Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— 6 — — 2 — — 1 16 — 9 10 — 12 24 — — — — — 1 12 — 1 1 2 6 — — 6 12 — 1 — — 36 — 8 — — 15 — — 2 — — 1 — — 18 — — — i 49 3 2 — 12 — — 8 — — 69 3 2 — 228 29 7 480 3 2 — 69 2 4 — 23 32 573 40 437 47 8 725 3 2 — 106 3 6 — 59 40 — 892 1 2 — 220 25 9 574 8 — 63 1 2 — 42 8 — 679 28 236 — — 697 — — 11 — — 8 — — 716 — — 2,814 12 — 2 4 — —— 12 — 2,815 _ — — 17 2 4 — — — — — 17 24 — — — 85 24 15 24 — 10 16 lil 10 z — — 238 — — 3 24 — 2 — — 243 24 — — — 76 — — 1 — 32 77 32 — — 50 — — _ — —__ — — 50 — — 40 — — — — — — 40 — — 2,700 — — 402 — — 284 40 — 3,386 40 — — — — — — — —- — —- — — — — — ’ — z — — 400 — — 50 — — 25 — — 475 — — - ; 2,865 — — 433 24 — 318 16 — 3,616 40 — — — — — — — — — — — — — - — — - — — z — — 40 — — 10 16 — 9 — — 59 10 — — — 6 — — - — 2 — — 8 — ■— — — — — — — — —— — — — — — — — 9 — — — — 3 — — 19 — • — — 8 — — — — 2 — — 10 — — — 3 — — — —^ — — 3 — — — — 20 — — — — — 5 - — 25 — — — — — - — - — — — — 300 — — .150 _ — 50 — — 500 '
— — — — . — — — — — — — — — — — — — -— — — — — — — — — 10 — — 3 — — 2 — — 15 — — ■ — — — — — — — — — _ — — — ■ — — — — — — — — — — — — — — — — — — — ~ — — — — >08,841 25, 3 120,771 20 21,895 '4 - 18,324 15 5 166,991 1 5 R:dr 3 43 10 172 40 3,11 4 1,403 20 504 13,068 861 338 442 145 12,745 2 8,001 4,966 1,412 403 1,193 1 1 85 17 22 149 2 3 1 8 28 48 227 82 285 21 20 795 5,241 250 5 50 S. r.
R:dr s. r. R:dr 263 s. I 2 112 40 1 2 12 — — — 3,172 1,441 - 10 520 13,975 1,327 346 350 134 12,578 3 7,090 4,223 1,264 430 24 24 ~4 8 36 2 9 10 36 6 37 4 2 8 6 17,361 1,577 554 234 153 11,483 5 8,487 5,880 1 8 21 46 3 38 20 1 1 39 ? 9 1 1 5 6 24 24 29 10 30 3 0 3 7 I 2 24 2 4 10 24 24 24 1,373 14 T~0 — 31 8 8 15 — — 23 45 17 22 24 24 12 24 24 — 44 4 1 4 32 32 32 !! — 96 3 3 1 24 z — 1 6 32 1 0 32 24 1 i 3 2 32 — — — ■ — ; z z 24 1 — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — _ — — — — 31 8 45,855 45 2 48,913 »1 R:dr s. 189 lO - lO 10 ,498 951 10 266 ,610 967 285 337 102 ,188 2 501 552 i ,082 402; 1,402 37! 15, 45 11 11 14 au 202 197 - 72 54 749:29 415 7 121 167 I i 45 45,043 2? r.
