Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förklaringen den 30 Sept. 1801 måtte till sin kraft och verkan upphöra, skulle strida emot en vanlig Rättegångs-ordning, har Utskottet ansett de skäl, som föranledt Utskottet till berörde ändring, vara uti dess aflemnade Betänkande så. fullkomligen ådagalagde, att Utskottet finnér sig endast behöfva att, till vederläggning af berörde erinran, åberopa innehållet deraf; men som i sammanhang med denna föreslagna ändring, påminnelse derom af Herr Borgmästaren Kjellander och Riksdags-Fullmägtigen Anders Andersson Åberg blifvit gjord, att hvad uti 2' Mom. af Kongl. Förklaringen den Jan. 1806 stadgas; ”att Borgenär, som icke inom skriftvexlingens slut, vid tredje eller sista uppropet, på sätt 9 §. 2 Mom. af Concours stadgan föreskrifver, med laga bevis sin fordrans verklighet och belopp styrkt , samt emot Gäldenärens påstående och Medborgenärernas fordringar anmärkning gjort och nödiga bevis dertill företett, eller ock i händelse han inom samma tid, efter hvad så väl 7 som 9 §. medgifva, lios
Domaren erhållit anstånd med bevisningens företeende, den förelagda tidan försummat, äger sedermera icke vidare 8x4 Deri 7 Juli. vidare rätt att fullgöra hvad han således under* låtit;” borde i förening dermed äfven till sits. kraft och verkan upphöra; finnér Utskottet sig böra häröfver meddela Utlåtande.
Att med antagande af den förändring uti innehållet och lydelsen utaf förenämnde andra del utaf i Mom. g §. i Concours-stadgätt , nyss* berörde i 1806 ars förklaring influtne stadgande, *let borgenär bör inom tredje uppropet göra anmärkning emot gäldenärs sökte befrielse-förmåns skall helt och hållet förfalla, anser Utskottet vara en klar och oundviklig följd; och dådetjem-* väl icke allenast är ostridigt, att ofta den händelse kan inträffa, att mindre kunnige borgenärer ej känna eller förstå deras åliggande att de, till bevarande af sin rätt, hafva af nöden att, under loppet af skriftvexlingen , granska de fordringars beskaffenhet, som af deras rnedbörgenä* rer blifvit uppgifne och bevakade, sämt att andraga och styrka, hvad till dessa fordringars ogil lande kan erfordras , Utan tro sig hafva fullgjort falIt hvad för dem behöfves, då de sjelfve i laglig ordning bevakat och styrkt deras egen fordran , utan ock det 1 öfrigt synes vara inot billighet stridande, att om en anmält fordran, på grund af en eller flera Medborgenärers anmärkning , af Domaren såsom obestyrkt eller olaglig ogillas, och således förlorar all betalningSgild egenskap emot anmärkarne i proportion af deras fordringar , deri dock för alla öfriga Borgenärer, hvilka i anmärkningen icke deltagit, skall medföra betalnings rätt i förhållande till dessas fordrirtgar, hvarigenom äfven rättigheten för jDen 7 Juli. S15 för Pomaren , att efter
Pag godkänna eller för» kasta ett påstådt kraf, i' detta fall honom betages, en pröfnings-rätt, som i alla andra händelser honom tillkommer och han vid ansvar ej får åsidosätta; finner Utskottet sig äga full anledning föreslå; det ofvan intagne del af 2 Morn. uti ifrågastälde Kongl. Förklaring må till sin verkan äfven upphöra.
Såsom anmärkning af mycken vigt anser Utskottet den, som blifvit af Herr Friherre Mannerheim, Herr Nordenstolpe och Herr Borgmästaren Kjellander gjord, att genom den ändring Utskottet föreslagit uti 9 §.
3 Mörn. af Concours-stadgan, det Dom i Concours-mål bör sist inom irenne månader , efter det tredje uppropet skett, utfärdas, vid ansvar för Rätten om dermed längre fördröjes, Domstolen skall fått ett så beskaffadt åliggande sig förelagdt, som dels genom parters och vittnens uteblifvande vid de mundtliga förhör, hvilka Rätten kan anse vara nödvändiga att till upplysning i någon del af målet utsätta, dels af handlingarnes vidlöftighet och andra omständigheter , skall vid flera tillfällen blifva svårt, och stundom äfven omöjligt att verkställa.
Enär lagen för Concours-mål stadgat en skyndsammare behandling, än i andra tvistemål , och derefter lämpat det Rättegångssätt, sorn vid dem bör iakttagas, i anledning hvaraf jemväl är vordet föreskrifvet, att alla skäl och bevis till fordringames styrkande böra å inställelse-dagen företes samt att all bevisning, som då ej kan medhinnas, skall inom tr*dj* upprép*t verkställas, hvaraf följer, att Rätten Oen 7 Juli.
Katten genast, efter det berörde upprop 3bett» ätr oförhindrad, att. orri rnålets beskaffenhet göra sig underrättad, och tillse huruvida några örn* ständigheter fordra parternas rnundtliga hörande, innan det till afgörande kan företagas.! har Ut* skottet trott att den utsatta tiden af nenne månader skulle vara tillräcklig för en Stads Domstol, både för ätt kunna fatta beslutet uti en anhängig gjord Concourstvist, och älven för utfärdandet af den Dom, sorn deri skall meddelas; och ehuru Utskottet jemväl dervid föreställt sig möjligheten af den händelse, att
Domstolen någon gäng skulle kunna för fullgörandet deraf behöfva längre anstånd, har dock Utskottet ansett den grundsats böra i dessa fall vara gällande, att oöfvervinnerliga hinder alltid måvSje gälla såsom undantag för lagens positiva föreskrifter, hvadan ock Utskottet trott sig finna att den längre tid, som vid något mindre vanligt tillfälle,skulle vara behöflig för en Concourssaks behandlande, icke borde fa begagnas vid sådana måls handterande i allmänhet.
Ifrån denna åsigt har Utskottet således utgått vid uppgörande af det föreslagna tillägg vid förenämnde Moment; men då Utskottet derjemte finner sig böra lemna rättvisa åt anmärkningarne, tillstyrker Utskottet att berörde föreslagne tillägg må i stället undfå sådan lydelse; ”och utfärde
Katten härmed utan lagliga skäl och orsaker, svare dertill sam för annat tjenstefel; fylle ock all den skada, som genom uppehållet bevisligen uppkommit’'.., Herr Den 7 Jidb \
Herr voll Schants har viii ock anmärkt,- att nyssberötde stadgande skulle pä flera af ho* rom anförda förmenta skäl vara olämpligt till de Cloncours-rnål, som af Höf-Rätlen såsom första Domstol behandlas j men dä deh §. i Cöncoursstadgan, hvarvid tillagget är vcJrdet föreslaget, blott har afseende å de Goncöiifs-1 vikter sorn vid Bådstufvu-Rätterna blifva anhängiga , heldst särskildt uti 13 §. af berörde stadga egentligen Utstakas huru med sådana mål, då de hos Hofrätten förekomma, skall i fråga Om SkyhdSambeten vid deras afgörande förfäras, anser Utskotret något annat besvarande af besagde anmärkning öfverflödig.
Detta oaktadt och då af Herr Nordenstolpe , Herr 'Borgmästaren Kjellander och Riksdags-Fullmägtigen Aberg påminnelse skett j att hvad om tiden för Stads Domstol j inom hvilken Concours-mål böra afdömäs, Samt om ansvaret vid underlåtenhet deraf, är Vordet föreslaget, äfvert böt sträckas till Hof-Räfte’ii,' har Utskottet funnit för sig något hinder ické uppstå att jemväl till pröfning företaga denna på-* minnelse, enär den till Utskottet remitterade a£ Riksdags-Fullmägtigen Anders Joachimsson Väckta motion, sorn föranledt till Betänkandet,- kant anses dertill lemna anledning.
