Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fullmägtige hafva, vid öfvervägande häraf, funnit blott 2:ne alternativ återstå för ändamålets vinnande, nemi. antingen att, såsom åren 1827 och 1828, med inhemska vexelinnehafvare eller Ieveranleurer sluta •ontract om införskaffande af större partier silfver, eller ock alt öfverenskomma med ett eller flera utländska handelshus, alt, under loppet af år 1831, till Bankens disposition leverera den erforderliga qvantiteten i silfver, under vilkor, att derföre, i mon af skeende leverance, erhålla ett motsvarande belopp i Svenska Bancosedlar utaf den fond, som till silfverupphandling funnes bestämd, med förbehåll för Banken, att, efter hand, när omständigheterne sådant tilläte, under åren i832, 1833 och i834» härom uppgöra vidare liqvid, hvilken öfverenskommelse
Fullmägtige trott med temlig visshet kunna afslutas enligt sådana grunder, att de 270,000 R:dr, som utgjorde öfverskott på silfverupphandlings-fonden, blefve mera än ti 11 ruck i i ge för alla möjligen uppkommande extra kostnader, hvilket de deremot, efter Fullmägtiges öfvertygelse, säkerligen ej blefve, om behofvet skulle genom vexeluppköp på Börsen för Bankens egen räkning fyllas.
Men, ehuru Fullmägtige betviflade, att den behöfliga summan kunde sammanbringas ensamt af inhemske speculanter, trodde Fullmägtige sig dock böra i främsta rummet erbjuda dem detta tillfälle, alt för allmänt och enskildt gagn antingen realisera sina å utrikes orter möjligtvis egande fordringar, eller, genom begagnande af utländsk credit, tilläfventyrs fördela liqviden å flere kommande år, och att först efter erhållen kännedom om det belopp, som såmedelst icke kunde fyllas, det senare alternativet borde begagnas; hvarföre Fullmägtige trodde den åtgärd tjenligast, till vinnande af nödig upplysning härutinnan, att låta genom allmänna Tidningarne utan uppskof kungöra, att, jemte ett oafbrutet fortsättande af den, enligt Mynlbestämnings-Lagen, skeende iuvexling till Banken, utaf myntadt eller omyntadt Silfver och Guld, mot belalningaf 128 sk. för hvarje R:dr Silfver och 5 R:dr 32 sk. för hvarje Ducat, Banco-Styrelsen vore sinnad låta foga anstalt om införskaffande efter hand af Silfver eller Guld från utrikes orter på sådana vilkor, som kunde emellan denna Styrelse och vederbörande vexelinnehafvare eller leverauteur blifva uppgjorde, då,, mot nöjaktig säkerhet, räntefria förskott, 4 Banco-Utskottets Beteenctnde N.-o tz. större elier mindre, i förhållande till en kortare eller längre levereringstid, i förening härmed å Banco-Styrelsens sida medgåfvos; att den senaste levereringstiden blefve medlet af September år i83i oell att BancöStyrelsen önskade, i detta afseende, att utaf sådane inom Sverige bosatté män, som kunde finna sig hugade oell i stånd att ingå uti dylik speculatiori, ju förr desto hellre få emottaga förslag och anbud, hvilka dock ej fingo ställas å mindre belopp än 10,000 R:dr och jemna i,ooo:detal derutöfver, beräknade i Svenska Silfver Specie Rrdr, efter 1664 års myntfot» eller deremot svarande rund summa, antingen i Ducaler eller Rrdr Hamburger-Banco, samt att sådane anbud borde vara till Banco-Styrelsen inlemnade aldrasist den i5 Febr. år i83r, denna Styrelse emedlertid obetaget, att flere eller färre af dessförinnan inkommande anbud på förband pröfva och antaga.
Och hafva Banco-Fullmägtige, — med åberopande deraf, att de, enligt 2 puncten uti den vid sista Riksdag fastställda Instruction för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket, hade att förvänta Revisorernes utlåtande, i afseende på de åtgärder, sorn kunde finnas erforderlige oell företrädesvis borde väljas, för att bringa Bankens Silfverfond till den styrka, att, senast vid slutet af år i83r, på sätt Baneo-Reglementet föreskrifver, underd. anmälan måtte kunna göras hos Kongl. Majrt om utsättande af tiden, då allmänna silfverutvexlingen skulle taga sin början, samt med tillkännagifvande, att Fullmägtige, i afvaktan på resultatet af Itikgälds-Contorels lån-negociation, hvilken, om den haft framgång, gjort Bankens silfverköp öfverflödigt, och sedermera, genom vexelcursens fortfarande benägenhet att stiga, verkad sä väl af jerneffecternes fallna pris som af de senaste händelserne i Europa, funnit sig under loppet af år *83o hindrade, att vidtaga activa åtgärder till silfverfondens förstärkning, — uti skrifvelse af den 7 October i83o meddelat Rikets Ständers då församlade Revisorer sina omförmälde åsigter öfver denna vigtiga angelägenhet, och till Revisorernes närmare öfvervägande framställt ofvanupptagne arne förslag? hvarvid en dåvarande Ledamot af Banco-Styrelsen, numera Stats-Seereteraren Herr Hartmansdorff', uti afgifvet serskildt anförande, förklarat, det lian ansåg den senare af de föreslagne utvägarne bora i främsta rummet omedelbart och utan uppskof vidtagas, ''enär denna utväg till det erforderliga silfrets erhållande, inom den utsatta tiden, syntes vara säkrare och mindre kostsam för Banken samt mindre äfventyrlig för eursföirändringar» än den Fullmägtige i första rummet -framställt. Banco-UlskoStets Betänkande IV.-o tv. 5 Enligt hvad den af Rikets Ständers Revisorer är i83o afgifne Berättelse, angående Banco-Verket (pag. 24) innehåller, hafva Revisorerne, med instämmande uti den af Baneo-Fullmägtige yttrade åsigt derom, att upphandling af vexlar för Bankens räkning på Börsen, under en conjunctur, som den dåvarande, borde, såsom en otjenlig och skadlig åtgärd undvikas, förklarat, att, efter Revisorernes öfvertygelse, omedelbart uppköp af vexlar pä Börsen dä för närvarande icke borde ega rum för Banco-Styrelsens räkning, enär dermed cursens ytterligare uppstegring säkerligen skulle åstadkommas.
Men innan Revisorerne gingo att sig yttra i anledning af Fullmägtiges gjorde framställning, rörande de åtgärder, sorn, till den bristande silfver-tillgångens införskaffande före i83i års slut, efter Fullmägtiges tanka, vore att vidtaga, hafva Revisorerne ansett sig böra noggrannt utveda egentliga omfånget af sina rättigheter och pligter, i förhållande så väl till Nationen och dess Ombud, Rikets Ständer, som till Baneo-Fullmägtige, samt dervid lemnat uppmärksamhet åt följande stadganden, nemligen: a) Rikets Ständers Beslut angående sättet och medlen, hvarigenom
Bankens reela fond skall bringas till det bestämda förhållandet af 5 till 8 emot Sedelstocken, intaget uti Banco-Reglementets 4 Art. 1 Afd. §§. 7, 8, q och 10 (pag. 48, 49 oc^ 5o). b) Rikets Ständers Beslut, angående deras Revisorers rättighet att gifva dels föreskrifter, i enlighet med de uti Författningarne utstakade grunder, dem Bäneo-Fullmäglige voro förbundne alt ställa sig till efterrättelse, dels råd och yttranden, dem Banco-Fullmägtige kunde, efter omsländigheterne, följa eller icke följa, innefattade uti: r:o Banco-Reglementets r Ärt. §§. 4 0Gh 5 (Pag- 7 och 8}t 2:0
Ben i r punkten af Rikets Ständers instruction för deras Revisorer öfver Bänco-Verket åberopade 68 §. af Riksdags-Ordningen; och 3:o 2:dra punkten af nyssnämnde instruction (pag. 2 och 3); vid jemförelse af hvilka lagbud det förekommit Revisorerne ovedersägligt:
r,o att den utstakade proportionen borde åstadkommas genom förstärkning af Bankens reela fond, och att denna skulle beredas, antingen genom silfveruppköp för de anvisade fonderne eller genom vexling mot Rancosedlar efter mymtbestämningsgrunden; 2:0 att Revisorerne egde både rättighet och pligt att förordna, det berörde förstärkning ej till väga bringades på annat sätt och i annan ordning, än Rikets Ständer utstakat, eller genom andre än de af Rikets Ständer föreskrifne medel. 6 P-aneo-Z!tskötlets Betänkande JV.-o ii.
På grund häraf, och som den af Banco-Fullmägtige i senare rummet antydda åtgärd, att genom öfverenskommelse med ett eller fler* utländska Handelshus införskaffa det felande silfret, i förskott mot underpant af.Bancosedlar och förbehåll af vidare Jicjvid under loppet af åren i832, 1833 och i834, efter Revisorernes omdöme innefattade i alf* egenskapen af en låneoperation, då deremot ett köp, vare si" contant eller på tid, efter det begrepp Revisorerne fästade vid denna benämning, alltid måste förutsätta, att i den stund afhandlingen uppgjordes, priset skulle vara till beloppet bestämdt i den myntsort köparen hade att använda, och ej underkastad tillfälliga förändringar i framtiden, hafva Revisorerne, uti skrifvelse af den 13 December i83o, gifvit Banco-Fullmägtige tillkänna, att
Revisorerne ej kunde lemna deras samtycke till dea af Fullmäglige påtänkta åtgärd, såsom icke förenlig med Rikets Ständers ofvanintagne föreskrifter, utan ansågo Fullmägtige, i grund af BancoReglementet, pligtige, alt endast genom köp och vexling anskaffa det silfver, som då ännu brusle innan ulvexlingen kunde, enligt Rikets Ständers Beslut, taga sin början; hvarvid Revisorerne bifogat den uttryckliga erinran, att detta förklarande, härledt från Rikets Ständers i bestämda ordalag meddelade Beslut rörande de utvägar, som, för ändamålets befordrande, fingo begagnas, innefattade en så beskaffad föreskrift af Revisorerne, som i Banco-Reglementets ofvanberörde 4 och 5 §§. af i Art. omnämnes. Hvaremot Revisorerne, enär det af Fullmäglige i första rummel uppgifne förslag, att genom kungörelse i allmänna tidningarne inbegära anbud till leverering af silfver, icke funnes stå i strid med Rikets Ständers g i fn e föreskrifter, ansett sig icke befogade att yttrande deröfver annorlunda meddela än i egenskap af råd, utan förbindelse till efterföljd å Banco-Styrelsens sida, samt, i öfverensstämmelse härmed, vidar* förklarat sig under cursens närvarande böjd, i3g å i4o sk., ej kunna tillstyrka Banco-Fullmägtige att vidtaga den föreslagne åtgärden, men öfverlemna till Fullmägtige att tillse, huruvida icke framdeles sådan* förhållanden kunde inträffa, som föranledde Fullmägtige att gå i författning derom, i hvilket fall Revisorerne trott sig böra fästa Fullmägtiges uppmärksamhet derå, om icke den uppgifne minimi-summan af i o.ooo R:dr i silfver för leveranteurer kunde utsättas till ett lägre belopp,’ än det af Fullmägtige sålunda föreslagne.
