Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko för hvarje R:dr Specie.
Då, efter hvad sålunda är vordet ådagalagdt, en ommyntning af meraomförmälda Speciel- skulle medföra förlust för Banken , har hos Fullmäktige i öfvervägande kommit frågan, angående fördelaktigaste sättet för Banken att tillgodogöra hennes förråd af Speciel-, efter äldre myntfot; och elium emot en försäljning af dessa Speciel-, efter det högre pris, de, med afseende å innehållet af finsilfver, kunna anses värda, torde anföras, att Banken icke bör på en i allmänna rörelsen gångbar, ännu ej aflyst, myntsort taga uppgäld, emedan i slikt fall allmänheten skulle kunna erhålla misstroende till de myntsorter, hvilka numera utmyntas; likväl, och som å andra sidan förekommer, dels att Banken icke är skyldig hålla allmänheten tillhanda annat silfvermynt, än det sorn blifvit utmyntadt efter 1830 års myntfot, och således måste vara berättigad att på bästa sätt begagna det i hennes förråd varande silfver, dels ock, att om dessa Specier säljas med uppgäld, det icke bör kunna befaras, att desamma blifva bland allmänheten utelöpande, emedan den, som på dylika vilkor förskaffar sig Specie-R:dr af gamla prägeln, icke lärer finna sin uträkning vid att använda dem till liqvider inom Riket, utan tvertom begagnar dem till utförsel och derigenom minskar behofvet af silfvermynt utaf nya prägeln; så och då berörde Specier, hvilka, på sätt här ofvan är vordet ådagalagdt, innehafva ett högre värde, än de Specie-R:dr, sorn, efter nu gällande myntfot utpräglas, alltid varit och ännu äro mycket användbare på utländsk ort, hafva Fullmäktige ansett sig böra tillstyrka: att de uti Bankens förråd redan varande och genom vexling dit ingående Speciel- af äldre prägel måtte, till dem, sådant åstunda, få utlemnas efter stycketal emot ett pris, icke understigande 129 sk.
Banko för hvarje Specie, dock ej mindre parti hvarje gång, än som innehålles uti en påse. § 31.
Å de till Kongl. Myntet lemnade förskott uti aflyst kopparmynt R:dr 7,755 : 45 sk. 7 r:st. och för ökade myntningskostnader R:dr 40,000, Berättelse af Banko-Fullmäktige. 31 allt Banko (se 124 §. i Banko-Reglementet), har någon afbetalning icke egt rum; hvadan desamma till oförändradt belopp i Bankens räkenskaper balanceras. § 32.
Till följd af stadgandet uti 126 §. af Banko-Reglementet, äro ej mindre för hvarje qvartal utaf Mynt-Verket aflemnade tabellariska öfversigter, fullständigt redovisande för allt det af sistnämnde Verk från Banken eller för densammas räkning emottagne silfver och guld, än äfven vid hvarje års utgång räkning emellan Banken och Kongl.
Mynt-Verket upprättad, hvilka öfversigter och räkningar blifvit med Bankens räkenskaper jemförde och riktige befunne. § 33.
Fullmäktige hafva, till åtlydnad af föreskriften i 127 §. i BankoReglementet , hvarje år i Januari månad , deltagit i den å Mynt-Verket anställde inventering, hvarvid någon anledning till anmärkning icke förekommit.
Några med Bankens sedlar gemenskap egande åtgärder. % 34.
Som Bankens Under-Styrelse, likmätigt föreskriften uti 31 §. 2 mom. af Banko-Reglementet, uti dess under åren 1841, 1843 och innevarande år afgifne Berättelser, omständligen redogjort för de olika sedel-valörernes tillverkning, utgifning och inlösning, torde i detta hänseende en hänvisning till berörde berättelser göra tillfyllest. § 35.
Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva uti Berättelsen, sidd. 21 och 22, uppå anförde skäl, tillstyrkt Rikets Ständer, att med nästa Riksdag, all tillverkning och utgifning ifrån Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk., samt 14 och 10 sk. kopparmynt, må upphöra; hvarjemte Revisorerne fästat
Fullmäktiges uppmärksamhet derå, att tillverkningen af skillings-sedlar måtte inskränkas till det oundgängliga behof, som ungefärligen för vexlingen kan erfordras till 1845 års slut. 32 Berättelse af B anio-Fullmäktige
På deskål, Fullmäktiges Protokoll för den 4 dennes innehåller, anse Fullmäktige sig, under närvarande förhållanden, icke kunna tillstyrka bifall till Herrar Revisorers berörde framställning. § 36.
Efter det Fullmäktige, med anledning af stadgandet uti 136 §. af RankeReglementet, att Banko-Styrelsen egde att till den person, som blefve utsedd att besörja de med växlings-remissernes afsändning och emottagande förenade göromål, anvisa något lämpligt arfvode, hvilket Banko-Styrelsen, under fästadt afseende å göromålens mängd, hade att årligen bestämma, genom UnderSty reisen låtit granska förut gällande föreskrifter, i afseende på invexling i landsorterne af förslitne småsedlar, samt Under-Styrelsen, i följd häraf, dels afgifvit förslag å de personer, som borde utses att besörja de med småsedelsväxlings remissers afsändning och emottagande förenade göromål och kontroller, nemligen en s.k. Vexlings-Kommissionär samt en Kontrollör å denne, jemte bemälde personers ersättning derför, beräknad för första året efter 400Rulind den förre och 150 R:dr, allt Banko, per år, till den sednare, och dels utlåtande, angående de ändringar uti förut gällande stadgar för invexling i orterne af förslitne småsedlar, som kunde finnas af behof påkallade; så hafva Fullmäktige, under den 14 Oktober 1841, i afseende på invexling i orterne af förslitne Banko-sedlar från och med 3 Rrdrs till och med 8 sk. valör, då förskott af Banken för sådant ändamål begagnas, med ändring af hvad förut, medelst Cirkulär-Bref af den 20 Oktober 1836, i detta ämne blifvit Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länen meddeladt, fastställt en ny Ordnings-Stadga, att gälla till efterrättelse från och med år 1842, samt derjemte låtit utfärda Instruktion för Yexlings-Kommissionären och Vexlings-Kontrollören, samt ärligen bestämt de arfvodesbelopp, som borde desse personer tillkomma.
Vepositions-rörelsen. % 37.
Angående beloppet af den folie-afgift, som till Banken influtit för enskildes Assignerings-räkningar i Depositions-Afdelningen, hänvisa Fullmäktige till de tryckta Revisions-Berättelserne af åren 1841 och 1843, samt UnderStyrelsens till Högloft.
Utskottet nu afgifvande Berättelse. § 38.
- Berättelse af Banko-Fullmäktige. 33 % 38.
Af anledning, suni uti 1841 års Revisions-Berättelse (sid. 20) närmare omförmäles, behagade Rikets Ständers berörde år församlade Revisorer anmoda Fullmäktige att låta tillse, det assignering icke skedde å någon enskild persons räkning i Banken till högre belopp, än att den folie-afgift, sorn tillkommer Banken, alltid kunde godtgöras af den å räkningen innestående behållning.
Detta förslag hafva Fullmäktige, uppå de i Revisions-Berättelsen af år 1843 (sid. 23) samt Fullmäktiges Protokoll för den 3 Maj 1842, utvecklade skäl, ansett, såsom overkställbar^ böra förfalla, men deremot skolat hos Höglofl.
Utskottet hemställa, att, till förebyggande af förluster för Banken, den föreskrift måtte varda meddelad.
Att, efter det assignant sin räkniug med Banken för det förflutna året med Bankens
Bok behörigen kollationerat, vederbörande
Kamererare genast bör tillställa assignanten eller hans ombud granskad räkning å den för samma år belöpande folie-afgift, hvilken, så framt densamma icke sist inom Mars månad blifvit insatt i Banken och insättnings-attesten till Låne-Afdelningen aflemnad, då skall å den på räkningen innestående behållning afskrifvas. § 39.
Rikets Ständers nästlidet år församlade Revisorer hafva, med anledning deraf, att Fullmäktige under den 3 Februari 1842 tillåtit sysslomännen uti enskildt mans konkurs, att utan erläggande af folie-afgift utbekomma det saldo, som på bans eget namn före cessionen öppnade räkning med Banken, innestod, hemställt (se sid. 24), att 139 §. i Banko-Reglementet måtte erhålla ett förtydligande, som undanrödjer all tvekan vid framdeles möjligen inträffande likartade händelser.
Som, likmätigt åberopade § i Banko-Reglementet, konkursmassor äro befriade från folie-algift, kunde det visserligen synas lämpligast, att dennes erläggande i förevarande fall upphörde med året näst efter det, då konkursen inträffade; men enär en person, som har räkning med Banken, möjligen nödgas redan i början af ett år och innan han ännu assignerat något å sin egande räkning, till borgenärerne afträda sin egendom, samt i slik händelse, konkursmassan skulle få vidkännas folie-afgift, för ett år då assignering icke egt Tillhör Banko-Utik.
Blem. 184-4, N-.o 2. 5 34 Berättelse af Banko-Fullmäktige - rum; torde det lämpligast kunna åt Fullmäktige öfverlemnas att, efter pröfning af omständigheterne i hvarje fall, besluta, på sätt Fullmäktige godt synes, med öppen rätt för den med beslutet missnöjde att deröfver i vederbörlig ordning besvär anföra. § 40.
Under åberopande af hvad 1843 års tryckte Revisions-Berättelse, sid. 24 med 26 innehåller, rörande ersättning för den förlust, som tillskyndats Banken i och för inlösen af en på Kongl. Räntekammarens räkning med Banken utställd, såsom falsk ansedd, assignation, stor 7,900 R:dr Banko, få Fullmäktige uppå de där anförde skäl hos Högloft.
Utskottet tillstyrka: att beloppet af samma assignation 7,900 R:dr Banko, hvilket uti Bankens räkenskaper bland dess fordringar balanceras, måtte, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga Dom af den 30 November 1842, få afskrifvas. § 41.
Som den uti 142 §. af Banko-Reglementet intagna tariff, hvarefter afgifter för depositions-hvalfvets begagnande skola erläggas, är i så måtto oriktig, att afgiften för 4 kubikfot blifver högre än för 5 samt för 8 högre än för 9; föreslå Fullmäktige, att ifrågavarande tariff måtte sålunda förändras:
För Depositum af I1/2 kubikfot eller derunder .
B:ko R:dr — 16, För depositum derutöfver till och med 4 å Alf2 kubikfot:
Första kubikfoten ....... hvardera af de öfrige ......
För depositum derutöfver till och med 8 å 81/2:
Första 4 kubikfot. ..
. hvardera af de öfrige ......
För depositum derutöfver till hvad storlek som helst: Första 8 kubikfot....... hvardera af de öfrige ...... § 42.
Enär, vid inventeringen af Depositions-hvalfvet, det befunnits, att sedan flere år tillbaka, derstädes förvaras åtskillige deposita, hvilka möjligen blifvit af egarne alldeles förgätne; hafva Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorer (se Berättelsen sid. 34) tillstyrkt Fullmäktige gå i författning der - n n rr n 5? "!•> 1: 16. 8. 40. 6. 16. 4.
Ber ål telte af Banko-Fullmäktige.
35 om, att uti allmänna Tidningarne varder införd en uppgift öfver de i Banken varande deposita, hvilka derstädes innestått
Tio år och derutöfver, samt att sedermera årligen låta införa dylika uppgifter.
Under-Styrelsen, hvars utlåtande häröfver Fullmäktige infordrat, har, uti Memorial af den 16 April 1842, jemte tillkännagifvande, att för det då närvarande i Banken funnos 10 st. så beskaffade deposita, yttrat, att enär upplysning om så väl egarne till, som innehållet uti en del af de deposita, Som hos Banken insättas, kan vinnas af de dervid fästade påskrifter samt det med Kungörelsen åsyftade ändamål icke kunde uppnås, utan att fullständig beskrifning å qvarstående deposita meddelades, men genom en sådan Kungörelse enskilde personers förhållanden till Banko-Verket skulle yppas. UnderStyrelsen ansåge sig böra afstyrka bifall till ifrågavarande framställning.
Sorn Fullmäktige dela de af Under-Styrelsen yttrade betänkligheter emot verkställigheten af Herrar Revisorers ofvanberörde förslag, få Fullmäktige härigenom afstyrka dess godkännande.
Utlåningar till Staten och visse andra Allmänna Inrättningar. % 43.
Ständers vid sednaste Riksdag fattade och uti 143 §. af Banko-Reglementet intagne beslut, hafva de af Rikets Ständers Riksgälds-Kontor år 1830 utfärdade räntebärande förbindelser blifvit den 4 November 1841 utbytte emot 968 st. 4 proc. obligationer ä 4,000 R:dr hvardera, upprättade, enligt det derför fastställda, uti berörde § intagne, formulär. § 44.
Å de fordringar, Banken, enligt 144 §. i Banko-Reglementet, eger hos Staten, har, under tiden från och med 1840 års början någon vidare afbetalning icke egt rum, än att å Bankens fordran hos Riksgälds-Kontoret för begagnad t förskott till utredningen af Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d. Diskont-Verk under sednare hälften af år 1841, på sätt af samma års räkenskaper närmare inhemtas, är vordet inbetaldt tillhopa 31,672 R:dr 9 sk. 3 rst.
Banko. 36 Berättelse af Banko-Fullmäktige.
Bankens Låne-Rörelse.
För Bankens lånerörelse i dess serskildta grenar redovisas fullständigt uti Revisions-Berättelserne samt Under-Styrelsens Berättelse, hvadan Fullmäktige här endast upptaga någre med lånerörelsen gemenskap egande ämnen. § 45.
Som Fullmäktige, uppå derom af Under-Styrelsen gjord framställning och uppå de af Under-Styrelsen till stöd derför anförde skäl, under den 18 November 1841, meddelat den förklaring öfver stadgandet i 149 §. af BankoReglementet, ”att det uplupna intresset för alla lån, som öfverskjuta Fem Riksdaler ocb äro meddelade på ett år eller derutöfver; skall vid hvarje tolf månaders eller ett helt års förlopp tilläggas kapitalskulden, så att för nästföljande tolf månader eller till betalningsdagen, i händelse den dessförinnan inträffar, räntan upplöper jemväl å den uträknade och såsom obetald, vid hel-årets slut tillagde intresseskulden,” samt derjemte förordnat, dels att det gamla ränteberäkningssättet borde för de inom 1841 års början utgifna lån bibehållas intill och med den förste, efter den då beslutade förändringen, till fullo skeende ränteliqvid, om den ock icke skulle verkställas år 1841, utan först året derpå, eller hvad till lagsökning utlemnade lån anginge, tilläfventyrs ännu sednare komma att äga rum, samt dels att hvad anginge lån, som äro meddelade på mindre än ett år, räntan väl icke såsom ditintills komme att läggas till kapitalet efter 6 månaders förlopp, men att sådant deremot borde ske å förfallodagen och derifrån beräknas ränta på ränta till betalningsdagen, såvida den inträffar inom ett år från förfallodagen, hvaremot, i annat fall, för vinnande af likstämmighet i ränteberäkningen efter förfallodagen för alla lån, räntan då åter lägges till kapitalet och på lika sätt förfares, intilldess lånet blifvit fullt liqvideradt; så torde för den händelse, Rikets Höglofl.
Ständer godkänna Fullmäktiges, i förrberörde hänseende, afgifne förklaring, ofvanåberopade § i BankoReglementet varda till likstämmighet dermed förtydligad. § 46.
Enligt 160 §. i Banko-Reglementet, skall hvarje half-år före den tid, då belåningsprisen å effekter för en ny låneperiod fastställas, uppgift meddelas Fullmäktige öfver beloppen af sådane effekter, som å hvar och en Våg utom Stockholm finnas såsom Bankens pant förvarade; hvarefter Fullmäktige, enligt sig företeende anledningar, bestämma om inventering eller besigtning Berättelse al Banko-Fullmäktige. 37 öfver panternes behöriga vårdande bör genom serskildt utsedt ombud å flere eller färre vågar verkställas.”
För fullgörandet häraf har Under-Styrelsen jemväl till Fullmäktige inlemnat dylika halfårs uppgifter, men någon fråga om begagnande af den Fullmäktige medgifne rättighet att genom ombud låta anställa inventering och besigtning å vågar utom Stockholm, har under den tid, hvarför nu redovisas, icke uppstått vid något annat tillfälle, än den 19 Juni nästlidet år, då, med afseende å de betydliga belopp af jerneffekter, hvilka, enligt den från Under-Styrelsen lill Fullmäktige inlemnade uppgift, den 1 i samma månad, såsom Bankens pant, förvarades på vågarne i Gefle, Söderhamn och Sundsvall, Fullmäktige, på sätt 1843 års Revisions-Berättelse, sid. 30, vid handen gifver. läto genom utsedt ombud anställa inventering å nämnde effekter, äfvensom besigtning öfver deras behöriga vårdande.
Sedan, öfver de af det utsedde ombudet, vid berörde inventering och besigtning, gjorde anmärkningar, vederbörande Magistrater och Vågbetjening med infordrade förklaringar till Fullmäktige inkommit samt Under-Styrelsen afgifvit utlåtande i målet, beslöto Fullmäktige, under den 14 Deaember 1843, med bifall till Under-Styrelsens uti berörda utlåtande gjorde framställningar, att uti afgående skrifvelse hos Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Gefleborgs
Län begära: l:o att Magistraten i Gefle måtte anmodas erinra Vågmästaren, att vid anteckning i den journal, som årligen af Under-Styrelsen tillsändes Magistraten, af det jern och andre vågförde effekter samt tackjern, som under loppet af det följande året å Vågen till pantsättning i Banken uppväges och i förvar ställes, noga iakttaga hvad å första sidan af samma journal och i UnderSty relsens cirkulär till Magistraterne, författningarne likmätigt, blifvit föreskrifvet samt att efter årets utgång och sedan alla de deruti antecknade effekter blifvit relaxerade, journalen till Banken äterskicka; och 2:o att samma Magistrat måtte förständigas, att, på sätt Magistraten, för sin egen och Bankens gemensamma säkerhet kunde finna lämpligast, för framtiden vidtaga sådane åtgärder, hvarigenom denna säkerhet bäst betryggades och det kunde blifva möjligt att med lätthet förrätta inventering och besigtning af de å Gefle metall-våg stående, hos Banken belånte, jern- och andre vågförda effekter samt att Kongl. Majrts Befallninghafvande framdeles ville meddela Fullmäktige underrättelse om de åtgärder, lill hvilka berörde framställning föranledt. 38 Berättelse af Banko-Fullmäktige.
Å denna skrifvelse har något svar ännu icke till Fullmäktige inkommit.
På grund af föreskriften i sednare delen af 160 §, hafva Fullmäktige årligen utsett ett ombud, att deltaga i den anställde inventeringen å Stockholms Jern- och Metallvåg, hvarvid, enligt de till Fullmäktige inlemnade berättelser, någon anledning till anmärkning icke förekommit. § 47.
I anledning deraf, att 161 §. mom. litt. d. i Banko-Reglementet innehåller: ”att alla hos Banken eller Låne-Kontoret nu befintlige eller framdeles ingifvande våg-attester skola, så vidt de deremot utgifne lån icke under tiden varda inbetaide, inom tolf månader från deras utgifningsdag, på det sätt föruvas, att ett ytterligare, genom låntagarens försorg, anskaffadt bevis af Vågbetjeningen derom, att panten finnes i behåll och att derför ansvaras, tillställes Banken eller Låne-Kontoret;” hade Under-Styrelsen, enär af det i berörde stadgande förekommande ordet ”alla” den slutföljd skulle kunna dragas, att icke allenast de ifrån Vågarne i Stockholm och Götheborg, utan äfven de ifrån Vågarne i Rikets öfrige städer utfärdade attester böra, så vida icke de derå upptagna lån varda inbetalte, inom tolf månader ifrån attesternes utgifningsdagar, på föreskrifvet sätt, förnyas, hos Fullmäktige anhållit om bestämdt förklarande, huru ofvanåberopade § och mom. rätteligen bör förstås och tillämpas.
Efter det Fullmäktige hos Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorer (se sid. 26—27 i Revisions-Berättelsen) gjort förfrågan om rätta tolkningen af berörde stadgande, samt Herrar Revisorer till svar å Fullmäktiges framställning förklarat, det Revisorerne ansågo föreskriften i merberörde 161 §. morn.
Lit. d. icke kunna hafva afseende å andre attester, än sådane, som voro utfärdade ifrån Stockholms och Götheborgs vågar; hafva Fullmäktige, med instämmande uti den af Herrar Revisorer uttalade åsigt, under den 16 December 1841, förständigat Under-Styrelsen att låta trycka och till begagnande utdela Blanketter till skuldebref för Lån å jern och vågförde elfekter, i öfrigt lilka med de nu befintlige formulären, men med införande af en till följande lydelse förändrad slutmening: ”utfästande vi oss jemväl, att, så vidt detta lån icke under tiden varder inbetaldt, vid påföljd af dess utsökning iakttaga den i Kongl. Kungörelsen under den 7 December 1841 meddelade föreskrift om Berättelse af Banko-Fullmäktige.
39 inlemnande till Banken af behörigt förnyelse-bevis öfver Våg-attester inom tolf månader från dess utgifningsdag.”
Om denna tolkning af Rikets Höglofl.
Ständer gillas, så lärer ifrågavarande § och mom. böra erhålla en till öfverensstämmelse dermed rättad ordalydelse. § 48.
Såsom fortsättning af hvad tryckta Revisions-Berättelsen af åren 1841 (sid. 25) och 1843 (sid. 31) innehålla, i fråga om ersättning för den förlust, Banken lidit, genom underlåten bevakning i Grosshandlaren Anders Broberg And:sons konkurs af ett lån, stort 500 R:dr B:ko, som bemälte Broberg hos Banken upptagit, emot pant af åtskillige jerneffekter; få Fullmäktige anmäla, att sterbhusdelegarne efter aflidne Banko-Kommissarien A. T.
Gyllencreutz instämt Fullmäktige till Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, att den 17 nästlidne April genmäla Kärandernes påstående att utbekomma de 217 R:dr 26 sk. 2 rst.
B:ko, hvilka, jemlikt Fullmäktiges under 25 Augusti och 30 November 1836 fattade beslut, blifvit innehållne af beni ähle Kommissaries lön för 4:de qvartalet sistberörde år; lärande Bankens Fiskals-Embete, som erhållit förständigande, att Bankens rätt och talan i förevarande mål iakttaga och bevaka, icke underlåta att, uti dess till Höglofl.
Utskottet afgifvande Berättelse, för samma mål redovisa. § 49.
Direktionen öfver Götheborgs Låne-Kontor hade, uti skrifvelse af den 19 September nästlidet år, jemte förmälan, att, under den närmast förflutna tiden omkring 20,000 SkU.
Stångjern blifvit å Götheborgs
Börs försålde till pris af 11 R:dr 24 sk., 11 R:dr 36 sk. och 12 R:dr per SkM, hvilket sistnämnde kunde anses för fast, och att, med afseende derå, belåningspriset för det jern, som, under loppet af år 1842 och första hälften af år 1843, blifvit belånadt, icke understege det värde, jern i allmänhet kunde anses ega, upplyst, dels att den qvantitet stångjern, som då funnes hos Kontoret pantsatt, med beräkning af 12 R:drs värde per SkU., utgjordes af 62,751 SkU, belånade under år 1842, samt 28,953 SkU. belånade underförstå hälften af år 1843, eller tillsammans 91,704 SkM-, och dels att, emot pant af berörde jern, utgifne lån blifvit lemnade åt personer, hvilkas namn, äfven med då gällande jernpris, innefattade nödig säkerhet för de lånebelopp, de erhållit. 40 Berättelse af Banko-Fullmäktige.
I anledning af denna anmälan, beslöto Fullmäktige, under den 9 Oktober sistlidet år, med bifall till ett derom väckt förslag, att alla lån på jern, som under år 1843 i Götheborg beviljats till högre belopp, än 10 R:dr B:ko på ^^:det, skulle uppsägas till inbetalning innan samma års slut, dock med rättighet för låntagarne, att inom samma tid på sådan pant upptaga nya lån, utan större inbetalning på de förenämnde, än skillnaden emellan det gamla belåningspriset och det, som af Fullmäktige i då påföljde
December månad komme att bestämmas; hvarom underrättelse meddelades Låne-Kontors-Direktionen, som, i afseende på verkställigheten af den del utaf nämnde, beslut. hvilken innefattade sättet för lånens liqviderande genom nya lån på samma pant, sedermera, under den 2 November nästnänmde år, uppå derom gjord begäran, erhöll den föreskrift, att kapital-afbetalningen, jemte den å lånen till betalningsdagen upplupne ränta, hvilken på samma gång borde erläggas, finge afskrifvas å de för primitiva lånen utgifna skuld förbi ndelserne, som, tillika med tillhörande handlingar kommo att utgöra säkerhet för återstående lånebeloppen. § 50.
Domkyrka har icke ännu begagnat någon del af det lånebiträde, till belopp af högst 33,000 R:dr tl:ko, som vid 1828—1830 årens Riksdag åt densamma beviljades, och hvilket, jemlikt 169 §.
1 mom. i Banko-Reglementet under den 15 Juni 1841, ”blott till nästa Riksdag” skulle bemälde Domkyrka tillhandahållas. § 51.
Ivommissarierne i Låne-Kansliet hafva, uti ett till Fullmäktige ingifvet Memorial af den 18 April 1842, jemte anförande, hurusom, i följd af Rikets sednast församlade Högloft.
Ständers beslut, angående dels förhöjning i cirkulations-kapitalet för utlåning, emot inteckning i fast egendom ifrån 4,780,000 R:dr, till 5,500,000 R:dr, eller med ett belopp af 720,000 R:dr, allt Banko, och dels utsträckning af belåningsrätten, hvad landtegendomar angår, ifrån 3:djedelen till hälften af taxeringsvärdet, lånens antal så betydligen tilltagit, att det dåmera icke vore möjligt att fullgöra den i 170 §. 5 mom. af BankoReglementet intagne föreskrift, samt derjemte med den noggranhet, som vederborde och en nödig omsorg för Bankens fredande från förluster kräfde, handhafva de flere olika åtgärder, hvilka, i och för vigilansen af det tillökade låneantalet, Kommissarierne, likmätigt den fastställda Redovisnings-och Tjenst görings - Berättelse af Banko-Fullmäktige. 41 görings-Ordningen för Låne-Kansliet, åligga, i förening med besörjandet af kassavården, anhållit det någon åtgärd, i anledning häraf, måtte af Fullmäktige vidtagas.