Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund häraf tillstyrkte kollegierne i underdånighet nådigt bifall till den underdåniga ansökningen, samt hemställde, det Kongl. Maj:t täcktes af Rikets näst sammanträdande Ständer äska ett anslag, motsvarande värdet af 932 tunnor spanmål, deraf 877 efter årligt markegångspris för Westerås län och 55 efter samma pris för Örebro län, att från Landtränterierne genom kronobetjeningens försorg årligen tilldelas ifrågavarande rotehållare, med undantag af 24 sk. för hvarje rote,som från ränterierne direkte borde knektelego-medelskassan tillställas; hvarjemte Kollegierne, till ledning för bestämmande af detta anslag, hvilket, till följd af den årliga förändring, markegångspriset å spanmål är underkastadt, borde blifva ett förslags-anslag, i underdånighet upplyst, att, efter medel-markegångsprisen för de sista 10 åren, ett belopp af 6,975 Rdr 39 sk. 6 r:st, skulle blifva erforderligt; hvaremot de 466
Rdr, hvilka såsom understöd för soldatrotarne för närvarande från statsverket utgå, skulle komma att från den tid, knektetunnan blifver rotehållarne efter markegångsvärde godtgjord, indragas.
Vid föredragning af detta ärende den 2 Oktober 1850 har Kongl. Majit i nåder förklarat, att då, enligt hvad af Kongl.
Rrefvet den 3 Juli 1684 och det den 18 April 169S fastställda General-indelningsverk för Westmanlands regemente inhemtas, de så kallade knektetunnorna, till understöd i knecktehållet för större delen af soldaterne vid berörde regemente, blifvit beviljade med det förbehåll, att, i anseende till då förevarande brist på kronan behållen tiondespanmål, detta bidrag icke finge utgå in natura, utan pä Kongl.
Maj:ts Egen speciella befallning och när Kongl. Majit sådant behagade, hvaremot för samma brist borde i stället af mantals- och boskapspenningarne anslås ett belopp i penningar, beräknadt efter 3 daler silfvermynt per tunna; samt det sedermera genom 82 § Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 17 Augusti 1762, i anledning af rotehållares i We - Stals- Utskottets Utlåtande, IV:o 306.
Ii sterås och Örebro län ansökning angående knekte-tunnespanmålen, blifvit förklaradt, att, då den spanmål, som vid indelningens fastställande utgått af kronotionde, antagits vara 458 tunnor, hvilka sedermera blifvit till större delen till annat ändamål disponerade, skulle hvad af dessa 458 tunnor icke kunde in natura till rotarne utgifvas, dädanefter betalas efter markegång, men det, som bruste utöfver dessa 458 tunnor, borde till följd af 1698 års stadfästelse endast med 3 daler silfvermynt för tunnan erläggas; så funne Kongl. Majit rotehållarne icke ega laglig rätt att för ifrågavarande knektetunnor, hvilka, på sätt nyssberörde nådiga resolution utvisade, varit beräknade att till rotehållarne utgå endast med 3 daler silfvermynt för tunnan, undfå spanmål in natura eller ersättning derför enligt markegång eller på annat sätt, än som alltsedan indelningens fastställande egt rum; såsom följd hvaraf och då härtill komme, att ofvanomförmälda 932 soldatrotar, genom de från regementets knektelego-medelskassa utgående bidrag i penningar till soldatens lega och beklädnad, redan njuta en väsendtlig lindring i knektehållets utgörande framför öfrige roteringsskyldige så väl vid samma regemente som vid indelda arméen i allmänhet, Kongl.
Sig icke kunna å den underdåniga ansökningen något afseende fästa.
Af hvad sålunda förekommit synes, att den soldatrotarne vid Westmanlands regemente till understöd i knektehållet förunnade så kallade knektelunna, allt ifrån indelningsverkets början utgått efter beräkning af 3 daler silfvermynt för tunnan; hvaremot den såsom ersättning för åliggande dagsverksskyldighet m. m., en del rotar anslagna såkallade dagsverkstunna varit bestämd att utgå in natura eller efter markegångspris för 458 tunnor, hälften råg och hälften korn, men till det öfriga efter enahanda lösen, som för knektetunnan.
Dessa 458 tunnor hafva också alltid utgått och utgå ännu på detta sätt, med undantag af den del deraf, som vid 1828—30 årens riksdag blifvit till kronan indragen, sedan rotehållarne förklarat sig beredvillige att från denna kronotionde afstå, emot befrielse från erläggande af dem åliggande dagsverkslösen.
