Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I Sahlbergs Fögderi, der den sjelfegande Allmogen idkar denna näring, uppskattas tillverkningen lill 20,000 Tolftunnestigar kol, med ett värde af 20 å 24,000 R:dr Banko.
I de öfriga Fögderierna är denna näringsgren förbunden med Bruks- och Bergverksnäringen och idkas af Brukens landtbonde!1 och hemmansegare, men kan icke särskildt uppskattas. 19 Tjärbränning idkas äfven i Sahlbergs Fögderi, till ett belopp af 6 å 700 tunnor och till ett värde af 3 ä 4,000 R:dr.
Trä- och Laggkärl samt Stolar förfärdigas i samma Fögderi till afsättning så väl inom delta som angränsande
Salpetertillverkningen, Under sistlidna år 1843 blefvo 300 Lisp. 1 Sklpd approberad Salpeter uppvägde och hembjudne Kronan, hvarifrån 4 lö procent eller 13 Lisp. 2 Sklpd 16
Lod afgått, såsom rabatt för oarter, sä att den godkända oluttrade salpetern utgjort 286 Lisp. 18 Sklpd 16 Lod; hvarföre, efter 5 R:dr per Lisp., utbetalts 1,434 R:dr 30 sk.
Till detta pris har, enligt Kongl. Majus nådiga Bref den 8 Februari 1844, kommit en förhöjning af 32 sk. på Lispundet, så att Kronans Salpeter nu betalas med 5 R:dr 32 sk.
Dock är alt hoppas, att genom den beviljade prisförhöjningen vidare förminskning i tillverkningen må förekommas. Jagt och djurfångst idkas i skogsorterna, men icke efter method, utan oklokt.
De genom Kongl. Brefvet den 2 Februari 1838 fastställda O O konventioner om premier för rofdjurs utödande utom skallgång hafva haft den verkan, som de för hvartdera af sistförlidna fem år till.
Maj:t insände underdåniga rapporter utvisa.
Härom åberopas min sisla underdåniga Berättelse.
Sjöfarten■ Angbogseringsbolaget på norra sidan af Mälaren och dermed förenade Westerås
Oaktadt denna upplösning har dock fragtfarten emellan Westerås och Hufvudstaden, med flere hamnar, fortfarit att vara liflig, hvartill mycket bidragit de 3:ne ångbåtar, som i reglerade turer gått emellan Stockholm och Westerås.
— I Köping är deremot ett nytt Rederibolag inrättadt, hvarom vid artikeln om städerna kommer att vidare relateras.
Län, bär under de 5 ifrågavarande åren väl varierat, men på det hela dock icke 20 minskats.
På Strömsholms kanal färdades sistlidna år 45 fartyg, hvilka tillsammans gjorde 1,149 fram- och återresor, nemligen 1,094 resor med 155 resor utan last.
Fartygens sammanräknade drägtighet steg lill 9,885 Skpd.
Slusspenningarna för året uppgingo till 23,8ll R:dr 4 sk. 9 r:st.
B:ko. I jemförelse med år 1838 har således årliga slussinkomsten förökat sig med 4,038 R:dr 45 sk. 10 r:st.
Till denna Kanals ombyggnad och förbättring anslogo
Efter den af Kongl. Maj:t i nåder gillade planen är kanalarbetet under sistlidna år utfördt till så stor del, som planen för året utstakar.
Redan år 1841 börjades väl den behöfliga ombyggnaden med att till någon del öppna en slusstomt vid Uddnäs station, men den egentliga ombyggnaden börjades först 1842 och har sedan den tiden sä vida avancerat, att
Vid Seglingsbergs station komma 2:ne slussar att under denna sommar grundläggas och murningön till Större delen verkställas samt slusstomten vid Fagersta att öppnas.
Vid slusstomtens öppnande för Uddnässlussen mötte det egna förhållandet, att en homogen grund för hela slussens längd omöjligen kunde träffas eller beredas, och då slussen ej kunde förlängas, måste man verkställa vattnets intappning i slussen igenom den höga tröskeln, emedan,, i fall vattenstrålarna, såsom vanligt, blifvit ledda genom slussportarna, de skulle bafva intagit en så stor del af slusskammaren vid början af slussfyllningen, att en del af slussens längd derigenom icke kunnat begagnas för fartyg.
D,enna konstruktion på slussar (med vattenintappning genom denlhöga tröskeln) är den enda af cl et slaget i vårt land och de mångartade lokala förhållanden, som vid denna kanal sig förete, torde efter allt utseende föranleda flera vigtiga förändringar i slussarnas konstruktion, om denna segelled skall komma att svara emot det åsyftade ändamålet.
Om uppmuddringen af Köpiftgs-ån åberopas i underdånighet, hvad vid artikeln om Köpings
Väsar och Broar.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer till för O bättrande af allmänna landsvägen emellan Westerås och Fahlun, kallad Stora Kopparbergs- eller Bergslags-vägen, anslagit i5,ooo R:dr Banko, hvaraf hälften, eller 7,5oo R:dr, blifvit beviljade för detta Län, och Kongl. Maj:t infordrat Dess Refallningshafvarides yttrande, huruledes denna summa skulle kunna med största fördel användas för det dermed åsyftade ändamål, hafva Komiterade, utsedda dels af städerne Westerås och Sala, dels af de vägbyggnadss kyl dige och trafikerande, den 6 September iS/ja af - 21 gifvit ett förslag om denna vägförbättring.
Detta förslag, uppgjordt dels med ledning af den undersökning, Öfversten och Riddaren J. af Ekenstam om en Chausse-anläggning är 1889 förrättat, dels ock på grund af egen erfarenhet om klapperstens användande, blef af Kongl.
Maj:t genom nådigt Bref den 22 Oktober 1842 gilladt.
Ender sistlidna år 1843 hafva de förberedande åtgärder blifvit vidtagne, som för förslagets verkställighet erfordrats, och verkställigheten deraf äfven blifvit påbörjad genom hållna entreprenadauktioner å klapperstens anskaffande.
Den vidare verkställigheten af detta förslag till vägförbättring genom klapperstens användande, eller så kallad klappering, har skeLt innevarande år och tillhör således icke egentligen denna Berättelse.
De klapperade vägstyckena äro nyligen af Chefen för det medlersta Kanal-distriktet, Herr Öfverstelöjtnant-Mechanicus och Riddaren J.
Edström afsynade och gillade, såsom öfverensstämmande medförslaget; men resultatet kan ännu icke bedömmas, innan dessa vägstycken vinna den sättning, som erfordras och som förhindrades af den för året tillfälliga omständighet, att vägen vid kjällossningsliden sistlidne vår icke var så af kjällossning och väta upplöst, som vanligt.
Den i sista Femårs-Berättelsen omförmälda, af framlidne Bergsrådet och Riddaren Groen genom testamente gjorda disposition af 4ooo R:dr B:ko lill en bro öfver det så kallade Mellansundet bär blifvit föremål för rättegång, som förhindrat brobyggnadens verkställande. 1,600 R:dr B:ko häraf äro emedlertid utbekomna och satta på ränta.
Förslaget att genom anbringande af en bio öfver Qvicksund, på södra sidan om Nyckelön, sammanbinda denna ö med Södermanland bar icke heller kommit till stånd.
Handeln med spannmål och landtmannaprodukler har, i följd af missväxterne i detta Län och mera gynnsamma årsväxter eller en förökad produktion i Stora Kopparbergs
Län samt Bergs- och Bruks-näringarnes ofördelaktiga konjunkturer, under ifrågavarande qvinqvennium betydligen minskats; men tillförseln ifrån aflägstoäre orter sjöledes och ifrån aflägsnare provinser har haft till påföljd, att spannmålspriserne icke stegrats i förhållande till de svaga skördarne inom Länet, hvilket för konsumenter fördelaktiga förhållande varit mindre nyttigt för de spannmåls-producenter, som haft ett ringa öfverskott till afsalu, ätt använda till utskylder och an dra behof..