R:dr s. r. — 19,047 24 — — 1,573 36 — — 7,951 1* 5 — 1,258 - — — 36,070 ,0 8 41,845 22 2 ! — 216 24 — G 3,956 36 1 1 1 — 215,824 27 9 i — 18,069 26 — i — 18,749 41 10 3 11,358 1 7 10 1 o 3.610 3 9 — 8 316,970 35 9 63 l 5 i,j 255,914 23 9 1 6 123,634 29 7 l — 26,345 27 10 1 — 1 9,832 I 2 9 15,212 24 3 i 120 3 5 l 385 2 I — i — 881 2 4 — ' — 2 44 26 10 449 3 6 4 2,456 18 8 1 — 37 35 — 44 39 B — 41 9 8 — 58 28 629 3 6 10 3,199 8 I 10 5,959 46 8 4 4,589 37 1 1 ! 7,694 35 9 9,821 33 0 | 22 7 2 1 2,821 1 7 — i 448 25 9 i o 1,394 45 3 1 lil 29 1 1 134 10 4 163 5 1 8 19,489 39 3 — 1,135 1 2 10 41 30 — — 75 4 2 — — 31,291 32 5 6 20,357 35 7 — 5 38 1 1 — 188 30 8 — 55 — — — 112 30 — — 83 — — 167 10 — — 65 20 4 — 382 Q 8 5 v 42 3 2 G 107 47 4 20 — 12 — 28 3 3 — 157 — 10 42 l 1 — 3 — — — 33 45 — — 1 16 4 — 1,403 24 — — 14 — 1,340' 23 1 — 1,085 24 — — 485 16 3 6 960 45 6 — 108 10 5 — 430,662 22 — 10 1,679,1551 32 j 4 KONGL.
MALTS BEFALLNINGSHAFYANDES UTI GOTTLANDS LÄN TILL i Itn flff thut i f/fi V t aftjifms FEMÅRSBERÄTTELSE för åren 1851, 1852, 1853, 1854 »eli 1855.
STOCKHOLM, 1856.
P. A. NORSTEDT 4 SÖNER, Kongl. Boktryckare.
Underdånig berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Gottlands Län åren 1851, 1852, 1853, 1854 och 1855. tj ii t i ds allmänna beskaffenhet.
o (Jn Gottland med omgifvande mindre holmar och Fårön, belägne nära midten af Östersjön, emellan 56° 54'40" och 57° 59' 5" latitud samt emellan 36° 16'30" och 37° 33' 30" longitud, utgöra omkring 24 qvadratmil.
Gottska Sandön, belägen 5| geografiska eller sjömil norr om Fårön, tillhör äfven Gottlands Län.
Afståndet ifrån Gottland till omgifvande fasta land, Jberäknadt i vanliga sjömil, eller 15 på graden, är sorn följer : Emellan Klintehamn och Böda på Öland 9^.
» Cronvall och Stora Carlsö f mil och derifrån till Engern på Öland 6^, inalles 7f. » Hallshuk vid Kappelshamn och Landsorts fyr . . 14. » Wisby och Westervik 14. » Östergarnsholm och Windau i Curland 20.
» Samma holme och närmaste strand af Curland vid Bakhofven . . . 18j. » Hoburgen och Beserhoeft norr om Danzig 31i Gottland åtnjuter ett tempereradt klimat; är dock underkastadt det alldeles egna förhållande, att under stränga vintrar, på en tid af ända till 5 månader, kunna vara afskiljdt från all kommunikation med fasta landet, en följd af öns aflägsenhet derifrån och den under sådana vintrar blifvande myckna drifis, som nästan uppfyller Östersjön.
Utom hvad historieskrifvare anföra, såsom inträffadt i en långt aflägsen forntid, är det utan exempel att isen så sammanfrusit, att någon på den kunnat färdas här emellan och fasta landet, utan att behöfva stycketals begagna båt.
Under de sednaste 5 åren har kommunikationen med fasta landet varit afbruten vintern emellan 1852 och 1853 från den 25 Februari till den 9 April, och vintern emellan 1854 och 1855 från den 7 Februari till den 10 April. i Enligt geologernas mening består Gottlands grund af sandstensberg, öfverdragna med en kalksterismassa af olika höjd; kalkhällen är på de flesta ställen betäckt af djupare eller grundare jord af omvexlande beskaffenhet; men i allmänhet kalkblandad; endast på sydligaste delen af ön kommer sandstenen i dagen.
Öns strander, synnerligast på vestra sidan, äro i allmänhet höga; i de bugter, stränderna bilda med utanför varande grund, äro goda hamnar för mindre fartyg, största delen af dessa hamnar finnas på östra sidan af ön, der äfven tvänne hamnar för större fartyg finnas, nemligen Slitö och Fårösund, samt en god redd utanför Rohnehamn.
Mindre åsar finnas äfven, hvilka i förening med fördjupningar i marken åstadkomma en mängd träsk och myrer, flera af betydlig vidd.
