Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Danielssons förslag i första rummet skulle med välbehag omfattas af Presterne, enär detta bereder möjligheten till Folkskolors inrättande, hvaraf följden blefve folkets upplysning och sedlig förbättring, som äfven försäkrade Presterne om en större framgång i] de dem åliggande1 bemödanden för församsamlingarnes bästa.
Med en sådan öfvertygelse, kunde jag icke ana, att någon skulle åberopa de välsignade privilegierne och yrka afslag å motio - Stats- samt Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 34- >9 nen, emedan den förnärmade Presternes rätt; men af en hvar, som har någon kännedom om storleken af deras rätt, torde billigt medgifvas, att den tål en ringa försakelse.
För att blifva öfvertygad härom, kan läsas Landshöfdingens i Jönköpings
Län afgifna Femårsberättelse af den 3i December 1833, pag. 38 och 3g, der det upplyses, att Presterskapets och Kyrkobetjeningens underhåll utgör, näst krigsfolkets, de skaltdragandes största afgift till underhåll för egna medborgare; ty dertill åtgår årligen, enligt Tabellen 80,796 R:dr 38 sk. blott i sockentionde och så kallade jura stolae, då i nämnde summa hvarken] inbegripas de af Staten upplåtne Prestgårdarnes afkastning, ej heller vederlags- och behaglig tids förläningsspanmål, som äfven utgår från Stats-Verket, och således icke ligger socknarnes invånare till last.
Emedlertid är det en märklig företeelse, att Clereciets aflöning, i både Sockne- och Statsbidrag, utgör vida mer än Länets hela bevillning, som, enligt Tabellen, uppgår till blott 8i,5ioj R:dr 3 sk. 1 r:st.
Enligt Tabell, som åtföljer ofvannämnde Femårsberättelse, utgöra Statsbidragen från landet i Jönköpings Län 661,418 R:dr 11 r:st, och af städerne 29,814 R:dr 37 sk. 8 r:st.
I mon af tidens fordringar vid de högre folkclassernes undervisningsskolor, förglömmes ej att göra tillökningar i de redan stora anslagen: vid sistlidne Riksdag föröktes dessa med 10,000 R:dr, nu vid denna med 4.000
R:dr till hvartdera af Universiteten, och har nästan hvarje stad bidrag af allmänna medel vid Skolorne, men oss lemnar man ensamne att förskaffa Skolor och aflöna Lärare, som hlifver omöjligt i de flesta orter, i anseende till de stora skattebidrag] jag förut nämnt.
Att erhålla en vidsträcktare bildning för oss lärer hvar man lätt finna vara af behofvet påkalladt, så vida det uppväxande slägtet rätt skall förstå de ämnen, som tillhöra dess offentliga värf, såsom Riksdagsmän, Ledamöter uti de lägre Domstolarne, Kyrkoråd, Taxerings-Comitéer, Egodelnings- och Syneförättningar ra. m. — Häraf synes det både rätt och billigt, att allmogen får något biträde af de allmänna tillgångarne, då Anders Danielssons förslag, som är så lätt verkställbar och snart kunde taga sin början, icke vunnit något afseende.
Ständer hafva väl aflåtit underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om Biskopslönernes indragning till någon del, för att användas till Folkskolor; men det kan ej så snart verkställas, ehuru en snar hjelp härtill erfordras.
Efter den uppgift Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.
Tits Ju Betänkande IY:0 34• jag kunnat erhålla, finnes på landet ej mer än 3oo Yexelundervisningsskolor, då c)25 Pastorat sakna sådana, en bedröflig sanning!: — men det är öfverflödigt att nu. längre orda härom.
Jag förmodar, att Utskottets Betänkande ogillas i alla Riks-Slånden.
— Till och med i Hög v. PresteStåndet vet jag finnas män sorn hafva en sann både Religions- och Fosterlandskänsla osli således ej längre sätta sina privilegier i första rummet.
Om Anders Danielssons förslag ogillas, synes ej' annan utväg vara öfrig, än den, sora hittils på några få ställen genom enskildes omsorg och egen bekostnad blifvit stiftade, såsom uti den församling der jag bor, har PostDireeteuren och Riddaren A.
Sjölin af egna medel inrättat en Vexelundervisnings-skola, sorn är ändamålsenlig: och han begagnas af hela Pastoratet. ■— Sedan denna.
Skola hade vunnit folkets förtroende, vänn den äfven Presterskapets, så att Prosten J.
I aila orter, jag är derom efvertygad, finnas män* som hafva vilja men sakna förmåga att träda i dessa välgörares fotspår, hvarföre det är nödigt, att Staten i tid mellankommer och af sina medel gör anslag åt Lä rar ne, i händelse Anders Danielssons förslag afslus/’
Län, Olof Olofson från östergöthland*.
Peter Persson från Calmar Län, Erik Ersson från St.
Län, Lars Larsson från Skaraborgs Län.
Med Peter Jönsson instämde äfven Erik Ersson från Stockholms Län. 3:o Af Hans Jansson från Elfsborgs Län, som utbad sig för Utskottet få upplysa, att anledningen, hvarföre han icke kunnat infinna sig i sista plenum varit den, att han, såsom Fullmäglig i Riksgälds-Contoret, derstädes samma dag måst öfvervara en ganska vigtig, angelägenhet^ hvarigenom han således var förhindrad att deltaga i öfver läggningen inom detta Utskott rörande den af Anders
Danielsson väckta fråga om ett extra nådår af alla lediga presllägenheter för Folkskolorna.
Hans Jansson fann sig ega så mycket mera skäl att beklaga sig: öfver detta förhinder, som han nu mera insåg, alt denna fråga troligen fått en annan utgång, i händelse lian, hvilken delade Anders
Danielssons tanka i ämnet, varit närvarande^ åtminstone hade det då säkert inträffat, att den vid omröstningen aflagde roterings-sedeln måst öppnas för att bestämma utslaget:, och begärde Hans Stals- samt Allm. Besv.- och Oecon.~TItsk.
Tillåtande N.o 35'. av Jansson slutligen, att hans- anförande skulle få åtfölja Betänkandet till fiiks-Stånden.
Ankom till Exp.-Ftsk. den 28 Octoiier.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens hand-- läggning hafva från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade följande molionerr 1:0
Af Riksdags-Fullmägtigen Jacob Kihlblom- från Södermanlands Län, som anfört: alt då Knekte-Gontraeten borde uppgöras emellan Kronan och Rotehållarne, utan att en tredje magt egde rätt att deruti inblanda sig, samt Passevolancens utgörande, emot Bonde-Ståndets vid sisll.
Riksdag afgifne protest, icke syntes billig och rättvis, helst Passevolance-Cassan blifvit använd för främmande ändamål, vore man skyldig bereda Rotehållarne, hvilkas säkerhet och bestånd oundgängligen sådant fordrade, en återgång till de primitiva Gontracten, i anledning hvaraf Motionairen nu yrkade, alt Passevolancen helt och hållet måtte upphöra; och har Gustaf Gustafsson från Södermanlands
Län häruti instämt; 2:0 Af Riksdags-Fullmägtigen A. Normark från Westerbottens
Län, söm, med framställning af det för Rotehållarne tryckande åliggande, att, i stället för kost åt Soldaten, erlägga en betydlig contant utgift, anhållit, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underd. begära , att Passevolance-Afgiften finge af Rust- och Rotehållarne innehållas de år, då inga möten egde rum; 3:o Af Riksdags-Fullmägtigen Anders Andersso,t från Westerås Län, hvilken, så val på grund af Kongl. Reglementet den 20 November i€85 för allmogen och Soldaterne i Wässby Län-, der det uti g §. hette: ”att till Regements- och andre möten är Bonden intet pligtig gifva Knekten hvarken fri skjuts, mat eller penningar, ulan om Knekten, sorn ändteligen måste till Regements-möte, tager 2 eiler 3 daler Kopparmynt af Roten, så afräknas det på hans lön;” som äfven med stöd af 80 och 114 §. §•
Regerings-Formen, yrkat,- det
Passevolance-afgiften helt och hållet mätte upphöra, helst det, enligt Indelnings-Werkets grundidé,, Stals- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N:o 35. icke vöre Rust-ochRotehållares skyldighet betala kostnader för möten inom Regementets stånd, än mindre alt vidkännas utgifter för öfning-och lustläger, hvartill Passevolance-Cassans medel vanligen blefvo använde.
Och hafva häruti instämt Tufve Månsson från Malmöhus Län, Carl Gabrielsson från Östergöthland, Anders Johansson från Upsala Län m. fl; 4:o Af Riksdags-Fullmägligen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, som, medförklarande, det han, oaktadt allden orättvisa Rotehållarne under en tid af i5o år lidit, icke åsyftade, att roteringsbördan skulle °enom uppsägning af Knekte-Contractet alldeles afkastas, utan endast att rättelse på lämpligt sätt och i lagenliga former måtte till vägabringas, först upptagit de onera, hvarmed Rotehållarne, enligt Molionairens tanka*, blifvit. otillbörligt betungade och hvilka voro:
Medi camen ts-penn in ° ar Fältskärsarfvode, Tross-skjutsning , Trossbodars uppbyggande, Rotekistas anskaffande, Passevolance , Beväringsskyldighet, äfvensom utförandet af halfva munderingen, samt sedermera, jemte framställning0 af sättet huruledes dessa bördor för framtiden kunde lättas, yrkat, att de 4 först här ofvan uppräknade alldeles måtte försvinna samt dessa kostnader i stället drabba Stats-Yerket; hvaremot Motiouairen, beträffande Passevolancen, väl ansett dess totala upphörande icke böra ske förr än den tid tilländalupit, hvarpå de 3 öfrige Riks-Ståndeti densamma bevil jat, men dock äskat följande förändrade föreskrifter för dess utgörande" nemligen: i;o att Marche- och Provianterings-kostnad, då ett Regemente commenderas utom sitt stånd, icke må af Passevolance-Cassan utan af Stats-medlen utgå; 2:0 att utaf Passevolancen icke mera än som verkli gen åtgår for Regementets årsmöten må uttagas, det Öfriga innestå hol Rotehållarne till framtida behof, och ej, såsom förr varit öfligt för va ras i en offentlig: Passevolance-Cassa; samt 3:o alt vid h vane Regemente en Passevolance-Comile, i likhet med de nu varande Beklädnads Di rectionerne, mätte inrättas för att bevaka de årliga utgifterna, fördela kostnaderne och utskrifva beloppet af Rotarne; hvarförutan Motiouairen vidkommande Munderingen, ansett och yrkat densamma böra enli«t’ Contractets ordalydelse, bekostas af Statsmedlen, då deremot RolehåT larne påtoge sig skyldigheten alt med hvardagskläder förse Soldaten •
J och hafva, vid ärendets föredragning till remiss, flere af Hedervärda Ståndets Ledamöter med Motionairen instämt, hvaribland Nils Månsson från Malmöhus
Län med tillägg, att lian ansåge motionen jemväl böra afse Rusthållarne, de der ofta voro mera betungade än Rotehållarne; i Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Utlåtande N.-o 35. 23 anledning hvaraf Anders
Danielsson förmält sig hafva uti sin framstäJlning jemväl afselt de Rustande, ehuru han, då grunden vore enahanda, ansett öfverflödigt att uttryckligen omnämna dem; — samt 5:o Af Riksdagsfullmägtigen Eric Nilsson från Jemtlands Län, hvars motion innehåller: att som det vid nästlidne Riksdag på femton års tid förnyade Passevolance-Contract, hvarigenom afgiften för hvarje numer bestämdes till 7 R:dr B:co, vore för Jemtland, der allmogen saknade tillfällen till penninge-förtjenst, högst tryckande, så ock enär ingen af de olägenheter, som betunga nämnde province, lättare kunde afhjelpas, samt Soldatens krigiska bildning, enligt Motionairens tanka, icke äfventyrades, om han erhölle Mötespro vianten af sine Rotehållare i stället för Commissariatet, funne Eric Nilsson sig böra föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underd. anhålla, att Jemtlands Rustoch Rotehållare finge uteslutas från ofvanberörde Passevolance-Contract och hädanefter i dess ställe utgöra möteskost in natura; uti hvilken motion Anders Mårtensson från Jemtland äfven instämt.
Hvad sålunda förekommit hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först angår det af Jacob Kihlblom och Anders Andersson framstälde yrkande om Passevclancens upphörande; så har Stals-Utskottet redan, genom besvarande af Anders Anderssons motion, uti Betänkandet N:o 19c), som vunnit 3:ne Riks-Stånds bifall, förklarat sig icke kunna till omförmälde påstående tillstyrka bifall; och lärer, vid sådant förhållande vidare Utlåtande härom ej böra ega rum.
Beträffande härefter Eric Nilssons framställning om Rotehållarnes i Jemtland uteslutande från det nu gällande Passevolance-Contract, emot skyldighet att utgöra mötes-kost in natura; så enär de skäl ännu äro gällande, hvilka föranledde Rikets Ständer, att å förra Riksdagen a-ntaga Passevolance Contractet, eller att det underhålls-sält och den vård soldaten, under den tid Passevolancen fortfarit, vid möten och marcher erhållit, i alla afseenden egde ett afgjordt företräde framför det äldre sältet alt medföra matsäcks-kista till mötet, och att den förra anstalten högst fördelaktigt inverkade på Armeens tjenstbarhet, samt någon giltig anledning, i Utskottens tanka, icke förefinnes, alt för Jemtland göra ett undantag, som skulle leda till rubbning uti den, för hela indelta Armeens underhåll vid vapenöfningar beräknade inkomst af Passevolancen, kunna Utskotten å Erik Nilssons motion icke tillstyrka bifall. a4 Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.-o 35.
Danielssons hemställan, dels att skyldigheten för Rotehållarne alt bekosta Medicamenter till möten och mönstringar, Fältskärsarfvode vid Soldaters antagande, trossens forsling samt trossbodars uppförande, måtte alldeles försvinna och desse utgifter i stället drabba Statsverket; dels ock att kostnaden för munderingens anskaffande mätte af Statsmedlen utgå; så gäller härvid samma skäl, som Stats-Utskottet, uti dess ofvannämnda Betänkande, angående Passevolancens upphörande, anfört, nemligen att, enär Stats-Verkets medel icke lemna tillgång för bestridande af nyssnämnde kostnader, annan utväg dertill icke finnes, än att i motsvarande grad öka allmänna Bevillningen, hvilket, efter Utskottens tanka i närvarande tidpunkt är mindre lämpligt; finnande, i följd häraf, Utskotten sig icke Lunna berörde yrkande, till Rikets Ständers bifall, understödja.
Vidare har Anders Danielsson hemställt, att Marche- och Provianterings-kostnad, då ett Regemente commenderas utom sitt stånd, icke må af Passevolance-Cassan, utan af Statsmedlen utgå; att af Passevolancen icke mera, än sorn verkligen åtgår för Regementets årsmöten, må uttagas; och att det öfriga måtte innestå hos Rotehållarne till framtida behof, men ej, såsom förut varit öfligt, förvaras i en offentlig Passevolance-Cassa; äfvensom A. Normark yrkat innehållande af Passevolanceafgiften de år, då några möten icke ega rum.
Härvid få Utskotten erinra, att motioner af enahanda syftning med Normarks jemväl blifvit å förra Riksdagen väckte, men att Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, uti deras af 3 Riksstånd sedermera gillade Betänkande (N:o 72) ansett sig icke kunna till förbehåll af nämnde beskaffenhet tillstyrka bifall, enär mötens utsättande eller inställande på Kong!.
Maj:ts pröfning allena berodde, samt Kongl. Majrt, då den årliga Passevolance-afgiften blifvit till nedsatt belopp föreslagen, förmodades hafva beräknat de besparingar, hvilka vid ett Regemente någon gång kunde uppkomma, till fyllande af möjliga brister i andra Regementens underhålls-kostnad.
Under åberopande häraf, och då den, genom senaste Passevolance-Contract, på viss tid, åtagna afgift blifvit anslagen att af Kongl. Maj:t disponeras "till indelta Arméens underhåll och sjukvård ”under möten, marcher och mönstringar, jemte de, i och för truppar”nes vapenöfningar, oundviklige utgifter och förvaltnings-kostnader,” hvartill, på sätt förut är uämndt, amian tillgång ej finnes; då Kongl. Maj:t Stais- samt Allni.
Desi), och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.o 35.
Maj:t ensam eger att anbefalla sådana öfningar i den nion och på det sätt Kongl. Majit anser dera, för Armeens bibehållande i tjenstbart skick, nödige; och då Rikets Ständer, jemlikt Kongl. Maj:ts och Ständernes gemensamma beslut, ega att genom sina Revisorer granska de årliga redogörelserna för Passevolance-medien samt dessas rätta användande dervid tillse; hemställa Utskotten, alt hvad i ofvanberörde målto blifvit yrkadt icke måtte lill någon åtgärd föranleda; vid hvilken utgång Utlåtande öfver Anders Danielssons framställning om inrättande af en serskild Passevoiance-Comité för Passevolance-kostnadernas fördelande och utskrifvande af rotarne icke erfordras.
Stockholm den a5 October 1834- Reservationer : af Grefve Florn j C. F.: ”Jag reserverar mig emot de sammansatta Utskottens beslut att afstyrka all åtgärd till vinnande af rättelse uti Mötespassevolance-afgiftens utgående såsom en gärd ålagd Rust- och Rotehållare i Riket; varande ett Riks-Stånds ännu qvarstående protest emot denna beskattning en betänklig påminnelse, att den hvarken tillkommit på grund af åtagen bevillning, eller till följd af upprättadt Contract emellan de båda Statsmagterne å ena, samt Rust- och Rotehållare å andra sidan.
Den utväg jag inom de sammansatte Utskotten föreslagit, hvarigenom man skulle gå en medelväg, rättvisan till möte, för att åtminstone i form vinna hvad som i sak icke kunde för närvarande tillvägabringas och hvilket förslag af åtskillige Utskottens Ledamöter biträddes, var: alt de sammansatte Utskotten skulle med Bevilinings-Utskottet communicera frågan, för att bereda åt Rikets Höglofl.
Ständer möjligheten att i laglig väg besluta, att mötespassevolancen, hvilken, till följd af 3:ne Riks-Stånds vid denna Riksdag fattade beslut, icke kunde anvisas att utgå genom allmän bevillning, måtte serskildt åläggas Rust- och Rotehållen, att utgöras intill nästa Riksdag på sätt den för närvarande af hvarje numer utgår.
Jag vågar hoppas, att denna utväg mätte vinna något bifall inom de respectivc Stånden, så vida man gillar den åsigt af ämnets vigt, som föranDih. till R.
Prot. 1834• 4 Sami. 2 A fil.
t 8;de Bäftet.
Stats- tamt Allm. Besv.- och Occon.-Utsk.
Utlåtande JV-o 35. ledt denna reservation mot ett Betänkande, hvilket, godkändt af RilisStånden, skulle underhålla ett frö till missnöje, sorn måste växa i samma förhållande folket lärer att rätt inse frågans betydelse, eller faran af att kränka Lagen ora beskattningsrätten”; af Riksdagsfullmägtigen Eric Nilsson från Jemtland: ”Emot de förenade Utskottens beslut, i anledning af min motion om uteslutande af Jemtlands Rust- och Rotehållare från det nu gällande Passevolane?- contractet, utbeder jag mig äran få afgifva följande anmärkningar och upplysningar: om tillkomsten af nu gällande Passevolance-contract behöfver jag icke mycket orda; ty det är allmänt kändt; jag vill blott påminna, att det skett emot Rust- och Rotehållares, såsom rätta Contrahenters, frivilliga begifvande.
Att det underhållssätt och den vård soldaten erhåller genom Passevolance-inrältningen eger ett afgjordt företräde framför det gamla sättet att medföra matsäck lill mötet, kan jag icke inse, då provianten består af samina persedlar, ehvad soldaten erhåller den af sin Rotehållare eller af Proviantörer; skillnaden beslår endast deruti, att han af den förra emottager på en gång för hela mötet, men af de senare i a eller 3 gånger; denna obetydliga skilnad måtte, efter min tanka, verka högst obetydligt på soldatens krigiska bildning. —.
Om någon skulle tro, att Jemtländska soldaten är van vid vällefnad och det således är både nödigt och nyttigt, att under möten vänja honom vid ett larfligare lefnadssätt, så får jag upplysa, att
Rust- oall Rotehållare, så är för dem denna postation med contant 3-dubbeIt tryckande emot att utgöra den in natura; orsaken dertill är; 1:0 att provianten icke kostar mer än hälften emot det contanta bidraget, ty vanligtvis har för en portion betalts emellan 10 ä 12 sk., som för de vanliga möten af i/j dagar gör 3 å 3 R:dr 2\ sk. utom skjuts; uti delta portionspris är inberäknad proviantörernas vackra profit på Rust- och Rotehållares bekostnad, sorn säkert kommer att öfverstiga skjutsen; och 2:0 att jandet i anseende till sitt geografiska läge, långt ifrån hafvet, med en steril iordmon under ett hårdt climat ofia är hemsökt af missväxter.
Landets enda exportvaror bestå af litet ladugårdspi o - Stats- samt Allm. Besv.- och Occon.-Utsk. Utlåtande N.-o 35. dueter; men som dessa skola transporteras 5o eller 70 mil landväg till afsättningsorier, så kunna de naturligtvis der på stället icke betalas högt; dessutom motsvara dessa icke landets behof at nödvändighetsvaror af spanmål, salt och jeru, m. m , hvilka äfven genom de långa landttransporterne blifva långt dyrare der an på något annat ställe, och enär dertill kommer, att provincen inom sitt område har blott ett enda mindre Bergverk samt!en stad med 471 person r, så saknas aila tillfällen till penningeförtjenst, hvaraf följden är en svår penningebrist, som alltid gör 2:ne pris på samma vara: nemligen contant- och creditpi iset, af hvilka det förra är betydligt lägre än det senare, hvilket alltid försvårar prassla tioner, som skola erläggas i contant.
Jag har för icke länge sedan vid frågan om Jemtlands rotering inom dessa HögföÄ.
Utskott tagit mig den friheten, att, på grund af de statistiska uppgifter, Kongl. Majlis Befallningshafvande i Länet samlat till grund för den liva roteringen, visa, alt
Jemtland för närvarande utgör en öfverrotei ing, motsvarande 22,111 R:ur 28 sk.
Banco utöfver medinm af roteringen i det öfriga Sverige; äfven denna omständighet påkallar, att Rostoch Rotehållare snarare böra erhålla lindring än förtryckas.
Man påminne sig huru många dermed, skola hafva befattning: 1:0 skall Jläradsskrifvaren a:ne gånger om året debitera dessa medel; sedan skola Fogdar, Länsmän, Fjerdings- och Nämndemän genom må.n.ga och långa resor förrätta uppbörd och utmätningar; vidare skola medlen redovisas ifrån Fjerdingsman lill Länsman, ifrån Länsman lill Fogden, ifrån Fogden lill Landt-Ränteriet och Lands-Contoret, derifrån till Passevolance-Commissariatet, derifrån en del medel sedan återgå till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för att levereras lill så kallade entrepreneurer eller proviantörer; vidare ifrån dessa till deras utskickade uppköpare, som resa kring landet för att uppköpa proviant oell som troget följa den principen ali göra mera afseende på godt pris, än på god vara (ty det är deras för tjenst), och deraf följer, alt soldaten ofta lår sämre proviant utaf desse proviantörer än utaf Rust- och Rotehållare.
När nu ryttare och soldater på delta säll icke få något annat slags proviant än hVad deras Rust- och Rotehållare kunnat prestera directe till soldaten, så frågas, hvad nytta medför alla dessa onödiga och kostsamma omgångar?
Det är kostsamt för Embets- och Tjenstemän att hafva allt detta besvär för intet, och det är äfven känbart för den förtryckte skatldragaren att godtgöra d}dika onödiga besvär.
Jag tror, att man hellre bör söka förenkla äu mångdubbla besvär.'—både för den ena och andra; hellre under - 28 Stats* snutt 'Allm. Besv.- och Oecon.-UtsL Utlåtande N-o 35. lalla än förtrycka folket, och undanrödja alla anledningar till missnöjen; -— på grund af allt detta reserverar jag mig mot Utskottens beslut och anhåller vördsammast, att Jemtlands Rust- och Rotehållare måtte uteslutas från Passevolance-contractet och utgöra proviant in natura, på sätt förut varit öfligt.
Jag kan icke inse, att detta skiljande kan medföra någon olägenhet hvarken för Armeen i det hela eller för Jemtlands Regemente serskildt, helst nämnde Regemente, i anseende till dess långa afstånd ifrån något annat Regementes öfningspials, icke utan stor kostnad och tidspillan kan sammandragas till något större öfningsläger;” samt af Riksdagsfullmägtigen Hans jansson från Elfsborgs Län: ”Utskottens Betänkande i förevarande ämne är för hvarje Svensk man ett öppet bevis på de olyckliga förhållanden, som uppstå i järnhäl le t, då den Statsmagt, som närmast är skyldig att bevara de nationera rättigheterna, obetänksamt eftergifver desamma, och då de bägge magter, som i Stater böra vara en gemensam garantie för Lagarnes rätta tillämpning, förena sig, att, utan afseende på deras protest, hvars rätt är i fråga, genom magtspråk draga den enskildes rätt och de mellan Staten och individen ingångne öfverenskommelse:’, ifrån Laga Domstolar, under det administrativa godtycke t!
Det är, i min öfvert}rgelse, hög tid, att söka en gräns för den oformlighet, hvari Passevoläncefrågan råkat komma, genom senaste Ständers olagliga beslut och sanctionen derå.
— Om den leken skulle börjas, att tre Stånd skola beskatta det fjerde, då frågar jag: hur kan man väl tro, att den lyckligt slutas?
— Under tilltagande förbittring emellan Stånden, skola då de vigtiga Lagstiftningsärendena behandlas, och alla beskattningsfrågor skola då afgöras i vredesmod, hvarvid — jag säger det upprigligt och välment — det icke synes tvifvelaktigt, hvem som slutligen segrar.
•— ”När väld på Tinget dömer, står ofärd nära,” säger skalden; och erfarenheten vitsordar äfven denna sats. — Ty, väld kan ej i samhället hjelpas med annat än våld, om ej visheten ingifver de