Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 9ide punkten i af Herr von Rosen, Doktorerne Björkman och Gumcelius, samt Prostarne Lundblad och Berlin. 16 Stats-Liskottets Utlåtande, N:o 91.
Af herr Wedberg: ”Emot Stats-utskottets beslut, i afseende på det af postmedlen till statsverket ingående bidrag, hvarigenom
Utskottet bestämt den årliga nettobehållningen att upptagas till 115,000 r:dr, får jag mig reservera, enär jag anser denna utgift blifva alltför kännbar för postverket, som härigenom kommer att sakna tillgångar för tillvägabringande af förbättrade och i liera delar af riket högst behöfliga postkommunikations-anstalter, synnerligast då Utskottet tillika föreslagit, att det å Riksgälds-kontoret för nämnde verk hittills anvisade förslagsanslag af 10,000 r:dr, lör framtiden måtte upphöra.
Jag tillstyrker deremot bifall till hvad Kongl. Majit uti dess nådiga proposition äskat”.
Vid 13 punkten:
Af herr Norin.
Sjunde Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande, ]S:o 91* Sjunde Hufvudtiteln* Finans- dep ar temeritet.
Departements-chefen Bepartements-expedition Kammar-kollegium
Statskontoret med kronomagasinerna samt vågstaterna i Avesta och Fahlun . . .
Karta-sigillata-verket, löningar
Dito, omkostnader, förslagsanslag
Mynt- och kontrollverken, löningar Till myntets drilt Omkostnader för kontrollverket, förslagsanslag Kammar-rätten Öfver-intendents-embetet
Postverket (kontanta anslaget på förslag att af postmedlen direkte utgå . . . .
Tullverket (förslagsanslag att af tullmedlen direkte utgå) Jägeri-staten Lyshållning m. fl. utgifter för kronans hus i Stockholm, förslagsanslag . . . .
Byggnader och reparationer i Stockholm Byggnader och reparationer i landsorterna Magasins-byggnader i Stockholm Magasins-byggnader i landsorterna Städers friheter, förslagsanslag Transportkostnader m. m. för Statsverkets bcrgseffekter, förslagsanslag . . . .
Remisslage, förslagsanslag
Observations- och uppbörds-procenter, förslagsanslag Mantalsskrifnings-provision, förslagsanslag Tionde-profvare Restitutioner, förslagsanslag Rese- och traktaments-penningar, förslagsanslag
Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, förslagsanslag Extra utgifter Kongl, theatern • • Summa b:ko r:dr Afgår Återstår netto förhöjning Ofvanstående af Stats-utskottet föreslagne 1,749,950 r:dr utgöras af: Penningar ...
Indelda räntor, efter 1845 års riksstat Indeld spanmål, dito Oindeld dito, dito 1845 och följ. årens riksstat upptager penningar, indelda räntor samt indeld och oindeld spanmål. 7.000 15,024 39,288 42,642 3,613 56.000 7,428 8.000 2,300 49,384 10,314 450,279 800,000 10,601 4.000 30.000 36,593 2.000 8,000 29,806 5.000 3,500 10.000 10,500 543 4.000 1.000 17,782 35,000 6,000 1,705,600 1,725,263 23,640 939 108 32 32 16 32 31 Stats-utskottet föreslår. 7.000 15,024 39,288 42,642 3,516 70.000 7,428 8.000 2,300 49,384 10,543 485,279 800,000 10,601 4.000 30.000 36,593 2.000 8,000 29,806 2,000 3,500 10.000 10,500 543 4.000 1.000 20,000 31,000 6,000 1,749,950 1,749,950 32 32 16 32 31 Förhöjning.
14,000 229 35,000 2,218 51,447 7,097 44,350 97 3,000 4,000 7.097 7.097 stockholm 1848, hos J. A. Walldén. Stats-Utsk:s Ujlutande, IV.is 92 och 93. 1 JW »3.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Mars, kl. 7 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen åter remiss å utlåtandet, N:o 58. (I. A.) Stats-utskottets under n:o 58 afgifne utlåtande, i anledning af väckta motioner angående upphörande af och nedsättning i de vid egande-rättsoch åbo-ombyten å rusthålls- och båtsmans-rotehemman utgående afgifter till Wadstena krigsmanshus och amiralitets-krigsmanshus-kassorna, har från Bonde-ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt; men som, enligt aflåtne protokolls-utdrag, de trenne öfrige Riks-stånden bifallit ofvanberörda utlåtande, Ridderskapet och Adeln den 28 samt Preste- och Borgarestånden den 23 sistlidne Februari, hvadan, jemlikt 75 § riksdagsordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig icke kunna dermed taga vidare befattning.
Stockholm den 14 Mars 1848. jys »a.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Mars, kl. 7 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen åter re miss å utlåtandet, N'.o &1. (I. A.) Från Bonde-ståndet har Stäls-utskottet erhållit återremiss å sitt under n:o 61 afgifne utlåtande, i anledning af väckt motion angående uppluBih. till B.
Prof. 1847 & 1848 , 4 Sami. 1 Afl. 28 Haft. I i - Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 94'. tande af en kronan tillhörig lägenhet i Ronneby till plats för tingshus åt Medelstads härad; men som detta utlåtande blifvit af de trenne öfrige RiksStånden bifallet, nämligen af Ridderskapet och Adeln den 28 samt afPreste- och Borgare-stånden den a3 sistlidne Februari, hvadan, jemlikt § riksdags ordningen, förevarande ärende är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit den erhållne återremissen icke kunna till vidare åtgärd föranleda.
Stockholm den i4 Mars 1848. JW »4.
Ank. till Exd.
Utsk. den 15 Mars, kl. ¥ e. m.
Memorial, i anledning af erhållen äterremiss å utlåtandet, JY:o 72. (I. A) Bonde-ståndet har till Stats-utskottet återremitterat dess under n:o 72 afgifna utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående bidrag af salpeter-fonden för fyllande af tillfälliga statsbehof; men som detta utlåtande blifvit af de 3:ne öfriga Riks-stånden bifallet, nemligen af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet den 28 och af Preste-ståndet den 26 sistlidne Februari, hvadan ärendet följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 70 § riks dags-ordningen^ med detsamma taga vidare befattning.
Stockholm den 14 Mars 1848. Slats-Ulsk:s Utlåtande, N:o 95. JW »5.
Ank. lill Exp.-Utsk. deli 15 Ware, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj.ts nådiga skrifvelse, angående eftergift i arrendet för Mörrums krono-laxfiske i Blekinge Län. (I. A.) Hos Kongl. Majit har förre nämndemannen John Svensson, hvilken, ■enligt ett af Kongl. Kammar-kollegium den 22 Juli 1842 utfärdad t kontrakt, på arrende under sex år, räknadt från och med 1843 lill och med 1848, öfvertagit Mörrums krono-laxfiske i Mörrums socken och Listers härad af Blekinge län, emot en årlig afgift af 2,p5o r:dr banko, i underdånighet anhållit, alt, enär hans inkomster af herörda fiske under de fem åren 1843 —1847 skola utgjort allenast 7,688 rdr, men arrende-afgifterna för desse fem år uppgått till i4,75o r:dr, Kongl.
Majit täcktes af gunst och nåd medgifva sökanden att från statsverket återkomma, hvad han sålunda skulle hafva genom arrendet förlorat, eller 7,112 r:dr banko.
Efter det ej mindre Kongl.
Majlis befallningshafvande i nämnda län, än ock Kongl.
Kammar-kollegium, med anledning häraf, underdåniga utlåtanden afgifvit, dervid bland annat blifvit upplyst, att lill följd af det, uppå John Svenssons serskilda ansökning genom Kongl.
