Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det entusiastiska bifall, som hälsade samtliga artisterna, och som efter pjäsens slut särskildt tog form af en bedöfvande ovation för fru Håkans- son och hr Lindberg, bör rätt länge kunna gen- ljuda för deras erinring som ett bevis på, att hufvudstaden uppskattat deras konstnärligt allvar- liga och gedigna arbete och gärna ju förr dess hellre hälsar dem åter.
Upsala studentkårs allmänna sångförening gaf under ledning af dir. mus.
Hedenblad på torsdagen och fredagen i förra veckan tvänne af dessa vår- konserter i Katarina kyrka, som, när de tid emel- lan bjudas hufvudstaden, alltid ha att påräkna en talrik och lätt entusiasmerad publik, för hvilken alltjämt ännu öfver studentsången sväfvar en all- deles särskild skär nimbus.
Så var äfven nu fallet.
Den ungdomliga kören utmärkte sig i all- mänhet för en jämn och god sammansjungning: basarne briljerade som vanligt, för mycket på bekostnad af tenorstämmorna, som voro väl svaga.
Hr Hedenblad har alttid visat sig benägen för en synnerligen markerad nyansering med skarpa mot- satser mellan forte- och pianissimosatserna och förnekade sig ej heller nu i den vägen.
Vid många kompositioner vinnes härigenom ypperlig effekt — ibland smakar dock maneret rent af effektsökeri.
De större sakerna sjöngos med frisk- het och schwung, särdeles Björneborgarnes marsch, som kanske mest slog an af hela programmet.
Bifallet var vid båda konserterna ymnigt.
En svensk kulturbild, tecknad på verklighetens grund för ldun af Algot Sandberg.
(Forts.) i et var, som om han skulle ha tillskrifvit Kerstin denna utgång, ty han blef icke densamma mot henne som förr.
Han undvek henne helst, slöt sig alltmer inom sig själf.
Kerstin kände detta ganska smärtsamt.
En afton, då Kerstin höll på att ansa sin lilla trädgårdstäppa, såg hon fröken Thorell träda inom grinden.
Hon gick emot henne och bad henne stiga in.
» Tack, » svarade fröken Anette högdraget, » jag skulle bara lämna er det här brefvet. » Kerstin tog det, såg hastigt på utanskriften och rodnade.
» Kors, jag visste inte, att fröken var så nära bekant med kandidat Filén, att ni koresponderade, » sade Anette och aflägsnade sig med en knyck på nacken.
Det var ganska länge sedan Axel låtit höra af sig, och med en viss häftighet slet Kerstin upp kuvertet.
Han befann sig åter i trångmål, var inte riktigt kry.
Det var så ledsamt, han var nu nära sin examen, och den kanske skulle bli fördröjd.
Det grämde honom, men hvad skulle han göra.
Skulle kanske hans egen älskade flicka ännu en gång kunna hjälpa honom litet?
Han skulle betala henne med sin varma kärlek, när han en gång.
Kerstin grät.
Ett tvifvel på den hon så högt älskade hade börjat insmyga sig i hennes hjärta.
Hon ville icke släppa in det.
Nej, nej I Sitt hela jag hade hon satt in på denna kärlek.
Den skulle gifva henne lifvet — eller döden.
Och nu befann sig Axel i nöd.
Det var detta som frampressade hennes tårar.
Alla andra käns- lor och tankar veko nu.
Hon kände det så smärt- samt; hon kunde ej hjälpa för ögonblicket, icke tänkte hon på alla de försakelser hon måst under- kasta sig för honom!
De voro ju så lätta att bära.
Men att icke kunna!
Hon satt grubblande.
Någon utväg måste hon taga.
Om han skulle vända sig till prosten?
Hon kunde ju ej säga; hvartill hon behöfde penningarne.
Kanske han skulle låna henne dem.
Nästa dag stod hon på pastorsexpeditionen.
Hjärtat klappade våldsamt, då hon steg in och fann prosten makligt sittande i en länstol med tidningen framför sig.
Innan hon hann säga nå- got, tog han till orda.
» Det var bra fröken kom.
Det är en sak som jag vid tillfälle hade tänkt tala med er om.
Var god och sitt ned. » Hans ton var sträng och allvarlig.
» Det smärtar mig mycket, » fortfor han, » att jag aldrig skall få frid i denna församling.
Nyss har det varit det här högst obehagliga bråket om sön- dagsskolan, och nu får jag till min smärta säga, att fröken också ger mig anledning till en berät- tigad anmärkning. » » Jag? » sade Kerstin, som kände sig helt ängs- lig, men dock var långt ifrån att ana, hvarpå prosten syftade.
» Ja, min fröken, det är min plikt som skolrå- dets ordförande att vakta öfver dess tjänares upp- förande.
Jag är mycket fordrande i detta fall, och ni har låtit er komma en sak till last, som jag icke kan och får förbigå med tystnad.
I posten, som jag mottog i går, fanns nämligen också ett bref till er, hvars stil på utanskriften jag genast kände igen.
Har jag gissat rätt? » Kerstin svarade ej, men hon hade bilfvit blos- sande röd.
» Ni behöfver ej svara.
Ert utseende visar, att jag icke tagit fel.
När en ung man så där skrif- ver till en ung kvinna, förstår man lätt hvad det är fråga om.
Och jag må säga, att en kärleks- handel, som ej är legaliserad.
. » » Hvad menar herr prosten? » » Jag menar, att en kärlekshandel, som ej hel- gats genom trolofningens yttre tecken, icke passar den, som har ungdomens uppfostran sig anförtrodd.
Har detta förhållande fortfarit länge? » Kerstin kände sig djupt kränkt af den ton, hvari prosten talat.
Gråten steg henne i ögonen och hon fick ej fram ett ord.
» Jag kan förstå, att detta icke är första gången ni korrespondera med hvarandra, fastän det skett bakom min rygg.
Gudbevars, ni har ju ett nätt ansikte, och kan mycket väl kollra bort en karl.
Men jag hade aldrig trott detta om kandidat Filén.
Min plikt är att gifva honom tillkänna min åsikt, att han bör upphöra med detta, som i alla fall icke kan leda till något resultat. » Tårarne i Kerstins ögon tvungos tillbaka af harmen, som återgaf henne ordet.
» Herr prost, » sade hon, » ert sätt att tala är mycket kränkande för mig.
Jag har tänkt få be- hålla min hemlighet.
Men edra insinuationer måste besvaras.
Då vill jag säga er, att långt förr än jag kom hit till er, hade jag lärt känna Axel, och fastän vi icke, som ni uttryckt er, legaliserat vår förbindelse, ha vi dock inför Gud lofvat hvarandra trohet.
Ligger det något orätt häri?
Jag arbetar på mitt håll och Axel på sitt, och när han väl fått en ställning i lifvet, skall jag bli hans maka.
Nu vet ni det, herr prost.
Ni har tvun- git mig att säga det, och jag hoppas, att ni icke mera skall återkomma till denna sak, som helt och hållet ligger utom er domvärjo. » » Er ton, fröken Sangvin, är föga passande mot en förman.
Jag har talat till ert eget bästa.
Jag känner kandidat Filén lika bra som ni, fastän kanske från en annan sida, och jag vill ej, att ni skulle hängifva er åt några fåvitska förhoppningar.
Han är ju fattig, ni också.
» » Ja, jag vet, att detta är ett brott.
Då har man ej samma rättigheter som andra I » » Så, så t Inte på det sättet.
Jag menar, att den tid ännu är aflägsen, då han kan realisera sina förhoppningar och för öfrigt — jag ber er lägga märke till hvad jag säger — ni skall ej så helt lita på Axel Filén. » » Det är orätt, herr prost, att förtala en från- varande. » » Ni säger det.
Men låt oss lämna denna sak.
Det har — ni kan tro mig — varit mig mycket motbjudande att vidröra den.
Men jag har gjort min plikt. » » Jag tackar er. » » Nej, ni skall inte vara ond, fröken Sangvin.
Ni är en duktig lärarinna, och jag tycker för öfrigt om er.
Var det något särskildt ni ville mig? » » Nej, farväl herr prost. » Då Kerstin kom ut i tamburen, såg hon fröken
IDUN 168 Thorells kjolar hastigt försvinna bakom en sido- dörr.
Kerstins harm lämnade snart rum för den bitt- raste sorg.
Det var, som om denna hennes ljuf- vaste hjärtehemlighets hårdhändta framdragande i ljuset skulle ha tagit bort någonting från henne — hon visste ej hvad.
Åh, hvad hon kände sig bedröfvadl Ack, om hon nu haft Axel hos sig I Om han bara kunnat hviska till henne ett enda litet: » jag älskar dig, » skulle hon ha varit lyck- lig och icke alls brytt sig om prosten eller den obehagliga Anette.
Fröken Anette!
Hon tyckte sig bestämdt ha hört henne skratta, när hon dolde sig bakom den stängda dörren.
Hon hade säkert lyssnat.
Harmen steg åter inom henne.
Var det månne meningen att röfva Axel ifrån henne I För första gången kände hon svartsjukan uppstiga inom sig.
Hon sade sig själf, att det var styggt att vara svartsjuk, men hon kunde ej hjälpa det.
Kerstin hade för flere dagar kommit ur jämn- vikten.
Till allt det andra kom också, att hon icke besvarat Axels bref.
Hon tyckte, att hon kunde det ej, utan att på samma gång villfara hans däri uttalade begär.
Att endast skrifva kärleksfulla ord föreföll henne som att bjuda ste nar i stället för bröd.
Så fick hon då åter gå tunga steg och föröd- mjuka sig inför den myndige skolrådskassören ge- nom att begära ett förskott.
Hon fick icke tveka, hon gjorde det icke heller.
Och efter tårar och mycket som var henne svårt att svälja lyckades hon, men när det väl var gjordt, kände hon sig ånyo glad, och det var med lätta steg hon vand- rade ner till järnvägsstationen med brefvet.
Icke ett ord fanns däri, om hvad dess innehåll kostat henne.
Men där stod en bön om, att han, när han skref till henne, skulle sända brefven pöste restante.
Det vore bättre så.
Aldrig hade någon sommar förefallit Kerstin Sangvin så lång.
Hon var så ensam i sin lilla bostad i skolhuset, och hon hade det så smått och bekymmersamt.
Men det fick icke slå ned modet på henne.
Med fast förtröstan väntade hon bättre dagar.
Kerstin läste mycket denna sin fritid.
Det var mest böcker af religiöst innehåll.
En bok, som nu mycket slog an på henne, var » Kristens resa », hvilken hon visserligen redan som flicka läst fler än en gång, men då som en vanlig berättelse.
Nu blef den något annat för henne.
Nu förstod hon, hvilket djup där fanns i denna enkla bok.
Och mången gång, när hon kände sig mera ned- stämd än vanligt, flydde hon till den och fann alltid något, som vederkvickte henne.
Hon begynte tänka på åtskilliga religiösa spörs- mål, och ju mer hon grubblade, desto mera bör- jade hon finna, att där fanns något i allt detta, som hon ej riktigt förstod, men som hon anade kunde göra en människa lycklig.
Hittills hade det jordiska intagit det första rummet i hennes tankar och planer.
Men det fanns ju dock nå- got, som stod högt öfver allt detta: det himmelska.
Och hon kunde ibland känna sig förkrossad, öfver att hon hittills så mycket försummat » det enda nödvändiga ».
Det var icke nog med att hafva religionen såsom blott och bart ett undervisnings- ämne likt alla de många andra; nej, det var en hjärtesak.
Ack, att den kunde så blifva också för henne.
Mången ljus och fager sommarnatt, då sömnen flydde hennes ögon, kommo alla dessa tankar på henne.
Hon kunde ej reda dem, hon kunde ej få någon hållpunkt.
Om hon ändå haft någon att tala med, att fråga!
Och så anlände kanske en dag då hon kände sig mera vek till sinnes än vanligt, ett bref från honom, och då blef det en omstörtning.
Det stormade inom henne, hon var nära att fattas af förtviflan.
O, att hon skulle vara så ensam!
Hon kände sig glad, att skolan ändtligen bör- jade.
Det regelbundna arbetet skingrade något hennes grubblerier.
Hon trifdes bland sina barn.
Hennes stilla, mjuka väsen hade gjort henne äl- skad af flickorna, och det värmde upp henne.
Ibland om aftnarne plägade hon bedja ett par tre af de mera försigkomna att med föräldrarnes tillstånd stanna hos henne ett par timmar.
Då kände hon sig glad till sinnes.
Hon styrde om kaffe och smörgåsar åt sina flickor, och kring hennes lilla lampa sntto de, när det blef mörka kvällar, och arbetade under förtroligt samspråk.
Men när de sedan gått, kände hon sig mera allena än nå- gonsin.
Benämning som ej en kan få.
Hvad brukar genom dalen rinna?
Hvad mången ännu tror uppå.
Z-s.
Tändsticksuppgifter.
En stjärna lik i vinterkvällen du ser mig nog på lifvets stråt.
Ej sitter jag på himlapällcn, fastän jag oträfvar däruppåt.
Jag söker gagna mänskors skara och lyser med det ljus jag fått.
Jag frälsat mången ifrån fara, då han min lelning ej försmått.
Väl är min strålglans ganska ringa, man ser den icke vilt omkring, men kan jag hjälp till någon bringa, jag bättre är än ingenting.
Ack män ' ska, må ett råd du höra: förakta ej de pund du fått!
Kan du ej storverk genomföra, kan du dock göra mycket godt.
Med delar sex kan du mig skiifva.
Du hör hur anspråkslös jag är!
Jag icke mycket har att gi va, men hvad jag har, jag bjuder här.
Hur är du nog i barndomsdagar, då sorgen dig ej hunnit har?
Hvad betar uti bondens hagar och mager kost tillgodo tar?
Hur kallas plär vårt sista läger, förr ' n man i grafven hamnat har?
Hur man åt skytten ofta säger?
För kläder Ju ett godt förvar.
Hvad är den gamle, då han åren förutan kink och krämpor bär?
Hushållsbestyr båii ' höst och våren.
Hvad plär man dig för » vännen kär »?
Hvad man på landet brukar finna.
Ett räknesätt, bland många fler.
Hvad litet hvar vill gärna vinna.
Hvad går och kommer aldrig mer?
Ett litft verb vi äfven finna.
1893 Dock, hvarför behöfde hon vara så för sig själf.
Det fanns ju så godt om folk i församlingen till och med på mycket nära håll, och Kerstin visste, att hon nog skulle ha varit välkommen på både det ena och andra stället.
Hon förebrådde sig själf, att hon ej kunde sym- patisera med dem, bland hvilka hon fått sin verk- samhet.
Det var nog ett fel hos henne.
Icke var det så, att hon höll sig för fin.
Men hon plåga- des af dessa samtal kring kaffekopparne om alla dessa landtliga ämnen, som hon aldrig lärt sig begripa.
Och den simpla tonen hos nämndemans- och kyrkovärdaremororna stötte henne.
Hon pas- sade bestämdt inte på landet, sade hon sig ofta.
Hon kom att tänka på den enkla, präktiga Rosa Vallin, bonddottern.
Hon hade varit som skapad för lärarinnans kall på landsbygden, men icke hon, Kerstin.
(Forts.) 0?
S. T. » Eder utmärkta uppsats i tidningen » Idun » för 19 maj d. å. angående » Akta män och hushålls- pengar » har undertecknad m. fl.
med största intresse läst — och motse vi med samma intresse den fortsättning Ni benäget lofvat införa.
Som oändligt mycket mer är att säga i ämnet, skall undertecknad sedermera yttra sig angående sina erfarenheter nnder ett 15-årigt äktenskap och nu senast ett 8-årigt dito.
Fru Alexandra B i l d t; af Daniel Fallström.
— U n d i n e; poem af Anna Knutson.
— Franska seder och sven- s k a; af Inez Vigert (Ib.)
— Kvinnornas världsutställning; bref- kort från Iduns Chicagokorrespondent; af Signe Ankarfelt.
PRAKTISK VECKOTIDNING FÖR KVINNAN OCH HEMMET UNDER MEDVERKAN M A T H I L D A L A N G L E T, A V E (EVA VIGSTRÖM), HELENA NYBLOM, A N N A W A H L E N B E R G, M A T H I L D A ROOS, V I L M A LINDHÉ, JOHAN NORDLING, B I R G E R SCHÖLDSTRÖM, GEORG NORDENSVAN, DANIEL F A L L S T R Ö M m. fl.
UTGIFYEH AP FRITHIOF HELLBERG \ M0 STOCKHOLM TRYCKT HOS GERNANDTS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG 1890 fea4&lt;
— Iduns äpplen, Väl kunna som man hjärtat Men ej vår kropp vet, ungdom skänka, odödlighet.
INHEHÅLL.
Uppsatser i ämnen rörande kvinnan och hemmet: N:r Ett arbetsfält; af Eve 1 Liljekonvaljer och hyacinter; af Viola .. 1 » Ingen af döttrarna vill stanna i hemmet »; af Ave -: 2 » Koka med gas! » 2 Den unga hustrun i äktenskapet 3 Barn och tidningar; af Barnavän 3 Förlofvadt folk; af Hans Stolte 3 Om ordningen i hushållet.
- 3 Må exemplen varna!
3 Vårt umgänge; af K. A. Hagström 4 Allt i sin rätta tid; några ord om en riktig tidsindelning af Jenny Neumann 4 Föräldrar o c h barn; små verklighetsbilder, sam- lade af Lola 4 Ett ord; af Ave - 5 Att hembrygga godt öl o c h svagdricka; prisbel.
svar å prisfr.
I, af Prestfru 5 Onda tungor; af E.
G. Feld ... 6 En sed, som är en osed; af M 6 Om en god o c h prydlig bädd; svar å prisfr.
II, af Ebon Hoi - - - 6 När » mammas älskling » blifvit stor; af Janne 7 Bör den kvinliga äktenskapsåldern höjas?
Hr F. T. Borgs motion i Första kammaren ... 7, 8 Mat och matlagning; för Idun af O. H.
D .... 7, 12, 17, 37 Talande siffror 7 Från läkarens mottagningsrum - 7 » Tala med din hustru ».
En bild ur lifvet af J. Bayer, - 8 Våra hvardagsrum .... 8 Husapotek; af D:r — d 8 Den unga kvinnans plikter under förlofnings- tiden; af Nina.
vid Iduns nionde stora pristäfling 9 Om hembakning; prisbel.
VI, af Leonore -- - 9 Egnar sig apotekaryrket för k v i n n a n?
— 9 Indirekte; af Ave.
I.: En skönhet — 10, 11 » » I I.
: Bakom kulisserna 14 » » III.
: En baklexa 17 » » I V: Smittstoff — - 20 » » V.
: » Nils Ingridson » — 23, 24 » V I.
: Hemlig drifkraft 26 De smås nerver 10 Våra döttrars vänskapsförbindelser -- 10 Moder och smak; några iakttagelser af Helena Nyblom — - 11 — 13 Ett nationalminne och en Beatriceutställning 11 Till unga mödrar; af Elna Tenow (andra ar- tikeln) .... _ 12 Om vården af burfåglar; belön.
VIII, af Karin ............................... - 12 I baltiden; af Julie B 12 Kokett; af Vera - 12 Att varna och att förekomma _ --- 13 Huru få 1,500 kr:s årsinkomst att på bästa sätt räcka för en familj på fyra personer?
Pris- bel.
X, af Verna 13 Påskfirandet i hemmet; prisbel.
XV, af En barnavän .. - 14 En liten lektion i kemi för damer; af Esel 14 Under toffeln?
— 14 Sancta Theresas grundsatser 14 » Förlofningen är uppslagen »; af Vera 15 Några ord om hönsskötsel; af Gallus 15, 16 Hjältemod i hemmet — 15 Dräktreformföreningen 15 Härberget för hem- och värnlösa kvinnor; af Lea - 15 Om hemstudier; några ord till lduns läsarin- nor af L — a — 16 Ekonomisk likställighet; af H 17 En liten själfhjälp vid klädsömnad; hedersomn.
XIV, af Bissan 17 Om en » enkel och huslig » uppfostran; en tids- bild af F. v. Butow - 18 Klädedräkten o c h våra barns helsa; prisbel.
XVII, af Ln 18 Bäst hvarken brödlös eller rådlös; hedersomn.
VII, af » Blind höna * 19, 20 Undviken öfverflöd!
af Fru Egbert 20 Hvarför han inte gifte sig; af Ahrne 21 Några ord o m handarbete; af Britte 21 Vänskap; af K. A. Hagström 22 N.-r Kvinnans inflytande i det dagliga lifvet 22 Några svenska Nationalrätter; hedersomn.
XVIII, af Moster Greta ..... 22 Behöfva Stockholms invånare vara beroende af bagare o. s. v.; af Landtlig husmoder 22 Bad och baddräkter; hedersomn.
XXI, af Lilian .................................. 23 Barnens plantskola; af En moder 24 Några ord om lärarinnebetyg och deras värde; af L - 25 En hufvudsak; af R.
H ...... 25 Kalfstek - 25 Om strykning; hedersomn.
XI, af Anna The — r P.
.... 26 Brudkransen 26 Ett inkast i tjänarinnefrågan; af Hanna Kamke 27, 28 Småbarn på resor; af D:r G.
C 27 Goda gåfvor; af O — r 27 Det första missförståndet; af Göran Björkman 27 Barnets första lögn 28 En viktig och grannlaga fråga 29 Om hårets vård 29 Små praktiska vinkar; ur det prisbel.
svaret å prisfr.
XXII, af Stenia: 29 Upplysningsskola för kvinnor; af Ave 30, 31 Barnkammaren; af D:r P.
R. Koch 30 Sköna kvinnor i en s. k. viss ålder 30 Mot flugor o c h mygg; hedersomn.
XXIII, af Berta 30 Plats för hushållerskan!
Af C. B — m 31 Barn o c h blommor; af H.
S — 31 Huru jag indelar o c h använder en större kalf- stek; af Stenia ... _ 31 Lifvets driffjädrar; af Max von Weissenthurn 32 En salladsartikel 32, 33 En obligatorisk fara; några ord till mödrarna om vaccinationen och huru den bedrifves hos oss, af G 33, 35 Om böcker: 33 Stenografiens betydelse för damerna; bref till Iduns läsarinnor från » deras tillgifne bror » 34 Om presentationer 35 Europeiskor eller vildinnor?
, 35 Talko; af M.
.................................. 36 Naturliga anlag; af Ha 37 Också en art af välgörenhet; af Xyx 37 Hustomten; af S — 37 Bort med strumpebanden!
37 Samtalsämne; af Ave 38 Om kläderna fatta eld 38 Damer i spårvagn o c h omnibus; en välme- nande sparlakanslexa af Masque de Fer 38 Förtroende; af G. N — n 39 Strödda drag ur Ida Welhavens föredrag i Stockholm den 16 sept., af J. N — g — 39 En mystére; af Xyx 39 Ostsoppan; ett matrecept på vers och i musik 39 Kvinnorna och försvarsfrågan 40 Hvad är b i l d n i n g?
Af Ave 40 Smörgåsbordet; prisbel.
XXVIII, af Olga 40 Tala vid din fästmö; af Inga Schenfelt 41 Vinterträdgården i hemmet; prisbel.
X X X I I.
41 Gammalt » skräp » - .. - 41 Om frågare och frågor; af Ave 42 Tändernas vård; af B.
... 42 Lyckliga hem 42 När den lille väntas 42 Öfverraskningar; små funderingar af Fru Jo- hanna -.
42 Kvinnorna och försvarsfrågan; ett genmäle o c h vårt sista ord 43 En » opponent »; af Justus 43 Småländsk prestost 43 Några råd till ögonens skydd 43 Viss procent af affärens afkastning åt arbets- tagande kvinnor; af Ebon Hoi.
44 Fabriksarbete eller hemslöjd; af Frida N.
44 Gås; af Mathilda .................................... 44 Iduns julklappsbazar 45 — 50 Om våra rums dekorering; af Cecilia Wosrn 45 Hvad klär en rödhårig?
45 Lifsglädjen; af Ave 46 Bort med släpen!
Af Ingrid Gullin 46 Ett o c h annat o m förfalskning af tyger; af Hilda W.
46 Om prydnader 46 N; r Våra små och gummislangarne .46 » Lyckliga barn » och » rika barn »; af M. Schmidl 46 Ämbetet att vara husmoder; af Helena Ny- blom ......................................... 47 — 49 Bevolution i klädtvätten; bref till Idun af A. Fl — dB 47 Med oförtruten ifver 47 Djurskydd i hemmet 48 Själfhjälp — bästa hjälp; af R.
0 49 Barnens jultillredelser; prisbel.
XXXVIII, af En barnavän 49 Lysningsdagar; af Mathildu Langlet 50 Industrien och kvinnofrågan 50 Sed och osed; af Ave 51 Om hemmet; af J.
A. Anell.
med heders- omn.
vid Iduns stora pristäfling 51 Anspråkslöshet; af Adolf Hellander 51 Noveller, kåserier och skisser: I forna dagar; strödda blad ur minnets album, samlade af Mathilda Langlet: I. Isfarten 4 II.
Sjungare-Anna III.
Hans nåd och hennes nåd 8 — 10 14 IV.
Lille prinsen V. Nummer trettioåtta, Triumf .17, 19 Disig luft; skiss af Hlgn Ur näsdukens historia; ett åpropos under in- fluensan En ouppgjord räkning; af Sune Folkeson 1- - 4 Farlig lek; skiss af Elisabeth Kuylenslierna ... 2 Om god musik och dålig musik etc. Ett litet kåseri för damerna af Karl Benson 3 3 Xantippa; af Ida Boy-Ed 3 Iduns panoptikon; af Scasvola 4 Min dotter; grotesk af John Johnson En vintermorgon i Paris ' hallar; några studier från franska kökets förrum af Alvar Arvids- son ................................................ 5, 6 Vår söndagseftermiddagsklubb; Gerdas funde- ringar ang. äktenskapet, af M.
N ..... 5 Slarfherrskap; af Alphonse Daudet.
af Egn 5 Iduns månadsrevy; af Otto Sjögren 6, 10, 14, 18, 23, 27, 32, 37, 40 » » » Emil Svensén 45, 50 April i februari; af Baniel F — m 6 Besegrad; berättelse af Elisabeth Kuylenstierna 6, 7 I kåsösen; skiss af Maria Haquin 7 Bildning; en berättelse från Skåne af Jane Ger- nandt 8 — 11 Agathe Hithier; af Pontonnié Pierre 11 Sommaridyll; för Idun af Dolly Roon 12, 14 Damernas dag; ett litet kåseri från riksdags- läktarne af kusin Johan 12 Striden o m hjärtan; ur ett kvinnolifs historia af Johan Nordling ................ 12 — 35, 37, 38 Hemlif; af Lisseg.
I., IL, III., IV., V 15, 17, 28, 35, 36, 39 Vår almanack och våra namnsdagar; kåseri af Karl Benson 15 Iduns panoptikon; af Sccevola 16 När våren k o m; skiss af Elisabeth Kuylenstierna 17 » Tjugonde århundradet »; nyaste pariserchic, kåseri af Rikard Kaufmann 17, 18 Vår söndagseftermiddagsklubb; af M.
19 På dödsbädden; skiss af Vilma Lindhé ... 19 — 21 Ett pingstminne; af Marit 21 När syrenerna blomma; af Sune Folkeson 22, 24 Iduns panoptikon; Herrskapet Pettersons pingst- helg; af Scwvola 22 Minneskonst; ett litet afslöjande för Iduns lä- sarinnor af Pq 23 Ur de svenska skaldernas kvinnogalleri; för Idun af Birger Schöldström: I.
Hvem var Kellgrens Kristina?
24 II.
Tegnérs föremål 36 Sommartankar; af Alvar Arfvidsson ......... 25 Min första lärarinna; ett minne af Helena Ny- blom 25 — 29 Iduns panoptikon: Parfymernas revolution; af Masque de Fer 26 Violer; skiss af Ri 27 Från damvärlden i Paris; studier för Idun af Alvar Arfvidsson: I och II.
Det » blåa blodets » damer 28, 29, 31 III.
Aktriserna _ 36, 37 IV.
» La bourgeoise » 39 1 1 1
Behaget och skönheten; af Francbis Coppé ... 28 Lefva.
Utkast af Georg Nordensvan 29 Iduns skollofskoloni; några minnen från ett be- sök på platsen af Johan Nordling.
(Med en illustration.)
30 Iduns panoptikon: Fruntimmersveckan; litet kallprat i sommarvärmen af Karl Benson ... 30 Återskänkt; skiss af Mathilda Boos 31 — 34 I rötmånaden; af Adolf Hellander 32 Iduns panoptikon: Blondin eller brunett?
Af Nom de plume — — 33 God ton; en hvardagsstudie.