Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
D å h o n o m kvällarne satt framför sin b y r å i s ä n g k a m m a - ren, f u n d e r s a m t b i t a n d e i p e n n a n m e d sina s m å h v i t a t ä n d e r, m e d a n h a n h ö l l p å att k l ä d a af s i g, l i k n a d e h a n h e n n e s k ä m t s a m t v i d e n liten drake, s o m r u f r a d e öfver sina skatter.
på Hon s m å l o g o c h s a d e, att m a n m å s t e t ä n k a framtiden.
En gång i veckan gick hon på operan.
H a n v a r i c k e r o a d af m u s i k, s o m e n d a s t g j o r d e h o n o m s ö m n i g, o c h f ö r e s l o g, att d e i s t ä l l e t skulle g å p å n å g o n af de andra teatrarna, men hon var betagen i musik.
G a m l a Sofi hämtade henne utanför operan.
Den unga f r u n f a n n d e t f ö r t j u s a n d e att, i o l i k h e t m e d d e t v a n l i g a f ö r h å l l a n d e t, han s a t t h e m m a o c h v ä n t a d e p å henne.
1899. o m h a l s e n, m e d a n Sofi f ö r s v a n n s o m e n s k u g g a genom köksingången.
U n d e r d e å t t a år, s o m F o r s s m a n v a r i t an- s t ä l l d h o s M a x L e f v a r t, h a d e h a n a l l t m e r a till- vunnit sig sin chefs förtroende.
Men det oaktadt väckte det en viss öfverraskning, d å h a n efter g a m l e Gills d ö d blef c h e f för hela detaljaffären.
Den enda, s o m i c k e föreföll f. d. k a s s ö r s k a n, s o m n u m e d n a d l ä m n a d e sitt k ä r a g l a s s k å p.
hur arbetsam hennes m a n var, h u f v u d h a n h a d e, så s k u l l e d e förvånade alls!
förvånad, var u p p r i k t i g sak- O m de visste, h v i l k e t affärs- icke ha blifvit T y v ä r r fick d e n u n g a f r u n i c k e l ä n g e n j u t a af deras n y a våning.
H o n förkylde sig o c h d o g i n o m tre d a g a r m e d a r m a r n e o m k r i n g s i n m a n s hals.
Den stackars änklingens sorg var gränslös.
S t u m o c h tårlös skötte han sina g ö r o m å l o c h a f b ö j d e e n v i s t c h e f e n s v ä n l i g a u p p m a n i n g att taga sig en tids ledighet o c h resa bort.
L å n g t i n p å n ä t t e r n a h ö r d e g a m l a Sofi h o - nom g å fram o c h tillbaka i de tysta r u m m e n, som g e n l j ö d o af h a n s s t e g.
E n a f t o n k o m m o e m e l l e r t i d t å r a r n e s o m ett befruktande regn.
Andaktsfull s o m inför ett relikskrin, ö p p n a d e h a n sin hustrus öfversta b y r å l å d a, f r a m f ö r h v i l k e n h o n ä l s k a d e att sitta med p e n n a n m e l l a n tänderna, t y s t o c h fun- dersam.
A l l t i n g i d e n m e d klaffar o c h s m å f a c k in- delade lådan bar vittne o m den dödas stränga o r d n i n g s s i n n e.
I h u s h å l l s b o k e n s t o d o siffrorna uppställda s o m regementen på parad, bland hvilka h a n s tårar s p r e d o oro o c h förvirring.
I ett f a c k f ö r s i g l å g o n å g r a b a n k b e v i s p å h e n - nes besparingar.
H a n h ä p n a d e, d å h a n s å g, till h v i l k e t b e - l o p p d e u p p g i n g o.
D e t var j u en hel liten förmögenhet, s o m han höll i sin h a n d!
Den f ö r s t a t i d e n efter s i n h u s t r u s d ö d g i c k h a n n ä s t a n d a g l i g e n till h e n n e s g r a f m e d friska b l o m m o r.
I s a m m a m å n, s o m hans sorg mil- drades, blefvo emellertid besöken p å kyrko- gården m e r a sällsynta.
Men d å h a n s å g, att d e t f a n n s e n a n n a n, som v a r trognare m o t d e n aflidna än han själf, e r f o r h a n e n k ä n s l a af b l y g s e l.
P å h e n - nes graf l å g alltid en krans af h v i t a b l o m m o r, a l l t i d l i k a e n k e l, alltid l i k a frisk, m e d a n h a n s e g n a k u n d e få l i g g a d ä r l ä n g e n o g, v i s s n a o c h hoptorkade.
H e m k o m m e n en afton, tryckte h a n g a m l a Sofies h ä n d e r o c h t a c k a d e h e n n e m e d t å r a r i ö g o n e n för en tillgifvenhet, s o m icke bröts med döden.
Och d å h o n m e d ett förläget l e e n d e svunnit, m u m l a d e han för sig själf: » Gamla trogna för- själ! » Men d å h a n e n e f t e r m i d d a g k o m u t till k y r k o g å r d e n, m ä r k t e h a n till s i n ö f v e r r a s k - n i n g, att h a n v a r f ö r e k o m m e n.
E n a n n a n h e r r e s t o d d ä r r e d a n, l u t a d ö f v e r s a m m a graf, som d o l d e stoftet af h e n n e, s o m h a n älskat.
Den f r ä m m a n d e v a r så d j u p t f ö r s j u n k e n i s i n a t a n k a r, att h a n i c k e s å g u p p, f ö r r ä n h a n k o m - mit alldeles inpå h o n o m.
Då utstötte han ett l ä t t r o p.
Änklingen var djupt rörd: » Ah, n i här, h e r r L e f v a r t!
kunna tacka er! » Hur skall jag Herr Lefvart smålog och tryckte hans hand, och d e l ä m n a d e k y r k o g å r d e n i sällskap, gå- ende bredvid hvarandra s o m tvänne änklingar, tysta o c h allvarliga.
Och då hon ringde på dörrklockan o c h han lekfullt ö p p n a d e dörren p å glänt, t r ä n g d e h o n sig m e l l a n, s m i d i g s o m e n ål, o c h flög h o n o m som önska e t t v e r k l i g t.
d e l i k a t kaffe, s o m dessutom ställer sig b å d e d r y g t och b i l l i g t, köpen G R A F S T R Ö M — &amp; C:OS Regeringsgatan 3 1.
— Ångrostade Kaffe.
— Qötgatan 9.
Den oangenäma in- anfalla ligt beträffande nog det största uppseende, • och ter, af de med I som gjorts i Tysk- från stammarne Eedan med LÄNGRE n o g m e d att s k o g s - yxa illa går den äfven fjärilsvingar minnes, i spridda i n g e n i ö r s o l d a t e r, k n i f v a r s k r a p a m o t d e n skrof- folkningen då m e d mer bläckningens » eller m i n d r e f r a m g å n g illaluktande o r g a n i s e r a d e ett tjärans svarta form- sökte och vederbörande riksdagen ett slag af 175,000 nor, på d e t att i åtgärder an- kro- åt de fått det antaga på dets grenar.
ofvan s o m af blåst o c h regn ned- marken, att å n y o s t i g a u p p p å trä- M o t d e larf ver, limringen, finnes s o m finnas k v a r i n t e t att göra.
Rundt ungskogen läggas vidare för att hindra larfven att limsträngar g å från den äldre och s k o g e n; d e s s u t o m hålles nog- svenska skade- rofdjursaptit.
n o g t o r d e d r a g a s i g till flockar p å olika ställen i n o m riktning kunna vidta- och som ännu » äggrevision », med andra ord ba- innefattar y t a af 1 8, 0 0 0 tunn- af stora skogar, s o m höra Stafsjö o c h de till- Vira dens utgång Som Östergötlands i t r a k t e n af N y k ö p i n g s a m t mellan hennes i skogarna S ö d e r m a n l a n d o c h Öster- framfart hittills Där beteck- n a s af c i r k a t u s e n t u n n l a n d t o t a l t k a l ä t e n skog.
ha fortfarande rade jon civil nu lif under och ingeniörtiupper län.
bindelse själfva den våren härskat o c h rörelse från råda ket starkt ske med äggbelagda, på hvilket läsekrets en tusen måste betydligt naturligtvis vid- g ö r stri- oviss.
tvifvelsutan torde in- » b a t a l j m å l n i n g a r » från de h a f v a v i s a t t o s s i för- en kvinnlig amatörfotograf v i d krigsskådeplatsen, tidsödande Af äro de i och har hon den pågående utkommende- kvistar nedre f ö r att af d e n p å g å e n d e fem bilder, med ka- fram- striden.
vi i vårt dagsnummer en af v y - skogens utseende vid s. k.
u n d e r h u g g n i n g e n, h v a r v i d och ris aflägsnas delen af stammarne ningen; m e d e l s sin m e d d e l a, återger den nunnehärjade ingeniörbatal- satta arbete v å r a läsare n å g r a illustrativa tillfälle att af energiskt vidt långa, m ö d o s a m m a skogsvandringar och m y c - Göta hvilka härmassor så larfverna älskvärdaste beredvillighet underkastat sig erna p l u s e n till o m k r i n g 6 0 0 m a n u p p g å e n d e arbetsstyrka, äro drabbningarna, ställningar af skola tjäna förflytta sig öfver p å andra, af n å g r a säregna Södermanlands samt i socken ej i hög grad Iduns den Krokeks träd undanskaffas att terräng, mera gifva K i l a s o c k e n af sträckorna träd.
skog egendomar på Kolmor- i angripna A l l d e n s t u n d m e l l a n trettio o c h fyrtio tunnland däröf- land o c h består hennes friska tresseras taljområdet en observerades » brygga » sträckt egentliga de de krigsoperationerna s o m blifvit ägg- Det land, m e n särskildt att råden ver.
EFTER LIMNINGEN.
så undersökte, hvilka om- b e l a g d a, h v a r e f t e r kar- NUNNESKOG kring alla k u l l b l å s t a d e t att m a n u p p g j o r d e s. k.
yngre vakt ra » k r i g e t » s i n b ö r j a n, i tor upprättades Til, Wahlberg foto.
den möjligt, eller där till f ä k t n i n g a r n a till d e t sto- en gränsen S Y S S E L S A T T A M E D LIMNING.
grann I höstas t o g o förpost- götland, sedan g e n o m påstrykning en bunds- gas.
anfall som färg.
milliontals larver, fallit äfven samma riDgar, larflimmets Ä n d a m å l e t m e d l i m n i n g e n är att h i n d r a d e ARBETARE på bland blåklädda sistlidne höst u p p e n b a r a d e sig » n u n - n a n », s o m våra läsare vårt och SLAGFÄLT.
förvant i » n u n n a n », den fruktansvärda insekten det vimlar skogsarbetare F O R E LIMNINGEN.
FRÅN NUNNEKRIGETS har rödjas nndan, af braket snår o c h liga barken, hvarefter träden o m g i f v a s af » röd- här nu som sig från skogs- hos skogarna, skogssuset blandar vidder o c h hvarest be- erhöllo Ä E EJ dofva kvistar, kämpande, skönarens såväl öfverlägsna nume- fallande träd m e d prasslet l ä n g r e t i d t i l l b a k a här- l i g t k r i g till h e n n e s b e - ET det land, där » n u n n a n » för ofantliga motståndarnes rär s o m h v a d d e n » s t r a t e g i s k a t e k n i k e n » a n g å r.
erfarenhe- jade D i ett i n b ö r d e s k r i g, s o m t o r d e vara n å g o t i vår krigshistoria enastående, stöd NUNNESKOG » fienden » vasionen v ä c k t e natur- för att göra den åtkomlig för lim- å en annan bild äro arbetarne syssel- m e d själfva l i m n i n g s p r o c e d u r e n, m e d a n
- t a d e från detta societetslif v i d e n t i d p u n k t — s t r a x f ö r e o c h efter C a r l J o h a n s t r o n b e s t i g - ning — den mest lysande Sverige i den vägen h a f t, s e d a n A n c k a r s t r ö m s l ö n n m ö r d a r e k u l a lik- s o m j a g a d e det h ö g r e sällskapslifvets gracer p å f l y k t e n o c h t v i n g a d e s n i l l e t att s ö k a s i g härberge annorstädes än i salongerna.
O m e n så b e s k a f f a d o c h så firad u n g flickas lilla h j ä r n a i c k e s k u l l e v a r a s t a r k n o g att m o t - s t å alla f r e s t e l s e r till l i t e t f å f ä n g a, ö f v e r m o d o c h själfbelåtenhet m e d det e g n a jaget, hvar- af m a n s e n a r e v e l a t finna s p å r h o s författa- rinnan, så v o r e d e t v ä l f ö r l å t l i g t o c h å t m i n s t o n e i c k e att u n d r a ö f v e r.
M e n r e d a n t i d i g t, 1 8 2 0, v i d 2 3 års å l d e r, inträdde Sophie v o n Zelow i äktenskap m e d sedermera c h e f e n för Skaraborgs r e g e m e n t e S. v o n K n o r r i n g, o c h b l e f, s å s o m e n b i o g r a f s a g t, » i d e t t a a n d r a skifte a f s i n l e f n a d n u den milda makan, den vänsälla värdinnan, s å s o m h o n t i l l f ö r n e v a r i t d e n alla f ö r d u n k - lande stjärnan på sällskapslifvets firmament. » När o c h h u r h o n e g e n t l i g e n började att s k r i f v a o c h f ö r f a t t a, o c h h v i l k a s p e c i e l l a för- h å l l a n d e n, s o m m ö j l i g e n f ö r a n l e d d e h e n n e att, e f t e r n ä r m a r e f e m t o n år, t i l l b r a g t a i d e t t a a n d r a l i f s s k e d e, i n t r ä d a i ett t r e d j e, är m i g e j när- m a r e b e k a n t o c h tillhör ej heller det » silhuett » - p o r t r ä t t, j a g t e c k n a t m i g till m i n n e s efter d e t första p e r s o n l i g a s a m m a n t r ä f f a n d e t.
Th. WaMDcrg ioto.
FRAN den tredje återger interiören af NUNNEKRIGETS SLAGFÄLT: en m o t de farliga larvernas a n g r e p p färdigpreparerad skog.
D e n fjärde bilden framställer ett af köken, KÖKET.
Gräfsnäs, där h o n u p p v ä x t e tillsammans en ungefär jämnårig kusin, sedermera m e d baron Saint Cyr.
med gift där l i m k o k n i n g e n försiggår, o c h den f e m t e v y n s l u t l i g e n ett p a r a f b a r a c k e r n a, i h v i l k a t r u p p e r n a söka h v i l a efter fälttågens strapatser.
S o m e t t b e v i s p å, h u r m a n i alla m ö j l i g a r i k t n i n g a r s ö k t e u t b i l d a h e n n e s r i k a a n l a g, er- i n r a r j a g m i g, att, d å j a g s o m m y c k e t u n g i n f o r m a t o r ett p a r år i s l u t e t a f 1 8 2 0 - t a l e t v i - stades i Västergötland, m a n skämtsamt talade o m hennes » tjugufem talanger », medan hennes y n g r e s y s t r a r e n d a s t h u n n i t till a d e r t o n o c h sexton.
UR GEORG AMEENS D å d e b å d a l i k a s k ö n a s o m flnbildade, lif- liga, k v i c k a, spirituella kusinerna, liknande tvänne skimrande tvillingstjärnor, gjorde sin debut i Stockholms elegantaste societet, var d e n i c k e m i n d r e l y s a n d e o c h v ä c k t e ej ringare u p p s e e n d e ä n ett p a r a n d r a » Kusiners » senare d e b u t i d e n litterära v ä r l d e n.
EFTERLÄMNADE ANTECKNINGAR.
SOPHIE VON KNORRING.
F l e r e af f r i h e r r i n n a n K n o r r i n g s r o m a n e r ä g a m å n g a p i k a n t a d r a g, m å n g a fina skisser, h e m - » Detta tredje skifte », säger s a m m e biograf, i n t r ä f f a d e, d å h o n, därtill d r i f v e n af d e n n a snillets inre, oafvisliga m a n i n g, s o m e n d a s t l ä m n a r v a l e t fritt m e l l a n att g i f v a s k a p a r e - kraften luft eller b l i f v a d e s s e g e n m a r t y r, trädde fram s o m författarinna m e d dessa bil- d e r u r l i f v e t, i h v i l k a snillets i n s p i r a t i o n g i c k h a n d i h a n d m e d en iakttagelseförmåga, för hvilken i n g e n af verklighetens d o l d a vinklar blef förborgad ».
D e t arbete, h v a r m e d friherrinnan K n o r r i n g f ö r s t d e b u t e r a d e, Kusinerna, v ä c k t e m e d skäl stor u p p m ä r k s a m h e t.
D e t t a a r b e t e u t k o m 1 8 3 4, s å l e d e s flere år se- nare än Fredrika B r e m e r s förstlingar, o c h det är i c k e o s a n n o l i k t, att d e s s a i n å g o n m å n k u n n a t ytterligare egga cch uppmuntra friherrinnan K n o r r i n g att o c k s å u p p t r ä d a, l i k s o m d e t e j h e l l e r är o s a n n o l i k t, att h v a r j e n y t t a r b e t e a f d e n f ö r r a b i d r o g att s p o r r a d e n s e n a r e till e n R E D A N E T T P A R Å R i n n a n j a g första gån- gen sammanträffade m e d Fredrika Bremer, hade j a g haft nöjet göra personlig bekantskap m e d » Kusinernas » f r e j d a d e f ö r f a t t a r i n n a, fri- h e r r i n n a n SopJiie von Knorring, f ö d d Z e l o w.
D e t var s o m m a r e n 1 8 3 9, då h o n besökte Karls- krona o c h där gästade släktingar, m e d hvilka äfven j a g var nära bekant.
Jag var hos d e m tillsammans m e d h e n n e nästan en hel d a g.
H o n v a r till h e l a s i n a p p a r i t i o n, s ä t t o c h v ä s e n d e e n m o t s a t s till F r e d r i k a B r e m e r.
H o n v a r » une femme de quarante ans », h a d e r e d a n v a r i t g i f t i t j u g u år o c h h a d e e n v u x e n d o t - t e r v i d s i n s i d a, m e n f ö r l o r a d e i n g e n t i n g där- på.
H o n var en väl bibehållen, fullmogen, y p p i g s k ö n h e t .och v ä l m e d v e t e n däraf, m e d pikanta, af k v i c k h e t o c h spirituel liflighet spe- lande drag samt en motsvarande konversation.
U n d e r d e s s a m å n g a t i m m a r j a g v a r till- sammans m e d henne, bemötte hon m i g m e d d e n m e s t n a t u r l i g a, lätta, l e d i g a o c h v ä l v i l l i g a älskvärdhet.
H o n v a r o c h h a d e allt f r å n u n g - d o m e n varit en fulländad v ä r l d s d a m.
Dotter af h o f m a r s k a l k e n v o n Z e l o w, en f ö r m ö g e n g o d s - ägare i Västergötland, o c h hans maka, f ö d d G r i p e n s t e d t, å d a g a l a d e h o n t i d i g t o v a n l i g a an- l a g o c h f r ö n till s t o r a s n i l l e g å f v o r, h v i l k a u t - vecklades g e n o m den sorgfälligaste uppfostran, s o m hufvudsakligast gjordes hos hennes mor- b r o r o c h h a n s fru, f ö d d g r e f v i n n a P o s s e, p å Th. Wahlberg foto.
FRAN NUNNEKRIGETS SLAGFÄLT: BARACKERNA.
I D U N 1899. täflan, åtminstone - o m d e n större r o m a n l ä s a n d e a l l m ä n h e t e n s i n t r e s s e, e n täflan, s o m o c k s å m å n - g e n g å n g p å flera håll k r ö n t e s m e d s e g e r, m e n s o m s ä k e r l i g e n a l l t i d l å g fjärran från F r e d r i k a Bremers syften.
H v a d s o m i c k e r i n g a b i d r o g att ö k a d e t pikanta af d e n n a n y a stjärnas apparition p å litteraturens h i m m e l, var d e n stränga o c h länge b e v a r a d e anonymitet, hvarmed den uppträdde, o c h s o m, s e d a n d e n a f s l ö j a t s o c h författar- s k a p e t e r k ä n t s, l i k v ä l a l l t i d i så m å t t o b i b e - h ö l l s, att alla h e n n e s f ö l j a n d e a r b e t e n s t ä d s e e n d a s t a n g å f v o s s å s o m a f Kusinernas förf:e.~ V i d ett s e n a r e s a m m a n t r ä f f a n d e u n d e r e t t besök hos henne i Stockholm, då hon redan inträdt i h v a d m a n skulle k u n n a anse s o m f j ä r d e s k e d e t a f h e n n e s lif, o c h h o n, h v i l a n d e p å e n c h a i s l o n g, r ä c k t e m i g d e n fint f o r m a d e hand, m e d hvars afbildande, hållande en penna, p å t i t e l b l a d e t till e t t af s i n a a r b e t e n h o n — m å n n e litet » k o k e t t e r a n d e » — v e l a t a n t y d a n - d e m e d g i f v a, att K u s i n e r n a s förf.
v a r e n för- f a t t a n r a a, h ö r d e j a g af h e n n e s e g e n m u n, att om än personliga utmärkelser n å g o n g å n g smickrat h e n n e, k ä n d e h o n d o c k aldrig så ren författareglädje, s o m då h o n ännu var o k ä n d f ö r alla.
Friherrinnan Knorring var ovanligt produk- t i v u n d e r alla d e tre p e r i o d e r, friskhetens, mat- tighetens o c h sjuMighetens, i hvilka förut citera- de biograf indelade hennes författareskap.
I d e n a n d r a o c h t r e d j e p e r i o d e n s alster k u n d e icke ens h e n n e s ifrigaste beundrare förneka ett tillbakaskridande, h v a r v i d m a n äfven tyd- ligen t y c k t e sig m ä r k a en s j u n k a n d e s febrila a n s t r ä n g n i n g a r att ä n n u h å l l a s i g u p p e, h v i l k a g j o r d e ett n ä s t a n p i n s a m t i n t r y c k, t r o t s — eller k a n s k e j u s t b r e d v i d — o f ö r n e k l i g a b l i x - t a r a f d e t f o r n a lifliga snillet, d e n f o r n a för- m å g a n.
Kvinnan l e d m e d r e s i g n a t i o n d e k r o p p s - l i g a p l å g o r n a, m e n författarinnan ville icke d ö, v i l l e i c k e e r k ä n n a s i n kraft b e s e g r a d, v i l l e i c k e n e d l ä g g a s i n p e n n a, d e n h o n så l ä n g e ä l s k a t m e d h e l a d e n p a s s i o n, h v a r a f d e t t a lifliga l y n n e varit mäktigt.
O c h m e d öfveransträngningens m o d, m e d konstladt leende p å läpparna, m e n förtviflans tårar i hjärtat k ä m p a d e h o n m e d d e n o b e v e k l i g e h ä r j a r e n o m h a n s rof, o m s i t t eget j a g, o m sin litterära ryktbarhet, o c h h o n d u k a d e allt m e r o c h m e r u n d e r i s t r i d e n.
B l a n d m å n g a spirituella y t t r a n d e n erinrar j a g - m i g ett p i k a n t r e p a r t i.
U n d e r ett b e s ö k på örlogsvarfvet i Karlskrona k o m m o vi äfven till d e n så k a l l a d e » B r o b ä n k e n », v i d h v i l k e n f a r t y g e n l å g o f ö r t ö j d a s å l u n d a, att ett tresi- digt spjälstaket m e d stängd port afspärrade t i l l t r ä d e t till h v a r t o c h e t t.
P å e n trätafla öfver porten lästes n a m n e n.
D å v i så p a s s e - r a d e l i n i e s k e p p e n Gustaf Adolf, Carl ~X.HI, Carl XIV m.
fl., k o m j a g att y t t r a: » J a, d ä r ligga n u de gamla hjältekonungarna overk- s a m m a i sina b å s!
» » Oh », genmälde hon genast m e d en klipskt förebrående blick, » o m n i ä n d å s a g t spiltor! » H o n bibehöll då ännu — j a g talar här o m m i t t första sammanträf- f a n d e m e d h e n n e — s i n a n o n y m i t e t s o m för- fattarinna, o c h j a g respekterade d e n o c h vid- r ö r d e i c k e alls h e n n e s a r b e t e n, e h u r u j a g n o g t y c k t e m i g k u n n a f ö r s t å, att h o n i c k e s k u l l e haft n å g o t d ä r e m o t; m e n det var liksom en t y s t f ö r e s a t s, att i n g e n a f o s s v i l l e b ö r j a.
F ö r s t sent på eftermiddagen, innan uppbrott skedde f ö r m i g att b e g i f v a m i g till m i t t h e m, m i t t t r y c k e r i o c h m i n t i d n i n g, s a m t f ö r f a m i l j e n att å t e r v ä n d a till sitt l a n d s t ä l l e, f r a m k a s t a d e h o n att, o m t i d e n så m e d g i f v i t, s k u l l e h o n g ä r n a velat bese tryckeriet o c h dithörande, ty därom h a d e h o n i n t e t eller h ö g s t o f u l l s t ä n d i g t b e - grepp.
» A h kors », yttrade jag, » jag trodde n i h a d e g a n s k a f u l l s t ä n d i g t b e g r e p p o m allt d i t h ö r a n d e från o c h m e d skrifvandet ä n d a till t5 — t r y c k n i n g o c h d e t t r y c k t a s h o p f o g a n d e till e x e m p e l till e n b o k.
» H o n l å t s a d e, s i g e j för- stå, h u r j a g k u n d e t r o så, o c h e n l i t e n skär- mytsling uppstod m e d närmande och svagt parerande utan n å g o t resultat, i n n a n afbrott måste ske.
J a g h a d e y t t r a t, att j a g d o c k m y c k e t v ä l k ä n d e h e n n e s stil o c h h a d e l ä s t n å g o t af h e n n e skrifvet.
M e n då h o n ifrigt f r å g a d e: » h v a d d å?
» v a r j a g s k ä l m s k n o g att, till h e n n e s m i s s r ä k n i n g s v a r a: » j o, e n l i t e n b i l j e t t till er s v ä g e r s k a, o m h u r m a n b ä s t s k a l l förvara citroner. » N å g o n tid därefter h a d e h o n v ä n l i g h e t e n s k i c k a m i g sitt n ä s t a a r b e t e: » Skizzer », med handskrifven tillägnan » från den, s o m under e n hel d a g s s a m m a n v a r o ej ville erkänna sig vara en ödmjuk FÖRFATTARINNA. » VÅRA ILLUSTRATIONER.
T A K O B S V E R D R U P, den märklige norske politi- " kern, afled i söndags i " Kristiania.
Sverdrup, s o m föddes den 27 mars 1845, blef präst o c h k o m som kyrko- herde i Lekanger i Sogn år 1878 in i stortinget.
Där anslöt han sig till farbrodern, den kände Johan Sverdrup, o c h ar- betade m e d kraft för dennes politik.
Han bidrog väsentligt till genomdrifvande af det af Johan Sverdrup föreslagna » 9-junibeslu- tet » 1880, s o m blef inled- ningen till de våldsamma kampåren, hvilka myn- nade ut i 1884 års riks- J A K O B SVERDRTJP.
— I början af förli- det år utnämndes Sver- drup till biskop i Bergens stift.
DE POLITISKA OCH RÄTTSLIGA SKAN- ^ D A L E R N A S STAD, Paris, meddela vi i dag en bild af den uppseendeväc- kande händelsen vid kapp- löpningarna i Auteuil, då grefve Christiani, en af medlemmarne i den min- dre välkrediterade parisiska adelsklubben » D e hvita nej- likorna », strax före löpnin- garnas början rusade u p p på tribunen o c h riktade ett knölpåkslag m o t franska re- geringens öfverhufvud, pre- sidenten Loubet. '
pade gånger hade han utsatt en dag, då han skulle besöka Mårten, eftersom ingen hördes af därifrån.
Men för hvarje han stod i b e g r e p p att gå, vaknade i hans bröst återstoden af det gamla styfva sinnelaget, som tillhviskade h o n o m att ej taga första steget; till dels påverkades han äfven af systerns oböjliga stränghet — den var som en oöfverstiglig mur kring hans gård.
— gåEg Det blef en välsignadt vacker försommar.
In- spektor Nordström gick o c h fröjdade sig åt den lof- vande växtligheten på sina åkerlappar; det kunde minsann bli en fin skörd i år I Eftermiddagarne tillbragte han inne i staden hos de unga, o c h där gick han regelmässigt u p p i be- undran för sin treårige dotterson Olof, s o m, enligt hans förmenande, var ett högst märkvärdigt barn.
Se h o n o m, reslig o c h grå, långsamt promenera i stadsparken m e d den lille parfveln vid sin sida, kän- nande hans späda hand krafla i sin grof va o c h stora, liksom en fågelunge i sitt näste, samt iakttagande, hur föremålen gåfvo de mest öfverraskande impul- ser åt barnets spirande tankelif — då snodde han sina polisonger o c h m u m l a d e: » det är ändå en tu- sans pojke I » E n eftermiddag, då de gingo tillsammans upp- för Lotsbacken, pekade Olof på det hvita envånings- huset, s o m sk} ' mtade g e n o m syrenhäcken.
» H v e m b o r därinne? » frågade han.
i Där b o r.