Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ifrågavarande, enligt Rikets Ständers åsigt, emot begreppet af en rätt ordnad förvaltning helt och hållet stridande uppbördssätt har visserligen, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, äfven varit föremål för anmärkning hos Krigs-kollegium, som, med anledning af en dylik anmärkning vid 1854 års redogörelse, under den 17 Juli sistlidet år förständiga! vederbörande, att vid derefter skeende auktioner lill upphandling af hö för fästnings-byggnadens behof ej må tillkännagifvas eller föreskrifvas, att samma vara skall levereras med 25 skålpund på lispundet eller i så kallad fast vigt; men enär ett sådant tillkännagifvande eller föreskrift sannolikt ej tillförene egt rum, och förbudet deremot i allt fall icke utgör hinder för det anmärkta missbrukets fortfarande, hafva Rikets Ständer ansett andra åtgärder böra till förekommande deraf vidtagas. iMed afseende å de förändrade grunder för mått och vigt, hvilka, jemlikt Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855, efter några års förlopp skola allmänt tillämpas, synes det likväl icke lämpligt, alt någon bestämd beräkningsgrund i detta hänseende föreskrifves, utan anse Rikets Ständer lör nu ifrågavarande ändamål endast erfordras del stadgande, att vid utlemnande från Kronans förråder och magasiner af så väl hö, som andra varor och artiklar, äfvensom vid dessa varors redovisning, bör iakttagas samma beräkningsgrund i afseende å vigt och mått, hvarefter varorna blifvit upphandlade och till Kronans magasin levererade, hvadan Rikets Ständer hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, alt Nådig föreskrift, i öfverensstämmelse härmed, måtte varda vederbörande lill iakttagande meddelad. Amiralitets-Krigsmuns-kassan.
Under omförmälande hurusom Revisorerne atisågo nödigt, alt Rikets Ständer, för att tillförlitligt kunna bedöma till hvilket belopp stats-anslag för Amiralilets-Krigsmans - 124 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 64. kassans upprii 1.1 hållande erfordrades, jemväl egde kännedom om dclegarnes bidrag, hafva Revisorerne liemslällt, alt en summarisk uppgift å alla kassans inkomster och utgifter hädanefter måtte räkenskaperna bilogas.
I anledning häraf har Krigsmans-kassans
Direktion vid det afgifna underdåniga utlåtandet bifogat uppgjorda utdrag al räkenskaperna olver alla kassans inkomster och utgifter för åren 1852 och 1853; och ehuru Direktionen dervid i underdånighet framställt den mening, all Rikets Ständers Revisorer icke skulle, på grund al dvlika räkenskaps-utgifter. kunna utreda eller' tillförlitligt bedöma kassans större eller mindre behof af statsanslag, linna likväl Rikets Ständer, enär nämnde uppgifter dock synas blifva lill någon ledning för ett sådant bedömande, sig böra hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, det Nådig föreskrift mätte varda vederbörande meddelad, att, jemte de utdrag af kapital-räkningarne öfver Amiralitets-Krigsmans-kassans pensions- och gralial-fonder, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 31 Juli 1845, lill Rikets Ständers Revisorer skola öfverlemnas. äfven ,summariska uppgifter öfver samma lönders alla inkomster och utgifter böra till hvarje stals-revision uppgöras och Revisorerne meddelas.
Styre-Isen öfver Fängelser och Ar/jets-inriitfninyar.
.Med anledning af de förhållanden, sorn Fångvårds-slvrelsrn uti sitt underdåniga Utlåtande anfört såsom försvårande möjligheten alt förskaffa arbete åt fångarna, hafva Rikets Ständer, då genom beredande af lättade tillfällen dertill dels en större sedlighet bland längarne ulan tvifvel skulle befrämjas, dels arbetet kunde med mindre förlust för Slaten hedrifvas, samt lör öfrigt de förhallanden, hvarunder de i berörde utlåtande åberopade Kongl. Brefven den 22 December 184(5 och den 12 Juni 1852 tillkommit, numera i väsentlig mån förändrats, funnit sig böra undrrdånigst hemställa, huruvida icke omständigheterna må medgifva vidtagandet af en sådan ändring af de uti Uögstberörde Nådiga Bref meddelade föreskrifter, hvarigenom en större frihet lii! arbete för fångarne berudes.
Af den anledning, att konto för ”byggnader och reparationer” i Styrelsens hufvudböcker innefattade gemensam redovisning för hvad af förslags-anslaget till fångars vård och underhåll lill berörde föremål utgått, och för den andel, af reservalions-anslaget å Tule hufvud-tilcln lill byggnader och reparationer i landsorten, som för läns- och krono-fängelsernas underhåll med 4,000
R:dr årligen lill Styrelsen utbetalades, samt alt, i följd deraf, det icke kunnat utrönas, huruvida behållningar ä detta sednare anslag uppkommit. eller om, i händelse åter brist deruti uppställ, densamma blifvit betäckt af derå möjligen befintliga reservationer från föregående år eller af förslags-anslaget till fångars vaid och underhåll, hafva Revisorerne anmärkt detta förhållande, samt, enär genom ett sådant bokförings-sält anslaget å Tule hufvud-tileln, emot Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständers beslut, fått naturen af förslags-anslag, yrkat, alt nämnde anslag till läns- och krono-häklenas underhåll hädanefter ma i räkenskaperna särskildt redovisas.
1 anledning häraf har Styrelsen i den underdåniga förklaringen, bland annat, anfört, all ehuru byggnads- och reparalions-koslnadernc för läns- och krono-häklena redovisas i Styrelsens hufvudböcker å samma konto, hvari enahanda kostnader för de öfriga Expeditions-Utskottets Forsing lill undmi.
Skrifvelse JV:o 64.
125 fängelserna i riket äro upptagna, särskilda summor dock fini nos för hvardera af dessa slags fängelser utförda, hvadan kostnaden för läns- och krono-fängelsernas i landsorten underhäll kunde i del närmaste lika läll inhemlas, sorn om eli särskildt konto härför upptagits, äfvensom att. ifrågavarande anslag alltifrån 1843 icke något år befunnits för ändamålet tillräckligt, hvadan ej heller några reservationer derå kunnat uppkomma; men då de för Revisorernes framställning anförda skäl, della oaktadt, svnas ega ful! giltighet, få, i öfverensstämmelse dermed, Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t täcktes meddela vederbörande
Nådig föreskrift derom, att de medel, som för läns- och krono-häkleuas underhåll årligen lill Fångvårds-styrelsen utbetalas, hädanefter höra till särskild redovisning i räkenskaperna upplagas.
L lin ens
Lnn ds b ii eker.
Af Revisorerne är anmärkt alt, ehuru E. K. M:l, år 1850, i sammanhang med fastställandet al nytt formulär för landsböckerna, förordnat, alt vederbörande skulle åt de i dessa räkenskaper förekommande äldre balanser egna den utredning och handläggning, hvarigenom desamma måtte blifva till slut befordrade, qvarstodo dock i flera län, enligt landsböckerna bifogade special-räkningar, äldre poster, en del till högst ringa belopp, så att. exempelvis inom Götheborgs och Bohus län, under litel: ”öfverlevereringar” en mängd dylika poster från aldre år balanserades, deraf de flesta å blott runstycks- och sl illing tal, al hvilket förhållande Revisorerne hemlat anledning till den framställning, alt sådana äldre balansposter^ hvilka ej öfverstiga ett visst mindre belopp, borde efter någon bestämd tid, t. ex 10 år, få i räkenskaperna afskrifvas.
I afseende å denna Hevisorernes framställning hafva Rikets Ständer väl funnit, att, hvad beträffar sådana balansposter, som tillkommit i följd af bristande redogöielse och således utgöra statsverkets fordringar bos uppbördsinännen, någon viss lid för dessa fordringars afförande ur räkenskaperne icke lämpligen synes böra fastställas, ulan att det, såsom hittills, bör ankomma pä vederbörande att i hvarje fall, efter speciel granskning, anmäla till afskrifning de fordrings-belopp, för hvilka någon godlgörelse icke kan vara för statsverket alt påräkna; men vidkommande de af Revisorerne exempelvis omförmälda så kallade öfverlevereringar, eger ett motsatt förhållande rum med dessa balansposter, hvilka i allmänhet tillkommit sålunda, alt redogörarno vid krnuouppbördens insändande, aflemnal densamma i runda summor, hvarigenom inträffat, all det levererade beloppet i någon mån öfverstigil uppbördens verkliga belopp, varande således dessa balansposter uppbördsmännens fordringar hos statsverket; och då Rikets Ständer, lika med Revisorerne, anse lämpligt, alt ifrågavarande balansposter, som vanligen utgöra mindre belopp, elter någon viss lid blefve ur räkenskaperna afförda, få Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K.
M:t täcktes i Nåder meddela sådana föreskrifter, hvarigenom dylika äldre balansposter må kunna, efter någon lämplig kortare tid, ur Kronans räkenskaper utgå. Landtbruks-Akademien, Ultuna Landtbruks-Institut.
Med afseende derå, att Landlbruks-akademiens räkenskaper icke undergå granskning i Kammar-rätten, hafva Revisorerne funnit sig föranlåtne inhemta upplysning om 126 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 61. denna Akademis uppkomst och beskaffenheten af de medel, hvilka till dess inrällande och underhåll blifvit anvisade, samt på grund af hvad härvid förekommit, funnit det vara uppenbart, att de medel, som blifvit använda till Akademiens grundläggning och underhåll, lill väsentlig del utgjorts af statsmedel, hvarföre och då denna Akademi vore att betrakta såsom en af Mikels allmänna inrättningar, Revisorerne ansett det vara principenligt oeh med god ordning öfverensstämmande, all årliga redogörelsen lör dess inkomster och utgifter, i likhet med hvad som eger rum vid andra allmänna verks och inrättningars räkenskaper, hädanefter blefvc till granskning i Kammar-rätten allemnad.
Vid afgifvande af infordra dt underdånigt utlåtande i anledning af denna framställning har Landtbruks-Akademien, jemte öfverlemnande af sin Förvaltnings-kommitlés betänkande i ämnet, deruti Kommittéen, på anförda skäl, uttalat en från Reviso^ernes åsigt helt och hållet skiljaktig mening, nemligen att omförmälda, till Landlbruks-Akademiens grundläggning använda medel icke i någon mån kunde anses utgöra statsmedel, för egen del, med instämmande uti Förvaltnings-kommitléens yttrande, såsom ytterligare skäl för samma åsigt underdånigst anfört, att då uti Landlbruks-Akademiens räkenskaper inginge, bland annat, redovisningen för inkomster och utgifter vid skötseln af Akademiens jord eller det så kallade experimental-fältet, hvarigenom en del af räkenskapen omfattade Iandtmanna-industri, och ehuru det vore kändt af hvar och en, som befattat, sig med landtbruk, att dervid dagligen förefölle smärre utgifter af den natur, att de. icke kunde veriliceras, lika litet som detta kunde ske vid alla smärre försäljningar af landt brukets produkter, vågade Akademien likväl ej göra sig förvissad, att icke denna oundvikligen uppkommande brist på verifikationer skulle anses såsom fei i räkenskapen och blifva föremål för anmärkningar af Kammar-rättens Revisorer, samt Akademien sålunda invecklas i tvister af lika onyttig som tidsödande beskaffenhet; hvadan Akademien hemställde, alt, enär tillämpningen i detta fall af det i Kammar-rätten vanliga gransknings-sält skulle göra ulöfvandet. af den ifrågavarande rörelsen omöjligt, det sätt för granskningen af Akademiens räkenskaper, hvilket, på grund af Rikets Ständers derom gjorda underdåniga framställning, E. K.
M:t uti Dess Nådiga Skrifvelse den l Augusti 1845 fastställt, mätte äfven framgent få fortfara.
Utan att ingå i bedömande, huruvida de till Landtbruks-Akademiens grundläggning ursprungligen använda tillgångar egentligen böra anses såsom statsmedel eller icke, finna Rikets Ständer, enär Akademien otvifvelaktig! mäste betraktas såsom en af Rikets allmänna inrättningar, och obestridligt är, att denna inrättning sedermera blifvit med statsmedel understödd, dessa omständigheter innefatta tillräckligt, skäl för den åsigt, att Akademiens räkenskaper icke borde vara undandragna den granskning, sorn för alla andra allmänna verk och inrättningar är löreskrifven.
Då Rikets Ständer sålunda härutinnan instämma med Revisorerne, hafva Rikets Ständer likväl icke förbisett giltigheten af Landtbruks-Akademiens gjorda erinran, att vid en förvaltning, sådan som denna Akademis, hvilken icke har ekonomisk vinst till omedelbart föremål, en alltför speciel granskning skulle kunna medföra väsentliga olägenheter; men Rikets Ständer föreställa sig, afl det med Revisnrernes framställning åsyftade ändamål, öfverensstämmelse med den i allmänhet iakttagne ordning, torde kunna vinnas, utan att nödvändigt medföra de deraf befarade menliga följder.
Rikets Ständer få derföre underdånigst anhålla, det E. K. M:t, jemte meddelande af Nådig befallning, att Landtbruks-Akademiens räkenskaper hädanefter skola lill Kammar-rätten för behörig granskning öfverlemnas, täcktes tillika i Nåder föreskrifva, att denna granskning bör hufvudsakligen afse siffran och det formela af räkenskaps-förhållandena, men icke utsträckas till bedömande af den ekonomiska förvaltningen.
Expeditions-Ulskoltels Förslag lill anderd.
127 1 sammanhang härmed oell då räkenskaperna för Ultuna Landlbruks-Institut oell Allmänna Institutet för döfstumma och blinda icke heller undergå granskning i Kammarrätten, men sådant, enligt Rikets Ständers lanke, desto hellre bör ske, som dessa inrättningar äro i åtnjutande af stals-anslag, få Rikets Ständer underdånigst hemställa, att Nådig föreskrift härom jemväl måtte meddelas; och som enahanda förhållanden med hänsigt till förvaltningen, hvilka här ofvan, beträffande Landtbruks-Akademien, äro omförinälda, jemväl ega rum vid Ultuna Landlbruks-Institut, få Rikets Ständer äfven för della Institut i underdånighet föreslå samma förbehåll i afseende ä granskningens omfattning.
Vetrclundervisningms Normalskola.
Då Revisorerne funnit, att denna skolas räkenskaper icke blifvit granskade i Kammar-rätten, ehuru en del af de tillgångar, sorn för skolan disponeras, utgöres af statsmedel, halva Revisorerne hemställt, alt den årliga redogörelsen för skolans inkomster och utgifter hädanefter borde, likasom öfriga allmänna verks och inrättningars räkenskaper, undergå revision i bemälde embetsverk ; och som Normal-skolans
Direktion uti sitt underdåniga utlåtande förklarat sig icke halva något att emot detta Revisorernes förslag erinra, få Rikets Ständer underdänigst anhålla, att E. K.
M:t läcktes en sådan revision i Nåder anbefalla.
Eapensrnedels-jåi kning arne.
Med anledning af Revisorernes gjorda erinran, att åtskilliga embetsverk, på sätt expensmedcls-räkningarne utvisade, uppköpt betydligt större antal Stats-kalendrar, än som vid jemförelse med hvad uti andra embetsverk iakttagits, syntes vara behöfligt, och då, efter hvad Rikets Ständer inhemlal, äfven i afseende å antalet tidningar, som af de särskilda embetsverken hållas, samma olikhet eger rum, utan alt dessa förhållanden blifvit genom särskilda stadgande!) bestämda, hafva Rikets Ständer ansett lämpligt oell ändamålsenligt, att sådana bestämda föreskrifter blefve för framliden meddelade, angående det antal Stats-kalendrar samt hvilka tidningar och huru många exemplar deraf, som vid hvarje embetsverk må utaf expcns-medlen bekostas; hvadan Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K.
M:t läcktes i Nåder vidtaga den åtgärd, sorn, för åstadkommandet af ifrågavarande bestämmelser, må finnas lämplig.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 April 1857. 128 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N-.o 62. i\ o #3. Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om anslag till upprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pen - sionering.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 52.j
Uppläst och godköndt hos Hidd. och Adeln den 22 April 1857.
Preste-Slåndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 25 — — S. A. K. Sedan Direktionen för Arméens Pensions-kassa, efter det nämnda kassas räkenskaper för år 1855 blilvil afslutade, uti underdånig skrifvelse den 8 nästlidne Januari anmält: att nyssnämnda års bokslut utvisade, det pensions-kassans utgifter öfverstigit dess inkomster med 4(5,123 R:dr 39 sk. 10 r:st. b.ko eller med 10,123 R:dr 39 sk. 10 rist. b:ko utöfver det för samma år af Rikets Ständer till betäckande af så beskaffad brist anvisade anslag af 36,000 R:dr; ali, då, vid pensions-regleringen i Mars månad sistlidet år, pensions-ulgiften stigit med omkring 10,000 R:dr sedan föregående årets reglering, följaktligen och med antagande af lika inkomster, bristen för Ar 1856 skulle komma att uppgå (ill omkring 57,000
R:dr b:ko, Direktionen, enär afgång och tillkomst bland pensiouärerne efter Mars månad sistlidet år varit i det närmaste lika, ansett ifrågavarande anslag behöfva till sistnämnda summa förhöjas, oaktadt
Direktionen icke tagit i betraktande det inflytande E. K.
M:ts till Rikets Ständer gjorda framställning om förhöjning af löner och pensioner för arméens befäl möjligen kunde komma att medföra på afgången bland pensions-kassans i tjenst varande delegare, af hvilka många dels redan uppnått, dels voro nära att uppnå den för pensions erhållande bestämda ålder och tjenstetid ; alt, då Rikets Ständer vid förra riksdagen för ifrågavarande ändamål anslagit endast 36,000 R:dr b:ko, dervid jemväl tagits i beräkning den förhöjning i vederlaget för rust hål Is-a fgiflerna, som, efter verkställd undersökning, skulle tillfalla Wadstena krigsmanshus-kassa Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
129 och således äfven till en del komma arméens pensions-kassa till godo, hvilken ytterligare inkomst lor åren 1852, 1853 och 1854, beräknad alt uppgå til! 7,920 R:dr ärligen, af Rikets Ständer anvisades att betäcka den då kända, till 20,234 R:dr 45 sk. 2 r:st. samma mynt belöpande brist för äret 1852, utöfver dåvarande fyllnads-anslaget 22,000 R:dr, men att någon sådan förhöjning ännu icke kommit pensions-kassun tillgodo; att deremot sedermera, enligt afsiutade räkenskaper, enahanda brist för år 1853 befunnits utgöra 15,539 R:dr 2 sk. 6 r:st. och för år 1854 14,134 R:dr 4 sk. 6 r.st, allt banko, för hvilka brister några medel icke blifvit anvisade, enär Rikets Ständer, ehuru antagande alt behofvet under närmaste framtiden kunde blifva enahanda, som det under år 1852 varit, likväl förordnat, alt anslaget först efter den nya stalsregléringens början med år 1855 skulle till det förhöjda beloppet utgå; och alt bristen utöfver de beviljade ärliga fyllnads-anslagen således utgjorde för åren 1852, 1853 och 1854 tillhopa 49,908 R:dr 4 sk. 2 r:st. och, inberäknadt enahanda brist lör är 1855, 60,031 R.dr 44 sk. b:ko, hvilken summa likväl komme att minskas med det belopp, hvarmed pensions-kassans andel uti ofvanomlörmälda förhöjning af vederlaget för rusthålls-afgiflerna kunde komma att, elter verkställd utredning, för dessa fyra år uppgå, samt Direktionen af dessa skäl i underdånighet anhållit, att E. K. M:t mätte hos Rikets Ständer göra Nådig framställning dels om anvisande af erforderliga medel lör betäckande så viii af den för åren 1852—1855 uppkomna brist af 60,031 R.dr 44 sk. b:ko, sedan derifrån algått den pensions-kassan tillkommande förhöjning af vederlaget för ruslhålls-afgiflerna för samma ar, som ock af den för åren 1856 och 1857 utöfver de för hvarldera af dessa Irenne ar vid förra riksdagen beviljade 36,000 R.dr b:ko möjligen uppkommande brist, dels ock al! ifrågavarande statsbidrag fortfarande mätte al Rikets Ständer beviljas, dock med den förändring,' att detsamma antingen bestämdes att utgå såsom förslags-anslag elier ock förhöjdes till det belopp, hvarmed pensions-kassans utgifter för år 1856 beräknats öfverstiga inkomsterna, eller till 57,000 R:dr samma mynt; så har E. K. 51:1, sedan pensions-kassans
Direktion jemväl fästat uppmärksamhet å det för pensions-anstalten menliga förhållande, som uppkommit af det vid ifrågavarande anslag hittills fästade vilkor, att behofvet deraf med alslutade räkenskaper skall styrkas, innan beloppet lill pensions-kassan utbetalas, hvarigenom inträffat, alt medlen utbekommils först inpå andra året efter det års slut, för hvars utgifter de skola användas, och pensions-kassan, i följd deraf, nödgats att under liden anskaffa medlen antingen genom upplåning eller genom indragning af ulgifna lån, uti en den 17 i samma månad afbiten Nådig proposition, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på denna för arméen vigliga angelägenhet, samt föreslagit de åtgärder, som för denna frågas orönande ansetts af behofvet pakallade; i hvilket afseende E. K. M:t, med erinran om förhållandet med de af Rikets Ständer vid de sist förflutna riksdagarne beviljade bidrag till arméens pensions-kassa och med upplysning i hvad mån dessa bidrag, med iakttagande af de utaf Rikets Ständer dervid fästade vilkor, kunnat för det åsyftade ändamålet användas, på grund af hvad sålunda förekommit och vid öfvervägande af hvad
Direktionen öfver arméens pensions-kassa anmält, angående kassans behof af understöd från statsverket i och för pensioneringens upprätthållande, samt dä skäligen icke kunde ifrågasättas, hvarken alt de för särskilda pensions-klasserna nu bestämda pensions belopp skulle förminskas, helst E. K. M:t, uti Dess Nådiga proposition om statsverkets tillstånd och beliof, framställt den af flere orsaker påkallade nödvändigheten af pensionernas förhöjning, ej heller att, för möjligheten att bibehålla nuvarande pensions-stater, arméens befäl skulle med ökade afgifler lill pensions-kassan betungas, i Nåder föreslagit Rikets Sländer, att, till förmån för arméens pensionering enligt nu fastställda grunder, bevilja följande anslag eller kreditiv, nemligen: Bilt. till R.
Prat. 1856 it 4857. 40 Sami. 4 J/d. 17 130 Expeditions-Utskottets Förslag till uruterd.
Skrifvelse N:o 62. l:o.
Anslag lill fyllande af den i pensions-kassans inkomster för ar 1852 utöfver kreditiv-summan yppade och redan vid sistforöutna riksdag anmälda brist 20,234 R:dr 45 sk. 2 rist. b:ko, för sa vidt berörde belopp ieke betäekes genom de af Rikets Ständer derför päräknade medel, nemligen arméens pensions-kassa för arén 1852, 1853 oell 1854 tillkommande andel i del af Rikets Ständer jemväl beslutade förböjda vederlaget för de till statsverket indragna rusthålls-afgiflerna ; i följd hvaraf oell med antagande all denna pensions-kassans andel, utgörande 15,166 R:dr 10 sk. 11 rist. b:ko, uppå skeende reqvisition frän Riksgälds-konloret, utfaller, endast skillnaden emellan ofvannämnde Ivänne summor, eller 5,068 Ridr 34 sk. 3 rist. b:ko, motsvarande 7,603 Ridt 7 öre riksmynt, behöfde anvisas; 2:o.
Anslag lill betäckande af de i samma kassas inkomster för firén 1853 och 1854 utöfver kreditiv-summan uppkomna brister, för del förra året 15,539 Ridr 2 sk. 6 rist. biko eller 23,308 Ridr 58 öre riksmynt, oell för del sednare 14,134 Ridr 4 sk. (i rist. biko eller 21,201 Ridr 14 Öre Rimt, således tillhopa för begge åren 29,673 Ridr 7 sk. biko eller 44,509 Ridr 72 öre Riml; 3:o.
Anslag till ersättande af enahanda för år 1855 nu kända brist, 10,123 Ridr 39 sk. 10 rist. biko, eller 15,185 Ridr 74i öre Runi, hvaremot det för samma är Arméens Pensions-kassa framdeles möjligen tillkommande förhöjda vederlag för rusthålls-afgilierna borde lill Riksgälds-konloret affemnas; 4:o.
Tillökning för åren 1856 och 1857 med 21,000 Ridr Biko eller 31,500 Ridr Runt årligen i det vid förra Riksdagen åt pensions-kassan årligen under Irenne år beviljade kreditiv 36,000 Ridr Biko, att i mån af behof anlitas, med skyldighet för pensions-kassan, alt lill
Riksgälds-konloret afstå nyssnämnda för hvartdera af dessa år belöpande vederlags-förhöjning; och 5:o.
Med samma skyldighet, för åren 1858, 1859 och 1860, eli nytt kreditiv af 57,000 Ridr Biko eller 85,500 Ridr Runt årligen, att pä Riksgälds-konloret anvisas, derest icke Rikets Ständer skulle finna lämpligare att låta nuvarande statsbidraget 36,000 Ridr Biko eller 54.000 Ridr Runt blifva oförändradi, dock med den skillnad, att detsamma bestämmes såsom förslags-anslag.
Slutligen oell i anledning af de genom
Direktionen öfver pensions-kassan anmälda olägenheter för pensions-inrätluiugen, som uppkomme från det vid de beviljade statsbidragen hittills fästade vilkor, att behofvel deraf skall med afslutade räkenskaper styrkas, innan medlen få lill pensions-kassan utbetalas, har E. K.
Mit begärt, det Rikets Ständer måtte medgifva, att de anslag, som för åren från och med år 1856 antingen redan blifvit beviljade eller kunde komma all beviljas, mätte, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad