Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
RättegångsBalken, offentlighet i gröfre brottmål och sådane,_ som äro af allmännare intresse, eger rum i OfverRätterne, så innehar man redan egentligen hvad man söker, ty fördelen af, att i högre Rätt, der sakerne i sitt sammanhang skriftligen förekomma, få afhöra ett derifrån abstraheradt elle*: LagUtskottets Betänkande11, 7 98 Lagutskottet!
Betånkanden, lösryckt mundtligt eller vittnesförhör, måste för alla andra , ån dem det angår, vara liten eller ingen.
I den härom väckta motionen finner jag således intet å färde vara, som den begärdte uppmärksamheten förtjenar.” Hvaremot Utskottets öfrige Ledamöter förenade sig i det utlåtande, sorn innefattas i Betänkandet N:o 27.
Ex Protocollo. ' Joh Jac.
N:o 28- Ankom d. 22 April 1823.
Betänkande, i anledning af Herr Pro‘ jessoren J. P.
Fröbergs
Memorial om förslag till en förbättrad
Rättegångs Or aning.
Högvordige PresteStåndet har till LagUtskottet remitterat ett Memorial af Herr Professoren J. P. Fröberg, deruti föreslås: att Lagutskottet måtte inkomma med förslag, till afhjelpande af den tryckande och oerhörda långsamheten i visse Rättegångar, beroende till det mesta af den latitud, som, efter Herr Professorns egne ord , skall vara lenmad åt Advocateriets förslagna konstgrepp, samt afgifva detta förslag, utan något afsedt sammanhang med LagCommitténs mogna, men så mycket mera betänkta och derigenom äfven långsammare Lagutskottett Betiitskattden, 99 utarbetning af en ny Rättegångsordning, på det att den närvarande generationen måtte åtminstone få se ett sint på sådane, för Nationen och Medborgares känsla , så högst vidrige, vidiyftige och ovanligt behandlade processer, hvilka börjat i mångens ungdom, men hvilkas ändtiiga afgörande man, under de närvarande formernes tröga, nötta och derföre så ofta återfallande skrufgång,, knappast sorn döende Gubbe kan vänta sig upplefva.
Detta Memorial liar Lagutskottet till granskning företagit; men da detsamma afser fullkomlig förändring af hela nu gällande Rättegångsordning, och Utskottet, i anledning af särskildt väckt motion, om antagande af LagCommittéens förslag till ny RåttegångsBalk, uti till Riksens Högiofl.
Ständer redan afgifvet Betänkande, under N:o 27. ansett sig icke kunna vid nu varande Riksdag företaga granskning af RåttegångsOrdningen, i hela sin vidd; så har Utskottet, på de uti nämnde Betänkande upptagne skål, dem Utskottet afven nu åberopar, ansett sig hindradt, att ingå uti den granskning Herr Professor Fröberg ifrågastållt; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers vidare bepröfvande vörd. sammeligen hemställes, Stockholm den 10 April 1823. iOa LtgUt skottets Betinkandcn.
Ankom d. 22 April 1825* Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmägtigarne Eric Pehrssons, /rån Gefleborgs Lany och Herr J. H. Ekstrands Memorialer, angående dels ändring, dels förklaring af 12, Cap* a §.
Till Lagutskottet hafva blifvit remitterade, från Hederv.
BondeStåndet, ett Memorial af RiksdagsFulImågtigen Eric Pehrsson från Gefleborgs Lån, hvaruti, under anmärkande deraf, att de uti 12 Cap. 2 §.
RättegångsBaiken stadgade böter, af En Daler, vid Härads- och KämnårsRätt, och i Lagmans, och RådstufvuRätt, Två daler för Parts uteblifvande, då han af Rätten ropas fram att kära eller svara, skola för ändamålet vara otillräcklige, enar Parter, hvilka åsyfta tidsutdrägt med Rättegångar, icke göra afseende på desse Böters obetydlighet, hemstålles, att desse Böter, hvad HäradsRätter angå, måtte till dubbelt belopp för uteblifvande, så kärande som svarande Parter, fastställas; samt från Vällofl. BorgareStåndet, ett Memorial af Herr J; H.
Ekstrand, hvaruti föreslås den förklaring af 2 Mom. uti ofvan åberopade §., att Stadgandet af dubbla böter för kärande eller svarande, som ej kommer tillstädes innan Tingets slut, afven måtte blifva g ål?
Lagutskottets Betankandeu, ioi lande för Part» som vid StadsRätt icke sig inställer innan Råttegångstimmans slut, hvarom tydelig och bestämd föreskrift nu saknas.
Lagutskottet har ansett det icke vara Uppropsböternes större eller mindre belopp, som skall förmå Parter till inställelse att kära och svara, då lagligen ståmdt är, utan hufvud.sakligast den i tvistemål, med det förfallolösa uteblifvandet, förenade påföljd för kåranden , att gälda den tillstådeekomne Svarandens Rättegångskostnad, och för denne sednare, att dess uteblifvande icke uppehåller sakens afgörande på de skäl käranden företer.
Genom Lagens bestämda stadgande härutinnan är således utvägen, både för den ene och andre Parten, betagen, att genom uteblifvande bereda uppehåll i Vederpartens rått, och då det följakteligen icke leder till något ändamål, att enligt Eric Pehrssons förslag, fördubbla de uti 12 Cap. 2 §.
RättegångsBalken stadgade Uppropsböter, har Utskottet icke funnit skal, att för detta förslag tillstyrka bifall.
Deremot har Utskottet, i anledning af Herr Ekstrands motion, funnit, att ehuru med stadgandet uti 2 Mom. af nyssnämnde §. ’’kommer hvarken Kärande eller isvarande innan Tingets slut, Bote dubbelt,"
LagStiftaren tillika af sett enahanda tillökning i Böterne för Part, som vid StadsDomstolarne sig icke infinner, inom Rättegångstimmans slut, helst berörde Moment eger san> loa Lagutskottets Betänk,viden. manhang med det föregående, hvaruti så väl Landt- som StadsDomstolarDe äro uttryckligen nämnde, detta Lagbud likväl icke innefattar den tydlighet och bestämdhet, att ju olika tillämpning deta! vid StadsDomstolarne kan ega rum; hvarför Utskottet, till befordrande *f enhet i LagSkipr.in» gen, trott sig böra föreslå, att genom utfärdande förklaring öfver 12 Gap. 2 §.
RåttegångsBalken, Andia Momentet må erhålla denna lydelse:
''Kommer hvarken Kärande eller Svarande, å Landet, innan 7 ingets slut, eller i Stad, innan Rättegångstimman ute är, bote hvarthera dubbelt.
Detta hemställes dock Riksens Höglo!].
Ständers vidare pröfning vördsammeligen.
N:o 30, Ankom d. 25 April 1823.
Betänkande, i anledning af RiksdagsVulin Lagti gen, för Stockholms Stad, Herr Johan Westins Memorial, angående HuseSyner å Öfver OfficersBoställen, RiksdagsFullmågtigen för Stockholms Stad, Herr Johan Westin, har u«i Memorial, som Vallöf].
BorgareStåndet till Lagutskottet remitterat, hemstäldt att Kongl.,, Huse?
Lagutskottets Eetdnkandeti. 153 Syns Författningarne afåren 1752 och 1770, sorn ålägga Häradshöfdingarne, hvar i sin Ort, att förrätta Af- och Tillträdea HuseSyner å ÖfverOffjcersBoställen, matte i så måtto, förändras, att denna för Domaren alltid lönlösa och tidödande befattning, blefve en RegementsAuditeurerne åliggande skyldighet, helst desse sistnämnde, innan de till denna Syssla befordras, i alla fall böra innehafva alla de kunskaper, som erfordras för en slik förrättning; emedan de, enligt ofvanniimnde Kongl.
Författningar, åro förpligtade och berättigade, att, i samma ord» ning och, efter samma föreskrifter, som för Syner å ÖfverRefälets
Boställen blifvit letnnade, sådane å Underofficerare* Boställen med Domaremyndighet verkställa j hvartill Herr Westin ansett äfven såsom skäl böra komma, att då ofvannämnde förrättningar, så väl å öfver- sorn UnderBefälsBoställen, med Regementets Oeconomie ega en nära gemenskap, hvarmed vål Auditeuren, men ej Landets
Domare tyckes ega befattning, så skall detta värf, att reglera om MilitiaeBoställenasj framtida vidmagthålJande, snarare åligga en Regementets medlem, än Örtens Domare, som dessutom vid de tider, då desse Syner böra förrättas, vanligtvis äro sysslosatte med andra deras Ämbete närmare förenade värf, såsom vanlige SommarTing, HåradsSyrter, Urtima Ting och dy like, af föregångne rättegångar uppkomne befattningar, som fordra en mera bestämd tolkning af Lsgen, ån en Huse - 304 Lagö'tskottets Betänkande», Syn, sorti oftast blott upptager ett facit efver befunna och sammanräknade bristfällen J men likväl borttager en för egentlige
Domare-göromålen mycket kringskuren och angelägnare tid.
Detta Memorial, med hvad Herrar Bagge, Hegardt, Hjertström och Ullberg, i anledning deraf, uti Vällofl.
BorgareStåadet yttrat, har Lagutskottet i öfvervägande tagit, och som den Domsrättighet , hvilken vid Af- och Tillträdes HuseSyner å OfverOfficersBoställen , uti förekommande tvistige frågar eger rum, är af enahanda beskaffenhet, med andre rättsfrågor, och au mera, genom de fleste Boställens utarrenderande på längre tider, angår personer utom Regementet, hvilkas rättigheter, icke mindre i dessa än andre fall, synas böra af vederbörande
Domare pröfvas j alltså och enär hinder och uppehåll för ifrågavarande
Syners förrättande i föreskrifven tid, kunde inträffa, om denna befattning RegementsAuditenren uppdrogs, vid sådane tillfällen, då han med Regementet vore i Rikets tjenst commenderad till annor ort och långe bortovistandej har Utskottet icke funnit skäl att bifalla motionen , eller tillstyrka någon förändring nti hvad Kongl* Husesyns och BostäUsOidningen, den 15:deSeptember 175a och Kongl. Förklaringen deröfver, den aj Januarii 1770 i detta fall föreskrifva; hvilket dock tillika med en Ledamots särskildta tankaj Riksens Höglofl.
Ständers vidare Lagutskottets Betänkandett.
105 pröfning’ vördsamligen hemställes.
Stockhulm den I4:de April 1823.
Utdrag af Protocollet hållet hot Riksens Högloft.
St cinders LagUtskott den 14 April 1823. S. D.
Föredrogs Herr Johan Westins af Vällofl.
BorgareStåndet remitterade Memorial, angående HuseSyners hållande å Öfver OfficersBostållen.
Denna motion blef af Utskottets fleste Ledamöter afslagen, på sätt Betänkandet N:o 30 utvisar; men Herr Borgmästaren Hjertström förklarade det han , på de af honom i Vållofl.
BorgareStåndet anförde skäl, ansåg densamma böra tillstyrkas, helst förhållandet icke kan vara annorlunda med Syner å Officers- än UnderOfficersBoställen, hvilka senare förråttas af Regements- ellef Mönsterskrifvare.
Ex Protocollo Joln, Jac, Kleman.
Ankom d. 25 April 1823, Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmågtigen Anders Larssons, från Elfsborgs Län, Memorial om rättighet för Syskonebarn > samt med hvar-. io6 Lagutskottet!
Betänkande». annan på sidan i Svågerlag varande Personer, att ingå ägt en skap, utan att behöfva söka Konungens tillstånd.
Rik«dsgsFulImägtigen Anders Larsson ifrån Elfsborgs Län, har, uti till Hederv.
BondéStåndet ingifvet Memorial, andragit; stt en del af de stadgaoden, uti nu gällande
Lag, som icke skola vara förenlige med nu varande tids upplysning, blifvit förändrade; andre åter endast mildrade; af hvilket sednare slag Anders Larsson ansett vara, förbudet uti 5 §. af 2 Gap. GiftermålsBalken, emot Giftermål'emellan dem som äro i Svågerlag å sidorna , hvilket sedermera genom Kongl, Förordningen den 10 April 1810, blifvit ändradt till likhet med stadgandet i 3 §. af samma Cap. angående Giftermål med Syskonebarn, i thy alt man i begge desse fall måste söka och erhålla Konungens Nådiga tillstånd till ägtenskapets fullbordan; mea då ett sådant tillstånd sällan eller aldrig nekas af Högsta magma , utan desto vigtigare skäl, och detta medförer en omgång och kostnad, som icke synes nödvändig; så har Anders Larsson yrkat fullkomligt upphäfvande af ifrågavarande stadganden, samt att ågtemkap i förenämnde Skyldskaps och Svågerskapsl leder må varda lofgifvet, utan behof af särskildt Nådigt tillstånd.
Detta Memorial har blifvit remitteradt till Lagutskottet, som detsamma till prof - LagUtskottets Betänktuidenl 107 ning förebaft; och vidkommande först frågan , huruvida det vilkor af Konungens Nådiga tillstånd, som för Giftermåls ingående emellan Syskonebarn, uti 3 §. af 2 Cap. GiftermålsBalken är föreskrifvet, må kunna upphöra; så emedan Konungen, till de om sådane Giftermål gjorde underdåniga ansökningar, alltid lemnat sitt Nådiga bifall, och allmänheten derigenom redan vunnit öfvertygelse om deras tillåtlighet; vid hvilket förhållande, tillståndssökandet hos Konungen endast bereder omväg och onödige kostnader; så har Utskottet, med bifall till motionen i denna del, ansett sig böra tillstyrka, att genom utfärdande författning, g §, uti 2 Cap.
GiftermålsBalken må helt och hållet upphäfvas, och Giftermål emellan Syskonebarn hädanefter varda tillåtet.
Hvad åter angar de genom Svågerskap å sidorne beslägtade personer, emellan hvil. ka, enligt hvad Kongl, Förordningen den 10 April i Q 10, med ändring uti 5 §. af 2 Cap. GiftermålsBalken föreskrifver, Giftermål ej eller får ingås, utan att
Konungen gifver ther lofjtillj så enar förhållandet emellan den ena Makan och den andras Syskon, lemnar rum för ett mera förtroligt umgänge, och en ovillkorlig tillåtelse till ägtenskap i detta Svågerlag * således icke kan stå tillsamman med den nödiga omsorgen för sedlighetens bevarande; har Utskottet funnit betänkeligt tillstyrka motionen, om det för dispence i sådane fall stadgade yilkor af Konungens tillåtelse. 108 Lagutskottets BaXnktindett.
Detta varder dock, tillika med en Ledamots särskilda tacka, till Riksens Höglofl.
Ständers vidare profning vördsammeligen öfverlemnadt.
April 1823.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft, Ständers Lagutskott den 14 April 1523. S, D. Föredrogs RiksdagsFulImägtigen Anders Larssons, från Elfsborgs Län, till Lagutskottet remiiterade Memorial, om rättighet för Syskonebarn, samt med^ hvarannan pä sidan i Svågerlag varande personer, att ingå ågtenskap, utan att behöfva söka Konungens tillstånd j dervid Utskottets Ledamöter förenade sig om det Utlåtande, som innefattas uti Betänkandet N:o 31; hvaremot Herr Häradshöfdingen Ribbing yttrade: ”Jag kan icke dela den öfvertygelse, att giftermål emellan Syskonebarn bör till alla delar anses lika som ett annat ägtenskap, och lika obehindradt och fritt kunna ingås.’’
Det förtroligare umgänge, som emellan syskons barn eger rum, såsom en följd af det förhållande, hvaruti Föräldrarne stå till hvarannan, har behof af det stadgande: ”att utan Konungen gifver ther lof till» må Syskonebarn ej taga hvarannan till ägta.”
De båda könens ömsesidiga böjelse för hvarannan återhålles mellan Syskonebarn, ehuru Lagutskottets Betdiiktinden. ioj i aflågsnare grad af samma slägtförhållanden , som ega rum emellan Syskon, och om hvilka sjelfva anletsdragen och andre yttre likheter ofta erindra den der möjligen skulle förgäta dem.
Denna tygel af naturen synes, såsom vigtig och god, icke böra salena sitt stöd uti yttre Lag.
Dessa äro de grunder, som förmodligen föranledt de i Lag stadgade hinder för äg. tenskap emellan Syskonebarn.
Erfarenheten torde visa, att dessa ej varit onyttige.
Ehuru jag gerna medgifver att skiljagtiga begrepp, allt efter hvars och ens särskilda omgifvelse, kunna hafva uppstått, så tror jag mig likväl icke fela i det bedömande, att i allmänhet en lycklig sammanlefnad mera blifvit befordrad genom ägtenskap emellan oskylde, än emellan dem, sorn redan förut varit genom blodsband förenade.
De ämnet upplysande exempel, hvilka man tror sig ega af vissa familjer, der omsorgen för yttre välstånd sammanfört slägtingar till hvarandras makar, (efter hvad man påstår, till skada för efterkommandes själs-förmö» genheter) äro allmänt kände och behöfva derföre icke af mig upprepas.
Sluteligen får jag anmärka, att grundsatsen, det förening emellan Syskonebarn ej vore loflig, år uttryckt, ej mindre i stadgandet, om underdånig ansökning till bifall derför, än äfven i ett dertill särskildt egnadt Capitel i MissgerningsBaiken , om Lägersmål emellan Syskonebarn.
De högre Straffbestämmelser , som detta Capitel inne - no Lagutskottets Betånkanden. håller hafva blifvit obemärkte och skulle, således oförändrade qvarstå, så att oagtadt ågtenskap voro Syskonebarn lika lofligt, som andra, komme de att umgälla kitslig beblandelse, med ett mångdubbladt högre ansvar.
— Ett missförhållande, som jag ej kan gilla.
Jag afstyrker sålunda den föreslagne Lagförändringen.5’ Ut supra.
Ex Protocolio.
Jo b. Jac. Kleiiian.
Ankom den 25 April 1823.
Betänkande ofver Herr Israel af Ekenstams Memorial, om förbud får Ledamöter i Boj Råt t, att sig emellan byta Lottade mål.
Ridderskapet och Adeln, har genom ProtocollsUtdrag den 5 sistlidne Martii, till Lagutskottet, remitterat ett Memorial af Herr I. af Ekenstam , deruti yrkas att Lagutskottet måtte föreslå någon sådan åtgärd, hvarigenom rättsökande Parter vid Hofftätierne hädanefter må betagas möjligheten att kunna, genom utbyte af Referent, bereda sig en mera gynsam
Domare och föredragande, hvilken med ensidige åsigter och ändamål, kan i betydelig mån ega en partisk inflytelse, tvärt emot den LngUtskottetsBetdnkanden.
m med lottningen åsyftade verkan; hvarjemte Utskottet fått del af de dels skrifleliga dels munteliga anmärkningar Herr L. H. Gyllenhaal och Herr Friherre Casper W. Ehrenborg emot berörde Memorial afgifvit, tillika med Herr af Ekenstsms deraf föranledda sluteliga yttrande, deruti han närmare förklarar ändamålet méä motionen endast vara, att för framtiden göra en tillfällighet omöjlig, som nu skall vara möjlig, utan ringaste afseende på föiflutne händelser, och således äfven utan all tillvitelse eller personlig inblandning; samt anser hvad sorn nu år möjligt, tillräckligen uttrycka sig genom det förhållande, att, sedan den Scrupulösaste lottning är verkställd, ingen Contradiciion skall häfta vid den omständighet , att Referenten, eller de genom lottningLestärnde
Domare, kunna godtyckligt genast derefter förvexlas emot andra.
Lagutskottet har tagit denna motion , med de dervid gjorda anmärkningar uti öfvervägande; och som Lagen uti 27 Cap, 9 §.
Rätteg.Balken uttryckligen bjuder, att då Skriftvexlingen uti de saker, som till HofRått lagvadda eller instämda äro, blifvit slutad, HofRåtten då utdelar dem till thess Ledamöter efter lott; hvaraf följer, dels att utbyte Ledamöter emellan af redan lottade mål, icke är tillåtet; dels ock , att i händelse vid lottning något mål skulle tillfalla en Ledamot, sorn befunnes jäfvig att sig dermed befatta, annan Referent icke annorledes äu genom lottning bör utses; alltså H2 Lagutskottets Betänkan/lett". i och enär genom Lagens salunda bestämda föreskrift, det ändamål, hvilket med motionen åsyftats, redan är uppfyldt, har Utekottet ansett något ytterligare stadgande härutinnan, icke af behofvet påkallas; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ankom d. 25 April 1823.
Betänkande, i anledning af Riks dag sFullmäktigen Anders Joachimssons från ÖstergöthlandMemorial, angående påskyndande af LagCommittéens arbete och granskning deraf., RiksdagfFullmägtigen Anders Joachimsson; från ÖsterGöthiand, har uti Memorial, som Hederv. Bondc-Ståndet till Lagutskottet remitterat, och hvarmed RiksdagsFullmägtige Anders Danielsson, Erik Broberg med flere af bemälde Stånds Ledamöter sig förenat, hemställt, det måtte af Riksens Höglofl.
Stander underdånig påminnelse hos Kongl. Maj:t göras, om påskyndande af LagCommittéens återstående arbete samt granskning deraf hos Konungens Högsta
Domstolj till grund för hvilken hemställning Anders Joachimsson anfört, att ehuru LagCommit téen - Lagutskottett Betänkandett.
113 téen jemväl för allmänheten framlagt rått nyttiga arbeten, hvilka kunna blifva tjenliga för ändamålet, den del af arbetet, som skulle innefatta förslag tili BrottmålsLagar, likväl, efter nära 14 års förlopp, annu återstår , och kommit att försummas genom tillfälligheten af Ledamöters anställande, hvilka icke skola uppfyllt
Committéens och allmänhetens fordringar, samt att det är af vigt för hvarje Medborgare, att med möjligaste första erhålla förbättrade Lagar.
Lagutskottet, som funnit behofvet af en förbättrad
Lagstiftning ytterligare vitsordas af de mångfaldiga, under nu varande Riksmöte, från Resp. RiksStånden, till Utekottets handläggning remitterade motioner, angående dels ändring, dels upphäfvande af nu gällande Författningar, hvaribland åtskilliga motioner funnits af den beskaffenhet, att, fastän deras ändamål synts af forändrade omständigheter påkallas, Utskottet likväl, i anseende till det samband de egt med grundprinciperna uti nu gäl»t lande Lag, och den rubbning deri skulle föranledas, ansett sig hindradt, uti partiel pröfning deraf ingå, förr än nya Lagförslaget i ett sammanhang, kan komma under Riksens Höglofl.
Ständers pröfning, har af sådane anledningar, och då förslaget till Brottmåls Lagstiftningen ännu återstår, trott sig höra, med bifall till motionen, vördsam» ligen föreslå: att Riksens Höglofl. Ständer Lagutskottet! Betänkande», g H4 Utskottets Bctänkandett. uti underdånig skrifvelse till Kongl. Majtt ville anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes vidtaga nödige mått och steg till påskyndande af LagCommittéens återstående arbete, så att hela förslaget till ny Civil- och Criminal-Lag, så tidigt måtte fullbordas och från Trycket utgifvas, att, efter föregången granskning uti Konungens Högste Domstol, det vid nästa Lagtima Riksdag må uti ett sammanhang komma under Riksens Hoglofl.
N:o 34., Ankom d. 25 April 1823, Betänkande, i anledning af Herr Domprosten Doctor M. Lamérs Memorial, angående förrymd makas rättighet att ingå nytt gifte.
Uti Memorial, som Högvördige PresteStåndet till Lagutskottet remitterat, har Herr DomProsten Doctor Lamér an dragit, hurusom den mer och mer tilltagande lättsinnigheten vid äktenskapsskilnader, i synnerhet visar sig , då oenige eller med hvarandra inbördes mindre väl belåtne ägta makar sins emellan i hemlighet öfverenskomma, att den ene af dem, under förbehåll af giftorättens bibehållande uti gemensamsamnu Boet, bortrymmer, eller kanske al-J LagVtskotiets iBctinkanåtrt. lif .lenast på nog nära afstånd undangömmer sig, för att, sedan efterlysning skett och skiljobref, ä grund af Domarens Utslag, blifvit utfardadt, få hvar för sig eftet behag träda uti annat gifte, som sedermera i samma ordning skulle kunna upplösas, —- Por att hämma detta onda, 6asom stridande både mot Christi Lära, sund Moral och äfven emot sann Politik, har Herr Domprosten föreslagit, såsom det kraftigaste me* del, ett Lagförbud för den förrymde eller Undangömde makan, att fa träda Uti nytt gifte förr än, likasom vid horsbrott, den öfvergifne makan vore död eller gift eller Konungen dertill gifvit sin Nådiga tillå* teise.
Lagutskottet har, vid öfvervägande äf hvad Herr DomProsten Lamér i berörde måtto föreslagit, funnit den påföljd 15 Cp. ö §. 1 Morn.
GiftermålsBalken bestämmer, för den som äktenskapet genom hor brutit, destomindre skäligen böra egä ruut, i anseende till den maka, hvilken, derigenom att den egenvillig! öfVergifvit den andre , föranledt äktenskapets Upplösning, som ena* handa straffbestämmelse såmedelst skulle antagas för brott af helt olika beskaffenhet; hvarföre och då, Vid noggrannt iakttagande af hvad, enligt Lag och författningar
Domaren åligger, når äktenskapsskillnad för egenvilligt ÖfvergifVande sökes, utvägen för akta makar, att genom sådane öfverenskommelser, som Herr DomProsten Lamér bmförmält, kunna bereda äktenskapsskill* II6 LagUtshttets Betänkandctt, nåd , torde i möjligaste måtto förebyggas; Utskottet ansett sig icke ega anledning att tillstyrka bifall af motionen.
Delta bermtålles vördsammeligen Rik* sens Bögloflige Ständers vidare pröfning, Slockholm den 12 April 1823.
Arkom d. 25 April 1823!
Betänkande, i anledning af Herr Prosten Magister Johan Wijkman Caspersons Memorial om Förklaring af 9 §. uti Kongl. Förorda, den 5 Juni i 1739, angående Prestval.
Herr Prosten Magister Johan Wijkman Casperson har uti , till Högvördige Presteståndet, ingifvet Memorial andragit, att ehuru 9 §. uti Kongl. Förordningen den 5 Junii 1739, angående Prestval, endast lern» nar egare af Bruk eller Mas-Ugn rösträttighet, hvarvid hvarje Flärd och Mas.Ugn skall beräknas lika med helt Hemman, samt 2ne Kniphamrar skola räknas lika med en Stång* jern shärd, skall likväl någon gång handt att äfven Spikhammar, fastän uti omförmäldte valförordning ej uppräknade, blifvit enahanda rösträtt tiilagde som Kniphamrar, då likväl den skillnad, som linnes uppdragen emellan Spik- och Kniphamrar, så väl i anseende till nyttan och sältet, hvarpå da Lagutskottets Betånkanicn, *17 vid B ergshandteringen användas, som deras olika storlek, år märkbar, och Spikhammare dessutom är ett verk eller inrättning, som är vida skiljdt från Bruk 5 i anledning hvaraf och till förekommande af den oreda, som genoin åberopande af ett farligt praejudicat, vid tillämpning af Prestvals Förordningar, möjligtvis kunde uppkomma , Herr Prosten föreslagit, att bestämdt måtte stadgas, att Spikhammare i enlighet med Kongl. Förordn. d. 5 Junii 17.39, rösträttighet vid Prestval ej kunna tillerkännas.