Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förkl. p. 1.) De af Revisorerne vid förvaltningen af detta Verk gjorda erinringar finner Utskottet, med afseende å hvad General-Tull-Styrelsen derutinnan upplyst, icke föranleda någon åtgärd.
Post-Verket. §. 88.
(Pag. 93, 98.
Förkl. p. 5—7.)
Med undantag af frågan rörande liqviden med Styrelsen af Motala Mechaniska verkstad för ett Ång-fartyg, och hvilken fråga, jemlikt hvad Utskottet uti 89 §. anmält, kommer att af Utskottet behandlas vid re - 54 Stats-TJIskottets Utlåtande iV.-O 22. visionen af i83i års Räkenskaper, är hvad Revisorerne anmärkt och erinrat vid detta Verks förvaltning och räkenskaper nöjaktigt upplyst, hvadan i dessa hänseenden någon vidare åtgärd ieke erfordras.
Numer-Lotteriet. §. 89.
(Rev. B. i83o, p. f 13 — 183a p. 100.
Förkl. p. $5.)
Någon annan anledning till erinran vid förvaltningen af detta Verk har hos Revisorerne ej förekommit, än fortfarandet af det förhållande, som anmälts i i83o års Revisions-berättelse, nemligen att af den såkallade Brudgåfve-fonden ett Lån på 2,000
R:dr är utgifvet utan borgen eller annat hypothek, samt att andre Lån meddelats emot löftes-förbindelser endast af en person* Utskottet har af Directioneus i detta ämne afgifne förklaringar funnit, ött någon vidare åtgärd i afseende på Revisorerna förrbeförde erinran icke erfordras.
Kongl. Sundhets-Collegiunu §• 90- (Pag. 106.
Förkl. p. 4, 5l.) I anledning af Revisorernes anmälan, att i i83o års Kongl.
Sundhets-Collegii räkning med Directionen öfver Allmänna Barnbördshuset i Stockholm ulbalanceras ett förskott af 5oo R:dr, som Directionen, till följd af Kongl. Brefvet den 20 April 1825, från Collegium erhållit, men hvilket förskott synts Revisorerne böra, efter så lång tids förlopp, antingen redovisas eller utur räkningen afskrifvas; har bemälde
Direclion uti afgifvet utlåtande anfört, att Directionen för närvarande icke, utan anlitande af Inrättningens capital-fond, hvarigenom dess inkomster skulle minskas, kan detta förskott återbetala.
Med afseende på denna, såsom undervisningsverk och välgörenhetsanstalt, allmänt gagneliga Inrättning, äfvensom att densamma ej genom Stats-Utskottets Utlåtande N;0 22. <55 Statens medel tillkommit eller derifrån njuter något bidrag, får Utskottejt tillstyrka, att Allmänna Barnbördshusets ifrågavarande skuld, 5oo R:dr, inå afskrifvas.
Seraphimer-Ordens Gillet, Hospitals- och Barnhus-Fonder.1. §•
91- (Pag. 108.
Förkl. p. 38.}
Såsom dels nöjaktigt upplyst och förklaradt, dels på handläggning beroende, har Utskottet ej funnit några åtgärder föranledas af hvad Revisorerne vid nämnde fonds förvaltning och räkenskaper anmält.
Lazaretts- och Curhus-Fonden. §• 9»• (Pag. 119.
Förkl. p. 4o.}
I afseende på denna fonds räkenskaper, hafva Revisorerne anmält, att, sedan Kongl. Maj:t, med Nådigt afseende på Rikets senast församlade Ständers underdåniga skrifvelse, om Curhus-afgiftens fortfarande, genom utfärdad Kungörelse den 9 Julii i83o, i Nåder stadgat, att denna afgift skall utgå, användas och redovisas inom hvarje Län serskildt, så alt den blifver alldeles skiljd ifrån Hospitalens och Lazarettens fonder; så har väl detta stadgande i de flesta
Län blifvit till efterlefnad iakttaget för år i83o; dock hafva Lazaretts- och Curhus-medlen i åtskilliga
Läns räkenskaper ännu befunnits sammanförde.
Då det synes Utskottet, att högstberörde stadgande af den 9 Julii j83o icke egentligen kunnat tillämpas förrän med år 1831; så skall Utskottet, vid revisionens företagande af detta Verks räkenskaper för sistnämnde år, göra anmälan, huruvida någon ytterligare sammanblandning af ifrågavarande medel egt rum, och i sådant fall föreslå den åtgärd, som för den serskilda redovisningens ernående kan finnas erforderlig.
S- 93- (Pag. 117.
Frågan angående det i denna fonds räkenskaper balancerade förskott 56 Stats-Utskoltets Utlåtande N.o 22. 55,5ooR:dr, är af Utskottet behandlad uti serskildt utlåtande N:o 12, i anledning af Kongl. Maj:ts uti detta ämne aflåtne Nådiga Proposition, och öfrige af Revisorerne vid samma räkenskap gjorde anmälanden, såsom behörigen utredde, erfordra ej någon åtgärd.
Lappmarks Ecclesiastik-verks fond. §• 94- (Pag. 120.
Förkl. p. 6.)
Revisorerne hafva anmält, att, alltsedan år 1826, R:dr 86: 38 sk. fortfarit att såsom innestående aflöning i räkenskaper ne balanceras.
Men, såsom Revisorerne tillika upplyst och f. d.
Cancellie-Styrelsen i dess utlåtande anfört, är utredningen häraf på vederbörlig handläggning beroende; och detta ärende föranleder således för närvarande ej till någon åtgärd å Rikets Ständers sida. §• 95.
(Pag. 130.
Förkl. p. 7.)
Disposition till Ecclesiastik-Statens i norra och södra Lappmarken behof och förnödenheter> upptagas bägge åren, för södra Lappmarkenj lön oah skrifmaterialier åt Häradsfogden med 260 R:dr 6 sk., samt för 5 Länsmän 3oo R:dr, och för norra Lappmarken, aflöning till 2 Länsmän med 120
R:dr; hvilka utgifter Revisorerne likväl ansett främmande för fondens ändamål.
Styrelse har fullständigt upplyst tillkomsten och behofvet af ifrågavarande befattningar.
Med anledning hvaraf och enär förenämnde utgifter, om de ej denna fond påfördes, skulle drabba Statsverket, Utskottet ock anser, att ifrågavarande utgifter bort af Lappmarks Ecclesiastik-verks fond bekostas.
Andra Lifgardets Casern-byggnad. §• 96- (Pag. 127.
Förkl. p. 10) Af Comiterades afgifne redogörelser för anslagen härtill inhemtas, att Stals-TJtskottets Utlåtande N:o 22. att för ytterligare fullbordandet af hela Casern-byggnaden erfordras iöoo R:dr mera, än Rikets Ständer dertill anslagit, ehuru ännu oundgänglige uthus-byggnader m. m. saknats; hvilket Revisorerne ansett sig böra anmärka.
Som Kongl. Majrls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Statsverkets tillstånd och behof, upptager fråga om anslag af medel för uthus vid denna Casern, anser Utskottet sig böra, i sammanhang dermed, dess yttrande afgifva öfver Revisorernes förrberörde anmälan.
Convoy-Commissariatet. §• 97- (Pag. 133. 1, Förkl. p. 19.)
Den anmälan Revisorerne gjort, rörande afskrifning af en CabinettsCassans skuld till Convoy-Cassan, är uti Convoy-Commissariatets afgifne utlåtande utredd.
Utskottet anser således samma anmälan icke erfordra någon åtgärd. §. 98. (Pag. 133.
Förkl. p. 20,) I anledning af Revisorernes anmälan om de orsaker, hvarigenom de funnit sig förhindrade att fullborda den dem åliggande granskning utaf redogörelsen för de medel, som förre Cabinetts-Secreteraren Friherre Lagerheim för Cabinetts-Cassans behof, jemlikt Kongl. Brefven den 9 Januarii och 29 October 1828, emottagit, har Utskottet gjort förnyad framställning hos Herr Hof-Cancelleren om erhållande af den redovisning, Friherre Lagerheim för de uppburne medlen afgifvit, och skall, efter derå erhållet svar, företaga frågan till ytterligare behandling. §• 99- (Pag. i34- Förkl. p. 20.)
Uppå Revisorernes anmälan, att både 1829 och i83o årens räkenska
Fröt. 1834• 4 $aml. 1 Afd. 1 Bandet. . 8 y:de Häftet. 58 Slats-Utskoticls Ullåtande N.-o 22. jier upptaga utgifter, i och för en Sjö-expedition med Örlogs-fartyg för är 1828 med tillsammans 186,174 R:dr 36 sk. 7 r:st„ men det oaktadt baJanceras de för år i83o, enligt Kongl. Instructionen för Sjö-Expeditioner, anslagne 45,000 R:dr, såsom tillgång för framtida Expeditioner, har Kongl. Convoy-Commissariatet upplyst, att då först, genom Kongl. Brefvet af den 3i December 1829, och dervid fogade Stat af samma dag, afsättning för Sjö-Expeditioner af 45,000 R:dr årligen blifvit anbefalld, kunde densamma ej taga sin början förr än med år i83o, hvarföre ock de för; 1828 års Expedition till Medelhafvet bestridde utgifter utgått och borde utgå af Convoy-Cassans odelade fond, och endast den kostnad för dylika Expeditioner, hvilken från och med i83o inträffade, tagas af de dertill reserverade medlen, helst förordnandet om detta anslag eljest varit utan ändamål.
Med anledning af hvad sålunda upplyst blifvit samt med fästadt afseende å nyttan af det ändamål, hvarföre ifrågavarande medel blifvit afsatte, tillstyrker Utskottet, att denna anmälan lemnäs utan åtgärd. §. 100.
(Pag. i34.
Förkl. p. 21.)
Den af Revisorerne anmälde fråga, angående af General-Consuln i Tanger, Öfverste-Lieutenanten J. M. Ehrenhoff lill ombyggnad af Svenska Consulathuset derstädes använde 20,000 Piaster, som blifvit anordnade tilt upprätthållande af Maroccanska Freds-verket, är till behörig behandling i föreskrifven ordning befordrad. §. 101.
(Pag. 136.
Förkl. 22.) Efter hvad Omkostnads-Conto för år i83o visat, har en utgift från Convoy-Cassan egt runi för tillställandet på utländsk ort af en pension.
Dylika kostnader hafva synts Revisorerne böra drabba dem, som pension åtnjuta, men icke Cassan, hvarifrån de uppbäras.
Förrberörde utlåtande innehåller i denna del, att ifrågavarande obetydliga utgift af endast 5 R:dr 20 sk.
Sv. Banco bestått uti Consul Westzynthius, i Livorno ersatte, i dess räkning med Convoy-Commissariatet upptagne omkostningar för en efter Con voy-Commissarktets anvisning gjord utbetalning lill f. d.
Consuln i Tripoli, Gråberg, hvilka omkostningar på Ståls-Utskottets Utlåtande N.-o 22. % den grund icke blifvit Gråberg påförde, att lian, af forekomne skäl, på sin begäran, erhållit tillstånd att på detta sätt uppbära den honora tillkommande Expectance-lön.
Ehuru Utskottet linner Revisorernes anmärkning grundad, anser Utskottet likväl, i anseende till summans obetydlighet, sig höra föreslå, att samma anmärkning må förfalla.
Öfver-IntendentS’Embetet. §. 102.
(Pag. i4o. Förkl. p. 42>) Vid detta Verks räkenskaper är af Revisorerne anmärkt, att desamma icke utvisa, genom serskilda rubriker eller conto, kostnaderne för underhållet af hvarje hus, hvilka nu icke, utan mödosamt arbete, kunna utrönas, utan åtskiljas årets utgifter uti de för instrumentalier, för arbetslöner ni. m., och hvilket anses böra förändras så, att till hvarje hus för året anslagne och använde medel uti serskilda summor redovisas.
Öfver-Intendents-Embetet häröfver afgifna förklaring äro de svårigheter anförde, hvilka, efter dess förmenande, förekomma emot räkenskapens upprättande, på sätt Revisorerne ansett nödigt; hvadan samma Embete hemställt, att den hittills nyttjade räkenskapsmethoden måtte framgent få bibehållas.
