Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A.f hvad här ofvan finnes anförd t, hafva Utskotten funnit det vara tillförlitligen ådagalagdt, alt de Halländske utsockne frälsehemmanen från äldre lider varit underkastade den då vanliga utskrifningen; samt att de sedermera erhållit rättighet att, i stället för denna utskrifning, erlägga så kallade utskrifnings-penningar, äfvensom alt de blifvit år 1813 befriade från lifgifvande af denna afgift, sedan de redan år 181 o blifvit ålagde extra rotering.
Utskotten hafva deremot icke kunnat igenfinna någon öfverenskommelse, derigenom desse hemmanensegare åtagit sig någon ordinarie rotering, — eller någon Förordning, som ålagt dem en sådan lunga.
Den enda Författning, som möjligen kunde förmenas ligga till grund för ett sådant förhållande, är den här ofvananmärkta Kongl.
Resolutionen af den 37 Januari 1721, deruti förekomma orden: "sä, ehuru hvarken, utsocknefrälset eller dessa krono- och skattebönder i Norra Halland, med skäl och fog, borde sig en sådan rotering undandragamen Utskotten anse för sin del, att, då berörde utsockne frälsehemman, före denna Resolution, icke voro ordinarie rotering underkastade, nämnde uttryck nu icke kan skäligen läggas till grund för påförande deraf, helst, genom Kongl.
Brefvet af den 7 September 1756, ifrågavarande hemman erhållit rättighet att allt framgent få, i stället för rotering, erlägga utskrifnings-penningar, hvilka, enligt hvad ofvanföre är nämndt, redan år i8i3 förklarats skola upphöra.
Utskotten äro derföre fullkomligen öfvertygade, att de Halländske utsockne frälse-hemmanen icke äro skyldige att utgöra ordinarie rotering, till stöd för hvilket förhållande Utskotten anse sig hafva här ofvanföie framställt de mest ojäfaktige bevis; och ehuru Utskotten anse otvifvelagligt, att Kongl. Maj:t, på sätt Dess åberopade Nådiga Skrifvelse lill Rikets 12 Stats- samt jllhn. liese.- och Ekon.-Utshottens Betänkande, lV'.o 84.
Ständer af den 18 Januari 1834 innehåller, icke ulan Rikets Sländers medgifvande anbefaller utgörande af den ordinarie rotering, som blifvit de Halländske utsockne frälse-hemmanen påförd, äfven för de hemmans-egare, hvilka uraktlåtit att, i föreskrifven tid, anföra klagan öfver roterings-åtgärden; likväl och som de af Kongl. Majit utfärdade här ofvan omförmälde Författningar, nemligen Kongl.
Instruclionen af den 20 December 1828, samt Kongl. Brefven af den 2 November i833 och den 24 October i83^, gifva anledning dertill, alt nämnde hemman kunna anses redan vara ålagde ordinarie rotering, samt den ovisshet, som i delta afseende eger rum, icke allenast menligt inverkar på desse hemmans värden samt förhindrar hvarjehanda aftal om samme hemman, utan äfven måste vara oroande för desammas egare; så hafva Utskotten ansett sig böra tillstyrka: att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes genom Nådig Kungörelse förklara, att alla de åtgärder, som blifvit vidtagne förde Halländske utsockne frälse-hemmanens ordinarie rotering, endast äro att anse såsom förberedande undersökningar i frågan; att dessa åtgärder icke grundlägga något slags anspråk, lill påförande af sådan rotering, eller deremot svarande afgifter, och alt således utgörandet af ständig rotering för omförmälde hemman icke kan ifrågakomma med mindre Kongl. Maj:t, gemensamt med Rikets Ständer, finner desse hemman höra en dylik tunga utgöra.
Hvad härefter vidkommer den rote-vaeance afgift, som, enligt hvad af motionärerne uppgifvits, skall blifvit affordrad egarne lili utsockne frälse-hemman i Halland för åren från och med 1835 till och med 1838; så få Utskotten upplysa, att Kammar-Rättens Revision väl först anmärkt, att af hemmanen ej utgått rolefrihets-beviilning för år 1834, samt rote-vacance-afgift för åren 1835 och 1836, och ansett dessa afgifter böra af'hemmanen utgå, men dock sedermera nedlagt sin talan, på den grund, att denna jord icke förr än år i83i blifvit indelad lill rotar, och grund för beräkningen af rote-vacance-afgiften således saknats, samt dessutom frågan , om denna jord skulle draga ordinarie rotering eller endast extra rotering, skulle underställas Rikets Ständers pröfning, innan någon verkställighet i ena eller andra fallet kunde ega rum: och har Kammar-Rätten, i Utslag den 31 Mars 1840, låtit härvid bero» Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottens Utlåtande, JV:o 85. i3 I anseende härtill och, då Utskotten veterligen, role*vacance-afgift ej blifvit fordrad för flere år, än som nu blifvit nämndt, anse Utskotten, att hvad motionären anfört, i afseende härå, icke fordrar någon åtgärd.
Ani. till Exp. Utsi. den 21 November, II. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af ålerremiss å Utskottens Betänkande N:o 9, om bildande af undervisnings-anstalter för Skeppsbyggeri samt anslag dertill.
Delta Betänkande har, vid föredragning hos Riks-Stånden, blifvit bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Uögvördiga Presle-Ståndet, och af Bonde-Slåndet afslaget, men deremot ålerremilteradt af Yällofl. Borgare-Ståndet, der åiskiliige anmärkningar blifvit deremot framställde.
Dessa anmärkningar innehålla hufvudsakligen: att en SkeppsbyggeriSkola vore tillräcklig för vinnande af det åsyftade ändamålet, eller bildandet af skicklige Skeppsbyggmästare, och alt ett större antal sådane, än som uti en Skola lämpligen kunde erhålla sin bildning, hvarken vore af nöden eller komme att inom landet erhålla tillräcklig sysselsättning; hvarföre ock elevernes antal, som blifvit föreslaget till 25 uti hvarje af de tillstyrkte Skeppsbyggeri-Skolorne, ansetts vara alltför stort; att vidare ersättningen till de Varfs-egare, som åtogo sig inrättandet af ifrågavarande Skolor, hvilken ersättning Utskotten föreslagit alt utgöra 66 R:dr Zi sk.
B:co för hvarje elev, vore alltför ringa, och att säkeiligen icke någon Varfs-egare skulle vilja åtaga sig alt för denna ersättning underhålla elever, hvilka icke skulle kunna med sitt arbete tillskynda Varfs-egaren någon serdeles nytta; i anseende hvartill berörde ersättning föreslagits, böra utgöra 13:3 R:dr 16 sk.
B:co för hvarje elev; att
Utskotten icke bordt föreslå det tillstyrkta anslagets utgående i 6 år, enär det icke vore lämpligt att bestämma tiden derför, utöfver nästa inlräfTande Lagtima Riksdag, samt slut - 14 Stafs- samt /liim. Besa.- och Ekoru-ZJt slottens Vt latande, J\7:o 8.5» ligen, ;ill Utskotten ingått i förslag till reglementari-dta föreskrifter, hvilkas iakttagande möjligen kumle i el t eller annat hänseende 1 ii r ga hinder i vägen föi' Skeppsbyggeri-Skolornes iindnmAIsenIiga organiserande.
Hvad sålunda blifvit a niord t, hafva Utskotten gemensamt tagit i öfvervägande.
Frågan om vidtagandet af anstalter för Skeppsbyggeriets befrämjande har hos 3:ne Riks-Slånd rönt den uppmärksamhet, som densamma onekligen förtjenar, och endast, i afseende å de meddelade förslagen, om sältet för dessa anstalters åvägabringande, hafva anmärkningar blifvit gjorde.'
Vid besvarandet af dessa anmärkningar, få Utskotten först utlåta sig öfver dem, sorn åsyfta den förändring i Utskottens förslag, att endast ett Skeppsbyggeri-Institut måtte inrättas, i stället för tvänne, och dervid redogöra för de grunder, som föranledt Utskottens förslag i detta hänseende.
Alt blist på ett tillräckligt anlal skicklige
Skeppsbyggmästare i Riket för närvarande förefinnes, torde ej kunna bestridas, och detta förhållande är desto mera uppenbart, som, efter hvad Utskotten hafva sig bekant, flere varfsegare i Riket måst begagna utländska Skeppsbyggmästare.
Skulle det än invändas, att från ett eller annat varf utgått vä! byggda fartyg, så torde likväl deraf ej jäfvas det allmänt kända förhållande, alt skeppsbyggnadskonsten i Sverige, åtminstone såvidt den rörer handelsflottan, icke uppnått lika höjd, som i andra länder, och att bos de fleste af de uti Piiket i sednare litter byggde fartyg, ej träffas samma fördelaktiga eonslruction, som de utrikes byggda vanligen ega.
För att tillskynda
Riket fördelen af ett tillräckligt antal skicklige Skeppsbyggmästare samt så kallade Qvartersmän, hafva Utskotten ansett nödigt, att sådane anstalter inrättas, der de i och för Skeppsbyggeriet erforderlige kunskaper stå att inhemta.
Hade Utskotten trott ett
Skeppsbyggeri-Institut vara för ändamålet tillräckligt, så hade Utskotten visserligen ej föreslagit flere, men Utskotten kunde i denna fråga icke förbise alla de omständigheter, som talade för inrättandet af arne sådane Institut.
Härvid måste nemligen i betraktande tagas, dels alt behofvet af skicklige Skeppsbyggmästare och Qvartersmän är allmänt och ganska stort, samt dels att, i händelse endast ett Institut inrättades, många skulle i afståndet hafva mött hinder för detsammas besökande, hvaraf följden blifvit, att detta kommit att begagnas till största delen endast af invånarne uti den del af Riket, der det blifvit förlagdt, och dels slutligen alt de materialier, hvaraf skepp byggas, äro olika i norra och södra clelarne af Sverige, enär dertill vanligen an - Stats- sami Allm. ti esc,- och Ekon.-UtskattensUtlåtande, IV: o So. n 5 vändes i (fe norra otterne funt, och i de södra ek.
Af dessa anledningar hafva Utskotten å de anmärkningar, sorn blifvit i förevarande hänseende framställde, icke kunnat fästa det afseende, alt Utskotten af desamme blifvit föranledde att frångå sitt härutinnan meddelade förslag.
Beträffande sedermera anmärkningen, alt ett större antal Skeppsbyggmästare, än sorn uti ett Skeppsbyggeri-Inslilul lämpligen kunde bildas, hvarken vore af nöden eller kom me att erhålla tillräcklig sysselsättning inom landet; så ehuruväl del skulle slå öppet för hvarje elev, att i de föreslagne Instituten inhemta alla de kunskaper, sorn en Skeppsbyggmästare har af nöden, måste man likväl föreställa sig, att icke alla, sorn till elever i Instituten intagas, ega den fallenhet för saken och de naturanlag, som äro ett oundgängligt vilkor, för att i Skeppsbyggeri^ hinna någon serdeles höjd; hvaraf föijer, ali icke alla, som egna sig åt detta yrke, kunna vinna den fnllkomning deruti, som en skicklig Skeppsbyggmästare har af nöden, utan stanna på en lägre punkt af skicklighet; anse Utskotten derföre sig böra vidhålla sitt förra förslag, att 2.5 elever antagas vid hvartdera Institutet.
Hvad härefter angår den föreslagna ersättningen af Staten till varfsegarne för de elever, som de komma att emottaga, för att uti Skeppsbyggeriet undervisas, hvilken ersättning
Utskotten ansett böra utgå med 66 R:dr 3a sk.
