Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Är staden delad i flera kyrkoförsamlingar, hvilka hafva gemensam folkskola, vare den af församlingarnes tjenstförrättande kyrkoherdar, som i det embetet äldst är, ordförande i gemensam sockenstämma vid behandling af folkskolan rörande frågor, och vidtage de öfriga åtgärder, hvilka honom i sådan egenskap lagligen åligga. 102 §.
Innefatta kyrkoförsamling och borgerlig stadskommun samma område, och är i den kommun menighetens beslutanderätt åt äldste öfverlåten, då må, med undantag af val, om 210 hvilka särskilda föreskrifter äro i gällande författningar meddelade, stadens äldste, med sockenstämmas rätt, de till sådan stämma hörande kyrkliga mål handlägga. 103 §.
I afseende på sockenstämma i stad samt verkställighet af derstädes fattade beslut m. m., galle i öfrigt till efterrättelse hvad i lagen om menighetsstyrelse på landet stadgadt är.
I 211 Bilaga Litt. C. Särskildt Förslag till
Lag om Landsting. 1 § (SS 1, 2).
Hvart och ett läns, enligt lagarne om menighetsstyrelse på landet, samt om städernas styrelse och förvaltning, röstberättigade innevånare ega att, genom ombud, sammankomma för att, i den ordning denna lag stadgar, rådslå och besluta om för länet gemensamma angelägenheter, hvilka afse den allmänna hushållningen, jordbrukets och andra näringars utveckling, anstalter för kommunikationsväsendets befordrande, helsovård, allmän ordning och säkerhet, undervisning o. m. d., för så vidt dessa angelägenheter icke, enligt gällande författningar, tillhöra offentliga myndigheters handläggning.
Henna församling kallas Landsting. 2 § (§ 17).
Lagtima Landsting hålles en gång hvart år.
Det sammanträder tredje måndagen i September månad, kl. 10 förmiddagen i länets residensstad.
Dock kan, på grund af ett föregående Landstings begäran, eller i anseende till eljest förekomna vigtiga skäl, Konungens befallningshafvande för sammanträdet utsätta annan lämplig ort inom länet. 3 § (§ 18).
Landsting må ej räcka längre än sex helgfria dagar.
Skulle, vid nämnda tids förlopp, ett eller llere på Tingets handläggning beroende ärenden ej vara till slut bragte, då må, på Landstingets begäran, Konungens befallningshafvande kunna tillåta Tinget att, för dessa ärendens afslutande, vara tillsammans ytterligare två söcknedagar; och ega i sådant fall Konungens Befallningshafvande att bestämma i hvad ordning de återstående ärendena skola företagas. 21.» 4 § (S 3?, Ärende, som ändå ej lunner afslutas, eller sorn anses larfva noggrannare utredning, än vid förslå handläggningen kan åstadkommas, må Landstinget kunna till nästa Ting uppskjuta; och ege Tinget att, för verkställande af sagde utredning, samt vidtagande af de åtgärder, som dermed kunna stå i sammanhang, vissa ledamöter ibland sig utse. 5 § (§ 3, 4, 5).
Ledamöter i Landsting utses, i förhållande till länets folkmängd, till följande antal:
I län med 50,000 innevånare och deruunder 20. till och med 100,000 från och med 21 till och med 28.
» 150,000 » 29 » 36. 150.000 » » 200,000 » 37 » 43. 200.000 » » 44 » 50.
Och vare tjugu det lägsta och femtio det högsta antal ledamöter, hvaraf Landsting må utgöras. » mer än 50,000 » » 100,000 6 § (§ 3, 4, 5).
Valen ske krets- eller distriktsvis, i hvar stad för sig, och på landet inom de särskilda valkretsar, hvartill socknarne, med hänsigt till det i 5 § angifna folkmängdsförhållande, böra vara indelade.
Städerna sända landstingsmän i följande förhållande, nemligen:
Stad med . . . 2,500 innevånare och derunder . . . 1. » öfver 2,500 till och med 5,000 2.
» » B 5,000 » » 8,000 3. » » X) 8,000 » » 12,000 4. » » » 12,000 » » 18,000 5. » » » 18,000 » » 26,000 6. i) » 26,000 » » 36,000 7. » » » 36,000 » » 50,000 8. » » » 50,000 » » 70,000 9. » » » 70,000 10.
I afseende på kretsindelningen iakltages tillika: att till hvarandra gränsande socknar förenas i valkretsar, hvardera, så vidt möjligt är, innehållande det antal innevånare, som, enligt de i 5 § stadgade grunder, ega att ett ombud utse; att valen i stad ske samfäldt på så många personer, sorn staden eger att landstingsmän utse; 213 att socken med så stor folkmängd, sorn på två eller liera valkretsar belöper, ej må i särskilda kretsar fördelas, utan eger att, genom samfälld omröstning, utse det antal landstingsman, sorn mot folkmängden svarar; samt att, då (lera socknar skola till en valkrets förenas, sådan förening företrädesvis tillvägabringes emellan socknar, som höra till samma pastorat, härad eller tingslag.
Konungens befallningshafvande verkställer, i enlighet med nu stadgade grunder, indelningen af valkretsar till först sammanträdande Landsting, hvilket eger att indelningen öfverse och jemka.
Sådan jemnkning må dessutom af Tinget hvart tionde år verkställas. 7 § (§ 6).
Valen skola hållas före medlet af Augusti månad, å dag, som af Konungens befallningshafvande dertill utsättes och hvarom kungörelse utfärdas så tidigt, att den må kunna i länets samtliga kyrkor uppläsas sednast fjorton dagar föro valet.
Konungens befallningshafvande tillkännagifve ock i kungörelsen, hvilken socken uti hvar och en af flera sådana bestående valkrets, som är den hufvudort, der valförrättningen för hela valkretsen afslutas bör. 8 § (S 6).
Landstingsman väljes, på landet i sockenstämma och i stad å allmän rådstuga, af och ibland dem som derstädes valberättigade äro; och beräknas valrösterna efter det på sammanlagda bevillningsbeloppet grundade röstetal, som finnes utfördt i den för hvarje ort vid valtillfället gällande röstlängd.
Innefattar valkrets å landet två eller Hera socknar, skall val samtidigt försiggå i de särskilda valförsamlingarna, men vallängderna hopsummeras och valet afslutas å den valort, som har största folkmängden.
För detta ändamål skola från de öfriga socknarna omröstningssedlar och behörigen justerade valprotokoll förseglade insändas till ordföranden i hufvudortens valstämma så tidigt, att rösternas sammanräkning och valets afslutande må kunna försiggå å dertill, vid valförrättningen utsatt nytt sammanträde en vecka derefter.
Angående valets utgång meddelas den valde utdrag af valprotokollet, hvilket gäller såsom fullmagt för inträde i Landstinget. 9 § (SS 7, 8).
För behörighet att till landstingsman väljas erfordras, att den valde uppnått tjugufem års ålder, är inom länet bosatt och eger rösträtt inom den valkrets, för hvilken han utses samt i öfrigt innehafver de egenskaper, som för valbarhet lill kommunalt förtroende-uppdrag stadgade äro.
Ej må dock Landshöfding, Landssekreterare, Landskamrerare, Kronofogde, Länsman elier allmän åklagare, ej heller tjensteman eller betjent vid Landstinget, till landstingsman väljas. 214 10 §•
1 det rum der valet hålles skola, minst åtta dagar förut, finnas tillgänglige så väl den röstlängd, hvilken vid valet kommer att tjena till efterrättelse, som äfven, derest valkretsen består af flera valförsamlingar, förteckningar å alla som i valkretsens öfriga församlingar ega rösträtt och äro behörige att under omröstning komma.
Sådana förteckningar åligge det sockennämnderna, att tidigt förut upprätta och till vederbörliga orter afsända. 11 § (§ 9).
Val till landstingsman verkställes med slutna sedlar, upptagande så många namn, som landstingsmän skola för valkretsen utses; och äro den eller de valde, som högsta röstetalet erhållit.
Mellan lika röstetal skiljes genom lottkastning. 12 § (§ 11).
Ej må den Valde kunna uppdraget sig afsäga, med mindre han uppnått CO års ålder eller visar laga förfall.
Klagan öfver valet anföres hos Konungens befallningshafvande inom hälften af den tid, som för besvär emot sockenstämmas eller allmän rådstugas beslut stadgad är; och må öfver Konungens befallningshafvandes utslag i tily mål klagan ej föras. 1» S (S 12).
Skiljes, i följd af besvären, den valde ifrån uppdraget, lemne Konungens befallningshafvande genast underrättelse derom till valförrättaren, hvilken det åligger att om nytt val föranstalta.
Föranleda besvären dertill, att annan person af Konungens befallningshafvande förklaras böra anses såsom rätteligen vald, läte Konungens befallningshafvande kostnadsfritt tillställa honom utslag, hvilket är såsom fullmakt gällande. 14 § (§ 16).
