Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco-Utskottet, sorn ansett det kun - Fanco-Utskotlets Betänkande N.o 5a. ria vara för Banken alldeles likgiltigt:, huruvida Discont-Låne-Rörelsen, hvad Wermland beträffar, skötes af Banco-Disconten i Stockholm, eller vid Låne-Conloiret i Götheborg ; och att detta ulan svårighet låter sig lämpa efter Provincens egen fördel och beqvämlighet, tror sig, på grund af hvad härutinnan blifvit upplyst och utredt, böra tillstyrka Rikets Ständer: alt den vid sista Riksdag uppgjorda grund, i afseende på Districten för Banco - Discontens, GötheborgsLåne-Conloirsoch Malmö Låne-Contoirs utlåningar, må bibehållas ulan förändring äfven hädanefter.
Hvad dernäst vidkommer Herr Santessons och Riksdags-Fullmägtigen Jnders Danielssons sammanstämmande förslag, om. belåning å Actier och Documenter äfven vid Låne-Contoiret i Götheborg; så och enär Utskottet haft för afsigt, med dess serskilda tillstyrkan, rörande upp- och utlåningar, att en verklig
Discontering mätte tillvägabringas, sådan den i andra länder eger rum, och måste vara inrättad, så framt någon vidsträcktare nytta för Handeln och den större rörelsen skall kunna deraf förväntas; synes något skäl ej vara, i fall åsigterna i Banco-Utskottels Betänkande N.o 52. gi elen delen af Rikets Ständer gillas, att medgifva Fondernas sönderdelning och försva hvadan Utskottet funnit sig icke kunna understödja Molionairernes framställning, att för Actier och Documenters belåning vid Götheborgs Låne-Contoir, något af Discont-Fonderne må afsätlas.- Slutligen och hvad angår RiksdagsFullmägtige J. P.
Anderssons^ Olof Olssons och Anders Perssons motioner om BancoDiscont-Fondernas fördelning i 2:ne Glassér, serskildt för Landtbrukare och serskildt för andre Lånsökande, så har Utskottet deråt lemnat all uppmärksamhet; men då det med skäl kan befaras, att fondernes afdelande, enligt hvad föreslaget är, på 3:ne olika ställen, skulle för en mängd personer öppna nya tillfällen, att under egenskap af på en gång Jordbrukare och Militair, Tjensteman eller Borgare, med begagnande tillika af de utvägar Löftesmannaansvarigheten lemnar, tillskansa sig högsta möjliga Lånebeloppet utur flere än en af de ifrågavarande Fonderne, och dymedelst just motverka det ändamål som sökes, tror Utskottet, i den öfvertygelse, att någon fullt säker controll i detta afseende icke står att vinna, sig ega giltigt skäl att hos Rikets Ständer 96 Banco-Utskottels Betänkande JV.o 52, afstyrka den föreslagna fördelningen af Discont-Fonderne till begagnande serskildt för Landtbrukare och serskildt för öfriga Classer af medborgare.
UtlåningsgrUn der ne:
Uti ett, den 17 December, till BancoUtskoltet remitteradt Memorial af Herr J.
Lamberg är föreslaget, att, ibland de beslut, hvilka vid denna Riksdag af Rikets Ständer komma att stadgas, i afseende på Banken och dess Discontrörelse, äfven rättighet måtte lemnäs blifvande Discontsoch Låne-Contoirs-Directioner att, emot ungefärligen följande vilkor _, lemna Lån pä varor ", ij Såsom lånbara varor skulle räknas, bland utländska, förnämligast Socker, Caffe, Tobak, Bomull och Salt, och bland inrikes sådana artiklar af ett reelt värde, hvarå förut Låne-rättighet icke i annan väg är beredd. 2) De uti ändska varorna böra ligga på nederlag, och alltså vara mot eld och brand försäkrade. 3) Banco-Utskottcts Betänkande N.o 52. 3) Värdet for belåningen stadgas till hälften af hvad Varan af samma qualite’ vid belåningen går och gäller. * 4) Lånen tagas på i å 3 Månader, och kunna vid förfallotiden omsättas med minst |:dels inbetalning. 5) Låne-summan för hvarje Låntagare må ej understiga R:dr 5ooo och ej öfverstiga R:dr 5o,ooo Banco. 6) Räntan för desse
Lån »lifver densamma, som för andra Discont-Lån. 7) För att ej härigenom förminska den för Discont-Lån i vanlig väg redan begränsade tillgången, böra Lån å varor utgå af serskildt anslående Creditiv, som, lika med det för Metallers belåning, endast temporairt begagnadt, ej torde böra limiteras af annat än rörelsens behof.
Äfvenledes har Utskottet i ett, under den 17 December, remitteradt Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, funnit ett förslag af lika syftning, så lydande:
Prot. 1828, 1829. 6*te Samt, a B. 7 i:sta Häftet.
Banco-Utskoltcts Betänkande N.-o S2. ■'Då det icke torde kunna motsågas, ”att handeln utgör en af de förnämsta k al— ”lor till ett Lands välstånd, men då i Sve”rige den enskilda Capital-förmögenlieten ”är nog inskränkt, torde det vara ett af de "vigtigaste föremålen, att lån af allmänna niebel borde utgå Lill handelns underlätlnn”de och dess bringande lill mera vidsträckt”liet.
Till vinnande af delta ändamål tor”de det kraftigaste medlet vara, alt Banken ”meddelar
Lån mot pant af vissa varor, ”sorn genom magazinering icke lätt undergå förskämning, och vill jag lill den än”tlan försöka att göra elt ulkast lill de föreskrifter, som i sådant fall skulle kom”ma att tjena till efterrättelse, till någon ”del hemtade från dem, sorn gälla vid ett ”i Hamburg år 1826 inrättadt, på Adier ”grundadt, privat Instistut, hvars föremål ”är en dylik belåning.’-’ ”För att utgöra en för hela Riket all”män och fullkomligt njrtlig inrättning, bor”de väl densammas verknings-krets utsträc’kas till alla Piikets Stapelstäder, så att Lån Tmge meddelas på varor, upplagda i hvilken Stapelstad i Riket som helst; men då 'svårigheten af en controll, i alla afseenden ’’så nödvändig för Bankens säkerhet, genast ”'härvid sig företer, torde Inrättningens verk”nings-krets till en början, eller på försök, i’dnto~Utskolte(s Betänkande N.o S2. ”böra inskränkas till Städerna Stockholm ”och Götheborg, der i alla fall de största ”upplag af varor i Riket ega rum.
För den”na anstalt föreslås följande hufvudsakliga ”grunder: 1:0 ”Banken lemnar penninge-förskott på ”couranta och icke lätt förstörbara vabor, hvilka äro upplagda i Städerna ”Stockholm och Götheborg, på dessa ”sistnämnda, genom Bankens i Götheborg varande utgrening.” 2:0 ”De varor, som få belånas, äro Tobak, ”Caffe, Risgryn, Bomull, Salt och Soc”ker 0. d.” 3:o ”De varor, på hvilka Banken meddelar ”penninge-förskott, förvaras antingen i ”Deponentens Magazins-rum, som böra ”vara torra och fuktfria, eller ock i "Bankens egna Magaziner, alltid inom ”las, hvartill Banken har en och Depo”nenten den andra nyckeln.” 4:o ”Banken belånar hälften eller två tre”djedelar af varornas värde, lill hvars ”utrönande 2:ne eller flere för redligbet och opartiskhet kände män, helst ”Köpmän, af Banken utses, hvilka, ef”ter noggranna undersökningar samt ioo Banco-Utskottets Betänkande N o .5"2. ”förekommande omständigheter, bestämma varuvärdet.” 5:o ”De på varor upptagande
Lån ställas ”på 3:ne månaders betalnings-tid, dock ”kunna de prolongeras, under vilkor, ”att ny värdering förrättas och varor”nas fortfarande goda beskaffenhet, ge”nom undersökning, utrönes, till hvil”ken prolongation i alla fall Banco”Commissariatets pröfning och bifall ”erfordras.
I fall en sådan prolongation önskas, må Låntagaren derom hos ”Commissariatet gora anmälan 14 da”gar före
Lånets förfallotid, för att ”dessförinnan de för prolongationen er”forderliga åtgärder må hinna vidtagas*” 6:0 ”Uti den Obligation eller Skuldförbindelse, som Låntagaren till Banken af”gifver, och som alltid ställes på jenida 10 R:drs:tal, måste vilkoren för ”Länets erhållande och återbetalning ”vara utstakade, äfvensom panten 110- ”ga specificerad samt upplags-stället ”uppgifvas.” 7:0 ”Varorna böra vara brandförsäkrade och ”Policen deröfver bifogas den afgifvan’ de Skuldförbindelsen.” Banco-Utskollets Betänkande N:o 52. lot 8:0 ”Försummar Låntagare att 14 dagar ef”ter förfallotiden inbetala
Lånet, eller ”att i föreskrifven ordning derå söka ”prolongation, eger Banken rätt att genast, och utan Låntagarens hörande, ”försälja Panten, på sätt Banken lämpli”gast finnér, antingen på offentlig auction eller under liand, samt af för”säljnings-summan godtgöra sig Capital, ”Räntor och omkostnader; men det ”möjligen blifvande öfverskottet tillstäl”les Låntagaren emot qvitto.” 9:0 ”Räntorna för dessa
Lån bestämmas lill ”5 procent,” 10:0 ”Låntagaren må ega rätt att, äfven före ”förfallodagen, Lånet liqvidera; dock, ”om detta sker inom loppet af första ”månaden, erlägges i alla fall
Ränta för ”fullt en månad, fastän den icke må ”vara tilländalupen.” 11 :o ”Utom Räntan godtgörer Låntagaren ”Banken: a) ”Magazins-liyra, om Bankens Maga”zins-rum blifva begagnade, och arbetslön, då omständigheterna sådant ”kräfva.” loa Banco-Utskoltets Betänkande N.o 5z. b') procents försäljnings-provision och ”andra dermed förknippade omkostnader, då de deponerade varorna "blifva försålda, i följd af underlå”ten inlösen, Värderiugsmännen åt”njuta för sitt besvär antingen viss ”procent af värderings-summan, elier ”ock visst årligt arfvode.” ”Skulle detta Förslag lill större eller ”mindre del blifva af Rikets Ständer gil— ”ladt och antaget, så komma serskilda föreskrifter, i afseende på förvaltningen och ”redogörelsen att, genom Ranco-SLyrelsens ”försorg, utarbetas och till efterrättelse meddelas. ” Utskottet har, vid öfvervägande häraf, ej kunnat på det hela betrakta öppnandet af allmänna Låne-anstalter för de af Mölionairerna uppgifna ändamål, annorlunda än såsom dels mindre behöfligt, dels rent af skadligt.
Den som eger upplag uti egna varor af säljbar och god beskaffenhet att framvisa och såsom pant erbjuda, bör ej kunna sakna Låne-Lillgång jemväl hos enskilde penninge-egare, och det vore tilläfventyrs en ny stöt för crediten man och man emellan, att också afskära denna utväg för privata Capitalers säkra användande.
Det Allmänna har, som det synes, redan Banco-Ulskottets Betänkande N.o 5j. io3 nog mycket iklädt sig egenskapen af Förlagsman för alla Näringar och Långifvare på alla upptänkliga säkerheter.
Fastighetsinteckningar, Guld och Silfver, Exportartiklar, publique Papper, Namn-säkerhet, allt liopas till Banken att der belånas på förmonligare vilkor än hos någon annan.
Det är blott under synpunkten af uppmuntran och understöd för de producters framalstring och förädling, hvilka i handeln O O ' skola tjena till utbyte emot andra länders alster, som en dylik medverkan och inblandning af det
Allmänna lärer kunna gillas, eller åtminstone försvaras; men att för sjelfva dessa utländska artiklar , då de hit— kommit, öppna allmänna Låne-anstalter och sålunda locka till större upplag deraf än behof och omständigheter påkalla, skulle Utskottet för dess del anse orådligt, äfven om Utskottet kunde göra sig redo för, hvarest behöfliga Fonder skulle kunna uppsökas till en Låne-rörelse, omfattande bland annat allt hvad för utländska mäns räkning utaf de uppgifna varorna är eller kan blifva på nederlag hitsändt, samt huruledes ens någorlunda antagliga garantier och controller skulle kunna gifvas ett allmänt Låne-verk, dels emot hvarjehanda tillfälliga förluster på sjelfva panten, och dels emot missbruk oell uppsåtliga bedrägerier, som härvid någon gång kunde sig insmyga. io4 Banco-Utskottets Betänkande N.-o Sa.
På dessa grunder finnér BancoUtskottet sig föranlåtet att alldeles afstyrka antagandet hos Banken af magazinerade Handelsvaror såsom pant för dess utlåningar, efter hvad i ofvannämnde motioner blifvit föreslaget.
I anledning af ett till Banco-Utskottet, gemensamt med Höglofl.
Stats- och Oeeonomie-Utskotten, den 17 December remitteradt Memorial af Herr B. H.
Santesson, angående belånings-rätt, vid Banco-Disconten och dess Låne-Contoir, å ritorr Säd i Magaziner, hvilken anstalt Höglofl.
OeconomieUtskottet, enligt tillkännagifvande i aflåtet Protocolls-utdrag, beslutat att hos Rikets Ständer tillstyrka, såsom i Stats-oeconomiskt hänseende gagnelig; har Banco-Utskottet, som, för dess del, endast kunnat ingå i pröfning, å ena sidan, huruvida några tillgångar för en sådan rörelses underhållande vore i Banken att påräkna, och, å den andra, om Verkets säkerhet kunde dervid anses förvarad, funnit sig, under håda dessa synpunkter, föranlåtet att afstyrka bifall å den gjorda Motionen.
Banco-Utskottets Betänkande N.o 5i. iq5 Hvaröfver Betänkande kommer att serskildt till Rikets Ständer afgifvas.
Banco-Utskottet föreslår för dess del, med åberopande af hvad redan blifvit yttradt, angående de svårigheter, som möta mot antagande af några bestämda gräns-skillnader för låne-rättigheten, i hänseende till olika yrken: att vid Banco-Disconten och LåneContoiren högsta summan för Lån, på namn-säkerhet mot omsättningsvilkor, blifver, såsom hittills, 6000 R:dr, så till förstående, att en persons namn utomdess kan få häfta för högst en lika summa, då dess förbindelser både som Löftesman och som utgifvare af belånt skuldsedel sammanräknas; och att mindre än a5o R:dr ej må i nytt Lån beviljas. C) Betalnings-vilkoren.
I samband härmed hafva följande Motioner blifvit inom Riks-Stånden väckta och till Banco-Utskottet ingått:
Ett den 1 förlidne
December remitteradt Memorial, af Herr Conlracts-Prosten io6 Eanco-Utskottets Betänkande.
Petterssonj hvaruti blifvit föreslaget, att omsättningar i Discontcrne finge ske med ~L:deI af primitiva Capitalet; dock under bibehållen rättighet för den det åstundade, att såsom hittills omsätta äfven med Ddels afbetalning; Ett den 18 December remitteradt Memorial, af Casper Wijkman från Upsala Län, likaledes innefattande det förslag, att de hvarje sjette månad ingående betalningar å Lån i Discont-verken måtte lill -J-idel nedsättas ; Ett den 18 December remitteradt Memorial af Anders Persson från Östergöthland, som, i sammanhang med andra gjorda framställningar, tillstyrkt, egentligen med afseende på Landtbruket, att omsättningar lill *:del af
Disconl-lånens primitiva summa matte verkställas allenast en gång om året; Ett den s3 December remitteradt Memorial, af Anders Nilsson från Wermlands Län, som likaledes tillstyrkt 12 månaders tid emellan hvarje omsättning, så att liqviden af erhållna
Discont-lån i följd deraf finge ske på 5 års lid; Ett den 2g December remitteradt Memorial, af Herr Friherre Boje^ Ludvig, som EailCO-Vtskotlels Betänkande N.o 52.
107 yrkat, att allmänna
Diseont-räntan matie åter uppflyttas lill 6 procent, samt StråfFränlan till 12 procent, och alt äfven å de creditiver, som äro Bruks-nuringnrna beviljade, räntan, såsom blott utgörande 3 procent, borde uppflyttas lill fullkomlig likhet med allmänna räntan.
Jemte ett, samma dag, remilleradt anförande af Herr Tham, fV.j, som, till stöd för motsatta åsigter, åberopat: alt
Discoul-ränlans nedsättande till 5 procent väl kunde inom Stockholm hafva retat vinningslystnaden alt söka åtkomma
Discont-lån, för att dermed procenta; men alt della icke varit händelsen i Landsorterna, i afseende på LåneConloiren i Götheborg och Malmö; att Disconl-kostuaden för alla Låntagare från landet, genom 5 procents erläggande i förskott, samt genom provisionel’ och arfvoden, verkligen redan uppginge till 6 procent; att lör det Procentare i Stockholm sökt öka sin vinst på medborgares bekostnad, borde icke, genom räntans höjande, Låntagare på landet straffas, m. m.
Innan Banco-Utskottet lill Rikets Ständer framställer dess Förslag, angående betalnings-vilkoren för lån i Banco-DisconUn och Låne-Contoiren, utbeder sig Utskottet att få fästa Rikets Sländers uppmärksamhet på den ställning, hvaruti dessa Låne-inrätl - Io8 Banco-Utskottets Betänkande N.o 5a. ningar för närvarande sig befinna, i afseende på förhållandet emellan utlånings-tillgångar och låne-ansöknmgar, jemte de orsaker, hvilka egentligen må kunna anses hafva derpå inverkat.
Ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Banco-Utskottet aflåtet
Protocolls-utdrag af den i Junii innefattar den officiella uppgift från Götheborgs Låne-ContoirsDirection, att, under den i2förlidne Maji, utaf 194 ansökningar om nya lån, till sammanräknadt belopp 121,490
R:dr, icke flere än 58 på tillsammans 38,910 R:dr kunnat, i anseende till bristande låne-tillgång, pröfvas, så att i36 låne-ansökningar, till belopp af 87,580
R:dr, måst qvarblifva, att framdeles, efter nummerordning, förekomma till afgörande, och dessförinnan ytterligare ökas genom nya ingående ansökningar Samma Protocolls-utdrag innehåller ett Anförande af Riksdags-Fullmägtigen, JVils Månson, från Malmöhus Län, deruti han, till stöd för dess redan vid början af Riksdagen gjorda framställning om den förlägenhet, som råder inom Malmö Låne-Contoirs-District, samt beliofvet af en ökad fond för Låne-rörelsen derstädes, åberopar ett Bref från Konungens Befallningshaf - Banco-Utskottets Betänkande N.o S2. vande i Malmö, dat. den 17 förlidne Maji, af innehåll, att bland Sökanderna vid LåneContoiret knappast i kan få sina iåne-behof fyllda, och att det ärLandtmannen.som olyckligtvis mest är i behof af detta understöd.
Banco-Discont-Directionens vid Riksdagens början afgifna Berättelse, till BancoUtskottet, som, jemte Utskottets Memorial N:o 3, blifvit till Rikets Ständer öfverlemnad, omförmäler (pag. 96), att, vid början af år 1824.
Stockholms Discont-Contoir egde utaf dess anslagna fond, till utlåning på namn och reverser, en obegagnad behållning af R:dr 564>ooo; men att från samma tid antalet och summan af ingifna Låne-ansökningar ökat sig i en nästan jemt stigande progression, så att, inom 4 månader derefter, eller i April månad, helafonden var utlånad, och annan tillgång till nya låns beviljande hvarjeSessionsdagejåterstod, än hvad i afbetalning för omsättningar samt fullt betalta lån, för veckan inflöt; hvarigenom, och då icke destomindre alla ansökningar utan uppskof anmäldes och pröfvades i den ordning de inkommit, följden innan korrt blef den, att lån, som för veckan biföllos, först flera veckor och stundom hela månader efteråt kunnat utassigneras; hvilket missförhållande emellan tillgången till utlåning och det an - tio Banco-Utskotlcls Betänkande N.o Sz. anmälda behofvet af lån, med undantag endast af några månader iSa5 och början af 1826, oafbrutet fortfarit oell fortfore, i den nion, att större delen af de lån, som i September nasti idet år beviljades, icke möjligen kunde, förr än i November, utgifvas.
Rörande orsakerne lill denna iråkade ställning, hvilken, efter hvad Utskottet har sig noga bekant, ej eller sedermera blifvit förändrad, jemte medlen lill dess afhjelpa n de, yttrar sig
Directionen vidare (pag.
98 och följande) sålunda:
"Emedlertid liar denna Verkets förlägenhet, som, snart sagdt, tillintetgör den ”åsyftade nyttan af en Discont-Inrättning, ”der livar och en på säkra Låne-handlin”gar borde genast kunna påräkna de bitr ti— ”den han béhöfver, icke kunnat undgå upp”märksamhet vid Verkets Revisioner, och "serdeles hos senast församlade Herrar Revisorer gifvit anledning till en undersök■"11 ing om orsakerna dertill, i ändamål, alt ”åt Högloft.
Banco-Utskollet kunna åtmin”stone lemna någon ledning för ulfinnan"de af medel lill förlägenhetens aflijelpan”de.
Det är allmänt kändt, alt från Ban”co-Discont-Verkets början 1816 och intill ”sista Riksdag, då Discont-Fondeu lör he - Banco-Utshotteti Betänkande N.-o Si. ii» ”la Riket, till utlåning på reverser mecl ”borgen, utgjorde blott 6 millioner Riks”tlaler, och utlåningen deraf endast sked”de bär i Stockholm, var denna fond sällan ”fullt ut begagnad, och vid 1822 års slut ”nära en million deraf oultagen.
Nu der”emot är samma fond på det bela 8 milli— ”oner, och ensamt för Stockholms Discont”district, efter frånskiljandet af Vestra och ”Södra Provincerne, 5 millioner Riksdaler, ”hvilket utan tvifvel gör en tillökning mot ”förut, äfven vid detta Contoir.
Alt en ”sålunda betydligen större ullånings-fond ”nu mindre uppfyller ändamålet, än förut ”en ringare, lärer svårligen kunna lil Iskri f”vas några yttre orsaker, utan snarare bö”ra förklaras lör en följd af förändringen ”i sjelfva Låne-vi I Loren.
Visserligen måste ”det medgifvas, att en och annan tillfällig”het kan hafva verkat en lemporair lillök”ning i lån-behofvet, såsom stagnationen ”ett år i Trädvaru-handeln, oell ej läuge”sedan Allmänna Brandförsäkrings-Veikels ”obestånd, som föranledde uppsägning af ”någon del af detta Verks utestående for”driugar.
Men icke hafva några allmänna”re, förut ovanliga förändringar i conjun”cluren för handel, bergverk och näringar”ne i gemen, under de senare åren, inträf”fat, och ett års mindre fördelaktiga skörd ”kan ej anföras sora grund till en förlä - Ha Banco-Utskottels Betänkande N.o S2. ”genhet, hvilken både före och efter det”ta år egt rum.
När man nu tillika besinnar, att de af Rikets Ständer beviljade ”Creditiv på Banken, till utlåning i annan ”väg, icke undergått så beskaffad förminsk”ning, som kunnat öka allmänna behof”vet af Disconl-Verkens biträden, och att ”icke eller anledning dertill kan hemtas från ”något fortfarande fall i myntvärdet; så ”är det, åtminstone efter Directionens om”döme, uppenbart och oemotsägligt, att ”hufvudsakliga skälet till Discont-Låns ”större begärlighet nu än tillförene, samt ”tillgångarnes deraf härrörande otillräcklighet igenfinnes i den vid sista Riks”dag gjorda nedsättning af
Discont-rän”tan under den i Landet lagliga ränta, ”då likväl
Discontlån ej äro förknippade ”med de ofta kostsamma och bevärliga for”maliteter, som fordras för erhållande af an”dra Bankens Lån mot lindrigare ränta.
”Dernäst synes det vara utan allt tvifvel, "att den vid samma tillfälle beslutade,ännu ”betydligare nedsättning i straff-räntan för ”Lån, som ej å förfallodagen liqvideras, en”samt, som det tyckes, till förmon för försumliga Gäldenärer, — ty ingen annan ”har nytta deraf —> ej kunnat undgå att ”hafva ett högst menligt inflytande, till ”minskad ordning och noggrannhet i inbe talningarne, Bahco-Utskottels Betänkande N.o Sa. ii3 ,5talningarne * och i så måtto, kanhända, lillia mycket som detl egentliga
Discont^räntans nedsättning, bidragit till förlägen”heten.
Det kan likväl ej vara
Directio”nens tanka, med hvad som nu blifvit an”fördt, alt, i afseende på ränte-vilkoren vid ”Discont-utlåningen, tillstyrka en återgång ”till hvad dessa förut, oell från första inrättandet af Discont-Verk i Sverige, varit* så vida en slik återgång tilläfven”tyrs kunde komma i strid med andra ”och vigtigare föremål för pennihge-vä”sendets reglering; men i uppgiften af or”sakerne till lån-tillgångens otillräcklighet ”liar
Directionen ej bordt dölja, hvad i så ”väl dess egen soirl Verkets Revisorers öfvertygelse varit den hufvudsakligaste.
Huruvida åter, utan förändring af nu gällan”de räntevilkor, någon möjlighet visar sig, ”att Discont-rörelsen med en limiterad fond ”skulle på ett ändamåls-enligt sätt kunna ''underhållas genom den afbetalning af ”minst |:delar om året af hvarje låns pri”mitiva belopp, som nu är föreskrifven, är ''en serskild fråga, hvari Directionen utbe-- ”der sig att vördsamligen få underställa ''Högloft.
Banco-Utskottet resultatet af nä}’ra
Fern års erfarenhet ■—- en erfarenhet, Bilt. till Riks. St.
Prot. iSa8 1S.29. 6:tc Sami. 2 B. S i:sta Häftet. u4 EaneO-Utskollets Betänkande N.o Ss. ”sorn temligen säkert ådagalägger, att, utan ”förändring af ränte- eller afbetalnings-vil”koren, blefve en tillökning i sjelfva utlå”ningsfonden endast ett palliativ, sorn skulle ”i längden snarare förvärra än förbättra ”ställningen.
Till ledning i denna fråga ”får Directionen aldraförst uppgifva förhållandet i utlåningen under den tid, som, ”sedan räntans och straff-räntans nedsättning, förflutit, det vill säga, saari - ”manräknade summan hvarje år af primi”tivt bifallne och utassignerade lån på enskildes namn med vanlig borgen.” 182^ . . . . • . # . ,, o,312,110 Samt för nio må”naderaf inneva”rande år, eller ”till den 1 October 2j32p,ypo. ”Beräknad i ett medeltal, bar således ”Summan af primitivt bifallne och utassig”nerade lån utgjort 3,522,3go R:dr om året, ”sorn, fördelade på 48 utlånings-dagar, lem - ”Denna Summa var:” It:dr 3,771,750 „ 3,596,020 „ 3,825,68o B ane o-Ulskottcts Betänkande IV.o 5i. 115 "na för hvarje, i jemt tiotal utförd t, ^3,3 80 "R:dr.
Om 1 ju, vid den utsträckning
Discont"rörelsen upphunnit, denna Summa torde ''kunna antagas sorn ett medium af Iivari "till rörelsens jemna underhållande In arje "vecka erfordrades; så faller det lätt i ögo”nen, att den tillgång härtill, som efter "nu gällande omsättnings-vilkor kan påräk"lias, nemi.
?:delar af den ullånta fonden, "eller 2 millioner Riksdaler, hvilka, i fördelning på 43 utlåningsdagar, endast lenida för hvarje., i jemt tiotal utfördt, 41.670
"R:dr, icke kan motsvara behofvet.
Utan "tvifvel ökas denna tillgång hvarje ullå"ningsdag, räntevinsten oberäknad, äfven "derigenom, att åtskilliga lån ulan omsält"ning inbetalas, och någon gång större af"betalningar göras, än författningen före"skrifver.