Utskottet har derföre af denna räkenskap tagit närmare kännedom och dervid funnit sig befogad att instämma i Revisorernes åsigt häruti; men som Kongl. Stats-Contoret, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 5 Mars 1831, blifvit anbefalldt, att, i samråd med de förvaltande Verken, uppgöra formulaire för de sistnämndes räkenskaper, i öfverensstämmelse med de för Iliks-Boksluts-arbetet gällande grunder; sä och då Kongl. Stats-Contoret icke lärer underlåta att, i afseende på Kongl.
Öfver-Intendenls-Embetets räkenskaper, föreslå nödig rättelse; så anser Utskottet denna fråga icke för närvarande vara föremål för Rikets Ständers ompröfvande. §. io3.
(Pag. i4o.
Förkl. p. 44» 4^0
I afseende på Revisorernes anmärkningar, att af anslaget för publike husens underhåll, äfven utgått kostnaden för underhållet af ett Garnisons - 6o Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 22.
Regementes Casern och af Stallets inredning, samt att de kostnader, hvilka uppkomma genom förändringar och förbättringar, som kunna befinnas nödige i och för Theaterns sceniska behof, icke böra utgå af anslaget för publike husens underhåll; får Utskottet anmäla, att
Utskottet funnit de i dessa ämnen afgifne förklaringar innehålla sådane rättelser och upplysningar, att Utskottet anser samma anmärkta frågor böra förfalla. §. 104.
(Pag. *44- Förkl. 53—57.)
Stuteri-Öfver-Styrelsen har nöjaktigt utredt och förklarat de anmärkningar, som blifvit gjorde så vid Öfver-Styrelsens som Strömsholms och Flyinge Stuteriers räkenskaper och Utskottet får derföre hemställa, att desse anmärkningar må förfalla.
Slutligen får Utskottet anmäla, att Utskottet, af hvad Revisorerne i öfrigt anfört, icke funnit anledning, alt göra någon framställning till Rikets Ständer.
Stockholm den 25 Mars i834.
Me servat ion er-’ Vid 2 §., angående Stats-Utskottets granskningsrätt i administrativt hänseende_, af Herr Friherre Silfverskjöld: ”Onder åberopande af innehållet uti 76 §.
O. och 11 §.
Ansv.-Lagen, och nied afseende derpå, att Grundlagarne icke uppdraga någon skillnad emellan den decharge, som, efter behörig granskning, meddelas Konungens Rådgifvare och Konungens Föredragande, hvilka senare jemväl äro Rådgifvare uti de mål de föredraga; så reserverar jag mig emot den af Utskottet här uttalade princip.
Deremot anser jag Revisorerne hafva egt grundad anledning alt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på den genom deras framställning utredda oformlighet, att för den tid, för hvilken Constitutions-Utskottet i förväg granskat Stats-Rådets Protocoll och Rikets Ständer meddelat decharge, utan att någon granskning af medlens förvaltning, i saknad af afslutade räkenskaper, då ännu kunnat ega ruin» Stats-Utskottets senare granskning och dervid äfven föranledda möjliga anmärkningar icke vidare kunna leda till ansvarspåföljd för Konungens Rådgifvare eller Konungens Föredragande, men finner tillika Utskottet af detta förhållande oförhindradt, att upptaga de serskilde speciela omständigheter, vid hvilka Revi - Stats-Ulskollels Utlåtande N.-o 22. 6t sorerna sig fästat, samt, om anledning dertill skulle förefinnas, genom underdåniga skrifvelser hos Kongl. Maj:t anhålla om rättelse för framtiden, om åtals väckande emot Embetsmän 0. s. v.” Häruti hafva instämt Herrar von Post och Gyllenhaal, Grefve Hamiltorij Biskop Thyselius samt Santessen.
Vid 13 §., angående Expeditions~Secreteraren Askelöf lemnad gratificationj af Herr Ekerman: ”Jag kan ej biträda Utskottets beslut i denna §•> ly det synes mig hafva tillhört Kongl.
Stats-Contoret att tillse, om icke någon af Magasins-Contorets Tjenstemän kunnat uppdragas, utan gratificalion, den Expedilions-Secreteraren Askelöf anförtrodde befattning.” RiksdagsFullmägtigen Nils Strindlund från Wesler-Norriands
Län liar instämt i denna reservation.
Af Herr Petre': ”Jemte det jag förenar mig i Herr Ekermans reservation, hvad beträffar den, enligt Kongl. Majtts Nådiga Bref af den 10 April 1828, Herr Förste Expeditions Secreteraren Askelöf tillagde gratification, stor 1000 R:dr, får jag endast tillägga, att som Herr Askelöf redan år 1826 innehaft en löngifvande befattning med Statens magasinsärenden, vid hvilken icke synnerligen mödosamma plats Herr Askelöfv ehuru sedan flera år permitterad, med expectance-lön ännu qvarstår, anser jag det hafva tillhört honom, att, utan serskildt arfvode, utföra det uppdrag, för hvilket ofvannämnde gratificalion blifvit Herr Askelöf tillerkänd. ” Herr Friherre Tersmeden_, Doctor Hasselroth j Prosten SvedeUuSj Prosten Nördin samt Handlanden Andersson hafva i denna reservation instämt.
Vid 19 §., rörande Carlberg och Anders Danielsson meddelade tractaments-ersättningar; af Herr Prosten Svedelius: ”Emot detta beslut reserverar jag mig på den grund, att då A.
Danielsson > i egenskap af Bondeståndets ombud vid Låneconloret i Götheborg, för utlevereringeu af ifrågavarande 173 T:r
Spanmål samt medlens uppbärande derför icke hade någon kostnad, som kunde föranleda till beräkning af 184 dagtraclaraenten, och då den åberopade befattningen, alt emottaga, granska och ordna säkerhetshandlingarne för 6,180 tunnor spanmål, innebär ett af Konungens Befallningshafvande gifvet enskildt förtroende, som icke heller i något annat undsättningstagande
Län varit behöfligt eller ifrågasatt, ersättnings- anspråk både bort och kunnat väckas emot vederbörande, som sålunda föranledt en kostnad af nära 2?
R:dr Banco för hvarje
T:na af förstnämnde yndsättnings-spanmål” Af Herr Prosten Nordin: ”Kronofogdarne i Elfsborgs Län hade, en - 6a Slals-Utskotlets Ullätande N:0 22. ligt deras embetsskyldighet, kunnat granska Lånehandlingarne med mer visshet, än Riksdagsmannen Anders Danielsson: de känna bäst Presterskapets handskrifter å borgensedlarne: de bade kunnat ordna och förvara desse handlingar^ de hade kunnat ge anvisning, sockenvis, tili Magasinsförvaltaren i Götheborg af spanmålsleverering.
Så hade commissionsarfvoden undvikits.
Andra Landshöfdingar i andra Län, belägne långt från hamnmagasin, hafva lyckats att utan serskilda conimissionsarfvode låta ordna och förvara LAnedocumenter.
Åtal emot Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs
Län synes derföre vara rättsenligt, på det dylika onödiga utgifter i en framtid måtte uteblifva."
Uti hvad förrbemälde 2:ne Ledamöter yttrat har Herr Prosten Astrand instämt.
Af Herr Petre':
”Utan att emot någon äska åtal, hvilket här icke kunde medföra ersättnings-påföljd, måste jag, med ledning endast af den tryckta revisions-berältelsen och utan afseende på de först i dag, till vederläggning deraf, meddelade upplysningar, uttrycka den mening, att då besväret med utdelning till nödlidande af spanmål, lill ett värde af nära 2000 R:dr, kostat omkring 20 proC. eller 400 R'dr, vittnar sådant om angelägenheten att härefter tillse, alt undsättnings-åtgärder, för Statens räkning, icke vidare må missbrukas på det sätt, alt oskäliga inkomster för vederbörande Embets- och Tjenstemän eller deras ombud derigenom kunna uppkomma.” Af Riksdagsfullmägtigen Hans Jansson från Elfsborgs Län: ”1 anledning af den discussion, som uppstått inom Siats-Utskottet, vid granskningen af Revisorernas berättelse öfver undsältningsanstalterna efter 1826 års missväxt, inom Elfsborgs Län, tager jag mig frihet meddela följande upplysningar.
I och för undsättnings-spanmålens fördelning och ulleverering uti Götheborgs Kronomagasin åt de behöfvande inom Marks, Widéns, Bollebygds, Ås, Gäseneds och Kullings samt Kinds och Redvägs Härader af Elfsborgs Län, förordnade Konungens Befallningshafvande dess ordinarie Landscancellist, numera Häradsskrifvare!! C. G. Carlberg, att infinna sig på ullevererings-slället, och der förblifva intill dess spanmålen hunnit af allmogen afhemtas.
Dess åligganden voro: 1:0 att, i förekommande fall, correspondera med bemälde Konungens Befallningshafvande och, vid hvarje veckas slut, insända rapport olver beloppet af hvarje sädesslag, som för veckan blifvit utlemnadt; Stats-Utskottets Utlåtande N.o 22. 63 2:0 att directe correspondera med Herrar Pastorer, i afseende på upplysningar om ett och annat, såsom t. ex. verifieationer om lolkets säkerhet, förbindelsernas äkthet, o s. v.; 3:o att genast, och i den ordning allmogen ankommit och sig hos honom anmält, bokföra dem, efter föregående granskning af deras medliafvande documenter, och för hvarje person utskrifva assignation till Magasins-förvaltaren på det belopp, som en hvar, för egen och andras räddning, skulle esa att bekomma; 4:o ordentliga räkningar Fögderivis med dertill hörande verifieationer af Sockenstämmo-protocoll, skrifvelser från Presterskapet och Kronobetjeningen, skuldsedlar och borgensförbindelser, skulle efter utlevereringstiden till Konungens Befallningshafvande insändas till behörig granskning, och, i afseende på beloppet af spanmålen, lill jemförelse med Magasinsförvallarens räkenskaper; 5:o alt emottaga och redovisa de contanta penningar, som det ålåg allmogen att till en del medhafva, hvilken betalning väl icke räckte länge, men uppgick likväl lill flere 100 R:dr B:co, och 6:0 var arfvodet för detta sysslande bestämdt lill 2 R:dr Banco för dagen.
Efter del Carlberg en lid uppehållit sig i Götheborg, fann han sig förlora både på arfvodet oeh synnerligast på sina commissioner i Wenersborg, samt begärde derföre att blifva entledigad från befattningen, hvilket bifölls med det vilkor, alt han skulle skaffa en annan säker man i sitt ställe, och sedan delta icke ville lyckas hos dem, som Carlberg ansåg skickliga och säkra, så lät
Directcuren al' Bonde-Ståndet vid Götheborgs Di-cont jé.
Danielsson öfvertala sig, på framställning i enskildt bref från Herr Landshöfdingen, att öfvertaga bestyret, sedan Carlberg och han förut fått Fortifications-Casseurens O. J.
Lundgrens löfte om dess biträde; ty då allmogen samlades tjogtals, så kunde icke en person medhinna alt expediera dem så fort de hade rätt att vänta, och vid sådana tillfallen, hvilka voro många, måste hela natten tillbringas i och för expeditionen, på det allmogen måtte kl. 5 å 6 på morgonen de ljusare dagarne kunna börja uppmätningen i magasinet
Det hände ändock stundom, alt manga fingo ligga öfver till 3:dje dygnet i anseende till trängseln i magasinet.
.Beloppet af den spnnmål, som utlemnades, utgjorde öfver sex tusende tunnor, och verifieationer den mängd, alt de uppfyllde 2:ne stora koffertar, så att, enligt den upplysning mig deröfver meddelats i redogörelseresan lill Wenersborg, Danielsson måste taga a:ne skjutshästar för dessas C4 Stats-Uhkoltets Utlåtande N.o 23. och sin egen fortkomst, sa vida han ej sjelf ville gå till fots; ty under annat vilkor kunde en häst icke vara tillräcklig.
Det bestämda arfvodet, 3.
R:dr Banco per dag, delade Danielsson och Casseur Lundgren sig emellan, till hälften hvardera, ehuru
Danielsson serskildt förklarat, att
Lundgren liade gjort sig förtjent af det hela, och att han, Danielsson, gerna ville återgifva sin andel till Staten, om den icke till det mesta blifvit utdelad till de fattigare af allmogen, som ofta under väntningsliden icke hade föda hvarken för sig eller kreatur, än mindre under hemresan.
I följd häraf bör jag för min egen del förklara, att någon menniska med hjerta och bänslor för nödställde bröders belägenhet aldrig kan få ett svål are uppdrag.
Man föreställe sig en hungrande folkmassa, hvilka dels med tårar, dels med skrik bestorma den, som bar uppdrag att utdela undsättning till dem, — hvad skall väl hans bjerta känna, då alla ropa: för litet! för litet! ty det må anmärkas, att, i anseende till af Danielsson anmäldt missbruk i reqvisitionerne af sådane, som blifvit otillbörligen gynnade (dy han bände folket), Konungens Befallningshafvande gaf honom rättighet att, i Hvarje sådant fall, nedsätta beloppet efter egen, på heder och samvete grundad pröfning.
Icke skulle jag vilja, för hvad arfvode som helst, åtaga mig en sådan befattning.
Således tror jag, att denna af Revisorerne gjorda anmälan icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.” Vid 71 §., angående Sammandrag öfver krutförråden, af Herr 'Friherre Silfverskiöld: ”Sorn jag intet kan inse behofvet för Rikets Ständers Revisorer, att taga en närmare kännedom om krutförrådens tillstånd, än om öfrige till försvarsverket hörande förråd, för att Revisorerne skola bomma i tillfälle att fullgöra den dera åliggande granskning, men väl åtskilliga betänkligheter kunna möta, att, genom aflemnande af4de ifrågasatte General-sammandragen, allmängöra, huru stora krutqvantiteter försvarsverket eger att tillgå; så reserverar jag mig emot Utskottets beslut i denna §.” Härmed hafva Herrar Friherre Palmstjerna samt von Post och Hemberg sig förenat.
Vid 78 §., angående granskning af gamla Mötes-Passevolance-fon'dens behållning, af Herr Prosten Stenhammar: ”Desto mindre förmår jag inse, att den i Kongl. Maj;ts, genom Herr Hof-Cancelleren, Revisorerne meddelade Nådiga Svar (Rev.
Ber. pag. 62) antydda mening, kan hejntas utur Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotlens Utlåtande vid sistlidne Riksdag (N:o 72, pag. 60, 61), som den väckta motionen åsyftade anspråk å gamla Passevolance-cassans behållning, för att derigenom bereda Stats-Utskottets Utlåtande IV.-o 22. 65 bereda nedsättning i nya Passevolance-afgiften, eller, såsom orden lyda: serskild redovisning och utdelning till Rust- och Rotehållare j af det öfverskott, som vid Passevolancens slut möjligen lunde befinnas.
En sådan återbäring af öfverskotta lill Rust- och Rotebållarne sjelfve hafva Rikets Ständer icke bifallit, utan förklarat, att frågan derom borde förfalla hufvudsakligen på den grund, att Rust- och Rotehållare icke vid Contractens undertecknande gjort något förbehåll, alt efter Passevolancetidens slut få disponera besparingarne till deras förmon.
Man måste väl medgifva, ett frågan om Revisorernes rätt att granska redogörelsen för gamla Passevolance-cassan, och om behållningens möjliga egenskap att vara för Statsbehofven användbar, är en helt annan fråga, än den afMotiohairerne väckta, om medlens utdelning oell användande lill enskild förmon för Rust- och Rotebållarne.
Om den förra frågan innefattar Utskottens Utlåtande visserligen icke något beslut, helst den då icke var under Utskottens pröfning ställd.
Ständernes underdåniga skrifvelse £N:o 228) om Passevolancen innehåller ock derföre lika litet, som Riksdags-beslulet något beslut i detta ämne: