Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar motionärens anmärkning emot Beklädnads-direktionerne derföre, att de uti landtränterierne deponera inflytande medel, så synes denna, likasom bans förenämnde förslag, vara tillkommen derigenom, att han icke haft sig bekant Rikets Ständers beslut om upphörande af Bankens penninge-upplåning, i hvilket fall han säkerligen funnit, att direktionerna författnings-enligt förfarit, samt att anmärkningen bordt uteblifva.
Utskottet hemställer ock derföre, att densamma icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stochholm den 4 April 1848.
Nro 59.
Ant. till Exp. Utsk. den 6 April, kl. 11 f. m. llllåtande7 i anledning af väckt motion om tiUvägabringande af en inhemsk för säkring s-inrättning emot sjöskador.
Uti en från Högl.
Ridderskapet och Adelil till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitterad motion har Herr Munck af Rosenschöldr N. JR., »med föranledande af de stöta summor, sorn årligen utgå ur riket »för assuranser emot sjöskador, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos »Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes genom vederbörande embetsmyndigheter söka tillvägabringa en inhemsk försäkrings»anstalt emot sjöskador, grundad ungefärligen på samma fot, sorn brand»stods-föreningarne, med åliggande för en hvar egaie af skepp och fartyg »att deruti ingå, utan rätt att utomlands söka assurans.„
Ålim. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Betänkande, N:o 60» 3 I anledning häraf får Utskottet upplysa, att, utom det att inom rikets större stapelstäder sjöförsäkrings-föreningar blifvit ingångne, finnas t Stockholm tvenne sjö-assurans-inrättuingar, hvilka lemna försäkringar emot sjöskador åt hvem som helst, så för svensk, som utländsk räkning; vid hvilket förhållande och då en föreskrift för alla rederier att i en viss sådan anstalt försäkra sine fartyg, innefattar ett i flera afseenden olämpligt och af behofvet icke påkalladt ingripande i hvars och ens fria dispositionsrätt öfver sin egendom, Utskottet hemställer, det måtte ifrågavarande motion få förfalla.
Stockholm den 4 .April 1848.
Ank. till Exp. Utsk. den 6 April, bl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af täckt motion, i fråga om skyldighet för åboer å de lill Kongl, och Hvitfeldtske Stipendii-inrättningen hörande hemman att riksdag minanna-arfvode erlägga.
Med anledning deraf, att tvist uppstått, i fråga om skyldighet för aboer å de till Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen hörande, inom Götheborgs och Bohus län belägna, hemman att uti erläggande af rjksdagsinanna-arfvode deltaga, har riksdagsfullmäktige!!
Olaus Ericsson från sistnämnda län, med hvilken Lars Rasmusson från samma län sig förenat, uti ett hos Hederv.
Bonde-ståndet afgifvet, till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotteis behandling remitteradt memorial, jemte förklarande, att, efter motionärens tanka, ifrågaställa skyldighet desto heldre borde dessa åboer tillkomma, som 15 § uti nu gällande Riksdagsordning, hvarigenom förklarats, det egare af hemman samt krono-åboer med ständig åborätt kunna till riksdagsmän inom Bonde-ståndet väljas, syntes afse, icke allenast att egare af alla slags hemman samt åboer med ständig åborätt må till, riksdagsfullmäktige utses, utan ock att arfvodet för deras underhåll måtte varda emellan de väljande rättvist fördeladt, hemställt om vidtagande af ett sådant tillägg eller förklaring af nu gällande Riksdagsordning, hvarigenom inga hemmansegare eller åboer med ständig åborätt må kunna från utgörande af 4 Allm. Besv.- oth Ekon.-Uttk.
Betänkande, N:o 60. af arfvode för riksdagsman inom Bonde-ståndct sig undandraga; och har motionären, till bestyrkande af det utaf honom sålunda åberopade förhållande, bifogat Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegii uti meranämnda tvistefråga den 29 December 1846 gifne utslag, hvaraf inhemtas, att bemälda Kongl, kollegium, med upphäfvande af hvad Kongl. Maj:ts befallningshafvande, medelst resolution den 3 September 1845, härutinnan stadgat, på anförde skäl förklarat, det åboer å omförmälda stipendii-hemman icke kunde åläggas att rikdagsmanna-arfvode utgöra; förmenande motionären, att, genom tillämpning af Kongl. Kammar-kollegii nyssberörda utslag, deruti, enligt motionärens uppgift, ändring icke blifvit sökt af den anledning, att Rikets Ständer tillkomme att i detta afseende meddela förklaring, ett i hög grad obilligt förhållande inträffat, i det att åboerne å dylika stipendii-hemman, hvilkas antal inom Götheborgs och Bohus län uppginge till 137, deraf, med undantag af 6 hemman säteri, de öfriga äro af frälse natur samt besittas af bönder med ständig åborätt, hvilken genom Kongl, brefvet den 8 Mars 1815 ytterligare blifvit stadfästad och lika med åborätten å kronohemman ansedd, såmedelst kommo att undgå en skyldighet, hvilken, enligt motionärens tanka, äfven de» mest privilegierade jorden, eller säterierna, finge vidkännas.
Efter tagen kännedom af förevarande framställning får Utskottet vördsamt förklara, att, så vidt motionen innefattar yrkande om skyldighet för åboer å de Hvitfeldtska stipendii-inrättningen tillhörande hemman att riksdagsmanna-arfvode erlägga, Uiskottet, enär frågan härom är af den beskafienhet, att vederbörande ega att efter befogenhet densamma hos behörig embetsmyndighet anhängiggöra och i föreskrifven ordning fullfölja, anser sig icke kunna motionen i denna del till behandling upptaga.
Hvad i öfrigt af motionären ar vordet framställdt, åsyftande tillägg eller förklaring af nu gällande Grundlagar, finner Utskottet vara ett anine, hvarmed Utskottet, jemlikt 29 § Riksdags-ordningen, icke tillkommer att;taga befattning.
Suv.' eeh Ekon.-Uitk.
Betänkande, N:o 61. 5 N:o 61.
Ank. till Esp. Utsk. den 6 April, kl. 11 f. «.
Betänkande, i anledning af väckt motion om indragning af Svenska Postkontoret i Hamburg.
Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottets behandling har från Vallöf].
Borgare* stån det blifvit remitterad en motion af Herr Bergman, hvaruti lian lörmält det flera gånger hafva inträffat, att bref från England och kontinenten, sorn anländt till Götheborg med posten öfver Hamburg, försedde med dervarande Svenska postkontorets stämpel, ankommit en postdag sednare än de, hvilka varit kuverterade till någon i Hamburg, som vidare befordrat dem genom Danska postkontoret derstädes, hvaraf anledning kunde liemtas till den förmodan, att det vore tjenlig! att indraga berörda svenska postkontor och i stället träffa öfverenskommelse om postens befordrande på annat sätt och direkte till Sverige.
Motionären har derföre hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånighet hos Kongl. Majit anhålla, alt en postkonvention må uppgöras med vederbörande Postamt i Hamburg, hvarigenom det blefve möjligt att indraga svenska postkontoret derstädes, till besparing för statsverket eller postkassan.
Detta ärende har Utskottet i behörigt öfvervägande tagit och får, i anledning af motionärens gjorda framställning, meddela den upplysning, att utgifterne för svenska post-inrättningen i Hamburg för närvarande egentligen bestå uti aflöning för postmästaren, uppgående årligen lill omkring! 2,360 r:dr Hamburger kurant, samt att motionärens uppgift, att brefven ofta fördröjas derigenom, att de passera svenska postkontoret derstädes, lärer vara med verkliga förhållandet öfverensstämmande.
Det synes Utskottet derföre, att den ifrågasatta förändringen borde komma att medföra dubbla fördelar, nemligen för de brefvexlande i afseende på postgångens ökade hastighet, och för statsverket derigenom, att en hittills varande stats-utgift, efter all »sannolikhet, komme att betydligen minskas, om ej alldeles upphöra; men då Utskottet icke eger den närmare kännedom om postförhållanderne i Hamburg och dermed sammanhang egande öfriga omständigheter, att Utskottet tilltror sig kunna direkt understödja motionärens önskan, satt en postkon - 6 Allm.
Bi sv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 62. vention måtte uppgöras med vederbörande Postamt i Hamburg, hvarigenom det blefve möjligt att indraga svenska postkontoret derstädes,,, utan deremot anser en sådan reglering böra öfverlemna* åt Kongl. Maja att. efter vederbörandes hörande, låta verkställa, på sätt Kongl. Majit kan finna lämpligt, så inskränker sig Utskottet till den hemställan, att Kikets Ständer må hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att, så vidt förhållanderne sådant medgifva och lättnad för de brefvexlande samt besparing för statsverket derigenom beredas, svenska postkontoret i Hamburg måtte indragas och den ifrågavarande postgången på annat sätt ombesörjas.
Stockholm den 4 April 1848, N:o 62, » Ank, till Exp. Utsk. den 6 April, kl. 11 l m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande för utbekommande från Danska Arkivet af åtskillig e äldre handlingar, rörande Provinserna Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län. i Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet hafsa i detta ämne blifvit remitterade följande motioner: Från Högloft.
Ridderskapet och Adeln: l:o af Herr Dalman, F. W., som föreslagit, att, sedan vid nyligen af * 'örste Landtmätaren, Ingenieuren Falkman anställda forskningar i det så kallade Ränte kammar-arkivet uti Köpenhamn, åtskilliga för Sveriges kameral-väsende vigtiga handlingar, angående de s. k. konketerade provinserna blifvit funne, Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att framställning i ministeriel väg måtte göras hos Kongl
Danska regeringen om utbekommande af dessa handlingar, hvilka, enligt lOide punkten i Roeskildska fredstraktaten den 16 Februari 1658, bekräftad genom 14:de punkten i Köpenhamnska fördraget af den 27
Maj 1660, bordt hafva blifvit till Sverige aflemnade.
Betänkande, N:o 62. 7 2:o af riksdagsmannen Lars Wenander från Götheborgs och Bohus län, hvilken likaledes hemställt, att, sedan på nådig befallning förteckning blifvit upprättad och till Kongl. Maj:t inlemnad å de jordeböcker, rörande provinserna Skåne, Halland, Blekinge, Calmar och Bohus län, hvilka finnas förvarade i Kongl.
Danska räntekammaren från medlet af 1500:talet till 1660 samt ännu närmare vår lid, Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse derom, att dessa jordeböcker och andra handlingar, hvilka troligen sakna allt värde för Danska arkivet, men deremot vore högst behölliga för Sveriges ifrågavarande provinser, måtte genom regeringens medverkan komma provinserna tillhanda, samt att åtminstone ett exemplar på allmän bekostnad kunde hvarje Landshöfdinge-embete tillställas, för att derstädes vid behof tillhandahållas.
Och hade med motionären sig förenat riksdagsmännen Pehr Pålsson, Såne Pehrsson.
Pehr Nilsson, Nils Jeppsson, Jöns Månsson, Nils Andersson och Christen Andersson från Skåne, Lars Rasmusson, Tobias Lind, Olans Ericsson och Hans Hansson från Götheborgs och Bohus län, Gustaf Bernhard Appelqvist och Arnold Svensson från Blekinge Ian samt Bengt Petter Skantze från Hallands län.
1 afseende härå får Utskottet upplysa, att Kongl. Majit, under den ö
December 1823, i anledning af åtskilliga riksdagsfullmäktiges för allmogen uti Skåne, Hallands, Blekinge och Bohus län gjorda underdåniga anhållan, alt Danska regeringen måtte anmodas till Sverige öfverlemna de nämnda landskap rörande handlingar, på det desamma vid förefallande tvister och rättsfrågor kunde i svenska riksarkivet vara att tillgå, i nåder förklarat
Sig icke å ifrågavarande ansökning kunna göra annat afseende, än att Kongl. Maja, uppå enskildes anmälan om behofvet af dylika handlingar i något bestämdt uppgifvet ämne, vill, genom Dess beskickning vid Kongl.
Danska hofvet, bereda dem utväg att af desamma, om de der finnas, undfå del; samt att Kongl. Majt, under den 16 Oktober 1844. i anledning af Ista Landtmätaren i Malmöhus län L. B.
Falkmans, af Öfver-direktören vid landtmäleriet i underdånighet förordade, underdåniga framställning i samma ämne, i nåder förklarat
Sig icke anse lämpligt att nu efter så lång tids förlopp affordra Kongl.
Danska regeringen de ifrågavarande provinser rörande handlingar, hvilka til! följd af fredssluten bort till svenska regeringen utlemnas; men deremot, på af Öfver-direktören tillika gjord hemställan, tillåtit Bste Landtmätaren Falkman att;, emot ersättning af allmänna medel, uti geheime-arkivet i Köpenhamn genomgå och upprätta fullständig förteckning öfver der be - i AUm. Buv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 62. fintliga handlingar, sorn kunna angå provinserna Skåne, Halland och Bie* kinge, på det att sedermera, vid förefallande behof, af dessa handlingar må kunna erhållas del.
Detta har derefter blifvit af honom fullgjordt, och ea sådan förteckning till Kongl. Majit inlemnats.
Utskottet, som tagit förenämnda motioner, med hvad dervid förekommit, uti öfvervägande, linner, lika med motionärerne, att det för de i fråga v a* rande provinserna skulle vara af väsendtlig fördel att inom riket ega tillgång till sådana äldre handlingar, hvilka kunna tjena till upplysning i förekommande tvister, såsom om hemmans natur, deras utskylder och besvär, egoskillnader och andra lika beskaffade frågor, hvilka upplysningar för närvarande måste vid förefallande behof med kostnad och besvär hos en främmande makt sökas; och då nu genom den af liste Landtmätaren Falkman deröfver upprättade och till Kongl. Majit ingifna förteckning tillförlitlig kännedom vunnits om dessa handlingars tillvaro samt någon anledning, att Danska regeringen skulle vägraderas utlemnande, destomindre kan vara förhanden,som, enligt stadgandet i lOsde punkten af Roeskildska fredsslutet af den 26 Febr.1658, bekräftadt genom 14:de punkten i Köpenhamnska fredsfördraget af den 27 Maj 1660, alla dokumenter, som anginge de då till Sverige afträdde provinser och deri liggande egendomar, skulle till svenska kronan allemnas, samt fredsföredraget i Lund af den 26 September 1679 uti 12 § innehåller* „att „alla bref, dokuraenter ock skrifter ehwadh nampn dee ock hafva kunna, „vare sig Justitia*, Militär eller Langens inkombster, Rätt och Herrligbetet „angående, som tillijka med Landen och Fästningarne äro af Hans Kongl, „ Majit af Danmark eröfrade, skola alla tillsammans — — richtigt „igenlefvereras;“ så och enär härtill kommer, att dessa handlingar numera måste sakna allt värde för Danmarks arkiver, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i ministeriel väg hos Kongl.
Dansk* regeringen göra framställning om utbekommande af de i Danska arkivet förvarade jordeböcker och andra handlingar, hvilka finnas angå ensamt Sveriges ofvanomförmälda provinser.
Nio 63. / Allm. Hem.- oeh Ekan.-Utsk. Betänkande., N:o §3, ?
Ank. till Exp. XJtsk. d. 6 April kl. 11 f. m. Uttänkande., i -anledning af väckt motion om ändring i det genom Kongl.
Förordningen den 28 December 1844 fant ställda formulär för Tro- och Huldhets-tuhn.
Uti <‘tt lios Högv.
Presle-ståndet afgifvet memorial har v. Talmannen lii Biskop Hedrén anmärkt, hurusom det genom Kongl, förordningen den 28 December 1844 fastställda, nu gällande, formulär för tro- och huldlretseden, vid jemförelse med hvad härutinnan tillförene varit stadgadt, undergått en, efter motionärens förmenande, hufvudsaklig förändring i så måtto, alt oinförmäldta edsformulär., hvilket väl rätteligen började med en försäkran ,.vid Gud och Hans Heliga Evangelium,“ i slutet erhållit ett tillägg af orden „heder och samvete,“ hvilken tillökning unsåges vara både öfverflödig — enär hoppet om frälsning till både lekamlig och andelig välfärd måste innesluta allt det goda, egen och verldens dom kunde bereda, — och olämplig, helst tvenne bedyranden al så oändligt olika värde derigenom ställdes i jemnbredd med hvarandra.
Med föranledande häraf och då trobets-eden. efter motionärens tanka, sålunda kommit att innehålla dubbla, till betydelsen skiljaktiga, försäkringar, den ena på „heder och samvete den andra på „
Guds frälsande Nåd.“ hvaraf lätteligen kunde dels härledas det begrepp, att den förra försäkran vore att anse såsom något helt annat än den sednare, eller såsom något., om icke deremot stridande, åtminstone deraf beroende, dels ock uppstå tvekan derom, hvilkendera af dessa försäkringar må hafva största helgd, — har motionären hemställt, alt denna ed måtte, befriad från det missledande tillägget, varda återställd till dess UNSprungliga, sanni evangeliska, lydelse, hvilken så värdigt tolkade vår kyrkas tro och våra hjectans tänkesätt emot öfverhet och konungahus.
Förevarande motion, hvilken af Högv.
Preste-ståndet först blifvit till Lag-utskottet remitterad, men, efter det sistnämnda Utskott densaiuM# återlemnat, af de öfriga Riks-stånden ansetts böra af allmänna Besvärs» och Ekonomi-utskottet handläggas, har detta Utskott i anledning häraf tUH Bih. till R.
Pr. 1847 och 1848. 8 Sami. 15 Haft. % ^ 10 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 63. behandling förehaft, dervid Utskottet, bland annat, inhemta!, att sedan Ilikets Ständer vid 1823 års riksdag, nied afseende å de mångfaldiga felaktigheter och brister, hvarmed de så val genom allmänna civil- kriminal- och kyiko-lagen, som genom rikets ekonomiska författningar i öfrigt, till iakttagande vid edgångar, föreskrifna forma lärer voro behäftade, hos Kongl. Majit i underdånighet anmält den önskan, att Kongl.
Majit, elter inhemtade nödiga upplysningar i ämnet, täcktes i nåder föranstalta om en so-gfällig granskning och omarbetning af ifrågavarande eds-för mulär, samt förständiga vederbörande, som till verkställighet deraf kunde varda utsedde, att iakttaga: det edsformulären måtte blifva öfverensstämmande med grundlagens och gällande författningars anda; att i: formulären ej något måtte föreskrifva», sorn läge utom gränsen af den tjenstemans befattning, hvilken skall eden aflägga; samt sluteligen att deruti icke måtte stadgas andra åligganden, än sådane, som skäligen kunna affordras hvar och en. sorn skall eden gå, och till hvilka denne, med fast föresats att noggrant iakttaga sina skyldigheter, kunde förpligta sig, utan farhåga att, med afvikelse från föreskrifter, till sill; natur omöjliga att uppfylla, nödgas, bryta ingångna förbindelser, hvaraf heigden endast genom fordringarnes lämplighet kunde orubbad bibehållas; så hade Kongl. Majit, genom kungörelse den 27 Juli 1826, i nåder fastställt formulär till embels- och Itjeusteuianna-ed för civile eiribets- och tjenstemän och betjente högre oell lägre samt militairer af alla grader, hvilket tjenat till efterrättelse,, intilldess, genom Kongl, förordningen den 28- December 1844,. nu gällande formulär antogs.
Vid jemförelse emellan berörda eds-lormulärer har Utskottet, i den del, sorn utgjort föremål för motionärens anmärkning, funnit någon olikhet dem. emellan icke ega rum; hvaremot, efter hvad Utskottet inhemtat, uti det genom Kongl, kungörelsen den 15 April 1829 för ecklesiaslike embetsoch tjenstemän fastställda eds-foimulär. som, i sammanhang! med presleden, äfven innehåller (ro- och huldhets-eden, slutförbindelsen i denna sednare blifvit utelemnad och en, från äldre formulärer lånad förpliktelse bi— behållits,.
Hvad i ämnet sålunda förekommit har Utskottet ansett sig höra vördsamt upplysa; oell ehuruväl Utskottet, lika med motionären, funnit den sammanställning af orden „heder och samvete,* hvilken, så väl uti nu gällande, sorn genom Kongl, kungörelsen den 27 Juli 1826. förut föreskrifna edsformulär, egt rum, med afseende å de konventionella begrepp, som om det förrajaf dessa ord kunna hysas samt, med hänsigt till edens slutförsäkran,, Allm.
Besvärs- och Ekon.-Vlsk.
Lila lande N:o 64 och Betänkande N:o 65.
11 mindre lämplig. äCvennm öfveifedig, har Utskottet ändock, enär allt för ofta förekommande ändringar i eds-lörmulärcr. elfer livad för Utskottet vill synas, medföra betänkligheter, af della skäl ansett sig förliindradt att den ai’ motionären härutinnan yikade rättelse förorda; hvadan Utskottet vördsamt hemställer, att denna motion för näi varande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ant till Exp. Utsk. dea 6 April kl. 11 f. m.
Utlåtande», i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande, N:o 28 Hederv.
Bonde-ståndet har till Utskottet återremitterat Betänkandet N:o 28, afgifvet i anledning af väckt fråga om upphörande af skånska kavalleri regemenlernes så kallade fot- och ådermöten; men, som Betänkandet är af de öfriga riksstånden bifallet och beslut sålunda deröfver faltadt, föranleder återremissen icke till någon Utskottets vidare åtgärd» Stockholm den 4 April 1848..
Nio 65.
Ank. till Exp. Utsk.. den 6 April, kt 11 f. m» Betänkandej i anledning., af väckt motion om ändring i Kongl. Patent-förordningen af den 13 December 1834.
Ridderskapet och Adeln till Allmänna Besvärsech Ekonomi-utskottet remitterad motion,, har Hr Tham, Sebastian M., — under åberopande, hurusom i Kongl, förordningen af den 13 December 1834, tini hvad iakttagas bör för erhållande och utfärdande af tillståndsbref å rät - 12 Allm, Besv.- och Ekon.-Ulskollcts Betänkande, N:o 65. tighet att, med andras uteslutande, under bestämd tid utöfva och begagna nya uppfinningar i slöjd oell konst eller förbättringar å redan gjorda, vore i 3 § stadgadt, att sådant tillståndsbref, i allmänhet benämndt patent, må kunna erhållas icke allenast å l:o nya uppfinningar i slöjd och konst, och 2:o förbättringar af äldre dylika uppfinningar, utan ock 3:o „för införande af i andra länder kände, men här i riket förut ej verkställda, uppfinningar i samma väg, såvida uppfinningen icke är af den enkla beskaffenhet, att den kan, efter en genom tryck förut allmängjord beskrifning, af hvilken som helst eftergöras, ,, — anfört: att, om i fordna dagar så beskaffad belöning för införande i riket af i andra länder kända uppfinningar skäligen bort ega runa, syntes dock numera icke något skäl tala för bibehållande deraf; att uppfinningar i andra länder numera blefve så hastigt och allmänt bekanta här i “ o riket, att hvar och en, som finge kunskap om en sådan, gerna kunde antaga, att, om kan icke i dag kungjorde upptäckten, så kungjordes den följande dag af någon annan; att svårligen någon billighet torde finnas deri, alt, då t. ex. två svenska fabrikörer samtidigt i London toge kännedom af någon derstädes känd och i fabrikerna tillämpad uppfinning, den ene, när han återkommer hit till riket och vill i sin fabrik begagna densamma, funne sig dervid hindrad blott derföre, att den andre en dag tidigare kommit hem och hunnit att till Kommers-kollegium ingifva ansökning om patent derå.; samt att ett sådant tvång ingalunda öfverensstämde med den friare anda, sorn numera gjort sig gällande i vår lagstiftning rörande näringarna; och har motionären på dessa skäl föreslagit, att ofvanberörda stadgande i 3 mom. af 3 §. i Kongl. Patentförordningen af den 13 Dec. 1834 må upphöra att vara gällande, med iakttagande jemväl af de redaktionsförändringar i 4,
6, 11, 13 och 19 §§. af samma Kongl, förordning, som deraf blefve en följd.
Under handläggningen af denna motion har Utskottet inhemtat, att* sedan Kongl. Maj:t, vid den granskning af förenärnnda Kongl. Patent-förordning, som Kommers-kollegii afgifna förslag till ändringar deri påkallat, samt då, vid tid efter annan hos Kongl. Maj:t ifrågakommen tillämpning deraf, flere anledningar visat sig dertill, att, utom i de delar, samma förslag omfattade, äfven andra stadganden i nämnda förordning erfordrade rättelser eller förtydliganden, så har Kongl. Majit, genom nådigt bref den 27 Mars 1844, anbefallt bemäldte Kollegium att i ett sammanhang till granskning företaga den nu gällande Patent-förordningen, samt, med ledning af den ökade erfarenhet, som i sådant afseende vunnits under den tid, densamma varit gällande, Allm. Betv.- och Ekon.-Vtikotten:
Betänkande, N:o 65.
13 gällande, upprätta och till Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt förslag till ny förordning i detta ämne; och utgör detta ärende, efter det Teknologiska institutet i Stockholm numera med yttrande i ämnet till Kommers-kollegium inkommit, för närvarande föremål för Kollegii behandling.