Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 1838 års slut berodde på indrifuing 11,280 R:dr hos 24 personer. 1839 37,679: 9. 4. „ 93 1840 30,447: 4. — „ 76 1841 24,177: 46.10. „ 74 1842 52,989: 4. — „ 125 I proportion till lånebeloppet hafva lagsökningarne varit mindre vid Central-Kontoret än Afdelnings-distakterne, men i förhållande till de belopp, som disponerats af ståndspersoner och allmogen, betydligast emot den sednare.
Direktionen fortfarande varit angelägen att bibehålla Riksmyntskassan i god proportion till de utelöpande sedlarne, synes af nedanstående tablå, hvaraf äfven inhämtas, att Direktionen vid intet tillfälle ulgifvit sedlar till så stort belopp, som reglementet tillåter.
Utom hvad redan är nämndt om missbruken af privat-bankens låneunderstöd, kan man vidare påstå, med temlig visshet, att diskont-rörelsen — som i början var dubbelt så stor som kreditiv-rörelsen, och sedermera till och med år 1842 bibehållit en mer eller mindre Öfvervigt, troligeu derföre att den ensam vid opåräknade mindre pennirgebehof kan anlitas — icke på sådana vilkor som privat-bankens reglemente utsätter, kunnat vara till någon fördel för idkare af landtbruk, eller mera allmänt sådana närin - 31 gar, som icke skyndsamt återgifva förlags-kapitalet, samt att bankens sedelemission, som till och med år 1840 var i jemnt stigande, verkat en stegring i varuvärden och landtmanna-produkter, samt i följd deraf äfven i fastighetsvärden och jordarrenden, sorn sedermera i återfall hållit jemna steg med sedelemissionens minskning, hvadan ock derest alla de genom privatbanken utlånte kapitaler vid oktroytidens slut skola plötsligt indragas, utan alt någon annan låne-inrättning inom provinsen organiseras för att öfvertaga och successive inkassera Privat-bankens fordringar, man icke utan skäl torde kunna antaga, det hafva varit bättre om Privat-Banken aldrig funnits till.
Här tillägges en tablå, utvisande Smålands Privat-Banks ställning efterföljande år:
Tecknings- s uruma.
Uteståen- de på Di- skont- räk- ning.
Utestående på Kreditiv- räkning.
Summa for- dran å Di- skont- och Kreditiv.
# "O . 2: Sf B TT4 C n I/ C
IT* Ti ~ — • 5 7 ÖJC 3 n CD O . sr ® Behållning af Riksmynt.
Utelöpande Kredit- sedlar.
Odisponerad fond för yt- terligare $e- ! del-emission. 1838 och 1838 per medium 1839 „ 1840 „ 1841 „ 1842 „ 1.280.400 1.280.400 1.482.800 1.482.800 1,484,800 735,346 999,715 1,118,137 1,055,128 1,011,360 375,144 677,335 755,620 803,422 680,870 1,110,490 1,677,050 1,873,757 1,858,550 1,692,230 149,812 143,325 144610 136,007 123,752 389,088 676,835 751,500 629,260 489,885 960.164 1,870,770 2,104,045 1,957,480 1.657,370 431.108 175.015 244,057 271,237 404.015
Det med Eders Kongl. Maj:ts nådiga sanktion bildade allmänna Brandstods-bolag för åbyggnader och lösören på landet omnämndes i sista Femårsberättelsen, men hade då ännu icke träd t i verksamhet.
Detta skedde den 14 Mars 1839 och vid första brandstods-årets utgång den 1 påföljde November bade från 56 Sockne-kommitléer blifvit aflemnade försäkringsuppgifter till ett värde af 5,373,770 R:dr.
Genom oafbrutet tillopp af nya intressenter och äfven, efter sista Bolagsstämman, genom partiel förhöjning af förr uppgifne värden till mera öfverensstämmelse med de verkliga, har total-försäkrings-summan så småningom vuxit till 9,020,720 R:dr, enligt uppgifter från tillsammans 80 sockne-kommiltcer.
Häraf är tydligt, att inrättningen vunnit allmänhetens förtroende.
Vid indrifningen af sista årets brandstod, som utgick i 2:ne terminer, i anledning af en straxt före årets 32 slut inträffad, ehuru icke förr än efter utdebiteringen anmäld, större brandskada, hördes dock från ett och annat håll missbelåtenhet med den drygare utbetalningen, hvilken missbelåtenhet likväl endast inom en enda kommittés distrikt ledde till någon följd, såmedelst att inom Grenna socken uppgifter återkallades för en försäkrings,-summa af 70,000 R:dr.
Följande tariff visar förhållandet emellan försäkringsvärde, utdebiterade brandskadeersättningar och förvaltnings-omkostnader, samt det belopp, sorn af desse utgifter belöper på hvarje 100 R:dr försäkringsvärde.
Försäkrings- värde.
Utdebiterade brandställe- och förvaltniogs-om- kostnader.
På hvarje 100
R:dr försäk- ringsvärde belöper.
Ar R:dr.
R:dr. sk. r:st. sk. r:st. 1839 . . . 5,373,770 2,100 — i 1840 . . . 6,043,230 2,622 44 7i 2 l 1841 . . . 6,924,930 2,268 47 4^ 1 7 1842 . . . 7,887,510 12,571 4 Hl 7 1 2 Bland inrättningar på landet märkas äfven nu Sparbankar, nemligen 1 i Wernamo, 1 vid Hörle bruk och 1 i Linderås socken.
Om den första förmäles, att den räknar sin tillvaro från 1836 och år 1838 hade en insättnings-fond af 2,647 R:dr, hvilken år 1841 ökats till 16,003, men genom uttagningar år 1842 nedgick till 5,920, såsom man förmodar, i följd af den redan då kännbara penninge-förlägenheten.
Om Sparbankerne på Hörle och i Linderås saknas alla detaljunderrättelser.
Socknemagasiner finnas till ett antal af 41; bolags-magasiner 5, och af possessionater bildade magasiner för underhafvandes bispringande 3.
De sistnämdes fonder äro ej uppgifne och för de öfrige upptagas sockne- och bolags-magasiners fonder gemensamt.
De utgjorde vid 1842 års slut 6,921 tunnor 31 A kappar af olika sädesslag, och dessutom ett penninge-kapital af 2,808 R:dr 5 sk. 7 r:sL Banko tillhörigt Magasins-inrättningen i Hakarp.
Uti de få reglementen, som på sednare tider kommit till Läns-styrelsens granskning eller kännedom tillfälligtvis, har jag funnit stadgadt, att när spannemåls-fonden genom räntevinster hunnit ett bestämdt belopp, hälften eller i-del alltid skall innehållas, för att vid inträffande missväxt vara att 33 tillgå till utdelande af understöd, äfvensom, alt efter mindre gynnsamma skördar lånetiden kan på vissa villkor prolongeras; det vill alltså synas, som man gjort en början med dessa inrättningars förändring till undsättningsanstalter, i hvilken egenskap allenast de, enligt hvad i föregånde Femårsberättelsen utförligare yttrades, kunna blifva al nytta.
Krogrörelsen på landet hålles ännu inom trånga gränser, ty ej mer än två privilegierade krogar finnas, men den har i stället ett öppet fält vid gästgifvaregårdarne, hvarest den också florerar.
Lönnkrogen drifves nu mindre än förr såsom rörelse, men tillfällige försök äro ännu talrika.
Det stadgande att köpare i mål, som angå brännvinsförsäljning ej må vittne bära, utgör, såsom ofta blifvit yttradt, det väsendtligaste hindret att utrota ifrågavarande osed.
En RättareSkola för Jönköpings
Län har, efter fruktlösa rådplägningar om ett gemensamt Landtbruks-Institut för alla de tre Småländska Länen, blifvit inrättad på egendomen Bjädesjöholm i Östra Härad, som för ändamålet är förpantad.
Skolan grundas å ett genom aktieteckning bildad t kapital, och har i nåder fått sig beviljadt ett årligt understöd af statsmedel 1,000 R:dr B:ko intill nästa Riksdag.
Den öppnades i början af Oktober sistlidet år, och af de personers nit, som öfvertagit ledningen, samt föreståndarens skicklighet har man skäl hoppas, att den skall medföra mycken nytta, genom det lemnade tillfället för allmogens barn att kunna bilda sig antingen för eget jordbruks bedrifvande, eller till rättare vid större possessioner, hvarest de nya landtbruksthaorierne vanligen först bepröfvas och om de befinnas gagneliga, vidare spridas tili allmogen, som först, efter en sådan vunnen erfarenhet, förändrar gamla bruk och vanor.
Hushållningssällskapet> under hvars ledning ofvannämnde Jägareförening och Landtbruks-Skola blifvit bildade, har, för att underlätta och utbreda sin verksamhet till Länets alla delar, organiserat 16 filial-a fdelningar med sine särskilte ordförander och distrikter, hvilka hafva Hushållnings-Sä!(skåpet i Residens-staden till föreningspunkt.
I Sällskapets syftemål att utbreda kännedom och öfning uti ett förbätttradt jordbruk och landlmanna-industrien, hafva ytterligare 2:ne häften af Sällskapets skrifter blifvit utdelade;] expostioner af förbättrade redskap för åkerbruk och landlmanna-slöjder flere gånger oqk på särsilta ställen föranstaltade, hvarvid un Femårt-Bträuelse fr.
Jönköpings Lin. 5 34 derrättelse lemnats om redskapens konstruktion och användande; profplöjningar hafva blifvit anställde flere gånger dels vid Jönköping, dels vid Eksjö med prisutdelningar till skicklige plöjare; tillfällen hafva blifvit beredde att få köpa pålitlige foderväxtfrön till lättnad vid cirkulations-bruket, som mer och mer vinner förtroende.
Anvisningar äro lemnade till begagnande af kalljästfoder i ladugården, rofodling till ladugårdsbehof, till fårafvelns förbättring och fårskötsel.
Linkulturen har blifvit uppmuntrad medelst beredande af tillgång till tjenligt linfrö, samt mindre belöningars utdelande till skicklige spinnerskor, m. m.
Sällskapet har för öfrigt måst mycket egna sig åt egne ekonomiske angelägenheter och skulle, mer än som skedt, vara till provincens nytta, om det uti sin verksamhet icke vore inskränkt af bristande penningetillgångar, då det icke har någon annan fond än de knappa årsafgifterne af dess Ledamöter.
Bland desse sednare befinna sig väl possessionaterne och ett stort antal af den besutne allmogen, men här kan icke påräknas sådane uppoffringar för ailmäut gagn, som i bättre lottacle orter framkallat mera lyckade bemödanden för jordbrukets upphjelpande.
Dock måste man erkänna,jall intresset för sällskapets verksamhet är lifligt och understödjes efter förmåga, i hvilken anda flere af Länets innevånare icke mindre än Sällskapets medlemmar utmärkt sig och bland dem för tjenar särskilt nämnas Kapitenen vid Jönköpings Regemente, H.
Key, som med nit och ospard möda medverkat till Jägareföreningen och Rättare-Skolan.
I ett så brutet och ojemnt land som Jönköpings
Län, framstår såsom ett synnerligt behof, förbättring af vägarne.
Till sådane förbättringar i trakten af Residens-staden hafva förslager blifvit uppgjorde, men ehuru Länets innevånare af deras realiserande skulle i längden hafva mycken fördel, är ej att förvänta det allmogen, som behöfver använda sin arbetskraft på mera direkt lönande företag, skall finnas villig att dertill lemna bidrag.
Statens mellankomst är härvid nödig, ej allenast med understöd, utan ock genom anställande af kunnige personer till arbelsföretagens ledning, helst sådane saknas i orten, hvilket är mindre underligt, då först i sednare tider man i denna del af administrationen börjat använda vetenskapsidkare.
Under sista qvinqvennium hafva vägarne, i följd af tjenliga föreskrifter angående den ärliga lagningen och genom Kronobeljeningens uppmärksamhet å denna sednare, förbättrats både i jemnhet och fasthet. 35 Organisationen af folkskolorne i enlighet med Kongl. Stadgan den 18 Juni 1842, sorn ännu blott förberedes och åt dessa skolor kommer att »ifva .
Ö utseendet af en alldeles ny institution, må i korthet omnämnas, innan nian öfvergår till nästa artikel.
Af Länets 128 socknar hafva 70, mest inom de fattigare trakterne, Mo och Wassbo, samt en del af Össbo Härader, i underdånighet sökt statsbidrag för ofvannämnde ändamål, de fleste dock icke öfver 53 R:dr 16 sk.
Rko årligen.
Behofvet af ett slikt understöd kan icke ställas i tvifvelsmål när man ihogkommer, att på desse fattige kommuniteters egen del faller, att förse skolläraren med det öfrige af hans för den orten rundeligt tilltagne löneförmoner, byggnaden och underhållet af skolhuset med inventarier och ändtligen att förse de barn med kläder och kost, under skolgångstiden, hvilkas föräldrar äro antingen oförmögne att fylla barnens of vanberörde behof, eller finna det beqvämligast att genom tredska eller liknöjdhet kasta en af föräldra-omsorgens tyngsta bördor på kommunen.
Antalet af sådane barn kan någorlunda beräknas efter det från Wässbo
Hära d till ziffran uppgifne förhållandet emellan baekstugusittares antal till hemmansägares j arrendatorers och brukares samt indelningshafvares, hvilket är såsom 19 till 25.
De stora förhoppningar, som grundlagt denna nya institution, synes icke delas af folket, och Läns-styrelsens egna åsigter derom, bland hvilka ingick, att någon del af de kostnader, som icke utan ansträngning å kommuniteterncs sida, nu göres för inplantandet af ett ytligt bokvett, som i allmänhet icke kan underhållas eller förökas, varit bättre använde på barnens undervisning i de bandslöjder och praktiske yrken, hvaraf de i en framtid skola hafva sin utkomst — äro uttalade i det underdåniga betänkande Eders Kongl. Maj:t behagade infordra öfver Rikets Ständers underdåniga förslag till stadga om folkundervisningen och böra alltså ej här onyltigtvis upprepas. 6:o Städer.
Jönköping, befolkningen uppgick, enligt mantalslängden för år 1842, till ett antal af 4,599 personer, och hade således under sistförflutne fem år ökats med 435 personer.
Nativitetens öfvervigt öfver mortaliteten har 36 varit 21, oqh antalet af inflyt lärje följaktligen utgjort 414-, hvaraf mästa delen tjenare och arbetsfolk.
Inflyltniugshågen hos landtfolket — till en del väckt genom vestra förstadens anläggning, som under 3 ä 4 år gaf ovanlig arbetsförtjenst åt ett större antal arbetare än staden förut ägde, och beredde ett lättare tillfälle för personer af arbetsklassen att uppfora egna boningar — hotar emellertid bär sorn i flere städer med en öfverbefolkning, som vid tillfälliga missgynnande förhållanden, såsom dyr tid, bristande arbetsförtjenst, torde i en framtid lemna tali ika aspiranter på allmänt understöd, till våda för städernes i allmänhet bälLre än landsbyggdens, ordnade fåttigvårds-anslalter.
Någon epidemisk sjukdom har under sislförflutne åren icke varit gångbar i staden.
Icke heller har någon ny Öfversvämning inträffat, ehuru hösten år 1842 vattenmassan i Lillsjön och Wetlern småningom steg till en ovanlig höjd och när de vanliga höslstormarne begynte sitt spel, nppdrefvos Wettrens vågor med sådan våldsamhet emot Slorsjöradens uthusbyggnader, att en del af desse och mera allmänt de för valienbamtning i "Wettre!! anlagde brygger bortrycktes.
Efter rådplägning med Chefen för allmänna väg- och vattenbyggnader, uppgjordes af sakkunnig person förslag att, genom en förbyggnad af sten, skydda Storsjö-raden emot Wettrens åverkningar, men det befanns att kostnaden skulle blifva allt för stor och derföre har planen i sin helhet hvilat» Slädens undervisnings- och bildnings-anstalter omnämnas i nästföregående Femårs-bevättelse.
Simskolan finnes icke mer, men konsten öfvas flitigt i de staden ©ingifvande sjöar.
Med Lär doms-Skolan kommer, enligt Ed ers Kongl.
M»j:ls nådiga Bref den 1 November 1839, att förenas en fullständig Apofogist-skola, med Rektor, 2 Apologist-lärare och lärare i en för begge Skolorna gemensamt förberedande klass, jemte lärare i teckning — så fort lokal för denna skola hinner beredas; dock äro Apologisterne vedan i verksamhet, så att endast tillsättande af Rektor och lärare i teckning är beroende på fullbordandet af skolhus-byggnaden, dertill ritning nyligen blifvit af Eders Kongl.
En Collega vid denna skola är tillika lärare i gymnastik.
Vexelundervisnings-skolan s
Söndags skolan och flickskolan underhållas af staden och de medel, som af fattig vårds-direktionen förvaltas.
I den första undervisas omkring 130 barn af en lärare, som tillika är kate - 37 ket och på sådan grund njuter presterlig tjenstårsberäkning.
;ir jemväl lärare i söndags-skolan, der tillfälle är öppnadt för yngre arbetare vid bandtverkerier och fabriker att omkostnadsfritt vinna öfning i skrif- och räknekonst, historia och geografi.
Antalet af elever vid Militärskolan har under de sednare åren betydligen minskats, utan tvifvel af den orsak, att vid de flesta regementer finnas fullt antal surnumerärer, som gör att utsigterna till inträde vid armén såsom Officerare äro ringa, men måhända också derföre, att med så organiserade skolor som denna, en brist i den militäriska uppfostringen synes vara oskiljaktig, den nemligen, att man der saknar medel, att sorn sig bör vaka öfver elevernes uppförande, äfvensom att bibringa dem den praktiska bildningen.
Om tillståndet i afseende på sedlighet och laglydnad gäller i det bela, livad sorn tillförene blifvit yttrat.
Samhället lider visserligen ännu af husfäder och makar, som af mångårig vana så hemfallit under dryckenskapslastens välde, att en återgång till ordentlig lefnad och huslig verksamhet är föga att hoppas; men de bättre lefnadsvanor hos det uppväxande slägtet, som önskades i sisla Femårsberätlelsen, ser man icke blott i perspektiv, utan, åtminstone i någon mån, äfven i verkligheten.
Brottmåls-annalerna för sednaste qvinqvennium likna det näst föregåendes.
Der förekommer ej mera än en person, tilltalad för lifssak, nemligen en för barnamord angifven qvinna, som dock af Eders Kongl. Maj:t till lifvet benådades, och af gröfre brott i öfrigt endast två djerfva inbrottsstölder.
Ringare brott emot egande-rätten förekomma deremot mera ofta, och en efter fång-journalen för år 1842 lemnad uppgift, att häktade personer varit i förhållande till tolknummern, betydligast från Jönköpings stad, nemligen såsom 1 till 48, är onekligen ett bekymrande förhållande, som dock något mildras deraf, att bland personer, som blifvit vid stads-domstolarne lagförde, mångå icke tillhört stadens befolkning.
Burskap å bandel innehafves för närvarande af 36 personer, af hvilka 14 idka viktualiehandel och 4 äro bosatte i köpingen "Wernamo.
De bär boende biträdas af 24 bokhållare och heljen ter och deras bevillning uppgick sista året till 537 R:dr.
Rörelsen synes vara medelmåttig såsom de föregående åren, utom hvad angår handeln med manufaktur-varor, som sjun - 38 ker till obetydlighet genom det att Stockholms och Götheborgs handlande i mängd besöka marknaderne, dit de medföra fullständige varulager.
Snustillverkningen vid 6 fabriker, alla tillhörige handlande, utgör fortfarande den hufvudsakliga grunden för ägarnes välstånd och föremålet för de betydligaste affärerna på stället.
Spannemåls-handel har varit de sednare åren af någre idkad, dock ej i större skala, och spekulationen svnes äfven hafva vändt sig åt skepps-rederi; ty stadens handlande äro nu mera antingen helt och hållet, eller till någon del ägare af 8 seglande fartyg, sorn äro af de smärre dimensioner, att de kunna passera kanalerna, och användas till inrikes fraktfart.
För trafiken på liufvudstaden begagnas utom det förut nämnda, ett bolag här tillhöriga ångfartyget Kommendör-Kapten, ett annat ångfartyg kalladt Östergöthland, hvilka, så länge årstiden det medgifver, underhålla kommunikationen med nämnde stad, hvar femte dag.
Befraktningar direkte på utrikes ort äro icke mera att här påräkna.
Brunsten och takstickor, förr de enda och obetydliga föremålen för ortens export, kunna förmodligen nu mera härifrån icke med fördel utföras, och det jern sorn här vågföres, finnér afsättning hos de större exportörerne i Götheborg.
Sjöfarten synes hafva vunnit någon förkofran, enligt hvad hamn-inkomsterna föranleda, hvilka under sistföiflutna fem år varit i jemnt stigande och tillsammans utgjort 21,553 R:dr.
Dessa medel äro, med undantag af 2,400 R:dr, som till fond för framtida större reparationer, med 400 R:dr årligen blifvit reserverade och hittills icke behöft anlitas, använde till aflöning, hamnens underhåll och smärre reparationer, jemte afbetalningar å de lån, som dels i Rikets Ständers Riksgälds-kontor och dels hos enskildta personer, emot Borgerskapets äldstes förbindelser, fått upptagas för arbetets fullbordan, hvilka lån om få år varda slutligen godtgjorde.
Nästlidet års mantals-längd upptager: af de under skrå lydande 106 liandtverks-mästare med 66 gesäller och 132 lärlingar, för hvilkas borgerliga rörelse en sämmanräknad bevillning af 791 R:dr 24 sk. varit påförd.
Under Hall-rätt lydande handtverkare: 2 färgare, 3 spegel-fabrikörer och 3 urmakare med 7 Gesäller och 13 lärlingar; bevillningen för dessa uppgick till 99 R:dr, och närings-idkare ieke lydande under skrå eller Hallrätt. 1 apothekare, 4 bagare, 9 bryggare, 2 källarmästare, 4 slagtare, 7 spisqvarters-idkare och 2 sockerbagare med 36 arbetare, af hvilka bevillning sistlidet år blifvit erlagd till belopp af 237 R:dr 24 sk. 39 Borgerskapets ekonomiska ställning anses icke de sednare åren hafva försvagats.
När flit och sparsamhet förenas med erforderlig skicklighet i vrket, kan handtverkaren i allmänhet påräkna en tarflig bergning; men en hastig förkofran, eller solid förmögenhet är sällsynt, då ärfda medel dertill icke lagt grund.
I vissa yrken förnimmes brist på arbete och afsättning, en enkel följd af förtjenstens fördelning på flere idkare, än som deraf kunna vinna utkomst.
Privat- och Sparbankens lånelillgångar anlitas betydligt af stadens innevånare, men oaktadt, efter tillkomsten af den förra, fastighets- och varuvärden genast uppjagades och först nu kunna anses, de förra på kulrainations-punkten och de sednare, hvad landtmanna-produkter angår, i fallande synes någon öfverdrifven spekulations-anda eller skakning i affärs-förhållanden icke hafva varit på stället derigenom framkallad.
Om förmånen för närings-idkare utaf de af Banken lemnade understöd, åberopas hvad förut är yttradt.
Sparbankens lånerörelse, nu mera öfverstigande 100 R:dr Banko, är deremot för samhället af vigt och de derifrån lemnade förslräckningar till stadens innevånare, för närvarande uppgående till 49,370 R:dr, deraf 20,670 R:dr mot inteckning i fast egendom, utgöra för flera stående förlagslån både till byggnads-företag och borgerlig rörelse.
Hela summan är fördelad imellan några och sjuttio gäldenärer.
I I allmänna utskylder har en icke obetydlig nedsättning ägt rum, dels genom förändrad reglering af städernas båtsmanshåll, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af deu 21 September 1839, på grund hvaraf vakans-afgift erlägges för 5 | man, i stället för de tillförene på staden indeldte 16 man, ecb till följd hvaraf samma afgift minskats med omkring 450 Riksdaler Banko årligen, dels genom upphörandet af slerbhus-procent och centonal, samt lindring i personel bevillning och mantals-penningarnes utgörande; denna nedsättning beräknas till 1,625 R:dr årligen.
Stadens inkomster, hvaribland icke ingår tolag, utgjorde — utom hamn-, bro- och lastage-afgifter, hvilka ingå till hamn-kassan, ställd under förvaltning af en särskild
Direktion, för ändamål hvarom, jemte desse inkomsters belopp, upplysning här ofvan är meddelad — sistlidet år 5,609 R:dr, och utgifterna uppgingo till 5,146 R:dr, samt dessutom under särskildta utgifts-titlar 5,280 R:dr, eller inalles 10,426.
Skillnaden ersättes genom medel, sorn stadens innevånare sammanskjuta efter af dem sjelfve fast - t 40 ställda grunder.
Förvaltningen af stadens financiella och ekonomiska angelägenheter är, sedan början af år 1838, anförtrodd åt en Drätsel-Kom mission, sorn med nit och ordning vårdar och besörjer sina vigliga åligganden, lyckligtvis hitintills ostörd af sådane samhälls-olyckor som de staden åren 1834 och 1835 öfvergångna choleran och eldsvåda, deraf nu mera några direkta olägenheter icke förmärkas.
Slads-kassan häftar för endast 400 R:dr Banko skuld.
Stadens fattigförsörjning förvaltas, efter enahanda grunder, som närmast föregående åren varit följde, enligt det af Eders Kongl. Majit den 27 Juli 1836 fastställda reglemente, deri genom Nådig resolution den 12 Maj 1840 några förändringar, hufvudsakligen i afseende på utväljande af Direktionens ordförande, tillkommit.
Erfarenheten synes bekräfta riktigheten af de här gällande reglementariska stadganden och af antagne grundprincipen att allt understöd bör, så vidt ske kan, af den hjelpsökande återgäldas nied arbete eller annorledes.
Enligt ett år 1838 fattadt socknestämmo-beslut nedsaltes årliga falligvårds-bidragit till 10 procent af bevillning efter 1 och 2 art. och 4 sk. af hvarje mantalsskrifven person, hvilka jemte förut bestämde 16 sk.
Banko af hvarje tomt, således utgjort ordinarie bidrag till fattigförsörjningen.
Sterblius-procent och räntor å förut samlade fonder borde fylla hvad derutöfver erfordrades, men, då sådant icke inträffat, ulan kapitalerne årligen måst tillitas, hafva vid Majstämma detta år stadens innevånare funnit sig föranlålne att till ungefär dubbla beloppet höja afgiflerna af person och bevillning till likhet med hvad före 1838 utgått.
Inkomsterna upptagas i räkenskaperna för ifrågavarande fem år lill 22,895 R:dr 11 sk. och utgifterna till 24,487 R:dr Banko.