Dervid har hos Utskottet i öfvervägande kommit,- ätt några sådana omständigheter sig icke förete, som börä Verka ett undantag för Hof-Rättert, att likäskyndsarnt som RådstufVu Rätten pröfva och afdöma «n der såsom första
Domstol anhängig gjorct ConCöttrs-tvist, Utskottet trdr sig inse, att åt-- jtnindstone hvarken den Hof-Rätts Ledamots tjenst*>. -« Bandet* 104. ledig-' t 8iS Den 7 Juli. ledighet, som fått saken å sig lotlad, eller de ferier Hof-Rätten äger att begagna från arbete på alla dess divisioner, icke böra till ett slikt undantag föranleda, heldst i förra fallet, saken kan af en annan tjenstgörande Redamot till utarbetande emottagas, och i det sednare åter-, det icke synes vara omöjligt, att äfven under berörde ferietid Concoursmål kunna bandteras och afgöras samt
Dont deruti utfärdas ; och då i öfrigt härtill lägges, att det af Utsköttet nu föreslagne ytterligare tillägg i redactionen, att lagliga skäl och orsaker, som vålla fördröjandet med Concours-domens utfärdande utöfver den föreskrifna tiden , böra befria Rätten från ansvar för dröjsmålet, skall afven i afseende å Hof.
Rätten blifva gällande, anser Utskottet sig kunna föreslå antagandet af hvad förenämnde påminnelse innehåller.
Den olikhet, som Herr Nordenstolpe trott sig linna skola uppstå i föreskrifterna uti 4 §. 3 Morn. och 14 §.
2 Mom. af Concours Stadgan, om de ändringar deruti , som blifvit föreslagne , ■varda antagne, har Utskottet icke kunnat inse.
Det förstnämnde Mom. stadgar, att om gäldenär beträdes hafva uppsåtligen gynnat en ellerannan borgenär med pant eller betalning de sista 30 dagarne förrän han sin oförmögenhet hos Domaren anmälte, eller om han under samma tid penningar eller varor upplånt eller under annan förevändning åtkommit, hvilkas användande han ej kan behörigen redovisa, sådant äfven skall anses för ett oredigt förfarande och gäldenär icke njuta befrielse-förmån för det belopp han under - Den 7 Juli i dan borgenärernas gemensamma rätt således försnillat j änskönt honom i öfrigt sådan förmåri skulle blifva förunhadt; och Uti det sednare Mdforén te t åter förskrifves, att en gäldenär för enahanda örédliga förhållande skall svara icke allenast till liela gälderi, utan ock träda i häkte, der borgenärerna sig ej annorledes åtnöja låtst ; med dé flera påföljder redactionen af hafnnde Moment innehåller.
Det är således klart, att detta sistbeirörde Moment har afseende endast på de händelser, da den bédräglige gäldenären icke kari styrka att något af de olycksfall honörn öfvérgått, söm kan gora honom berättigad till aftrades-förmån föt större eller mindre belopp af dess skuld; och denna gäldenär kan då ej undgå att ansvara föt hela skulden, hvaremot de öfriga i Momentet
Utstakade påföljder utgöra den bestraffning han för sitt orédligä förfärande sig ådragit; och uti dét föregående i Momentet af samma 14 §. förördnas hUrtt förfaras bör med deri gäldenär, för hvilken de i lageri godkände' olycksfall verkligen inträffat; meri som éri sådari gäldenär äfven kan hafva, innan häri sitt oförmögna tillstånd hds Domaren tillkänriagifvér, oredligen handlat emot siria borgenärér, vidtaget' da stadgandet i 3 Moni. af 4 §'.
På sådari grund anser Utskottet ömförmälte anmärkning ej föranleda tili rubbning af hvad Utskottets Betänkande i dessa ämnen innehåller.
Ätt éri gäldenär, söm för bedrägligt förhållande möt sina Borgenärer blifvit dömd att3 jemte skyldighet att till fullo betala Borgenärernas fordringar, tillika föt sitt förfarande ansvara; seder - 820 Den 7 Juli. sederméra icke bör kunna, genom det att lian godtgör sina borgenärer eller de förklara sig vara af honom förnöjde, återvinna de Medborgerliga rättigheter, af hvilka han enligt lagens kraf' blifvit ansedd förlustig, tror Utskottet vara tydligt, då, efter Utskottets tanka, en sådan gälde när alltid bör vidkännas sitt förtjent a sträft'.
