Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Personlie; skyddsafgift . . 0000 Yrkesafgift .... 0000 0000 Efter 2:dra Artikeln.
För fast egendom, som innehafves med eganderätt. 0000 för fast egendom, hvarför arrendatorer erlttgga be- villning, . 000 för inkomst: af kapital 000 af rörelse och tjenst m. m 000 0000 0000 Efter 3:dje Artikeln.
Af frälseräntor 000 af frälseegendomar .... 00 för skogsfång å allmänningar
. 00 för testamente och arf m. m. 00 000 Summa 00000 - For lil mu lii r 17:o.
Fal.
Formulär till Debetsedel. N. A socken eif N. N. härad (iX. N. siad; qvarteret N. N. huset eller gärden i\:o 0.) N. N. Personer.
Allmän bevillning: efter lista Art.
Personlig skyddsafgift ä 40 öre å 20 öre Yrkesafgift efter 2:dra Art. af fast egendom å rdrs värde för inkomst af kapital » 00 — för dito af rörelse, näring eller yrke samt tjenstbefattning eller pension efter 3:dje Art. af frälseegendom för frälseräntor med kapitalvärde af rdr 00.
Man kön.
Qvin kön. 00 Sima bevillning
Diverse medel: Riksmynt.
Lösen för denna debetsedel . j — j — Anmärkning.
Kronofogdes eller annan uppbördsman* qvittens gäller icke utan Häradsskrifvare» eller vederbörande tjenstemans annotation. 142 Enligt gällande Bevillningsstadgas § 75, eger skattskyldig, som, utöfver det af Taxeringskomitén honom påförda belopp, fått sig, till följd af Pröfningskomiténs beslut, förhöjd eller ny bevillningsafgift påförd, att hos Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammarrätt anföra besvär öfver dylikt beslut; hvilka besvär, för att till pröfning varda upptagna, skola ingifvas till Konungens Befallningshafvande inom fyratiofem dagar efter den dag, då denna debetsedel, på sätt i derom utfärdad kungörelse blifvit tillkännagifvet, först hållits den skattskyldige tillhanda; varande den skattskyldige berättigad att, i fall han sådant önskar eller derom hos vederbörande tjensteman sig anmäler, kostnadsfritt erhålla utdrag af taxeringslängden och Pröfningskomiténs protokoll, för att besvären bifogas.
Besvär öfver skattskyldig enligt Bevillningsstadgans Irsta eller 3:dje art. påförd afgift kunna hos Konungens Befallningshafvande anföras inom tretio dagar efter den dag, då han, i öfverensstämmelse med samma stadgas 88 §, egt tillfälle sin debetsedel erhålla.
Anförda besvär i fråga om bevillningsafgift, antingen den genom Taxerings-eller Pröfningskomiténs beslut blifvit bestämd eller af vederbörande tjensteman skattskyldig påförd, uppehålla icke uppbörden af samma afgift; egande den skattskyldige, i fall öfverklagadt beslut ändras eller debiteringsåtgärden icke fastställes, att kostnadsfritt återbekomma hvad af honom blifvit för mycket erlagdt. lia Förslag (ill Instruktion för Taxeringsförrättningarna
Vid de under allmänna bevillningen inbegripna och al taxering beroende afgi/ters föreslående och fastställande. § 1 Den i gällande
Bevillningsstadga föreskrifna taxering eller uppskattning af hvarje fast egendoms värde och hvarje skattskyldigs årliga inkomst verkställes af de för sådant ändamål tillsatta Bevillmngsberedmngar samt Taxerings- och Pröfningskomitéer, hvilkas sammansättning och taxeringsområden genom åberopade författning blifvit bestämda. § 2.
Beloppet af den utaf taxering beroende fastighets- och inlcomst-bevillning, som hvarje skattskyldig skall utgöra, föreslås af Beredningen, bestämmes och påföres af Taxeringskomitén samt fastställes af Pröfningskomitén. § 3 Bemälda Beredningar och Komitéer böra, vid fullgörandet af sina erhållna uppdrag, ställa sig till ovilkorlig efterrättelse de föreskrifter, Bevillningssladgan innehåller, samt, efter sorgfällig granskning och samvetsgrann pröfning af meddelade uppgifter och för öfrigt upplysta eller kända förhållanden, föreslå, påföra och fastställa den bevillningsafgift, hvar och en skattskyldig bör erlägga, samt dervid noga iakttaga nedanstående, till ledning för dessa Beredningar och Komitéer sammanfattade, närmare bestämmelser och stadganden.
Uppskattningen af fast egendoms värde. § £•
Värdet af fast egendom föreslås och bestämmes på grund af: 1:o den för sådan, under loppet af nästföregångna tio år, försåld egendom sed - \ i i nast betingade köpeskilling, sä vida icke derunder inbegripits godtgörelse för inventarier eller växande gröda, eller köpet afslutats mellan nära anhöriga, eller vid försäljningen förbehåll gjorts om så kallade undantagsförmåner, eller 'dervid förekommit andra särskilda omständigheter, som skäligen anses hafva inverkat på köpeskillingens bestämmande utöfver eller under egendomens verkliga värde; 2:0 årliga hyres- eller arrendesumman för uthyrd eller bortarrenderad egendom, såvida icke särskilda förmåner eller åligganden blifvit derunder inbegripna såsom rättighet till inventariers begagnande, arbetsbiträde ojli skogsfång m. m. från annan egendom, eller skyldighet att uppodla, reparera och uppföra byggnader eller utföra andra arbeten å den arrenderade egendomen samt inom kort lid densamma afträda — eller såvida icke, efter hvad vid jemförelse mellan denna och närbelägna egendomar af lika storlek och beskaffenhet sig visar, hyres- eller arrendebeloppet blifvit bestämdt med afseende å slägt eller andra kända förhållanden mellan egaren och hyresmannen eller arrendatorn; 3:0 egendomens vid verkställd värdering för erhållande af lån från hypoteks- inrättning antagna värde, såvida sådan värdering skett under nästlöregångna tio år och det egendomen dervid åsätta värde sedermera icke blifvit i väsendtlig mån förändradt; 4:0 brandförsäkringsvärdet å de i stad och på dess område eller i köping befintliga egendomars åbyggnad samt å bruks-, qvarn- och fabriksbyggnader på landet äfvensom å andra der uppförda hus och byggnader, hvilka icke begagnas för jordbruket och dess binäringar tillhörande rörelse, samt å sådan åbyggnad på särskilda lustställen och dermed jemförliga mindre lägenheter, som utgör dessas egentliga värde; dock bör, derest brandförsäkringsbeloppet skulle betydligt understiga de brandförsäkrade husens och byggnadernas verkliga värde, det sednare, men icke det förra, antagas såsom grund för bevillningstaxeringen; 5:0 egendom på landet tillhörande areal i åker. ting, skog eller betesmark jemte dermedförenade särskilda förmåner, såsom vattenfall, torfmosse, lastageplats m. m. ; 6:o läget och arealen af hvar och en i stad, köping eller på stads område belägen egendom, med dertill hörande särskilda förmåner.
Utan särskilda, i taxeringshandlingarna eller Komiténs protokoll antecknade skäl, får fast egendom, som under sist förflutna tio år blifvit såld eller undergått ofvan omföl ■mälda värdering, icke uppskattas lägre, än den sednast betingade köpeskillingen eller den godkända värderingssumman Åbyggnader å stadsegendom samt öfriga i denna §:s 4:de punkt uppräknade hus och byggnader få ej heller, utan på enahanda sätt tillkännagifven särskild anledning, upptagas till lägre värde än det, för hvilket samma byggnader äro hos allmän brandförsäkringsinrättning emot brandskada försäkrade.
445 Vid de fall, då förevarande taxering af fast egendom icke kan grunda sig på köpeskilling, hyra eller arrende, hypoteksvårdering eller brandförsäkring, bör, på det en jemlik och rättvis taxering samt författningsenlig beskattning må tillvägabringas, egendomens värde upptagas till ett belopp, som, med hänsigt till densammas storlek, beskaffenhet, förmåner, läge och afsättningstillfälle samt öfriga kända eller upplysta förhållanden, motsvarar uppskattningsvärdet å andra i närheten belägna, jemförliga egendomar, derå ofvan uppgifna taxeringsgrunder kunnat tillämpas; åliggande det lör öfrigt vederbörande taxeringsman att, enligt deras pä förut egande kännedom eller under laxermgsförrättningen vunna upplysningar grundade öfvertygelse, uppskatta hvarje egendom till (fess verkliga värde.
I)å fast egendoms värde beräknas efter dess afkastning, bör behörigt afseende fästas å de grundskatter samt öfriga utskylder, som utom allmänna bevillmngen skola af samma egendom utgöras, sä att värdet å en med dylika skattebidrag jemförelsevis högre belastad egendom skäligen minskas i förhållande till det värde, som åsättes en af skatter och andra utskylder mindre betungad, fastän till storlek och beskaffenhet för öfrigt dermed jemförlig egendom.
Då frälseränta förenats med eganderätten till den jord, hvaraf sådan ränta dittills utgått, skall samma egendoms taxering höjas i förhållande till sagda räntas värde.
Vid uppskattningen af boställe, hvars grundränta ingår bland boställshafvarens löneförmåner och vid bestämmandet af den för dem belöpande bevillningsafgift blifvit tagen i beräkning, skall denna räntas belopp afdragas från boställets behållna afkastning. § 7- Sedan hvar och en fast egendom det år, då allmänna bevillningen med tillämpning af utfärdad ny bevillningsstadga första gången påförts, blifvit enligt föresknfna taxeringsgrunder till sitt verkliga värde uppskattad, må detta värde, under de år samma bevillningsstadga är gällande, bibehållas oförändradt, såvida icke egendomens taxeringsvärde antingen genom ny- eller tillbyggnader, nya fabriksanläggningar elier andra inrättningar blifvit under tiden i betydligare mån förhöjdt, eller genom inträffad eldsvåda, vattenflöde eller af annan dylik anledning märkligen förminskats; i hvilka fall sagda värde bör jemkas efter de förändringar, egendomen undergått.
B ev-Korn. Bet. 19 1 Uppskattning af inkomst utaf bergsbruk och dertill hörande näringar samt qvarnar och fabriker m. fl. verk och inrättningar.
Vid beräkningen af den behållna årliga inkomsten utaf bruk och fabrik saint annan dertill hänförlig inrättning, jemföras värdena å der under sednast förflutna år tillverkade eller förädlade varor och härvid använda råämnen, jemte öfriga med dessa varors tillverkning eller förädling förenade kostnader; och då tillverkningarnas mängd, i förening med de behandlade och frambringade varornas ökade värde, i allmänhet måste utgöra säkraste grunden för bedömande af vinsten å hvarje särskildt verks eller fabriks rörelse, böra taxeringsmännen derom förskaffa sig tillförlitliga och fullständiga underrättelser.
För bruk eller fabrik, dervid hvarken under det nästföregångna eller under det löpande året någon rörelse drifvits, påföres icke inkomstbevillning.
Sådan bevillning eger ej heller rum för tillverkning af bränvin, såsom underkastad särskildt stadgad beskattning. § 9- Till ledning vid bestämmandet ai värdet å stångjernsbrukens samt masugnarnas tillverkningar antagas de i derom utfärdad kungörelse sednast fastställda lösnings^ pris för kronans hammarskattsjern samt tionde- och persedeltackjern från samma bruk, med behörigt afdrag för transportkostnaderna till närmaste stapelstadsvåg; och beräknas råämnenas samt andra materialiers värden jemte arbets- m. fl. tillverkningskostnader efter då i orten gångbara pris.
I fråga om stångjernsbrukens hammarskattsjern och masugnarnas tiondetackjern, hvilka utskylder, likasom öfriga sådana verk ålagda onera, böra vid bevillningstaxeringen tagas i beräkning, skall ofvannämnda lösningspris jemväl tillämpas. § 1°- Den afkastning, sorn erhålles utaf grufvor och öfriga malmtillgångar, bör, i likhet med annan genom bergshandteringen uppkommen vinst, årligen taxeras till bevillning på grund af behållningen utaf enahanda rörelse under sednast förflutna år.
§ Vid bevillningsafgifts påförande för behållen inkomst af mjöl- och såg- samt andra qvarnar afses ej allenast qvarnarnas storlek eller stenparens, ramarnas och sågbladens samt stamparnas och valkarnas antal, utan hufvudsakligen mäld- och skogssamt vattentillgången jemte tulltägtens belopp och det tillfälle till mjöl- eller brädhan - 147 del m. m., sorn läget oell kommunikationsmedlen bereda.
Enär högst betydlig skiljaktighet förefinnes i de på skattläggning grundade utskylder, som för vissa qvarnar måste utgöras, bör jemväl synnerligt afseende fästas å dessa utskylder.
Då räntan af skattlagd qvarn väl åtnjutes af innehafvaren, men ingår i den indelta lön, för hvilken bevillning af honom erlägges, bör äfven sådan ränta, i likhet med andra utskylder, afdragas vid taxeringen af den inkomst samma qvarn lemnar.
