Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t fann i Nåder för godt, att samma project fastställa och gilla; hvilket och hvad mera dertill hörer kan af Kongl.
Brefvet af den 25 Februari samma år inhämtas.
— Men af ett sednare Konungens Bref af den 11 Juni i goö befinnes, att
Directionen, långt ifrån att fullgöra sitt eget åtagande, efter 6 års förlopp ännu inga Böcker afslutat, utan i stället inkommit med underdånig hemställan, om icke de 3:ne anbefällté'
Hufvud-Böcker skulle få reduceras till en enda, och att den jemte General-Calculen måtte få hållas hemlig och pä det sättet äf MagazinsDirectionen förvaras; hvartill ock Kongl.
Majit gifvit sitt nådiga Bifall. —•
Härigenom kom således Magazins
Directions redogörelse-methode att afvika ifrån hvad för andra FörvaltningsVerk är stadgadt.
— Vidare står af Kongl. Skrifvelsen den 22 Februari 1811 att inhämta, det räkningarne för åren 1801, 1802 och 1803 först den 18 October året förut, eller 1810, blifvit öfverlemnade; och att, oaktadt
Tjenstemännens oförtrutna
Nit och bemödande att fullgöra sin skyldighet, samt den i Nåder bevilljade belöningen, de ej ännu hunnit afsluta de sednare 7 årens Räkenskaper, härrörande af den vidlyftighet* redogörelsen skolat - *5?
Den 2 5 Jidit lat medföra,' hvarigenom oundvikliga hinder för Boksluten skolat uppkomma; Hvarföre ock D irectionen framkom med det oväntade project, att äfven Calculations-Boken och General-Calculen, den Magazins-Directionen sjelf ansett vara den fullständigaste och påliteligaste methode, til kunskaps inhämtande orri Verkets beskaffenhet och förkofran, mätte hvila, och endast Hufvud-Boken för Contanfa medlen och persedlarna tills vidare författas; men att ändå för hvarje Bokslut den utiofvade belöningen skulle fä till godo njutas.
— Då nu ändteligen 1803 och 1804 års Räkenskaper år 1812 till Revision i Kammar-Rätten kunde föreragas, biefvo tvänne generele anmärkningar deremot gjorde; men, i stället för förklaring, behöfde Magazins-Directionen ej mera än förete ofvannämde Kongl. Brefvet af den 11 Juni igo6, och måste i följd deraf Kongl.
Kammar-Rätten, likväl med erkännande af skälig anledning till anmärkningarna, lemna dem utan afseende, som dess beslut i målet af den 21 februari innevarande år utvisar.
Ytterst synes af Kongl. Majus
Nådiga resciipt af den 7 November 1811 till Dess StatsBeredning och Allmänna.Magazins-Direction, sorn Herr Stats Secreterare!! friherre af Wirsén åberopat, och hvars åtmindstone för ntig enda tillgängliga edition är tryckt i Stockholm 1815, ntt samma redovisningssätt bör framgent bi~ behållas.
Jag lemnar nu derhän om icke sådana förordnanden torde lägga hinder i vägen för äfven fram - Den i 5 Juli. 153 framdelesskeende revision, heldst Hufvudböcker for persedlars värden, Byggnader, materialier och öfriga inventarier alldeles fela, och Calculations-Boken får hållas hemlig, samt af Magazins-Direction sjelf förvaras, hvarigenom ali kunskap om de förflutna årens in- och utgående Balancer måste alldeles saknas.
— Hvad som är påtageligt är det, att inblandandet af Kronans intrader, dess anordnande till andra behof än hvad är ändamålet med en MagazinsInrättning, den Collision JRäkenskaperna derigenom råkat med _ Stafs-Contoirets, och den O 7 svårighet, som möter att dömnra öfver verificationernas rigtighet, äro
Hufvud-orsakerna till den öfverklagade vidlöftigheten och omöjligbeten att rätt uppgöra redogörelsen.
Härigenom torde nu tillräcklig upplysning erhållits om Magazins-Inrätmingens närvaran, de redogörelse-Method , och lättheten att undandraga sig rei isionens anma' kningar.
Äfven lära de reflexioner, sorn medföljde tidningarna lill den 16 sistlidne Maj, vara öfverflödigt vederlagde, så framt det ansåges mödan värdt, att besvara sådana anonyma skrifter , sorn i mindre tjenliga tittryck granska Nationens Hepre.’ sentanters yttranden, för att afskräcka eller åtmindstone nedtysta dem, som våga yrka rättelse i felaktiga Inrättningar eller inritade missbruk, och hvilket kunde strida emot sådana författares enskildta interessen.
Som nu detta Verk i sin början kostat Staten en betydlig uppoffring, för hvilken någon nytta bör vara att förvänta; så får jag till Höglofl, Utskottat vördsammeligen hemställa, om 154 Den • 5 Juli. om icke i Dess Betänkande till de Respectiva Riks-Ständen dessa omständigheter böra upptagas; på det Riksens Höglotl.
Ständer må besluta om en dem särskildt tillhörig Magazins.
Inrättning må på andra grunder förordnas; 'eller, i fall den nu varande framgent skall fortfara, De må hus Kongl. Majrt i underdånighet gifva sin önskan tillkänna om en förbättring i organisation, förvaltning och redogörelse-JMei thode, sådan att den bleive till ändamålet bidragande; Ut supra.
Utdrag af Protocollet, hållet uti Rik• sens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskott, den i2 Juli 1815. S. D. t öredrogs ett Riksens Höglofl.
Ständers Särskildta Utskotts Protocolls-Utdrag för den to uti innevarande månad, innefattande bemäldte Utskotts Utlåtande, i afseende på frågan om Allmänna Magazins-Inrättningen; efter uppläsande hvaraf Herr Capitain Hertzenhjelm yttrade sin i detta ämne skrifteligen författade mening, så lydande:
Då öfverläggning, i anledning af det utaf första Beredningen utarbetade och föreslag, ne Betänkande, rörande en Allmän MagazinsInrättning, nu blifvit företagen, utbeder jag mig Den 15 Juli. *55 mig att i korthet häröfver få yttra mina tankar.
Med fullkomligt erkännande af de flesta Principers rigtighet, hvaruppå Betänkandet är grundadt, tror jag mig dock höra framställa de delar deraf, hvaruti det afviker ifrån min öfvertygelse.
Jemte de tvänne i Betänkandet anförda ändamål med en Allmän Magazins-Inrätfning, tror jag att ännu det tredje gifves, af lika vidsträckt nytta så väl för den Enskilde sorn för liela Samhället, nemligen att all Utländsk Spannetnål, utom i flera på hvarannan påföljande missväxtår, som dock sällan inträffa , alldeles skulle kunna umbäras, utan att befara brist på brödföda eller att den kunde öfver höfvan fördyras.
Upphörande af Spannemåls införskrifning skulle straxt förete den högst välgörande verkan, så väl i afseende på den betydligaste lättnad uppå Handels-vågen, som ock på den sjelfständighet
Piket derigenom skulle vinna, emedan det alltid blifver lika förödmjukande för hela Nationer , samt för Enskilta, att nödgas anlita sina Grannar om nödigt lifsuppehälle ; men till ett sådant ändamål är det föreslagne qvantum at 60 ä 100,000 Tunnor alltför otillräckligt.
Då det är utröndt, att per medium 500,000
Tunnor årligen införskrifvas, vore väl detta belopp det mirvdsta, sorn vid ett års förefallande missväxt borde vara att af upplagd
Säd påräkna.
