Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Rikets Ständers år 1858 församlade Revisorer har i Revisions-berättelsen hemställan blifvit gjord, att den bevakning, som å Riksgälds-kontorets vägnar egt rum i handelshuset Johns & Comp:s vid Stockholms Rådstufvurätt anhängige konkurs, med hänseende till det vite af 500,000 R:dr Rmt, hvartill nämnde handelshus i kontrakt den 11 November 1857 sig ulfäst, måtte, derest dom i konkursen icke derförinnan mellankomme, af Rikets Ständer återkallas.
Utskottet rörande i detta afseende förekommande förhållanden inhemtat, har, efter anbud af sagde handelshus att öfvertaga det vid sednaste Riksdag för statens jernvägsbyggnader beslutade lån, kontrakt härom blifvit nyssnämnde den 11.November 1857 afslutadt, hvars hufvud-bestämmelser finnas i revisions-berättelsen intagne, och hvaraf särskildt 1:a och 12:te §§ innehöllo följande: «§ 1.
Handelshuset Johns &
Comp. tillförbinder sig: a) att öfvertaga hela beloppet af ifrågavarande statslån Tjugu millioner Riksdaler Riksmynt; 8 Stats-UIskottets Utlåtande, M 15. b) att verkställa inbetalningen deraf sednast inom följande terminer, nemligen: före medlet af nästkommande
Maj månad
Två och en half millioner R:dr R:mt 2,500,000, före medlet af påföljande Juni månad Två och en half millioner.
. . 2,500,000, under återstående delen af år '1858 Sju millioner 7,000,000, under loppet af år 1859 Sex millioner 0,000,000. under första hälften af år 1860
Två millioner 2,000,000.
Tillhopa Riksdaler R:mt 20,000,000. dock ega långifvarne, om de så för godt finna att tidigare än nu sagdt är verkställa lånets inbetalning, med iakttagande deraf att minst Etthundra Tusen R:dr Rmt hvarje gång erläggas.
Dessa inbetalningar verkställas i Slockholm hos Riksgälds-kontoret, antingen i Rikets Ständers Ranks sedlar eller i räkningsgrund; c) att inom två månader härefter till Herrar Fullmägtige i Riksgälds-kontoret aflemna en fullständig plan för lånets förräntande och amortering i enlighet med de grunder, som här nedan bestämmas. § 12.
Långifvarne utfästa för fullgörande af de, enligt 1 § i detta kontrakt dem åliggande skyldigheter, ett vite af Femhundratusen (500,000) R:dr R:mt, som tillfaller Riksgälds-kontoret, i händelse de underlåta fullgöra sina deri gjorda åtaganden, dock med rättighet för Hrr Johns &
Comp. att, emot uppoffrande af denna summa, frikännas från vidare utbetalningar än dem, sorn vid vitets förverkande äro verkställda; och förbinda sig Hrr Johns &
Comp, att inom fjorton dagar härefter för detta vitesbelopp ställa sådan säkerhet, sorn af Fullmägtige godkännes.
Denna säkerhet återbekommes, då långifvarne fullgjort hvad i Irsta § föreskrifves»
Den 26 i förutnämnde November månad, eller efter förloppet af den tid, inom hvilken långifvarne enligt kontraktet bort fullgöra sitt åtagande att ställa säkerhet för det vite, hvartill de sig förbundit, inkom emellertid chefen för handelshuset Johns & Comp., Konsuln Th. Johns, med anhållan att, i anseende till förhållanden som efter kontraktets afslutande inträlfat, 8 dagars anstånd med fullgörande af ifrågavarande åtagande kunde beviljas.
Som likväl Fullmäktige såväl i denna, som andra samtidigt inträffade omständigheter, funnit anledning till farhåga beträffande de med Johns &
Comp. ingångna förbindelser, och i följd deraf ansågs angeläget att söka förmå Johns att från sig lemna såväl det till honom öfverlemnade kontraktet, som ock en till innehafvaren ställd öfverlåtelse deraf, på det.
Fullmäktige måtte komma i tillfälle att med annat handelshus öfverenskomma antingen om kontraktets öfvertagande, eller om afslutande af nytt kontrakt, blef, jemte det Fullmäktige förklarade det af Johns begärda anstånd icke kunna beviljas, framställning i förenämnda afseende gjord till Konsuln Johns, som härtill förklarade sig beredvillig, och ej mindre återställde Stuts-Utskoltets Utlåtande, M 15. 9 återställde det till honom aflemnade exemplar af original-kontraktet, än äfven, enligt fullmäktiges begäran, aflat en till innehafvaren ställd öfverlåtelse af samma kontrakt.
Sedan icke långt derefter handelshuset Johns &
Comp. blifvit i konkurstillstånd försatt, väcktes hos Fullmäktige fråga om icke det vite af 500,000 R:dr R:mt,som nämnde handelshus utfäst för fullgörande af första punkten i lånekontraktet, borde i konkursen bevakas.
Härom uppstodo bland Fullmäktige olika tankar, dervid å ena sidan yttrades, att bevakning af vitet destomindre kunde eller borde å Riksgäldskontorets vägnar verkställas, som tiden för fullgörande af de förbindelser, Johns &
Comp. i kontraktets första punkt sig åtagit, ännu icke hade inträffat då kontraktet till Riksgälds-kontoret återställdes.
Som det vite, hvartill Johns & Comp. sig förbundit, endast afsåg uppfyllandet af de i första punkten gjorda stipulationer, kunde följaktligen icke heller detta vite vara försutet. vid den tid, Johns & Comp:s exemplar af kontraktet till Riksgälds-kontoret åte^lemnades.
Yäl hade Johns & Comp., hvilka i 12:te punkten förbundit sig att, inom* fjorton dagar från kontraktets underskrifvande, för vitesbeloppet ställa sådan säkerhet, som af Fullmäktige godkändes, försummat fullgöra detta åtagande.
Men något särskildt äfventyr för denna försummelse fanns icke i kontraktet föreskrifvet, och då Fullmäktige, genom alt återtaga Johns & Comp:s exemplar af kontraktet, måste anses hafva frikallat dem från skyldigheten att fullgöra de i första punkten bestämda inbetalningarne, vore deraf ock en gifven följd, att frågan om vitet äfven förfallit.
Antages motsatsen, så skulle Johns & Comp., oaktadt de öfverlåtit kontraktet till hela dess innehåll på innehafvaren, — som ända sedan den 26 November varit och ännu vore Riksgälds-kontoret, — fortfarande bibehållit rättigheten att, på de i kontraktets första punkt utsatta tider, verkställa inbetalningarne å lånet.
Riksgälds-kontoret, som under tiden på annat håll negocierat den erforderliga lånesumman af Tjugu Millioner Riksdaler, hade då kommit att upplåna 40 millioner, oaktadt Rikets Ständer endast gifvet
Fullmäktige uppdrag att låna 20 millionär och oaktadt Kongl. Maj.-t, vid meddelande af sin nådiga garanti å det sedermera med Erlanger afslutade lånet, uttryckligen förklarat, att den förut lemnade garantien å Johns &
Comprs kontrakt upphört att vara gällande.
Då i öfrigt Riksgälds-kontoret, genom emottagandel af Johns &
Compis öfverlåtelse utaf kontraktet, kommit i besittning icke blott af deras rättigheter, utan äfven af deras skyldigheter, enär öfverlåtelsen var af den ordalydelse, att kontraktet »till hela dess innehåll transporterades på innehafvaren», skulle ock Riksgälds-kontoret sjelft vara skyldigt att för vitet ansvara, så . länge Kontoret vore innehafvare af transporten.
På alla dessa skäl, och då det ifrågavarande kontraktet borde anses hafva upphört att vara för Johns & Comp. förbindande, enär Riksgälds-kontoret ännu vore innehafvare af såväl öfverlåtelsehandlingen som begge kontrakts-exemplaren, ansågs den ifrågasatta bevakningen af det i kontraktet bestämda vitet så mycket olämpiiBih. till R.
Prof. 1859 & 1800.
4 Sami, 1 Afd. 8 Höft. 2 10 Stats-Utskollets Utlåtande, M 15. gare, som Fullmäktige sjelfve återfordrat Johns &
Comp:s exemplar af kontraktet och derigenom annullerat detsamma, hvadan på det högsta afstyrktes, att en sådan bevakning å Riksgälds-kontorets vägnar verkställdes.
Dessa åsigter delades dock icke af flertalet bland Fullmäktige, hvilka deremot voro af den tanka, att då Johns &
Comp. redan innan deras exemplar af kontraktet till Riksgälds-kontoret återställdes, underlåtit fullgöra sitt i 12 punkten gjorda åtagande att för vitet ställa säkerhet, så hade Johns &
Comp. genom denna underlåtenhet begått ett kontraktsbrott, som fullt berättigade Fullmäktige icke blott att återtaga kontraktet, utan ock att fordra den skade-ersättning. som låg i det utfästade vitet.
Comp:s förfarande att hafva inlåtit sig i en låne-affiir af den betydenhet, som den ifrågavarande, utan att på förhand hafva försäkrat sig om medlen att fullgöra sina åtaganden, fått underkasta sig hårdare lånevilkor, än dem Johns &
Comp. sig betingat, och det vore derföre icke mera än i sin ordning, om de finge vidkännas det äfventyr, som de för kontraktets uppfyllande sig iklädt.
Men äfven om detta äfventyr numera icke kunde lagli gen drabba dem, eller om det ifrågavarande vitet icke kunde mot dem tillämpas, borde det icke tillkomma Fullmäktige att på förhand och utan domstols föregående pröfning och beslut efterskänka den rätt, som kontraktet i denna del haft för ändamål att tillförsäkra Riksgälds-kontoret.
I följd häraf och på det Fullmäktige icke måtte träffas af beskyllningen att hafva eftersatt Riksgälds-kontorets rätt och fördel, ansågs bevakning af det i 12:te punkten af kontraktet bestämda vitet i Johns & Comp:s konkurs böra ega rum.
Sedan af Revisorerna det ofvanomförmälda beslutet i anledning af Fullmäktiges åtgärd i afseende på denna fråga blifvit fattadt, har, vid läsningen af Revisorernas berättelse fråga hos Fullmäktige uppstått, huruvida, på sätt 5 § af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer innehåller, några upplysningar eller yttranden i anledning af Revisorernas anmärkningar borde af Fullmäktige meddelas och berättelsen bifogas.
Ehuru flertalet bland Fullmäktige af anförda skäl förklarat sig anse något dylikt yttrande eller upplysning icke erfordras, har likväl, då en af Fullmäktige varit från denna mening skiljaktig, i hvad angick Revisorernas förut omförmälda hemställan om återkallande af ifrågavarande bevakning, ett af honom i fråga härom afgifvet yttrande blifvit genom utdrag af Fullmäktiges protokoll revisions-berättelsen bilagdt.
Deruti anföres hufvudsakligen, att, derest majoritetens bland Fullmäktige skäl för ifrågavarande åtgärd närmare öfvervägdes, skulle deraf visa sig, att densamma i hufvudsaken åsyftat en sådan ärendets utgång, som blifvif af Revisorerna föreslagen, eller att frågan skulle hållas öppen för Rikets Ständers bedömande, hvartill dess anhängiggörande vid vederbörlig domstol erfordrades, och att samma majoritet, som icke ansett sig tillständigt att med förbiseende af 207 § i det för Riksgälds-kontoret utfärdade reglemente, hvilken förbjuder medgifvande af ackord, besluta neläggande Stats-Utskoltets Utlåtande, M 15. 11 af detta Verks talan, hellre velat blottställa sig för erinran att i detta mai hafva gjort för mycket, då dervid icke var förenad uppoffring, än för litet, helst erinran af sednare beskaffenhet möjligen kunnat medföra yrkande af ansvar.
Utom de af majoriteten anförda grunder för bevakningen, som i Revisorernas berättelse blifvit intagne, hade, på sätt Fullmäktiges protokoll utvisade, en af majoritetens medlemmar yttrat att, derest långifvaren, Johns & Comp., inom behörig tid för det föreskrifna vitet ställt utfäst säkerhet, Fullmäktige varit berättigade att derutur taga godtgörelse, samt således icke kunnat efterskänka Riksgälds-kontorets rätt dertill, och att följaktligen den omständighet, att säkerheten uteblifvit, icke syntes kunna befria Johns &
Comp. ifrån vitets utgifvande, eller gifva Fullmäktige anledning att underlåta i konkursen bevaka detta vite.
— Hvad angick åsigten derom, att, efter kontraktets återtagande, bevakningen af vitet vore obillig, anfördes, att Fullmäktige rätteligen bort kunna af Johns &
Comp. till någon del fordra ersättning för den genom den vållade tidsutdrägten och penningemarknadens försämrade ställning
Riksgälds-kontoret tillskyndade uppoffring af en och en half million R:dr R:mt; och om sådant skadestånd icke vore obilligt, så borde dess utkräfvande också anses vara juridiskt rätt.
Comp. hade inlåtit sig på detta för vårt land betydliga statslån, utan att på förhand hafva beredt sig tillförlitligt understöd af medintressenter, som kunde betrygga låneförbindelsens uppfyllande; det befann sig, enligt numera allmänt stadgade öfvertygelse redan i hemligt obestånd vid kontraktets undertecknande, och hade i det närmaste inställt sina utbetalningar vid dess återfordrande.
Ett obestånd, som redan var faktiskt och få dagar derefter genom ingifven cessionsansökan erhöll juridisk form af konkurs, innebar en protest tillsvidare emot hvarje utbetalning och således äfven emot hvarje i lånekontraktet bestämd, såsom för långifvaren fullkomligt overkställbar och äfven olaglig.
Slutligen och med förmälan att anförde upplysningar endast afsett framkallande af det billiga omdöme, att majoritetens skäl för bevakningen af ofta omförmälda vite, derest de blifvit moget öfvervägade, bort förklaras förtjena något afseende, och att de, med hänsigt till för handen varande omständigheter, till viss del kunnat befinnas rättfärdiga den beslutade åtgärden, har i detta anförande hemställts att, derest krafvet af ifrågavarande vite genom konkursdomen blefve godkändt, Rikets Ständer skulle högsinnadt efterskänka vitet.
Stats-utskottet har, efter vunnen upplysning att dom i Johns &
Comp. konkurs ännu icke blifvit meddelad, tagit
Revisorernas ofvanberörde hemställan i öfvervägande; och får Utskottet, ehuru det ingalunda misskänner
Fullmäktiges syftemål att i förevarande fråga hålla Rikets Ständers rätt öppen, likväl, i likhet med Revisorerna och på de af dem åberopade skäl tillstyrka: att Rikets Ständer måtte besluta att, derest dom i konkursen icke dessförinnan mellankommer, den verkställda bevakningen må återkallas. 12 Stats-Utskottets Utlåtande, M 15. 13:o.
Angående negociationema med hänseende lill det vid sednasle riksdag beslutade lån aj 20,000,000 B:dr R:mt till Statens jernvägs-anläggningar.
('1858 års Rev. ber. sid. 63 — 70).
I sammanhang med utförlig framställning af de fortsatta underhandlingar, som, efter det ofvan berörde förbindelser med handelshuset Johns &
Comp. blifvit omintetgjorde, utan uppehåll inleddes och oafbrutet fortgingo intilldess slutligen lyckades att, på sätt 4 858 års revisions-berättelse innehåller, med trenne Tyska bankinrättningar jemte bankirhuset Raphael Erlanger i Frankfurt am
Main afsluta kontrakt om öfvertagande af ofvannämnde lån, hafva Revisorerna, som tagit kännedom om den af Presidenten Akerman, hvilken i egenskap af Deputerad haft sig lånets negocierande uppdraget, härom till Fullmäktiges protokoll afgifna berättelse och deruti funnit en lika fullständig som åskådlig framställning af de många svårigheter, hvarmed det vigtiga uppdraget varit förenadt, uttalat sin öfvertygelse, att man, med kunskap om och opartiskt bedömande af härvid förekommande förhållanden, icke kan undgå att erkänna det oförtröttade nit och den osparda möda Presidenten Åkerman användt för att, under den mest ogynnsamma konjunktur, bringa saken till ett önskadt slut, deruti Presidenten ock, såsom Revisorerna erinrat, lyckats på ett sätt, som man med afseende å för handen varande omständigheter knappast kunnat förvänta.
De svårigheter, som, i viss mån från hvarje dylikt uppdrag oskiljaktiga, voro med Presidenten Åkermans åtagande under dåvarande ogynnsamma penningeställning i hög grad förenade, hafva icke kunnat undfalla Stats-utskottets uppmärksamhet, och har Utskottet i betraktande deraf med så mycken större tillfredsställelse erfarit det förtjenstfull nit, Presidenten ådagalagt, och den osparda möda, som af honom användts för att till landets fördel verkställa den af Rikets Ständer beslutade upplåningen. 14:o.
Angående beloppet af de medel, som å det i Tyskland upptagna lån för Statens jernvägsbyggnader kommit Riksgälds-kontoret till godo. (1858 års Rev. ber. sid. 70; 1859 års sid. 70; Fullm. ber. sid. 39—40).
Genom försäljning af Riksgälds-kontorets vexlar å de såsom inbetalning å nämnda lån af långifvarne för Riksgälds-kontorets räkning hos utländska bankirhus insatte medel, har, på sätt Revisorerna äfvensom Fullmäktige uppgifvit, till och med September innevarande år till Riksgälds-kontoret influtit .
R:dr R.mt 17,924,017: 57, samt, enligt hvad Utskottet inhemtat, derefter och intill slutet af sistlidne November månad på enahanda sätt ytterligare » » 28,503: 5.
Summa R:dr R:mt 17,952,520: 62. Slats-Ulskoltets Utlåtande, JU 15. 13 Härtill bör läggas:
Transport: 17,952,520: 62.
Beloppet utaf de af Riksgälds-kontoret dragne och till R.
Erlanger remitterade vexlar för liqviderande af de vid nästa års ingång förfallande räntekuponer och obligationer » » 403,500: — Värdet af de obligationer, som Riksgälds-kontoret öfver tagit, efter inköpspris och antagen kursberäkning » » 765,986: 42.
1858 års räntor och amortissement upptages till . . » » 615,503: 57.
Provisioner och diverse räntor till » » 547,949: 69.
Tillhopa R:dr R:mt 20,285,460: 30. 15:o.
Angående återstående beloppet aj det vid sednasle riksdag beviljade anslag lill jernvägs-anläggningar för Statens räkning. (1859 års Rev. ber. sid. 68; Fullm. ber. sid. 27.)
Då den vid nästa års ingång återstående och för samma års arbeten disponibla behållningen af de för nämnda ändamål anslagne medel 20,000,000 R:dr, af Revisorerna äfvensom Fullmäktige angifvits vara 1,200,000 R:dr, men deremot samma behållning i Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition angående Statens jernvägsbyggnader finnes upptagen till blott 800,000 R:dr, har Utskottet ansett sig böra nämna, att utredning i afseende å det belopp, hvartill sagde återstod bör beräknas, skall meddelas i sammanhang med det yttrande, som i anledning af den nådiga Propositionen kommer att af Utskottet afgifvas. 16:o.
Angående ändring af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-konlorels ställning och förvaltning.
(1858 års Rev. ber. sid. 74.)
Då i 5:te § af nämnde, den 26
Maj 1841 utfärdade instruktion stadgas, att den berättelse, som öfver hvarje revisions-förrättning bör upprättas, skall af Revisorerna afgifvas till Rikets näst sammanträdande Ständer, och i sammanhang dermed föreskrifves att revisions-berättelsen, som bör Fullmäktige i Riksgälds-kontoret tillställas, skall, med dertill hörande bilagor, af Fullmäktige till Rikets Ständer öfverlemnas vid derpå följande riksdags början; men Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, för den händelse att stats-revision under pågående riksdag infölle, funnit både ändamålsenligt och angeläget att de af Revisorerna uti åtskilliga ämnen i revisions-berättelsen afgifna yttranden och gjorda framställningar kunde komma till Rikets då församlade Ständers kännedom derigenom, att berättelsen under sådant för - 14 Stats-Utsliottets Utlåtande, M 15. hållande med det snaraste till Ständerna aflemnades, hafva Revisorerna föreslaeit att .... ^ ordalydelsen i åberopade § af revisions-instruktionen måtte erhålla en förändrad lydelse, så att orden »vid derpå följande riksdags början» blefve derifrån uteslutne; med hemställan tillika om icke, då för öfrigt ej mindre 1 § i instruktionen torde böra ändras i följd deraf, att utredningen af Göta Kanal-bolags och Malmö f. d. Diskontverk blifvit afslutad, än ock 6 §, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 29 Augusti 1851, redan erhållit en förändrad lydelse, Rikets Ständer skulle finna skäligt att utfärda en omarbetad instruktion för sina Revisorer vid granskningen af Riksgäldskontorets tillstånd och förvaltning.
Stats-utskottet, som, lika med Revisorerna och på de af dem anförde skäl, funnit ifrågavarande instruktion böra i uppgifne hänseenden undergå förändring, får i sådant afseende föreslå att, med uteslutande af de med nu förhanden varande förhållandena icke enliga stadgandena i ofvannämnde §§, och med iakttagande derjemte af den enligt Kongl.
Kungörelsen den 29 Augusti 1851 vid 1850 och 1851 års riksdag redan beslutna förändrade beräkning af resekostnads-ersättning och dagtraktamente för Revisorerna af Riksgälds-verket, förnyad instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning må utfärdas, af följande lydelse: »§ 1.
Sedan de, enligt Riksdags-ordningens 68 §, till granskning af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken utsedde Revisorer sammanträdt, ega de att. för fullgörandet af den, i afseende på Riksgälds-verket, dem uppdragna befattning, jemte härvid erforderliga räkenskaper, protokoll och öfriga handlingar, emottaga följande berättelser, nemligen: 1:0 af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, angående detta Verks tillstånd och förvaltning under den tid, som Revisorernas granskning bör omfatta; 2:0 af Riksgälds-kontorets Kommissariat, angående Kontorets inkomster och utgifter samt skulder och tillgångar under berörde tid, jemte derpå inverkande förhållanden; samt 3:0 af Riksgälds-kontorets Ombudsman, angående de
Kontoret rörande rättegångs- och utsöknings-ärenden. § 2- Revisorernas åligganden bestå deruti: a) att granska Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning sedan den tid, sist församlade Revisorers eller Stats-utskotts granskning omfattat; Stats-Utskottets Utlåtande, M 15. 15 b) att härvid sorgfälligt undersöka, om detta Verk kommit i behörigt åtnjutande af de detsamma utaf Rikets Ständer anvisade inkomster och tillgångar, samt om verkställda utbetalningar varit med Rikets Ständers beslut och föreskrifter öfverensstämmande; c) att tillse huruvida, ej allenast Fullmäktige, utan äfven Riksgälds-kontorets samtlige embets- och tjenstemän ställt sig till efterrättelse det för Kontoret utfärdade reglemente, jemte andra gällande instruktioner och föreskrifter, äfvensom för öfrigt vederbörligen iakttagit och fullgjort sina åligganden; d) att, derest något skulle finnas vara försummadt eller eljest kräfva rättelse, härå fästa Fullmäktiges uppmärksamhet och derjemte hos Rikets Ständer förhållandet anmäla, samt föreslå de åtgärder, som, till vinnande af behörig verkställighet eller rättelse härutinnan, anses böra vidtagas; e) att dessutom till laga beifran af vederbörande befordra så beskaffade förseelser af Fullmäktige eller Kontorets embets- och tjenstemän, att
Revisorerna anse åtal i anledning deraf böra ofördröjligen anställas; f) att öfver sådana frågor, derom Fullmäktige ansett sig bora med Revisorerna rådgöra, sina åsigter och yttranden Fullmäktige meddela; g) att pröfva och afgöra besvär, som af Kontorets embets- och tjenstemän eller andra personer blifvit hos Revisorerna i föreskrifven ordning, anförda öfver Fullmäktiges åtgärder och beslut i klaganderne rörande mål; dock kan, i följd af Revisorernas angående befordringsfrågor meddelade yttranden, skedd befordran icke återgå; och h) att, der anledning dertill skulle förefinnas, äfven utan anförda klagomål, göra erinringar emot Fullmäktiges beslut, i frågor om tjensters tillsättande samt löners eller pensioners beviljande. § 3- För öfrigt böra Revisorerna, under utförandet af revisions-förrättningen noggrannt. iakttaga, ej mindre hvad Riksdags-ordningen, i afseende på dem, innehåller, än hvad den för Fullmäktige utfärdade Ansvarighets-lag, uti der förutsatta fall, stadgar. § *•
Med undantag af här nedan omförmälda arfvoden och resekostnads-ersättningar, må Revisorerna icke ingå i någon slags disposition af Riksgälds-kontorets medel, under hvilken titel, eller till hvad behof det vara må; ej eller ega Revisorerna att på annat sätt, än i 2 § stadgadt är, befatta sig med befordringar eller löne- och pensions-frågor. 16 Stats-Utskottets Utlåtande, M 15. § 5.
Efter fulländad revisions-förrättning, böra Revisorerna öfver hvad dervid förekommit till Rikets Ständer afgifva utförlig berättelse, som tillika skall innehålla upplysning om Riksgälds-kontorets ställning, samt huruvida något emot detta Verks förvaltning varit att erinra; börande denna berättelse, sedan den blifvit af Revisorerna underskrifven, tillställas Fullmäktige i Riksgäldskontoret, hvilka ofördröjligen låta till trycket befordra och sedermera med allmänna tidningarne utdela densamma, jemte de upplysningar, som af deruti anmärkta förhållanden möjligtvis kunna påkallas; hvarefter berättelsen, med tillhörande bilagor, skall af Fullmäktige till Rikets Ständer öfverlemnas, äfvensom tryckta exemplar deraf Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer tilldelas. § 6.
Jemte det hvarje Revisor bestås skjuts efter