Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. de äro i sina föräldrars bröd och Enkan ej ingått i annat ägtenskap eller yrke, måtte kunna göra anspråk på befrielse från Inqvartering och öfrige onera , har varit och är rätta meningen af min motion; hvilket jag ock i mitt förut till Höglofl.
Utskottet ingifne skriftliga anförande sökt närmare utveckla.
Afdelningens hos Ilöglofl. Besvärsoch Oeconomie-Utskottet nu förevarande
Betänkande har således icke kunnat annat, än förefalla mig främmande och oväntadt, hvarföre'jag ock anhåller, att samma Betänkande måtte varda till Afdelningen återremitteradt med Höglofl.
Utskottets meddelande anmodan, att i afgifvande nytt Betänkande bereda möjligheten af en tydlig förklarings vinnande i hvad som rörer rätta meningen af Högvörd.
Preste-Ståndcts ifrågavarande concession vid 1S09 och 1810 årens Riksdag.
Ex Protocollo. C. G. Grip. N:o 60.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om en från Tofta hemman från - i/f Besv. och Oecon.
Bet.clc. N.o 60. skild Skogs-parks återgång till nämnde hemman.
Uti Memorial, som till Allmänna Besvärsmål Oeconomic-Utskottet blifvit remitteradl, liar Herr Akrell, Carl, uppgifvit: att Rikets Höglofl.
Ständer vid 1810 års Riksdag heslutit, att, emedan Tofta är ett skattlagdt Kronohemman med fastställd ränta, kan denna lägenhet icke kehandlas på samma sätt som Kongsgårdar, utan bör, såsom varande utan åbo, på auction till Skatte försäljas med bibehållande af dess nu varande ränta, att dels till Kronan, dels till Indelnings-hafvaren utgå; men att detta beslut, hvartill Kongl. Maj:t gifvit Nådigt bifall, icke, efter dess med Rikets Allmänna Lag enliga föreskrift, gått i verkställighet, i det en skog med derå beläget torp vid försäljningen blifvit undantagen: att nu varande egaren hos Kongl. Maj:t gjort underdåniga ansökningar om skogens återställande till hemmanet, antingen emot Skatte-lösen eller ny ränta, eller ock emot arrende; men att ansökningarne blifvit afslagne, på grund af vederbörandes underdåniga anmälan, alt skogen blifvit afrösad till Kronopark för Kongsgårdarne
Drottningholm och Svartsjö; hvarföre Motionairen, på grund af Stadgandet i 4 Gap. Jorda-Balken, att den, ”sorn å skattskyldig jord sitter, ej må genom Desv. och Oecon.
Utsk. ”köp, skifte eller på annat sätt,något söndra el”ler minska afthet, som thertill med rätta hö”rer; gör tiiet någor vare ogild!;” och som, enligt en förliden sommar verkställd besigtning, den ifrågavarande skogen för dessa Kongsgårdar skall vara af nästan ingen nytta, samt den, med Tofta hemman, vid dess försäljning, företagna styckning strider emot Rikets Höglofl.
Ständers Beslut, har Motionairen yrkat; det Rikets Höglofl.
Ständer ville till Kongl.Maj:t aflåta en underdånig anmälan om rättelse härutinnan, hvarigenom Rikets Ständers, vid 1810 års Riksdag, fattade Beslut sattes i verkställighet sålunda, att Tofta hemmans skatUagde, men vid skatteköpet afskiljde skog med derå varande torp till hemmanet återställes, antingen emot ny skattelösen, som efter räntan bestämmes i förhållande lill den för det öfriga af hemmanet redan erlagde skattelösen eller ock emot hogsta anbud på öppen auction; och har Herr Akrell \id Motjonen bilagt handlingar och chartor till ämnets upplysning.
Utskottet har vid pröfningen af detta mål funnit sig hindradt af föreskriften i go § af Regerings-Formen, att till öfverläggning upptaga Motionen, såsom innefattande påståenden , att genom Regeringens och Kongl. Kammar-Collegii Resolutioner och Beslut, Rikets Höglofl.
Ständers vid 1810 års Riksdag fattade beslut, rörande Tofta »G Besv. och Occon.
Utsk. hemmansförsäljning till skatte, icke skall blifvit fullständigt verkstäldt.
Stockholm den i/f Februarii 1829.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om vägning af hö, i stället för parmmätning, samt om begagnande af krönta tunnor vid försäljning af brännkolil.
Till Allma nna Besvärs och Oeconomie-Utskottets behandling, har Hedervärda BondeStåndet remitterat ett af Riksdagsmannen Nils Insulin från Stockholms Län, till Ståndet ingifvet Memorial, deruti föreslås, det den hittills brukliga parmmätning af hö, dervid den stora olägenhet förekom, att parmens större eller mindre innehåll merendels berodde på parmmätarens godtycke, måtte afskalFas och vägning af hö i stället antagas; dock med noga iakttagande vid uppvägningen, att höet vore torrt, så att vigten genom fugtighet icke förökades.
Hvarjemte, och då någon ordentlig controll vid försälj - Eesv. och Oecon.
Utsk. försäljning af kohl icke funnes, Motionairen likaledes hemställt, att, vid all handel med hrännkohl, så väl köparens som säljarens dervid hegagnade tunnor höra vara krönte, samt deras storlek dervid tydligt utsatt.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande; och finnér, lika med Motionairen, att Vägning af hö skulle medföra en större noggrannhet och säkerhet mot missbruk, än det förra mätnings-sättet; i anledning hvaraf Utskottet trott sig höra tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan om utfärdande af Nådig befallning till vederbörande, att foga anstald, det vid de hamnar och allmänna försäljnings platser, hvarest vågar ännu icke finnas, sådana der må varda anbragte, för att till vägning af hö begagnas, i händelse köpare och säljare icke hellre ville dervid sig betjena af tillförene befintlige och vid hö-mätning nyttjade parmar.
Beträffande deremot den yrkade ytterligare controllen vid handel med brännbohl; så finner Utskottet, att, ej mindre genom Kongl. Rescriptet den 5 April 1770, som bestämmer kohltunnans storlek, än genom de serskildt för hvarje BergslagsBihang till R.
Brot. 1828 och 1829. 8‘.de Sami. 2 1Q:e H:t. iS Besv. och Oecon.
Vtsk. ort stadgade kohlmätare-instructioner, erforderlig noggrannhet i detta hänseende blifvit åstadkommen; samt att, vid den bandel med kohl uti mindre partier, såsom tunnor och säckar, hvilken på några orter, förnämligast i hufvudstaden, idkas endast för hushållsbehof, det lärer vara lämpligast alt, hädanefter såsom hittills, olika mått för olika behof hållas tillhanda, då köpare och säljare ega att, bäst de gitta, öfverenskomma om prisets bestämmande i förhållande derefter; hvarföre Utskottet, som, i frågan om medlet för hö-qvantitetens bestämmande, tillstyrkt, att jemte de förut befintlige parmar, vågar må blifva att tillgå, till begagnande enligt köpares och säljares eget val, deremot afstyrker Motionen, angående förändradt stadgande om brännkohls mätning.
Stockholm den i4 Februarii 182g.
Souei; , 1829.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Bergs-Tings-Rätternes bibehållande i det skick, hvari de nu befinnas; m. m.
Genom Protocolls-Utdrag af den 22 sisth December, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till detta Utskotts handläggning remitterat ett af Herr Tham, Wollrath, till bemälte Riks-Stånd ingifvet anförande, deruti han, efter framställning af åtskilliga anmärkningar mot de åtgärder, som vidtagne blifvit, genom öfverffyttningeu af vissa i administrativ väg hittills pröfvade rättsfrågor från Styrelseverken till de Allmänna Domstolarnes behandling, föreslagit, att Rikets Högloft.
Ständer vide hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Bergs-TingsRätterne måtte orubbade bibehållas i det skick, hvari de nu befinnas, och dervid de kunna väsendtligen gagna den till fäderneslandets väl så hufvudsakligen bidragande Bergs- och Bruks-handteringen; samt att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla, att, då de göromål, som från Bergs-Colle Bihang till R.
Prot. 1828 och 182g, 8:de Sami. t J1:e H t. i Desv. och Oecon. ZJtsk. gium till Svea Hof-Rätt nu äro dragne, till stor del kunna sysselsätta en serskild
Division, inga andra Ledamöter framdeles till denna
Division måtte förordnas, än sådane, som efter afläggande af alla de Academiska Specimina, hvilka hittills varit fordrade af dem, som i Bergs-Collegium blifvit engagerade, sedermera inhemtat den1 practiska kännedom af Bergshandteringen, som för rätta tillämpningen af Bergs-Ordningarne är, i Motionairens tanka, oundgängligen nödvändig; och hafva åtskillige af Höglofl.
Ridderskapet och Adelns Ledamöter till Protocoliet sig utlåtit, dels öfver de egentliga föremålen för Motionairens framställning, och dels öfver andra vylder discussionen derom förekomne ämnen.
Hvad Herr Tham sålunda föreslagit, har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först angår den delen af Motionen, som åsyftar Bergs-Tings-Rätternes bibehållande; så och enär, i Utskottets tanka, erfarenheten, under loppet af den efter senaste Riksdag förflutna tid, icke lärer hafva föranledt till något bättre eller säkrare bedömande af förevarande fråga, än det som grundläde Rikets Ständers då vidtagna åtgärd genom öfverlemnandet åt Kongl. Majit att, i händelse det i Nåder för godt funnes, att på Hof-Rätterne öfverflytta Bergs-Collegii domsrätt, indraga Bergs - Besv. och OeCon.
Tings-Rätlerne, deras domarebefattning på Härads-Rätterne öfverföra-, och efter locala förhållanden eller öfriga omständigheter, emellan vederbörande Härads-Rätter Bergslagerne indela; samt härtill hommer, alt Kongl. Majit, uti Berättelsen den i5 sisth November om hvad i Rikets Styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdag*, behagat gifva Rikets Höglofl.
Ständer Nådigst tillkänna, alt Kongl. Majit vidtagit förberedande åtgärder till den återstående regleringen Rikets Styrelse-Verk, och i sådant afseende uppdragit åt serskildt utsedde Comilerade, att i underdånighet föreslå en i alla delar förbättrad organisation äfven af Bergscollegium och hela Bergs-Staten , dervid fråga om Bergs-Tings-Rätternes upphörande förekommer; alltså kan Utskottet desto mindre tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att, i ett sådant sakens skick, framställa den af Herr Tham föreslagna underdåniga anhållan om dessa Domstolars fortfarande, som de serskilde omständigheter, hvilka kunna finnas talande för deras upplösning eller bibehållande, bäst och tillförlitligast böra kunna utredas af Comiterade , som sättas i tillfälle att, på grund af anställda undersökningar och dervid inhemtade närmare upplysningar i ämnet, underderdånigt utlåtande och förslag afgifva.
4 Bcsv. oth Octon.
Utsh. Bct.cle. N.o 62. *- Beträffande Ster senare delen af Motionen eller frågan om de fordringar ej mindre på Academiska prof i Bergsvetenskapen, än på practisk kännedom af Bergshandteringen, hvilka Herr Tham yrkat måtte uppfyllas af de Idof-Rätts-Ledamöter, som hädanefter skulle komma att behandla Bergs-ärenden; så finner, under åberopande af de skäl, hvilka så väl serskildta Utskottet vid sistlidne Riksdag i dess Betänkande N:o 3, (pag.
4r0 sotn LagComiten i motiverne till Rättegångs-Balken i nya Lagförslaget (pag. 256) andragit, och med upprepande af hvilka skäl Utskottet icke anser sig böra upptaga Rikets Höglofl.
Ständers dyrbara tid, Utskottet, för sin del, några serskildta åligganden för ifrågavarande Hof-Rätts-Ledamöter, att documentera sina theoretiska och practiska insigter i Bergshandteringen icke vara nödiga, och kan således icke eller tillstyrka,- att den af Herr Tham i sådant afseende föreslagna anhållan varder till Kongl. Maj:t af Rikets Höglofl.
Ständer i underdånighet framburen.
Stockholm den 18 Februarii 182c).
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ny organisation af HushållsSä 11 skapen.
Genom Remiss liar till delta Utskotts handläggning blifvit öfverlemnadt ett af Herr von Quanten, Carlj till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ingifvet, så lydande Memorial: ”I afseende på Hushålls-Sällskapens ”nya organisation till Municipal-Inrättnin”gar, vill jag anföra följande:
Jag har, sehlan 1809 och derpåföljande Riksdagar, ”likasom under denna, erfarit, att vår oeco”norniska Lagstiftning är ganska bristfällig, ”och att ingen hjelp är att förvänta med ”vårt nuvarande representations-sätt, med ”mindre Sakkännedom blifver att tillgå hos ”dem, hvilka, enligt 89 § Regerings-For”men, skola dem sammanfatta.
Med kallsinnighet upptagas de i våra plena, då ”mindre vigliga afhöras med uppmärksamhet.
Men då vårt conslitutionela lif hin”uer blifva så utvecklad t, alt vi kunna förestå och efterlefva dess lagar, hvarmed ”skola vi väl då sysselsätta oss?
då återstår endast det Stats-oeconomiskaj; och 4» Utisv. och Oecon.
Utsk. ”som ingen Grundlag förmår bestämma , ”huru fo>'t menniskans intellectuela utbild”ning skall framskrida, , blifver det ålmin”stone kommande Riksdagars hufvud-före”mål, alt med urskiljning följa denna utveckling.
”Jag har i denna fråga velat framställa mina åsigter, huru Husbålls-Sällskapen ”skola sammansättas och genom en Mu”nicipalitets-form utvecklade lill Förlik”nings-Domstolar , oeconomiska förbättringar, Jury-inrättningar, m. m. ”Om t. ex. hvart io:de eller norde ”hemman på Sockne-Slämmor utsåg en per”son eller valman, som tillika blefve Le”damot af Sockne-Comileerne, hvarmed ”kunde införlifvas Förliknings-domstolar, ”hvilka hvarje Pastorat eller Socken borde ”ega, med bestämda årliga sammanträden, ”Vidare hvart ioorde hemman utsåg en ”person, som ovilkorligen skulle vara arbetande Ledamot af Ilushålluings-Sällska”pet, hvilket kunde kallas Province-Con”seiller, likasom i Frankrike finnas under ”namn af Conseillers Geueraux.
Dessa val”de sig sjelfve Ordförande och Embetsman, ”med skyldighet att sammanträda circa fy”ra å sex gånger om året, till en början ”för att upptaga hvad som vore anmärk - Bes v. och Oecon.
Utsk. ”ningsvärdt från Pastorats- eller Sockne”Comiteerne, likasom elem borde åligga ”ali Revision och Controll öfver alla de ”publike medel, hvilka nu snart sagdt äro ”undandragna all Controll, och sorn likväl ”äro ganska betydliga.
”Några hufvudgrund-reglor, lika för ”alla Provincer, borde uppgöras, som i ”detail-frågor, efter Provincernes behof kun”de localiseras.
”Jemte skyldigheten af all revision, ”samt att handlägga oeconomiska frågor, ”borde de äfven ega rätt alt beifra oord”ningar af sådan beskaffenhet, som ej bestämdt hörer till åklagare-magten, eller ”hvad den stundom underlåter att beifra, ”och folket skulle derigenom erhålla ett ”stöd, som det för närvarande alldeles sak”nar.
Project-vis föxeslur jag vidare, att ”hvarje eller hvart annat
Län borde dertill ”välja en af sine utmärktaste Oeconomer, ”hvilken efter viss tid, i sin ordning bor”de utbytas, utgörande i Stockholm ett biträde vid oeconomiska Ärendens Bered”11 ilig, i stället för Rikets Allmänna Ären”dens Beredning, införlifvade med Landt”bruks-Academien, hvarigenom local- och ”sakkännedom skulle kunna erhållas af personer, sorn lägga hand vid yrket och 8 Besv. och Oecon.
Ut sk. Bet.-de. N.-o 63. ”hvarigenom Landtbruks-Academien skulle ”erhålla en ändamålsenlig bestämmelse, så”sorn en underordnad och upplysande del ”af den oeconomiska Lagstiftningen. ”Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman ”kunde utgöra en öfverordnad Ledamot, ”och ställas i beröring med denna Munici”pal-Inrättning, då hail nu isolerad ingen ”ting förmår uträtta.
”Manga fördelar torde härigenom vinglas, brister och fel i vår oeconomiska ”Lagstiftning aflijelpas, Riksdagarne skulle ”betydligen förkortas genom tillvaron af ”en ej talrik, men på sätt och vis permanent Representation, skicklige och duglige ”Embetsman skulle bildas genom deras beröring med Folket, hvarigenom förtroende ”Folk och Regering emellan skulle vinnas.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och som hufvudgrunderne för Motionairens förslag syfta icke allenast på rubbningar i Grundlagens stadganden, dels om organisationen af Rikets Allmänna Ärendens Beredning och föremålen för dess åtgärder och dels om dpn ordning, hvari publike medel böra Revision undergå, utan också på afvikelser från Allmänna Lagen, der liruket af Förliknings-domstolar och JuryIniätlningar icke är föreskrifva; alltså och Desv. och Oecon.
Det:de.
N.-o G3j 6/f,. 9 då de öfriga af Motionairen väckta underordnade frågor utgå från ofvan upptagne hufvudgrunder i dess förslag, anser Utskottet sig icke Jeunna med samma förslag, hvarken i det hela, eller i dess delar, taga någon befattning.
Stockholm den 18 Februarii 1829.
Utlåtande, i anledning af återremiss från Vällofl.
Borgare - Ståndet af Utskottets Betänkande, N:o 20, angående den Gamla Psalmbokens aflysande från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjenster.
Vid föredragning af det Betänkande, som Utskottet, efter derom, af Herr Biskoppen m. m.
Doctor Tegnér väckt motion, i ofvanberörde ämnen den 7 sisth Januarii afgifvit, och hvarvid flere Ledamöter, samt deribland Herr Leffler varit af serskilde meningar, har Vällofl. Borgare-Ståndet lill Utskottet återremitterat Betänkandet, i anledning af derom gjord begäran utaf Herr i o Besv. och Oecon.
Leffler^ som åberopat sin till OeeonomieUtskottets.
ProLocoli lemnade reservation i ämnet; men som, enligt Utskottet tillhandakomne Protoeolls-Utdrag, Högloll.
Ridderskapet och Adeln, samt Högvördige Preste-Ståndet den 6 och Hedervärda Bonde-Ståndet den 3 i denna månad bifallit Betänkandet, får Utskottet, jemlikt 49 § i Riksdags-Ordningen, detta förhållande vördsamt anmäla.
Stockholm den 18 Februarii 1825.
Betänkande, i anledning af väckta • frågor, om upphörande af oeconomiska Besigtningar hvart 3:dje år å Soldate-Torp, samt om Soldatens skyldighet att sjelf underhålla Torpet.
Ut i serskildte, från Hedervärda Bonde-Ståndet, till Utskottet remitterade Memorial, har blifvit yrkadt af 1:0 Riksdagsfullmägligen Johannes Svensson från Jönköpings Län, att, som, Besv. och Oecon.
Utsk. genom de å Soldate-Torpen hvart 3:dje år anställande
Syner, en icke obetydlig kostnad och olägenhet tillskyndas Rotehållarne, hvilka vid dylika tillfällen måste utan ersättning underhålla och fortskaffa den personal, som vanligen förrättar synen och består af en Oflicer, en Under-Olllcer, en Corporal, en Länsman och arne Nämndemän, så beskaffade Torp-syner alltså måtte helt och hållet afskaffas eller åtminstone inskränkas lill hvart 5:te eller 6:te år, 2:0 Olof Olofsson från östergöthlands
Län, att, — då, enligt Kongl. Resolutionen uppå Allmogens besvär den 17 Aug. 176a, Ryttare, Dragoner, Soldater och Båtsmän äro förbundne, att, sedan de i vederbörligt stånd emottagit sine Torp, -dem, utan Rust- eller Rotehållarnes betungande, underhålla; men sådant nu mera ickeiakttages, ulan det tvärtom, vid hvart 3:dje år anställande Torp-syner, ålägges Rust- och Rotehållarne, att verkställa alla både större och mindre reparationer å Boställs-Torpen, utan något biträde af Torp-Innehafvarne, hvilka derigenom likasom uppmuntras att låta sina Torp-ställen förfalla, — de hittills brukliga Syner å Soldate-Torpen alltså må upphöra, och; Innehafvarne fÖrpligtas att i fredstid sjelfve hålla deras 12 Besv. och Oecon.
Utsk. Bet.-cle. IV.-o 65.
Torp i laggildt stånd; dock med förbindelse för Rote-Interessenterne, att på anfordran framföra de nödiga materialierne; äfvensom att, då Soldaten i krig är frånvarande, sköta och vårda hans Torp; hörandes det vara en tillträdande Soldat obetaget, att af sin företrädare utkräfva ersättning folden husröta, som lian under sin åhotid kan hafva sig åsamkat.
Uti denna Motion hafva Anders Persson från Östergöthlands och Johannes Andersson från Calmare Län instämt. 3:o Petter Persson från Jönköpings
Län, med hvilken sig förenat P. Pettersson och Jonas Johansson från samma Län, att, som de å Hussar- samt Soldate-Torpen hvart 3:dje år anställande
Syner, hvilka vanligen förrättas i Augusti och September månader, då Landtmannen är sysselsatt med inbergning af sin gröda och Höst-utsädets beredande, äro så mycket iner betungande, som det till och med vid ansenligt vite varder llote- och Rusthållarne ålagdt, att till Syne-Rättens förskaffande hålla 5 a 6 Hästar i beredskap, den förändring alltså måtte vidtagas, att Syner å Hussar- och Soldate-Torpen höra hållas endast hvart örte år, och att antalet af Syne-Rättens Ledamöter inskränkes till en Officer, en Krono-Betjent och arne Nämndemän, samt Besv. och Occon.
Bet:de N.o 65. i3 4:o Anders
Persson från östergöthlands
Län, att de å Soldate-Torpen livart 3:dje år anställande
Sjner mätte så mycket hellre inskränkas till hvart 6:te år, som de alltid medföra stora kostnader och mycket besvär för Rotarne, emedan Synemännen ofta äro till antalet 10 a 12 personer, hvilka af Rotarne måste förses håde med kosthåll och skjuts; hvarjemte Anders Persson föreslagit, alt Soldaterne sjelfve höra i fredstid hota förefallande bristfälligheter å deras Torp-byggnader, då Roten dertill lemnar erforderlige materialier.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande, och hvad först angår frågan, att HuseSyner å Soldat-Torpen måtte upphöra eller åtminstone icke oftare än hvart 5:te eller 6:te år förrättas, så kan Utskottet så mycket mindre tillstyrka bifall till Motionen, som det af Motionairerne uppgifne skäl, att kostnader skola Rust- och Rotehållarne tillskyndas derigenom, att Syne-Förrättarne fordra fri förtäring och skjutsning, icke eger någon grund uti Författningar och Stadganden, då det tvärtom är i 3i § af Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär, den 3 Januarii i683 anbefalldt Landshöfdingarne handhafva Allmogen vid Kongl. Maj:ts Placat emot egenvillig skjutsning, som Krigs-Betjente kunna af Allmogen taga ; och det för öfrigt jemväl uppå de personer, hvilka förrätta Syner eller Besigtnin - lif Be sv. och Oecon.
Eet:de. N:o 65. gar å Soldat-Torp, lärer kunna lämpas hvad uti 6 § af Kongl, Förordningen och Reglementet den i5 October 1723 är förklaradl, i afseende på dem, hvilka hos Rusthållare och Rotar visitera Ryttare- och Kneckte-Munderingar, nemligen att, vid ansvar, efter lag och omständigheter, vid dylika visitationer icke besvära Rust- eller Rotehållare med fri skjuts, förtäring eller annan kostnad.
Om således vid tillfälle af Huse-Syn å Ryttare-, Hussar-, Soldateller Båtsmans-Torp någon förrättningsman skulle begå missbruk eller öfverträda författningarne, är intet tvifvel att ju sådant varder rättadt och förekommet, om Rusteller Rotehållare, som tro sig ega anledning till klagan, dermed vända sig till ort' och ställe som vederbör.
Vidkommande dernäst Soldaternes förpligtande, att i fredstid sjelfve hålla i laggildt stånd deras Torp-byggnader, sedan Soldaterne dem i sådant skick emottagit af Rotarne, hvilkas skyldighet det dock bör vara, att framföra de materialier, som till Torpens reparerande erfordras ;' så enär icke allenast uti 3:dje Delen 5 Cap., ^5 §, 2 Mom. af Kongl.
Maj:ts för Armeen utfärdade Nådiga Tjenstgörings-Reglemente, utan äfven genom Kongl. Resolutionerne, uppå Allmogens Besvär, af d. 18 November i6p3 § 3, den 3 Junii 1719 § 21, d. Besv. och Oecon.
Ut sk. 17 September 1723 § 20 och den 17 Augusti 1762 § 75 är stadgadt, att Soldaten skall, sedan Torpet i godt stånd blifvit lemnadt, detsamma vidmagthålla och svara för derå nödige mindre reparationer, samt Högstberörde Kongl. Resolutioner jemväl föreskrifva, alt, då Ryttare, Soldat eller Båtsman till sine Åkrars eller Täppors uppkörande vilja af Rust- eller Rotehållarne njuta någon hjelp eller handräckning, de derom böra med dem. öfverenskomma på sätt de bäst kunna, följer ock deraf, att om Rust- eller Rotehållare utöfver de med manskapet ingångne Contract lemna något bidrag till Torpens underhållande och skötande, sådant är ett frivilligt begifvande och bör icke blifva anledning till klagomål å de Rustandes sida. — Likväl och som Utskottet funnit, att klagomål öfver hvarjehanda oordentligheter dels vid Torp-Syner, dels ock i anseende till Torptfnderhållnings-skyldigheten blifvit vid 180g, 1818 och 1823 årens Riksdagar anmäldte., fastän någon underdånig framställning derom hos Kongl.
Maj:t vid sistnämnde Riksdag icke blifvit gjord, och Utskottet således fått den öfvertygelse, att orsaken till de öfverklagade oordentligheterne icke kan vara någon annan, än glömska och bristande kännedom om de Författningar, hvilk a innehålla bestämda Stadganden i de äm - 16 Besv. och Oecon.
Utsk. Bet.-de. N.-o 65. nen, sora utgjort föremål för klagomålen; alltså och då nödigt lärer blifva, att nämnde Författningar göras mera allmänt kända, har Utskottet trott sig böra tillstyrka Rikets Högtofl.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt täcktes i Nåder låta vidtaga författning, att ett sammandrag af alla i förevarande ämne gällande stadganden måtte uppfattas, och detsamma derefter allmängöras.