Betänkandet innehåller väl, att, efter underrättelsers erhållande orri ett större behof, än hvad af Magazinerna skulle kunna uppfyllas, Utländsk
Säd i god tid kunde införskrifvas, men hvarifrån skulle medel dertill tagas 156
Den 2 5 Juli. tagas?
för hvars räkning, skulle införskrifning ske? för Magazins-Directions ? eller för Priväta Handlandes ? i sednare fallet torde den * all handel numera antagne grundsats, att allt stiger hvad det möjeligen kan, så användas, att den införskrifne »Spannmålen blefve för den fattigare Medborgare - Classen otillgängelig ; hvaruppå vi icke längesedan sett exempel ; i det förra åter, torde den första frågan blifva ännu svårare att besvara.
Jag vet alltför väl, att den nu föreslagne penningefond gör för det närvarande en större utvidgning af .
Magazins-Inrättning omöjlig; 300,000 R:drs öfverlefvor af gamla Magazins-fonden, och 700,000 R:dr, som blifvit föreslagne att af Ranken till-' skjutas, eller tillsammans en million, tål, vid nu varande Spannmålspris, ingen större upphandling, om en behöflig
Summa skall kunna vara till hands, att styra Spannmålspriset, i fall af dess omåtteliga fallande, hvilken dessutom tyckes äfven dertill blifva alltför otillräckelig ; och. detta skäl anser jag vara fullgiltigt till förslagets uppgörande om ett så inskränkt Spannmåls-Lager, men jag önskar, att i Betänkandet kunde inflyta, att, så snart tillgångar kunde utfinnas, fonden borde förökas, åtmindstone till ett dubbelt belopp, och Spannmåls, förrådet i Magazinerna derefter lämpas.
Måtte det tillåtas mig att härtill föreslå något ; månne någon del af de opåräknade öfverskotts-medel, som de sednare årens Bevillning inbringat, på ett Riksgagneligare sätt skulle kunna användas ?
I af - Den * 5 Juli.
x57 I afseende på hvad Belänkandet innehåller, rörande öfverstyrelsens lemnande till en af Rikets högre Embetsman, med rättighet att förordna om hvad till Verkets drift och förvaltning hörer, är jag af en än mera skiljaktig mening.
Då det är Riksens Ständer, som af egna medel förskjuter hela fonden, utan att något af Stats-Verkets tillgångar dertill behöfves eller bör användas, blifver det väl också Riksens Ständers obestrideliga rätt, att ensame ombestyra vården och förvaltningen deraf, samt att för sig allena lita göra redo derföre.
Det står väl ej att förmoda, men skulle dock kunna hända, att den högre Embetsmannen blefve försatt i den svåra belägenhet ,. att nödgas välja imellan tvännes stridiga interressen, och anse saken från en annan synpunkt än Allmänheten.
Jag åberopar mig hvad jag i mitt Dictamen den if> Maj sisth anfört, det jag anhåller måtte, jemte detta mitt yttrande, så väl vid nästa sammanträde med särskildta Utskottet uppläsas, som ock blifva följaktigt Betänkandet till Riks-Stånden; det torde bevittna nödvändigheten af mitt oåterkalleliga påstående, att Riksens Ständer måtte genom sina Fullmägtiga eller på något annat lämpeligt sätt antaga Öfverstyrelsen af Magazins-anstalten , och deröfver ensamt besluta; men tillika i underdånighet hos Kongl. Majrt anhålla, det täcktes Kongl.
Maj;t i Nåder gilla , fastställa och till verkställighet befordra hvad till befrämjande af Verkets framgång kan blifva nödigt föreskrifva.
Vid - V" • 158 Den 25 Juli.
Vidkommande sluteligen den i Betänkandet yttrade mening, att blott Riksens Ständers Revisorer skulle äga att granska Magazins-Dilections räkenskaper ; så får jag förklara, att med ali den goda tanka, jag bör hysa om de Herrars och Mäns skicklighet , som Riksens Ständer inom sig utvälja , att öfverse Eancooch Riksgälds- samt öfriga Verkens Räkenskaper, det för dem är en absolut omöjlighet, att, på en tid af 3:ne Månader, kunna med en tillbörlig noggranhet granska 2lne års så vidlöftiga Räkenskaper, eller alla hafva den erfaren, het, som erfordras, för att upptäcka om någon undangömd origtighet uti dem skulle förefalla; jag anhåller således, att denna punkt så malte ändras, att Magazins-Directionens Räkenskaper ställas, likasom hittills skett, under Kongl. Kammar Rättens Revision, samt att, i anseende till förefallande händelser, den uttryckeliga föreskrift dervid stadgas, att granskningen företages i något af Kammarrättens tillförordnade Revisions - Contoir, på det att de skeende Anmärkningar af Kammar-Rätten utan hinder kunna afdömas.
