Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande utsädet per tunnland af andra rotfrukter än potatis, saint af lin och hampa, äro uppgifterna till Finans-komitén så olika, att icke någon tillförlitlighet kan åt dem lemnäs.
Dessa växter begagnas i alla fall så litet inom provinsen, att de ganska väl här kunna uteslutas.
Tab. Litt. b. Tunnlandtalet af jord, som begagnas till odling af hvete, råg, korn, hafre, blandsäd, ärter och potatis utgjorde, efter uträkning enligt de uppgifter som till Finans-komitén afgåfvos, år 1858 det i nedanstående tab. Litt.
B. utförda.
Drager man detta belopp från ofvanstående uppgift om vidden af den odlade jorden, så återstå 75,914 tunnland 21 kappland, hvilka dels ligga i träde, dels användas till odling af lin, rofvor och klöfver samt andra foderväxter.
Tab N:o 2.
Hela ärliga utsädet såväl som utsädet på tunnland gjorde, eldigt uppgifterna till Finans-komitén, det i tabellen N:o 2 upptagna.
Tab Litt. c Skörden, uppskattad i korntal af utsädet, och med dettas afdrag, har af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, enligt de årligen ingångna tredje årsväxtberättelserna, blifvit bedömd på sätt följande tabell Litt.
C. utvisar.
Tab. Litt. n.
Med ledning häraf, och med antagande, till grund för beräkningen, af samma utsädesq vantite ter, som i uppgifterna till Finans-komiten blifvit antagna, anses skördens belopp, såväl med som utan afdrag af utsädet, hafva varit det i tab. Litt.
D. å motstående sida upptagna.
o Arliga förbrukningen af spannmål, och särskildt af de olika sädesslagen, kan nu icke annorlunda uppgifvas, än att, med ledning af de upplysningar, som inhemtades för Finans-Komiténs räkning, Hushållningssällskapets Förvaltnings-Utskott, såsom svar på enahanda fråga, yttrade, att, med afseende såväl å den förknappning, hvilken många mindre bemedlade hushåll, deribland många statfolks, måste underkasta sig, som å den stora förbrukningen af potatis, hvilken mångenstädes till icke ringa del förminskar spanmålsförbrukningen, och å det stora antalet af barn och minderåriga, två tunnor spanmål kunde anses såsom ett temlieren tillförlitligt medeltal.
Om man, för enklare räknings skull, antager folkmängden till 100,000 personer, som Tab, Litt. B.
Tunnland, jord använde till odling af nedanstående sädesslag.
På landet 4,48(1: — 37,579: 17 7,652: 25 14.917: 21 4,825: 25 2,040: — 3,816: 11 I Westerås 80: — 260: — 112: - 160: - 173: 11 13: 11 11: 8 » Arboga 40: 21 205: 22 20: — 100: — 20: — 5: — 18: 24 » Köping 17: 11 266: 21 14: 25 3: - 8: — 4: - 40: - 50: — 290: — 240: - 133: 11 160: — 53: 11 37: 16 Summa 4,680: - 38,601: 28 8,039; 18 15,314: - 5,187: 4 2,115: 22 3,923; 27 1 Tab. Litt.
C. Skörden i korntal af utsädet och med dettas afdrag. lr.
Allmänt bedömande öfver sädesafkastningen.
Potatis. 1856 Något under medelmåttan 3 6 4 2 3 2 2 1857 Något öfver medelmåttan 5 å 6 6 5 å 6 5 6 5 4 å 5 1858 Öfver medelmåttan 7 5 16 415 4 4 å 5 3 ä 4 7 1859 Fullt medelmåttig 4 å 5 5 å 6 5 16 5 5 4 7 å 8 1860 Icke obetydligt under medelmåttan 5 å 6 5 5 415 516 6 3 å 4 Westmanlands län.
Sädespriser.
Understöd för missväxt.
17 den också ungefärligen utgjorde under medelåret 1858, blir hela årliga förbrukningen af alla sädesslag till föda ät menniskor 200,000 tunnor; till utsäde fordras enligt ofvanstående uppgifter 66,486 d:o; af spanmål anses ungefärligen användas till kreaturens utfodring, enligt hvad här nedan närmare uppgifves 84,000 d:o; då hela årliga förbrukningen blir 350,486 tunnor.
Om nu antingen medeltalet af skördens belopp för åren 1856—1860, utan afdrag af utsädet, eller den i uppgifterna till Finans-komitén antagna skörden lägges till grund, då i förra fallet hela den årliga skörden blir 397,073 och i det senare 420,289 tunnor, blir i båda fallen skörden inom länet mer än tillräcklig och lemnar ett öfverskott, att till andra orter afyttra.
Detta belopp kan beräknas till 46,500 ä 69,800 tunnor.
Hvad priserna å sädesslagen angår, så voro de, enligt de årliga markegångstaxorna, de i följande Tat.
Litt. tabell Litt.
E. utförda.
Något annat understöd för missväxt och annan skada å gröda har icke under denna period ägt rum, än ett undsättningslån, som år 1856 af Eders Kongl. Maj:t beviljades åt Lånsta byamän samt enkan Anna Pehrsdotter i Kifsta och Anders Myrberg i Muren, till ett belopp af 1,500 R:dr Runt, i anseende till liden hagelskada.
Vilkoret var lånets återbetalande utan ränta inom ett år derefter, hvilket ock fullgjordes.
D. Hela skördebeloppet.
1 M d a f d rag af utsädet.
Ut an afdrag af utsädet.
Blaudsäd.
Arter.
Hvete, j Råg.
Ar 1856 Tuunor 9,732 171,235 31,264 38,688 17,955 3,108 49,980 12,976* 199,774 39,080 58,032 23,940 4,662 74,970 » 1857 » 17,042 171,235 42,989 96,720 35,830 9,693 99,960 20,286 199,774 50,805] 116,064 41,895 8,547 137,445 » 1858 » 22,708 156,964 35,172 67,709 26.932 10,878 174,930 25,952* 185,503 42,988 87,048 32,917 12,432 203,920 » 1859 » 13,798 156,964 42,989 77,376 29,925 11,655 247,425 17,042 185,503 50,805 96,720 35,830 13,209 218,415 » 1860 » 17,042 142,695 39,080 116,064 32,917 9,324 87,465 20,286 171,234 46,896! 135.468 38,822 10,878 112,455 Summa 80,322 799,093 191.494 396,557 143,559 44.658 659,760 96,542 941,788 230,574 493,332 i 173,404 49,728 747,205 Och medeltal för de 5 åren 16,064 159,819 38,299 79,311 28,712 8,932 131,952 19,308| 188,358 46,115 98,666 34,681 9,946 149,441 1 uppgiften till Finans-komitén be- räknades årliga skörden till . ... 24,475] 196,970 51,627 102,250 35,654 9,313 171,200 Tab. Titt. K. Markegång spriser.
Enligt Förordningens formulär Litt. A. Enligt Förordningens formulär Litt. B. !
Arter, i År 1856 36 18 50 16 50 9 75 13 12 27 — 32 37 21 — 17 06 9 62 13 34 j » 1857 25 12 14 50 13 — 7 50 10 25 20 62 31 — 17 75 15 50 9 — 12 25 — — O 1858 18 90 11 02 10 47 6 50 8 48 16 70 23 — 12 31 11 65 6 50 9 07 — — )) 1859 18 — 11 25 10 25 6 75 8 50 16 — 20 — 11 50 11 — 7 50 9 25 — — » 1860 20 — 13 — 11 50 7 50 9 50 16 — 20 — 11 50 11 — 7 51 9 25 — — Medeltal 23 60 13 65 12 34 7 60 9 97 19 26 | 25 27 14 81 13 24 8 02 10 63 — — Landsh.-Ernb. uti Westmanlands län und. ber. för åren 1856—1860. 3 18 Westmanlands län.
Trädgå rdsskötsel.
Kreatursskötsel.
Någon egentlig odling af nya sädesslag kan icke anses hafva ägt rinn, ehuru bland annat blifvit gjorda några försök med fodermajs, hvilka dock sedermera icke blifvit i ökad skala fullföljda.
Trädgårdsskötseln och fruktträd södling en drifvas egentligen blott på herregårdar, och äfven der mer eller mindre omsorgsfullt.