B:co för hvarje elev, så få Utskotten yttra den öfvertygelse, att, om än icke dessa elever, vid början af sin lärotid, kunna tillskynda Varfsegnrne någon nytta, de likväl , elier någon tids undervisning, blifva i stånd alt, genom silt arbete, ersätta honom största delen af de för deras underhåll erforderlige kostnader; och är det i betraktande häraf som Utskotten anse förslaget äfven i denna del böra antagas.
Härefter och vidkommande anmärkningen, att Utskotten ej bordt föreslå det för ändamålet tillstyrkta anslag för längre tid, än till nästa lagtima Riksdag, så få Utskotten tillkännagifva, att Utskotten grundat förslaget härom på sakkunnige mäns yttranden, att 6 års lid erfordrades för genomgåendet af en utförlig cours uti skeppbyggeri-konsten; — och torde berörde anmärkning desto heldre böra förfalla, som, utan denna bestämmelse, någon säkerhet således ej vore att påräkna för det åsyftade ändamålets vinnande, äfvensom det ej vore troligt, att derförutan någon varfsegare skulle åtaga sig inrättandet af de föreslagne Instituten. 16 Stats- samt Allm. 13csv.~ och Eicon -Utskottens Utlåtande, Aho 86.
Af sådane anledningar och då Utskottens förra Betänkande blifvit af aine Riks-Slånd bifallet, få Utskotten tillstyrka, att de förslag, sorn Utskotten i samma Betänkande meddelat, måtte af Rikets Ständer bifallas.
Serskildt få Utskotten, med anledning af gjorde erinringar, tillägga, att de reglementariska föreskrifter, som blifvit i Utskottens förra Betänkande tillstyrkte, icke skäligen kunna anses lägga hinder i vägen för Skeppsbyggeri-Skolornes ändamålsenliga organisation; serdeles vid betraktande deraf alt Utskotten tillika tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i öfrigt meddela de föreskrifter och vidtaga de åtgärder, sorn Kongl. Maj:t kan i Nåder finna vara lör Skeppsbyggeri-skoloi nes framgång tjenligast.
Stockholm den rp November 1840.
Ani. till Exp.-Utsk. <lcn 11 November, 11. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af älerremiss å lietänkandet N:o 10, angående inrättandet af Navigations-Skolor, m. m.
Vid föredragning hos Riks-Stånden , har detla Betänkande blifvit Högled.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Presle-Ståndet bifallet och af Hedervärda Bonde-Ståndet afslaget, men deremot åter remitter ad t af Vällofl.
Borgare-Ståndet, der ålskillige anmärkningar emot Betänkandet blifvit gjorda, innehållande hufvudsakligen: att Utskotten, då de loreslogo de i Betänkandet omförmälde fem Navigalions-skolor , hvilkas ändamål skulle vara egentligen att meddela de högre kunskapsgraderne uti navigationen, och dertill hörande ämnen, förbisett behofvet äfven af lägre Skolor, der sjömän kunde erhålla deras första bildning; alt dtl antal af Navigationsskolor, som Utskotten tillstyrkt, vore alltför ringa, i förhållandet lill behofvet, enär de, som bodde aflägset från dessa Skolor, skulle i afståndet möta hinder för deras begagnande; att det derföre varit vida bättre, örn Utskotten, i stället för endast fem Na vigalions-skolor, föreslagit
En sådan i hvarje vid sjökusten beläget
Län, och tillstyrkt ett anslag af 5oo R:dr B:co årligen till hvardera, eller ock åtminstone ett större antal än fem Skolor, Stats- samt Allm. Besi>.~ och Elcon.-TJtskotlens Utlåtande, IV:o 86.
IJ Skolor, så alt afslåndet emellan dessa ej Liefve så stort, som vid det nu tillstyrkta förhållandet kommer att ega rum.
