Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex Protocollo, Joh. Jac. Kleman, LagUtskottets Betänkanden, 85 N:o 211.
Ankom den 7 Nov. 1823.
Stånders Lag sa?nt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotts
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ändring i gällande föreskrifter t angående vården och förvaltningen af Kyrkornes Fastigheter och medel samt granskningen af redogörelserne derföre.
Ledamoten af Vållofl.
BorgareStandet Herr Cronius, J.
H. har, uti Memorial, som till detta Stånd blifvit ingifvet och derifrån till Lagutskottet remitteradt, velat fåsta Riksens Höglofl.
Stånders uppmärksamhet deruppå, att, genom 6:te §. i Kongl.
Förordn. om Socknestämmor och Kyrkoråd, af den 26 Febr. 1817, finnes j allmänhet stadgadt, huru som till föremål för Socknestämmas handläggning bland annat hörer Kyrkovärdars utnämnande samt granskning af Råkensk3perne för Kyrkans medel och deras användande, hvarjemte i 7:de §. föreskrifves att, derest vid votering rösterne lika utfalla, den mening bör blifva gällande, som af Ordföran/ den bifalles, så att Ordföranden eller Pastor i Församlingen icke eger mer ån en röst och i sistnämnde händelse votum decisivum; roen enär samma §:s sista ino - 86 LngUt sket tets Betdnkanden. anent tillika innehåller, att, i afseende å Malmöhus, Christianstads, Blekinge, Hal. lands, samt Götheborgs och Bohus Län, den, under den 12 April 1815 för dessa Låns Kyrkoförvaltning utfärdade Kongl.
Instruction bör tjena till efterrättelse, och denna Instruction i if:de puncten 1 och 2 Mom. föreskrifver, det Pastor i För. samlingen eger att uppgöra förslag till Kyrkovårdar samt vid val till dessa beställningar beräkna sin röst allena till en tredjedel emot Församlingen, hvartill kommer att i i8:de puncten stadgas, det årliga Redogörelsen för Kyrkans medel och tillhörigheter bör till LandsContoiret insändas, för att åtfölja Landsboken till Kongl. KaramarCollegium, utan att Församlingens rätt, att samma Räkenskap, genom utsedde Ombud, derförinnan granska, på något ställe finnes omnåmnd eller medgifven, synes, i Herr Cronii tanka, billigheten fordra, att denna olikhet i rättigheter, särskilde Rikets Provinser emellan, undanrödjes, samt att Församlingarne inom Malmohus, Christianstads, Blekinge, Hallands samt Götheborgs oc BohusLän förhjelpas till enahanda inflytande uppå ifrågavarande ärender, som genom 1817 års Kongl.
Förordning redan blifvit
Rikets öfrige Innevånare medgifvet, och det så mycket heldre, som, då en Församlings Ledamöter måste bidraga till Kyrkans byggnad och underhållande, den närmaste rätt att undersöka, huruvida de härföre LagUtskottéts Betänknndett; 87 beviljade anslag för afsedde ändamål behörigen anvånändas, äfven bör med förstnämnde skyldighet oskiljaktigt vara förenad.