De synas likväl vinna något mera uppmärksamhet än förr, och äfven hos allmogen ser man på ett eller annat ställe, att några fruktträd planteras, och att en eller annan trädgårdssäng finnes anlagd för odlande af de allra vanligaste trädgårdsväxterna.
Ganska mycket återstår ännu att önska i denna väg, och någon betydlig framgång står knappast deruti att vinna, förr än man lärer att så sköta trädgårdarna, att af dem kan påräknas någon verklig behållning, hvilket med högst få undantag nu icke är förhållandet.
De höga arbetslönerna och bristen på arbetsfolk göra dem mycket dyrskötta.
Måhända skall likväl hågen för denna binäring något lifvas derigenom, att vid åtskilliga folkskolor undervisning lemnäs åt barnen angående trädgårdsväxternas och trädgårdsjordens enklaste behandling.
Då antalet af vinterfödda kreatur säkerligen icke undergått någon väsentlig förändring från år 1858 till 1860 års slut, och all anledning är att förmoda, det tillförlitligheten af de uppgifter, som i detta afseende lemnades till Finans-komitén, är fullt ut lika stor, som den, hvilken genom nu infordrade särskilda uppgifter skulle kunna vinnas, upptagas här i bifogade tabell
N:o 3 de vid 1860 års slut vinterfödda kreaturen till alldeles samma antal, som i uppgiften till Finans-komitén.
Bland hästarne äro icke upptagna de, som finnas vid Strömsholms stuteri, och hvilka utgjorde 194 stycken af olika åldrar.
1 de flesta socknarna finnas inga getter, och der de finnas äro de i allmänhet ganska få.
Skörden af liö och andra icke till rotfrukter hörande foderväxter har, enligt de ingifna tredje årsväxtberättelserna, ansetts som följer: år 1856 öfver medelmåttan, år 1857 fullt medelmåttig, år 1858 fullt medelmåttig, år 1859 vida under medelmåttan och år 1860 mycket god.
Denna skörd har varit tillräcklig för länets behof och till och med lemnat tillgång till någon försäljning åt andra orter, särdeles Stockholm.
Enligt uppgifterna till
Finans-komitén kan väl antalet af kreatur anses hafva vunnit någon tillökning, men hvad som numera utgör hufvudsakliga skilnaden emot förr, är att djuren i senare tider betydligt bättre underhållas, och att man mer än förr vinnlägger sig om anskaffande af goda djur.
Sedan detta hushållningssätt blifvit antaget, äro vexlingarna uti djurens antal, i följd af missväxt på foder, mindre starka, emedan de flesta jordbrukarne, då fodertillgången för året minskas, ändå bibehålla sina kreatur och antingen fodra dem mindre, eller ersätta bristen genom spanmåls användande vid utfodringen.
Ungefärliga beloppet af spanrnäl, som i medeltal användes till kreaturens utfodring, kan, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med uppgifterna till Finans-komitén, antagas till minst 84,000 tunnor, hvaraf inom socknarna på landet: utan specifik uppgift om olika sädesslag 64,513^ tunnor, råg 405, korn 86, blandsäd 922 och hafre 4 4,1354 tunnor, tillsammans 80,062 tunnor; i Köping: utan specifik uppgift om olika sädesslag 700 tunnor; i Sala: dito dito 2,500 tunnor, tillsammans 3,200 tunnor; hvartill komma städerna Westerås och Arboga, från hvilka inga uppgifter i detta hänseende blifvit lemnade, minst 738 tunnor; summa 84,000 tunnor.
Dessutom uppgifves på landet hafva varit till utfodring begagnade 2,100 tunnor potatis, och 1,312 tunnor rotfrukter, bestående af både potatis, kålrötter, rofvor och morötter; men säkerligen har af dessa jordfrukter vida mera utfodrats, ehuru sådant icke noggrannt blifvit uppgifvet.
Ingen socken finnes, der icke sädesutfodring förekommer, men vid jemförelse socknarna emellan står denna utfodring alldeles icke i något förhållande till kreaturens antal.
