Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förestår derföre, att den skall > utgöras af 124 personer, hwaribland 12 böra wara Bilaga till Mem.
635 Bönder, sorn bruka egen jord (nemligen en Bonde frän hwarje districts, och 12 personer tillsatte af Konungen.
De öfrige wäljas ur alla andra Nasser af Medborgare.
För alt göra Folkets Ombud i detta Ofwerhus iner oberoende bade af Konungen och af Underhuset, borde de utdelas i fem delar, htvaraf blott en del wid hwarje Riksdag utginge för att af nywalde Ledamöter remplaeeras.
Derigenom blefwe, efter de 5 första Niksdagarnes förlopp, hwarje medlem af denna Kammare under 5 Riksdagar bibehållen wid sin befattning; och pä det aldrig mera än 20
Ledamöter pa en gang kunde komma att ombytas, borde, i händelse någon medlem af de qwarblifwande delarne med döden asginge, den förste Ledamoten inom den afgående delen genast och utan wal intaga den aflidnes ställe.
— Den för en Representant i Ofwerhusct erforderliga äldern skulle kunna bestämmas lill minst 35 ar.
Hwad angär walet af dessa Ombud, hwilka böra haswa ett lika antal suppleanter, sa bör det förrättas af samma Electorer som wälja till Underhuset, men walet till Otwerhuset bör göras först, hwarester Underhusets Representanter genast och wid samma Session utses.
Det bör bero af Konungen allena att efter godtycke tillsätta de 12 Ledamöter af Öfwerhuset, som der pa hans wägnar skola sitta.
De salunda walde Neprcsentanterne stola, pä den dag Konungen utsatt, sig wid Riksdagsorten infinna, och ifall någon utcbliswer, inträde förste suppleanten i hans ställe, med orubbad rättighet att hela Riksdagen biwista.
All Styrelsemagt, eller den sa kallade Lagstipningen, skall tillhöra Konungen allena, och bör Ständernes befattning aldrig kunna 636 Expeditioner till Riks-StLuden. sträcka sig längre än till Lagstiftningen, hwarwid Konungens sanction behöfwes, och till beskattningen, htuilken är Ständcrnes ensak.
Emellan de bada Kainrarnes prerogativer bör wara den skillnad, att den Allmänna Kammaren eller Underhuset äger bäde propositions- och beslutanderätt, men att Öfwerhuset endast äger propositions-rätten samt rättigheten att uppskjuta och återremittera hwarje mål en gang, och wisia mäl, som grundlagsfrågor, twä till tre gänger.
— Pä detta sätt ligger den werkliga Lagstiftuingsmagten i Underhusets hand,, och uti Oswerhusets sörmägan att moderera Ärenderne efter Konungens och Folkets ömsesidiga behof eller önskan.
i Till hela denna uppställning hör, att en be ständig Lag- och Hushälls-Beredning nedsättes, hwil > ken emellan Riksdagarne äger att utarbeta alla de ^ frågor som af Ständerne skola granskas eller afgö ^ ras.
Denna Beredning bör bestä af ett bestämdt ^ antal af Landets walda Ombud, men sä att llnder i huset har en dubbel Representation emot Öfwer s huset.
Konungen mä till Ledamöter deraf beordra sä mänga Embetsmän honom godt synes.
Bered > ningen äge ej nägon beslutande magt.
Desi älig l gande bör wara, att wid hwarje qvartals slut ut , gifwa frän Trycket sä wäl hwad den samma under den tiden utarbetat, som de srägor, hwilka äro i närmast att under päföljande qvartal tagas till ! pröfning." -i - N:o 1.
Piräknad Utgift.
!V sk. s Ä n> Sammanrak- Belopp af det ! < ^ LZ nadt belopp Interesse, som Länens Namn.
Mantal Säteri.
Mas. F"s. Z <Ä" Ä 3.
s §. os ben sordran, som tillfaller den nu privile- Staten kommer att efter LO är betala till den Anmärkningar.
(Ä § »- -« gierade Jorden. nu privilegierade Jordägaren.
