Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det sistnämnde kommer alt följas, måsle Criminal.-lag-förslagets slraff-scala väl i någon nion förändras; men detta, likasom många andrai verkslällighetsmått,. kan ej med tillförlitlighet bedömas eller bestämmas, utan i; förening med Criminal-lag-förslaget i det hela.
För öfrigt får Utskottet tillägga,, att, ehuru gagnelig! det ostridigt skulle vara, att ett strafffängelse, inrättadt eften- penitentiär-principen, så snart som möjligt,.blefve här i Riket anlagdt, och fastän Utskottet icke anser något uttryckligt hinder af lag möta derför,, att förbrytare, sorn efter Missgernings-Balken för vissa år dömas, lill fästningsarbete, blefvo uti ett; dylikt fängelse insatte och till allmänt arbete hällne,. — finner Utskottet likväl,,för dess del, betänkligt tillstyrka, alt något förslag till Författning för närvarande af Rikets Ständer fram— ställes derom, att förbrytare, hvilka efter nu gällande lag dömas till fästningsarbete, skulle, i afseende på straffets verkställighet, underkastas de bestämmelser, som uti Criminal-lag-förslaget förekomma, en Författning,, hvilken! det derjemte torde vara så mycket: mindre af: nöden: att nui vidtaga*, Lag-Utskottets
Ul lät ande „ N.‘o t/f.2. 49 som något efter penilentiär-systemet iurätladt straff-fängelse icke finnes eller kun blifva innan nästa Riksdag fullbordadt.
Med dessa erinringar tror Utskottet sig hafva, så vidt i sammanhang med de egentliga föremålen för detta Betänkande kunnat ske, besvarat de af Herr Frih erie Cederström, Herr Stråle och Herr Petreé i afseende på straff-fängelse-systemet, gjorda motioner.
Det återstår för Utskottet att lemna Utlåtande öfver det af Herr Petre' framstälda förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om nedsättande af en Comité, i ändamål att bereda och utarbeta förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, angående ett nytt Lagverks införande.
Utskottet har tillförne i della Betänkande anfört sin mening derom, att Civil- och Criminal-lag-förslagen icke böra i annan ordning, än uppå Kongl. Ma,j:ls Nådiga Piopositioner, hos Rikets Ständer till pröfning och afgörande förekomma; äfvensom Utskottet antydt mängden och vigten af 'de Författningar, anstalter och åtgärder, hvilka i bredd med detta stora verk ovilkorligen måste förberedas, så vida de nya lagar, som af Slatsmagterna varda antagne, skola med någon trygghet kunna påbjudas till 'efterlefnad.
Den vigt, liela landet fäster vid frågan om ett förbättradt lagverk, serdeles i Ci iroinal-lag-skipningen, der behofvet deraf blifver med hvarje dag mera trängande, kan icke misskännas eller förnekas.
A andra sidan bör det ej undgå någon, att öfverilning eller ofullständig granskning i sådane stora, djupt ingripande och i alla riglningar kring sig verkande, frågor, som ingå uti ett nytt elier åtminstone mycket förändradt rälls-system, bör med all omsorg förebyggas.
Det kan, ur denna synpunkt, ej bestridas, att en ytterligare, på noggranna forskningar stödd granskning af lagförslagen, en ny handläggning vid desamma, för att bereda och afpassa dem för ändamålet att practiskt sättas i kraft och verksamhet, blifva af nöden, innan dessa förslag iklädas caraeteren af gällande lag.
För ernående häraf, har Utskottet ansett Herr Petres förslag förtjena synnerlig uppmärksamhet.
Den granskning, som uti den af honom föreslagna Comité kan egnas åt lag-förslagen, bör i den mon blifva practiskt säkrare och verksammare, än hvarje annan, som denna Comité skulle bestå, dels af embetsman , de der genom sin ställning i staten ega tillgång till upplysningar och tillfällen 20 Lag-VIskollels
Utlåtande , iT.-o 1p2i till en öfversigt af allmänna förhållanden, som eljest icke utan omgång och ovisshet kan beredas, dels ock af andre sakkunnige män, hvilka på detailarbetet kunde mera uteslutande använda sin tid.
Ändamålet skulle ej utan dessa tvåfaldiga grunder för Comiteens sammansättning kunna fullständigt ernås.
Genom Juslitias-Statsministerns deltagande i Comiteens arbeten, underlättas tillika för honom de serskilda förslagens föredragning hos Kongl. Majrt i Siats-Rådet; och derigenom att två Justiliae-Råd förordnas att ständigt deltaga i skärskådandet af gransknings-arbetet, bör icke blott detta arbete vinna i practisk tillförlitlighet, ulan discussionen i Slals-Rådet, deri de skulle deltaga , blifva mera upplysande, i följd af den mera omfattand kännedom af förslagen, sorn under Comile-arbetet förvärfvas.
Justitiae-Canzleren och Jusliliae-Ombudsmannen , båda genom föremålen för deras vanliga em bets-verksamhet nära bekanta med lagskipningen i allmänhet och serdeles med ilen i brottmål, synas ej mindre i dessa delar, än i afseende på de ekonomiska anstalter och förfoganden , som stå i sammanhang med Comiteens arbeten, kunna på ett gagnelig! sätt bidraga till arbetets utförande.
Utskottet har trott det vara ändamålsenligt, att Comiteens öfrige ledamöter utgjordes af en Hof-Rätts-ledamot, en Häradshöfding och en annan lagkunnig man.
För öfrigt och med anledning af Herr Hegardts derom hos Vallöf!. Borgare-Ståndet väckte och till Lag-Ulskollet remitterade molion , har Utskottet ansett sig böra uttrycka den mening, att det ulan tvifvel vöre för lagverkets slutliga handläggning af stor vigt och fördel, om de utmärkte och insigtsfull män, som ännu qvarlefva af fordna Lag- Comiteen, nemligen Herr Expeditions-Secreteraren och Riddaren Richert samt Herr AdvoeatFiscalen och Riddaren Staaf', jemväl kallades alt såsom ledamöter i Coraiteen inträda; men för den händelse, alt de skulle vara af förfall hindrade att en sådan befattning sig åtaga, torde Comiteen icke deslomindre böra träda i verksamhet.
I enlighet med hvad här ofvan blifvit anfördt, får Utskottet vördsamt föreslå: att, till svar å Kongl. Ma fits Nådiga Skrifvelse af den af sistlidne Mars, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla: att, med afseende å Kongl. Mäj:ts Nådiga till känna gifvande om de hinder, sorn mött för angifvande af Nådig Proposition om Civil- och Criminal-lag-förslagens slutliga pröfning, Rikets Ständer funnit någon åtgärd till granskning eller antagande af ifråga - (
Lag-Utskottets Utlåtande, N;0 a. 21 varande lag-förslag icke kunna, å Rikets Ständers sida, under innevarande Riksdag vidtagas; men då hela landet fäster den högsta vigt vid frågan om ett förbättradt lagverk, serdeles i afseende ä brottmåls-lagskipningen, der behof vet deraf blifver med hvarje dag mera bjudande, och Rikets Ständer för sin del anse sakens stora vigt och angelägenhet fordra, alt, innan lag-förslagen till hufvudsaklig pröfning hos Rikets Ständer förekomma, en ytterligare granskning af desamma varder företagen, för att slutligen bereda och afpassa dessa förslag för ändamålet alt sättas i kraft och verksamhet; sä hafva Rikets Ständer ansett sig böra till Kongl.
Maj:ts Nådiga bedröfvande i underdånighet hemställa, om icke med de åtgärder, som fordras för att bereda och utarbeta Kongl.
Maj:ts Nådiga Propositioner om det nya lagverket, äfven kunde förenas anordningar för en ytterligare granskning af lag-förslagen i nyss uppgifna syftemål; samt att, Jör åstadkommande af en dylik beredning, Rikets Ständer ansett följande åtgärder mest ändamålsenlige: att en Comité eller Lagberedning sammansättes af Herr Justitice-Statsmmistern, två Justities-Råd, Justitice-Canzleren, Rikets Ständers J ustit i te-Ombudsman, samt tre andre lagfarne män, af hvilka en vore ledamot i någon af Rikets Hof-Rätter och en annan ordinarie Häradshöfding; äfvensom att de qvarlefvande ledamaterne af fordna Lag-Comitéen, Expeditions-Secreteraren och Riddaren Johan Gabriel Riichert samt Advocat-Fiscalen och Riddaren Pehr Staaf i Nåder varda kallade alt i beredningen deltaga; dock att desse sistnämndes afsägelse eller förfall icke bör hindra beredningens arbeten; att åt denna beredning i Nåder uppdrages att, med jemförelse af de vid lagförslagen gjorda anmärkningar, ytterligare granska och genomgå desamma, att undersöka och uppgöra f örslag till de förändringar i domstolarnes organisation och i fängelse-systemet; som med det nya lagverket mäste införas, så ock att utarbeta grunderne och ordningen för lagverkets promulge rande och sättande i verkställighet; att, i den mon de förberedande arbetena med hvarje del eiler
Balk af lag-förslagen fulländas, en sådan del af lagverket varder för Kongl. Maj:t i Stats-Rådetföredragen, hvarefter Kongl.
Maj:t lärer i Nåder fatta Sitt höga beslut om den proposition, som derom kommer alt framställas och hvilken deref ter torde varda genom tryck allmängford; 22 äLag-TJtskollels Utlåtande, N.o iJf.2. satt dessa arbeten så stå/las, att tryckningen af alla Ballame kari vara fulländad i god tid före den, vare sig lagtima eller urtima, Riksdag, som näst efter fyra är ifrån innevarande Riksdag inträffar ; och ändtligen att lag-beredningen jemväl får sig anförtrodt att redigera förslag till de serskilda Författningar, sorn vid och för det nja lagverkets antagande och promulgation må finnas behof i ge att tillika utfärdasr
Utskottet liar fått emottaga de ”tableauer , innefattande jemförelse emellan Lag-Comitéens förslag till Allmän Civil-lag och den nu gällande”, som äro vordne af serskilde Commitlerade utarbetade och derefter blifvit på Kongl.
Majrts Kådiga befallning af trycket utgifne.
Af dessa tableauer har dock Utskottet ej varit i tillfälle ali taga vidare kännedom , än sorn rörer sjelfva planen för deras upprättande.
Att döma deraf, synes det Utskottet, som skulle dessa tableauer böra blifva af väsendtlig nytta vid den slutliga föredragningen och pröfningen af lag-förslagen; men då jemförelsetableau emellan Criminal-lag-förslaget och de nu gällande brållmåls-lagarne ännu icke hunnit upprättas, hvilken dock innan detta års utgång lärer vara alt förvänta, hvarigenom föremålen för bemälde Committerades arbeten äro fulländade, hemställer Utskottet, om icke Rikets Ständer må till Kongl. Majit i underdånighet frambära den önskan, att, sedan tableau öfver C r immal-1a g-förslag ät blifvit afemnad, Kongl. Majit måtte i IS åder täckas med detta årets slut upplösa den för ifrågavarande tableauers författande tillförordnade Comité.
Reservation af Herr Lagergren: ”Ifrån förestående
Betänkande är jag i så måtta skiljagtig, att jag ej instämmer uti Lag-Utskottets förslag, att ledamöterne af f. d. Lag-Comiteen, Herr Expedilions-Secreteraren Richert och Herr Advocat-Fiscalen Staaf, måtte inkallas till Ledamöter uti den föreslagna Lag - Lag-Utskottets Utlåtande, N.-o t/f2: 23 beredningen.
Då ett af föremålen för denna Berednings verksamhet är att å nyo granska Lag-förslagen, synes det mig icke vara lämpligt alt föranleda ett sådant åliggande för desse utmärkte rättslärde , hvilka, i afseende på sjelfva förslagen, redan slutligen yttrat sig.
Deremot, och i betragtande både af arbetets stora omfång och af de många special-insigter, som fordras för upprättande af förslag till de serskilda Författningar, hvilka böra utgå samtidigt med det nya Lagverket, anser jag antalet af de egentligen arbetande ledamöterne i Beredningen , i stället för tre , böra utgöras af fem , för hvilkas utväljande jag likväl icke finner några serskilda qvalificationer böra uti den underdåniga skrifvelsen bestämmas.”
Uti denna reservation: hafva Herr Grefve Mörner och Herr von Röök instämt.. tryckt hos j. a. walldén, 184a Lag-Vtskottels Betänkande, JY:o 143. 1 N:o 143.
Auli. till Exp. Ulsk. d. 15 Oct., kl." rf f m.
Betänkande ofver väckte motioner, angående gemensum lag för inrikes och utrikes vexlar.
Sedan Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse den a3 April s835, lill Kongl. Majit öfverlernnat förslag till lag för inrikes oell utrikes vexlar, liar Kongl. Majit, uti Nådigt svar å Rikssalen, förklarat
Sig hindrad alt dertill samtycka; hvaremot Kongl. Maj;t, genom Nådig Contraproposition, föreslagit samt Rikets Ständer jemväl antagit en sedermera under den ao
Maj nämnde år utfärdad lag för inrikes vexlar, af enahanda lydelse med förstberörde förslag, uiom att derifrån blifvit uteslutet hvad, som kunnal hafva tillämpning endast på vexlar, dragne emellan Sverige och utrikes ort.
Vid innevarande Riksdag hafva, uti motioner, som Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. Borgare-Ståndet lill Lag-Utskottet remitterat, följande hemställanden blifvit, i afseende på berörde ämne, gjorda, nemligen; af Herr Friherre Rantzou, Johan Albert: alt, då, genom antagande af det förslag till gemensam lag för inrikes och utrikes vexelrörelsen, som Rikets Ständer å förra Riksdagen afgåfvo, en mängd af nuvarande hinder och olägenheter vid.utrikes vexel-handeln skulle undanrödjas, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, med upphäfvande af ej mindre alla äldre stadganden rörande vexel-rörelsen, än äfven den år i835 utkomna lag för inrikes vexlar, täcktes gilla och utfärda en gemensam lag för vexel-rörelsen, i öfverensstämmelse med det förslag dertill, som åtföljt omförmäkle underdåniga skrifvelse, hvilken jemväl i öfrigt af motionären åberopades, såsom innefattande fullständiga motiv för motionärens framställning; af Herr Petre, T.: att nyssnämnde förslag ånyo måtte komma under Rikets Ständers pröfning; samt af Herr IFijk, Olof: att a3 § af 4 Cap. uti Inrikes Vexel-lagen, sora lyder sålunda: ”Är vexel ställd att betalas uti något visst i landet gångbart myntslag, då bör den betalas i det mynt, hvarå den lyder; är vexeln ställd Bih. till R.
St, ProU 1840, 7 Sami, i Afd, 36 Haft, i v" 2. Lag-Utskottets Betänkandet N\o 143. å utländskt mynl, må betalningen i Svenskt mynt erläggas efter vexelcurs”, kunde erhålla tillägg, hvarigenom dess innehåll blefve följande: ”Är vexel ställd att betalas uti något visst i landet gångbart myntslag, då bör den betalas i det mynt, hvarå den lyder; är vexel ställd å utländskt mynt, må betalningen i Svenskt mynl erläggas efter vexelcurs för vexel å vanlig uso, noterad å den Börs, der vex' lslut sker, närmast belägen den ort, der acceplanten är boende, med tillägg af ränta, efter sex procent pro anno, räknadt för uso-liden; den betalningsskyidige dock obetaget att med af vexel-innehafvaren godkänd vexel å vista inlösa sin accept.”
Till stöd för detta yrkande, är af motionären anfördt: ”att omförmälde §, sådan den nu lyder, vore ofullständig deruti, att den ej bestämmer, örn liqvid skall ske efter vista- eller uso-curs, hvilket föranledt tvister och olika domslut; samt att det väl vöre obestridligt, att, då en accepterad vexel förfaller till betalning, contant liqvid bör följa, nemligen efter den curs, sorn betalas för en vista-vexel, och ej efter den, som noteras för vexel på gods eller annan uso, enär den betalningsskyidige derigenom skulle få ett ytterligare anstånd med sitt åliggande, men att vista-curs dels sällan funnes noterad, dels ofta vore högre, än den borde vara, i förhållande till uso-curs, hvilken alltid närmast, rättast och säkrast bestämde värdet af myntet, hvarå vexel vore dragen;” och skulle, om motionen bifölles , ifrågavarande tillägg äfven göras uti den lag för utrikes vexlar, som blefve antagen.
Utskottet, som tagit dessa framställningar i öfvervägande, bör först yttra sig öfver Herr fVijks motion.
I afseende härpå finner Utskottet, att, då innehafvare af vexel, som är ställd att här i Riket betalas i utländskt mynt, måste vid det förhållande, att samma mynt icke är att tillgå, emottaga betalning i Svenskt mynt, efter sådan gångbar curs, som är noterad för vexlar, betalbara först efter en viss tids förlopp (uso), hvilken cursberäkning följes af den anledning, att den högre curs, som gäller å vexlar, föi fallne vid uppvisandet (å vista), här i landet sällan lärer anmärkas och dessutom ej anses säkert bestämma värdet af det mynt, hvarå vexel dragés; så följer obestridligen, att vexel-innehafvare, som i ofvanberörde fall icke får tillgodonjuta sin rält till contant betalning i utländskt mynt, utan nödsakas att, för detsammas erhållande, köpa ny vexel derå, i s1 ället bör af godkännaren bekomma ränta för den lid, som förflyter, innan den nya vexeln till inlösen på utländsk ort förfaller.
Ett stadgande, i enlighet härmed, bör således, efter Utskottets tanka, i vexellagen införas desto heldre, som det öfverensslämmer med grunderne för de i 3a § af nu gällande lag Lag-Utskottets Betänkande, JV:o 143. 3 för inrikes vexlar meddelade föreskrifter, rörande godtgörelse för återgången vexel, ställd alt i utländskt mynt betalus.
I fråga åter om den curs, som vid liqvid af nämnde beskaffenhet skall följas, lärer något bestämdare stadgande i detta afseende ej vara behöflig t eller lämpligt, än det, som redan finnes, och hvilket utmärker, att liqviden skall ega rum efter gångbar curs; äfvensom Herr (Pijks motion i öfrigt, eller så vidt den afser uttrycklig föreskrift om rättighet för godkännaren att, i stället för betalning i Svenskt mynt, lemna vexel, förfallen vid uppvisandet, icke kan af Utskottet biträdas, emedan ett sådant liqvidationssält endast på serskild öfverenskommelse emellan vexel-iunehafvaren och godkännaren bör vara beroende.
Hvad härefter angår Herr Friherre Kantzous och Herr Petrés motioner, får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att de grunder, enligt hvilka den af Rikets Ständer å förra Riksdagen beslutade vexel-lag blifvit uppgjord, voro följande: att alla vexlar, antingen de kommo under namn af inrikes eller utrikes, borde ställas under en och samma vexel-lag, utan annan skiljagligliet, än att, i afseende på de förra, en viss minimi-sumtna bestämdes; alt, i stället för åtskillige af de till tiden högst inskränkta fatalier, hvarpå, enligt 1748 års Vexel-Stadga, vexel-innehafvarens hela belalningsrätt emot vexelgifvare och öfverlåtare berodde, andra mera enkla och lätt iagttagne bevaknings-åtgärder borde föreskrifvas, och att följagtligen, — enär vexelgifvares och öfverlåtares rätt kunde bevaras derigenom: 1:0 att, då vexel vore till betalning förfallen, sådan genast fordrades; 2:0 att, när vexel vore ställd att betalas vid eller efter uppvisandet, densamma blefve inom viss kort tid uppvist; och 3:o att innehafvare af protesterad vexel, inom viss kort tid ifrån förfallodagen, gjorde sin återgångstalan gällande; lagens fö reskrifter, angående hvad innehafvaren måste iagltaga, för att emot vexelgifvare och öfverlåtare bibehålla sin rätt, alltså syntes böra till nyssnämnde åligganden inskränkas; att den förut varande höga ränta för återgången vexel borde nedsättas; alt fordringsegaren deremot borde åtnjuta full ersättning för alla sina skäliga och bevisliga kostnader; att nämnde ränta borde beräknas, icke från vexelns utgifningsdag, ulan från den dag, då den bordt af godkännaren betalas; 4 La"-Ut skottets Betänkande , N\o 143. att, så snart den återgångna vexeln vore ställd att betalas i utländskt mynt, och liqviden här skedde efter curs, det vill säga, icke med det mynt, hvarå vexeln lydde, utan efter pris å ny vexel, betalbar efter någon tids förlopp, så borde vexel-innebafvaren åtnjuta ränta under den nya vexelns förfallotid, dock med afräkning af den tid, som för den protesterade vexeln, efter dess lydelse, kunde återslå; samt alt innehaftaren af återgången texel borde ega rättighet att vända sitt belalnings-anspråk ej allenast emot vexelgifvaren och siste öfverlåtaren, utan emot hvilken af öfterlåLarne honom godt syntes.
Utskottet anser dessa, i den underdåniga skrifvelsen af den a3 April i835, närmare uttecklade grunder vara rigtiga, och att föl jagt 1 igen ett förslag till gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar, lika med det, sorn nämnde underdåniga skrifvelse åtföljt, ånyo bör lill Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning öfverlemnas, med iagttagande af ofvanbérörde, utaf Utskottet nödigt ansedda, tillägg, angående betalning af ränta vid liqvid af vexel, ställd att betalas här i iliket i utländskt mynt; hemställande alltså Ulskottet tördsamligen, att, med uppliäfvande af ej mindre Kongl. Maj:ts förnyade Vexel-Stadga den 2/ Januari 1748* Kongl. Förordningen den 12 Juni 1816, angående vissa delar af Vexelhandeln, Kongl, Kungörelsen den y Jagus ti 1816, angående förhållandet med Vexlar i Svenskt mynt, som å utrikes ort är o dragne på i Riket vistande man, Kongl. Kungörelsen den y
Maj 18ty, angående hvad iagttagas bör, i anseende till Vexlar och Invisningar, ställde att betalas i Svenskt mynt för utländsk mans räkning, Kongl, Brefvet den 5 November 181 y och Commerce Collegii derpå grundade Kungörelse den 24 * samma månad angående hvad som bör iagttagas vid uppköp af Vexelbref genom syssloman, Kongl.
Brefvet till Comrnerce-Collegium den 22 Mars 1821, angående förklaring af g § i ofvanberörde Kongl. Förordning den ta Juni i8t6, samt Kongl, Kungörelsen den sy Aug. 1828, angående rätta förståndet af de uti 4 oc^ 5 4f.§‘ af sistnämnde Kongl. Förordning innefattade stadganden, än ock af den under den 2o
Maj r835 utfärdade
Lag för inrikes vexlar, antagas mätte en sd lydande Lag-Utskottes Betänkande, N',o 143. 5 VEXEL-LAG. I CAP.
Om formen för Vexel. 1 §•
Vexel bör innehålla: orten och tiden, när samt hvarest den utfärdas; — uttrycklig benämning af vexel; — om den är ensam (iola), eller, derest flere exemplar utgifvas på en och samma penningesumrn* , hvilkendera i ordningen den då är, såsom första, andra, tredje, fjerde, (prima, secunda, tertia, quarta,) och så vidare; — den persons namn, till hvilken vexeln utfärdas, kallad vexeltagare (remittent); — visspenningesumma, att, på grund af vexeln, uppbäras, i Svenskt eller utländskt mynt, utsatt både med bokstäfver och liff ror, och hvilken summa, hvad angår säd ane vexlar, som utgifvas i Sverige och dragas på Svensk ort, ej må understiga 2.5 R:dr
Silf ve rspecie; — den persons namn, h vilken i vexeln anmodas att densamma inlösa, kallad godkännare (acceptant); — orten, hvarest godkännaren bor eller vistas, och hvarest betaltungen ske skall; — betalningstiden, hvilken kan bestämmas: a) vid uppvisandet, (anfordran, vista sigt); b) viss tid efter uppvisandet; och c) viss tid efter utgifvandet (dato); — samt vexelgifvarens (trassentens) egenhändiga underskrift.] 2 §.
Åro flere exemplar af vexel utgijne och inlöses ettdera, vare de öfrige kraftlöse. 3 §.
Vexel kan vara dragen på en person, och betalbar hos en aman: den kan vara ställd att betalas till vexelgifvaren sjelf: den kan vara ställd att inlösas af vexelgifvaren sjelf på annan ort: den kan vara utfärdad u annans vägnar, efter fullinagt (pro cura). 4 §.
Öfverlåtelse af vexel kan ske genom öfverlåtarens blotta WXnxnteckning (in blanco). Lag-Utskottets Betänkande, IV:o 143.
II CAP.
Om Vexelköp. 5 §.
Vexelköp kan afslutas med eller utan mäklares biträde. 6 §.
Vexelgifvare vare skyldig att samma dag, då vexelslutet skett, hälla den betingade vexeln, i flere exemplar, nätså (ordras, vexeltagaren tillhanda, emot .undfående af den för vexeln ö'verenskomne betalning; åliggande vexeltagaren att vexeln afhemta. 7 §.
Jr vexel aflemnad, utan att vexeltagaren derför erlagt öfverenskommen betalning, och fullgör han den icke genast, då bör vexelgifvaren, inom åttonde dagens utgång, protestera och, inom samma tid, jemväl ä vexeltagaren taga stämning till den domstol, som i 4° § sägs; försummas det, håfve då vexelgifvaren ej bättre rätt, än i annat skuldjordringsmål. 8 §.
Då tvänne eller flere exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen (secunda), äfvensom hvart och ett af de följande, uti vexeltagarens hand gällande såsom c/vitto å erlagd betalning till vexelgifvaren; ä betalning för ensam vexel (sola-vexel) erfordras serskildt qvitto. 9 §.
Hvar, som, i egenskap af syssloman, vexel upphandlar, och vill vara fri ifrån ansvar för densammas inlösen, läte ställa vexeln på sin hufvudman, och vare då endast i ansvar derför, att valuta till vexelgifvaren erlägges; låter deremot sysslomannen ställa vexeln pä sig sjelf, blifve då, sedan han densamma öfverlåtit, för inlösen af vexeln lika ansvarig, som hade han upphandlat den för egen räkning. Lag-Utskotlets Betänkande, N\o 143. 7 lil CAP. Om Vexels god 1; annan de. 10 §.
Hvar, som vexel om händer fått, att derå söka godkännande, vare, om han en sådan förrättning sig påtagit, skjldig att, så fort ske kan, uppvisa vexeln jör honom, på hvilken den är dragen, samt äska hans uttryckliga förklarande, om han den godkänna vill eller ej; försummas det, och förefaller emedlertid något till dens förfång, som vexeln öfversändt, vare den försumlige skyldig gifva skadestånd. 11 §.