Uppskattning af inkomst genom skeppsrederi, sjöfart, handel och handtverk samt annan jordbruket icke tillhörande näring § 12.
Med ledning af de i afseende på fartyg föreskrifna uppgifter angående lästetal, byggnadsmaterial och anbringad ångmaskins driftkraft m. m., uppskattas fartygsegarens inkomst eller fraktförtjenst efter fartygets storlek och beskaffenhet samt de', så vidt kändt är, under nästföregångna år verkställda resors äfvensom besörjda varu- och personaltransporters förmånlighet.
Då fartyg under hela årets lopp icke varit upptackladt eiler utrustadt och begagnadt samt följaktligen icke för dess egare medfört någon inkomst, bör ej heller bevillning påföras § 13 Skeppare, ångfartygsbefälhafvare, styrmän, maskinister samt matroser och andre sjömän taxeras till bevillning för sina inkomster genom arfvoden och så kallade hyror m. m. efter enahanda beräkningsgrunder, som äro stadgade för den vid industriella företag eller i enskild tjenst anställda personals inkomstbevillning.
§ Den inkomst, handlande, handtverkare eller annan näringsidkare eger af sin rörelse, uppskattas, med fästadt afseende å härvid förekommande allmänna eller tillfälliga förhållanden, efter rörelsens beskaffenhet och det belopp, hvartill den årliga varuomsättningen eller tillverkningen uppgår, antalet af de vid rörelsen biträdande eller använde personer, desses befattningar och lönevilkor, afsättnings- och arbetstillfällen, handelsbodars och verkstäders läge jemte öfriga omständigheter, som anses inverka på för månligheten af idkad handel eller annan näring.
Skulle taxeringsmännen sakna när mare kännedom rörande verkliga beskaffenheten af den rörelse, om hvars beskattning fråga är, och aflemnade uppgifter icke innehålla tillfyllestgörande upplysning derom, böra de, på sätt dem lämpligast synes, förskaffa sig de underrättelser, som erfordras för rörelsens rättvisa beskattning
Vid de fall, då en och samme handlande eller nä - 148 ringsidkare samtidigt drifver rörelse på särskilda ställen eller i olika näringsgrenar, skola de inkomster, som härigenom uppkomma, sammanräknas och taxeras till bevillning pä ett ställe, eller der han är mantalsskrifven; dock med iakttagande af Bevillmngsstadgans föreskrift, att bevillning för yrke, hvaraf inkomsten öfverstiger visst belopp, hör påföras, der yrket idkas.
Den bevillning, gårdfarihandlande och andre i handelsärenden resande personer böra erlägga för inkomsten af sådan handelsrörelse, taxeras till hela sitt belopp å de skattskyldiges mantalsskrifningsort. § 4 5.
Hvar och en skattskyldig bor för sin inkomst genom handel, handtverk eller annan näring taxeras till bevillning efter det belopp, sådan inkomst verkligen utgör och han åtnjuter, antingen den näring, hvarigenom inkomsten erhålles, idkas för den skattskyldiges egen räkning eller af honom bedrifves såsom kommissionär elier innehafvare af annan persons yrkesrätt; och då den vid bevillningstaxeringen för ett eller annat yrke påförda beskattning icke medför eljest saknad rättighet för den skattskyldige lill utöfvandet af detta yrke, så äro taxeringsmännen icke pligtige att undersöka och pröfva behörigheten till detsammas idkande. § 46
Så vida icke handlande, handtverkare eller annan näringsidkare före den lista Maj det år, taxeringen förrättas, upphört med sitt förut idkade yrke och sådant vederbörligen anmält, bör inkomstbevilining för detsamma efter stadgad beräkningsgrund honom påföras. § 47.
Här i riket skattskrifven konstidkare eller annan person, som genom utöfning af konst eller försörjningsmedel beredt sig inkomst äfven på annat ställe än mantalsskrifningsorten, påtöres dock endast der inkomstbevilining; men vid bestämmandet af dess belopp bör jemväl tagas i beräkning den inkomst, han annorstädes förvärfvat.
Uppskattning af de i allmän eller enskild tjenst anställde personers inkomster. § 48.
I allmänhet bör vid bevillningsafgiftens bestämmande hvarje löntagares inkomst, så vidt den utgöres af bestämd lön eller visst, antingen i penningar eller spanmål och andra naturapersedlar utsatt belopp, upptagas på grund af derå erhållen officiel eller behörigen styrkt uppgift, hvarvid spanmåls jemte andra in natura utgående varors och persedlars värde beräknas efter ortens sednast fastställda markegångspris, och sådana persedlar, som icke finnas i markegångstaxan uppförda, åsättes det värde, som de inom orten anses ega.
Den med allmän eller enskild tjenstebefattning förenade förmånen af fri bostad beräknas till det belopp, som i årlig hyra inom samma ort vanligen erlägges för en bostad af enahanda antal lika beskaffade rum och lägenheter.
Der tillfälle till sådan jemförelse saknas eller särskilda förhållanden förekomma, bestämmes nyssnämnda förmåns värde efter annan, enligt taxeringsmännens åsigt tillämplig beräkningsgrund.
— Då embets- och tjensteman, såsom bostäilshafvare, bör erlägga den för bostället belöpande bevillningsafgift, är han icke skyldig dessutom utgöra bevillning för sin förmån af fri bostad på samma ställe. § 19 De med embeten och tjenster eller andra befattningar förenade obestämda och till beloppet omvexlande inkomster taxeras enligt kända eller uppgifna förhållanden och med fästadt afseende å sådana tillfälliga omständigheter, som under sednaste tiden inverkat på dessa inkomsters belopp; börande derjemte såsom ledning för uppskattningen af dylika extra inkomster eller så kallade sportler, vid tillämpliga fall, följas den beräkningsgrund, som iakttagits vid bestämmandet af årlig ersättning åt innehafvare af likartad tjenst, då sådan dermed förut förenad inkomst upphört. § 20.
I afseende på bevillningen för inkomst såsom fullmägtig eller ombud för andra personer tillämpas, der sådant sig göra låter, hvad rörande bevillning för löntagares till beloppet obestämda inkomster är stadgadt. § 21 Pension, årligt understöd, nådegåfva (gratifikation) och lifränta böra beräknas tilsammans med inkomst af arbete, rörelse, yrke eller tjenst.
Uppskattning af inkomst genom räntebärande kapital samt andra här ofvan icte omförmälda tillgångar. § n.
Sedan all annan beskattbar inkomst är beräknad, bor den enligt gälland!
Bevillningsstadga beskattbara inkomsten af fruktbärande kapital bestämmas till hvad ta - 150 xeringsmännen på grund af egen kännedom samt alla meddelade elier eljest tillgängliga upplysningar anse denna inkomst verkligen vara, dervid å en redlig mans frivilliga uppgift angående sina inkomster alltid måste fästas synnerligt afseende.
Saknas annan tillförlitlig beräkningsgrund, då skall jemförelse anställas emellan, å ena sidan, den skattskyldiges alla sammanlagda kända årsinkomster af fast egendom, rörelse, yrke, tjenst, pension, lott i bolag och annan särskild bevillning underkastad inkomstkälla, samt, å andra sidan, den skattskyldiges alla sannolika lefnadskostnader.
Skillnaden eller det belopp, hvarmed lefnadskostnaderna kunna finnas öfverskjuta nämnda sannolika årsinkomster, anses då utgöra den skattskyldiges inkomst af kapital, derför stadgad afgift påföres.
Det måste nemligen alltid, då skallskyldig sölcei' dölja sin ställning, antagas, att han under året minst har lika stor inkomst som utgift.
Yid beräkning af skattskyldigs okända lefnadskostnader uti större siad må desamma aldrig, utan att taxeringsmännen till protokollet derför uppgifva särkildt skäl, anses vara lägre, än i nedanstående förhållande till beloppet af den årliga hyra, den skattskyldige erlägger för de af honom och hans egen familj begagnade rum och lägenheter, eller sålunda, att när denna hyra icke öfverstiger 300 rdr, lefnadskostnaderna och således äfven den skattskyldiges årsinkomster anses uppgå till minst 3 gånger hyrans belopp; när hyran är högre än 300 t. o. m. 500 rdr, lefnadskostnaderna anses vara 4 gånger hyrans belopp » » 500 » » » 1000 » » » » 5 » » » » » 1000 » » » 1500 » » » » 6 » » » samt när hyran är högre än 1500 rdr, lefnadskostnaden anses uppgå till minst 7 gånger hyresbeloppet.
I afseende å dem, som bebo egna hus, uppskattas hyresvärdet för de rum och lägenheter, hvilka de för sig och familj begagna, genom jemförelse med andra lika beskaffade lägenheter.
I öfrigt böra taxeringsmännen härvid taga i betraktande, huruvida talrik familj eller annat förhållande nödsakat till begagnande af flera rum än vanligt, och om af sådan anledning kan vara skäligt att bifalla yrkad nedsättning i den efter nyssnämnda gmnder beräknade inkomst, eller om underhåll af hästar och åkdon, talrik betjening m m., som, då sådant icke för den skattskyldiges yrke erfordras, utmärker ett yppiare lefnadssätt, lemnar anledning till beräkning af högre inkomst.
När vederbörande bolags eller inrättnings direktion eller styrelse erlagt bevillningiafgift både för vinst af rörelsen och för hela det i bolaget eller inrättningen nedlagda aktiekapitalet, så påföres de enskilde delegarne icke bevillning för inkomst från samlin bolag eller inrättning. 151 Förslag tili Förordning angående mantals- och skattskrifningarnas förrättande.
WI OSGAR &c. gore veterligt: att som de i Kongl, förordningen af den 30 September '1812, angående mantals- och skaltskrifningarna, meddelade föreskrifter genom sedermera utfärdade författningar blifvit i flera hänseenden förändrade och i vissa delar under nuvarande förhållanden icke vidare äro tillämpliga; hvadan, vid nämnda förrättningars verkställande, i sednare tider gemenligen iakttagits hvad i då gällande bevillningsförordning derom varit stadgadt; så och på det föreskrifterna rörande tiden och sältet för verkställigheten af dessa förrättningar icke vidare måtte behöfva intagas och förnyas i hvarje utkommande förordning om allmänna bevillningens utgörande, håfve WI funnit godt att, med upphäfvande af den under ofvannämnda dag, angående samma ämne, utfärdade författning, härigenom till efterrättelse vid de årliga mantals- och skattskrifmngarna stadga och förordna som följer:
Mantals- och skattskrifnmgar, dervid hvar och en person skall till namn och födelseår uppgifvas och i mantalslängden för nästkommande år antecknas, skola inom hela riket årligen förrättas samt taga sin början i medlet af November och vara afslutade före utgången af December månad.
I allmänhet skall särskild mantalsskrifning försiggå inom hvarje stad och socken; dock kunna flera till samma fögderi och pastorat hörande socknar eller församlingar förena sig om gemensam mantalsskrifningsförrättning: börande i sådant fall Häradsskrifvaren eller den, som skall verkställa denna förrättning, derom underrättas före September månads början.
Efter afgifvet förslag af Magistraten eller Häradsskrifvaren i orten, bestämmer och utsätter Wår Befallningshafvande stället samt dagen och tiden för mantalsskrifningens företagande inom hvarje stad, församling eller pastorat samt utfärdar derom allmän kungörelse, hvilken skall i församlingens kyrka uppläsas, minst fjorton dagar innan mantalsskrifningen verkställes.
Nämnda kungörelse, som efter dess uppläsning bör inom hvarje församling finnas att på uppgifvet ställe tillgå, skall äfven innehålla fullständiga upplysningar och tydliga föreskrifter angående de uppgifter, hvilka i afseende å mantals- och skattskrifningen böra afgifvas, samt de åligganden, hvar och en för öfrigt, med hänsigt till samma förrättning, har att iakttaga.
Likaledes bör 152 underrättelse derigenom meddelas om den påföljd, uraktlåtenheten att vederbörligen fullgöra dessa föreskrifter medför. § 3 1:o Mantalsskrifning förrättas i allmänhet af Häradsskrifvaren i orten; men i stad, der denna förrättning icke lämpligen kan af Häradsskrifvaren verkställas, eger Wår Befallningshafvande att, såvida icke särskildt stadgande derom redan är meddeladt, efter Magistratens hörande, bestämma, åt hvilken af stadens tjenstemän befattningen med mantalsskrifningens förrättande skall uppdragas. 2:o Pastor eller, om han har förfall, annan af honom förordnad, inom samma församling tjenstgörande prest bör derjemte vara tillstädes vid mantalsskrifningen, för att från husförhörsboken och efter den kännedom, han i öfrigt eger angående förhållandena, meddela nödiga upplysningar.
Kan icke
Pastor eller annan behörig prest sig inställa vid mantalsskrifningen, bör, genom Pastors försorg, husförhörsboken dervid tillhandahållas och sagda upplysningar meddelas af annan tillförlitlig person. 3:0