Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För jr mantal Melby N:o 2 R:dr 670: » A mantal Näsby N:o 8 >' 612: och för TV mantal Bredinge N:o 9 » 1,911: att sistnämnde hemman öfverstege med icke mindre än 629 R:dr sammanräknade taxeringsvärdet af de tvenne nuvarande bohemmanen: -— samt slutligen, att intetdera af dessa hemman vore så beläget, att Länsmannen i Gräsgårds härad kunde der beqvämligen hafva sin bostad, och icke heller så inkomstgifvande, att derå kunde af jordens afkastning bekostas och underhållas åbyggnader af den storlek och beskaffenhet, som boställshafvarens någorlunda belåtenhet påkallade, hvaremot
Bredinge skulle vara synnerligen väl beläget till bostad för Länsmannen och försedt med åbyggnader, tillräckliga för hans behof: — vid hvilket förhållande, och då ifrågaställda byte skulle bereda Kronan ej blott ett för berörde Länsmans tjenst i flera hänseenden mera lämpligt bohemman, utan äfven ett i jord och åbyggnader fullgod t, om icke bättre vederlag för nuvarande bohemman, Kammar-Kollegium, uti afgifvet utlåtande, underdånigst hemställt, att, sedan sökanden Marmolin styrkt så väl sin eganderätt till ^ mantal N:o 9 Bredinge, som detsammas gravationsfria beskaffenhet samt handlingarne derom till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande aflemnat, det föreslagna bytet måtte få gå i verkställighet och sistnämnde hemman alltså blifva krono- och bohemman för Länsmannen i Gräsgårds härad samt 4 mantal Melby N:o 2 och TV mantal Näsby Slals-Ulskotlels Utlåtande N:o Sd. 5 N:o 8 deremot kronoskatte, genom hvilket byte någon förändring med de trenne hemmandelarnes räntor, kronotionde, rotering, utmarksskatt samt öfrige utskylder och besvär icke komma att ega rum; — och har Kongl. Maj:t, med afseende å hvad sålunda förekommit, i Nåder föreslagit, det Rikets Ständer måtte för deras del medgifva, att ofvan omförmälda, till bohemman åt Länsmannen i Gräsgårds härad af Ölands södra Mot \ mantal N:o 2 Melby och mantal N:o 8 Näsby finge, under de af Kammar-Kollegium uppgifna vilkor, utbytas emot kronoskattehemmanet -,V mantal Bredinge N:o 9.
Efter erhållen remiss från samtliga Riks-Stånden å högstberörde Nådiga Proposition, har Stats-Utskottet förehaft detta ärende samt dervid jemväl tagit kännedom om de hos Kongl. Maj:t i målet pröfvade handlingar; — och enär upplyst och utredt blifvit, att de nuvarande 2:ne bohemmanen för Länsmannen i Gräsgårds härad äro, i anseende till sin belägenhet, för ändamålet otjenliga, men att deremot hemmanet Bredinge är till boställe för Länsmannen särdeles väl beläget, samt, med hänsigt till jordens bördighet och åbyggnadernas beskaffenhet, fullt jemförligt med, om icke bättre, än förstnämnde 2:ne hemman, får Utskottet, med afseende jemväl derå, att ifrågavarande hemmansbyte blifvit af Kongl.
Kammar-Kollegium äfvensom vederbörande myndigheter i orten sammanstämmande förordadt, tillstyrka, att det föreslagna utbytet af Kronolänsmans-bostäderna Melby och Näsby, emot kronoskattehemmanet Bredinge må, under de af Kongl.
Kammar-Kollegium uppgifna vilkor, utaf Rikets Ständer bifallas.
Stockholm den 18 December 1850. 6 Stals-Ulskollels Ullålande N.o 22.
]V:o 22.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj: t a Nådiga Proposition i fråga om disposition af sex stycken holmar i Götheborgs och Bohus Läns skärgård.
(I. A.) Sedan, i följd af Rikets Ständers vid 1844 och 1845 års Riksdag, enligt Nådig framställning meddelta beslut och Kongl. Maj:ts derå grundade Nådiga Bref af den 10 Mars 1845, Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium den 25 April samma år till allmän efterrättelse och kännedom kungjort, att 116 stycken, i Kollegii Kungörelse uppräknade, Kronoholmar i Götheborgs och Bohus Län hnge, utan afgift till Kronan, tills vidare upplåtas till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, har, enligt hvad af högstberörde, den 30 Oktober innevarande år till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition inhemtas, Kongl.
Kammar-Kollegium, med anledning af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes i ofvannämnde
Län, under behandlingen af detta mål, gjorda hemställan, att alla andra med de nyssberörde jemförliga holmar måtte blifva fria förklarade, derest de ej innehölle större jordrymd, uti underdånig skrifvelse den 7 September 1855 föreslagit, att så beskaffad åtgärd måtte ega rum i afseende å följande, till Götheborgs och Bohus Läns skärgård hörande, sex holmar, nemligen: l:o Bossholmen, 2:o Lilla Fiskholmen, 3:o Käften med Kullen och Bagnildsskär, 4:o Fadboskären i Tanums socken och härad, hvilka, under någon tid utarrenderade till egarne af lägenheten Källareholmen, emot en gemensam ränta af 16 sk., blifvit efter upplåtelsetidens slut den 10 Juni 1853 skattlagde, hvarvid, med afseende derå, att dessa holmar endast Iemnade sommarbete åt några få Stals-Vtskotlels Ullålande N:o 22. 7 får och att fisket omkring desamma vore högst obetydligt, räntorna föreslagits för Rossholmen med grund till 2 sk. » Lilla Fiskholmen 2 a •s Käften med Kullen och Ragnildsskär 8 n » Yadboskären, 5 stycken , 4 » tillsammans B:ko 16 sk. hvilken ränta nuvarande egarne af Källareholmen erbjudit sig att framgent till Kronan erlägga; 5:o Hagön i Qville socken och härad, hvilken hittills, emot 8 sk. årligen, af åboerne å ^ mantal
Rågön begagnade holme vid skattläggning den 8 Jnni 1858 blifvit, såsom endast lemnande sommarbete för några får och saknande fiske, upptagen till en årlig ränta af 8 sk.
B:ko, den åboerne å Kalfön vid skattläggningstillfället erbjudit sig att för holmens begagnande till Kronan framdeles erlägga; — samt 6:o Hålön i Thorsby socken och Inlands södra härad, hvilken, icke i jordeboken antecknade, holme Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, efter föregången undersökning, genom Utslag den 18 April 1853, och Kammar-Kollegium, vid pröfning af detta Utslag, förklarat vara af Krono-natur och böra i sådan egenskap uti jordeboken antecknas: varande vid nämnde dei^ 16 Juli 1852 verkställda undersökning utrönt, att Hålön, af mindre omfång, ligger ytterst i skärgården, 11 mil från fasta landet, och består endast af kala berg, med deremellan belägna små gräsvallar eller torfvor, knappast tjenliga till sommarbete för 2 får med 2 lamm, hvadan ock skattläggningsmännen ansett årliga afgiften för holmen kunna uppskattas till högst 1 R:dr 16 sk.
B:ko, som derför blifvit af en person erbjuden i arrende; — och har Kongl. Majit, med afseende å hvad sålunda blifvit upplyst angående ifrågavarande sex kronoholmars beskaffenhet, samt den ringa inkomst, som genom deras utarrenderande eller skatteförsäljning kunde Kronan tillskyndas, i öfverensstämmelse med Kammar-Kollegii underdåniga hemställan Nådigst föreslagit, det Rikets Ständer måtte medgifva, att ofvanomförmälda sex Kronoholmar finge, på sätt, genom förut åberopade Kongl. Bref af den 10 Mars 1845 blifvit angående åtskilliga andra dylika lägenheter förordnad!, tills vidare upplåtas till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, utan någon afgifts erläggande till Kronan, samt under iakttagande att sådant i jordeboken behörigen antecknas.
Denna Nådiga Proposition hafva samtliga Riks-Stånden remitterat till Statsutskottet, som af deruti åberopade handlingar, i afseende på anledningen till det vid 1844—1845 års
Riksmöte medgifna fria upplåtandet af ofvanberörde betydliga antal Kronoholmar, inhemtat, att, sedan fråga uppstått om samma holmars försäljning till skatte, men Kongl. Majit, vid ärendets slutliga pröfning, funnit att den ifrågaställda försäljningen icke allenast kunde blifva särdeles skadlig, om ej helt och hållet förstörande för en mängd personer, hvilka ensamt af fiske hade 8 Stals-Ut skottets Utlåtande N:o 22. sin bergning och således åstadkomma ett ondt, vida öfvervägande den ringa inkomst, som genom de obetydliga grundränte- och köpeskillings-beloppen Kronan tillskyndades, vid hvilket förhållande försäljningen ej eller syntes med Statens värdighet öfverensstämmande, utan ock möjligen i en framtid medföra förlust för Kronan, i den händelse, att flera eller färre af holmarne komme att för kustförsvaret, Lotsstaten eller Tullverket behöfvas och i sådant fall böra från den enskilde egaren återköpas, samt Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse härmed, till Rikets Ständer aflåtit Nådig framställning, så hade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 15 Februari 1845 anmält, att som upplyst och utredt vore, det omförmälde holmars och skärs försäljning till skatte kunde för Statsverket medföra endast en högst obetydlig inkomst, men en dylik åtgärd deremot otvifvelaktigt komme att för ortens medellöse fiskare i väsendtlig mån försvåra idkandet af deras enda näringsfång, helst de blifvande egarne sannolikt ej torde åt andra medgifva rättighet till fiske invid holmarne eller till upplag af fiskredskap derstädes, hvartill komme att, på sätt Kongl. Maj:t uti Sin Nådiga Proposition jemväl antydt, samma holmar möjligen kunde i en framtid blifva för det allmänna erforderliga, Rikets Ständer funno godt bifalla, att desamma finge, utan afgift till Kronan, tills vidare upplåtas, de utarrenderade vid arrendetidens slut, och de öfriga genast till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte.
Då samma skäl och omständigheter, som föranledde Rikets Ständers vid 1844—1845 års Riksdag sålunda meddelta beslut, i fråga om oftanämnde Kronoholmars disposition nu förekomma i afseende å de holmar, hvilkas upplåtande till fritt och allmänt begagnande Kongl. Maj:t behagat i Nåder föreslå, får Utskottet tillstyrka, att äfven denna Nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas.
Stockholm den 18 December 1856. Siats-Utskottets Utlåtande A'.-o 23. 9 X:o 33.
Ani;, till Exp.-Utsk. den 20 December 1850, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående upplåtande af mark å Kronoparken Rådaås i Skaraborgs län för en vattenledning till staden Lidköping. (I. A.)
Af högstberörde, till Rikets Ständer den 30 sistlidne Oktober aflåtna och af samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade, Nådiga Proposition inhemtas, hurusom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs län under den 30 November 1855 till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemnat en på Lidköpings stads innevånares vägnar af dertill utsedde Kommitterade gjord underdånig ansökning, det Kongl. Majit måtte tillåta nämnde stad att från Kullen å Kronoparken
Rådaås till staden anlägga vattenledning och att för sådant ändamål få använda så stor rymd af samma park, som för anläggningen kunde finnas erforderlig, hvarvid Kongl. Majits
Befallningshafvande för egen del yttrat, att då ifrågavarande företag i flera hänseenden vore af stor vigt för staden Lidköping, hvilken saknade tillgång på godt dricksvatten, samt upplåtandet af den för vattenledningen erforderliga obetydliga mark å Kronoparken Rådaås icke kunde anses medföra någon förlust, enär för berörde ledning korame att användas endast ett ringa, genom källsprång dränkt område, der vattenreservoiren borde anläggas, och anbringandet af ledningsrören icke kunde föranleda någon märkbar olägenhet för skötseln af parken, det från Statens sida syntes vara allt skäl att på nämnda sätt befrämja det gagneliga företagets utförande.
I afseende härå har Kongl. Majits Befallningshafvande sedermera under den 28 Februari innevarande år insändt en af Ingeniören Johan Alfred Ahlin, efter anställd undersökning, uppgjord plankarta med dertill hörande, den 11 i samma månad hållet, Protokoll, tillika med andre handlingar, hvilka utvisade, att vattenreservoiren, med beräkning att kunna uppfånga flera källådrors vatten och dermed förse rörBih. till 11.
Vrot. 1836 $ 1837. i Sami. 1 Afd. 7 Haft. 2 10 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 23. ledning, erfordrade ett omfång af 181 kappland; att rörledningen, så vidt den skulle dragas genom den egentliga Kronoparkens jord, koinnie att upptaga 2\ kappland för rörstockarnes nedläggande, äfvensom för samma ändamål å Kronoparkens väg från Skogvaktarebostället Askeslätt 14£ kappland, samt ytterligare under fortgången genom detta boställes mark 12| kappland, eller tillsammans
Ett tunne- 16 kappland af Kronans mark; varande för öfrigt, hvad Skogvaktarebostället Askeslätt beträffade, upplyst, att den tillämnade rörnedläggningen öfver en del af dess egor, hvarest rörstockarne komme att ligga på 2^ alnars djup, icke kunde tillskynda innehafvaren af bostället något mehn; -—Och som Kongl. Maj:t, efter inhemtande af Dess och Rikets Kammar-Kollegii underdåniga yttrande i ämnet, funnit godt ofvanberörde ansökning på det sätt i Nåder bifalla, att staden Lidköping skulle vara oförhindrad att, i enlighet med omförmälda, af Ingeniören Ahlin uppgjorda, förslag, anlägga ifrågavarande vattenledning från Kronoparken Rådaås genom Skogvaktarebostället Askeslätts egor samt för ändamålet tills vidare begagna den, enligt samma förslag, erforderliga mark af Kronoparken, har Kongl. Maj:t, i följd deraf, Nådigst föreslagit, det Rikets
Ständer måtte för sin del medgifva, att denna del af Kronoparken Rådaås finge till staden Lidköping öfverlåtas, att för vattenledningen allt framgent, begagnas, med förbehåll likväl att, derest vattenledningen antingen blefve ofullbordad eller ock upphörde att nyttjas, den afstådda marken genast skulle af staden afträdas och till Kronoparken åter utläggas. Enär Lidköpings samhälle, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs län vitsordat och hvilket de i detta ämne Utskottet delgifna hand lingar vidare ådagalägga, är i verkligt behof af en sådan anläggning, hvarigenom bristen på drickbart vatten i nämnde stad må kunna afhjelpas, samt afståendet af den Kronans mark, som för ifrågavarande ändamål funnits behöflig, innebär en ringa uppoffring för det allmänna, får Utskottet, med afseende å de uti den Kongl. Propositionen i öfrigt utredda förhållanden, tillstyrka, det Rikets Ständer måtte medgifva, att den del af Kronoparken Rådaås, som för den tillämnade vattenledningen erfordras, må till staden Lidköping öfverlåtas på det sätt och under de vilkor, Kongl. Maj:t uti högstberörde Nådiga Proposition behagat i Nåder föreslå.
Stockholm den 18 December 1856.
STOCKHOLM, typografisk.! föreningens boktryckeri, 1856. Slots-Utskotlels Utlåtande N.o 54. 1 X o 94.
Ank. lill Exp.-Ulsk. den 9 Jan. 18S7, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående väckt fråga om upplåtelse aj jord lill Strömsholms lianul-bolags disposition. (I. A.)
Uli en hos Riddersknpet och Adeln väckt molion, som blifvit lill Stals-Ulskottet remitterad, har Herr Bråkenhjelm, R. anfört att, i anseende lill den obetydliga båtfart som i början bedrefs å Strömsholms ganda kanal, saknaden af utrymme för slussverkets behof varit mindre kännbart, men all, sedan kanalen med sina 2(> slussar blifvit af nya bolaget ombyggd lill sådana dimensioner, sorn den högst betydligt utvidgade trafiken krälde, och bolaget hade sig ålagdt alt i all framtid underhålla denna vackra och vigliga, med stora uppoffringar af enskilda och af Slaten anlagda kanalbyggnad, mäste detta åliggande blifva alldeles omöjligt att fullgöra, såvida ej kanalverket komme i besittning af tjenligl belägen jordrymd vid dess ändpunkter, till anläggning af magasiner, skjul, bostäder ål uppbördsman och vaklbeljening m. m.
Något större kanalverk, som saknade dylika upplagsplatser, funnes troligen icke i andra länder, och Svenska Staten hade äfven i detta afseende emot Götha och Hjelmare kanaler varit särdeles frikostig.
Strömsholms kanal fraktades nu årligen mer än 150,000 Skepp, jerneffekler och vöre all anledning alt detta belopp, när kanalen blefve fullbordad, komme alt fördubblas.
Erforderligt område för ifrågavarande oumbärliga anläggningar vore ock redan utsedl och lagdt på karta, samt utgjordes af en stenbunden, för odling alldeles omöjlig udde, belägen dels å Strömsholms kungsgårds, dels å Länsmansbostället Horns egor, med en areal, å det förra stället af 15,4 kappland och å det sednare 4 tunnland 9,6 kappland eller tillsammans 4 tunnland 25 kappland, hvilken egovidd Kronan kunde utan ringaste skada afstå till kanalverket, som säkerligen vore villigt alt erlägga den ersättning lill nuvarande innehafvaren af bostället, som möjligen kunde ifrågakomma: hemställande på grund häraf motionären, alt Rikets Ständer mätte för sin del medgifva, alt den mark tili högst 5 tunnlands vidd med ofvan uppgifna belägenhet, som kanalverket till upplagsplats, magasiner och bostäder kunde behöfva, finge lill kanalverkets fria disposition för berörda ändamål såsom bolagets egendom upplåtas.
Brot. 1856 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 25.
Ehuru U l s k o!
I e t finner antagligt alt, på salt motionären anfört, det torde vara af vigt för Strömsholms Kanal bolag all Komma i besittning af ijenhgl belägen mark till upplagsplatser för nämnde Kanal, har Utskottet likväl, enär motionen icke varit åtföljd af några handlingar lill bestyrkande al de deruti meddelade uppgifter, ansett sig, i saknad af erforderliga upplysningar, icke kunna afgifva eli sådant yttrande, som banle grundlägga Rikets Ständers beslut i della ämne.
Till följd häraf, och då det i öfrigt, enligt Utskottets lanke, är mindre lämpligt, alt frågor af denna beskaffenhet underställas Rikets Ständers pröfning och afgörande, förr än de blifvit af vederbörande administrativ myndighet handlagda, hvarom Bolags-direktionen synes hafva bordt i behörig ordning göra anmälan, får Utskottet hemställa, all förevarande motion, i frågans närvarande outredda skick, icke må lill någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stockholm den 8 Januari 1857. \ o Arik. lill Exp.-Utsli. den 9 Jan. 1857, kl. lt f. m.
Ulldin nilc, i an ledning <if vackt] råga om belcsrutl för vissa hemman å liruno-Allmunningen Mosseberg. (I. A.) Riksdagsfullmäktigen J. M. Landahl frän Skaraborgs
Län har uti en inom Bondeståndet väckt och till Slals-Ulskotlet remitterad motion andragit, hurusom vid regleringen af Krono-Allmänningen Mösseberg, de intill bergel belägna byar, troligen pä grund deraf att de blifvit skattlagde med torf- och betesrätt å allmänningen lill följd af Kongl. Brefvet den 12 Juni 1828 icke allenast lätt bibehålla sill urgamla innehaf, utan älven emot skattelösen dessutom erhållit större andelar af samma allmänning med lull äganderätt.
Dervid hade likväl dåvarande egarne af 3 hela hemman i Pafverås varit nog försumlige alt ej begagna sig af den medgiliia rättigheten, hvadan de numera vore vanlottade i sä målto, all dä alla andra hela hemman i Påfverås egde hvardera 48 tunnland, ett hell hemman af ifrågavarande Påfverås, Storgården egde endast 17 tunnland af Mösseberg; — och hade äfvenledes egarne al hela Tåstorps liv varit ännu försumligare, så alt de icke erhållit någon del af berörde Allmänning.
Med anledning al della förhållande och dä Kronan ännu inhägnade hela Allmänningen och kronoparken, har motionären hemställt, det Rikets Ständer måtte medgiiva, dels alt Påfverås Stats-Utskottets Vila'ande .\:o i*5. 3 byamän finge till sig lösa så stora angränsande, till odling och plantering .otjenlig» delar al' Mösseberg, som motsvara de ö riga bennnanens i Påfverås tillösla andelar deraf, dels oek att
Tåstorps byamän finge till skatte lösa andelar af samma beskaffenhet lill huru ringa storlek sorn helst, eller ock all åtminstone lorflägls- och betesrätt måtte dem beviljas emot ärligt arrende, då de vore villige ali uppsätta nya stenmurar omkring de andelar, dem kniniiie alt tilldelas.
Med afseende å den af motionären bärofvan omiörmälda reglering af kronoparken Mösseberg, har Utskottet inhemta), all Kongl. Majit den 12 Juni 1828 bilällit ett af Kongl. Majils Befallningshafvande i Skaraborgs Ian. pä
Nådig befallning uppgjordt förslag, enligt hvilket kronoparken skulle, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag, genom bilall lill Kongl. Maj:ts derom aflåtna Nådiga Proposition, beslutat, fä delas emellan åtskilliga hemman, bland andra i Gökhems och Klefva socknar, emot särskild 'skatt och skattelösen”; men ali Kongl. Maj t derefter, dels under den 27 April 1833 och den 13 December 1833, i anledning af derom gjorda ansökningar, i nåder tillåtit en del af nämnde hemmansegare alt alsta de vid kronoparkens delning deras hemman lilldella lotter, med befrielse Irån den ränta och skattelösen. som blifvit dem lör lotterna affonlrade. i sammanhang hvanned Kongl.
Majit förord lini alt del såunda älerlemnade området af parken skulle uti lämpliga lotter indelas och å öppen auktion under skatlemauuarätt försäljas, dels, sedan försök lill den föreskri.na försäljningen frukllösl allnpil, uti Nådiga Bref af den I(» April 1839 och den 20 Juli 1840 lörordnat om användande till skogsplantering för Statens räkning af ifrågavarande del af kronoparken; samt all derefter, då hemmansegarne i Gökhems och Klefva socknar, med framställning om sill betryck lill följd af betesrättens försvinnande, i underdånighet anhållit, del Kongl. Majit af gunst och nåd läcktes bibehålla dem vid denna deras urgamla räll och låta inställa alla vidare planteringar och intägter å parken, samt jemväl fråga om delning af Allmänningen Mösseberg under tiden uppstått, dessa båda angelägenheter blifvit algjorda sålunda, alt Kongl. Majit under den 6 Oktober 1845 förklarat, det sökandcine finge begagna sig af betet pä parken öfverallt, der planteringens förstöring af kreaturen icke äfven Ivrades, mot skyldighet att deltaga i uppförande och underhåll af den stängsel, som till planteringens skyddande vore af nöden, samt alt Kongl. Majit icke funnit skäl bitalia den af vederbörande a (styrk la delningen al Allmänningen Mösseberg, sorn vore samfällig emellan Wilske och Gudhems härader, utan borde förslag till verkställighet af hvad Kongl.
Majit rörande både paiken och Allmänningen i nåder förordna! uppgöras och Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställas.
Ehuru således regleringen af Kronoparken Mösseberg grundal sig å Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers derom meddehlta beslut, samt de vid särskilda tilbällen väckta frågorna om
Kronnpnrkens ålerulläggande lill betesmarker och Allmänningen Mössehergs delning varit Kongl. Majlis
Nådiga pröfning underslå
Ida och blifvit efter vederbörande embetsmyndighelcrs hörande algjorda. hafva likväl, enligt hvad Utskottet inhemta!, äfven hos Rikets Ständer vid fyra föregående Riksdagar framställningar i detta ämne förekommit af ungefärligen samma innehåll, som nu förevarande motion, eller att .omförmälde hemmansinnehafvare mätte erhålla vidsträcktare betesrätt å Mösseberg eller ock återfå de andelar af Kronoparken, dem de en gäng af förhastande sig alsagt; men Rikets Ständer hafva icke funnit någon af dessa framställningar vara af beskaffenhet att till åtgärd å deras sida föranleda.
I öfverensstämmelse härmed anser Utskottet icke heller lämpligt lör Rikets
Ständer all till omedelbar pröfning upptaga den nu väckta frågan om tillåtelse för Påfverås och Tåstorps byamän att erhålla vissa lotter af Allmänningen, utan synes densamma böra af vederbörande administrativ myn - 4 Stats-U/skoltets Utlåtande N:o 26, dighet handläggas och afgöras,' hvarom byamännen hafva sig öppet alt i behörig ordning göra anmälan; — och får Utskottet i följd häraf hemställa, att Riksdagsfullmäktige!!
Lundahls ofvan anförda motion tnå af Rikets Ständer lemnäs ulan afseende.
Slockholm den 8 Januari 1857.
Arik. till Exp.-Ulsk. d. 9 Jan. 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörande af del vlaj Kung/.
Hamina/ -kollegium bestämda minim i-ar reinlebelopp för lironofiskena Norrforss samt Spol,fallet och Spolehällan i Umeå eif. (I. A.) Enligt hvad Riksdagsfullmäkllgen Gustaf Glad från Westerbottens län uti en af Bonde-Ståndet till Slals-Utskottel remitterad motion anfört, hade vid 1844—1845 års Riksdag den åsigt hos Rikets