Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föröfrigt, är erinrad! emot 5 §:n 1 ista momentet, att emellan Ridderskapets och Adelns samt PresteStåndets beslut om förening af Skol-birare- och Klockare-beställningar samt dessas tillsättande, vore en väsendtlig skilnad, då Preste-Ståndet vid en sådan förening uttryckligen fästat vilkoret af öfverenskommelse derom med Pastor; men Ridderskapet och Adeln uteslutit detta vilkor, hvarigenom Pastor skulle förlora ett deltagande i valet af Klockare, sorn, enligt KvrkoLagen och serskilta Författningar, honom tillkommer; och hvad slutligen 8 §;n beträffar, liar beslutet derom ansetts beroende af svaret å ålerremissen af 1 :sla §:n och det beslut, som i anledning deraf kan fattas; men återreniissen af izj §;n 2tdra momentet, har icke varit åtföljd af någon anmärkning.
Inom Bonde-Ståndet, som återremitterat förslaget endast i afseende på hvad i:sta §-.n innehåller, är, såsom anledning till återremissen yttradi: att, då hvaiken Preste-Ståndets eller Bonde-Ståndets beslut äro lika med Adelns och Borgare-Ståndets, helst det förstnämnde Riks-Ståndet beslutat, att i hvarje socken bör finnas minst en, helst fast Skola, hvaremot BondeStåndet beslämt, att i hvarje Pastorat bör finnas en eller flere Folkskolor, antingen fasta eller flyttbara, efter Communernes eget bestämmande, Stats--samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, Nio 198. 3 så hade Utskotten bordt framställa proposition lill votering i Förstärkt Utskott emellan Adelns och Borgare-Ståndets sammanstämmande beslut å den ena sidan, samt å den andra sidan, till utrönande af huruvida Presteeller Bonde-Ståndens skiljagtiga beslut borde inlagas i contra-propositionen.
Enligt hvad Utskotten anmält uti förslaget N:o 190, har irsta momentet af irsla §:n om anställande af minst en Lärare i hvarje socken redan blifvit af frenne Stånd god känd t, så alt Bonde-Ståndets återremiss, så vidt den har afseende på berörde moment, icke kan till någon åtgärd föranleda, oell hvad beträffar undervisnings-anstalterna i öfrigt, äro Ridderskapets oell Adelns samt Borgare- och Bonde-Ståndens beslut jemväl sammanstämmande deri, att dessa anstalter böra ordnas lör hvarje Pastorat oell icke socknevis, på sätt Presle-Ståndet beslutat, så att derom kan icke vidare någon pröfning ega rum.
Den egentliga skiljagligheten angår således frågan, huruvida hvarje sålunda bestämdt Skol-dislrict bör förses med fast Skola, och oagtadt livad, sorn genom anmärkningarne inom Preste-Ståndet äryltradtom den förmenta öfverensstämmelse!! emellan Preste-och BondeStåndens beslut i denna del, lärer det svårligen kunna bestridas, att ju dessa beslut, enligt deras ordalydelse, äro väsend tligen olika, då Bonde-Ståndet uttryckligen stadgat, att valet af fasta eller flyttbara Skolor skulle bero af Communerne, men sådant hvarken innehålles i Preste-Ståndets beslut eller synes kunna derifrån härledas.
Då sistnämnde beslut, i sammanhang med den allmänna föreskriften, att i hvarje socken bör finnas minst en, helst fast Skola, innehåller, att endast der sådant i anseende till locala hinder icke kail ske, böra en eller flere flyttbara Skolor finnas, lärer den slutledningen vara temmeligen klar och ovedersäglig, att der inga sådana hinder äro för handen, der bör minst en fast Skola i hvarje socken anläggas, äfvensom att beslutet uttrycker en föreskrift och icke blott en önskan.
