Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slockholm den 10 Juli 1840.
Af. Herr Doctor Thomander} som åberopat sin vid 2:dra punkten uti förra Utlåtandet i ämnet N:o 92 afgifne reservation. Stats—Utskottets Utlåtande, N.o 22/.
Af Herr Halling vid usta punkten: ”Med våra Grundlagar anser jag ej instämma, att några stats-utgifter anslås annorlunda, än i den ordning, 62 §.
Regerings-Formen föreskrifver.
Således har jag icke deltagit i det beslut, Utskottet bestämt sig att uti denna punkt vidblifva.
Mina skäl äro förut ofta närmare utvecklade.
Någon så kallad extra Stats-reglering lärer ej hafva egt rum förr än 1828—1830 års Riksdag.
En sådan reglering är i sig sjelf mera ständig än den, sorn kallas den ordinarie, ty då den förra bestämmes och vanligen gäller för fem år, upphör den senare med slutet af hvarje Riksdag; man har sagt, att extra Stats-regleringen egentligen skall afse tillfälliga behof eller sådana, sorn blott för en gång erfordras.
Jag hänvisar i detta afseende till den Kongl. Propositionen, rörande föremålen för den extra Stats-reglering, som nu är i fråga.
De fleste af dem äro gamla bekanta och beräknade att utgå för fem år eller för ett vanligt lustrum emellan Riksdagaine.
Jag förutspår, alt, om bruket blir vana och såsom sådan vinner häfd, snart i conseqvens dermed också en extra Stats-reglering för Statens inkomster skall tillkomma och hvartill icke otydliga tecken redan vid denna Riksdag börjat visa sig.
1 öfrigt får jag förklara, att jag alldeles icke lärt mig erkänna den politiska vigt, man å ena eller andra sidan sökt lägga uppå en extra Stats-reglering.
Om en sådan någonsin funnits, hade jag åtminstone trott, att den skulle gifvit vika för den mera utsträckta uppmärksamhet, representationen sträfvar att egna åt Statsbehofvens verklighet och sältet att dem fylla.
Vid a:dra punkten, l:sla momentet.
Är den grund, hvaruppå sislförsamlade Rikets Ständer byggt och de nuvarande förblifvit vid det beslut, alt all beräkning af span mål skulle upphöra för nya löner, verkligen fast och stadig, så att behofvet, som år 1815 vid den då först ti 11 väga bra g te nya regleringen af embels- och tjenstemäns löner, framkallade methoden att såsom ett medel mot verkan af mynt-försämring, upphört med realisationen, mäste kunna antagas, att på samma grund, spanmåls-beräkning under lönerne ej vidare bör ega rum för alla de embets- och tjenstemän, hvilka hädanefter tillkomma.
Förslaget, som i detta moment nu blifvit bibehållet, rubbar berörde grund och föranleder en bestämd contant Stats-utgift, som till slut för 93,000 tunnor spanmål, som nu inbegripas under lönerne, kommer att utgöra lika många Riksdaler.
Jag har således ej deltagit i detta beslut.
Vid s:dra punkten, 2:dra momentet.
Uti detta moment afhandlas efter min tauka en rättsfråga, som Rikets 20 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 211.
Ständer ej ega afgöra, äfven om parternes nuvarande e nibets-och tjenste mäns fördel, som jag tror, på Statens bekostnad, derigenom blifvit beredd.
Uti Utlåtandet N:o 170 har Utskottet handlat annorlunda.
Resultatet af hela denna punkt, om den vinner framgång, blifver motsattsen af hvad, som uppgifves dermed åsyftas eller enkelhet uti beräkning; ty förgäfves skall man bestrida, att ju i sådant fall 3:ne olika löne-beräkningar komma att ega rum, den första för de embets- och tjenstemän, som redan finnas, den andra för dem, som hädanefter tillkomma, och den tredje för dem, hvilka vid förra elier denna Riksdag fått nya löner eller gamla sådana förhöjda.” Häruti instämde Herr Helsingius.
STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 1840.
