Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De väsendtligaste af dessa olägenheter vore: att som restanlierna å Stats-verkets samt livar och en af de öfriga fondernas medel åter måste i Riks-hufvudboken åtskiljas, den nuvarande sammanföringen deraf betydligen fördröjde Riks-bokslutel; att denna sammanföring likaledes försvårade räkenskapernas granskning, emedan, för att behörigen tillse, det redogörare icke godtgjorde en fond för hvad som rätteligen borde tillkomma en annan, de olika fondernas medel måste äfven under gransknings-arbetet fördelas; att, då det berodde af en tillfällighet, om större eller mindre del af en eller flera utaf Statsverkets inkomster restfördes, beräkningen af dessa inkomster hvar för sig blefve i viss män osäker förmedelst den sålunda olika år emellan uppkommande större ojemnheten i deras belopp; samt att, af sist anförda skäl, beloppet af restanlierna i sin helhet svårligen kunde med någon tillförlitlighet på förhand beräknas.
I betraktande häraf och dä under den tid, inkomsten af restantier varit under särskild litel i Riks-staten upptagen, de å vissa inkomst-titlar, såsom kontroll-stämpel, bak- och lots- samt post-medel inilutne restantier icke ingått bland Stats-verkets öfriga under denna rubrik upptagna medel, utan blifvit berörde inkomst-titlar direkte, tillgodoforda, samt från och med 1853 års Riks-bokslut restantier å tull-medlen blifvit, jemlikt Kongl. Maj:ls och Rikets Ständers beslut, på enahanda sätt redovisade; men det ostridigt vore följdriktigast, om restanlierna å samteliga Stals-inkomster blefve likformigt behandlade, hade Slats-kontoret, enär bokföringen åter borde i sin ordning grunda sig på och öfverensstämma med Riks-staten, i underdånighet föreslagit, att såsom förberedande åtgärd dertill att reslantierna uti de nya räkenskaps-lbrmulären kunde redovisas i sammanhang med hvarje särskild stats-inkomst, och sålunda, med undvikande af ofvanberörda olägenheter, större enkelhet och reda i Kronans räkenskaper vinnas, Stats-verkets behållna restantier måtte, på grund af de genom anställd undersökning i de feni sednast afslutade Riks-hufvudböckerna utredda förhållanden, få vid blifvande Stats-reglering på följande sätt fördelas å och således öka de inkomsl-litlar, på hvilka restantier af någon betydenhet uppkommit, nemligen:
Ordinarie räntan 12,000:
Arrende-medlen 8,000:
Mantalspenningarne 5,000:
Bölesmedlen 25,000:
Summa R:dr R:mt 50,000:
På de af Kongl. Slats-kontoret sålunda anförda skäl, får Utskottet hemställa, alt uti den Riks-stat, som nu kommer att af Rikets Ständer upprättas, inkomst-titeln Restantier må uteslutas, och de belopp, som deraf kunna påräknas, i stället tilläggas öfriga vederbörliga inkomsttitlar, enligt den af Kongl. Stats-kontoret i sådant afseende uppgjorda och af Kongl. Maj:t i Nåder godkända beräkning.
4 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 33.
En annan förberedande fråga bär Utskottet jemväl, före behandlingen af de särskilda ordinarie inkomsterna, funnit sig böra underställa Rikets Ständers pröfning, nemligen angående förslagsprisel å Kronans behållna spanmål, hvilket vid sednaste riksdag bestämdes till 6 Kalr 32 sk.
B:ko för tunnan, men Kongl Maj:t nu, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Stats-kontorct underdånigst föreslagit, ansett böra beräknas till 8 Kalr 19 sk. 22 r:st.
B:ko för tunnan, motsvarande 2 Kalr R:mt för hvarje kubikfot.
Enligt de uti Kongl. Stats-kontorets underdåniga berättelse meddelade uppgifter, har medelvärdet af hvarje tunna spanmål utaf Statsverkets samtliga spanmåls-intrader, nemligen afrads- och tionde-spamnål, arrendemedel, kavalleri-regementenas bästvakansspanmål, äfvensom ständiga rotevakans-afgilter vid Skånska infanteri-regementena uppgått, åren 1845—1854, till följande belopp: år 1845 8: 9. ,,1846 8: 40.
„ 1847 . 8: 3. ,,1848 6: 9. „ 1849 6: 5.
„ 1850 7: 7. „ 1851 8: 21.
„ 1852 8: 2. „ 1853' 9: 28. „ 1854 8: 28. hvaraf medium utgör: för berörde 10 år 7 Kalr 44 sk. oell för åren 1851—1854, 8 R:dr 32 sk.
B:ko: och enär samtliga spanmåls-intraderna, jemlikt Kongl.
Kungörelsen den 11 Maj 1855, numera skola ingå lill statsverket efter tio-årig medelmarkegång, samt markegångspriserna för åren 1851—1854, i medeltal uppgående till 8 Kalr 32 sk.
B:ko för tunnan, helt och hållet komme alt ingå uti och till en del bestämma medelmarkegångspriserna för hela Stalsreglerings-perioden 1858—1860, hade Kongl. Statskontoret ansett värdet å spanmålen för samma tid med säkerhet kunna upptagas till 2 Kalr R:mt för kubikfoten.
Till ytterligare upplysning i della ämne har Utskottet, med ledning af de genom markegångstaxorna redan kända årsprisen å spanmål för åren 1855 och 1856, hvilka komma att ingå uti de tioåriga medelmarkegångsprisen för nästkommande statsreglerings period, låtit utreda ungefärliga medelvärdet för nyssnämnde tvänne är å en tunna af kronans behållna spanmål, bestående af omkring 41 f procent råg och 58^ procent korn; hvarvid befunnits att detta värde utgjort: år l8ö5, 14 Ralr 63 öre, motsvarande i det närmaste 2 R:dr 32 öre för 1 kub. fot. „ 1856 18 „ 18 „ „ „ „ 2 „ 89 „ „ „ ,, „ Då nu det medelpris, efter hvilket spanmålsräntorna för åren 1858— 1860 skola lösas, kommer att beräknas efter markegångsprisen för åren 1849—1860, och, jemlikt här ofvan anförda uppgifter, spanmålens värde för åren 1849 —1856 utgjort i medeltal omkring 13 R:dr 8 öre riksmynt för tunnan, visar sig af de beräkningar, Utskottet vidare uppgjort, att den af Kongl. Maj:t föreslagna beräkningsgrund af 12 R:dr 60 öre riksmynt tor tunnan ej kan blifva för hög i annat fall, än om medelpriset för de återstående åren 1857—1860 icke skulle uppgå till 10
R:dr 30 öre riksmynt, hvilket icke torde vara anledning alt förmoda, enär sådant skulle förutsätta, att detta medelpris blefve lägre än under något af de hittills förflutna år, som komma att inverka på medelmarkegåugsprisen för nästa stalsreglerings-period, med undanlag endast af år 1849.
I betraktande häraf och dä antagandet af ifrågavarande beräkningsgrund derjemte, i Stats- Utskottets Utlåtande N:o 33. 5 afseende å special-staters och räkenskapers upprättande, medför den väsendtliga fördel, alt priset för en kanna spaninål efter 2 R:dr riksmynt pr kubikfot, kommer att utfalla i jemna tiotal af öre (nemligen 20 öre) hvilket förhållande icke inträffar om värdet af en kubikfot beräknas till vare sig något högre eller något lägre belopp, finner Utskottet sig böra tillstyrka, att spanmålspriset vid beräkningen af Statsverkets inkomster för nästa Statsreglerings-period må, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t behagat föreslå, bestämmas till Två R:dr riksmynt för kubikfoten. 1.
Ordinarie räntan, eller de grundräntor, hvilka under liera olika benämningar tillförene ålegat hemman och lägenheter, verk och inrätlningar m. m., består numera, enligt Kongl. Maj:ts, i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut, den 11 Maj 1855 utfärdade nådiga kungörelse, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, endast af penningar, smör, fläsk, kött, hö och tackjern samt spanmäl af tre slag: råg, korn och bafra.
Enär den s. k. afrads-spanmålen, eller den kronan behållna delen af all uti ordinarie räntan ingående spanmål, numera, i följd af skalteförenkiingen och flera persedlars förvandling till spanmål, blifvit betydligt ökad, men beloppet af denna tillökning ännu icke kan med tillförlitlighet bestämmas, samt för öfrigt kronans behållning af spanmål, som redovisas både uti länsräkenskaperna och de derpå grundade rikshufvudböckerna, synes hädanefter icke mera än behållningen af de öfriga efter ränteförenklingen återstående persedlarne behöfva särskildt upptagas, hemställer UlskotteLatt, pä sätt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, afrads-spanmålen må med ordinarie räntan under en gemensam rubrik sammanräknas.
Vid behandlingen af denna inkomst-titel har Utskottet förehaft dels Kongl. Majds till Rikets nu församlade Ständer aflåtna Nådiga Proposition, angående förändrad beräkningsgrund för salpelerhjelpens utgörande i en tiel af Södermanland, dels särskilda motioner, angående nedsättning i vissa delar af ordinarie räntan; i afseende hvarå Utskottet får hänvisa till härjemte bifogade utlåtanden Litt. A. och B.; — och då Utskottet, på anförda skäl, afstyrkt de uti nämnde motioner föreslagna skatle-nedsättningar, samt, hvad beträffar högslberörda Nådiga Proposition, den deruti föreslagna, af Utskottet tillstyrkta förändring i grunderna för salpelerhjelpens utgörande väl skulle medföra någon minskning i denna räntas hittills utgående belopp, men, enligt hvad Utskottet inhemta!, statsverkets hela förlust genom denna förändring likväl icke kan uppgå till mer än omkring 1000 R:dr R:mt, har Utskottet icke ansett nödigt att vid beräknandet af ordinarie räntan härå lasta afseende.
Den del af ordinarie räntan, som är indelt ali utgå till vissa tjenstemän, stater och inrättningar, uppgick år 1850 till 1,881,698 R:dr B:ko och år 1851 till 1,995,054 R:dr; och sedan de vid 1850—1851 års riksdag beslutade, här ofvan omförmälda öfverflyttningar af vissa verks och kassors inkomster med år 1852 blifvit verkställde, hvarigenom den indelta delen af räntan minskades och den kronan behållna delen ökades med ett beräknadt belopp af 70,000
R:dr, har den sednare utgjort: år 1852 '. 1,890,034 R:dr „ 1853 2,152,033 „ 1854 2 056 606 således i medeltal 2032,891 R.dr B.ko eller 3,049,337 R.dr R:ml. 6 Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 33.
Dessa indelningar äro i nu gällande riksstat upptagne till 1,676,490 R:dr B:ko och s^nas, efter afdrag af de genom landlstatens förändrade lönereglering frän och med år 1855 till kronan ingående löningsräntor, utgörande omkring 183,000 R:dr B:ko, kunna för nästkommande stalsreglerings-period beräknas, på sätt Kongl. Majit föreslagit, till 1.800.000 R:dr B:ko eller i riksmynt R:dr 2,700,000:
— Den lill statsverket inflytande eller kronan behållna delen af ordinarie räntan beräknades, jemte afra ds-sp anm ålen, vid sednaste statsreglering lill 968,000:
R:dr B:ko, och har utgjort: år 1850 926,766: „ 1851 988,013: samt, efter det ofvannämnde öfverflyttningar och deraf föranledda tillökning i denna del af ordinarie räntan inträffat, år 1852 1,062,199: „ 1853 . . . . , 1,198,880: „ 1854 ' . . 1,178,267:
När till medeltalet för de tre sistnämnda åren 1,146,449 R:dr B:ko eller Riksmynt R:dr . . 1,719,674: läggas landsstatens från och med år 1855 till kronan ingående löningsräntor 274,500: och ifrån summan 1,994,174: afdrages det belopp, hvarmed salpeterhjelpen i Småland är beräknad alt genom sitt förändrade utgående minskas . . 25,500: så kunde följaktligen antagas alt R:dr R:mt 1,968,674: skulle, enligt de sednaste årens erfarenhet, af denna inkomst-titel inflyta ; och har Kongl. Majit, enär de höga markegångspriserna för åren 1851—1855 äfven komma att ingå i medel-markegångarne under nästa statsreglerings-period, ansett den kronan behållna delen af ordinarie ränta och afrads-spanmål med säkerhet kunna upptagas till 1,900,000 R:dr R:mt, med tillägg, enligt hvad ofvan är omförmäldt, af Restantier 12.000 R:dr. Som Utskottet inhemlat, att ifrågavarande inkomst år 1855 uppgått till omkring 1,910,000 R:dr, och densamma, efter all anledning, kommer att under de år, som denna beräkning afser, stiga till ännu högre belopp, enär de lägre markegångsprisen för åren 1845—1848 icke komma att ingå uti medelmarkegången för åren 1858—1860, har Utskottet följaktligen funnit denna inkomst med säkerhet kunna, jemte restantierna 12,000 R:dr, beräknas till det af Kongl. Majit föreslagna belopp 1,912,000: — 2.
Tio nde-span m ålen.
[ afseende å denna inkomst-titel har Utskottet fått emottaga följande tvänne motioner: a) af Riksdags-fullmäktigen Per Nilsson frän Malmöhus län, sorn anfört hurusom från äldre tider uti de Skånska länen utgått en särskild elter bonden lämpad afgift, kallad halmstädja, hvilken visserligen icke, i anseende till sitt ringa belopp, vore för landtbruket särdeles betungande, men deremot vid debitering och uppbörd medförde mycket besvär, Transport: 4,612,000: — Stats-Uts kottets Utlåtande N:o 35.
7 Transport: då denna afgift, tillsammans utgörande omkring 235 R:dr årligen, måslo lördelas på alla tionde-skyldiga hemman inom begge länen, hvarvid för vissa lägenheter |_så ringa skattebelopp som 6 å 7 r:st uppkomme; hemställande af denna anledning motionären alt ifrågavarande afgift hädanefter måtte helt och hållet upphöra; uti hvilken motion flere Bonde-ståndets ledamöter från Malmöhus och Christianstads län instämt.
Redan vid 1850—185! års riksdag beslutade Rikets Ständer för sin del, (enligt deras underdåniga skrifvelse N:o 179, Litt.
C, 5:te punkten), att, sedan i sammanhang med öfriga undersökningar utrönt blifvit, huru mycket hvarje hemman i medeltal af 21 år erlagt i halmstädja eller den efter tionden lämpade afgift, som uti Skåne hvart 7:de år utgöres, denna särskilda skatt skulle upphöra, emot det att hvad i medeltal för ett år belöpte, tillädes penningeräntan; och som Utskottet inhemtat, att Kongl.
Maj:t under den 11 Maj 1855 meddelat Kongl.
Nådig befallning om berörde förändrings verkställande, hvilken föreskrift jemväl befunnits uti 1855 års landsböcker vara behörigen iakttagen, torde, vid sådant förhållande, förevarande motion få förfalla. b) af Herr C. kV. H.
Bery lund, som, jemte förmälan hurusom Lindesbergs stad, grundad på 1 mantal Lindes-ås, för hvilket arrende erlades till Upsala Akademi, 1 mantal Kyrkobordsgården, skänkt af Drottning Christina, samt -jj hemman Lindesby och hemman Lindeshyttan, inköpte af staden, egde tillsammans i odlad jord 051 tunnland 3J kappland, för hvilken jord lill kronan utgjordes tionde, beräknad efter all på marken vexande säd och utgående i medeltal med eli belopp af 130
R;dr 42 sk. 11| r:st banko årligen, hemställt, att detta beskaltningssält, såsom, enligt motionärens förmenande, oformligt, måtte helt och hållet upphöra och staden i stället åläggas en åkerskatt till belopp af 200 R:dr R:mf, som sedermera kunde efter areal på jordegarne fördelas.
Som Utskottet af de vid förevarande motion bifogade handlingar inhemta!, att krono-lionden af Lindesbergs stad, i öfverensstämmelse med äldre stadganden, ännu utgår efter årligen verkställd räkning och proftröskning, men detta sätt för utrönande af krono-tiondens belopp, enligt föreskriften i Kongl. Brefvet den 30 Juli 1823, skall upphöra, så snart ständig tionde-sättning af ränte-gifvare eiler ränte-tagare önskas, sä och då följaktligen del beror af de skatlskyldige sjelfve att, genom anmälan hos vederbörande embetsmyndighet, åvägabringa en sådan förändring i afseende ä denna afgifts beräknande och utgörande, som motionären med sin framställning åsyftat, finner Utskottet denna motion icke böra lill någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
De af tionde-spanmålen till viisa stater, personer och inrättningar utgående indelningar beräknades vid sednaste stats-regi erin g till 104,414 tunnor, med ett värde, efter 6 R:dr 32 sk. banko tunnan, af 696,093 R:dr 16 sk. banko eller 1,044,140 R:dr R:mt och hafva uppgått år 1850 till 106,030 tunnor, och år 1851 till 105,924 tunnor med 4,612,000: — \
Transport: 4,612,000: — 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 55.
Transport: markegångs-värden, del förra året af 721,294 R:dr banko och det sednare 858,037 R:dr; men sedan frånfoch med år 1852 genom oftanämnde öfverflyttningar af åtskilliga verks emot kontanta anslag utbytta inkomster, den indelta delen af tionden minskats och den kronan behållna ökats med en till 1,200 tunnor beräknad qvantitet, hafva indelningarne å tionde-spanmålen de följande åren utgjort:
Markegångsvärde. år 1852 .... 104,634 802,961: — „ 1853 . . . . 104,505 962,320: — „ 1854 .... 104,468 856,338: — hvaraf medeltalet utgör 104,536 tunnor och 873,873 R:dr banko, motsvarande, efter de nya mynt- och mått-systemen, 658.577 kubikfot och 1,310,810 R:dr R:mt; — och torde den indelta tionde-spanmålen således, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, kunna, efter afdrag af till landt-staten förut anvisade, Kronan nu mera behållna 1,229 tunnor eller 7,743 kubikfot, beräknas till 103,175 tunnor eller 650,000 kubikfot, som, elter det af Utskottet föreslagna pris af 2 R:dr för kubikfoten, upptages till Den Kronan behållna delen al tionden, som vid sednasle
Riksdag beräknades till 18,200 tunnor med ett värde, å 6| R:dr banko, af 121,333J
R:dr, har utgjort: Tunnor.
Äfaikegångsvärde. år 1850 . . -. 17,200. . . . 135,355: — ,, 1851 . . . 17,208. . . . 163,712: — men sedan förutnämnde indragningar till Kronan gått i verkställighet, ökats under de följande åren till: Tunnor.
Markegångsvärde.
, år 1852 . . . 18,429. . . . 166,638: - „ 1853 . . . 18,630. . . . 198,396: — ,,1854 . . . 18,689. . . . 187,848: — hvaraf medium utgör 18,583 tunnor och 184,294 R:dr banko, motsvarande 117,072 kubikfot med eli värde af 276,441 R:dr R:mt; och då sistnämnde spanmåls-qvanlitct ökas med olvanberörde till landl-slatstjenstemännen förut anslagne 1,229 tunnor eller 7,743 kubikfot, uppkommer en summa af 124,815 kubikfot, hvarföre Utskottet anser, att den Kronan behållna delen af tionden kan, på sätt Kongl. Maj:l behagat i Nåder föreslå, beräknas till 125,000 kubikfot, som således här ulföres, å 2 R:dr R:mt kubikfoten, med '3:o.
Tionde-spannmåls lösen ejler bestämda priser.
Denna inkomst-titel, som härleder sig deraf att, jemlikt särskilda i äldre tider utfärdade Kongl. Bref och Resolutioner, krono-tiönden får inom vissa orter af riket, nemligen Götheborgs och Bohus samt Blekinge län äfvensom några socknar i Stora Kopparbergs län, lösas efter bestämda låga priser, är i nu gällande riks-stat upptagen till 4,400 R.dr banko, och har utgjort: Transport: 4,612,000 1,300,000: 250,000 6,162,000 < Stats-(Ilskottets Utlåtande N:o 33.
Transport: år 1850 4,450 R:dr „ 1851 4,(505 „ „ 1852 4,284 „ „ 1853 . 4,284 „ „ 1854 4,818 „ Då medium häraf utgör 4,489 R:dr banko eller 6,733^ R:dr R:mt, torde denna inkomst, i enlighet med hvad Kongl. Majit föreslagit, böra upptagas till oförändradt belopp af 4,400 R;dr banko, eller i riksmynt 4:o.
Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter beräknades vid sednasle slats-reglering i penningar till 30,666
R:dr 32 sk. och i spanmål till 19,400 tunnor, motsvarande, å- 6f R:dr tunnan, 129,333 R:dr 16 sk., eller tillsammans 160,000 R:dr, samt hafva från och med år 1852, då meranämnde öfverflyttningar af de till vissa verk m. fl. tillförene ingående arrende-medel egde rum, uppgått till följande belopp: i penningar: år 1852 51,166 R.dr „ 1853 32,818 „ ,,1854 42,612 „ eller i medeltal 42,199 R:dr banko, motsvarande i riksmynt 63,298j R:dr, samt uti spanmål:
Markegångsvärde. år 1852 . . . 19,412. . . . 162,735: — „ 1853 . . . 19,454. . . . 195,928: — „ 1854 . . . 19,390. . . . 175,171: - hvaraf medium utgör 19,419 tunnor och 177,945 R:dr banko, motsvarande 122,340 kubikfot och 266,917 R:dr R:mt.
1 följd häraf torde denna inkomst kunna upptagas till: penningar 56,000: — spanmål, 122,000 kubikfot å 2 R:dr 244,000: — tillsammans 300,000 hvartill komma de under denna litel hänförliga restantier .
8,000 hvarigenom således hela ifrågavarande inkomst-titel kommer att uppgå till det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition beräknade belopp 5:o.
Si/Jvertionde, Mynlarelön och Slagskatt,, som i nuvarande Riks-stat äro upptagne till 10,500 R:dr banko, hafva under de fem åren 1850—1855 i medeltal uppgått till 10,308
R:dr banko och torde således, i likhet med hvad Kongl. Majit behagat föreslå, nu böra beräknas till 9 6,162,000: 6,600: 308,000: 15,000:
Transport: 6,491,600: Bilt. till R.
Prof. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Ajil. 10 Höft. 2 10 Stats-Ulskotlels Utlåtande N-.o 33.
Transport: 6,491,600: — 6:o.
Koppar-räntan beräknades vid sednaste slats-reglering lill 615 skeppund å 133,4 R:dr eller till 82,000 R:dr och har utgjort: af Kählu oT öfrige Fiirsäljniiigs Brrgslag'.
Kopparverk.
Summa Skepp:d. värde i K:dr. år 1850 . . 498. . . . 157. . . . 655.
. . . 83,080: — „ 1851 . . 478. . . . 158.
. . . 636. . . . 82,591: — „ 1852 . . 465.
. . . 167. . . . 632.
. . . 89.636: — „ 1853 . . 447. . . . 174. . . . 621. . . . 100,037: — „ 1854 . . 431. . . . 232. . . . 663.
. . . 116.228: — medium . . 464. . . . 178.
. . . 642.
. . . 94,314: — b:ko. dito i centner 1,485. . . . 569. . . .2,054. . . . 141,471: —nmt.
