, eller vilkoret af tillgång på arbetsförtjenst för en permissions-sökande, är således redin uppfyldt; och så väl härigenom, som medelst öfriga bär ofvan upptagne föreskrifter, samt då jemväl i betraktande kommer, att vid de värfvade Regementena numera endast väifrejdade personer få antagas, anser Utskottet sådane säkerhetsmått emot missbruk, å den permitterades sida, af erhållen tjenstledighet vara vidtagne, att det af Molionairen framställde förslag om församlingarnes hörande i fråga om permissions meddelande icke är afbeliofvet påkalladt; och att, då missbruk ega rum, desamma hufvudsakligast få tillskrifvas underlåtenhet i den tillsyn å permitterad t manskap, som kronobetjeningen i landsorterne åligger; dock som föreskrifter saknas i i afseende å tiden för en permitterads färd Lill och ifrån den ort, dit permission erhållits, och han deraf kan taga sig anledning att uppehålla sig på vägen längre, än nödigt är, samt derigenom erhålla tillfälle att någon tid kringstryka landet, utan att han egentligen anser sig öfverträda vilko ren för den undfångne tjenstledigheten; får ULskollet vördsamt föreslå, det Rikets Ständer hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att lill redan befintlige stadganden, angående permittering af värfvadt manskap, göras följande tillägg: att en permitterad bör tillryggalägga vägen till och ifrån permissions-orten efter beräkning af två mil om dagen, utan rastedag; att han ej får aflägsna sig från samma väg; att, om han under färden nödsakas, af sjukdom eller annat laga förfall, någon lid a ett ställe qvarblifva, sådant bör styrkas genom bevis, som af Presterskapet eller Kronobetjeningen i orten påtecknas permissions-passet; att liden, då den permitterade anländer till den bestämda orten, likaledes bör af Presterskapet eller Kronobetjeningen å passet antecknas; samt att dessa föreskrifter, likasom de förut gifne, skola i permissionspasset införas.
Hvilket likväl till Rikets Höglofl.
Stockholm den 37 Mars 1834- Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N:o 1J. 3 N:o Ankom till Exp.-Utsk. den 29 Mars kl. 5 e. m.
Betänkande, i ättledning af väckta motionerj angående upphörande af Stapel-städernas skyldighet att hålla Upplag af salt och spanmäl.
Borgare-Ståndet liar till detta Utskotts Utlåtande remitterat: i:o ett af Ståndets Vice-Talman, Herr fVijkj ingifvet Memorial, deruti blifvit liemstäldt, att Rikets Högloft.