Rättelse: Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 219, sid. 7, r. 25 står: 333 R:dr 16 sk.j läs: 333 R:dr.
(Se samma Utskotts Betänkande, N:o 63, sid, i3.) STOCKHOLM, Kongl.
Ordens - Boktryckeriet > 1840. Stats-Utskottets Utlåtande j N:is 222, 223, 1 N:o 222.
Ank. till Exp. Utsk. d. 14 Juli, kl. 3 e. m.
Utlåtande , i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet Till följd af de inom Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar, har Stats-Utskottets Betänkande N:o 71, angående väckt fråga om ett räntefritt lån till jordbrukets upphjelpande i Wester-Norrlands
Län, blifvit af nämnde Riks-Stånd under den 16 sistlidne
Maj tili Utskottet återremitteradt; men som berörde Utlåtande, enligt Utskottet tiilhandakomna Protocollsutdrag, samma dag är vordet bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt af Högvördige Preste-Ståndet den 22:dra och af Yällofl. Borgare-Ståndet den a3:dje derpåföljande; så anser sig Utskottet icke, med anledning af de deremot inom ett Riks-Stånd gjorda anmärkningar, kunna ingå i något vidare yttrande angående detta således af Rikets Ständer, jemnlikt 70 § i Riksdags-Ordningen, redan afgjorda mål.
Vällofliga Borgare-Ståndet har, på grund af derstädes gjord anmärkning den a3 nasti.
Maj, till Stats-Utskottet återremitterat dess under N:o 87 afgifna Utlåtande, angående låne-understöd för staden Söderhamn, i anseende till den derstädes år i835 inträffade eldsvåda; men som detta Ut* N: o 223.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å dess Betan hände N:o 87.
Dih, till R, St, Prot, 1840.
4 Sami, 1 Afd, 2 Band, 7 Haft, 1 2 Stats-Utskottets Memorial, N.-o 224, låtande, enligt Utskottet tillhandakomna Protocollsutdrag, blifvit af de Irenne öfrige Riks-Stånden bifallet, nemi. af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet den 16 nasti.
Maj och af Högvördiga Preste-Ståndet den a3 i samma månad; så anser Utskottet, vid sådant förhållande, den af förstnämnde Riks-Stånd meddelade anmärkning icke kunna föranleda någon ändring i Rikets Ständers, enligl 75 § Riksdags-Ordningen, redan fattade beslut.
Stockholm den i3 Juli i84o.
Anti. till Exp. Utsls. den 1-i Juli, kl- 3 e. ra. 3lemorial, i anledning af erhållen äterremiss ä Utlåtandet N:o 91.
(R:gS Afd.)
Till Stats-Utskottet har Hedervärda Bonde-Ståndet under den 16 nasti.
Maj återremitterat Utskottets under N:o 91 afgifna Utlåtande, i anledning af väckt fråga om vissa Kronoparken upplåtande till Allmänningar åt Färentuna härad; men som, enligt till Utskottet ankomna Protocollsutdrag, detta Utlåtande blifvit bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln nämnde dag, samt af HögYördige Preste-Ståndet den 22 och Vällofl.
BorgareStåndet den a3 i samma månad, anser Ulskoltet, till följd af ^5 § Riksdags-Ordningen, denna fråga vara af Rikets Ständer afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare befattning.
Stats AJtskottels Utlåtande, N:o 225, O N:o 225.
Ank. till Exp. Utsi;, den 14 Juli, kl. 3 e. m» Utlåtande, i anledning af erhållen äterremiss ä S tat s-Ut skottets Betänkande N:o 98, angående arrendatorernes af Nyqvarns qvarn oell bro ansökning om bibehållande vid arrendet af dessa lägenheter.
(I. A.) Uti detta Betänkande, som af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet blifvit bifallet, af Borgare-Ståndet deremot afslaget, och af BondeStåndet, i följd af gjorde anmärkningar, till vidare handläggning återremitteradt, hade Utskottet tillstyrkt, att Bagaren Johan Lemkes arfvingar måtte tillåtas att med nästa fardag åter tillträda och uti trettio års tid innehafva det, genom Kongl. Maj:ts Dom af den 2Q November sistlidne år, dem fråndörnde arrende af Nyqvarns qvarn och bro, emot de bemälde arfvingar forelagde villkor: att till Kronan afstå de vid qvarnen befintlige, dem tillhörige, hus och byggnader, hvilka i laga ständ borde underhållas och vid arrendetidens slut aflemnas; att för byggnads- och underhålls-skyldighet af qvarnen ansvara, så att qvarnen med hvad dertill hörer vid arrendets utgång likaledes i laga stånd aflemnades, samt att erlägga en förhöjd årlig arrende-afgift af 666 R:dr 3a sk.
Banco; hvarjemte arrendeinnehafvarne, såsom egare af Broby hemman, borde medgifva Kronans rätt till crvarnplatsens, damfästets och vattenfallets framgena begagnande.
Såsom grund för återremissen är, under åberopande af Riksdagsfullmägtigen Jan Anderssons från Upsala Län i ämnet afgifne reservation, hufvudsakligen anfördt: att Lemkes arfvingar i vida högre grad, än 1833 års af Domstolarne åberopade Syne-instrument antydde, vanvårdat ifrågavarande qvarn- och brolägenheter, så att tvifvelagtigt vore, huruvida tillgång hos dem funnes tili afhjelpande af derå nu befintliga brister; att icke ringaste anledning vore för handen, att bemälde arfvingar skulle kunna frånvinna Kronan det för qvarnen med dess tillhörigheter nu begagnade område, än mindre de derå varande hus; att Nyqvarns bro vore i det bofälliga skick, att den erfordrade snar ombyggnad, hvilken torde förorsaka Kronan en utgift af omkring 5o,ooo R:dr Banco; att Åsunda häradsboer numera genom Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution vunnit befrielse från skyldigheten att underhålla dammen och islafvarne vid Nyqvarn, hvilkas 4 Stats-Utskottets Utlåtande, JV.-o 225. reparerande således skulle komma att åligga Kongl. Maj:t och Kronan; hvarjemte blifvit yrkadt, att Utskottet måtte upplysa, huruvida, enligt Utskottets förslag, arrendatorerne skulle tillförbindas att ansvara för Nyqvarns bros byggnad och underhåll.
Bland de emot Utskottets ifrågavarande Betänkande inom BondeStåndet framställde anmärkningar har Utskottet icke funnit någon, som, efter dess tanke, kan anses förringa giltigheten af de bevekande skäl, hvilka grundlagt Utskottets hemställan, att Lemkes arfvingar måtte under ofvannämnda tid och villkor vid det förlorade arrendet bibehållas; och Utskottet har följagtligen utur denna synpunkt ingen anledning att frånträda sitt i berörde afseende gjorde, af tvänne Riks-Stånd godkände, förslag; men då härvid likväl förekommer, att sedan den tid, då handlingarne rörande Lemkes arfvingars underdåniga ansökning om bibehållande af arrende-rätten till Nyqvarns qvarn och bro blifvit under den i5 sisth Februari till Stats-Utskottet i Nåder remitterade, Kongl.
Majit, genom Nådig Resolution af den 27 nasti.