Som den utaf Fahlu Rergslag för Stora Kopparberget utgående afrad numera, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut och Kongl. Maj:ts derpå grundade Nådiga Rref den 19 December 1855, blifvit nedsatt från hvart 10:de till hvart 30:de skeppund af årliga tillverkningen, hvarigenom följaktligen en minskning kan antagas uppkomma af omkring 1,000 centner, eller nära hälften af det belopp, hvartill hela denna ränta under förenämnde fem år i medeltal uppgått, torde således högre inkomst än 1,000 centner icke kunna för den närmaste framtiden påräknas; och då Kronans koppar under Juli månad nästlidet år försåldes för något öfver 154 R:dr b:ko per skeppund, synes försäljnings-priset nu icke böra beräknas högre än till 70 R:dr r:mt för 1 centner (svarande emot 149.j
R:dr b:ko för 1 skeppa!), hvilket således för 1,000 centner utgör samma belopp, hvartill denna inkomst-titel är uti Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition upplagen, eller 70,000: — 7:o. Tionde- och Hammarskatts-jern, beräknadt vid sednaste Riksdag till 8,400 skepp:d å 5f R;dr, eller 47,600 R:dr för det förra, och 6,300 skepp:d å 15 R:dr, eller 94,500 R:dr för det sednare, har utgjort i medeltal under de fem åren 1850—1854: liondejernel 12,331 skepp:d 88,304 R;dr, eller i nyläster 564,26, i Runt 132,456 „ och haminarskatts-jernet 6,476 skepp.-d . . . 102,770 „ R:ko. motsvarande 207,23 nyläster 154,155 „ R:mt.
Uti oftanämnde Nådiga Proposition, angående stats-verkels tillstånd och behof, har Kongl. Maj;l behagat föreslå Rikets Ständer, dels att tackjerns-tillverkningen utom
Rergslag skulle från och med nästkommande år befrias från tionde-jerns erläggande, och dels att hammarskatten finge från samma lid helt och hållet upphöra; men som Utskottet uti ett särskildt afgifvet, härhos bifogadt Utlåtande, Litt C., på an Transport: 6,561,600: — Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 33. 11 Transport: förda skäl afslyrkt Rikets Ständers bifall til! den nådiga framställningen om lackjerns-tiondens upphörande utom Bergslag, samt, vidkommande hammar-skatten, hemställt att denna måtte från och med år 1858 få nedsättas till hälften af det belopp, hvarmed densamma för närvarande utgår; så och då tackjerns-tionden, med iakttagande af den nedsättning deraf, som vid sednaste Riksmöte beviljades, blifvit utaf Kongl. Statskontoret beräknad till 37,500 centner och i värde, efter 2 R:dr för hvarje centner (motsvarande 6 R:dr 4 sk. 10 rst.
B:ko för hvarje skeppui), lill 75,000 R:dr R:mt, har Utskottet ansell tackjerns-tionden böra upptagas till berörde belopp, eller hvaremot hammarskatten, som af Kongl. Stats-konloret är beräknad till 150,000 R:dr Runt, utföres nied hälften af denna summa, eller likaledes 8:o.
Svafvelbruks-tionden, sorn vid sednaste stats-reglering beräknades till 950 R:dr, har uppgått lill följande belopp: år 1850 1,002 R:dr » 1851 675 » » 1852 959 » »1853 1,060 » » 1854 1,227 » hvaraf medium utgör 985 R:dr B:ko eller 1,478 R:dr R:mt; och anser Utskottet denna inkomst, med afseende å dess omvexlande storlek, ej böra upplagas lill högre belopp än det uti Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition beräknade, eller 9:o. Mantals-pemingar.
Denna inkomst, som i nu gällande Riks-stat är upptagen till 343.000
R:dr, har utgjort: är 1850 358,613 R:dr » 1851 360,902 » » 1852 364,302 » » 1853 367,181 » » 1854 369,921 » således i medeltal 364,184 R:dr
B:ko eller 546.276 R:dr R:mt; och har Kongl. Maj:t, med afseende å denna stats-inkomsls årliga till vext i följd af ökad befolkning, ansett densamma lör nästkommande stats-regleringsperiod, äfven med afdrag af 10,000 R:dr B;ko för de vid förra Riksdagen från mantals-penningar belriade backstugusittare med deras hustrur och enkor samt inhyseshjon, kunna antagas till 360,000 R:dr B:ko eller 540.000 R:dr R:mt, samt, med tillägg af de på denna titel beräknade restantier 5,000 R.dr, till 545,000.R:dr R:mt, 6,561,600: 75,000: 75,000: 1,300: Transport: 6,712,900: — 12 Stats-Utskottets Ullätande N:o 33.