Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit i Nåder förordnat, att skeppare och besättning, antingen något eller intet inkommande gods under föring varder angifvet, skola vid den Sjötulls-Kammare, der lossning sker, af den tu!!, som för fartygets medbragte last inflyter, emot behörigt qvitto erhålla dess föring, utgörande vid fart ifrån Östersjön: för en Skeppare en R:dr 16 sk., för en Styrman 28 sk., och för de öfriga af besättningen, så väl som gossar, hvardera ar sk.; ifrån Nordsjön och de i Qanalen belägna orter, Holland, EnglandFrankrike samt Spanien och Portugal: för en Skeppare sju R;dr 9 sk., för en Styrman tre R:dr 28 sk., och för det öfriga skeppsfolket, hvarje person två R:drsk.; samt ifrån Medelhafvet och Levanten:
Skepparen nio R:dr, Styrmannen fyra R:dr 24 sk., och för hvardera af den öfriga besättningen tre R:dr 28 sk., allt Svenskt Banco; men när fartygen anlända antingen med Barlast, eller från Pommern och Wismar, endast med Spanmål och Ull, bestås skeppare och besättning, efter förra vanligheten, ej någon föring, från hvilken förmon äfven inhemska på Klink byggde samt utländske fartyg äro uteslutne.
Skeppare, som kommer från Medelhafvet, men tillika intagit last uti Vestersjöhamnar, njuter Meddelländsk föring, när tullen, för de från Medelhafvet i Svenskt helfritt fartyg medbragta varor, stiger till en fjerdedel af tullbeloppet för de varor, som annorstädes blifvit inlastade.
Vid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. §. 25.
För gods, som under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill det - r Bil. till Expeclitions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N'.o 3oS. j*r5 samma disponera.
Anser godsegaren en förskämd vara icke kunna draga den i Taxan utsatta tull, må han lagligen styrka dess förskämning inför vederbörande Tull-Kammare, sorn då eger, efter föregången Kungörelse, låta i behörig ordning försälja hvad iörskämdt är på öppen auction, i hvilket fall tullen bestämmes för alla de varor, å hvilka tullvärde i Taxan är utsatt, efter auctionspriset, jemfördt med samma värde, och för andra varor, efter fastställd tullprocent å auctionspriset; kommande godsegare att undfå skilnaden emellan behållna auctions-summaa och på auctionspriset grundade tullbeloppet; försummar godsegare detta, ansvare för tullafgifternes fulla erläggande, derest han icke vill, efter föregången skriftlig anmälan hos Tull-Kammaren, afstå sin rätt till den skadade varan, som då genom offentligt utrop för Kronans räkning af Tull-Kammaren försäljes.
Vid förtullning af varor, bergade ifrån förolyckade skepp och farkrster, länder till efterrättelse hvad serskildt derom är eller framdeles blifver stadgadt. 26.
Med den serskilde afgift för kostnader till sjöfartens fredande, soni under namn af Con voy-afgift erlägges, förhålles enligt hvad derom utfärdade nu gällande Författningar stadga, eller Kongl.
Maj:t framdeles finner skäl i Nåder förordna. §•
a7* Städernes tolag och andre dem på vissa varor beviljade afgifter uppbäras genom deras egen försorg, och erläggas efter de för hvarje stail gällande föreskrifter och fastställd procent, beräknad å det i denna Taxa pä de fleste inkommande och utgående varor bestämda värde, eller det enligt 7 §. å de öfriga utrönta värde; och iakttages dervid, att alla varor, som enligt Taxan äro i allmänhet fi ia från införsel- eller utförseltull, befrias från tolag vid inkommande eller utgående, äfvensom de varor, hvilka i Taxan serskildt ifrån tolag befrias. §. 28.
De undantag ifrån allmänna föreskrifter oro fartygs och varors tullbehandling, som i serskilde fall, enligt derom meddelade Nådiga Förordnanden, för vissa Städer och Orter, Verk och Inrättningar hittills egt rum, skola äfven hädanefter tills vidare tjena till efterrättelse. i<*4 AV. till Expcdilions-Ulskotiets Försteg lill und.
Skrifvelse tf.o 3o8. §• 39- I afseende på Sveriges oell Norrige.?
inbördes handels-förhålianden, linder till efterrättelse Kongl. Maj:ls den 24 Maji i8a5 utfärdade Nådi* ga Förordning. §. 3o.
Svenska sjöfarten på aflägsnare orter njuter tills vidare följande förmo ri e r af lindring i tull- och convoy-afgifter, nemligen: af i5 procent för producter och tillverkningar af länder, belägne på fasta landet af America, norr om a5 graden nordlig latitud, eller af någon ibland de
Vestindiska öarne vid direct införsel derifrån med Svenska skepp samt för Svenska producter och tillverkningar, vid direct utförsel till Vestindiska öarna; af 25 procent för Svenska producter och tillverkningar, utförda i Svenska skepp direcle till orter å östra kusten af Americas fasta land, söder om 25 graden nordlig latitud eller till Goda Hopps Udden, och för dessa länders producter och tillverkningar derifrån directe införde till Sverige i Svenska skepp; och af 33-§■ procent för Svenska producter och tillverkningar, sona i Svenska skepp utföras directe lill orter på andra sidan Goda Hopps Udden, äfvensom till hamnar å andra sidan Cap-Horn, samt för desse orters producter och tillverkningar, som directe derifrån i Svenska skepp inkomma. §. 3r. ^ De serskilde Tractaler och Afhandlingar, som med främmande magier blifvit angående handels-förhålianden afslutade, tjena till behörig efterlefnad vid afgifters beräknande för fartyg och varor, under den tid SäEätaa Tractater och Afhandlingar äro gälland®.
N;o 3o9.
Expeditions-Utskollels Förslag till und.
Skrifvelse IV.-o 309.
Uppläst oell godkänd hos Ridd. och Adeln den ig Mars l835.
Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, i fråga örn grunders bestämmande för Hof-Stats-personalens pensionering.
N:ris 172 och 4,20 S. A. K. Sedan Rikets senast församlade Ständer, uti und. skrifvelse den 5 Mars i83o, hos E. K. M. i und. anhållit, att, till ledning för R.
St. i de fall, då beviljandet af pension för Kongl. Personers Hof-Statspersonal kunde ifrågakomma, ett förslag, upptagande de till Kongl. Hofven hörande Embets- och Tjenstemän samt
Hof-frunlitnmers och betjenings serskilda befattningar, jemte de pensions-belopp, som ansågos lämpliga, måtte varda upprättadt och till Rikets Ständers granskning vid detta Riksmöte öfverlemnadt; så har E. K. M., efter det Dess Riksmarkalks-Embete, på Nådig befallning, ett sådant förslag upprättat och dermed, jemte eget utlåtande, till E. K. M. i und. inkommit, under den 12 April sisth år, i Nåder behagat till Rikets Ständers Stats Utskott öfverlemna handlingarna i denna fråga, för den åtgärd, hvartill samma handlingar kunde föranleda.
St., vid öfvervägande af delta ärende, jemte hvad dervid förekommit, icke funnit anledning alt för närvarande bestämma några grunder för Hof-Stats-personalens pensionerande; hafva R.
St. skolat sådant härmed hos E. K. M. i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 Mars 1835.
Bih. lill fl, Sl. Fröt.
1834 och i835. 10 Samt. 1 Afd. 2 Band. ti io 6 Expcditions-Utskotlets Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 3io. N:o 31 o. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 19 Mars 1835.
Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — ■— Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej om en närmare förklaring af Författningarna rörande lönings-afgifterna till Corn/ninistrar.
N:o S. A. K.
Hos E. K. M. har Preste-Ståndet vid innevarande Riksmöté, uli und. skrifvelse den 5 Junii sisth år, anfört: att då den af E. K. M., i Dess Nådiga Circulaire-bref den 3 Julii 1829, antydda afsigt att, förmedelst tillvägabringande af frivilliga convenlioner om Capellanernes aflöning, afhjelpa dessas lidande, genom den i senare tider tillkomna, ehuru, i Preste-Ståndets tanka, icke med rättvisa och billighet förenliga tolkning af 5 §. i Kongl.
Förordningen den 8 Februarii 1681, på de flesta ställen saknat önskad framgång, hvaremot, under åberopande af Kongl.
