Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr 25 sk. 9 rst., utgörande besparingsmedel, sorn vid afslutning af 1840 års rikshufvudbok blifvit hufvudtitlarne för litet godtgjorda och derigenom oriktigt tillkommit statsverkets grundfond.
Revisionsberättelsens 3 §, om en godtgjord brist å 4:de hufvudtiteln, föranleder icke till något utlåtande från Stats-kontorets sida.
I afseende a Revisorernes anmärkning i 6 §, att anslagen till fattigvården i Stockholm, i landsorterna och i allmänhet blifvit uti båda årens rikshufvudböcker sammanförda under en gemensam titel: ”allmänna fattigvården”, får Stats-kontoret — 164 — i underdånighet yttra, att ett dylikt sammanförande, hvartill riksstatens uppställning gifvit anledning, icke verkat till någon oriktighet vid liqviderna emellan detta embetsverk oell Riksgälds-kontoret, men att. vederbörande Kamrerare erhållit föreskrift, att i nästa och följande års hufvudböcker upptaga anslaget till fattigvården i allmänhet under sin egen särskilda titel.
Hvad i 7, 8 och 9 §§ af revisionsberättelsen förekommer, torde icke erfordra något Stats-kontorets yttrande.
I anledning af den uti 10 § gjorda anmälan, att det oförräritade öfverskottet å Norénska fonden utgjorde vid 1851 års slut 990 Rdr 27 sk. 2 rsf., bör Stats-kontoret i underdånighet upplysa, att som tvänne kadetter numera underhållas af nämnde fonds räntemedel, sä kan någon utlåning af öfverskottet icke ifrågakomma.
Revisorernes yttrande dels i afseende på anordningar af öfverskotten ä statsverkets inkomster, dels beträffande karta-sie/illata uppbörden och redogörelsen derför, lära icke behöfva liär upprepas eller besvaras, dä någon erinran mot dem icke förekommit.
Allmänna maf/asins-ärendena, hvilkas behandling, efter f. d. allmänna Magasinskontorets indragning, med 1852 års ingång blifvit af Stats-kontorets personal öfvertagen.
Då Revisorerne hvarken vid förvaltningen af statsverkets spantnål in natura, eller vid räkenskaperna öfver /'. d. allmänna magasins-fonden funnit något att erinra, återstår endast underdånigt utlåtande öfver nagra vid redogörelserna för spanmåils-kreditiv-fonden af Revisorerne gjorda erinringar, såsom: l:o att vid Jemtlands läns undsättningsredogörelse för år 1850 förekommit, det en summa af 6,000
Rdr, utgörande undsättningsmedel, sorn utan återbetalningsskyldigliet blifvit utlemnade, funnits afkortad, ehuru redovisning för medlen ej afgifvits af den kommitté, som för dessas förvaltning varit bildad, och i anseende hvartill, enligt hvad sig visat af 1851 års undsättnings-redogörelse för länet, beloppet, 6,000 Kdr, på grund af Stats-kontorets skrifvelse den 11 December samma år, blifvit under balanstitel åter uppdebiteradt.
I anledning häraf får Stats-kontoret i underdånighet upplysa, att i 1852 års redogörelse för Jemtlands län förenämnde 6,050
Rdr åro af undsätta ngs-kommittéen behörigen verifieerade och redovisade; 2:o att, enligt 1850' års undsättningsredogörelse för Westerbottens län undsättningsmedel funnits tili ett sammanräknadt belopp af 104,708 Rdr 42 sk. 10 rst. under titel: afkortning afförda, af hvilka medel 1,550 Kdr blifvit utan äterbetaluingsskyldighet utlemnade och behörigen redovisade; men att, beträffande deremot återstoden, 103,158 Rdr 42 sk. 10 rst., frågan om afskrifningen deraf ännu vöre beroende på Kammar-rättens pröfning; vid hvilket förhållande sistnämnde summa, enligt Revisorernes tanke, äfven bordt, intilldess afskrifningen blifvit af Kammarrätten godkänd, i räkenskaperna balanseras.
Efter hvad Stats-kontoret inhemtat, har en sådan uppdebitering hvarken i 1851 eller 1852 års räkenskaper blifvit verkställd och ej heller af Kammar-rätten påyrkad, af skäl, att afskrifningsfrågorna voro Kammar-rättens pröfning underställda och nu lära till en del vara af dess Civil-räkenskaps-kontor handlagda.