Landstingets ledamöter väljas för två lagtima Ting och afgå till hälften årligen.
Vid först sammanträdande Landsting bestämmes, genom öfverenskommelse eller lottning, hvilka efter första årets förlopp skola utgå, hvarvid iakttages att, der hela antalet icke är jemnt, den först afgående delen skall vara en mindre än den qvarblifvande, och så skiftesvis. 15 § (§ 24).
Landstingsman eger icke att tillgodonjuta annan ersättning för uppdraget, än skjutslega efter två hästar från hemmet till samlingsorten och åter.
Denna ersättning bestrides af länskassan. 16 § 215 16 § (§ 22).
Landstingsman, sorn utan anmäldt, af Landstinget godkändt förhinder från utsatt sammanträde eller från hela Tinget uteblifver, bote till länets kassa två riksdaler riksmynt för hvart och ett af honom försummadt sammanträde. 17 § (§ 19).
Konungen allena ege att urtima Landsting påbjuda, när Han, på föregående lagtima Landstings, eller Konungens befallningshafvandes begäran, eller eljest af förekommen anledning det nödigt finner.
Har lagtima Landsting beslutat att hos Konungen begära sammankallande af urtima Ting, ingifve till Konungens befallningshafvande underdånig ansökning derom, med uppgift på de mål, för hvilka Tinget äskas, hvarefter det åligger Konungens befallningshafvande, att ansökningen, jemte eget yttrande deröfver, till Kongl. Maj:t skyndsamt insända. 18 § (§ 19).
A urtima Landsting må, med undantag af sådana frågor, hvarom i 59 § förmäles, ej annat ärende till behandling komma, än det eller de, för hvilka Tinget påbjudet och utlyst blifvit; och gälle, i afseende på tiden för Tingets sammanvaro och förlängning, hvad i 3 § om lagtima Landsting sagdt är. 19 § (§ 16).
Ledamöter i urtima Landsting äro desamma, som vid sistförflnlna lagtima Landsting enahanda uppdrag innehaft.
Har under tiden, genom dödsfall eller annan orsak, ledighet inträffat, varde val till den lediga platsens återbesättande i stadgad ordning anstäldt; och räcke för den valde uppdraget så lång tid, som för den afgångne skolat lagligen återstå. 20 § (§ 20).
När urtima Landsting påbjudet är, utfärde Konungens befallningshafvande kungörelse derom med utsättande af tid och ort för sammanträdet samt de ärenden, hvilka dervid skola förekomma, och gifve tillika Tingets ordförande deraf del.
Kungörelsen skall så tidigt ut färdas, att den, inom tre veckor före sammanträdet, kan vara i länets samtliga kyrkor uppläsen. 21 § (§ 17).
Landshöfding ege, i kraft af sitt embete, att i Landstings öfverläggningar, men ej i dess beslut deltaga.
Är ej Landshöfding i länet tillsatt eller förordnad, eller har han förhinder, ege den i tjensten äldste ledamoten i Landshöfdinge-embetet den rätt, nu sagd är. 28 216 22 §.
Konungens befallningshafvande åligge tillse, att Landstings beslut må, genom kronobetjeningen eller sockennämnderne, der så lämpligen ske kan, eller ock genom de särskilda styrelser och befallningsmän, som Landstinget kan för sådant ändamål utse, varda till verkställighet befordrade. 23 § (§ 25).
Konungen utnämner för hvarje gång ordförande i Landstinget, hvarom Konungens befallningshafvande läte, så fort ske kan, genom allmän kungörelse, länets inbyggare underrätta. 24 § (S§ 35, 36).
Ordföranden öppnar och afslutar Tingets sammankomster, vakar öfver ordningen derstädes, föredrager målen, leder öfverläggningarne och utreder de dervid yttrade meningar samt framställer proposition.
Ar den af Konungen utnämnde ordförande, i följd af embete eller val, förut ledamot i Landstinget, behålle han den rätt att i Tingets förhandlingar deltaga, som, på grund af embetet eller uppdraget, honom tillkommer.
Eljest må ej ordföranden i öfverläggningarne eller besluten taga del. 25 § (S 26).
Landstinget eger att sig till biträde antaga en sekreterare och en kamrerare, hvilka befattningar dock kunna hos en person förenas, äfvensom nödig betjening.