Derjemte har blifvit yrkadt: alt årliga anslag af 5oo R:dr B:co måtte meddelas till inrättande af Navigations-skolor, dels i Wisby, på den grund, att Gottland vore serdeles väl beläget för sjöfarts idkande; att de fartyg, som årligen utgingo från Wisby, innehade vida större lästetal, ände, som årligen ulginge från Malmö, der, sådant oaktadt, en Navigationsskola blifvit föreslagen; samt att invånarne på Gottland höst och vår icke skulle kunna begagna Navigations-skolan i Calmar, enär om hösten, sedan sjöfarten slutat, äfvensom om våren, innan densamma börjades, communicationen med fasta landet vanligen vore af is afbruten; dels i Carlshamn, till stöd för hvilket förnyade förslag blifvit åberopade, ej mindre de skäl, som i .motionen derom finnas yttrade, än ock den omständighet, att Carlshamn i och för sitt Skolverk årligen delade 5oo R:dr; dels ock uti åtskillige andre Rikets stapelstäder; hvarjemte man ansett, att, om endast fern Navigations-skolor komme att inrättas, den, sorn blifvit föreslagen i Gefle, borde förläggas till Sundsvall.
Dessutom har uti serskild, hos Vällofl.
Borgare-Ståndet, efter föredragningen af ofvannämnde Betänkande, väckt motion, som blifvit till StatsUtskottet remitterad, Herr Christierson föreslagit, att ett årligt anslag af 5oo R:dr B:co måtte beviljas, till inrättande af en Na vigations-skola i Carlskrona, hvilken ej allenast skulle vara af behofvet påkallad, utan äfven medföra fördelaktigare resultat, än någor annorstädes i Riket.
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, få Utskotten först förklara, att ändamålet med de'föreslagne Navigations-skolorne icke är, att derstädes skulle meddelas endast de kunskaper, som vanligen nu egas af dem, som lill skeppare och styrmän antagas.
1 sådant fall hade visserligen ett anslag af 5oo
R:dr varit tillräckligt för hvarje sådan Skola; men dessas verksamhet bade då blifvit alltför mycket inskränkt, och det ändamål, som Utskotten med desamma åsyftat, eller bildandet af skicklige skeppare och styrmän till handelsflottan tili en viss grad förfelats.
Dea allmänt öfverklagade hristen på verkligen skickligt befäl vid handelsflottan hade ock då, efter Utskottens ölvertjrgelse, icke blifvit afhulpen, utan sjöfarten hädanefter kommit att stå på enahanda punkt som nu.
— Man bör Bih, R. till St.
Prof, 1840. 4 Sami. 2 A/d. 18 Haft et. 3 l8 Stats-samt Allm, Besv.- deli Bkon.AJt&kottens Utlåtande, N:o 86. likväl besinna, att en skeppare eller en styrman, åt hvilken menniskors lif, äfvensom egendom, ofta af högst betydligt värde, anförtros, har af nöden icke allenast kunskap uti navigationen och dertill hörande ämnen, utan afven en säker insigt i geographien, kännedom om andra länders språk, deras produeter och varuhehol, deras Författningar rörande sjöväsendet och seglationen, deras mätt, mål och vigt, m. m.;—i anseende hvartill det också är af högsta vigt, alt de Navigations-skolor, som komma alt inrättas, klifva så fullständige, att berörde kunskaper deruti kunna meddelas.
Men likaså säkert som det är, att framgången af all undervisning hufvudsakligen beror på skickligheten och dugligheten hos de lärare, som densamma meddela, lika visst är det ock, att personer, som innehafva den för läraren i en Navigations-skola erforderliga skicklighet, icke skulle egna sig åt detta kall, så framt de ej kunde påräkna sin utkomst deraf.
Minskning uti de föreslagne lönerne skulle otvifveluktigt orsaka, att skicklige lärare ej stöde att erhålla, hvilket åter skulle halva till följd, alt ändamålet med Skolorne förfelades.