Då Preste-Ståndet icke serskildt bestämt, på hvilken pröfningen af hindren skulle bero, synes det också vara klart, alt frågan derom hörer till dem, hvarom den allmänna, af PresteStåndet jemväl godkända, bestämmelsen i l^tde §. handlar, och att således denna pröfning skulle tillkomma vederbörande Embets-myndigheter.
Sålunda är Preste-Slåndels beslut om socken fullkomligt öfverensstämmande med hvad Utskottens af Adeln och Borgare-Ståndet antagna förslag innehåller om Pastorat, och då hvarje Pastorat omfattar en eller flere socknar, synas Utskotten icke hafva gjort sig skyldiga till missförstånd 4 Stats- samt Allm, Besv,- ochEkon.-Utskottens Utlåtande, N:o 198. genom antagandet, alt Preste-Ståndet beslutat, det åtminstone inom hvarje Pastorat borde linnas en fast Skola, så vida icke binder möta, dem vederbörande Embets-myndigheler godkänna.
Utskotten hafva väl icke, till ledning för uppfattningen af Preste-Ståndels mening, blifvit meddelade några motiv för Ståndets beslut; men, om dessa motiv varit sådane, som de äro uppgifne genom här ofvan intagne anmärkningar, motsvaras de i allt hufvudsakligt af de förslag, som Utskotten framställt, då i:sta innehåller i i:sta momentet, att i hvarje socken skall finnas antagen en Skol-lärare, och antyder i 2tdra momentet den fasta Skolans företräde, då 4-'de §:n stadgar om skyldigheten att aflöna Lärare, och rättigheten för flere socknar att förena sig om en Lärare jemväl är medgifven, äfvensom iy:de §, innehåller, huru undantag från de allmänna föreskrifterne måga ega rum, der locala förhållanden det påkalla.
Emedlertid, då sjelfva ordalagen i Preste-Ståndels beslut icke kunna oförändrade bibehållas i en med Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut öfverensstämmande redaction af stadgandet, och hvarje förändring af denna ordalydelse, så vidt den icke blifver en nödvändig följd af 3;ne
Stånds redan fattade beslut, torde anses innebära en förklaring, som endast på Preste-Ståndet sjelft ankommer, lärer det böra öfverlemnas lill Förstärkt Ekonomi-Utskott att afgöra skiljagtigheterne, dervid likväl, i anseende till olikheten emellan Presteoch Bonde-Ståndens beslut, det först måste genom votering bestämmas, livilketdera skall utgöra contra-proposition emot Utskottens af de öfrige Stånden godkände förslag.
Till ett sådant afgörande hörer likväl icke frågan om uteslutande af orden ”Kyrkoherden och” emedan Borgare-Ståndet, genom gillande af Utskottens förslag N:o 190, instämt i hvad 2:ne andra Stånd härom förut beslutat och det således redan är afgjordt, att berörde ord skola uteslutas.
Utskotten hemställa således, att, derest icke Preste-och Bonde-S tå tiden förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet om antagande af Utskottens förslag N:o 190 i de delar, som här äro i fråga, anställes votering i Förstärkt Ekonomi-Utskott, först för bestämmande af contra-propositionen, sålunda:
Till contra-proposition antages, att, i stället för 2.’dra, 3:dje och 4;de momenten af irsta §. i Utskottens förslag, införas följande stadga ndenr Stata- samt Allm.
Besv.-ocli Ekon.-Utshottens Utlåtande, IV-'o 198.
5 I hvarje Pastorat bör finnas minst en, helst fast, Skola, men, der locala förhållanden det förhindra, en eller flere flyttbara Skolor, hvari minst en behörigen godkänd Lärare meddelar undervisning.
Skol-styrelsen skall hafva inseende öfver Församlingens Skol-verk, samt besörja , att det i behörigt skick hålles och flitigt begagnas.
Lärares anskaffande och Skolors inrättande bör sältas i verket inom loppet af fem år, räknadt från det Författning i ämnet blifvit kungjord; kommande det att bero på Församiingarne sjelfve att bibehålla de redan varande Skol-lärarne, dock med skyldighet för desse alt iagttaga och uppfylla stadgandet, i afseende på bibringandet af här nedan bestämde kunskaper.
Den lid, Skolorne, så de fasta som flyttbara, årligen böra hållas öppna, bestämmes i Skol-styrelsens Reglemente.
Nej, antages lill contra-proposition, att, i stället för 2:dra, 3:dje och 4:de momenten i 1 §. af Utskottens förslag, införas följande stadganden:
I hvarje Pastorat bör finnas en eller flere Folk-skolor, antingen fasta eller flyttbara, efter Communernes eget bestämmande.
Åt Skol-styrelsen inom hvarje district vare hufvudinseendet å dervarande Skolor anför trod t.
Lärares anskaffande och Skolors inrättande bör sättas r verket inom loppet af fem år, räknadt från det Författning i ämnet blifvit kungjord; kommande det att bero på Församiingarne sjelfve att bibehålla de redan varande
Skol-lärarner dock med skyldighet för desse alt iagttaga och uppfylla stadgandet, i afseende på bibringandet af här nedan bestämde kunskaper.
Skola skall, för undervisning, hållas öppen vid den tid eller å de tider, som Skol-styrelsen bestämmer.
Bes v.- och Ehon.-Utslottem.
Utlåtande, N:o r 98.
Derefter anställes votering i hufvudsakén, efter följande proposition : Utskottens af Ridderskapet och Adelil samt Borgare-Ståndet gillade förslag till 2:dra, 3:dje och 4;de momenten af irsta §, anlages så ly dande: ard ra momentet:
I hvarje Pastorat bör finnas minst en fast Skola, under inseende af Skol-styrelsew.
Lärares anskaffande och fasta Skolors inrättande bör sättas i verket inom loppet af feni år, räknadt fran det Författning i ämnet blifvit kungjord; kommande det att bero af Församlingarne sjelfve att bibehålla de redan varande Skol-lärarne, dock med skyldighet för desse att iagttaga och uppfylla stadgandet, i afseende på bibringande al här nedan bestämde kunskaper.
4:de momentet:
Fast Skola skall, för undervisning, hållas öppen vid den tid eller å de tider, sorn Skoi-styrelsen be stämmer.
Nej, gälla de stadganden, som genom första voteringen antagas till contra-proposition.
Genom bifall till Utskottens förslag N:o 190, hafva Borgare- och Bonde-Stånden förenat sig med Ridderskapet och Adeln om lydelsen af 5:te §. esta momentet, äfvensom alla dessa Stånd antagit den af Utskotten föreslagna lydelsen af 8:de §. samt Ridderskapet och Adeln förenat sig med Borgare- och Bonde-Stånden om 14 §• 2 momentet, derföre Preste-Ståndets återremiss i dessa delar, hvarom beslut sålunda redan är fattadt, icke kan till någon Utskottens åtgärd föranleda.
Ex protocollo, Frits llythén.
Besv. och Ehon.-Utslcotiens Utlåtande, N:0 199.
Ank. till Exp. tJtsk. den i5 Maj 1841, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser utaf Betänkandet N:o 178, rörande förändring uti beskattningen å Qvarnar, ra. ra.
Nämnde Betänkande har af Bonde-Ståndet blifvit bifallet, men af Ridder.skapet och Adeln samt Preste-Ständet, till följd af dervid gjorda anmärkningar, återremitteradt.
Borgare-Ståndet har deremot afslagit i;sta och aldra puncterne deraf, men bifallit den 3:dje oell den 4;de.
Emot Betänkandet bar, rörande första puncten, hos Ridderskapet och Adeln hufvudsakligen anmärkts, att om grundräntan borttages från qvarnarne, samt rättigheten till qvarn-anläggningar blefve utsträckt, så skulle sådant innebära en orättvisa mot de äldre qvarnarnes egare, hvilka derigenom blefve beröfvade en stor del af de capital , som de uti sina qvarnar nedlagt, under visshet om att vara bibehållne vid de rättigheter, sorn lör dessa funnits, samt att en dylik åtgärd aldrig borde ega rum, utan att capital-värdet ersattes lill deni,, som på så sätt finge vidkännas ökade a (gifter till skattebehofvens fyllande.
