Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om utvidgande af Halmstads lägre elementar-läroverk till ett på reallinien fullständigt samt om anvisande af löner åt de lärare, som i följd af denna utvidgning blifva behöfliga, till hvilken anhållan ej mindre Landshöfdinge-embetet i Hallands län än ock Konsistorium i Göteborgs stift i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall.
Hvad sålunda blifvit anfördt synes mig visserligen hafva ådagalagt behofvet af ifrågavarande läroverks utvidgande, men med afseende å den hastiga utveckling detta läroverk företer, i det lärjungarnas antal derstädes, hvilket under höstterminen 1858 utgjorde endast 74, sistlidne vårtermin stigit till 112, af hvilka inom de trenne öfre klasserna, der valfrihet eger rum, 32 läste klassiska språk och 31 tillhörde reallinien, synes det vida ändamålsenligare, att läroverket omedelbart utvidgas till fullständigt på både klassiska och reala linien.
Kostnaden härför, oberäknadt tillökningen för öfningslärarne, skulle, enligt ofvan angifna grunder, med icke mera än 4,500 Rdr öfverstiga hvad som erfordras för skolans utvidgning blott på reallinien, och en sådan utvidgning skulle dessutom endast komma det mindre antalet af läroverkets lärjungar till godo, helst af de lärjungar, som icke läsa klassiska språk, vanligen ganska få fortsätta sina studier utöfver 5:te klassen.
Slutligen i betraktande deraf, att Göteborgs stift, med en folkmängd af omkring 414,000 personer, icke har mera än ett enda högre elementar-läroverk, der lärjungarnas antal under de sednare åren hastigare tillvext och, för närvarande uppgående till 518, är större än vid något annat läroverk i riket; att det för ordningens uppehållande och utöfvandet af nödig uppsigt öfver lärjungarna icke kan vara nyttigt att deras antal vid detta läroverk ytterligare tillvexer, hvilket för öfrigt komme att derstädes medföra behof af vidare ökade lärarekrafter, samt slutligen att lefnadskostnaderna i Göteborg äro högre än i de flesta andra städer, i följd hvaraf ynglingar i torftiga omständigheter, som ej tillhöra Göteborgs samhälle, ofta, oaktadt goda anlag och håg för studier, torde se sig nödsakade att afbryta dem, derest tillfälle till deras fortsättande med mindre kostnad saknas, — anser jag mig ega fullt skäl att i underdånighet hemställa, det täcktes Eders Kongl. Majit i nåder föreslå Rikets Ständer, att Halmstads läroverk må upptagas bland de fullständiga elementarläroverken och erhålla jemte rektor 4 lektorer och 7 adjunkter; kommande det för denna utvidgning erforderliga ökade anslag att uppgå till 11,000 Rdr, nemligen till aflöning åt 4 lektorer och 2 adjunkter 10,000 Rdr samt till förhöjning af nuvarande rektorslönen 1,000 Rdr, arfvodena för öfningslärare oberäknade.
Bil. M 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1862. 29 Hvad angår de öfriga nuvarande lägre elementar-läroverken, hafva underdåniga framställningar blifvit hos Eders Kongl.
Majit gjorda om utvidgande af skolorna i Landskrona och Christinehamn från 3- till 5-klassiga, — — — af läroverken i Norrtelje och — — — — — — — — — — från 2- till 3-klassiga samt — — — — — — — — — — Beträffande de 2:ne förstnämnda läroverken förekommer, att de i afseende Anslag till å lärjungarnas antal, som under innevarande läsetermin utgör vid Landskrona af läroverken skola 97 och vid Christinehamns 76, äro betydligt öfverlägsna öfriga läroverk i Landskrona med samma antal lärare, med undantag endast af skolan i Lidköping, hvilken nehamn. stad likväl icke är belägen på mera än 2 mils afstånd från Skara, der fullständigt elementar-läroverk finnes.
Undervisningen vid Landskrona och Christinehamns skolor har äfven i sjelfva verket redan för mer än ett år tillbaka erhållit samma omfång som för de 5-klassiga läroverken är föreskrifvet, i det Landskrona stad aflönat 2:ne och Christinehamns 1 extra lärare, hvarförutom, i anseende till lärjungarnas betydliga antal vid Landskrona läroverk, arfvode af statsmedel åt en extra lärare derstädes varit under flera terminer efter hvarandra i nåder beviljadt.
Då emellertid städernas åtagande i nämnde hänseende endast omfattat ett år i sender, så är skolornas bestånd i deras nuvarande utvidgade form alldeles obetryggadt, hvilket på deras verksamhet måste utöfva ett i flera hänseenden menligt inflytande.
Med anledning häraf och då behofvet af den ifrågaställa utvidgningen synes vara fullt ådagalagdt, samt omförmälda städer ej skäligen torde böra mera än andra betungas med kostnaden för aflönande af o ° extra" lärare,] hvilket ändock icke för läroverket medför samma fördel, som om undervisningen'! bestrides af ordinarie lärare, hemställer jag att Eders Kongl. Majit, med bifall till de gjorda ansökningarna, måtte hos Kikets
Ständer föreslå en tillökning iijfanslagen för meranämnde läroverk med 3,500 Kdr för hvartdera, nemligen till förhöjning i rektorslönen 500
Kdr samt till lön åt tre kolleger 3,000 Kdr.
Under sistlidet år anmäldes hos Eders Kongl. Majit, genom
Domkapitlet i Up- Anslag till sala, en af Rektor vid Norrtelje skola samt åtskilliga nämnde stads innevånare i un- ^laroverket derdånighet gjord ansökan om anställande af en extra lärare vid berörda läroverk, i Norrtelje. dervid
Domkapitlet underdånigst tillstyrkte, att arfvode åt en dylik lärare måtte i nåder beviljas, samt att lör den händelse denna läroverkets utvidgning skulle prof— vas böra fortfarande ega bestånd, nådig proposition måtte aflåtas till Rikets näst sammanträdande Ständer om anslag på ordinarie stat till aflöning åt en tredje lärare vid ifrågavarande skola.
Enär likväl anställandet af en dylik lärare på statens bekost - 30 Bil. M 7 d) lill Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. JY2 1, om Statsverket 18G2.
Anslår) lill utvidgning af elementar läroverket i Carl Johans församling. nåd icke kunde med afseende på dåvarande lärjunge—anta! anses vara af behofvet påkallad t, samt då någon tids ytterligare erfarenhet borde afbidas, innan i nåder beslutades, huruvida proposition i förberörde hänseende skulle till Rikets Ständer aflåtas, behagade Eders Kongl.
Majit uti skrifvelse den 8 Mars 1861 anbefalla
Domkapitlet att efter förloppet af ytterligare ett år, så framt icke förändrade förhållanden dessförinnan gjorde sådant nödigt, inkomma med den förnyade framställning i ämnet, hvartill skäl då kunde förefinnas.
Med anledning häraf har
Domkapitlet under den 26 Mars innevarande år i underdånighet anmält, att läroverkets Rektor till Domkapitlet afgifvit redogörelse för de ytterligare skäl, som numera vore för handen till förnyad underdånig framställning uti ifrågavarande hänseende.
Dessa skäl äro hufvudsakligen: att det varit nödvändigt att vid läroverket anställa 2 extra lärare, af hvilka den ene tjenstgjort derstädes från vårterminens och den andre från höstterminens början nästlidne år; att medel till dessa lärares afiönande icke kunnat erhållas annorlunda, än genom frivilliga sammanskott af enskilde personer, men att dylika sammanskott för innevarande år icke utan stor Svårighet kunnat anskaffas till afiönande af en lärare, hvadan fura vöre för handen, alt, derest statsanslag till ytterligare en lärare nu icke kunde erhållas, den hittills följda läseordningen måste rubbas; samt slutligen, att lärjungarnas antal, som vid tiden för den förra ansökningen utgjorde 43, sedan uppgått till 67. ett antal som i allt fall gjorde ökade lärarekrafter behöfiiga.
I betraktande såväl af dessa omständigheter, som af det alltmera tvingande behofvet att genom läroverkens utvidgande i de omkringliggande städerna förekomma en alltför stark tillökning af lärjungar vid Upsala högre elementarläroverk, der lokalens otillräcklighet länge gjort sig kännbar, har Domkapitlet, då derjemte den snabba tillvexten af lärjungarnas antal vid Norrtelje läroverk visade, att dess utvidgning vore af ortens behof påkallad, funnit sig böra förnya sin föri idet år gjorda hemställan, det läcktes Eders Kongl.
Majit lill Rikets Ständer aflåta nådig proposition angående Norrtelje läroverks utvidgande till 5-klassigt; till hvilken hemställan jag uppå de skäl, som blifvit anförda, underdånigst tillstyrker nådigt bifall.
I sammanhang härmed får jag i underdånighet anmäla en af Eforus öfver Göteborgs Stifts Elementarläroverk uti skrifvelse den 1 innevarande månad gjord framställning, deri Eforus, under förmälan att lärjungarnas antal vid det nya elementarläroverket i Carl Johans församling redan uppginge tili 73 och efter all sannolikhet med nästinstundande vårtermin komme alt ytterligare Ökas, underdånigst anhållit, det täcktes Eders Kongl. Majit i nåder medgifva, att utöfver de i staten upptagne 2:ne Iärarne, en 5:dje lärare måtte i vanlig ordning få vid nämnde läroverk anställas; och anser jag mig, då det betydliga antal, som redan vid läroverkets första öppnande derstädes sökt inträde, tydligen ådagalägger behofvet af ökade lärarekrafter, samt enär, enligt hvad läroverkskollegium uti ett Efori underdåniga fram - Bil.
Jtä 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd Prop. JYi 1, om Statsverket 1862. 31 ställning bifogad t protokoll upplyst, ej mindre än SO lärjungar blifvit i läroverkets andra klass intagne, böra i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl.
Maj:t mätte dels för innevarande läseär bevilja arfvode i öfverensstämmelse med de genom nådiga Cirkulär-Brefvet den 26 Novemcer 18S8 bestämda grunder åt en extra lärare vid ifrågavarande läroverk, dels ock i nåder föreslå Rikets Ständer, att läroverket må utvidgas till 5-klassigt, samt i följd deraf anslaget för detsamma ökas med 1000
Rdr till lön för en kollega samt 300
Rdr till rektorslönens böjande från 2000 till 2500 Rdr.
Af den inom Kongl.
Ecclesiaslik-Departementets
Afdelning för handläggning af De belopp, ärenden rörande allmänna uppfostran och undervisningen upprättade tablå öfver de lönebelopp, som för hvarje å stat uppförd lärarebeställning vid elementarläroverken sun uppförita enligt fastställda grunder böra för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 påräk- ^rneföraren nas, visar det sig, att summan af dessa lönebelopp utgör, 1864, 1865, för år 1864 Rmt Rdr 1,182,028: 72. 00,1 1800' » » 1865 » » 1,244,778: 72. och » » 1866 » » 1,286,678: 72. eller tillsammans för alla tre åren 5,713,486: 16. i följd hvaraf till bestridande af kostnaderna för ifrågavarande löner i medeltal en summa af 1,237,828 R:dr 72 öre för hvarje år skulle erfordras.
Vid denna beräkning har den grundsats blifvit följd, att, dervid något högre läroverk Rektor är endast tills vidare förordnad och således redan före början af nästinstundande statsregleringsperiod kan komma att återgå till sin ordinarie befattning, den honom i sådan egenskap tillkommande lön, hvilken i de flesta fall tillhör någon af de högre lönegraderna, icke blifvit särskildt uppförd, till följd hvaraf det kan inträffa, att, om och när en sådan rektor lemnar rektorstjensten och någon lärare, som i sin egenskap af lektor eller adjunkt då innehar lägre lön än den förre, blir till Rektor förordnad, den för det året beräknade lönesumman kommer att öfverskridas och således en brist uppstå i det påräknade anslaget.
I den uppgift å lärarelönernas belopp för innevarande statsregleringsperiod, hvilken under den 17 November 1859 meddelades Rikets då församlade Ständers Stats-Utskott, hade i dylika fall som de nyssnämnda, förutom rektorslönen äfven upptagits de tillförordnade rektorernas ordinarie lärarelöner, hvadan, der ombyte af Rektor hvarken skett eller under ifrågavarande tiderymd kominer att ske, det beräknade lönebeloppet måste i mer eller mindre mån öfverstiga hvad som verkligen tagits eller kommer att lagas i anspråk.
Häruti, äfvensom i den omständigheten, att, sedan sistnämnda beräkning uppgjordes, åtskilliga äldre lärare, som åtnjutit lön i högre lönegrader, vunnit befordran till annan tjenst eller med döden afgått och efterträdts af andra, hvilka endast varit berättigade till lön inom lägre lönegrader, samt slutligen deri, alt uti ifrågavarande beräkning äfven voro upptagna de vid vissa läroverk utöfver den år 1858 fastställda Anslag lill bestridande af opåräknade utgifter för elementarläroverken. 32 Bil.
M 7 d) till Kongl. Majlis
Prof). M 1, om Statsverket 1862. staten tillsatte fem lärare med samma rättigheter som de ordinarie, men för hvilka löner å stat först vid 1859 års riksdag begärdes och uppfördes — ligger grunden, hvarför den summa, hvartill lärarnes löner enligt den nu gjorda beräkningen skulle för år 1864 uppgå, icke i det förhållande, som af skillnaden mellan de föregående eller de närmast följande årens lönesummor vore att förvänta, öfverstiger det belopp, som ifrågavarande löner för år 1863 beräknats utgöra, ökadt med de vid sistlidne riksdag beviljade anslag till nya lärarebeställningar, och sålunda häntyder på en större, besparing nu och för framtiden i följd af äldre lärares afgång o. s. v., än som verkligen egt eller kommer att ega rum.
Att emellertid, äfven under nästinstundande statsregleringsperiod, besparingar på de kalkylerade lönebeloppen kunna påräknas, är visserligen att antaga, fastän dessa besparingar icke lära uppgå till något synnerligt belopp, då det å ena sidan ingalunda är otänkbart, att under en tid af blott 3 till 4 år inom lärarepersonalen ganska få förändringar inträffa, och å den andra är att bemärka, att, då någon lärare med döden afgår och efterlemnar nådårsberättigade arfvingar, under såväl tjenste- som nådåret ingen besparing uppkommer för läro verksanslaget, utan i stället vanligen en utgift, till följd af statens bidrag till vikariens aflönande.
Med större säkerhet torde deremot under början af nästa stats regleringsperiod behållning vara att motse på anslaget till extra lärare; men då redan 27 sådana äro lörordnade, och vid flera läroverk för undervisningen, som väl hittills, ehuru med svårighet, kunnat uppehållas med det nuvararde antalet lärare, sannolikt snart kommer att fordras tillökning i detta antal, samt då otvifvelaktigt synes, att redan före nästkommande statsregleringsperiods utgång hela det ofvan angifna antalet lärare måste tagas i anspråk, så kan icke eller nämnde behållning anses blifva betydlig.
Tages slutligen i betraktande, att i alla de fall, då någon lärare är på grund af sjukdom eller offentligt uppdrag eller annat laga förfall hindrad att sin tjenst sköta, han författningsenligt icke är skyldig att åt vikarien afstå mera än '/4 af lönen, och i sådan händelse fyllnadsarfvode nästan alltid af statsmedel erfordras, såvida vikarie skall stå att erhålla, så komma tvifvelsutan dessa och öfriga oundgängliga utgifter för elementarläroverken, hvilka på förhand icke kunna till något bestämdt belopp uppgifvas, att motsvara, om icke öfverstiga, den summa, hvarmed de för nästa statsregleringsperiod beräknade lönebeloppen äro högre än hvad som för sådant ändamål verkligen blir af behofvet påkalladt; och får jag med anledning häraf underdånigst föreslå, att Eders Kongl.
Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska icke allenast den förhöjning i anslaget till läroverken oafkortad, som af lärarnes i meranämnde beräkning iakttagna rätt till förhöjda löner efter vissa års tjenstetid kan blifva en följd, utan ock derjemte ett ytterligare anslag af 10,000 Rdr till bestridande af opåräknade utgifter för läroverkens behof, bland hvilka behof särskildt torde böra nämnas det för läroverkens förbättring och tidsenliga utveckling särdeles vigtiga, att personer med framstående anlag för lärarekallet medelst anslag till resor i främmande länder sättas i tillfälle att utvidga sina pedagogiska insigter.
Hos Bil. M 7 d) lill Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. M 1, om Statsverket ^1862. 55 Hos Eders Kongl.
Majit hafva framställningar under det sednaste årets lopp blif— Andag til1 vit gjorda om beholvet af dels ökade arfvoden för gymnastiklärare vid högre fullstän- voden fgj diga elementarläroverk och dels anställande af biträdande gymnastiklärare, der i följd gymnastik af lärjungarnes antal det icke skulle blifva möjligt för den ordinarie att ensam sköta denna undervisning.
Billigheten af den ifrågaställa arfvodes-förhöjningen torde så mycket mindre kunna bestridas, som det allmänt anses vara af nöden att åt de gymnastiska öfningarna vid läroverken gifva en betydligt större utsträckning än hittills, samt, hvad särskildt de högre läroverken angår, undervisning i vapenöfning derstädes kommer att allt mera allmänt införas; hvadan och då redan icke sällan inträffat, att till lediga gvmnastikiärare-tjenster ingen kompetent sökande anmält sig, det kan tagas för afgjordt, att, om aflöningsförmånerna förblefve oförändrade under det tjenstgöringsskyldigheten i ganska väsendtlig mån ökades, lämpliga lärare i detta vigtiga öfningsämne endast undantagsvis skulle stå att erhålla.
Å andra sidan och då den tid och möda, som en gymnastiklärare måste egna sin tjenst, i betydlig grad heror af det antal lärjungar, honom åligger att handleda, kan det ingalunda vara med billighet öfverensstämmande, att gymnastiklärarnes arfvoden bestämmas lika vid alla läroverk, då lärjungarnes antal på olika ställen är så skiljaktigt, att bland de fullständiga skolorna några hafva endast omkring 150 lärjungar, under det andra hafva omkring 500.
Med afseende härå har blifvit föreslaget, att vid talrikare besökta läroverk 2:ne gymnastiklärare skulle antagas, men då i sådant fall ett ungefärligt lärjungeantal måste fastställas såsom den gräns, vid hvilken en biträdande lärare vore att anse såsom behöflig, så måste det kunna inträffa, att af läroverk, mellan hvilkas lärjungeantal skillnaden vore ganska obetydlig, det ena hade tvänne gymnastiklärare, det andra blott en enda, således att den ordinarie gymnastikläraren skulle på det ena stället hafva nära dubbelt så dryg tjenstgöring som på det andra, oaktadt aflöningen för båda vore densamma.
På det alltså billighetens fordringar må kunna i möjligaste mån tillfredsställas, synes det lämpligt att arfvodet närmare rättas efter de med tjensten förenade åligganden, följaktligen att, om ett visst lönebelopp bestämmes under förutsättning af ett antal af omkring 200 lärjungar, medel derutöfver finnas att tillgå för gymnastikundervisnings bekostande vid läroverk, der lärjungarnas antal i betydligare mån öfverstiger det nyss nämnda, och hvarest således särskildt förfogande i afseende derå kan erfordras.
Om således, i följd af hvad ofvan blifvit anfördt, en förhöjning i gymnastiklärarnes arfvoden må anses vara af behofvet påkallad, så torde det afsedda ändamålet, att förekomma brist på kompetente sökande till dessa befattningar, säkrast uppnås derigenom, att redan första lönegraden bestämmes till ett belopp något öfverstigande den hittills .varande andra, hvaremot, i stället för tre lönegrader, två sådana torde göra tillfyllest, och tjenstgöringstiden för uppllyttning i den sednare af dessa böra bestämmas till 10 år.
Prat. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Åfd. 8 Haft. 5 5 4 Bil. JK 7 d) till Kongl. Majtts Nåd.
Prop. JK 1. om Statsverket 1SC2.
Jag får derföre i underdånighet hemställa, det Eders Kongl.
Majit täcktes hos Rikets Ständer föreslå, dels att arfvodet för gymnastiklärare vid högre fullständiga läroverk må bestämmas lill 800 Rdr, att efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring
Iiöjas till 1200 Rdr, och dels att ett lämpligt belopp må anvisas till extra arfvoden för gymnastiklärare vid de läroverk, der lärjungarnas antal i betydligare mån öfverstiger 200.
Då, enligt ofvan omförmälda beräkning, Iivari arfvodena för gymnastiklärare vid samtliga högre elementarläroverken jemväl upptagits, dessa arfvoden vid de fullständiga läroverken, enligt hittills gällande grunder, utgöra 14,000 Rdr för år 1804, 16.230
Rdr för år 1865 och 17,250 Rdr för år 1866, men, enligt hvad nu blifvit i underdånighet föreslaget, skulle uppgå för år 1864 til!
20,800 Rdr och lör bvarldera af åren 1865 och 1866 till 21,200 Rdr, samt således summan af de sednare för ifrågavarande tre år öfversliger summan of de förra med 15,200 IIdr eller med 5,066
Rdr 67 öre för hvarje år, hvartill kommer, under förutsättning alt Nyköpings och Halmstads skolor blifva till fullständiga elementarläroverk utvidgade, ett förhöjdt arfvode af 400
Rdr vid det förra och eli nytt arfvode af 800 Rdr vid det sednare, så utgör den i följd häraf crfoideriiga förhöjningen i det belopp, sorn till sådana arfvoden vid de fullständiga läroverken annars skulle utgått, 6,266
Rdr 67 öre årligen; och beträffande det belopp, som kan komma alt tagas i anspråk till extra gymnastiklärare-arfvoden vid läroverk med mera än 200 lärjungar, synes, med ledning af det nuvarande antalet lärjungar vid dessa läroverk, till sådana arfvoden erfordras ett belopp af åtminstone 7000 Rdr
Äfven vid de på rcallinien fullständiga läroverken lärer en förhöjning i det vanliga gymnastiklärare-arfvodet böra ega rum, och torde i sådant hänseende, i likhet med hvad som för de fullständiga läroverken blifvit föreslaget, lönegraderna böra vara 2, den lägre å 600 Rdr samt den högre, i hvilken uppfattning först efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring borde ske, å 900 Rdr; och hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t mätte af Rikets Ständer äska det för ifrågavarande förhöjning erforderliga anslag, uppgående under åren 1864, 1865 och 1866 till en sammanlagd summa af 400
Rdr årligen för läroverken i Hudiksvall, Westervik och Helsingborg, samt dessutom för Luleå läroverk, som enligt hvad ofvan blifvit anförd t, redan hunnit den utveckling, alt skolan efter ali sannolikhet före nästkommande slatsregieringsperiod erhållit sitt fiireskrifna omfång, ett nytt arfvode af ofvan antydda belopp, eller 600 Rdr årligen.
Det vid sistlidne riksdag anvisade anslog till arfvoden för gymnastiklärare vid de lägre elementarläroverken, 9000 Rdr, har under innevarande slatsregieringsperiod varit sålunda fördeladt, att ifrågavarande lärare vid 5-kiassiga läroverk åtnjutit 25q
Rdr, vid de 5-klassiga skolorna 200, och vid de 2-klassiga 150
Rdr årligen
Vid manga läroverk hafva emellertid dessa tjenstår stålt lediga eller måst genom vi - Bil.
M 7 d) lill Kongl. Majit* Nåd.
Prop. JM 1, om Statsverket IS62.
55 karier uppehållas. och torde alltså en lämplig förhöjning i nämnde belopp vara lika mycket af omtanka för läroverken som af billigheten påkallad.
Mod afseende härå anser jag mig böra föreslå, alt arfvodet vid de 5-klassiga skolorna höjes till 500 Rdr. samt vid de 3- och 2-klassiga lill 300 Iidr, för år räknadt, och hemställer jag derföre, — enär, und r förutsättning alt Halmstads läroverk uppflyttas bland de fullständiga och skolorna i Landskrona och Christinehamn utvidgas till 5-klassiga, enligt ofvan angifna grunder till arfvoden åt meranämndc öfningslärare vid dc lägre elementarläroverken skulle erfordras ett belopp af 15,700 Rdr. —- alt Eders Kongl.
Majit täcktes göra nådig framställning om höjande af det nuvarande anslaget med ett belopp af 6,700 Rdr. 1 afseende å arfvodena för öfrige öfningslärare har jag ingen annan ändring
Anslag till att föreslå, än att arfvode af -400
Rdr må anvisas åt en lärare i musik och sång vid Luleå elementarläroverk, och att, under förutsättning att Nyköpings och Halm- voilen ät ölstads läroverk blifva utvidgade, en arfvodesförhöjning af 100
Rdr vid det förra och ett' nytt arfvode å 500 Rdr vid det sednare läroverket årligen må för hvardera af i teckning. lärarne i musik och sång samt i teckning ä stat uppföras; utgörande behofvet i dessa hänseenden tillsammans 1,600 Rdr.
Med hänseende dertill alt, innan'den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade Om Ifineturtutvidgning af de liesta elementarläroverk i riket trädde i verkställighet, de ordinarie ^Ikarfa-ulvh lärarnas antal vid åtskilliga af do större läroverken under en längre tid varit alldeles lärare enligt otillräckligt för undervisningens uppehållande och i följd deraf särskilda extra lärare ^'r^tomfär oller så kallade duplikanter måst antagas, hvilka emot en ringa ersättning, vanligen extra lärare 240 Rdr Banko för är räknadt, under dera år haft enahanda undervisningsskyldighet °Ckanter^' som de ordinarie lärarne, funno Rikets sednast församlade Ständer, uppå derom gjord framställning, skäligt medgifva, alt de lärare, som under längre tid än feni år före verkställigheten af nämnde läroverks-reglering varit anställda såsom extra lärare eller duplikanter med tjänstgöringsskyldighet af ofvan omförmälda beskaffenhet, och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, berättigades att från och med år 1861 såsom grund för högre lönetur beräkna sig till godo jemväl det anta! afslutado läseår öfver fern, som de på sådant sätt tjenstgjort.