Majits nådiga bref den 23 Mars nästlidet år honom medgifna anstånd med erläggande af 1846 års arrendeafgift för ifrågavarande laxfiske, skulle hälften af nyssberörda afgift först inom 1847 års slut betalas, äfvensom 1847 ',rs arrendeafgift först vid uppbörds-årets slut lill betalning förfalla; har Kongl. Majit, som, på grund af hvad utred t och anfördt blifvit, dels angående de för meranämnde kronofiske tillförene erlagde vida lägre arrendesummor, dels ock beträffande samma kronofiskes betydligen förminskade afkastning, jemte inträffadt dröjsmål med Mörrums åns i 1 § af arrende-kontraktet om förmälda upprauddring, ansett billigt, alt sökanden förunnades någon eftergift af det 4 StatsAJtsk:s Utlåtande, N:o 95. dryga arrendebelopp, han sig åtagit, uti lill Stats-utskottet aflåten och under ri:o 69 uti i:a sami. i:a afd. af bihanget till Riks-ståndens protokoll intagen nådig skrifvelse, jemte öfverlemnande af de till målet hörande handlingar, behagat i nåder föreslå Rikets nu församlade Ständer att, med behjertande af John Svenssons genom besagde arrende iråkade bekymmersamma belägenhet, förunna honom den eftergift, att arrendeafgiften för nästlidet år, äfvensom för det nu löpande sista arrendeåret, blefve till hälften nedsatt, under förbindelse för John Svensson att fullgöra, hvad arrendekontraktet i öfrigt stadgar.
De handlingar, hvilka blifvit den nådiga skrifvelsen bifogade, innehålla bland annat, att, i afseende på den omnämnde uppmuddringen af Mörrums å, kronan dertill icke förbundit sig annorledes, än att, såsom orden lyda i i § af förrberörda arrende-kontrakt, åt John Svensson upplåtes på arrende under sex år ''Mörrums laxfiske jemte dertill hörande egor och fiskevatten, med all den rätt, Kongl. Maj:ls nådiga dom af den 16 Juni 1794 utsätter samt Kongl.
Maj:t och kronan nu lagligen tillkomma kan eller under arrendetiden genom beslut i serskilda frågor och deribland angående uppmuddring af utloppet i Mörrums å varder bestämd’; att Öfverdirektören A. E. von Sydow, efter i Maj månad 1834 anställd undersökning, uti deröfver afgifvet betänkande, anfört: att Mörrums-åns utlopp vore uppgrundadt
Lill 3 fots djup; att emellan 7 fots djup i ån ofvanför denna bank och 7 fot i hafsviken utanför, vore afståndet 600 alnar, af hvilken sträckning den 4 oc^ derunder varande banken upptoge 180 al nar och stängde hela det 600 alnar breda utloppet emellan Ekholmen och östra landet; att uppgrundningsämnet bestode till slörsta delen af sågspån och något sand och syntes med hvarje år ökas i mängd; att delta härledde sig från de många sågar, hvilka i sednare tider blifvit anlagde längs upp åt ån och den rådande försummelsen att i så kallade spånkistor upphemta och i land föra sågspånen, hvilka till det mesta nedfölle i strömmen och följde densamma ut till hafsbandet, der de af sjögången hindrades i sitt lopp och sjönko, uppblandade med sand och gytja, hvarefter ytan af denna massa genom sjösqvalpet så sammanpackades, att följande årets vårflod icke förmådde utskära den; att denna uppgrundning haft det menligaste inflytande både på kronans och enskildes fisken uti ån och i granskapet af dess utlopp; alt, genom sjögångens stampning på banken under sydliga och östliga vindar, laxen afskräcktes ifrån att, enligt sin drift, gå upp i ån, utom vid hög flod, utan vände i stället om till hafvet: Stats-Utskss Utlåtande, N:o 95. 5 att dessutom denna, så väl som andra fisksarter, afskydde de förruttnade sågspånen, hvaraf både ån samt närbelägna vikar och uddar vore uppfylLda, och slutligen att, då härtill komme, att vrakfiske — ett slags fiske me! flytande nät i öppna sjön — nu allmänt bedrefves från Hanö in i Listersviken, hvarvid en myckenhet lax fångades, men måhända ännu större mängd från viken bortskrämdes, blefve det naturligt, att fiskfångsten i ån komme att fortfarande aftaga och framdeles gifva liten eller ingen inkomst.
