Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ännu i denna stund voro de båda yngre systrarna sysselsatta där inne.
Holmstrand Johanson Lundmark Moritz Brag Seller- gren, Strandberg Henrikson.
N:R 48 LÖRDAGEN (623).
PRENUMERATIONSPRIS P R ÅR: IDUN UTGIFNINGSDAGAR: O N S D A G OCH L Ö R D A G.
IDUNS MODBTIDN.MED PLAN- SCHER OCH HANDARB.
VÅRT NYA REDAKTÖR &gt; 5: - &gt; 3: - OCH FRITHIOF HVARJE KR.
5: - DEN 17 JUNI UTGIFVARE: HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3.
KOMMISSIONARER BYRÅ OCH E X P E D I T I O N: KLARA S.
RÖNTGENINSTITUT.
RIKS 1 6 4 6 merade o c h uppsvällda ansiktsdelar bindlar.
döljas af hvita Innanför väntsalen ligger det egentliga röntgen- rummet, från hvilket dagsljuset kan helt utestängas.
Vid ena väggen står på ett b o r d induktionsappara- ten m e d tillhörande attiralj.
R r e d v i d befinner sig e n brits, på hvilken patienten får lägga sig på rygg.
Öfver hans ansikte placeras en blyplatta, s o m en- dast lämnar de af s j u k d o m e n angripna delarne blottade, enär afficiering af öfriga ansiktspartier kan vara riskabel.
D o k t o r n kopplar trådarne från de bägge polerna till rören, den elektriska s t r ö m m e n påsläppes, o c h i d e n runda gasballongen mellan rören lyser ett fladdrande grönt ljus.
Från glasballongen, s o m i detta ögonblick befinner sig midt öfver patientens ansikte, göra strålarne n u sin verkan under de tio eller femton minuter, patienten, enligt läkarens be- räkning, får ligga stilla.
BeLandlingen, ändamål att reta cellernas lifskraft, döda det frätande s o m är absolut smärtfri, har till huden o c h därigenom uppjaga så att de i sin ordning må kunna sjukdomsämnet.
Den bild från Röntgeninstitutet, vi nedan med- dela, framställer en patient under behandling.
född 1864 i Öfraby församling af Kristianstads län och sedan 1895 praktiserande läkare i Stockholm, var amanuens i fysiologi vid Karolinska institutet från 1886 till 1888, underläkare vid Stockholms sjukhem under år 1893 samt amanuens å Serafimer- lasarettet under åren 1895 o c h 1896.
I februari 1896 togs af dr Stenbeck den första röntgenfotografien i vårt land, o m hvilken han då höll föredrag i Läkaresällskapet, o c h m e d ledning af en likaledes af dr S. tagen fotografi bortopere- rades i Upsala år 1897 en blykula ur en människo- hjärna.
Detta var den första operation af dylikt slag, hvarvid röntgenstrålarnes hjälp togs i anspråk.
Dr S., s o m tillika m y c k e t framgångsrikt sysslat med mekaniska uppfinningar på det medicinska o m - rådet, har därför upprepade gånger tilldelats rese- stipendier.
A r 1897 erhöll han äfven stateanslag för att vid kirurgkongressen i Berlin förevisa en del röntgenbilder.
Samma år hade han jämväl v i d konst- o c h industri-utställningen i Stockholm anord- nat en specialutställning af röntgenattiralj o c h rönt- genbilder.
D r S. har äfven hållit åtskilliga föredrag öfver detta ä m n e: å kgl.
Vetenskapsakademien 1896, vid Nordiska kongresserna i G ö t e b o r g o c h Kristia- nia o c h vid sista Naturforskaremötet.
Institutets ägare, doktor T h o r Stenbeck, s o m är Dahllof foto.
DOKTOR THOR ÅRG.
STENBECK.
NÄR DEN F Ö R S T A U N D E R R Ä T T E L S E N om det nyupptäckta röntgenljuset spriddes öfver världen, väckte den måhända större uppmärksamhet, än hvad vår tids blasera- de människor i regeln pläga ägna åt stora upp- finningar.
Men så är också för d e n oinvigde något under- bart förknippadt m e d dessa intensiva ljusstrålar, hvilka göra äfven d e n tätaste materia genomskinlig och, riktade på m ä n n i s k o k r o p p e n, blotta vårt inre jag m e d en nästan generande klarhet.
H v i l k e n viktig bundsförvant läkarevetenskapens utöfvare sålunda förvärfvat i röntgenljuset, är lätt att förstå, ty af dess strålar vägledes operations- knifven bland ådror o c h muskelknippen direkt till det sjuka stället.
Vidare har det visat sig, att den frätande sjuk- d o m e n lupus m e d framgång kan behandlas m e d e l s röntgenljus.
På grund däraf har en af vår hufvudstads y n g r e läkare, doktor T h o r Stenbeck, s o m m e d statsunder- stöd företagit flere studieresor till utlandet för att studera röntgenbehandlingen af lupus, nyligen på egen bekostnad ö p p n a t ett Röntgeninstitut i n:r 55 Mästersamuelsgatan härstädes.
Först möter oss ett ljust rymligt väntrum, hvar- est de, s o m anmälas till behandling för den frätande sjukdomen, bida sin tur o c h k o m m a under de he- lande strålarnes inflytande.
Vanligen är det näsan och öfverläppen, som först angripits; dessa inflam- E. Berginan foro.
EN LUPUSPATIENT UNDER BEHANDLING PA D:R STENBECKS RÖNTGENINSTITUT.
Vi ID S Ä N G E N sutto v i, h a n Han, m a n n e n hade vakat där Fast, d u förstår, o c h jag, m e d lien, d u känner.
natt o c h d a g, ej s o m vänner.
En gång vid nattlampans flämtande sken, N ä r vinterstormen v i d rutan hven, För första g å n g e n h a n s Och kring min gosse han Då öga log, armen slog.
reste j a g m i g o c h b e s v o r v i d allt, H v a d lifvet i i g e r ö d s l i g t o c h kallt, Den g a m l e att skona min rikedom.
H a n l o g b l o t t — d å g r e p m i g förtviflans Jag s ö k t e att strypa Jag m i n n e s ä n n u, glöd, den gamle D ö d, hur en r y s n i n g m i g t o g, N ä r rundt kring hans - h a n d l a s i c k e b r ö s t e t h ä r i g e n o m!
O m föräl- drarne på allvar ville s å s o m g r u n d p r i n c i p i u p p f o s t r a n u p p s t ä l l a d e n n a s a t s: intet, s o m t r y c k e r b r ö s t k o r g e n, får a n v ä n d a s, däremot allt, s o m u t v i d g a r o c h s t ä r k e r d e n, s å s k u l l e dödlighetsprocenten i lungsot betydligt sjunka.
DÖD.
V 2 strupe j a g h a n d e n slog.
B a r n e t s k a l l själft l ä r a s i g g å.
B ä s t är att låta det följa naturens e g e n fingervisning.
D e t är en s a n n å s i k t: » m a n m å s t e l ä r a k r y p a, innan man kan gå. » M e n d e n har råkat i m i s s k r e d i t a f d e n a n l e d n i n g e n, a t t d e t är så s v å r t o c h besvärligt att h å l l a b a r n k a m m a r g o l f - v e t r e n t från d a m m o c h a n n a n o r e n l i g h e t.
T y d e t m å s t e s k e, n ä r b a r n e t skall k r y p a.
Eljes är f a r a n f ö r s m i t t o s a m m a s j u k d o m a r m y c k e t stor.
