Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Men det är ej om minnena vi nu skola tala, hur frestande det än må vara, utan, såsom öfverskriften till denna uppsats ger vid handen, om hemmet i konungaborgen, sådant det ter sig under stamfadrens andre sonsons regeringstid.
Vid skildringen häraf bedja vi att först, få lämna en kort beskrifning öfver deras maje- stäters våningar, till orientering för dem af våra läsarinnor, som ej haft tillfälle se dem, till er- inran för dem, som haft ett sådant.
— Vi börja med Konungens våning.
Uppgången till denna är i västra hvalfvet.
När vi hunnit upp för första halftrappan, stanna vi och blicka till höger.
Vi se där af slottets byggmästare en bröstbild, som på konungens be- kostnad för några år sedan uppsattes.
V id gående uppför de tvänne därpå följande halftrapporna må vi se uppåt.
Vi ha då för våra ögon den första af Kronbergs sköna plafondmålningar, om hvilka vi i ett annat sammanhang skola närmare tala.
Komna en trappa upp, vika vi af till vänster och komma in i försalen, f. d. drabantsalen.
Innanför denna ligger Konungens biljardrum.
Dess väggar äro klädda med i boasering infattade väfda tapeter, af hvilka en föreställer en skördefest.
Biljard, soffor, stolar, bord utgöra möblemanget.
Till vänster, några trappsteg upp, ha vi, byggdt på nordvästra flygelns tak, ett rum, som be- gagnas till vinterträdgård.
I detta rum, biljard- rummet, och ett par rum till höger om detta samlas gästerna vid större middagar, sedan kaffet är drucket, för att samtala och röka.
Träda vi nu in genom de dörrar, som ligga midt för dem, genom hvilka vi kommo in i biljardrummet, ha vi Pelarsalen, så kallad, emedan taket är upp- buret af pelare, 16 till antalet.
Denna sal, vettande åt väster och norr, stor, ljus och glad, dekorerad i hvitt och guld, utgör samlings- rummet vid konungens audienser.
Härifrån komma vi genom dörrarna längst fram till höger in i Viktoriasalen, ett aflångt, mycket stort rum, hvars tak är rikt orneradt och öfversålladt med gyllene kronor på hvit botten.
Väggarna äro tapetserade med purpurfärgad silkessammet, försedd med guldbroderier och rika galloner, samt indelade i fält.
Mellan hvarje sådant är infattad en trymå, i midten en utom- ordentligt stor, på hvardera sidan däraf tre något mindre.
Framför midteltrymån står ko-
410 IDUN 1895 leder till deras majestä- ters frukostrum (om hvil- ket vi skola tala vid be- skrif ningen af drottningens våning).
Vi träda emel- lertid ej nu dit in, utan vända om, gå genom skrif- rummet till dörren, som ligger midt emot den till sofrummet, och komma då in i konungens kabinetts- kammarherres vaktrum och genom detta till adju- tantens vaktrum.
Genom en gång, hvars väggar äro täckta af generalstabens kartor, komma vi ut i tvänne rökrum och genom ett af dessa åter in i bil- K o n u n g e n s sof- o c h t o a l e t t r u m.
jardrummet.
Vi skulle nu visserligen kunna gå samma väg som nyss genom nungens bröstbild i brons.
Rummet är för pelarsalen, viktoriasalen och audiensrummet och öfrigt hållet i hvitt och guld.
Af möble- så in i galleriet samt därifrån in i drottningens manget må märkas tvänne ovala, stora bord enskilda rum.
Vi föredraga dock att gå ned- med konstnärliga mosaikinläggningar — en pre- för de trappor, uppför hvilka vi anlände.
Ned- sent af tsar Alexander I till konung Karl X I V komna styra vi kosan rakt öfver borggården Johan — samt tvänne konstnärliga byråar, som till östra hvalfvet.
Där ha vi uppgången till tillhört drottning Marie Antoinette.
Från taket nedhänga kolossala ljuskronor af kristall.
I denna sal mottager konungen deputationer.
Grå Drottningens våning.
vi längs igenom densamma, öppna dörrarna midt för ingången tillträde till ett litet, men högst Här uppe vika vi först af till vänster och smakfullt möbleradt rum, träda in i vestibulen.
Innanför denna ha vi Lilla matsalen, hvars fönster vetta mot öster.
Audiensrummet, så kalladt, emedan hans majestät där mottager enskilda personer på Väggarna äro behängda med taflor, af hvilka ko- nungen och drottningen erhöllo några i present audiensdagarne.
Vända vi oss i detta rum åt söder, se vi vid deras silfvcrbröllop.
— Innanför denna sal ligger, som den i dagligt tal kallas, där en dörr.
Denna leder till Konungens skrifrum.
Detta har således sina Drottningens matsal, ett stort hörnrum, som fönster, som äro två, inåt borggården.
Väg- har sina fönster åt öster och norr.
Väggarna garna i detsamma äro behängda med porträtt, åt söder och öster äro dekorerade med porslin, förnämligast af deras majestäters barn och barn- som tillhört den s. k. Gripsholmsservisen,hvilken, barn, af deras släktingar, tillhörande danska skingrad åt många håll, konungen dels genom köp, konungahuset och tyska kejsarhuset.
Bland andra dels såsom erhållna presenter lyckats till en stor porträtt må nämnas: Gustaf Vasas, Gustaf II del återsamla.
Den västra väggen är dekorerad med Adolfs och Columbus '.
Se vi oss om på rummets sachsiskt porslin.
Å östra väggen stå mellan möblering, finna vi i hörnet strax innanför den fönstren buffeter, på hvilka äro uppställda stora, dörr, genom hvilken vi inkommo, ett skåp, som stilfulla skålar, tillhörande den s. k. guldservisen innehåller stamfadrens fältsilfver, och där fram- (om hvilken mera under rubriken silfvermaga- för en soffa snedt i hörnet.
Vid den långvägg, sinet).
Denna sal användes, utom vid familje- till hvilken vi nu komma, stå ett dokument- middagar, till matsal.
Salens fönster ligga i skåp och en sekretär.
Vid det första fönster vi komma till ha vi ett mindre skrifbord och strax där bredvid ett staffli.
Midt emellan fönstren höjer sig en kakelugn, å hvars afsats dyrbara urnor äro uppställda.
Vid det andra fönstret står konungens stora skrifbord, å hvilket äro upp- ställda porträtt af drottningen och samtliga med- lemmar af vårt konungahus.
En elektrisk lampa upplyser bordet vid mörker.
Till vänster, då vi ställa oss bakom skrifstolcn, finnes en telefon- apparat.
I fönsterfördjupningen står ett fri- stående bokställ, å hvilket vi främst märka » Böckernas bok » och böcker, som äro upp- hämtade från biblioteket (hvarom mera längre fram).
I det nu följande hörnet ett brefskåp.
Å den östra väggen står en kabinettsorgel.
I hörnet mellan denna vägg och den återstå- ende finnes en chäslong, och å den fjärde väg- gen ett större dokumentskåp.
— Vi stå nu åter vid den dörr, genom hvilken vi inkommo.
Gå vi nu snedt till vänster öfver rummet, stöta vi på en dörr, som leder in till Konungens sof- och toalettrum.
Dess fön- ster vetta således ock mot borggården, d. v. s. åt söder.
Likasom i skrifrummet äro väg- garna här ock beklädda med porträtt af ko- nungahusets medlemmar och anhöriga.
Möbler och sängomhänge äro hållna i grönt.
En dörr midt emot den, genom hvilken vi inkommo, jämnhöjd med nordöstra slottsflygelns tak.
Vid ett af fönstren är en trappa, medels hvilken man kommer upp i detsamma och ut på taket, hvarest är utlagd en träbro utefter hela flygelns längd.
A denna bro tager konungen under- stundom en promenad.
Vika vi i drottningens matsal genom dör- rarna till vänster, komma vi in i Blåa salongen.
Dess fönster vetta således mot norr.
Rummets väggar äro nästan helt och hållet betäckta med oljefärgstaflor, bland hvilka särskildt må märkas porträtt af konung Karl X I V Johan och drottning Desideria.
A ett bord står en skål af agat, hvilande på en fotställning af drifvet silfver, inlagd med äkta stenar.
Den utgör en silfverbröllopspresent.
Det är här såsom i de följande rummen omöjligt ingå i några närmare detaljer, emedan det skulle föra allt för vida.
I denna salong intaga de kungliga sina familjemiddagar.
I ett skåp där- städes hafva de yngsta medlemmarna af ko- nungahuset de leksaker förvarade, med hvilka de roa sig, då de vid familjemiddagar befinna sig hos farföräldrarne.
I denna salong begår ock den kungl.
familjen nattvarden.
Salongen inredes då med altare och altarrund.
I fil med denna salong ligger Röda salongen, hvars väggar likaledes äro fyllda af oljefärgsporträtt.
De mest framträ- dande torde vara en tafla, föreställande ko- nung David, samt porträtt af Napoleon I och kejsarinnan Josefina.
Bland konstsaker må märkas en urna af emaljerad koppar (det säges, att den vid hitkomsten var assurerad för 100,000 francs), en japanesisk bronsvas med upphöjda figu- rer, utgörande en allegorisk framställning ur den hinduiska religionen; vidare ett mycket dyrbart dokumentskåp, som tillhört prinsessan Sofia Albertina.
Detta rum användes af drottningen vid mottagning af damer.
Nästföljande rum är porslinsrummet, så be- nämndt, emedan alla möbler i detsamma äro af sachsiskt porslin.
De synas ytterst bräckliga.
Man kunde tro, att man ej vågade sätta sig på dess soffor och stolar.
Denna fruktan är dock öfverflödig.
Från detta rum träder man in i galleriet — väl slottets vackraste rum.
Då deras majestäter behöfde begagna rummet för dag- ligt bruk och önskade dekorera det med taf- K o n u n g e n ger audiens
1895 lur, familjeporträtt och dyrbara porsliner, och dessa olikartade samlingar icke gärna kunde sättas omedelbart vid hvarandras sida, läto de medels stora portierer, som löpa på tjocka mässingsstänger och nedtill äro uppfästade så- som gardiner, afdela det i trenne afdelningar, hvarigenom ock vanns, att ögat ej förlorar sig i det stora rummet, som räknar nio fönster i rad.
I den första afdelningen, således den östra, i hvilken vi inträda, äro väggarna beklädda med familjeporträtt, bland hvilka må nämnas por- trätt af konungarne Oskar I och II samt drott- ning Josefina.
Här tillbringar den kungliga fa- miljen ofta tiden efter middagen.
I den mellersta afdelningen nedhänger från taket en väldig ljuskrona af silfver.
Dess vikt lär vara 5,526 lod.
A väggarna är uppsatt den yt- terst dyrbara Sévres-servisen i azurblått och guld med hvita medaljonger med fåglar och blom- mor i kulörer — present af Ludvig XVI till Gustaf III.
I denna afdel- ning finnes ock ett präktigt sév- res-skåp i kine- sisk stil — en gåfva till Karl X V från Na- poleon I I I.
- Väggarna i den bortersta, västra, delen af galleriet äro de- korerade med en högst dyrbar tafvelsamling, den s. k. Gal- liera-samlingen, en present till drottning Joso- fina från Napo- leon I.
Längst bort i nord- västra hörnet står en flygel.
Fortsätta vi genom de på galleriets västra sida belägna dörrarna, kom- maviinikonun- gens audiens- rum.
Men som vi redan varit där, vända vi och gå till mellersta delen af galleriet, där en dörr öppnar ingången till deras majestäters frukostrum, ett mycket enkelt, ekboaseradt rum, livars väggar äro pryd- da med japanesiskt och sachsiskt porslin.
Det har sitt fönster åt borggården.
Från detta rum leder ett par dörrar till drottningens skrif- och arbetsrum.
Detta rum är ordnadt med den ut- sökta smak, som utmärker hennes majestät.
Som en afbildning af detsamma medföljer denna uppsats, anse vi det öfverflödigt att ingå i nå- gon närmare beskrifning däröfver, helst den- samma skulle lämna ett allt för otydligt be- grepp därom.
Likasom i konungens arbetsrum se vi ock här öfverallt porträtt af medlemmar af den kungliga familjen och dess anhöriga.
Konstsaker och dyrbara minnen äro smakfullt ordnade och grupperade.
Af blommor märka vi chrysantemum.
— Innanför detta rum ligger hennes majestäts sängkammare och därinnanför hennes toalettrum.
Väggarna i dessa rum äro dekorerade med fint ylletyg, ordnadt i grupper af spända veck på vissa afstånd från hvarandra, IDUN i sängkammaren mörkblått, i toalettrummet ljus- rödt med hvita spetsar.
Från drottningens toa- lettrum leder en passage in till tjänstgörande garderobierens rum.
Innanför detta ligga åter tvänne väl försedda biblioteksrum.
Från nämnda passage leder en trappa ned till en- tresol våningen, som bebos af drottningens hof- fröknar m. fl.
— Och nu: livad intryck ha de kungl.
rummen gjort?
Helt visst det, att de äro hållna i en värdig, imponerande stil, som försmår all öfver- lastad, flärdfull prakt, samt att allt är gediget, allt harmoniskt och bekvämt anordnadt.
Att i deras majestäters våningar vid fester sådana som t. ex. på konungens födelsedag de talrika gästerna icke kunna mottagas, är naturligt.
Därför finnes också en våning, ute- slutande afsedd för stora festliga tillställningar, nämligen 411 I väggen midt för hvarje fönster är en stor spegel infattad.
Mellan fönstren liksom mellan speglarne stå höga, förgyllda kandelabrar.
I elektrisk belysning, fylldt af strålande uni- former, företer detta galleri något utomor- dentligt effektfullt.
Innanför galleriet ligga tvänne salonger.
Och därinnanför — ja, därinnanför ha vi hvita hafvet, det kungl.
slottets danssalong som bekant.
Detta rum är det största i alla våningarna.
Det har två fönster åt norr och sju åt öster.
Från taket nedhänga utefter dess midt tre mycket stora ljuskronor och på hvardera sidan om dessa fem något mindre.
På långväggen midt emot fönstren stå sju höga, förgyllda kandelabrar.
— Innanför filen af de rum, som vetta utåt Norrbro, ligger en rad af rum inåt borggården.
Namnen på dessa rum äro blå kabinettet, gröna kabinettet, Karl XIV:s sängkammare, skära salongen, grå salongen och nya sång- kammaren.
Vi vända åter genom dessa rum ut i » hvita hafvet ».
Ge- nom en dörr å dess södra sida komma vi ut i en stor vesti- bul, som vid stora fester är mattbelagd och dekorerad med lefvande växter och där för- friskningar ser- veras.
Efter denna, i förhållande till hvad därom skulle kunna skrifvas, korta skildring af vårt konunga- pars våningar, skola vi nu söka teckna konturerna af konungens och Konungens skrifrxim.
Festuåningen.
Både plan och utrymme förbjuda att när- mare beskrifva denna.
Dock några ord därom.
Om vi, när vi hunnit ingången till konun- gens våning, gå denna förbi och fortsätta ännu en trappa upp samt vika af till höger, ha vi festvåningen framför oss.
— Äfven i denna trappuppgång finnas takmålningar af Kronberg, utmärkta liksom de, hvilka vi sågo, då vi stego uppför första trappan.
— Festvåningen vetter med sina kortsidor åt väster och öster, med sin långsida mot norr.
Det första rum vi in- träda i kallas drabantsalen; därinnanför ligger i nordöstra hörnet konseljrummet, hvarest ko- nungen håller statsråd.
Vika vi nu af åt höger, se vi, om alla dör- rar stå öppna, en storartad fil af rum.
Först audiensrummet, vidare röda salongen eller Gu- staf III:s f. d. sänglcammare och därinnanför galleriet, ett storartadt rum med nio fönster- lufter i rad.
Från taket nedhänga 8 ljuskronor.
drottningens hvardagslif och hvad i sam- manhang därmed kan stå, för att därefter i allmänna drag skildra de sysselsättningar, som utgöra hufvudmnehållet däraf, samt nämna något om deras förhållande till sina barn och barnbarn, om deras uppvaktning och tjänare, om konungens bibliotek, det kungl.
hushållet m. m.
En dag i konungens huardagslif.
Hans majestät stiger upp kl. 8 å 8,30 på morgonen.
Med någon hjälp af en kammar- tjänare är toaletten mycket hastigt gjord.
Kl. 9,30 intaga deras majestäter gemensam kaffe- frukost, då de samtala om sina familjeangelä- genheter och uppgöra sina husliga planer, såsom om bjudningar o. d.
Därvid läsas ock de an- komna morgontidningarna.
Men denna ro varar ej länge för hans maje- stät.
För att skildra konungens hvardagslif må vi, då den ena dagen med dess mångskiftande plikter
I DU N 412 1 Deras majestäter vicl frnkostborclet, ej kan vara lik den andra, gå igenom veckans skilda dagar.
På måndagen gifves efter kaffefrukosten före- träde åt riksmarskalken, öfverkommendanten, kommendanten ock öfverståthållaren.
På tisdagen ger hans majestät som bekant allmän audiens, hvilken ofta icke slutar förrän kl. 2 å 3.
Onsdags- och torsdagsförmiddagar ger konungen ej några offentliga företräden.
Men dessa förmiddagar äro i alla händelser strängt upptagna.
Besök af herrar statsråd, norskt statsråd, föredragan- den i olika ärenden, privata audienser m. m. upptaga tiden.
På dessa förmiddagar verkstäl- ler ock konungen inspektion af garnisonstrup- perna, åser militära uppvisningar m. m. Fre- dagens förmiddag hålles svenskt statsråd.
På lördagen ger hans majestät företräde åt chefen för hofförvaltningen.
Kl. 1 3, 0 vid pass intaga deras majestäter tillsammans lunch.
Denna måltid, som är ko- nungens bästa mål på dagen, består af en kopp buljong, en varm och en kall rätt, ett glas öl och ett glas marsala.
Efter lunchen företager konungen en utflykt till fots, om vädret det tillåter, eljes i ekipage.
Vissa dagar i veckan rider han i ridhuset i k. hofstallet eller på Djurgården.
Tiden intill midda- gen sysselsätter sig konungen i sitt arbetsrum.
Middagen intaga deras majestäter jämte upp- vaktningen kl. 6.
Den består af soppa, fisk, kött, stek och dessert.
Konungen äter vid densamma ej synnerligen mycket och förtär högst litet vin.
Då han är på större middagar och har många, som han hedrar genom att enskildt dricka dem till, ser man honom mången gång blanda sitt vin med vatten.
Kaffet efter middagen intages i östra delen af galleriet.
Aftnarna tillbringar konungen olika: stundom i drottningens enskilda våning, stundom i tjänstgörande statsfruns rum.
Där- vid konverseras och musiceras det, eller ock läser konungen högt.
En och annan gång an- ordnas musikaliska aftonunderhållningar på slot- tet, de mindre i statsfruns våning, de större vanli- gen i pelarsalen.
Ofta besöker konungen på afto- nen teatrar och konserter, frimurarlogen eller ba- ler och soaréer, till hvilka han mottagit inbjudning.
Den utgöres oftast af en kopp buljong, hvilken, då drottningen ej är hemma, intages an- tingen i konungens våning eller hos tjänst- görande statsfrun.
Härefter drager sig konungen tillbaka till sina rum, dock ej för att söka hvilan, utan för att ännu två å tre timmar arbeta.
Hans majestät sysselsätter sig då med studier och brefskrifning.
Alla för da- gen inkomna handlingar, som kräfva hans underskrift, underskrifvas ock nu.
Det har aldrig händt, att något häraf någonsin fått ligga öfver till morgonda- gen, huru sent konungen hemkommit, h hur trött han än må hafva varit.
Aldrig före kl. 12, sällan före kl. 1, går konung Oscar till hvila.
Han faller då i allmänhet genast i sömn och sofver mycket godt till, så- som blifvit sagdt, kl. 8 ä 8,30 på morgonen, för så vidt han ej har viktigare saker att ut- arbeta, då han redan kl. 4 ä 5 på morgonen sitter vid sitt skrifbord.
Af hvad nu blifvit framställdt finna vi, att konungens tid är ytterst strängt upptagen.
Detta jämte det tunga ansvar, som hvilar på honom, och de bekymmer, som nog mången gång trycka honom, gör, att han är i behof af rekreation.
Sådan finner han i de ut- flykter och resor, han gör, hvilka, tröttande för mången annan, för honom äro en källa till för- nyade krafter, och som bos honom bibehålla den ungdomliga spänstighet, som är så utmärkande för honom.
— Vi skola nu nämna något om Konungens utflykter och resor, som årligen återkomma.
De utgöras af: hans jakter, fisketurer och resor med chefsfartyget Drott.
Vid julen tillbringar konungen en eller annan dag vid Drottningholm, i hvars omgifning man ser honom, ungdomligt liflig och vid strålande lynne, ströfva omkring i skog och mark på jakt.
Årligen återkommande äro älgjakterna på Hunne- berg och harjakterna på Hven, hvilka konungen, skicklig skytt som han är, mycket älskar.
Be- kant är, att till älg- och harjakterna högt upp- satte och furstliga personer inbjudas.
Att konungens utflykter med förkärlek före- tagas till sjös är helt naturligt, ty » man vänder gärna åter till sin första kärlek »; och bekant är, huru konung Oscar från ungdomsåren älskat sjömanslifvet.
Han säger i ett af sina tal: » Böljornas sång mot skeppssidan och skä- ren hafva utgjort min ungdoms skönaste musik. » Fisketurer företagas, som kändt är, vid pingst- tiden hvarje år till Sollenkroka, dit konungen begifver sig med ångaren Sköldmön.
Sollen- kroka är beläget ute i Stockholms skärgård, strax vid Kanholmsfjärden, ' ' ej långt från Sand- hamn.
Platsen är känd för sin fiskrikedom, hufvudsakligen på abor- rar.
Hans majestät, hvilken är stor älskare af fiske och som städse för stor fisklycka med sig, har därstädes på sin bekostnad vidtagit an- ordningar, så att fisken dragés dit.
Så har han t. ex. låtit gräfva en kanal, som sammanbin- der farleden med en innanför liggande sjö, i hvilken kanal fisken äl- skar att gå upp.
Dessa fisketurer för- enas med segling.
Med Sköldmön följer därför nästan alltid segelkut- tern » Lilla Vanadis ».
Konungens käraste 1895 utflykter eller rättare resor äro de, som han årligen gör med Drott.
Konungen på Drott.
Härvid vilja vi dröja något längre, och detta så mycket hellre, som Drott kan betraktas som konungens hem under den längre eller kortare tid, han där tillbringar.
Innan vi dock nämna, hvart konungen be- gifver sig med Drott, och lämna en kort be- skrifning om lifvet därstädes, skulle det må- hända intressera att få göra ett litet oriente- rande besök å den del af chefsfartyget, som upptages af konungen och hans omgifning.
Akterut på öfverdäck ha vi en röksalong, som vid hans majestäts vistelse ombord är dekorerad med lefvande växter.
Stiga vi ned för trappan, som också alltid är prydd med blommor, till underdäck, ha vi akterut chefens kajuta och uppvaktningens hytter.
Rakt framför oss, då vi vända oss förut, ha vi mottagningsrum- met, vanligen försedt med orgel.
Styrbord (till höger) om detta rum äro belägna tvänne tvåtal hytter, hvaraf det akterliga är afsedt för drottningen, om hon skulle önska vistas om- bord, det andra utgör konungens arbets- och sofrum.
Arbetsrummet är, såsom rum i all- mänhet betraktadt, litet, men rätt stort såsom hytt och särdeles smakfullt och bekvämt in- redt.
På väggarna hänga porträtt af konunga- familjen.
Farfars älsklingar » småprinsarnes » porträtt hänga midt öfver hans skrifbord.
— Svenska flaggan är konungen oändligt kär.
Också ser man henne äfven här på Drott i hans arbetsrum.
Ofverdraget på hans soffkudde är broderadt i mönster af denna flagga med tillhörande unionsmärke; hans cigarrkopp är en utbredd svensk flagga i porslin.
Men ännu ett par saker må vi lägga märke till.
På väggen midt emot dörren hänger ett silfverbeslaget dryckeshorn af ovanligt utseende och ovanlig storlek, äfvensom en » ropare » af silfver.
Hornets saga samt dess och ro- parens historia må anföras enligt konungens egen berättelse.
Båda hafva tillhört Karl X I I I och voro båda ombord i slaget vid Svensk- sund.
Om hornet finnes en märklig sägen.
Ett förfärligt hafsodjur med stora horn härjade långt tillbaka i hedenhös vid Hangö och injagade häftig skräck hos befolknin- gen.
En sägen gick emellertid, att en oför- därfvad yngling med mod i bröstet skulle kunna döda odjuret, om han med ett klubb- slag träffade det midt i pannan mellan hornen.
Den ofördärfvade ynglingen uppenbarade sig naturligtvis omsider och dödade på sagda sätt odjuret, till stor glädje för alla Hangöbor.
Drottningens matsal.
1895 I D U N 413 Familjemiddag i blåa salongen.
Som segerbyte tog han det ena hornet; det behölls sedan i släkten, gick i arf från far till son och ansågs bringa lycka med sig, särskildt till sjös.
När hertig Karl före sla- get vid Svensksund befann sig med svenska flottan vid Hangö, kom en gammal lots ombord till honom och hade med sig detta horn, som han erbjöd såsom gåfva till hertigen, därvid berättande dess saga och försäkrande honom, att, så länge han hade detta horn ombord, skulle han ha lycka med sig.
Hertig Karl tog emot hornet och hade det sedan under hela kriget med sig i kajutan.
Hertigen lär sedan såsom kung ha skänkt bort hornet till en adlig person i sin omgifning.
Efter mång- skiftande öden och ombyte af ägare vardt ändt- ligen det märkliga hornet på auktion efter en änkefru inköpt af Karl X V, som fått känne- dom om dess historia.
A f honom skänktes det till hans broder, sjömannen Oscar, som bevarar det som ett kärt kuriosum.
Det hän- ger under hans sjöfärder i hans hytt på Drott.
En och annan gång nedtages det och begagnas vid middagen.
Hvad roparen angår, så var det genom den, som hertig Karl ropade sina kommandoord un- der hela ryska kriget.
Gå vi rakt fram genom mottagningsrummet, komma vi in i matsalen.
På sidorna och in- nanför denna ha vi babord betjäningens hyt- ter och penteri, styrbord adjutantens och officerarnes hytter.
Längre förut på styrbords sida ligger det kungliga köket.
I regel styr Drott sin sommarkurs till väst- kusten, där Marstrand plär utgöra hufvuduppe- hållsorten.
Det dagliga lifvet ombord ter sig sålunda: purr- ning i så god tid, att frukosten intages kl. 8.
Gäller det att vara uppe långt före denna tid, är alltid konungen den förste.
Lunch kl. 12, middag kl. 6.