Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Länestyrelser deremot låtit vid den i Almanackan bestämda tiden bero, sä hafva somlige tnarknads-besökande, som bodt af, lägsne från Marknadsorten och icke erhållit kunskap om omly9ningen, infunnit sig på den dag, som uti Almanackan blifvit utsatt, andre åter på den genom Konungens Befallningshafvandes omlysning bestämde tid, hvaraf följt, att Städernes Marknadsbesökande Borgerskap kommit i saknad af en påräknad afsättning af deras varor och tillverkningar, enär Marknaden, vid deras ankomst, antingen redan passerat, eller till annan dag blifvit utsatt.
Till förekommande af dessa olägenheter, hemställer Herr Lindqvist, att Magistraterna, efter Borgerskapets hörande, måtte få föreslå Marknads Terminerne, så väl i Städerne, samt dertill lydande Köpingar, som på Landet, och, med öfverlemnande af de Be sv, och Ekon.
Betänkanden, 51 föréslagne MarknadsTerminerne till Konungens Befallningshafvande, derå begära Kongl.
Akademiens sanction , hvarefter desse Terminer, sålunda låmpade efter de Marknadsbesökandes beqvämlig, het, kunde i Almanackoine till Vederbörandes underrättelse utsättas.
— I denna mening har Herr Ekelund instämt, under anförande, att afven i Öftergöthland de öf. verklagade olägenheterna ofta inträffat. 2:o Ett Memorial af Herr Möller, sorn ariser* att, till förekommande af de allmänt Öfverklagade felaktigheterna vid Markna, dernas utsättande i Almanackorna, och hvaruti rättelse hittills förgäfves varit sökt, nödigt blifvér, att denna angelägenhet icke, såsom hittills skett, helt och hållet öfverlemna* ät Kongl.
Vetenskaps Akademiens godtfinnande. *“•
Rikets Ständer borde, efter hans tanka, sjelfva bestämma tiderna för de årliga Marknadernas hållande öfver hela Riket, samt sedermera hos Kongl. Maj:t i Underdånighet anhålla om Kådig föreskrift för Kongl. Vetenskaps Akademien, att, vid Marknadernas utsättande i Almanackorna, Doga iakttaga de af Rikets Ständer derföre föreslfigne dagar, Utan rättighet för Kongl.
Akademien att deruti göra någon ändring oftare, än då Marknadsdagen inträffade pl en Helgedag, eller dagarne näst före och efter densamma, då marknadsdagen borda Hyttas till någon lämplig dag i följande 5ö Besv. och Ekon.
ITtsk.
Betankanclen. vecka, halst Onsdagen.
Herr Möller har,' i afseende på Marknadstidernas utsättande, , hemställt: 1:0 Att Marknaderna i allmänhet utsättas på Onsdagarne, hvarvid hinder af Helgedag vanligen icke inträffa, älven för de Marknader, som påstå i tvänne dagar, eller för den Kreatursmarknad, som på somliga ställen hålles dagen före den rätta Marknaden. 2:0 Att då Marknads-orterne äro belägne så nära hvarandra, att de van» ligen af samma personer besökas, Marknader på desse orter icke måtte utsättas pä samma dagar, utan en nödig intervall dem emellan lemnäs j och 3:0
Att, äfven med afseende på Marknadssökandes förmån, icke fiäre än högst fyra marknader måtte inom en månad utsättas uti en och samma pro
— Efter dessa grunder, har han upprättat ett Förslag, till utsättande af tiden för Marknaders hållande i Malmöhus och Christianstads Län, hvilket till Utskottet: jemväl blifvit öfverlemnadt, jemte de anmärkningar, som dervid blifvit gjorde af Herrar Ståhle, Ekelund, Bjuhr och Bök« man. 3:0 Ett Memorial af Herr Hammar, deruti han framställt ett förslag till MarknadsTerminernas utsättande, med fästadt afse» ende å Staden Halmstad.
Utskottet, scm tagit i öfvervägande, hvad i ofvanberörde måtto blifvit anfördt, får vördsamt upplysa, att Kongl. Majus
Be tv. och Ekon.
IJtik.
B stänk anden. 53 Nådiga Resolution på Prestorskapets Besvär den ia Januari 1757 stadgar i 1 : *’att inga sådana marknader, som endast en dag pasta, måge få begynnas hvarken dagen före eller efter någon Sön- eller stor Helgedag: hvilket vederbörande vid MarknadsTerminernes utsättande så uti Almanackan som Publicationer derom hafva att iakttaga; Och sedan, vid sistförflutne Riksdag, inom Högv.
PresteStåndet fråga blifvit väckt derom, att detta stadgande kommit i förgätenhet och icke alltid efterlefdes, så hade Rikets då församlade Ständer, med fästadt afseende derå, att
Sabbaten bör hållas i tillbörlig helgd, hvilket ändamål tydligenär åsyftadt i den stillhet, som nyss före och under Sabbatsdagen bör råda, hos Kongl Majit i Underdånig skrifvelse hemställt, att nämnde
Resolution måtte i denna del till full kraft och verkan upplifvas, samt vederbörande, som besör/er de årliga Almanackornes ingifvande, i Nåder anbefallas iakttaga, det icke någon marknad, som allenast en dag påstår, må deruti utsättas, att dagen före, eller dagen efter någon Söndag eller Helgedag taga sin början. — Kongl.
Majit, som öfver denna skrifvelse behagat infordra dess och Rikets Commerce Collegii underdåniga utlåtande och deraf inhämtat, att, efter hvad Vetenskaps Akademiens Astronom, sorn besörjsr Almanackornes utgifvande, inför Collegii 54 Besv. och Ekon.
Betnnkanden, Protocoll yttrat, han alltid vid Marknads Terminers införande, sökt med noggrannhet iakttaga ofvanåberopade stadgande, hvarföre ock, enär Terminen för någon Marknadi efter datum infallit på Lördag eiler Måndag, densamma vanligen blifvit utsatt antingen på Fredtagen eller Tisdagen, äfvensom Terminer för sådana Marknader, hvilka inträffat föro eller efter annan Helgedag än Söndag, undergått förändring, har, i Nådig skrifvelse af den 5 Maj 1819, gifvit bemälte G illegitim tillkänna, att Kongl.
Majit funnit någon annan åtgärd i anledning af .Riksens Ständers förr berörde Underdåniga hemställan icke erfordras, än att Commerce Gollegium i Nåder anbefalles genom Circulairebref förständiga Kongl, Majus Befallningshafvande, att, om någon gång af misstag skulle hända, det en Marknad, sam påstår endast en dag, komme att i Almanackorne utsättas dagen före eller efter en Söndag eller Helgedag, Kongl, Maj:ts Befallningshafvande ega att, med afseende å öfrige MarknadsTerminer inom Länet, och nästgränsande Län, bestämma en annan lämpelig dag för samma marknads hållande, likväl så nära den förra Terminen som möjligt, samt ej allenast utfärda Kungörelse, sednast en månad förr än marknaden inträffar, utan ock om öjen vidl.agne åtgärdeu lemna Commerce Collegium underrättelse; Och har denna Kongl, Besv. och Ekon.
Betänkanden. 55 Mnjits Nådiga Föreskrift genom Commer» ce Collega Circulaire af den 7 Juni 1819, blifvit Konungens samtelige Befallningshafvande i Länen vederbörligen meddelad.
Hvad åter angår sådana Marknader, som racka flere dagar, så hafva Rikets Högl.
Ständer icke hos Kongl. Majit framburit någon underdånig önskan om förändring i tiden för deras utsättande, äfvensom Kongl. Majit icke funnit skäl bifalla Dess Befallningshafvandes i Skaraborgs
Län gjorda underdåniga hemställan om Nådig tillåtelse, att, då en sådan Marknad blifvit utsatt, att börjas på Måndag, få bestämma en annan lämpelig dag för Marknadens hållande, i likhet med hvad som i Nåder blifvit föreskrifvet om marknader, sqm påstå endast en dag, Efter denna framställning af hvad som, rörande ifrågavarande ämne, finnes tillgjordt, får Utskottet anföra, att den olikhet i föreskrifter, som i afseende på MarknadsTerminers reglering eger rum, synes i Utskottets tanka medföra verkliga olägenheter.
