Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad för dylika fall sålunda blifvit s stadgadt, gäller ej allenast för Fullmägtige samfäldt, utan äfven för hvar och en personligen 5 så att en hvar må sig sjelf för ansvar befria kunna, i fall hans öfvertygelse från pluralitetens skulle vara skiljaktig. §• 6.
I likstämmighet med det förbehåll
Re. gerings-Formens 67 §. innefattar, i afseende på Konungens Ombud i Riksgälds-Contoiret, förutsattes, att, i de händelser, då Kongl. Maj:t skulle täckas genom någon utskickad Embetsman till Banco-Fullmägtige framställa något ärende, för att med deni derom underhandla , denne Embetsman sedermera afträder, under det Fullmägtige öfverlägga och fatta deras beslut.
Skulle sådant emot förmodan vägras , vare Fullmägtige ovilkorligen 12 öfl»cu-U/sio/(€i5 Memorial N:o i35. förbundne, att med all öfverläggning uti dess närvaro innehålla , och Sessionen afbryta. $• ?'
Till Banco - Fullmägtiges egen nitiska omtanka blifver, härefter som hittills, öfverlemnadt att, vid sig yppande krigsoroligheter, i god tid vara beredde på sådana anstalter, hvarigenom Bankens redbarheter, samt angelägna Handlingar och Documenter, måtte, om så påfordras, utan tidsutdrägt, till säker ort inorn Riket kunna förflyttas.
Och böra Fullmägtige, då verkställighet af en sådan flyttning skulle kunna anses af behofvet påkallad , ej underlåta att, i förening med den nödiga omsorgen för Bankens säkerhet, jemväl fästa afseende, så väl å de verkningar och det inflytande en sådan vidtagen åtgärd kunde ega på allmänna tänkesättet, som ock å de råd och upplysningar, Fullmägtige vid ett så olyckligt tillfälle må utbedja sig af Styrelsen , och som detn ofelbart lära meddelas. §• 8.
Hvarje år, i Februarii månad, skall allmän inventering i Bankens General- och Special-Cassor samt öfrige förvaringsrum, enligt dertill af vederbörande uppgjorde fulteländige och verificerade inventarier, förrät - Banco-Utskottets Memorial N:o 135. l5 tas; hvarvid Fullmägtige samfäldt på det nogaste öfverse behållningarnes rigtighet, och göra sig förvissade , att nödig säkerhet och ordning uti vården iaktiages. §• 9* Fullmägtige, såsom Bankens Öfver-Styresmän, tillhörer äfven att hålla noga tillsyn å den på Comrnissariatets åtgärd egentligen ankommande inre och speciela Bancoförvaltningen , på det att Verket, så i allmänhet, som i dess åtskilliga Departementer, måtte blifva förvaltadf, i enlighet med de gällande Banco-Förfatiningarne, jemte derpå grundad arbetsordning för Departementsfördelningarne och hvarje Tjenstemans göromål och åligganden.
För iakttagandet af denna speciela uppsigt på Departementsgöromälen ega Fullmägtige, att sinsemellan öfverenskomma på sätt dem bäst och lämpligast synes; dock att de blifva , alla för en och en för alla, ansvarige för den skada och förlust, som, genom en eller Heras efterlåtenhet derutinnan , skulle kunna Banco-Verket tillskyndas.
(Jemför Ansvarighets-Lag G). §• 10.
Fullmägtige sammanträda till öfverläggning om Banco-Verkets angelägenheter van - Banco-Utskottets Memorial N:o ligen å viss dag i hvarje vecka , och dessemellan allt efter som ärendenas beskaffenhet och oafbrutna gång sådant fordrar.
I händelse af eldsvåda inom Stadens broar, åligger det hvarje Fullmägtig att, så vidt han ej af laga förfall hindras, genast och sjelfmant sig i Banken infinna.
Alla mål och ärenden föredragas och algöras uti Fullmägtiges sammankom ster; och expeditioner, i Ofver-Styrelsens namn, kunna ej utfärdas utan i följd af derstädes fattade beslut.
Utan gjord behörig anmälan och träffad öfverenskommelse, må ej:
N:s 367, 368.