Af sådane anledningar anse Utskotten sig böra vidhålla det förslag, som Utskotten meddelat i afseende å beloppet af lönerne för de lärare, som i de blifvande Navigations-skolornc anställas; viljande
Utskotten härvid tillika begagna tillfället att ej allenast fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet på den stora nytta och de betyrd 1 iga fördelar, som en utvidgad sjöfart medförer för ett land, med Sveriges läge, samt på de tillfällen till förtjenst och bergning, som den erbjuder åt en mängd af personer, som eljest tilläfventyrs skulle sakna tillfälle till bergning, utan äfven yttra sin öfvertygelse, alt de medel, som å navigalions-undervisningen användas, skola i rikt mått eisättas al den nytta, densamma kommer att medföra.
Enär de elemenlar-kunskaper, som äro nödige för sjömän, som ej tillböra befälet i Handels-flottan, kunna inhemtas, dels uti Folk-skolorne, dels uti Apologist-skolorne, hafva Utskotten ansett sig icke böra tillstyrka inrättandet af sådane lägre Skolor för sjömäns bildande, som blifvit föreslagne, samt hemställa, af sådan anledning, att de derom gjorda framställningar icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Beträffande antalet af Navigations-skolor, som Utskotten tillstyrkt, och de förslag, som blifvit väckte derom, att sådane Skolor mätte inrättas Slats- samt Allm. Bese.- och Elon.-Utskottens Utlåtande, N:o 86.
19 uli Carlshamn, Wisby, Sundsvall, Carlskrona och Hernösand, äfvensom lili ålskdlige andre af Rikets stapelstäder; så få Utskotten tillkännagifva, att Utskotten äfven nu icke förbisett nyttan af flere Navigations-skolor, än dem Utskotten föreslagit, men alt Utskotten likväl ansett sig ej böra tillstyrka flere dylike Skolor, af de anledningar, som i det afgifna Betänkandet redan finnas omnämnde, öfvertygade, att ett färre antal fullständiga Navigations-skolor skola åstadkomma en vida större nytta, än flere, som vore ofullständiga, De förslag, som blifvit gjorde om beviljandet af smärre anslag, till inrättandet af Navigations-skolor i några af nyssnämnde städer, kunna Utskotten icke eller biträda, ty om med ett så ringa understöd, som blifvit äskadt, dessa sednare Navigations-skolor inrättades, torde de hvarken kunna uppfylla deras ändamål, eller vinna den fullständighet, som för desamma är af nöden.
Vid valet af de städer, der Navigations-skolorne skulle komma att inrättas, hafva Utskotten ej allenast tagit i betraktande de föreslagne städernes såväl belägenhet, som handel och sjöfart; utan äfven ansett sig bora fästa afseende vid det uti det återremitterade Betänkandet omförmälde föislag, sorn af utsedde Commitlerade i ämnet afgifvits.
Utskotten af de gjorda anmärkningarne icke hemtat skäl att frångå sitt förut afgifna förslag, så få Utskotten tillstyrka: alt de begärda ändringarne deruti icke eller må till någon Rikets Sländers åtgärd föranleda.
Utskotten, hvilka sålunda funnit sig icke böra frångå sitt förra, af tvenne Riks-Stånd redan gillade, Betänkande i ämnet, hemställa derföre, alt de dervid föreslagne förändringar icke mätte bifallas. Stockholm den 19 November i8/;o.
Häremot reserverade sig Herr Prosten Gumcelius, samt Herr Foenander, hvilken anförde: ”Emot de förenade Utskottens vägran att tillstyrka de, såsom bidrag till lägre Navigations-skolors inrättande och underhåll i Wisby och Carlshamn, begärde
R:dr 5oo Banco för hvartdera stället, får jag anmäla min reservation.
Ön Gottlands läge, som gör det omöjligt för Öns matroser att under vintertiden, den enda, som de till inhemtande af den theoretiska delen af kunskap i yrket kunna au vända, besöka Navigations-skolorna på fasta landet, talar redan tillräckligt för bifall till motionärens framställning. 20 Stats- sam!
Allm. lies v.- och Ekon.-Utslcottens Utlåtande, JV:o 86.
Hvad Carlshamn beträffar, tar jag mig friheten upprepa hvad jag såväl inom Borgare-Ståndet, som i de förenade Utskottens plenum anfört, såsom stöd för min motion, i den förhoppning, att detsamma af de respective Riks-Stånden icke skall helt och hållet förbises elier lemnäs utan allt afseende.
Med en hamn, som sist lägger sig och först är öppen af alla hamnar på Rikets Östra kust, eger Carlshamn en Handelsflotta, som i lästetal läflar med och öfverstiger de flesta Stapelstäders, och hvars segling, långt ifrån att inskränka sig inom Östersjön, sträcker sig till Norra Amerika och Brasilien, och i vanlig ordning till Medelhafvet.
Den eger ett skeppsvarf, från hvars staplar åi ligen flere nybyggen löpa.
Invånarne i dess gran skap söka hufvudsakligen sitt uppehälle på sjön, och deras fallenhet för sjömannayrket är allmänt vitsordad.
Carlshamns
Borgerskap har med egna medel i flera år arbetat på en quai-anläggning, sorn för hamnen ansetts behöflig; det har reserverat en fond, som, om den lemnäs orubbad , snart anses tillräcklig till inköp af en muddrings-anstalt med ångkraft; det har vidtagit flere åtgärder till sjöfartens upphjelpande, hvaribland må nämnas, bildandet af en undervisnings-anstalt i navigations-läran för obemedlade sjömän.
Men det har hittills af Staten icke åtnjutit det ringaste understöd; det har icke velat falla det allmänna lill last.
Så har staden, genom enskildes bidrag, inrättat ett eli nisk t Institut, med 8 sjuksängar,, hvars nytta, icke blott för staden, utan äfven för den omkringliggande nejden, erkännes.
Jag vill icke tala om de municipala förljenster stadens innevånare ådagalagt, genom stiftandet af en Sparbank, genom uppbyggandet af rymliga Fattighus och Hospital, genom inrättandet af en Laneasterskola, der lärarena af staden aflönas, genom underhållandet af en, af enskild person stiftad, Flick-skola, o. s. v.; jag vill blott tillägga, att staden intill år 181g, på några få Riksdaler nära, ensam aflönat sina Skol-lärare, oeh att dessa af staden bestridde löner vid den allmänna regleringen af Elern enta r-Lä rov er. k ens Interims-Stat togos i beräkning, så att Carlshamn ännu i detta ögonblick årligen betalar: till Rector • . .
B:co R:dr 203: 16.
— „ Förste Collega „ „ i5o.: — — ,, Andre d:o „ „ i 16: 32 — Tillsammans B:co R:dr 5oo: — — hvilka ov^gerSigen bordt, i likhet med hvad för Rikets öfrige ElementarLäroverk eger rum, ur StaU-Cassan utgå, samt dessutom R'dr 3oo Banco årligen Stats- samt Allm. Besv.- och Elon.-Utslottens Utlåtande, N:o 86. 21 årligen såsom frivillig löneförhöjning till nuvarande Rectorn; hvarjemte staden underhåller och nyligen reparerat Skolhuset, utan att dertill anlita Stiftets Eyggnads-Cassa.
Det är såsom en slags ersättning för dessa uppoffringar, som jag hegart det ifrågavarande anslaget, icke för att komma stadens invånare till godo, ulan för att utvidga och göra mera ändamålsenlig den redan grundlagda Na vigations-skolan, hvars verkningar skola sprida sig hufvudsakligen till den kringliggande kuster.s fattigare innebyggare, samt hvars önskvärdhet ortens Representanter af Bonde-Ståndet vitsordat; och jag har icke öfvergifvit allt hopp, att Rikets Ständer skola behjerta denna, på ett så rings Stals-anslag beroende, angelägenhet”.
Sih. tilt *■ St.
Prat. 18å«- t Samt. 2 Jtfd. IS Käft, 4 STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-Boktrjckerietj iS4o.
Stafs- samt Allm. Besv.- och Elon.-Utslcotter.s Betänkande, N:o 87. 1 N:o 87.