Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Själf uppfostrad i åsikter, som inte tolerera någon mesallians, principer, hvilka häger- kloarna genom generationer förstått respek- tera, ty utom.
Ja ja, det är ett ömtåligt ämne, som jag kanske inte bort vidröra.
Gabriels hustru liksom Elias mor voro ju döttrar till en förmögen köpman, de enda ofrälse, som dittills under århundraden varit befryndade med oss och, eftersom det är på tal, erkänner jag också, det vi tyckte, att kusinernas äktenskap inte kastade någon syn- nerlig glans öfver familjen.
Men huru frisin- nad Gabriel än måtte ha varit, fann han dock sonens förbindelse rent af dårhusmässig.
Hvar- 0 C^ - ken goda eller onda ord förde dock med sig ett önskadt resultat, och en morgon, efter ett häftigt meningsutbyte, lämnade Magnus fä- dernehemmet och kort därefter äfven sitt fä- dernesland.
Gabriel talade aldrig om sonen och alla omkring honom följde med grannlagenhet delta exempel.
Orsaken till brytningen kände man för resten inte.
Den var inte sådan, att man önskade ge någon eclat däråt.
Gamle prosten här på orten var den ende man invigt i det sorgliga förtroendet.
Under tidens lopp erforo vi, att Magnus inte hade orsak alt prisa sig synnerligen af- undsvärd.
Till en början gick det an, så länge han kunde tillfredsställa sin unga hustrus nycker samt lämna medel till hennes öfver- dådiga och slösande lefnadssätt.
Det blef emellertid nog si och så, när det var slut med den äkta mannens mödernearf, hvilket utbetalades intill sista skillingen.
För dess betäckande hade Gabriel måst taga inteck- ningslån på egendomen, som genom omtänk- sam hushållning var tämligen skuldfri.
De pekuniära bekymmer, hvilka nu blefvo en följd, nödgade honom att på nytt utveckla hela sin energi.
Om denna ökade verksamhet ej till fullo skingrade sorgen öfver en ohjälplig brytning, så förde den likväl tankarna bort från de be- kymmer, som voro förknippade härmed.
Be- kymmer, hvilka icke minskades, ty jag fruk- tar att Magnus fört en ganska äfventyrlig existens.
Genom prostens son, som är bosalt i Chi- cago, iingo vi underrättelse om en duell, hvil- ken enligt hvad han antog för Magnus tro- Och e \ fin e \ • fi 4 * x a s f o r c t e r Redigeras af Sophie Linge.
Anagram-gåta.
Vi äro ord.
— Vi ljuda bägge lika, Fast stafningssättet just ej lika är; Ett af oss ses hos fattiga, hos rika, A trädgårdsland, i » täppor » här och där.
Det andra ses i smedjor, spis, ka- miner Och skattas högt när nordanstormen bviner.
Det ändamål hvardera af oss fått Är sålunda till gagn och nytta blott.
ordet nummer två — förr än det hunnit Den ståndpunkt det i nyttans värf nu nått, Hur har det icke härdats, tärts och brunnit Och genom hårda eldprof luttras fått.
En lätt omskrifning här — och se, det spännes Till ifrig jakt, till kamp och fejd, som kännes, I girig lystnad efter spanadt rof: Af skogens, luftens, snårens lömska bof.
— Identiteten af det ena ordet Tycks stå att söka i en växt, — en rätt Som plä ' r serveras, så på herrskaps- bordet, Som dagakarlens ock, helt rätt och slätt; Men flyttar man bokstäfverna en smula, Får man ett annat ord — ett bland » de fula », Som uttryck af procentar ' ns åtrå är Att kunna få en hvar han kommer när.
E. Charad.
Mitt andra fiskarn lägger ut, Se ' n dagens arbete är slut.
PICOTS T V Ä T T P U L V E R &gt;Lessive Phenix » Öfverträffar alla andra tvättmedel I Det, som sås tidigt på våren, slår djupast rot.
Om också en annan åker senare blir besådd med samma säd, så håller sig den förra bättre i den torra tiden och lönar landtmannen med en rikare skörd.