Uti ett från f. d. allmänna Magasins-kontoret af Kammar-rätten infordradt, den 5 Juli 1852 afgifvet, utlåtande i målet emellan Kammar-rättens Advokat-fiskal, å ena, samt Landshöfdingen och Landskamreraren i Westerbottens
Ian, å andra sidan, rörande bristande fullständig redovisning, för undsättningsmedel, har Magasins-kontoret, jemte anmärkning vid åtskilliga andra förekomna felaktigheter i 185!) års redogörelse, äfven fästat
Kammar-rättens uppmärksamhet på oriktigheten af nu ifrågavarande afkortning samt hemställt, huruvida ibland andra afförda summor också ofvannämnde 103,158
Rdr 42 sk. 10 rst. kunde anses vara behörigen redovisade, sa länge Eders Kongl.
Majits Befallningshafvandes afskrifnings-resolutioner icke blifvit af Kammar-rätten gillade samt dess skrifvelse derom kommit Eders Kongl. Majus Befallningshafvande tillhanda.
Vidare redovisning i denna del tillkommer således numera Kammar-rätten. 3:o att, då Kopparbergs lans undsättningsredogörelse består af icke mindre än sex särskilda räkningar, innefattande redovisning för undsättningar under olika missväxtår, utan något deröfver upprättadt sammandrag, hvarigenom en lättare öfversigt af förhållandet med undsättningsmedlen kunde vinnas, Revisorerne ansett nödigt, att, lika med hvad inom de öfriga länen äger rum, en generalräkning öfver undsättningsanstalterna i länet årligen upprättas och afgifves.
Orsaken hvarföre ett sådant sammandrag hittills icke blifvit länsstyrelsen i Kopparbergs län affordradt ligger deri, att nämnde läns undsättningsredogörelser, i det skick de afgifvits, alltid varit utmärkt rediga och tydliga.
Dock möter icke hinder deremot, att en general-räkning öfver de olika årens undsättningar jemväl inom Kopparbergs län upprättas, och att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmodas icke allenast att gå i författning om ett sådant sammandrags upprättande öfver näst afgifvande undsättningsredogörelser och detsamma. jemte räkenskapen insända, utan äfven att dermed årligen fortfara.
Vid denna räkenskap hafva Revisorerne icke funnit annat att erinra, än att register för de i hufvudböckerna förekommande särskilda konti saknas, hvarigenom granskningen i någon mån försvårats.
Emot upprättande af ett sådant register möter icke eller hinder och kan det derföre hädanefter biläggas räkenskapen.
Remissakten återlöljer, och Stats-kontoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligligste tjenare och undersåter, GEOEG ULFSPARRE.
Th. NYSTRÖM. C. W. GRÅÅ. G. W. af DONNER.
Stockholm den 11 Jan. 1854. L. S. J. A. Jcedrén.
Gust. Widegren. — 166 — Kongl. Stats-kontorets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers framställning angående Justitie-departementet tillhörande ärenden.
Genom nådig remiss anbefald att afgifva underdånigt utlåtande öfver tvänne punkter i Rikets Ständers år 1853 församlade
Revisorers berättelse om statsverkets förvaltning åren 1850 och 1851, får Eders Kongl. JVIaj:ts och Rikets Statskontor i underdånighet anföra: att som de i dessa punkter förekommande ämnen, det ena om ett lönefyllnadsbelopp åt Väbeln vid Krigs-hofrätten C. E. Fröléen, och det andra angående ersättningar åt tjenstemän oph vaktbetjening hos Kanslirätten, äfven omförmälas uti 1851 års revisionsberättelse, öfver (hvilken Statskontoret, den 28 Februari 1852, afgilvit underdånigt utlåtande, detta embetsverk tror sig endast böra här i underdånighet åberopa detsainmas innehåll i afseende å förenämnde frågor; framhärdande med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, GEORG ULFSPARRE TH. NYSTRÖM. C. W. GRÅÅ. G. W. af DONNER.
Stockholm den 11 Januari 1854. L. S. J. A. Jadrén.
Gust. Widegren.
Stats-kontorets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers framställningar angående
Ci vil-departementet tillhörande ärenden.
, Stormäktigste Allernådigste
Med återställande härjemte af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å ett transsumt af Rikets Ständers nästlidet år församlade
Revisorers berättelse om granskningen af statsverkets räkenskaper m. m, åren 1850 och 1851, får Eders Kongl. Majrts och Rikets Stats-kontor i underdånighet yttra, att, beträffande Revisorernes hemställan derom, att anslaget till skiften och afvittrbu/ar måtte erhålla egenskapen af förslagsanslag, Stats-kontoret anser sig böra deruti instämma, samt att, i af - — 167 — seende å Revisorernes anmälan om Eders Kongl. Maj:ts nådiga beslut den 13 Mars 1852, enligt hvilket den, under rubrik ”ersättning för förlorade licensmedel” gjorda disposition af 300
Rdr åt tjenstemän vid Civildepartementets Expedition, hädanefter skall benämnas ”gratifikation”, Statskontoret icke kan hafva något att dervid i underdånighet tillägga.
Statskontoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersäter, GEORG ULFSPARRE. TH. NYSTRÖM. C. W. GRÅÅ. G. W. af DONNER.
Stockholm den 11 Januari 1854. L. S. J. A. Jcedrén.
Sundhets-kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid bemälte Kollegii räkenskaper.
Jemte öfverlemnande af transsumt utaf Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad densamma angår granskningen af de under Sundhetskollegii förvaltning ställda anslag och fonder för åren 1850 och 1851, har Eders Kongl. Majit, den 5 innevarande månad, anbefallt Kollegium att, i anledning af nämnda berättelse, underdånigt utlåtande afgifva.
Uti lista och 2:dra §§ hafva Revisorerne anmält, hurusom de förslagsvis beräknade årliga anslagen till medicolegala besigtningar, 3,000 Rdr, samt till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, 9,000 Rdr, för intetdera af ifrågavarande år varit tillräckliga; och dä beträffande den betydliga bristen i sistnämnde anslag, Revisorerne af Kollegii underdåniga berättelse för nämnde år trott sig finna orsaken till denna brist hafva varit ökade utgifter dels för hämmande af, i de flesta delarne af riket, år 1851 gängse smittkoppor, dels för fria medikamenter till fattige sjuka, men förnämligast i rese- och traktaments-ersättningar till djurläkare, i och för den i Skåne oell Halland härjande lungsjukdom hos hornboskap, torde något utlåtande i anledning af denna Revisorernes anmälan icke af Kollegium erfordras. — 1GS — Hvad angår den uti Salje § förekommande erinran, vid Pharmaceut,iska Institutets räkenskaper, att, ehuru utgående balansen uti 1851) års redovisning för inbetalda utgifter af de vid Institutet studerande Phannaceuter upptagits tili 752 Iidr 10 sk. 10 rst., samina afgifter uti påföljda årets räkenskap inbalanserats med 755 lide 5 sk. 6 rst., så och då denna redovisning egentligen utgör en uppbörds-verifikation till 1851 års hufvudräkning, derutinnan behållningen af dylika afgifter fran föregående året till sitt rätta belopp inbalanserats, och således den anmärkta skillnaden icke föranleder till ändring af hufvudräkningen, täcktes Eders Kongl. Majit, nådigst finna, att, under sådant förhållande, berörde erinran icke påkallar någon åtgärd.
Remissen återföljer, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare oell undersåter, C. J.
EKSTRÖMER. D. EKELUND. E. G. ENGBERG. AUG.
TIMOL. WISTRAND. Stockholm den 23 Januari 1854. J. Ljungberg.
General-Tullstyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af 1S53 års Stats-revisorers berättelse rörande Tullverket.
S t o r m ä k t i g s t e Allernådigste Konung!
Sedan Rikets Ständers Revisorer uti afgifven berättelse, angående granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1850 och 1851, bland annat, i afseende å tullverket, fästat uppmärksamhet dervid, att förslagsanslaget till rese- och traktamentskostnader blifvit för hvarfdera året öfvers k rid et, bar Eders Kongl.
Majit, genom nådig remiss af den 19 sistlidne November, deröfver behagat infordra General-Tullstyrelsens underdåniga utlåtande; oell får, till åtlydnad häraf, Styrelsen, med remissbandlingens återställande, i underdånighet anföra, hurusom erfarenheten visat, att, under hittills varande förhållanden, tullverkets omkostnader alltjemt stigit i bredd med trafiken och uppbördens tillväxt, och att derföre flera af — 169 — förslagsanslagen, såsom ”(tillbyggnader oell reparationer, stämplingskostnader, postporto, ved och ljus” m. 11., kominit att för berörde år, likasom för de föregående, öfverskridns.
Hvad särskilt beträffar den utgiftstitel, sorn nu är i fråga, eller ”reseoch traktamentskostnader”, måste orsaken till förslagsbeloppets öfverskridande för samma år derjemte vara att söka ej mindre i bebofvet af mera utsträckta och med större utgifter förenade bevakningsatgärder, än äfven i den förhöjda skjutslega, som uppkommit genom allt flera ingångna skjuts-entrepenader, enligt Eders Kongl.
Maj:ts nådiga cirkulär af den 2 Augusti 1814; hvadan också nyssnämnde förslagsanslag, hvilket blifvit, från och med nästförlidet år, i omkostnadsstaten ökadt från 20,000 Kdr till 23,000 Rdr, destomera torde framgent komma att. befinnas otillräckligt, som Eders Kongl.
Majit, genom nådig kungörelse af den 4 Maj 1S52, fastställt förhöjning under vissa tider af året i skjutslegan vid gästgifvaregårdar å landet, der entrepenad icke äger rum.
General-tullstyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Ed ers Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C.
GYLLENHAAL. ISR. TAUVON.
C. L. FYRWALD.
Kongl Krigs-kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af Kongl. Kollegii räkenskaper för åren 1850 oell 1851.
Sigge Th. Limdgren.
Eders Kongl. Majit har, genom nådig remiss den 4 nyssförflutne Januari, behagat lemna Dess och Rikets Krigs-kollegium tillfälle att med underdånigt utlåtande få inkomma i anledning af den berättelse, som af Rikets Höglofl.
Revisorer blifvit afgifven efter verkställd granskning af, bland andra, Krigs-kollegii räkenskaper för åren 1850 och 1851; af hvilken berättelse ett utdrag blifvit, för sådant ändamål, Kollegium i nåder meddeladt. 22. — 170 — Alldenstund handläggningen af de
Krigs-kollegium i noder anförtrodda förvaltnings- oell redogörelse-ärenden sker på AfVlelningar, varda särskilda yttranden, efter de af Revisorerne vidrörda ämnens olika beskaffenhet, afKoIlegii Artilleri-, Fortifikations-, Intendents- och Aflönings-afdelningar, härjemte underdånigst vidfogade.
Blott i en enda omständighet, eller hvad angår formen för Kollegii hufvudbok, ar frågan gemensam för Kollegii samtliga AfVlelningar, hvarföre ock Kollegium densamma in pleno upptagit och här nedan skolat i underdånighet sitt utlåtande deröfver till Eders Kongl. Maj:t afgifva.
Af Revisorernes berättelse inhemtas, att de, som under räkenskapernas granskning trott sig finna anledning till några, på egen åsigt grundade, hemställanden, såsom: att medel, om hvilkas förräntande fråga hittills icke varit väckt, borde för sådant ändamål utlånas; att i afseende å de medel, som för Krigs-kollegii aflöning erfordras, en förändrad anvisning kunde, vid riksstatens uppgörande, hädanefter gifvas o. s. v., i öfrigt icke haft något mot Kollegii förvaltning att anmärka, men väl vitsordat den ordning, hvaruti säkerhetshandlingarne, tillhörande de flera kassor och fonder, som äro ställda under Kollegii vård, af ^Revisorerne anträffats.
För Krigs-kollegium, som, näst statens generalkassa eller Ränte-kam maren, bland alla förvaltande verk har sig anförtrodd den största uppbörden, eller, för ifrågavarande tvänne revisionsär, en summa af omkring tretton millioner
Rdr banko, derför verifikationerna, i 1200 band innefattade, utgöra omkring 2i)0,0()0 folier, måste det vara tillfredsställande, att, hvarken af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt eller af Rikets Ständers Revisorer, intill denne dag, hafva fått emottaga en enda anmärkning mot Kollegii tillgöranden vid medlens användande i öfverensstämmelse med de af Eders Kongl.
Maj:t gifna nådiga föreskrifter.
Att sadant inträffat frän den tid, Kollegii nya organisation med den 1 Januari 1850 i verket sattes, torde få antagas såsom bevis, att denna organisation, hvilken i många delar förändrat och förstorat
Kollegii verksamhet, sådan densamma af Eders Kongl.
Majit, genom Dess nådiga bref af den fi November 1849, blifvit tills vidare gillad och fastställd, icke varit förfelad.
Efter att hafva omförmält sa väl de förändrade föreskrifter i afseende å redovisningen för Krigs-kollegii förvaltning, hvilka i Eders Kongl.
Majrts ofvan högstberörde nådiga bref af den 6 November 1849 innefattas, samt det formulär till hufvudbok, Kollegium, på grund deraf, upprättat och till Eders Kongl. Maj:ts nådigste fastställelse i underdånighet framlagt, som ock de utlåtanden och förklaringar af Stats-kontoret, Kannnar-rätten och Krigs-kollegium, hvartill formulärets granskning lemnat anledning, tillkännagifva Rikets Ständers Revisorer, att de, ”i anseende till den inskränkta tiden, icke kunnat å tillämpningen af den nya bokföringsmethoden egna all den uppmärksamhet, som detta maktpåliggande ämne påkallat och för ett fullständigare yttrande örn methoden erfordrats, alltså icke kunnat utlåta sig om metliodens användbarhet i sin kelhet, men dock funnit densamma, ehuru i allmänhet med konsequens tillämpad, i vissa delar medföra olägenheter, som böra afhjelpas.” Revisorerne instämma alltså i ”Stats-kontorets och Kammar-rättens åsigter derom, att de inom linien upptagna balanser böra uti kolumn bokföras samt specifik kassaräkning i hufvudboken inrymmas.”
Dock som formuläret numera är ”på tvänne års bokslut tillämpadt, och detsammas möjliga fortjenster eller brister således, efter det Stats-kontorets underdåniga utlåtande åfgafs, torde hafva vid riksliufvud-bokens afslutande blifvit tydligare ådagalagda, vore det, enligt Revisorernes tanke, önskligt, att innan frågan om formulärets antaglighet varder i nåder prötvad, vederbörande embetsverk lemnades tillfälle att ytterligare utlåtande i ämnet afgifva.” — 171 — Krigs-kollegium liar redan, uti lill Eders Kongl. Maj:t under den 15 April 1851 oell den 15 Juli 1853 i detta ämne afgifna underdåniga utlåtanden, fullständigt och, såsom Kollegium sig föreställer, på ett öfvertygande sätt vederlagt de erinringar mot det nya bokslutsformuläret, som af Stats-kontoret och Kammar-rätten blifvit i underdånighet framställda; och Kollegium hade ock derföre vågat hoppas, att Rikets Ständers lievisorer, hvilka af handlingarne i detta ärende tagit kännedom, i stället att instämma i Stats-kontorets och Kammar-rättens åsigter, skulle hafva förunnat större rättvisa, än som skett, åt en hufvudbok, hvilken, utan öfverflödig vidlyftighet, lemnar en enkel, lättfattlig och under ali föregående tid saknad, fullständigt. sammanfattad redovisning för riksstatens 4:de hufvud titel, eller alin för rikets försvar till lands anslagna medel, kassor och fonder; en redovisning, som, tillförene delad mellan Stats-kontoret och Krigs-kollegium, endast inom sistnämnde embetsverk varit splittrad i tolf särskilda hufvudböcker och nu anträffas i en enda bok sammanfattad.
Då Kr igs-kollegium, vid införandet af nya organisationen den 1 Januari 1850, utan tillökning i förut bestådd aflöningssumma, men med minskning i Kollegii personal, fick öfvertaga en betydlig del af de göromål, som dittills Stats-kontoret alegat, fordrades oundviklif/en, för att göra sådant möjligt, en förändring i det förut följda obehöfligt vidlyftiga och betungande arbetssättet.
Nya formulärer utarbetades och tillämpades på alla delar af förvaltningen samt hafva alltsedan, utan att försvaga ordning och kontroll, hvilka tvertom derigenom blifvit ökade, visat sig användbara och arbetet, underlättande.
1 ölverenstämmelse med dessa nya förmer, är ock sjelfva slutstenen i förvaltningen, eller hufvudboken, inrättad med den ”konsequens,” som af Rikets Siänders Revisorer nu blifvit vitsordad och hvars rubbande icke gäller mindre än beståndet af organisationen i sin helhet.
Stats-kontoret och Kammar-rätten hafva erinrat, att alla utgifter af Krigskollegium anordnas formell, och, innan redovisning från Kollegium underlydande myndigheter och personer inkommit, alföras på den titel utgifterna tillhöra; men detta anördningssätt, som underlättar och förtydligar håde förvaltningen och redovisningen, har dock af Stats-kontoret, sorn aldrig för de medel »Stats-kontoret sjelf disponerat, upprättat någon särskild hufvudbok, under all föregående tid varit följ dt.
Väl måste häraf, vid den ärliga redogörelsens upprättande, inträffa, hvad jemväl mot Krigs-kollegii nya hufvudbok är vordet erinradt, att oredovisade förskott inom linien föras; men som dessa förskott, utan att derigenom från kontroll och redogörelse undanryckas, enligt det nya formuläret utredas och balanseras uti en meri hufvudboken oskiljaktigt förbunden särskild räkning, samt då Kammar-rätten, i afgifvet underdånigt utlåtande al' deri 23 November 1852, erkännt, att oredovisade förskott icke äro verkliga tillgångar, likasom att förskottens sammanförande med de verkliga tillgångarne är ”missledande” om det redovisande verkets rätta ställning, täcktes Eders Kongl. Maj:t nådigst finna, att den uppstådda tvisten rörer valet företrädesvis af den ena eller andra formen, men icke hufvudsaken, sorn, i förevarande fall, är statens säkerhet, och hvilken af begge redogörelseformerna lika bevaras. ålan bar, för anmärkningen mot den af Krigs-kollegium iakttagna bokslutsform, velat hemta ett särskildt stöd genom framhållande af det ökade besvär, som
Riksbokslutskontoret mäste vidkännas vid omslutandet af Kollegii hufvudbok.
Anmärkningen i denna del skulle förtjena uppmärksamhet, derest Krigs-kollegii hufvudbok vore den enda af förvaltande verks räkenskaper, som af Riksboksluts-kontoret behöfde omslutas.
De förvaltande verkens räkenskaper i allmänhet, likasom landsböckerna, måste i Riksboksluts-kontoret omklädas i nya former, för att kunna till sina hufvudsummor i rikshufvudboken intagas; och äfven 172 — före år 1850, då Krigs-kollegium, med iakttagande af det äldre formuläret, i tolf hufvudböcker redogjorde för hvad nu i en hufvudbok redovisas, blefvo förstnämnde hufvudböcker i Riksboksluts-kontoret med sä kallade omslut försedda.
Sa framt dessa omslut, sedan år 1850, verkligen blifvit till antal eller besvärlighet förstorade, måste väl orsaken främst böra sökas deruti, att, med sistnämnda ar, förvaltningen och redovisningen af trettiofem särskilda statsanslag, som förut tillhört Statskontoret att fördela och redovisa, blifvit till Krigs-kollegium öfverflyttade, hvarigenom detta verks uppbörd nu är till belopp mera än fördubblad.
Rikets Ständers Revisorer hafva trott sig böra fasta uppmärksamhet dervid, att, bland de i Krigs-kollegii hufvudböcker begagnade ”bokföringstermer”, åtskilliga förekomma, som beteckna både inkomster och utgifter; att vid bokföring af inkomster, ”rubriker”, såsom t. ex. hufvud- och reserv-förråden, Artilleri-regementena, kruttillverkningen, försäljningsmedel samt arrende-, jordskylds- och tomtöre-medel, kunna anses ”mindre lämpliga, enär sådana i allmänhet böra antyda grunden eller anledningen till medlens debitering”; samt att åter, i afseende å bokförda utgifter, ”angifvaiulet af den fond, hvaraf medlen utgatt, vore föga upplysande, da henämningarne i detta fall företrädesvis borde antyda det ändamål, hvartill utgiften är afsedd.”
Till bemötande af dessa erinringar, får Krigs-kollegium i underdånighet anföra: att då Kollegii hufvudbok debiterar de till Kollegii disposition ställda medel, i öfverensstämmelse med af Eders Kongl. Majit, hvarje år, för Artilleri-, Fortifikations- och Intendents-afdelningarne, nådigst fastställda stater, deruti anslagen äro anvisade under titlar, som närmast lämpa sig för antydande af de särskilda behofven; då titlar, sådana som försäljningsmedel, arrende-, jordskylds- och tomtöremedel m. fl., väl icke med skäl kunna anses såsom missledande vid dessa i stat icke påräknade inkomsters omskrifvånde till uppbörd; samt då, hvad utbetalningstitlarne angår, Kollegii anordningar, som under titel-sammandragen äro lagda, tydligen utvisa, icke blott den fond, hvaraf de anordnade medlen utgått, utan ock den underordnade titel, som betecknar utgiftens ”ändamål”.