Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nemligen vid qvarnars anläggning alla,, hvilkas rätt är i fråga, således ock äldre qvarnegare, blifva hörde, och Härads-rätt derom sig utlåter, innan Konungens befallningshafvande meddelar utslag, som åter kan i stadgad ordning öfverklaga», följde ock deraf att, då anläggning af ny qvarn, beviljas, ådagalagdt vore, att dymedelst något intrång i äldre qvarns rätt icke förorsakas, utan att denna kari ega bestånd med sin ränta, ehuru den nya tillkommit..
De* sätt, hvarpå nya qvarnar beskattas, kunde således aldrig innefatta orättvisa mot aldre qvarnverk.
En sådan orättvisa hade icke varit befarad,, då beslutet: fattades om nya sågqvarnars- beskattning endast efter bevillningsgrunder, och hade icke heller sedermera varit öfverklagad.
Enda skillnaden mellan såg- och mjölqvarn! vore. att å deri ena förädlas skog och å den andra spanmål; och då båda förut varit undeikastade skattläggning; till grundränta, måste ock befrielse från sådan skatt “O o O läggning vara lika rättvis för det ena slaget, som för det andra.
Såsom ett kraftigt skäl för upphäfvande af grundbeskattningen å mjölqvar— rar, talade äfven det sätt, hvarpå grundräntan tilikommerj att nemligen först anta— ges ett visst belopp mäld, som skall blifva qvarnen tillförd!, och kunna derå afverka», hvarefter å detta belopp, efter af Konungens befallningshafvande fastställd taxa, beräknas tullinkomsten, deraf i allmänhet ^:de! skall, och, i de norra länen, minst J:del får, såsom ränta utföras.
Då likväl mäldsökande ej kunna tvingas att anlitar Sials-Vis Iwti-et.f -Utlåtande, A’:o 207. 27 en viss qvarn, hvilade också hela denna räntebcräkniug på falsk grund, hvarföre ock ofta inträffade den orättvisa, att en qvarn, skattlagd för en förmälning af t. ex. blott 80 tunnor, afverkade detta belopp mångdubbelt, utan att derföre vidkännas högre ränta, när deremot en annan qvam, skattlagd för högre, tillfördes ett vida mindre mäldebelopp.
På dessa grunder har motionären vrkat bifall till förenämnde kommitterades, af Kongl.
Majit i nåder godkända, förslag om tullmjöl-qvarnars beskattning endast efter beriVningsgrtmder, såsom det enda sätt, hvarpå rättvisa i beskattningen kunde åstadkommas. 2:0.
Af riksdagsfullroäktigen Ola Månsson från Christianstads län, sorn med åberopande af ej mindre Rikets Ständers vid sednaste riksmöte aflåtne underdåniga skrifvelse (Nio 104), än ock ofvanberörde kommitterades, af Kongl. Majit nådigst gillade, förslag samt Siats-utskottets utaf Rikets Ständer godkände utlåtande f !
V:o 24*2 § 15), i fråga om qvarnars beskattning, fästat uppmärksamhet derå, att fika påtagligt, sorn det vöre att qvarnar, sorn hafva rustning eller grundränta sig åsatte, genom anläggning af så väl husbehofs- som andre mjölqvarnar, lidit och lida stor minskning i sina inkomster och derigenom nästan urståndsättas att afbörda sig dem påfÖTde onera, helst ej sällan inträffade, att jemväl egare till husbehofsqvarnar, utan att af de derför stadgade obetydliga böter afhållas, emottaga andras spanmål till förmälning, lika obestridligt vore del också, att inskränkning i friheten att anlägga så väl husbehofs- som andra nya mjölqvarnar, skulle inverka menligt för det allmänna, enär medlen för erhållande af en så behöflig vara som mjöl, borde lillhandahållas allmänheten så mycket som möjligt.
Det återstode således blott att grunda beskattningen på den verkliga och ej på den i äldre tider påräknade, nu mera opålitliga tullinkomsten.; men för att vinna delta mål och åstadkomma den mest rättvisa beskattning,har motionären framställt det förslag, att “rustning och grundränta lyftas frän alla de tullmjölqvarnai, som hafva sig en sådan påförd, hvarefter och sedan, for vinnande af ett sådant ändamål, de serskilda i detta fäll ertorderlige utredningar blifvit verkställde, alla mjölqvarnar, af hvad beskaffenhet som helst, då de mottaga fremmande säd till förmälning, af taxerings-kommitteerne påföras bevillning, j förhållande till föregående årets inkomst.* 88 Slah-U iskottets Utlåtande, ft:o 207.
Att från grundränta befria de gamla qvarnarne vore i motionärens tanka mindre betänkligt, äfven om räntan är såsom augment åt rusthåll eller annorledes indeld, enär fyllnad deraf kunde å stat anslås.
Det syntes deremot svårare att lyfta rustningen från berustad! qvarnverk, enär derigenom åstadkommes rubbning i indelningsverket.
Då en sådan rubbning likväl blefve mindre väsentlig, har motionä-- ren föreslagit, “att de mjölqvarnar, som endast för qvarnvcrket rusta för helt nummer, böra befrias derifrån och rusthållet i mi agas eller blifva vakant; hvaremot o t-liom jord, hemman och hemmansdelar jemte qvarn gemensamt aro indelade i semina rusthåll, en kommission nedsättcs, i ändamål att utreda huru stor andel i rustningen jorden, hemmanet eller hemmansdclarne kunna bära, hvarefter återstoden lyfta» från qvarnverket och öfverlänes af jorden, “emot ersättning af på stat dertill anvisande medel. “•
Den utaf qvarnverken inflytande bevillning skulld, enligt motionärens förmenande, fullt motsvara icke allenast de utgifter, som af förändringen blefve följd, ulan äfven de inkomster, som, under närvarande förhållande, staten kan uKtf qvarnveiken påräkna; och år slutligen hemställdt, att underdånig skrift else i ämnet, må till Kongl. Majit aflålas. 3:o.
Af riksdagsfullmäktigen Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, som under förmälan, att vid skattläggning af qvarnar den olikhet egde rum, att då i några orter af riket sikt-inrättning, anbringad vid vanliga qvarnstenar, icke serskildt beskattades, deremot å andra orter in'räflade ett motsatt förhållande, hvarigenom jern-- val förorsakades kostnader för undersökningar till utrönande af det belopp spanruål, som å qvarn förvandlas till siktmjöl, hvilket dock. i sjelfva verket aldrig kunde ut-. rönäs, framställt det förslag “att, för vinnande af likhet i denna beskattning, mått# varda tydligen stadgadt, att Kongl. M.aj: t och kronan icke må ega rätt till annaa andel af tullen vid en qvarn,, än. den, sorn pålägges såsom grundskatt n hvarje sten-. par, hvilka inrättningar än må anbringas i förening med qvarnvcrket, för erhållande af bättre och finare mjölsorter, eller så kalladt samsiktadt mjöl; härifrån dock un-, dantagne såt kallade stålqyams-stenar, som icke begagnas utan. t förening med sikt: och i ett sammanhang derföre skattläggas.
Skulle någon skatt ifrågakomma för of-, vannämnde sikt-inråtttfingar, äfvensom grynverk och dylikt, som ofta i qvarnar inffÄUas* syntea faslheldre sådant böra blifva föremål för berillnings åläggande, inträ - Stats-Ulskotlels Utlåtande, N:o 207.
29 dess enahanda beskattningssätt kan blifva stadgadt för qvarnverk i allmänhet, i ställe! för den nuvarande orimliga grundskatten n sådana verk.14 4:o.
Af riksdagsfullmäktige!!
Gustaf Pettersson från Östergöthlands län, som. enär det vore högst obilligt, att qvarnar, äfven sedan de länge varit raserade och ncdlagde,. likväl fortfara att bära samma afgifier, som om de voro i gång och gåfvo inkomst,, föreslagit,, “att qvarnegare måtte få nedsättning i de oncra, hvarmed de äro så: tlrvg! betungade samt framför allt att, då qv arnegare nedlägga eller rasera sina qvarnar och öfver säd ant förhållande förete intyg af vederbörlig auktoritet, de då ina befrias från alla vidare utgifter derför.“ 5:o.
Af riksdagsfullmäktigen Daniel Danielsson från Jönköpings län, sorn. med fästadt afseende derå, att sågqvarnar i allmänhet voro ojcmnt beskattade, enär de i äldre tider anlagde måste vidkännas icke obetydlig grundskatt,, hvarifrån de & sednare åren tillkomne voro fria, ehuru ej bestridas kunde,, att de nyare sågqvarnarne i väsendtlig mån minskade förtjensten för de äldre, vackt det förslag, hvaruti riksdagsfullmhgtigen fflls 1'elusson från Kalmar län instämt, att sågqvarnar, i ew och samma ort belägna, Kvilka ega lika rätt att såga virke och bräder, måtte vfnda lika beskattade, dymedelst att den redan bestämda grundskatten blcfvc af vederbörande Taxerings-kommitlé, i förhållande till tullafkastningen, sågegarne emellan lik», förda läd.
I anledning af väckt motion hafva Rikets sednast församlade Ständer, sorn ansett rättvisa och helighet påkalla åtgärder, hvarigenom äldre, skattlagde qvarnar, sein, genom anläggandet af nya sådana, lidit ett vid skattläggningen icke förutsedt intrång eller förminskning i tullinkomsten,. erhöllo motsvarande nedsättning i sin skatt, u.ti underdånig skrifvelse den 8 September 1848 N:o 194 anhnllit att, enar, för att uppgöra förslag- till sådana åtgärder, fordrades noga kännedom om förhållandet mellan äldre och nyare qvarnar samt deras skattebördor, äfvensom om dera» rustningsoch roterings-skyldighet, Kongl.
Maj:l måtte,, sedan genom vederbörande embetsmyndigheter utredt blifvit,, hvilka och huru många qvarnar blifvit skattlagde samt grundränta åsatte eller till rustning och knektehåll indelde, läckas vid en blifvande riksdag, jemte eu sådan utreduing, meddela Rikets Ständer nådig proposition i. arn - -?0
Stais- Utskottets Utlåtande, Nio 207. not, med föi*lag till de iVg&ider, som Kongl. Majit kunde i nåder finna, för vinnande af en lika och röt/ris beskattning å t/varnar, vara tjenligc.
Kiijigl hvad liskottet inhemta!, liar öfver Rikets Ständers berörde underdåniga skrifvelse
Kainmar-kollegii utlåtande blifvit i nåder infordradt och äfven den 22 December 1848 afgifvel, deruti Kollegium hufvudsakligen anfört, att då den rätt, äldre skattlagde tuilmjölqvarnar tillkommer, måste mätas efter de förhållanden, som vid deras skattläggning förefunnits oell för räntornes åsättande legal till grund, men icke efter den inkomst, sorn genom ökad mäld et ill försel, i följd af folkmängdens tillväxt och landets stigande oditng sedermera uppstått, samt vid nya qvarnars anläggning de äldre qvarnarnes egare alltid skola höras och således är o i tillfälle att sin rätt bevaka, så kunde af dessa icke föras någon skälig klagan öfver lidet melin eller intrång i deras tillständig» räll genom tillkomsten af nya tuilmjölqvarnar i deras granskap.
Då trängsel och uppehåll för- mäldsökaude vid de äldre qvarnarne uppkomme, samt följaktligen sig visade, att en ort af flere qvarnar hade behof, vore det ej heller med landets sauna fördel öfverensstämmande alt, med utestängande af andra från rättighet att nya qvarnar anlägga och, utan afseende på allmänhetens rättmätiga anspråk att hastigt och för lindrigaste kostnad med förmälning betjenas, söka bibehålla innehafvare af äldre qvarnar vid en i sednare tider tillkommen och vid skattläggningen icke afsedd afkastning.
Kollegium faun således icke skäl, att i underdånighet tdlstyrka bifall tili Rikets Ständers hemställan, om vidtagande af åtgärder, hvarigenom äldre skattlagde qvarnar, som genom anläggning af nya sådana lidit minskning i sin inkomst, erhålla deremot svarande nedsättning i sin skatt; hvadan ock Kollegium, som alltså saknade anledning att i underdånighet understödja Rikets Ständers framställning om anställande af utredning och afgifvande af nådig proposition i ämnet, underdånigst hemställde, att Rikets Ständers ofvanomförmälde underdåniga skrifvelse icke måtte tili någon åtgärd föranleda.
Sedan vid föredragning af Kammar-kollegii förberörde underdåniga utlåtande, Kongl.
Majit den 12 Oktober 1849 i nåder befallt, att innan ärendet till slutlig pröfning företoges, Kollegium skulle till Kongl.
Majit i underdånighet inkomma med en lil redning, som för hvarje län utvisade antalet af qvarnar, hvilka voro skattlagde och grundränta åsatle äfvensom ränlebeloppet samt huru mångå qvarnar vore lili rust - Stttls-UIskottets Utlåtande, X:o 20T. 3f nrng eller knektehåll indelta, har Kammar-kollegium, uti underdånig skrifvelse af den 29 Augusti nästlidet år, till Kongl. Majit öfverjemnat en så beskaffad utredning,, hvaraf visar sig slutliga resultatet för hela riket, i jemnade tal, sålunda: 1:o Antal skatllagda qvarnar, krono- och kronoskatte . 3,159| Frälse • . - . . - 1,065^ 4,225: 2:o Räntebelopp; a) utgående in natura eller efter åi markegång: Spanmål . ....
2,199 tunnor Hvete . . 182 d:o Råg . . ...... 2,408 d:o Korn . 2,507 d:o Dubbelhafra . .. .. 8 d:o Hafra . .. 424 d:e Malt . . .. 16 d:o Tullmjöf .. ....
1,390 d:o Rågmjöl . 52 d:o Kornmjöl ... 38 d:o Ärter . 2 d:o Smör ..... 100 lispund Fläsk .... 6 d:o Humla 2 d:e Får .. ..
. . . 2 stycke» Galtar 3 d:o Spicke-laxar 4 dro Torr Fisk . 10 marker Torr Åf 2 lispund Tackjern 31 skeppund Stångjern .. 7 lispund Osmundsjern 200 d:o Bräder Dagsverken *2 Stats ■Ulskotlets Utlåtande, N.o 207.
2*2 ii:o 2 d:o 2,005 riksdaler Ärliga hästar ....
Kongshästar ....
Kontanie penningar . b) utgående i rusttjenst: Spanmål ..... liv etc ..... Rit g ..... Korn ..... Hafre ..... Blandsäd .... Tiri! mjöl ....
Rågmjöl ....
Kornmjöl .....
Smör ..... Osmundsjern ....
Kontante penningar liro Till rustning eller knektehåll indele qvarnar hvarjemte Kollegium härvid anmärkt: 1:0 att för 9 krono- och krono.-katte-qvarnar serskilda räntor icke finnas i jordeboken utförda, emedan dessa inbegripas dels i henimausiänlor och dels i ströms-afraden för Norrköpings messingsbruk; t:o att likaledes icke upptagas räntorne för 113' frälseqvarnar, hvilka, enligt de i orterna upprättade och derstädes befintliga nist'jensi längder, utgöra rusltjenstmarker, deraf beloppet, i brist på fullständiga anteckningar och handlingar, ej kunnat af Kammar-kollegium upplysas; och 3:o att bland antalet af de till rustning eller knektehåll indelda qvarnar äfven upptagas sådana., sorn äro mililien till boställen eller på lön anslagne.
Enär således detta ärende ännu är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning berövade, anser Utskottet, vid sådant förhållande, någon åtgärd å Rikets Ständers sida ieke böra för närvarande vidtagas, utan hemställer, att förevarande motioner malte få förfalla.
Stotkholm den 20 Juni 1S51.
Rimi - 831 tunnor 2*28 d:o 996 d:o 1,562 d:o 50 d:o 9 kappar 151 tunnor 50 dro 3*2 d:o 17 lispund 8 hund 77 riksdaler 615 Slati-Vtskultets Utlåtande, ti:o 207. 33 Reserv atio ner: Af Herrar J. F. Gråå, C. F. Warn, T/i.
Petré och P. O.
Norin samt riksdagsfullmäktige Matts P.rsson finn Stockholms Ian, Carl Ersson filin Westmanlands län, David Anderssm linn Hallands län, Christen Andersson linn Malmöhus Ian oell Adolf svartling linu Östergöthlands län, hvilka åberopade inkomst-aldeluingeus afgifne förslag, så lydande:
Hen vid sednaste riksdag väckta fråga om nedsättning i utskyldcr af sknttlagde qvarnar, då di-ss», genom anläggande af nya sådune, i någon måtto förnär— snas beror således för närvarande på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning; oell ehuruväl, enligt hvad ofvan är antyd!, vid anläggning af qvarnar oell sågar bör tillses, att förut skattlagdt- dylika iuiättiiingar icke lula förminskning i den vid deras skattläggning påräknade inkomst, så läier dock vara obestridligt, cj mindre ali nya verks anläggningar alltid i viss ninn medförer menlig verkan för de fornt befintlige, än ock att då qvam- oell sågegare* rätt, att emot tull betjena allmänheten, icke är inskränkt lili dem, sorn vid skattläggningen ansetts komma att af en viss qvarn eller såg sig begagna, sådane nya verk of a kunna fråutaga de äldre äfvenledes någon del af deras viri skattläggningen beräknade inkomst.
Derigenom kan, då skatten för lie äldre verken det oaktadt är oföäudrad, desammas bestånd alltså i större eller mindro mån äfventyra*; och om äfven i dylika fall förfat (tångarne medgåfvc förmedling, så förekommer deremot både alt tidsutdrägt och kostnader äro dermed förenade samt att endast för tillfallet full rättvisa i beskattningen kan genom förmedling åstadkommas.
Mindre billigt synes det äfven, att eftergift eller nedsättning i lantan icke figer rum, då skattlagdt qvarn- eller sågverk nedlägges och raseras, äfvensom då tillfälliga olyckshändelser vålla, att under något år sådant veik rj kati begagnas, utan egare deraf ofta får vidkannas betydliga uppoffringar.
I mo gatta full åter, eller då, i följd af folkmängdens tillvext, ökad spanmåls-produktion och husbehofs-qvamnrs »tilläggande eiler genom lättade kommunikationer o. s. v., tillförselo vid skattlagd Bi A. lill R.
St. haL tSSO $ ISSI. * Samt., i Afd., 3 Band., 19 lid [k & 34 Stats-Utskottets Utlåtande, Nio 207. qvarn eller såg betydligen tilltager, äfvensom då genom förbättrad konstruktion eller af andra orsaker inkomsten af sådant verk uppdrifves, och detsamma således borde och kunde draga högre beskattning, bibchalles icke dessmindre den åsatta grundskatten alltid oförändrad.
Till undanrödjande af nuvarande ojemnheter och missförhållanden i beskattningen å qvarn- och sågverk anser derföre Utskottet önskvärd!, om grunderna för denna beskattning kunde bringas till likhet, för åstadkommande hvaraf lämpligaste sättet synes vara om grundskatterne å dessa verk utbyttes mot bevillning.
Derigenom upphörde ock i framtiden nödvändigheten deraf att, såsom hittills, för skyddande af äldre qvarn- och sågegares rätt, på allmänhetens bekostnad, inskränka friheten att nya sådane verk anlägga.
Visserligen möter, vid verkställighet af grundräntorues utbyte mot bevillning, ett hinder derutinnan, att räntorne af en del qvarnar och sågar äro till rustning och rotering äfvensom för andra behof' ir.delda; meta: detta hinder torde dock möjligen kunna utan allt för stor svårighet undanrödja».
Likväl tilltror sig icke Siats-utskottet, alt, i saknad af erforderliga upplysningar och utredningar framställa definitivt förslag i ämnet.
Emedlertid och da Rikets sednast församlade Ständers ofvanberörde underdåniga skrifvelse N.o 194 afsåg endast mjöl— qvarnar; mea, af ofvan anförde skäl, Utskottet anser behofvet af förändring i såg— qvarnars beskattning påkalla lika uppmärksamhet, får Utskottet tillstyrka Riket» Ständer att genom underdånig skrifvelse anhålla att, efter det fullständig utredning af ämnet blifvit genom vederbörande embetsverk åstadkommen,.
Maj:t, uti den nådiga proposition, som, med anledning af Riket» Ständers den 8 September 1848 aflåtne underdåniga skrifvelse, framdeles torde vara att förvänta, täcktes, jemte meddelande af denna utredning, göra nådig framställning till Rikets Ständer om och med hvad vil— 0 7 0 “ " kor den förändring i mjöl- och sågqvarnars beskattning må, utan förlust för Stats-verket kunna vidtagas, att likasom genom Kongl, kungörelser— ne den 29 April 1830 och den 13 Augusti 1835 för derefter anlagde mjölqvarnar i städerne och sågqvarnar i allmänhet är i nåder stadgadt samt Kongl. Maj:t jemväl uti nådiga propositioner af den 13 November 1828 i afseende å skattlagde sågqvarnar och den 20 December 1842f Slats-Vtskollets Utlåtande, N:o 203.
35 beträffande sådane mjölqvarnar som derefter blefve anlagda, behagat föreslå, alla för närvarande skattlagda eller skattläggning underkastade mjöl- och sagqvarnar komina att, med befrielse från grundränta, framdeles endast efter bevillningsgruiider beskattas. f:o 208.
Ank. tilt Exp-Utik. dea 26 Jani 1851, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om upphörande af Allmogens inom en del af Stora Kopparbergs län skyldighet, att till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera hemmansränta- oeh mantals- eller qvarntulls-kol samt af skaffande af de för uraktlåten sådan leverering af dessa kolskatier stadgade vites- eller trcdsko-böter. (I. A.) Under åberopande af Kongl. Bergs-kommissionens underdåniga betänkande af deu 25 Juni 1844, Kongl.
Maj:ts till Rikets sednast församlade
Ständer i nåder aflåtna proposition N:o 9 och Stats-utskottets vid sednaste riksmöte, under N:o 37.
A, afgifna utlåtande i förberörde och dermed sammanhang egande ämnen, samt 88 Slots-Utskottels Utlåtande, N:n 208. med: erinran, derjemte, ait nyssnämnde Kongl., proposition blifvit af Rikets Ständer •telagen och, att: afvanberörde kol-levererings-skyldighet föranled t jemväl dertill, att Slota Kopperbergs län, vid den af Kongl. Majit n tidigs t föreslagna, föienkling af be-- skaltningsväsendet samt nppböids- och redogö/else-vei ket Kifvil undantaget, hafva riksdagsfullmäktige f tin della län Johan Andersson, Lars. O sson,.
Anders Ericsson och, Eric Andersson, uti en hos Bonde-ståndet väckt och till:
Siats-utskottet remit-- terad motion,, föres!; gil t l:o att derest.
Rikets Ständer icke anse sig kunna, utan ali sammanblandning med: ifrågasat förmedling af kopparränta.!! från.
Stora Kopparbergs betgslag, afhjelpa Dahl-allmogens klagomål öfver skyldigheten att in natura afbörda deras ofvanoinför,malde kolskatt, en, sådan, förmedling; måtte, enligt bergslagets vikande, beviljas,, mot skyldighet att afstå alla al bergslaget åberopadeprivilegier, så vidt de röra allmogens ofv&u åberopade leverer.ingsskyldighet af hemmansrhntc- och mantals- eller qvarn,tulls—kolen,, antingen dessa kol hittills levererats i Fahlun eller till bergslagets verk i Avesta; fco att antingen,, på sätt fö.tit varit föreslaget, räritekolen må framgent med penningar gäldas, efter blifvande. markcgångspuV. men helst efter en gång för, alla fixerad! pris, grundadt på föregående 20 fits mai kegaigs-medelpris, eller i annat fall med spanmål till det qvantum å hvarje hemman, som vid jemförelse af flera å s medel-markegångspriser- å dessa varor kan blifva bestämdt, samt att mantals-penningarne må i kontant till det för orten stadgade belopp af 8 sk. b :ko för hvarje mantalsskrifven person irgfi 8:o, att för den händelse alt detalj-bestämmelseina i förevarande fråga ej skul-- le, före uppgörandet af stats-regleringen, vid innevarande liksdag medhinnas, Rikets Ständer ville,, med godkännande af den sökta r&nteförvamihiigen, i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta, genom Dess befallningshafvande i Stora, Kopparbergs län, så skyndsamt sorn möjligt, bringa saken till verkställighet samt att Rikets Ständer måtte, finn och men delar förmedlingen vidtager, anvisa de i. följd deraf nödiga medel till statens- reglerande; att för så vidt den åsigt skulle af Rikets Ständer emot förmodan hyllas, att, oaktadt motsvarande vedergällning erbjjudes, så beskaffade förändringar Slata- Utskottets Uttalande.
N.o 208. 37 cj kunna utan räntetagarnes medgifvande tilhägabringas, och hvarigenom en allmännare och mera genomgripande leglering al del invecklade beskattningsväsendet blefve omöjlig, såsom beroende af enskilda intressen och olika tydningar af ville uii, underdånig skiilvelse begära Kongl. Majus, nådiga medverkan till rättegångs anställande emot Stora Kopparbergs bergslag, i ändamål att, sedan hes ån det af kontrakt och privilegier blifvit lagligen pröfvadl. vinna uppbär'ande af bergslagets åberopade af al med Kongl. Majit och kronan ett resulta',, efter motionärernas förmenande icke svårt att ernå, då i högst få delar bergslaget torde kunna visa, att del å sin sida uppfyller alla de skyldigheter, . under förutsättning hvaraf dess förmåner blifvit beviljade;, samt Sto att om Dal-allmogens, i denna fråga så ofta svikna föihoppningar äfven, un vöre fink lösa,, denna allmoge måne åtminstone befi ias från de för uraktlåtenhet att* kolskal t eine in natura lefverera stadgade böter till T'^:del af kolens markegångsv anie, helst detta böi esau svar liäffiade cj allenast tiedskande skattskyldig?-, utan älven deni, för Imilia, såsom, antingen aflägset boende eller i saknad af skogstdlgr ng, s dan letvereiiiig vore omöjlig;, och då priset n köpekol hittills, merändel» understigit n aiki gångspiiseine, bolde äfvenledes med visshet arfagas att, med nuvarande kolt illl nisel, kop| ar illveikilinge n framgent kunde bedrifva», n an skydd: af ett lagstadgande, sorn, på de skattdragandes bekostnad, ippmunrade ill unsliängning å ränteiagaiens sida att årligen höja maikegångspiiset å kol" hvilket ock ådegalades vid jemförelse mellan inarkegångspi isome n kol och spanmål, hv ilka, enligt en vidfogad tabell, upptagande samtliga åren, hån och med 1777 till oell med 1850, ttiå efter annan uppstegiats:: nit 1777. år 1850, n
Råg . _ från 2 24. - lillio- å Korn ..
. »- 1:. 40. — fl- 7: 38; — n llalre .. » T- t: 12. — it- 4: 20. — 1 Kol . .. *• — 21. 4. » 2: 22. — 3$ Äals-V/skottets Vtlålanäf, N:o 208.
Stais-utskottet, som vid handläggning af detta ärende erfarit, att enahanda fråga för närvarande ar jemväl hos Kongl. Maj:t anhängig, har på begäran erhållit del af dertill hörande handlingar och deraf inhemtat hufvudsakligen följande: