Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Bankens säkerhet det brafver, ega Fullmägtige att, till förstärkande af metalliska kassan, å utrikes ort upptaga lån eller bereda Banken kreditivrätt till belopp i silfver, motsvarande högst Tolf millioner Riksdaler Riksmynt.
I sådant afseende hafva Rikets Ständer bos Kongl.
Majit i underdånighet anhållit, det Kongl.
Majit, uppå Fullmägtiges anmälan i ämnet, täcktes låta bemedla det af Fullmägtige för
Bankens säkerhet nödigt ansedda lånet under den form, som för ändamålet kan finnas erforderlig samt å ett sådant lån meddela Dess nådiga garanti.
Jemf. § 116. “Fullmägtige berättigas att, då Bankens säkerhet det kräfver, till förstärkande af metalliska kassan, å utrikes ort upptaga lån eller bereda Banken kreditivrätt till ett belopp, motsvarande högst Tre millioner Ridr silfver.
I sådant afseende hafva Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit, uppå Fullmägtiges underdåniga anmälan i ämnet, i nåder täcktes låta bemedla det af Fullmägtige för Bankens säkerhet nödigt ansedda lånet under den form, som för ändamålet kan finnas erforderlig, samt å ett sådant lån meddela Dess nådiga garanti. ö O
Som vexlar å £ sterling och deraf bildade depositioner få såsom metallisk kassa anses och beräknas; erfordrar föreskriften i 114 § en förändrad uppställning, hvilken föreslås att lyda sålunda, hvarvid uppmärksamheten torde böra fästas derå, att med silfvertillgång förstås hvad som uppräknas i punkten T.o här ofvan under Litt. a) c) d) och e).
IO10.
Inköp af dukater samt af omyntadt och kontrolleradt guld må ej ega rum då tillgången deraf uppgår till en tiondedel af silfver-tillgången.
Jemf. § 114.
“Fullmägtige vare förbjudet att inköpa guld till Banken vid de tillfällen, då tillgången deraf uppgår till en tiondedel af Bankens metalliska kassa."
Stadgandet i 115 §:n torde böra bibehållas, så lydande: Banko-Utskottets betänkande N:o 45. 11 ll:o.
Allt silfver, som till Banken eller för dess räkning levereras, med undantag af koutrolleradt verksilfver, äldre Svenska silfverinyntsorter och sädant utländskt mynt, som erbjudes till omedelbar invexling, efter de af Fullmägtige fastställda pris, äfvensom allt g'uld, hvilket likaledes varder levereradt, med undantag af koutrolleradt dukat- och arbetsguld, kommer hädanefter, att, i likhet med hvad hittills vanligt varit, undergå prof af vederbörande vid Kongl. Myntverket, hvilkas deröfver utfärdande attester skola utvisa ej mindre verkliga beloppet i fint. än äfven värdet i Riksdaler eller dukater; beroende det af Fullmägtige att bestämma huruvida silfver och guld under den i allmänhet bestämda lägsta halt må emottao-as.
Jemf. § 115. “Allt silfver, som till Banken eller för dess räkning levereras, med undantag af kontrolleradt verksilfver, de äldre Svenska Riksdalerssorterna och sådant utländskt mynt, som erbjudes till omedelbar invexling, efter de af Fullmägtige fastställda pris, äfvensom allt guld, hvilket likaledes varder levereradt, med undantag af kontrolleradt dukat- och arbetsguld, kommer hädanefter, att, i likhet med hvad hittills vanligt varit, undergå prof af vederbörande vid Kongl. Myntverket, hvilkas deröfver utfärdande attester skola utvisa ej mindre verkliga beloppet i fint, än äfven värdet i Riksdaler eller dukater; beroende det af Fullmägtige att bestämma huruvida silfver och guld under den i allmänhet bestämda lägsta halt må emottagas eller icke.“
Som, enligt punkten 10:o här ofvan, inköp af dukater samt af omyntadt och kontrolleradt guld icke får ega rum, då guld-tillgåugen, d. v. s. det guld, hvilket omförmäles i Litt. b) d) och e) af l:a punkten, uppgår till en tiondedel af härstädes varande silfvertillgång, har tillägg ansetts erforderligt till föreskriften i 99 §:n, hvilken, i öfrigt något förtydligad, torde erhålla följande uppställning: 12:o.
De attester, som från Kongl. Myntverket utställas öfver derstädes af enskilde, för Bankens räkning, till myntning aflemnadt silfver och guld, skola af Banken inlösas med den myntsort, hvarå de lyda.
Attester å guld dock icke i det fall att derigenom det i punkt 10:o fastställda maximum för guldtillgången öfverskrides.
Till fortsatt bibehållande föreslås detta stadgande: Jemf. § 99.
“De attester, som från Kongl.
Myntverket utställas öfver derstädes för Bankens räkning till myntning levereradt silfver eller guld, skola af Banken inlösas med den myntsort, hvarå de lyda.“ 13:o.
(Jemf. § 106, oförändrad.)
Fullmägtige berättigas att, efter särskild pröfning för hvarje fall, kunna, om de finna sådant lämpligt och för Ban - 12 Banko- Utskottets Betänkande N:o 45. ken fördelaktigt, befria den eller dem, som till Banken aflemna silfver eller guld i plants, från erläggande af slagskatt.
I samband med föreskrifterna om inlösen af Bankens sedlar, har Utskottet till pröfning förebaft en inom Yällofl. Borgare Ståndet, under N:o 251, af Herr A. O. Wallenberg väckt motion, innefattande det förslag, att “Rikets Ständers Bank ovilkorligen skall, vid anfordran, infria Rikets Ständers Banks sedlar med bela Riksdaler silfver eller som dessa förut benämndes bela Speciel’, då sedelhafvaren sådant äskar.“
Enär i allmänna rörelsen, med få undantag, silfvermynt å högre valör än 50 öre icke användas, och i liqviderna man och man emellan silfvermynt å 4 Riksdaler eller “hela Riksdaler silfver11 endast med motvilja emottagas; så skulle det ovilkorlig^ tillhandahållandet af största silfvermyntsorten ieke afse rörelsens underlättande inom landet, utan mera uteslutande att bereda fördel åt den eller de enskilde, hvilka hafva utländska liqvider att verkställa och som kunna tillgodogöra sig skilnaden i värdet mellan 4 R:dr R:mt stycket i silfver och 1 R:dr Hamburger Banko.
Omöjligheten att, på förhand, beräkna till hvilken höjd dylika affärer kunna uppdrifvas, förutsätter bchofvet af en ständigt fortgående, stark myntning, och enär mvntningen för Banken och för Statsverket medför ganska betydliga förluster, har Utskottet icke kunnat understödja förslaget om ovilkorlig skyldighet för Banken att vid vexling tillhandahålla största silfvermyntet; och som Fullmågtige redan hafva sig ålagdt tillse, att, så vidt ske kan, prägladt, silfvermynt af alla fastställda sorter ständigt finues i förråd; så får Utskottet vördsamt tillstyrka: , 14:o. att föreskriften i 98 § af Reglementet må bihehållas, oförändrad, vid denna lydelse:
Enligt § 1 i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, jemförd med §§ 1 och 2 i Lagen, angående myntbestämuingen af samma dag, är Banken ovilkorligen skyldig att, när så'påfordras, dess sedlar med Svenskt silfvermynt inlösa efter den grund, att 128 skillingar Banko eller 4 R:dr R:mt gälla lika med en Riksdaler i silfver, efter den, med afseende å slagskattens beräkning i myntet, af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer förändrade 1664 års myntfot; börande Fullmägtige tillse att, såvidt ske kan, prägladt silfvermynt af alla fastställda sorter ständigt finues i förråd.
Enär de äldre Specierne, hvaraf 100 försäljas till derå nu faststäldt pris af 4,05, minskadt i följande förslag till föreskrift: 15:o. j
De i Bankens förråd redan varande och genom vexling dit ingående Speciel' af äldre prägel må af Fullmägtige utlemnas efter stycke - st. inrymmas i hvarje påse, icke kunna iv priset nedsatt och minimi-antalet för - Jemf. § 105.
“De i Bankens förråd redan varande och genom vexling dit ingående Specicr af äldre prägel må af Fullmägtige till dem, sådant åstunda, kunna Banko-Utskottets Betänkande N:o 45.
13 tal emot ett pris, icke understigande 4 R:dr 3 öre lör hvarje Specie, dock ej mindre parti hvarje gång, än 100 Specier.
Till fortsatt bibehållande med denna föreskrift: utlemnas efter stycketal emot ett pris, icke understigande 4 R:dr 5 öre R:mt för hvarje Specie, dock ej mindre parti hvarje gång, än 500 Specier.“ igon jemkning i redaktionen, hemställes 16:o. Det Svenska silfvermynt, som vid Låne-kontoren kan ingå, må jemväl derstädes i låne- eller vexlingsrörelse åter utgifvas, efter ofvan stadgade grund; dock utan skyldighet lör Låne-kontoren att silfvermynt tillhandahålla.
Den del al 103 §, som angår uti tagas.
Nu bestämda prisskilnadcn har öfverlemnande till Fullmägtige att lasts förhållanden.
Föreskriften skulle, med sådant finnes för Banken och allmänm att lyda sålunda: 17:o.
Svenska och Holländska dukater må, i mån af tillgång och rörelsens behof, från Banken utvexlas till det pris, Fullmägtige finna skäligt derå fastställa.
Till följd af Rikets Ständers b N:o 26, kommer nedanstående föreskrift Jemf. § 100. “Det Svenska silfvermynt, som vid Låne-kontoren i Göteborg, Malmö och Wisby kan ingå, må jemväl derstädes i låne- eller vexlings-rörelse åter utgifvas, efter ofvan stadgade grund; dock utan skyldighet för Låne-kontoren att silfvermynt tillhandahålla. “ mnandet af dukater, torde böra här uppUtskottet ansett kunna uteslutas, med :älla utvexlingspriset, efter sig företeende uteslutning derjemte af orden: “så länge i penningerörelsen fördelaktigt", komma Jemf. § 103. “Svenska och Holländska dukater — — — — — må jemväl, så länge sådant finnes för Banken och allmänna penningerörelsen fördelaktigt, i mån af tillgång och rörelsens behof, från Banken utvexlas till ett pris, som med 10 öro per dukat öfverstiger det för tillfället gällande in vexlingspriset. — — —“ dut, i anledning af Utskottets Memorial att erhålla denna lydelse: 18:o. Åt Fullmägtige öfverlemnas att kunna, i stället för Svenskt silfvermynt, från Banken utgifva icke allenast utländska silfvermynt sorter emot det af Fullmägtige fastställande utvexlingspris, utan äfven silfver- och guldplantsar mot det pris, sorn Fullmägtige, med afseende Jemf. § 101 mom. 2. “Åt Fullmägtige öfverlemnas att, uppå derom gjord anhållan och när de, efter särskild pröfning för hvarje fall, finna sådant, med afseende å förekommande omständigheter, lämpligt och för Banken fördelaktigt, kunna, i stället för Svenskt silfvermynt, från Banken utgifva icke allenast utländska silfvermynt - 14 Banko-Utskottets Betänkande N:o 45.
å Bankens fördel ock med ledning sorter emot det vid hvarje tillfälle af af priset å silfver och guld pä ut- Fullmägtige fastställande utvexlingspris, rikes orter, bestämma. ) utan äfven silfver- och guldplantsar, de förra emot 37 fl:dr Runt, motsvarande, efter en kurs af 4 R:dr Runt, 27 mark 12 sk.
B:ko för hvarje mark finsilfver, kölnisk vigt, som det omyntade silfret, enligt Hamburgerprof, innehåller, eller mot lägre pris, dock icke understigande det i myntbestämningslagen för hvarje Riksdaler i silfver stadgade af 128 sk.
Banko eller 4 R:dr R:mt, med tillägg af slagskatten f procent, samt de sednare, eller guldplantsar, efter det vid utvexlingen gällande pris å dukater, likaledes med tillägg af slagskatten tk procent“.
I de angående utmyntningen nu gällande bestämmelser, meddelade i §§ 120 med 125, har Utskottet ansett annan hufvudsaklig ändring ej böra vidtagas, än att, då Kongl. Förordningen af den 3 Februari 1855, angående utmyntningen finnes i sin helhet införd framför Banko-reglementet, någon del af samma Förordnings innehåll ej må upprepas i sjelfva reglementet och att då ordnandet af de förhållanden, hvilka omnämnas i 123 §, kan åt Fullmägtiges omtanka öfverlemnas, särskildt reglementerande härom icke synes vara af nöden.
Med hemställan således att § 123 19:o. måtte få uteslutas från blifvande Banko-reglemente, så lydande: “När silfver och guld finnes å Myntverket för Bankens räkning innestå ende till större belopp, än som kan medhinnas till uppmyntning inom en tid af sex veckor, föranstalta Fullmägtige, att öfverskottet genast varder till Banken aflemnadt i plantsar, hvilkas halt och värde af Myntverket attesteras, under iakttagande derjemte, att hvarje plants, till behörig kontroll och säkerhet, blifver med Myntverkets stämpel försedd11, får Utskottet vördsamt föreslå, att nedanstående föreskrifter må erhålla denna uppställning: 20:o. (Jemf. § 120, oförändrad.)
Fullmägtige ega att, efter hand och i mån af behof, låta uppmynta Bankens silfverförråd, så att icke något afbrott i utvexlingens jemna gång må inträffa, eller hinder möta att med Svenskt gångbart silfvermynt förskottsvis infria Myntverkets attester, på sätt i punkt 12:o är vordet stadgadt; Banko-lJtskottets Betänkande N:o 45. 15 egande Fullmägtige att, etter eget ompröfvande, vid myntningen låta använda det Bankens silfver, myntadt eller omyntad t, som dertill anses för Banken förmånligast.
Fullmägtige låta jemväl föranstalta, att Bankens behållningar i guld varda, i mån af behof, till dukater utmyntade. 21:o.
Silfvermynt präglas af de i Kongl. Förordningen under den 3 Februari 1855, oeh guldmynt af de i Kongl. Förordningen under den 9
Maj 1835 uppräknade valörer. 22:o.
Bankens silfver och guld skall i räkning Myntverket påföras till intrinscka värdet, efter gällande myntfot och bör inom möjligast korta tid i mynt återlevereras; ankommande det på Fullmägtige att, i mån af sådan skeende återleverering, nya qvantiteter utgifva.
Jemf. § 121. Mom. 1.
De särskilda silfvermynten skola, i öfverensstämmelse med Kongl. Förordningen om Rikets mynt af den 3 Februari 1855, utmyntas som följer: 1 å 4 R:dr R:mt eller 400 öre
Iå2 „ „ eller 200 öre
Af guld präglas enkla dukater, dubbla dukater och fyrdubbla dukater i enlighet med Kongl.
Förordningen, angående myntfoten af den 9 Maj 1835.
Jemf. § 122.
Bankens silfver och guld skall i räkning Myntverket påföras till intrinseka värdet, efter gällande myntfot, och bör inom möjligast korta tid i mynt återlevereras; ankommande det på Fullmägtige att successive, i mån af sådan skeende återleverering, nya qvantiteter utgifva. 23:o. (Jemf. § 124, oförändrad.) Fullmägtige ega att, för hvarje qvartal, utaf Myntverket erhålla en tabellarisk öfversigt, som fullständigt redovisar för det af sistnämnda verk från Banken eller för densammas räkning emottagna silfver och guld; och skall, vid hvarje års utgång, räkning emellan Banken och Myntverket upprättas samt i begge Verken till ömsesidigt godkännande afslutas. 24:o. Af Fullmägtige skola minst fyra, en af hvartdera Riks-Ståndet, deltaga i den inventering å Myntver - Jemf. § 125. “Fullmägtige skola, till ett antal af minst fyra, en af hvartdera Riks-Ståndet, deltaga i den inventering å Mynt - 10 Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. ket, som i Januari månad hvarje år och oftare, der så nödigt pröfvas, auställes, på sätt Kongl. Maj:t finner godt förordna.
Skulle dervid, i hvad Banken rörer, något finnas att erinra, må Fullmägtige hos Kongl. Maj:t derom göra underdånig anmälan. verket, som i Januari månad hvarje år, och oftare, der så nödigt pröfvas, anställes, på sätt Kongl. Maj:t finner godt förordna.
Skulle dervid, i hvad Banken rörer, något finnas att erinra, må Fullmägtige hos Kongl. Majit derom göra underdånig anmälan. “ Innan Utskottet öfvergår till behandling af föreskrifterna angående Bankens sedelstock, har Utskottet ansett sig böra afgifva yttrande i anledning af 108 § i Reglementet, så lydande: “Fullmägtiges första pligt är att bibehålla Bankens sedlar vid deras rätta värde: a) genom reglering af Bankens sedelutgifning, med fortfarande uppmärksamhet å metalliska kassans ställning samt vexelkursens förhållande; b) genom inlösen, efter fastställd grund, af Bankens sedlar, autingen med Svenskt mynt, eller med utländskt mynt. eller med omyntadt silfver och guld, eller med vexlar å den metalliska valuta, Banken kan hafva å utrikes ort nedsatt; det första, ovilkorligen, i de andra formerna, efter sedelinnehafvarens önskan och Fullmägtiges pröfning af omständigheterna i hvarje särskildt fall; samt c) genom ändamålsenliga åtgärder till metalliska kassans förstärkning, eller till förminskning af Bankens förbindelser och utlåningar, allt på sätt och i den ordning, detta reglemente föreskritver.“
Denna § innefattar icke någon föreskrift, utan allenast en anvisning åt Fullmägtige om sättet för tillämpning af de bestämmelser, som på sina vederbörliga ställen förekomma i "den under granskning varande afdelningen af Bankoreglemcntet, hvilket ock i slutet af §:n angifves genom dessa ord: “allt på sätt och i den ordning, detta reglemente föreskrifver.“
Skulle denna anvisning kunna anses erforderlig, så bör den lämpligast intagas i den skrifvelse, som Utskottet aflåter till Banko-fullmägtige vid reglementets öfverlemnande och hvilken är införd framför reglementet; men Utskottet kan ej, för sin del, inse nyttan eller behofvet af en sådan anvisning.
Rikets Ständers Banks ovilkorliga pligt att med silfver infria sina sedlar är stadgad och bestämd i Lagen för samma Bank och i Lagen angående myntbestämningen, hvilka lagar åberopas i 98 § af reglementet (se ofvan punkten 14:o) och de utvägar, som blifvit Fullmägtige lemnade på det att Banken alltid må kunna fullgöra nämnde sin ovilkorliga pligt, inrymmas under de stadgar, hvilka angå metalliska kassans bibehållande och förstärkning, samt inlösen af Bankens sedlar.
Sålunda angifves: i punkten 28:o, sättet för “reglering af Bankens sedelutgifning®; i punkten 14:o, skyldigheten att inlösa Bankens sedlar med Svenskt mynt; i punkten 18:o, verkställandet af denna inlösen med utländskt mvnt eller med omyntadt silfver och guld; i punkten 5:o, inlösen af sedlarne med vexlar; i punkterna 3:o, 4:o, 5:o, 8:o och 9:o, åtgärderna för metalliska kassans förstärkning - Sanko-Utskottets Betänkande N:o 45.
