Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dom eller yttrande, kunna komma att längre tid derstädes vistas, är af största angelägenhet, tro Committerade sig böra i under - Ang. inr. af ett Allm. arb. och Correctionsh. m.m. 133 dånighet föreslå, att till detta ändamåls vinnande arfvoden af 100 R;dr för en Fång-Predikant vid hvarje Länshäkte, som ej är å fästningarne beläget, må varda i Nåder anslagne, under skyldighet för Predikanten att åt de pligter honom i detta afseende åligger , lemna all den omsorg hans kall och de häktades behof under vistandet i Länshäktet, fordra; hvilket anslag efter gjord beräkning skulle uppgå till en summa af omkring 2,000 R:dr; äfvensom enär de Ökade utgifter i öfrigt, hvilka äro af nöden till aflöning åt Vaktbetjening, inskränka sig till behofvet af ny lön för en Fångvaktmästare vid Hernösands fängelse å 116
R:dr 32 sk. med tillökning för derunder beräknade 12 tunnor Spannmål samt löner för.
Vaktkarlar, en i Hernösand och 2tne i Linköping å yB R:dr 16 sk., jemte förhöjning för deri inbegripne 6 tunnor Spannmål för hvardera, Commiterade till Eder Kongl Maj;ts Nådiga välbehag i underdånighet öfverlemna, om icke desse utgifter, som uppgå till 291 R:dr 32 sk, kunde anordnas.
Committerade, som nyligen emottagit Eder Kongl. Majrts Nådiga Remisser å Dess KrigsCollegii underdåniga andraganden i särskilde skrifvelser, rörande utgifter för CorrectionsInrättnir. gen i Wadstena, till Nybyggnad och förändringar samt inköp af en Lastbrygga, beräknade till ett sammanslaget belopp af R:dr 13. 5. m. m., anhålla i underdånighet att med särskildt ytcrande deröfver få i underdånighet inkomma. 134 'Äng.Inr* afe<t allm.
Arb.oCh Correciionsh rn. m.
Committerade framhärda med djupaste undersåtlig vördnad , nit och trohet, Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eder Kongl. Majus underdånigste ech tropligtigste undersåtare , Carl Axel Löwenhjelm. M. Björnstjerna.
J. Sylvander. B. Fr.
Sparre. med bifogad särskild med bifogad sår tanka. skild tanka.
Lagerbjelke. E. J. Bergenschöld. sorn Protocollet utvisar.
C. Tunelius. åberopar und. bilagde yttrande af frami.
Secret. af Risells Stockholm d. 5 Martil 1823. N. Snoilshy'.
Afskriftens vigtighet bestyrker Fab. Edelstam.
Tjenstförrättande Ctmcdlist.
'Äng. inr. åfelt allm.
Arb. ochCoriectionsh. m. m. igy Afskrift.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Herrar Committerade för uppgörande af Förslag till en förbättrad fångvård, den 5 Martil 1823- S. D. Sedan till justering blifvit uppläst Committerades underdåniga Betänkande, angående försvarslöse personers och fästningsfångars behandling, yttrade Herr Justitiae Cancelleren och Ridd.
Bergenschöld sig skriftligen sålunda: ”Ledamot i den Committé, sorn K:gl. Majit under den 3 Nov. 1820 i nåder förordnat för att afgifva underdånigt förslag till förbättrande af fängelse-anstalterne i Riket , får jag i detta särskildta yttrande framställa de olika åsigter, jag i vissa delar eger emot de värde Ledamöter, hvilka om betänkandet varit ense.
Jag instämmer fullkomligt i d<? grunder Committéen uppgifvit för inrättande af Correctionshus, lör att sätta dem i det mest ändamålsenliga skick.
Dessa grunder äro, utom deras erkända theoretiska värde, äfven bestyrkte af erfarenheten, der de varit använde.
Jag vill endast tillägga, att efter den erfarenhet, sorn är vunnen vid Norrköpings Spinnhus, en inrättning häri Riket, der, så vida jag haft tillfälle erfara, mesta omsorgen egnas, för att åt samhället återgifva förut vilseförde medlemmar, äro snygghet, arbetsamhet och tystlåtenhet första kännetecknen till förbättring.
I afseende åter på den moraliska förbättringen, så erkänner jag gerna vigten deraf, men hemställer 136 Ang. inr. af ttt allm.
Arb. och Correctionsh, m. m. om den förtjenar all den uppmärksamhet
Corn* mittéen deråt lemnat, innan Uppfostrings-anp stalterne i Riket blifva satte i någorlunda j-mnförlighet dermed, så att man icke må beskyllas, att använda för mycken kostnad på brotts* lingar, i stället för att , genom samma medels användande j tid, förekomma deras tillvarelse.
Då jag likaledes emotser de svårigheter, hvilka för planens verkställande möta, i an* seende tili de större anslag dertill erfordras, särdeles då all, i och för samma ändamål på Arbets-Inrättningen i Wadstena nedlagd kostnad, derigenom skulle gå förlorad , så vill jag för detta fall föreslå, att Wadstena Arbets-Inrättning, som, efter hvad jag i min till Kongl. Maj:t afgifne underdåniga berättelse öfver den af mig i Maj månad 1820 verkstälde Jnspection visat, icke kommit i det skick, som ingått i planen för inrättandet deraf, och hvarföre man också synes sakna tillräckligt skäl för det omdöme, att samma Inrättning, efter de för densamma uppgjorde grunder , skulle förfela sin bestämmelse, må, såsom förenadt med mindre kostnad sättas i sådant skick, som Committéens nu afgifvande, utarbetade förslag jnnehåjler, med de modificationer, sora af saknade anslag kunna blifva en följd, utan att likväl hufvudändamålet förfelas : skulle utrymme der saknas för så stor personal , som för behofvet fordras, så anser jag, att arbets-compagnier, inrättade på militairisk fot, och hvari de mest förbättrade karlar skola insättas, böra Och kunna med mindre kostnad användas och j4ng. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsh. m.m. 137 förläggas vid Wanäs, hvarest tillgång på arbete, åtminstone en längre tid, icke saknas, och bör i öfrigt till andra allmänna företag så beskaffadt arbetsmanskap kunna , med Correctionshus-Styrelsens das; och åberopas i detta afseende det af framlidne Revisicns-Secreteraren oj Risells utarbetade fullständiga förslag.
Att Arbets-Inrättningen i Carlskrona för— blifver tills vidare j det skick, den nu är, föreslår jag likaledes, särdeles då den i så måttosvarar emot sin bestämmelse, att jemn sysselsättning för Kronans räkning icke saknas år de dit dömde personer.
Visserligen st riri er det emot princip, att personer, hvilka af enahanda orsak ansetts förlustige sin personliga frihet, skol3, under den tid de deraf äro i mistning, olika behandlas, särdeles om genom det ena sättet möjlighet för återgång tlil samhället lättare beredes, än genom det andra.
Men samma stridighet finner äfven till någon del na rum emellan Wadstena och Carlskrona, för hvilka olika Reglementen äro, och i anseende till de olika planer för deras inrättande, måste yara gällande; och olägenheterna böra lättast kunna hjelpas genom det Sällskap, om hvars bildande är gjordt förslag, särdeles, som efter den erfarenhet jag med besök i Fästningar och vid Arbets-Inrättningar vunnit, desse förvaringsställen, äfven i deras nu varande skick, mer eller mindre svara emot sin bestämmelse, allt efter det nit för saken, som finnes hos Styresmannen.
Till Committéen hörer det väl endast, att föreslå behandlingssättet för sådane 138 Äng. inr. af ett allm.
Arb. och Carrectionsh. m. m. personer, som efter Lagarne anses hafva gjort sig förlustige personliga friheten.
Men då Commitiéen trott sig böra i så måtto sörja för den allmänna säkerheten, att den i underdånighet föreslagit, att en fästningsfånge, sorn utgått den ådömda arbetstiden, borde i alla de fall, då han för vanfräjdande brott blifvit till ansvar fälld, förflyttas till Corrections-Inrättningen, derifrån han ej förr finge utgå, än han af vederbörande styresmän ansågs skicklig, att åter blifva fri medborgare, samt erhållit laga försvar, som innefattade ständigt näringsfång; så finner jag för min del intet hinder, att såsom en tillstyrkt lag-förändring, deri instämma med det förbehåll likväl, att sådan förflyttning eger rum endast i de fall, då personen vore för stöld straffad eller vore dömd förlustig äran.
Hvilket särskildta yttrande skulle betänkandet åtfölja.’’ — — Slutligen och i anledning af derom väckt fråga, skulle i Protocollet anmärkas, att Committerade ansågo fästnings-fångarnes sysselsättning böra i allmänhet blifva af enahanda beskaffenhet, med hvad i det projecterade Reglementet för försvarslöse personer vore föreslaget, så vidt locala omständigheter sådant medgåfve, hvarom vederbörande Commendanter borde lemna upplysning.
Ex Protocollo IV.
Afskriftens vigtighet bestyrker Fab. Edelstam , Tjenstförrättande
Ca neel lise.'
Ang. inr, af ett allm. arb. och Corrlclionsh. rn. trt. 139 Afskrif'.
Ut. A. Calcul öfver kostnaden för den föreslagna Corrections-Inrättningen i Stockholm för 300 Man. 1:0 Capital-utgijter.
Inköp af fastigheten Barnängen 35.000.
Rdr B:o Nödiga reparationer enl förslag 43.000.
Inredning af rummen, m. m.
xo,ooo. ggooo 2:0 Arli ge utgifter-.
Föda å 5 sk.
Banco om dagen för 300 man . . ii:8oo.
Beklädnad å 10 R;dr för d:o 3,000.
Ved, ljus, underhåll af sängkläder m. m. . . - 4 000.
Aflöning enligt projecterad af lönings-stat .... 8,ooo- 26,Roo.
Hvarifrån bör afgå för fångarnes arbetsförtjenst beräkriadt efter minst 200 man uti 300 arbetsdagar å 9 sk. om dagen 11,250.
Besparing af till Wadstena an slagne 22,000.
Dito för 30 mans vakt med befäl derstädes . . . 3^500. 36,750, Hvadan Staten årligen besparar 9,950 Ridr, som inom 9 år godt utgöra Capital - utgiften 88,000 R;dr.
Härtill får vidare läggas, att de å Wad* J40 Ang.inr. of ett Allm.
Ari. oell Correctionsh. m. m. stena Krigsmanshus föreslagne reparationer för dervarande Corrections - Inrättnings behofver, lära, enligt Högloft.
Krigs - Collegii förslag, uppgå till nära 20,000 R:dr B:co, oaktadt den större Reparation, som år a818 derå verkställdes.
Vidimeras Fab. Edelstam, Tjenstförrättande Cancellist, N:0 44.
Utdrag af Trotocollet, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott d. 13 Aug. 1823.
Hr Justitiae*Stats-Ministern Grefve Gyllenborg.
Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna Grefve von Engeström.
En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Skjöldebrand.
Tillförordnade Stats-Secreteraren, Förste Expeditions.
Secreteraren Skogman.
Tillförordnade Stats-Secreteraren uppläste i underdånighet ett af honom, på grund af K:gl. Äng. anslag till uppköp af Spannmål m. m. 141 Maj:ts den 6 innevarande månad i Nåder gifne befallning, uppsatt förslag till Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående utomordentligt anslag till uppköp af spannmål, för att, i händelse af allmännare missväxt, förekomma brist och hungersnöd.
Hvilket förslag, sådant det vid Protocollet linnes bilagdt , Kongl.
Maj;t, uppå underdånigt tillstyrkande af Stats-Rådets samtlige närvarande Ledamöter, behagade i Näder gilla ; och i enlighet hvarmed alltså den Nådiga Skrifvélsen komme att under denna dag, på vanligt sätt till Riksens Ständer expedieras.
Ex Proiocollo J. F. Fåhreeus, Kongl Maj.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående utomordentligt anslag till uppköp af Spannmål, för att, i händelse af allmännare missväxt, förekomma brist och hungersnöd, Gifven Stockholms Slott den 13 Aug. I823.
Då Rikets Ständers förra sammankomst år 1818 nalkades sitt slut, voro utsigterne för årsväxten ganska ofördelaktige, och Rikets Ständer funno, uppå derom af Kongl, Maj:t gjord 142 Äng. anslag till uppköp af Spannmål m. ni. nådig framställning, omständigheterna fordra, att för upphandling af Spannmål , till förekommande af brist och hungersnöd, icke allenast bevilja ett utomordentligt anslag af två millioner Riksdaler , utan ock autorisera K:gl. Maj:t att, derest berörde anslag icke vore för ändamålet tillräckligt, under Riksgälds-Contoirets garanti och emot dess obligationer upptaga ett lån i Silfver af Två millioner Riksdaler på sätt och med de villkor, som Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 16 Julii 1818 innehåller.
18*8 års skörd utföll på det hela mindre ofördelaktigt, än man hade skäl att befara, och endast Trehundrade Tusende Riksdaler, enligt föreskrift till Banken återbetalde, behöfde af det utomordentliga anslaget användas till Spannmåis-uppköp för allmän räkning, i förening med de tillgångar, sorn Allmänna MagazinsHnrättningen dels redan egde, dels anskaffade, och dem enskilda omtankan beredde.
Under den sedermera förflutna tiden har Riket varit välsignadt med goda skördar; utsigterna för innevarande år å’ro äfven särdeles lofvande, och all anledning är till det glädjefulla hopp, att åkerbrukets tillväxt och förbättring, som redan gjort tillförsel af utländsk säd i vanliga år umbärlig, skola framgent förekomma brist och hungersnöd till den grad, som förr inträffade.
Vår egen erfarenhet har likväl visat, att goda år icke sällan efterföljas af missväxt, och att en otjenlig väderlek kan förstöra den vackraste gröda; andra länder, mera bördiga och belägna under mildare luftstreck än Sverige, halva Dyligen blifvit härja - Äng. anslag till uppköp af Spannmål m. m. 143 de af hungersnöd.
De utomordentliga anstalter, som i dylika fall böra vidtagas, måste med största skyndsamhet utföras: och om Riket af allmännare missväxt hemsöktes, skulle omständigheterne ej medgifva , att till det ondas afhjelpande afvakta Rikets Ständers sammankallande och beslut.
Maj:t anser derföre omsorgen för Rikets väl kräfva, att af Rikets Ständer äska, det till upphandling af Spannmål för allmän räkning, i de fall då vid inträffande missväxt brist och hungersnöd icke på annat sätt kunna förekommas, serskilde penr.inge tillgångar må af Rikets Ständer ställas till Kongl. Maj:ts disposition i likhet med hvad år 1818 beviljades.
Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D, Skogman.
Protocolly hållet inför Hans Maj-t Konungen i Stats-Råde t den 18 September 1823.
Hans Excellence Justitia Stats-Ministern
Hen?
Grefve Gyllenborg. 144 ^nS- förslag
Ml en förb. Evangelii-BokHans Excellence, Stats - Rådet Herr Giefve'
Hans Excellence, Hof-Caneelleren Herr Grefve af Wetterstedt.
Deras Excellencer, Stats Raden Herr Grefve Cederström.
Stats-Rådet Grefve Löwenhjelm. Stats-Secreterarert af Kullberg.
