Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Egentliga anledningen härtill torde vara att söka i den betydliga aflägsenhet, som på de flesta ställen förefinnas emellan de upplåtne skogstrakterne och de hemman, åt hvilka desse blifvit anvisade, ty afståndet hindrar ägaren alt för åverkan freda sin lott; och, när en eller annan förstört hvad honom blifvit tillskiftadt, griper lian till hvad grannen sparat.
Skogseldar hafva ock under sednare åren bidragit lili skogar nes förhärjande.
Icke sällan har visat sig anledning, att de derå mångenstädes talrikt bosatte intägtsinnehafvare, som ej kunnat erhålla andel af skogarne och genom skogsregleriugarne mista t det bete, de derå begagnat, af illvilja eller afund antändt elden.
Vid dessa förhållanden och da 20 den omtänksamme hushållaren befarar, att på ena eller andra sältet förlora livad honom tillhörer, nedhugger äfven han sin skog, för alt åt sig sjelf bereda åtminstone någon fördel.
Denna bekymrande erfarenhet torde föranleda till betänklighet, huruvida för det allmänna må anses gagneligt, att framdeles upplåta andelar af kronoskogar åt hemman, hvilka äro så aflägse, att innehafvarne icke möjligen kunna om sine lotter taga behörig vård.
I följd af Eders Kongl. Majrls Nådiga Skrifvelse den 23 Februari 1842 har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande dels uppdragit åt Länets Hushållningssällskap, att föreslå det mest ändamålsenliga sätt, att tillvägabringa bättre hushållning med enskildtas skogar, hvilket föranledt Sällskapet, att från trycket utgifva och genom dess i alla delar af Länet bosatte ledamöter sprida en lämplig afhandling i ämnet, dels ock genom allmänna kungörelsen, som Presterskapet anmodats årligen uppläsa från predikostolarne, erinrat Länets innevånare om så väl de i lagen föreskrifne åtgärder, till förekommande af eldens spridande från svedjefall, som ock det stora behofvet af ökad omtanka för hushållningen med skogarne och deras återväxt, samt till efterrättelse för dem, som icke äro i tillfälle att taga kännedom af den på Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning utgifna handbok i ämnet, meddelat en kort uppsatts, om sättet att samla skogsfrö, utså dem och uppdraga plantor.
Äfvenledes har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande lemnat Landthushållningssällskapet del af Landtbruksakadeiniens skrifvelse den 28 Juli berörde år och dervid föl jäktige protokoller, utvisande fördelarne af sågars, särdeles af Nyby bruks tillverkning, användande, i stället för yxor, vid träds fällning och aftrumning, samt till
Sällskapet öfverskickat de hit ankomne exemplaren af samma sågar, med anmodan, att afgifva det afLandtbruksakademien påfordrade utlåtande, om lämpligaste sättet att befrämja dylika sågars användande; och som exempel och erfarenhet äro mest verkande, har Eders Kongl. Maj:t för Skaraborgs
Län i Nåder låtit inköpa 12 sådane sågar, för att i kronoparkerne, hvarest årligen fällas och aftrummas en mängd skog, lemna arbetarne undervisning om sågarnes begagnande, samt bibringa så väl dem, som allmänheten, öfvertygelsen om fördelen deraf.
Maj:ts Befallningshafvande ock medelst kungörelse låtit komma till allmän kännedom i Länet, alt Landtbruksakademien genom skrifvelse den 7 December 1842 bestämdt 2 premier, det ena en medalj af 25 dukaters vigt, alt tilldelas den bland allmogen, som 21 efter fem års förlopp kan förevisa den största vidden af å egna ägor så tätt uppdragna barrträdsplantor, att de med tiden kunna utgöra sluten skog, och det andra en medalj af 12 dukaters vigt åt den, som inom samma tid förevisar den dernäst största vidd af så uppdragne barrträdsplantor.
Af Landthushållningssällskapets omtanka och nit kan man dessutom vänta lyckliga verkningar uti så väl denna som flera andra delar afLandthushällningen och hvad dertill hörer.
Skogar inom Länet, behållne för Kronans räkning, äro desamme, sorn uti sista Femårsberättelsen finnas anmärkte, nemligen: Kronoparken Tiveden i Vadsbo Härad 1,000 tunneland.
