Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är^ pa defle stal som Utstottct anser sig yligtigt förestå följande grunder för de Lagar, hwilka böra werka till hämmande af bränwins-och an, dra starka dryckers vmattliga bruk. i:o
Att försäljning af detze waror i allmänhet icke sar utöfwas a Sön- och Högtidsdagar, ej eller under påstående Ting, Stämmor, Mantalsstrifmngar, Auckioner och Marknader eller andre tillfällen der folksamlingar, af andre omständigheter föranledde, inträffa. 2:0
Att alla sa kallade krogar a Landet och i Städerne allmänneligen förbjudas, och au brän, Win cj a andre stallen får i minut försäljas än till nödtorft för »vägfarande och i förening med matförwring pa Gastgifwaregardar: och i Städer pa Stadskällaren och der allmän spisning hålles.
Förbrytelser mot defle §.
§. böra med högt penningeachvar beläggas 3:0
Skulle a sadane stallen, der bränwinsför, säljning i minut efter denna föregående §. blumer slaten, eller uci samqwäm, någon dlifwa af brän, Win ssllsk AsFrq hacker öswerlasiad, bör nä xinrSi! - ZZ4 Den rz Maji. ringsidkaren i förra och wärdén k sednare fallet beläggas, första gången med till ex. ro och widare intill ioo Riksdalers böter. 4:0
Skulle locala omständigheter a någon ort föranleda till något widsträcktare behof af näringsställen, anser Utskottet sadant, jemte hwad dermed äger gemenskap, böra helt och hallit bero af Styrelsen, att, med nogaste bibehållande af principen art hämma och om möjligt är alldeles utrota fylleribegäret, efter sig företeende omständigheter derom förordna, anseendes Utssottet deraf böra följa, att de bud, befallningar och föreskrifter, som Länens Styresmän i sadant afseende utfärda, böra äga full förbindande kraft och werkan, intill dess de af andra orsaker kunna af samma Styrelse warda förändrade eller atertagne.
;:o S»m erfarenheten bewisat huru swart det oftast warit för Domare att af wittnens berättelser och deras yttrade begrepp om ordet full kunna hämta styrka för ett säkert Domslut i fyllerimal, anser Utssottet wara af högsta wigt, att en widstracktare och bestämdare tydning dera bör utarbetas, än dea 17ZA ars Placat meddelar. 6:0
Att de böter, som sa wäl nyssnämnde Placal som allmänna Lagen och andre nu gällande Författningar stadga för fylleri warda förhöjde, åtminstone till det förhållande, som Böterne da de stadgades, hade till Allmänna Spannemals, och waruwärdet den tiden. 7:0 Att Embets- och Tjensteman af alla grader, hos hwilka Staten hafwer ostridig rätt att wänta upplysning och moralis, utom de böter font för fylleri blifwa stadgade, böra derutöfwer böta ända till hälften af deras för äret innehafwande
Lös sch Löne-förmorm.
Den 23 Maji. zzs 8 0
Att fylleribrott endast kunna 2:ne sangor med penningar försonas: 06) att i brist af böter ej fängelse eller nesligt straff ma alägaas, utan istället böterne i arbete förwandlas, och förwandlingen i Utslaget genast införas, och ma den inom Districtet der brottet är begangit som dertill sig först anmäler, äga rätt alt efter markegangspris a dylika dagswerken begagna den sakfälides arbetsförmåga, enär denne föder sig sjelf under arbetstiden, eller, i fall han det ej mägtar, Reqvirenlen förse den sakfallde med husmanskost, da i sadant fall endast
En tredjedel, allt af föregående årets a sadane dagswer, ken i Markegangstaxan stadgade pris, för hwarje arbetsdag afräknas fran de förssottSwis erlagde Bötcrne. 9:0
Att da någon Z:dje gången eller oftare Lagföres och bindes till fylleri-brott, straffet bör bestämmas i allmänt arbete: och för Embets- och Tiensteinan, i vfwerenSstämmelfe med Kries-Artiklarna och Kyrkolagens föreskrifter, bade i och utom Tjensten, med Tjenstens förlust; da för de sednare, de Domstolar, hwilka ester Lag äga ratt att dämma till förlust af Tjenst i andre fall, torde äfwen i sadan händelse döra bibehällas wid deras Domsrätt, sedan likwisst, efter föregången anmälan derom, behörig ransakning a den ort, der brottet ar begangit, föregått. r0:0
Att med iagttagande af hwad föregående §- rörande Embets- och Tjenstemäns förseelft med Wilen z:dje gängen förestas; alla enskifta fyileribrott, da de icke begas a helgade stallen, eller tillika äro förbundne med andra brott, till winnande af ssyndesam bestraffning, blifwa Policemal under LandshöfdinMnes, Domarnes elier sarssildte i hwarje di - 3)6
Den 2z Majk. strict tillförordnade Deputerades Domsrätt, hwllkek till Kongl. Majas Eget Nådiga godtfinnande lärer underdänigst öfwerlemnas; börandes k sädant fall Konungens Befallningshafwande, Domaren eller tillförordnade
Deputerade tilläggas rättighet, att hö, ra wittnen pä Ed, vch^wara pligtige ålägga den felande full ersättning till Åklagaren och wittnen m. m. nw Att^de böter, som för fylleri ädömmes, böra tillfalla Åklagaren till twa tredjedelar och den öfriga tredjedelen de fattige i Församlingen der för, brytelsen är begången; och att, till förekommande af obillig aklagan, Actor stall wara pligtig ersätta all kostnad och stada ät den förolämpade, i fall han obehörigcn angriper någon för fylleribrott, samt att
Aklagande-rätten icke allenast förbindes såsom en owillkorlig pligt med alla Krono, Stads, och Bergs, Betjentes, Stads- och Landsfistalerö jemte tillför, ordnade Police-Uppfyningsmäns öfrige Embetsstyl, digheter, samt med mänatliga berättelsers afgifwande till Länets Styresman eller Police, hwilka fylleri, brott dels blifwit af dem under mänaden äkärade, dels lill framdeles äklagan af dem sjelfwe eller an, dre anmärkte eller angifne, uran äfwen att denna aklagande rätt tillkommer en hwar som är bofast. 12:0
Till förekommande af stadelig efterlåten, het uti fylleribrotts skärande, anser Utskottet strän, ga answars-lagar för ostvan uppräknade Tjenstemän böra af Lans, Styrelsen förestrifwas till rättesnöre i fall någon af dem bewisligen underlåter att sjelf anmärka och skära fylleri-brott, eller pa bewislig angifwelse sadan stalan sstdosätter.
Dä Utstottet pa förrberörde sätt a ena sidan sökt uppfylla ej allenast de nyttiga ändamäl Kongl» Majrt Mi Dest Nådiga Proposition äfyftat, och Den 23 Maji. zz? wagar tro, att blotta öfwerlatandet ät Kongl. Mast, att wid inträffande mifiwäpker, krig eller hämmad Communication efter omständigheterna instränka eller förbjuda Bränwins-bränningen, ensamt warit mer än tillräckeligt att förekomma den öfwerklagade stadeliga werkan af en öfwer behvfwet af denna genom wanan blifne oumbärliga wahra utsträkt tiilwerkning i förenämnde händelser kunde medföra, utan äfwen ä den andra sidan förwarat ät Nationen den dyrbara grunden för bade Jordbrukets och andre Na, ringars förkofran, frihet uti handteringar, med orub, belig äsigt af den större Tillwerkarei s drygare be, skattning, och i fräga om Bränwins-bränningen med större Pannor genom de förestagne och till Kongl. Maj:ts Egen Nädiga Disposition östverlemnade Spannemäls-upplag, upps Statens säkerhet, att genom denna handtering
Staten icke möjeligen kan räka uti nägon wäda; har Utstottet äfwen trode sig böra nämna, att dä, genom widtagande af defie ät, garder icke allenast Allmänna Rösten ser sin wän, tan uppfylld, utan äfwen Utstottet sökt bereda för blifwande Stander, att framdeles, utan stadelig rubbning af näringsfrihets principen, kunna en dels minsta de dryga plikter, Urstottet nu fästat wid den större Bränwins, tillwerkningen, enär antingen den, ne handtering genom tidens medwerkan mera lämpat sig efter behofwet, eller ock tyngderna befinnas hinderliga för Jordbrukets uppmuntran 06) tillwäxt, cn dels genom ökade afgifter än widare föcfivara den större tillwerkningen, om, emot Utskottets pa goda stäl grundade förmodan, de nu förestagne tnng, derne icke skulle befinnas fullt svarande mot ända, mälet.
Enäe 3Z8 Den 2z Majk.
Enar Utskottet ansedt sin ömmaste plikt wara, att förekomma det oucktteliga bruket af Bränwin vä) andra starka trycker, wagar
U störtet hysa den tillfredsställande öfwerkygelsen, att Riksens Höglofl.
Ständer äga ten Mäste Borgen derföre, uti de förslag till Lagar i tet ämnet, som utskottet nu författat och junwö! lie N.liens Höglofl.
Ständers mogna bepröfwande wördsammeligen öfwcrlemna, och hwilka till widare utarbetande Riksens Höglofl.
Ständer lärer tackas med Dest Lag »Utstött kommunicera; samt hwad stelswa BewillningS-afgisternes bestämmande och uträknande angar, pade grunder Utskottet sörestagit, till Riksens Höglofl.
Ständers Bewillnings-Utskott Mant öfwerlemna.
Herr Prosten Siwertsons och Herr Han delsman Stabe cks särstilta anföranden warda »i deras begäran härhos wördsammeligen bilagde Orebro den 22 Maji 1312.
Nidderstapets PaHögw.
Prest- Stan, dets wagnar, och Adelns wägnar, 10. 8.
Leliiverin.
BorgareStandets wagnar, lö..
Latt»an. 6. v. kiosensrein.
Bonde, Ståndets wagnar, Ol. kl.
LeliLre. ^lex. l.ager§rea> Ut, Den 2z Majk. zzs Uppläst hos Ridd. och Adeln den 2; Mast. - - - - Preste-Stander den 2; - - - - - - - Borgare-Stander d. 2; - - - - - - - Bonde-Stander den 2; - - - Urdrag af protrcokket, lxrllit inför Riksens Höglofl.
Ständers ^lllmänria B s ä-sock) Ekonomi-lltj?ott, wid Urriina Riksdagen i (!)c»bro den 21 Ma)i 1812. S. D. Inlemnade Herr Handelsmannen G.Stabeck ett fa lydande wördsamt
Som detta Höglofl.
Utstött har affaktat ett Betänkande, rörande en oinskränkt Bräuwi s-lillwerkning, för att till Riksens Höglofl.
Ständers Plena inga i egenskap af ett Bewillningsmal, sa kan kan jag, forn anser detta steg wara stridande med Grund-Lagens bokstafweliga föreskrift och afwikande fran Kongl- Maj:ts i samma ämne aflemnade Nadina Proposition, icke undgå att derwid göra följande min reservation.
Innan jag således kan anfö a något som wisar att antagandet af detta Betänkande i hela d^est wtdd wore förenat med dtt almännas mindre båtnad, torde jac, böra uppge i hwad delar jag för min del anser det wara olagligt. 60 §. i Regeringsformen lyder sa hart "Till deste sednare räknas Sjö- och Landt-Tsti'!s-> "samt Accis-afgifte>ne, Postmedlen, Cha rw-Sigil"latos - afgisten, Husoebolv - branwinsmedlen, samt "hwad Riksens Ständer detzutom Mskildt hwarie "Riksdag sasoiil Bewillning sig ataga." * * Om Z42 Den 2z Majk.
Om Grund-Laven tillätit någon Bränwinstillwerkning utöfwer Husbch f, sä hade den utesiu, tit Husbehof och endast irfört Bränneri, medlen, men enar den icke gjou detta, utan i det ställe stad, gat Hnsbehofsbränneri-tnecl.n, sa aer ju sadant tydeligcn t-llkänna, akt den icke gillat någon annan Bränwins-tillwerkning an t i! husbehof.
Riksens Högloft Ständer kunna således icke utan alt förnärma den esprit, söm räder i Grund, Lagen, utsträcka deras myndighet i Ekonomiska ären, der längre, än hwad Grund-Laoen föreskriswer.
Ständer under i8«9 och r8 ro ars 'Riksmöten i detta ämne öfwcrstrtdit gransen för deras rättighet, sa kan wäl icke ett sadant öfwcrskridande derföre wara något gällande stäk.
Astundar Riksens Högloft.
Ständer etablisement af Bränwins-fabriker, sa äga de i alla fall, i kraft af 54 §. i Riksdags-ordningen, ingen widare magt eller bestutningsrätt häruti, an föreställningar och önskningar att hos Konungen anmälas.
Constitutkonen ar helig, den bör således bokstafweligen esterleswaS, ^och den kan icke, utan de betänkligaste följder, sa wäl för Samhället i gemen, som för Konungen Sjelf, i den ringaste del öswerträdas.
Atc Kongl. Maj:t har i Nader täckts finna det fortfarandet af en oinskränkt Vranwins-tillwerkuing för Riket är wadelia, intygar nogsamt Dest till Riksens Högloft.
Ständer i Nador öfwerlemnade Proposition, hwaruti bland andra lika magtpaliggande uttryck, man läser följande: "Kongl.
Mant hyser wisiettigen den öfvertygelse, att den nu sa uppdrisne B.änwins-tillwerknin"«ren, ,kulle, lila med al! annan af särskilda om"ständighetek utöfwer sin naturliga gräns bringad "nä< Den sz Maji. 341 "näring, under tidens lopp, och sedan den befunnits "i längden förstörande för dem sjelfwa, som idka "den i annan ordning och större widd än desi för, "knippande med ett wäl stäldt jordbruk fordrar, ater"taga ett till öfrige handteringar och det werrliga "behofwet aspafiadt stick, men da under ett hardt "luftstrek och omwäxlande wintrar, Sweriges Span"nemals-tillgångar aldrig med tillförlitelig wisteot och med det angelägna wilkoret af ett utaf ''främmande biträden oberoende tillstånd kunna beräknas, och säkerheten, att brödfödan såsom den "första nödtorften, icke kommer att saknas, nödwän"digt mäste utgöra den första äsigten i allmänna "hushallsmal, anser Kongl. Mant det närwarande "för wigtigt att hänskjuta» till den rättelse, somwo"re att förbida af framtiden och af den bedröftiga "klokhet, man genom stadan winner."
Att Kongl. Majtt således med en wishet ifrån alla sidor betraktad och med Kongl.
Nåd i grund omfattat detta wigtiga ärende, ligger för hwarje mans ögon, men att det Högloft.
Ekonomie-Ulstoctet n denna Kongl. Majus Nådiga Proposition icke torde hafwa fästat nog behörigt afseende, da det twart emot hwad förelkr,'sterne der pa ett annat ställe lyda, nemligen:
"Att isian näring och Fabriksrörelse återföra Bränwins-t.Averkningen till det hwad den af alder warit husbehof," icke dest mindre i det ställe lemnat tillfälle öppet, ehuru mot mångdubblade afgstttr, att utsträcka denna tillwcrkningtill hwad widd som hälst, tyckes as Utskottet helst wara för klart adagalagdt, för akt af mig tarfwa någon widare bewisning, och defie äro de skäl, som hos ustg stadgat den öfwertygelien, att förenämde Betänkande i den delen ar obehörigt.
Det återstå» för mig Z42 Den -z
Majk. nu'g nu att adaoalägga ur hwad svnepuncter jag anser nämnde Betänkande, derast d^t af Riksens Höglofiiga Stander skulle bifallas, leda tlll det all, mannas förfång.
Alt cet Högloflige bltffotket tillstyrkt en oinskränkt Bränwins tillwcrkning, och at Kona!.
Mant ökwerlcmnat alt efter omständiahelerne tillåta och förbju, da tillmerkninoen, will dock i det hela anda icke annat säga, än att det försatt Regeringen i en sa, dan ställning, att ten endast med största swarighet ar i stand beräkna huru mycket af Spanncmal som inom Riket ärligen consumeras; oberäknad: de fler, falldige bekymmer, ledsamheter och besmär, som detta will komma akt medföra för den Styrande Mag, ten, ty som första följden af detta Betänkande blir ett ökadt antal af de redan anlagde Branwins, fabriker, sa för att förekomma de stadeliga sölcher, ne, som defla Fabriker i anseende till den gränslösa Sädesförstö; ingen komma alt alstra, blir Regeringen som oftast satt i nödwändighet att förbjuda deras bruk, hwarunder åtminstone för någon gang, äfwen den »stadeliga och nyttiga eller HusbehofSbränninacn torke komma akt inbearipas.
Emedan nu detta Re, gcringers förbud kommer att grunda sig pade upp, gifter om mswäxten, som till Regeringen inraportt, ras, och defle uppaister i min ranka och enligt sa, kens natur alltid mäste blifwa osäkra, pa den naturliga grund, akt Producteuren flelf icke är i stand med tillförlitlighet uppoe huru hans störd utfallit förr än elter stedd urtrökning, hwilken ater icke i flere Landsorter förr än långt fram pa äret är fulländad, sä ffulle ock som en följd häraf kunna inträs, fa att Branwins-tillwerkningen kommer att tillalas der den borde förbjudas och förbjudas der den bor, Den-2z Maji.
Z4Z de tillatas.
De obehaglige uppträden som ffulle följa harpa will i det minsta komma att jämföras, om icke att öfwerträffa det haf af miflnöjen, cabaler, intriguer och Lagbrott, som existerade i Riket, under det att Bcänwino, tillwerkningen war Regal, ty skillnaden emellan besia Brännvins-fabriker och de Regaie är ingen annan än den, att da de Negale såsom tillhörande Staten, directe hade till grund och för ändamål alt befordra jämna och bestämda pri, ser icke mindre a Branwinet än a Spannemälen, sa hafwa desie deremot ett motsatt intresie, i den mohn för Allmanyeren farligare, att da det war Kongl. Majit och Kronan, som under Regala tiden genom de större Brannerierne kunde satta sig i disposition af Spannemälen, sa blir det hädanefter den enskilde Storbrännaren, hos hwilken Spannemals-lagren komma art stadna, och af hwilken Allmänheten wid inträffande af hungersnöd skall wanka att se sig under, stödd, och kanske mangen äfwen pa fläsk, kött, smör och ost finna sig af honom stundom underfall) och stundom prejad.
Detta ar werkeliga effecten af den oinskränkta Branwins, tillwerkningen, äfwen da, när Kongl. Majit äger att förbjuda och tillåta densamma, det aterstar nu för mig att leda i ljuset, huruwida de af Utskottet pa större Bränwinspannor föresiagne progressiva afgifter och de sä kallade tyngder, beslående af ett wisst Spannemals-lager, dem Bränwins-fabriqueurerne böra wara förpliktade emot Markegangspris halla Kongl. Majit och Kronan tillhanda, werkeligen äro nagra tyngder.
Owedersägeligen är den progressiva, afgiften, som det Höglofl.
Utstottet föresiagit pa pannor af r, 2 L zo<?
kannors rymd, sa högt beräknad, att 544 Den 2z
Maji. att deräst cn siik afgift pä deka pannor under i8»o ars Riksdag bliswit stadgad sanit en derefter proportionerad Löneförhöjning ät dem, sein bordt »vaka öfwer rigtigheim af den uppgifna panue»ymden, bestämd, sa hade ofelbart utan nagra widare onera sädane pannor sannolikt icke nu existerat; men sedan desse pannor nu mera werkelisen ärv till, sa förr an de, hwilka aro i possession af större Bränwinswerk, indraga desamma, erlägga de afgiftcr och häldre förstora Fabrikerne i den afsigt att derigenom sta sig i alla fall b'ttre ut/ hwilket icke är ringaste twiswelsmäl underkastat.
Erfarenheten ger wid handen att pannor fran och med 3, z L 500 riil och med »ooo kannors rymd, erhåller inan med all säkerhet minst 12 Li; procent »nera Bränwin, winner lid och sparar en fje ridel roed.