Desse kunna, när helst Landstinget för godt finnér, från sina befattningar skiljas. 26 § (§ 29).
Sekreteraren åligger: a) att vid sammanträdena föra protokoll; b) att uppsätta och utfärda besluten; c) att föra brefvexlingen; samt d) att vårda Landstingets handlingar och bestyrka deraf tagna afskrifter.
Protokoll och beslut böra påföljande dag inför Tinget justeras och skola efter Tingets slut af ordföranden och samtliga ledamöterna underskrifvas samt af sekreteraren kontrasigneras. 27 § (§ 30).
Kamreraren tillhör: a) att upprätta förslag öfver länets utgifter och inkomster; I) att utfärda debiteringslängd å utskylder till länet; c) att öfvervaka indrifningen af dessa utskylder samt länskassans inkomster i öfrigt; d) alt, i enlighet med erhållna föreskrifter, förvalta de af Landstinget honom anförtrodda penningemedel, samt e) att föra Landstingets räkenskaper oell expediera hvad som dermed och länets penningeförvaltning i öfrigt sammanhang eger.
Kamreraren vare för de under hans vård och förvaltning ställda medel underkastad samma ansvar, som kronans uppbördsmän åligger. 28 § (§S 42, 43).
Landstingets underdåniga framställningar inlemnas till Konungens befallningshafvande, som om deras afTärdande besörjer.
Tinget för sina göromål upplysningar och yttranden från allmänna verk, embetsmän eller menigheter, vände sig Tinget likaledes till Konungens befallningshafvande, som eger att om infordrande deraf foga anstalt. 29 § (S 26, 27).
A tid och ort, som för Landstingets sammanträdande utsatta äro, företage ordföranden upprop af samtlige valkretsar i länet, dervid de för samma kretsar utsedda ombud ega att sina fullmakter inlemna.
Framställes dervid anmärkning emot ombuds behörighet, att i Landstinget taga inträde, egen de Landstingsman, hvilkas fullmakter godkända blifvit, att, efter slutadt upprop, deröfver sig utlåta; och må öfver härom fattadt beslut klagan ej föras.
Efter verkställd granskning af fullmakterna, och så framt vederbörligen godkände landstingsman till erforderligt antal, efter hvad derom i 30 § sägs, tillstädes äro, öppne ordföranden Landstinget.
Ar, vid nu nämnda tillfälle, den af Konungen utnämnde ordföranden ej tillstädes, eller ordförande ej nämnd, ege den till åren äldste landstingsman för den valkrets, inom hvilken Tinget är församladt, att vid fullmakternas granskning föra ordet och öppna Tinget. 30 § (§ 34).
Landsting må ej öfverläggning företaga eller beslut fatta, med mindre än att fullt tvåtredjedelar af samtliga ombuden tillstädes äro. 3* S (S 27).
Sedan Landstinget förklarats öppnadt, välje det bland sina medlemmar en vice ordförande, hvilken, vid inträfladt hinder för ordföranden, eger att föra ordet i Landstinget samt fullgöra de i öfrigt ordföranden åliggande göromål. 218 32 § (§ 38).
Sedan val till vice ordförande försiggått, bestämme Tinget dels huruvida utskott, ett eller flere, må för ärendenas beredning tillsättas, dels antalet ledamöter i utskottet eller utskotten, dels ock, der flera sådana äro, grunden för ärendenas fördelning deni emellan; hvarefter val till utskottsledamötcr anslälles. 33 § (§ 32).
Konungens befallningshafvande samt hvar och en ledamot af Landstinget ega att hos Tinget göra framställningar och väcka förslag i ämnen, som tillhöra Tingets befogenhet.
Sådan framställning eller motion skall, för att kunna komma under handläggning, vara skriftligen uppsatt och inlemnad, antingen före Tinget till dess sekreterare, eller ock omedelbart till Tinget, sist före klockan 12 å första sammanträdesdagen.
Ej må ny fråga, som icke blifvit på nu föreskrifvet sätt väckt, kunna komma under öfverläggning, så vida ej densamma blifvit af Konungen till Tinget hänskjuten, eller härleder sig ifrån annat, i behörig ordning väckt förslag, och med detta står i det samband, att densamma kan, i sammanhang dermed till behandlig företagas.
Landstinget afgör huruvida af Konungens befallningshafvande eller enskild landstingsman efter stadgad tid sålunda väckt motion upptagas må. 34 § (§ 38).