För öfrigt har Utskottens tillstyrkande i denna fråga ansetts innebära en uppenbar inconseqvens, då de ej tillika funnit sig föranlåtne att begära, det alla de öfrige gruudskatterne äfven mätte borttagas.
Hos Preste-Ständet hafva erinringar vid samma punct blifvit gjorda, nemligen: att den af Utskotten tillstyrkta utredning, i afseende å beloppet af grundräntorna å qvarnar, samt hvilka af dessa vore indelda till rustning eller knecklehåll, m. m., redan vore, åtminstone hvad en del orter beträffade, företagen; — i sammanhang hvarmed äskats fästandet af ett sådant vilkor härvid, att qvarn-egarne måtte forskonas från alla utgifter i och för en sådan utredning.
Äfvenledes har den anmärkning blifvit framställd, att hvad Utskotten härutinnan föreslagit, skulle vara ganska formvi Iligt, enär det kunde inträffa, att, då grundskatten å qvarnar nu ansåges böra försvinna, så kunde Rikets näst sammanträdande Ständer, med föranledande af de upplysningar, sorn genom den begärda utredningen kunna vinnas, filina, att denna grundränta alldeles icke bor afskaffas.
Den första af dessa anmärkningar, eller att
Utskottens förslag skulle åsyfta en kränkning af egande-iätten, hafva Utskotten funnit serdeles 8 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskoltens Utlåtande, IV:o 199. oväntad, enär nämnde förslag blifvit framkalladt just af nödvändigheten att rätta de missförhållanden i detta afseende, som i senare tider uppstått, genom en af förändrade förhållanden kanhända rättvisad efterlåtenhet att strängt tillämpa de gamla prohibitiva Författningarne, rörande nya qvarn-anläggningar.
Med åberopande af hvad Utskotten i det återremitterade Betänkandet utförligare i ämnet anfört, vilja Utskotten nu blott tillägga, att, i deras tanka, sådana egendomar, hvilkas värde hvilar på mera föränderliga grunder, aldrig kunna, med iagltagande af rättvisa, åläggasen stadigvarande och orubblig skatt, utan att denna bör bestämmas efter det förändrade värdet, hvilket åter icke lärer kunna ske på annat sätt, än sorn Utskotten hemställt.
I afseende å den hos Preste-Ståndet gjorda erinran, att den af Utskotten tillstyrkta utredning, i fråga om beloppet af grundräntan å qvarnar i allmänhet, samt serskildt för de qvarnar, som äro upptagna uti Indelnings-verket, m. m., redan skall för en del orter vara verkställd, så förmoda Utskotten, att denna uppgift grundar sig på ett misstag, samt att de, i följd af Kongl. Kammar-Collegii Kungörelse den 16 Januari 182g, företagna undersökningar dertill gifvit anledning.
Den ifrågavarande utredningen kan icke, såsom helt och hållet, och endast beroende på vederbörande Embetsverks åtgärder, och såsom ej eller förenad med några locala undersökningar, komma att med någon kostnad belasta qvarn-egarne.
Slutligen få Utskolten, till besvarande af den gjorda anmärkningen om formvidrighet i den af Utskotten tillstyrkta åtgärden, förklara, att Utskotten först efter ett ganska noga öfvervägande af ämnet kommit till den öfvertygelse, som i Betänkandet finnes uttalad, och att Utskolten nu ansett sig böra tillstyrka upphäfvande af grundräntan å qvarnar, såsom en både rigtig och nyttig åtgärd, samt icke låtit sig härifrån afhållas af frugtan, att densamma antingen ej skulle vinna fullbordan eller i kommande tider förändras eller upphäfvas.
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, anse Utskotten sig böra sitt förra Betänkande i den första puncten vidblifva.
Emot den andra puncten deraf har blifvit erinradt, att förbudet emot tull-mjölqvarns och husbehofs-qvarns inhysande i samma hus, vore uttryckligen stadgadt i Lag, och de af Einbetsyerken häremot vidtagna åtgärder Stais- samt Allm. liesv. och Ekon.- Utskottens Utlåtande, AVo i gg, g åtgärder således icke grundade på pracjudicat samt praxis, och att för öfrigt ett sådant sammanförande af dessa olika slags qvarnar endast vore ledande till missbruk genom olaglig qvarndrägt.
Hvad först beträffar den gjorda uppgiften derom, att uttryckligt Lag-stadgande i förevarande fråga finnes, så och då detta stadgande icke blifvit närmare uppgifvet, samt Utskotten ej varit i stånd att detsamma uppleta , och något åberopande deraf hos de Embetsmyndigheter, som afdömt tvister angående denna fråga, ej eller kunnat igenfinnas, anse Utskotten sig ej kunna frångå, hvad i det återremitterade Betänkandet blifvit uppgifvet, rörande grunden för lagskipningen i detta fall.
Likväl vilja Utskotten härtill lägga, att, om ett sådant Lag-stadgande, sorn omförmälts, verkligen vore tillkommet, detsamma, i Utskottens tanka, borde upphäfvas, såsom läggande onödiga och onyttiga band på den dispositions-rätt, som hvar och en bör tillerkännas öfver sin egendom, och ledande till betydliga kostnader för den enskilde, utan att bereda det allmänna deremot svarande lördelar.
Vidkommande frågan om den olagliga qvarndrägt, som skulle uppstå genom bifall till Utskottens förslag, så anse Utskotten sig ej böra upprepa, hvad i det återremitterade Betänkandet härom blifvit anfördt, utan få endast detsamma åberopa.
Utskotten finna således ej eller skäl alt frångå, hvad i 2:dra puncten af Betänkandet blifvit föreslaget.
Emot de öfrige 2:ne puncterne har ingen anmärkning blifvit gjord.
Stockholm den i3 Maj 184 * - Ex protocollo, Fritz Rythen, Bilt. till R.
4 Sunil. 2 Afd. 43 Häftet. 2 STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-Boktryckeriet1841. fStals- Sami Allm. Bese.- och Ekon.-UtsJcottens Memorial, N\o 200.
I N:o 200.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 Maj 1841, kl. 10 f. m.
Memorial, med förslag till votering i Förstärkt Statsutskott, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, angående anvisandet af ett Creditiv lill behof vandes undsättning i missväxtår.
Vid föredragningen af Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens under N:o i()6 afgifna Utlåtande, i anledning af erhållne ålerremisser af Utskottens Utlåtande N:o 179. angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår, har samma Utlåtande blifvit i allo bifallet af Borgare och Bonde-SlåmUn, hvaremot Ridderskapet och Adelil samt Preste-Ståndet, med bifall till Utlåtandet i öfrigt, beslutat följande förändringar, rörande beloppet af det föieslagua nja Creditivet, samt användandet deraf, nemligen : Att å Riksgälds-Contoiret anvisas ett serskildt Creditiv af 4°0>00° R:dr B:co, som, i händelse af inträffande behof, kan förskottsvis och mot ersättning från de först inflytande tull-afgifterne för spantnål, vara för ändamålet alt tillgå.
Preste-Ståndet har härförutan serskildt beslutat, att utaf de för undsättningar disponibla medel en åttondedel må, allt efter hvad Kongl. Majit kari pröfva skäligt, användas antingen till gåfvor åt de genom felslagen skörd mest blottstälde, utan återbelalningsskyldighet, eller till räntefria lånförslräckningar, ulan annan säkerhet, än låntagarnes personliga förbindelser.