„ Sundsmarken d:o 850 „ „
Kinneskogen i Kinne d:o 4,0444 „ „
Klyftamoen d:o 479 „ „ Vara skogen d:o. 5484 ” ,, Ledsjömo d:o 420 „ „ Stenåsen i Kinnefjerdings d:o . . . 560 „ „ Råda ås i Kållands d:o 415 „ „ Furubacka i Skånings d:o ....
1,000 „ „ Kungslena åsar i Vartofta d:o . . . 225 „ „ Edsmären i Laske d:o, circa . . . 2,000 „ „ Mösseberg i Vilske d:o . . . . , 1,016| „ hvilken sistnämnde en längre tid varit alldeles skoglös, men, enligt Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 16 April 1839, nu är, till föresyn åt den kringliggande slältbyggden, besådd med skogsfrö.
Under allmän vård stående allmänningar äro:
Stöpen i Vadsbo och Kåkinds Härader.
Ilökensås i Vartofta Härad.
Mösseberg i Vilske d:o. Gryten i d:o d:o.
Hillet i Barne d:o.
Af dessa allmänningar äro Stöpen, Hökensås och Mösseberg under reglering, samt Gryten bestämd att förvaltas för Vilske Härads gemensamma räkning; hvaremot Hillet, såsom skogslös, anvisats till nybyggen och odlingar.
Till enskildte äro nu mera upplåtne Russlingen, Ormeskogen och Fä gremo, alla tre i Vadsbo Härad.
Tärrnm.toton i T.änof ni- lill anfnlet. oförändrad. 22 Vården af de för Kronans räkning bibehållne och reglerade kronoskogarne synes oklanderlig.
Systematisk indelning till trakthuggning är införd å alla parker, som hafva dertill tjenlig skog.
Äfvenledes är sådan hushållning införd å en del utarrenderade boställen, der den funnits lämplig; och flere större, enskilde personer tillhörige skogar, hafva under sednare åren blifvit efter samma metod afverkade.
Till landtmannens betryggande mot förlust af dess redbaraste lösa egendom, boskapen, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i följd af derom gjord framställning från Landllnishållningssällskapet, vid allmänt sammanträde den 9 Mars 1842, tillvägabragt dels ny förening emellan Länets innevånare, om erläggande af belöningar för rofdjurs dödande, hvilken förening Eders Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 8 Augusti samma år, behagat i hufvudsaklige delar fastställa, dels ock beslut om inrättande och underhåll af minst en varggrop inom hvarje härad.
Verkningarne af desse åtgärder hafva ännu icke varit särdeles märkbara.
Orsaken tros ligga deri, att belöningarne, såsom nog ringa, hvarken medgifva att anskaffa och underhålla hundar, som till vargjagt äro tjenlige, eller att för djurfångsten göra andra omkostnader.
Större delen af de vid sammanträdet närvarande jordbrukare påyrkade väl förhöjning i premierne, men när sådant bestriddes af andra, fann Eders Kongl.
Majit det böra derutinnan förblifva i sitt förra skick.
Belöningar hafva blifvit ulbetalle för följande antal rofdjur; Vargar.
Lear. 1 Räfvar. jj Gamla.
Unga.
Gamla.
I År 1838 25 19 — 224 245 „ 1839 22 36 5 — 238 462 „ 1840 27 18 — 226 401 „ 1841 21 16 — 172 399 „ 1842 17 16 — 180 504 S Summa 112 105 5 — 1,040 2,011 Ar 1838 dödades på allmän skallgång 9 gamla vargar, lör hvilka skottpen - 23 ningar ej betaltes.
Sedermera hafva, enligt vederbörandes beslut, skallgångar icke hållits.
Enligt förra Femårsberätlelsen futinos inom Länet: 2 masugnar; 8 jernbruk, med sammanlagdt grofsmide 6,429 SkS;. manufaktursmide . . . 255 „ Summa 6,684 SkSf.
Dessa bruk voro försedde med i5 härdar, 12 stångjerns-, 1 räck-, 5 knip- och 3 spikhamrar, sysselsättande ^3 arbetare.
Dessutom 2 kop parhäll! rar med 6 arbetare.
Under år 1838 och 1842 har den förändring skett, att vid Forssviks Bruk blifvit uppförde 3 härdar med 4 stångjernshamrar; hvaremot vid samma bruk nedlagts en stångjernshärd och en hammare; att vid Madängsholms egendom, i Vartofta Härad, blifvit anlagdt ett manufakturverk; att stångjernssmidet vid Åboholms Bruk blifvit tillökt med 266
SkSf i3 LS smide; att från Årås bruk, i Wermland, blifvit lill Ribbingsfors, i Amnehärads Socken, i Vadsbo
Härad, öfverflyttade 2 härdar och en hammare med 8o5 SkSs stångjernssmide; i följd af hvilka förändringar hela sroidesbeloppet inom Länet år 1842 utgjorde 9>'72 SkS; 10 LSf. Å landsbyggden finnas: 6 färgerier med 10 arbetare, och produktionsvärde B:ko R:dr 1,994, 2 glasbruk med 60 d:o d:o 70,700, 3 pappersruk med 18 d:o d:o 12,980, 19 diverse smärre fabriker med 24 d:o d:o 4,362, samt 3 alunbruk, nemligen vid Kaflås, Hönssäter och Carlsfors, sysselsättande 300 personer, för tillverkning af circa 2,070 tunnor alun.
Desse äro ganska få och obetydliga.
Fiske för afsalu idkas mest af innevånarne på Thorsö och Kållandsö i Venera, men äfven i sjöarne Wetlern och Ymsen.
Beck och Tjära tillverkas i nästan alla Länets skogsbyggder, dock ej till större partier.
Kolning utgör ock en binäring för dessa trakter.
Stenhuggning och kalkbränning idkas särdeles vid Kinnekulle, men afven vid Billingen, Mösseberg och Hunneberg.
Qvarnstensbrott finnes vid 24 Lugnås i Kinne Härad; delta lemnar tillfälle till en ej obetydlig förtjenst för dem, som der nedlägga arbete; ty värdet af qvarnstenar, som derstädes förfärdigas, uppgår årligen till ii å 12,000 R:dr B:ko, och afsättning af sådane saknas aldrig.
I Vadsbo och Kåkinds Härader tillverkas hvarjehanda linneväfnader utöfver ortens behof; och försäljningen deraf sker merendels vid sommarmarknaderne i närmaste städer.
Uti Vartofta
Härad räknas förfärdigandet af åkerredskap, åkdon och kärl af trä, för en hufvudsaklig binäring.
Salpettertillverkningen i Länet synes, enligt Understyresmannen G. A. Kjellmans afgifna rapporter, nu hafva upphört.
Han har nemligen anmält, att af de 25 salpetterlador, som funnits, en och annan blifvit borttagen och de öfrige begagnade till andra behofver; att år 184 * tillverkats 77 Lti 8 U salpetter, men att påföljande året ingen tillverkning ägt rum; oaktadt Kjellman genom allmänna kungörelser dels gifvit tillkänna sitt och kronosjuderiverkmäslarnes hemvist, dels ock erbjudit sig, att med biträde och råd tillhandagå dem, som företaga sjudning.
Vid sådant förhållande hvilket lärer vara föranledt af knapp tillgång på bränsle, och det låga pris, som för inlösen af salpetter blifvit bestämdt, anser Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, för sin del, ej nödigt eller lämpligt, att Staten vidare aflönar 5 anställde verkmästare och en understyresman.
Den sednares arfvode utgör 100 R:dr B:ko, och till hvardera af de förre hafva årligen till och med år 1841 utgått 3 tunnor spannemål, hälften råg och hälften korn, jemte ersättning för deras och 4 lärlingars personella kronoutskylder.
Förr beräknade allmogen förtjenst af transport på köpmansvaror, men denna har aftagit i samma mån, som ångbåtarnes antal ökats och tillfälle derigenom yppats för de handlande, att för billigare pris erhålla lika skyndsam transport af varorne.
Detta är obestridligt nyttigt för jordbruket, fastän det minskar, under allmän öfverklagad brist på penningar, behöflige tillfällen att förtjena sådane.
På vissa orter anses äfven reservskjutsningen för en binäring, men på andra åter såsom ett onus.
Hållskjutsen deremot är ovilkorligen tryckande, hvarföre den ock blifvit dels helt och hållet indragen och dels minskad på alla gästgifvaregårdar, der det lämpligen kunnat ske.
Bränvipsbränningen idkas ej nu så allmänt inom Länet, sorn förr, ehuru sjelfva tillverkpingsbeloppet ej lärer minskats.
År 1835 uppgafs antalet - talet af bränvinspannor till circa 11,000, med en beskattning af i8,3oo R:dr, år 1837 till 9,3oo, med 37,000 R:dr skatt, och år 1842 till 5,o35, med 33,989 R:dr 22 sk. 6 r:st. afgift.
Den häraf synbara minskning i husbehofsbränning har, på sätt förut anmärkt blifvit, i betydlig mån minskat fylleriet och deraf följande oordningar.
Handtverkare, som, bosatte å landet och derstädes skattskrifne, i väsentlig mån dela arbctsförtjensten med städernas handtverkare, äro: 6 färgare med 10 lärlingar. 7 garfvare med 11 d:o. 8 kopparslagare med 5 d:o. 5 målare med 3 d:o. 173 skomakare med 129 d:o. 36 smeder med 2 d:o. i65 skräddare med 123 d:o. 26 vagnmakare med 10 d:o och 2 krukmakare, oberäknadt en större mängd, som idka desse och an dre professioner såsom binäring eller ej äro i egenskap af handtverkare skattskrifne.
Sjöfart idka Länets innevånare med 1 1 fartyg från Lidköping och 8 dito från Mariestad, äfvensom några mindre från ett och annat ställe från Vettern och Venern.
Sedan förra Berättelsen afgafs, har Nådigt tillstånd erhållits till dels remonteringsmarknadens flyttning från Axevall till Sköfde, hvarom förut är nämndt, dels ock 2 nya marknader vid Enebackens gästgifvaregård i Kinne Härad och Onsjö gästgifvaregård i Laske Härad, den ena i Maj och den andra i Oktober, samt en i Hjo uti Februari och 3 uti Fahlköping under Januarii, Mars och Augusti månader hvarje år.
Man förmodade, att, genom desse förfoganden, de på vissa platser förut vanliga så kallade vägmarknader eller försäljningar under resorne lill och från de lagliga marknaderne, skulle upphöra, hvilket dock icke inträffat; men någon märkbar olägenhet deraf förspörjes dock sällan, så vida den tillstädesvarande kronobetjeningen förfar med saktmod och förstånd.
Under åren 1838—1842 hafva inom Länet tillkommit.
1 pappersbruk. 1 färgeri. 26 i garfveri. 69 serskildta lägenheter.
18 sågar. 17 mjölqvarnar, hvarjemte 4 nya stenpar blifvit medgifne att inläggas i äldre qvarnar.
I följd af skattläggningarne hafva 2||- nj^a mantal uppkommit, hvaremot 4 mantal blifvit förmedladt till \ mantal, en lägenhet fallit i ödesmål och en vadmalsstamp blifvit nedlagd.
Totalsumman af kronouppbörden i Länet usgjorde: 1858. 1859. 1840. 184!. 1842.
| Hvaraf vid de sum- ma riske redogörel- serne balancerats såsom beroende på 001,841) 1 9 570,055 28 11 509,157 16 6 574,989 14 574,509 1 3 pantförsäljning . .
Knekterotefrihetsme- del voro debitera- 11,517 4 6 9,982 6 7,144 27 8 5,045 34 8 11,407 1 de med Antalet af hemman hvilka utgjorde sist- 1,075 9 7 1,182 23 8 1,292 13 2 1,115 28 6 1,155 39 11 berörde medel var 34|| mant.
41§ mantal. 47| mantal.
49j7ff mantal.
40^ mantal.
Samma år hafva 20 nya ordinarie
Rotar tillkommit, oberäknade de hemman, som blifvit roterade i stället för Comministers- och Länsmansboställen samt sådane hemman, hvilkas ägor bortgått genom Götha kanal.
Extra roterade äro 384 ^iela nummer, hvarförutom hemmanslotter och lägenheter, som icke kunnat i rotar sammansättas, taxerats till 209 daler 8 öre, motsvarande något mer än 8 rotar.