Sedan tiden för motioners väckande ute är, varde de som till Tinget inkommit uppläste, och förordne Tihget, för hvarje särskild framställning, angående dess öfverlemnande till vederbörligt utskott, eller om den, ulan sådan remiss, må till omedelbar pröfning företagas. 35 § (§ 41).
Nådig framställning, som af Konungen till Tinget aflåtes, skall vid samma Ting i sin helhet antingen antagas eller afslås.
Annat förslag må af Tinget kunna med jemnkning antagas. 36 § (§ 33).
Ordföranden läte för hvarje dag upprätta förtekning å de mål, som till föredragning färdiga äro, hvilken förtekning i Tingssalen anslås.
Föredragningslistan skall upptaga målen i följande ordning: l:o) Af Konungen till Tinget gjorda nådiga framställningar; 2:o) mål, som från föregående Ting uppskjutne varit; 3:o) af Konungens befallningshafvande framlagda förslag; 4:o) af enskilde landstingsman vid samina Ting väckta motioner, hvilkas afgörande å en föregående dag ej medhunnits; och 5:o) dylika motioner, hvilka ej förr stått på föredragningslistan. 37 § (§ 35).
Tingets ledamöter ega yttra sig i den ordning de sig anmält och blifva af ordföranden uppropade.
Tillåter sig talare förklenliga utlåtelser emot annan, eller inblandar han i sitt anförande hvad ej till saken hörer, ege ordföranden att honom derför varna och, om han likafullt dermed fortfar, fråntaga honom ordet. 38 § (§ 31).
Personer, som vid Landstinget ej hafva befattning, ega att såsom åhörare Tingets öfverläggningar bevista i den mån utrymme kan för dem beredas.
Dock kan, på derom vackt framställning, Tinget förordna om åhörarnes aflägsnande under viss frågas behandling.
Tinget upprättar för åhörarne ordningsstadga, hvilken på det åt dem anvista ställe i Tingssalen anslås.
Öfverläder åhörare hvad i sådan stadga är föreskrifvet, eller förhåller han sig eljest otillbörligt, ege ordföranden att om hans aflägsnande foga anstalt. 39 § (§ 39).
Sedan öfverläggning förklarats slutad, framställe ordföranden proposition, så aflattad, att den må kunna med ja eller nej besvaras.
Ordföranden tillkännagifva derefter huru, enligt hans uppfattning, beslutet utfallit, hvarefter detsamma, då ej någon begär omröstning, med klubbslag befästas.
Askas omröstning, då skall den med slutna sedlar verkställas; och varde, före sedlarnes uppräknande, en af dem aflagd för att, i händelse af lika röstetal, öppnas och gifva utslaget.
Erfordras ej detta, varde sedeln, utan att öppnas, genast förstörd. 40 § (S§ 1, 39).
Vid omröstning ege hvar och en landstingsman en röst.
Han är ej bunden af sina valmäns föreskrifter; dock vare det honom ej förment att, der menigheten i någon eller några af de orter, för hvilka han är till landstingsman utsedd, i laga ordning beslutat att till Tinget göra framställning i någon på detsamma beroende fråga, få samma framställning vid ärendets behandling föredragen och till protokollet lagd. 41 § (§ 44).
Landstingets protokoll skall innehålla förtekning å de vid hvarje sammanträde närvarande ledamöter samt i korthet angifva det föredragna ämnets beskaffenhet och det deraf 220 föranledda beslutet med skälen dertill, äfvensom, der omröstning egt rum, huru många varit för och emot.
I protokollet må ej muntliga yttranden inflyta; dock vore det ledamot til låtet att, sist vid protokollets justering, skriftligen inlemna af honom hållet anförande, hvilket på samma gång justeras bör, samt att få detsamma till protokollet lagdt.
Landstingsman, som vid votering öfverröstad blifvit, ege att emot beslutet genast anmäla reservation, hvilket i protokollet anteknas, samt att, sednast vid protokollets justering, reservationen skriftligen inlägga. 42 § (S§ 45, 40).
Vid Landstingets början varde för detsamma framlagdt ett af Kamreraren upprättadt öfverslag af så väl de utgifter, hvilka, på grund af föregående Tings beslut, eller eljest gällande stadganden, skola under det nästföljande året bestridas, som de inkomster, hvilka antingen redan förefinnas, eller böra under årets lopp inflyta.
Sedan alla på Landstingets handläggning beroende förslag och motioner blifvit afgjorda, ege Tinget att, på grund af berörda öfverslag och Tingets beslut om nya utgifter samt beviljande af anslag till deras betäckande, låta upprätta och till vederbörlig efterrättelse fastställa fullständig utgifts- och inkomst-stat för länet under nästföljande år, utvisande, under sina behöriga titlar, å ena sidan de särskilda utgiftsposterna och å den andra de tillgångar och inkomster, som till hvarderas bestridande äro för handen, eller böra, enligt Tingets beslut, hos länets skattskyldige innevånare uttaxeras, med angifvande af de taxeringsgrunder, som i särskilda fal! skola, med afseende på uttaxeringens föremål, tillämpas. 43 §.
Vid handläggning af fråga om företag, som fordrar större utgift, än att densamma kan af länets vanliga årsinkomst bestridas, skall alltid förslag till kostnadernas betäckande vara upprättadt och Tinget förelagdt, utvisande hvilka tillgångar dertill påräknas, och, om uttaxering af högre utskyld erfordras, grunden för uttaxeringen, tiden för dess fortfarande och det årliga beloppet deraf.
Anser Landstinget nödigt att, för bestridande af någon utgift, lån upptaga, ege det ock makt dertill och att till lånets betalande länet förbinda.
Dock skall vid sådant tillfälle på lika sätt framläggas fullständig plan till skuldens godtgörande, upptagande så väl de terminer, då inbetalningar skola ske och dessas förhållande till skuldsumman jemte öfriga betalningsvilkor, som äfven beloppet och beskaffenheten af de tillgångar, hvilka för betalningarnes fullgörande afses. 44 §.
Öfvertager Landsting fullgörande af något länet eller dess särskilda menigheter eller särskilda samhällsklasser, åliggande allmänt besvär, för utgörande hvaraf vissa grunder äro i
Lag eller författning föreskrifna, då skall kostnaden derför enligt dessa grunder fördelas på och uttagas hos dem allena, som besväret lagligen åligger. 45 §.
Suger landstingsman, att kostnaden för företag, hvarom förslag blifvit väckt, icke bör lagligen drabba innevånarne i den ort, för hvilken han är till ombud vald, eller att orten, i anseende till läge eller andra förhållanden, ej kan af företaget hafva någon nytta, och yrkar han förthy, att samma ort må från bidrag till det företaget befrias, då skall öfver sådan framställning beslutas innan hufvudfrågan till afgörande förekommer; och skall, derest framställningen bifalles, ombudet för den befriade orten från deltagande i den frågans vidare behandling sig afhålla, så vida han ej tillika är ombud för annan ort.
Ar ej frågan af den allmänna vigt för länet, att fullt hälften af landstingsmannens antal anses behörig att i behandlingen deraf deltaga, då må densamma ej af Landstinget upptagas. 4« §•
Yrkar åter någon, att en ort må i ringare mån än andra delar af länet bidraga till visst företag, på den grund, att den orten förmenas af företaget hafva mindre nytta att påräkna, dä skall frågan härom hänvisas till utskott, som, i det fall att utskottet finner den sökta lindringen skälig, eger att föreslå den jemkning i grunderna för bidragens utgörande, som af sakens beskaffenhet påkallas, och varde derefter grunden för uttaxeringen bestämd innan sjelfva saken till afgörande företages. 47 § (§S 47, 48).
Grunden för uttaxering af landstingsskatt eller utskylder tili länet, är i allmänhet och der ej annorlunda förordnats den hvarje skattskyldig nästförut påförda sammanlagda bevillning till kronan för fast egendom, för näring och rörelse samt för lön eller pension, dock att de särskilda afgifter, sorn utgå för tillverkning och försäljning af bränvin och andra brända eller destillerade drycker, äfvensom bevillning, som pålagts utan hänsigt till mot svarig inkomst, dervid ej må i beräkning tagas.
Till upplysning om bevillningens belopp och fördelning å de särskilda näringsfång, å hvilka den lagd är, läte Konungens befallningshafvande tillhandahålla Tinget de för året upprättade och af Pröfningskomitén granskade taxeringslängder för länet. 222 48 § (§ 47).
Vid bestämmande af förhållandet emellan den till uttaxering beslutade landstingsskatten och bevillningen, förfares sålunda, att sammanlagda beloppet af det som skall å samfällda bevillningen läggas, jemföres med bevillningssuminan för hola länet, då sig visar, huru mycket på hvar bevillningsriksdaler belöper; skolande, när det uträknade beloppet slutar med ett bråk, detta till närmaste fulla tiondedel af öre upphöjas.