En linolenmmatta öfver hela golfvet i b a r n e n s r u m u n d e r l ä t t a r h ö g s t v ä s e n t l i g t städ- ningen, s o m ovillkorligen bör göras m e d en f u k t i g b o r s t e eller t r a s a.
U t a n risk k a n m a n l å t a b a r n e t t u m l a o m k r i n g p å e n så r e n g j o r d matta.
När muskelkraften ökas o c h säkerhet i att r e g l e r a r ö r e l s e r n a u p p n å s, s k a l l b a b y n s n a r t l ä r a g å e n d e t s s v å r a k o n s t o c h till e g e n stor glädje m e d stadiga steg p r o m e n e r a o m - kring i rummen.
* Lugu lade han b a r n e t till b e n h å r d t bröst — Jag s k r e k, m e n å n g e s t e n k v ä f d e m i n Jag grät, då s t r ö k h a n Och m e d fingret m i n p a n n a b j ö d m i n a s t r ö m m a n d e t å r a r att H a n g ö t i mitt hjärta Att en frid så slräckle Tag barnet, blott handen mor, mot honom — tag, m i n älskling, h v i s k a d e j a g!
Du g a m l e fader, d u t r o f a s t e Du b l e k e D ö d m e d d i n lia, vän, Du m e j a r ej n e d, d u f ö r i n t a r e j, Du vill b l o t t befria Ej stanna.
stor, j a g m ä k l a d e g l ö m m a, att j a g v a r Jag Du röst, — befria.
vet, h v a d d u g ö r, d u g ö r h v a d d u v e t — modershjärtat skall klaga: Du tydde mig lidandets hemlighet, Du frälste t a c k f ö r det, Du, mitt k ä r a s t e, frälsare för de svaga!
N ONNY O R S A K E R N A OCH TILL HÅLLNING » UNGDOM.
SJUKGYMNASTEN LUNDBERG.
» DÅLIG HOS FÖR BARN IDUN HILMER AF GILL- QVIST.
FORTS. D E O. S L U T F R.
FÖRF.Ö.
Ä R O S Ä L U S T I G A — ännu en g å n g k a n n o g d e n lille, r a r e P u t t e v å g a f ö r s ö - k e t att s p r i n g a t v ä r s ö f v e r g o l f v e t till m a m m a s stol.
M e n då han f r a m k o m m i t dit, sjunker den lilles h u f v u d i m o d e r n s k n ä, o c h d e n v e k a r y g g e n t y c k s icke m e r vilja g ö r a tjänst.
R y g g p e l a r e n s muskler, s o m i c k e ä n n u äro n o g starka, hafva öfveransträngts o c h likaså d e n e r v e r, s o m h a f t a t t från h j ä r n a n o c h r y g g - m ä r g e n s ä n d a i m p u l s e r till m u s k l e r n a u n d e r deras ansträngande arbete.
Men på öfver- a n s t r ä n g n i n g f ö l j e r ett s v a g h e t s t i l l s t å n d, s o m i c k e fort l ä m n a r o r g a n i s m e n, u t a n b i d r a g e r till att f r a m k a l l a e n m i s s b i l d n i n g i r y g g r a d e n och de nedre l e m m a r n e.
Faran v i d » försöks- p r o m e n a d e r n a » ö k a s o f t a g e n o m att a n v ä n d a ett b a n d, s o m g å r ö f v e r b r ö s t k o r g e n u n d e r a x e l h å l o r n a, o c h i h v i l k e t m a n » f ö r säker- hetens skull » låter barnet h ä n g a.
Hur miss- De följande f e m å sex åren k u n n a vi, då f r å g a är o m faror f ö r r y g g p e l a r e n, h a s t i g t g å ö f v e r.
S t ä r k d e t v ä x a n d e b a r n e t g e n o m frisk luft, s o l l j u s, b a d, r e n l i g h e t o c h l ä m p l i g a k r o p p s - rörelser.
M y c k e n l e k i d e t fria är v i d d e n n a ålder den hälsosammaste gymnastiken.
En n a t u r l i g, m å t t l i g d i e t är ett o u n d g ä n g l i g t vill- kor f ö r frisk t i l l v ä x t.
S o m v i m i n n a s, ut- g j o r d e v a l e t a f n ä r i n g s ä m n e n e n v i k t i g fråga redan under den tidigaste utvecklingen.
Gan- s k a n a t u r l i g t k o m m e r d e t t a att allt f o r t f a r a n d e s p e l a e n b e t y d e l s e f u l l roll.
D e t g ä l l e r att u r v ä x t r i k e t h ä m t a f ö d o ä m n e n, h v i l k a g e n o m när- v a r o af fruktsyror o c h mineralsalter l ä m n a för blod-, ben- o c h tandbildningen välgörande sub- stanser.
D j u r r i k e t f ö r s e r o s s m e d kött- o c h värmebildande föda.
En ensidigt vegetariansk å s k å d n i n g är f ö r o s s, n o r d b o r, i p r a k t i k e n l i k a otillräcklig s o m den motsatta ytterligheten.
M e d e l v ä g e n är här, s o m o f t a a n n a r s, d e n r ä t t a.
I n n a n v i ö f v e r g å till n ä s t a s k e d e i b a r n e t s utveckling, skoltiden, vilja vi några ögonblick stanna v i d ett f ö g a u p p m ä r k s a m m a d t förhål- l a n d e.
D e n n o g g r a n n a i a k t t a g a r e n skall finna, h u r u b e n ä g e t b a r n e t är att f ö r e t r ä d e s v i s b r u k a de h ö g r a l e m m a r n e.
D å e n d ö r r skall ö p p n a s eller e n för h ö g t l i g g a n d e leksak nås, h ö j e r barnet sig oftast p å h ö g r a tåspetsen o c h räcker u p p h ö g r a a r m e n.
F ö r ä l d r a r n e m å se till, att äfven de vänstra l e m m a r n a öfvas, enär i annat fall d e n v ä n s t r a s i d a n s m u s k u l a t u r f ö r s v a g a s o c h g e r efter f ö r d e n b e t y d l i g t s t a r k a r e h ö g r a.
Förefinnes i barnets kropp en dylik abnormi- tit, u t g ö r d e n n a e n l ä t t a n g r i p l i g p u n k t, s o m p å a l l v a r s a m t s ä t t frestas u n d e r d e n t i d, s o m n u e n s t u n d skall s y s s e l s ä t t a o s s.
S k o l t i d e n h a r m å n g a l j u s a s i d o r — • m å n g a m ö r k a o c k.
H v i l k a d e ljusa äro, h ö r icke hit.
Men det beror i c k e därpå, att vi p å n å g o t sätt underskatta d e m.
V å r u p p r i k t i g a sträf- v a n är t v ä r t o m att ö k a d e r a s a n t a l.
Därför t a l a v i h ä r e n d a s t o m d e m ö r k a.
D e s s a sista heta, enligt allmänt u t b r e d d m e n i n g, öfver- ansträngning o c h sjuklig kropp.
M a n har i våra dagar m e d en beaktansvärd ifver o c h g l ä d j a n d e n i t ä l s k a n b ö r j a t p å att g e n o m fri- luftslekar motarbeta dessa olägenheter.
Man g å r d å u t i f r å n d e n f ö r e s t ä l l n i n g e n, att d e t m y c k n a p l u g g a n d e t skulle orsaka svagheten, och därför borde kroppslig ansträngning vara radikal b o t för det o n d a.
De mångdelta studierna anses således såsom o r s a k.
J a g h a r d o c k a l d r i g k u n n a t r i k t i g t för- lika m i g m e d d e n n a tanke.
T y d å j a g tän- ker tillbaka p å m i n egen nioåriga lärotid v i d Bland nu befintliga Cacaosorter fil I I I T M A M Q intages säkert förnämsta platsen af fs U L I I Yl M I \ O e l e m e n t a r l ä r o v e r k e t, m å s t e j a g tillstå, att läx- o r n a aldrig i någon klass från 1 — 7: 2 t v i n g a t m i g till ö f v e r a n s t r ä n g n i n g.
T i l l ä g g a s b ö r, att m i n a k a m r a t e r d ö m d e m i g till » m e d e l m å t t a ».
Härutaf s y n e s m i g talet o m » för m y c k e t and- ligt arbete » ogrundadt.
D e n kroppsliga svag- h e t e n h o s d e s t u d e r a n d e b e r o r icke p å » m å n g - läseriet ».
Går m a n, l e d d af erfarenhet o c h o p a r t i s k t o m d ö m e, till d j u p e t af f r å g a n, skall man finna, att gossarne liksom flickorna blifva klena af den kroppsställning de intaga vid arbetet.
Se p å d e m, d ä r d e s i t t a v i d b o r d e t f ö r att läsa o c h skrifva.
Hufvudet nedsänkt mellan axlarna.
R y g g e n i e n b å g e u t å t o c h åt si- dorna.
B r ö s t e t är p r e s s a d t h å r d t e m o t b o r d - k a n t e n, f ö r att s t ö d j a d e n l å n g a ö f v e r k r o p p e n, som v å l d s a m t utsattes för tyngdkraftens in- verkan.
O c h i en sådan ställning bedrifves arbetet långa stunder i sträck, kanske timmar.
N ä r till s l u t f r i s t u n d e n är i n n e, så är d e t i c k e s å l ä t t att r ä t a u t k r o p p e n i g e n, u t a n r y g g e n förblir delvis k r o k i g o c h g å n g e n osäker, vårds- lös — h å l l n i n g e n är d å l i g.
H v a r o c h e n v e t, att m a n får b ö j a sin r y g g för att s k r i f v a m e d p a p p e r e t l a g d t p å e n p a l l.
Men d å f r å g a är att s k r i f v a n å g o t h ö g t u p p å en v ä g g, så s t r ä c k e r m a n j&gt;å s i g f ö r att n å.
D e t är f ö l j a k t l i g e n h ö j d s k i l l n a d e n, s o m p å s ä t t o c h v i s b e s t ä m m e r d e n r a k a o c h k r o k i g a ställ- ningen.
D e t finnes s å l e d e s e n p u n k t m e l l a n de b å d a n u s a g d a y t t e r l i g h e t e r n a, v i d h v i l k e n skrifning o c h läsning kan ske m e d en utan ansträngning rak r y g g.
D e n n a p u n k t kallas » s k r i f h ö j d e n » (eller l ä s h ö j d e n).
F ö r o l i k a p e r - s o n e r är d e n g i f v e t v i s v a n l i g e n e j d e n s a m m a.
Är h ö j d e n hos det bord, en person använder v i d s k r i f n i n g, l i k a m e d h a n s s k r i f h ö j d, så k a n h a n intaga e n rak ställning v i d d e t s a m m a.
Ä r bordet högre än den b e s t ä m m a n d e punk- t e n, b e s v ä r a s d e n a r b e t a n d e af e n t r ö t t a n d e sträckning i r y g g e n.
O m slutligen bordet icke n å r u p p till p e r s o n e n s s k r i f h ö j d, s j u n k e r ö f v e r - kroppen tillsammans o c h förut beskrifna, skefva kroppsform uppstår.
Granska v i n u våra vanliga b o r d i ljuset af d e s s a s j ä l f k l a r a t e o r i e r, k o m m a v i s n a r t p å d e t k l a r a m e d, att icke blott borden i allmänhet äro för låga, utan ock stolarne för höga.
Önske- m å l e t är d ä r f ö r, att b o r d e n g ö r a s h ö g r e o c h att s t o l a r n e b l i f v a l ä g r e.
I afseende på de till a r b e t s b o r d e n h ö r a n d e s t o l a r n e k u n n a v i o b s e r v e r a, att d e s. k. s k r u f s t o l a r n e h a f v a e n för vårt mål särdeles lämplig konstruktion.
D ä r i g e n o m att s i t s e n är r ö r l i g, k a n f ö r h v e m som helst skrifhöjden lätt afpassas.
O m m a n d e s s u t o m m i d t för b r ö s t e t g ö r e n u t s k ä r n i n g af b o r d s k i f v a n, så att t r y c k m o t b r ö s t k o r g e n f ö r h i n d r a s, o c h o m p å s i d o r n a fasta s t ö d fin- n a s f ö r a r m b å g a r n e, så är e t t u r h ä l s o s y n - punkt m y c k e t ändamålsenligt b o r d inrättadt.
G e n o m att i alla v å r a s k o l o r i n f ö r a sådana p u l p e t e r s k u l l e t a l e t o m ö f v e r a n s t r ä n g n i n g till större delen försvinna.
T y » d å b a r n e t skrif- ver eller läser v i d ett v a n l i g t b o r d, skadar den b ö j d a ställning, s o m det intager, mat- smältningsorganerna, förorsakar skefhet i r y g g - pelaren samt hindrar respiration o c h blodcirku- lationen, » säger i ett af sina arbeten professor C.
N y c a n d e r, s o m u n d e r e n l e f n a d s l å n g praktik s o m s j u k g y m n a s t m e d synnerlig stor f ö r k ä r l e k o c h s a k k ä n n e d o m ä g n a t s i g åt d e s s a saker.
Fel i m a t s m ä l t n i n g e n, r y g g r a d e n, and- ningen o c h blodomloppet — behöfs det något m e r, f ö r att b a r n e t eller y n g l i n g e n s k a l l s e l i d a n d e u t o c h få d å l i g h å l l n i n g?
* J a g h a r g e n o m o f v a n s t å e n d e u p p s a t s efter f ö r m å g a v e l a t p å p e k a e n a f d e v i k t i g a s t e si- dorna i d e n fysiska uppfostran.
U n d e r foster- stadiet, u n d e r hela b a r n d o m s t i d e n o c h långt C Af * A H L n L A U GUxldmecSÄlJ ^ " i - ?£ ' ^• * w«w * M " * v i d 1 8 9 7 ä r s 1 h
— in i yriglinga- o c h jungfruåren tager v å r d e n om barnens kroppshållning föräldrarnes kun- skap o c h kärlek i anspråk.
Min innerliga ö n s k a n, m i n g l a d a f ö r h o p p n i n g är, att j a g m e d dessa rader i Idun, h e m m e n s tidning, i n å g o n m å n b i d r a g i t till att i b e r ö r d a f r å g a l ä t t a b e - k y m r e n f ö r f ä d e r o c h m ö d r a r till s a n n n y t t a för d e u n g a, f ö r » S v e r i g e s f r a m t i d ».
KASSÖRSKAN.
AF THORE SKISS FÖR IDUN BLANCHE.
Y N G S T E B O K H Å L L A R E N h o s den stora manufakturfirman M a x Lefvart stod inne i chefens privata rum.
H a n h a d e just slutat sitt a n f ö r a n d e o c h v a r ä n n u a l l d e l e s b l e k a f sinnesrörelse, m e d a n han afvaktade u t g å n g e n af d e n a n g e l ä g e n h e t, h v a r p å h e l a h a n s l y c k a berodde.
Chefen, s o m åhört min, fäste en tankfull rörda ansiktet.
» H u r länge har h o n o m m e d förströdd blick på det unga, upp- Forssman varit hos oss? » » F e m år, h e r r g e n e r a l k o n s u l!
» » Och hur » Tjugufem g a m m a l är ni? » år! » Herr Lefvart gick några Den u n g e m a n n e n följde blickar den långa, något som såg ännu magrare ut i svarta bonjouren.
Principalen närvaro.
tycktes bvarf öfver golfvet.
m e d vördnadsfulla lutande gestalten, d e n tätt åtsittande, alldeles ha g l ö m t hans Slutligen stannade han framför h o n o m och sade m e d sin p å s a m m a g å n g välvilliga o c h b e s t ä m d a röst.
» F o r s s m a n v e t, att j a g i a l l m ä n h e t inte t y c k e r o m, att m i n a b i t r ä d e n g i f t a s i g.
Det d r a g e r d e m från affären, o c h d e få a n d r a i n - tressen.
M e n j a g vill naturligtvis inte heller b i n d a d e r a s h a n d l i n g s f r i h e t.
J a g är n ö j d m e d er, o c h j a g s ä t t e r ä f v e n v ä r d e p å f r ö k e n E k.
F r å n j a n u a r i får n i er l ö n p å ö k a d m e d 5 0 0 k r o n o r — d e t är v a n l i g t h o s o s s efter f e m års o k l a n d e r l i g t j ä n s t!
» Den siktet u n g e m a n n e n aflägsnade sig m e d strålande af glädje.
an- D ä r fröken E k satt v i d kassan o c h lät sina v a c k r a ö g o n g l i d a ö f v e r d e n s t o r a affärsloka- len, h a d e h o n o f t a l a g t m ä r k e till d e n u n g e kontoristen, d å h a n g i c k g e n o m detaljaffären för att k o m m a u p p p å k o n t o r e t.
E n kväll h a d e han, s o m det föreföll h o n o m, af r e n s l u m p k o m m i t att g ö r a h e n n e s ä l l s k a p på vägen hem.
O c h d å h o n till a f s k e d r ä c k t e h o n o m e n l i t e n v a r m h a n d o c h m e d e n för- t j u s a n d e åtbörd, s o m o m d e t varit en kloster- p o r t, s t ä n g d e d ö r r e n b a k o m s i g, v a r h a n re- d a n till h ä l f t e n f ö r ä l s k a d.
Från den dagen var han hennes ständiga l e d s a g a r e h e m från affären.
D e t v a r uteslu- t a n d e h e n n e s f ö r t j ä n s t, att d e r a s f ö r h å l l a n d e förblef en h e m l i g h e t för kamraterna.
Hennes b l o n d a h u f v u d v a r o u t t r ö t t l i g t i a t t finna p å u t v ä g a r, d å d e t g ä l l d e att k u n n a träffas, u t a n att n å g o n såg d e m; o c h d e n korta nick, hvar- med hon i andras närvaro besvarade hans h ä l s n i n g, l ä m n a d e i n g e n t i n g ö f r i g t att ö n s k a i likgiltighet.
F r ö k e n E k v a r en l i t e n k l o k o c h p r a k t i s k kvinna, s o m a f s k y d d e skvaller, o c h s o m p å s a m m a g å n g v a r t i l l r ä c k l i g t r o m a n t i s k f ö r att s ä t t a v ä r d e p å d e n t j u s n i n g, s o m l i g g e r i att älska o c h älskas i h e m l i g h e t.
Men h o n v a r ä f v e n e n förträfflig r ä k n e m ä - stare, s o m k u n d e sin multiplikationstabell, o c h hon visste, hur nyttigt det var, då e n u n g m a n m å s t e l ä g g a b a n d på s i n a k ä n s l o r.
3 IDUN — U n d e r deras äktenskap skref h o n också 50 p r o c e n t af sin m a n s kärlek p å den förståndiga b u t e l j e r i n g s p r o c e ä s, för h v i l k e n d e n i b ö r j a n varit utsatt.
Då hans inkomster ännu voro små, bibehöll hon m e d herr Lefvarts m e d g i f v a n d e sin plats.
K o n t o r e t s t ä n g d e s t i d i g a r e ä n s j ä l f v a affären, o c h h a n m å s t e v ä n t a, till d e s s h o n s l u t a t.
Då h a n m e d r o c k e n p å a r m e n k o m n e r f ö r spiral- t r a p p a n, s o m l e d d e u p p till k o n t o r e t, s t ä l l d e han sig framför henne o c h såg småleende på, h u r h o n s u m m e r a d e n e d s i n a k o l u m n e r af s m å r a k a, k o r r e k t a siffror.
Men d å h a n v i l l e stjäla s i g till e n k y s s, s l o g hon h o n o m lekfullt i ansiktet m e d pennskaf- tet.
H o n var i c k e d e n, s o m lät distrahera sig, o c h k a s s a n s t ä m d e p å ö r e t.
D e v o r o ett v a c k e r t par, där d e arm i a r m gingo gatan fram.
Ä f v e n herr Lefvart k u n d e v ä n d a sig o m o c h se efter d e m.
H a n t y c k t e s finna e t t v e r k l i g t b e h a g i d e b ä g g e u n g a m ä n - n i s k o r n a, h v i l k a s l y c k a h a n så v e r k s a m t f r ä m j a t.
U n d e r d e första åren h y r d e d e e n liten, m e n nätt våning uppe i Vasastaden.
Den var icke elegant, m e n tack vare de besparingar, h o n k u n n a t göra u n d e r sin fleråriga anställning som kassörska, saknade den icke en viss l y x.
H a n b r u k a d e s k r a t t a n d e s ä g a, att a l l t i n g v a r h e n n e s: från d e n v a c k r a l a m p a n i s a l o n g e n till s ä n g a r n e i s ä n g k a m m a r e n.
Men då blef hon allvarsamt o n d o c h fyllde h ä n d e r n a m e d hans stora, präktiga mustascher.
Alltsammans i deras h e m var hans, liksom hon själf e n d a s t tillhörde h o n o m!
Naturligtvis hade de endast en jungfru.
D e t v a r g a m l a Sofi, s o m v a r d e r a s allt i alla.
H o n v a r e n l i t e n m a g e r g u m m a m e d f ö r s y n t sätt, som t y c k t e s lefva i d e n tron, att h o n alltid kom olägligt, och s o m s m ö g g e n o m r u m m e n som en råtta, färdig att försvinna i n å g o t h e m l i g t hål.
U n g a frun h a d e b o t t h o s h e n n e som flicka, o c h hon ansågs också mera s o m e n ä l d r e m e d l e m i f a m i l j e n ä n s o m e n tjä- nare.
Herrn i huset betraktade henne s o m en verklig skatt.
H a n h a d e icke stora b e g r e p p om, h v a d e t t h u s h å l l k o s t a d e, m e n i Sofis h ä n d e r t y c k t e s p e n g a r n e ä g a ett a l l d e l e s sär- skildt o c h för h o n o m ofattligt v ä r d e.
Sålunda lefde de lyckliga o c h nöjda.
De f ö l j d e s å t o m m o r g n a r n e till d e n s t o r a affären, där d e försvunno s o m b i n i en k u p a; de hade sin g e m e n s a m m a m i d d a g s t i d; o c h då de k o m m o hem på kvällen, stod supén redan färdig på bordet.
S å s m å n i n g o m h a d e h a n fått d e t så b r a, att h o n m y c k e t v ä l s k u l l e k u n n a t s l u t a m e d sin k a s s ö r s k e b e f a t t n i n g.
Men det stämde icke öfverens m e d hennes verksamma lynne att s i t t a h e m m a m e d a r m a r n a i k o r s eller g å p å v i s i t e r, m e d a n h a n a r b e t a d e för d e m b ä g g e.
Och h o n fann dessutom en nästan barnslig glädje i att själf förtjäna pengar.