Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolar fått sig uppdragit betydligare Förmynderskap; och ehuru hvar och en af bemälte
Domstolar noga iagtragit den pligt, att göra sig behörigen underrättade, det den tillförordnade Förmyndaren innehade sådan förmögenhet, att han borde anses vederhäftig att under förvaltning taga det gods honom anförtroddes, har dock, enär
Domstolarne varit i okunnighet om h va rand ras vidtagne enahanda åtgärder, det sluteligen utrönts att Förmyndaren, kommen på obestånd, icke ägt tillgång att återgälda allt hvad han för sine pupiller emottagit, hvaraf jemväl ytterligare inträffat, att de, sorn lämnat Förmyndaren försträckningar, samt dervid i möjligaste måtto tillsett sin säkerhet, ändock, genom det de icke varit i tillfälle att Lcg-Uts&oitets Betänkanden.
' 415 erhålla kännedom om ali den förnjyndare-ansvarighet, för hvilken försträckningstagaren häftade, helt och hållit gitt miste om återbetalning af hvad de honom lein nät.
På sådan grund har Utskottet ansett nödvändigheten fordra, att utfinna något medel, hvarigenom, till undanrödjande af nyssnämnde Itändelser, en mera säker allmän kännedom må kunna, så vidt görligt är , vinnas huru många mer eller mindre vidsträckta Förmynderskap livar och en person innehafver eller orri han derifrån är fri; Och Utskottet har, i följd af den förevarande motion, funnit sig böra vara sorgfällig, att dertill uppgifva ett sådant förslag, sorn, då det å ena sidan i möjligaste måtto ledde till sitt syftemål, ä den andra åter icke medförde så beskaffade svårigheter och olägenheter,' hvilka med skäl kunde anses göra det föreslagne mindre verkställbart.
Vid den härom företagne pröfning haf Utskottet trott sig inse, att livad Herr Borgmästaren Cederborg till antagande framstält, det ingen skulle till Förmyndare förordnas vid annan Domstol än den, hvarunder han lyder, innefattar dels en icke antaglig förändring af nu gällande Bättegångs-Ordning, dels en märkbar obillighet, helst såmedelst skulle inträffa , antingen att Domstolarne skulle komma att taga befattning med Öfver-Förmyndare-vården och Föra rnyndares tillsättande för Omyndige, hvilka icke voro under deras Domvärjo lydande, eller ock att de personer, hvilka voro närmast skyldige och berättigade att tillse de Omyndige och att ansvara, för deras Egendom, blefvo utestäng - 416 Lag-Utskottets
L etan k anderi .■ de från denne dera tillkommande befattning’* fastän de dei lill vöre skicklige; Äfvensom ock Utskottet funnit, att Herr Borgmästarens förslag, det Hof-Bätternes rättighet att för omyndige personer af Frälse-Ståndet förordna Förmyndare, borde försvinna, skulle utgöra en olilläilig kränkning af de förmonef detta Stånd äger och genom Privilegier, samt Fegéringsformen, blifvit för det samina förvarade.
Utaf de flere utvägar, dem Utskottet,- med åsidosättande af dé nyss om förmäldte, ansett kunna i förrbesagde afseenderl komma i fråga och vara tjenlige, har Utskottet förmodat* det ingen borde' finnas mera lämplig änden, att de Domstolar, hvilka det tillkommer, att för o-' myndige förordna Förmyndare, blifva skyldige* att, då dertill utses sådané personer, sorn utom Domsagan äro boende, derom genast underrätta den Domstol, hvaiunder den tillsatte För-' myndaren lyder, hvilken sistnämnde Domstol sedan bör åligga , att berörde förordnande r destf Fhirtnyriderskaps - Protocoll anteckna, men aff den utsedde Förmyndaren icke får förr tillträda Förmynderskapet, innan berörde anteckning blifvit verkstäld och han derefter Förornandef emottagit, hvilken omsorg med besörjandet af nyss omförmäldte anteckning och Förmyndareförordnandets öfverlemnande bör bestridas af en utaf
Domstolen dertill emedlertid serskildt utsedd, inom Domsagan boende, god man, hvilken det komme att tillhöra, icke allenast aff skvndesamt vid samma Domstol styrka, det han behörigen fullgjort nämnde sitt uppdrag, utan ock att, intill dess han det samma uppfyll, Lag-Utskottets Betänk anden’. under Förmyndare-ansvar vårda den omyndiges egendom.
Genom iagttagande häraf anser Utskottet den följd blifva, att hvar och en, sorn. vill underrätta sig huruvida en person är med Förmyndare-vård besvärad, kan både derom, och om vidden af berörde ansvarighet, vinna tillförlitlig visshet endast vid den Domstol, hvarunder denne person lyder, som nu ej kan ernås, Ulan medelst den i det närmaste omöjliga ålgärd, att i ämnet söka upplysning vid hvarje af de Domstolar, som äga att Förmyndare förordna, äfvensom att således Domstolarne sjelfve, enär fråga blifver att till Förmyndare antaga den eller dem, som ej äro boende inom deras jurisdiction, blifva i tillfälle, att inhämta kunskap, huruvida sådan befattning kan denne eller desse, med bibehållande af den omyndiges säkerhet, anförtros.
Det har icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, att, vid en persons oftare inträffande ombyte af hemvist, anteckningar vid de flere
Domstolar, under hvilka han således lydt, kunnat skje om de honom uppdragne Förmyndare-vård-j nader; Men, sådant oagtadt, har dock Utskottet trott det icke skäligen kunna, enligt hvad Herr Borgmästaren Cederborg synes vilja antaga, ovilkorligen åläggas hvarje sådan till annor ort afllyttaride person, att förse sig med bevis från Domstolen angående förhållandet i berörde del; samt att, innan han ett dylikt bevis företett, han ej må af den Domstol, under hvars domvärjo han kommit, till Förmyndare förordnas; Utan har Utskottet förmodat, att, då någon beKihang till Riks.St.
Fröt. lgiy • 1S1S. 7:de Sami.
N:r $4, 418 Log-Utskottets Betiinkanden, tydlig svårighet och omgång ej kan blifva att utröna på hvilka serskildte orter personen längre eller kortare tid haft sitt hemvist, forskningen om hvad uti besagde ämne å desse orter sig tilldragit, ehuru mera besvärlig, likväl, icke är omöjlig. X följd häraf, och fastän Utskottet har anledning att ett sådant stadgande, som det ofvanomförmäldre, varder, vid den under händer varande omarbetning af Civil - Uagen, iagttagit, finner dock Utskottet, med afseende på den väsendteliga nytta både för omyndiges säkerhet och äfven till bevarandet af den allmänna Crediten nämnde stadgande ostridigt skall medföra, sig äga skäl tillstyrka, att det samma må nu antagas och genom utfärdande Författning till allmän efterrättelse förständigas, för värkställigheten hvaraf Uiskottet anser hinder icke böra deraf uppstå att ett större besvär vid Öfver-Förmyndare - vården
Domstolarne såmedelst tillskyndas, än det de hittils fått vidkännas.
Ständers granskning och ompröfvande varder detta vördsamt understäldt.
Stockholm den q April 1818.
Betänkande angående frågan om förändring af 8 Cap. 1 §.
Gijtermåls-Balken. Ijdg-Utskottets Betänkanden. 41g Sedan Kongl. Majit uti Nådig Proposition till Riksens Höglpfl.
Ständer af deri 19 nästledne Februarii, i sammanhang med det förslag, som Kongl. Maj:t låtit genom den förordnade LagCornmittéen utarbeta till en ny Concurs-Lag, tillika till Riksens Ständers antagande i Nåder öfverletnnat ett af bemälte Committé uppgjordt, samt af Kongl. Majit i Dess Stats-Råd, efter det Kongl. Majlts Högste Domstol blifvit hörd, öfvervägadt och granskadt förslag till ändring af 8 Cap. 1 §.
Giftermåls-Balken; Så hafva samtelige Respective Riks-Stånden, enligt ankomne Protocolls-Utdrag för den 12 nästvekne Martii, till Lag - Utskottet remitterat, att äfven öfver detta sistnämnde meddela utlåtande.
I följd däraf har Utskottet till pröfning företagit berörde förslag till den §., sorn skulle sättas i stället för nu gällande 1 §. af 8 Cap. Giftermåls-Balken, hvarvid Utskottet icke kunnat undgå att finna rigtigheten både deraf, att forum för ingifvandet af ägtenskaps-förord blifvit uttryckligen bestämdt, och att detta forum ansets böra vara i den ort, der Makarne äga sitt bo och hemvist eller sätta sig ned att bo, hälst den underrättelse om Makarnes egendoms förhållanden, som af Förord vinnes, lämpligast måste der sökas; Äfvensom
Utskottet ej eller trott den i allmänhet föreskrifne tiden för Förordets lagfö'jd , i anseende till den redan i Lagstiftningen erkända vigten af dess tidiga offentliggörande, böra utvidgas.
Men då, enligt Kongl. Brefvet den 15 September 1773, trolofvade äga, att, sedan lysning å behörig ort sket-t, söka 430 Lag-ZJtskottets BelUniandenl vigsel å hvilken annan ort de åstunda, för hvilken rättighets begagnande hinder kunde uppstå, om lagföljd af ägteuskaps-förord alltid och ovillkorligen skulle, inom den utsatte korrtare tiden verkställas i Makarnes forum domicilii, äfvensom Utskottet förestält sig den händelse, att personer, sorn ingå ägtenskap, låta sig sammanvigas på den ort, hvarest endera af dem då vistas, eller der lysningen för sig gått, och straxt derefter afflytta till annan mera aflägsen ort, der de sätta sig neder att bo, har Utskottet funnit det tillägg nödigt, att, om vigseln är förrättad i annan ort än den, som antingen är eller blifver deras bonings-ort, så att lagföljden ej kan ske på sätt i allmenhet föreskrifves, skall Förordet inom bestämd tid ifrån vigseln företes inför Rätten i vignings-orten , samt, sedan Makarne kommit till deras hemvist, hos
Domstolen derstädes ingifvas, med bevis från förstnämnde
Rätt, att detsamma blifvit der företedt.
— Genom Förordets uppvisande i vignings-orten är redan ändamålet af dess offentliggörande hufvudsakligen vunnit, och Utskottet har således ansett en rymligare tid för ingifvandet deraf i bonings-orten kunna utan våda äga rum, samt i följe däraf trott sig kunna föreslå densamma till en månad i Stad och å landet till det Ting, som infaller näst efter tre månader ifrån det Makarne till bonings-orten kommit.
För denna tillämpning har Utskottet hämtat ytterligare stöd vid betragtande deraf, att hustrun, hvars rätt och förmon egenteligen genom Förordet åsyftas, lätteligen skulle kunna förgäta denna formalitet, då hon, flyt - Lag-Utskottets Betänkanden. tad till en annan ort, kommer att sakna råd och biträde af dem, hvilka det tillkommit att hennes rätt före giftermålet bevaka.
På desse grander föreslår Utskottet följande redaction af ifrågavarande §: ”Vilja
Man eller Qvinna, der hon Enka ”är, eller giftoman å mös vägnar göra Förord ’’sig emelian före ägtenskapet; då skola de det ”skriftligen och med tvenne vittnen upprätta, ”innan vigsel sker.
Ej må Förord göras om ”annat, än makarnes giftorätt, eller till förfång 33för dem, som bättre rätt till egendomen adert ’tid hafva.
— Ägtenskaps - Förord skall öppet ”ingifvas till Hatten i den ort, der Makarne ”hafva sitt bo och hemvist, eller sätta sig ne”der att bo, i Staden inom åttonde dagen, och ”på Landet å nästa Ting, sedan vigsel skett; 3’Och late Rätten det i Protocollet införas: är ”vigsel å annan ort förrättad, och kan förty den ”lagföljd ej ske, som nu föreskrifven är, då skall ”Förord, inom sagde tid , hos Rätten i vignings”orten företes, och varde det, då Makarne till ”bonings-orten kommit, sist inom en månad i ’’Stad, och å Landet vid det Ting, som näst ”efter tre månader infaller, till rätter Domstol ”ingifvit, med bevis af Rätten i vignings-orten, ”att det der företedt varit: är ej med förord ”så förfarit, sorn nu sagdt är; vare det kraftlöst. ”Hvar, som begär, äge att hos Rätten undfå ”del af ägtenskaps-förord.3’ Detta varder dock till Riksens Höglofl.
Ständers vidare granskning vördsamt öfverlämnadt.
Stockholm den 13 April 1818- Lag-Utskpttets Betänbanden.
Stunders Lag-Utskotts Betänkande , rörande förslag till ändringar uti 7.de Capitlet Rättegångs-Balken, hvarigenom dess förra stads*anden, tillika med Kongl. Förordningenj den 15 October 18I0, angående vissa omständigheter i afseende å Inteckning i fast egendom kommo att till deras verkan upphöra.
Jemte det Kongl. Maj:t, uti Nådig Proposition den ig:de näst!idne Februarii, till Riksens Högloft.
Ständers antagande öfverlemnat ett af den tillförordnade Uag-Cotnmittéen utarbetadt förslag till ny Concurs - Lag, har ock Kongl. Maj:t i lika ändamål lemnat Riksens Högloft.
Siande?
del af det utaf bernälte Coinmittée uppgjorde, samt af Kongl. Majit i Dess Stats - Råd, efter det Kongl. Majits Högsta Domstol blifvit hörd, öfvervägade och granskade förslag till ändringar uti 7tde Cap. Rättegångs - Balken, hvarigenom dess förra stadganden, tillika med Kongl. Förordningen den 15 October 1810, angående vissa omständigheter i afseende å Inteckning i fast egendom, kommo att till deras verkan upphöra.
I anledning deraf hafva ock samtlige respective Riks-Stånden, genom Protocolls-Utdrag för den 12 i sistlidne Martii Månad, hänskjutit till Kag-Utskottet att pröfva berörde förslag och yttrande deröfver afgifva, vid verkställigheten hvaraf Utskottet ansett sig i förening dermed äfven bora under öfvervägande taga det Lag-Utskottets Betänkanden.
423 förut till Utskottet, den 5:te Januarii detta ar, från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade, af Riksdags - Fullmäktigen Carl l^redrik Berg från Götheborgs och Bohus Län dit ingifna Memorial, hvaruti Riksdags - Fullmäktigen från samma Län Johan Lejdits sig jemväl förenat, genom hvilket den förre anmärker, att stadgandet uti 1 §. af ofvannämnde Capitel uti RättegångsBalken, rörande Intekning af gäldenärs fasta gods, skall af
Domstolarne i så måtto olika tillämpas, som en del såsom fast gods äfven beräkna hus, vattenverk och andra inrättningar på Landet, sorn å annans grund äro uppförde, hvartill anledning deraf skal hämtas, att Lagen uti 10 Cap. 2 §.
Giftermåls-Balken bestämmer, att ingendera af Makarne njuta giftorätt uti sådane af den andra Makan före äktenskapet ärfda hus och vattenverk, i följd hvaraf bemälta
Domstolar uti de samma bevillja Intekning för gäld, hvaremot andra
Domstolar åter endast meddela intekning i jord å Landet, frälse-ränta eller vattenverk, som innehafvas med full ägande rätt.
På grund häraf har Riksdags-Fullmäktigen Berg ansett nödigt, att närmare må bestämmas, hvad fsåsom fast gods bör beräknas, och i den förmodan, att dertill icke bör hänföras besagde hus, vattenverk och inrättningar, som äro å annors grund byggde och anlagde, liemstält, att föreskrift derom uti Lagen måtte meddelas.
Hvad således ej mindre af Kongl.
Maj:t är vordet i Nåder framstäldt, än jemväl uti nyssberörde Memorial blifvit föreslagit, har hos Utskottet kommit under noggrannt skärskådan - '424 Lag-Utskottets Betänhanden. de; Och som de föreskrifter, hvilka innefattas uti ofvannämnde förslag till 7 Capitlet af Rättegångs-Balken, till en betydlig del äro de samma, hvilka redan uti berörde Gap. af allmänna Lagen och uti serskildta Författningar äro gifna och gällande, samt till den öfriga delen, hvarigenom antingen ändringar uti nu varande stadganden, eller nya sådane, skulle komma att antagas, af Utskottet ansetts vara så beskaffade, att de både äro erforderlige och jemväl, efter Utskottets tanka, ostridigt skola medföra ordning och allmän säkerhet; Så har Utskottet funnit sig icke äga anledning att dervid göra någre anmärkningar; Men då tillika hos Utskottet, dertill af ofvanberörde utaf Riksdags-Fullmäktigen Berg väckta motion föranledt, i betraktande kommit, att, enär uti Rikets nu gällande Lag, egenskapen af hvad å Landet såsom fast gods bör beräknas, icke är nog tydligen bestämd, samt detta förhållande kan lemna tillfälle till olika begrepp hos Domsfolarne, att under sådan benämning äfven böra komma hus, annan byggnad och vattenverk å Landet, hvilkas innehafvare icke hafva ständig ägande rätt till grunden, hvarå de äro uppförda, hälst för en sådan slutsatts anledning kan hämtas utaf Lagens lydelse uti to Cap, §. Giftermåls-Balken, hvilken tydning
Utskottet likväl funnit vara destomindre lämplig, sorn begreppet om fast gods synes böra vara, att rättigheten så val till grunden eller jorden, som till hvad derå finnes, äro i ägarens hand förenade , från hvilket begrepp
Utskottet tror den tanka icke kunna föranledas, att hus å ofria tomter i Lag-Ulshottets BctänKanden.
Stäclerne ej böra såsom fast gods anses, da skyldigheten att erlägga årlig tomtöreafgift för ägarne medför en så ständig rätt till granden , att de ej annorledes kunna från den skilljas, utan genom det lösen för husen till dem betalas, liar Utskottet, på grund af allt detta, ansett nödigt, att ett förordnande vidtages, hvarigenom förekommes, att uti förenämnde å annors grund på Landet uppförda hus, byggnader och vattenverk, Intekning, liksom uti fast gods derstädes, icke må beviljas, och såmedelst förslräekningsgifvare förledas, att tro sig vinna en säkerhet genom sådan Intekning, hvilken deruti ej är förvarad.
I öfrigt har ock Utskottet fästat sin uppmärksamhet dervid, att, ehuru de föreslagne ändringar uti oftaberörde
Capitel endast hafva för afseende förhållandet med Intekningar uti fast gods för fordringar, och att således, 1' genom de samina, någon rubbning icke åstadkommes uti hvad Kongl. Förordningen den 13 Junii 1800 föreskrifver om Intekning af Arrende-Cotracter och den af sådan åtgärd härflytande följd och säkerhet, olika meningar derom dock kunna möjligen fattas, ledande till skiljaktige förfaranden af
Domstolarne och deraf uppstående oundgänglighet af rättelsers sökande eller Lag-förklaring; af hvilket skäl Utskottet trott det blifva nödigt, att uti nämnde Capitel en tydlig bestämmelse jemväl lemnäs, att nyssbemälte Kongl. Förordning blifver till sin fulla kraft och verkan äfven hädanefter gällande.
I följd af hvad, på satt berördt är, blifvit anfördt, får Utskottet tillstyrka, att det af Kongl. 426 Lag-Utskottets Betänkanden.
Maj:t till Riksens Hoglofl.
Ständer öfverlemnade förslag till ändringar uti y:de Capitlet Rättegångs - Balken, hvilket, enär det redan uti tryckta Bihanget till Respective Riks-Ståndens Protocoll vid nu påstående Urtima Riksdag influtit, och således kommit till allmän kännedom, Utskottet till undvikande af vidlyftighet, ansett sig kunna undgå, att till hela dess vidd låta uti detta Betänkande införa, må af Riksens Ständer gillas och antagas, såsom hädanefter gällande Bag, hvarigenom Bagens (förra stad^anden i detta ämne, tillika med Kongl. Förordningen den 15 October 1810, till deras verkan komma att upphöra; Men Utskottet får tillika föreslå följande tillägg vid nämnde förslag, nemligen att 12 §. deraf må erhålla sådan lydelse: ”Ej må Intekning bevilljas i hus, annan ”byggnad och vattenverk, hvarmed ständig rätt ”till grunden icke är förenad.
Ej eller må In”tekning bevilljas i annan Egendom, än den ”gäldenären vetterligen genom laga fång förvärf’’vat, och deraf han ägare är, då Intekning sö”kes; Är Egendomen koramtnen i hans hand igenom fång, som Eagföras bur; varde ej In?’tekning faststäld, förr än uppbud skett.”
Äfvensom att vid slutet af Cap. intages: §• 29- 3,Om Intekning af Arrende - Contracter är ”serskilt stadgadt.” Till Riksens Hoglofl.
Ständers vidare ompröfvande varder detta allt vördsamt understäldt.
Stockholm den 13 April 1818. Lag-Vtsiottets Betiinkanden.
Betänkande angående det af Kongl. Maj.t till Riksens Ständers antagande i Nåder framstäldte förslag till ny Conelli's-Lag.
G^enom Nådig Proposition af den ig nästvekne Februarii har Kongl. Maj:t gifvit Riksens Höglofl.
Ständer tillkänna, icke allenast att vid den allmänna klagan, sorn länge varit förd öfver brister i de nu gällande Författningar angående Concurser, det icke undfallit Kongl. Majtts uppmärksamhet', att
Hagarne i detta afseende ej äro nog tydliga och bestämda, och ej eller nog kraftiga, att förekomma ett otillbörligt gäckande å Gäldenärers sida af Fordringsägarens rätt, utan ock att Kongl. Majtt, som ibland sina dyraste pligter räknar vården om allmänt förtroende, hvarå nyssnämnde förhållande äger ett skadligt inflytande, med tillfredsställelse trott det kunna antagas, att ämnets beskaffenhet medgåfve ett särskildt stadgande härom, utan afbidan på hela den öfriga Lagstiftningens fullbordande, hvarföre ock Kongl.
Majit låtit genom den tillförordnade Lag-Commitéen utarbeta Förslag till en ny Concurs-Lag; och har Kongl. Maj:t tillika i Nåder förmält, att sedan Kongl. Maj:t, efter det Dess Högste
Domstol blifvit deröfver hörd, uti Dess Stats-Råd öfvervägat och granskat berörde Förslag, har Kongl. Majit fattat
Nådigt beslut att öfverlemna detsamma till Riksens Ständers antagande, hvarvid dock Kongl. 42 8 Lag-Utskottets Petänkanden. i afseende å Stadgandet uti 3 Gap. 4 §. af Concurs-Lagen, som utsätter för vårdslös Gäldenär straff af fängelse med arbete, där sådant kan vara att tillgå, i Nåder velat göra det för* behåll, att när sådane Arbets- eller CorrectionsHus varda i Riket inrättade, hvilka medgifva ett behörigt afskiljande utaf personer, som der hållas, Kongl. Maj:t då må äga att genom särskildt Kungörelse förordna, det vårdslöse Gäldenärer böra till slika Arbets- eller CorrectionsInrättningar försändas, hälst de allmänna fängelserne egenteligen erfordras för de under ransakning varande fångar.
Efter det Riksens Höglofl.
Ständer fått emottaga nämnde Nådiga Proposition samt det dervid bifogade ofvanomförrnälte Förslag, tillika med de uti Högste Domstolen och uti Kongl. Majus Stats-Råd hällne, detta ämne rörande Protocoll, hafva samtelige Respective Riks-Stånden, genom Protocolls-U tdrag för den 12 i nyss förflutne Martii månad, till Eag-Utskottet remitterat alla dessa Handlingar, i ändamål att Utskottet skulle öfver det framstälte Förslaget afgifva yttrande; I följd hvaraf Utskottet, som derjemte, i likstämmighet med hvad Kongl. Majit uti förrbesagde Nådiga Proposition förklarat sig hafva förordnat, erhållit del så väl af Eag-Commitéens författade och till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifne Motiver till de föreslagne Eag-förändringar, som ock af de särskildte delar af Eag - Commitéens Förslag, hvilka Kongl. Majit förändrat eller icke antagit, har med den noggranliet, sorn ärendets vigt kräfJrer, granskat ej mindre de i den föreslagne nya Lag-Utskottets Betänkanden'.
429 Concurs-Lagen antagne förändrade stadganden jemte de skäl, hvilka uppgifvits hafva till desamma föranledt, än äfven sjelfva sammansättningen af Förslaget.
Då Utskottet således nu går att aflemna dess på berörde föregångne öfverläggningar grundade Utlåtande, anser Utskottet sig icke böra underlåta att först förklara, det Utskottet på egen, af erfarenheten jemväl vitsordad kännedom derom, att de i nu varande Concurs - Författningar befintelige brister och saknade Förordnanden föranledt dertill, både att Gäldenärer ägt tillfälle att gäcka sine Borgenärers rättmätiga anspråk om betalning för sina fordringar, och om ansvar
I Gäldenären för dess handlingssätt, samt äfven att olika förfaranden vid sådana frågors afgörande hos Domstolarne ägt rum, ansett beliofvet att i möjligaste måtto bibehålla det allmänna förtroendet, och att förekomma allt, som kan verka till detsammas störande, påkalla nödvändigheten att mera skyndsamt vidtaga en förbättring utaf den del af Lagstiftningen, hvilken skall tjena till dessa ändamåls vinnande, än att i sådant afseende afbida den tid, som oundgängeligen fordras för enahanda lika nödiga åtgärder vid de öfrige grenar af Lagstiftningen; hvarföre ock Utskottet tror sig äga största skäl hemställa, att, sedan Kongl. Majit i Nåder låtit föranstalta Förslag till en sådan förbättring, något hinder för pröfningen deraf icke må förefinnas.
Ffvad således beträffar nämnde P'örslag, det Utskottet desto mera ansett öfverflödigt att låta uti detta Betänkande inflyta, som, genom vid detta Riksmöte verkställd anstallt, att tidigare 43° Lag-Uts&ottets Betänkande!!. an vid de förre Riksmöten varit vanligt, fran trycket låta utgå Eihanget till Riks - Ståndens ProtoColl, samma Förslag på sådant sätt redan ar utfärdadt och kommit till en allmännare kännedom, har Utskottet funnit, att den systematiska indelning, soln vid Förslagets upprättande blifvit följd, och sammanförandet på ett ställe af de särskildte dertill hörande ämnen, jemte StadganderneS författande i likhet med det uti Allmänna Fägen antagne sätt att uttrycka dess bud, medföra så val för den mindre kunnige, sorn för Domaren, en större lätthet att inse Föreskrifternes innehall, än den Method för deras framställning, som både uti Kongl, Stadgan om Afträdes- och Förmåns- samt Boskillnads- och Urarfva-Mål af den a 8 Junit 1798 och jemväl uti de föregående Concurs-Författningar blifvit begagnad: att icke allenast uti alla de delar, hvaruti Fagstiftningen i ämnet nu är vacklande och osäker, samt lemnat rum för skiljaktig tydning, klara och bestämda Fagbud äro meddelte, som kunna förekomma de ofta hittills rönte möjligheter att tillintetgöra eller tillbakaliälla den lidande Rorgenärens rätt, och att befordra, det en vårdslös eller bedräglig