Beträffande af kastningen af ladugården genom lefvande kreaturs försäljning till andra orter, genom försäljning af kött, smör, ost, ägg, mjölk m. m., kan här lämpligen anföras hvad länets Hushållnings-Sällskap i sin berättelse för 1858 derom säger.
Der yttras följande: Westmanlands län.
Ladugårdsalstcr och priser derå.
19 »Af uppgifterna till Jernvägs-undersöknings-komitén visar sig, att från samtliga socknarna på landet utföras, dels till andra socknar och städerna inom länet, dels utom länet, årligen omkring 7,741 större kreatur, samt 22,469 mindre, äfvensom att till socknarna införas, dels från andra socknar inom länet, dels från andra län, endast 3,522 större och 3,338 mindre kreatur, hvaraf synes, att inom länet produceras ett icke ringa antal kreatur utöfver uppfödarnes egna hushållsbehof.
Produktionen synes störst i Salbergs fögderi och minst i Bergslags, i hvilket sista införseln är mer än dubbelt större än utförseln.
I öfriga fögderier öfverstiger utförseln införseln flerdubbelt.
Största importen sker till Westerås, naturligtvis såsom följd af den större allmänna kreatursmarknaden i September månad derstädes årligen, dernäst, synnerligast från närmaste fögderierna, till Köping och Sala, och minst till Arboga.
Exporten utom länet är störst till Stockholm och särdeles från Wäsby fögderi, dernäst till Upsala, särdeles ifrån Salbergs fögderi, som derjemte till Falun och Gefle exporterar ett öfvervägande antal småkreatur, men få större djur.» »Af ladugårdsprodukter i öfrigt utföra samtliga socknarna på landet varor, uppskattade i lass om 40 LtC till ett antal lass af 15,533, och införa 3,751 lass, af hvilka 3,174 belöpa sig ensamt å Bergslags fögderi.
Exporten är störst från Kungsörs fögderi, dernäst från Westerås och Strömsholms fögderier, från hvilket sistnämnda den likväl mer än 31 gång understiger exporten från Kungsörs.
Exporten är störst till Stockholm, särdeles från Kungsörs fögderi, dernäst till Westerås, från Westerås fögderi, samt till Skinnskatteberg, Ströms holm, Köping, Arboga och Norberg, särdeles från Kungsörs fögderi.
Af varor, uppskattade i kannor, hufvudsakligen således mjölk, importeras från landet till Westerås stad 320,000 kannor, synnerligast från Westerås fögderi, men äfven ifrån närmaste socknar inom Strömsholms och Wäsby fögderier; till Sala 11,600, till Köping 21,650 och till Arboga 2,723 kannor, naturligtvis från närmaste grannskap, till Upsala från Salbergs fögderi 5,100 kannor, och till Enköping från Wäsby fögderi 4,000 kannor.
Härvid måste anmärkas, att en stor del af exporten sjöledes icke är uppgifven, samt att sålunda, utom allt detta, en ganska stor trafik och export, i synnerhet på Stockholm öfver Mälaren, sommartiden äger rum, såväl af lefvande djur som smör, ost, kött och mjölk.»
Af detta Hushållnings-Sällskapets yttrande visar sig tydligen, att ladugården lemnar öfverskott utöfver ortens egen förbrukning.
Priserna å kreatur och ladugårdsprodukter äro upptagna till de i följande tabell Litt.
F. utförda Tab. Litt. belopp enligt de årliga markegångstaxorna.
Dessa priser kunna snarare anses något för låga, än för höga.
1 fråga om djurracernas tillstånd och förbättring är att anmäla följande: beträffande först hästafveln Tab. Litt. får upplysas, att vid Strömsholms Stuteri som vid 1856 års slut hade 189 hästar, nemligen 44 hingstar och 59 ston från 1 till och med 4 års ålder, samt 41 hingstar och 44 ston öfver 4 år, var antalet af hästar vid slutet af hvarje år det i tabellen Litt. G. å följande sida uppgifna.
Markegång spriser ä ladugårdsalster.
Smör. LS. Torrt fläsk.
Torrt kött.
LtE.
Oxe. st.
Ko. st.
Fär.
St. Lamm. st.
Gäs. St.
Ägg’ Tjog- År 1856 12 8 8 25 5 25 9 — 123 — 61 50 8 25 4 12 2 — 53 77 » 1857 13 33 8 62 5 12 9 75 112 50 56 25 8 — 4 — 2 — — 56 — 83 » 1858 11 40 7 80 4 60 8 — 96 — 48 — 7 10 3 55 1 85 — 51 — 70 » 1859 12 50 7 — 3 35 10 — 80 — 40 — 5 75 2 87 1 75 — 50 — 75 » 1860 10 50 7 25 4 75 10 — 100 — 50 — 7 — 3 50 2 12 — 50 — 75 Medeltal 11 96 7 78 4 61 9 35 102 30 51 15 7 22 3 61 1 94 — 52 — 76 20 Westmanlands län.
Stamholländeri.
Schäferi. o
Åtskilliga private hingstägare inom provinsen upplåta dessutom sina hingstar till betäckning af allmänhetens ston.
Deribland finnes vid Geddeholm i Irsta socken en hingst af Percherons-race, som år 1859 började att begagnas.
Westmanlands-Aäsfarna äro, med undantag af de, som falla efter Strömsholms hingstar, i allmänhet icke vackra, men deremot ganska starka och uthålliga, i synnerhet då fråga icke är om att köra fort, utan blott att draga stora lass.
Den vanliga tyngd, som efter en häst lassas då hjuldon begagnas, är 3 Sk«, och det äfven då vägarne äro djupa.
Icke sällan inköpes, i synnerhet i Bergslagstrakterna, vid Hedemora marknad goda hästar från Jemtland och Norrland.
Herremännen inom provinsen, samt en och annan af allmogen, hafva temligen allmänt börjat vinnlägga sig om förbättrande och förädlande af hornboskapen, dervid Ayreshire-racen allmännast varit eftersökt när man haft för afsigt att bereda sig en stadigvarande race.
På en egendom har Galway-racen blifvit begagnad och i flera år bibehållen, derifrån äfven ett och annat djur blifvit till andra ställen afyttradt.
Många hafva likväl föredragit att söka sig mera utmärkta djur af den gamla i provinsen befintliga hornboskapen, i synnerhet af den så kallade Strömsholms-racen, och hafva genom att föda dem väl kommit till ganska goda resultater.
Allmänt erkännes också, att ehuru många, många högst dåliga djur finnas, i synnerhet hos den mindre bemedlade delen af allmogen, kreaturens beskaffenhet betydligen förbättrats, hvartill i främsta rummet bidrager, att de i allmänhet bättre födas.
I Augusti månad år 1860 uppställdes vid Lycksta i Romfartuna socken ett Kronans stamholländeri af Ayreshire-racen, och vid samma tid väcktes äfven ett, sedermera till verkställighet kommet förslag, att genom bildandet af ett bolag tillvägabringa ett enskildt stamholländeri af inhemska djur och på sådant sätt bibehålla och förbättra den gamla Strömsholms-racen.
Hvartdera holländeriet består af 20 kor och 2 tjurar.
Sedan vederbörande beslutit att sammanslå de flera inom riket befintliga mindre schäferierna af Southdowns-race, och derutur välja djur till endast 3 större, samt arrendatorn af Johannisbergs Kungsladugård icke funnit skäl att emottaga ett sådant större schäferi, har det förut vid nämnde Kungsgård stationerade, Kongl. Maj:t och Kronan tillhöriga, stamschäferi af denna race år 1857 blifvit förflyttadt till Riseberga i Nerike.
Racen har dock för enskild räkning blifvit bibehållen och vårdad, så väl vid Johannisberg sorn underlydande Ridö samt vid Hagbyholm i Irsta socken, och har blifvit kroiserad med afkomlingar af de större baggar, som åren 1856 och 1857 blifvit från England införskrifne för racens förbättrande och förstorande.
Afkomlingar af denna race äro eftersökta, men ännu föga spridda.
En egendomsägare har förskaffat sig några får af den så kallade Cotswolds-racen, men så nyligen att några resultater deraf ännu icke kunna synas.
I öfrigt är Tab. Litt. G.
Hästafveln vid Strömsholms Stuteri.
A n t a 1
Af stuteriets hingstar betäcktes
Vid stuteriet födde föl.
Hingstar.
Stou.
Bland Bland privates ston.
Hingst- föl.
Öfver 4 år gamla.
Under 4 år gamla.
Summa. stuteriets ston.
Vid Ströms- holm.
Å andra orter in- om länet.
Stoföl.
År 1856 39 53 92 41 61 102 41 139 184 17 17 34 i » 1857 38 51 89 39 59 98 41 226 178 14 14 28 » 1858 40 51 91 41 55 96 41 215 lil 14 16 30 » 1859 41 53 94 42 51 93 43 189 71 18 16 34 » 1860 42 54 96 44 48 92 43 139 93 19 12 31 Summa — — — — — — — — 82 75 157 Westmanlands län.
Biskötsel m. m. Epizootier.
Jordbrukets utvidgning.
Gödsling.
Stängsel. 21 fårafveln icke väl skött inora provinsen, och får af de finare ullsorterne finnas nästan icke, åtminstone icke under egentlig rationel behandling.
Svinafveln är, med få undantag, drifven blott för husbehofvet.
Svin af god beskaffenhet saknas likväl icke, men de äro af många olika slag, och på blott få ställen iakttages ordentlig behandling för racernas bibehållande.
Allmogen föder dem i allmänhet för klent, i synnerhet under betestiden.
Angående fjäderfän är ingenting särskildt att anmärka; dock kan antagas, att deras antal och produkter äro tillräckliga för länets behof och till och med lemna något öfverskott till försäljning åt andra orter, egentligen Stockholm.
Biskötseln är inom länet alltför litet drifven.
Emellertid har Hushållnings-Sällskapet, för att åt densamma bereda uppmuntran och förbättring, år 1859 ät en för saken intresserad person lemnat understöd till en resa till Schlesien, i ändamål att inhemta närmare kännedom om det Dzierzonska sättet att behandla bien, och införskaffa sådana af det frommare italienska slaget.
De kupor, som inkommo, misslyckades likväl till det mesta under första året, men anledning är att snart åter nya kupor skola vinna framgång, och ingifna reqvisitioner å biboningar efter Dzierzonska sättet lemna förhoppning att biskötseln småningom skall blifva behandlad med mera intresse.
Några farsoter af svårare beskaffenhet hafva icke under åren 1856—1860 varit gängse bland husdjuren.
Ar 1860 var väl under våren och början af sommaren tungröta (sår på tungan) så allmänt gängse bland hornboskapen, att man torde kunna antaga, att två tredjedelar af i orten underhållna kreatur deraf voro angripna, men sjukdomen var i allmänhet af mild natur, och medförde aldrig fara för djurens lif, om den rätt behandlades.
Under år 1857 voro tyfösa lunginflammationer och under åren 1859 och 1860 qvarka gängse bland hästar, och under år 1859 brandartad ros samt nästan alla åren mjeltbrand bland svinkreaturen, men likväl icke af så smittbar beskaffenhet, att några offentliga åtgärder behöfde vidtagas emot smittornas spridande.
Utbildad springorm förekom år 1860 hos en häst, hvilken dödades.
Jordbrukets utvidgning och förbättring genom nyodlingar, vattenaftappning, grunddikning, ängsvattning och öfversilning, ökad mängd och förbättrad beskaffenhet af gödningsämnen m. m. kunna nu icke uppgifvas särskildt för den period, som denna berättelse omfattar, men med ledning af uppgifterna till Finans-komitéri framläggas dessa förhållanden nu approximativt för de 25 år, sorn föregingo år 1858.
Så uppgifves, såsom ren tillökning i arealen, dels genom odlingar, dels genom sjösänkningar, dels genom sjö- och åstränders samt sankare marks vallning af sig sjelfva till fastare mark, en areal af 10,531 tunnland åker och 3,596 tunnland äng.
Förbättringar genom grunddikning uppgifvas till en areal af 1,276 tunnland.
Dessa förbättringar hade hufvudsakligen skett under de år 1858 närmast föregående åren, och hafva säkerligen under åren 1859 och 1860 betydligen ökats, åtminstone fördubblats.
Genom vattenaftappning uppgifvas 10,043 tunnland hafva blifvit förbättrade, och på 670 tunnland anmäles öfversilning af äng vara använd.
Under femårsperioden har pä enskild bekostnad en upprensning af Sagån emellan Bispebo och Wäsby qvarnar i Sevalla socken blifvit verkställd för en kostnad af 4,000 R:dr Runt.
I den man kreaturen numera bättre födas än förr, både ökas och förbättras visserligen den animala gödseln, men hos allmogen i synnerhet skötes den icke med den omsorg, som derå borde användas, och tillvaratages föga eller intet den flytande spillningen.
Herremännen sköta den bättre och på mångå ställen väl, öka gödselns mängd genom komposter af dy och andra blandningar, som öfvergjutas af kreatursurin, samt använda äfven kalk och benmjöl.
Guano blef äfven använd några år, men begagnas nu icke så mycket, dels i anseende till dess dyrhet, dels ock derföre att otjenlig väderlek och oerfarenhet vid dess begagnande på åtskilliga ställen minskade dess verksamhet, hvaraf misstroende mot densamma alstrades.
Den nya stan^rseZ-förordningen, af den 21 December 1857, hade redan verkat mycket godt vid slutet af år 1860, ehuru mången, i synnerhet ibland allmogen, då ännu icke rätt fattade dess anda, och derföre fort - 22 Westmanlands län. Hushållnings-Sällskap.
Agronomer.
Landtbruksskola.
Mejerier. farande underhållit och till och med ånyo uppsatt onödiga gärdesgårdar.
I den mån de gamla gärdesgårdarna börja att förfalla, ser man likväl nn allt mer och mer, att de icke iståndsättas, utan tvärtom borttagas, och mången förut tvifvelsam tinner nu med förvåning, att ohägn mindre förekommer än förr.
Att både besparing af dagsverken och af trädvaror derigenom skall uppkomma är naturligt, men ännu är för tidigt att deraf se några allmänna verkningar.
Landthushållnings-Sällskapets verksamhet och inflytande hafva gjort mycket gagn inom provinsen, i synnerhet sedan det genom femtedelen af minuterings- och utskänknings-afgifterna för spritdrycker erhållit mera tillgångar att för sitt ändamål använda.
Filial-af delning arne, hvilka under åren 1856—1860 utgjorts af inom hvarje socken organiserade Landtbruks-nämnder, hafva likväl icke motsvarat sitt ändamål, utan varit föga verksamma; till afhjelpande häraf hafva sedermera annorlunda beskaffade filial-afdelningar, färre till antalet och omfattande större distrikter, blifvit organiserade, hvilka man kari hoppas komma att lemna förmånligare resultater.
Desse så kallade Landtbruksföreningar äro nu 6, och omfatta hvar och en ett distrikt, så att ett utgöres af Norrbo, Siende och Ytter-Tjurbo, ett af Thorstuna, Simtuna och Wåla, ett af Ofver-Tjurbo och o Wagnsbro, ett af Norbergs, ett af Skinnskattebergs och Åkerbo samt ett af Snefringe och Tuhundra härader.
Hushållnings-Sällskapets andel i utskänknings- och minuterings-afgifterna utgjorde: år 1856: 5,726 R:dr 82 öre, år 1857: 6,049 R:dr 86 öre, år 1858: 5,599 R:dr 77 öre, år 1859: 7,363 R:dr 89 öre, och år 1860: 7,325 R:dr 9 öre Runt.
Landtbruksmöten för länet hafva årligen varit hållna, der täfling splöjning och expositioner af djur, redskap, samt jordbruks- och slöjdalster ägt rum, och der premier blifvit utdelade, så väl för plöjning, som för uppvisade djur och andra produkter.
Att bestämdt uppgifva dessa mötens inflytelse är ganska svårt, då deras verkan icke kan vara hastig, men säkert är, att de haft sin del uti de framsteg, jordbruket gjort; att de nu omfattas med mera intresse än förr; och att expositionerna af djur och redskap i allmänhet de senare åren varit rikhaltigare än i början.
Den nytta synas de bestämdt hafva medfört, att ändamålsenliga redskap blifva allt mer och mer begärliga.
Statens kringresande Agronomer hafva utöfvat. en högst gagnande verksamhet inom provinsen.