Stats-Secreteraren uppläste till justering K:gl, Majrts i förlidet Stats - Råd beslutne Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående Preste-Ståndets underdåniga hemställan, om de öfrige Riks-Ståndens hörande, i anseende till det af sistnämnde
Stånd granskade och med förändringar gillade förslag till en förbättrad Evangelii-Bok, för att utröna om en sådan, till bruk vid den offentliga Gudstjensten, af Svenska Församlingen ännu önskas.
Och tillstyrkte Stats-Rådcts samtlige Ledamöter, att berörde skrifvelse, sådan den vid detta Protocoll finnes bifogad, måtte till Riksens Ständer afgå.
In fidem C. A. Backman.
Äng. förslag till en förb. Evan gelli-B ok. 14^ K:gl.
May.ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Stander, angående en af Preste-St lindet gjord underdånig framställning om den nya Ev ange lii Bokens antagande; Gif ven Stockholms Slott den 18 Sept. 1823.
Sedan Kongl. Maj:t så väl under den 31 Oct. förlidet år i Nåder bifallit, att förslaget till en förbättrad Evangelii-Bok, hvilket den för detta ändamål i Nåder förordnade Committé utarbetat, skulle genom trycket allmängöras, som ock, under den 4 sisth Februarii samma Förslag till det nu församlade Preste Ståndets granskning öfverieranat, innan Kongl.
Maj t om dess antagande ville fatta Nådigt beslut, har Preste-Ståndet i underdånighet anmält, att efter det samma granskning blifvit med sorgfällighet och samvetsgranhet verkstäld, planen tili berörde Förslag befunnits enlig med den ordning, i hvilken det Gudomliga Ordet uppenbarat sig, dess Epistlar och Evangelier så valda, att de på en gång motsvara idéen om en Evangelii-Bok, betraktad som ett sammandrag af den heliga Skrift och tjenande till sitt hut vudsakliga ändamål för Altaret och Predjksto. len, dess Collecter och Böner föifattade i en Biblisk anda och ton, samt dess beskaffenhet sådan, att Ståndet anser den böra gillas och antagas, med villkor af åtskilliga rättelser, som torde få meddelas den i Nåder förordnade Committéen , och hvilka inom loppet af nästkom Blh• f. Rikt St» Prott I» Sami, 182^. lia Band, IO 14 ö Ang. förslog -till en förb.
Evangelii-Bok. mande år kunna pröfvas, så att förslaget vid den tiden må kunna vara fullbordadt och K:gl. Maj:ts pröfning understäldt.
Härjemte har Preste-Ståndet i underdånighet hemsiällt, om Oss skulle i Nåder täckas lemna de öfriga RiksStånden vid denna Riksdag tillfälle att i detta vigtiga, hela Riket rörande, ämne yttra sin underdåniga tanka, på det derigenom utrönas må, huruvida en förbättrad Evangelii-Bok , hvilken den allmänna rösten i flera är yrkat, i synnerhet sedan den nya Psalmboken blifvit stadfästad och antagen, ännu af Svenska Församlingen till bruk vid den offentliga Gudstjensten önskas.
Till följe af denna Preste-Ståndets underdåniga framställning vill Kongl. Majit hafva inhemtat de öfriga Riks-Ståndens utlåtande i förberörde afseende, för att derefter, och sedan förenämnde förslag blifvit Kongl.
Majit understäldt, om dess gillande och antagande fatta sitt nådiga beslut Kongl.
CARL JOHAN. A, C. af Kullberg.
Ang. upph. af 103 §.
Reg. F. m. m.
J47 N:0 46.
Trut 0 coll, hållet inför Hant Maj-t Konungen uti Stats -Rådet å Stockhols Slott d. 16 Oct. 1823.
Hans Excellence, Justitire-Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. Stats-Rådet, Hans Excellence, Herr Grefve Rosenblad.
Stats-Råden: Hans Excellence Hr Grefve Cederström.
Hans Excellence Hr Grefve Skjöldebrand.
Hans Excellence Hr Grefve Mörner.
Sedan undertecknad Hof Canceller uppläst ett, på Nådigsie befallning, författadt förslag till Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om upphäfvandet af 103 §.
Regeringsformen och 64 §. Riksdags-Ordningen ni. m. 3 så täcktes Kongl. Majit, på Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i Nader detsamma gilla, med befallning, att nämnde Proposition, sådan den vid detta Protocoll finnes bilagd, skulle, af undertecknad Hof-Canceller contrasignerad, på vanligt sätt till Rikets Ständer öfverlemnas.
In fidem G. af Wetterstedt. 148 -Äng. upph. af I03 §.
Reg. F. m, m. Kongl Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om upphäfvandet af lo3 §.
Riks dags-Ordningen m. vi.
Gifven Stockholms Slott den 16 October I823.
De, utgör en af de vigtigaste fördelarne af det Monarchisk-represt; ntativa Regeringssättet, att det inom sig sjelf eger alla medel till sina inrättningars förbättring, då en sådan af behofvet påkallas.
Genom denna lifgifvande förmåga framskrider styrelseformen till en fullkomligare utveckling och herntar derunder af tiden stadga och varaktighet.
Endast om oroliga sinnen ensidigt skulle försöka att begagna den , eller om Styrelsen folie i osäkra och kraftlösa händer, kan denna i sig sjelf så oskattbara förmån blifva för samhället vådlig.
Blotta möjligheten häraf böre vi önska städse vara långt ifrån oss aflägsnad.
Bland de förbättringar, hvilka, enligt Kgl.
Majtts tanka, Samhälls-författningen synes böra undergå, finnas några, dem försigtigheten bjuder att uppskjuta, på det att tiden och erfarenheten tydligare må ådagalägga deras nödvändighet 3 andra åter äro så högt af omständigheterna påkallade, att hvarje uppskof endast ännu mera skulle förstöra de olägenheter, hvilka genom dem skola forekommas.
Sa företer sig uteslutandet af ro3 §. i Regeringsformen såsom en oundgänglig förbättring, eller snarare såsom en rättelse af ett misstag uti en rÅng. upph. af 103 §.
149 af de mest magtpåliggande delar af Statsförfattningen, den uppå hvilken Medborgares enskilda säkerhet hufvudsakligen hvilar.
Föreskrifterna i denna §. äro ovedersägligen stridande mot grunderne för en god organisation af Domaremagten, och stå dessutom i uppenbar motsägelse med samma Grundlags bokstaf och anda, hvaraf den utgör en del; 1:0
De äro stridande emot en god organisation af Domare-magten, emedan dess rätta grundval är, domarens fullkomliga oberoende, så att han, utan någon gunst att eftersträfva eller något misstag att befara, inträder i utöfningen af siit Ämbete, genast efter utnämnandet, och ej kan derifrån skiljas utan efter laga ransakning och dom.
Regeringsformens 103 §. föreskrifver, att Riksens Ständer vid hvarje Riksdag skola utse Tolf Ledamöter af hvarje Stånd till en Nämnd, som eger rättighet att afgöra, ''huruvida Högesta Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig ”förtjente, att i deras vigriga kall bibehållas, ''eller om vissa bland dem kunde anses böra Mrån utöfninaen af Konungens Domsrätt sldl^jas, ” och detta, såsom orden lyda,” utan beJ’gångna fel och brott.”
Ett sådant stadgande i ett fritt Folks Grundlag måste väcka förvåning, men denna ökas, då man granskar de föreskrifter det innebär för beredandet af denna, så tillsägande inqvisitoriska Nämnds beslut.
Hvad fordrar man väl egentligen af hvarje Ledamot i Nämnden ?
Gifver man honom del af handlingar, som upplysa Högsta Domstolens Ledamöters Åm - rjjO Ang. upph. fl/ I03 §.
Reg. F. m. m. betsmanna-åtgärder och hvarigenom han blir i tillfälle, att sjelf bedöma hvars och ens moraliska värde och förmåga att uppfylla de värf Konungen dem anförtrott?
Eller uppmanas han att sjelf föietaga en sådan granskning, och att inför annan
Domstol framlägga de anledningar han finner till åtal?
Nej, — Man frågar honom endast, om han anser att omröstning skall anställas till uteslutande af någon bland Högste Domstolens Ledamöter?
Och, hvad härvid i synnerhet är anmärkningsvärd!, beslutet deröfver fattas icke, såsom man vid första påseendet skulle förmoda, enligt de flesta rösterna i afseende på någon viss af Högsta Domstolens Ledamöter, utan är det tillfyllest, att en sextondedel af de röstande har något att påminna emot en af desse Domare, och en tjugufjerdedel, emot hvar och en af de öfrige, för att tillvägabringa den förklaring, att omröstning till någons uteslutande skall anställas.
Så obestämd, ja till och med försåtlig, är denna fråga.
Om man antager, att ibland de 48 personer, som utgöra Nämnden, Tre finnas, som ega anledning att önska det en af Högsta Domstolens Tolf Ledamöter skall uteslutas, och för hvar och en af de Ellofva öfrige, två och två af Nämnden hysa enahanda önskan, så uppkommer derigenom ett antal af Tjugufem personer, hvilka med delade afsigter i afseende på dem af Högsta Domstolens Ledamöter, som de vilja se uteslutna, likväl sammanstämma deruti att omröstning bör ske.
Beslutet är då visserligen fattadt enligt de Äng, upph. af 103 §.
Reg. F. m. m. iyi flesta rösterna, men denna öfvervigt är likväl blott skenbar , och frågan i sjelfva verket obesvarad , ty uppenbart är, att om den blifvit framstäld öfver hvarje Ledamot särskildt, så skulle ej en gång fyra röster varit jakande.
Fortsätter man med samma noggranhet denna undersökning, så skall man häpna öfver den lätthet, hvarmed en eller flere af Högsta Domstolens Ledamöter kunna komma att ställas under omröstning till uteslutande; men äfven om denna omröstning icke eger rum, är icke sjelfva beslutet om dess anställande redan ett tillräckligt ondt?
Af någras enskilda godtycke (öranledt, blir det så mycket mera orättvist , som det, utan att utmärka någon viss af Högsta Domstolens Ledamöter, tillfogar dem alla en gemensam förolämpning.
Ar det icke skadligt att, genom en sådan förklaring, vända Nationens misstroende och farhågor emot en Domstol, hvaritrån likväl sedermera ingen
Domare uteslutes; och är det ej lika obetänksamt som vådligt att, medelst en sådan åtgärd , säga åt Folken:
Edra högsta
Domare förtjena ej mera edert förtroende, men j börén likväl bibehålla dem!
Hvilken oväld, hvilken sjelfständighet kan med skäl fordras af en Domstol , hvars Ledamöter äro underkastade dessa skiften af ovilja och oförrätter, lika lätt framkallade som svåra att undvika.
Det förtjenar ytterligare anmärkas , att Nämndens Ledamöter, vid sin förklaring att omröstning skall ske, ej äro förbundne att dertill uppgifva några skäl.
En sådan lag, påmin. ner den ej om de tider, då en medborgare IJ2 Äng. upph. af 103 §.
Reg. F. m. m. röstade för den andres förvisning, blott af missnöjs öfver att höra honom kallas den rättvise?
Påtagligt är åtminstone, att den undergräfver grundvalen för en god organisation af Domaremagten, och endast derigenom vacker en g-undad farhåga för den enskilda säkerheten. 2:o Föreskrifterne i 103 §. äro dessutom i uppenbar motsägelse med sjelfva den Grundlags bokstaf och anda, hvaraf denna §. utgör en del.