Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N.o 214- kets Ständer blifvit yrkadt, det måtte Kneckte-contracten återföras till de» ras ursprungliga innehåll, till beredande såmedelst af en uti roterings-besväret behöflig lindring; i afseende å hvilken fråga förekommit, att, genom 2 Mom. 10 §. 1 Gap. i 3:dje delen af E. K. M:s den 1 Mars 1819 för Armeen utfärdade Tjenstgörings-Reglemente, samt de Författningar, hvarpå detsamma sig grundar, blifvit Regements-Chefen förbjudet att tillvälla sig någon myndighet öfver Rust- och Rotehållare, eller af orätt förstådt nit, till rotens betungande, tillvägabringa och bereda soldalen andra för möner, än dem, författningarne medgifva, hvilket förbud äfven mäste gälla för Compagnie-Chefen, hvars befattning vid lego-contracts upprättande således bör inskränka sig till uppsigt derå, att innehållet af detta contract, som bör grunda sig på sjelfva Kneckte-contractet, icke är emot detsamma, eller i ämnet utkomne Författningar, stridande; hvadan det anmärkta inflytandet å befälets sida icke kan ega rum i annat fall, än om meranämnde förbud af Regements- och Compagnie-Chefen öfverträdes.
Vid delta förhållande, och då Rikets Ständer i allmänhet anse sådane frågor, deri rättelse kan vinnas, på sätt lag och laga stadgar föreskrifva, icke böra blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, skulle skäl icke saknats att hänvisa vederbörande till behörig ort, för att derstädes i besvärsväg sin rätt gällande göra; men då Rikets Ständer icke eller kunnat förbise de många kostnader, svårigheter och obehag, som alltid skulle åtfölja en rättegång emellan Rust- och Rotehållare, å ena, och befälet, å andra sidan, få Rikets Ständer, i ändamål att åtminstone för framtiden förekomma de öfverklagade missbruken, i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes förständiga vederbörande, alt förhandlingar emellan rust- eller rotehållare och soldat om lönevilkoren böra försiggå enskildt dem emellan och såsom de kunna åsämjas, samt ulan all inblandning dervid af befälet; hvarefter, och sedan karlen blifvit af läkare approberad, contractet skall underskrifvas och då först till granskning inför Landshöfding och Regements- eller CompagnieChef uppvisas; hörandes någon invändning eller anmärkning icke ega rum mot contractet, så vida det upplager och tillförsäkrar soldaten alla de förmoner, honom tilläggas i det ursprungliga Kneckte-contractet för provinsen, jemte tillägg eller förändringar dervid, sorn tillkommit genom frivillige öfverenskommelse!- emellan Kongl. Maj:l och Kronan, å ena, samt rust- och rotehållare, å andra sidan.
I sammanhang härmed, och då det är af icke ringa vigt, att rust- och rotehållarne ega tillförlitlig kännedom af föreskrifterne i de gamla Knecktecontracten, men full tillgång A dessa nu mera saknas, samt dä ett Förfall - Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o 215.
493 nings-sammandrag, som upptager alla rust- och rotehållare tillhörande rättigheter och skyldigheter, redan af Rikets senast församlade Ständer ansetts vara af behofvet påkalladt, och hvarom de äfven hos E. K.
M. gjort underdånig hemställan, men denna Författnings-samling ännu ej blifvit utgifven, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt de ursprungliga Kneckte-contracten samt de Kongl.
Fastslällelserne derå, jemte de tillägg eller förändringar dervid, som, på satt vid de förste Kneckte-contraclens ingående skedde, tillkommit genom frivilliga öfverenskommelse!' emellan Kronan, å ena, samt rust- och rotehållare, å andra sidan, måtte serskildt för hvarje Regemente eller Corps samlas, på Statens bekostnad tryckas och, på samma sätt sorn öfrige allmänna Författningar, utdelas till vederbörande auctoriteter samt alla församlingar inom Riket, och derutöfver ett tillräckligt antal exemplar afses, att, för billigt pris, hållas dera, som sådant kunde önska, tillhanda; kommande de kostnader, som härtill kunna erfordras, att elter reqvisition till vederbörande utbetalas från Riksgälds-Contoret.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 1841.
Preste-Ståndet den 3o —•
— Borgare-Ståndet den 3 Febr.
Bonde-Ståndet den 6 — •—> Rikets Ständers underdåniga Skrif velse , i anledning af väckt fråga om Smålands Hussar-Regementes afsittning, emot erläggande af häst-vacance-afgift.
N:ris 32 och 97.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att, då hästar, tjenliga till re - 4g4 Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, Nio ai5. monier, i allmänhet icke skola uppfödas i Småland, utan inåste med stor kostnad anskaffas från andra orter, och del understundom skall hända, att de ändock casseras, hvarigenom tyngden af en sådan fördubblad kostnad bl ifver alltför stor, att af svaga rusthåll kunna bäras; samt nämnde provins dessutom är fattig och har brist på spanmål, som ofta måste köpas från närgränsande bördigare tracler, hvarföre äfven, i synnerhet vid inträffande svagare årsvext, stor svårighet skall uppstå för rusthållarne att på tjenligt sätt utfodra hästarne, Rikets Ständer måtte hos E. K. M. i underdånighet göra hemställan derom, att Smålands Hussar-Regem en te måtte få afsitta, i likhet med hvad för den del af samma Regemente, som nu utgör Grenadier-bataillon, egt rum, och emot erläggande af samma häsl-vacance-afgift, eller 7 tunnor spanmål för hvarje numer.
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit; och då, med afseende derå, att Småland är ett af de hårdast roterade bland Rikets landskap, enär det underhåller, utom Hussar-Regementet, trenme Infanteri-Regementen, samt en Grenadiei-Bataillon, Rikets Ständer ansett den lindring uti rotelings-bördan, som för provinsen kan åstadkommas, äfven böra densamma beredas, lä Rikets Ständer hos E. K. M. underdånigst hemställa, alt, derest E. K. M. finnér sådant lämpligt, E. K, M. mätte i Nåder tillåta, att Smålands Hussar-Regemente får, mot samma vilkor och i likhet med hvad för Smålands Grenadier-Bataillon förut egt rum, afsitta, mot erläggande af hästvacance-afgift.
Expeditions-Ut skot tets Förslug lill und.
Skrifvelse N.o 216. 495 N:o 216.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jun. 184«•
Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Fehr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om anställande af ytterligare en Lärare vid hvardera af Skolorna i Umeå, Piteå och å Frösön i Jemtland.
N:o 101.) S. A. K. Ilos Rikets Ständer liar fråga blifvit väckt derom, att, då de i Piteå, Umeå och nå Frösön i Jemtland varande Skolor, sorn 1111 ega hvardera Irenne Lärare, utom en Lärare uti Apologist-classen, ej kunna, nti de tre classer, hvaraf Skolorna utgöras, åstadkomma all den beredelse ti 1 inträde vid Gymnasium, som åsyftades i rle af ålder med fyra classer, utom Apologist-classen, försedda Lärdomskolor, Rikets Ständer mätte hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes i Nåder fö anstalta, att vid hvardera at omformälde Skolor ytterligare en Lärare blefve anställd.
Rikets Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och då uti dessa Skolor, som endast äro lägre Lärdoinsskolor, lärjungarne icke kunna påräkna att få inhemta de kunskaper, som för inträde på Gymnasium erfordras, utan nödgas, för sådant ändamål, antingen besöka någon högre Lärdomsskola och der genomgå den 4:de classen, eller ock, å enskild väg, förskaffa sig det felande kunskapsmåltet samt denna olägenhet inom Hernösands Stift är ganska kännbar, i anseende till det långa afståndet emellan stael erne Piteå och Umeå samt Frösön och Stiftets mia i Hernösand varande högre Lärdomsskola, hafva Rikets Ständer ansett af högsta vigt alt densamma undanrödja, så att lärjungarne i dessa Skolor kunna derstädes få inhemta de kunskaper, de för inträde till Gymnasium behöfva, och få således hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K.
M. läcktes i Nåder anbefalla iniätlandet af en 4:de dass, vid omfö. malde Lärdomsskolor i Piteå, Elmeå san t på Frösön, så att dessa Skolor komma att motsvara de så kallade; högre Lärdomsskolorna; för hvilket ändamål Rikets Ständer, till uppförande å Riks-Statens nuvarande Tionde Hufvud-Titel beviljat ett årligt anslag al 40 49® Expeditions-Utskottets Förslag till und.
N-o 2/7. tunnor spanmål, utgörande i penningar, efter 6 R:dr B:co för tunnan, 240 R:dr B :co till hvardera af de trenne Lärare, sotn för Skolornas sålunda föreslagna utvidgning komma alt antagas, eller ett sammanlagdt belopp af 120 tunnor spanmål.
Uppläst och godkäfidt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. i84r.
Presfe-Slåndet den 3o — — Borgare-Slåndet den 3 Febr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående fri tillverkning af bergskrut.
Besvärs, och Ekon.
Bel. N:o 103.) S. A. K.
Sedan, uppå ansökningar af åtskiilige
Bergslager om tillstånd att för grufve-brytningens behof sjelfve få tillverka bergssprängnings-krut, Kongl.
Majit, genöm Nådiga Skrifvelser till Bergs-Collegium af den 10 April 1810 och den 13 Juli 1813, förklarat dessa ansökningar icke kunna bifallas och, såsom skäl dertill, anfört: att kruttillverkningen i allmänhet blifvit af Kronan besörjd genom dertill inrättade krutbruk, hvilka lemnade full krut-tillgång både för Statens och enskildes behof; alt, i händelse af bifall till de gjorda undersökningarne , de öfrige Bergslagen i Riket egde anledning att enahanda frihet begära, hvarigenom tillverkningen af så väl 2 ä 3000 centner bergkrut, hvilket ungefärligen vore det enskilde behofvet föråret, som äfven af den dertill erforderlige salpetern, komme att stadna i enskildes händer, och, tvert emot- eöntracten emellan Kronan och Bruks-egarne, dragas ifrån krutbruken, hvilkas innehafvare för en sådan inskränkning skulle få anledning att af Expeditions-Vtskoltets Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 217. af Kronan fordra ersättning; att, under en sådan sammanblandning af allmänna och enskilde krut-tillverknings-inrättningar, salpetertillgången för Kronans eget behof skulle medtagas och privata tillverkningar, genom utvidgande, utöfver egna behof, utsträckas lill andra sorter och deras försäljning, utan att tillräcklig conlroll, hvarken deremot eller öfver krutets godhet, kunde åstadkommas, efter de föreskrifter, som vid krutbruken iagllagas, samt att för öfrigt någon minskning af priset icke vore alt förvänta, i anseende till de flerehanda svårigheter och äfventyr, som med krut-tillverkningen äro förenade; så har hos Rikets nu församlade Ständer blifvit föreslaget, att, till beredande af en lättare och mindre kostsam tillgång å bergskrut för Bergslagens behof, det matte lemnäs en hvar fritt att tillverka denna vara, eller att med krutbruksegarne öfverenskomma om priset derå; samt alt denna frihet borde vidtaga efter år 1843, då den bestämda liden för de emellan Kronan och visse Bruksegare om tillverkning af samma vara afslutade contract tilländalöper Rikels Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och, då de betänkligheter, som blifvit yttrade, i afseende på den yrkade tillverknings-frihetens inflytande på de emellan Kronan och enskilde krutbruksegare afslutade contract nu icke kunna tagas i beräkning, enär tillverkningsfriheten icke är ifrågasatt annorlunda, än att inträda först, sedan den bestämda tiden för berörde contract till ända I u pit, och någon anledning att hindra en sådan frihet icke eller synes kunna liemtas af farhågan för brist på salpeter för Kronans behof, då det är kändt, alt salpeter-tillverkningen inom
Riket de senare åren betydligt stigit, och det icke lärer kunna betviflas, att den ytterligare stiger, i nion af en säkrare och förmonligare afsättning, hvilken är den bästa uppmuntran för hvarje industri-förelag, samt då för öfrigt, enär afsältningen beror af varans godhet, någon annan controll i detta afseende icke lärer erfordras för krut-tillverkningen mera än för hvarje annan production, hvarförutan Rikets Ständer fästat hufvudsaklig uppmärksamhet dervid, att inskränkningen af krut-tillverkningen härleder sig från ett mot sista punkten af 60 §.
Regerings-Formen stridande Statens monopolium, dertill någon giltig anledning icke synes varit för handen och hvilket dessutom verkar menligt på landels vigtigaste näringsgrenar; alltså få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, efter förloppet af år 1843, då de nu gällande serskildta contract om krut-tillverkningen upphöra, en hvar må vara tillåtet att tillverka och försälja bergskrut, under iakttagande af de försigtighetsmått, Bih. till R.
Prot. to Sami. 1 A/d, 63 498 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o a 18. dera E. K.
M. kan i Nåder finna nödigt stadga, för att förebygga de vådor, sorn med denna handtering äro förenade.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 184..
Presle-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Fehr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af väckt fråga om befrielse för rusthållare från skyldigheten alt, under krig3 remontera och att ersätta förlorade persedlar.
N:o 104.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om tillåtelse för rusthållare att under krig, emot en bestämd afgift i penningar, vara befriade från skyldigheten att remontera och att ersätta förlorade bevärings-, remtygs- och utrednings-persedlar, m. m.; och få Rikets Ständer vid betragtande af, att de dryga och kännbara kostnader, som, genom af krigsti 11 fälligheler förorsakade förluster så väl af hästar, som af förutnämnde persedlar, ofta drabba serskilde rustande, skulle lättare bäras, i den mon de jemnare fördeltes, i underdånighet anhålla, alt E. K.
M. täcktes infordra vederbörande rusthållares utlåtande, huruvida de skulle vilja ingå den öfverenskommelse sins emellan alt, vid infallande krig, ifrån krigets utbrott, en för alla och alla för en, proportionaliter ansvara för de skador, sorn kunde träda Regementets eller Corpsens hästar, bevärings-, remtygs- och utrednings-persedlar, m. m., eller om rusthållarne hellre önskade, att, emot en viss årlig afgift af dem till Kronan, Staten öfvertoge ansvaret för ersättningen, af så väi hästar som persedlar, i hvilket fall likväl det skulle åligga Staten att, vid krigets slut, hål la både de förre och de senare i tjenstbart och dugligt skick de rustande tillhanda; hvarjemte Rikets Ständer få framställa deras underdåniga önskan, Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 219.
499 att, sedan rusthåliarne hörde blifvit och i ämnet sig utlåtit, E. K. M., uti Nådig Proposition till Rikets nist sammanträdande Ständer, täcktes föreslå den ändamålsenligaste och således för de rustande minst betungande utvägen i förenämnde ersättningsfråga.
Preste-Slåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Ståndet den 6 —■ — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående dels nedsatt' ning i lösen för våg-attester å jern och andra vågförda ef fecter} som hos Banken eller Låne-Contoiret i Götheborg be lånas j dels ock förändrade föreskrifter för anskaffning af sä kallade förnyelse-bevis.
N:o 12C.) S. A. K.
Efter det hos Rikets Ständer väckts fråga om åtgärders vidtagande, icke allenast till nedsättning i lösen för våg-attester, hvilka erfordras vid belåning hos Banken och Låne-Contoiret i Götheborg, af jern och andre vågförde effecter å Stockholms och Götheborgs vågar, utan äfven til! afskaffande af de så kallade föinyelse-bevisen, för hvilka lösen utgår med lika belopp, sorn lbr våg-atteslerne, och hvilka skola anskaffas, så vida de belånte eflecterne icke före årets utgång blifvit utlöste, hafva Rikets Ständer detta ärende lill pröfning förehaft, och dervid, hvad först angår omförnjälde lösen, inhemtat, att, sedan Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag, i sammanhang med fat tadt och hos E. K. M. i underdånighet anmäldt beslut, rörande förändrade föreskrifter för utlåningen på jern och exportable effecler, hos E. K.
M. underdånigst anhållit, att, enär den i Kongl. Förklaringen af den 12 Januari 1757 bestämda ersättning af | procent till Magistraterne i Rikets städer koni - So o Expeditions-Utskotttts Förslag till und.
Skrifvelse, N;o 219. me, såsom en följd af berörde förändrade föreskrifter, alt i Götheborg upphöra, hvadan vågbetjeningen derstädes kunde anses hilligtvis höra tilläggas en vedergällning, i förhållande till det besvär och den ökade ansvarighet, som för densamma genom förändringen uppstod, och då, ehuruväl en viss provision till vågbetjeningen i Stockholm för våg-a Hesters utfärdande skulle hafva blifvit år 1812 af E. K. M. i Nåder fastställd, en eller annan jemkning möjligen kunde finnas erforderlig, till följd af förändrade ordningar, som i vissa delar, till mera lättnad för handeln , men derjemte till ökad möda och ansvar för vågbetjeningen, blifvit, äfven i afseende på belåningen i Rikets Ständers Bank, genom Rikets Ständers beslut vidtagne, E. K. M. i Nåder täcktes åt vågbetjeningen, så i Stockholm som i Götheborg, bestämma lämpliga arfvoden, i och för utfärdandet af våg-attester och förnyelsebevis; så har E. K. M., på grund häraf, genom Nådig Skrifvelse till Bcrgs-Collegium af den 30 December 1830, fastställt lösen för våg-attester och förnyelsebevis till dess nuvarande belopp, eller, per 100 Skeppund, 1 R:dr Banco i Stockholm samt 1 R:dr 24 sk.
Banco i Götheborg; hvarförutan förekommit, alt, efter det, i anledning af Rikets Ständers Fullmägtiges i Banken, dtn 8 Augusti 1839, gjorda underdåniga anhållan om nedsättning i berörde losen, yttranden blifvit infordrade från ej mindre Magistraten i Götheborg och Drätsel-Commissionen i Stockholm, än vederbörande tjenstemän vid Götheborgs och Stockholms Jernoch Metall-vågar, samt Bergs-Collegium Utlåtande deröfver afgifvit, E. K. M., under den 10 Mars sistlidet år, meddelat Fullmägtige det svar, att E. K.
M. icke funne skäl alt, emot samtlige vederbörandes bestridande, till samma underdåniga anhållan lemna Nådigt bifall.
Dock som det anmärkningsvärda förhållande således ännu eger rum, att, då jern- och andre vag-effecter belånas vid Line-Contoiret i Götheborg, lösen lör attester och förnyelse-bevis från dervarande jern-våg måste erläggas med 50 procent utöfver den lösen, som, vid dydik belåning hos Rikets Ständers Bank, skall utgöras för enahanda bevis från Stockholms väg; så och enär det ingalunda synes vara med billigheten öfverensstämmande, att, oaktadt, enligt hvad upplyst blifvit, vid belåning af jern- och våg-effecter hos enskild man i Götheborg, lösen för våg-attest erlägges med en last 1 R:dr 24 sk., utan afseende på den belånade postens storlek, den, som åstundar erhålla lån å samma efFecter hos Rikets Ständers Bank eller Låne-Contoiret i Götheborg, måste betala lösen, i Stockholm med 1 R;dr och i Götheborg med 1 R:dr 24 sk. för hvarje 100 Skeppund, som berörde attest upptager, hafva Rikets Ständer ansett sig höra fästa afseende å ifrågavarande framställning om nedsättning i onaförmälde för Bankens lånerörelse på jern och vågförde efFecter, synnerligast Expeditions-Ulskoltets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 219. 5o 1 vid Låne-Contoiret i Götheborg, alltför betungande afgift, hvilken i väsendtlig jnon motverkar det med denna låne-rörelse afsedda ändamål, helst då, såsom ofta mäste inträffa, lån under kortare tider upptagas och större poster belånas.
Då härtill jemväl kommer, dels alt det skäl, som vid ifrågavarande lösens bestämmande år 1830 kunnat hemtas från åliggandet för vågbetjeniugen att, då våg-attest reqvireras, till rigtigheten pröfva uppgifne stämplar, dimensioner samt stång- och stycketal, försvunnit, sedan, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1835, pantegare, så i Stockholm som Götheborg, blifvit befriade från åliggandet alt, vid reqvisilioner af våg-attester, sålunda specificera det jern, hvarå lån sökes, dels ock att, under senare tider, belåningen å jern och vågförde effecter i Götheborg så betydligt tilltagit, att beloppet af derstädes utestående lån, som vid 1830 års slut utgjorde endast R:dr 178,070, deremot vid 1839 års utgång uppgick till R:dr 942,750, i följd hvaraf vågbetjeningens inkomster genom berörde lösen numera blifvit till den grad ökade, att en jemkning och nedsättning deri synes, utan att desse tjenstemäns billiga anspråk åsidosättas, böra och kunna tillvägabringas, få Rikets Ständer bos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den lösen, vågbetjeningen vid Stockholms och Götheborgs jern- och metall-vågar eger uppbära för attester och förnyelsebevis, som af denna betjening utfärdas i och för belåning i Rikets Ständers Bank elier dess Låne-Contoir af de på nämnde vågar upplagde jernoch metali-effecter, måtte varda bestämd till 12 sk.
Banco för hvarje Ett Hundrade Skeppund, som attesten eller förnyelsebeviset innehåller; under vilkor likväl, att lösen för hvarje serskild attest eller förnyelsebevis erlägges med minst 1 R:dr 24 sk.
Banco, äfven om densamma, efter nu föreslagen beräkningsgrund, icke skulle till detta belopp uppgå.
Beträffande åter frågan om atskalfande af förnyelsebevis öfver belånade vågförde effecter, förekommer väl. å ena sidan, att, då förändringar tid efter annan kunna inträffa med den ansvarige vågbetjeningens personal, och misstag genom utbyten af panter, möjligen kunna ega rum, Bankens säkerhet fordrar, att sådant mätte, till förekommande af förlust, i tid varda utröndt; men, å den andra, att giltigt skäl icke förefinnes dertill att, då våg-attesler, meddelda efter den 15 November det ena året, utan att förnyas, äro gällande intill slutet af December månad det påföljande året, och således någon gång öfver 13 månader, de attester, som uttagas dagarne näst före den 15 November, skola förnyas inom loppet af andra månaden eller inom påföljande
December månads utgång; och då, vid sådant förhållande, de härutinnan nu gällande så beskaffade föreskrifter icke synas lämplige eller motsvarande det dermed afsedda ändamål, få Rikets Ständer i underdånighet hem - 5os Expeditions-Utskottets Förslag till und, Skrifvelse, N.o 220. ställa, det stadgas måtte, att alla hos Banken eller dess Låne-Contoir i Götheborg nu befintlige eller framdeles ingifvande våg-attester skola, så vidt de deremot utgifna lån icke under tiden varda inbetaide, inom 12 månader från deras utgifningsdag, på det sätt förnyas, att ett ytterligare, genom låntagarens försorg anskaffad t, bevis af vågbetjeningeu derom, att panten linues i behåll och att derföre ansvaras, tillstädes Banken eller Låne-ContoireL; börande således skuldförbindelserne för belåning af dylika effecter i Slockholm och Götheborg jemväl innefatta åliggandet för låntagaren att, vid påföljd af lånets utsökning, berörde föreskrift iagttaga; anhållande Rikets Ständer, det E. K. M., i händelse af bifall till Rikets Ständers i ena och andra hänseendet nu gjorda underdåniga framställning, täcktes låta utfärda Nådig Kungörelse, hvarigenom allmänheten underrättas om de sålunda beslutade förändringar uti hvad genom Kongl.
Kungörelserne af den 13 Februari 1830 och den 22 Maj 1835, blifvit stadgadt.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 Februari 1845.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 1841 •
Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående uppluifvande af det i Kongl. Förordningen den 8 December ij56 för allmogen medgifna undantag från allmänna Lagens stadgandt i 6 §. af 1 Cap. Giftermåls-Balken.
Bet. N:o 168.) S. A. K.
Vid betragtande af, hurusom föräldrakallet och vigten af det uppvexande slägtets tillbörliga uppfostran fordra, att icke någon må träda i ägtenskap, innan han vunnit tillräcklig mognad och stadga i tänkesätt, hvilket för mannen, såsom husfader betragtad, ej kan i allmänhet anses ega rum förr än Expedit ions-U tskoltets Förslag till und.
Skrifvelsej N. o aa t. 5o3 vid den ålder, då hans myndighets-tillstånd inträder, satnt att följagtligcn den i Kongl. Förordningen den 8 December 1756 ynglingar bland allmogen lemnade tillåtelse att vid 18 års ålder ingå ägtenskap, bör upphöra, desto hellre, som, enligt 1 Cap. 6 §.
Giftermåls-Balken, E. K.
M:s serskilda tillstånd till giftermål vid tidigare ålder än 21 år kan erhållas, när omständigheterna härtill föranleda; hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat, att det i Kongl.
Förordningen den 8 December 1756 för allmogen medgifna undantag från allmänna Lagens stadgande i 6 §. af 1 Cap.
Giftermåls-Balken må varda upphäfvet.
Hvilket Rikets Ständer få bos E. K.
M. underdånigst anmäla.