2g5 blifver pä ifrågavarande behof reserverad.
Dali 1— grens underd. ansökning om eftergift af honom till betalning ådörnde balance-medel.
(I-A.) Sedan, genom K. Svea IIofRätts laga kraftvunne Utslag den 23 October 1823, vice KronoFogden Dahlgren blifvit, såsom ende Testamentstagare efter aflidne KronoFogden, K. Räulmästaren Niiman, skyldig förklarad, att till Kronans Cassa genast inbetala 5gog R:dr g sk. 1 r:st, som vid hållen rest-ransakning i ÖslerSysslets Fögderi af Wermlands Län d. g Nov. 1821 funnits af Numan oredovista för uppburne nedsättningsSpannemåls-medel; så har, i en till K. M:t år 1825 ingifven ansökning, Dahlgren i underd. anhållit, om Nåd. tillåtelse till afskrifning af desse medel eller alt frågan derom blefve R.
Dahlgren ägde och sorn redan af LandshöfdingeEmbetet blifvit godkändt såsom tillfyllestgörande; stödjande Dahlgren berörde underd. ansökning ibland annat derpå: att så väl KronoFogden Numan i lifstiden som Dahlgren skola på serskildta tider hafva till f. d.
LandsSecreteraren Kle - 396 Stats-Utskottets man aflemnat å ifrågavarande skuld fullt deremot svarande summa: att Kleman, till hvilken Landshöfdingen, enligt dess egen uppgift, hade uppdragit all befattning med Spannemåls-upphandlingen och undsättningen inom Länet, skulle varit den rätta person, till hvilken influtne medel för undsättnings-spannemål bordt aflemnas, att, efter hvad R.
St:rs Revisorer yttrat, i anledning af Landshöfdingens berörde uppgift, Landshöfdingen för dess förrberörde åtgärd och följderne borde stå i ansvar: att sådant skulle öfverensstämma med gällande Författningar och att Sökanden alltså ägde fullkomlig trygghet för medlens aflemnande, dels i följd af Klemans officiella egenskap, dels ock i afseende på Sökandens ovilkorliga rätt, att vid uppkommande behof söka sin ersättning hos Landshöfdingen som var den, hvilken på dess ansvar öfverlåtit en honom enskildt ålaggd befattning: att Kleman ex officio qvitterat 3ooo R:dr B:co af ifrågavarande medel och hos K.
I anledning af de härvid förekomne serskilde omständigheter, är af K. M:t den 8 Mars 1825 i Nåder medgifvet, att den
Dahlgren ådömde utmätning för ifrågavarande medel tills vidare linge anstå under Betänkanden, N:o 368.
Mits Bef:h:de i Wermland, Chefen för Allm.
Dahlgren grundat samma sitt påstående, funnit dem icke vara af den beskaffenhet, att talan om ansvar eller ersättning emot K. M:ts Befihde på dem kunde grundas, hälst 2:ne af Kleman till Nilman utgifne reverser och ett qvittence voro så uppenbarligen enskilde Handlingar, att tvekan derom omöjligen ägde rum, samt ett senare qvittence äfven tydligen utmärkte, att Kleman, såsom han uppgifvit, emottagit de deri omnämnde medel endast i ändamål, att för Dahlgrens räkning emot qvitto insätta dem i a()8 Stats-U tskottets Länets Ränteri, hvaraf följde, att Kleman, såsom Dahlgrens enskildta Ombud uämnde bestyr sig åtagit, och underskriften ex Officia icke kunnat missleda
Dahlgrens omdöme i afseende på qvittencets egenskap af enskild handling, samt den omständigheten att LandsContoirets Sigill blifvit under qvittencet anbragt, istället att förvilla, bordt väcka Dahlgrens uppmärksamhet; hvartill äfven komme, att Dahlgren sjelf nogsamt ådagalaggt, det han icke betraktat det senare qvittencet såsom en af behörig person utfärdad officiel handling, i hvilket fall han icke kunnat anse sig behöfva, såsom nu skedt, för qvittencets innehåll, 3ooo R:dr B:co debitera Kleman i räkning och derå taga qvitto samt för räkningens saldo söka intekniog i Klemans fasta Egendom.
— Och har, i följd häraf, Adv.Fisealen ansett skäl icke vara för handen tili annan Embetstalan i målet än den sorn tilläfventyrs skulle kunna äga rum emot Kleman, för missbruk af underskriften ex Officio samt LandsContoirets Sigill; men då det ansvar, hvartill Kleman för detta af honora begagnade konstgrep gjort sig skyldig, icke kunde öka den bestraffning, dertill han redan för underslef och bedrägeri i tjensten blifvit af K.
HofRätten, med afseende på de af AdvocatFiscalen andragne orkaker, på hvilka AdvocatFiscalen från talan om ansvar å Kleman i förevarande mål afstått, skäligt låta vid berörde förklarande bero.
Betänka n den, N:o 368. 29g Af Styrelsen för Allm.
MagazinsÄrendernes utredning är anmäldt, atta Niimans ofvanberörde balance, sorn ursprungeligen utgjort 8,409 R:dr 9 sk. 1 r:st., blifvit belaldt tillsammans 5129 R:dr 4^ sk. 4 r:st.
B:co, så att återstoden, hvarföre den sökte afskrifningen borde ifrågakomma, således endast utgjorde 3279: 11. g hvartill likväl komme ränta 696: 12. 1. eller till hopa 3gy5: 23. io. B:co.
Ej mindre K. M:ts Befrhde än K.
KammarRälten hafva ansett det ömmande att dessa medel, såsom en gång utgifna å nyo skola betalas af Dahlgren, som^ efter hvad K. Mits Befdide andragit, i det ögonblick Kronans kraf till fullo utgår måste med många barn befinna sig i en utblottad belägenhet; dock har i öfrigt K. M:ts Befthde bestridt
Dahlgrens obetyrkta föregifvande, att Kleman skall af K. M:ts Befthde haft uppdrag att medel af ifrågavarande beskaffenhet uppbära, destoheldre som hvarken Numan eller Dahlgren varit i okunnighet alt, enligt bestämda föreskrifter, MngazinsMedlen, som för lemnad undsättningssäd indrefvos, skulle af KronoFogdarne directe lefvereras till LandtRänteriet och icke till K. M:ts Befthde ingå.
Och sorn något annat än Landi Räntmästarens i LandsContoiret annoterade qvittence icke vore gällande för bevis om inbetalning af slike medel, har äfven Styrelsen för Magazins-Iniättningens Utredning funnit
Dahlgren förlust, ej annorluuda kunde anses än såsom föranledd af 3oo Stats-Utskottets enskildt förtroende, hvars följder ej ,skäligen borde falla Allm.
Magazins-Inrättningen till last, på hvilken grund, och då full tillgång till Magazinsfondens skadeslöshållande vore för handen i den med qvarstad helagde Egendomen, Styrelsen desto mindre ansåge sig tillständigt, att tillstyrka Nådigt bifall till den sökte afskrifningen, som på intet sätt vore ådagaiagdt. att Dahlgrens obestånd genom godtgörandet deraf skulle beredas.
Räntmästaren Niimans ifrågavarande Balance, ännu icke blifvit.
Kronan godgjordt, utgörande i Capital och uppgäld tillhopa 3,279 R:dr ix sk. 9 rist., äfven som af den ränta som på Capitalbeloppet kan vara upplupen; samt att R.
Åf Herr HartmansdorffAugust:
Dahlgren vara mindre klandervärd än Herr af Wingård, emedan det i allmänhet är lättare för en förman att hålla 3o2 Stats-Utskottets en underlydande till ordning, än för en underordnad, alt agta sig för en förmans svek.
Med Hr von Hartmansdorff förenade sig Hr Riben, Carl Wilhelm.
Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStanden i frågan angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhöriga Krigsskepp och redogörelsen för derför influtne > medel.
(I.-A.) Effe r erhållen del af de beslut RiksStanden fattat i anledning af hvad Utskottet först uti Betänkandet Wto 101 och sedermera, på grund af dervid gjorda anmärkningar, uti ytterligare Utlåtande N:o 218 hemställt och tillstyrkt, i frågan angående försäljningen af 5 st.
Kronan tillhöriga Krigsskepp och redogörelsen för derför influtne medel, har Utskottet, då dessa beslut i 2tne omständigheter äro stridige mot hvarannan och hvardera meningen af 2:ne RiksStånd antagits, skolat härmed afgifva förslag till saromanjemkning samt till voteringspropositioner, så vida frågorna öfverlemnas till Förstärkta StatsUtskottets afgörande. 1:0
BorgareStandel, hvaremot Högh Ridderskapet och . Betänkande», JV:o 36g. 3o3 Adeln samt Hederv.
BondeStåndet, med afslag å Utskottets tilstyrkande, beslutat att RiksgäldsContoiret borde af StatsVerket godtgöras för berörde 2ii,5i5 R:dr 2 sk.
Då anspråk på ersättning för denna förlust, i händelse den skulle anses böra fordras, icke synes kunna väckas mot andre, än de Konungens Rådgifvare, hvilka möjligen tillstyrkt de åtgärder, hvarigenom förlusten uppkommit, men desse numera för den förflutna tiden erhållit decharge; samt ersättningen till RiksgäldsContoiret, vid sådant förhållande, icke annorlunda skulle kunna tillvägabringas än medelst anvisande af serskilt Stats-anslag, som åter, sedan StatsRegleringen blifvit fulländad, icke synes kunna anskaffas på annat sätt an genom ökad Bevillningj anser Utskottet sig böra inbjuda Högh Ridderskapet och Adeln samt H. BondeStåndet att, med frånträdande af deras förut fattade beslut, förena sig med de andra 2tne RiksStånden uti gillande af hvad Utskottet i denna punkt hemställt.
BondeStåndet vilja öfvergå till den andra meningen, lärer frågan blifva föremål för Förstärkta StatsUtskottets handläggning, i hvilket afseende Utskottet får föreslå , till omröstning af bemäite Utskott, följande Proposition:
St:r inkomma. 2:0 Högh Ridd. och Adeln hade inbjudit de respective MedStånden att tili K.
M:t ingå med underd. anhållan, det laglig undersökning måtte företagas till utrönande deraf, genom hvems förvållande olikhet uppkommit i köparens och säljarens contract rörande Skeppet Tapperheten och Fregatten af Chapman, samt att, om förlust härigenom blifvit StatsVerket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras på ersättning för Statens berörde förlust.
Den som bifaller att underdånig anhållan göres hos K. M:t, det laga undersökning måtte företagas till utrönande deraf, genom hvems förvållande olikhet uppkommit i Köparens och Säljarens Contract, rörande Skeppet Tapperheten och Fregatten af Chap - I B e t ä n k a n cl e n, N:s 36g, 370. 3o5 Ghapman, samt att, om förlust derigenom blifvit StatsVerket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras på ersättning för Statens berörde förlust, voterar Ja.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss a Betänkandet N:o 278, i frågan om upphörande af Nyeds Sockens Bergslags-frihet.
Utskottets berörde Betänkande innehållande, ”det Utskottet ansåg sig ej äga skäl att för Nyeds Bergslag tillstyrka de hittills åtnjutna privilegiernas indragning för närvarande, har blifvit återremitteradt från H. i?» o.
A. samt V. BorgareStåndet på grund af de skäl, Ur v. Hartmansdorffuti den vid Betänkandet fogade reservation, andragit.
St:r något bestämdt yttrande i hufvudsaken , förr än en närmare utredning ägt runi öfver beskaffenheten och omfånget af de ersättoings-anspråk sora vederbörande Bruksägare möjligen skulle kunna göra, enär Nyeds Bergslags innebyggare, vid förlusten af Bergslags-privilegierna, skulle befrias från den inskränkning i deras kol-försäljning, hvilken de nu äro underkastade, livadan Utskottet tillstyrker: att R.
Mits Nåd, Remiss i målet, uppgifva detta hinder för afgifvandet af det yttrande K. M:t äskat; med underd. anhållan, att detta hinder, måtte intill nästa Riksdag undanrödjas, genom undersökning huruvida Bruksägarne i berörde Socken äro berättigade att bibehålla eller måhända vilja afstå från den dem genom K. Resolutionen d. 27 Julii 1726 tillagde options-rätt till de kol, som inom Nyeds Socken tillverkas; då frågan derefter torde vid nästa Riksdag R.
Den 3i December 1829.
Icke alltid har man gjort B e t a n k a 11 d c 11, i\:o 370.
3oj si" väl reda för hvad man vill hafva undersökt: sällan uträttas dermed något af värde; men ett beslut är dock lagdt till de många Riksdags-besluten och ett frö utsådt till nya Riksdags-förhandlingar.
— Det är upplyst af handlingarne och erkändt, att Nyeds Bergslag städse uppfyllt vilkoren för sina Privilegier.
Förmodeligen för Iivari ersättning Bruksägarne kunna förmås, att afstå en för Bruksrörelsen nödig befunnen rättighet och befria Allmogen från en skyldighet, öfver hvars tvång den aldrig klagat.
För en utgift förden årliga beklädnaden af, som jag förmodar i5o R:dr mindst — äfventyrar minskning i Hammarskatten 0111 Bruksrörelsen afstadnar — och detta allt skall Kronan betala med ett eller annat tusend R:dr.
Det låter väl, att följa en principe, så långt vägen bär; men allmän och enskildt nytta vinnes ofta bättre genom bibehål - 3o8 Stats-Utskottets lande af de locala undantag, som förfäderne icke alldeles så orimligt hafva infört.
Jag anser öf verflödigt att begära den af Utskottet föreslagna undersökning ”om beskaffenheten och omfånget af de ersättningsanspråk, som vederbörande Bruksägare möjligen skulle kunna göra, enär Nyeds Bergslags innebyggare, vid förlusten af Bergslags-privilegierna, skulle ”befrias från den inskränkning i deras kolförsäljning, ”hvilken de nu äro underkastade;” emedan alla till detta ämne hörande förhållanden redan synas vara tillräckligen utredda af de handlingar, som K. M:t låtit meddela StatsUtskottet.
Resolutionen af den 26 Julii 1726, innehåller: ”att det md blifva alldeles förbudet ”att föra och föryttra
Kol ifrån och utom bemälde ”Nyeds Socken, eller att några bruksägare, som lraf"ver Jernverk derutom, må understå sig dem att emottaga, och till sig draga vid 100 D:r S:mts vite, i:sta ”gången, och 200 D:r S:mt 2:dra gången, för den ”som sådane Kol sig olofligen tillhandlar, samt 4° ”M:kr S:mt för säljaren, till hvilket sednare eller 200 ”D:r S:mt de böra vara förfallne, så ofta de sedan med ”slik föibuden Kolhandel kunna beträdas.” Huruvida denna Resolution ännu gäller, synes tvifvelaktigt, emedan en yngre K. Resolution af d. 10 December 1771, stadfäster K. resolutionen af d. 22 Dec. 1697, som är af följande ordalydelse:
309 3 5- ”Göra de en underdånig berättelse huruledes Kgl. "Rådet och Presidenten Hr Lilljecrona, den tid, han der a orten var Landshöfding, till Bergverkens så ”mycket bättre drifvande, gjort den förordning, alt ”till hvart och ett bruk i Socknen blefvo vissa bonader indelta, sorn emot rigtig betalning, skulle göra ”till det bruket sitt arbete, som de voro underlagde; ''men såsom en del Bruksförvaltare denne förordning, ”i så måtto missbruka, att de nödga desse dem till— "delte bönder, antingen för en hop odugligt gods, el"ler på en alldeles osäker credit, betjena: alltså är de”ras underdåniga anhållande, att dem må sta. fritt, att ”föryttra och dit föra sin kol och afvel derest de '“sj elfve vilja , och om förnöjningen kunna säkre vara - så ”finnér K.
M:t denna allmogens begäran helt skälig och ”billig, och vill att Landshöfdingen dem härvid hand”hafver, så att allmogen intet tvång af BruksPatro"nerne vederfares, utan fritt stå bemälde sine varor annorstädes att föryttra, hvarest de en rigtig betalning ”och förnöjelse undfå kunna.”
Nyeds socken skulle blifva förbjuden , utan blott bordt ålägga böter för öfverträdelse!) af ett redan befntligt förbud.
Enär nu en yngre Resolution af 1771 upplifva!’ 1697 års privilegier, så synes 1726 års förbud med detsamma vara upphäfvet. 3io Stats-Utjkotets
Men om raan också antager, att 1726 års Resolution ännu gäller och inskränker rättigheten för hemmansägarne i Nveds socken, alt sälja sina kol endast till Bruken inom densamma: men till hvilketdera af dem, soln de behaga: så rubbas ej denna stadga genom BergslagspriviJegiernas upphörande.
Bruken hafva, så val utom, som inora Bergslag, deras vissa Kollag, hvari andra Bruk icke få göra intrång.
Först när det kan visas, att Kollagens skogar lemna större Koltillgång än de gamla Bruken behöfva, kan fråga uppkomma om grundandet af nya verk på samma skogar ; och dylika mål afgöras efter Bergsförfattningarne antingen skogarne ligga inom eller utom Bergslag.
St:r tillstyrkt i anseende tili Grimilbo och Heds socknar i Westerås Län vördsamt hemställa: att den frihet från ordinarie rotering, hvilken Nyeds socken, framför öfriga orter, och utan att en sådan lindring vidare behöfva, åtnjuter, må genom Bergslagsprivilegiernas indragning upphöra, med rättighet för nämnde socken att befrias från de afgifter, och be - Betänkanden, JY:s 370, 37r. 3ii svär, hvilka den hittills i egenskap af Bergslag möjligen kunnat vidkännas.
Dessa afgifter och besvär synas, enl. handlingarnes föranledande, blott bestå uti Rotefrihetsafgifi till Kronan, och såkallad Grufve-Gcnaiint till Nordmarks grufvor.
Men att dit äfven borde räknas den högre Tiondesättning sorn Nyeds socken skall hafva framför angränsande orter, är enl.
Och har till följd häraf Förstärkta Utskottet, i den ordning
Grundlagen föreskrifver anställt omröstning öfver nedannämnde i detta afseende af Bevillnings-Utskottet uppgifne, utaf RiksStånden godkände Propositioner: 1:0
Den som, jemlikt Bevillnings-Utskottels förslag, vill, att för en Tunna Beck, med ett TulJvärde 3ia Stats-Utskottets af 9 R:dr, skall i utförsel-Tull bestämmas 12 sk:r, röstar Ja, Den det ej vill, röstar Nej.
Nej; kommer för E11 Tunna Beck, med ett Tullvärde af 8 R:dr, att såsom utförselTull utsättas 8 sk:r.
Ja vunnit, är för en Tunna Beck, med ett Tullvärde af 9 R:dr, i utförselTull bestämt 12 sk:r, 2:0
Nej; kommer genom omröstning att afgöras, antingen Tpllen skall utsättas i enlighet med II. R. o. Ad.s eller V. BorgarcStåndets beslut.
Och som Ja vunnit, är en Tull af 2 sk. 6 rjst. bestämd för utförandet af 1 Lisp:d oarbetade Ben. 3:dje VoteringsPropositionen förföll härigenom. 4:o
Säd eller Potatoes utaf till och med 12 graders styrka och med ett Tullvärde af 3a sk:r, skall bestämmas till 16 sk:rs Tull samt för en Kanna dylikt Bränvin Betänkande!), N:o 370.
’ 313 af öfver 12 graders styrka elier Sprit, med i R:drs Tullvärde, en Tull af 24 sk:r, röstar Ja.
Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att, vid införandet af utländskt Bränvin af Ris, Socker eller Frugt, eller Arrack, Rum, Cognac och Genever utaf till och med 12 graders styrka, skall, för en Kanna med 2 R:drs värde, bestämmas 32 sk:rs Tull, samt att för En Kanna dylikt Bränvin af utöfver 12 graders styrka, med 3 R:drs Tullvärde, skall utsättas 1 R:drs Tull, röstar Ja.
Den det ej vill, röstar Nej. 314 Stats-Uts kottets Vinner Nej; skall genom särskild votering afgöras, antingen ifrågavarande Tull skall utgå efter V. BorgareStandets eller H. BondcStändets Beslut.
Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att för på Svensea tryckta, från utrikes ort införda Böcker, skall bestämmas en införselTull af 25 R-.dr för iooR:drs värde, samt vill, att genom särskild votering skall afgöras, huruvida Svenska, utrikes tryckta Biblar, som inkomma, till Svenska BibelSällskapet gifna, skola få Tullfritt införas, röstar ,1a.
Ja 43 Nej\ hvadan och då Ja vann, bifallit är, att, för på Svenska tryckta, från Utrikes ort införda Böcker, en införselTull af 25 R:dr för ioo Rtdrs värde skall Betä ii i a n d e n . N:o 371. 3i5 bestämmas; i förening med hvilket beslut tillika anställdes serskild omröstning, efter följande proposition : 10:0.
Den som vill, att Svenska, utrikes tryckta Biblar, som inkomma, till Svenska Bibel-Sällskapet gifna, skola Tullfritt införas, röstar Ja.
Nej; kommer den af BevillningsUtskottet föreslagna Tull till 20 R:dr af 100 R:drs värde att bestämmas äfven för införandet af nyssnämnda Svenska Biblar.
De öppnade Voteringssedlarne innehöllo 76 Ja och 43 Nej-, och då Ja vunnit, är det bifallet att Svenska utrikes sryckta Biblar som inkomma, till Svenska Bibel-Sällskapet gifna, må Tullfritt införas. 11:0.
Den som bifaller BevillningsUtskottets förslag, att, för införandet af nedannämnde Fiskvaror, Tullen skall bestämmas på följande sätt, nemligen för saltad eller inlagd Gabeljou, Långor och Torsk, En Tunna: 2 R:dr 24 sk., för En Tunna Lax: 6 R:dr, för all annan Sill, än den som inkommer med en åttondedels eller en sextondedels tunnor, per hel Tunna: 32 sk., för torra eller rökta Gråsidor eller Seij, 1 LH: 10 sk., för Långor och Torsk, med derunder inbegripna Rotchär samt Klippstock, Platt- eller Bredfisk, pr Lu: 16 sk., samt för alla andra slag dylik
Fisk, pr LÄ: 20 sk., röstar Ja. 3i6 S t a t s-U t s k o 11 e t?'
Nej, kommer följande införsclTnll att utsättas, nemligen: för En tunna Cabeljou, Längor och Torsk: 2 R:dr 12 sk., En Tnnna Lax: 5 R:dr, En Tunna all annan Sill, än den som inkommit i åttondedels eller sextondedels Tunnor: 16 sk., 1 L® torra och rökta Gråsidor eller Seij: 8 sk., 1 L® Längor och Torsk: 12 sk., samt 1 L® af alla andra slags dylik Fisk: 16 sk.
Omröstningen härom har utfallit med 62 Ja och 57 Nej-, hvadan och när Ja vunnit, Tullen för infö randet af nedannämnde Fiskvaror är bestämd på följande sätt, nemligen: för saltad eller inlagd Cabeljou, Långor och Torsk En Tunna: 2 R:dr 24 sk., för En Tunna Lax: 6 R:dr, för all annan
Sill, än den sominkommer med en åttondedels eller en sextondedels tunnor, per hel Tunna: 32 sk., för torra eller rökta Gråsidor eller Seij, 1 L® : 10 sk., för Långor och Torsk, med derunder inbegripna Rotchär samt Klipp- StockPlatt- eller Bred-fisk, per L®: 16 sk., samt för alta andra slag dylik Fisk, per L®: 20 sk.
Som vid anställdt upprop till omröstning öfver den i2:te Propositionen Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöter i votering derom icke deltogo, har Förstärkta StatsUtskottet ansett samma votering ej eller kunna gifva något resultat, innefattande ett R.
Den som bifaller BevillningsUtskottets förslag, att införsel-Tullen för ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt Camelgarn skall bestämmas till 3 sk. per Skålp., röstar Ja.