Härigenom och då i öfrigt Utskottet bibehållit
Concours-stadgans innehåll i slutet af första delen ntaf 14 §. 4 Morn., anser Utskottet sig hafva besvarat Herr Friherre Mannerheirns i detta ämne gjorda anmärkning; äfven som i afseende å den af Herr von Schantz derom väckta erinran, att föreslagna stadgandet , det en såsom bedräglig dömd gäldenär icke må utur Riket sig begifva utan att Eorgenärerne sådant tillåta , ej skall vara lämpligt på de gäldenärer, som rymt från Riket, men uppå Konungens lejd återkommit, Utskottet anser annat svar icke erfordras, än att det icke lärer kunna i fråga sättas att denna gäldenär skall tillgodo r.juta den rätt lejde-brefvet utsätter, Herr Borgmästaren Kjellander har ock anmärkt, att då Utskottet i föreslagna nya redactionen af 4 Mom. utaf 14 §. uti Concours-stadgan bestämt, det en bedräglig gäldenär, hvars tillgångar , sedan deras verkliga belopp är utrönt eller influtit, icke uppgå till |-:delar af skulden, bör genast häktas och straffas efter 15 §. i samma stadga, deraf blefve en följd, att Domaren borde vara an gel agén att fästa en noggrann uppmärksamhet på den afträdda egendomens rätta värde, heldst på denna omständighet
- Den 7 Juli.
S31’ dighet gäldenärens väl i så betydlig mån komme att bero; i anledning hvaraf Herr Borgmä» staren tillstyrkt, att
Domaren bör genom säkra Boupptecknings- och Värderingsman låta berörde värde utröna, som sedan blefve grunden för dess meddelande beslut, likasom ock Herr Borgmästaren ansett att den gäldenär , som oredligen förfarit och således, enligt föreslagne stadgandet i 3 Mom. af nyss besagde §., icke bör kunna till publik tjenst befordras eller kan komma under val till förrättningar som innebära Medborgerligt förtroende, icke eller bör kunna bibehållas vid det publik* Embete eller tjenst han innehar.
Båda dessa anmärkningar, såsom i Utskottets tanka på goda skäl grundade , finner Utskottet sig böra gilla och antaga, hvarföre Utskottet ock föreslår följande ändring och tillägg uti de förut till pröfning framställda redactioner, nemligen: uti 3 Mom. efter de orden ’'pä fri fot vara får’ ’’blifve han ej till publik syssla eller förrättning antagen , samt om han innehar sådant Embete eller tjenst eller har uppbörd om händer, varde derifrån skild.”
Och vid 4 Mom. efter ordet belopp ”genom af Domaren tillförordnade säkra Bouppteckningsoch Värderingsman är utrönt eller ock influtit” SCc.
Slutligen och hvad beträffar Herr Borgmästaren Ullbergs anmärkning om strängare ansvar för Sysslomän , som underlåta att på det i Concours stadgan föreskrifna sätt och inom den deri utsatta tid redovisa tillgångarne i det gäldbund 11a , Hen 7 Juli. pa boet, anser Utskottet sig icke äga skäl till annat yttrande derom än Utskottets fornt aflemnatJe Betänkande innehåller, heldst Utskottet tror att på Borgenärerna ankommer, att, gm Sysslo* männen i detta fall åsidosätta deras pligt, hos JJomaren söka rättelse, som af lagen har tillräcklig grund att till fullgörandet deraf dem förpligta.
Detta varder dock Riksens HöglofJ
Ständers vidare pröfning vördsamt underställdt.
Stocka Itolm den 30 Juni 1815.
Prest pch Ad.
Ledamöters Ståndets Ledamöters; vägnar vägnar H. F. Strömfelt.
På Vällpfl.
Bonde Ståndets Ledamöter^ Ståndets Ledamöters Vägnar vägnar JE. G. Holm.
Uppläs* hos Högloft.
Borgare-Ståndft den io Hederv, Bonde-Ståndet den 7 t— Riksens Högloft, Ständers Stats- Utskotts Betänkande, angående f d. vice Talmannen Jon Jonssons Memorial - Den 7 Juli. 823 viorial ovi lindring uti BåtsmansIndelningen i Blekinge Lån.
Till Hedervärda Bonde-Ståndet har f. d. vice Talmannen och Riksdagsmannen för Bräkne, Medelstads och Östra Härader i Blekinge Tan Jon Jonsson ingifvit^tt, angående lindring uti indeldta Båtsmanshållet, så lydande Memorial : ”Uti den ort, hvarföre jag förer talan, har
Det förra utgör ett belopp af omkring 86ro hela Hemman., sorn, enligt cöntract , äro/ skyldige att till årlig tjenstgöring utrusta och underhålla 1500 Båtsmän.’’ ”Hemmans och Jordeboks-rentan är väl anslagen för denna indelnings vidmagthållande, som uppgår ej till mera än ungefär -frdelar af det belopp, som till Båtsmännen blifvit i våroj: och penningar anordnadt, heldst på hvarje num< mer endast 17, 18 högst 20 Daler Silfvermynt, räknadt efter 3 Dal. på Riksdalern , blifvit anslagne, mea karlen, i grund af samma cöntract tillagd 24.
Dal. lön, som efter lika beräkningssätt blifvit till större delen förvandlad i varor, så att hvarje Båtsman enligt ortens priser kostar 100 R:dr Riksgälds.” ”Denna tryckande indelning har från dess första inrättning innefattat både ordinarie varge* ring och fördubbling, heldst de tvänne karlar, sorn på ett helt Hemman utgöras, måste lika ined hvarandra förrätta årlig tjenstgöring samt njuta jpen 7 Juli, njuta lika lön och utredning af dess anslagna Bönder”, ”Skyldigheten att försvara landet, är för innpbyggarne i Blekinge mycket drygare att utgöra än för någon annan Landsort i Riket, utom Södermprp Harad i Calmar Län, sorn till na-» gon del uppgår närmast emot Blekingska A1L mqgens allt för kännbara tyngder.” ”Roteringen, sorn utgöres från sa val endel Skatte, sorn Frälsehemman, participerar från 3 till s?| mantal och derutöfver till underhållande af en Båtsman.
Desse hafva från uråldriga ti« der, ända till 1810, varit skyldige att underhålla en Vargerings»karl på hvarje Rote, och äfven med denna tillökta fördubbling har Båtsmans-Roteringen ej till ena halfdelen utgjort den rustnings skyldighet, sorn indelningen fått vidkännas.
” s’Om rättvisa och billighet blifvit rådfrågade, . hade indelningen till betydlig del bordt erhålla mindskning uti dess alltför kännbara onus, förr än fördubblingen å Roteringen , såsom för1 / dem, i mångdubbel man, mindre kännbar, blifvit afskaffad.’, ”När Indelmngs-Contractet är 1685 ingicks, var det i en tid då orten var hotad med stark Utskrifning och tvungen värfning, som ofta öfver ali billighet pressat Landets innebyggare.
Vid ingåendet af en så kännbar indelningsskyldighet erhöll Allmogen jjrne rättigheter, nemi. : att vara fredade från ali utskrifning, af' hvad namn den vara månde, och att inom or* vara ,skyddade från
Bl så frivillig sopa tvun, Seil Den 7 Juli* gen värfning samt äga företrädes-rätt, att sjelfva af uppspanat löst folk få, framför Värfvade Arméens Officerare, antaga sina Båtsmän.
Och vid uppkommande tvister dem imellan, dömes alltid karlen till vacanta Båtsmans-numret, som alltid mäste vara complett.
Hjessa rättigheter, sorn i långliga tider bibehållit sin helgd , hafva nu mera genom de vigtiga förändringar uti försvars-inrättningen med den nya Bevärings-pligtens utgörande försvunnit.” ”De flesta Båtsmans-Rusthåll bebos af endast en, två, högst 3 åboer; sorn tillsammans äga - mantal och ofta derunder och af dessa Rusthållare Annas manga som äro sjukliga och ålderstegna, samt till arbete odugliga.
De åter som varit i conscriplions-åren hafva blifvit cominen» derade till Bevärings-tjenstgöring samt måst lemna sitt lilla jordbruk åt qvinnor eller åldriga föräldrar, som snart både med krafter och förmåga aftynat, bära en rustnings börda, hvilken med egenskapen af dess vanskötta och försvagade brukningssätt, blifvit dem alltför tung; hvarigenom deri naturliga följd uppkommit, att ett större antal hemmansdelar, till allt för mycket nedsatta priser, blifvit genom tvångs-auctioner försålde.” ”Den byggd af Blekinge Län , hvarföre jag är Ombud, omgifver' Carlscrona, som på en Ö i Skärgården är belägen, hvarest Rikets Örlogsflotta har sin dyrbara station, och dit Sjöfolk, Arbets- och Krigsmanskap från de flesta aflägsna Rikets orter, å alla vägar genom Länet mäst* framskaffas; transporten af spannmål, proviant, 826 Den 7 Juli. viant, skeppsvirke, ved och vatten samt Båge* riernas mäld till och ifrån qvarn, miste ofta landvägen forsslas.
Amunitions framställande fran Tyghusen , Bruken eller Städerna uppe i [Landet samt mångfaldiga andra behofver, dem Flottans hastiga och skyndesarnnia rustningar oumgängeligen påkallar, mäste af Allmogen, öfver deras förmåga, bestridas.5’ ”När nu vid början af krig , då alla nummer skola vara completta, en del [Rusthållare commenderas sorn Bevärimgskarlar och andra öfver årens beväringsskyldighet blifva utskrifne från sina små Båtsmans-rusthåll , hvem skall då fullgöra de skjutser och körslor m. m. , som för Skeppens skyndesamma utrustning så ofta behöfvas?
Flottans hastiga och snara afsegling, då den för Rikets behof och säkerhet är nödvändig , hvarken kan eller bör hindras, om ock Bonden derigenom skulle blifva nödsakad att i opasslig tid plöja och skörda sin åker.” ”Det är icke nog att tillgång på folk finnes till Skepps besättningar, besuten Allmoge är äfven lika nödvändig sorn med skyndsamhet i behofvets stund framforsslar medlen , hvilka fordras för att sätta detta stora urverk i gång, hvaraf hvarje del i detsarnmas kedja, måste åt den andra gifva styrka, för att kunna utgöra det stora hela.” ^Såsom ytterligare bevis att Båtsmans-indelningen utgör mera Folk till Staten än någon annan ort i Riket, för jag nämna, att om man beräknar Båtsmans-Rusthållare med alla de å indeldta hemman sakttskrifna personer, så finner man
Den 7 Juli, 8:7 jnan ^tt rustningen utgör hyar y:de man , och att om från Jordbruket ett lika antal uiginge, utan afseende på det antal, sorn Städerna borrie lemna, Arméen då skulle uppgå till mindst 120,000 man V. ”Uti min landsort finnes uti flera byar både indpldte och roterade hemman , hvars jord är af lika natur och ägorna skiftade efter hemmantal; å de förra rustas en Batsman å ~ till -fidels mantal och från de sednare eller gamla roteringen utgår en roterad karl a till 3 hela hemman.
Hessa hafva vid 1810 års
Riksdag blifvit ansenligen lindrade, genom Kongl. Maj:ts Nådiga eftergift af Fördubblingsinanskapet, men den mest betungade rustningsskyldiqe af Indelningen bibehållen vid dess alltför kanbara onus , såsom beroende på ingångna contracter.
