Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende 5 den i Kongl. Stats-kontoret upprättade sä kallade liggaren, omfattande Stats-verkets special-utgifts-stater för 1849 och följande år intill vidtagande af nästa Stats-reglering, hafva Revisorerne anmält, att samma liggare funnits sä till vida felaktig, som den å anslaget för Minister-staten uppförda pension till en af Rikets Herrar, f. d. Stats-ministern för utrikes ärendena, m. m., Friherre A. E.
Ihre, utgörande, jemlikt Kongl. Brefvet den 16 Maj 1848, 1,500 R:dr Hamburger Banko, funnes i liggaren upptagen till 1,500 R:dr Svenskt Banko, hvaraf följt, att äfven de slutsummor, i hvilka pensions-beloppet ingått, voro, likasom det kalkylerade årsbidråget af Norrska Stats-verket, origtiga.
Men som, enligt hvad Utskottet inhemtat, ‘berörde felaktighet numera blifvit rättad och liggaren dessutom icke tjenar till efterrättelse vid utfärdande af anordningarne, som grunda sig å fastställda stater och Kongl. Maj:ts nådiga Bref, lärer, vid sådant förhållande, Revisorernes ifrågavarande anmälan icke påkalla någon vidare åtgärd. § 3.
(Rev.-ber. pag. 49. Fork!, pag. 242.)
Med anmärkning, att, i följd af Kongl. Brefvet den 22 Juni 1847, en ledig Byrå-chefslön i Justitie-stats-expeditionen, utgörande för år räknadt, 1,600 R:dr, för 10 månader af år 1848 och för hela året 1849 utgått till arfvoden åt e. o. tjenstemän inom expeditionen, hafva Revisorerne ansett, att, då vid sådant förhållande denna lön under nämnde tid icke varit för embetets bestridande behöflig, densamma bort Stats-verket besparas i stället att, såsom skett, till ett dermed icke afsedt ändamål användas.
Men som, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Maj:t uti sin till Rikets nu församlade
Ständer aflåtna nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof tillkännagifvit, att, i anseende till den ringa lön, som vore anslagen berörde maktpåliggande, med Revisions-sekreterare-embete förenade Byrå-chels-befattning, svårighet mött att finna lämplig person, som varit villig att samma befattning emottaga, hvarför ock de dertill hörande göromål måst genom annan tjensteman bestridas, samt Kongl. Maj:t uti den nådiga propositionen i sådant afseende gjort framställning i sammanhang med föreslagen ny lönereglering för Revisions-sekreterare-embetena; så och då således ifrågavarande lön för det dermed afsedda ändamålet väl varit behöflig, men icke tillräcklig, får Utskottet, som framdeles vid Stats-regleringens uppgörande skal! taga berörde förhållande i öfvervägande, hemställa, att Revisorernes förevarande anmärkning må fä förfalla. Stats-Utskottets Utlåtande, Jtf 21. 3 § (Rev.-ber. pag. 19.
Förkl. pag. 242.) Revisorerne hafva anmält, att, utöfver det å Riks-statens 2:dra hufvudtitel med 6,270
R:dr 16 sk. uppförda anslag för Kongl.
Krigs-hof-rätten, hade under hvarje af de båda år, revisionen omfattade, anordnats ett belopp af 3 R:dr 24 sk. såsom lönefvllnad åt Väbeln vid Hof-rätten C. E.
Fröléen, hvilken utgift blifvit af nämnde hufvudtitels besparingar godtgjord.
Sorn, enligt hvad upplyst blifvit, sagde förhållande härrör deraf, att lönen för Väbeln, uppförd uti den för Hof-rätten upprättade nya stat till 219 R:dr, varit uti gamla staten bestämd till 222 R:dr 24 sk., och Fröléen, hvilken undfått fullmakt på tjensten under den lid, den äldre staten varit gällande, egde under sin tjenstetid uppbära den gamla lönen, elier 3 R:dr 24 sk. mera, än den nya staten för tjensten anslår, får Utskottet, lika med Revisorerne, hemställa, att ifrågavarande belopp, 3 R:dr 24 sk'., må å allmänna indragningsstateq uppföras. § 3. 1 ’ (Rev.-ber. pag. 20.
Förkl. pag. 254.)
Vidare hafva Revisorerne anmärkt, att, ehuru i sammanhang med det beslut, som Rikets Ständer vid 1840 och 1841 årens riksdag fattade, enligt underdånig skrifvelse den 3 Juni sistnämnde år, att det å Riks-statens 8:de hufvudtitel med 100,000 R:dr uppförda, men vid samma riksdag till 50,000 R:dr nedsatta, anslag för extra utgifter skulle med uppgifna belopp fördelas å 2:dra, 6:te, 7:de och 8:de hufvud-titlarne, meddelats den bestämmelse, hvilken Rikets Ständer vid följande riksdagar vidblifvit, att hvad af berörde anslag något år kunde å en eller annan titel besparas borde till påföljande år å samma titel reserveras, hade likväl dessa anslag icke, såsom öfriga anslags-titlar af samma natur, blifvit i Riks-staterna benämnde Reservations-anslag; och får, med anledning häraf, Utskottet hemställa, att, derest Rikets Ständer vidblifva ofvanomförmälda bestämmelse i afseende, å ifrågavarande anslag, detsamma må i den upprättade Riks-staten erhålla benämningen Reservations-anslag. § 6.
(Rev.-ber. pag. 20.
Med anmälan, att Kongl. Maj:t, genom nådiga Bref af den 11 Juli 1848 och den 4 December 1849, af 2:dra Hufvudtitelns besparingar för åren 1847 och 1848 4 Slals-Ulskollets Utlåtande, JYs 21. beviljat Sekreteraren hos Kansli-rätten, Protokolls-sekreteraren E. Helling, samt Kansli-rättens vaktbetjent enahanda ersättningar, som för de nästförutgångna två åren varit dem tillagde, med ISO ll:dr till den förre och 16 R:dr 52 sk. till den sednare, motsvarande deras från Postverkets stat tillförene uppburna arfvoden, hafva Revisorerne ansett, att då, enligt hvad kändt vore, mål tillhörande Kanslirättens handläggning så sällan förekommo, att vanligen flera år förllöto mellan hvarje gång, och Kongl. Maj:ts nådiga Bref till Stats-kontoret den 25 Juni 1845 gåfve vid handen, att vederbörande icke voro i deras fullmakter om någon löneinkomst försäkrade, ersättningar af ifrågavarande beskaffenhet icke borde årligen beviljas, utan hellre bestämmas och utgå för hvarje gång Kansli-rätteö varit i verksamhet.
Uti den häröfver afgifna underdåniga förklaringen har Kongl.
Stats-kontoret anfört, att berörde utbetalningar grundade sig å Kongl. Maj:ts ofvanomförmälda nådiga Bref, och att, då berörde ersättningar varit bestämda för hvarje år särskildt, sådant skett jemlikt den rättighet, Kongl. Maj:t egde att disponera öfver kända besparingar å hufvud-titlarne för tillfälliga utgifter, och får, med afseende å hvad Kongl.
Stats-kontoret sålunda anfört, Utskottet hemställa, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 7. (Rev.-ber. pag. 21.
Förkl. pag. 215.)
Vid granskningen af 1848 års Rikshufvudbok hafva Revisorerne anmärkt, att å 4:de Hufvudtiteln för samma år en brist uppkommit af 6,458 R:dr 25 sk. 8 r:st., härrörande deraf, att anordningame för Ilufvudtitelns tillfälliga utgifter med denna summa öfverstigit sammanräknade beloppet af oförutsedda utgifts— anslaget för året och tillgängliga besparingar från de föregående åren, hvilken brist, som följaktligen drabbat grundfonden för år 1848, dock under loppet af år 1849 minskats med 5,108 R:dr 42 sk. 9 r:st., så att vid slutet af deu tid, Revisionen omfattade, af bristen voro oersatte 1,349 R:dr 50 sk. 11 r:st.
Som Utskottet af sednast församlade Revisorers berättelse inhemtat, att jemväl sistnämnda belopp, 1,349 R:dr 50 sk. 11 r:st., blifvit under år 1850 godtgjordt, får Utskottet hemställa, att ifrågavarande anmärkning må få förfalla.
Slats-Ulskoltets Ullålande, M 21, § 8. 5 (Rev.-ber. pag. 21.
Förkl. pag. 234.)
, Vidare hafva Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, i flera fall, beloppen af den i Riksstaten uppförda indelda spanmål, jemte kronovärdet å indelda räntorna voro olika med de summor, räkenskaperna upptogo, hvarpå såsom exempel nämndes, att för Vester-Norrlands län den indelta spanmålen utgjorde jemlikt Riksstaten 606 tunnor 17 kappar, men, enligt räkenskaperna, 615 tunnor 31 kappar, samt att för anslaget tiil befrämjande i allmänhet af bergsbruket
Riksstaten utförde kronovärdet å indelda räntorna med 2,263 R:dr 45 sk. 4 r:st., hvaremot i räkenskaperna beloppet upptoges till 2,212 R:dr 32 sk. 10 r:st.; och vore orsaken härtill, enligt hvad Revisorerne inhemtat, att under en längre följd af år, derunder indelningarne undergått åtskilliga förändringar, beloppen i Riksstaten förblifvit oförändrade.
Utskottet, som från Kongl. Stats-kontoret begärt och erhållit ett utdrag ur specialstaterna eller den så kallade Liggaren, utvisande samteliga skiljaktigheter emellan Riksstaten och räkenskaperna, skall, vid afgifvande af förslag till reglering af de särskilda utgiftstitlarne, meddela de yttranden, hvartill förhållandena kunna föranleda. § 9.
(Rev.-ber. pag. 22.
Förkl. pag. 24S.)
I afseende å det utaf Revisorerne anmärkta förhållande, att, på grund af Kongl.
Brefven den 5 Mars 1836 och den 25 Januari 1842, för hvardera revisions-året anordnats till Chefens för Kongl. Civil-departementet disposition ett belopp af 300 R:dr, under rubrik: ersättning för förlorade licensmedel, då deremot beloppet, som användts till arfvoden åt e. o. tjenstemän inom Expeditionen, hellre bort under namn af arfvoden eller gratifikationer anvisas, har Utskottet inhemtat, att Kongl. Maj:t, i följd af Revisorernes berörde framställning genom, nådiga Bref den 13 Mars 1852, förordnat, att omförmälda utgift må, med förändring af den förut begagnade rubriken: ersättning, för förlorade licensmedel, dädanefter enligt sin bestämmelse anordnas och utgå såsom gratifikationer åt tjenstemän vid bemälde Expeditioner, och torde, vid sådant förhållande, ifrågavarande anmärkning få förfalla. s Slats-Utskollels Ullålande, M 21., § 10..
(Rev.-ber. pag. 25.
Med förmälan, att af 7:de Hufvudtitelns anslag till transportkostnader m. m. för Statsverkets bergs-effekter under bägge revisions-åren utgifter egt rum till godtgörande af frakt från Calmar, Westervik m. fl. söder om hufvudstaden belägna stapelstäder till stora jern- och metallvågen härstädes af hammarskattsjern och afradskoppar, hafva Revisorerne ansett, att, då berörde effekter sannolikt kunnat å afsändningsorten med lika fördel som i Stockholm för kronans räkning försäljas, stuten genom desammas hittransporterande fått vidkännas utgifter, som varit öfverflödiga och således bort undvikas.
Som det enligt Utskottets tanka är af vigt, ej mindre att Statsverket icke i och för nämnda transport må belastas med kostnader, som kunna undvikas, än ock att, hvad jemväl Kongl. Stats-kontoret i den underdåniga förklaringen anfört såsom grund för det anmärkta förhållandet, Statsverket för sina bergseffekter kommer i åtnjutande af det högre pris, som möjligen kan erhållas i hufvudstaden, hvarest, i anseende till vidsträcktare handel och sjöfart och i följd deraf större antal spekulanter, priset vid offentlig försäljning icke lätteligen kan nedtryckas under det å dylika effekter gångbara, har, Utskottet funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att, uti aflåtande underdånig skrifvelse, anhålla, att Kongl. Majit täcktes föreskrifva Kongl. Stats-kontoret att, med upphörande af transport till hufvudstaden från andra stapelstäder af Statsverkets bergseffekter, låta, i likhet med hvad i afseende å upphandlingar, nybyggnader och reparationer för Kronans räkning finnes stadgadt, å samma effekter förrätta auktioner samtidigt inför Kongl.
Statskontoret och vederbörande embetsmyndighet i den stapelstad, der levereringen egt rum, samt att de dervid skeende anbuden sedermera böra på en gång af Kongl. Stats-kontoret pröfvas. s ** (Rev.-ber. pag. 55.
I afseende på förvaltningen af den fond, stor 10,000 R:dr, som framlidne Kanslirådet Norén den 27 December 1811 testamenterat till förmån för Kongl. Krigs-akademien, med vilkor, att räntan deraf skulle användas till underhåll för så många kadetler vid akademien, som beloppet medgåfve, och hvilken fond Kongl. Majit den 25 November 1813, jemte nådigt tillstånd, att densamma finge i Kongl. Stats-kontoret deponeras, anbefallt delta verk att utlåna emot 6 pro - Stats-Utskotlels Utlåtande, M 21. 7 cents ränta och säker inteckning i fast egendom, hvarefter vid hvarje års slut skulle till Krigs-akademien uppå reqvisition utbetalas så mycket, som för 2 kadetters underhåll belöpte, och det uppkommande ränte-öfverskottet årligen tilläggas kapitalet, för att med tiden tilldana fond äfven för en tredje plats, hafva Revisorerne anmärkt, att, sedan, i följd så väl af inträffad förhöjning å kadetternes underhållskostnad, som ock deraf, att, med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd, räntan å. det intecknade kapitalet nedsatts till 3 procent, räntemedlen blifvit otillräcklige för 2 kadetters utpensionerande, och af sådan anledning endast beloppet för en kadetts underhåll af akademien reqvirerats och uppburits, det öfverskott å räntan, som härigenom uppkommit, utgörande vid 1849 års slut 670 R:dr 27 sk. 2 r:st. fått, då det icke kunnat emot föreskrifven yiteckningssäkerhet utlånas, hos Kongl.
Stats-kontoret oförräntadt innestå; och hafva på grund häraf Revisorerne hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det nådig föreskrift blefve Kongl. Stats-kontoret meddelad, att, genom utlåning på lämpligaste sätt, göra äfven det uppkommande ränte-öfverskottet fruktbärande, så att testators uttryckta afsigt med dispositionen måtte i allo efterkommas.
Som, enligt hvad Stats-Utskottet inhemtat, numera två kadetter utaf Norénska testameuts-fonden vid Krigs-akademien underhållas, samt i följd häraf det befintliga ränte-öfverskottet, som vid 1831 års slut utgjorde 990 R:dr 27 sk. 2 r:st., i stället att ökas, åter nedgått, och, om samma förhållande fortfar, något betydligare ränte-öfverskott icke heller kan för framtiden uppkomma, får Utskottet tillstyrka, att Revisorernes ifrågavarande hemställan får förfalla.
Mynt-V er ket. § 12. (Rev.-ber. pag. 59.
Fork!, pag. 256.)
Det har fästat Revisorernes uppmärksamhet, att betydliga behållningar å Mynt-verkets guld- och silfver-fond vid revisionsårets slut varit hos verket innestående, nemligen vid 1848 års utgång 2,064 dukater och 80,963 R:dr 29 sk. 10 r:sl. silfverspecie och vid 1849 års slut 3,177 dukater och 63,237 R:dr 29 sk. 9 r:st. silfverspecie, hvilka behållningar synts Revisorerne större, än behofvet påkallat och Kongl. Brefvet den 27 April 1849 medgåfve, deruti är föreskrifvet, att, med undantog af hvad som ungefärligen motsvarade den för medaljprägling erforderliga qvantitet, återstoden af Mynt-verkets guld- och silfver-fond 8 Stats-lltskollets Ullålande, JUt 21. skulle aflemnas till Rikets Ständers Bank, samt valuta derför på Mynt-verkets räkning i Banken insättas.
Uti häröfver afgifven underdånig förklaring har hufvudsakligen blifvit anfördt, att Kongl. Maj:ts åberopade nådiga Bref den 27 April 1849 ieke kunde tjena till efterrättelse i fråga om den vid inventering den 13 nästförutgångne Januari befintliga behållning ä silfverräkningen af 80,963 R:dr 29 sk. 10 r:st. specie, i afseende hvarå dessutom borde tagas i betraktande, att, såsom fortsättning af 1848 års starka utmyntning af icke mindre än 481,869 R:dr 30 sk. specie, blifvit under de första månaderne af år 1849 på räkning i Rikets Ständers Bank insatte 33,333 R:dr specie, och att i April månad samma år vid Mynt-verkets aflyttning från dess gamla lokal för säkerhets skull 3,487
Vl0 tfi silfver till värde a omkring 43,300 R:dr specie deponerats i Banken, hvarifrån de ej uttagits förr än Mynt-verkets eldfria och säkra förvaringshvalf voro fullt färdiga, straxt innan inventeringen den 14 Januari 1830, såsom behöllige för omedelbarligen derefter börjande utmyntning, enligt Banko-fullmäktiges begäran; samt att, med afseende å utmyntningen år 1848 af 36,940 dukater, år 1849 af 13,808 dukater och år 1830 af 23,177, de ifrågakomne behållningarne å guldräkningen från år 1848 och 1849 desto mindre kunde anses större, än hvad oundgängligen fordrats, som levereringen af finguld från Rikets Ständers Bank för så beskaffad myntning utgjort omkring 264 tb år 1848, 87 It år 1849 och 133 tt år 1830, samt guld, af enskilde till utmyntning lemnadt, vanligen vore af gröfre och underhaltig beskaffenhet, så att sådant guld, till vinnande af vederbörlig finhet och smidighet, först måste underkastas skedning, hvilken operation, om med den hushållning och på i öfrigt ändamålsenligt sätt skulle kunna verkställas, borde ske på något större guldparti.
På grund af hvad den underdåniga förklaringen sålunda innehåller, hemställer Utskottet, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning må få förfalla.
Kontroll-V er ket. § 13.
(Rev.-ber. pag. 40.
Förkl. pag. 258.)
Med förmälan, hurusom, vid granskning af Kontrollstämpel-medel-uppbörden i Stockholm, Revisorerne, hvilka från vederbörande infordrat i 13 och 14 <§§ af Kongl. Maj:ts den 30 April 1836 utfärdade nådiga Instruktion för Kontrollverket omnämnde protokoll och journal, som borde vid Kontroll-verket föras, dervid Slats-Utskottcls Utlåtande, Jfi 21. 9 dervid fått sig tillställd en handling under titel:
Kontrollstämplings-protokoll, som syntes skola motsvara berörda journal, hafva Revisorerne anmärkt, att följande afvikelser från författningens föreskrifter egt rum, nemligen: att den s. k. journalen icke funnes genomdragen med Öfver-direklörens sigill och ej eller paginerad, hvarigenom all visshet saknades derom, att icke defekter i journalen förefunnos; att stadgandet om vederbörandes skyldighet att med sin underskrift för hvarje dag bestyrka journalens riktighet ofta icke blifvit följd t, och att den föreskrifua numereringen af hvarje inlemnad post jemte inlemnarens förteckningar, hvarmed påtagligen afsåges, att dessa förteckningar, af hvilka den ena borde protokollet biläggas, skulle erhålla samma nummer, som den i journalen antecknade posten, icke blifvit iakttagen; äfvensom att i öfrigt förekomme, dels att, ehuru instruk tionen bestämde i 7 <§, »att kontrollören skall å de vanliga stämpeldagarne samt eljest, så ofta som göromålen det fordra, vara vid Kontroll-kontoret tillstädes samt derjemte för de verkställda profvens riktighet ansvara», och i lä §, »att han eller den amanuens, som proberingsjournalen för dagen fört, bör, så snart ske kan, sedan profven blifvit verkställda, uträkna och i journalen anteckna den kon troll—afgift, som för hvarje inkommen post skall erläggas» — kontrollören likväl, så vidt af den erhållna journalen kunnat inhemtas, icke någon enda gång under ifrågavarande båda år öfvervarit proberingen och^ stämplingen, dels ock att, då enligt 10 <§ Öfver-direktören vore pligtig att sjelf besöka kontoret och vaka deröfver att kontorets tjenstemän behörigen uppfyllde sina åligganden, dylika afvikelser ifrån gifna föreskrifter ändock kunnat ega rum; och hafva, på grund af hvad sålunda förekommit, Revisorerne trott sig ega full anledning anmärka, att i följd af vederbörandes underlåtenhet att ställa sig författningarnes föreskrifter till efterrättelse, all verklig kontroll för närvarande saknades å Kontrollstämpel-medelsuppbörden i Stockholm.
Som uti de af vederbörande embets- och tjenstemän vid Kontroll-verket afgifne förklaringar icke är vordet bestridt, att ju de af Revisorerne i afseende å ofvanomförmälda journals förande anmärkte underlåtenheter egt rum, utan förklaranderne endast sökt visa, att derigenom möjligheten af nödig kontroll icke förminskades, får Utskottet, som för sin del väl icke kan dela det af Revisorerne uttalade omdöme om saknad för närvarande af ali kontroll å uppbörden af kontrollstämplings-medlen i Stockholm, likväl hemställa, att Rikets Ständer uti aflåtande underdånig skrifvelse, jemte -anmälan om det anmärkta förhållandet, anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder förständiga vederbörande embets- och tjenstemän vid Kontroll-verket, att för framtiden ställa sig de för nämnde verk meddelade föreskrifter till noggrann efterrättelse.
Prut. «855 & 4854.
4 Sami. 1 Af (i. 9 Haft. 2 10 Slals-Ulskollets Ullålande, M 21.
Allmänna Magasins-ärendena. - § 14.
(Rev.-ber. pag, 43.
Forti. pag. 233.)
I sammanhang med anmärkning, att de al' Kongl. Majrts Befallningshafvande i Westerbottens län algifnc undsättnings-redogörelser för bada åren helt och hållet saknade verifikationer, hvarföre någon granskning af samma redogörelser icke kunnat ega rum, hafva Revisorerne anmält, att, på anförda skäl, Kongl.
Statskontoret uti skrifvelse den 23 Augusti 1830 öfverlemnat handlingarne i målet till Kongl. Kammar-rättens åtgärd; och dä Utskottet inhemtat, att målet fortfarande är på bemälde embetsvcrks pröfning beroende, lärer, vid sådant förhållande, någon åtgärd från Rikets
Ständers sida icke för närvarande i denna fråga erfordras. § 13.
(Rev.-ber. pag. 43.
Förkl. pag, 233.)
I afseende å det af Revisorerne anmärkta förhållande, att ehuru, såsom f. Kronolänsmannen Buchts propriebalans, en post å 601 R:dr 33 sk. 6 r:st., förckomme i begge årens redogörelser, denna balans likväl icke i kreditiv-fondens hufvudböcker lör samma år vore synlig, får Utskottet, med tillkännagifvande, att, enligt hvad Stats-kontoret upplyst, omförmälda balansbelopp blifvit den 4 Februari 1831 till Landt-ränteriet återlevereradt, tillstyrka, att, vid sådant förhållande, denna anmärkning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, Kongl. Po st-Ver ket. § 16- (Rev.-ber. pag. 33.
Förkl. pag. 247.)
I afseende å Postverkets af Revisorerne omförmälda, under åren 1813, 1816 och 1817 hos Norrska Statsverket tillkomna fordran 16,483 R:dr 34 sk. 2 r:st., har Utskottet inhemtat, att sedan å samma fordran den 19 December 1830 ett belopp al 8,798 R:dr 4 sk. 11 r:st., blifvit till Svenska Postkassan inbetaldt, Ståls-Utskottets Utlåtande, JY3 2i. 11 återstoden 7,687 R:dr 29 sk. 3 r:st., enligt Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 30 Oktober sistnämnde år, afskrifvits i samma års hufvudbok; hvilket Utskottet får till Rikets Ständer anmäla. § 17. (Rev.-ber. pag. 56.
Rörande en uti räkenskaperne upptagen utgift för en större, af Ingeniören Keiller verkställd, reparation å postångfartyget Nordstjernan, hafva Revisorerne anmärkt, ätt uti den besigtning å fartyget, som egt rum, innan kontrakt med Keiller om arbetet afslutades, någon annan person utom Postverkets ombud, icke deltagit, än Keiller, som, efter hvad kändt vöre, varit den ende på stället, hos hvilken arbetet kunnat verkställas; men som
Utskottet af deri underdåniga förklaringen inhämtat att, utom Postverkets ombud och Keiller, jemväl Kaptenen vid Kongl. Maj:ts Flotta von Diedrichs och Kapten-löjtnanten vid samma Flottas Konstruktions-korps Braune, efter förordnande af Stations-befälhafvaren i Göthe™ borg, uti omförmälde besigtning deltagit, hemställer Utskottet, att ifrågavarande anmärkning får förfalla. § 18- (Rev.-ber. pag. 56.
Emot en utaf
Öfver-postdirektörs-embetet, jemlikt beslut den 6 Juni 1848, Kaptenen von Diedrichs tillagd gratifikation of 300
R:dr banko för besväret med post-ångfartygen Nordstjernans och Sveriges eftersyn och utredning, hafva Revisorerne, som saknat all upplysning om vidden af berörda besvär, framställt anmäikriing, enär, enligt Revisorernes tanka, bemälda embete icke utan Kongl.
Majlis särskilda nådiga tillstånd egde bevilja några gratifikationer.
Uti häröfver algifven underdånig förklaring har General-post-styrelsen erinrat, att ifrågavarande belopp icke tilldelats Kaptenen von Diedrichs såsom en gratifikation, utan, hvad det klandrade beslutet jemväl innehölle, såsom vedergällning för ett besvär, hvartill han ej, till följd af sin tjenste befattning, varit förpligtad, och för hvilket han i annat fall kunnat fordra ersättning i dagtraktamente, då, med afseende å den tid, han för Post-verkets räkning haft bestyr, kostnaden blifvit för verket drygare, än som nu varit fallet; och får, med anledning af hvad den under-* dåniga förklaringen sålunda innehåller, Utskottet tillstyrka, att förevarande anmärkning får förfalla. 12 Slats-Utshotlets Utlåtande, JYl 21. § 19 (Rev.-ber. pag. 56.
Förkl. pag. 248.)