Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom stöd för sin underdåniga anhållan har sökanden hufvudsakligen anfört, att han, som, efter det ordinarie Kronofogden Lönbohm under November månad 1851 sjelf förrättat kronofogdetjensten, endast från och med den 1 påföljde December till den 8 Februari 1852 och under första månaden på Lönbohms uppbördsansvar förestått samma j befallning, icke egt eller af de till honom öfverlemnade handlingar kunnat vinna annan ■ kännedom om ifrågavarande i räkenskapen balanserade arrendesurnrna, än den, som lemnades af anteckningen i sednaste balansrelation, att nemligen fordringsanspräket blifvit med ed fästadt den 4 Juni 1851 samt att inslällelsedagen i Arenanders konkurs in folie under nyssnämnde November månad, och alt, då således ordinarie kronofogden handlagt göromålen såväl vid tiden för inställelsedagen i konkursen, som nära en månåd derefter, bemälde kronofogde, om fordringsanspräket ej blifvit bevakadt, bordt genast väcka talan mot löltesmännen.
Sedan Stals-konloret häröfver blifvit hördt samt, på anförda skäl, instämt i E. K. | Maj:ts Befallningshafvandes förordande af nådigt bifall till sökandens underdåniga fram- ; ställning, har, i betraktande af hvad i frågan förekommit, E. K.
Majit föreslagit Rikets Ständer, att sökanden må förklaras berättigad att frän Kronans kassa återbekomma ofvanberörda dit levererade 311 Ridr 85 öre; Och hafva Rikets Ständer, med afseende å de i den nådiga Propositionen anförda förhållanden, bifallit hvad E. K.
Majit sålunda behagat föreslå.
Skrifvelse, IS:o 28. 27 \:o 28.
Uppläst och godkändt hos Bidd. och Adeln den 24 Febr. 1866.
Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 2 8 — -— Bonde-Ståndet den 7 Mars — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående nedsättning af räntan för Trysunda fiske eller detsammas afträdande till Kronan.
(Stals-Utskottels Utlåtande N:o 38.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer är vordet anfördt, att, sedan E. K. Maj:t, jemlikt nådigt Bref den 30 December 1856, pröfvat skäligt, i enlighet med Rikets Ständers förut fattade beslut, bifalla del Nätra och Själevads socknemän finge luonofisket vid Trysunda hamn med dertill hörande skär, holmar och fiskevatten, beläget i Nätra socken af Ångermanlands norra fögderi, till skatte lösa, emot förbindelse alt årligen utgöra den ränta, som enligt grunderna i E. K.
Maj:ls nådiga Kungörelse af den 11 Maj 1855 motsvarade 94 tunnor saltad strömming samt emot erläggande, såsom skatte-köpeskilling, af 1,253 R:dr 16 skillingar
Banko jemte 6 procent å sistnämnda summa i afgift till Wadstena krigsmanshus, och Kammar-kollegium under den 28 April 1857 utfärdat skattebref å nämnda fiske med dertill hörande lägenheter; så hade bemälde socknemän sedermera med skaltemannarält innehaft detsamma och derför till Kronan från och med 1857 utgifvit den åsätta räntan, utgörande 994 centner 20 €1 hö, som, efter förvandling enligt de i Kongl.
Kungörelsen den 11 Maj 1855 bestämda grunder, motsvarade den förra räntan, 94 tunnor strömming.
Ehuru blott en kort tidrymd sålunda förflutit efter det fisket blef med eganderätt åt socknémännen upplåtet, hade desse likväl redan haft tillfälle erfara, alt fiskets bibehållande emot den årliga räntan blefve för dem i högsta grad betungande, hvartill anledningen vore att söka uti ränteförvandlingen, som syntes verka en allt större skilnad emellan den förra räntan i strömming och den sednare i hö.
Denna skilnad utgjorde nemligen, enligt en af vederbörande häradsskrifvare upprättad uträkning: 28 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse. i\:0 28. för år 1857 472 R:dr 68 öre. 1858 418 „ 16 „ 1859 634 97 „ „ 1860 914 „ 54 „ „ 1861 980 „ 01 „ „ 1862 1,074 „ 51 „ „ 1863 1,208 v 96 „ och „ 1864 1,354 „ 84 „ Socknemännen hade med ularrendering af fisket väl lyckats erhålla ett årligt arrende af 135 tunnor saltad strömming, eller 41 tunnor mera än den förra räntan, men dä priset ä strömming olla blefve lägre, under det markegångspriset å hö ständigt höjdes, kunde socknemännen ändå ej undgå alt få vidkännas en stor förlust på fisket, hvilken årligen ökades.
Socknemännens skuld för fisket uppginge i följd deraf till icke ringa belopp och utgjorde, enligt de år 1865 alslutade räkenskaperna för fisket, 6,089 R:dr 29 öre, oaktadt till skuldens amortering under år 1864 å socknemännen blifvit uttaxeradt ett belopp af 1,500 R:dr.
Dä nu detta ogynsamma förhållande härledde sig Irån räntans förvandling, men socknemännen, vid den tid underdånig ansökning om fiskets skattelösen gjordes, eller löle 1853—1854 arens riksdag, icke kunnat ega någon kännedom om ränleförvandlingen och de följder den i förevarande hänseende kunde medföra, syntes del obilligt att socknemännen skulle få vidkännas berörda, alltjemnt tillvexande förlust, och med anledning häraf är vordet föreslaget, antingen alt bemälda tvänne socknar finge, emot skatlelöseskillingens ålerbekommande, förenämnda fiske lill Kronan afträda, eller alt den årliga räntan deraf måtte nedsättas till hälften, eller 47 tunnor saltad strömming, motsvarande efter förvandling 497 centner 10 <lt hö.
De sålunda anförda förhållanden synas visserligen förtjena uppmärksamhet och behjertande; men då frågan, om och i hvad mån räntan af ofvannämnda fiske må böra nedsättas eller fisket tili Kronan aflrädas, icke lämpligen kan afgöras förr, än undersökning om förhållandet i behörig ordning egt rum, lå Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes låta föranstalta om behörig undersökning af förhållandet med nämnda fiske samt, derest omständigheterna dertill skulle föranleda, till Riksdagen i ämnet aflåta nådig Proposition.
Stockholm den 7 Mars 1866. Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 29. 29 lif:O 29.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Febr. 1866.
Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 2 8 — — Bonde-Ståndet den 7 Mars — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om upplåtelse af mark till staden Landskrona från det Landskrona fästning tillhörande område.
(Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 45.) 8. A. K.
Hos Rikets Ständer har förslag blifvit väckt derom, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att så stort område af de omkring Landskrona stad befintliga, Kronan tillhöriga gamla fästningsverk, som, efter verkställd undersökning och utredning, kunde finnas erforderligt för stadens utvidgning, finge för sådant ändamål till staden ölverlåtas; till stöd för hvilken framställning är vördet anfördi: att under de tio sistförflutna åren folkmängden inom Landskrona stad blifvit betydligt förökad och samtidigt dermed inom staden uppstått stort behof af byggnadstomter lör uppförande af allmänna och enskilda byggnader; alt, ehuru detta förhållande gjorde en utvidgning af staden nödvändig, någon sådan emellertid vore omöjlig, såvida icke staden, som ät landsidan vore hell och hållet omsluten af de gamla fästningsverken, på hvars område utvidgningen borde verkställas, derifrån erhölle erforderlig mark; samt att, enär större områden af fästningsverken pä längre och kortare tid bortarrenderades med rättighet för arrendalorerne alt utjemna vallarne och uppodla marken för säd och jordfrukter, häraf kunde få antagas, ali detta område ansåges för fästningen umbärlig!; att, beträffande vidare det nu ifrågasatta beholvet af större utrymme, stadens folkmängd uppgått år 1844 till 3,533, är 1854 lill 4,229 samt år 1865 till 6.598 personer och sålunda pä de sista tio åren ökats med mera än femtio procent; att en mängd nya byggnader blifvit under de sednare åren i staden uppförda, hvarigenom det till stadsplan knappt tillmätta utrymmet blifvit helt och hållet upplaget); ali, då folkmängden äfven framgent antagligen komrne alt betydligt ökas, utvidgning af stadens område nödvändigt erfordrades, derest icke den fria utvecklingen skulle hämmas; att, i anseende lill stadens belägenhet pä en udde, utvidgningen endast kunde verkställas i en riglning, men i denna stängdes af fästningsverkens område, hvilket såsom ett bredt bälte skilde staden från 30 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 29. dess förstäder; alt detta stadens egendomliga läge betydligen ökade olägenheterna af områdets på andra sidan fästningsverken bebyggande, olägenheter, hvilka, särdeles med afseende pågas- och vattenledning, polisuppsigt, m. m., hade gjort sig synnerligen kännbara; att det derföre vore af största vigt för samhället att utvidgningen verkställdes så, att stadens skilda delar sammanslötes till ett helt och den på samma gång erhölle utrymme för sådana offentliga byggnader, hvilka erfordrade ett friare och rymligare samt från galulrafiken mera afskildt läge, än inom stadsqvarteren kunnat åt dem beredas, såsom för ett ytterligare folkskolehus och ett sjukhus, hvilka, änskönt staden fattat beslut om deras uppförande, likväl, i brist af utrymme, ännu icke kunnat komma till stånd, äfvensom för ett nytt elementarläroverkshus; att öppna platser för allmänna planteringar i prydlighetens och sundhetens intresse jemväl erfordrades; samt att af allt detta klart syntes, hurusom stadens normala utveckling samt ett lämpligt och tidsenligt ordnande af dess undervisnings-, sjukvårds- och sundhetsanstalter ytterst vore beroende på förvärfvande! åt staden af den del utaf fästningsverken, hvarom nu vore fråga; hvarjemte såsom ytterligare stöd för antagandet alt den begärda marken ej vidare vore för fästningen oumbärlig, erinrats derom, alt Eders Kongl. Majit redan till Landskrona—Eslöfs jernvägsbolag upplåtit 14 tunnland deraf.
För närmare upplysning i ämnet hafva jemväl blifvit till Rikets Ständer ölverlemnade dels ett af Magistraten den 20 December 1865 utfärdadt intyg derom, att, i följd af verkstäldt bebyggande och gjorda upplåtelser, några tomter numera icke funnes i Landskrona lediga, hvarken till enskilda eller offentliga byggnaders uppförande, dels utdrag af ett utaf förste landtmätaren i Malmöhus län utgifvet embetsintyg, utvisande att de år 1863 i Landskrona befintliga, Kronan tillhöriga vall-lotter Niis 28—37, 39— 48 samt 62—68 jemte plantagelyckan med litt, A. p. och A. q., utgjorde 34 tunnland 17,87 kappland i areal, dels en karta öfver de Landskrona oingilvande fästningsverk, derå fanns särskildt betecknad den del deraf, som förevarande framställning afsåge, hvilken del utgjordes af nyss uppräknade egofigurer, dels ock slutligen karla öfver Landskrona stad, upprättad 1853 af Gustaf Ljunggren och utvisande, hurusom genom sitt läge det begärda ego-området liksom medelst ett bredt bälte alskar sambandet mellan den egentliga staden och dess öfriga område.
I sammanhang med hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer inhemlat, alt, sedan Landskrona stad hos Eders Kongl. Majit är 1851 i underdånighet sökt att mot lösen erhålla dispositionsrätt till åtskilliga inom fästningsområdet liggande kronolomter, men denna ansökning efter vederbörandes hörande, enär, i anseende lill tomternas belägenhet, deras bebyggande ansetts blifva för citadeliets försvar hinderlig!, blifvit lemnad utan nådigt afseende, så, oell efter det vid 1856—1858 årens riksdag, i anledning af derom gjord framställning, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse tillkännagifvit, att, derest Eders Kongl.
Majit, efter ärendets ytterligare utredning, skulle finna skäl i nåder medgifva, det förenämnda byggnadstomter i Landskrona gamla stad finge till större eller mindre del åt staden eller enskild försäljas, Rikets Ständer äfven lör sin del sådant bi föllo, har Eders Kongl. Majit, genom nådigt Bref den 22 Juli 1858, enär behofvet af mark för Landskrona stads utvidgning ej kunde på annat sätt lämpligen afhjelpas än genom öfverlåtelse dertill af Kronan tillhöriga tomter, i så måtto medgilvit den sökta öfverlåtelsen, alt tomterna Niis 46—53 jemte södra hälften af tomten Nio 55, hvilka utan särdeles skada kunde åt enskilde öfverlåtas, finge på offentlig auktion åt den mestbjudande med eganderätt försäljas; äfvensom att, med nådigt bifall till hvad Rikets Ständer vid 1862 och 1863 årens riksdag för sin del medgifvit, Eders Kongl. Majit till Landskrona—Eslöfs jernvägsbolag upplåtit en större jordrymd af fästningsverkets område. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 30. 31
Af hvad sålunda förekommit synes det, som vore behofvet af ökadt utrymme för Landskrona stad oafvisligt och alt nämnda samhälle genom dess under de sednare åren vunna utveckling förvärfvat billiga anspråk på ett sådant understöd, som det ifrågavarande.
Då emellertid af den företedda kartan visar sig, att den afsedda utvidgningen ej kan ega rum annorledes än medelst användande af större eller mindre del af läslningsområdet, deraf åter upplåtelse, om än mot ersättning, ej torde kunna medgilvas i annan eller vidsträcktare mån, än marken för fästningens behof kan undvaras, men, med föranledande af de i sednare lider från fästningsområdel gjorda upplåtelser lill enskilda personer och bolag, det kan antagas, alt, under de, sedan likartad fråga sednast förevar, tilländagångna åtta åren, förhållanden må hafva inträdt, som tilläfventyrs kunna medgifva en vidsträcktare upplåtelse, än som i följd af då gjord framställning sedermera egt rum, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla alt, derest Eders Kongl. Maj:t, efter Eröfning, om och i hvad mån ifrågavarande egolotter kunna vara för försvarsverkets ehof nödvändiga, och sedan vid ärendets ytterligare utredning sig visat alt behofvet af mark i och för Landskrona stads ändamålsenliga utvidgning ej kan på annat sätt afhjelpas, skulle finna lämpligt, att ifrågavarande område antingen hell och hållet eller till en del finge, mot beredande af full ersättning ät Staten, till Landskrona stad upplåtas, Eders Kongl.
Maj:t i sådant fall behagade till Riksdagen derom aflåta nådig Proposition.
Slockholm den 7 Mars 1866.
W:o 30.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 4 Pehr. 1 86 6.
Preste-Ståndet den 2 8 — — Borgare-Ståndet den 2 8 — — Bonde-Ståndet den 7 Mars — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående eftergift af 1863 års arrende för kungsladugården Åhs Moster i Hallands län. (Stats-Utskoltets Utlåtande N
Enligt hvad inbemtas af en till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition af den 7 November sistlidna år, har E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Hallands län uti un - 32 Expedilions-Ulskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, A:o 30. derdånig skrifvelse den 3 Mars 1864 till E. K.
Majit öfverlemnat en af arrendatorn utål' kungsladugården Åhs kloster om fyra mantal med dertill hörande Åhsbro laxfiske i Åhs socken och Wiske härad af nämnda län B. J. Busck underdånigst gjord ansökning, att, med afseende å den betydliga, till minst 9,573 R:dr Runi uppskattade förlust, sorn, på sätt ansökningen bifogade syne- och värderingsinslrutnenler ej mindre af vederbörande länsman med lyra närboende landtbrukare, än äfven af ortens domare och nämnd, utvisade, sökanden fått vidkännas under en på Halländska kusten den 22 December 1863 inträffad storm, derigenom att ladugårdsbyggnaderna vid kungsladugården blifvit förstörda samt nitton boskapskreatur och tio får af de nedstörtade byggnaderna dödade äfvensom redskap och glöda skadade, E. K.
Majit måtte läckas till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om eftergift af så stor del al arrendebeloppen för kungsladugården, som motsvarade den bevisliga förlusten eller hvad E. K.
Majit kunde anse billigt, samt emellertid tillåta, alt med erläggande af 1863 års arrende, utgörande, enligt tväune vid den underdåniga ansökningen fogade debetssedlar, tillhopa 4,828 Ridr 80 öre Runt, finge anstå intilldess Irågan om eftergift blifvit i nåder afgjord. lili algifvet underdånigt yttrande i ämnet har E. K. Majlis Befallningshafvande vitsordat de i den underdåniga ansökningen, lill stöd för densamma, uppgifna förhålhällanden och med särskildt (åstadt alseende dels derå, att sökanden icke kunnat ge- I nom assurans eller andra försigtighetsmått skydda sig emot ifrågavarande genom en ovanlig olyckshändelse honom tillskyndade förlust, dels ock derå, alt sökanden under arrendetiden betydligt såväl till byggnader som häfd förbättrat egendomen, hvars derigenom ökade värde komme Staten till godo, samt dä billigheten syntes fordra, att en Kronans arrendator, om än i kontrakt dertill förbunden, icke ensam borde vidkännas t följderna af en å den arrenderade egendomens åbyggnader förorsakad skada, hvartill ban icke genom någon uraktlåtenhet varit vällande, underdånigst hemställt, det E. K.
Majit måtte lill Rikets Ständer aflåta nådig Proposition, att 1863 års arrende för ifrågavarande kungsladugård, hvilket motvarade omkring hälften af den lidna förlusten och obetydligt mera än två tredjedelar af den till 6,650 Ridr uppskattade skadan å de nedblåsta ladugårdsbyggnaderna, mätte sökanden efterskänkas.
Med anledning häraf och i enlighet med Kammar-kollegii och Stats-kontorets i underdånighet algifna utlåtande i ämnet, deruti Kollegierna instämt i E. K. Majits Befallningsha(Vandes underdåniga tillstyrkande, har E. K.
Majit, som emellertid och intilldess nådigt beslut blelve i anledning af förevarande ansökning meddeladt, förordnat alt någon exekutiv åtgärd till indrifvande af 1863 års ifrågavarande arrende icke borde ega rum, föreslagit, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva, del omförmälda arrendealgift för kungsladugården Åhs kloster, utgörande 4,828 Ridr 80 öre R:nit, må varda sökanden efterskänkt.
Af de till detta ärende hörande handlingar hafva Rikets Ständer bland annat inhemta!, att de byggnader, "hvilka vid omförmälda olyckshändelse förstördes, lill antalet varit Ivänne, hvaraf den ena innefattat stall, fähus och fårhus samt den andra ■ tvänne logar och tre lador jemte tröskverkshus; all den förra byggnaden blifvit uppförd 1846 och den sednare 1847 samt alt de båda varit af varaktig beskaffenhet och blifvit brandförsäkrade för ett sammanlagd! belopp af 10,500 Ridr; A Och hafva Rikets Ständer, med afseende å de särskilda bevekande omständig-B heter, som i förevarande fråga förekommit, till ofvanberörda nådiga framställning lem-B nät bifall.
Rikets Ständer framhärda etc. ■ Slockholm den 7 Mars 1866.
B Nio 31.
I Expeditions-Utskottets Förslag tilt underd.
Skrifvelse, .\:o 54. 33 %:0 31.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Mars 1866.
Preste-Ståndet dén 10 — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition angående afsöndring af jord frän Rönö kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård, m. rn.
(Stals-Utskottets Utlåtande N:o 49.) 8. A. K.
Sedan Rönö församling i Ostergötlands län år 1850 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att från den inom socknen belägna
Rönö kungsgård måtte få afsöndras en å karta affattad och beskrifven jordrymd om 24,3 kappland åker till utvidgande af församlingens kyrkogård samt lill plats för fattighus och jordland för skolläraren, äfvensom att nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas, åsyftande att åt bemälda församling bereda nyttjanderätt för everdeliga tider till nämnda jordrymd, hvilken vid arrendetidens utgång skulle från vidare utarrendering för Kronans räkning undantagas och af församlingen få kostnadsfritt disponeras; men Kongl. Maj:t genom nådigt beslut den 28 December berörda år, bland annat, enär arrendet af Rönö kungsgård räckte ända till midfastan 1868 och det således vore för tidigt att förordna om användandet af kungsgårdens jord i en så aflägsen framtid, icke funnit skäl alt, i anledning af berörda ansökning, nådig Proposition till Rikets Ständer aflåta; så hafva, enligt hvad E. K. Maj:t uti nådig Proposition af den 21 December sistlidet år gifvit Rikets Ständer tillkänna, församlingsboarne, som sedermera tillbyggt skolhuset, så att deri äfven beredts utrymme för fattighus, genom utsedda ombud, med bifogande af omförmälda karta och beskrifning, hos E. K. Maj:t i underdånighet förnyat sin ansökning om afsöndring af ofvannämnda jordrymd, att tillträdas midfastan år 1868, samt tillika erbjudit att derför gifva årlig afgäld till Kronan eller, på en gång, bestämd lösen; till hvilken ansökning Konsistorium i Linköpings stift och E. K. Maj:ts Befallningshafvande i länet tillstyrkt nådigt bifall.
1 anledning häraf har, efter inhemtande af Kammar-kollegii underdåniga utlåtande i ämnet, och då, enligt hvad handlingarne utvisade, Rönö församling, hvars kyrka Hih■ lill II St.
Prot. 4865 fy 4866. 40 Sami. 4 Afd. 2 Haft. 5 34 Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, Al:o 52. och kyrkogård pä alla sidor omgifvas af Rönö kungsgårds egor, icke kunde få sitt ådagalagda behof af utvidgad begrafningsplats och af jordland för sin folkskolelärare på ändamålsenligt sätt afhjelpt annorledes, än genom den begärda jordafsöndringen från kungsgården, E. K. Maj:l uti omförmälda nådiga Proposition, i öfverensstämmelse med hvad Kammar-kollegium och öfrige vederbörande tillstyrkt, föreslagit Rikets Ständer, att för ofvanberörda ändamål måtte af Rönö kungsgårds egor för alltid till Rönö församling från midfastan 18(58 upplåtas ifrågavarande 24,3 kappland åker, emot skyldighet för församlingen att härför till Kronan erlägga årlig afgäld, hvilken borde bestämmas på sätt och i den ordning Kongl.
Förordningen den 6 Augusti 1864 föreskrifver.
Rikets Ständer hafva till pröfning förehaft detta ärende och dervid, på de i den nådiga Propositionen anförda skäl, funnit godt bi lalla hvad E. K. Maj:t sålunda behagat föreslå.
R ikets Ständer framhärda etc.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågastäldt utfärdande af en Ordnings-stadga för städerna i riket.
(Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 47.) S. A. K. Sedan Kongl.
Majit, efter inhemtande, att en stor del af de stadgar, som i städerna, utom Stockholm, uti ekonomi- och polismål tillämpades, blifvit utfärdade af städernas Magistrater, och att dervid ej sällan gränserna för dessas rättigheter öfverskridits, i synnerhet så lill vida, som vitén och andra ausvarspålöljder, deribland till och med kroppsstraff, blifvit i strid såväl emot antagna lagsliftningsgrunder, som emot gällande lag och författningar bestämda, genom nådigt Cirkulär den 26 September 1840 Ecep edit i o n s- U
Is ko lie Is Förslag till anderd.
Skrifvelse, iV.-o 32.
35 anbefallt Sine Befallningshafvande i samtliga länen att från vederbörande
Magistrater eller i desses ställe varande stads-styrelser infordra underdåniga förslag till de ordningssladgar, som kunde anses behöfliga att, i stället för de af nämnda myndigheter utfärdade, af Kongl.
Majit fastställas, hvarvid jemväl borde föreslås sådana jemkningar i de af Kongl.
Majit rörande städernas ekonomi- och polismål meddelade reglementariska stadganden, som, i anseende till förändrade förhållanden, kunde finnas af behofvet påkallade; så, och efter det åtskilliga sådana förslag, jemte Kongl. Majits Befallningshafvandes deröfver algifna utlåtanden till Kongl. Majit inkommit samt förberedande åtgärder i öfrigt vidtagits, förordnade Kongl. Majit den 19 Oktober 1855 en komité af sakkunnige män att, efter tagen kännedom af alia handlingarne i målet, uti frågan afgifva underdånigt uttlåtande och förslag i det fullständiga omfång nyssberörda nådiga Cirkulär utmärkte.
Denna komité blef år 1859 färdig med underdånigt förslag till en “Ordniugs-stadga för rikets städer“; hvarjemte komitéen algaf särskildt underdånigt yttrande angående städernas byggnads-, brand-, och hamn-ordningar.
Och har hos Rikets nu församlade Ständer fråga blifvit väckt om upprättande, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med komiterades åsigter, af förslag till Ordnings-stadga för städerna, att af Rikets Ständer till E. K.
Majit inlemnas, med underdånig anhållan, att detsamma, så fort ske kunde, måtte af E. K.
Majit pröfvas och i de delar, det vunne E. K.
Majits bifall, till allmän efterrättelse utfärdas.