Hvarförutan det bör åligga Riksens Ständers Revisorer att taga den nogare kännedom af Verket, dess Förvaltning och Räkenskaper, som fordras, för att deröfver kunna vederbörlig berättelse aflemna.
Herr Öfverste Lieutenan ten Gripenwald förenade sig härmed till alla delar.
Rx Protocollo ill. M. Rosbeck.
Den 2 5 Juli. »59 Riksens Högloft.
Ständers Särskildta Utskotts Yttrande, angående en Allmän Magazins-Inrättning i Riket.
Allmänna Magazins-Inrättningens föremål lärer kunna indelas i tvänne hufvudsakliga grenar, nemligen manhang med Jordbruket, och alla de åtgärder, hvarigenom den bör verka på denna del af allmänna hushållningen ; utgörande den stora administrationen och det Statistiska; den andra, om upppörden af Rikets Spannemåls-intrad, Staternas förseende med bröd, I/iquidaiionerna med Stats.
Verket i detta afseende, Reserv Proviant-läger, Magazin för Sjö-Expeditioner och Krig, samt Inrättningens Räkenskaps arbete.
Efter denna indelning bör/Verket organiseras.
Den Collegiala Styrelse.formen är nödvändig i afseende på ärendernas stora vigt, deras ansvariga beskaffenhet och den fullkomliga kännedom i allmänna hushållningen, samt om Provinsernes olika tillgångar och behof, som för Verkets behöriga administration erfordras, men hos en enda person svårligen lärer förenas.
Den Personella är deremot vigtig och angelägen, för att vinna enhet och kraft i verkställigheten.
I sådant afseende föreslår Utskottet, att
Directionen består af tvänne Öfver-Direeteurer, som äro Chefex för hvardera af förenämnde Departement; föredraga alla mål och hvar för sin del ansvara för ärendernas gång.
Desse Den 2 5 Juli.
Desse bägge Embetsman få icke tillika hafva andra befattningar, men skola vara val lönte, och böra dertill utses
Män af erkänd integrité, skicklighet och mycken verksamhet, ty pä dem kommer framgången af Verkets föremål att bero, emedan de blifva de egentelige verkställighets organerrie.
Utom dessa tvänne föredragande D^spartements-Chefer, bör Directionen utgöras af arne Ledamöter och en Ordförande, eller tillsammans fem Personer.
Desse ;:rte sednare vill Utskottet mera anse såsom opinions-medlemmar, än soto verkställande.
Ordföranden bör naturligtvis leda det liela i öfverensstämmelse med .Konungens afsigter till Rikets väl; men arbeis-ordningen bör i alla fall vara så ställd, att omdömet öfver och a{- görandet af redan utarbetade saker, men icke sjelfva utarbetningen , på dessa frenne Personer egenteligen livilar.
Till dessa platser, åtmindstone de tvänne (aure ) Ledamöterna, är ej oumgängligen nödigt, att hafva hvad man kallar routinerade Embetsman, utan heldre bör dervid' göras mesta afseendet på allmänna röstens erkännande af medborgerliga egenskaper, äfvensom det vore nyttigt om desse bägge Ledamöter jemte Ordföranden, såsom större Possessionater, förenade kunskap och intresse i Jordbruket.
Tvänne Kammar-Contoir , ett för hvardera Departementet, samt ett särskildt BokslutsContoir, sorn sammandrager räkenskaperna från bägge, borde utgöra formationen 1 detaillen.
En Den a 5 Juli.
3En inskränkt, men lämpeligen 16'natl personal, borde finnas, icke såsom nu, med ringa betalning och många befattningar, så att Verkets arbete i detaillen oftast handteras såsom bisak.
Man borde deremot på billiga grunder uppgöra en Expectance-stat, för att icke undandraga brödet för de Tjenstemän , sorn icke kunde employeras uti Verkets förändrade skick.
En enda verksam Mans åtgärd, företagen i rättan tid och val utförd, ersätter hundrafaldigt depensen af en sådan Expectance-stat; ty Ilikets väl beror ofta i väsendtelig matto af de Personers omtanka , som härmed hafva att skaffa.
.Längre anser
Utskottet sig ej böra ingå i frågan om Verkets organisation, heldst afsigten nu endast är att såsom momenter till närmare pröfning uppgifva de yttre dragen.
Departementets omfattning och föremål är det vigtigaste.
Deruti ingå frågorna: 1:0
Om Spannemäls-upphändling, 2:0 Om Landets undsättning i ihissviixt-ar oell 3:0 Cm Jlrtinvins bränningen Några bestämda reglor för Spannemålsupphandlingen kan icke äga rum.
Oftast är publiciteten af alla skeende åtgärder, den rättaste; trien i de Svåtaste belägenheterna, då omtankan mest pröfvas, är den ej sällan vådelig, och motarbetar ändamålet, sorn sökes; det förstås af sig sjelf, att då en sådan crisis är öfverstånden, bör publicitet äfven af dessa åtgärder äga rum.
Af del, 2 i, 2 2, Full - Den 8 5 Juli.
Fullkomlig frihet för administrationen, grundad i förtroendet till deras egenskaper,' som deri utgöra, är således nödvändig; den strängaste granskning af deras åtgärder är det likaså, och hör tillika utgöra administrationens tillfredsställelse och belöning.
Den allmänna regeln bör vara, att
Directionen icke koper säd, utan vid de, tillfällen då priserna äro låga, icke säljer säd utan då de äro höga} i bägge fallen icke derpå gör någon annan vinst än den som fordras för att uppehålla Verket.
Ett bestämmande af lägsta och högsta upphandlings-priserna å inhemsk säd i förhand för flera år, låter sig troligen i verkställigheten icke göra.
Directionens omtanka bör afgöra det efter tidernas skick.
Likväl för att någorlunda betx-ygga Jordbrukare och Närings-Idkare, och gifva någon slags säkerhet åt beräkningarna för deras företag, torde Verket böra så inrätta sin administration, att åtmindstone minimi-pri» set intill nästa Riksdag må, om möjligt är,' stadna vid 6
R:dr för en tunna Råg, 4 R:dr för Korn och 2§- R:dr för Hafra; Men i afseende på tullen å utländsk
Spannemål kan ett sådant bestämmande gerna äga rum.
De största svårigheterna för denna allmänna anstalt bestå uti 1:0 Otillräcklig Fond, 2:0 Bristande Magazins-utrymme, 3:0 Bristande utvugar att torka Spatinemdlen och 4:0 Magazins-betjeningens egennytta.
Eri Den 35 Juli. 163 En och en half million E:dr utöfver nu Varande tillgångar, bör utgöra mininutn af Verkets rörliga fond.
Med detta belopp kan redan mycket uträttas tili Jordbrukarens biträde.
Den i allmänhet mest utförbara mesuren blir förmodligen, att Possessionaterne i de sädesrika Provinserna sjelfve bygga Magazin, der sädén upplägges, och hvarpå Magazinsinrättningen om hösten försträcker viss del af betalningen mot borgen efter då Provinsevis fastställda beläningspris, med skyldighet å Sta* tens sida, att inom påföljande Januari må. nads slut afgöra om och huru mycket deraf, som för Kronans räkning åstundas, samt då göra sitt anbud, hvad som utöfver heläningspriset vill betalas.
Den sålunda inköpte Spannmålen bör Possessionaten hålla Kronan tillhanda till påföljande Juni månads slut, då den sednast bör vara levererad och betafes.
För den belänte Spannmålen, som Kronan icke köper, bör Possessionaten hafva inbetalt lånet med renta a 5 för loo det inom påföljande Juli månads slut.
Hela Socknar kunna sammansätta sig om ett Magazin, borga en för alla och alla för en, och anses då efter samma grunder.
Allmänna försök i afseende på Spanntnålstorkning böra anställas, och premier derå utsättas af Dandtbruks-Academien.
Emedan Staten icke haft Spannmåls-behållningar, anskaffade i goda år, så hafva undsättningarne alldeles förfelat deras ändamål.
Mati har nödgats inköpa utrikes Spannmål, då den varit - i 6 4 Den 35 Juli. rit dyr; och undsättningstagaren har väl blifvit räddad från hungersnöd , men deremot så skuldsatt, att en rik skörd icke varit tillräcklig upplyfta honom från sitt iråkade obestånd.
Den generella regeln för undsättningarna ar att Statens vinst dervid icke åsyftas, äfvensom, att i de föga åkerbrukande Socknar af i allmänhet Seminanta Provinser, och de, hvilka alltid äro Spannmålsköpande, utlåningen i missväxtår skedde in natura mot renta, men som i dessa Provinser återbetalnigen in natura är nied svårighet och omgång förknippad , synes tillfälle böra lemnäs dem öppet, att med contant betalning liqvidera den erhållne undsättningen, och enär, vid befarad brist, opinionen om verkliga behofvet och nödvändigheten, att sparsamt anlita det befinteliga förrådet , kan förvillas genom så nedsatta priser, som de, hvilka i goda år möjligen kunna äga rum , måste till förekommande häraf Magazins-Directionen lemnäs utrymme för vidare bestämmander af denna undsättning efter sig företeende omstäm digheter.
Då Statens Reserv-Magaziner en gång äro formade till ett visst tunnetal för livar provins, så är förändring i priserna indifferent i tillämpningen till dessa lager, men så länge administrationen nödgats för ögonblicket skaffa säd till livad pris som heldst, har ingen annan utväg varit, än att debitera undsättningstagaren för kostnaden.
Upphandling och undsättning af säd utgör samfäldt den operation, hvarmed en Magazins in - Den s 5 Juli. inrättning skall biträda Jordbruket och mati inser lätt att detta innefattar en af de mest vanskliga administrationer, i synnerhet i vårt Xand.
Utom en särdeles omtanka, gynnad af omständigheterna, är det omöjligt, att en sådan inrättning kan uppenållas utan tillskott.
När Rikets Einance-ställning det medgifver, så bör årliga Bränvins-skatten till lämpe» ligt belopp anslås till Magazins-inrättningens inkomst; då återverkar skatten directe till Jordbrukarens förmon och bor med nöje utgöras; då är det möjligt att med denna inrättning åstadkomma en omfattande nytta.
Emedlertid gifves intet annat omsättningstillfälle af Reserv-lager-säden, och af Kronans årliga Spannmåls-intrad utöfver hvad Staterna consumera, än genom Bränvins-bränningen.
Den måste således, som hittills, för Stockholm, Götheborg och Carlscrona gå för Statens räkning, men Magazins-administrationen bör icke bränna bränvin; det är stridande mot allt skick, gör oreda och förargelse.
Brännerierna böra vara förpaktade , men icke för penninge-betalning; utan Staten ger Spannemålen , och emoftager i stället bränvin till visst kannetal emot viss vigt för bränntunnan.
Med penninge-arrende skola de private,’ allt efter conjuncturen, antingen hastigt blifva rike eller ändock hastigare ruinerade.