Af det förhållande, att kronan således, i utbyte mot en fullt motsvarande skattskyldighet, med rotehållarnes eget begifvande, åter kommit i besittning af en del utaf den dem anslagna kronotionde, lärer icke kunna hemtas stöd för deras anspråk att af denna för kronan på sådant sätt uppkomna tillgång af kronotionde säd in natura utbekomma knektetunnan, hvilken alltid utgått efter visst värde i penningar och dessutom icke omedelbarligen uppburits af rotehållarne, utan ingått och ännu ingår till den såkallade knektelegomedels-kassan, hvilken, jemte det den uppfyllt densamma åliggande förbindelser, redan år 1848 vext till det betydliga kapitalbeloppet af 12 Stats-Utskoltets Utlåtande, 2V.'o 307.
139,211 Rdr 42 sk. 9 rst. banko, hvarigenom rotehållarne mäste vara fullt betryggade i afseende å kassans förmåga att äfven för framtiden kunna lemna det dermed från början afsedda understöd för knektehållet.
Bifall till de nu väckta anspråken skulle alltså bereda rotehållarne vid Westmanlands regemente en fördel utöfver hvad dem alltifrån indelningens inrättande tillkommit och följaktligen på öfrige skattdragandes bekostnad öka värdet af deras hemman i samma mån, som det nu ifrågasatta statsbidraget af omkring 7000
Rdr öfverstiger det hitintills utgående af 466
Rdr, hvilket visat sig vara för det afsedda ändamålet tillfyllestgörande.
Under sådane förhållanden och på de skäl i öfrigt, hvilka legat till grund för Kongl. Maj:ts afslag å den underdåniga framställningen i ämnet, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
TS':o 307.
Utlåtande j i anledning aj ytterligare gjorda ansökningar örn inlösning af Riksgäldssedlaroansedt den derför fastställda preskriptionstidens förlopp.
Sedan Stats-Utskottet afgaf sitt, af Rikets Ständer bifallna, utlåtande N:o 104, angående sökt inlösen af ett större antal Riksgäldssedlar, som hos Riksgäldskontoret icke blifvit före - Stats-Utskottets Utlåtande, N-.o 307.
13 företedde inom den för dessa sedlar stadgade preskriptionstid, har Utskottet från Fullmäktige i nämnde kontor ytterligare emottagit 8 st. serskilda, till dem derefter ingifna och till Utskottet öfverlemnade ansökningar om inlösandet af åtskilliga dylika sedlar å ett sammanräknadt belopp af 106
Rdr, hvilka alla, enligt derå meddelade intyg, vid anställd granskning, af Riksgäldskontorets kommissariat befunnits riktiga och således ovillkorligen måst af detta verk inlösas, i fall desamma för sådant ändamål dit inlemnats före preskriptionstidens utgång.
Då i afseende på inlösningen af nu ifrågavarande Riksgäldssedel- enahanda omständigheter förekomma, som föranledt Rikets Ständer att förut, dels vid sednast förflutna och dels vid innevarande riksdag, medgifva sådan inlösning, oansedt den derför bestämda tid redan tilländagått, så får Utskottet, under åberopande af hvad ofvanberörde utlåtande ej mindre härom än om den för sedlarnes inlösande disponibla tillgång innehåller, i öfverensstämmelse dermed tillstyrka, att alla dessa vederbörligen godkända sedlar, utgörande ett antal af 40 st. deraf 5 lyda å 10 Rdr, 23 å 2 Rdr, 9 å 1 Rdr och 3 å 16 sk. hvardera, må af Riksgäldskontoret inlösas med motsvarande belopp i banko mynt, samt att den för sådant ändamål erforderliga summa, Sjutio Riksdaler 32 sk. banko, må, på sätt som vid dylika sedlars inlösning förut skett, få utassigneras utaf den å Riksgäldskontorets räkning N:o 2 i Rikets Ständers Bank för närvarande innestående behållning.
Bih. täl R.
Prot. 1860—51.
1 Afd. 3 Band. 43 Haft. 3 STOCKHOLM, TRYCKT BOS N. MARCUS, 1851. Stats-Utskottets Memorial, N:o 308.
1 N:o 308.
Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Aug. 1851, kl. 11 t', m.
Memorial, med öfverlemnande af förslag till de 2:ne forsla afdelningarne af Reglementet för Riksgälds-konloret.
(.Rgds.-Afd.) Enligt den vid 1840 och 1841 års riksdag antagna och sedermera bibehållna uppställning af de reglementen, som till ledning och efterrättelse vid Riksgälds-kontorets förvaltning blifvit af Rikets Ständer utfärdade, hafva föreskrifterna rörande nämnde verks skulder och fordringar blifvit sammanförda uti Usta och 2:dra afdelningarne: och då enahanda uppställning jemväl torde böra iakttagas i afseende på de reglementariska stadganden, hvilka vid detta verks förvaltning efter innevarande riksdags slut skola tjena till efterrättelse, så får Stats-utskottet nu underställa Piikets Ständers pröfning och fastställelse det af Utskottet uppgjorda förslag till de reglements-§§, som komma att innefatta hädanefter erforderliga stadganden, angående Riksgälds-kontorets skulder, äfvensom detta verks fordringar för de af dess medel utbetalda lån.
Jemte del Utskottet ansett sig här nedan böra uppgifva de §§ i hittills gällande reglemente, deruti samma eller motsvarande stadganden förekomma, har Utskottet tillika anfört de under denna riksdag afgifna samt af Rikets Ständer godkända utlåtanden, på hvilka de nya eller förändrade föreskrifterna sig grunda; kommande ett visst antal exemplar af nyssberörde reglemente att till hvarje Riksstånds kansli aflemnas, för att, lill jemförelse och upplysning, vara att tillgå för Riks-ståndens ledamöter vid den förestående granskningen och pröfningen af de §§, hvilka Utskollets förslag innehåller.
St.-s Prof. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 44 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Memorial, N:o 308.
För öfrigt har Utskottet trott sig höra upplysningsvis erinra, all, så vida icke annan myn ther åkning finnes serskildt utsatt, äro alla lili de föreslagna §§:ne införda penningesummor beräknade i bankomynt, på sätt en allmän bestämmelse, som förefinnes vid slutet af 1848 års reglemente och jemväl torde i det nya reglementet blifva inlagen, angifvcr.
1 § af bifogade förslag, uti hvilken § Riksgälds-kontorets föremål uppgifvas, är likalydande med nu gällande reglementes 1 §. 2 § innehåller samma stadgande, angående inlösandet af Riksgälds-kontorets obligationer, som 2 § i nyssnämnde reglemente; men det der införda tilllugg i afseende på den preskriptionstid, hvilken vid sednasle riksdag af Rikets Ständer fastställdes för några gamla obligationer, har blifvit uteslutet, emedan detta beslut, vid det i 7:de punkten af Utskottets utlåtande N:o G'l uppgifna förhållande, måste anses hafva förfallit, och Riksgäldskontorets inlösningsskyldighet för nyssberörde obligationer således lärer komma att oförändrad fortfara under tiden intill nästa riksdag, om också något nytt beslut, angående bestämmandet af en serskild preskriptionstid för samma obligationer, skulle af Rikets nu församlade Ständer varda meddeladt. 3 §, angående utbetalningen af det årliga ränte-anslaget till Hans Majit Konun gen; 4 §, angående räntan för det vid 1779 års riksdag afsatta så kallade hemgifts-kapital; 5 §, angående de af Riksgälds-kontoret utgifna obligationer för statsverkets skuld till Rikets Ständers Rank; och 6 §, angående Bankens fordran för de till Riksgälds-kontorets utgifter af Banken tillförene försträckta medel, ega samma lydelse, som de i 1848 års reglemente under dessa nummer intagna §§, endast med ändring af antalet och sammanräknade beloppet af de återstående obligationerna för statsverkets i 5 § omförmälda skuld. 7 §, angående invexlingen af de från Riksgälds-kontoret utgifna kopparskilje mynts-polelter, motsvarar nu gällande reglementes 7 § och innefattar Rikets Ständers vid nu pågående riksdag, genom bifallandet af Banko-utskottets utlåtande N:o 46, vidtagna beslut; varande denna §, till följd af hvad Instruktionen för Banko-utskottet stadgar i afseende på föreskrifter, som skola gälla gemensamt för Banken och Riksgälds-kontoret, justerad inför både Stats- och Banko-utskotten. 8 §, angående den af Götha kanal-holag i Riksgälds-kontoret insatta repara tions-fond; 9 §, angående de för återstående hamnbyggnadsarbeten vid Siats-Utskottets Memorial, N:o 308.
3 Götha kanal innehållna medel; 10 §, angående fonden för Södertelje kanals underhållande; samt 11 §, angående bildandet och afsättandet af en fond för Hjelmare kanal- och slussverks framtida vidmakthållande, äro lika lydande med 8:de, 9:de, 10:de och ll:te §§ i 1848 års reglemente.
Beträffande det, enligt reglementets 9:de §, i Riksgäldskontoret, emot fem procents årlig ränta, ännu innestående beloppet utaf de medel, som blifvit i kontoret innehållna i anseende till åtskilliga vid Götha kanals öppnande icke fullbordade hamnbyggnads-arbeten, så har Utskottet, med hänsigt till den längre tid, som förflutit sedan nämnde kanal ansågs färdigbyggd och kunde för segelfarten öppnas, serskildt anmodat Fullmäktige söka vinna upplysning om anledningen, hvarföre omförmälda arbeten allt hittills icke blifvit fullbordade, samt derefter vidtaga den åtgärd, sorn förhållandena möjligen kunna föranleda, på det att tillfälle mätte beredas för Riksgäldskontoret att i förcskrifven ordning afbörda sig ifrågavarande räntebärande skuld. angående återstoden af den afsatta anslagssumman för Strömsholms kanals ombyggande, innehåller dels de i 1848 års reglemente rörande detta anslag meddelade och äfven hädanefter tillämpliga stadganden, dels en nu tillagd föreskrift, angående afgifvandet af årljga berättelser till Fullmäktige om byggnadsarbetets fortgång, och dels de af Rikets Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 213, medgifna ändringar i några för kanalbolaget, vid omförmälda anslags beviljande, stadgade åligganden. angående de till Riksgäldskontoret levererade och der innestående ekeskogsmedel; 14 § angående den till samma verk aflemnade Lappmarks ecklesiastik-fonden; och 15 §, angående den vid Kongl. f. d. Nummerlotteriet samlade fond utaf outlagna brudgåfvovinster, hafva samma lydelse, som motsvarande §§ i 1848 års reglemente. angående de från Statskontoret till Riksgäldskontoret levererade, äldre depositiousmedel, grundar sig på Rikets Ständers, dels vid föregångna riksdagar och dels, genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 190, under denna riksdag, fattade beslut. angående medel, som varit inneslutna i rekommenderade bref och från postverket öfverlemnats till Riksgäldskontoret, innehåller enahanda stadgande, som samma § i 1848 års reglemente. 4 Stats-Utskottets Memorial, N:o 308.
18 §, angående de till Riksgäldskontoret aflemnade, för undsättningar vid in träffade missvexter anvisade, medel, innefattar det vid både sistförllutna och innevarande riksdag stadgade vilkor för sådana medels öfverlemnande lill detta verk.
19 §, angående den i Riks-arkivets hus befintliga inteckning, svarar emot och ar lika lydande med 18 §:n i 1848 års reglemente samt innehåller
Ri kets nu församlade Ständers, genom bifallandet af 8:de punkten i StatsUtskoltets Utlåtande N:o 61, meddelade beslut. 20 §, angående liqviderandet af Riksgäldskontorets skulder, ulan afseende å den för dylika liqvidcr i allmänhet stadgade preskriptionstid, och 21 §:n, angående betalningen af äldre, vederbörligen fastställda, kronofordringar, ega samma lydelse, sorn 19 och 20 §§ i 1848 års reglemente. 22 §, angående lånet till Upsala akademi för Bibiiotheks-byggnaden, och 23 §, angående länet för utvidgandet af läroverken i Carlstad, äro lika lydande med samma reglementes 21 och 22 §§. 24 §, angående lånet för utvidgning och reparerande af skolhuset i Nyköping, motsvarar nyssnämnde reglementes 23 § och innefattar Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 55.
Då lydelsen af den § i Riksgäldskontorets nya reglemente, som bör handla om lånet för fullbordandet af den nya stiftskyrkan i Hernösand, beror af det beslut, Rikets Ständer komma alt fatta i anledning af väckt motion om lindring i betalningsvilkoren för samma lån, så måste
Utskottet nu förbigå denna hvilken skall motsvara den 24:de i 1848 års reglemente; skolande Utskottet, efter erhållen underrättelse om det beslut, nämnde motion föranleder, afgifva serskildt förslag till 25 §:n uti nu ifrågavarande reglemente. 26 §, angående länet för uppförandet af Christinehamns nya kyrka, och 27 §, angående lånet för reparationen af Linköpings domkyrka, innehålla de i nu gällande reglementes 68 och 102 §§ stadgade betalningsvilkor för de lånesummor, som, efter sistförlidna riksdag, blifvit för dessa kvrkobyggnads-arbeten utbetalda. 28 §, angående lånet till Carlskrona stads pastorat, samt 29, 30, 31, 32, 33 och 34:de §§, angående byggnadslånen till städerna Norrköping, Borås, Oregrund, Wenersborg och Söderhamn, jemte det äldre byggnadslånet till staden Wexiö, ega samma lydelse, som 25, 26, 27, 28, 29, 30 och 31 §§ i 1848 års reglemente.
Stats-Ulskottets Memorial, N:o 308. 5 35 §, angående det sistnämnde stad, efter 1843 års eldsvåda, tilldelade bygg nadslån, motsvarar 32 § i nu gällande reglemente och upptager betalniugsvilkoren för detta lån, jemte de serskildta föreskrifter i afseende på detsamma, hvilka äfven hädanefter komma att tjena till efterrättelse; hvarförutan det af Rikets nu församlade Ständer, med bifall till Stats-lJtskottets Utlåtande N:o 79, meddelade beslut i fråga om begagnandet eller återbetalningen af en del utaf de till sagde lån börande medel, blifvit i denna § införda.
0 ■36 §, angående byggnadslånet till staden Amål, innefattar de dels vid detta lans beviljande och dels under sed naste riksdag meddelade och i nuvaran de reglementes 33 § intagna stadganden om sättet för lånemedlens användande och återbetalning, m. m. 37 §, angående uppbörden af de årliga kapital- och ränte-inbetalningarne å en skilda tomtegare inom städerna Norrköping, Borås, Wenersborg och Wexiö tilldelade byggnadslån, är lika lydande med 34 § i 1848 års reglemente.
38 §, angående det vid sednaste riksdag staden Christianstad beviljade, derefter utbetalda, byggnadslån, innehåller de i ofvannämnde reglementes 103 § härom meddelade föreskrifter.
39 §, angående de vid innevarande riksdag fastställda vilkor för sådana låne understöd, sorn, till nedbrunna städers återuppbyggande, hädanefter varda utaf allmänna medel utgifna, grundar sig på Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 61, lista punkten.. 40 §, angående det staden Wexiö tilldelade lån till förlag för dervarande nä ringsidkare efter 1843 års eldsvåda, motsvarar 35 § i 1848 års reglemente. 41 §, angående det förlagslån, staden Christianstad erhållit, innefattar de för detta lån, enligt samina reglementes 104 §, stadgade betalningsvilkor. 42 §, angående del, för uppförandet af kasern- och stall-byggnader, staden Malmö, för längre tid sedan, beviljade lån, och 43 §, angående lånet för återuppbyggande af Conradsfors bruk i Wermland, innehålla de för dessa begge lån, enligt nu gällande reglementes 37 och 38 §§, stadgade vilkor. 44 ,§, angående lånet till fyr- och båk-inräftningarnes förbättrande, samt 45 och 46 §§, angående städerna Ystads och Malmös hamnbyggnads-lån, äro lika lydande med 39:de, 40:de och 41 ista §§ i oftanämnde reglemente. 6 Stals-Utskoltets Memorial, N:o 308. 47 §, angående det staden Landskrona, för iståndsättande af dess hamn, medde lade räntefria lån, motsvarar samma reglementes 42 §.
48 §, angående de tvenne serskilda lån, staden Warberg erhållit för hamn anläggningen derstädes, innefattar de i nuvarande reglementes 43 oell 79 §§ samt 7:de mom. af 83 § stadgade betalningsvilkor för sagde lån.
49 §, angående hamnbyggnads-lånen till staden Cimbritshamn, grundar sig pä Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 232. 50 §, angående lånet för hamnanläggningen vid Alius, motsvarar 45 § i 1848 års reglemente. 51 §, angående städerna Carlshamns oell Sölvitshorgs hamnbyggnads-lån, inne fattar de för dessa hegge lån, i meranämnde reglemente, stadgade betalningsvilkor, med tillägg af en vid lånens beviljande, enligt 73 och 75 §§ i det under 1844 och 1845 års riksdag för Riksgäldskontoret utfärdade reglemente meddelad och uti skuldförbindelserna jemväl införd föreskrift, att, derest den årliga inbetalningen ej skulle inom bestämd tid verkställas, bör å det till liqvid förfallna beloppet erläggas fem procents årlig ränta, intilldess detsamma varder belaldt.
52 §, angående det för hamnbyggnaden vid Linköping under 1840 och 1841 års riksdag beviljade lån, är lika lydande med 47 § i 1848 års reglemente. 53 §, angående lånet för upprensningen af farleden i Söderhamns skärgård, in nehåller samma stadgande, som nyss åberopade reglementes 48 §. 54 §, angående de, sedan sistförlidne riksdag, utbetalda lån för hamnbyggnaderna vid städerna Westerås, Christinehamn och Wadstena, samt 55 §, angående länet för anläggningen af jernvägen emellan Christinehamn och Sjöändan, innefatta de, enligt nu gällande reglementes 79 och 83 §§, för samma lan föresknfna betalningsvilkor. 56 §, angående lånet för landsböfdinge-ackordernas inlösande, är hufvudsakligen lika lydande med hittills gällande reglementes 49 §. 57 §, angående de för slrömrensningar och vattenaftappningar utgifna lån, mot svarar samma reglementes 50 § och innehåller ett, pä stadgandet i 4:de mom. af dess 63 § grundadt, tillägg, att den vid uraktlåten betalning inom bestämd tid föreskrifna serskilda ränta å det förfallna beloppet icke bör beräknas och påföras för sådana län, som i sammanhang med allmänna utskylderna återbetalas.
Stats-Ulskottels Memorial, N:o 308.
7 58 §, angående det för sjön Ökvattnets utdikning beviljade lån, grundar sig på Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 99. o Slutligen anser sig Utskottet böra anmäla, att det staden Amål, enligt 36 § i nu gällande reglemente, efter den i nämnde stad år 1846 inträffade eldsvåda, tillerkända förlagslån, redan blifvit till Riksgäldskontoret återbetaldt.
FÖRSLAG till Reglemente för Rikets Stunders Riksgälds-kontor.
§ I Riksgälds-kontoret, som är ett Rikets Ständers verk, har till föremål: a) att ombesörja liqviden af den Svenska statens skuld, för hvilken Rikets Ständer åtagit sig att ansvara 5 b} att verkställa alla de utbetalningar, som af Rikets Ständer blifvit a delta verk anvisade; 8 Stals-Utskottets Memorial, N:o 308. c) att emottaga, förvalta och redovisa alla härtill af Rikets Ständer anslagna tillgångar och inkomster, samt hålla Rikets
Ständer uppkommande öfverskott och behållningar tillhanda; d) att, i saknad af annan tillgång för bestridandet af beviljade och å Riksgälds-kontoret anvisade utgifter, upplåna dertill oundgängligen erforderliga medel; och e) att utföra allp uppdrag och åligganden, som Kontoret för öfrigt af Rikets Ständer erhållit.
De af Riksgälds-kontoret för upptagna lån, med undanlag af den fordna utländska statsskulden, utfärdade och förut icke inlösta, eller eljest, jemlikt Rikets Ständers beslut, ur räkenskaperna afförda obligationer, äfvensom de obligationer, hvilka hädanefter varda af detta verk utgifna, höra, så till kapital som upplupna räntor, enligt desammas ordalydelse, infrias. § 3- Jemlikt Rikets Ständers, vid 1815 års riksdag, fattade beslut och Riksgäldskontorets, lill följd deraf, under den 9 November samma år utfärdade förbindelse, utbetalas en summa af Tvåhundra-tusen riksdaler årligen till Hans Maj:t Konungen eller Dess Arfvingar efter Successions-ordningen af den 26 September 1810. § 4- För det, enligt 1779 års riksdagsbeslut, såsom hemgift åt dåvarande Hans Höghet Hertigen af Södermanland, anslagna kapital af Etthundra-tusen riksdaler erlägges af Riksgälds-kontoret fern procents årlig ränta, hvilken, efter Hans Maj:l Konungens anvisning, qvartalsvis utbetalas. § 5.
Stats-Utskottets Memorial, N:o 308. 9 § 5.
Utaf de, jemlikt Rikets Ständers beslut, af Riksgälds-kontoret, under den 30 September 1841, utfärdade 908 st.
Fyra procents obligationer, å 4,000 r:dr hvardera, för svenska statsverkets då återstående skuld till Rikets Ständers Bank, i anledning af Bankens förskott till 1808 och 1809 års krigskostnader, infrias årligen Tjugetvå stycken å ett sammanräknadt kapitalbelopp af Ättioåtta-tusen riksdaler; hvarförutan Riksgälds-kontoret, vid hvarje års slut, skall inlösa samma års räntekuponer för dessförinnan icke infriade obligationer.