Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Serskildt har Utskottet till pröfning förehaft det af Herr Petré väckte förslag om anläggning af en väg emellan Ofver- och Neder-Calix socknar i Norrbottens Lån; och har Utskottet härvid af de bilagde handlingarne inhemtat: att sedan Ofver-Calix socknemän hos Konungens Refallningshafvande gjort framställning om undersökning i och för en våg-anläggning från denna socken genom Neder-Calix socken till den allmänna landsvägen - Stats-Utskottets Utlåtande lV'.o 435., Litt, C, 57 gen vid hafskusten, så hafva bemålde socknemän, <!å kostnaden för nndersökningarne i och för hela den nya vågen, hvilken komme att sträcka sig endast ii mil genom deras socken, men deremot 5~ genom NederCalix, skulle bestridas af Öfver-Calix socknemän, oagtadt de måste med Neder-Calix socken dela bördan af den för dem af ingen nytta varande, utmed kusten löpande landsvägs underhåll, funnit sig böra afstå från deras framställde begäran om ofvannåmnde nya våg-anläggning, i följd hvaraf Kongl. Kammar-Collegium äfven förklarat socknemånnen i så vål Öfversom Neder-Calix socknar befriade från den dem af Konungens Befallningshafvande ålagde skyldighet att berörde våg i egenskap af socknevåg uppbryta och iståndsätta.
Då, enligt de upplysningar, Utskottet varit i tillfälle inhemta, ifrågavarande våg-anläggning år af högsta vigt för forslandet af skogs- och bergs-producter från Öfver-Calix socken till hafvet, och af spanmål med flere lifsförnödenheter till socknen tillbaka, helst ingen annan utväg till varutransport till och ifrån nämnde socken för närvarande finnes ån uppå den med flere svåra forssar uppfyllda Calix eif, samt äfven synes blifva af nytta såsom underlättande communicationen med Gellivare rika malm fält, har Utskottet, som tror sig kunna antaga, alt den obenägenhet, som socknemånnen nu senast visat emot våg-anläggningen, endast hårrör af den kostnad för dem, som dermed skulle blifvit förknippad, och hvilken, ehuru icke beräknad till högre belopp ån 7,000 R:dr, dock för irivånarne i denna fattiga och glest bebygda ort år ganska ansenlig, funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer mätte medgifva, att Kongl. Maj:t, sedan vederbörande ånyo blifvit hörde och fått sig yttra, huruvida de, för den händelse Staten lill vågens uppbrytande lemnar bidrag, vilja för dess framtida underhållande ansvara, må ega att af de till vågars anläggning och förbättring hår ofvan tillstyrkte 100,000 R:dr disponera ett så stort belopp, som erfordras till understöd för anläggning af den emellan Ofver- och Neder-Calix socknar föreslagne våg. 7:0.
I anledning af Utskottets yttrande, angående anslag till försöks anställande i och för en Chaussé-anlåggning emellan Westerås och Fahlun, härinom Ritlderslapet och yldeln blifvit yrkadt: att Rikets Ständer jemväl måtte anslå medel till utstakning af våglinien i detaljer, åfBih, till R, St, Prot, 1840 och 184L 4 Sami, i A/d, 3 Band, 2 Haft, 8 58 Stats-Utskotlets Utlåtande, N\o 4 35^ Litt, C, vensom hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att alla frågor om jordersåttningar och vågens framtida underhåll målte fullständigt utredas samt vederbörande höras, i afseende på det bidrag, som af dem kunde lemnäs till arbetets verkställande, så att saken vore fullkomligt förberedd och kunde af Rikets Ständer vid en kommande Riksdag definitivt afgöras.
Ledamöter af Freste-Ständet hafva dels yrkat, att anslaget måtte lörhöjas från i5,ooo till 3o,ooo R:dr, dels framställt den anmärkning, att Utskottet tillstyrkt alltför litet till förmon för
Dalorten, för att kunna anse sig hafva derigenom på ett tillfredsställande sått besvarat Herr Petrés och Didrie TVeslroms motioner om understöd till nämnde orts invånare, hvilken senare anmärkning jemväl förekommit inom Borgare-Ståndet.
I öfrigt hafva så vål inom detta sistnämnde Riks-Stånd, som äfven inom Bonde-Ståndet ^ flere ledamöter bestridt allt anslag till den ifrågavarande Chaussén, enär dels detsamma borde kunna anses inbegripet under det, som komm* att beviljas för vågars förbättrande i allmänhet, dels fråga kunde med skål uppstå örn Chaussé-anlåggningen vore ändamålsenlig och kunde för orten medföra någon verklig nytta.
Med afseende å de olika meningar, som inom de serskilda RiksStånden, rörande denna punkt, blifvit yttrade; och då Utskottet icke kan frånträda sin åsigt, att ett försök till Chaussé-anlåggning, på sått Utskottet hemställt, bör blifva af nytta för utrönandet af verkstållbarheten och beståndet af sådane anläggningar, lika litet som Utskottet anser större anslag dertill lämpligen böra ifrågakomma, ån som oundgängligen för ändamålets vinnande må finnas erforderligt, vidblilver Utskottet sitt i denna punkt förut afgifne yttrande. 8:o.
Inom Borgare-Ståndet har, i anledning af Utskottets yttrande i denna punkt, angående anslag till jernvägars anläggning, blifvit anfördt, att det borde vara vederbörande öppet att anlägga jernvägar, der sådane kunna vara mera nyttiga ån beslutade canaler.
Deremot hafva Ridder— skåpet och Adeln samt Preste-Ståndet lemnat punkten utan anmärkning och Bonde-Ståndet densamma bifallit.
Då Utskottets yttrande sålunda finnes vara af trenne Riks-Stånd bifallet eller lemnadt utan anmärkning, vidblilver Utskottet detsamma. 9:0.
Utskottets Utlåtande, i fråga om befrämjande af bogsering medelst ångfartyg å Götha canal, har af Ridderskapet och Adeln blifvit lern - Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 435, Litt.
C. 59 nadt n fan anmärkning och af Bonde-Ståndet bifallet, hvaremot inom Preat"- och Borgare-St änden blifvit anfördt, att, så framt den med canalen åsyftade nytta skall kunna i någon betydligare nion vinnas, bogseringsfartyg der mäste finnas att tillgå, emedan i annat fall genomfarten gick så långsamt, att högst få fartyg kommn att passera canalen, samt att derföre, då det visat sig, att enskilde, ännu så långt efter canalens öppnande, icke kunnat tillvägabringa en sådan bogserings-fart, Staten borde tråda emellan och uppmuntra företaget; varande till Utskottet af en ledamot uti sistnämnde
Stånd insänd en prospectus till bildande af bolag i sådant afseende.
Då Utskottet icke funnit sig kunna frångå sin åsigt, att den ifrågavarande bogseringsfarten år ett företag af helt och hållet enskild natur och att, om detsamma pröfvas nyttigt och förmonligt, den vinst, som deraf kan påräknas, bör göra tillfyllest, för att, utan Stats-bidrag, kunna tillvägabringa actieteckning till så stort belopp, som för sådant ändamål erfordras, vidblifver Utskottet äfven i denna punkt sitt förra yttrande. d) Vid Utskottets förslag till vissa föreskrifter för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i detta Utlåtande omförmålde föremål anvisas, har inom Ridderskapet och Adeln, Preste- och BorgareStånden blifvit erinradt, att vilkoren för de lån, som kunna komma att beviljas, voro alltför hårda och troligen skulle komma att göra ornintet (lere allmänt nyttiga företag, till hvilka menigheterne utöfver dessa lånebi— drag skulle komma att i högst betydlig mon tillskjuta medel, på grund hvaraf blifvit yrkadt, att antingen ränta ej måtte komma att erläggas förr ån 5 eller 5 år efter lyftningen, då arbetet kunde anses böra vara så långt kommet, att någon nytta deraf vore att påräkna, eller ock att räntan, äfvensom afbetalningen, måtte nedsättas till 2 procent hvardera, äfvensom anmärkning förekommit dervid, att Utskottet icke närmare utredt, livad sorn förstods med den i 6:te punkten föreskrifne säkerhet, eller om icke såkallad solidarisk ansvarighet af menigheter och bolag skulle kunna i sådant afseende anses tillfyllestgörande.
Serskildt har inom Borgare-Ståndet blifvit anfördt: att
Utskottet anvåndt för liten uppmärksamhet, för att förekomma collision emellan Statsverket och Riksgålds-Contoret, i så matto, att Utskottet, efter att hafva i Utlåtandet N:o 354 tillstyrkt, att afbetalningar och räntor borde ingå till Riksgålds-Contoret, nu uti detta serskilda Utlåtande Litt.
C föreslår, att Kongl.
Majit skulle, i fall fastställd arbetsplan öfvertrådes, ega att inställa all vidare utbetalning af Statsmedel 60 Stats-Vtskottets Utlåtande, IV'.o 435, Litt. C, ochat erfordra hvad, som blifvit åferburet; att den säkerhet, som af vederbörande borde ställas, icke fanns närmare beskrifven, ej eller stadgadt, huru de förbindelser borde vara beskaffade, sorn skulle till Riksgälds-Contoret aflena nas, samt att Utskottet uti 8.'de och 9:de punkterne af de ifrågavarande föreskrifterne, liksom upphäft de grunder, hvarefter Utskottet gått till våga vid detta Utlåtandes afgifvande.
Af Bonde-Ståndet har denna del af Utlåtandet blifvit återremitterad, såsom stående i nära sammanhang med flere förutgångne punkter, uti hvilka Ståndet förut beslutat återremiss, samt äfven på den grund, att det för olyckshändelser m. m. tillstyrkte serskildta anslag ansetts icke böra beviljas.
I anledning af dessa anmärkningar, får Utskottet anföra: att Utskottet, vid det förhållande, att de medel, hvilka såsom lån erhållas till befrämjande af hamn-anläggningar, odlings-företag eller andre dylika föremål, icke förr ån efter det arbetet hunnit fullbordas blifva fruktbärande, funnit sig böra frånträda sitt förslag, att ränta å sådane medel bör beräknas och erläggas genast efter lyftningen, äfvensom Utskottet, med afseende derå, att numera den allmänna räntefoten icke kan anses öfverstiga 5 procent, tror den årliga afbetalningen kunna nedsättas från 3 till 2 procent, dåden, tillsammans med räntan, kommer att uppgå till 5 procent; att sedan Utskottet numera ansett de anslag, sorn på den extra Stats-regleringen uppföras, böra utgå och beräknas för 4 år, den föreskrift, att arbeten sorn åsyfta att bereda odlings-företag,, böra vara började senast under loppet af år iS43, bör förändras sålunda, att år i844 i stället angifves; att Utskottet icke anser, att något bestämdt beslut lämpligen kan af Rikets Ständer fattas, huru den säkerhet, som af vederbörande menigheter, bolag eller enskilde skall ställas, bör vara beskaffad, enär, vid hvarje serskildt fall, förhållanden kunna inträffa, som erfordra skiljagtiga bestämmelser, och hvaröfver endast Kongl. Majrt blir i tillfälle att förordna; att Utskottet äfven trott sig böra antaga, det ingen svårighet för RiksgåldsContorets Fullmågtige kan uppstå att pröfva, huru förbindelserne för de lån, som af Contorets medel utgå böra vara inrättade, och att således serskilde föreskrifter i sådant afseende icke blifva erforderlige; att då, för det fall, Kongl.
Maj:.t skulle finna
Sig böra återfordra af enskilde uppburne Statsmedel, Riksgålds-Contorets Fullmågtige endast skulle komma att emottaga de medel, som sålunda af Statsverket indrifvas, Utskottet icke kan inse, hvaruti den collision skulle bestå,, som förmentes kunna, i följd af denna föreskrift, uppkomma emellan Statsverket och Riksgälds-Contoret;; att då Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 435., Litt. C, 61 de föreslagne stadganden i 8.'de och g:de punkterne åro påkallade af nödig försigtighet, för att lörebygga eljest möjliga förluster för det allmänna, Utskottet icke anser sig kunna frånträda hvad uti dessa punkter år vordet yttradt, samt att Utskottet likaledes vidhåller sitt yttrande i den litte punkten, endast med den jemkning i summan, som blir en följd af de uti detta senare Utlåtande tillstyrkte högre summor, hvarförutan Utskottet får anmäla, att Utskottet ansett ett tillägg böra ega rum, hvarigenom Fullinågtige i Riksgålds-Contoret föreskrifvas att icke utanordna medel till enskilde, menigheter eller eorporationer, så framt icke vederbörligen afslutadt contract, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer meddelade föreskrifter, varder behörigen företedt.
På grund häraf får Utskottet, med efterföljande afvikelser från det förut afgilne yttrandet, tillstyrka Rikets Ständer att besluta: 1:0 att, innan medel få lyftas, skall arbetsplan, upptagande både når företaget kommer att börjas och når det kan anses vara fullbordadt, vara uppgjord och af Kongl. Majrt godkänd; 2:0 att medlen, der företaget med direct Stats-anslag understödjes, utbetalas, efter det arbetet blifvit börjadt, successivt, i nion af dess fortgång, samt att de bidrag, menigheter, bolag eller enskilde förbundit sig lemna, jemväl i samma mon och i lika förhållande med statsbidraget, till företaget utgå och användas; 5to att å de lån, som kunna af Rikets Ständer beviljas, kommer att i alla de fall, der ej af Rikets Ständer serskildt annorlunda förordnas, efter 5 års förlopp, sedan medlen blifvit af Statsverket utbetalde, erläggas 5 procent af det primitiva capitalet årligen, hvaraf 3 procents ränta först beräknas å det vid hvarje liqvid återstående capital, och det öfriga utgår såsom afbetalning, intilldess hela capitalet med ränta sålunda blifvit till fullo betaldt; 4:o att de arbeten, som åsyfta att bereda odlingsföretag, böra vara började senast under loppet af år 1844, och att, i annat fall, de anvisade medlen skola reserveras till kommande Ständers disposition; Stats-Utskotteti Utlålandttj jV.-o 435., Litt.
C. 5:o aft, då arbetets utlärande öfverlemna* till menighefer, bolag eller enskilde, desse alllid böra, enligt contract, förbinda sig att, efter fastställd plan, fullborda arbetet, utan att kunna af Staten påräkna något ytterligare bidrag, utom den ersättning, som för arbeten, hvilka genom directa anslag och icke medelst lån af Staten understödjas, må kunna ega rum för oförvållade betydligare olyckshåndelser eller sådane hinder för företaget, som ej kunnat förutses och beräknas; samt alt ett sådant vederbörligen afslutadt conlract, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer meddelade föreskrifter, bör hos Fullmågtiga i Riksgälds-Contoret företes, innan medel må af Fullmågtige anordnas; 6:0 ett menigheler, bolag eller enskilde, till hvilka Stats-medel anvisas, böra ställa af Kongl. Maj:t pröfvad och godkänd säkerhet, så vål för återbetalning af låneunderstöd, med derå stadgad ränta, som för fullgörandet af de conlract, hvilka i afseende på arbetets verkställighet upprättas; 7:0 att den af Kongl. Majit fastställde arbetsplan bör, så framt ej Kongl. Maj:t, uppå derom gjord anmälan, skulle förändring medgifva, olöråndradt följas, vid det äfventyr, aft, i annat fall, Kongl.
Maj:t inå ega inställa all vidare utbetalning af Stats-medel samt återfordra, hvad deraf redan blifvit uppburet, att på en gång eller successivt betalas inom den tid, Kongl. Majit kan bestämma, dock att längre anstånd ej må ega rum, ån intill nästa Riksdag; 8:0 att för alla de fall, der Rikets Ständer till allmänna arbeten, som afse upphjelpandet af någon orts industri, bevilja anslag, utan att tillika något visst bidrag af orten eller dem, som deraf draga nytta, finnes bestämdt, det vilkor i allmänhet stadgas, att sådant bidrag, vare sig i contant eller på annat sått, likafullt alltid bör utgå i den nion, som Kongl. Majit kan finna skäligt i Nåder bestämma; 910 att Kongl. Majit, derest, vid närmare granskning, menigheter, bolag eller enskilde skulle finnas böra lemna Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 435, Litt, C. större bidrag till något arbets-företag, ån sorn vid Stats-* anslagets beviljande blifvit beråknadt, må ega att derom förordna, innan contract om företagets verkställande afslutas, eller, om vederbörande ej skulle vilja derpå ingå, då helt och hållet inställa företaget; 10:0 att, der hamn- eller canal-afgifter komma att ega rum, dessa skola beräknas så lindriga som möjligt, och alltid på förhand genom contract bestämmas, hvarefter förhöjning deruti ej må kunna ega ruin, utan att Kongl. Majit, på grund af serskildt förekommande omständigheter, kari pröfva skäligt dertill lemna bifall, men deremot ovilkorligen nedsättning, så snart behållna inkomsten af företaget öf— verskjuler en \iss, af Kongl. Majit fastställd, procent; samt lito alt till Kongl. Majlis disposition, för bestridandet af sådane ersättningar, som, enligt hvad Utskottet hår ofvan hemställt, må utgå lör oförvållade olyckshändelser eller sådane hinder för företaget, som ej kunnat förutses och beräknas, må ställas en summa, motsvarande fem procent, eller en tjugondedel af hela det Stats-bidrag, Rikets Ständer kunna bestämma för allmänna arbeten, utgörande, efter beräkning af hvad Utskottet tillstyrkt, med undantag af det för Strömsholms Canals och Slussverks ombyggnad tillstyrkte Stats-bidrag, hvarom Utskottet hemställt, att definitivt beslut rörande alla contractsvilkor måtte af Rikets Siänder fattas samt de bidrag, hvilka åro beräknade att utgå såsom lån,
ett belopp af 48,216 R:dr Banco. c) Utskottets tillstyrkan, i afseende å det belopp, som vid i84o års slut kunde finnas odisponeradt af det extra Stats-anslag, som af Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag beviljades till vatten-communicationer och allmänna arbeten, har af Ridderskcipet celi Adela samt Preste-Sländet blifvit lemnad utan anmärkning och af Bonde-Ståndet bifallits, hvaremot inom Borgare-Ståndet blifvit yrkadt, att Utskottet mätte inhemta och meddela Rikets Ständer upplysning om huru stort nämnde belopp för närvarande år, samt föreslå, huru detsamma må, jemte andra vid denna Statsreglering för handen varande tillgångar, disponeras.
Då den ifrågavarande summan blifvit af Rikets Ständer vid föregående Riksdag ställd till Kongl. Maj:t, anser Utskottet densamma icke kunna (ii Stats-Utskottels Utlåtande, N.-o 435, Litt.
C. tagas i beräkning för nu tillstyrkte utgifter, utan böra rara att för Kongl. Maj:t tillgå för allöningar, undersökningar samt fortsättande och underhall af sådane allmänna arbeten, hvartill Kongl. Maj:t må hafva anvisat dessa medel; och får Utskottet följagtligen sitt förra, af trenne Riks-Stånd bifallna eller utan anmärkning lemnade, yttrande vidblifva.
Stockholm den i5 Februari i84i. STOCKHOLM.
Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 435.
I N:o 4^5» Lilt. D. Utlåtande, i anlednirg af erhållne återremisser å Utlåtandet JY:o 354.
Litt. D. (IL A.) Sedan samtlige Rits-Stunden, vid föredragning af Stals-Utstoltels Utlåtande N:o 354 Litt. D., i anledning af ifrågaställde Extra Statsanslag till Allmänna Byggnader., beslutat återremiss al detsamma^ så får UtskoLtet nu lill besvarande upptaga de dervid under discussionerne förekomne anmärkningar. 1:0
I anledning af Utskottets yttrande, angående det af Kongl. Majit äskade anslag till byggnader af Landshöfdinge-residens-hushar inom samtlige Riks-Slånden förekommit anmärkningar dervid, att Utskottet ansett medel icke böra anslås till anskaffande af boställen åt Landsliöfdingarne i de Rikets Län,, der residens-hus icke finnas, i hvilket afseende är vordet anfördi: att den besparing, som Utskottet antydt böra uppkomma derigenom att liyres-ersättningar i stället åt desse Landsböfdingar utbetalas, snarare kunde anses såsomen förlust, enär^det borde vara förmonligare för Staten att nu, då tillräckliga tillgångar finnas att disponera, på en gång anslå, hvad som erfordras för sådane boställens anskaffande, än att belasta Statsverket med en fortfarande årlig utgift för liyres-ersättningar; att Utskottet förbisett angelägenheten deraf, att Landshöfdingarne, för att kunna verksamt utöfva sina embeten och skyndsamt tillhandagå Länets invånare meddeembftts-biträden, som af dem kunna påkallas, måste vara boende i samma lius, der embets-rummen äro belägne; att det vore en verklig orättvisa att fordra, det de Landshöfdingar, som ej hafva boställen, böra dertill förskaffa sig enskilda localer, mot en hyres-ersättning, som ofta icke motsvarar, hvad de i sådant afseende verkligen nödgas utgifva, samt alt det Bih. till 11.
Fröt. 1840 och 1841.
4 Sunil. 1 J/d. 3 Band. 3 Ilåft. t 2 Slats-Utsko/tets Utlåtande, N:o 435. äfven möjligen skulle kunna inträffa, att en Landshöfding icke kunde erhålla någon bostad i Läris-residenset, i likhet med hvad, sorn lärer inträffat med Borgmästaren i en stad nära Götheborg, hvilken af sådan anledning måst, efter sökt och erhållet
Nådigt tillstånd, i tvänne år efter tillträdandet af tjenslen bo i Götheborg.
Utom dessa allmänna anmärkningar har vidare, beträffande de serskilde i Kongl. Maj:ts Proposition uppräknade
Landshöfdinge-residensen blifvit anfördt, i afseende å Wexiö: att då Rikets Ständer af den anledning, att det t piil utom staden belägna till Landshöfdinge-residens anslagne Kronobergs
Slolt ieke ansågs vara en lämplig vistelseort för Landshöfdingen, år i83o beslutat, att till Landshöfdinge-residens skulle inköpas det hus, som år 1838 sedermera nedin ■ann, samma skäl nu syntes vara förhanden att åter förskaffa
Landshöfdingen boställe inom staden; samt alt, äfven för den händelse, Rikets Ständer skulle godkänna Stats-Utskottets åsigt att endast de egentliga embetsrummen borde på Statens bekostnad anskaffas, Utskottet Rättligen varit i tillfälle pröfva, hvad dertill serskildt erfordrades, enär det upprättade oell till Civil-Departementet ingifne kostnads-föislaget specifikt upptog hvad, som för sjelfva boställs-huset och för tvänne flyglar, uti hvilka embetsrummen skulle apteras, blifvit beräknadt, hvarförutan Landshöfdingen i nämnde Län Herr Grefve Mörner, Carl , under discussionen hos Ridderskapet och Adeln, yrkat, att lill Herr Grefven måtte, intilldess boställe kan anskaffas, varda utbetald skillnaden emellan den hyres-ersätcning, som af Staten bestås, och hvad Herr Grefven bevisligen måste derföre årligen utgifva, utgörande 200 R:dr Banco-; i afseende å Calmar', att Lands-Canzliet och Lands-Contoret derstädes för närvarande måste åtnöjas med två mindre runi hvardera, till stor olägenhet för tjenstemännen samt trängsel för de rättsökande, och att Archivet, jemte Landtmäteri-Contoret, måst inrymmas uti ett annat i en aflägsen del af staden dertill upplåtet hus, hvarifrån handlingar, vid förefallande behof, måste till Landshöfdiuge-residenset hemtas; angående Wenersborg'. att som, vid dea staden öfvergångne brand, de till embetsrum afsedde flygbr nedbrunnit, frågan om tillbyggnad här endast angick den del, som Utskottet ansett böra af Statsverket bekostas, hvilket vore så mycket angelägnare, som annan local for embetsrummen icke fanns att tillgå, än några smärre dertill upplåtne rum i tredje våningen af Landshöfdingen^; boställshus, hvilket Landshöfdingen ensam har rätt att disponera; samt i afseende å Piteå: alt den kostnad, som för anskaffande af residens-hus der - Stats-Utskottc's Utletande, Y:o 435* 3 städes blifvit beräknad, utgjorde 26,000 Hulr, hvaraf 6,000 R:dr lill inköp afen nu varande Landshöfdingens enskilda tomt med åbyggnader, hvilken bemälde Landshöfding för nämnde pris måst af sin företrädare inlösa, såsom den enda local, der han kunde vara boende och erhålla utrymme för ernbelels handlingar, samt 20,000 R:dr lill en föreslagen tillbyggnad; på grund hvaraf blifvit hemstäldt, alt åtminstone berörde 6,000 R:dr måtte beviljas; och har, i sammanhang dermed, afen ledamot i\i BondeStåndet blifvit till Ståndets protocoll ingifne, dels bevis af Rådhus-Rätten i Piteå, innehållande, att uti nämnde stad icke funnes någon annan lill bostad för Landshöfdingen passande local. än den egendom under JNT:ris 6r och 62,
sorn eges af nuvarande Landshöfdingen, dels en skrift af berna Ide Landshöfding, Herr C. A. von Hedenberg, deruti anbud blifvit gjordt Staten att, mot 6,000 R:dr Banco, samma egendom af Herr Landshöfdingen sig tillhandla.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, bar Utskottet, utan att frånträda sin åsigt, i afseende på den mindre lämpligheten att för Landshöfdinge-boställens anskaffande använda betydligare kostnader af Statens medel, funnit sig böra till serskild pröfning upptaga de för Wexiö, Calmar, Wenersborgs och Norrbottens
Län uppgifne behof af dels nybyggnad och inköp, dels tillbyggnad af Landshöfdinge-residenshus; oqh får, efter granskning af de upprättade koslnadsförslagen med tillhörande ritningar, hvaraf Utskottet förskaffat sig del, följande yttrande afgifva: a) Enligt upprältadt kostnadsförslag af Capilainen och Riddaren Ci Hjelm, bar, för uppförandet af Landshöfdinge-residens i Wexiö, blifvit beräknadt: fpr corps de logis i 2!ne våningar, med 18 rum, utom kök, garderober ro. m.„ afsedt lill boställe för Landshöfdingen ........ ic),5oo: — för en flygel, innehållande 8 rum, för Lands-Canzli och Lands-Contor 8,800: — — och forén flygel med rum för Landtmäteri-Contor och Archiv* samt Landt-Räntmästare-Contor, jemte folkstuga och åtskillige lägenheter, afsedde för Landshöfdingens ekonomi 8,366: 32, — 4 Stats-TJtskottsts Utlåtandej N:o /j.35. till en uthuslänga med stall och fähus, vagns- och ved - 2,5oo: — bodar Resekostnader för handtverkare, förhöjde materialier och oförutsedda omkostnader ..... tillsammans