17 stärkning samt i nyssberörda punkt ‘2S:o, åtgärderna till förminskning af Bankens förbindelser och utlåningar, eller, såsom det i början af 108 § benämnes, “regleringen af Bankens sedelutgifning“.
Af sådan anledning och då §:ns bibehållande i Reglementet, såsom en föreskrift, lätteligen kan leda till förvillelse, beträffande rätta sättet och ordningen för tillämpning af de stadganden, hvilka i §:n allenast omförmälas; har Utskottet, instämmande i Fullinägtiges förslag härom, skolat vördsamt tillstyrka 25:o. att ofvanberörda uteslutas.
108 §, måtte få från Banko-reglementet Sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets i Betänkandet Nio 35 afgifna tillstyrkan, beslutat att Riksgälds-kontorets kreditiv från Banken å 1,500,000 R:dr, skall utgå från Diskont-kontoret af fonden för Handels- och Närings-diskoutcn; så hemställer Utskottet, att den föreskrift, som skall motsvara 118 § i gällande Reglemente, må erhålla följande i öfrigt till uppställningen något förändrade lydelse: 26:o. Såsom Bankens sedelstock anses och beräknas: a) utelöpande sedlar, invisningar och insättningsbevis; b) innestående medel på räkningar i Depositions-kontoret, och c) obegagnade andelar af låne- och kreditiv-förlagen, beräknade i enlighet med Bankens räkenskaper; dock skall från sålunda beräknad sedelstock af dragas: l:o förskott till invexling af förslitna sedlar; 2:o invexlade otydliga sedlar, och 3:o förskott till postvexelräkningen.
Jemf. § 118.
Såsom sedelstock anses och beräknas: a) alla utelöpande bankosedlar samt invisningar och insättningsbevis; b) alla på räkningar i Depositions-afdelningen innestående medel; c) alla obegagnade andelar af låneoch kreditiv-förlagen, beräknade i enlighet med Bankens räkenskaper; härifrån afräknas: l:o krcditivet till Riksgälds-kontoret; 2:o inlemnade förskott till invexling af förslit na sedlar; 3:o otydliga sedlar, som blifvit af Låne-afdclningen infriade, och 4:o förskott till postremiss-medelsräk nin gen.
I § 119 uppgifves maximum för den del af sedelstocken, som saknar motsvarighet af metallisk kassa, hvarjemte Fullmägtige berättigas att derutöfver öka sedelstocken i den genom § 171 antagna händelse att Privatbank antingen helt och hållet inställer, eller ock, i följd af fattadt beslut att upphöra, i betydlig mån inskränker sin verksamhet såsom låneanstalt.
Brot. 1862 A 1863. 6 Sami. 1 A/d. 20 Haft, 3 18 Banko-Utskottets Betänkande N:o 45.
Denna tillåtelse till ökning af maximum för sedelstock tillkom vid en tid då Banken saknade andra utvägar för att ersätta den minskning i rörelsekapitalet, som skulle härflyta deraf att enskild, sedelutgifvande bank inställde eller inskränkte sin verksamhet såsom låneanstalt.
Genom ett bättre ordnande af förlagen för Bankens låne- och kreditiv-rörelse och genom bibehållande i Banken af besparad vinst, har Banken numera inom maximum för sedel utgifning bildat en reservfond, hvarifrån, i händelse af ovilkorlig^ behof, rörelsekapitalet kan förstärkas; så att, ehvad föreskriften i 171 § af Banko-reglementet bibehålies eller icke, tillåtelse ej bör vidare lemnäs för öfverskridande af berörda maximum; och Utskottet har således, under anmälan att, angående 171 § yttrande meddelas i särskildt memorial N:o 46, nu skolat hemställa att motsvarigheten till 119 § må få lyda, som följer: 27:o.
Maximum för den del af sedel- Jemf. § 119.