Deraf följer att
Brämvins-fabrikcrne kunna med stor fördel försälja bränwin mot sadane priftr, hwarmed förlust för dem som bränna med smärre pannor owilkorligen skulle wara sörknippadt.
Således blir del wid alia tillfällen endast desse, svin kunna sälja med någon fördel.
Frukta de ater för ett sörbuds mkommande emot tillwerkningen/ hwilket de förr äro i stand alt uträkna och förutse än Regeringen, sä dels öka de med dubbel styrka sina cana tiilrverkningar och dels genom den magt de äga, genom innchaswande lager mottwinga de priserne pä branwinet i allmänhet, och göra deraf betydeliae upphandlingar/ för att efter ett utkommit förbud/ da tillgangarne utom deras lager icke motswara behofwen, se deras omtanka med 50 ä ivo procent rikeligen belönt.
Sädant blir förhällandet icke mindre med Branwinet an Soanmälen, och sage hwad man will, sä stola dock storbrännare såsom de, hwil - Den 23 Maji. ka äga de största Spanncmäls-lagren mera annason annan kunna hufwudsakeligen bidraga till markegängsprisernes bestämmande
Här mötes jag wäk af det inkast att krogförbuden och goda Polis-författningar aro de, som stola hamma consumtionen af bränwin 06) satta en gräns sä wal kör tillwerkningen som i följd deraf för en pä det Allmännas bekostnad oberäknelig enst.ld winst, men utan att jag har för afsigt bestrida det dessa mätt och steg wäl beräknade kunna medföra sin goda weckan/ pästar jag dock ett de snarare leda till ändamälet, om någon gränö for tillwerkningen warit bestämd, än nu dä det blir Bränwins-fabriqueurernas största intresse, att motarbeta dessa kanske i andra fall »välgörande författningar.
Det är icke första gängen förbud mot kroghällning och goda Polisförfattningar i denna wäg pä papperet blifwit förcstrifne, men manne wi derföre rönt de deraf päräknade fördelarne.
Hela denna controll utgör således ännu endast cn önskan/ hwars början mindre dess utgäng wi annu ei sett.
Att dä redan i förhand derifrän hämta ett stöd för att soutinera en oinstränkt näring af sadan natur och infivtelft/lätteligen menlig pä Samhället, som deni fräsa »varande, ar, jag »vagar att säga, det hwad jag önstar icke tiden alltför kraftigt mätte bewisa wara illa öfwerlagdt.
Häröfwer wore ännu mycket att tillägna, men jag bör icke längre trötta det Högloft.
Ucstottet med att ähöra mina »vidare anmärkningar.
Detta är nu z:dje Riksmötet som jag fruktlöst ifrat emot den oinstränkta Bränwins-tillwerkningen/ lik»väl med den »vinst för mig, att dä jag under de 2.ne sistledne Riksmöten warit nästan alldeles ensam i mi - 346
Den 2z Majk. mina principer, har jag de-emot under detta njutit den tillfredsställelsen att finna flera Respective och upplyste Ledamöter inom alia Ständen med mig i detta ärende hysa lira tänkesätt, och i grund härutaf samt med åberopande af mina i detta Memorial anförda skäl, jemte den allmänna Opinionens yttrade vwillia emot allt hwad sa kallad Storbränning ar, protesterar jag härmed pä det kraftigaste emot all pannerymd för Bränwins-tillwerkning, som öfwerstiger den af 90 kannor; men i alla öfriga delar förenar jag mig med det Högloft.
Jag anhäller ödmjukeligen att detta mitt Memorial matte med Högloft.
Utskottets Betänkande till de Resp. Sranden blifwa följaktigt.
Och skulle detta Memorial utskrifwas och till Respective Niks-Ständen sa åtfölja Utskottets Betänkande, angående bestämmandet af wilkvren och afgisterne för Bränwins-tillwerkning, samt answarct för Bränwins och andea starra dryckers omaktliga bruk- Or kuxr». kdx krotocollo, ^lex.
Uppläst hök'
Ridd. och Adcln d. 2; Maji. - - - - Preste-Stander den 2; --- - - - - Borgare-Ständet d. 2; - - - - - - - ^ Bonde-Atandck den 2; - - - Utdrag af protokollet , hållet inför Riksens häglof!.
Ständers Allmänna Bcswärsoch Ekonomie Uitskott, wid Urtima Riksdagen r Orebro den n Maji 1312.
S- D. Inlemnade Prosten och Ledamoten af Kongl. Masa-Orden Heer Mag:r G. L. Siwertson ett fa lydande )DärL>- Den 2z Maji. 34? wördsamt Memorial! Wid Bcänwins-förordningen bör i min tanka endast z:ne saker komma i fräga, för att undergå Riksens Högloft.
Ständers granskning och förbättring: i:o Inställning af Bränwinsbränning, sa ofta Spannemäls-tillgängarne äro swaga; och härom torde »förbehållit öfwerlemnas
Kongl- Mast, attester omständigheterne i Näder förordna. 2:0 Skärpande af de Polisförfattningar, som kunna hindra lönkrögerier, inskränka Allmänna Kroghallningen och minska fylleri och dryckenskap hos den arbetande Clasen, hwarwid Herr Stats-Rådet Baron Adlersparres kloka mesurer i Skaraborgs Län, torde lemna goda föreskrifter; och z:o Tillgäng till de felande 52,000 R:dr i Branwinsbewiliningen, hwilket lärer blifwa Bewillnings-Utskottets göromål, att sig deröfwer utläta, men hoppas likwäl att det icke illa anses om jag proponera, : 24 s. tillskott pä Hemmanet, för alt snarast komma frän detta betänkande; och jag har största anledning till att förmoda, att man härmed stall göra det Allmänna nöjdast.
Att ens tala om Brannewinets totala utrotande, lärer litel löna mödan, eagtadt detta skulle wara min hierteligaste önskan.
I sä fatta omständigheter underställer jag Högloft.
Utskottet vin det ar Nationen wärdig! till att wara sä inconseguent i sine förbindelser, som att för 2:ne är sen utgifwa en Förordning, hwilken encouragerat till flere kostsamma anläggningar, och nu wara färdig att defte anläggningar utrota till manga privatas oboteligq förlust?
Jag önskar att ej afundsjuka, som fa ofta söndrat Swensta Folket och lagt grund till sä mänga Z48 Den 2z Mask. oredor, icke nu ur framirie, för att sissa i grumligt wakten- Wl klaga öfwer Skratwang, och mi proponera? nian detta; nian lastar mangstögd och nu will m n bibehålla och befordra densamma.
För min del ser jag ingen obillighet uti, att Swen!? ilian, som kan och will betala Skatt till Nationen, afwen ma fa idka den narina, som honom bast koster och af andra är tilläten; han ma da bo i Stad eller pa Land, pa Torp eller pa Hemman.
— Genom fri Spanncmäls-handel, fri Bränneri--rättighet, och jag önssar den dagen snart! fri Victualie, handel med Landets producter, blir walmagan jämnare fördelad och Allmogen snarare i stand att betala Skatter och Utlagor.
Att detta mitt anförande mätte fa åtfölja Högloft.
Utskottets Betänkande, derom anhalier jag ödmjukast. 6. lö. 8ivvsrtson.
Och skulle detta Memorial åtfölja Utskottets Betänkande, till Resp. R.ks-Standen, rörande bestämmandet af wilkoren och afgisterne för Bränwins-tiliwcrkmng, och andra starka drockers omattliga bruk- supra.
Idx krotocollo, ^lex.
I^aZergrsn.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 2; Maji. - - - - Preste-Gtändet den 2; - - , ----- Borgare-Sländetd. 2Z - - - - - - - Bonde-Ttändct d. 2g »- s Wärdsamt Memorial! ^^edan Riksens Högloft.
Ständer till deras Allmänna Beswärs- och Ekonomie-Utskotts utlåtande remitterat Kongl. Ma/:ts Nådiga Proposition, an gaen - Den 2z Maji. 349 gående Beklädnaden för Extra Noterkngsmanssapet, sa har Utskottet efter öfwerläggning i anledning deraf förenat sig om det tillstorkande, som Utskottet nu får till Riksens Högloft.