Hvad som tidigt blir inprägladt i barnels hjärta, gifver riktning åt hela lifvet.
F. Ahlfeldt.
I anehåU sförteekning.
Alvilde P r y d z; af A.
— Hemlig sorg; poem af E.
— Järnvägskvmnor; en studie fråD ett kvinnligt arbetsfält.
— » Här ska ' städas! » — U r m i n n e t s laterna magiea; af E. R — y.
I: H u d e n och dess värd; af d:r Arvid Afzelius.
— Från Iduns läsekrets: Bent ppräk om pjollerspråk; af En svensk moder.
v V V L L C J S T R E R A D to T I D N I N G FOR • KVINNAN N:R 6 3 ONSDAGEN (638).
&gt; 3: - ETT REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR *.
SOMMARKÅSERI OCH UTGIFVARE: TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3.
: OM STOCKHOLMS 12:TE ÅRG.
9 A U G U S T I 1899.
LOSNUMMERPRIS: 8 ÖRE.
DEN JOHAN KOMMISSIONARER OCH EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALL- KLARA S.
BYRÅ N O R D L I N G, ALLM.
RIKS 16 46 PARKER.
societetslifvet kräfver er då så fullständigt, att ni knappt har tillfälle att iakttaga Stockholms yttre fysionomi annat än genom de slipade rutorna på er sidenklädda kupé.
Ni borde verkligen för en gångs skull slå er lös och tillbringa en sommar i Stockholm för att riktigt komma underfund med, i hvil- ken vacker stad ni har äran att bo.
Det vore bestämdt lika originellt som en Mustafas stu- dieresa genom » soluppgångens länder » och all- deles säkert originellare än att ligga vid en badort, ty det gör j u snart sagdt hvarenda människa numera.
Och det är j u efter det originella, det min- dre brukliga ni trängtar med hela intensiteten af ert sekelslutstemperament.
Men, invänder ni med en litet missnöjd min, ni vill väl aldrig påstå, att en Stockholms- vistelse sommartid går upp mot att ligga vid en b a d o r t.
Hvad nu särskildt själfva baden beträffar ... Herre Gud, bara för en enda sommar ...
I Stockholm blir ni serverad alla slags bad i de charmantaste badhus någon hufvudstad äger.
Äter formas edra läppar till en n y invänd- ning: men den rena luften, grannskapet af de KUNGSTRÄDGÅRDEN.
S T O C K H O L M är sommarstaden par préférence.
Detta måste nödvändigt- vis framhållas för stockholmarne själf- va, hvilka, så fort försommarens glada sol tittar in i deras våningar, få liksom en panisk skräck för sin vackra stad och febrilt sätta papper för sina fönster, packa sina kapp- säckar och hals öfver hufvnd bege sig nt på skärgårdsöarna eller till badorterna, när de inte resa till Berlin eller Paris för att svettas i en temperatur af ännu högre värmegrad än den, de velat undfly här hemma.
Få af Europas storstäder utveckla dock un- der sommaren ett så säreget och tjusande be- hag som Stockholm.
Ja, älskvärda läsarinna, det hjälper föga, att ni därvid småler ironiskt som åt en para- dox, ty där ni hvilar i en gungande häng- matta, utspänd mellan björkstammarne i dun- gen invid den eleganta sommarvillan, och nju- ter ert » dolce far niente » efter förmiddagsbadet i en sval skärgårdsvik, kan ni naturligtvis inte tänka er Stockholm sommartid utan i sammanhang med kvalm, rök och allsköns otrefnad.
Ni lämnar j u alltid hufvudstaden med för- sta sommarbrissn, och när ni återvänder, är det vanligtvis fullständig höst, och det börjande A.
Blomberg STOCKHOLM, IDDNS KUNGL.
foto HUMLEGARDEN.
iDUN 1899. svala fjärdarna, för att inte tala om skogen.
skogen m e d sin grönska och friskhet.
Ja, hvad stockholmsluftens renhet angår, måste den naturligtvis tappa på en jämförelse med landsbygdens eller hafskustens, men den är i alla händelser långt bättre än sitt rykte; som de svala fjärdarnes surrogat har Stock- holm dem evigt brusande strömmen och som ersättning för skogen slutligen — sina parker, — 2 — - Linné höjer sig på sin piedestal och leende betraktar, hur blommorna prunka till hans ära på kullen nedanför.
Denna kulle är särskildt anmärkningsvärd därför, att den prydes af den förnämsta bland blomstergrupper i stadens samtliga planterin- gar.
Där förekommer exempelvis en samling cactéer och besläktade växter till det respek- tabla antalet af öfver 15,000 stycken och af cirka 150 olika arter.
Vidare innesluter parken en praktfull grupp pisangpalmer — ett stycke af tropiker- na i nordens tempere- rade klimat.
Utefter den starkt trafikerade Hamnga- tans nedre del sträc- ker sig Berzelii park, utsökt vacker äfven den, men på ett helt annat sätt än Humle- gården.
Humlegården ståtar med de stora terrän- Blomsteranläggningarna med sin doft och fägring äro emellertid våra hufvudstadsparkers a o c h o — ett outtömligt tjusningsmateriel för botanikern såväl som för lek- mannen I regeln utplanteras denna Flo- ras skiftande och förnäma societet i 2 å 3 olika af delningar.
På våren, efter att blomster- lökarne (tulpaner, hyacinter och crocus m. fl.
arter) blommat ut, intagas deras platser af diverse tidigt blommande växter; Viola, KARL XIIIS TORG MED OPERA- TERRASSEN.
dessa smakfulla anläggningar, i hvilka konst och natur på ett för- träffligt sätt supplera hvarandra, och i hvilkas hägn hufvudstads- bon såväl som turisten finner en vederkvickande svalka under heta sommardagar och en aldrig sinande källa till njutning för sin skön- hetskänsla.
Parkerna är det, som förläna hufvudstaden en egendomlig prä- gel af på en gång stad och träd- gård, ty dessa grönskande oaser ligga ej isolerade inom vissa stads- RHODODENDRONGRDPPEN VID MOLINS delar, utan pittoreskt kringströdda, FONTÄN.
där man minst väntar dem.
Hur lockande ter sig till exem- pel icke Kungsträdgården och dess fortsättning gerna och de väldiga Karl XII:s torg, detta flanörernas Eldorado och perspektiven, hvaremot själfva hjärtpunkten för hufvudstadslifvefr, om- Berzelii park är karak- gifven af palats samt af två teatrar och ännu täristisk genom sitt mi- flere restauranter och kaféeri niatyrartade omfång, där allt bar en prägel Arealen är visserligen ej stor — cirka 4 hektar — men de skuggiga alléerna, blomster- af intimitet, som o m det vore ett privat om- anordningarna kring Karl X I I L s staty, buska- råde.
gerna och de sammetsliknande gräsmattorna göra det begränsade området till en den an- Parken är anlagd genämaste hviloplats.
på 1850-talet af den bekante trädgårdsarki- Bland trädarterna tilldraga sig i synnerhet tekten Knut Forsberg.
de sällsynt vackra exemplaren af tårpilar (Salix elegantissima) kring Molins fontän upp- Statyn af Sveriges märksamhet.
På gräsmattorna där bredvid store kemist Berzelius, höja sig under försommaren ett par ofantliga som gifvit parken dess blomsterkullar af Rhododendron.
namn, omgifves af färg- Ä r Kungsträdgården på grund af sitt cen- trala läge Stockholms mest besökta park, så har Humlegården däremot företrädet såsom den största, den omväxlingsrikaste och den, där den verkliga parknaturen gör sig starkast gäl- lande.
Där kan vandraren höra fågelsång i björ- karna och granarna på sluttningen af Floras kulle; endast dämpadt når stadsbullret in på det åt hvila och kontemplation vigda området, där Schéele grubblar öfver sin degel och där Bland öfriga Stockholms miniatyrparker må nämnas anläggningen omkring Nationalmu- seum, prydd med vackra skulpturgrupper, Järn- vägsparken med Nils Ericsson-statyn samt den år 1895 anlagda » squaren » framför Akademien för de fria konsterna.
Högt uppe å Norrmalm, på en höjd, där väderkvarnar fordom svängde sina vingar, lig- ger Tegnérlunden, anlagd åren 1 8 9 1 — 9 3 och nu en lifligt frekventerad park, på samma gång den utgör en omtyckt lekplats för » det unga Stockholm » från de folkrika Vasastads- kvarteren.
Kostnaderna för denna parkanläggning hafva varit betydliga, enär omfattande sprängnings- arbeten måste utföras, innan terrängen blef lämplig för trädplanteringar.
Södermalm, hvars utveckling af många or- saker ej håller jämna steg med det öfriga Stockholm, erhöll först år 1876 i Adolf Fredriks torg en parkanläggning, fullt jämförlig med de förnämsta parkerna å Norrmalm.
Hvad som ännu fattas denna plats är en vacker staty — en brist, som dock inom kort blir afhjälpt, enär en af vår hufvudstads konstvänner och msecenater, direktör C.
Lamm, erbjudit som gåfva till Stockholms stad en af- gjutning af P. Hasselbergs » Snö- kloekan » att uppställas i nämnda park.
BLOMSTERGRUPPEN KRING KARL XIILS rika blomsteranlägg- ningar, hvartill kommer en på gräsmattan framför Berns ' salonger anordnad särdeles de- korativ blomsterkorg af hängande fuchsior.
En vacker sommardag gör den lilla parken ett idylliskt intryck med sina skuggiga alléer och sin frusande vattenkonst, men fagrast ter den sig dock en sensommarkväll, när Berns ' sa- longers ljusbestrålade fasad glittrar som ett sago- palats genom löfverket och oräkneliga smålågor ringla sig i gräset och mellan blomsterklasarne.
STATY.
Bellis perennis, Rhododendron hybridum med flere.
Sedan dessa växters blomningstid är till- ändalupen, börjar den egentliga sommarplan- teringen, till hvilken användes ett stort antal olika växter, såsom begonier i många färger, pelargonier och fuchsior, de senare ömsom låga och i stamform.
Af öfriga arter må Hydrangea hortensis, bland andra nämnas: Campanula medium,
— Montbretia m. m. samt åtskilliga blad- och slingerväxter.
På eftersommaren planteras diverse senblom- mande växter: Margaretnejlikor, Aster chinen- sis, Chrysanthemum o. s. v.
Såsom paradörer och fristående exemplar användas diverse palmer och andra dekorativa växter.
I Stockholms utkanter ligga de stora ny- anlagda folkparkerna; på söder: Tantolunden och Hvita bergen, på norr: Vanadislunden och på Kungsholmen: Kronobergsparken.
Tantolunden, som ligger i Maria församling och har en areal af öfver 10 hektar, anlades år 1885 och omfattar en vacker, starkt kupe- rad terräng med särdeles måleriska bergspar- tier och med utsikt öfver Arstaviken.
I Katarina församlings östra utkant befinna sig Hvita bergen m e d pittoreskt läge bland små träkojor och tobaksland och med en för- tjusande utsikt öfver Hammarbysjön och Salt- sjön.
Vanadislunden å norr utmärker sig genom gigantiska, m e d gräsmattor och träd klädda bergssluttningar, hvarifrån man i söder kan se öfver en stor del af det tätt bebyggda norr- malm, medan i norr de af Bell- mans sångmö förevigade Haga- parken och Brunnsviken öppna fägringsrika perspektiv af grön- ska och vatten.
i IDUN 1899.
- hvilka i endast några få europeiska storstäder äga motstycken, beror gifvetvis till stor del på våra kommunala myndigheters frikostig- het i fråga om penninganslag till dessa par- ker.
Men föga skulle därvidlag, trots de pekuniära hjälpmedlen, kunna uträttas, såvida Stockholm icke i sin stadsträdgårdsmästare hr A..
Meclin, ägde en örtagårdsman, som i för- ening med intresse och energi förfogar öfver den djupaste insikt i hortikulturens många hemligheter.
Ar 1869 öfvertog Medin skötandet af hufvudstadens offent- liga planteringar, hvil- kas antal då endast uppgick till 6.
I år fyller hans verksamhet i parkanläggningens tjänst alltså 30 år och Idun har på den grund ansett, att det skulle in- tressera ej endast huf- vudstadsborna, utan äfven provinsernas be- Årliga underhållskostnaden för parkanlägg- ningarna uppgår för närvarande till 60,000 kronor, däraf bidrag från statsverket för Kungs- trädgården 5,000 kronor och för statens del af planteringen vid Nationalmuseum 500 " kronor.
Till förberedande arbeten för nya anlägg- ningar finnes slutligen ett årligt, dock ej fast anslag af 10,000 kronor.
Detta är siffror, som tala.
A K u n g s h o l m e n utbreder Kro- nobergsparken sina gräsmattor, där allmänheten, liksom i de öfriga folkparkerna, har tillåtelse att slå sig ned med sina mat- korgar.
V Också äro dessa platser sär- deles omtyckta af befolkningen, och under sommarsöndagarna ut- vecklar sig därstädes ett vim- lande folklif med lekar och dans.
PALMGRUPPEN I HUMLEGARDEN.
Stockholms sommartoalett är dyr- bar, som det höfves » Mälar-drottnin- g e n », och nya flikar isättas så godt som årligen och kräfva nya kost- nader.
Men därför är också Stockholm den nordiska sommarstaden par pré- férance, strålande af friskhet och fäg- ring som en nordisk ungmö.
KAKTUSGRUPPEN I HUMLEGARDEN.
folkning att i en bild- serie af Stockholms parker få ett begrepp om, till hvilken hög nu- merär och nivå Medin under de gångna de- cennierna bragt dessa anläggningar.
^. "
Utom sysslandet med parkerna har M. äfven åstadkommit alléplan- teringarna å våra ny- anlagda avenyer: Val- hallavägen, Strandvä- A.
gen, Narvavägen, Kar- BLOMSTERGRUPPEN KRING LINNESTODEN.
lavägen och Birger- Jarlsgatan m.
fl., hvil- En plats, som ännu befinner sig i tillkom- ka dels kanta, dels genomskära de moderna stens skede och som därför saknas bland våra stadskvarteren till en sammanlagd längd af illustrationer, men hvilken dock bör nämnas i öfver 6 km.
sammanhang med de öfriga anläggningarna, är Hvilken stor apparat som erfordras för att den 1898 påbörjade Sabbatsbergsparken, som, hålla allt detta vid stånd är lätt att inse.
en gång färdig, lofvar att bli en af de vack- Personalen vid stadens planteringar har d e raste i hufvudstadens utkanter.
två senaste åren uppgått till lägst 65, högst På området finnes en mycket stor gräsbe- 220 man.
lagd idrottsplan, den första i sitt slag i Stock- För vattning af gräsplaner och grupper äro holms parker.
närmare 100 stycken spolposter nedlagda, och i samtliga stadens planteringar stå utställda Att en hufvudstad som Stockholm förfogar nära 1,000 trädgårdssoffor för allmänhetens öfver ett så stort antal mönstergillt hållna och räkning.
sig o a f b n r e t utvecklande parkanläggningar, l ETT SOMMARHEM.
F R U N T I M M E R S B R Y G G A N » kallas på skämt en af de många bryggor, som an- löpas af ångfartygen » Lidingön » och » Kyrk- viken », och namnet är nog inte så oäfvet, ty snart sagdt vid hvar enda tur är där försam- lad en klunga fruntimmer af alla möjliga åldrar.
Det är inackorderingarna vid K. F. U.
K:s » sommarhem », som äro nere för att välkomna några nyanlända eller » vifta af » några af- resande medlemmar.
I senare fallet kan till och med hända, att passagerarna till sin öfver- raskning få höra de unga flickorna uppstämma en sång till den bortdragandes ära.
Strax uppe i backen syns den tornprydda villan, så vackert belägen mellan mörka tallar och ljusa löfträd, omsusad af saltsjö vågor och saltsjövindar samt fri och öppen utsikt öfver stora segelleden.
Här är en hviloplats, ett verkligt hem, beredt för trötta, arbetande kvin- nor af alla åldrar och olika samhällsklasser, men äfven äldre gifta damer m e d sina döttrar mottagas.
Ett i visst afseende litet demokra- tiskt samhälle, där bankfröknar och fabriks- flickor, sömmerskor och telefonister, trikå- stickerskor, fina familjeflickor och butiksflickor från både små och stora etablissement vistas
IDUN 1899. tillsamman, och alla komma i åtnjutan- de af samma goda förmåner, samma älskliga bemötande af de båda varm- hjärtade, uppoffran- de kvinnor, som fö- restå K. F. U.
K:s sommarhem, och af hvilka den ena, frö- ken Anna Roos, som är ordförande i di- rektionen, sörjer me- ra uteslutande för de andliga behofven genom hållande af religiösa föredrag, samtal o. s. v., un- der det fröken Ag- nes Jakobson så- som hemmets egent- liga husmoder dess- utom och i första TEGNÉRLUNDEN.
sätt, att det hela, trots enkelheten, gör ett be- hagligt och hemtrefligt intryck.
Dock — ett torde man likväl, enligt mitt förmenande, varit väl slösande med, det är de många bibelsprå- ken och gudliga citaten, som finnas anbragta på väggarna.
Att K. F. U.
K. i sin matsal inom en flaggdekoration har sitt valspråk, sitt märke, en afbildning af jordklotet med bokstäfverna I.
i midten samt » a » J O » å ömse sidor
Ett tänkespråk öfver själfva ingången till huset kunde j u också vara vackert och tillta- lande, men att snart sagdt på hvar vägg finna ett bibelspråk, det är enligt min tanke att för mycket så att säga » po- sera » med sin kristen- dom.
Hur K. F. U.
K. fram- lefver sitt sommarlif därute vid saltsjöstrand?
Jo, i största möjliga frihet från allt tvång, allt reglemente.
Det är blott vid andakts- stunderna och naturligtvis vid måltiderna, som alla skola vara sam- lade, när klockan kallar, men däremellan sköter hvar och en sig själf.
Den, som önskar hvila och ensamhet, går med sin filt och en bok till den närbelägna, härliga barrskogen eller slår sig ned på nå- gon klipphäll vid stranden, men för det mesta bildas större eller mindre kotterier, som sitta tillsammans med sina handarbeten på gårds- planen, hvarifrån man ser ångare och seglare ständigt passera, eller också uppe i tallbacken med ljuflig skugga och svala fläktar från sjön.
BERZELII PARK.
rummet tillgodoser de materiella.
Och det gör hon sannerligen på ett sätt, hvaraf hon har all heder och hvarför inackordenterna böra vara henne hjärtligt tacksamma.
Villan är stor och rymlig.
Den innehåller omkring tjugu rum, höga och luftiga, hvilket antal dock visat sig icke tillräckligt, utan ha denna sommar flere rum måst förhyras i en närbelägen villa.
Föreningsmedlem betalar för ensamt rum 50 kronor i månaden, för deladt rum 40 kronor, och de, som bo flere än två tillsammans, 30 kronor.
Inackordering kan äfven fås för kortare tid, 14 dagar, en vecka.
För endast en dag betalas kr.
Måltider serveras 5 gånger om dagen, maten är riklig, god och kraftig, väl tillagad och väl serverad, » BLOMSTERKORGEN » FRAMFÖR Det märks på allt, att det är kvinnor med BERNS SALONGER.
utprägladt sinne för ordning och prydlighet, som inredt detta hem och som med ganska små medel förstått att göra det riktigt hemtrefligt.
De improviserade hörngarderoberna med sina förhängen af ljus kretong, toalettborden och tvättställen, de röda spe- gelramarne, handdukshållarne och de förtjusande afdelningsskärmarne — hvitlackerade ramar och rynkad ljusblommig kretong — allt detta och mera till är, inklusive målningen och snickeriet, fröken J:s verk.
Öfver allt ljusa färger, luftiga draperier, brokiga dukar, friska blom- mor och äfven ett och annat prydnadsföremål — allt anordnadt på ett Så badar man, promenerar, » tar emot » och » följer a f ».
Kring frö- ken Roos samlas nästan dagligen det stora flertalet, då hon ute i det fria läser högt, hvarvid äfven sång brukar förekomma.
Aftonpromenader- na ställas ofta till » utsiktsberget », från hvars krön en tju- sande tafla utbreder sig, med Kaknässun- dets koketta villor speglande sig i vat- tenbrynet och Boge- sunds ålderdomliga konturer, aftecknan- de sig längst i fjär- ran, och seglare och ångare på den sol- blå fjärden mellan strändernas friska grönska — en tafla, full af lif och färg och betagande skönhet.
JÄRNVÄGSPARKEN.
•o ID UN 1899 Det finns mycken ungdom vid K. F. U.
K:s sommarhem.
U n g d o m med bleka, litet tomma kinder och något i blicken, som tyder på, att de fått växa upp på lifvets skuggsida och tidigt måst pröfva hvad ett sträfsamt, oftast illa aflönadt arbete vill säga — ungdom med exalte- rade ögon, som, stirrande ut i rymden, tyckas skåda högt öfver en fåfäng och syndfull värld, och ungdom, litet mera glädtig och hurtig, icke fullt så förandligad, litet mera mänsklig så att säga.
Och detta lilla element af ungdomlig glädtighet verkar helt upplifvande, alldeles som när saltsjöbrisen blåser svalkande in i en allt för hög temperatur.
Nå, men tidsfördrifven då, frågar någon kanske, hvari bestå de?
Tidsfördrif 1 Sådana förekomma ej vid K. F. U.
Inte så mycket som en oskyldig springlek eller ett gammalt hederligt kroc- ketparti — ingenting, som kunde ge den vakna, slumrande eller nästan förkväfda lifsglädjen tillfälle att ruska upp sig litet.
Det är verkligen skada, ty det skulle göra alla dessa ungdomar, både de sorgsna, de glada och de » öfverjordiska », de senare allra mest, så innerligen godt att ibland vara som barn, muntra, naturliga och fria i Guds egen fria natur.
Men där sjunges och läses j u ganska m y c k e t?
Ja, det är sant, men det är uteslutande andliga sånger, som sjungas, och läsningen är alltid religiös.
Att sådan sång och läsning sko- la förekomma och skattas högt i en kristlig förening, är j u både rätt och för- ståeligt, men icke behöfde väl detta bannlysa all annan sång och läsning, som t. ex. en liten enkel visa af Geijer, PARKEN VID KONST- AKADEMIEN.
VANADISLUNDEN.
re exklusiv.
Som till exempel K. F. IL M.l De två äro j u syskon- plantor, grenar på sam- ma stam, men hvilken i ögonen fallande skill- nad just i ofvan be- rörda hänseende!
Den senare anordnar både humanistiska och hu- moristiska föredrag, där idkas musik och inöfvas » världsliga » sånger, biblioteket bjuder både på diktverk och skönlitteratur, och utom de dagliga tidningarna följer man, genom en mängd in- och utländska tidskrifter, med de sociala, politiska och vetenskapliga frågorna.
K. är äfven den en ädel, lifskraf- tig planta, en planta, som väl är värd att vårda och akta.
Gif henne blott friare växtrum, mera luft och ljus, och hon skall bära dess rikare och ädlare frukter!
Söndagen brukar medföra en hel kontingent tillfälliga gäster till sommarhemmet vid Talludden.
Bland dem finnas många kvinnor, som utom sön- och helgdagar, inte hafva en enda feriedag på hela året.
Hur skola de icke längta efter söndagen, den enda dag, då de efter den långa, tunga arbetsveckan få komma ut till grönska och svalka.