Ändamålet, att Sabbatens helgd mätta bibehåll as okränkt och ostörd, synes icke i hufvudsakelig måtto uppnåddt genom föreskriften, att visse marknader, nemligen sädane, som räcka endast en dag, icke fä hållas näst före eller näst elter Sön- eller Helgedag, så länge samma föreskrift icke sträcker sig till alla, utan de fleste mark* efi Besv. och Ekon.
Betänkanden. »ader, eller de, som påstå flere dagar, ännu ptsättas i synnerhet på Måndagar, Härtill hommer äfven, att skilnaden i dessa före-, skrifter lätt föranleder till misstag och förvillelse, så väl vid Terminernas utsättande i Alroanackorne, som äfven, då Konun* gens Befallningshafvande behöfva, till rät* telse och förändring, omlysa origtigt utsatta Marknads-Termir.er, Utskottet åberopar, Itvad Herr Lindqvist i detta afseende ö£- verklagat, och Utskottet har derjemte inhämtat, att äfven detta års Almanack gifven anledning till misstag, genom uppgift af origtig MarknadsTermin.
För att förekomma sådana olägenheter, och för att erhålla likstämmighet och enkelhet i föreskrifterne om Marknadstidernes utsättande, anser Utskottet sig böra tillstyrka, det Riksens Höglofl.
Ständer framföra den Underdåniga önskan hos Kongl.
Majit, att ingen Marknad, eflvad han räcker en eller flere dagar, ina få utsättas att börja pä Måndag eller näst efter Helgedag, och att ingen Marknåd, soia påstår endast en dag, må få hållas på Lördag eller näst före Helgedag5 samt att Kongl.
CommerceCollegium, som, till följe af Kongl. Majits INiådiga Bref den u, Januari 1788, haft sig Marknadstidernas reglering uppdragen, måtte anmodas, att ined erforderlig skyndsamhet och med fästadt afseende på den föreslagna förändringen, företaga en ny reglering af MarknadsTer* Resv, och Ekon.
Rcta>\kanden. f 57 minerne och deraf lenina VetenskapsAka. dem ien del, samt oaflåtligen tillse, att de Balunda bestämde MarknaasTerminerne hä» danefter blifva af vederbörande, som derom besörjer, med större noggrannhet, än hittills skett, i Almanackorne utsatte.
Ständers eget godtfinnande vördsamt öfver.
Jemnadt.
> N:r 16.
Ankom den 27 Mars J82g.
Betänkande, i anledning af gjord hemställan 0111 Ön Tjörns befrielse ifrån Krono skjutsning.
I^iksdagsFullmägtigen Eric Svensson från Bohus Län har, uti ett, genom Hederv.
Bondeståndets
ProtocollsUtdrag af den 2Ö:te nästlidne Februari till Utskottet remitteradt, Memorial, på Innevånarnes å ön Tjörns vägnar, framställt den svårighet, som för dem möter, att utgöra Kronoskjuts, enär samma ö är belägen på fullt en half mils afstånd ifrån fasta Landet, och anhåller på sådan grund, att Innevånarne ä ön Tjörn måtte, så vidt möjligt, ifrån Kronoskjutsaingsbesväret befrias; Villjande de likväl icke 58 Besv och Ebon.
Utsk, Betänkanden. undandraga sig detsamma, då nöden sådant påkallar elier krig utbrister.
Utskottet, som eger sig bekant, att ö« Tjörns innevånare blott sällan, vid större Kronotranrporter, och då tillgång å hästar på fasta Landet saknats, blifvit kallade till utgörande af Kronoskjuts, anser sig i anseende till nödvändigheten, att, då omständigheter ovillkorligen så fordra, kunna påräkna alla möjliga utvägar till cotjimenderingars eller Kronotransporters fortskafFande, icke kunna tillstyrka för dessa Oboer en bestämd befrielse ifrån Skjutsningsskyldighetens utgörande; Och, med förutsättande, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hädanefter som hittills, icke lärer underlåta, att, med billigt afseende å ön Tjörns längre afstånd ifrån fasta Landet och den olägenhet, som för de skjutsande härigenom måste uppkomma, så mycket som möjligt förskona dem ifrån det öfverklagade skjutsningsbe* sväret, finnér Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon Riksens Ständers åtgärd i förenämnde hänseende.
Hvilket dock till Riksens Högloflige Ständers egen pröfning vördsamt öfverlämnäs.
Stockholm den 24 Mars 1825.
BesVi cch Ekon, I tsk, Betänkanjen, 59 N:r 17.
Ankom den 27 Mars 1323.
Betänkande, angående skyldighet för Postmästare, att emot ersättning hålla Post• bok med Landtb oer.
Genom ProtocollsUtdrag af den 6:te sistlidne Mars, har Hederv.
BondeStåndet till Utskottet rentitterat ett Memorial af Riksdagsfullmägtigen C. F, Berg från Bohus
Län, deruti anföres, att ibland de olägenheter, en Landtbo ofta får vidkännas, genom ett, flere mil aflägset, boningsställe från närmaste Stad, skall Postgången i närvarande skick vara en af de vigtigaste, enär en Postmästare icke är skyldig, att med Landtbo, som ej är Ämbetsman, upprätta någon Postbok, och han icke heller eger rättighet fordra, att Postbönderne skola medtaga någon lösväska; På grund hvaraf, och då en Landtbo, eller Jordbrukare, ofta kan hafva lika angelägna bref att hemta och afsända, som de, hvilka afgå till KronoFogde och Länsman, samt, i händelse han eger tillgång, alt hålla årets tidningar, kan draga lika mycken nytta deraf, sorn mången Ämbetsman, hvilket icke bör bero af Postmästares godtfinnande och taxering, Riksdagsmannen, med ytterligare afseende å den kostnad och förlust af dagsverken, i 60 Iiesv. och Ekon.
Betänkanden. sorn tillskyndas en Landtbo, hvilken måste föra en jemn brefvexling och har sitt Landtställe 5 å 6 mil från närmaste stad, derigenom, att han i förenämnde ändamål nödgas afsända en exprés öfver 20 mil i hvarje vecka, föreslår, att Postmästare i $täderne må åläggas, att emot ett visst arfvode hålla ordentlig
Postbok med alla de inora orten boende Landtboer, som af denna förmon vill ja sig begagna, äfvensom att Postförare, emot en bestämd afgift för året, böra vara skyldige, att medtaga Landtboernes Lösväskor, i likhet med hvad å flere orter är brukligt.
Utskottet har haft detta ärende undeE öfverläggning; Och då, enligt Utskottets tanka, Törmönen af en lättad Communication, som genom Postinrättningen .åsyftas, bör, så mycket som möjligt, sträcka sig till alla de af Rikets Innevånare, som deraf ega behof; så har Utskottet med billigt afseende å de hinder deremot, som uti ofvan upptagne Memorial blifvit anmärkte, ansett sig ega afledning vördsamt tillstyrka, att Riksens Höglofl.
Majrt framföra den underdåniga önskan, att Postmästare, så väl i städerne som på landet, hädanefter matte förklaras skyldige, att mot ersättning hålla Postbok med alla de inom orten boende Landtboer, som villja sig deraf begagna, och att Postförare derjemte åläggas, emot betalning emottaga och å der - llelv. ock Ekon, Utik.
Betänkanrlen, tfn till vid Postvägen bestämda ställen aflemna de lösväskor, som dem i sådant hänseende tunna anförtros, samt att, till förekommande af den öfverdrifna vedergällning, som af någon Postmästare eller Postbonde möjligen kunde yrkas, Kongl. Maj.t efter Öfver-PostDireeteurens samt öfrige vederbörandes hörande, täcktes i Nåder bestämma de grunder, hvarefter en sådan vedergällning bör utgöras.
Hvilket dock till Riksens Högloft Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemna».
Ankom den 29 Mars i82J|.
TJ nder den 24 nti innevarande månad hafva till Rikets Högl.
Ständers Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskott inkommit 2:ne Utdrag af Protocollen, hällne uti Högv.
PresteStåndet den 24 föregående Febr. och 19 Mars, hvaruti Resp. Ståndet till Utskottet remitterat 2:ne Memorial af Herr Prosten Sundius, det förra: om de förökade af gifter, som enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af d. 23 Jan. 1811 skola utgå till Vadstena KrigsmanshusCassan, och Amiralitets KrigsmansCassan, men ej till någon del kommit den sistnämnde till godo, och det sed - 62 Besv• och Ekon•
Betdnkänden» »are innehallande några rättelser vid de förut lemnade uppgifter.
Efter Memorialens Föredragning liar Utskottet jemnfört deras innehåll med de ämnen, hvilka* såsom utgörande föremålen för Utskottets verksamhet, finnas bestämde uti 54 § af Kongl. Majrts och Riksens Ständers fastställde Riksdagsordning; men, då de remitterade Memorialen endast vidröra utgörande af förut stadgade afgifter och yrka dessas användande till vissa, uti lageö redan fastställda, ändamål; hvilket allt icke lämpligen eller med någon Analogie af Grundlagen kan till något af de ofvannämnde ämnen hänföras, så får Utskottet enligt Riksdagsordningens 44 § dessa Memorial, såsom ej tillhörande dess befattning, vörd» sammeligen återlemna.
Stockholm d. 26 Mars 1823.
Ankom den 29 Mars 1823, Betänkande, angående åläggande för Frätsehemman, att lika med andra hemman deltaga i Krono-, Häll- och ReserveskjutSi U"ti ett från Hederv.
BondeStåndet till Utskottet genom FrotocollsUtdrag af den Bern, och Ekon. tjuk.
63 3;dje i denne månad remitteradt Memorial af RiksdagsFuJlmägtigen Oloj Carlsson från Ostergötlands Län, bar bemälde Riksdagsman, med fästadt afseende å Skjutsningsbesvärets tyngd, ansett någon annan utväg till lättnad för den betryckta Krono- och Skatte.Allmogen, som ensam besväras af Kronoskjuts, icke nu mer ega rum, än att äfven Frälsehemmansägare deruti deltaga; Och, ehuru Riksdagsmannen erkänner, att ett nytt betungande såmedelst tillskyndas Jordegare, hvilka derigenom kunna påstå sig lida intrång i en dyrare förvärfvad egande Rätt, så ser Riksdagsmannen sig likväl nödsakad, enär en mera gynnad Medborgare i Samhället icke bör ega rätt undandraga sig den minskning i sina fördelar, som för Fäderneslandet är nödvändig, under ett allmänt, på annat sätt ohjelpligt, betryck, föreslå, att alla Frälsehemman, utan åtskilnad, må förklaras skyldige till lika deltagande med andre hemman, så val i Kronoskjuts, som Håll- och Reserveskjuts, både i Fredstid och under Krig.'
Hvad sålunda blifvit yrkadt, har Utskottet till pröfning förehaft; — Och, som Frälsehemmans befrielse från skjutsningsbesväret är en dem uti Författningarne tiilaggd förmon, som genom samtelige RiksStåndens i Kongl.
Kungörelsen den 6 April 1810 innefattade Concessioner blifvit ytterligare bekräftad; och nämnde förmon ingått 64 Btsv» och Elion.
Betdnkanden. uti Frälsehemmans värde, hvilka, med be* räkning deraf, blifvit ärfde och förvärfdej Alltså, och då, i öfrigt, BondeStåndet eget lika rätt med öfrige SamhällsClasser, att en sådan egendom, som den i fråga varande» besitta, anser Utskottet sig icke ega anledning, att å ifrågavarande Motion tillstyrka ett bifall, hvarigenom egande rätten i sä betydlig mon skulle förnärmas, hälst dä man icke lärer vara i tillfälle, att för mistningen af samma förmon anvisa vederbörande någon ersättning.
Stockholm den 24 Mars 1823» N:o 20.
