Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sådant förhållande, och med desslikes fåstadt afseende ej mindre åden, under Grosshandlaren Weners Arrendetid , för Landtbruket inträffade särdeles ofördelagtiga conjunctur, ån ock å Weners både af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och flere i Orten boende Personer vittsordade omtanka, att medelst odling, upphjelpa Egendomens afkastning, hvilket skall medtagit hans förmögenhet, till ett belopp af omkring 30,000 R:dr Banco; har Utskottet trott sig böra hemställa, att Grosshandlaren Wener, nu till en början, enligt Kongl. Kammar-Collegii tillstyrkan, på 10 års tid, måtte beviljas nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kongagård, till 450 Tunnor Spannemål årligen, med villkor att antaglig Borgen derför ställes, samt att Riksens Höglofl.
Ständer der - 852 Stats~Utskottets Betänkande/?, jemte hos Kongl. Maj:t måtte i underdånighet anhålla, det tåcktes Kongl. Maj:t i Nåder låta, genom vederbörande, anställa en noggrann laga undersökning till utrönande af Kongsgårdens alla förmåner och utgifter, samt vid nästa Riksdag deraf lemna Riksens Stander del, på det Riksens Ständer måtte blifva i tillfälle, att, på grund af sålunda vunna ytterligare upplysningar i ämnet, profva och sig utlåta, huruvida denna nedsättning, efter nämnde io års forlopp, för Weners återstående Arrendetid, bor fortfarande ega rum, eller Kongsgården på ny arrendeauction utbjudas.
Och har Utskottet härvid tillika skolat upplysa, ätt, om ifrågavarande nedsättning beviljas, sådant icke särdeles verkar på den uti Riks-Staten, under Tittel: Arrende-Spannmål, calculerade Inkomst, emedan densamma blifvit förslagsvis ganska lågt beräknad, af den anledning, att Utskottet befarat, det så beskaffade sårskildte forhållanden kunde inträffa, som nu med Arrendet af Svartsjö Kongsgård funnits ega rum.
Ständers närmare beprofvande ofverlemnas detta vord - Stat s~Ut skottets Betänkanden. 853 sammeligen; och låra Riksens HSglofl.
Stander, med anledning af den Nådiga Remissen, hos Kongl, Maj:t i underdånighet anmåla sitt härom fattade Beslut.
En Ledamots sårskilde tanka bifogas.
Stockholm den io Maji 1823» Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft- Stånders Stats-Utskott vid sammanträde in Pleno den 9 Maji 1823.
S. D. X3å Utskottet nu, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, uppå Grosshandlaren Herrman Weners underdåniga ansökning, om nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kongsgård, beslöt det tillstyrkande hos Riksens Höglofl, Ständer, att sådan nedsättning, till en början, på ro års tid, måtte Wener beviljas till 450 Tunnor Spannemål årligen; förklarade Herr Borgmästaren Ekstrand, för sin del sig icke kunna medgifva någon minskning af ifrågavarande Arrende, innan Kongsgårdens behållne afkastning, genom ordentlig undersökning på stället, blifvit utrönt, och åberopade Herr Borgmästaren, till stöd härföre, sitt förut ingifna skrifteliga an - 854 Stats-Utskottets Bctänkanden. förande af följande Innehåll: ’’Jag inståmmer visserligen deri, att så vål anstånd med det bristandet Arrendet emot fullkomlig säkerhet derföre må beviljas, som ock Arrendatorn befrias från Arrendet för alla återstående år enligt Contractet, men då jag sålunda anser Staten ej böra till högsta graden af obillighet, eller till en privat persons totala undergång, begagna en rått som ofelbart efter strångaste
Lag, kunde utkråfvas, den nemi.t att under en längre följd af år få draga fördel af enskildt medborgares obetänksamt, till sin egen verkliga skada, ingånghe afhandling med Staten, kan jag ej heller godtyckeligt antaga det erbudne nedsatta Arrendet af 450 Tunnor om året; öppet må jag förklara, att jag ej anser Rikets Högloft, Ständer berättigade att så slumpa med Statens inkomster.
— Genom en ordentlig undersökning eller uppskattning af Svartsjö
Kongsgårds alla förmåner, samt beräkning tillika af dess alla afgifter, ville jag först hafva förhållandet noga utredt, ty utsädet allena bestämmer ej en Egendoms behållning; Ladugårds-afkastning, fiske och bete göra det ofta ån mera, emedlertid och i brist af en sådan undersökning yrkar jag nu, att arrendet först bör utbjudas på ny auc - Stats- Utskottets B et änkan den.
855 tion för att såmedelst erfara, om ej mera ån 450 Tunnor i arrende kan fås; vid denna auction år det nu varande Arrendatorn öppet att göra ett nytt anbud, låmpadt efter hvad han bor kånna vara mojeligt utgöra, och om han för ett sådant arrende då kan få Egendomen på 25 års tid, anser jag både honom och Egendomen vinna mera ån om han nu på 10 år får arrendet nedsatt efter sitt anbud.
Yi hafva då i allt fall gjort hvad vi bordt får Statens båsta, utan att, sorn nu år i fråga, bortskänka 1500 T:r Spannemål för Staten, innan lagligen blifvit undersökt och bevisadt eller genom nya auctioner utrönt, att mer ån 450 T unnor icke kan båra sig i årligt arrende af Kongsgården.
Af det nu foreslagne betänkandet skulle ock visserligen ett vådligt prejudicat hemtas; rnonne efter det samma Stånderne under Riksdagarne, eller ock Kongl Maj:t deremellan, skulle kunna afslå slika accorder^
Nej! Statens Gåldenårer skulle alltid med framgång, ja! till och med under fullt anspråk på bifall kunna bjuda accord och nedsätta sina skulder efter godtyko.” Hvilken särskilda tanka, i anledning af derom gjord begåian, skulle jern - 856 Stats-Utskottets Betcinkanden. te Utskottets utlåtande i ämnet, Riksens Högloft Ständer meddelas.
År och dag, sorn ofvan, Ex Protocollo /.
Lorichf.
N:o 148, Antom den 13 Maji 1823.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande Löfås Silfver-Verk.
Cjenom Remiss från samtelige respective Riks-Stånden, har Stats-Utskottet erhållit del af Kongl.
Maj:ts till Riksens Hoglofl.
Ständer, den igrde sistlidne Januarii, i detta ämne aflåtne Skrifvelse, så lydande; (Se usta Sami. sid. 208—215.)
Då Kongl. Maj:t sålunda i Nåder profvat att Bergsfogden Forslind, i egenskap af Rådmannen Lundströms Arfvingars rätts Innehafvare, efter Lag, icke kunna anses hafva förverkat Arrende-Contractet å Löfås Silfver-Verk; förfaller, för närvarande, all fråga om indragning, af de Forslind, enligt samma Contract, förundte friheter och förlånmgar.
Men som Stats - Stats-Utskottets Betänkanclen. 857 Utskottet harvid inhemtat, det Disponera ten af Löfås, med endast En R:dr BancoSedlar Tunnan betalt den Krono-Tionde Spannemål, han, får Verkets bedrifvande, år berättigad losa inom vissa socknar i Stora Kopparbergs
Lån, ehuru, då denna förmån, enligt Riksens Stånders underdåniga skrifvelse den 3o:de Januarii 1770. samt Kongl. Brefvet den 5:te April samma år, Rådmannen Lundströms arfvingar beviljades, dervid varit fåstat det, på Lundströms eget medgifvande, grundade, vilkor, att hvarje Tunna skulle losas med En Specie R:dr eller 2 lod Silfver, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, Riksens Hoglofl.
Ständer, ätt hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla , det sådane åtgärder måtte vidtagas, att Stats-Verket i denna del må komma i åtnjutande af sin tillståndiga rått, och derigenom, så vidt ske kan, varda godtgjordt sine betydlige uppoffringar för ifrågavarande, Riket föga båtande, Silfver-Verk; hvarjemte, och på det Riksens Hoglofl.
Ständer, alltid måga vara i tillfälle att erfara Silfver-Verkets ställning, samt huruvida någon större
Inkomst deraf för framtiden år att förvänta, Stats-Utskottet hemställer om icke Riksens Hoglofl.
Ständer skulle finna lämpligt, att tillika hos Kongl. Majit i under - 858 Stats-Utskottets Betänkanden. dånighet yttra den önskan, att Kongl.
Bergs-Collegium kunde undfå nådig befallning, aa, vid hvarje Riksdag meddela ej allenast fullständig uppgift om de föreskrifter, sorn, för Verkets bedrifvande blifvit lemnade, utan ock en, på verkställde undersökningar å stället grundad Berättelse, huruvida desse föreskrifter blifvit af Disponenten behörigen iakttagne.
Ständers närmare
Bepröfyande vördsammeLU gen öfverlemnas.
Stockholm den 9 Maji 1823.. N:Q 149, Ankom den 12 Maji 1823.
Utlåtande öfver vackt Motion om nedsättning utaf ControllStåmpel-afgiften å Metaller.
Hos Vällofl, Borgare-Ståndet har, utaf Herr P. Lindqvist, fråga blifvit väckt, om nedsättning i den Controll-Ståmpel-afgift å Guld-, Silfver- och Tenn-arbeten, som, i anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdag gjorde underdåniga anhållan, det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes låta granska Stats-Utskottets Betänkanclen. 85f) Författningarne i detta ämne och stadga en mot mynt- och metall-vårdet svarande förhöjning i afgiften, blifvit bestämd genom Kongl Stats-Contoirets och Kongl.
Commerce-Collegii Circulaire-Rref till Magistraterne af d. 28 December 1818 > att utgå med 5 sk, för Qvintinet af Guld, i stället får 1 sk., 1 sk. 4 r:st. får hvarje lod arbetadt Silfver, i stället får 4 r:st.» och 1 sk. af tt af Tenn-arbeten, oberäknad knapphalts afgiften, hvilken förhöjning syntes vara nog dryg och betungande får arbetarne i denna närings gren, då den, femdubhlad emot 1752 års Kgl.
Controll stadga måste erläggas och ej får belasta arbetet, utan vöre en utgift tor arbetarne, tillkomne får att försäkra kS-r parne om godheten af arbetarnes tillverkning, uti hvilken motion åtskilige af Ståndets Ledamöter sig förenat.
Stats-Utskottet får i anledning häraf upplysa: att, sedan Riksens Ständers vid Stats-Reglerin-. gen sista Riksdag funnit, det ControllStåmpel afgiften å Guld, Silfver och Tenn, hvilken forst bestämdes genom Kongl. Controll-stadgan af d. 7 December 1752, då den påräknades att motsvara de med Controlleringen forbundne kostnader, samt vidare, likmätigt Kongl.
Brefvet d. 18 Julii 1758. ansågs bora beräknas till 2^ 860 Stats-Utskottets Betänkan den. proCent af metallens värde, icke uppgick till de för Controll-Verket erforderliga utgifter, som Staten finge vidkännas, samt icke eller till mer ån fidei af hvad den efter nämnde beräknings grund borde utgöra; så anhöllo Riksens Ständer i underdånig skrifvelse d. n Junii 1818. det Kongl. Majit i nåder täcktes låta öfverse Controll-författningarne i denna del, samt, efter nådig profning, fastställa en, i jemförelse med då varande mynt och metall-värde, skålig förhöjning uti så vål de ordinarie Controll-afgifterna, som knapphalts afgiften ; hvarefter Kongl.
Majit, genom nådigt Bref d. 16 derpåföljande December, fastställt den, genom Kongl. StatsContoirets och Kongl.
Commerce-Collegii ofvan åberopade Circulaire-Bref, påbjudne förhöjning i desse afgifter.
Och emedan denne tillökning, ehuru icke till beloppet närmare af Riksens Ständer föreslagen, likväl tillkommit på Riksens Högloll.
Ständers derom gjorde underdåniga hemställan; samt, såsom erforderlig, att, enligt hvad från början varit påråknadt, betacka de med Controll-Verket förenade utgifter, synes både nödig och skålig, helst afgiften, utan tvifvel, på sått ock författningarne härom förut Stats-Ut skottets Betänkanden.
861 satta, egentligen träffa köpare af de ädlare metallerna; anser förthy Stats-Utskottet sig icke kunna tillstyrka den foreslagne nedsåttningen härå, samt har för öfrigt, i anledning af Herr Lennings yttrande, i afseende på afgiften för Tennarbeten och den deruppå bestämde knapphalts-afgiften, velat erinra, att då, enligt ofvan högstberorde nådiga Bref af år 1758, tillverkaren bär vidkännas den å knapphaltige metall-arbeten utgående högre afgiften, kommer, vid behörig tillämpning häraf, den af Herr Lenning afsedde förminskning af Controllerings-afgiften, köpare af Tenn-arbeten till goda.
Hvilken Utskottets tanka vördsamt ofverlemnas till Riksens Hoglofl.
Stånders profning.
Ankom den l5 Maji 1823.
Stånders Statsoch Lag-Utskotts
Utlåtande, i anledning af våckte Motioner, rörande Hof-Råttens öfver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat< samt upphörande af en Ad - 86a Stats-Vtskottets Betiinkanden. vocat-Fiskalen i Kongl, Götha Hof-Rätt tillagd ersättning för förlorade sportler.
'Ii'ill Stats- och Lag-Utskottens gemen» samma åtgärd, har Vållofl.
Borgare-Ståndet remitterat ett af Herr Jac.
Lindstrom, afgifvet Memorial, hvaruti haft yrkat, dels att Kongl. Hof-Råtten olver Skåne och Blekinge mätte ställas pä Indragning-sstat tills nästa Riksdag, då det närmare kunde visa sig, om den finnes umbärlig eller ej, dels ock^ att det Advocat-Fiskalen uti Kongl. Götha Hof-Rätt tillslagne arfvode af 500 R:dr årligen, såsom ersättning för förlorade inkomster genom Vermlands, Skånes och Blekinges skiljande från sistnämnde Hof-Rätts Doms-område, måtte indragas; och hafva åtskilliga i anledning häraf inom Borgare - Ståndet gjorde anföranden jemväl blifvit till Utskot» ten öfverlemnade.
Lag-Utskottet anser Herr Lindströms ifrågavarande Motion icke i annat afseende tillhöra detta Utskotts åtgärd, ån att afgifva utlåtande, huruvida den genom Kongl. Kungörelsen d. 27 October 1820, för Skåne och Blekinge tillförordnade särskilde Hof-Rätt i Christianstad, i och för Siats-Utskottets Betänkanden. 863 Lagskipningens skyndsamma och oafbrutna befråmjande i desse Provincer, till fortfarande må anses oumgånglig eller icke; Och då erfarenheten nogsamt ådagalagt, att oagtadt Vermlands Lån* vid 1816 års början blifvit skiljdt från Rgk Gotha Hof-Råtts jurisdictiön och bemålde Hof-Rått tid efter annan blifvit från frenne
Divisioner förstärkt till fyra och jemväl någon tid fått af den femte sig begagna, denne Hof-Rått likväl icke kunnat medhinna, att, med erforderlig skyndsamhet till slut befordra alla derstädes anhångige Råttegångs-mål, samt att äfven sedan Skåne och Blekinge, blefvo stålde under särskild Ofver-Domstol och Kgl. Gotha Hof-Råtts Jurisdictiön sålunda ytterligare förminskad, dit inkomne mål likväl varit så många, att en större balance af oafgjorde icke kunnat undvikas; så låref, å ena sidan vara tillråckeligen ådagalagt, att Götha Rikes fördelning emellan 2;ne Öfver
Betänkandein andra fått erfara svårigheter vid bevakandet af sin rått eller framförandet af sin klagan, jemte följderne i öfrigt af en uppehållen Lagskipning, jemväl närmast varit i behof, att, genom nya Hof-Råttens förläggande i Christianstad, få desse olägenheter afhulpne; hvarmed den vigtiga följd äfven står i förening, att den Hof-Råtten åliggande tillsyn öfver underlydande auctoriteter, i den mån desse befinnas inom en Hof-Råtten närmare verkningskrets, lättare kan utöfvas.
På desse grunder och då inrättandet af Hof-Råtten öfver Skåne och Blekinge, utan att hafva medfört någon rubbning uti vanliga rättegångsordningen , deremot i betydlig mån befrämjat
Lagskipningens skyndsammare och oafbrutna gång och rättsökande medborgares deraf beroende vål; anser Lag-Utskottet sig för sin del böra tillstyrka denna Hof-Råtts fortfarande, såsom för desse vigtiga ändamål, af behofvet påkallad.
Stats-Utskottet åter tillhör det upplysa, att, enligt Kongl. Brefvet d. 27 Oct. 1820, till Kongl Stats-Contoiret aflåtet, den nya Hof-Råtten öfver Skåne och Blekinge består af en President, 2 Hof-Råtts-Råd och 4 Assessorer, samt till nödig betjening en Se crete - Stal,';- Utskottets Betänkanden. 865 creterare, en Advocat-Fiskal, 2:ne Fiskaler, g:ne Notarier, en Actuarie och tvånne Hof-Råtts-Poster, hvars aflonings-stat utgör 11,389 R;<^r 44 s^- io rst., der under begripne 1254 Tunnor Spannemål, hvilket, jemte 533 R:dr 16 sk.
Hushyres-medel och af hvad som till Skrifmaterialier, Expencer m. m. erfordras, Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof åskat måtte uppforas på Ordinarie Stat.
Stats-Utskottet afvaktar Riksens Håglöf!.
Stånders Beslut, huruvida anslag för dessa med den nya Hof-Råttens inrättning förenade utgifter skulle på Stat uppforas; men att, såsom Herr Lindström föreslagit, anvisa sådane anslag lill uppförande på allmänna Indragnings Staten, anser Utskottet mindre låmpligt, emedan deras egenskaper bestämma dem till utgående af Andra Hufvud-Tittelns StatsSumma.
Likväl har Utskottet trott sig bora öppet förklara, att om Rikets Håglöf!.
Ständer besluta anslag på Stat får denna betydliga utgift, tillgång derigenom tilläfventyrs antingen kunde komma att saknas till fyllande af andre nödige behof, eller ock en åkning i Allmänna Bevillningen deraf blifva en följd. tj;de Sami. 5 5 8G6 Stats- Ul sko t tets Betänk anden.
Hvad åter angår de ifrågavarande 5CO R:dr, som blifvit Advocat-Fiscalen i Kongl. Gotha Hof-Rått i nåder tillagde, såsom ersättning för förlorade inkomster genom Vermelands, Skånes och Blekinges skiljande från sistnämnde Hof-Råtts Domsområde; så har Kongl. Maj:t i anledning af bemålde Advocat-Fiscals, Herr Lagmannen Hcdenstjernas, anmälde ansökning om ersättning för förlorade sportler, uti nådigt Bref af d, 27 October 1820, förklarat sig val hafva funnit honom någon bestämd rättighet dertill icke ega, men dock i anseende till förekomne särskilde omständigheter, tillagt honom, så långe han berörde Advocat-Fiscals-tjenst innehar, en årlig Gratification af 500 R:dr B:co, räknadt ifrån samma tid den nya Hof-Råtten kommer i verksamhet; och enär denna förminskning af Kongl. Götha Hof-Råtts Jurisdiction tillskyndar dess Advocat-Fiskal en förlust i de inkomster han, vid tjensten, påräknat, och hvilka blifvit honom försäkrade genom den Fullmagt han derå erhållit, synes det ock med rättvisa och billighet förenligt, att han derföre njuter ersättning, på grund hvaraf Stats-Utskottet anser sig böra tillstyrka, att, så framt den nya Hof-Råtten öfver Skåne och Blekinge kommer Stats-Utskottets Betänkanden.
867 att fortfara, den Lagmannen Hedenstjerna i nåder beviljade Gratification af 500 R:dr årligen må få uppforas på allmänna Indragnings-Staten, att af honom uppbäras så långe han af Advocat-Fiscalstjensten å Kongl. Gotha Hof-Rått år innehafvare.
Detta allt hemstålles vördsammeligen till Riksens Högloft.
Och varda några Ledamoters af Stats-Utskottets särskildta yttrande i ämnet harvid bilagde.
Stockholm den g Maji 1823.
Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Stånders Stats-Utskott vid sammanträde in Pleno den 9 Maji 1823. S. D. Vid Justeringen af Protocollet för d. 6 innevarande månad i hvad detsamma rörer, fråga om indragning af Advocat-Fiscalens i Kongl. Götha HofRått, Herr Lagman Hedenstjernas tillag— de ersättning för förlorade inkomster, genom Vermelands, Skånes och Blekinges skiljande från denne Kongl. Hof-Råtts Jurisdiction, tillkånnagaf, Herr Borgmå - 868 Stats-Ut skottets Betänkanden. staren Ekstrand, att han, på grund af sin förut anmålde reservation, emot Utskottets hårutinnan fattade Beslut, skrifteligen författat sin tanka, och upplåste, i sådant afseende följande anförande: ”Då frågan om anslag för den nya Hof-Råtten öfver Skåne och Blekinge, samt, jemväl till ersättning för de Sportler, Advocat-Fiscalen i Gotha Hof-Rått anses hafva förlorat, genom ofvannåmde
Låns skiljande från denna Hof-Rått, d. <5 i denna månad, genom votering uti Stats-Verks-afdelningen, afgjordes, reserverade jag mig från pluralitetens tanka, och denna tanka lårer sedan blifvit Utskottets, då frågan eftermiddagen samma dag der i Plenum afgjordes nyss före min ditkomst, och öfver all min förmodan hastigt; jag får derföre nu, efter mitt i samma Plenum gjorde förbehåll närmare utveckla skålen till min skiljaktiga tanka, som jag anhåller måtte få åtfölja Betänkandet till Ståndens Plena, Jag kan nemligen icke instämma deri, att någon ersättning till AdvocatFiscalen i Götha Hof-Rått, på sått Utskottet tillstyrkt, bör af Staten gifvas; forlusten, sorn skulle ersättas, år på intet SLat s~Ut skottets Be t änkan deri. 869 sått bestyrkt genom företeende af förflutne årens Saköres-Långder från Hof-Rätten och jag tilltror mig försäkra, att desse Lång’der icke kunna utvisa för AdvocatFiscalen i Hof-Råtten någon så stor andel af böter från Skåne och Blekinge, som 5ooR:dr, utan skall den, efter hvad jag fått upplyst, oftast stadna till 100 R:dr eller deromkring; en sådan Sportel anses icke af Advocat-Fiscalerne sjelfva i någon motto bierath; utan tvärtom alltför ringa emot besväret att utföra de actioner, genom hvilka boterne skola erhållas, jag känner icke eller någon annan slags sportler, som härvid kan komma i betraktande.
Inbindningspenningar för ingåendeDombocker, kunna åtminstone icke uti Svea Hof-Rått till något visst betydligt beräknas, ty sådane afgifter erläggas der icke, mig vetterligen, ock kunna ej eller fordras, då Dombåckerne insändas inbundne, som nu fortiden merendels sker, och Låsen får Gravations-bevis, fås sällan i Hof-Råtterne, emedan Under-Råtterne åro ålagde lemna dessa bevis för hälften mindre betalning; dessutom gäller val cm alla dessa Sportler, att de skola vara vedergällning får någon moda, eller något arbete, och når detta upphår, skall vål också all vedergällning derför upphöra, 870 Stats-Utskottets Betänkatiden. eller om till exempel i fall af missbruk genom prejeri i afseende på inbindningspenningarne, vederbörande Hof-Rått skulle finna nödigt bifalla Under-Domare, att ovillkorligen alltid sjeltve låta inbinda Dom-bockerne, samt tillika förbjuda vederbörande Advocat-Fiscaler, att någonsin emottaga Inbindnings-penningar, skulle då Staten derigenom blifva skyldig ersätta en sådan, icke i någon Lag påbuden Sportel? om taxan på Gravationsbevis blefve nedsatt, skulle då Staten betala differencen?
om också, genom ändring af nu gällande ansvars-lagar, Advocat-Fiscalen skulle alldeles mista eller få en mindre andel af alla böter, som nu på hans åtal utfalla, skulle då Staten umgälla det, eller (att jag så må såga) plikta för sine enskilde medlemmar, på det
Tjenstemannen måtte få behålla sin inkomst fullt, fast med ett minskadt arbets besvär?
Sådane principer skulle vål blifva högst besynnerlige, och jag vågar påstå, att de till sina följder blefvo högst betungande för Staten; lika rått med en Advocat-Fiscal, skulle ock en Lands-eller Slads-Fiscal, eller andra Beslags-karlar i fårhållande till en hvars åligganden tillkomma, och hvem inser icke, hvad utgifter slikt skulle tillskynda Staten? — Stats-Utskottets Betänkanden.
871 Vi hafva sett författningar utkomma om Brännvins-brånning, Lurendråjeri och Tullförsnillning m. m., som renderat Beslagarne flere hundrade, ja tusende R:dr om året och man skulle, når sådane ansvars-Lagar ofta funnits olåmpelige och blott riktande för en roflysten beslagare, icke kunna vidtaga någon åtgärd till deras ändring eller afskaffande, utan att gifva Beslagaren full ersättning för hvad han derigenom förlorat?
Låt nu också Nationen betala en okad Bevillning, eller, som år detsamma, låt den förra Bevillningen derföre fortfara, att utgå utan en nedsättning, som eljest vore att påräkna, då frågar jag, om vi handlat rått för väre Commitenter, och om vi kunna vänta Oss deras bifall?
Sjelf Tjensteman, kan och skall jag visst aldrig vilja fråntaga Tjenstemän hvad dem efter rättvisa eller billighet bör tillkomma, men alla orättvisa utbetalningar till dem af Staten, måste jag alltid bestrida, jag skulle eljest också nödgas medgifva, att all betjening i Götha Hof-Rått, i afseende på Lösen, samt sjelfva Ledamöterne i anseende till Revisionsskillingar m. m., hade lika rått, som Advocat-Fiscalen tili ersättning af Staten, 872 Stats-Utskottets
B et iinkan elen. ej för hvad de genom Skånes och Blekinges frånskiljande, samt en deraf intråffad minskning i de till Hof-Råtten inkommande Mål, förlorat uti Sportler, men jag kan det ej, då det måste synas mig nog, att man oagtadt minskade göromål, gifver samma Ordinarie-Lon som förut, och då jag icke kan godkänna, att man skall få betalning för det man icke gör; sådane betalningar hafva ej varit vanlige för något slags Tjensteman förut; man vet till exempel att för indragning till ^, eller mindre, af vissa Trupper, hafva Compagnie-Chefer aldrig fått ersättning af Staten.
Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta yttrade: ’’Jag instämmer helt och hållet i Herr Borgmästaren Ekstrands mening, och kan ej annat ån anse den utgift, som Utskottet föreslagit till ersättning för Advocat-Fiscalen i Kongl. Gotha Hof-Rått, såsom både icke behöflig, och för framtiden skadlig; icke behöflig derföre, att de Sportler, som Advocat-Fiscalen förlorat, hufvudsakligen åro de så kallade Inbindnings-penniugarne, hvilka gifvas af Domare, för att undvika plikt för uteblefne
Domböcker, således allena beroende af enskildte öfverenskommclser, samt ej af Stats-Utskottets Betänkanden. 878 den Natur, att Staten behofver ersatta dem; skadlig åter derföre, att det blifver ett prejudicat, som kan blifva bindande och kostsamt vid Organisationen af våra Åmbets-Verk, hvaraf en stor del hafva sådane Sportler inberäknade uti sine inkomster.’'
Med Herr Borgmästaren förenade sig jemväl Herr Linström, samt RiksdagsFullmågtige Carl Hinriksson Bergman från Gefleborgs Lån, Anders Jan sson från Vestmanlands