Gårdfarihandeln har, lill båtnad för Länet, under detta qvinqvennium aftagit, i följd af penningebrist och minskad kredit.
Lumpsamlares kringresande har äfven minskats och upphandling af lumpor sker nu mera än förr genom i släderne och orterne bosatte kommissionärer. 22 §. 4.
På Ramshytte och Skinskattebergs Allmänningar belägne Stubbe- och Röjselrätts-lägenheter hafva blifvit skattlagde för tillsammans ?1 mantal.
Skattlagde qvarnars antal har ökats genom skattläggning af tillsammans 5 par grofmäldes- och t i par sigtmäldes-slenar.
Hemmanklyfningen har i allmänhet icke förökat sig; icke heller hafva négra på författningen grundade afsöndringar under detta qvinqvennium egt rum eller blifvit till skattläggning anmälde, men väl har en redan år 1733 skedd afsöndring af en torplägenhet blifvit, i följd af Domstols Utslag, anmäld bos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i afseende på räntans Instämmande.
De afsöndringar af jord ifrån hemman, under besittningsrätt på vissa år, som här i Länet varit öflige, ske efter andra grunder, än författningen om jordafsöndringar föreskrifver, och äro således icke af densamma föranledde eller betryggade.
Förhållandet med hemman och andra possessioner, som tillhöra Kronan, Läroverk och fromma Stiftelser, har icke under qvinqvenniet undergått förändring.
Om oroterade hemman och rotelrihets- eller rotevakans-afgiflen åberopas mina förra Berättelser.
Härom åberopas hvad min sista Femårs-Berättelse omförmöler.
Indelade
Knektehållet har dock under loppet af detta qvinqvennium blifvit lindradt genom Mötespassevolansens upphörande.
Likaledes har Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan samt Tingsgästnings-penningarne under delta qvinqvennium upphört, hvilket äfven i sin mån bidragit lill skatterneS förminskning.
Rustningsstammarnes och Åugmenternes grundräntor och afrad, eller de till rustningarne anslagne räntor, öfverskjuta kostnaden för rustningen med ett belopp, som blifvit beräknadt, i Kungsörs Fögderi, lill 19 R:dr 23 24 sk. för hvarje nummer vid Lif-Regementets Grenadier-Corps, och till 92 R:dr 24 sk. för hvarje nummer vid den del af Arboga Sqvadron af Lif-Regementets Hussar-Corps, som är förlagd inom detta Län. — Soldathållningen deremot drabbar rotarne med en årlig kostnad, som i tabellen blifvit beräknad, efter olika förhållanden i Födgerierne, ifrån 34 R:dr *o sk. till 40 R-dr per mantal.
Beräkningen af hemmanens onera, som i den bifogade tabellen äro upptagne, har för öfrigt skett efter samma grunder, som mine förra Femårs-Berätlelser upptaga.
För ordning och sedlighet på landet vaka Presterskapet och Kyrkorådet jemte Kronobeljeningen, Fjerdingsman, Sexman samt på några ställen Byfogdar.
Socken-nämnderne, hvilka, enligt Kongl. Majrts derom utfärdade nådiga Förordning, sistlidna år 1843 blefvo organiserade, hade icke hunnit att då utöfva något inflytande.
Organisationen af Folkskolor, i följd af Rikets sist församlade Ständers anslag dertill och den derom utkomne författning, är under beredning och folkskole-lärare äro danade och utgångne ifrån det för Stiftet dertill inrättade Seminarium här i Westerås.
Vid Westerås Gymnasium har år i843 antalet af de studerande utgjort 34.
Westerås högre Lärdomsskola bevistades 1843 af 144 lärjungar, ibland hvilka 61 studerade i Apologistkiasserne.
Apologistskola får jag tillfälle att anföra under artikeln Sala Stad.
— Angående den lägre Landtbruksskola, som år 1S43 öppnades vid Hägervalin i Skultuna, åberopas hvad under artikeln om jordbruket redan är anmäldt.
For öfrigt är någon annan Slöjdskola ännu icke i Länet tillkommen, mer än Flickskolan i Westerås, inrättad 1842.
Hälsovården i Länet besörjes af en Provincialläkare med station i Westerås, förutom Regements- och Bataljonsläkare, Stads-läkare, Bergslags- och Bruks-läkare samt en särskild Läkare vid Strömsholms Stuteri.
Examinerade Barnmorskor äro i alla städer och för nästan alla socknar anställda.
På Länets Lazarett och Kurhus, inrättadt i Westerås, har patienternes antal år 1843 u'gjort tillsammans a38.
De öfriga för chroniska sjukdomar, yttre I 24 skador m. ra. på Lazarettet intagne 157.
Vid årets slut qvarliggande å Kurhuset iq och å Lazarettet n3; under året aflidne i3.
Apothekens antal är oförändradt 6.
Hälsobrunnar i Länet är Sätra Brunn, belägen i Kilda Socken, den äldsta och bäst ordnade.
En Brunns-Intendent ifrån Medicinska Fakulteten vid Upsala Akademi styr denna inrättning, hvarest under brunnsterminerne hålles ett särskildt.
Apothek, som icke är inberäknadt i förenämnde antal.
— Den nära Köping, på Jemmertuna bys egor belägna hälsobrunnen, Johannisbrunn kallad, besökes numera af många brunnsgäster.
— Hälsobrunnen vid Winbäcken, nära Arboga, har äfven af brunnsgäster blifvit freqventerad.
Pauperismen bar växt ut till denna egna, i språket antagna benämning, och till ett hotande ondt för hela samhället.
Fattig vårds-anstalterna blifva föga annat än palliativer emot denna sjukdom, om icke först och främst sederne reformeras och dernäst näringarne organiseras efter landets och klimatets egna lynne.
I den mån gammal Svensk tarflighet, arbetsamhet och renhet i seder ännu äro bibehållna eller återställas inom en eller annan kommun, i samma mån har pauperismens onda der blifvit okändt eller inskränkt; och gynnande lokalförhållanden eller förökade näringstilIfällen förslå icke alt hejda fattigdomen, der sederna äro i depravations-tillstånd.
Sveriges naturliga näringsgrenar äro icke många och kräfva en jemförelsevis större ihärdighet, klokhet och omtanka, för att bringas i flor.
Denna frihet behöfver en positif vård, som skiljer den ifrån sjelfsvåldet och understödjer den med tillfällen till bildning och utvägar till förkofran.
— Att det allt mer omkring sig gripande statkarls-systemet är ett ibland sådana missbruk, som hufvudsakligen bidrager till pauperismen, börjar man nu inse; och det vöre väl, om detta missbruk kunde hämmas antingen genom fri - 23 frivilliga öFverenskommelser inom socknarne eller lagstiftarens direkta mellankomst.
Handtverkeriernes närvarande skick står också uti ett närmare förhållande lill paupérismen.
Visserligen komitier den nya Författningen om» Gesäll vandringeni fall ilen med noggrannhet handhafves, att bidraga till en nyttig åtskillnad emellan verkliga gesäller och landsstrykare och till den större kontroll öfver gesällernes uppförande och vandringar; men, utom det att denna helsosamma verkan af författningen myckel beror på Embetenas och Auktoritelernas method att tillämpa den, ty om, såsom erfarenheten redan visat!, missbruket att påskrifva gesällers gamla pass, i stället att utfärda nya och bestämda för hvarje resa, får insteg, landsslrykeriet ofelbarligen återvinner tillväxt, förekommer, att denna författning icke hufvudsakligen vidrör sjelfva handtverkerierne, hvilka i anseende till förändrade förhållanden äro i så stort behof af en ändamålsenlig och djupt ingripande reorganisation, om de icke skola fortfara att förblifva en frodig plantskola för landsslrykeriet och pauperisinen.
Sådana personer utgöra tor det närvarande en alltför stor förstärkning i landsstrykarnes och liggarnes hop.
Allmänna landsvägen är nästan den enda tillflykten för dem, den enda fattigvårdsinrättning, dit de gemenligen hänvisas, i följd af bristande annan utväg och hvarje lokal-auktoritets åhåga att ifrån sitt territorium aflägsna sådana personer, då man icke kan förnärma den dem tillagde alltför stora passfrihet, och icke har någon säker norm förderas behandling, elier kan binda någon kommun att för dem ansvara.
Länshäktena och Korrektions-inrättningarne förslå icke till deras inrymmande och afstängande från samhället, och då, å ena sidan, deras förbättrande och återförande till samhället borde faciliteras, men samhället, å andra sidan, har grundadi anspråk på att fredas från deras tiggeri och en dels djerfva, till brott benägna lynne, är det för polismyndigheterne svårt, om icke omöjligt, att finna lämpliga utvägar för behandlingen af alla sådana personer.
Mycket har man dock att hoppas af länshäktenas förestående utvidgning och konstruerande efter en förbättrad method, hvarigenom till Femårs-Beråttehe för Westmanlands
Län, 26 fjilie till arrestanternes afskiljande ifrån hvarandra och deras tjenliga sysselsättande beredes.
Den moraliska smittan lärer ofelbart derigenom kanna i betydlig mån hämmas, och af penitenliär-systemets menniskoälskande principer bör samhället med säker förtröstan kunna vänta hjelp och lindring i den tunga börda, som fattigförsörjningen medför.
Ett fattigvårdshus och en flickskola inrättades i samma gård, der en Lancasterskola för gossar och flickor förut var inrättad.
Uli fattigvårdshuset intogos äldre fattighjon till försörjning och till sysselsättning med passande arbete så för karlar som qvinnor, hvilka bespisas vid fattigvårdshusets matinrättning.
Lancasterskolan och flickskolan sattes i så måtto i kombination med fattigvårdshuset, som de fattige ibland skolbarnen undfå fri middagsspisning vid fattigvårdshusets matinrättning.
Vid fattigvårdshuset bereddes utväg till ständig ar betsförtjenst, äfven för sådana behöfvande personer, som der icke sökt att blifva inrymde.
Man antog en föreståndare för fattigvårdshuset, en föreståndare för flickskolan och qvinnoslöjden vid fattigvårdshuset, en kokerska vid matinrättningen och en särskild uppsyningsman, som håller tillsyn deröfver, att tiggeri i staden iake tiliåtes.
Inrättningen ställdes under speciell ledning och styrelse af en Församlingens och Fattigvårds-Direktionens ledamot: densamme, som förut inhemtat underrättelserna om andra städers fattigvårdsanstalten Efter vunnen erfarenhet om de modifikationer, som planen tarfvade och om inrättningens ändamålsenlighet, har församlingen låtit för detta fattigvårdshus utarbeta ett Reglemente, som af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit innevarande år provisoriskt fastställdt, i afbidan på den förväntade nya allmänna författningen om fattigvården.
Man kan hoppas, att det efterdöme, som sålunda med lycklig påföljd blifvit gifvet af Westerås, skall följas i Länets öfrige städer; i synnerhet som den principen, att fattigförsörjningen bör sättas i samband dels med fattiga barns uppfostran i tjenliga skolor, dels ock med fattighjonens hållande till ordning och för dem passande sysselsättning, är riktig och bord# kunna tillämpas i aila städer. 27 Hvad landsbygden beträffar, möta, i synnerhet i de mindre socknarne, härvid större svårigheter; men uppenbart är, att fattigstugorne i många socknar på landet icke kunna anses såsom några ändamålsenliga inrättningar, och då faltigvårdsafgifterne i Westerås Stad icke genom den förbättrade inrättningen lörökats, torde det icke heller blifva alldeles omöjligt på landet, att der förbättra faltigvårdsanstalterna, under iakttagande af de för Westerås faltigvårdshus antagne grunder, med tjenliga modifikationer i tillämpningen.
De fattiges antal har under sisla qvinqvennium 0 vifvelaktigl tilltagit, men någon specifik uppgift om tillökningen är jag nu icke i tillfälle att lemna.
Gästgifveriernes antal har sedan min sista Femåi s-Berättelse icke undergått någon förändring.
Polisanstalt torde här af mig böra åberopas de förut af mig omförmäide öfverenskommelser om premier för rofdjurs utödande utom skallgång, hvilka visat sig för ändamålet tjenlige.
Utom Strömsholms värdshus, hvarom min till Kammar-Kollegium gjorda hemställan icke blifvit bifallen, finnes nu mera inom Länets alla Fögderier tillsammans g
Krogar* privilegierade lill brännvinsförsäljning, jemte gästgifverierne.
Jemte den Besparings-inrättning, som blifvit i Köping påbörjad, på sätt i nästföljande §. omförmäles, och hvilken inrättning troligen snart kommer att utbildas till en ordentlig Sparbank, finnas uti detta Län trenne, äfven i min sednaste Berättelse anförde Sparbanker} nemligen i Westerås och Sala städer samt vid Skultuna bruk.
Deras tillstånd sistlidna år i843, 1 jemförelse med förhållandet år i838, upplyses af följande tabell: 28 Westerås Stad . ..
Sala Stad Skultuna Bruk . . Insättarnes antål.
Insättningarnes belopp.
Stiftelsefond och Bespa- ringar. 1838. 1843. 18 3 8. 1843. 1 8 3 8. 184 3. 000 37 652 633 38 4,058 14,156 1,164 12 6 47,583 16,068 4,493 16 41 35 6 1,395 856 35 35 4 2,141 1,194 19 9 3 4 Summa ■ — | — 19,378] 12 6 j G8,145 [ 44 6 2,252 22 i\ 3,335128 7 §. 5.
St ader ne.
Deras anta] är oförändrad t fyra, nemligen: 1:0.
Westerås, bergs- .och handelsstad vid Svartåns utlopp i Mälaren, med säte för Landshöfding och Biskop, har oförändradt l\a i Tomter, hvaraf 351 nu äro bebyggde, så att sedan sista Femårs-Berättelsen dessa sistnämndes antal ökats roed r.
Stadens areal är oförändrad, nemligen 108 tunnland t4§ kappland.
Enligt hvad förut blifvit anmärkt, har Stadens folkmängd, som efter sista Femårs-Berättelsen utgjorde 3,438 personer, nu, enligt 1843 års skattskrifning, minskats med io personer, hvilken obetydliga skiljaktighet synes bero. af tillfälliga, omständigheter, men dock icke vittnar oin något framskridande. 1 anseende till de i min sista Femårs-BeräUtelse omnämnde orsaker, bar fråga blifvit väckt, om en annan fördelning af den å tomterne nu indelade utmarken, af hvilken, såsom flerestädes otillgänglig och steril, många tomtegare draga foga eller ingen nytta.
Bergslagen och Dalarne, de vanliga afsättningsorterne, hafva icke de sednare åren haft samina behof af spannmål, som fördom.
Års växt erne i Stora Kopparbergs
Län hafva varit förmånliga, ruen deremot slagit felt uti den egentligen sädesproducerande delen af detta Län.
Betydliga'qvantiteter af brukseöekter utskeppas från staden, hvaremot i retour bernias viktualier samt speceri- och, k ram.varor.. 29 Handtverkerierne i staden fortfara att befinna sig uli ett mindre blomstrande tillstånd.
För tillverkningarnes godhet företrädesvis utmärka sig icke någon viss klass af slöjdidkare.
På arbetsbiträden till de inom staden förefallande göromål och till stadens jordbruk är god tillgång, så väl af stadens egna talrika arbetsklass, som utvandrande Dalkarlar och Wermlänningar.
Priset på ett karldagsverke sommartiden är 82 sk.
Tillförseln af hvarjehanda landtmannaprodukter är ganska ymnig, särdeles af spannmål, enär det icke saknas exempel, att på så kallad torgdag öfver 1000 tunnor spannmål af åtskilliga slag blifvit till salu utbjudne och föryttrade.
Några jordbrukare hafva börjat införa cirkulationsbruk på sina egor, men vanligtvis besädes åkerjorden två år å rad samt hvilar och gödslas det tredje.
De vanlig» utsädesslagen äro råg, korn och blandsäd; hvete, ärter och vicker endast i ringare män.
Orsaketi härtill lärer hafva varit, att utgifterne för det förra transporteringssättet blifvit nog dryga emot inkomsterna; hvadan det vill synas, som rörelsen och varuomsättningen ännu icke här uppnått den grad af liflighet, att ångfartyg till varors fragtande med fördel kunna uteslutande begagnas.
Deremot är kommunikationen med hufvudstaden för passagerare och lättare gods genom flera täliande ångfartyg underlättad och billig.
Stadens jemte öfrige vid Mälaren belägne uppstäders af ålder åtnjutna privilegium, att uteslutande transportera brukseffekter på Mälaren, hvilket ansågs ingripande uti bruksidkares rättigheter och på anförde klagomål undanröjdes, samt ifrån år 1842 upphört, torde nu mera befinnas hafva varit icke alltför obilligt, enär denna rättighet var förknippad med skyldigheten att besörja fragten efter bestämd taxa och äfven ålade rederierne ansvar och förbindelser, hvilka i och med privilegiet upphört.
Någon anledning är icke här i staden för banden, att de väsendtliga varua riik larne 30 komma att transporteras för billigare pris än förut, och det desto mindre, som rederiernes vinst af deras kapital och besvär de sednare åren varit otillräcklig oell icke svarande emot omkostnaderne.
Till de mindre bemedlades uppfostran är, utom den i föregående Berättelse omnämnde Lancaster-skola, äfven en Flick-skola nyligen inrättad, som bekostas af frivilliga sammanskott; äfvensom en Söndags-skoia är Öppnad för handtverksläflingar.
Folk-skollärare-seminarium har likaledes
Irädt i verksamhet och de lörsta eleverne derifrån utgått, efter aflagde prof på erforderlig skicklighet.
Sjukvården besörjes af tre praktiserande Läkare, och Länets gemensamma Lazarett och Kurhus äro här belägne. ' ågon farsot har icke under de ifrågavarande åren härjat, utan helsotillståndet i allmänhet varit godt.
Fattigvården har nu mera blifvit ordnad i likhet med hvad skett på flere andra ställen, såsom Jönköping &c., och en Arbets-inrättning organiserad, hvilken visat sig ega det mest välgörande inflytande på de fattiges belägenhet, genom ändamålsenlig sysselsättning och bespisning.
Skolorne har blifvit beredd uti den ifrån Kongl. Serafimer-Ordens-giilet för några år sedan af staden inköpta f. d.
Afgifterne för de fattiges underhåll äro ganska dryga, men fattigförsörjningen underlättas i någon mån af de i förra Rerältelsen omnämnde Schenströmska, Carlsköldska, HulphersJska och Langenbergska stiftelserne.
Polisuppsigten i staden utöfvas af Magistraten och en särskildt förordna*!
Polis-Rådman, jemte Stads-Fiskalen, till hvilkens biträde
Till förekommande och upptäckt af eldsvådor är en Brand-corps och ständige tornväktare antagne, öfver hvilka, äfvensom stadens tjenstbara invånare, vid förefallande o!vckstillfällen en särskild Brandchef för befälet och jemte Brand-Direktionen har inseende öfver eldsläcknings-anstallerne samt biträdes af en särskildt organiserad frivillig Bergnings-corps.