Likasom förr underhålles i Länet: Af Lif-Regementets Husar-Corps . 125 man.
Af Vestgötha Regemente, afsuttet Cavallen, hvarföre hästvacance afgift erlägges 791 „
Af Vestgötha-Dahls Regemente 300 „ och hela Skaraborgs Regemente 1,200 „ Summa 2,416 man Rotarnes och Rusthållens kostnader för detta manskaps underhall b1 räknas sålunda: Vid Lif-Regementets Husar-Corps.
Boställsafkastningen
Den årliga brukning som tillkommer rusthållet Underhåll af hus och hägnad 6 lass ved Sommarbete för 2 kor och 2 får Trosspassevolance och mötesafgift
Husarens beklädnad och defekter å sadelmunderingen Hästens inköp beräknad efter 200 R:dr, deraf TV Hästens årliga underhåll Husarens årliga lön - Andel i legan
För husarens fortskaffande till och från möten samt mönstringar Härpå afgår Rusthålls- och Augmentsräntan utgörande per medium . . « • då verkliga kostnaden för ett Rusthåll gör och för 125 nummer R:dr 16: 3a. — M 99 99 99 99 99 99 4: 32. — 8: 6: 9 • _ ___ 13: i G. 3. 30: 20 80 3 2 3: 16. — 192: — 3. 78: i3. 5. 113: 34. 10.
Vestgötha Regemente.
Efter markegången per medium . .
. , Soldatens beklädnad jemte munderingsper sedlarne Hästvacance-afgift 7J t:a Spannemål Trosspassevolance Afgår Rusthålls- och Augmentsräntorne Återstå för hvarje Rusthåll ....
Kostnaden för 791 nummer gör således 99 99 99 99 99 10: 60: 12. — 2: 24. — 14,215: 34.
R:dr 51: 26. 6. 124: 14. 6. 78: 13. 5. 46: 1. 1. 36,403: 1 o. Transport R:dr 50,618: 45- 28 Transport R:dr 50,618: 45. i, VestgöthaDahls och Skaraborgs Regementen.
Efter medium af markegången, beklädnadsbidraget inberäknadt, 55 R:dr g sk. 7 r:st. för hvarje nummer och således för tillsammans 15oo nummer .
R:dr 82,899: a3.
— När man härtill lagger båtsmansvacancen för Städerne „ 500: 22. 8. så utgör rustnings- och roteringskostnaden för Länet R:dr 134,018: 42.
Alla de år i83o, i anseende lill inträffad missväxt, åt Länets innevånare af Staten lemnade lån äro nu godtgjorde, hvaremot af 1826 års undsättningsmedel ännu återstå oliqviderade 487 R:dr 44 sk. 6 r:st.
I afseende på liqvid af enskildta skulder, anmärkes alt lagsökningarnes antal vid härvarande Landskansli utgjorde:
År 1838 3,573.
» 1839 3,595.
» 1840 3,733. » 1841 3,673. „ 1842 4,822.
De hafva således märkbart ökats endast år 1842, hvartill orsaken lärer varit en mindre god skörd näst förutgångna året, jemte den tilltagande penningebristen.
Alt välmågan aftagit är ej deraf en följd.
Kronobrefbäringen anses fortfarande vara ganska besvärlig, ehuru uteblifvande af klagomål under senare loppet af åren antyder, att den sällan missbrukas; och har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till vinnande at kontroll och ordning i detta afseende föreskrifvit, att vissa dagar skola vara bestämde för ordinarie brefgången; att extra brefbäring icke får utan 1 nödfall begagnas; att, när sådant påkallas, brefafsändaren skall utanpå brefvet anteckna hvilket ämne det rörer, och att sista brefbäraren må vara beiättigad att få brefvet i sin närvaro öppnadt, för alt kunna bedöma huruvida extra brefbäring varit af behofvet påkallad eller icke, samt i senaie fallet kunna emot afsändaren anställa laga åtal.
Väghållningsskyldigheten är i allmänhet betungande i anseende till vägurnes mängd i delta Län och bristen på tjenliga fyllningsämnen på närmare håll.
Strängt fullgörande deraf på vissa orter gränsar till omöjlighet och väglagningen kan svårligen blifva fullkomlig så länge den utgör ett vid jorden fästadt besvär och dertill således måste väljas ej den tjenligaste, utan för jordbrukaren ledigaste tid.
Polisen inom Länet handhafves af 6 Magistrater och 6 Stadsfiskaler i 29 städerna samt 5 Kronofogdar, a5 Länsmän och en Landsfiskal på landet, biträdde af Kronofjerdingsman och inom byelagen valde ordningsmän, som erhålla förordnanden och instruktion af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande.
Hälsovården handhafves af så väl 2 ordinarie Provineial-läkare i Mariestad och Lidköping, samt 2 extra Provincial-läkare med stationer i Hjo och Falköping, som ock af andra i Länet boende praktiserande Läkare.
För öfrigt är hälsovården, likasom sedligheten, föremål för Presterskapets och Kyrkorådens uppmärksamhet.
Några anmärkningsvärda folködande sjukdomar, då man undantager rödsot och nerffeber, som inom en och annan Socken yppat sig, hafva under loppet af de fem sednare åren icke varit i Länet gångbara.
Veneriska smittan är i aftagande; åtminstone har primitiva formen deraf mera sällan framträdt.
Länet äro anställde 27 examinerade barnmorskor, stationerade 4 1 Mariestad, 3 i Lidköping, \ i Skara, 3 i Sköfde, 2 i Hjo och en i Fahlköping; hvaremot å landsbygden finnes blott 3 i Wadsbo, 2 i Höjintorps, 4 i Vartofta och 2 i Läekö, men ingen i Skara fögderi.
Anmaningar att antaga flere hafva aflupit utan åsyftad verkan, emedan allmogen ej vill bestå nödig aflöning åt dem, utan heldre anförtror sig åt så kallade hjelpqvinnor, som äro i yrket aldeles okunnige och af hvilkas biträde ofta uppstå menliga följder.
Inom Länet är blott en enda sjukinrättning, nemligen Lazarettet och Kurhuset i Mariestad, som rymmer 90 sjuksängar.
Sjuknummern derstädes har under åren 1838—i84a utgjort per medium omkring 4^0.
Denna inrättning har, sedan den under förra femårs-perioden flyttades till den nuvarande lokalen, vunnit så betydlig utvidgning och förbättring, att den numera med synnerligt förtroende anlitas och i det närmaste är tillräcklig för Länets behof.
Den är ock otvifvelaktig! bland de bästa sjukinrättningar i Landsorten.
Fattigförsörjningen på landet är ställd på bättre och sämre fot, alltsom tillgångarne och omständigheterne medgifva; dock förspörjes icke att åldrige, " orkeslösa eller sjukliga någorstädes lemnäs utan understöd och ovilkor ligt behöflig hjelp.
Uti Mariestad har blifvit införd en så ändamålsenlig fattigvård att allt tiggeri uti husen, åtminstone af stadens fattige, upphört.
De mest behöfvande och sjuklige intagas uti stadens rymliga och välordnade fattighus, der fattighjonen hållas till lämplig sysselsättning, och de öfriga njuta daglig förplägning, som de få derifrån afhämta.
Dessutom erhålla fattige personels 30 af arbetsklassen barn, ulan betalning, en portion soppa eller ärter samt bröd hvarje middag.
Öfrige Städernas anstalter i detta fall synas vara mindre väl ordnade.
Fastän menigheten bordt mer och mer inse nyttan och nödvändigheten af besparingar under gynnsamma årgångar, för att, när missväxt inträffar, ej sakna egne hjelpmedel, liar likväl inrättningen af Spannemålsmagasiner icke nått önskvärd fullständighet.
Vid slutet af år 1842 funnos, enligt Kronofogdarnes rapporter, så beskaffade magasiner uti allenast 116 socknar med nedanantecknade beha Ilningar :
Contante pen- T) n ry Hafre och Summa ningar B:ko. nag.
Ronii Blandkorn.
R:dr. sTt. r. T:r. k:r.
T:r. k;r.
T:r. k:r.
Tsr. k:r. 24 Socknar i Skara fögderi 470 5 6 495 25 448 8 828 5 1,772 6 3i SocknariHöjentorpsd:o 3,155 12 3 882 5 143 18 1,428 5 2,423 28 28 Socknar i Wadsbo d;o . 105 7 7 1,835 10 27 1,133 16 2,979 11 21 Socknar i Vartofta d:o . — a f < erskilt / e slasr 2,749 . 12 Socknari Läckö d:o . . 3,000 — “ d:o d:o 1,700 — Naturligtvis är denna penninge- och spannemåls-tillgång alldeles otillräcklig för en folkmängd af omkring 178,000 personer, helst inagasinernes förråder blifvit till större delen utlånade och säkerligen inträffar, att många af dem, som lånat, icke kunna, då ofördelaktig årsväxt inträffar, verkställa den återbetalning, hvartill de förbundit sig.
Sedan man erfarit fördelarne af de i några andra
Län inrättade brandstodsbolag till försäkring af icke allenast bus, ulan ock lösören, tillvägabragte Länets Hushållnings-sällskap äfven här en sådan anstalt, hvilken, efter det Eders Kongl.
Majit den 14 December 1841 behagat meddela fastställelse af Reglementet, trädde i verksamhet den 26 April 1841; och redan vid första Arets utgång hade bildat sig 131 Brandstods-kommitteer, från hvilka inkommit i4,4p4 godkände försäkringsuppgifter på tillsammans 16,665,470 R:dr B:ko.
Bolagets utgifter under loppet af samma år uppgingo till 7,365 K:dr i3 sk. 1 rist., som, fördelade på ansvarighetssumman utgjorde icke fullt 2 sk. 1 rist. på hvarje 100 Ridr.
Belåtenheten med denna anstalt vitsordas säkrast af det förhållande, att såsom delägare anmält sig personer från alla socknar i Länet.
Hela ansvarighetssumman liar nu stigit till 1 <7,622,230 Rldr.
Det mera vidtomfattande Bolaget mellan alla släder i Riket lill försäkring för eldskada å lösören i allmänhet, varulager och machinerier, hvil— 31 ket den 3o Augusti 1842 fick dess reglemente af Eders Kongl.
Maj:t i Nåder faslstäldt och den 24 påföljde
December trädde i verksamhet, har äfven tillvunnit sig förtroende och belåtenhet i städerne inom Skaraborgs Län, hvilkas godkända försäkringar, vid sistlidet års slut uppgingo:
Uti Mariestad till R:dr 308,940: — ■>—- „ Lidköping . . . . „ 501,080: — L Skara . 338,010:
„ Sköfde 65,300:
„ Hjo 91,250:
„ Fahlköping » 61,800:
Summa R:dr 1,366,380: — — Sparbanker äro inrättade med behållning vid slutet af år 184 å Landet: vid Bromö Glasbruk B:co R:dr 9,/0/: 37. b. och vid Carlsfors Alunbruk >> 3,189: 17. 9. i Städerne: Lidköping » 3,120: 18. o. och Mariestad » 52,002: 16. 5.
Från Länets Hushållningssällskaps beredningsutskott bär lill direktionen för sistnämnde bank blifvit framställd fraga, huruvida samme bank skulle vilja såsom en centralinrättning, till förräntande och under vanlige vilkor för uppsägning och återbetalning, mottaga medel, sorn från andie inom Länet blifvande dylike stiftelser kunde insändas; hvilken framställning
Bankens direktion under vissa vilkor bifallit.
Anledning är dock att desse vilkor hvarken blifvit eller blifva antagne, hälst utskottet sedermera uppgjort förslag lill reglemente för en gemensam sparbanksinrättniug föt alla socknar inom Länet.
Härförutau är i Skara stiflad en så kallad nykterhets-sparbank, af hvilken äfven landtboer, som afsagt sig bruk af spirituösa drycker, fa sig begagna.
Enligt erhållne uppgifter, skall icke eller denna stiftelse sakna fram trån0-. ° Orebro Privatbank, som erhållit privilegium år 1887, har, genom ett 1 Mariestad inrättadt afdelnings-konlor betydligt underlättat
Länets penningerörelse och med förut saknade förlagskapitaler, försett såväl stads- soia landtmanna-näringarne.
Lifvad spekulation, en gifven följd af lättad penningetillgång, har ock under sednast förflutne åren tilltagit och bidragit till utveckling af flere näringsgrenar.