Afskiljda kalkstensberg finnas på flera ställen, ehuru icke af betydlig höjd; de märkligaste deribland äro:
Thorsborgen och Grogarnsbergen på östra sidan, Hoborgen på öns sydligaste udde, Klinteberget nära hamnen af samma namn, samt några kullar i Linde socken uti midten af landets södra del.
Jordmånen består, närmast stränderna, mest af kalkstensklapper och sand, endast på få ställen af lera; i medlersta delen af ön finnes deremot djup lera och mylla.
Vattendragen bestå endast af ofvannämde träsk och myrer, upptagande en vidd af öfver 50,000 tunnland; de derifrån till hafvet löpande bäckar och åar uttorka nästan allesammans under sommaren, likasom myrerna, hvilka då blifva så torra, att fodret å dem, de flesta år, med lätthet kan afbergas.
Ler- och mvlljorden är ganska bördig, äfven kalkstensklappern under år med ymnig nederbörd, men endast för rågsädet, hvilket ock nästan uteslutande på denna jordmån begagnas; säden Olifver der fri från ogräs och mjölet af en ovanlig hvithet, hvarföre detsamma med begärlighet uppköpes.
Sedan flera år tillbaka har man på fasta landet till utsäde uppköpt sådan råg, som vanligen benämnes strandråg, emedan de stora kalkstens-klapper-åkrarna äro vid stränderna belägna, och funnit sig dermed ganska belåten; halmen å densamma, likasom å ali verklig Gottlandsråg, är lägre, än den å fasta landets, men axen deremot större och rikare.
Under torra somrar lider växtligheten på Gottland genom jordens starka uppblandning med kalk, som insuger och länge bibehåller värmen, mera än i andra provinser, som icke hafva kalkgrund: man är derföre här på landet nödsakad, för att skaffa skugga ät gräsväxten, att låta ängarne vara beväxta med skog.
Uti Hoburgs Ting, det sydligaste af ön, eller der sandstenen kommer i dagen och hvarest rågsädet hufvudsakligast och nära uteslutande begagnas, lider växten mindre af torka, emedan såndstenen bibehåller fuktighet och kyla; missväxt inträffar der oftast under mycket regniga somrar, då god skörd erhålles på öfriga de - lar af ön:
Flera arter- af marmor och mergelskiffer förekomma.
Sandsten, tjenlig till slipstenar m. m., finnes till öfverflöd i Hoburgs Ting.
Det bör dock anmärkas såsom en besynnerlighet, att här finnas 2:ne källor med stark mineralsmak och hvaraf den ena, belägen i Hoburgs ting och Hamra socken, begagnas såsom helsobrunn.
Stora trakter gifvas, sorn endast för skogsväxt äro tjenliga, emedan jordlagret är alltför tunnt på kalkhällen, för att gifva växtlighet åt säd och gräs.
Landet är i det hela ett slätt land, som egentligen endast är kuperadt af träsk, myrer och skog.
Flygsand finnes lyckligtvis endast på tvänne ställen inom Länet, nemligen på Fårön, der fältet är omslutet af skog, men sandbergen likväl på sydvestra sidan lika höga med trädtopparna, samt på Sandön.
Gottska Sandön utgör omkring i qvadratmil, med 6000 tunnland skog och nära 400 tunnland i åker, äng och beteshagar, allt af högst mager beskaffenhet.
På allför få ställen finnes gräsväxt, men ljung och renmossa växa ymnigt på.ön, hvarföre ock fordom renar der underhållits.
Flygsanden har långs stränderna formerat kullar och äfven på. en del ställen inträngt i skogen, utan hvilken ön snart skulle förvandlas uti en sandhed.
Mycken skog har de sednare åren blifvit afverkad, dels till skeppsbyggnad dels tili export.
För närvarande lärer dock skogshygget hafva såsom mindre lönande i anseende till den svåra transporten upphört
Och ön begagnas till fårbete.
Myrodlingarna hafva fortgått i stor skala, särdeles af det derför bildade bolag, som, efter utdikning af Elinghems och Rohne myrer, derå odlat flera hundrade tunnland, som burit ymniga skördar af säd och gräs.
Fullbordandet af utdikningen af Martebo myr, den största af härvarande vattendränkia trakter, har hindrats af uppkommen tvist emellan delägarne rörande ersättning till dem, sorn ej velat i utdikningen deltaga; men dock hafva betydliga odlingar efter deri ofullständiga utdikning, som skett,. kunnat å de höglundtare trakterna af myren med framgång företagas.
Afven allmogen, särdeles på södra delen af ön, omfattar nu med ifver myrodlingarna, dertill uppmuntrad af de utmärkta skördar myrfälten i många år gifvit, och några bönder, delägare i den stora Mästermyr, tilllbörande hemman i sju socknar, hafva begärt förordnande till plans uppgörande för densammas utdikning 6 § 2.
Enligt sista berättelsen och 1850 års mantalsskrifning utgjorde antalet af Länets invånare sistnämnde år:
Mankön 20,596, Qvinkön 23,767.
Tillsammans 44,363.
Nu uppgår folkmängden, enligt 1855 års mantalsskrifning, till 46,008 personer, hvaraf finnas i Wisby 5,174.
Norra Fögderiet ■ 19,655.
Södra Fögderiet 21,179.
Tillsammans 46,008.
Af denna Länets folkmängd äro mankön 21,903 och qvinkön 24,105.
Mantalsskrifne:
Mankön 12,432.
» Qvinkön Mantalsfrie: af Mankön » » Qvinkön Minderårige: af Mankön » » Qvinkön 13,502. 2,033. 3,066. 7,448. 7,527. 25,934. 5,099. 14,975.
Efter Stiftets upprättade Qvinqvennii-tabell för år 1855 utgjorde hela folkmängden : Mankön.
Summa. . . 2,152. 2,700. 4,852, . . 7,009. 7,556. 14,565. . . 6,508. 6,937. 13,445. . . 6,865. 7,258. 1 14,123. Wisby stad .
Medel Tredingen Norra dito Södra dito Summa 22,534. 24,451. 46,985.
Folkmängdens förökande under de sednaste fem åren af 1,645 personer får mer 7 tillskrifvas jordens utvidgade odling och derigenom uppkomna nya bosättningar samt öfvervigten af födde mot döde, än uppkomna nya näringsgrenar.
Beträffande folkets bildning och sedlighet får anföras, att allmogen i allmänhet har större hyfsning i uppförandet och mera belefvenhet i umgänget än i de flesta andra provinser; slagsmål bland dem äro sällsynta, och ehuruväl här finnas de, som stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker det icke allmänligen uti samqväm; och har bruket af bränvin det sednaste året betydligt aftagit, hvaremot
Bäijerskt öl af allmogen mycket konsuiheras.
Lagens välde hyllas af alla; men ock äro många benägna för rättegångar.
Gottlänningen älskar väl lefnad och en viss beqvämlighet; men när så behöfves, är han färdig till ansträngningar och inskränker sig till det nödtorftiga utan jemmerlåt.
Bruket bland allmogen, innan åldern deraf gör behof, att till sina barn upplåta husbondeväldet .öfver fastigheten och oftast äfven äganderätten dertill emot ett visst betingadt lefnadsunderhåll i natura-persedlar, som här kallas levision, fortfar oförminskadt, ehuru erfarenheten visar, att täta missämjor och olyckliga tilldragelser derigenom uppstå.
Oaktadt den anförda böjelsen för vällefnad och beqvämlighet, är folket i allmänhet oförskräckt i faror, härdigt i köld och oväder på sjön; fårsldnnspelsar, så allmänna i Rikets öfriga provinser, brukas här icke.
Gottlänningen har i allmänhet mycken lätthet att fatta och dess mekaniska fintlighet visar sig synnerligast vid inrättningar, som lätta arbetet.
Bland allmogen härstädes råder jemn välmåga, i betydlig grad ökad genom förlidet års högt uppdrifna spanmålspris, hvarigenom mycket penningar i Länet influtit, så att, ehuru betydligt utgått för fisk, stora behållningar qvarstadnat hos allmogen, som ock genom den brist, som 4845 och 4 846 årens missväxter förorsakade, lärt sig att dermed bättre hushålla.
LagsökningarneS antal under dessa fem år har varit 4 854 • . . 2,247. 4852 2,454. 4 853 3,239. 4854 2,346. 4855 4,546.
Jordbruket är i allmänhet inrättadt i treskifte, dock på en del gårdar oell vid staden för potatesodlingen i fyrskifte.
Cirkulationsbruk medelst en del af åkerns användande till'foderväxter börjar, efter gifvet exempel af prester och andra ståndspersoner samt jordbrukare här för staden, att vinna mer och mer insteg hos allmogen, och är det att hoppas, att missförhållandet emellan öppen åker och äng derigenom skall jernnäs.
Vid Länets Landtbruksskola vid Rosendahl i Follingbo är fullständigt vexelbruk under införande.
Höstsäden utgör den vida betydligare delen och består mest af råg samt hvete, hvilket säde är i tilltagande; vårsäden, mest af korn och något blandsäd, litet ärter och lins, men icke allmänneligt bafra.
Potates deremot odlas ganska betydligt.
På sämre jordmån nyttjas tvesäde, eller rättare sagdt, åkern är lagd i tveskifte, hvilket ock alltid är förhållandet med de af kalkstens-klapper bestående åkrarne, der endast råg trifves.
Till gödning på dessa strandåkrar begagnas med mycken fördel sjötång, här kalladt släke; den förutan skulle dessa åkrar vara af föga värde, och många socknar, som nu årligen aflåta mycken spanmål, skulle då sakna brödföda.
I afseende på sädens ansning klaga köpare icke utan skäl, att dervid hafves för ringa omsorg till dess befriande från svingel, tranärter och åkerlök.
Ehuru vindmachiner de sednare åren börjat af allmogen begagnas, är dock ännu icke deras bruk så allmänt, att de hunnit visa särdeles inflytande på den utskeppade sädens renhet; fullständig rättelse häruti torde icke vinnas förr än viss vigt å sädestunnan blifver bestämd, och hvad den väger derutöfver särskildt blifver betaldt.
Väl rengjord
Utom vid Wisby stad, som äger betydlig jord och hvarest idkas ett stort och väl vårdadt jordbruk, samt af en mindre del jordbrukare på landet, är föga ansträng ning gjord till gödningsämnenas förökande medelst så kallade komposter.
Bränvinstillverkningen, som här aldrig drifvits till någon höjd, så att bränvin för Länets behof alltid införskrifvits, har i följd af sednaste författningen alldeles upphört med större brännerier och förlidet år endast drifvits med 7 mindre.
Odlingen af lin och hampa är ganska inskränkt, och på långt när icke svarande emot länets behof.
De ofta nog inträffade strandningar af fartyg, lastade med dessa artiklar, hvilka till lindriga pris på auktioner blifva försålde, torde i sin mån hafva bidragit till att minska hågen för denna odling.
Humlan, 9 Humlan, som hur växer, är af utmärkt god beskaffenhet, och torde afkastningen, då årsväxten deraf är ymnig, vara tillräcklig för landets behof.
Efter erhållne anslag till humleodlingens utvidgning hafva från Baijern införskrifvits 3:ne humleodlare och en större mängd humlerötter, hvilka fördelats till jordbrukare i åtskilliga trakter af Länet, hvarförutan ock några enskilde på egen bekostnad anlagt större planteringar af Baijersk humla.
Afkastmngen har ett och annat år varit god; men förlidet år inträffade nästan allmän missväxt, föranledd, såsom man tror, af den kalla våren och för-sommaren, som icke gåfvo nog värme för humlans utbildning och mognad.
Framtiden skall visa, huruvida odlingen, som omfattats med mycken ifver, vill löna sig.
Plantering af fruktträd och odling af trädgårdsväxter har icke under de sednare åren tilltagit; dock är att anmärka att få hemmansdelar och bebyggda lägenheter linnas, som icke äga en liten trädgård med grönsaker, bärbuskar och några fruktträd; med mångfaldiga blommor är hvarje trädgårdstäppa prydd.
Senap odlas tillräckligt för behofvet och torde vara den busta som i Sverige växer.
I Wisby, äfvensom på några ställen på landet, finnas valnötträd, som under varma somrar gifva ymnig'frukt, deraf en del afsättes på Stockholm.
Mullbärsträd finnas äfven i Wisby och bära ymnigt, men bären mogna i mängd endast under varma och torra somrar.
Af mycket regn mögla de på träden.
Sällskapets för silkesodlingens befrämjande bemödanden att här införa hvita mullbärsträdet hafva med mycken verksamhet fortgått.
Sällskapet har å dess för mullbärs-planteringar vulbelägna åker inom stadens murar af 1 ^ Tunn.land låtit plantera och väl vårda flera tusende telningar, som nu äro i full växtlighet. 1854, det gynnsammaste året för silkesodling, lemnades härifrån till sällskapet 54 { & coconger.
Spanmåls-produktionen lemnar betydligt öfverskott utöfver
Länets behof och är i jemnt stigande.
Under de sistförflutna fem åren har exporten intet år understigit 20,000 Tunnor, men förlidet år uppgått till öfver 50,000.
Utom myrodlingarna, dervid flåhackning och bränning alltid begagnas och som börjas med en skörd af säd eller rotfrukter och derefter gräs, verkställas odlingarna mest af hag- och ängsmark, som, efter rothuggning af derå befintliga träd, dels torfvändas, dels hackas och brännas, hvilket sednare odlingssätt, såsom medförande hastigare ersättning för odlingskostnaden, mer och mer tilltagit, utan att hitintills någon olägenhet deraf försports.
Införandet af förbättrade åkerbruksredskaper, dels genom från andra orter inflyttade åkerbrukare, dels genom Länets Landtbruksskola, har fortgått, och genom af Hushållningssällskapet föranstaltade årliga täflingsplöjningar vid Wisby har hågen för jordens ändamålsenliga plöjning underhållits.
Berörde skola har efter beviljadt högre anslag utvid Berättelse öfver Gottlands Län för åren 1851—1855. 2 10 gats till tolf elever och förflyttats till en större egendom, Rosendahl i Follingbo, der den skötes med omtanka och drift.
Åtskilliga här begagnade åkerbruksredskap äro egna för denna provins och särdeles väl afpassade för härvarande lokal.
— Bland dem äro att märka lian, eller, som den här kallas, sigden, som är nästan rak, omkring 5y qvarter lång och mellan 3 och 4 tum bred; den är fästad i en sådan ställning vid ett långt skaft att den följer tätt vid marken, hvarigenom vid slåttern intet går förloradt af den på de flesta ställen korta, men kraftiga gräsväxten.
Skördemannen går under arbetet alldeles rak; utom fördelen af breda slag, vinnes äfven med dessa lior en här högst behöflig lätthet vid höslåttern, att åtkomma gräset mellan träd och buskar; säden aftages äfven med samma lior, hvarvid dock, då den är väl mogen, som i allmänhet här är fallet innan skörden påbörjas, mycken kornspillning uppkommer.
På räfsan har kammen en lutande ställning inåt, hvarigenom noggrant kan uppfångas hvarje strå.
Bland mekaniska . inrättningar till besparande af arbetskraft äro förnämligast att anmärka: tröskverken, här så allmänna, att få fjerdedels hemman sakna dem.
Boskapsskötseln är icke högt uppdrifven, härflytande förnämligast deraf, att, ehuru sädesproduktionen är i tilltagande, så fortgår likväl icke ängsodlingen i motsvarande förhållande; dock har under de sednare åren allmogen börjat följa det af ståndspersoner gifna efterdömet af gräsodling på åker och nyodlingar, så att bland import-artiklarna förekomma betydliga qvantiteter gräsfrön, och i mån af myrodlingarnas fortgång kommer gräsodlingen att i hög grad utvidgas.
På den odlade delen af Rohne myr, utgörande ungefär två tredjedelar, anses nu kunna skördas omkring 50,000 LS hö, mest timothej.
Få hemman hafva större antal hornboskap än hvad det deraf oundgängliga beli ofvet fordrar.
För omkring 70 år tillbaka begagnades af allmogen ensamt hästar till åkerskötsel; Smålänningarna hafva här infört bruket af oxar, hvilka nu öfverallt, jemte hästarne, i landtbruket användas, utom på Fårön, som nästan ensamt har klapperstensåkrar.
Boskapsracen är icke särdeles stor, ej heller af synnerligt god beskaffenhet, utom hos några större jordbrukare.
Årligen införas lefvande kreatur, dock mest till slagt, från Öland och Småland; viktualier, icke obetydlig qvantitet, införskrifvas äfven årligen.
Betesmarkerne äro af god beskaffenhet, genom det kraftfulla fast korta gräset, men under torra somrar allt för magra för de större kreaturen.
Stallfodring hela året om brukas af ingen; tvertom ser man redan i början af Maj mängden af allmogen utdrifva kreaturen på bete.
Någon allmän håg till kreatursracernes förbättrande märkes icke, ej heller finnas några allmänna anstalter dertill: några få landtbrukare för - 11 skuffa sig likväl kreatur af bättre slag.
Hästarne af öns race äro härdige; men särdeles i Södra delen af ön små och svaga.
— Den ringa fodertillgången derstädes är orsaken härtill, likasom att bonden, ehuru god tillgång på säd han än kan hafva, aldrig består korn eller bafra åt sina hästar.
Täflan bland allmogen, såsom i andra orter, uti att hafva vackra hästar förmärkes föga.
Hågen för det allmänt idkade, men föga lönande fisket gör båten lika kär som åkdonet, och föranleder troligen till mindre kärlek för hästen.
De förut på Roma Kungsgård underhållna kronohingstar hafva dock bidragit att till flera enskilda sprida bättre race, men för närvarande finnes ingen kronohingst här stationerad.
Några större jordbrukare hålla hingstar och Hushållnings-Sällskapet. har sökt bilda en hingsthållare-förening,-hvilken dock ännu icke kommit till ståndi Hästar af bättre beskaffenhet införas från andra Svenska orter och någon gång från Tyskland.
I några få socknar på landet finnas ännu så kallade skogshästar, hvilka hela året igenom gå ute, och vanligen endast vid stark köld infinna sig vid gårdarne.
De fasttagas ej förr än de skola säljas eller tämjas.
Dessa hästar äro små, men ganska härdiga.
Emedlertid som inhägnandet af utmarken fortgår, så kommer snart denna hästafvel att upphöra.
Gottländska fårracen är af ypperlig beskaffenhet till slagt, synnerligast de får. hvilka hela året igenom söka sin föda ute; man påstår att köttet deraf erhåller någon smak af vildt, men deras ull är grof och ojemn och således otjenlig till klädesfabrikerna.
Utom på Carlsöarne, äro dessa får ganska små.
Endast vid ytterligt sträng köld och djup snö uppsöka utegångsfåren de foderhus, som på betesmarkerna för dem äro beredda.
Detta sätt att föda fåren brukas dock endast uti öns Södra socknar samt på Fårön; i den öfriga delen af landet är fårslaget af vanlig storlek med grof ull af jemn beskaffenhet.
Krono-Schäferiet på Kungsladugården underhålles väl och försäljning af får af ädlare race sker årligen; dock icke till högre pris.
Allmogen är icke rätt benägen för får af finare race; den anförer såsom skäl härtill, att Southdowns-fåren växa långsammare än de Gottländska, hvilka de förmena äro lika ullrika med Southdowns-fåren, ehuru ullen ej är af så god beskaffenhet.
Tillgången deraf är ännu, utom på sydligaste delen af ön, icke allenast tillräcklig för landets behof, utan deras afkastning utgör äfven en landets förnämsta export.
Egentlig ordning vid hygget eller omtänksam vård dermed iakttages icke, och öfverdrifven skeppning hotar att snart medtaga det som brädsågning och annan utskeppning lemnat öfrigt.
Största delen af skogarne består af furu; dess växtlighet och mognad äro, genom den starkt drifvande kalkjorden, hastigare än i rikets andra provinser, samt träden fasta och goda.
Som bevis derpå må anföras, att i Holstein, som förses med trädvaror, så väl från Finland som från flera Svenska provinser, de Gott - 12 ländska bräderna företrädesvis begagnas till plank- och taktäckning.
På ek och flera andra ädla löfträd är -betydlig tillgång.
Dock skall eken till skeppsvirke icke vara så god som den i Tyskland.
Virket af de andra löfträden är än mindre pålitligt af ofta i det förekommande, röta, troligen härflytande utaf afhuggna qvistar vid den starka löfning dessa träd undergå.