Af sådan anledning har Herr Croniusj till rättelse härutinnan föreslagit: 1:0
Att minst 4 och icke öfver 8 bofaste och väl kände män inom hvarje Stads Församling måtte genom val, vid Allmän Socknestämma, deri alle till Prestval berättigade Ledamöter af Församlingen böra ega rått att deltaga, få utses, att, gemensamt med Pastor, vårda Kyrkans medel och bevaka dess angelägenheter, under det i 1815 och 1817 års Kongl, Författningar redan stadgade ansvar. 2:0 Att Församlingarne må ega, vid Allmän Socknestämma hvarje år, genom val utse tvlnne Ledamöter, som, i egenskap af Revisorer, granska den af Pastor och Kyrkoråd uppgjorda Räkenskap för Kyrkans medel och öfrige tillbörigheter, innan densamma varder till LandsContoiret insänd. 3:0
Att de anmärkningar, som af desse Revisorer kunna väckas, och hvilka sist trenne veckor efter det Räkenskaperne fått emottagas, böra vara i skrift uppsatte, måge i Allmän Socknestämma Församlingen föredragas och derstädes afgåras; hvarefter den elfer de, som med beslutet icke åtnöjas, böra anvisas, att, inom den, i g §. 1 mom. af 1817 års Kongl. Förordning, utsatte tid, sine besvär, efter Lagutskottets Betänkanden. ämnets föranledande, inför Consistorium eller Konungens Befallningshafvande anföra. 4:0 Att Pastor i Församlingen, då de i förestående puncter omförmäla angelägenheter till handläggning i Allmän Socknestämma förekomma, icke må egå ett Större inflytande på de sammas afgörande, än det honom, i egenskap af Ordförande, i alla andra frågor, tillkommer, eller votum decisivum, då rösterne lika utfallit.
Genom anförande till Ståndets Protocoll har Herr Bagge förenat sig med Herr Cronius och tillika föreslagit, att det må blifva Församlingarne tillåtet, i stället för Kyrkovärdar, tillsätta särskilda Sysslomån, när Kyrkornes tillgångar äro så betydliga att denna åtgärd behöfves.
Delta ärende som af Lagutskottet blifvit Ekonomiutskottet meddeladf, hafva Utskotten funnit vara af den egenskap att böra gemensamt behandlas.
Vid betraktandet af de anmärkte olikheterne i rättigheter särskilde Rikets Provinser emellan, hafva Utskotten bordt göra redo för de förhållanden hvilka för dessa olikheter ligga till grund, och, i mån af dessa grunders gilltighet och bestånd, för sin del, äfven afgöra frågan om bestånd eller upphörande af den skillnad sorn blifvit öfverklagad.
Först förekommer hurusom Presterskapet i Malmöhus, Christianstads, Blekinge, Hallands samt Götheborgs och BobusLän ega ett större inflytande på val Lagutskottet!
Betänkande». 89 af Kyrkovärdar än Prosterskapet i Rikets öfriga Provinser, enär, utom rättigheten att dem Föreslå, Pastor, då de skola väljas, beräknar sin röst till en tredjedel emot Församlingen, då deremot i det öfriga Sverige Pastorerne ä Landet blott ega en råst med afgörande rått, när rösterne äro lika; men som grunden hartcre, angifven vid sjelfva stadgandet 1 181S års Instruction, beflnnes vara det större ansvar och besvär, som förstnämnde Presterskap åligger. i anseende till cfvertagandet af de, pa Ständernes begäran, år 1811 indragna Kyrkclnspectorernes befattning med räkenskaper och förvaltning af en i förenämnde
Lån mera betydlig Kyrkans egendom, hvilken befattning göres Presterskapet mer elier mindre lätt, i mån af mer eller mindre t renligt biträde af Kyrkovårdare; så finna Utskotten icke skal att föreslå någon minskning i Pastorernes deltagande vahätt af Kyrkovärdar:
Något särskildt stadgande för Städerne om styrelsen och förvaltningen af Kyrkans'tillhörigbeter inom förrberörde Provinser finnes icke, utan gäller för dem hvad i allmänhet i 23 §. af Presterskapets Privilegier och Kongl. Förordn. om Socknestämmor och Kyrkoråd af den 26 Febr. 181/ 15 §• sista mom. är förordnadt.
Hvad dernäst angår den särskilda tillsyn ofver Kyrkoräkenskaperne inom Skåne, Halland, Blekinge, Götheborgs och BobusLän, som, genom Kongl. Instructio - 9° LagUtskotttts Betänkanden. nen af den 12 April 1815 är påbuden, att nemligen årlig räkning öfver Kyrkans mede!, af Pastor och Kyrkovårdar underskrifven, skall till HaradsProsten aflemnas, och derefter af honom till LandsContoiret insändas, för att sedan åtfölja Landsboken till KanimarCollegium, allt i ändamål, att på hvardera stället granskas och skärskådas, så hafva Utskotten ansett, att, ehuru betydliga Kyrkans tillhörigheter inom förrberorde Provinser än må vara, revisionen och controllen deraf dock bör ensamt anförtros åt Församlingarne sjelfve i likhet med hvad Församlingarne inom öfriga delar, af Riket tillkommer, då härigenom för allmänna Ämbetsverk vinnes minskning af göromål, hvilkas ordentliga bestridande är Församlingens egen nytta och således åt dess egen omsorg säkrast synes kunna öfverlemnas.
Men för att vinna en stadgad ordning med Kyrkoråkenskapernes granskning ej mindre inom oftanämnde Landskap, ån Rikets öfriga delar, få Utskotten, såsom tillägg till den underdåniga framställning, angående vissa stadganden i Kongl. Förordningen af den 26 Febr. 1817, om Sockneståmmor och Kyrkoråd, Riksens Högloft.
Ständer redan beslutit, vördsamt föreslå: att Församlingarne i Riket vid allmän Socknestämma hvarje år utvälja tvätme högst fyra Ledamöter, hvilka, i egenskap af Revisorer, skola granska de af Pastor och KyrkoVärdarne uppgjorde räkenskaper för Kyr« Bug Utskottets Betänkanden, 9* kans medel och öfrige tillhörigheter; och borde, i händelse af bifall till hvad Utskotten sålunda föreslagit, jemnväi i underdånighet hos Kongl. Majit anhållas, om upphafvande af hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction af 12 April 18U, angående ofvanomf örmälde särskildta Revision af Kyrkoråkenskaperne stadgar.
Bsträffånda slutligen det yrkade uppläsandet i Socknestämma af Revisorers anmärkningar och deras fullföljd samt förbehållet, att Pastor icke måtte ega ett större inflytande på dessa frågors afgörande, än honom i egenskp af Ordförande tillkommer, äfvensom hvad Herr Bagge yrkat, om särskilde Sysslomans tillsättande i stället för Kyrkovårdar, när Kyrkans tillgångar åro så betydliga, att denna utväg behöfves; så anse Utskotten de för Församlingarne sålunda åsyftade rättigheter naturligen följa af hvad som redan år stadgadt och nu blifvit föreslaget, samt något särskildt
Utlåtande deröfver icke erfordras.
Dock hemställes detta Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning tillika med någre Ledamöters särskildta yttranden.
Stockholm den 18 October 1823. 92 Utskéttets Btiänkandcn.
Utdrag af Frotocollet hållet uti Riksens Hå glo fl.
Ständers Lag■ saint Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts Plenum den 18 Oct. 1823.
D, Till öfverläggning företogs förslaget till Utlåtande i anledning af vackt Motion, örn ändring i gällande föreskrifter, angående vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter och medel, samt gransk, ningen af redogörelserrie derföre.
Herr Ribbing begärde ordet och uppläste ett så lydande anf »rande: ”Jag ans^r det icke förenligt med den försigtighet, som vid öfvergång från en allmän ordning tid en annan alltid bör iakttagas, att man borttager allt inseende af LandsContoiren och Rikets Kammarverk öfver de särdeles betydlige Kyrkoräkenskaperne, inom Skåne, Halland, Blekinge, Götheborgs och BohusLän, och för hvilkas upprättande ända intill igu särskilde tjenstemän, eller så kallads KyrkoInspectorer voro anstälde.
Jag vill derföre icke betaga Församlingarne det ringaste af all den granskningsrätt som de kunna önska, men i anseende till deras ovana att den utöfva och kanske äfven någon gång beroende af en enda person inom Församlingen, tror jag att Utskotten, utan att sträcka sitt förslag utöfver hvad Motionären begärt, nu till en början bort föreslå; Att Kyrkoräkeuskaperne IagUcskottets Betiiiiknnden. g3 trenne veckor förr än de tili LandsContoiren böra ingå, skola öfverlemnas till Församlingen, som det tillkommer, att genom valde Revisorer, inom sistnämnde tid, desamma granska, dervid göra anmärkningar, och i den ordning Kongl. Förordningen om Socknestämmor och Kyrkoråd, af den 26 Febr. 1817» utstakar, utföra de besvär, hvartill de kunna finna sig befogade; dock bör alltid den allmänna granskning af Räkenskaperne, som LandsContoiret, enligt Kongl. Insfruction af den 12 April 18'5 åligger, föregå det Konungens Befallningshafvandes Beslut i amner, som kan varda påkalladt.
För att rätt bedomina detta ämne torde local kännedom af de Provinser vara nödig, om hvilka här är fråga, deras olika inrättningar samt folkets seder och lynne.
Begreppen härom föranleda til! helt andra slutföljder, än den blotta kännedomen om andra delar af Riket kan åstadkomma.’’ Häruti instämde Ordföranden, Herr Grefve Wachtmeister_, samt Herr Biskopen Doctor af Wingård den sistnämnde med tillägg, att som Särskildta Utskottet i dess afgifne förslag till StyrelseVerkens förändrade Organisation, äfven meddelat yttrande öfver ComrounalStyrelsen och Revisionen af Kyrkornes räkenskaper, ansåg Herr Biskopen icke lämpeligt, innan samma förslag blifvit hos RiksStånden pröfvadt, nu på förhand föreslå en partiel g4 Lagutskottets Betånkandtn, förändring af hvad Författningarne i denna del stadga.
Herr Prosten Grevillius begärde, att Herr Doctor Roimbecksj vid öfverläggningarce i den samfälta Beredningen, afgifva särskildta yttrande i ämnet raade uppläsas* hvartil Utskotten lemnade bifall; och var samma yttrande af följande innehåll: ”linan man ingår i pröfningen af Motionärens särskildt framstäide Propostitoner, torde vara nödigt, att lemna ett allmänt begrepp om de af honom åberopadö Kongl. Maj:ts Nådiga Författningar, så väl af den 27 Febr. 1817» angående Socknestämmor och Kyrkoråd, som af dea 12 April 18*0» rörande vården och förvaltningen af Kyrkornes tillhörigheter i Malmöhus, Christianstads, Blekinge, Hallands, Götheborgs ock BohusLäa.
Den förre är allmän och tillämplig för hela Riket, utom i de puncter, der den uttryckligen åberopar den sistnämnde.
Men hvad angår Kyrkoråds tillsättande i Städeme, hvarom nu egentligen är fråga, lemnar den derom allmän föreskrift, utan inskränkning för något särskildt
Län i Riket.
Detta skall i det följande närmare utvecklas; men man har ansett nödigt, att sådant pä förhand anmärka, då Motionären utgått från den icke grundade princip, att vid fråga om val till Kyrkoråd, rättigheterna skulle för MalmöhusLän vara mera inskränk* te, än för de öfrige Provincer.
Sådant år icke förhållandet, och kan icke vara det.
LagUtskottets Betänkatiden. 25 Kongl. Majis Nådiga Instruction af den 12 April 1815 rörer särskildt de der uppräknade Lån, som i afseende på LandtKyrkornes
Ekonomi äro af helt annan beskaffenhet, än uti de öfrige delar af Riket, och tillkom sedan Kyrkolnspectors sysslorne i dessa orter blefvo iudragne.
Dereemot äro desse Syssloman, hvad argår Skånska Städerne, bibehållne, och stå under Kyrkorådens närmaste inseende.
Sistnämnde Kongl, Författning meddelar alldeles ingen föreskrift om Kyrkoråd, och hörer således icke till närvarande fråga.
Beträffande åter Kongl. Förordningen den 26 Febr. 1817» om Socknestämmor och Kyrkoråd, innefattar den i dessa ämnen alla nödiga föreskrifter, och utan undantag för någon Stad i Riket bjuder i 11 §., att Kyrkoråds Ledemöter i Ståderne tillsättes på lika sätt, som dervarande Kyrkovårdar, derom Presterskapets Privilegier den 16 October 1725 §. 23 stadgar, att de skola utväljas och tillsättas med Kyrkoherdens och Magistratens vettskap och öfverenskommande.
Häruti råder således en fullkomlig enhet för Städeme i hela Riket.
Då 6 §. bjuder, att till Socknestämma bö*- rer Kyrkovårdars utnämnande, (hvaraf Motionären uti ingressen velat sluta, att detsamma gäller om Kyrkoråd) har detta så mycket vissare endast afseende på LandtKyrkorne, som den 11 specielt och bestämt uttrycker, huru och på hvad sått Kyrkoråds Ledamöter i Ståderne antagas. 96 LagVtskottits Betånkandcn.
I.AgVttkottttt Betankandtn.
Hyad särskildt beträffar Landskrona, sotsi taffers utsättande för besvär i dessa ämnen» i detta fall icke innehafver något särskildt Huru och på hvad sätt KyrkoräkenskaperPrivilegium, har noed tillämpning af den* £ ne må öfverses och granskas, antingen genom na allmänna Författning, Kongl. Maj:t ge» Revisorer eller samtlige Församlingen» Lenom Utslag af den 14.
November J821 j damöter är en omständighet, hvarom hvar» förklarat ait Kyrkoråds Ledamöter derstä- je Församling eger att sjelf öfverenskom» des, böra tillsättas på fält Presterskapets . ma och besluta.
KyrkoLagens 24.
Privilegier och Kongl» Förordningen dea Cap. 8 §• °ch Presterskapets Privilegier 27 Febr. 1817 föreskrifver.
I följd häraf §.
23 föreskrifva dessa räkenskapers upplåkan hvad angår lista puncten af Motionä- sande och erkännande å Socknestämma, rens hemställan, om val till Kyrkoråds
Le» och da Kongl. Resolutionen den 10 Sep» damoter å samtlige Församlingens Invånare tember 1743 stadgar för Kyrkorne i Skåne, vid Allmän Socknestämma få mycket min- Halland, Blekingen och BohusLän, att dre bifall tillsjvrkas, som dea strider mol Församlingen eger, att i den händelse nå» den för hela Riket utfärdade, — på Prester- gon olaga disposition skulle med Kyrkor» skåpets Privilegier grundade Författning —> nes medel var* gjord, sådant hos Lands» allmänna praxis, — och särskildt Kongl» t höfdingen i Orten till rättande andraga, Majrts Utslag» Hvad deremot vidkommet har hvarje Församlings Ledamot öppet att antalet af desse Ledamöter, är det för Sfcä* när som heldst undfå del af Kyrkornes rådarne icke inskränkt genom någon Författ* kenskaper, sorn å Landet förvaras hos ning, och beböfves således derom ingen Kyrkoherden, och i Städerne af ifråga» anmälan ske, heldst II §. af ifrågavarande varande Proviccer hos de derstädes tjenst* Författning, så väl för Stad* som Landt- • görande Kyrkolnspectorer.
Dertill korn» Församlingar medgifver åtta personers an* mer» att dagen till räkenskaperces afslutagande, hvilket ock sistnämnde Kongl» tande pålyses fran Predikstolen, då hvar Maj:t3 Nådiga Utslag för Landskrona god* • ocff af Församlingens Invånare, som känner. - önskar att deraf taga kännedom, eger att
I 2:dra och gldje puncterne har Mo* s'g infinna.
För öfrigt undergå de seder» tionären yrkat val af Revisorer å Allmän mera en revision först i LandsContoiret Socknestämma till Kyrkoiakenskapernea , ocl* derefter i Kongl. 'KamimrRåtten. granskning, samt bestämd tid för denna Dä Motionären i 4:de puncten yrkat, slags revision, densammas öfverlemnande 4 att Pastor i Församlingen skulle vid öfvertill pröfning i Allmän Socknestämma, fa» | läggningar i desse ämnen å Socknestämma taffers Lagutskottets Betänkandau 7 I.ngUrskottets Betånkandett. icke ega större inflytande, au det houont i egenskap af Ordförande tillkommer, lärer hen förmodligen icke sjelf våntat, att någou åtgärd härmed skulle tagas.
Så väl Ordförande sorn Ledamöter hafva sine i foifattningarne bestämds rättigheter.
Att å någondera sidan inskränka eiler utvidga dem, dertill förekommer efter min tanka ingea anledning.
Om någondera öfverträder den gräns desse Författningar bestämt, får den éller de, som dermed finna sig missnöjde anföra å vederbörlig
Ort och ställe besvär, i händelse de finna sig derill befogade.” Häruti instämde Herr Prosten Gre~ tilitus och Professor Bexell. * Herr Lenning yttrade: ”Med den del af Betänkandet, sorn föreslår fortfarande af den Författning, enligt hvilken Kyrkoherdar i vissa af Rikets Södra Provincer skola ega en tredjedel af rösträttigheten vid val af Kyrkovårdar; kan jag ej förena mig; men instämmer deremot i Motionärens tanka, ätt en lika rätt måtte Hemmansegare i berörde Provincer förunnas, sorn öfrige Rikets Innevånare åtnjuta, eller ett fritt val så af denna, som andre förtroende befattningar inom Församlingatne, och att PaStorerne endast må ega votum decisivumj och kan jag af det uppgifna skälet för detta olika förhållande, att de Södre Orternes Kyrkor i allmänhet skola ega mer egendom ån öfrige Rikets Kyrkor, ej hemta någon anledning till frånträdande af mitt du yttrade tanka, Lagutskottets
Bet åttkanten. gg Härmed förenade sig Herr Nors trönk Ht supra.
Ex Protocollo, Joli* Jacob Kleman.
Nio ai ä.
Anköm d. 7 Nov. iöäjj* Utlåtande öfver anmärkningar vid Ut* skottets Betänkande
Nio 152. angående f öreslagne ändringar i ConcursLagen af den 18 Julit 1818* Dettå Betänkande har af samtelige Réfepective RiksStånden blifvit till Utskottet aterremitteradt i anledning af följande deremot gjorde anmärkningar: iio Att då ett af LagCoinmittéen utarbetad! förslag till ny ConctmLag vid sist!.
Riksdag blifvit af LagUtskottet granäkadt och derefter med någre förändringar af Riksens Ständer antaget, synes något stort behof att å nyo omarbeta denna Lag ej ega ram, ofch att om ej dess vigtigare omständigheter påkalla förbättring, det vöre båttre att låta Lagen förblifva orubbad* ån att nu företaga förändringar* idot katt* a oo LtgViikotutt Bttånknndtn. ske nästa Riksdag åter finnas felaktige oell fordra nya rättelser, heldst de förändringar Utskottet föreslagit icke synas vara af sär» delea vigt. 2:0
Att stadgandet i 10 §. 4 Cap. ConcursLagen , att Cessionantens halfva lön skall utan undantag afstås till Vicarien, är dels stridigt emot förut gifne och gäilande författningar, »åsom t. ex. SchoIxOrdningen, hvilken innehåller, att ej mera än en fjerdedel af lönen må frångå Ordinarie Tjenstemannen eller för dess Vicarie anordnas, dels ock oanvändbart i anseende till en del tjensters beskaffenhet, för hvilka Yicarier ej kunna elier fä tillsättas, såsom de högste Ämbe'*en inom PresteStåndet, och nästän alia inom MilitärStåodat, ^samt att den största orättvisa tillfogas Creyéitorerne, hvilka, då Vicarien skulle hafva halfva lönen, och ej elier allt underhåll kunde beröfvas den olycklige Tjenstsmannen, icke skulle af öfverskotfcet finna någon tillgång för derali förnöjande5 och har i sammanhang härmed blifvit yrkadt, att det må bero på vederbörande Auctoritets pröfning huruvida Ämbetsmannen, som ar tinder Concurs, bör afhålla sig från Ämbetsutöfning, emedan det ej vore med billighet öfverensstämmande att stadgandet härom genast tillämpades, äfven i de fall då Gäldenärs obestånd härrör från Eldsvåda eller annan olycka af dylik beskaffenhet, eller från Cautioner för nära anhörige, hvilkas omständigheter voro väl kände LngVubttttt Bttdnkandtti. ror då Caution ingicks; hvarföre följande förändrade Redaction af 10 §.
4 Cap. blifvit föreslagen: ”Häfver Gäldenär Tjenst i Riket då må han intilldess
Dom öfver honom fallit, Tjensten ej förrätta i hvad den rörer Allmänna Medels och Räkenskapers handhafvande.
Med Vicaries tillsättande och aflöning förfares, som för olika Ämbeten och Tjenster finnes dels i allmänhet, dela särskildt i Lag och Författningar stadgadt." 3:0
Att den förändring Utskottet föreslagit af fatalietimman för inställelse vid HäradsRatt uti Concursmål till kl. 12 på dagen i stallet för kl. 7 på aftonen, skulle föranleda flere olågenheter; att enär den nu bestämde Bättegångstimans slut kl. 7 utgör blott yttersta tiden för bevakningen, icke hinder möter att utropen kunna ske tidigare, såsom kl. 4, 5 eller 6, i likhet med hvad i HofRåtterne vanligen iakttages, att upprop hålles kl. 11 ehuru fatalietiman år kl. 12; att kl. 7 utgör aftonens början och kan således ofta mera lått urskiljas än middagstiden, hvilken vora svårare att bestämma å Landet an i Sfäderne; och då Parter af ålder varit vane att fatalietiden vid HäradsRått beräknas till kl. 7 pä aftonen, samt HäradsRätten under påstående
Ting vanligen har sammanträde både för- och eftermiddagarne, så skall icke något skäl »örefionss, hvarföre uti Concursmål olika fatalietimma skulle bestämmas emot den som för alle andre Rättegångsmål är gällande. |02 LagUtskottcts Betänkande», 4:0 Att
Lagutskottet ansett sig icke kanna föreslå någon ändring i 7 Cap. 4 ©hura erfarenheten uti en Med betydlig rättegång upplyst oro de obehagliga tvister, aom kunna uppstå äfven emelian föräldrar
Och barn i anledning af det i berörde Lagrum befintelige stadgande, och det synea vara emot princip, att en enskild Sterbhusdelegare f der Bouppteckningen visar betydlig behållning, skall ega tillfälle att, genom ett fingeradt Boskillnads anspråk, •ätta Sterbhuset i Concurstillstånd, och derigenom, dels för en tid undanhålla Borgeaärerne deras betalningsratt, dels kunna ruinera de öfrige Sterbhusdelegare©* Credit och välstånd; och då de Sterbhusdelegare, hvilka icke vilja underkasta sig Concursen derigenom stanna i betalningsskyldighet för hela Sterbhusets skuld, utan att, få använda den någon gång kanske reelaste tillgång, sorn den andre Sterhusdelegaren under en orimlig eller ogrundad Boskillnads©Iler Surrogarspretention söker undanskifta och emot Bjrg®u fått rätt att lyfta; så har detta ansetts genom en Lagförklaring åtminstone på sådant sått brira och kunna förekommas; att de Sterbhusdelegare, hvilka egendomen ej afträda vilja, icke böra kunna åläggas betalningsskyldighet för skulderne till större belopp, än deras arfslott i Sterbhuset, och att den andel skulder sorn belöper på den urarfva eller Boskillnads•ökande, bör af fordringsegaren uti Con* cursen bevakas, och ej kunna de andre af» Lagutskottet: Betänkande».