Det är Staten allena, som kan låta ett bränvins-lager ligga i 3 ä 4 år, för att icke concurera med Landtmaunen. under goda år, men som också en* Den 25 Juli. ensam det femte Iean förbindas att stiga fram i behofvets stund och bispringa, icke med en efter conjuncturen dä upphöjd betalning till 100, ä 150 procent, som man så ofta med denna vara funnit hastigt inträffa, utan med en sådan förhöjning, som ersätter rentan och lager-' kostnaden.—Förpaktarne deremot kunna år för år utminutera det öfverskotts bränvin, hvarmed de skola underhålla verket och njuta en skä« lig vinst.
Entreprisen är lättare calculerad på detta sätt än på något annat’; Kronans dyrbara verk blifva underhållne och Directionen undgår derigenom en besvärlig ansvarighet, i samma förhållande obillig som controllen i mer eller mindre man är i verkställigheten utom möjlighetens gräns.
När missväxt-år påkomna så inställes Branvins-bränningen och Staten ger för det året en viss indemnisation till Förpaktaren, men disponerar deremot den till bränvins-bränningen för det året ämnade säden.
Hvad åter andra
Departementets ärender beträffar, så har denna del af Inrättningens föremål mera egenteligen innefattat den nuvarande Magazins-Diröctionens förvaltning, hvaruti den förra delen aldrig systematiskt, utan allenast tillfälligt, ingått.
IVIagazins-Directioneh har vanligen icke köpt säd inom Riket utan i den mån, sorn för Staterna och Bränvins-bränningen erfordrats.—-
När nöd påkommer har den börjat operera med upphandlingarjfrån utrikes ort, således i otid, ocht Den 25 Juli. 167 och med ingen annan verkan, än att afhjelpa tigonblickets våda.
Emedlertid äro andra
Departementets ärendår genom den nu existerande administration uti en viss ordning bestämda.
Reglementen finnas för denna förvaltning i Kongl. Brefvet af den 7 November 1811, sorn är hvad i denna del nu gäller till efterrättelse.
Utskottet förbigår således denna del af ämnet.
En vigtig gren deraf är fördelningen af Kronans afrad på ett sätt, som mindst betungar den levererings-skyldiga Allmogen; I denna del är redan mycket åtgjordt af den nu varande Maga» zins-Styrelsen i följd af den grund, som blifvit lagd i förenämnde Kongl. Bref.
Annu å-' terstå likväl flera omständigheter för att bringa detta till fullständighet; men Utskottet anser sig icke böra sammanfatta de mindre detaillerna eller det Reglementariska af denna inrättning, hvilket, i händelse de har utvecklade grunder af Riksens Höglofl.
Ständer godkännas och till Kongl. Maj ts Nådiga Bifall framställas, lämpeligast synas ankomma på Kongl. Majus
Rätteligen nr Protocollet utdraget, intygar W. Pereswetoff Morath, R. H. S. Särskildta Utskotts Notarie.
Prest Ståndet d. 25 — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 27 — Hederv.
Bonde-Ståndet d. 2 5 —* Rik« Dm s 5 Juli.
Ständers Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af Herrar Fullmäktiges i Riksgälds-Contoiret Memorial, angående åtskilliga förändringar i Reglementet för GeneralAssistance-Contoiret, samt afskrifning af en uti nämnde Contoirs - Räkenskaper balancerad Summa af 66 R:dr 32 sk.
Uti Memorial af den «3 sistlidne Mars hafva Herrar Fullrriägtige i Riksgälds-Contoiret hos Stats-Utskottet anmält nedannämnde af Öfver-Comniissarierna föreslagne förändringar •uti det under d. g
Maj igo ; för General Assisfance-Gontoiret utfärdade Reglemente, nemligen: 1:0
Alt det utförliga Lxtract Öfver alla oinlösta Län, hvilket uti 2 Art. 3 §. 10 Morn, Bokhållaren vid Diarium är älagdt, alt vid hvarje års slut utskrifva, för att vid Hufvud-Boken förvaras såsom Verifiaution, hädanefter kunde fä indragas.
Och är härvid af Herrar Fullmägtiga upplyst, att uti Diarium införes hvart och ett bevilljadt