Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ster den sednare tillsatsen, så ehuru det synes utgöra ett fran sjelfva gransknings - Sigården och hvarje Utskotts allmänna he.-täum.else oskilljik tigt villkor att, pi remis och handläggning af ett nial , ullätande deröfver niS följa, fär likväl, för beredandet af en ytterligare klarhet och fullständighet 1 redaclionen, Utskottet hos Högloft.
Ridder skåpet och Adeln, Wällofl.
BorgareStåndet och Hedervärda BondeSiSndet vördsamli gen hemställa, om icke deni täcktes härut innan jemka deras mening efter Högyönli ge PresteSiåndets: 1 hvilket fall 2 dra nio mentet af 5^ jf.
Riksdagsordningen skulls eihålla denna lydelse:
Lagutskottet tillkomme ock ntt gron
Ri sdng n gifvande aUinännn Redogör el se, senni urliga ber nltelser, äfvensom betei ÅmbetsDinrier och Registratur, samt niet utlåtande deröfver till R ksens Ständet inkomma.
Constitutions Utskottets Eetiinkanden *65 N:o 66, Ankom deri 18 October 1825.
Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af- ett tillägg i 28 §- Risdags Ordningen.
ConstitutionsUtskottet hafva till öfvervägande förekommit särskilda Motioner, åsyftande dels att, genom val af Supleant för tillfället, försäkra en antingen sjuknad eller på kortare tid bortrest UtskottsLedamot, om bibehållandet af hans plats, när hän till hälsan återställes eller till Riksdagsorten återvänder, dels ock att trygga Ståndens jemvigt i Utskotten, förm del t den möjligaste liktaligheten af närvarande Ledamöter från alla Stånd, i hvilket afseende Supléanter för hvarje Utskott borde, jemlikt den inom Hedervär - , r . . , , , - , BondeStåndet följda praxis, genast vid sin Jas tit ue Ombuds mannens vid hvarvfKiksdagens börjnn förordnas.
För att söka förena både ändamålen, och då, sedan numera omröstning per capita är inom Utskotten införd, det synes, nyttigt att i sammanhang dermed vidtaga Stockholm den 14 October 1823.
Bihang till R, Prof. Sami. $4 266 Constitutions- Utskottets betänkanden. en anstalit, väl icke i sig sjelf ovillkorli. gen nödvändig, men dock tjenande att stärka förtroendet till detta nya och bättre voteringssätt, får ConstitutionsUtskottet, för Grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemma det förslag: att i 28 §.
Riksdagsordningen, efter orden: ”bereda och utarbeta. ’ må tilläggas:
"saint derjemte för hvarje bland dessa Utskott Två Supléanter, som, hvar i sin ordning, inträda i Utskottet, när Ledamot af laga förfall kindras."
Stockholm den 14 October 1823.
Ankom den 18 October 1O23.
Memorial till BorgareStåndet, i anledning af Dess återremiss på förslaget, under N:o 55, till ändring ii 5 §.
ConstitutionsUtskottets förslag, under under I\:o 55 och af den 24 nästlidne September, till en ändring i 13 Jf. Riks* Constitutions-Utskottets betänkanden 267 dagsOi dningen, för bestänmandet af Universitetens Representanters valbarhet, har den 4 dennes blifvit från Wällöf!.
Borgare Ståndet återremitteradt, med den för Ståndets gemensama tanka förklarade anmärkning att, enär ändamålet af’ den Universiteten tillagda representationsrätt varit att enda t deras fårut orepresenterade Ledamöter ‘kulle af densamma komma i åtnjutande, följaktligen blott de Ordinarie Professorer, som icke i egenskap af Kyrkoherdar tillhöra PresteStåndet, böra till Riksdagsmän för Universiteten kunna utses.
Sedan representationsrätten blifvit
Universiteten collectift, icke Lärarne personel: tillagd, synes det mindre billigt att från valet utesluta de Professorer, som med PresteStåndet äro närmast förbundne, och för hvilka dessutom innehafvandet af PrébendcPastorat icke utgör någon från deras verkliga Ämbete oåtskiljelig förmår.; Och detta uteslutande skulle äfven medföra ansenlig inskränkning i de väljandes och sålunda till Riksdagsmännens underhåll contribuerandes antal.
Wid öfvervägande häraf, och dl den allmänna princip, att en och samma per - *68 Constitutions-Vtskottets Betänkanden, son ej m§ kunna representera för särskilda Medborgare
Cl asser, icke är absolut eller alltid tillämplig, utan redan länge, åtminstone inom Två Ri sStånd , lemnat rum för betydligare undantag än' det ifrågavarande, saknar ConstitutionsUtskottet tillräcklig anledning, att hos de Tre Resp. RiksStånden, som till Grundlagsenlig åtgärd godkänt Utskottets förslag, derutinnan till. styrka den af Wälloil.
BorgareStåndet yrkade förändring.
Stockholm den 14 October 1825.
Ankom den ai October 1O25.
Memorial till Fdksens Ständer, med föreslående af ett tillägg i 102 §.
Då föremålens vigt, allmänhetens dervid fästade interesse, och ej mindre de tilltalades än de flesta
DonistoIsLedatnötsrnas upphöjda platser i Samhället tynaf Constitutions-Vtskottets betänkanden.
269 gemensamt påkalla offentligheten af RiksII ilten- Sessioner, förbunden med en viss högtidlighet i yttre omgifningen, men Grundlagen bjuder endast
Domens afkunnande för öppna dörrar, och ej stadgar något om stället för Rättens sammankomst, får med anledning af gjord motion, ConstitutionsUtskottet, för Grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemna det förslag: att 7:de punden af 102 §.
Regeringsformen , börjande med orden : ”Denna Domstol ege” och slutande med “för öppna dörrar afkunna,“ må redigeras, som följer : “Denna Domstol, hvars sammanträden, hållna å ett dertill tjenligt offentligt ställe, allmänheten må kunna, i mån af utrymmet och under behörig uppsigt å ordningen, bivista, med förbindelse likväl att afträda när om besluten öfverlägges, ege, sedan ransakningen fulländad är, och
Domen efter Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna."
Stockholm den 16 October 1823, 270 ConstitutionsUtskottets Betänkanden, N:o 69.
Ankom den 25 October j023- Memorial till Ridderskapet och Odelii, rörande en af Herr Rand t Mars kalken vägrad Proposition.
Till ConstitutionsUtskottet har den 16 dennes ankommit Höglofl.
Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag, för den 11 förutgående, af innehåll; att, sedan fråga blifvit väckt, om ett sådant tillägg i 51 §.
RiddarhusOi dningen, att Introduction hädanefter ej måtte emellan Riksdagar af RiddarhusDirectionen, utan endast af Ridderskapet och Adeln, under påstående Riksdag, meddelas, och RiddarhusUtskottst, uppå Remiss, sig yttrat med tillstyrkande af den föreslagna Författningen, att i Riddarhus - Directionens Instruction införas; dock utan någon särskildt, efter Utskottets tanka, icke heller behöflig omarbetning och förändring af berörda 51 §.
, Herr Grefven, Landtmarskalken, sorn på fratnstälda skäl, funnit motionen ovilkorligen förutsätta en slik verklig förändring, hvilken åter ej kunde annorlunda än jemlikt 52 Jfjns stadgande, lagligen tillvägabringa*, ansett sig böra, med stöd af 45 §•
Riksdags* Constitutions-Utskottets Betänkanden.
271 Ordningen, vägra Pr< po ition på bifall till Utskottets betänkande, i dess närvarande skick; Hvadan och då en sådan Proposition icke dess mindre af Ridderskapet och Adeln yrkats, öfverläggningen blifvit, i följd af nyssnämnda Grundlags 55 §.
, förklarad hvilande, och frågan förvisad till ConstitutionsUtskottet, som egde att inom
Fjorton dagar derefter utlåta sig öfver densammas stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Likmätigt Kongl. Förordningen den 8 Maji 1775, är det de personer, som till Adlig, Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjas, förment att antaga dem förlänta Titlar och Sköldemärken, samt att tillgodonjuta värdigheten åtföljande Priviligier och immuniteter, innan de sina Diplomer utlöst och sig till Introduction anmält, samt dervid fullgjort hvad enligt Författningarna fullgöras bör; och i Kongl.
Brefvet den 11 Februarii 1800 bestämmes, för Introductionens tagande, en praescriptionstid af två år, räknadt från Diplomets datum.
Sjelfva ordalydelsen af anförda, ännu gällande och i RiddarhusOrdningens 51 §., icke utan ändamål, åberopade Föreskrifter, 272 Constitutions-Utskottets betänkanden, antyder nogsamt att Introductionen icke sökes, men tages, att den fordrar en anmälan, mindre till beviljande än »ill verkställighet; Och det är således i §:n klart uttryckt, att för denna formalitets uppfyllande, som ej kan, utom i händelse af underlåtna prestanda, fördröjas eller nekas, Riddarhus - Directionens åtgärd emellan Riksdagarna alltid och oungängligen påräknas, heldst Directionen allena tillhör att härutinnan vaka öfver Författningarnas efterlefnad , samt Ridderskapet och Adeln äfven under Riksdagarna ålagt sig det band, att afvakta Directionens meddelanden genom RiddarhusUtskottet.
I betraktande häraf, och enär förslaget, i dess närvarande form, uppenbart ilsyftar omedelbar ändring af ett RiddarhusOrdningens stadgande, om Riddarhus* Directionens, jemväl af en längre praxis sanctionerade befattning med Introductioner, linner ConstitutionsUtskottet den förekomna frågan stå i strid med RiddarhusOrdningens bokstafliga mening, ock följakligen Pierr LandtMarskalken hafva varit pligtig och berättigad, att derå, med stöd af 45 §•
Riksdag Ordningen, vägra Proposition.
Särskildt Constitutions-TJtskotbets Betänkanden.
275 Särskildt får dessutom, för Remissens fullständiga besvarande, ConstitutionsLtskottets förklara sin öfvertygelse, om frågans oförenlighet med Grundlagens anda , då upphöjelsen, hvilken skei' till stånd, ej måste antagas som fullkomnad, innan den medför utöfningen, när heldst det skulle inträffa, af alla StåndsLedamots lagliga friheter och förmåner, och då hvarje deremot i förväg uppstäldt, af Lag ej föreskrifvet hinder otvifvelaktig! innebure en modification af 57 §.
RegeringsFormen , med inskränkning i så väl den belönte* som den belönandes rätt.
Stockholm den 21 October 1823.
Ankarn den 13 November r823- Memorial till Riksens Ständer, med utlåtande öfver Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, om uppliäfvandet af 103 §.
RegeringsFormen m. m.
Jemlikt samtliga Resp. RiksStåndens Remisser, af den 23 nästlidne Octob-r, å Si'han* till R. S. Prot. 5-'clje Sami. {5 *74 Constitutions-Utskottcts betänkande Constitukions-Utskottets ligger det ConstitutionsUtskottet, att yttra sig öfver Kongl. Maj:ts under den 16 i samma månad aflåtna Nådiga Proposition att, då föreskrifterna i 103 §.
RegeringsFormen, enligt hvilken Högsta Domstolens Ledamöter kunna godtyckligt skiljas från deras Ämbeten, strida mot grunderna för en god organisation af Domaremagten, och dessutom stå i uppenbar motsägelse med sjelfva den Grundlags bokstaf och anda, hvaraf §:n utgör en del, samt då bestämmelserna i 96, 98, 99, 100 och 101 §.
J). tillfyllest förebygga ostraffadt öfver, trädande och missbruk af Domarmagtens rättigheter, berörda 103 §., hvars innehåll tillintetbringar Högsta Domstolens Ledamöters oberoende och i allt synes rättsvidrig! samt för Medborgares frihet, egendom och heder menligt, måtte till hela dess kraft och verkan upphäfvas; i sammanhang hvarmed 64 §.
RiksdagsOrdnin gen komme att utgå och Redactionen af 104 §.
RegeringsFormen att lämpligen för andras.
Af 1809 års Lagstiftning antogs den grundsats, att Konungens Högsta Domsrätt skulle utöfvas genom en Dess Flogsta Domstol, bestående af sjelfständiga och »äledes ej i vanlig ordning amovibla
L«* damöter, men att denna Högsta Domaremagt icke finge uppresas, som en oombytlig Corporation, till Stat inom Staten, och att fördenskull Ledamöterne borde kunna, ej allenast, för bevisliga fel tilltalade, efter Lag dömas, utan ock, till ett inskränkt antal, genom National-Representationens omotiverad» utlåtande, skiljas fiån FörtroendeÄmbeten, sorn de icke värdigt beklädt, alltid likväl med Formaliteten af Nådigt afsked , och med visshet om anständig bärgning.
Man trodde nödigt att, i afseende på Opinionsmagtens inflytande, etablera en motsvarighet emellan de bägge högsta Rådgifvande och Dömande Autoriteterna ; Man önskade en garantxe, icke blott mot orättvisan, man äfven mot oskickligheten hos dem, som förvaltade Konungens F.get Domarekall ; Och man ville härvid på en gång möjligast försäkra det allmänna gagnet, och möjligast afböja det enskildta lidandet.
Likaså yttrafe, på Remiss af Nådig framställning i enahande ämne, 1812 års ConstitutionsUtskott sin öfvertygelse, att det utsträcktare oberoendet vore, med hänsigt till Högsta Domaremagten , hvarken hehölligt eller nyttigt, alt denna Magt ej borde ensam blifva en ocontrollerad och oförbätterlig del af Lagskipningen, att sådant icke hel - 276 Constitutions- Utskottets Betänkanclen. ler syntes kunna ske utan äfventyr för enskilda välfärden, Styrande Magten verk. ningsförmåga oell samhällets lugn, och att lör öfrigt Högsta Domstolens Ledamöter, satte i farhåga för allmänna omdömet, skulle tryggast bevara sig mot omröstnin. gens följder, då de sorgfälligt gjorde alla rätt.
Nuvarande ConstitutionsUt kott vågar • icke heller, i allmänhet och hufvudsakligen, frånträda dessa åsigter.
I den Nådiga Propositionen igenkänner det, med djup underdånig vördnad, Kongl. Maj:ts fortfarande Höga omtanka, att, i förening med enskilda säkerheten, befästa DomareMagtens sjelfständighet
; Men om, å ena sidan, Utskottet medgifver, att OpinionsNämnden icke är, till sin organisation och sina former, nog fullkomlig för att, med utestängande af irringen och inflytelserna, alltid troget uttrycka det upplystare Nationaltankesättet, mäste dock, å andra sidan, Utskottet vidhålla rigtigheten af sjelfva idéen, Institutionens både inre och yttra harmonie med Grundlagen, de öfriga controlernas otillräcklighet samt fördelarnas öfvervigt emot missbruken.
Regeringsformen bjuder, Constitutions-Utskottets Betänkanclen. 277 att Konungens
Domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnda lagkunniga Män, och 23 § förmår, att alla Högsta
Domstolens beslut skola i Konungens namn utgå, antydes härigenom ofelbart, att Konung är Hövste Domare, och att Domsrätten öfver o 7 Medborgares lif, ära och gods borde, efter detta grundbegrepp, utöfvas af Konungen sjelf, såsom Den öfver alla upphöjde, hos hvilken högsta rättvisa och största oveld förutsättas
Men då, under Samhällets fortskridande utbildning, Konungen ej var i tillfälle att personligen förvalta sitt Domarekall, utan nödgades anförtro det åt Undersåter, kunde
Lagstiftningen icke godkänna en slik öfverlåtelse af Konungens
Domsrätt på enskilde, med annat vilkor än att Desse, i sin ordning, skulle underkastas Nationens offentliga pröfning och omdöme, huruvida de uppfylt hennes fordringar af Den, som de föreställa, och dymedelst förtjent att vidare föreställa Honom.
Om nu denna i Folkets Ombuds bekräftande eller uteslutande rätt förvarade garantife-.bortrycktes, komma ('tvifvelaktigt Högsta Domstolen, hvars Ledamöter innehafva verkliga förtroende ysslor, de vigtigasle törlanda bland alla, att förbytas till en permanent isolerad Autoritet, utan beröring med Lagstiftande
Magten och i full 278 Con$titutior.$~TJtskottets bctänkanden.
ConstitntionsXJtskottets Betänkanden.
279 oafhängighet af dess bägge Integrerande delar.
Ifrågavarande §:s skenbara oförenlighet med i6 och 56 §.
Regeringformen försvinner snart, om man besinnar, att ett af Constitutionen sanctioneradt, i henne införlifvadt undantag från allmänna principen just härigenom blifvit upphöjdt till princip ; att denna undantagsrätt lemnäs St Konungens i 55 Jf., sora visserligen icke derföre står i strid med de nyssnämnda två Jf:na; att undantaget, i afseende på Högsta Domstolens Ledamöter, icke lämpligen bort införas i 56 Jf., hvilken blott handlar om sådana Ämbets- och Tjenstemän, dem Konungen ej eger att afsätta, utan tarfvat ett särskildt stadgande, eller det i 203 §. emedan afskedandet de facto verkställes genom Riksens Ständers Nämnd, fastän afskedsbrefvet af Konungen utfärdas, C? ’ samt änteligen att, med kännedom af de bestämda förbehåll, hvarunder sysslan uppdrages, den Ämbetsman, som förlorar Nationens förtroende , icke har större skäl att klaga öfver entledigandet, än den, som förlorar Konungens.
Mot DomareMagtens missbruk anvisar val Regeringsformen materiela 00 atro - ler, i de nya Institutionerna af Justitie» Ombudsmans-Ämbetet och af RiksRätten.
Men äfven för en oredlig eller en mindre kicklig
Domare skall det blifva lätt att våida sina pligter jemt så pass att han undviker laga näpst och bestraffning; och den Högsta Domstolens Ledamot, som genom
Dom skildes från sitt Ämbete, hade säkert aldrig förtjent att en enda dag bekläda det.
Odugligheten på Domare-sätet, alltid för Samhället vådlig, är det likväl mindre i de Instancer, hvarifrån Appel eger rum, och hvilkas Utslag kunna Casseras ; I den högsta åter, hos hvilken Samlället ock gör anspråk på den högsta duglighet, det klaraste förstånd och den renaste vilja, skulle ansvarslösheten, i händelse, mot all förmodan, dessa anspråk icke uppfyldes, leda till vida betänkligare följder ; Och här vidtager sålunda användandet af det correctif Lagstiftaren nedlagt, i uttrycket af ett allmänt tankesätt.
En oväldig och rättsinnig
Domare kehöfver ej frukta detta Folk-tribunat; Tvärtom skall han, för andans och öfvertygelsens sjelfständighet, den enda sanna och skattbara, hemta ny kraft och näring från sitt personliga beroende af en fritt uttalad National-Opinion.
Om denna föx* 280 Constitutions Utskottets Betänkanden, Constitntionslltskottets Betdnkandm.
281 villas och hänföres, skola några lättsinnigt ogillande röster ej förringa hans värde, eller eris skugga hans anseende.
Nöjd att sjelf vara rättvis, skall han omsider lära sina Medborgare att blifva det 5 Och dä, när en gäng Lagens och Opinionens Högste tolkar lika samvetsgrant utöfva deras skilda kall, — säkert skall då alltid den första till Nämnden framstälda frågan mel enhälligt
På dessa grunder och med slutlig! tillägg att, efter Utskottets tanka, en ofullkomlig controle är, i alla fall, bättre än ingen , heldst den, genom sin tillvarelse, åtminstone erbjuder ett medel till utbyte mot någon mera säker och ändamålsenlig, får Utskottet vördsamligen afstyrka Riksens Höglofl.
Ständers bifall till Kongl Majus förevarande Nådiga Proposition.
Ankom den 19 November rfli3.
Memorial till Riksens Ständer, med föresluende af ett tillägg i 56 §.
Rsger in gs torinen.
Regerings Formen stadgas , bland annat, att Utskottens förslag skola först framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser, och att de, om anmärkningar dervid funnit rum, böra återhänvisas till Utskotten, för ytterligare granskning och jemnkning.
Då likväl denna föreskrift synes mindre nödig, tued särskildt afseehde å de mål, i hvilka, enligt 89 §- RegeringsFormen, Riksens Ständer endast kunna besluta underdåniga förestälningar och ön kningar, samt då ett undantag härutinnan Irån allmänna regeln skulle, utan någon menlig inflytelse, hvarken på Riksens Ständers pröfningsrätt, eller på sakens difinitiva behandling väsendtligen befordra Riksdagsärendenas skyndsammare gång, får, såsom supplement till hvad, uti Memorialen N o 48 iroder den 6 sistlidne September och N:o 60 af den 13 derpå Bihang till R. S.
Fröt. $:djt Sami. 56 282 Constitutions- Utskottets Bctänkanden.
285 följande October, redan blifvit tillstyrkt, ConstimtionsUtskottet, för Grundlagsenlig åtgärd, vördsamligen öfverlemna det förslag, att i ofvannämnda Regeringsformens 56 §. må, efter oiden: ”antaga eller ock aldeles förkasta”, tilläggas en ny punct, så lydande : ”Dock md i önskningsmed, Utskotts förut framställda förslag genast af Stånden kunna vied ändringar antagas".
Anbom den 19 November 1825.
Memorial till Riksens Ständer, röranclt de, i Särskilta Utskottets förslag, til en ny reglering af Styr else Werker., förekommande Grun dlagsfrågor.
Till ConstitutionsUt kottet hafva, tid efter annan, Respective RiksStånden remitterat:
Den 6 Martil, Hedervärda BondeStån - det, Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse under den 4 i samma Månad, angående det, af vis a utsedde Committerade , uppgifna förslag till ändrad organisation af åtskilliga Rikets StyrelseWerk , så vidt förslaget tillika åsyftar ändringar i Grundlagarna; Den 9 September, Ilögvördige PresteStåndet, de förändringar i Grundlagarna* reglementariska föreskrifter, som, sill ett antal af Elfva, kommit, vid en ny StyrelseWerkens reglering , i fråga, och som , derefter förslaget bifalles , föranleda ny redaction af några §. §. i dessa Lagar; Den 13 September, Hedervärda BondeStåndet, alldeles enahanda ämnen.
Den 16 September, Wällofl. Borgare Ståndet; Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, Committerades deruti åberopade förslag och särskilta Utskottets betänkande, jemte bilagor, med ianmodan till ConstitutionsUtskottet att öfver de i dessa handlingar örekommande Grundlagsfrågor dess utlåtande afgifva: S. D. Högvördige PresteStåndet, särskilta Utskotts betänkande i de delar, hvil - 984 Constibutions-TJtskottcts betänkanden, Constitutions-TJtskottets Betänkanden.
285 ka förut icke blifvit till Constitutions Utskottet hänvisade, och Den 25 September, Högloft.
Ridder. skåpet och Adeln , samma föremål, sou Wallof!. BorgareStåndets Remiss utmärker, med tillägg, att Utskottet borde äfven yt. tra sig, huruvida Bergs- och Commerce Collegiernas, af särskilta Utskott tillstyrk ta indragning vore nyttig och med Rege. ringsFormens anda öfverensstämmande.
Wid jemförelsen af dessa Remi~sei sins emellan, har ConstslitutionsUtskottel trot den äskade handläggningen böra in skrankas inom den för Utskottet i allmän het utstakade befattning, att sorgfällig! pröfva förslagens enlighet med Grundla* gen, att afstyrka dem, sorn skulle finna! deremot väsendtligen stridande, och ali till Riksens Stander, för Grundlagslikmäg' tig bekandling,-öfverlemna, med eller utan modifrcation, de öfriga, som ansåges nödi ga, nyttiga och verkställbara; Och undei bibehållande af denna åsigt, går Utskottel nu att upptaga, utveckla och bedöma de 3 Bilagan till särskildta Utskottets tryckta Betänkande, Litt.
B. pag, 222 och 225. antecknade Elfva Puncter, jemte några ari' ^ra härmed sammanhängande frågor. 1:0
Att förvaltnings
Chef erne eller St ntsSecr eter arne vlu erhålla benämning af Föredragande <StatsRåd.
Detta förslag, som egenteligen åsyftar att Stats Secreterarne hädanefter må blifva ständige Ledamöter af StatsRådet, och följaktligen innehafva lika värdighet med dem är, efter ConstitutionsUtskottets begrepp, fullkomligen adaequat till den vigtiga bestämmelse Grundlagen ämnat åt Stats-Departements-Cheferne, ehuru man, vid RegeringsFormens tillkomst, funnit betänkligta att tillägga dem en sådan, mot functionen svarande högre rang rch titel.
Mea dl således Utskottet, i sjelfva idéen, tillstyrker förslaget, på det sätt att FörvaltningsCheferne inberälcnas i StaisRådens collectiva antal, och dymedelst äfven upphöjas till StatsRåds värdighet, tror dock Utskottet lämpligt, att de erhålla en mer distinctif benämning, hvarigenom förblandningen emellan Föredragande och icke Föredragande Stat Råd kunde säkrare undvi O kas: och Utskottet får derför vördsamligen hemställa, om icke det ined naturen af Ämbetet och med benämningens redan i StatsRådet införda bruk, vare förenligast att Föredragande StatsRåden, den här nedan omförmälde Föredraganden af Justitia 286 ConstitutionsUtskottets Betänkandcn.
Ärenden allena undantagen, kallades Ministrar, med det prefix, som utmärkte hvars och ens förvaltning, ålit efter uppställandet af Stats Departementens antal och områden:
Utskottet föreslår att, i betraktande af StatsRådens upphöj. da plats, dem samtliga måtte tillerkännas närmaste värdigheten intill StatsMinistrarnes, i hvilket fall JustitifeRåden jemväl torde böra uppflyttas. 2 o Att alle Förvaltnings
Chef erne böra vara Tedmnöter af StatsRådet, med skyldighet att, när de icke äro hindrade, öfvervara hvarandras föredragningar.
Detta Föredragnings Chefernes inta O O gande i StatsRåds personalen är redan, under näst föregående punct af ConslitutionsUtskottet tillstyrkt.
Deras häraf följande rättighet till säte och deliheratif stämma i StatsRådet kan dock, efter Utskottets tanka, ej beledsagas af skyldigheten att alltid bivista rådplägningarna, beläst om, med de Föredragandes förut nog trägna befattning, förknippades tillsynen å underordnade Administrativa Myndigheter och öfver verkställigheten af Konungens beslut.
Utskottets betänkanden. 287 5:0
Att Närings, och Drätsel-Årenden böra åtskiljas under hvar sin Föredragande.
Inom Utskottet har fråga uppstått, harvida ej alla de Ärenden, hvilka nu tillhöra Kammar- samt Handels- och Finance Expeditionerna, skulle kunna administrera» afen enda Chef, hvarigenom otvifvelaktigt vunnes en allmänligare, mindre ensidig öfversigt af det helas tillstånd och fordringar, samt ett fortfarande, troligen länge nödvändigt samband emellan Näringsoch Finance-systemen, med förlikande af de särskilda Närings Idkarnes nu söndrade Interessen.