R:dr B:co. fl- Stockholms Län med Swartsjö . . . 628 1 90 1,800 2,591,100 129,555 Alla wid Förslaget bifogade Statistiska Upsala Län 327 1 .9 90 1,800 1,737,700 86,885 — Tabeller äro provisoriskt uppgjorde efter upp- Nyköpings Linköpings dito dito 534 423 I 1 '.!9 90 86 1,800 1,720 2,076,300 2,178,380 103,815 108,919 — gifter af Kongl. Kammar-Collegium, och är derwid den regeln följd, att alla tillgängar äro upptagne till det lägsta möjliga, dä der- Wisby dito 234 F 48 960 554,500 27,725 emot alla päräknade utgifter äro högre upp- Calmare dito — förde än de kunna blifwa; ty sedan den Blekinge dito 24 8^ 28 560 39,760 1,988 — föreslagna resningen hunnit öfwer allt werk- Jönköpings dito 449 1 c»3 48 960 936,480 46,824 ställas, kan den frälsta Jordens hemmantal Kronobergs
Christianstads dito dito 228 705 ,2 48 28 960 560 502,080 566,160 25,104 28,308 troligen icke beräknas högre än till twä tredjedelar af deh nuwarande numerär, och följakteligen afgär en tredjedel af den summa, som i Tabellen är upptagen till ersättning Malmöhus dito 1,127 8^ 34 680 1,024,760 51,238 — Halmstads dito 410 I 6^ 32 640 615,040 30,752 — för den privilegierade jorden.
Götheborgs dito 161 .8» >0 32 ,1^ 16 320 99,540 4,977 Omöjligheten att frän Kammar-Colle- Wennersborgs Skaraborgs Örebro dito dito dito 296 497 114 1 1 60 60 70 1,200 1,200 1,400 1,033,800 1,416,000 648,200 51,690 70,800 32,410 — gium fä nägra bestämda uppgifter öfwer an- talet, inom hwarje särskildt Län, af Säterier, rä och rörs samt insockne Hemman, berustade Säterier och Kungsladugärdar, har föranlä- tit mig att i maha uppföra alla deha olika Carlstads dito 111 40 800 218,800 10,940 — Westeräs dito 108 9' 84 1,680 526,680 26,334 — sorter privilegierade Hemman.
Kopparbergs dito 30 600 41/,00 2,055 34 Gefleborgs dito 1 .4 20 400 11,200 1,120 — Westernorrlands dito 7 1 40 800 10,000 500 — Umea dito 3 ' 3 40 800 15,600 780 — S n ni ni a 6,387 z 15-2 — 21,640j16,843,480s 842,719>34 Tabell, N:o 2. som utwisar beräkningen af den ersättning, hwilken tillkomer den privilegierade Jorden, dä den skall onereras i likhet med Kronskatte-Jord. L <R A? G G Capi Säteri, sör G 8 kV 3 s 3 « 3 Ersättning räknad i , 3 o 3 -3* » Z. -N 3 3 Z ^ I «> 3 Z K GZ 7^ Z. » R:dal, Banco. 3 K s s s o L o D 3 ^ ^ 8 ^ » Stockholms Upsala Län 628 1,623 378^ 531 1 03» 4,034- 3,540— 90 1,800 2,591,100 dito 327 1,229 I52j-z 90 1,800 1,737,700 Nyköpings dito 534 1,239 304 ^ 1-00 ; 3,278— 90 1,800 2,076,300 — — Linköpings dito 423 1,687 752^ 2j07^ 5,470- 86 1,720 2,178,380 — — Wisby Län är utan Säterier och Frälsejord Calmarc dito 234 687 863 H 1 62 ^ 3,347— 48 960 554,500 — — Blekinge dito 24 94 115 z 56 z 1,090 — 28 560 39,760 — — Jönköpings dito 449 1,053 446 ^ I'56^ 3,905— 48 960 936,480 — — Kronobergs dito 228 590 290^ 129 z 2,837— 48 960 502,080 — — Christianstads dito 705 612 552 z 132 ; 3,002- 28 560 566,160 — — Malmöhus dito 1,127 760 1,259 z ^87 z 4,033— 34 680 1,024,760 — — Halmstads dito 410 1,102 781 ^ 29— 2,923 - 32 640 615,040 — — Götheborgs dito 161 300 424 1 96 z; 2,783— 16 320 99,540 — — Wennersborgs dito 296 1,131 492/^ 290 4,210- 60 1,200 1,033,800 — — Skaraborgs dito 497 1,366 877 zz 264 z 4,804— 60 1,200 1,416,000 — — Orebro dito 114 698 543 ^ 1,99 z 2,756— 70 1,400 648,200 — — Carlstads dito 111 325 86 ^ 186 z 1,709— 40 800 218,800 — — Westerås dito 108 411 369^ 199;° 2,369- 84 1,680 526,680 — — Kopparbergs dito 1 ?
137 65/^ ^ «4 ^ 1,797 ^ 30 600 41,400 — — Gefleborgs dito 1 54 > 20 400 11,200 — — Westernorrlands dito 7 11 502 5,689— 40 800 10,000 — — Umea dito 3 33 I 40 800 15,600 — — Summa ^ ! — — — 16,843,480 - — N:o 3.
Tabell, som utivisar en del af de tillgångar Staten dels redan äger, dels fär i fall Projectet antageö rörande lemnande af Jordens oncra.
E 3 o: o E ^ 'S- F n > « O EcD ^ 3 ^ c», » 3 ^ Förftott af den privile- gierade Jorden ifrän 5- o ^ ^ o o
Den till ersättning aflemnade
Säd val- verad i penningar L 5
R:dr t6 skill. ? L Z "iZ deiz, dag den refwad. blifwit 2> 2 L -I-- ' 3Z. 3 '-s " N ? - per tunna. 1811 300,000 1,000 60,000 43,755 189,605 549,605 18!2 300,000 1,000 120,000 43,755 189,605 — 609,605 1813 300,006 1,000 180,000 43,755 189,605 — 669,605 1814 300,000 1,000 240,000 43,755 189,605 —^ 729,605 — , 1815 300,000 1,000 300,000 43,755 189,605 789,605 1816 300,000 1,000 360,000 43,755 189,605 849,605 1817 300,000 1,000 420,000 43,755 189,605 909,605 1818 300,000 1,000 480,000 43,755 189,605 — 969,605 1819 300,000 1,000 540,000 43,755 189,605 1,029,605 1820 300,000 1,000 600,000 43,755 189,605 1,089,605 1821 300,000 1,152 669,120 43,755 189,605 — __ 1,158,725 1822 300,000 1,152 729,120 43,755 189,605 — 1,218,725 ^ 1823 300,000 1,152 789,120 43,755 189,605 1,278,725 1824 300.000 300.000 1 152 849 120 43.755 43.755 189.605 189.605 1 338 725 1825 1,152 909,120 1,398,725 1826 300,000 1,152 969,120 43,755 189,605 1,458,725 1827 300,000 1,152 1,029,120 43,755 189,605 1,518,725 1828 300,000 1,152 1,089,120 43,755 189,605 1,578,725 — 1829 300,000 1,152 1,149,120 43,755 189,605 1,638,725 1830 300,000 1,161 1,209,660 43,755 189,605 1,699,265 6,000,000j 21,529 12,691,740 — ! ! 3,792,100 22,483,840 — N:o 4.
Tabell, som uttvisar beloppet af Skatteköps-Snmman för KronoHemmanen i Riket, räknadt efter 6 är6 Jordeboksränta.
I s- s- . o x). ^ L D° ?
E Hemmantal.
Belopp Banco R:dr. sk. r.
Län med Swartsiö 540 378 iz 204,272 44 — i Upsala Län 540 531 ^ 286,796 12 — Nyköpings dito 540 304 ^ 164,475 — — Linköpings dito 516 752^ 388,075 — — i Wisby dito — 86 z — — !
Caln>are dito 288 863 z 248,652 — — !
Blekinge dito 168 115 i 19,404 I Jönköpings dito 288 446 § 128,640 — — Kronobergs dito 288 290 ^ 83,580 — — Christianstads dito 168 552 z 92,778 — — > Malmöhus dito 144 1,259 § 18l,350 — — Halmstads dito 192 781 z 150,048 — — Götheborgs dito 96 424Lz 40,798 — — Wennersborgs dito 360 492^ 177,172 24 — Skaraborgs dito 360 877 zz 315,877 24 Orebro dito 420 543 z 228,091 24 Carlstads dito 240 86 z 20,760 — Westerås dito 504 369^ 186,385 24 Kopparbergs dito 180 65 ^ 11,775 — — Gefleborgs dito 120 i 368zZ Westernorrlands dito 240 73,676 22 7 Umea dito 240 Summa -— ! 9,590 zj3,002,607j30! 7 Bilaga till Mern.
Derefter uppläste Herr Biskopen Doctor von Rosenstein ett sä lydande Dictamen:
"Ehuru jag instämt nied Högloft.
Utskottets Pluralitet uti de flesta principer, som lära komma att ligga till grund för dep betänkande, tror jag mig likmäl böra särskildt yttra mina tankar öfwer nägra delar af det wigtiga ämne, som warit frainstäldt till Utskottets uppmärksamhet och sä länge sysselsatt dest omtanka.
Jag börjar med att förklara, det jag anser Riksens församlade Ständer fullkomligen berättigade, att, i den ordning Regerings-Formen föreskriswer, öfwerlägga och besluta om förändringar i Representation.
Antingen jag är wald Riksdagsman eller sjelfkallad, är jag hitkommen för att redligt yttra min öfwcrtygelse och icke nägon annans.
Denna min rättighet och min pligt är inskränkt endast genom Grundlagarnes bokstafliga föreskrift eller tvdliga stadgande, alldeles icke genom enskilde hemmawarande Committenters yttrade eller förmodade meningar.
Hade jag den olyckan att finna min tanka stridande mot en stadgad och redan uttryckt allmän opinion, dä först skulle jag draga i betänkande att yttra den, af den billiga fruktan, att jag sannolikt wore mihledd.
Men i frägor, som ännu icke äro fullkomligen utredde, lärer det wara af werklig nytta, att hwar och en, som,, dertill är framkallad, meddelar sitt omdöme.
Äfwen dest mihtag deruti kunna befinnas leda till undersökningar, pä hwilka sanningen alltid winner; och ju mera ämnet frän atta sidor Letragtas, desto säkrare och nyttigare bildas ock ofwannämnde allmänna opinion, för hwilken allt bör och mäste wika, dä den hunnit mogna och stadgas.
Sä nyttigt och för samhället »välgörande det är, att smäningom bereda och antaga de förändrin - 638 Expeditioner till Niks-StLnden. gar, tidehwarfwets stick kräfwer, sa skadligt wore det ock helt wiyt, att af nyhctsifwer springa förbi sin tids tänkesätt och upplysningsgrad, och att taga för Allmänhetens bestämda och oföränderliga öfwertygelse, hwad som blott wore ett rop för dagen, eller en fördom, under umgänget af den ena syslolösa werldsborgaren lättfinnigt meddelad den andra.
I anledning häraf wägar jag npprigtkgt bekänna, att jag anser nägra af de till Representationsfrågan hörande delar wara redan as allmänna rösten rättwist utmärkte och, att jag mä fä sa säga, afgjordt; andra äter höra till det slaget, hwaröfwer man icke ännu wet särdeles mycket rigtigt bestämdt.
Till de förra räknar jag de hittills fran Representativ aen uteslutne talrike Classers rätt att i öfwerläggningarne wid allmänna Riksmöten deltaga, hwilka äga fullt ut samma grad af kunskaper och bildning, samma interesse i Fosterlandets wälftänd, som de hittills mera gynnade, och således äfwen ostridigt böra äga samma tillfälle att till allmänt wäl med råd och gerning bidraga.
Ofrälse Embetsmän, Brukspatroner, Fabriksidkare, Jordägare m. fl. böra i de Ständ, till hwilka de lämpligast kunna hänföras, winna inträde.
Detta är sä klart rättwist, och deras rätt sä högt och tydligen af Allmänheten erkänd, att ingen twkfwel härom kan uppstä.
Om ock Högloft.
Constitutions-Utskottet denna gang icke lyckas, att pä ett fullt tillfredsställande sätt finna rum för dem alla i de nuvarande sura Niks-Ständen, sä hoppas jag att ämnet, lagdt under Allmänhetens ögon samt under 5 ärs tid skärskädadt af en wis Oswerhct och tänkande Medborgare, skall till nästa Riksdag wara sä utredt, att egennyttan skall blygas, och intriguen icke förmä, att mot denna billiga rättelse framlägga nägot kraftigt hinder.
Men förändringen af hmarje särskildt
Stånds inre organisation har naturligen ledt cftertankan till undersökningar oin nyttan eller angelägenheten af förändringar utaf hela Representationen.
Ingen kan neka att den gamla har brister.
De äro sa ofta omtalade, sä allmänt kända, att fag icke behösmer upprepa dem.
— Emedlertid tiviflar sag pä, att man wid deras bedömande, och dä man klandrar längsamheten af ärendcrnes gäng, hwilka skola afgöras i syra särskilda rum, granskas linder ledningen af fyra olika Ständs interesse», remitteras, nagelfaras, äterremitteras och slutligen jemkas af mängfaldigt stridiga hufwuden och saminansättningar, — att, säger jag, man »vid allt detta rigtigt öfwerwägt och beräknat nyttan af dessa formaliteters och omwägars äterhällande kraft.
Huru wigtigt är det icke för allmän och enskild säkerhet, att beslut icke hastigt kunna tagas, och att skälen mot och med, framdragne just genom stridiga interesse», blifwa noga pröfwade?
Männc icke erfarenheten af alla Riksdagar bewittnar mädan af hastmerk och skadligheten af brädstörtade ätgärder?
Afwen denna wigtiga omständighet fär wid afgörande af närmarande fräga för ingen del glömmas.
Det är lätt nog att enligt
Spccnlatif-theori bygga ett fullt sammanhängande RcpresentationsSystem pä enkla och rättmisa grunder, hämtade frän beräkningen af folkmängd eller förmögenhet.
Det möter icke ens särdeles smärighct att lämpa sädan Theori till en Coloni, eller till en Stat, hmilken, efter fullkomlig upplösning as alla äldre Samfundslagar och omstörtning af all slags gammal ordning, skall änyo uppresas och bildas.
Men att lämpa densamma till en gifmen, ännu oupplöst Stat, som har qmar sina gamla former, och der man icke tror sig genom dem hafma särdeles lidit, 640 Expeditioner till RikS-StLnden. samt der göra dell gillad och werkställbar, detta blir swarare, kanske omöjligt, om man icke troget följer den grundsats att gä steg för steg, längsamt undersöka, men med stadig hand och fast föresats genom ljus och laglydnad bereda förbättringarna.
Man wet hwad man har, och den som känner sig lycklig, sätter ej gerna sitt eget och Samhällets lugn pä »vågspel.
Det är en gammal och, som jag tror, ännu af Statskonsten godkänd sats, att ingen wäsendtlig förändring uti Samhälls-författningen bör »verkställas, blott för det man förmodar den bliswa nyttig, om den icke tillika befinnes nödwändig.
Just denna grundsats leder mig till att önska »varsamhet i detta högst wigtiga och tillika rätt grannlaga ämne.
Om derföre de hittills förorättade Medbvrgare-Classer winna upprättelse och intagas ibland Nationens Representanter, wagar jag tro det uödwändiga as förändringen wara gjordt.
De hafwa redan genom Riksens Ständers beslut om blifwande Bewillnings-Taxeringar wunnit något, »nen icke allt hwad de billigt kunna fordra.
Ett ännu större steg till theorctisk fullkomlighet were deremot wädligt att besluta, eller ens tillstyrka, innan Allmänheten derom fattat bestämd öftvertygelse och kan anses färdig att wilja lemna fullt förtroende ät en ny sakernas ordning.
För Sweriges bestånd är framför allt annat angeläget, att sinnena hällas förenade.
Hwar och en, som älskar sitt Fädernesland och inser dep sanna interesse, undwiker derföre sorgfälligt att utströ nya oenighctsfrön.
Skulle detta icke ske genom en total förändring af Representationen?
Kan man föreställa sig att de, som genom densamma förlorade en hittills innehafd rättighet och inflytelse, skulle med liknöjdhet afsta den?
Tror man att någon skulle Bilaga till Mcm.
N:o 36. 641 anse sig hafwa wunnit nog?
Man känner dä menniska» söga eller intet; man har icke nog af Historien lärt de följder, händelser haft pä Statens inre lugn.
Hos oh synes det förtroende.
Allmänheten alltid af wana hyser till gamla, äfwcn felaktiga, inrättningar, aldramest böra wardås i en tidpunct, da dryga skatter mäste äläggas Nationen, dä alla wära äterstäende krafter behöfwas förenade till gemensamt förfwar, och dä Regeringens omtanka i alla fall tillräckligen skall sysselsättas, för att genom wälgerningar stadga förtroendet till ett nytt Regeringssätt.
Täta omstöpningar alstra osäkerhet, lättsinnighet och följaktligen swaghet.
Om nu en förändrad Representation skulle till äfwentyrs icke winna allmänt bifall, skulle äter söndra oh i wäldsamma partier, och utländska Magter tillika behagade taga den till förewändning för ett anfallskrig?
Hwad bleswe dä wär ställning?
Magters anspräk pä inflytelse i wära inre angelägenheter blifwa wäl aldrig nägra skäl, som pä min enskilda öfwcrtygelse werka; men jag nämner deni i detta ärende, just för att päminna om wigten af enighet och samdrägt, den enda grund, pä hwilken wärt sjelfbeständ kan hwila, och som af Rikets Lagstiftare aldrig bör lemnäs ur sigte.
En hwar lärer inse, att allt detta är endast slutföljder, hämtade fran den förmodan, att allmänna öfwertygelscn vin nödwändigheten af en total förändring uti Riksens Ständers sammansättning icke ännu är stadgad.
Trodde jag att den wore det, trodde jag att den betydligaste delen af Sweriges Allmänhet hade samma rediga och fasta begrepp om selen i den gamla Representationen och fördelarna af en ny, som af erfarne och tänkande Statsmän hyses, sä skulle äfwen jag anse rätta tidpuncten för förbättringen wara inne.
Men efter 41 642 Expeditioner till Riks-Ständen.j hwad jag af uppmärksamhet pä ärendernes gäng under innewarande Riksdag och af temligen säker kännedom urås tänkesätten i flera Rikets Provincer kunnat inhämta, har jag trott mig finna följande:
Man erkänner allmänt och högt, som redan anmärkt är, rättvisan af de hittills orepresenterades anspräk, och will se dem afhulpnc, men om en alldeles ny Representation gör man sig högst »vacklande och orediga begrepp.
Nog fullständiga och säkra Statistiska uppgifter dertill finner »nan ännu saknas.
Ordet ny Representation upprepas öfwer allt, »nera som ett ljud eller ett föremäl för nyfikenheten och en fyllnad i eljest ofta nog bristande con versations-ämnen, än som en bestämd Swensta Folkets önskan.
Men det nyttjas tillika som en pretext för winglare, hwilka hafwa ingenting att förlora, men tro sig kunna winna allt, och hwilka, bundne afnärwarande Regcringssätts noga beräknade eontroler, se för sin uppkomst ingen annan utwäg än en allmän brytning.
Man »nä ej förunda sig att Representationen sä mycket omtalas.
Icke nog att kunnige
Män redligt önska rättelser i skadliga brister och synbart felaktiga former saint högt yrka deruppå.
Alla mitznöjde Partier, ehuru ätskilda i assigter, ropa pä detsamma, för att derigenom Åstadkomma en ny hwälfning, bäde de, som »ville lefwa under enwäldets qwäfwande börda, och de, som önskade en »nera utwidgad rcpublicanst frihet.
Om uägra korttänkte fiender till Fosterlandet ännu skulle finnas, som med mifinöje anse Revolutionens första hufwudsakliga följd, Riks-Acten af den 10 Maji 1809, sä böra äfiven de, frän sin dolda wrä, deltaga i samma ton.
Släpp banden lösa, lät en stark brytning börjas, och det ljud, sorn nu läter sä enstämmigt, skall upplösas till fullkomlig twedrägt.
Osäkert kan det »vara, hwilketdera partiet Bilaga till Meni.
643 har de bäst anlagde planer och således skulle segra; men temligen wihl är det, att Samhället skulle förlora ett lugn, en styrka, en lagbunden frihet, som wi icke utan uppoffringar och ädla mödor förwärfwat.
Mig torde en ytterligare anmärkning tillätas, som lärer förtjena eftersinnande:
En National-Representation är nödwändig för att bibehälla borgerliga friheten genom ett rent, upplysande och kraftfullt uttryck af allmänna opinionen.
Härtill synes lika nödwändigt fordras, att Nationen skall äga hwad som förtjenar namn af allmän opinion, det will säga: bestämd upplysning i åtminstone de wigtigaste ärenden, som röra allmänt wäl.
Sakna äfwen de Claher, som anses mest bildade, denna upplysningsgrad, sa kan det wara temligen likgiltigt, af hwilka personer, och i hurudana afdelningen:
Nationen representeras.
— Om man efter detta Riksmöte skulle finna brister i nägra af Riksens Ständers beslut; om nian under loppet af deras öfwerläggningar trott sig röja werkningar af enskilda assigter, af Ständs-twister, af inbördes mihtroeude, afund m. m., sa ma ulan wara witz derpå, att saken icke hade warit hjelpt genom ett annat Representations-sätt.
Efter en tid af nästan allmän dwala, under det man icke fatt fritt tala, aldrig skriftna, knappt tänka öfwer allmänna ärenden, under det nästan ingen wäntat sig att någonsin fä höja sin röst för Fosterlandets wäl, Llef ock hwar enskild man håglös för sädana ämnen, och wi hitkonuno alldeles obcredde.
Männe detta med andra Riksdagsmän warit annorlunda?
National-andan bör bildas, och allmän upplysning beredas, under Tryckfrihetens »välgörande werkningar, genom förbättrade och ökade Uppfostrings-anstalter, kärlek till Fäderneslandet lifwas genom Regeringens 644 Expeditioner till Rikr-StLnde». ivälgörande »vishet, Lagarnas helgd.
Näringarnas lif och Samhällets trefnad.
Detta bör föregå; man kan sedan med lugn »verkställa förbättringar, som da blifwa en fri undersöknings mogna frugter.
Äfwen detta af försigtigheten i sadan afsigt tillstyrkte uppskof skulle kanske böra förkastas, om wär gamla Representation innebar något, sorn hindrade allmänna Förftänds-odlingen.
Genom ivar Ständs-fördelning har Sweriges Allmoge kommit att utgöra ett särskildt Ständ, och just i denna »närkwärdiga omständighet lärer huflvudorsaken böra uppsökas, hwarföre Swensta Bonden i begrepp och erfarenhet är fä längt framföre sina likar hos alla andra, äfwen de mest hyfsade Folkslag.
Hwad förändring än af Riksens Ständer framdeles mä komma att beslutas, önskar jag blott, att det Hcderwärda Bonde-Ständet mä förbliswa i sin ursprungliga organisation, och ej mä uppspädas med sädane Medlemmar, som af Ständspcrsoncr äga blotta namnet och felen, utan att genom uppfostran haswa crnätt den grad af kunskaper, sedlighet och upphöjda tänkesätt, man hos deni med nägot skäl wanligen wäntar.
Man mä äfwen sorgfälligt »vakta sig att den hederskänsla, som hos mängden af det första nuwarande Niks-Ständet är ett outplänligt caractersdrag, och hos de andra alstras genom behofwet af Ständsbröders aktning och förtroende, att, säger jag, den genom sjelfwa organlsakionen af en ny Representation icke »nätte frän direct nyttig »verkan pä allmänna ärcndernes gäng utträngas, för att lemna rum för den kalla och slugt »verksamma egennytta»» samt införa penningc-aristocratien, den mest tryckande af all magt, och helt wist den swäraste att bryta eller mildra.
Bereder man ät de rika i Landet lätthet att inflyta pä walen och Bilaga till Meni.
N:o 36. 645 wid allmänna Riksmöten, utan tillräcklig motwkgt, sa mä man taga afsked af frihet och ärlig medborgerlig dygd.
Hollands olyckor och Englands öfwerklagade corruption kunna härom lemna tillräcklig upplysning och warnande efterdöme».
Detta mitt wördsamma yttrande anhaller jag matte wid Högloft.
Utskottets Betänkande biläggas. Carl von Rosenstein."
Och skulle dche anföranden åtfölja det Betänkande rörande Representationen, som Utskottet kommer att till Riksens Högloft.
Ständer ingifwa.
Lx I^rotacallo D. Va^rrts.
Ständers Constitutions-Utskotts Protokoll den 26 Martii 1810.
S. D. Herr Biskopen och Commendeuren Doctor Nordin förklarade: det han wäl icke kunde skilja sig ifrån de flere betänkligheter, hwilka wid frägan om en Representationsförändring sig företedde, men da Högloft.
Utskottet ansäge nödigt, att underställa Riksens Högloft.