Skånska provinserna ha dock sedermera, genom Ständernas medgifvande ogh Konungens rättvisa beslut vunnit befrielse från den, genom contract, elem alagde
Vargerings skyldigheten.” ’’Den med sanning enliga beskrifning , hvilken jag nu framställt, har icke för ändamål att
Undandraga mig och de mina hemmavarande skyldigheten att försvara Fäderneslandet; hvilken hvarje Svensk bör i nodens stund eftersträfva och efter yttersta förmåga uppfylla —— min afsigt är endast den, att leda det Hedervärda Ståndets uppmärksamhet på den anhållan , hvilken jag härigenom vördsammeligen vågar framställa, nemligen, att hela den lön och persedlar, som för hvarje Båtsman bestås , och årligen in natura enligt 1685 års Stadgar och derefter utfäS' * 848 Dm 7 Juli. utfärdade polett utgöres till 44 Dal.
Sunt 4 3 Daler Riksdalern, matte af Hemmans- och Jordeboks-Rentan blifva anslaget på hvarje Båtsmaris-nummer, hvarigenom de indelte Båtsmän.» nens antal mindskades till -^del eller *:def; och, genom nedsättning af denna obetydliga numme* rering, kunde
Rustliållarne blifva försatte i tillfälle att med mera säkerhet än som hittills skedt, till Kongl. Maj:ts och Kronans tjenstgöring underhålla bättre utrustade karlar, och hvarigenom denna nu begärta obetydliga förmindskning blefve fullkomligen ersatt, samt den för Landets säkerhet nyligen vidtagna Bevärings-inrättningen med mera billighet kunde utgöras, hvilken uti behofvets stund från denna landsort i mångdubbel mån ersätter denna yrkade rustnings nedsättning och för dess frimodiga utgörande då undanrödja flera nu dermed förenade svårigheter.
” ”Jag hemställer till Er, mine Bröder, och i öfrigt till hela Allmänheten örn det ens kari låta tänka sig, att Blekinge bör vara den enda fläck i Landet, som skall behålla den stränga rustningen och derjemte vidkännas lika förbindelse med andra lindrigare berustade lands-orter, till utgörandet af Beväringsmanskap.
Hvarje rättsinnad måste finna obilligheten häraf, och jag bör icke missräkna mig på Riksens Höglofi.
Och då detta Läns Allmoge ej vill undandraga sig lika deltagande med andra Medborpare i Landets försvar, bör det öfverlemnas O ’ åt en mild Regerings Upplysta bepröfvande att låta Den 7 Juli. låta denna Landsort i så matto blifva skadeslös, som dess öfver all jemförelse dryga rustning, torde få blifva mindskad till — eller ‘;:del af nu varande styrkan, såsom ändock ej motsvarande det Fördubblings- och Vargerings-belopp, som på andra orter allaredan för Rotehållarne försvynnit. ” Detta Memorial har väl Hedervärda Bonde-Ståndet under den 11 sistlidne
Maj remitterat till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottens gemensamma utlåtande; men som Bonde-Ståndet uti sedermera ankommet Protocolls-Utdrag af den 15 i denna månad återkallat Remissen till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet och endast öfverlemna! ärendet till Stats-Utskottets behandling; så får StatsUtskottet dess utlåtande häröfver nu afgifva.
Om , på sätt Riksdagsmannen Jon Jonsson anfört, Båtsmans - Indelningen i Blekinge icke utgör mera än omkring 860 hela hemman , som, enligt contract, äro skyldige, att till årlig tjenstgöring utrusta och underhålla 1,500 Båtsmän; så är det utom allt tvifvel , att denna Indelning måste vara mycket tryckande för Landet, i synnerhet då härtill äfven kommer, att Båtsmans-Rusthållen, som till största delen skola bestå af mindre hemmansdelar, måste hålla 2:ne Ordinarie Båtsmän på hvarje helt hemman, samt derjemte deltaga uti Bevärings-manskapets utgörande, lika med alla andra hemman i Riket, deremot Båtsmans-rotarne, som i Blekinge Län skola bestå af 2 till 2i Mantal på hvarje Rote num.
Den 7 Julii nummer redan slcola njuta befrielse från Vargeringeirioch Fördubblingen.