Ankom den 2g Mars i823< Betänkande, i anledning af yrkade förändringar uti nu gällande författningar, rörande Kr ono‘Skjut sen.
H ederv.
BondeStåndet har, genom Protos collsUtdrag af den i, 3 och 5 i denna månad, till Utskottet remitterat följande Memorial i detta ämne, nemligen: 1:0 Af RiksdagsFullmägtigen från Christianstads Län, Fehr Jönsson, som fäster uppmärksamheten pä det missbruk, hvilket vid Best), ock Ekon.
Betunkanden. 6,5 Kronoskjutaningar skall sga rum, att åå, genom försummelser med uppbudniug vid något ombyte, brist på hästar yppas, da skjutsande, sorn dit med feronoskjmsen an» ländt, nödgas fortsätta resan till nästa ombyte; Och, då Riksdagsmannen ej kunnat i Författningarne igenfinna något bestämdt förbud emot ett sådant missbruk, samt desse icke heller bestämma någon viss våglängd, såsom den högsta, hvilken de skjutsande äro skyldige att färdas, föreslår Riksdagsmannen, att ihgen kronoskjutssk vidig mä fövpligtas skjutsa längre väg an 2 Mil, hvarjemte Krorobetjeningen borde tillse, det skjutsen vid hvarje ombyte är i vigtig ordning, så att de skjutsande icke nödgas med sitt betungan» de umgälla Kronobetjeningens försummelse. 2:0 Af RiksdagsFullmägtigen Hans Michelsson från Gefleborgs Län, hvilken, till ordningens bibehållande vid Kronoskjutser, hemställer: att Kronobetjeningen borde å» läggas vid sådane tillfällen uppställa defc uppkallade Hästeantalet i den ordning, som med den skjutsskyldiges tour vore förenlig, •utan att medföljande
Refäl eller manskap deribland utvälja, hvilka dem 5:0 Af RiksdagsFullmägtige Ölöf Nilsson och Olof Olsson från Carlsstads Län; uti hvilket Memorial öfverklaga?, att, ehuru Kongl.
Majus sednast utfärdade Nådiga Bihang till RiksSt, Brot, 1823- SamL N:r 5. egde, att le. 66 Besv. och Ekon.
Betänkan jeHi Författning skall föreskrifva, att de, sotti till kronoskjuts äro bådade, ej äro pligtige, att utan ersättning vänta längre äö fyra timmar, ifrån den tid, de enligt kallelse böra sig å skjutsstationen in* linna, så skall likväl ofta handt, att de skjutsande icke allenast beordrats, att efter flere timmar före den till skjutsningen be» stämda tiden sig på stället infinna, utan äfven nödgats vänta bela eller halfva dygnet, innan afresan skett; Hvadan yrkas, att någon allvarlig åtgärd hos Kongl. Maj:t måtte föreslås till förekommande af detta missbruk, samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ålades hålla hand deröfver, det Kronobetjeningen, på dess ansvar, tillsåg, att de skjutsande, vid sådana tillfällen, få tillgodonjuta de dem i Författningarne tillaggde rättigheter och förmoner, samt i sådant ändamål, för hvarje gång särskildt, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inberätta tiden, då de kronoskjutsande enligt ordres sig inställt, äfvensom den, då kronoskjutsen afgått. 4:o Af RiksdagsfuIImägtigcn från Gefleborgs Län, Cart Henriksson Bergman, som anmärker, att icke sällan händer, det orter, som äro belägne på 8 å lo
Mils afstånd från det ställe, der en kronoskjuts skall emottagas, vid oftare påkommande sådana skjutser, kallas att deri deltaga, lika med dem, som bo nära intill ombytes-stället, Eesv. och Ekon.
Eetänkanden. 6y hvarvid, då de förre färdas so å 24 Mil för fram- och återresan, behöfva de sednare endast fara 6 a 8 Mil, nied samina skiljaktighet i tid; Och föreslås på sådan grund, att Riksens Ständer hos Kongl. Majit i Underdånighet anhöilé, det Landshofdingariie måtte i Nåder anbefallas, i vederbörlig ordning sammankalla Fullmägtigej för att ined dem öfverlägga om grunderne för en iay reglering af kfonoskjiitséh, och i enlighet dermed iitarbeta en i detta ämne för hvarje
Län särskildt gällande Författning.
Hvad uti öfvaniipptagne Memorial sålunda anföres, har Utskottet till öfvervä. gande föréhaftj
Och hvad först angår det gjorda yrkandet, att någon viss våglängd borde bestämmas, hvarutöfver de kronoékjiitsäiide icke skulle vara skyldige att fortskaffa kfönotranspörtér; så har Utskottet, iiied afseende å de olika förhållanden, som å särskilde orter visa sig, ej mindre i afseende på afståndet emellan skjutshållen, och tillgång pså hästar jemte andra omständigheter, hvilka härvid mäste komma i betraktande, val ansett sig ej kunna tillstyrka utfärdandet af en sådan allmän föreskrift i detta hänseende, som motionen åsyftar; men, då den öfverklagade olägenheten visserligén är för de kronoskjutsandé håde betungande och med billighet oförenlig, enär en annan persons försummelse hätvid faller en oskyldig till last,- har tfé - 6Q Eew. oih. Ekon.
Eetahkmiclen. sköttel, till förekommande deraf, trott sig böra föreslå, att, då en kronoskjutsande framkommit till den station, dit han, enligt kallelse bordt skjutsa, han då icke skall kunna nödgas att vidare fortskaffa Cornmenderingen eller kronotransporten, så framt han icke sjelf villigt, enligt träffande öfver» enskommelse, vill sådant sig åtaga emot ersättning, som bör honom godtgöras af den kronoskjutsskyldige, hvilken försummat att kallelsen åtlyda.
Hvad dernäst rörer Riksdagsmannen Hans Michelssons hemställan, att kronobe» tjeningen bör bestämma den ordning, i hvilken de kronaskjutsande böra vid skjutsningen begagnas, så eger Utskottet sig bekant, att, enligt de af Kongl, Maj:ts Befall» jiingshafvande härom meddelte föreskrifter, Kronobetjeningen åligger så förfara, som i Memorialet föreslås; Och, då de derstädes öfverklagade olägenheter således endast härflyta ifrån missbruk, hvaröfver, den dertill anser sig befogad, eger att i behörig ordning anmäla klagomål, så anser Utskottet icke lämpeligt, att i sådant hänseende föreslå något allmänt stadgande, hälst denna fråga, enligt Utskottets tanka, innefattar ett ordningsmål, hvilket tillkommer Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, att hvar i sitt
Län reglera.
Beträffande åter den af RiksdagsFnllEöägtige Olof Nilsson och Olof Olsson förd® Bein. och Ekon.
Eetänhandcn, klagan, att kronoskjutsande ofta kallas flwa timmar före den till skjutsningen bestämda tiden, samt derefter nödgas uppehålla sig hela dygnet, för att afbida kronotransportens ankomst, utan att de dervid få tillgodonjuta den i författningarna dem tillaggde ersättning; så får Utskottet härvid upplysa, att, enligt Kongl. Brefvet af den 31 Juli 1812, äro kronoskjutsande ålagde, att, utan ersättning, vänta 8 timmar, hvarefter de för 4 påföljande timmar erhålla 4 sk. i timman uti väntningspenningar för hvarje häst; egande de, om Transporten icke, efter sålunda förflutne Tolf timmar, ännu ankommit, att utan ansvar hemresa.
Då således bestämda föreskrifter i detta hänseende redan finnas, hvarigenom de kronoskjutsandes rättigheter synas vara behörigen tryggade,, har Utskottet, med afseende å kronans
Rätt samt de betydliga förluster, som genom en utsträckning af dessa rättigheter kunde henne förorsakas, särdeles i de fall, då, genom oförutsedda händelser, ett längre uppehåll under en längre transport kunde uppkomma, icke ansett sig böra föreslå någon förändring uti hvad ofvanberörde Författning härom stadgar; Men, enär nu vanligen så tillgår, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i det