Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Adelsköld uppgjordt och till Utskottet ingifvet förslag, skulle för den ifrågavarande banan, hvars längd vore 2 mii 7,500 löt, uppgå till 850,000 Riksdaler; Stats-Utshottets Utlåtande N:o 88. hos Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmägtigen Olaus Ericsson från Göteborgs oell Bohus län, sorn (uli motion N:o i49) föreslagit, alt ett låneunderstöd af 5,240,000 R:dr malte, på enahanda vilkor, som dem, hvilka bestämdes vid beviljandet af lån till Gefle— Bala jernvägsbolag, anslås till anläggning af en bibana från Herrljunga station å vestra stambanan öfver Wenersborg lill Uddevalla.
Härförutan bär Utskottet fått emottaga en af Herr Landshöfdingen m. m. Grefve E.
Sparre till Utskottet ingifven skrift, innefattande anmälan, att reglemente eller bolagsordning för det bolag, som bildat sig för utförande af berörde jernväg, blifvit af Kongl. Maj-.t i nåder fastställd; att aktier i detta bolag blifvit tecknade till belopp af En million R:dr; samt att den till följd af det amerikanska kriget inträffade förlägenhet i de fabriksidkande häraderna inom Westergötland numera nått den höjd, att deputerade från eli af dessa härader redan här inträffat, för att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om understöd, hvilket, för att blifva verksamt, icke skulle kunna lemnäs annorlunda, än genom statsbidrag för ett större allmänt arbete; och hafva bemälde deputerade jemväl uti en till Utskottet inlemnad skrift anfört, att utaf sex uppgifna socknar inom Marks härad, hvilka ega en befolkning af 28,000 menniskor, nära hälften uteslutande sysselsatt sig med tillverkande af bomullsväfnad, hvilken industri jemväl för den återstående hälften af befolkningen i mer eller mindre mån lemnade bidrag till utkomst; alt genom stegringen i bomullspriset denna tillverkning till stor del afstadna!; att antalet af de arbetare inom dessa pastoraler, hvilka af välnadsslöjden haft sin hufvudsakliga eller rättare enda näring, uppginge till 10,470 personer; att de fattige, som dessutom af kommunerne njuta understöd och till hvilkas underhåll desse enligt lag vore förbundna bidraga, utgjorde 2,455; att kommunerne redan af fattigvården vore så betungade, att de omöjligen kunde emottaga ytterligare 10,470 personer hvarigenom fattigpersonalen komme att utgöra 12,925 eller närmare hälften af befolkningen, hvars inkomster redan genom den allmänna stagnationen i rörelsen högst betydligt nedsatts, enär ganska få kunde lefva på sitt lilla jordbruk; att, vid sådant förhållande, icke ålerstode annan utväg, ån att anropa statsmagterna om understöd, hvilket lämpligast kunde lemnäs till befordrande af allmänna arbeten; att den hjelp, som i sådant hänseende redan blifvit orten lemnad, vore otillräcklig för denna befolkning, som af väfnadsslöjden, enligt beräkning, hittills uppburit årligen 672,000 R:dr i arbetslöner, förutom de inkomster, som deraf i öfrigt på olika sätt tillfallit ortens innevånare; samt att. med afseende härå och då ett understöd för allmänt nyttiga företag vore al högsta gagn för orten, deputerade anhöllo, att Stats—Utskottet måtte egna detta ärende den uppmärksamhet, som det förljenade.
Hvad nu först beträffar frågan om en jernvägsanläggning från Uddevalla öfver Weners - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 88. 25 Wenersborg till Herrljunga station å vestra stambanan, så, och ehuru Kongl.
Majit, med afseende derå alt, vid den tid Dess nådiga Proposition i ämnet till Rikets Ständer afgafs, något bolag ior arbetets utförande icke ännu hunnit bildas, ansett
Sig icke böra föreslå Rikets Ständer alt till denna jernvägsanlåggning anvisa några medel, har dock, sedan ett sådant bolag numera blifvit bildadt och erhållit Kongl.
Majit? nådiga stadfästelse, Utskottet funnit frågan desto heldre böra komma under noggrannt öfvervägande, som den ifrågavarande jernvägsanlåggningen onekligen är af stor vigt icke blott för de trakter, den skulle komma att genomlöpa, ulan ock för alla till sjön Wenern angränsande orter.
Alt en fortsatt jernvägsförbindelse emellan den punkt, der Borås-jernvågen tillstöter vestra stambanan och lämplig punkt vid sjön Wenern,, skulle för provinsen Westergötland icke blott medföra stor lättnad vid utförandet af dess produkter utan ock underlätta tillförseln från Wermland af skogsoch bergsprodukter samt andra förnödenheter, lärer icke kunna bestridas.
Likaså skulle jernvägens fortsättande till Uddevalla underlätta den betydliga rörelse, som nu sammantränges å Trollbätte-kanal, och för hvilken denna kanal, under de 7 månader af året densamma vanligen kan hållas öppen, snart börjar blifva alldeles otillräcklig.
Det skulle ock vara af stor vigt, om de fartyg, som uteslutande afse traGken å Wenern, icke, så«om nu är fallet, behöfde konstrueras för Trollhåtte-kanal, ulan i stället kunde erhålla ökade dimensioner, hvarigenom frakterna öfver Wenern kunde betydligen nedsättas, helst fartygen, genom att undvika passagen mellan 'Wenersborg och Göteborg, hvartill ofta åtgår ganska lång tid, kunde göra flera resor mellan Wenerns hamnar ån de kunna medhinna till Göteborg.
Härtill kommer, att seglationen på kanalen vanligen måste upphöra långt innan Wenern eller hafsvikarne isbeläggas, hvadan transporterna från Wenerns hamnar till Uddevalla skulle kunna höstetiden fortsättas vida längre, än nu kan ega rum mellan Wenersborg och Göteborg.
För alla de orter, som angränsa sjön Wenern, medförde det alltså icke ringa fördel, om genom en jernväg mellan Wenersborg och Uddevalla, varorna kunde, med besparing af tid och utan äfventyr för sjöskada, på en 24 mil lång jernväg föras till exportorten.
Men ehuru således anläggandet af en oafbruten jernvägsförbindelse från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla är af så stor vigt, att densamma icke borde stå tillbaka för någon annan del af de enskilda jernvägsanläggningar, för hvilkas utförande iåneunderstöd blifvit begärda, har dock
Utskottet vid det förhållande att aktieteckningen ännu icke uppgår till mera än ungefärligen En Million R:dr R:mt, trott, att medel för hela det ifrågavarande jernvägsarbete! icke borde vid innevarande riksdag anvisas.
Anläggningen kan dessutom rätteligen anses omfatta två väsendtligen olika vägsträckningar: den ena emellan Uddevalla och Wenersborg, hvilken, framgående öfver en svårare terräng, har en längd af 2 mil 16,000 fot och en anläggningskostnad af 2,060,000 R:dr; den andra mellan Wenersborg och Herrljunga, hvilBih. till B.
4 Sami. 1 Afä. 2 Band. 4 Haft. 4 26 Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 88. ken, 6 mil 11,050 fot lång, framgår öfver en lättare terräng och har en anläggningskostnad af 2,000,000 R:dr.
Ehuru Utskottet ingalunda förbisett dels alt, ifall den sednare linien först bearbetades, en längre vägsträcka skulle åstadkommas för en jemförelsevis mindre kostnad, än genom byggandet af Uddevalla—Wenersborglinien, dels att, då linien Herrljunga—Wenersborg utgör en fortsättning af Boråsjernvägen, deraf möjligen kuude uppkomma någon lättnad vid utförande af arbetet å Herrljunga—Wenersborgs-iinien, har dock Utskottet ansett desto vigtigare, alt don mera svårarbetade linien Uddevalla—Wenersborg först bringas till utförande, som densamma onekligen komme alt gagna ett vidsträcktare område och är af större allmän vigt än Herrljunga—Wenersborg-linien, hvilken förnämligast är afsedd att underlätta rörelsen inom Westergötland.
Utskottet har ock ansett den gjorda framställningen om nöden inom Westergötlands fabriksdistrikter destomindre böra ega något inflytande på denna frågas afgörande, som, äfven om arbetsförtjenst i vidsträcktare mån skulle genom Herrljunga—Wenersborg-liniens bearbetande kunna beredas befolkningen i dessa distrikter, någon hjelp derigenom dock sannolikt icke under innevarande år kuude densamma tillskyndas, enär ifrågavarande jernvägsarbete icke förr, än under nästa år torde medhinna alt påbörjas.
Af alla dessa skäl har Utskottet, som är af den åsigt att jernvägsaniäggningen mellan Uddevalla och Wenersborg först bör komma till utförande, funnit sig böra hemställa: 8:o. att Rikets Ständer, för byggande af en till begagnande med ångkraft afsedd jernväg mellan Uddevalla och Wenersborg, måtte bevilja det för denna jernvägs anläggande bildade bolag ett mot | af den till 2,000,000 R:dr beräknade kostnaden svarande lån, alt från Riksgälds-konlorct utgå med En Million Trehundrasjuttio Tusen (1,570,000) R:dr, hvilket lån må räntelritt innehafvas under tre år ifrån den dag hvarje särskild del af lånet blifvit lyftad, hvarefter å lånebeloppet skall inom hvarje kalender-års slut inbetalas fem procent elter år räknadt, hvaraf för hvad af lånet dessförinnan icke godtgjorts beräknas 4 procent årlig ränta, och återstoden utgör kapital—afbetalning; börande i allt öfrigt de vilkor och bestämmelser, som blifvit meddelade för det till Ystad—Eslöf-banan anvisade lån, äfven för delta lån lända lill efterrättelse.
Vidkommande derefter Herr Rhodins hemställan, att Rikets Ständer för anläggning af en grenbana mellan Håkantorp och Lidköping måtte anvisa § af den derför erforderliga kostnad, hvilken blifvit beräknad till 850,000 R:dr I\:mt, så, och ehuru, enligt till Utskottet ingifna handlingar, för delta arbetes utförande numera lärer vara Stats- Utskottets Utlåtande N:o 88. 27 bildadt ett bolag, uti hvilket aktier till belopp af 128,G00 Ralr blifvit tecknade, har likväl Utskottet, vid det förhållande att
Utskottet icke funnit sig köra förorda det för jernvägsanläggningen från Herrljunga öfver Håkantorp till Wenersborg begärda låneunderstöd, ansett anvisandet af lån till en grenbana från Håkantorp nu icke kunna ifrågakomma; hvadan Utskottet hemställer; 9:o. att Herr Rhodins i berörda hänseende gjorda framställning må lemnäs utan afseende. 6:o Angående anläggning af en bibana emellan Askersund och vestra stambanan.
Af Riksdagsfullmägtigen Anders Persson från Örebl o län har den framställning blifvit gjord (uti motion N:o 578), att Rikets Ständer måtte bevilja erforderligt anslag till anläggande af en bibana emellan Askersunds stad och den punkt på vestra stambanan, som af vederbörande ansåges lämpligast; men, enär motionären synes åsyfta, att denna bana borde genom Statens omedelbara försorg och på dess bekostnad anläggas, får Utskottet, som erkänner ifrågavarande jernvägsanläggnings stora vigt och betydelse, men anser att densamma icke bör genom Statens omedelbara försorg utföras, hemställa; 10:o. att förenämnda motion icke må till någon åtgärd föranleda.
Slutligen har Utskottet, i sammanhang med de nu behandlade frågorna om statsbidrag för enskilda jernvägsanläggningar, förehaft en af Herr G. C. Witt inom Borgare-Slåndet väckt motion (N:o 18 i), deri han föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att undersökning klefve verkställd lill utrönande af lämpligaste rigtningen för en ändamålsenlig jernväg mellan södra stambanan och Carlskrona och kostnaden för en sådan väg, samt att Rikets Ständer ville lemna eli förslagsanslag till undcrsökningskostnadernas bestridande, hvartill, enligt motionären lemnad uppgift, en summa af 9,500 Riksdaler vore fullt tillräcklig.
Då Utskottet är öfvertvgadt att Kongl. Majit, utan någon från Rikets Ständer derom framställd begäran, vidtager nödiga åtgärder lör tillvägabringande af ifrågavarande undersökning, om och når densamma anses af behofvet påkallad, torde ifrågavarande motion H:o. böra lemnäs utan afseende.
Stockholm den 20 April 1863. 38 Siats-Utskottets Utlåtande K:o 88.
Af Herr Adelsköld, C . ”Rikets Höglofliga Ständers Stats-Utskott, sorn, i afseende på bibanorna, för öfrigt vidhållit den efter min åsigt fullkomligt rigtiga princip att Staten med sin kredit bör understödja dylika anläggningar, både fö? att derigenom tili aflägsnare trakter sprida hufvudjernvägarnes nyttiga verkningar, och på samma gång leda trafiken till dessa lillämnade pulsådror för landets rörelse, bar likväl ansett sig ej kunna tillstyrka det begärda låneunderstödet för en bibana från Herrljunga station å vestra stambanan till Wenersborg.
Detta beslut tycks vara så mycket mera inkonseqvent, som denna bana, —- hvilken skulle komma att genomskära en af landets bördigaste och mest befolkade orter, förena stambanan med tvänne hamnar, bereda tillfälle till lättadt utbyte mellan Westergötlands jordbruksalster och manufakturvaror med Wermlands jern och öppna en vidsträckt afsättning för norra Bohusläns rika fisken, — måste blifva af synnerlig vigt för alla dessa provinsers innevånare, men ej mindre för Staten genom den ökade trafikinkomst, som genom densamma otvifveiaktigt skulle tillföras vestra stambanan.
Kostnadsförslaget till ifrågavarande jernväg, om 6j mils längd, uppgår till ej högre belopp än 2,800,000 R:dr.
Statens bidrag skulle således, under förutsättning alt lånebidrag lemnades till | af den beräknade anläggningskostnaden, mot 4 procent ränta och 1 procent amortering, komma alt uppgå till endast 18,666
R;dr årligen, under den tid amorteringen varade, för åvägabringande af 6i mil allmännyttig jernväg, hvilket jemförelsevis ringa belopp väl ingen vill bestrida skulle Staten flerdubbelt återgäldas, indirekt genom ökad rörelse och välmåga, inom de orter, som genom denna bibana ställdes i förbindelse med landets hufvudkommunikations-leder, och direkt genom ökad trafikinkomst på Statens egna jernvägar.
Om man således med al! säkerhet torde kunna antaga att det allmännas vinst på della företag skulle blifva mångfaldigt större än den obetydliga uppoffringen, hvarför skulle Slaten genom dröjsmålet med utlemnandet af detta lån, som icke kan vara annat än en tidsfråga, helst då fortsättningen af hanan från Wenersborg till Uddevalla föreslås till understöd, fördyra anläggningen i sin helhet, försvåra bolagets verksamhet, och försena för sig sjelf skörden af de frukter, som stambanan måste hemta af denna anläggning?
Jag har ej kunnat finna något enda, för min uppfattning af saken, giltigt skäl emot denna bibana, som uti Kongl.
Styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader underdåniga förslag, blifvit salt främst bland de kommunikations-företag, som af Rikets Ständer borde kunna påräkna understöd, och vågar derföre föreslå:
Stats- Utskottets Utlåtande N:o 88. 29 att Rikets Ständer för en bibana från Herrljungastation åt Wenersborg måtte i form af lån bevilja f af den för detta förelags utförande beräknade kostnad med 4,866,666§ R:dr Rmt, emot 4 procents ränta och t procent amortering samt räntefritt under den till 3 år beräknade arbetstiden.
Af Professor Carlson, hvilken ansåg att Rikets Ständer icke borde höja statslånesumman utöfver det belopp.
Maj:t föreslagit, och såsom sin reservation upptog Rjksgälds-afdelningens förslag till utlåtande, af följande lydelse: ”Vid det förhållande, alt summan af de aktier, hvilka lör jernvägsanläggningen melian Herrljunga oell Uddevalla sålunda uppgifvits vara tecknade, icke uppgår till fullt £:del af den för arbetets utförande beräknade kostnad samt att denna aktieteckning i följd deraf ieke kan anses innefatta tillräcklig säkerhet för företagets bringande till verkställighet, samt enär grenbanan från Håkantorp till Lidköping icke i och för sig sjelf lärer kunna ifrågakomma till utförande, har Utskottet, utan att förneka vigten af de ifrågavarande jernvägsanläggningarne, funnit sig icke kunna till de uti ofvanberörda motioner gjorda framställningar tillstyrka bifall.” Af Herr Björck: ”Ehuru det utan tvifvel är för Staten fördelaktigare och med mindre äfventyr förenadt, att genom låneunderstöd befordra anläggning af jernvägar, ån att på egen kostnad och för egen räkning tillvägabringa dylika anläggningar, måste dock låneunderstöden, så väl som öfrige utgifter, begränsas inom filigångarne.
Örn än dessa skola skapas genom lån, får det likväl icke förbises, att landets produktion icke kan tillvexa lika hastigt, som skuldsättningen kan ökas, och att om icke produktionen iemnar öfverskott lill gäldande af de ökade utgifter, som skuldsättningen föranleder, den nödiga jemnviglen störes på ett betänkligt sätt.
Såsom ofta blifvit erinradt ligger det större fara i en hastigt ökad skuldsättning, än i en stor, som tillkommit i mån som den ökade produktionen förmår bära den.
Den under loppet af några få år tillkomna utländska skuldsättningen till belopp, sorn för den nuvarande produktionen måste anses högst betydliga, har redan företett olägenheter, som icke af någon kunna förnekas.
Också var mait vid sistlidna riksdag lemiigen ense derom alt skuldsättningen åtminstone för en tid skulle afslulas med det då beslutade statslånet, och att något utländskt lån vid denna riksdag icke borde ifrågasättas.
Vid riksdagens början visade sig dock omöjligt att tillbaka— hålla anspråken på jernvägsanläggningar genom Statens försorg eller medverkan och en hvar, som trott lån kunna undvikas, fann sig föranlåten alt inskränka sina förhoppningar till en nedsättning i lånebeloppet i jemförelse till det sednast upptagna lånet.
Propositionen föreslog dock ett lån, som i sjelfva verket skulle komma att med Fem
Millioner öfverstiga det sednast i utlandet upptagna lånet; men icke eller denna tillökning har förnöjt anspråken, ulan föranleda Utskottets förslag 30 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 88. en ytterligare förökning af skulden med icke mindre än 1,432,000 Riksdaler Riksmynt.
Denna behandling af frågan rörande Statens medverkan för jernvägsanläggningar synes mig så mycket mera olämplig, som det kan vara tvifvel underkastadt, om tillgångar i verkligheten finnas för åstadkommande af de för ränta och amortering nödiga medlen, utan att beviilningen ökas eller beskattningen på annat sätt förhöjes.
Väl visar den utredning af Itiksgälds-kontorels ställning, som förekommer i den Kongl.
Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, att ett belopp af 5,059,939 R:dr skulle under den ingående statsregleringsperioden vara för berörda ändamål tillgängligt.
Denna kalkyl grundas dock på den förutsättning, att Statsverkets inkomster för sistlidet och innevarande år skulle lemna öfverskolter, tiil beräknade belopp, hvilka upptagits tillhopa minst En Million Riksdaler högre, ån sorn efter nu kända förhållanden kan i kalkylen bibehållas.
Det påråkneliga beloppet synes således böra upplagas till 4,650,000 R:dr. som lernnar en tillgång för hvarje år af 1,550,000 R:dr i stället för 1,887,000 R:dr, som den under andra omständigheter tillkomna kalkylen visar såsom årlig tillgång.
Om det vidare antages, att dc anslag, som icke i beråkningarne ingått, men sedermera lill icke obetydliga belopp ifrågakomma och blifvit eiler blifva beviljade, komma alt beläckas af motsvarande nedsättning i de anslagsfordringar, som i förenämnda Kongl.
Proposition blifvit upptagne; så vill det väl synas, som om utväg funnes att anslå hvad som efter hittills följd beräkning, fordras lill ränta och amortering af ett lån å 25,835,000 R:dr, hvilket belopp Stats—Utskoitets förslag dock öfversliger med 600,000 R:dr.
Om man nu ock vill medgifva, att i kalkylen kan finnas plats för de felande 56,000 R:dr, så måste man dock tillika antaga, att, såsom föreslaget blifvit, Rikets Ständers Rank skall lemna bidrag af Fem Millioner ulan anspråk på ränta, hvilken mening dock icke lärer gjort sig gällande inom den afdelning af Banko-Utskottet, der frågan förevarit till förberedande behandling.
Hvad som i hvarje händelse synes böra komma under betraktande är dock att, efter en sådan disposition, ingen tillgång finnes alt i någon män lemna understöd af Riksgålds-kontorets medel åt andra företag, än dem, hvarför anslag i meranämnda Kongl. Proposition blifvit beräknade, och alt man helt och hållet för framtiden beröfvar sig den nödvändiga friheten i dispositionen, då man till yttersta skärfvel! använder tillfälliga öfverskott för ett- ändamål, som framkallar ett oafvisligt anspråk på anslag under många år till föga minskadt belopp.
Deita synes vara så myckel vådligare, som vid denna riksdag
Statsverkets inkomster beräknats betydligt högre än förut och sålunda blifvit eller antagligen blifva höjde med nära 2,500,000 R;dr, som utgör den summa, hvartill öfverskollen för hvartdera åren 1862 och 1865 upptagits i den Kongl. Propositionen, ehuru samma öfverskott nu måste betydligt derunder nedsättas.
Den tillökning, sorn kan förväntas, är således redan tagen i anspråk och vid nästa statsreglering måste tillgångarne vara 7,500,000 R:dr mindre ån nu, om icke, emot hvad Stats- Utskottets Utlåtande N:o 88. 31 sora synes sannolikt, öfverskott uppstå, oaktadt den betydliga förhöjniugen i beräkningen af inkorasterna.
Den utredning, sora bestämt Utskottet alt tillstyrka låneunderstöd åt de ifrågavarande enskilde jernvägsföretagen, har, så vidt behandlingen i Utskottets plenum angår, icke hafi tili syfte att utröna om förslagen grundas på någon antaglig sannolikhet att företagen skola komma att bära sig.
Man syntes trygga sig dervid, att bolag för företagens utförande bildat sig och alt inbetalningar på grund af teckning redan skett.
I sistnämnda hänseende lära dock icke alla bolagen hafva kommit lika långt.
Det bolag, som har lill föremål utförandet af en jernväg mellan Herrljunga och Uddevalla, lärer ännu icke bragt teckningen lill mera ån några hundra lusen Riksdaler utöfver dé 600,000 R:dr, som städerna Uddevalla och Wenersborg tillhopa tecknat.
Då teckuingen för hela vägen, beräknad efter jjidel af koslnadssumman, skulle utgöra 1,620,000
R:dr, synes det icke hafva varit, olämpligt om med hela saken fått anstå lil' en kommande riksdag, helst någon sannolikhet att företaget skall bära sig icke förefinnes, så vidt nu kan bedömas.
En prospekt, som innehades af en ledamot i Utskottet och benäget lemnades lill påseende, befanns så uppställd, att inkomstberäkningen var grundad derpå, att allt, som komme att forslas på banan, skulle förås hela vägen.
Allt det från Wermland påräknade godset var sålunda upptaget till afgift för hela liniens begagnande.
En bland de största inkomstposterne för träeffekler, som syntes mig efter de bestämda priserna, böra beräknas efter 3i öre centnern, var upptagen efter 14 öre centnern; 200,-000 centner jern voro antagne alt föras hela banan, ehuru sannolikt ingen qvantitet jern, som förtjenar ali särskildt komma under beräkning, kan komma på banan.
För jordbrukets behof af kalk beräknades en transport af 800,000 tunnor, hvilket förutsätter, att jordbruket i trakten af Uddevalla skulle endast för kalk bära en utgift, som sannolikt bör skallas till cirka 1* million Riksdaler årligen.
Omkring en tredjedel af inkomsterna berodde af denna förutsättning.
Om nu denna tryckta prospekt tjenat till grund för beräkningarne vid teckning till deltagande i bolaget, torde både de, som redan tecknat sig, och hela den ort, som står på väg alt för en osäker fördel beröfva sig de medel, som ortens näringar icke kunna undvara, ulan att för lång tid lillbakasältas, i sinom tid med tacksamhet erkänna, om nu beredes dem rådrum att närmare öfverväga de grunder, hvarpå förelaget är bygdt.
I allt fall bör Statens medel icke användas ulan en föregående undersökning om beskaffenheten af de företag, hvaraf äfventyret till en icke ohelydlig del faller Slaten till last.
Den af en ledamot i Utskottet bestämdt uttalade och som del syntes, af Utskottet godkända satsen, att företagets räntabilitet icke utgjorde föremål för Utskottets undersökning, utan vore bolagets ensak, är så vådlig att den icke bör vinna häfd.
I annat fall skall förr eller sednare* Staten få vidkännas bördan af mer än en origiig beräkning, och då sannolikt hädanefter den nu beträdda vägen att genom låneunderstöd befordra jernvägsanlägguingar, kan komma att utsträckas vida utöfver 32 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 88. hvad man nu kan förutse, är det af vigt, att i tid bestämma de förhållanden, hvarunder dessa understöd böra lemnäs.
En pröfning, som alser alt utreda, att fördelarne af ett sådant förelag icke stå i ett allt för ogynnsamt förhållande lill kostnaderne, synes mig vara påkallad och höra utgöra ett vilkor för meddelande af understöd å Statens sida.