Hvarjemte slutligen Revisorerne, under förklarande, alt, då Rikets Ständer å ena sidan bestämdt antydt, hvilka medel, för ändamålets be - Banco-Utskottets Betänkande N.o 12. 7 'främjande rörö att begagna, men, å den andra, också funnit för godt bestämma tidpunkten, på sätt (Banco-Reglementefc pag. 5oj), att BancoFullmägtige skulle, efter det alla föreskrifne förberedande åtgärder blifvit fullbordade, senast vid 1831 års slut hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan örn utsättande af tiden, då allmänna silfverulvexlingen skulle taga sin början}, denna lids bestämmelse ej kunde annorlunda betraktas, än såsom vilkorlig samt till sin kraft och verkan inskränkt inom möjlighetens gränser, funne Revisorerue, att ett råd af dem också borde Banco-Styrelsen meddelas för den händelse att, med begagnande af de föreskrifne medlen, ändamålet icke kunnat före den utsatta tiden ernås; och hafva Revisorerne, till iakttagande häraf, meddelat Banco-Fullmägtige den af Revisorerne hyste åsigt, att om, genom inträffande hinder, det skulle blifva omöjligt att före i83r års slut hinna till den stadgade proportionen, Fullmäktige ej syntes kunna undgå att sådant hos Kongl. Majit då anmäla, jemte uppgift af de hinder, som vållat att da föreskrifne förberedande åtgärderne ej kunnat inom bestämd tid blifva fullbordade, samt att Revisorernes mening och öfvertygelse i öfrigt vore att, genom detta uppskof i tiden,, Fullmägtige ej voro befriade från förbindelsen att, äfven efter förloppet af nämnde termin, med de medel Rikets Ständer anslagit och på sätt de bestämdt beslutat, verka allt hvad Fullmägtige kunde, för ändamålets vinnande.
Men åsigterne hos Revisorerne hafva dock, ej mindre i afseende på kufvudsaken, än i fråga om formen för det af Revisorerne meddelade svar, varit i hög grad delade, så att en Ledamot funnit, det Banco-Fullmägtige egt uti 4 Art. §§. 2, 5 och 7 af Baneo-Reglementet (pag.
44) > fullkomlig ledning för deras omdömen i afseende på de förberedande ålgärderne för sil frets anskaffande; att de sålunda bort, under jemn forlsältnin g af silfverinköp, öka Bankens silfvertillgång, enär uppköpssältet ej stålt i strid med erhållne föreskrifter, samt att deremot den af Fullmägtige till Rikets Ständers Revisorer gjorda framställning i detta ämne, måste hafva till naturlig följd, att cursen skulle taga faveur; — en annan Ledamot ansett att Rikets Ständers åt Ranco-Fullmägtige gifna föreskrift, alt vidtaga alla nödiga åtgärder, som kunnat förbereda Realisationen, vore så bestämda, att man ej kunde underlåta anmärka, ätt på mellantiden, sedan Riksdagens slut, ej något det minsta silfverköp blifvit gjordt; — en annan Ledamot trott, att båda de alternativ, som Fullmägtige 1 deras skrifvelse framställt, borde bifallas, dock med förbehåll i afseende på första alternativet, alt minimi-surnman ej utsattes till 10,000 R:dr silf - 8 Banco-Utskottels Betänkande lf-0 12. ver; att tiden ej inskränktes tili den i5 Februarii, samt att anbud måtte kunna emottagas så väl af utländsk sorn af inländsk man, oell, i afseende på det senare alternativet, att vid öfverenskommelsens uppgörande, priset blefve, i Svenska Banco-sedlar, så gifvet och bestämdt,] att Fullmägtige på förhand kände, huru mycket som derföre medtoges utaf den fond Rikets Ständer tili siifvers anskaffande endast uti sådane sedlar anvisat; andre Ledamöter, med förklarande, att de af Revisorernes pluralitet vidtagne åtgärder skulle hafva till omedelbar följd, att tillintetgöra Rikets Ständers Beslut, att Banken vid 1831 års slut skulle vara i det skick att utvexling, i enlighet med gifne föreskrifter, skulle taga sin början, samt — med bestridande af den tolkning, alt en sådan afhandling, som den af Fullmägtige i andra alternativet uppgifne, snarare hade egenskapen af lån än af köp, och således icke vore instämmande med Rikets Ständers Beslut, — tillstyrkt Fullmägtige, att med hvilken som helst afsluta köp om silfver lill visst pris i R:dr Hamb.
B:co eller Pund Sterling per mark, med förbindelse å Fullmägtiges sida, dels att icke öfverskrida den summa som till ändamålet vore anslagen, och dels att, så vida de icke funne förmonligt betalningen genast erlägga, densamma på vissa terminer inom 4 år verkställa; andre Ledamöter, vid jemnföförelse af 2 punkten, senare momentet, uti Instructionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket ansett, att, i afseeude på de åtgärder, sora enligt Rikets Ständers Beslut åligga Banco-Fullmägtige, för att bereda allmän utvexling af silfvermynt från Banken, och sedermera rörande allt hvad som kunde den beslutade
Realisationens fortgång och underhållande befrämja, borde Revisorerne sitt utlåtande, åcke sina föreskrifter, , till Banco-Fullmägtige aflemna; att således, äfven i händelse Revisorernes föreskrifter öfverensstämde med Rikets Ständers utfärdade Instructioner och Reglementen, Revisorerne ej egde lemna Fullmägtige någre sådane. i hvad som rörde den beslutade Realisationen; samt andre Ledamöter, —: under förklarande, det de ansågo Revisorerne genom förkastande af Fullmägtiges förslag och meddelande af föreskrifter i stället för råd, öfverträdt sin lagliga myndighet samt sökt att hämma eller tillintetgöra de välgörande påföljder Rikets Ständer med de af dem vidtagne Författningar åsyftat, — ej allenast uttryckt deras förmodan, detFullmä^tige ej skulle underlåta i första rummet efterkomma de befallningar, som deras principaler, Rikets Ständer, i deras utfärdade Reglemente dem meddelat, utan äfven erinrat, att en tolkning af Reglementet, sorn vore i Banco-T)Iskotlets Betänkande IV.-o 12. 9 i strid med dess rätta mening, föga skulle Fullmägtige ursäktas om den åtlyddes; hvilka serskilde meningar blifvit uti afgifne reservationer upptagne.
Sedan Banco-Fullmägtige vid Revisionens slut fått emottaga Revisorernes ofvanberörde skrifvelse och densamma den 3 Januarii i83r blifvit hos Banco-Fullmägtige föredragen, har frami.
Grefve von Schwerin den 19 i sistnämnde månad, med erinran om vigten deraf, att BancoFullmägtige ju förr desto heldre till förnyad pröfning företogo de alltsedan October månads början hvilande silfverköps-frågorne, hemställt, det Fullmägtige ville bestämma, huruvida de borde anse sig af Rikets Ständers Revisorers förklaranden i desse ämnen begränsade i sin rättighet att, med iakttagande af hvad Rikets Ständer sjelfve i dessa afseenden stadgat, ensamme besluta.
— I anledning hvaraf Fullmägtiges pluralitet, som funnit någre åtgärder i hufvudsaken icke kunna vidtagas innan berörde hemställan blifvit besvarad, stannat i det Beslut, att Fullmägtige af de i Revisorernes omförmälde skrifvelse gifne förklaranden, i fråga örn silfverköp för Bankens räkning, icke ansågo sig begränsade i deras rätt att, med iakttagande af hvad Rikets Ständer sjelfve i desse afseenden stadgat, ensamme besluta.
Men andre Ledamöter af Banco-Styrelsen hafva trott, att för Fullmägtige, såsom lagligen ålagde att hörsamma Rikets Ständers Revisorer, återstod ej annat än att lyda, så länge Fullmägtige icke visat, att Herrar Revisorers föreskrift varit uppenbarligen stridande mot något visst af Rikets Ständers egne stadganden.
Banco-Fullmägtige beslutade sedermera dels, den 20 Jauuarii i83r, att låta uti allmänna Tidningarne införa Kungörelse, med uppmaning till i S verige bosatte män,-att inom den 3i påföljande
Mars inkomma med anbud till leverering af silfver vid medlet af September månad samma år i poster af minst 5ooo R:dr, dels ock, den 7 April samma år, attconcurensen om silfvers anskaffande äfven finge utsträckas till utländska orter, och att tiden för leverancens verkställande blefve September månads slut, derom anuonce infördes så väl i inländska, sorni ett af de allmännast kringspridda utländska Tidningsblad; men anbud inkommo ej å mer än 20,000 Ducater i guld samt inalles något öfver 240,000 R;<lr i silfver.
Af silfver-anbuden, hvilka, med undantag af ett å r5o,ooo R:dr, voro å mindre betydliga summor, antogo Fullmägtige de fleste till ett pris af i36 a i4o sk., under det Vexelcursen denna tid varierat från i36 till Bihang till R.
Prol. 1834• 6 Sami. 1 Afd. 2 g:de Häftet. 10 Banco-Utskottets Betänkande N.o 12. i45 sk. per Ridr Hamburger Banco, samt erhöllo sålunda en summa af silfver R:dr 208,235: 24- 11.
Emedlertid hade Kongl. Maj:t, uti skrifvelse af den 5 Mars i83i, med tillkännagifvande af Dess Nådiga önskan, det Fullmägtige målte söka i möjligaste måtto undvika att, genom för tidiga silfverköp, förorsaka förluster för staten, hvilka kunde leda till stegring i Vexelcursen, förklarat, ej mindre att Kongl(
Maj‘t skulle med nöje se, att Fullmägtige hos Kongl. Maj:t anmälte de åtgärder i berörde hänseenden, som Fullmäglige redan vidtagit eller ytterligare ämnade vidtaga, än ock att Kongl. Majit vore i Nåder benägen, att, i hvad på Kongl. Maj:t ankomme, underlätta Fullrnägtiges bemödanden att förskaffa sig det belopp i metallvaluta, som erfordrades till förökande af Bankens redbara fond, enligt Rikets Ständers Beslut.
Med anledning hvaraf Fullmägtige, dels —uti underdånig skrifvelse af den 7 April 1831, jemte anmälan ej mindre om orsakerne hvarföre någre uppmaningar, från Fullrnägtiges sida, till anbuds ingifvande, ej, under år i83o, egt rum och om beloppet af de anbud, som, efter den 20 Januarii 1831 skedd annonce, till Mars månads slut inkommit, än äfven af hvad Fullmägtige deröfver afgjort, samt då ytterligare ärnade företaga,'—i underdånighet förmält, alt då Kongl. Majit försäkrat Fullmägtige om Dess Nådiga benägenhet, att underlätta deras bemödanden, för alt anskaffa det felande silfverbeloppet
(Aid den tiden anlaget lill omkring 720,000 R:dr Silfver-specie) Fullmägtige ville, med all undersåtlig vördnad och tacksamhet emottaga och i enlighet med Rikets Ständers föreskrifter begagna de meddelanden, Kongl. Majit kunde finna för godt, att i delta hänseende göra; dels ock, — uti underdånig skrifvelse af den 7 derpå följde Julii, med anmälan, att den uti andra annoncen utsatta tid tilländalupit, utan att från utrikes ort någon leverance blifvit erbjuden, eller mera än ett enda anbud å y a 8000 R:dr, af de inom landet gjorde, funnits antagligt,—<• gifvit Kongl. Majit i underdånighet tillkänna, att om Kongl.
Majit skulle täckas försäkra Fullmägtige, att— innan Kongl. Majit, efter deras förutgående hemställan, utsatte tiden, då, enligt 2 §. af Myntbestämnings-Lagen af den 1 Mars i83o, Bankens skyldighet skulle vidtaga, att, vid anfordran, med silfver, efter stadgad bestämningsgrund, inlösa sina sedlar, — Kongl. Majit ville, senast sex månader förut, låta derom Fullmägtige underrätta, så blefve Fullmägtige iståndsatte, att kunna afsluta om leverering af silfver, som, efter viss förutgången tillsägelse, nära den tid då allmänna silfver-utvexlingen skulle taga sin början, komme att ega rum, samt all Banco-Ulskottets Betänkande N:o 12.
Fullmägtige, i sådan händelse, förmodade sig senast vid årets slut kunna, enligt Rikets Ständers uttryckliga befallning, hos Kongl. Maj:t anmäla, att alla förberedande åtgärder för denna allmänna silfver-utvexling blifvit vidtagne, utan att sältas i nödvändighet, att under då varande conjunclur, till mehn för Svenska näringarne, belasta Börsen med uppköp af vexlar lill så betydliga silfver-qvantiteler, eller att vidtaga andra mera betungande utvägar.
Och har Kongl. Maj:t, till svar härå, uti skrifvelse af den 3o Julii i83i, behagat Banco-Fullinäglige i Nåder meddela, att, då det vore af yttersta vigt, att lämpligheten af den tidpunkt, vid hvilken Beslutet om
Bankens återöppnande till utvexling af silfver skulle bringas till verkställighet, bestämdes efter ett noggrant skärskådande af Rikets inre och yttre ställning, samt af medlen att betrygga utvexlingens varaktighet, Kongl. Majit ville lill Fullmägtige hafva förklarat, att när Kongl.
Majit ansåge omständigheterne vara gynnande för verkställigheten af Lagen om Myntbestämningen, såsom Kongl. Majit stadfästat densamma på Rikssalen den i Mars i83o, sådant skulle tillkännagifvas Fullmägtige äfven före den tidpunkt af 6 månader, hvarom Fullmägtige uti deras underdåniga skrifvelse anhållit.
Efter det Banco-Fullmägtige, den ii Augusti i83r, erhållit Kongl. Majlis sistnämnde Nådiga Skrifvelse, och då de dittills vidLagne åtgärder lill silfverfondens förstärkande icke uppfyllt det åsyftade ändamålet, hafva Banco-Fullmägtige den 18 i samma månad beslutat utfärdande af annonce, att Banken till den 20 October 1831 emottoge anbud för leverance af silfver, motsvarande 700,000
R;dr Svenska Silfver-Specie, efter 1664 års myntfot, mot vilkor:
Att leverancen skedde under loppet af år i832, 3 månader efter det tiden dertill blifvit af Banco-Fullmägtige uppgifven.
Alt betalningen erlades, efter öfverenskommelse, antingen i Svenska Bancosedlar, genast efter verkställd leverering, eller i Hamburger-Banco, i hvilket senare fall Banco-Styrelsen förbehöll sig högst 6 månaders tid till liqvidens verkställande; med anmaning derjemte till utrikes vistande speculanter, som gjord.e anbud, att uppgifva ett ombud med hvilket Banco-Styrelsen finge aftala hvad som för öfrigt kunde finnas lämpligt för transactionens befrämjande, om införandet af hvilken annonce i så väl Stockholms allmännast läste Tidningar, som ock uti Abend-Zeitung der Börsen-IIalle Fullmägtige genast gått i författning.
I följd af denna annonce inkom inom den utsatta terminen allenast ett anbud, hvilket blifvit gjordt af Grosshandlaren Severin Wigert, och Banco-Utskottets Betänkande N-0 12. hvarigenom
Iian velat utfästa sig att under
Sr i83a leverera förrberörde belopp, ■joo,000 R:dr silfver, efter 3 månaders derom förut skedd tillsägelse, likväl så, att hans skyldighet att lemna silfret inskränkte sig till Junii, Julii eller Augusti månader, samt med förbehåll dessutom: att för hvarje post, sorn levererades, skulle lemnäs honom Ranco-Styrelsens obligationer till lika belopp i Hamburger-Banco, ställde till sedelhafvaren, att senast sex månader derefter infrias; att han, om lim så funne för godt, dessutom skulle erhålla 128 sk, Bancosedlar för hvarje Siliver-Riksdaler, att återlemnas då ohligationerne infriades; att skillnaden emellan Svenska Silfver-Riksdalern och HamburgerBanco, jemte kostnaden för Silfrets införskaffande, skulle godtgöras honom med 6 sk.