Då likväl detta Preste-Ståndets serskildta beslut icke blifvit af något af d.e öfriga Stånden biträdt, så torde detsamma anses bora förfalla.
Enär för öfrigt ingen olikhet emellan Utskottens af a:ne Riks-Slånd gillade förslag och Ridderskapels och Adelns samt Preste-Ståndets gemensamma beslut förefinnes, utom i afseende å beloppet af det ifrågavarande Creditivet, så hemställa Utskotten, att denna fråga må genom votering i Förstärkt Stats-Utskott afgöras , enligt följande proposition: H1/1. till K. St.Prot. 1840 och 1841.
4 Sami. 2 Afd. 44 Häftet. 1 2 Stats- samt Allm.
Besv. och Elon.-Utskottens Memorial, N\o 201.
Den, sorn bifaller, att ett serskildt Creditiv anvisas å Riksgälds-Contoiret, till belopp af 100,000
R:dr för att, i händelse af inträffande behof, kunna förskottsvis och inot ersättning från de forst inflytande tuli-afgifterne för spanmål vara för undsättning till behöfvande i missväxtår att tillgå, och i öfrigt under de i Betänkandet N:o 179 upptagna af Rikets Ständer bifallna vilkor, voterar Ja; Den, det ej vill, Nej; vinner Nej, bestämmes ifrågavarande Creditiv till ett belopp af 4oo,ooo R:dr, i enlighet med Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets ofvanberörde beslut.
Stockholm den 28 Maj 1 841 - N:o 201.
Ant. till Exp.-Utsk. den 29 Maj 184,1, kl. 10 f. m*.
Memorial, med förslåg till sammanjemkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, ifråga om lindring uti postföringsbesväret.
Vid föredragningen af Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens under N:o 189 afgifna Ullåtande, i anledning af anmärkningar emot Utskottens Betänkande, angående lindring i postforings-skyldigheten, in. tn., hafva olika beslut blifvit af Riks-Stånden fattade, rörande den punct af Utlåtandet, som innefattar tillstyrkande af 5o procents förhöjning tili' ersättningsbeloppet för postföringen, m. rn., och i sammanhang hvarmed föreslagits anvisandet i och för detta ändamål af ett förslagsanslag utaf 15,ooo R:dr.
Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet hafva nemligen bifallit Utlåtandet, men Preste-Ståndet, med ogillande af Utskottens förslag, deremot beslutat, att, sedan undersökning försiggått, hvilken Kongl. Majit Stats- samt Allm. lie sv. och Ekon.-Utskottens Memorial, N:o 201. 3 täcktes, så fort som görligt, till verkställighet anbefalla, rörande posthemmanens olika behof af lättnad i post föringssk vid iglleten, Kongl. Maj:t måtte i Kader täckas, efter sig företeende omständigheter, tiIIdela de hemman , som mest
Annas tryckte af postföringsbesväret, en förhöjning i legan från 2 å 4 ski 1 lingar till och med 5o procent för milen, hvarjemte Ståndet bifallit, det ina, för bestridandet af de sålunda uppkommande utgifter, å Riksgälds-Contoiret anvisas ett förslagsanslag af 15,000 R:dr att lör året utgå.
Borgare-Ståndet har, olika med de öfriga Stånden, afslagit Utskottens hemställan om anvisande af nämnde förslagsanslag utaf 15,000 R:dr Lill bestridande af den af Utskotten föreslagna utgift i och för oi vanberörde ändamål.
Då således 3:ne Riks-Stånd vät sammanstämmande beslutat, att ett förslagsanslag af i5.ooo R:dr må anvisas tili beredande af lindring i postföringsbesväret, samt detta derföre måste anses beviljadt, men ski i jag
Liga beslut om användandet deraf blifvit fattade, på sätt bär förut finnes omförrnäldt, så få Utskotten hemställa, huruvida ej Preste-Ståndet skulle vilja härutinnan, med frångående af sitt beslut i frågan, bifalla Utskottens af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet autagna förslag.
I den händelse, alt Preste-Ståndet ej bifaller denna hemställan, blifver det nödvändigt alt, rörande denna fråga, anställa votering i Förstärkt Stats-Utskott, efter följande proposition:
Den, som bifaller, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att, då lindring för poslhemmanen uti det tryckande postföringsbesväret vore af behofvet påkallad, Kongl. Maj:t täcktes i Nåder bereda densamma genom förhöjning i postskjutslegan, på det sätt, alt för de 4'6 mil, som ett posthemman är för bundet att skjutsa posterne, i enlighet med hvad Kongl. Maj-.ts och Rikets Kamruar-Collegii Kungörelse den i5 Februari 1822 samt Kongl.
Brefvet den 27 Mars i83o omförmäla, måtte beviljas ersättning med 5o procents förhöjning utöfver det belopp, hvarmed den nu utgår, samt för det öfverskjutande miltalet af postskjuts, som från ett sådant hemman kommer att bestridas, och hvarför nu betalas vanlig skjutslega eller 16 sk.
B:co för milen, måtte erläggas hädanefter samma lega, som för gästgifvarskjuts i allmänhet, och med den förhöjning, söm derför kan varda bestämd, röstar Ja; 4 Stats- samt Allm. Bese.- och Ebon.-Utskottens Utlåtande, N:o 202. den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bi (alles Preste-Ståndets ofvanberörde beslut i frågan.
N;o 202.
Ank. till Exp-Utsk. den 29 Maj 1841, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående till stånd för Rotehållare att å Kronomark er eller jillmånningar taga virke till sine Kneckte-stugors uppförande.
Sedan, uti underdånig skrifvelse af den 10 sisi li Ine Oclober, Rikets Ständer hos Kongl. Majit anhållit, att, derest, i följd af Krono-parkerne HaUe- och Hunnebergs nya reglering, en del Rotehållare i Skaraborgs
Län skulle, på sätt det blifvit uppgifvet, vara betagne den af deni tillförne åtnjutna rättighet att å desse Krono-jiarker erhålla utsyning af virke för sine kneekte-stugors uppbyggande, en sådan rättighet mätte varda dem till fortvarande begagnande i Nåder tillerkänd, i likhet med hvad, i afseende å åtskillige militias-bosläIlens utsynings-rätt å samma parker, redan skulle vara medgifvet, samt Utskotten, uti Betänkandet N:o 188, som blifvit af Rikets Ständer bifallet, ytterligare tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t begära, att, derest Rotehällarne inom Kinne och Kinnefjerdings härader i nämnde
Län icke skulle vara i åtnjutande af rättigheten att å Krono-parkerne
Råda åsar, Ledsjomo, Stenåsen, Varaskogen samt Kinneskogen, för ofvanberörde ändamål, hemta erforderligt virke, en dylik rättighet måtte dem tillerkännas; så har Riksdags-ful!mägtigen Fredric von. Zweigbergk från nämnde Län, uti en Iros Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, sorn blifvit till Utskotten remitterad, anhållit: ''att alla de Rotehållare inom icke allenast Skaraborgs, utan äfven Rikets öfrige Län, som visa sig ega rättighet att å Krono-park eller Allmänning för enahanda ändamål, som nämndt är, taga virke, måtte dertill å närmast belägne så - Slats- samt Allm. Besv.- och Elon.-Utskottens Utlåtande, N:o 202. 5 dane parker eller allmänningar undfå utsyning; och hafva uti denna motion sig förenat Riksdags-fullmägtrge
Sven åndersson och Anders Brissman fr ån förutnämnde Län, Olof Olsson frän Westerås Län, Per Jonsson från Calmar Län, Jan Persson från Upsala Län och J. F.
Dahllöf från Elfsborgs Län.
Detta hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och beträffande först motionen, så vidt den rörer Rotehållarne inom Skaraborgs
Län, sä förekommer väl uti det med Rotehållarne inom Länet den 20 October 1684 upprältade och den 16