Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts nu afgifna Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof beräknade Bötesmedel må derifrån uteslutas, enär, efter Motionärens tanka, det vore hvarken lämpligt eller värdigt, att, för Statsbehofvens fyllande, påräkna en tillgång af hvad som inflyter lill försonande af begångna förseelser och hvarigenom slutföljd uppkommer, att ju flera brott, dess förmånligare för Statsverket.
— Hemställande Motionären, att alla vitén och böter, som förut tillfallit K. M:t och Kronan, må hädanefter anslås till befrämjande af undervisnings-anstalterna för medellösa barn i den Stad eller Socken, der den sakfällde är skattskrifren och sålunda denna genom förbrytelser bildade fond användas till utrotande af brott.
Med Motionären delar Utskottet den åsigt, att syftningen med all
Lagstiftning bör vara mera att förekomma än att bestraffa brott, äfvensom att undervisnings-anstalternas utvidgande är ett kraftigt medel för berörde ändamåls vinnande.
Men då, hvad angår 13 \ i q£ Stats-Ut slottets den i RiksStaten af bötesmedel påräknade årliga inkomst med 32,ooo R:dr B:co, Staten får vidkännas högst betydliga bidrag för deras vård och underhåll, hvilka emot Lagen sig förbrutit och således äfven är billigt, att Staten har sin andel af hvad dem ådömes att med penningar godtgöra, samt härvid i öfrigt förekommer, att Försumlingarnes FattigCassor redan äga bötesandelar sig anvisade och att ifrågasatte Inkomstsumma, fördelad efter den af Motionären uppgifna grund, skulle för hvarje Församling utgöra ett högst obetydligt belopp, kan Utskottet, på dessa skäl, icke tillstyrka Bölesmedlens uteslutande vid beräknande af StatsVerkets inkomster.
Emot detta beslut har Herr Lagman Ståhle såsom reservation åberopat sin här ofvan intagne motion.
Bil. C. Utlåtande, i anledning så väl af K. M:ts Nådiga Proposition om afhjelpande af den årliga bristen i SaltpeterFonden och om ett fpräudradt sätt för Saltpetergärdens uppbärande, som någre i ämnet hos Hederv.
BoildeStåmlet väckte förslag.
Berättelse till K.
M:t den 16 September sisth år, hafva Committerade för Saltpeter Ärenderne i underd., bland annat, anmält: att, vid en allmän öfversigt af Salpeter-handteringens framgång i landet, \
Betänk anden, ig5 det befunnits, att uti IVester bottens
Län den gjort intill förundran stora framsteg, samt betydliga uti Westmanlands, Upsala, Östergöthlands, Kronobergs, Jönköpings, Calmare och Christianstads Län: att den i Norrbottens, Gefleborgs, Jemtlands, Wester Norrlands, Stockholms, Skaraborgs, Nerikes, Södermanlands oell Blekinge Län stöde på en högre eller mer och mindre lofvande utvecklingsgrad; men att åter uti Stora Kopparbergs och Gottlands Län ej några större Resultat, äfvensom i Wermlands, Elfsborgs, Hallands, Malmöhus samt Götheborgs och Bohus
Lan föga eller ingen pioduct deraf vore att förvänta.
De Berättelser örn Saltpeteivhandteringen, hvilka årligen till Gommitterade genom K.
M:ts Bef:h:de afgåfvos, vitsordade detta förvållande, och af dem förar 1827 inhämtades, att i hela Riket, med undantag af Götheborgs och Bohus Län, hvarest det året, likasom flere föregående, ingen Saltpeter blifvit tillverkad, Saltpeter-productionen nämnde år utgjort 24,53a LM 12 U 19 lod, hvaraf Westerbottens Län 5362 LU 12 » 16 Upsala d:o 1551 — 12 — — Westerås d:o 1170 — 18 — '9 Linköpings d:o i65o — 12 — 21 Jönköpings d:o i595 — 1 — i5 Kronobergs d:o 2348 — 2 — 1 Calmar d:o 2610 — 7 — 8 Christianstads d:o 1754 — 3 — I desse Län, der Saltpeter-handteringen altså stigit till en större höjd, ansågo Commilterade densam - ,g6 Stats-Utskottets ma icke allenast böra vidmakthållas, utan äfven eftef möjligheten ytterligare fortbringas, äfvensom Committerade trodde den, i de uti den här ofvan framställda allmänna öfversigten, näst efter nyssberörda, uppräknade 9 Län, förtjena en ännu fortfarande omvårdnad och ett stödjande eller uppmuntrande bidrag; hvaremot, och då, enligt en flerårig erfarenhets vittnesbörd, de, för denna handterings befrämjande uti Elfsborgs, Carlstads, Kopparbergs, Gottlands, Hallands, Malmohus samt Götheborgs och Bohus
Län vidtagna anstallter och använda kostnader, icke medfört den dermed åsyftade verkan af handteringens ändamålsenliga utveckling och förkofran, Committerade funno desse numera af ingen motsvarande nytta uppvägde kostnader icke vidare böra fortfara; och hafva Committerade fördenskull i underd. hemställt, att SaltpeterSjuderi-Staterne i nämnde
Län må upplösas och den för dervarande Sjuderi-Styresmän, UnderStyresmän och Mästare anslagne aflöning indragas; dock så, att, såsom billigheten syntes kräfva , lönerne få af Styresmännen och UnderStyresmännen samt Verkmästarne tills vidare uppbäras: men de förstnämnde tjenstemän bestådda resepenningar straxt försvinna, hvarigenom en besparing af 8i3 R:dri6sk. genast och af 2o5o ILdr derutöfver successivt, i mohn af de löntagandes afgång, skulle vinnas; och borde, efter denna Indragnings verkställande, de af förrberörde
Läns innebyggare, som någon Saltpeter af egen tillverkning kunde hafva att aflåta, äga, att få den på hi t— tils vanligt sätt af Kronan inlöst, emot åliggande, att med Socknestämmo-bevis och vederbörande KronoFog - Betänkande n. ig7 des Attestatum styrka, det Saltpetern af dem sjelfve blifvit producerad.
Hvad åter beträffade SaltpeterSjuderi-Staterne i de öfrige Länen, der Saltpeter-handteringens fullkomnande och fortgående utveckling kräfde deras bibehållande till större eller mindre del; hafva Committerade utbedt sig Nådigt tillstånd alt framdeles få till en af oruständigheterne och närmare utrönta förhållanden till äfventyrs påkallad lämpligare organisation deraf med underd.
Förslag inkomma.
Emedlertid och i förhoppning, att den nu i underd. föreslågne reglering vunne Nådigt bifall, hade Committerade derjemte i underd. öfverlemnat ett med iakttagande deraf upprättadt förslag öfver SaltpeterFondens årliga inkomster och utgifter, utvisande, att de förre icke svarade emot de sednare.
Förut och innan dels 3oo,ooo R:dr utaf denna Fond blefvo af Rikets sist församlade St:r till andre behof afsatte, dels det ifrån RiksStatens 3:e HufvudTitel utgående Anslag af 58,ooo R:dr årligen med år 1823 indrogs, dels ock K. M:t med R.
St:rs bifall d. g Sept. 1823 nedsatte den årliga Saltpetergärden ifrån 10 till 5 Marker på Hemmanet, hvarigenom den, i stället för vid pass 33,000, nu mera endast utgjorde hälften eller omkring i6,5oo Z®, var förhållandet motsatt: till och med ett årligt öfverskott gaf Fonden med hvarje år ökad styrka.
Nu ater företedde sig en brist af 73,000 R:dr årligen, hvilken naturligtvis skulle om några få år aldeles borttaga Fonden, och derefter för den så i militäriskt, som i eeonomiskt hänseende igB Stats-Utskottets lika angelägna och vigtiga SaJtpeter-handteringens upprätthållande ett serskildt betydligare årligt anslag blefve oundgängligt.
Till förekommande så väl häraf, som lill den ofvananförde bristens afbjelpande, samt på det ifrågavarande handtering måtte kunna i fördubbladt skick fortgå till den större utveckling som på de fleste Orter icke mera vöre tvifvelaktig, — i hvilket hänseende, en fortfarande inlösen af all inrikes tillverkad Saltpeter, till i Nåder fastställde nu gällande pris, vore lika oumbärligt, som kraftigt verkande — gåfvos, efter Committerades underd. tanka, endast atne utvägar: dea ena , att återföra Saltpetergärden tilldess förra belopp af Tio, eller höja den till minst Åtta Marker af Hemmanet; så vida icke K. M:t, vid öfvervägande deraf, att jordbruket ganska väl behöft den genom gärdens nedsättning vunna lättnad i sina tyngder, i Nåder funne denna utväg vara betänklighet underkastad: den andra åter, i verkställigheten med färre olägenheter förknippad, och till sitt föremål af nära gemenskap med det ändamål den skall uppfylla, nemligen; att för Saltpeter-yrket anslå den å PiiksStaten upptagne årliga inkomsten af Kruts och Saltpeters försäljande, hvilken sednare åtgärd, i Committerades tanka, kunde anses så mycket häldre lämplig och användbar, som all den inlösta Saltpetern till K.
M:ts och Kronans förråder för Kruttillverkningen aflemnas.
Denna inkomst vore väl endast beräknad till 60,000 R:dr årligen och således icke fullt motsvarande den brist som blifvit uppgifven, men erfarenheten hade Betänknnden. iqg visat, att den i sjelfva verket vanligen öfversteg det förslagsvis påräknade beloppet med 10 till i5ooo R:dr, och följakteligen skulle kunna i det närmaste uppfylla behofvet.
Committerade hafva derföre i underd. anhållit, att K. M:t täcktes vid denna Rikrdag låta till R.
St:r afgå Nådig Proposition om berörde Krut- och Saltpeter-försäljnings-medels anslående för Saltpeter Verkets vidrnagthållande framgent; hvarvid, såsom ytterligare skäl, blifvit tillagdt, att, i fall Saltpeter-tillverkningen , genom saknaden af nödig tillgång på medel för dess behöriga drift och möjeligen stigande förkofran, skulle göra större återfall, den ej lätt derifrån upprättades, och derjemte all utsigt stängdes till erhållande inom Riket af de 3o,5oo LU Saltpeter, sorn årligen erfordras för det Krutpartie, hvilket, enligt nu gällande Contract med Krutbruks-ägarne, bör tillverkas.
Vidare och enär, vid uppbörden af den årliga Saltpetergärden, under de sednare åren sig visat, att denna gärd blifvit i några Län helt och hållet, och i de öfriga till större delen löst med penningar, samt alltså den reglering syntes, utan olägenhet för de skattskyldige, kunna vidtagas, att i alla Län gärden i penningar uppbäres af K.
M:ts och Kronans Uppbördsman, men deremot all lefvererad Saltpeter af bestyrkt inhemsk tillverkning på vanligt sätt med Contant af SaltpeterFonden inlöses, hafva Committerade hemställt, om icke K. M:t, vid ofvanberörde förhållande, skulle i Nåder finna skäl, att anbefalla en sådan reglering, hvarigenom mycken enkelhet och reda, sä i uppbör - 200 Stat s- Utskottets den af gärden, som i redovisningen derföre, skulle vinnas. K. M:t har, i anledning häraf, under den 29 Oct. sistiidit år, till R.
St:r aflåtit Kådig Proposition; (ordagrant intagen i i:a Samlingen; hvaruti K. M:t behagat tillkännagifva, att K.
M:t redan Kådigst bifallit, att SaltpeterSjuderi-Staterne uti Elfsborgs, Carlstads, Stora Kopparbergs, Gottlands , Hallands , Malmöhus samt Götheborgs och Bohus Län må, af anförde orsaker, upplösas, på sätt och med de vilkor, så i afseende på den dervid varande Personal, som på lefvereringen af den Saltpeter, hvilken härefter i berörde
Län kan blifva tillverkad, som Committerade i underd. föreslagit; med lemnad tillåtelse för Committerade, att, i händelse närmare utrönte förhållanden skulle kräfva en annan reglering af SaltpeterSjuderi-Staterne i Rikets öfrige Län* dertill med underd. förslag inkomma.
Och har K. M:t, i fråga om de utaf Committerade föreslagne utvägar, till afhjelpande af den i Salpeter-fonden uppkotnne ofvan omförmäldte minskning af omkring 73,000 R:dr årligen, tillika i Kader förklarat sig hafva funnit det skola leda icke blott till förekommande af en sådan blist framdeles ulan äfven till enhet och ordning i förvaltningen, om till Commilterades för Salpeter-ärenderne disposition anslogos de å RiksStateu bland inkomsterne upptagne Krutoch Salpeterförsäljnings-medel, utgörande betalningen för det Krut och den Salpeter, sorn från Kronans förråd in- och utrikes försäljes, likväl så, att dels af denna fond ansvarades och från Committerade till Ks Betänkande n. 201 Maj:ts och B-ikets KrigsCollegium utbetaldes de genom Gollegium hittills bestridda utgifter i och för Kruttillverkningen, Krutbrukens underhålls-kostnad, så väl sorn sjelfva tillverknings-koslnaden deruti inbegripne, dels ock Committerade ålåge att serskildt för desse medel afgifva redovisning, hvilken borde, likasom af KrigsCollegium blifvit iakttaget, till K.
Mets och Rikets KammarRätt, för att granskning undergå, aflemnas; hvarföre K.
M:t ville i Nåder föreslå R.
St:r en så beskaffad förändrings vidtagande, dervid K.
M:t ansåge sig böra fästa R.
St:rs uppmärksamhet på de skäl Committerade i underdånighet framlaggt, för behofvet af Salpeter-fondens förstärkande och bringande i det skick, att dess årliga inkomster må komma i jemnvigt med dess nödvändiga utgifter.
Framställande K.
M:t härjemte till R.
St:rs antagande, det förändrade sätt till uppbärande af den årliga Saltpetergärden, Committerade i öfrigt, på grund af dermed i de fleste
Län befunne förhållande, i underdånighet föreslagit.
Jemte remiss häraf från samtelige respective R.iksStånden, hafva från Hederv.
BondeStåndet, genom Utdrag af dess Protocoll den 24 sistlidne November, till Utskottet åtföljt serskildte anföranden i ämnet: af RiksdagsFullmägtigen Anders Danielsson frän Elfsborgs LcMj sora, enär af den uppgifne årliga bristen, af icke mindre än 73,000 R:dr, visade sig ettförökadt anslag af 3 å 400,000 R:dr under den tid, som intill nästa Riksdag framflöte, hvaruti en nedsättning, i händelse behofvet ej helt och hållet kunde undvikas, bor - 202 Stats -Utskottets de påtänkas, till öfvervägande af Utskottet öfverlemjint, huruvida sådant ej kunde ske åtminstone till den del af bristen, som härrörde ifrån de i Motionärens tanka nog dryga förvaltnings-kostnader, i hvilket afseende han föreslagit: indragning af den för Ärenderne förordnade Committé' och i följd deraf besparing af de för dess Betjening upptagne ii4o R:dr: umbärande af Saltpeter-Sjuderi-Styresmän och Under-Styresmän, hvaraf skulle uppkomma en besparing af tillsammans 8533 R:dr 16 sk., äfvensom upphörandet af provisionen lill desse sednare för tillverkningen, utgörande 48oo R:dr, samt de, utom Transportkostnaderne, beräknade Uppbördskostnader, till ett belopp af 5ooo R:dr, derigenom behofvet med ungefärligen 18,000 R:dr årligen skulle minskas; och hvaremot RiksdagsFullmägtigen trott, att förvaltningen af Saltpeter-fonden kunde utan svårighet öfverleranas till K.
KrigsCollegium, till hvars bestyr krutförsäljningen och hvad dermed ägde gemenskap naturligen hörde, och hvilket
Collegium förut under sin vård ägde åtskillige räntebärande Cassör : att sjelfva Saltpeter-tillverkningen borde skötas och utvidgas under föresyn blott af skicklige Verkmästare, som, Allmogen till biträde, skulle bibehållas: samt handeln med Saltpeter, hvarigenom Kronan ville fortfara att uppmuntra tillverkningen, bedrifvas sålunda, att K. M:ts Bef:h:de lät emottaga hvad som till salu utbjödes och utdela betalning derföre.
Och kunde den erforderliga undersökningen om varans godhet, genom en af K.
KrigsCollegium förordnad serskild person, som vintertiden borde kring - Betänkandcn. ao3 resa i de orter der Saltpeter tillverkas, förrättas, hvartill kostnaden, i jemförelse med aflöningar och provisioner m. m., borde blifva obetydlig, hälst i fall K. M:ts Bef:h:de fanne tillgång på skicklige personer inom orten att härtill föreslå; hvarjemte Uppbördskostnaderne borde besparas derigenom, att Uppbörden bestriddes genom K. Mils Bef:h:de och den vanliga LandtStaten, serdeles som KronoBetjeningen, om förbättrade lönevilkor för denna Stat komine att beviljas, borde bestrida all slags Ordinarie Uppbörd, utan serskildt arfvode.
Itiksdags
F n lim äg t igen Eric Svensson från Götheborgs och Bohus Lån har åter andragit: alt från uråldriga tider blott Landtmannen utgjort Saltpetergärden, utan deltagande af Städerne, som från lefverering deraf varit befriade allt intill år 1816, derefter de till en ringa del deruti bidragit; men som obestridligt vore, att alla, i mohn af hvad man ägde att förlora; borde till allmänt försvar bidraga, och icke såsom nu tillginge, Städerne en sådan skyldighet sig undandraga, ibland hvilka exempelvis anförts, att Gefle Stad ingen Saltpetergärd utgjorde och att Stockholms Stad, hvars verkliga uppskattningsvärde öfverstege flere hundrade hemman på landet, icke skulle lefverera Saltpeter för mera än 5 mantal; så har RiksdagsFullmägtigen tillstyrkt, att Städerne hädanefter måtte i Saltpetergärden deltaga, i förhållande till husens uppskattningsvärden, efter 1 Art.
BevillningsFörordningen , och hemmansvärdet på Landet likaledes blifva normen för samma gärds utgörande, samt gärden utgå med 2c>4 Stats-Utskottets vissa skålp.
Saltpeter för hvarje 1000 Itcdrs uppskattningsvärde; hvilken fördelning, i synnerhet om
Städernes jord korame att med husvärdet sammansräknas, skulle icke allenast föranleda till en billigare och jemnare beskattning, enär Städerne, vid tillfälle af en fiendes infallande i Landet, alltid hade mera att förlora än Landtmannen, utan ock till fullt belopp bereda tillgång till det nu uppgifne behofvet.
Varandes desse anföranden, uti hvilka Ståndets Ledamöter i allmänhet hörts instämma, tillika med K.
M:ts ofvanberörde Nådiga Proposition af H.
BondeStåndet hänskjutne till Stats- och BcvillningsUtskottens gemensamma handläggning.
StatsUtskottet har för sin del skolat, i anledning af de erhållne Remisserne, andraga: att, hvad först angår den enligt Coramitlerades, vid dess underd.
Berättelse bifogade, Förslag öfver Saltpeterfondens årliga inkomster och utgifter, uti samma fond uppkomne brist af 73,000 R:dr årligen, hvilken, som uppgifvit är, ostridigt uppkommit, ej mindre ifrån R.
Sttrs vid sista Riksdag beslutna serskildta disposition af de från fondens belopp då afskiljde 000,000 R:dr, än ock från indragningen af det på RiksStatens 3:dje HufvudTitel dittills uppförde årliga anslag af 58,000 R:dr tili betalning för in natura lefvererad Saltpeter, samt den vid samma tillfälle förordnade nedsättning i sjelfva gärden , till hälften emot hvad den förut utgjorde; så anser Utskottet desto angelägnare, att någon åtgärd nu vidtages till undanrödjande af denna fondens brist, som, i annat fall, fondens vidare medtagande i fram - Betänkande n. 205 tiden skall för Saltpeterhandteringens upprätthållande och framsteg förorsaka betydliga hinder och tilläfventyrs äfven göra behöfliga större och, än det nu ifrågavarande, mera kännbara anslag; hvaremot, om fondens återstående belopp orubbadt får med dess länteafkastning underhjelpa det bidrag som nu erfordras för inlösen af den Saltpeter som utöfver skatteskyldigheten kan i Landet produceras, sådant ej är att befara.
Då likväl den, såsom betalning för försåldt Krut och Saltpeter, i RiksStaten upptagne inkomst alltid är obestämd, och icke kan annat än förslagsvis men cj till visst årligen alltid gifvet belopp påräknas, och som hädanefter, om Krutpriset kommer att nedsättas, blifver än mera obestämd, hvaremot förevarande behof nu finnes till summan gifvet; är Utskottet af den tanka, att de medel, hvilka inflyta för försåldt krut så väl in- som utrikes, böra uti RiksStaten ingå och redovisas; hvadan Utskottet, häldre än att, såsom K.
M:t i Nåder behagat föreslå, tillstyrka desse medels öfverlåtande till Saltpeterfondens förstärkande, med skyldighet för denna fond att vidkännas utgifterne för kruttillverkningen, trott sig böra till R.
St:r hemställa, att för Saltpeterfondens upphjelpande en emot det erforderliga behofvet svarande årlig anslagssumma må, intill nästa Riksdag å Stat uppföras, samt kruttillverkningen fortfarande af K.
KrigsCollegium ombesörjas, hvartill nödige medel vid regleringen af 3*dje HufvudTiteln komma att afses.
RI:t i Nåder föreslagne förändring i sättet för Saltpetergärdens utgörande, att 206 Stats -Utskottets densamma ej mera in natura, utan med penningar, tn& erläggas; så enär den förut af K. M:t och Kronan bestådde betalning af 1 R:dr 8 sk. för Lisprdet försvunnit, samt ali inom Riket bevisligen tillverkad Saltpeter, sorn till Kronan lefvereras, betalas med samma pris 7 R:dr 24 sk. för Lisptdet, hvarefter gärden af dem, som in natura densamma utgör, löses, och hvilka sednares antal, efter hvad uppgifvit är, vida öfverstiger deras, som sin skatt med Saltpeter ännu inbetalar; tillstyrker Utskottet, det R.
St:r må K.
M:ts Nådiga Förslag i denna del antaga, samt i underdånighet anhålla, det K.
M:t täckes i Nåder, genom en allmän kungörelse, förordna, att Saltpetergärden hädanefter skall af hvar och en, som dertill finnes förbunden, lösas med penningar, efter det redan fastställda priset 7 R:dr 24 sk.
R:co per Lisp., och denna lösen af Kronans Uppbördsman vid de årliga Uppbördsstämmorne uppbäras samt derefter i föreskrifven ordning redovisas; alla, som vilja Saltpeter af bevisligen inhemsk tillverkning, till K. M:t och Kronan lefverera, i förening härmed berättigade att fortfarande derföre undfå betalning efter enahanda beräkning.
Vidkommaude det af RiksdagsFullmägtigen Anders Danielsson uppgifne sätt, att, medelst indragning af de för SaltpetterÄrenderne förordnade serskildta Committerades, jemte flere för Saltpeterhandteringen nu begagn.ule Tjenstemäns Arfvoden m. fl. kostnader, och öfverlålande af SaltpeterFondens förvaltning till KrigsCollegium, bereda minskning uti den uppkomne Betänkande n. 207 brist-summan; så emedan, uti K. M:ts Nådiga till— kännagifvande oin SaltpeterSjuderiStaternes upphörande i (lere Län, och att Committerade, då närmare utrönta förhållanden sådant kräfva, bora till K.
M:t inkomma med underd. förslag till annan reglering med desse Stater i Rikets öfrige Län, Utskottet’igenfunnit K.
M:ts Nådiga afsigt, att icke, genom andre än oundvikeligen nödvändiga kostnader, ålita fonden stillgångar, har Utskottet funnit berörde förslag icke föranleda någon åtgärd; så vida icke R.
St:r finna lämpligt, att, i sammanhang med den anmälan R.
St:r i detta ämne komma att hos K. M:t i underd. göra, i underd. lästa K.
Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten, att, genom än ytterligare inskränkningar uti omkostnaderne, söka tillvägabringa en lättnad i det serskilda bidrag R.
St:r för Saltpeterhandteringen nu finna nödigt bevilja.
I den af RiksdagsFuIlmägtigen Eric Svensson nu förnyade fråga om en jemnare fördelning af SaltpeterSkatten, derigenom att Städerne borde på annat sätt än hittills deltaga i dess utgörande, åberopar Utskottet, hvad StatsUtskottets vid sista Riksdag härom afgifne och dåafR.
St:r godkända yttrandejinnehåller, nemligen att, då ifrågavarande Skatt tillkommit i stället för den, jordbrukaren af ålder åliggande skyldighet, att, vid SaltpeterSjudningens verkställande för Kronans räkning, tillsläppa den dertill tjenliga jord under Ladugårds-husen tillika med nödig ved, samt för öfrigt vidkännas de dermed förknippade olägenheterne, och desse besvär och kostnader, genom utgörandet af en mot 2o8 Stats-Ut skottets indamålet svarande gärd af Saltpeter, på sätt af K. M:t och R.
St.T blifvit stadgadt, äfven linnas jemnare fördelade å dem, hvilka skyldigheterne ålegat och förut varit ganska olika deraf betungade, någon rubbning i de sålunda fastställda grunder för SaitpeterSkattens erläggande, såsom oundgänglig för Rikets försvar, hvarken kunna eller böra ega rum.
Den 29 Januarii 182g.
Bil. D. Utlåtande öfver väckt motion om nedsättning utaf ControllStämpelAfgiften å GuldSilfver- och Tenn-arbeten.
BorgareStåndet bar af Herr P. J.
Mattsson fråga blifvit vackt om nedsättning i den ControlJStämpelTaxa som för Guld- Silfver och Tenn-arbeten är gällande; och har
Motionären till stöd för denna framställning andragit, att Guldsmeder och Tenngjutare, å hvilkas arbeten afsättningen är ringa, redan äro nog betungade genom dryga utskylder til!
Kronan och Städerna; att deras belägenhet likväl blifvit betydligen försämrad genom den förhöjning till femdubbelt belopp emoThvad 1752 års ControllStadga bestämmer, som i ControllStämpel-afgiften från och med år iSrg vidtagit samt att till en sådan förhöjning vore så mycket mindre skäl, som åtskilliga andra metall-arbetare, t. ex.
Gelbgjutare, Gördelmakare och Köp - Betänkande?!. 20g Kopparslagare, hvilka arbeta i metaller, lika ädla som tenn, icke betungas med någon ControllA fgift; föreslående Motionären att Taxan måtte åter nedsättas till hvad 175?. års Stadga bestämmer, helst Lagstiftarens afsigt med den år 1743 först införda ConlrollAfgift endast varit att betrygga köpare af Guld-, Silfver- och Tenn-arbeten om varans äkthet och goda beskaffenhet.
Utskottet får i anledning häraf upplysa: att, sedan R.
St:r vid SlatsRegleringen år 1818 funnit, det ControllStämpeJAfgiften å Guld, Silfver och Tenn, hvilken först bestämdes genom K, ControllStadgan den 7 December 1752, då den påräknades att motsvara de med Controlleringen förbundne kostnader, och sedermera, likmätigt K. Brefvet d. 18 Julii 1758, ansågs böra beräknas till 2§ procent af metallens värde, icke uppgick till de för ControllVerket erforderliga utgifter, som Staten finge vidkännas, samt icke eller till mer än f af hvad den efter nämnde beräkningsgrund borde utgöra; så anhöllo R.
St:r i underd. skrifvelse d. 11 Junii 1818, det K.