Brefvet den 11 November 1766, samt Kammar-Collegii, i enlighet dermed, den 5 påfölide December utfärdade Circulaire, åboerne å de uti hela eller halfva mantal inberäknade hemmansdelar icke kunnat förmås frånträda deras förmenta rättighet till sammanskjutande af Capellans-skäppan, hvarigenom Capellanen måst åtnöja sig med en vida mindre årlig aflöning från en sådan hemmansdel, än han bort tillgodonjuta, om densamma, med icke stöYre förmoner eller invånare-personal, utgjort en serskild lägenhet; samt Preste-Ståndet, på grund häraf, jemte öfriga i den und. skrifvelsen upptagna skäl, hemtat anledning till den öfvertygelse, att, enligt rätta meningen af 1681 års Förordning, f tunna vore det minsta Capellans-målet, Preste-Ståndet, som icke ville, med afseende å en häfdvunnen sed, föreslå ett återförande till den gamla ordningen, ansett sig, utan någons förnärmande, böra hos E. K. M. i underd. anhålla om en sådan förklaring af meranämnde Kongl. Förordning, med alla de, i anledning deraf, ulkomne senare Författningar; att, då stadgandet om Capellaners rättighet af hela, halfva, fjerdedels och mindre skattlagda hemman, i det hela förblefve oförändradt, det likväl måtte i Nåder förordnas, att Comminister af icke någon hemmansegare eller åbo med matlag, under något vilkor, måtte aflönas med mindre belopp, än det, som uti 1681 års Kongl. Förordning för Expeditions-Utskottels Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 3it.
Klockares aflöning vore stadgadt; hvarigenom, efter Preste-Ståndets förmodan, det obilliga motstånd, vid uppgörandet af conventioner om Capellans-rättigheterna skulle, till ömsesidig belåtenhet, undanröjas; och har E. K. M., efter det Kammar-Gollegium med infordradt underd. utlåtande i ämnet inkommit, samt dervid, på anförde grunder, afstyrkt bifall till Preste-Ståndets ifrågavarande underd. anhållan, genom Nådig remiss af den 7 nasti.
Februarii, behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna detta ärende, för att deröfver inhemta Rikets Ständers mening.
Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande, och funnit densamma, i det skick hvari den nu till R.
St. inkommit, icke utgöra föremål för R.
St:s behandling; förmodande R.
St. i underd,, att, derest E. K. M. i Nåder skulle finna förhållandena påkalla en förklaring af 1681 års Författning, E. K. M. då i Nåder lärer, uti grundlagsenlig ordning, derom till R.
St. aflåta Nådig Proposition.
Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar å den Nådiga Remissen, härmed i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 Mars i835.
N:o 3 r x. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln dén ig Mars i835.
Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underd.
Skrif veise* i anledning af vérkställd granskning af de vid sista Riksdag beviljade Extra Statsanslag för Försvarsverket till sjöSj samt Kungsholms och Drottningskärs befästande.
Rikets Ständer, som uti underd. skrifvelse af den 7 sisth November meddelat yttrande, i anledning af verkställd granskning af räkenskaperne öfver det vid sista Riksdag beviljade Extra Stats-anslag för Försvars-verket till lands samt lill fullföljande af Garnisons-sjukhuset och andra Lifgardets Gasern-bjrggnad, hafva jemväl sedermera granskat vederbörandes afgifna redogörelser, i afseende å de för Försvars-verket till sjös, äfvensom för io8 Expedilions-Utskollels Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 31 2.
Kungsholms och Drotlningskärs befästning vid omförmälde Riksmöte anslagne medel, hvarvid icke varit något att erinra.
St. skolat härmed hos E. K. M. i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2Z Mars 1S35.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 19 Mars i835.
Skrifvelse, angående rättighet för skogsinnehafvare, som ej tillika disponera betet å marken, att, för skogsväxtens befrämjande, vexelvis inhägna någon del af markens hela vidd.
Utsk. N:ris 42 & 55.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att, då en obegränsad betesrättighet utgjorde ett betydligt hinder emot skogens tillväxt å sådan jord, der en person disponerar betet och en annan skogen, angeläget vore, att, för ny skogs uppfredande, någon del af skogsmarkens hela vidd vexelvis biefve inhägnad.
St. hafva funnit en förbättrad och mera ändamålsenlig skogshushållning i berörde hänseende'vara utaf behof påkallad, hvarvid R.
St. likväl trott den föreslagne tillåtelsen till inhägnad icke böra beviljas så oinskränkt, att på contract grundade rättigheter derigenom för nära träddes, af hvilken anledning, hvad Kungsgårds- och Boställs-skogar beträffar, R.
St. ansett, att någon rubbning i nu tilläfventyrs gällande contract, hvarigenom dispositionsrätt af betet kunde vara upplåten åt annan person, än den som nyttjade skogen, icke borde ega rum; hvaremot, i afseende å recognitions-skogarne, något hinder för inträdande af det föreslagna förhållandet icke syntes möta, enär de’-, mulbetesrättighet, som å dessa skogars områden af vissa jordegare eller boställs-innehafvare utöfvades, och dervid de, genom Kongl. Kungörelsen den 4 Febr. 1811, blifvit bibehållne, äfven då recognitions-skogarne tili skatte försåldes, endast grundade sig på gammalt Éxpeditions-UtskoUels Forslas, till und.
Skrifvelse N.-o 3i2- bruk, deruti E, K. M. och R.
St. vore obetaget att gora en inskränkning af den ringa betydenhet, hvarom nu vore fråga; hvarvid dock borde tillses, att något menligt inflytande derigenom ej uppstode för de hemman, hvilkas mulbeles-tillgång endast eller hufvudsakligast grundades på ett sådant begagnande af recognitions-skogarne.
Och få R.
St., på grund häraf, hos E. K. M. i underd. anhålla, att, till iakttagande inom Rikets alla Landskap, utom i Wermland och Dalarne samt Provincerna norr om Dalelfven, i Nåder förordnas måtte, att den, som disponerar recognitionsskog, under det betet derå af annan begagnas, må, ehvad skogen är till skatte köpt eller ej, ega rättighet att, till ny skogs uppfredande, en tiondedel af skogens hela område i sender inhägna; dock sålunda, alt endast en tiondedel af skogen i sender får hållas instängd: att en sådan lott ej må vara inhägnad längre än tio år, efter hvilkas förlopp densamma åter bör utläggas: att hvarken mulbetes-egande hemmans fähode-ställen, eller mera än en tiondedel af det, som å hela skogsområdet anses utgöra bästa betet, må inbegripas i den trakt, som inslänges: alt inhägnaden så verkställes, alt hemmanens fria tillträde till begagnande af de återstående nio tiondedelar af skogen, och i synnerhet af deras fäbodeställen och vattentillgång icke förhindras eller i större nion försvåras; samt att, i händelse godvillig öfverenskommelse emellan skogs-disponenten och mulbetes-innehafvaren icke kan träffas, Härads-Rätt, uppå anmälan, må ega att bestämma, huru inhägnaden skall ske, sedan vederbörande blifvit hörde och undersökning hållits, hvarföre kostnaden likväl ensamt bör drabba den, som vill inhägnad verkställa; — äfvensom att, lill allmän efterlefnad, måtte bestämmas, att, vid utarrenderande af Kungsgårds- och Boställs-skogar, skogs-innehalvaren, när betet serskildt upplåtes, bör förbehållas rättighet att, till nyskogs uppfredande, instänga en tiondedel af skogen i sender, samt jemväl vara skyldig att en dylik inhägnad verkställa.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 Mars i835. ilo Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 313.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 19 Mars 1835.
Preste-Ståndet den ai — — Borgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den a3 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, rörande näringsfriheten.
(Lag- samt Oecon.-Ulsk. N:ris 33 & 5i.) S. A. K.
Sedan E. K. M. uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer den 19 Febr. 1823 förklarat, att, fastän den för Rikets allmänna hushållning vigtiga frågan, om en vidsträcktare frihet i utöfningen af handel och handtverk, såsom af oeconomisk beskaffenhet, vore beroende af E. K.
M:s eget Nådiga afgörande, E. K. M. likväl, med tillämpning af Regeringsformens 89 §., ville till Rikets Ständer öfverlemna att, i likhet med hvad, angående lagfrågor är vordet stadgadt, gemensamt med E. K.
M. derom afgöra och besluta, samt derföre till Rikets Ständers granskning hänskjutit de af en serskild Comité utarbetade förslag till Författningar i ämnet, så hade Rikets Ständer, vid 1823 års Riksdag, uti underd. skrifvelse den 12 December samma år, till E. K. M:s Nådiga pröfning öfverlemnat förändrade förslag dels till Förordning om handtverkerien, dels lill Författning om gerningsmäns antagande på landet och dels till Handelsordning; men då, så vidt Rikets Ständer hafva sig bekant, dessa omförmälde förslag ännu icke kommit under E. K. M:s Nådiga pröfning, och enär orsaken dertill torde kunna härledas derifrån, att Rikets Ständers vid i8a3 års Riksdag aflåtne underd. skrifvelse icke blifvit så tidigt expedierad, alt, efter föregången pröfning hos E. K, M., sedan Högsta
Regeringsformen föreskrifver; hafva Rikets Ständer, med anledning af inom Riks-Stånden nu gjorde framställningar i ämnet, skolat hos E. K. M. i underd. anhålla, att de vid i8a3 års Riksdag i underd. öfverlemnade förslag till Förordning om handtverkerien, till Författning om gerningsmäns antagande på landet och till Handelsordning måtte, efter föregången
Nådig pröfning och sedan de rättelser och förändringar, som uti berörde förslag kunna anses nödiga, blifvit verkställda, varda före nästa Riksdag, såsom allmän Lag, till efterrättelse utfärdade.
Stockholm den a3 Mars 1835. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N-0 314* m N:o 3i4.
Uppläst oell godkänd lios Ridd. och Adeln, med tillägg i irsta punkten af ordet forfallne framför ordet skulder* den 26 Mars i835.
Preste-Ståndet, utan förändring, den 3o — — Borgare- och Bonde-Stånden, med det af Ridd. och Adeln gjorda tillägg den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående grunderne för Bankens rörelse och förvaltning.
N:ris 6, 16, 3o, 37, 48, 79. 80, 82, 98, och io5.) S. A. K.
Sedan E. K. M. i Nådig Skrifvelse af den 27 sistl.
Februarii gifvit Rikets Ständer tillkänna, det E. K.
M. ansett hinder för bestämmandet af ett nytt system för Svenska myntets räkne-enhet, möta deraf, att Rikets
Ständer ännu icke meddelat deras vid innevarande
Riksdag fattade beslut om grunderne för Bankens rörelse och förvaltning; så få Rikets Ständer dessa beslut nu i underd. anmäla, nemligen: 1:0
Såsom sedelstock komma hädanefter uti beräkningarne öfver Bankens ställning att upptagas och anses alla dess förfallna skulder, och således: yf) Bankens egne utelöpande 6edlar; Z?) den på serskild räkning i Wexel-Banken insatta Fond, motsvarande beloppet af utelöpande Riksgäldssedlar jemte de från Riksgälds-Contoret utgifne kopparskiljemyntspolletter; C') depositioner i allmänhet, innefattande allmänna och enskilda Verks eller Personers, för insatte medel på räkning i Wexel-Banken, derstädes innestående behållningar; och D') aviserade, men icke inlösta assignationer å beviljade Creditiv i Banken.
Härifrån böra dock afdragas: a) de förskott, som blifvit från Banken utlemnade, till förslitne smärre sedlars invexling i landsorterne; b~) sådane transportsedlar, hvilk?, såsom otydliga, icke kunnat under sina numror afföras, utan i stället blifvit al Låne-Banken infriade; c) metalliska värdet af ofvanberörde kopparskiljemyntspolletter.
Och bör likaledes från Sedelstocken, vid beräkningarne af densamma, uteslutas upplupna, men outtagne räntor å de af Banken upp - 1X2 Expeditions-TJtskotlets Förslag till und.
N.-o 314- lånta medel, äfvensom Låne-Bankens förfallna skulder, sedan, för inlösen af den sistnämndes utelöpande invisningar och uppsagde samt till betalning’ förfallne äldre räntebärande skuldförbindelser, en viss lämplig summa blifvit å serskild räkning i Vexel-Banken insatt, och på behöriga räkningar derstädes öfverförde de till Banco-Fullinägtiges disposition förut i Låne-Banken deponerade summor.
E') Ehuru innestående behållningar å beviljade Creditiv icke böra uti Sedelstocken inberäknas till högre belopp, än som motsvarar derå utställde, aviserade, men icke inlösta assignationer, skall dock vid de tillfällen, då beviljandet af nya Cassa-Creditiv, eller utsträckning af lånerörelsen kan, utan rubbning af det här nedan stadgade förhållandet emellan den metalliska Cassan och Sedelstocken, komma i fråga, beloppet af de outtagna behållningarne å de förut meddelade Creditiven noga afses.
F) öfver de Creditiv, som blifvit vissa allmänna eller enskilda Verk och Inrättningar anvisade, föras i Vexel-Banken serskilda räkningar, vid hvilkas öppnande det beviljade Creditivet varder vederbörande Verk, såsom ett saldo, tillgodofördt, hvilket saldo dock icke kommer att uti beräkningen af den förfallna Vexel-Banco-skulden upptagas. 2:0 Bankens metalliska Gassa får icke bibehållas vid ett belopp, som understiger 2 millioner Riksdaler Specie; och åligger det BancoStyrelsen att, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande nödiga åtgärder så tidigt, att metalliska Cassan ej må qvarblifva vid detta nedsatta belopp, 3:o Till förstärkande af metalliska Cassan, ega Banco-Fullmäglige, att, i den nion behof deraf göres, och äfven med användande af de till Bankens grundfond hörande Stats-obligationer, förskaffa sig å utrikes ort credit eller creditiv till ett belopp, motsvarande högst 2,000,000 R:dr Silfver, efter 1664 års förändrade myntfot. 4:o
På det en härifrån uppkommande tillfällig skuldsättning utrikes icke må iklädas natur af stående, åligger det Banco-Styrelsen. att-på den erhållne erediten eller creditivet göra afbetalningar så fort som lämpligen ske kan. 5:o Banco-Styrelsen må ega att, då den så tjenlig! finner, förstärka Bankens metalliska Cassa medelst inköp från främmande länder af guld och silfver; dock böra silfverköp för Bankens räkning icke ifrågakomma, när cursen håller sig öfver pari. 6:0 Expeditions-Vtskoltets
För dag, till und.
N-o 314- u3 6:0
DS cursen står vid eller under pari, må sådane köp Banco-Styrelsen tillåtas, under förbehåll, att priset å det uppköpta silfret ej mer får öfverstiga vexlingsgrunden, enligt Myntbestämnings-Lagen, än med. hvad sorn motsvarar transporten af silfret från uppköps-orten till Banken, samt att för öfrigt af Banco-Styrelsen dervid noggrann! tillses, det silfret verkligen från utländsk ort inkommer.
7:0 Banco-Styrelsen berättigas att, då Bankens säkerhet det fordrar, A') förpanta Bankens egande inteckningar i fastighet, under vilkor, alt den i skuldföibindelserne
Banken serskildt förbehållne uppsagningsrätt för hela skuldbeloppet icke får af annan innehafvare begagnas; B') försälja, till större eller mindre belopp, Bankens innehafvande Stats-o bliga tioner; C) upptaga lån emot räntebärande obligationer, ställde på viss tid eller uppsägning; samt Z?) derest sådant, emot förmodan, skulle af behof påkallas, minska Bankens utlåningar. 8:0
Af alla de i föregående punkt tillåtne åtgärder, är lånerörelsens förminskning den, som i sista rummet bör tillgripas, och det endast, då Bankens säkerhet sådant ovilkorligen fordrar. 9:0 Bestämmandet af hvilken elier hvilka bland de öfrige för realisationens vidmagthållande tillåtne medlen må för tillfället begagnas, skall vara helt och hållet öfverlemnadt åt Banco-Styrelsen, sorn dervid icke lärer underlåta att afse Bankens egen fördel, och det, som dermed slår i nära samband, industriens ostörda förkofran. 10:0
Då den metalliska Cassan, hvaruti älven omyntadt silfver och guld får inberäknas, ej öfverstiger |:deiar af Sedelstocken, må denna sistnämnde i intet fall ökas. 11:0
Ora också metalliska Cassan någon tid skulle visa sig fortfarande öfverstiga |:delar af Sedelstocken, må Banco-Styrelsen ej, på grund häraf, vidtaga någon åtgärd till rörelse-capitalets ökande i annan väg, Sn medelst belåning af guld, silfver, koppar, jern och öfrige effecler, som finnas uppräknade i Banco-Reglementels 4 Alt. 4 Afd. §§. 10-—15, förr, än ett år förflutit från Bankens öppnande till utvexling af silfver.
Depositions-Banken. 12:0 Banken må emottaga och å räkning föra Depositioner af: a) Svenskt Silfvermynt eller Bancosedlar, under förbindelse för Bihang till R.
Fröt. 1834 och l83S. 10 Sami. 1 Afd, 3 Bandet. 15 114 Expeditions-Utskottels Förslag till und.