April, i anledning af Åsunda häradsboers i besvärsväg fullföljde anhållan, funnit godt frikalla bemälde häradsboer från underhållandet af Nyqvarns qvarndam jemte dervarande islafvar; så och enär följagtligen kostnaden för underhållet af berörde qvarndam och islafvar hädanefter kommer att af Kronan bestridas och, vid detta förändrade förhållande, det icke synes med billig omtanka om Stats-Verkets fördel öfverensstämmande, att Lemkes arfvingar må, på sätt Utskottet i sitt förra Utlåtande föreslagit, fortfarande tillgodonjuta de af arrendet utaf qvarnen och bron härflytande inkomster, har Utskottet trott sig ega skäl till den förändring i sitt förut afgifne Utlåtande, att Utskottet tillstyrker, det Lemkes arfvingar må tillåtas att med nästa fardag åter tillträda arrendet af Nyqvarns qvarn och bro, och detsamma uti trettio år innehafva, emot förbindelse: att till Kongl. Majit och Kronan afstå sådane vid qvarnen befintlige hus och byggnader, som möjligen kunna vara dem tillhörige, och hvilka i laga stånd böra af arrendatorerne underhållas och vid arrende-tidens utgång aflemnas; att ansvara för byggnads- och underhålls-skyldighet af så väl qvarnen, som qvarndammarne och islafvarne, så att qvarnen med hvad dertill hörer vid arrendets slut likaledes i laga stånd aflemnas, utan anspråk på ersättning för då tilläfventyrs befintlig öfverbyggnad; samt att erlägga en till Sexhundrade Sextiosex Riksdaler 3a sk.
Banco förhöjd år - Stats-Utskoltets UtlåtandeTV; o 225. 5 lig arrende-afgift; för hvilka förbindelsers uppfyllande antaglig säkerhet hör ställas; att, till undanrödjande af framtida tvistigheter, arrende-innehafvarne, såsom egare af Broby hemman, medgifva Kongl.
Maj:ts och Kronans rätt till qvarnplatsens, damfästets och vattenfallets framgena begagnande, så att denna rättighet må varda lagligen befästad, samt att arrendatorerne ikläda sig en mot fördelen af bropenningarnes uppbärande svarande underhållsskyldighet af bron, hvilken Kongl. Maj:t må ega att närmare bestämma, hvaremot i öfrigt förut gällande Contract bör lända till efterrättelse, dock att tillika uttryckligen stadgas, att, derest arrendatorerne försumma fullgörandet af hvad, enligt Contractet, dem åligger, Contraclet då är förverkadt.
Af Herr Kjellberg: ”Äro Lernkes arfvingar lagligen frånskiljda arrenderättigheten af Nyqvarn, ej endast genom försummad inbetalning, utan fast mer, på grund af mångårig uragtlåtenhet af bro- och åbyggnaders underhåll, hvarigenom Staten tillskyndats en större reparations- eller ombyggnadskoslnad, hvars förekommande sjelfva Contractet tycks åsyfta, så finnér jag ej, huru Ständerne kunna från närvarande arrende, 3io tunnor spanmål, finna skäl afvika, för att antaga ett under hand gjordt anbud af R:dr 666?
B:co för en tid af 3o år, för att på denna väg försäkra sig om eganderätten till några kappland under disput varande jord, hvilken ej är Lemkes arfvingars tillhörighet.
Icke eller synes mig genom denna åtgärd Staten vara försäkrad om uppfyllandet af de föreskrifna villkoren, åbyggnaders, dammars och islafvars öfverlemnande uti laga stånd, ty möjligen kan vid arrendetidens utgång innehafvarne ej förmå detsamma fullgöra.
För arrende af jord anser jag en längre tid lämplig, emedan derigenom odlingar föranledas; men der tidens tand endast fräter, bör med hvarje laga borgens utgång arrendet förnyas.’' Af Riksdagsfullmägtigen Johan Andersson'. ”Emot Högloft.
Stats-Utskottets nu fattade beslut, rörande arrendet af Nyqvarns qvarn och bro, får jag mig reservera.
Då Lemkes arfvingar erbjudit 666 R:dr 3a sk.
B:co i årligt arrende för lägenheten under 3o års tid, med villkor, att gamla contractet i öfriga G Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 226. ofseenden skalle under samma tid lända tili efterrättelse, tror jag StatsUtskottets yttrande häröfver icke hafva bordt blifva annat än bestämdt
Ja eller Nej, och icke, såsom nu skett, innefatta förslag till nya arrende-villkor, hvilket förslag det naturligtvis beror på Lemkes arfvingar att antaga och förkasta, och således i fall förslaget af Rikets Ständer, för dess del, antages, skulle gifva anledning till en ny underhandling emellan Rikets Ständer och Lemkes arfvingar, hvilken jag icke kan anse annat än i högsta grad olämplig.
Förslagets antagande skulle ock upphäfva Kongl. Maj:ts Nådiga beslut den 27 April innevarande år, att arrendet för bron i första rummet skall användas till brons underhållande, hvilket förfarande jag icke kan finna hvarken för Rikets Ständer passande eller förenligt med deras omtanka för vården af Statens egendom och hushållning med dess medel.
Jag anser Utskottet hafva bordt afstyrka Rikets Ständer att bifalla Lemkes arfvingars ifrågavarande begäran.” Häruti instämde Riksdagsfullmägtigen Nils Pehrsson från Örebro Län. N:o 226.
Alik. till Exp. Etsk. d. 15 Juli, kl. i c. m.
Utlåtande, i anledning af äterremiss ä Utlåtandet N:o 64 och vissa dertill hörande bilagor. (I. A.)
Då ofvannärnnde Utlåtande, angående beräknandet af Statsverkets inkomster, äfvensom åtskillige af dervid, såsom bilagor, fogade serskilda Utlåtanden, blifvit ifrån Riks-Stånden återremitterade, har Utskottet härmed skolat i ett sammanhang meddela det förnyade yttrande, som af de gjorde anmärkningarne påkallas. i:sta punkten:
Ordinarie räntan:
Den föreslagne beräkningen är bifallen af Borgare-Ståndet, hvaremot hos Ridderskapet och Adeln är anmärkt, att densamma vore för högt upptagen, enär, om än beloppet instämde med medium af sistförflutne 5 årens inkomst, ej borde förbises, att detta vore en följd af de arne sista årens ovanligt höga markegångspris, men att deremot under aine andre år beloppet betydligt understigit nämnde medium, hvadan det, genom berörde beräknings antagande, 6tats-Utskoltets Utlåtande> N:o 226. liiLt skulle kunna inträffa, att brist uppstode å den del af ifrågavarande ränta, som är Statsverket behållen; af hvilken anledning blifvit hemstäidt, att den indeldta räntan, som Utskottet upptagit till 1,770,000 R:dr, måtte beräknas till 1,740,000 R:dr, och den beliållne, i stället för 56o,000 R:dr, till 55o,ooo R:dr; varande jemväl inom Presle-Ståndet hufvudsakligen enahanda anmärkningar emot Utskottets beräkning framställde.
BondeStåndet har väl äfvenledes återremilterat denna punkt, men anmärkningarne hafva varit inskränkta till de bilagde serskilde Utlåtandena, hvarom här efteråt vidare förmäles.
Utskottet får fästa uppmärksamheten derå, att den behållne andelen af ordinarie räntan blifvit uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, på grund af Stats-Contoirets förslag, upptagen till 55o,000 R:dr, och att Utskottets beräkning således endast med 10,000 R:dr öfverstiger nämnde belopp, har Utskottet skolat tillkännagifva, att, hvad som blifvit anmärkt, icke rubbat dess öfvertygelse om lämpligheten af den följde beräkningsgrunden, hvarpå jemväl Kongl.
Maj:ts Proposition, i hvad den angår förhöjd beräkning af behållne ordinarie räntan, hufvudsakligen finnes stödd, hvarföre Utskottet, under åberopande af de skäl, sorn uti förra Utlåtandet äro anförde och 2:ne Riks-Stånd godkänt, samma Utlåtande vidblifver.
De uti ifrågavarande punkt åberopade serskilda Utlåtanden Litt.
J, i anledning af motioner om klem man talsrän tans upphörande, Litt. B, angående skjutsfärdspenningarnes likaledes ifrågastälide indragning, Litt. C, rörande hemställan om ollongärdens försvinnande och Litt.
D, beträffande motion, att ränta af odlingslägenheter måtte i vissa lall upphöra att till Statsverket ingå, hafva blifvit af Bonde-Ståndet återremitterade, hvarvid anmärkningarne hufvudsakligast afsell hemmantalsräntans upphörande, som förmenats böra ega rum; men då berörde Utlåtanden blifvit bifallne af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet och af Preste-Stånclet lemnade utan anmärkning, anser Utskottet sig endast behöfva deras innehåll å nyo åberopa. 2: dr a punkten: Afrads-Spanmålen:
Denna punkt, som Bonde-Ståndet bifallit, är återremitterad ifrån de öfrige Stånden, hvarvid likväl återremissen från Borgare-Ståndet egentligen afsett det bilagde serskilda Utlåtandet Litt. E. De hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet framställde anmärkningar hafva varit: att, då Utskottet föreslagit, att Utmarks-skatlen på Öland, utgörande circa 860 tunnor, måtte eftergifvas, denna quantitet så - 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 226. ledes borde afgå ifrån de uti Kongl.
Propositionen upptagne 4o,5oo tunnor, hvadan Utskottets beräkning af 4o,ooo t:r vore för bog; att det upptagne priset af 6
R:dr tunnan likaledes vore för högt, enär Tiondespanmålen till någon del utgjordes af hafre samt för öfrigt icke vore att påräkna, det de höga spanmålspris, som de senare åren, i följd af dåliga skördar, egt rum, skola framgent fortfara, hvadan för hög beräkning lätt skulle kunna föranleda brist i de påräknade inkomsterne; äfvensom att i betragtande borde tagas, att, då betydligaste delen af den Kronan behållne spanmål är beräknad att till Militairens underhåll m. fl. behof in natura utgå, men ränte- och tionde-gifvare ega att, der de det åstunda, erlägga lösen efter markegång, det vanligen inträffar, att, när Statsverket måste upphandla den spanmål, som icke in natura erhålles, kostnaderne derföre komma att öfverstiga markegångspriset och således medföra utgifter, till hvilkas betäckande tillgångar saknas, derest spanmålspriset uti inkomstberäkningen är för högt upptaget; varande på förrberörde skäl af åtskillige Ledamöter föreslaget, att spanmålspriset icke borde beräknas till mera än 5 R:dr 24 sk. eller högst 5 R:dr 3a sk.
Hvad först angår spanmåls-qvantiteten; så får Utskottet upplysa, att, enligt hvad Kongl. Stats-Contoirets vid Kongl. Propositionen fogade berättelse innehåller, afrads-spanmålen, enligt senast afslutade räkenskaper, utgjorde 41 >4^3 t:r hvaruti ingingo 1,127 t:r hafre, som anses endast innefatta halfva värdet emot råg och korn, med iagttagande hvaraf qvantiteten skulle beräknas till 40,874.!
t:r, vid hvilket förhållande, äfven efter afdrag af förrberörde Utmarks-skatt, återstår fullt ut hvad ULskottet upptagit eller 4°>000 tunnor.
Häraf följer ock, att den omständigheten, det en del tionde utgöres af hafre, icke kan inverka på det pris, hvarefter sistberörde qvantitet bör beräknas.
Att detta pris icke blifvit för högt upptaget, anser Utskottet ådagaläggas deraf, att inkomsten i medeltal de sist förflutna 5 åren vida öfverstigit, hvad Utskottet beräknat och att medium af Riksmarkegångspriset, som grundas å hvad Statsverket för dess behållna spanmål uppburit, uppgår till något öfver 7 R:dr.
På grund af allt detta och då, fastän här efteråt föreslås någon förändring uti hvad förut, i afseende å Öländska Utmarks-skatten är vordet hemstäldt, någon andel af samma skatt icke kan med säkerhet påräknas, finnér Utskottet sig sakna skäl att den förut föreslagne beräkningen af nu ifrågavarande ränte-Titel frånträda.
Utlå - Stals-Uiskollels UtlåtandeN.o 226.
9 Utlåtandet Lit. E, angående eftergift af utmarks-skalten å Öland, har blifvit bilallet af Bonde-Ståndet, men af de öfrige Riks-Stånden återremitteradt med de anmärkningar: alt i den ordning, Rikets Ständer förut begärt, blifvit ulredt och lagligen pröfvadt, alt vederbörande äro förbundne att nu ifrågavarande afgift erlägga; att en så beskaffad allmän eftergift deraf, som Utskottet föreslagit, följagtligen icke med skäl kan rnedgifvas; att, i händelse skatten skulle anses vara för tryckande och någon lindring af nöden, beviljandet deraf borde antingen, efter någre Talares förmenande, inskränkas till eftergift af halfva skatten, på sätt Herr Doctor Thomander i sin reservation föreslagit, eller ock, efter andras åsigt, undersökning anställas, hvarigenom kunde blifva utredt, i hvad måtto nedsättning vore af behof och billighet påkallad; samt att, då fråga vore om eftergift af en grundränta, pröfningen deraf icke ensamt på Rikets Ständer ankom ine.
Med afseende å de anmärkningar, som sålunda uti 3:ne Riks-Stånd förekommit, emot den föreslagne ovillkorliga eftergiften af nu ifrågavarande ränta, har Utskottet trott sig böra, med frångående af sitt förra yttrande, biträda den meningen, alt, genom närmare undersöknings anställande, må för hvarje serskildt hemman utredas, huruvida någon ränta för den ifrån utmarken erhållne jorden skäligen bör utgöras eller fullkomlig befrielse derifrån allt framgent ega rum, dock att den nuvarande utmarks-skatten emedlertid, med detta års utgång, upphör, och den nya icke påföres förr, än skattläggningen blifver verkställd och nämnde skatt derigenom bestämd, hvarefter densamma, i enlighet dermed, för den förflutne tiden, eiler ifrån och med år 184r > uppbäres; och hemställer Utskottet derföre, det Rikets Ständer måtte besluta, att den å de olika hemmanen fördelade utmarken å Öland, på Statens bekostnad, underkastas en förnyad besigtning och skattläggning, hvarvid iagttages, att för sådan mark, hvilken är af den beskaffenhet, alt den endast till bete kan användas, hemmanen, hvilka förut å utmarken egde betesrättighet och således icke genom dylik marks tillskiftande vunnit större fördel, än de förut egde åtnjuta, blifva från all skatt befriade, hvaremot för odlad och odelbar jord rubbning uti räntan icke må ega rum, så framt ej densamma finnes åsatt till högre belopp, än som kan anses motsvara den fördel utöfver betes-rätten, som genom egande- och fri dispositionsBih, lill R, St, Prot. 18/j.o, 4 Sami, 1 d/d, 2 Band, 7 Hajt, 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 226. rätts förvärfvande vunnits; samt att med utbetalning af all utmarks-skatt å Öland må ifrån och med år 1841 ega anstånd, intilldess den föreslagne undersökningen försiggått, och förnyad skattläggning af Förrätlningsmännen på stället, med anledning deraf,, egt rum, hvarefter den ränta, sorn dervid åsätles, kommer att jemväl för den ifrån och med år iS/jd förflutna tiden uppbäras
Och har Utskottet tillika,, med anledning af derom uti 3:ne Riksstånd gjorde yrkanden,, trott sig böra föreslå Rikets Ständer, i underdånighet anhålla, att detta beslut må af Kongl. Maj:t, för Dess del, i Nåder bifallas, samt att Kongl. Maj:t ville i
Nåder meddela alla för verkställighet deraf erforderlige föreskrifter, äfvensom anbefalla vederbörande auctorileter vaka deröfver, att förrättningen med ali möjlig skyndsamhet utföres. 3:o.
Kronotionde-Spanmälen:
Härvid är hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet enahanda anmärkning, i afseende å det beräknade priset framställd, sorn här förut i fråga om Afrads-spanmålen omförmäles; hvaremot Utlåtandet i denna del är af Borgare-och Bonde-Stånden bifallen.
Med åberopande af hvad vid a:dra punkten är i fråga om prisberäkningen anfördt, vidblifver Utskottet sitt förra förslag.
5de punkten:
Arrende-medel: