Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare och då, enligt hvad motionären anfört, det skall hafva lyckats en i annan stad boende och mantalsskrifven Regements-Chef att få Malmö stad tillförbunden att lill honom utgifva årlig service, samt äfven befaras kunde, att anspråk mot staden väcktes att vid tillhandahållandet af rum för gemenskapen äfven förse den med service in natura, har motionären, till förekommande af missförstånd och olika tydning, begärt, att i 5 § af Inqvarterings-ordningen måtte erhålla följande redaclion: ”Så väl befäl som manskap erhålla af den stad, hvari det tjenstgör, i stället för service in natura, contant ersättning till det i ofvanstående tariff derför bestämda belopp.”
I sammanhang härmed har motionären tillstyrkt, att 17 §. i meranämnde författning måtte erhålla denna lydelse: ”Ali contant inqvartering skall i stat uppföras och utbetalas af StatsContoret, service-kostnaden afdragen, till vederbörande garnizoner och stater, eller till den inqvarterings-gifvande staden, då den lemnar rum in natura till de uti 7:de och 8:de classerna af tariffen uti 14 §• upptagna personer, men all service-kostnad utgår af de städer, der inqvarteringen är, och 8 Stats- samt Allm, Bc.sv. o, Ekon.-Utskotlens UtlåtandeiV.-o lQl. utbelalas af dem till vederbörande af garnizonen efter den fördelning emellan de inqvarterings-skyldige, som, inom hvarje stad, serskildt varder fastställd.”
I denna motion, så vidt dermed åsyftas förböjning i inqvarteringspenningarne för corporaler och manskap, bade Herr Akeson sig förenat.
Som Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ansett berörde motion jemväl tillhöra Stats-Utskottets handläggning, hafva Utskotten för behandlingen deraf sammanträdi; och hvad först beträffar frågan derom, alt de, enligt i/; §. i ;84 * års Inqvarterings-Ordning, till 8 R:dr för ^:de classen, bestående af corporaler och vederlikar, samt till 6 R:dr för 8:de classen, eller manskap och vederlikar, bestämde inqvarlerings-penningar, måtte förhöjas till to R:dr för begge classerne, så, ehuru visserligen det under fade Hufvudtileln för inqvarterings-kostnader i landsorterne uppförda förslagsanslag 24,000 R:dr Banco, de sednare åren icke lill sitt beräknade belopp utgått; likväl och då, enligt hvad Stats-Utskottets utlåtande N:o 221 vid handen gifver, en årlig tillökning af icke mindre än 6,71 1 R:dr 24 sk., i den Lill Garnizonen i Götheborg utgående inqvarterings-ersättning skulle af samma anslag gäldas, i följd hvaraf och enär väckt fråga 0111 förhöjning i beräkningen af anslagets belopp blifvit afstyrkt, tillgång a berörde förslags-anslag, utan att detsamma i betydlig mon öfverskrides, icke lärer kunna påräknas för den nu föreslagna tillökning i inqvarlerings-penningarne för alla i släder utom Stockholn! garnizonerade corporaler och manskap; alltså och emedan en djdik partiell tillökning för 2:ne classer inqvarterings-tagare skulle medföra rubbning i de grunder, efter hvilka inqvarlerings-beloppen i allmänhet blifvit bestämde, och tilläfventyrs framkalla anspråk på i förhållande härtill ökade inqvarterings-förmoner för de öfriga classerne, t hy finna Utskotten sig böra afstyrka bifall till denna del af Herr Kocks motion.
Vidkommande åter de af motionären föreslagna ändringar i i5 och 17 §§. af 1841 å'S Inqvarterings-Ordning; så få Utskotten till en början, för alt underlätta jemföielsen emellan förslaget i denna del och författningens föreskrifter, här inlaga berörda §§., hvilka äro af följande lydelse: i5 §.
Så väl Befäl, som manskap, hvilka i Kronans hus äro boende eller åtnjuta i; qvartering i contant af statsmedlen, erhålla af staden, i stället för service in natura, contant ersättning till det i ofvanstående tariff för servicekostnaden bestämda belopp. §. 17.
Siats- samt Allm.
Besv, o. Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 101. 9 §. i 7.
All contant inqvartering skall i stat uppföras och utbetalas af Stals-Conloret, servicekostnaden afdragen, till vederbörande garnisoner och stater, eller lill den inqvarteringsgifvande staden, då den lemnar inqvartering in natura till de i 7:de oell 8:de classerna af tariffen uti i4 §• upptagne personer; men all servicekostnad, både för de inqvarteringslagare, som bo i Kronans bus och för dem, som njuta contant inqvartering, utgår af de ståder, der inqvarteringen år, och utbetalas af dem lill vederbörande al garnisonen, efter den fördelning emellan de inqvarleringsskyldige, som, inom hvarje stad, serskildt varder fastställd.
I afseende å det till stöd för den föreslagna ändringen i förestående af motionären åberopade förhållande, att staden Malmö blifvit ålagd utgifva inqvarteringsservice åt en i annan stad boende och mantalsskrifven Regemenls-Chef, hafva Utskotten inhemtat, att, i anledning af väckt fråga om Malmö stads skyldighet att erlägga servicemedel åt Chefen för Kronprinsens Husar-Regemente, sorn för närvarande icke vore i Malmö boende, Kongl.
Majrt, enär nämnde stad vore hufvudstalionen för Kronprinsens Husar-Regemente och, i följd deraf, alltid tillförene tillhandahållit inqvartering åt Regements-Chefen, genom Nådigt Bref den 27 Mars i843 förklarat, att, sedan städerna utom Stockholm, genom Kongl.
Inqvarterings-Ordningen den 22 Februari 1841» blifvit befriade från all annan inqvarterings-tunga till de ständiga garnisonerna, än den så kallade servicen, staden Malmö icke egde något i samma Inqvarterings-Ordning grundadt anspråk å befrielse från denna qvarstående skyldighet, hvadan Kongl. Majrt funne Chefen för Kronprinsens Husar-Regemente berättigad att de honom enligt inqvarlerings-Ordningen tillkommande service-medel af staden Malmö uppbära.
Efter hvad sålunda förekommit och då i öfrigt något, enligt Utskottens tanka, giltigt skäl för de af Herr Kock vrkade förändringarne i Kongl. Inqvarterings-Ordningen för städerna utom Stockholm icke blifvit anfördt samt Utskotten i allmänhet anse det vara olämpligt, att en så nyligen utfärdad och på Konungens och Rikets Ständers gemensamma beslut grundad författning skulle undergå förändring eller rättelse, innan behofvet deraf blifvit tillförlitligen ådagalagdt, få Utskotten tillstyrka, att motionen i förevarande hänseende icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Bih. till K
Prot. 1845. 4 Sami. 2 Afd. 20 Haft. 2 10 Stats- samt Allm.
Be sv. o. Elion.-Utskottens Utlåtande, N.-o 105.
M 103.
Ank. till Exp. Utsk. den 5 April, kf. 6 e. tn.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att från Saltsjön inkommande och inrikes orter emellan gående fartyg mu i visst fall befrias från erläggandet af båkafgift.
Ridderskapet och Adeln har till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens gemensamma behandling öfverlemnat en af Herr Grefve Attkarsvärd, C. H., väckt motion, deruti anföres, att då den inrikes Seglationen vore belagd med båkafgifter, så snart fartygen komma från saltsjön, men flere vid saltsjön belägna orter och deribland hela Södertörn inom Stockholms Län, hvilka hade sin trafik pä Slockholm eller Mälaren, med sina farkoster aldrig passerade eller hade den vringaste nytta af någon Båk, motionären ansåge billigheten fordra, alt fartyg, så framt de komina från orter, hvilka bevisligen ligga innanför alla håkar eller fyringsanstalter, blefve från båk-afgifts erläggande befriade.
Enligt Kongl. Förordningen och Reglementet angående Lots-och Båkinrätlningen i Riket af den 16
Maj 1827, erlägges af inhemska sjöfarten fyroch båk-afgift för inkommande och ingående, såsom för en resa, då fartygen äro däckade och lastade med 3 sk:r per läst, men af öppna skutor och båtar med allenast 1 sk. per läst, hvilka afgifter endast utgå till hälften, då fartygen äro barlastade.
Deremot äro från fyr- och båk-afgifts erläggande befriade, bland andra, däckade fartyg, skulor och båtar under 1 o lästers drägtighet, svenska fartyg, som innehafva jernmalm eller sandsten lill hufvudlast eller afgå barlastade, för alt sådan last afhemta, öppna fartyg, skutor och båtar, som icke öfverstiga r5 lästers drägtighet, samt däckade och odäckade fartyg, som afgå till orter inom samma tullkammare-district att lossa eller lasta.
Då fyr- och båk-afgiften utgöres ej allenast för fyr- och känningsbåkars, utan äfven för sjömärkens nybj-ggnad, förbättrande och årliga underhåll, af hvilka sistnämnde anstalter äfven de fartyg, som, vid sjöfart inrikes orter emellan, icke passera de ställen, der håkar finnas anlagde, hafva nytta, samt då största delen af de fartyg och båtar, med hvilka seglationen inomskärs idkas, lärer kunna hänföras till dem, som, enligt ofvanåberopade stadganden, äro antingen helt och hållet fria från båk-afgiftens erläggande eller Stats- samt Allm.
Besv. o. Ekon.-Ulskoltens Utlåtande, N.o 103.
11 böra den lägsta afgiften utgöra, i följd hvaraf dessa umgälder icke torde kännas serdeles tryckande, anse Utskotten det af motionären för uppgifvet fall yrkade undantag från ett allmänt stadgande, för hvilket undantag något, enligt Utskottens tanka, giltigt skäl dessutom icke blifvit anfördt, ej böra beviljas; och få Utskotten derföre hemställa, att Herr Grefve
Anckarsvärd's motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
April 1845. X:o 103.
Exp.-Utsk. d. 5 April, kl. 6 e. in.
Utlåtande, angående föreslagen åtgärd till beredande aj en allmän reglering af Landtstats-tjenstemännens löner.
Riksdagsfullmägtigen af Yällofl. Eorgare-Ståndet Herr F.
Sundler har, uti ett till Ståndet ingifvet och derifrån till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att, redan under i82Ö års Riksdag frå"a blifvit väckt om reglering och förbättring af Landt-Slats-ljenstemännens löner, hvilken fråga vid derefter påföljande Riksdagar å nyo förekommit, utan alt något hufvudsakligt beslut blifvit i ämnet fattadt, samt alt, sedan de för ärendets utredning nödige upplysningar år 1831 af Konungens Befallningshafvande afgifvits, och frågan derefter blifvit af Kammar-Collegium och Stats-Contoret behandlad, densamma vid 184.0 års Riksdag ånyo förevarit, men då blifvit ytterligare uppskjuten.
Som, enligt motionärens tanka, det väl vore de begge Statsmagternes pligt att icke, utan ett noggrannt öfvervägande af behofvet å ena och medlen å andra sidan, besluta ifrågavarande lönereglering, men i betraktande af den långa tidrymd, som redan erfordrats för att få ärendet utredt, befaras kunde, att de öfverklagade olägenheterne af närvarande knappa och olämpliga löningssättet ännu komme att en lång tid fortfara, om ej åtgärd till förebyggande af sådant vidtoges, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, ”det en allmän och 12 Stats- samt Allm.
Bcsv, o. Ekon.-Ulskolteiis Utlåtande, N:o 103. rättvis reglering ;if Lamll-Stat-tjenslemännens löner malle upprättas, pä det alt någon rättelse häruti, så snart soin möjligt, kail tillvägbringas.” Sedan Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-Utskollen för behandling af denna motion med Siats-Utskottet sammanträdt och Utskotten densamma till öfvervägande förehaft, få Utskotten tillkännagifva, att Kongl. Majit, med afseende å angelägenheten af en efter Landlstatspersonalens behof samt dess mödosamma och ansvarsfulla befattningar lämpad lönereglering, uti Nådig Skrifvelse till Rikets sist församlade Ständer af den 27 Januari i&4 o afgifvit elt af Kongl.
Majit antaget förslag till lönereglering för Landt- och Landtmäteri-staternc i provinserne samt till Rikets Ständer öfverlemnat alt afgöra, om och hvilka utvägar till beredande af tillgångar för denna lönereglering, kunde vara att vidtaga, samt att Rikets Ständer derefter, uti underdånig skrifvelse den September nämnde år, hos Kongl. Majit anmält, bland annat, att enär angelägenheten fordrade att, för beredande af åsyftad nedsättning uti skattebidragen, iagttaga möjligaste inskränkning uti stats-utgifterne, och dermed icke stöde tillsammans anvisandet af ett så betydligt anslag, sora den föreslagna regleringen i sin helhet skulle erfordra, medförande en tillökad utgift af omkring 120,000 Ridr Banco, samt då, ehuru det i flere hänseenden vore lämpligt och ledande till enkelhet, om åtminstone den förändring kunde tillvägabringa*, att, i öfverensstämmelse med det af KaromarCollegium och Stats-Contoret väckte och af Kongl. Majit i Nåder godkände förslag, de serskilda provisioner, procenter, med flere dylika förmoner, sora ännu vore landtslatens tjenstemän anslagne, blefve indragne och motsvarande bestämda löne-anslag anvisade, hvarigenom någon tillökning i statens utgifter i sjelfva verket icke uppstode, Rikets Ständer ej heller vore i tillfälle alt en sådan åtgärd föreslå, emedan icke utredt blifvit, huru stor del af de för Landlstatens tjenstemän beräknade extra inkomster af alla slag utgjordes af dylika, utaf allmänna medel utgående, ersättningar, så att deraf kunde bedömmas, hvad tillökning uti Staten, emot provisionernes indragning, skäligen kunde och borde uppföras; Rikets Ständer, med undantag af beslutad lönetillökning för Länsmän, och indragning af fjerdingsmans-lönerne jemte andra mindre löne-anslag, ansett sig icke kunna vidtaga någon åtgärd, i anledning af Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga skrifvelse.
Maj:t har sålunda redan meddelat Rikets Ständer förslag till en förändrad reglering af Landtstats-tjenstemännens löneförmoner; men då Rikets Ständer, af ofvan uppgifne orsaker, icke kunnat dermed vidtaga någon åtgärd, synes det, som borde Rikets Ständer, derest de skulle med en un - Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Memorial, IV.-o 104.
13 devdånig skrifvelse af den syftning, motionen innehåller, till Kongl.
Maj:t ingå, tillika framlägga de grunder, på hvilka Rikets Ständer för sin del ansåge en förnyad reglering kunna verkställas.
Då likväl ett sådant förslags uppgörande skulle erfordra en vidlyftigare utredning af de serskilda förhållanden, som, i afseende på landlstals-personalens aflöningssätt, kunna inom olika Län visa sig, än den Utskotten kunna åstadkomma, samt det i allt fall torde vara lämpligast att förslag af dylik beskaffenhet, från Kongl. Majrt utgå, linna Utskotten sig böra tillstyrka, O %/ 7 att Herr Suntl/ers ofvanberörde motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
M fl 04.
Utsk. d. 5 April, kl. 6 e. m. ■Memorial, i anledning af ater remiss ä Utskottens Betänkande N:o /to, angående väckta förslag till ändringar i Kongl. Stadgan om Folk-undervisningen i Riket af den 18 Juni nSfa.
Enligt Utskotten tillhandakomma Protocolls-Utdrag om Riks-Ståndens, vid föredragning af nämnde betänkande, fattade beslut, hafva Ridderskapet och Adeln afslagit de af Utskotten tillstyrkta förändringar i FolkundervisningsStadgan, men i allt öfrigt bifallit Betänkandet; Preste- och Bonde-Stånden gillat detsamma i dess helhet; samt Borgare-Ståndet äfven bifallit Betänkandet, dock med undantag af: i:o yttrandet, pag. 5, hvarigenom Utskotten afstyrkt de förslag, som åsyfta den förändring uti författningens i §., att det må till församlingarne ensamt öfverlemnas att bestämma, huruvida fast eller ambulatorisk Skola skall inrättas; 2:0 afstyrkandet af bifall lill den af Herr Doctor Gumcelius föreslagna redaction af Författningens 1 1 morn.; och 3:o den af Utskotten pag.
18 uppställda lydelse af berörde §. och moment; i hvilka delar Borgare-Ståndet återremitterat Betänkandet, med framställande tillika af den förändrade redaction uti 1 §.
1 momentet, att detsamma borde erhålla följande lydelse: ”1 hvarje Stads-församling och hvar - 14 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Memorial, N.-o 104. je socken på landet bör finnas åtminstone en fast skola, der fullständig undervisning i de stycken, som denna Stadga föreskrifver, bör lemnäs af vederbörligen godkänd Lärare.”
De förändringar i 1842 års Folk-undervisnings-Stadga, Utskotten medelst sitt omförmälte Betänkande föreslagit, äro följande: att de i 1 §.
1 mom. förekommande orden: vederbörligen godkänd lärare, skulle utbytas mot följande period: ”en eller flere lärare, af hvilka en ovillkorligen skall hafva uppfyllt de för lärare vid Folkskola bär nedan stadgade fordringar, men de öfriga kunna antagas, ulan att de uppfyllt dessa fordringar, endast de af Skol-Styrelsen anses till uppförande och sedlighet godkände, samt pröfvas ega förmåga att meddela undervisning uti det i 7 §. stadgade minimum af kunskaper;” alt tiden för lärarnes anskaffande och de fasta skolornas inrättande, hvilken, enligt 1 §. 3 morn., tilländagår den 18 Juni 1847» måtte förlängas med ett år, eller till den 18 Juni 1848; och att, uti det i 4 §• 4 *noir»- gifne stadgande: ”För att bereda tillgång till lä”rarnes sålunda bestämda aflöning, bör, der ej andra medel härtill finnas, ”dels ett årligt bidrag af minst två och högst sex skillingar banco af hvarje ”skattskyldig person i församlingen utgöras,” mellan orden skattskyldig och person tillägges: samt inom mantals- skattskr/'fnings-åren varande.
Vid jemförelse af de delar utaf Betänkandet, som utgöra föremål för Borgare-Ståndets ålerremiss, med dem, hvilka innefatta föreslagna ändringar i Folkundervisnings-Stadgan, och under hänsigt tillika till det här ofvananförde förhållande, att Betänkandet är bifallet af Preste- och Bonde-Stånden i sin helhet, af Ridderskapet och Adeln i allt, hvarutinnan någon ändring i mernnämnde Kongl. Stadga dermed icke åsyftas, och af Borgare-Ståndet i al
II med undantag af de yttranden, som återremitterats; så finna Utskotten dels, att Utskottens pag. 5 i Betänkandet afgifneoch af Borgare-Ståndet återremiltérade yttrande, hvarigenom väckt förslag om den förändring i första delen af Förfall ningens 1 §., att det må till försam högarne ensamt öfverlemnas alt bestämma, huruvida fast eller ambulatorisk skola borde inrättas, blifvit afstyrkt, är af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och BondeSlånden gilladt; och dels att, då med 2:dra och 3:dje punkterna af Borgare-Ståndets återremiss, så vidt de röra den i r §. i morn. gifne föreskrift, att ”i hvarje stadsförsamling och hvarje socken på landet bör finnas minst en, helst fast, skola”, endast åsyftas, att ordet helst måtte ur nämnde period utgå, Utskottens öfver berörde af Herr Doctor Gumcelius föreslag - S:ats- samt Allm.
Be sv.- och Ekon.-Utskoltens Utlåtande> IV.-o 105.
15 na förändring meddeldte afstyrkande yttrande jemväl blifvit af de öfriga 3:ne Riks-Stånden gilladt.
Hvad åter angar Utskottens förslag till förändring af de i slutet af i momentet i § af Folkundervisnings-Stadgan förekommande orden vederböriigen hedkund Lärare; så, enär under discussionen i Borgare-Ståndet någon anmärkning emot beröide förändring icke förekommit, och densamma endast innefattar det, jemväl af Herr Doctor Gumcelius yrkade, förtydligande af momentets innehåll, alt lärare vid de flyttbara skolorne icke ovilkorligen skulle vara från folklärare-seminarierne utexaminerade, hvilket förtydligande kan, ehvad ordet helst nteslutes eller bibehålies, utan rubbning af innehållet i öfrigt, verkställas; hafva Utskotten antagit sitt yttrande i denna del vara äfven af Borgare-Ståndet godkändt; hvadan och då de återstående af Utskotten föreslagna förändringar i Folkundervisnings-Stadgan, dels i afseende på förlängning af tiden, inom hvilken lärares anskaffande och folkskolors inrättande borde sättas i verket, dels om ett tillägg i 4;de ^:ns 4:,^e moment icke blifvit föremål för återremiss, Utskottens förslag i dessa delar jemväl måste anses hafva blifvit af 3:ne Riks-Stånd, eller Preste-, Borgare- och BondeStånden, gillade.
Då, efter hvad sålunda förekommit, alla de i Utskottens Betänkande N:o 4° förekomna yttranden, hvilka ej blifvit af samtlige Riks-Stånden godkände, äro af Irenne bland dem gillade, anse Utskotten, med stöd af §.
Riksdags-Ordningen, Borgare-Ståndets återremiss icke kunna till vidare åtgärd å Utskottens sida föranleda.
Stockholm, den 4 April 1845.
M lil».
Arik. till Exp.-Utsk. d. 6 April, kt. 7 e. i». Utlåtande, angående vackt fråga om förbättrade lönevilkor för ContractsProstarne i Bohus Län.
Preste-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad, motion, har Herr Contracts-Prosten Thudén anfört, att, om Bohus Bans Presterskap i allmänhet, i afseende på löneför - 16 Stats- samt Allm.
Bcsv. o. Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 105. möner, med skäl kunde anses vida sämre lottadt än dess embetsbroder i de ilesle andra delar al Riket, så Loide detta dock i synnerhet gälla om Contracts-Prostarne.
I stället för den så kallade Proste-tunnan, hvarmed Contracts-Prostarne atlönades i andra Stift och älven i andra delar af Götheborgs Stift, än Bohus Län, linge
Prostarne derstädes för sin icke mindre trägna och ansvariga befattning, åtnöjas med en penningelön, af en å tvä Riksdaler al hvarje kyrka inom conlraclet, hvilken ringa lön knappt vore tillräcklig för bestridandet af kostnaden för postporto och skrifmaterialier.
Han saknade således icke allenast all ersättning för sitt besvär, utan måste derjemte sjelf bekosta alla embetsresor inom contractet samt alltså derigenom vidkännas en icke så obetydlig uppoffring i och för det förtroende, som kallat honom till vårdare af contractets angelägenheter.
Motionären, som vore Prost öfver Bohus Läns största och besvärligaste conlract, beslående af Nio pastorat med 2n kyrkor och 19 ordinarie ecclesiastike embetsoch tjenstemän, samt med en utsträckning af nära Tio mil i längden, vöre i åtnjutande af den högsta Contracls-Prost-lönen i Länet, men denna lön utgjorde endast Trettiosex R:dr om året, och i de mindre contracten uppginge ej lönen till mera än ungefär hälften af denna summa.
Orsaken till aflöningens berörde ringa belopp härrörde, efter motionärens tanka, derifrån, att församlingar ne i Bohus
Län fr ån längre tid åtnjutit rättighet alt lösa Kyrkofonden eller det derå bestämda högst ringa viii det af 24 sk. per tunna, till följd hvaraf kyrkorne förmodligen icke ansetts skyldige att utgöra prosttunna!) in natura.
Kyrkorne kunde väl egentligen ej sägas förlora något genom det låga lösningspriset för dess tionde, om villkoret, hvarunder det blifvit medgifvet, uppfylldes, emedan hon då alltid borde kunna påräkna att se sina behof fyllda genom serskilda sammanskott af församlingen ; men Prosten saknade all ersättning för den kännbara förlust, honom genom nämnde förhållande tillskyndats; och då det syntes motionären lika orättvist, sorn obilligt, att han, genom en af församlingen på kyrkans bekostnad vunnen fördel, skulle se sig beröfvad en lön, sorn stöde i någorlunda förhållande till hans embetsbefaltning och till hvad hans embetsbroder på andra ställen åt njöte, loir motionären begärt, alt ConlractsProstarnes i Bohus
Län lön måtte bestämmas till så mångå tunnor korn, som kyrkornas antal i contractet, att utgå i penningar efter årets markegångspris; dock, att, då det tilläfventyrs kunde anses obilligt, att berörde afgift ulginge lill lika belopp af alla kyrkor, ulan afseende på församlingens - Stats- samt Allm.
Besv. o. Ekon.-U tskottens Utlåtande, N.o 105.
17 gens storlek, hvilket icke heller vore fallet med den afgift, som nu utginge, hvarje kyrka till den föreslagna lönen måtte bidraga i förhållande till församlingens oförmedlade hemmantal, samt att stadskyrkornas bidrag beräknades i samma proportion, sora Riksdagsmanna-arfvode för närvarande af deras Pastorer utgjordes; hvarjemte motionären jemväl omförrnält, att, derest man åter heldre ville vidblifva samma proportion emellan kyrkorna, i hvilken Conlracts-Prost-lönen hittills utgjorts, men bestämma densamma till minst fyra gånger så stor, som den för närvarande vore, så lättades derigenom uppbörden, och Prosten blefve åtminstone försäkrad om en någoxdunda anständig lön, som han nu saknade.
I denna motion har Herr Biskopen Bruhn, jemte vitsordande af motionärens uppgifter, rörande Contracts-Prostarnes i Bohus
Län ringa löneförmoner, instämt samt dervid tillika anfört, att dessa löneförmoner, långt ifrån att svara emot de ifrågavarande tjenstemännens ansvar och besvär, på mångå ställen icke ens letnnade ersättning för kostnaden till brefvexling och andra utgifter, sorn med Contracts-Prost-expeditionen voro förenade, äfvensom att, derest ett sådant förhållande längre komme att fortfara, Herr Biskopen befarade, att svårligen någon torde finnas beredvillig att åtaga sig besväret att vara Contracts-Prost; och hafva jemväl, i afseende å billigheten af motionärens begäran, med honom sig förenat Herrar Doctorerne Bexell, Broman, Ödmann oell Hallbeck samt Prostarne Stabeck, Berlit, Österman och Arborelius, jemte Lector Wallman; Herr Prosten Osterman., under yttrad önskan, att den föreslagna afiöningen måtte utsträckas till öfrige delar af Götheborgs Stift.