Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Contoret betraktat såsom Slals-Verkels skuld, endast der» i penningar utfärdade ersättningssumman, samt derå, på bestämda tider, verkställt afbetalning, i enlighet med hvad ofvan är nämndt, Stats-Utskottet, sorn vid jemförelse emellan dessa olika liqvidationssätt med det förordnande i ämnet, Rikets Ständer vid »823 års Riksdag meddelade, hvilket igenfinnes uti ^2 §. af Rikdagsbeslutet, äfvensom uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, N:o 3po, trott sig finna, att Bankens anspråk på ersättning i Silfver är välgrundad!,'har likväl anmodat Banco-Utskottet att deröfver meddela dess yttrande, äfvensom uppgift å Stats-Verkets återstående skuldbelopp, sedan detta års anslag 66,666: 32. äfven blifvit aflevereradt, och hvarigenom
Bankens återstående fordran vid innevarande års utgång skulle, enligt förestående beräkning, utgöra ett belopp af 150,828 R:dr 18 sk, 5 r:st.
Då likväl, i h vil ketti era fallet som helst, för liqvidens afslutande, berörde anslag intill nästa Riksdag icke erfordras, och delsammas uppförande alltså torde anses mindre lämpligt, får Utskottet förestå: att ett serskildt anslag för detta ändamål må göras och anvisas till utgående från Riksgälds-Contoret, och alt emedlertid det hittills å Allmänna Indragnings-Staten uppförde anslag till f, d. Kongl.
Famillens underhåll, må derifrån fä utgå. sto Genom den 8 nästlidne Februarii till Stats-Utskottet aflåten Nådig Proposition, som är införd i r Sami. 1 Afd. under N:o 29, har Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnat, att meddela förklaring af stadgandet rörande Landshöfdingars pensionsrätt, nemligen huruvida pensioner för afskedstagande Landshöfdingar med indelta löner, hvilka, enligt Rikets Ständers Skrifvelse den 10 Junii 1818, blifvit under vissa vilkor bestämde till ett belopp, motsvarande Stats-Secrelerare-lönerne på Stat, må, sedan tillökning i dessa senare blifvit vid senaste Riksdag beviljad, äfven till förhöjdt belopp utgå.
I afseende på anledningen till denna Nådiga framställning har Ut skottet, af de detsamma tillhandakomne handlingar, inhemtat: att Kongl. Majit, uppå underdånig ansökning af Herr Presidenten m. m.
Friherre B. TV. Fock, om afsked ifrån Landshöfdinge-Embetet i Upsala Län, med erhållande af pension, svarande emot nuvarande Stals-Secreterarelönen, under den 1 Julii i83o, beviljat bemälde Friherre Nådigt afsked ifrån berörde Embete samt derjemte, enär Friherre Fock, efter 5r år* Stats-TJtskoltets Utlåtande N.o 8g. tjenstetid o®h vid uppnådd 66 års ålder, enligt behörig tLäkarbetyg, var till helsa och arbetsförmåga försvagad, funnit honom, jemlikt Författningarne, berättigad alt å Allmänna Indragnings-Slaten uppföras, för att derifrån i sin återstående lifstid åtnjuta pension.
Beträffande åter pensionens belopp, så hade Kongb Majit val å ena sidan funnit, att, då, enligt Rikets Ständers skrifvelse af den jo Junii 1818, samt Kongl. Kammar-Collegii, i anledning deraf, på Nådig befallning utfärdade Circulaire-Bref af den ii October J8rg, pensioner för afskedstagande
Landsliöfdingar med indelte löner blifvit under vissa vilkor bestämda till ett belopp, motsvarande Stats-Secreterare-lönerne på Stat och Rikets Ständer vid senaste Riksdagen icke gjort något förbehåll, att den då beviljade förhöjningen i Stals-Secreterare-löncrne icke skulle verka till högre pensionsrätt i likhet dermed, för Landshöfdingar med indelte löner, Friherre
Fock icke saknat skälig anledning till sin begäran, att erhålla pension lika med nu varande Stuls-Secreterare-lönen; men enär å andra sidan förekommit, att af Rikets Ständers ofvan åberopade underdåniga skrifvelse den io Junii 18i 8, icke kunde anses bestämdt följa, att den tillökning i Stats-Secreterare-lönerne, Rikets Ständer beviljat, utan alt dervid omnämna Landshöfdingepensionerne, skulle lända till tillökning i samma nion i berörde pensioner; så, och då frågan var tvåtydig, bade Kongl. Majit tillagt Friherre Fock pension endast till det belopp, som syarar emot en Stats-SecreLerare-lön, efter hvad den före tillökningen derå vid sista Riksdag å Stat utgjorde, men derjemte beslutat den lill Rikets Ständer nu gjorda framställning, med förklarande tillika, att det ankomme på Rikets Ständers afgifvande yttrande, huruvida den vid senaste Riksdagen beviljade tillökningen i Stats-Secreterarelönen kunde komma, att, ifrån afskedstagande^ Friherre Fock under pensionen till g od o beräknas.
Beträffande nu först hufvudfrågan, så anser Stats-Ulskotlet den slutsalts af Rikets Ständers skrifvelse den io Junii 1818, och Kongl. Kammar-Collegii derom utfärdade Circulaire-Bref af den ii October 1819, hvarigenom pensionen för afskedstagande Landshöfdingar blifvit, under vissa vilkor, bestämd till lika belopp med dåvarande Stats-Seci eterarelönen på Stat, icke kunna härledas, att den tillökning uti nämnde lön, sam vid sista Riksdagen beviljades, utan att Landshöfdingepensionerne dervid omnämndes, skulle lända till enahanda tillökning i berörde pensioner, desto mindre, sorn det icke tillika blifvit stadgadt, att desamma eller i allmänhet de pensioner, för Civile Embetsman med indelta löner, 4 Siats-Utskottets Utlåtande JY-o 8g. hvilka blifvit bestämda efter vissa deras vederlikars contante loner, skola omedelbarligen förhöjas i samma mon, som desse senare vinna tillökning.
Och enär i öfrigt godkännandet af denna senare grundsatts otvifvelaktigt skulle hafva den påföljd, att Indragnings-Ståten blefve tillökt med ett betydligt antal Landsstats-Tjenstemän, samt härvid jemväl bör tagas i betraktande, att, med tillämpning af 1818 års Pensions-Författning, dels en väsendtlig olikhet i Landshöfdingarnes pensionsrätt skulle uppkomma, dels det missförhållande uppstå, alt någre Landshöfdingar erhölle högre pensioner, än Presidenter i Rikets Collegier samt 1000 R:dr mera än hvad för Generaler af Rikets Ständer vid sista Riksdag bestämdes, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer, alt, öfver deras den 10 Junii 1818 aflåtne underdåniga skrifvelse, angående indelte Civile löntagares pensionsrätt, i underdånighet meddela den förklaring, att beloppet af de pensioner, som å Allmänna Indragnings-Staten tilläggas dessa Embets- och Tjenstemän, bör fortfarande och intilldess annorlunda förordnas, utan afseende på redan tillkomne eller ytterligare tillkommande löneförbättringar, bestämmas efter 1818 års AflÖnings-Slater.
Beträffande serskildt Herr Presidenten, Friherre Focks rättighet till pension, såsom f. d. Landshöfding i Upsala Län, så förekommer väl för honom: att lian redan år 18r 1, eller långt före Rikets Ständers ofvanberörde förordnande, emottog Landshöfdinge-befattningen; att, om han fortfarit att tjena till dess han fyllt 70 år, honom säkerligen icke kunnat förvägras, att i sin öfriga lifstid såsom pension uppbära ett den indelta lönen motsvarande belopp; att, då den i Stats-Secreterare-lönerna vid sista Riksdag beviljade förhöjning meddeladés, utan något förändradt stadgande, i afseende på de efter samma löner utgående Landshöfdingepensioner, Friherre Fock kunnat ega anledning till den förmodan, att laans pension skulle bestämmas efter den förhöjda lönen, och att måhända hans afskedstagande varit af en sådan förmodan föranledt; men enär bestämmandet af Friherre Focks Landshöfdinge-pension, till likhet med den förhöjda Stats-Secreterare-lönen, skulle blifva ett betänkligt prsejudicat i afseende på nu anställde Lands-StaLs-Tjenstemäns i öfrige grader anspråk på pension, efter den förhöjda lön, deras i Collegierne varande vederlikar dels redan fått, dels ytterligare kunna få sig tillagde, tillstyrker Utskottet, Stals-Utskottets Utlåtande N.o 8g. 5 alt äfven f. d.
Landshöfdingens i Upsala Län, Friherre
Focks pension må förklaras böra utgå endast elter den å 1818 års stat uppförde Slats-Secreterare-lönen. 3:o Till Stats-Utskottet har Ridderskapet och Adeln remitterat en af Herr Adlerberg, Bror Reinhold, afgifven motion, innefattande det förslag, alt, med afseende å de många och magtpåliggande samt mannaålders-styrka erfordrande göromål, hvilka åligga Landshöfdingar, dessa lunde, efter att i i5, högst 20 års tid hafva beklädt Landshöfdinge-Emhelen, tillåtas, vid fyllda sextio år, taga afsked med bibehållande af halfva lönen såsom pension; förmodande Motionairen den fördel häraf skola vinnas, att accorderi till bemälde Embeten försvunne, samt Kongl. Majit erhölle fria händer, att till sådana vigt.iga Embeten, utan någre considerationer för den afskedstagande Landshöfdingen eller hans famille, utnämna dem, som dertill ega skicklighet och förtjenster.
Uti ett motionen bilagdt anförande, liar Grefve Cronhjelm, O. A., fästat Motionairens uppmärksamhet derpå, att Landshöfdingar redan hafva större pensionsrält, än den nu föreslagne, i thy alt de äro berättigade att, vid 65 års ålder, så framt Läkare-betyg om sjuklighet företes, taga afsked med bibehållande af hela sin lön, då denna ej öfverstiger Stals-Secreterare-lönen.
Yid öfvervägande af denna fråga, har Utskottet icke funni t skäl vara anfördt att, undantagsvis för Landshöfdingar, tillstyrka någon förändring i nu gällande föreskrifter, rörande vilkoren för Civile Einbetsoch Tjenstemän i allmänhet, att, vid afskedstagandet, erhålla pension, hvadan Utskottet äfven afstyrker bifall till Herr Adlerbergs ifrågavarande motion, /po Under den 8 näsllidne Februarii, har Kongl. Majit till StatsUtskottet aflåtit Nådig Proposition, i fråga om rättighet för förre Kronofogden, Assessoren Hollstén, förre Landt-Räntmästaren, Kongl. Räntmästaren Ahlgren och Lands-Kamreraren, Herr Kammar-Rådet Hertzman , att, såsom pensioner, få åtnjuta fulla Jaeloppet af deras innehafde indelta löner, för de bägge förstnämnde retroactivt för den tid, de redan egt afsked, och för Hertzman ifrån och med afskedstagandet.
(Se j Samlingen, 1 Afdelningen, Nio 28.)
Af de Utskottet i dessa frågor tillhandakomne handlingar inhemtas■ att förre Kronofogden i Strömsholms Fögderi af Westmanlands Län, Assessoren L. G. Hollstén, efter uppnådd ålder af 66 år, deraf han öfver 40 år innehaft Kronofogde-tjensten, uppå derom gjord underdånig 6 Stats-TJtskottets Utlåtande 1V;0 8g. ansökning, den 3o
December i83o blifvit frän nämnde befattning i Nåder afskedad, med rättighet att å Rikets Allmänna Indragnings-stat uppföras till årlig pension, i likhet med hvad Kammarförvandter inom Kainmar-Collegium å stat i lön uppbära; men att Hollstén, då denna pension icke utgjorde mer än 3g5-| R:dr, och således vöre otillräcklig för honom att försörja sig och en svagsint hustru, hos Kongl.
Maj:t gjort underdånig ansökning, att, från och med afskedstagande^ varda hugnad med en mot hans innehafde Häradsfogdelön, efter förvandling, svarande pension; alt likaledes Landt-Räntmästaren i Jönköpings Län, Kongl. Räntmästaren J. C. Ahlgren, uppå derom gjord underdånig ansökning, efter att hafva uppnått en ålder af 77 år, och tjeut i 5g år, den 2g Junii j831 blifvit från berörde Landt-Räntmästare-tjenst entledigad, med rättighet till pension, dock endast lill det belopp, sorn med grunderne i Kongl.
Kammar-Collegii Circulaire-bref 181g öfverensstämde, hvarefter Ahlgren, under anförande af otillräckligheten utaf det honom sålunda anslagne belopp, underdånigst anhållit, att såsom pension få tillgodonjuta dess under tjenstetiden innehafde lön, som vid afskedstagande! utgjort 66 R:dr indelt, och 65o R:dr contant; samt att Lands-Kamereraren i Ösler-Göthlaiuls Län, Herr Kammar-Rådet J. O. Hertzman rru uppnått en ålder af nära y3 år, deraf han öfver 5^ år varit i Rikets tjenst; att han således snart nödgades lemna dess nu innehafvande trägna och ansvarsfulla befattning; men att dervid likväl förekomme ett svårt bekymmer för hans egen, hans åldriga hustrus och flera oförsörjda anhörigas nödtorftiga bergning under hans återstående Jefnadsdagar, derest han icke linge tillgodonjuta lika Nåd, som vederfarits Lands-Kamereraren i Westmanlands Län, Ekelund, genom Kongl.
Brefvet den 10 Sept. 1823, och Lands-Kamereraren i Wester-Nori lands
Län, Selling, genom Kongl. Brefvet den 22 Maji 182g, hvilka kommit i åtnjutande af hela deras å stat innehafde Lands-Kamererare-löner, såsom pensioner för deras öfriga lifstid.
Förordningen den 24 Januarii 1778, hade Sökanderne varit berättigade, att, så framt desse Författningar ännu yarit gällande, vid afskedstagande!, efter uppnådd 70 års ålder, få, för sin öfriga lifstid, behålla hela lönen såsom pension, men, enär den förändriug deruti, i afseende på Lands-Statens med indelta löner försedde Embets- och Tjenstemän, blifvit, uppå Rikets Ständers vid i8i8års Riksdag fattade Beslut, genom Kongl Brefvet dea Stals-Utskottets Utlåtande IV;o 89. 7 23 Junii samma är, samt Kongl. Maj.Ms och Rikets Kammar-CoIIegii derpå grundade Circulaire-bref af den 11 October 1819, vidtagen, att LandsKamererare och Landt-Räntmästare, jemte Kronofogdar, sorn derefter erböllo afsked vid 70 års ålder, och efter 3o års tjenstetid, endast undfinge pension, de förstnämnde, lika med Kamererare, samt Landt-Räntmästare och Kronofogdar, lika med Kammarförvandter i Kongl. Maj:ts och Rikets Collegier, hafva Kronofogden, Assessoren Hollstén, samt LandtRäntmästaren, Kongl. Räntmästaren Ahlgren blifvit å Indragnings-stat uppförde till åilig pension af 3p5 R:dr 24 sk. hvardera, med derunder inbegripne 3^ tunnor spanmål, hvarjemte Lands-Kamereraren, KammarRådet Hertzman vöre, efter samma grund, berättigad till en årlig pension af 777 R:dr, med den tillökning, som efter Riksmarkegången kan belöpa å derunder begripne 74 tunnor spanmål.
Ifrån nyssnämnde, nu gällande grunder för Lands-Stats Tjenslemäns pensionerande, hafva undantag af Rikets Ständer blifvit medgifne, vid 182$ års Riksdag, för Lands-Kamereraren i Westmanlands Län, Kammar-RältsRådet Ekelund och, vid sistförflutne Riksdag, för Lands-Kamereraren i Wester-Norrlands
Län, Kammar-Rätts-Rådet Selling, hvilka båda förklarades berättigade att, vid afskedstagande!, få såsom pension uppbära ett deras innehafde indelta löner motsvarande belopp.
Dessa serskilda medgifvande grundade sig likväl hufvudsakligen derpå, att så väl Ekelund, som Selling, långt före den senare Pensions-forfattningens tillkomst, e inottagit sina tjenster, och att de till alla delar uppfyllt de vilkor, sorn, genom 1770 och 1778 års Pensions-författningar, voro, i afseende ej mindre på ålder, än tjenstetid, föreskrifne för bibehållandet efter afskedstagande! af ett med den indelta lönen lika pensions-belopp.
Stats-Utskottet, som anser en dylik förmon vid så beskaffade förhållanden vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, får alltså tillstyrka, alt Landt-Räntmästaren, Kongl. Ränlmästaren ihlgren, som, då han den 29 Junii 1831 erhöll Nådigt afsked, uppnått en ålder af 77 år och tjent i 59 år, samt Lands-Kame reraren, Kammar-Rådet Hertzman, som är 73 år gammal och öfver 57 år varit i Rikets tjenst, må, ifrån afskedstagandet, på Allmänna Indragnings-staten få uppbära pensioner, till likhet med hvad de dittills åtnjutne lönerna på stat utgöra.
Beträffande äter Kronofogden, Assessoren Hollstén, så hade lian vidi 8 Stats-Ulskottets Utlåtande N.o 8g. afskedstagandet väl uppfyllt det ena af de föreskrifne vilkoren, då han. i 4o år innehaft Kronofogdetjenst, men deremot icke uppnått mera än 66 års ålder.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 12 November 1823, föranledd af Rikets Ständers vid samma års
Riksdag i ämnet gjorda underdåniga hemställan, är väl terminen för civile Embets- och Tjenstemäns rätt att taga afsked, med bibehållande af sina löneförmoner oafkortade, nedsatt från 70 till 65 års ålder, då, efter vid pass 40 års tjenstgöring, deras sjuklighet eller försvagade helsotillstånd genom laglig Läkare-attest bestyrkes; och Assessor Hollstén,, som, på grund af företedd sådan attest, erhållit Nådigt afsked, har visserligen icke saknat anledning för sin nu gjorda underdåniga anhållan.
Men då hans rättighet att såsom pension få bibehålla hela indelta Kronofogdelönen, skulle stödja sig på ofvan åberopade Författningar af den i3 Mars 1770 och den 24 Januarii 1778, och Utskottet finner betänkligt, alt i någon mon tillstyrka eftergifvande! af de för en sådan förmons tillgodonjutande stadgade fordringar; så och då Assessor Hollstén haft sig bekant, det han, under sådana förhållanden, icke kunde erhålla större pension, än sorn öfverensstämde med Kongl.
Brefvet den 25 Junii 1818 och Kongl.
Kammar-Collegii Circulaire-bref den rr October 1819, och hvartill han blifvit uppförd, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å Kronofogden, Assessor Hollsténs ansökning om pension till likhet med den innehafda indelta Kronofogde-lönen. 5:o Genom Nådig Proposition af den 25 sistlidne Januarii, som ifrån Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad (infördi 1 Sami. 1 Afd.
N:o 71) har Kongl.
Sig icke kunnat undgå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att ett ökadt antal pensioner å Allmänna Indragnings-staten beviljas för de Generalspersoner, som, i anseende till hög ålder, måste lemna tjensten ; och har Kongl. Maj:t således föreslagit, att, under redan stadgade vilkor i afsede å lefnads-ålder och pensions-belopp, pensionerne för Generals-personer må, ifrån 2:ne, bestämmas åtminstone till 6, äfvensom, enär enahanda skäl förekomma, för afskedstagande Amirals-personers med Amirals-löner uppförande å Indragnings-staten, Kongl.
Maj:t, som ansett pensions-rummen för dem kunna inskränkas till 2;ne, tili Rikets Ständer öfverlemna! att härom likaledes förordna.
Vid remissens meddelande å denna Nådiga Proposition ifrån Bonde-Ståndet, har J. J. Rutberg, uti afgifvet anförande, i hvilket flere af Ståndets Stats-Utskottcts TJtlätancle IV.-o 8 g. 9 Ståndets Ledamöter instämt, sökt ådagalägga obehöfligheten af den Föreslagna tillökningen.
Redan vid senaste Riksdagen gjordes
Nådig framställning om nödvändigheten att bereda utväg för Generals-personer, att, vid tilltagande ålder, vara försäkrade om anständig utskomst, utan alt för delta ändamål behöfva qvarstanna i tjenst längre, än helsa och krafter det medgåfve, och hvilken utväg ansågs lättast kunna beredas, om innehafvarne af de 9 på stat föreslagne Generals-lönerne erhölle rättighet att, vid 65 års ålder och efter en viss tillryggalagd tjenstetid, blifva, med bibehållande af lönen eller pension, svarande emot hvad för Landshöfdingar funnes stadgadt, på Allmänna Indragnings-staten öfverflyttade; och blef denna framställning i så måtto gillad, att Rikets Ständer funno de blifvande innehafvarne af de g å stat uppförda Generals-löner i penningar, böra erhålla rällighetatt, lika med Landshöfdingar, och, i enlighet med hvad Förfaltningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, vid 65 års ålder, efter erhållet afsked, till pensions åtnjutande för den öfriga lifstiden uppföras å Allmänna Indragnings-staten; dock med den inskränkning att på en gång ej flere, än 2;ne sådana pensioner, bestämda till 3ooo R:dr hvardera, bestodos.
Då emedlertid hittills icke något af de sålunda för Generals-personer på Allmänna Indragnings-staten medgifne pensionsrum blifvit begagnadt, och anledning alltså är att förmoda, att detta antal, åtminstone intill nästa Riksdag, är motsvarande behofvet, och Statens tillgångar behöfva användas till andra, högst angelägna behof, afstyrker Utskottet den ifrågaslällda tillökningen i antalet af redan befintliga pensionsrum för Generaler.
Hvad åter Amiralerne beträffar; så har Utskottet icke kunnat undgå, så väl finna billigheten deraf, att äfven för dessa bereda möjlighet att, då krafter och helsa aftaga, kunna afgå och för sina återstående dagar ega en betryggad utkomst, som äfven inse vigten af att skicklige och kraftfulle män finnas inom den Embetsmanna-corps, som utöfvar öfverinseende! å Flottans dyrbara materiel; och Utskottet får fördenskull, med hänsigt i öfrigt till Amirals-beställningarnes inskränktare antal, föreslå uppförandet å Allmänna Indragnings-staten af en Atnirals-pension, till lika belopp med Generals-pensionerne, likväl med vilkor att, om den afskedstagande innehaft Bill. till R.
Fröt. i834• 4 Sami. 1 AfcL 2 -23.eije Häftet. lO Stals-Ulskoltels Utlåtande N.o 8g. lägre lön, blott ett densamma motsvarande belopp upp* fores, samt att i öfrigt de för Generals-pensioners åtnjutande gällande föreskrifter, i afseende på den afskedstagandes ålder och tjenstetid, jemväl vid Amirals-pensionens tilldelande må iakttagas. 6;o Genom den 25 sisth Januarii til! Stats-Utskottet aflåten Nådig Proposition (införd i i Sami. i Afd.
N:o 19), har Kongl. Maj:t till Rikets Ständers afgörande öfverlemnat en af aflidne Coinmendantens å Carlshamns Castell, Capitainen och Riddaren J.
Benzelstjernas efterlemnade Enka, Magdalena Benzelstjerna , i underdånighet gjord ansökning, deruti lion, med omförmälande af den olycka, sorn år 1817 drabbat sökanden och hennes man, då Commendantshusel å Carlshamns Castell genom vådeld afbrann, vid hvilket tillfälle all deras enskilda förmögenhet gått förlorad, under det mannens hela uppmärksamhet och omsorg varit egnad åt räddandet af Kongl.
Maj:ts och Kronans i ett nära derinvid beläget kruthus förvarade betydliga krulförråd samt andra effecter, underdånigst bönfallit, det Kongl. Majft, med afseende så väl härå, som å den längre tid af 43 år, som mannen tjent, äfvensom å sökandens högst tryckande belägenhet med 5 oförsörjda barn och barnabarn, täcktes tillåta, att de i5o R:dr, hvilka år 1821 blifvit Capitainen Benzelstjerna i lifstiden, såsom en årlig lönförbältring, personell tilldelade, fortfarande finge utgå till den aflidnes Enka och Barn, såsom en ersättning för det lian i lifstiden uppoffrat heta sin förmögenhet, för att ifrån lågorna rädda Kongl. Maj:ls och Kronans egendom, achmed största lifsfara frelsat Carlshamns Castell ifrån en explosion, som troligen sprängt Kronans byggnader och en del af fästningsverken i luften.
Och har Enkan Benzelstjerna vid sin underdåniga ansökning bifogat ett af Chefen för Ingenieur-corpsen, General-Lieutenanten, m. ra.
Herr Friherre Franc Sparre_, den 7 October j833 utgifvet betyg, deruti Herr
Friherren vitsordat så väl rigtigheten af den utaf sökanden uppgifna olycks-händelse, som alt Capitainen Benzelstjerna, hvilken allt sedermera, under omsorgen för en talrik och af sjukdom samt olyckor ofta hemsökt famille, med knappa inkomster stridt mot bebofvet och följderne af nämnde kännbara förlust, vid sin död i största armod efterlemnat maka samt oförsörjda barn och barnabarn, hvaribland en dotter, sjuk och sängliggande, på sjette året; hvarjemte Kongl. Maj:ts General-Adjutant för Armeen, vid öfverlemnande af Enkan Benzelstjernas ifrågavarande ansökning, densamma Siats-Utskottets Utlåtande N;0 89. ( ( med förord beledsagat, med vitsordande tillika af Capitainen Benzelstjernas nit och trohet i Fäderneslandets tjenst.
Med afseende å de sålunda för Capitainen Benzelstjernäs
Enka förekommande serskilda bevekande omständigheter, tillstyrker Stats-Utskottet, att den hennes aflidne man personelt tillagde lönförbättring, j 5o R:dr B:co årligen, må jemväl af henne under sin återstående lifstid få ifrån och med mannens frånfälle uppbäras och tillgodonjutas, samt beloppet å denna stat uppföras. 7:0 Genom Nådig Skrifvelse af den a5 sistlidne Januarii (införd i 1 Sami. 1 Åfd. under N:o 17), bar Kongl. Maj:t gifvit Stats-Utskottet tillkänna, att, sedan det för Commendanten i Warberg bestämda arfvode blifvit, till följd af Fästningens demolition, ifrån Commendants-staten uteslutet, Kongl. Maj:t likväl dels ansett alt Commendanten i Warberg, Öfverste-Lieutenanten Friherre J.
K- Bennet, borde bibehållas vid innehafde Commendants-arfvodet 35o R:dr och derunder begripne 20 tunnor spanmål, dock utan åtnjutande af inqvartering och anslaget till skrifmaterialier, dels ock förordnat, att ifrågavarande arfvode skulle, intill dess detsamma kunde å Indragnings-stat öfverflyltas, utgå af besparingarne å Riks-Statens 3:dje Hufvudtitel; och bar Kongl. Maj:t till Rikets Ständer nu i Nåder öfverlemnat, att detta arfvode, med tillökning för derunder beräknad spanmål, å Allmänna Indragnings-staten uppföra.
Med anledning af denna Nådiga Skrifvelse, och i öfverensstämmelse med hvad Utskottet uti i5:de puncten af dess Utlåtande, rörande 3:dje Hufvudtitelns reglering, yttrat, får Utskottet tillstyrka, att det f. d.
Commendanten i Warberg, Öfverste-Lieutenanten Friherre J. K. Bennet tillagde arfvode 35o R:dr B:co, med derunder beräknade 20 tunnor spanmål, må å Allmänna Indragnings-staten upptagas. 8:0
Uti Nådig Skrifvelse af den 25 sistlidne Januari i (intagen uti 1 Sami. 1 Afd.