Maximum för den del af sestocken, beräknad enligt förestående delstocken, beräknad enligt förestående §, punkt, som icke motsvaras af Ban- som icke motsvaras af Bankens metalliska keus metalliska kassa, fästställes till kassa, fästställes till ett belopp af Tretio ett belopp af Tretio millioner Riks- millioner R:dr R:mt; egande dock Fulldaler.
; mägtige att derutöfver öka sedelstocken, j på sätt i § 171 här nedan vidare förmäles.
Åt stadgandet i 117 § hafva Fullmägtige sökt gifva mera tydlighet och bestämdhet genom följande förslag, hvilket härmed underställes Rikets Ständers bepröfvande, med tillkännagifvande, att sedan vid denna riksdag det är vordet b&- slutadt att utlåningen mot pant af inteckning i fast egendom skall upphöra, mom. litt. e af nämnde S bör utgå: 28:o.
Oberoende af de åtgärder, Fullmägtige, enligt punkterna 3:o, 4:o, 5:o, 8:o och 9:o nu hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska kassa, åligger det Fullmägtige, att, när berörda kassa fortfar att minskas, eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar: a) indraga förstärkningar, anvisade till Handels- och Närings-diskontfonden; b) minska diskonteringen och utlåningen från nyssnämnda fond, samt kassa-kreditivrörelsen; Jemf. § 117.
Oberoende af de åtgärder, Fullmägtige hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska kassa, åligger det Fullmägtige att, när större uttag af silfver från Banken ega rum, eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar: a) upphöra med förstärkningars anvisande till Handels- och Närings-diskont fonden; b) minska diskonteringen och utlåningen från nyssnämnda loud, afslå ansökningar om kas^ak red i tiv, samt uppsäga till inbetalning inom tre månader redan beviljade dylika kreditiv; - Banko-Utakottets Betänkande N:o 45.
19 c) alldeles inställa omförmälda diskontering' och utlåning samt kassa-kreditivrörelsen, mod undantag dock hvad angår de kreditiv, som här nedan omförmäla#, äfvensom indraga större eller mindre del af utlåningen från allmänna diskontfonden; d) till inbetalning inom den i hvarje j särskildt fall bestämda tid, uppsäga t de Kongl. Kommers-kollegium och Jern-kontoret beviljade kreditiv, äf- 1 vertsom Filialbanker meddelade iörsträckningar, samt e) uppsäga det Riksgälds-konforet beviljade kreditiv; och höra dessa till förminskning af Bankens sedelstock anvisade utvägar begagnas i den ordning, de här ofvan äro uppräknade; Fullmägtige likväl öppet lemnadt att derförmnan eller samtidigt dermed försälja större eller mindre del af innehafvande obligationer; kommande de medel, som inflyta, att öfverföras till Bankens reservfond, hvarifrån desamma, när Bankens ställning det medgitver, må till sina ursprungliga ändamål återlöras. j c) alldeles inställa omförmälda diskontering och utlåning, samt indraga större eller mindre del af utlåningen från allmänna diskontfonden; egande Fullmägtige, samtidigt med de i mom. b och c föreskrifna åtgärder, att antingen försälja innehafvande obligationer eller upptaga lån mot lägsta ränta, som kan betingas; d) oförändrad. e) genom vägran af nya lån, efter hand minska utlåningen mot pant af inteckning i fast egendom; samt f) uppsäga till inbetalning det Riksgälds-kontoret beviljade kreditiv ; och böra dessa för metalliska kassans bibehållande, medelst förminskning af Bankens vid anfordran betalbara förbindelser, anvisade utvägar begagnas i den ordning, de här ofvan äro uppräknade; kommande de medel, som från låne- och kreditivrörelsen indragas, att öfverlemnas till Bankens reservfond, hvarifrån medlen, när Bankens ställning det medgitver, må till sina ursprungliga ändamål återföras.
De angående Bankens sedlar och dermed gemenskap egande föreskrifter i Reglementet intagna §§ 127 och 128, torde oförändrade kunna bibehållas, så lydande: - 29:o. (Jemf. § 127, oförändrad). Mom. 1.