Angående beloppet af den inkomst, som af detta kronofiske till staten ingått under tidrymden från och med 1794 till och med 1842 inhemtas af Kongl. Kammar-kollegii i ämnet afgifna utlåtande, att arrendet utgjort för åren 1794 till och med 1800 rtdr 1,702: — „ 1801 — — 1806 „ 2,215: — „ 1807 — — 1812 „ 1,401: — „ 1813 — — 1818 „ i,o52: — „ 1819 — — 1824 „ i,4oo: — „ 1825 — — i83o ,, 2,o33: 16. „ 1831 — — i836 „ 1,420: — „ 1837 — — 1842 „ 2,002: — och sålunda under hvarje af dessa tidrymder mindre, än hvad Jolm Svensson utfäst sig i arrende erlägga.
Med intyg från så väl förre arrendatorn af detta kronolaxfiske, som domaren i orten har John Svensson ådagalagt, att han, i anseende till minskad och saknad laxfångst, gjort stora förluster på ifrågavarande arrende, för hvars afbördanJe han måste uppoffra nästan all sin egendom; och har ej mindre Konungens befallningshafvande i länet i underdånighet tillstyrkt, att John Svensson måtte dels förunnas eftergift af halfva arrendet för år 1847 och dels medgifvas rättighet att frånträda arrendet för innevarande år 1848, utan någon skyldighet för honom alt godtgöra den förlust, som genom erhållande af en möjligen lägre arrendeskilling kunde för samma år för kronan uppkomma, än äfven Kongl. Kammar-kollegium, som funnit John Svensson hafva utfäst högre arrende än, med hänsigt till fiskets beskaffenhet, varit lämpligt, ansett honom böra komma i åtnjutande af någon lindring, mer, med afseende på omöjligheten att, i händelse han skulle få, på sätt Konungens befallningshafvande föreslagit, frånträda arrendet för innevarande år, medhinna fiskets utarrenderande för samma tid, i underdånighet hemställt, att John Svensson mätte tillåtas att fisket under sistnämn - 6 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 95. de år utan all afgift begagna, med förbindelse att i öfrigt uppfylla, hvad arrendekontraktet stadgarne.
Detta med hvad mera handlingarne innehålla, har Utskottet i öfvervägande tagit; och om än emot John Svensson kan anmärkas, att han, genom åtagande af ett arrende, vida öfverstigande det belopp, som någonsin tillförene blifvit erlagdt för detta kronolaxfiske, om hvars beskaffenhet han icke bort, enligt hvad handlingarne föranleda, sakna kännedom om, han sjelf varit vållande till de förluster, honom såsom arrendator drabbat, borde han likväl vid det höga arrendets erbjudande icke saknat anledning att taga i beräkning den förbättring, laxfisket skulle tillskyndas genom uppmuddring af Mörrums-åns utlopp, hvars uppgrundning måste vara i hög grad menlig för de i ån inrättade laxfisken, men hvilken uppmuddring, ehuru i arrende-kontraktet liksom förespeglad, ändock hittills uteblifvit, anser Utskottet, då John Svensson3 med uppoffring af nästan hela sin egendom måst vidkännas följderna af sitt mindre välbetänkta arrende-anbud, det vara med billighet öfverensstämmande, alt staten heldre afslår någon för densamma ringa fördel, än genom utkräfvande till fullo af sin på arrende-kontraktet grundade rättighet, bringar en enskild uti betryck och armod, hvadan Utskottet tillstyrker Rikets Ständers bifall lill hvad Kongl.
Majit uti förevarande nådiga skrifvelse täckts föreslå, eller att arrende-afgiften af Mörrums kronolaxfiske för nästlidet år 1847 äfvensom för det nu löpande sisla arrende-året blifver till hälften nedsatt, under förbindelse för arrendatorn, att fullgöra hvad arrende-kontraktet i öfrigt stadgar.
Reservation : Af Riksdagsfullmäktigen Nils Strindlund från Westernorrlands län: ”Emot Högloft.
Utskottets beslut i frågan, rörande eftergift af arrendet för laxfisket i Mörrums ström, får jag mig reservera. Stats-Vtsk:s Utlåtande, N:o 96.
Då det är af vederbörande auktoriteter styrkt och erkändt, att arrendatorn John Svensson i Mörrum, Blekinge län, genom ifrågavarande arrendes utkräfvande blifvit bragt, ifrån att vara en burgen bonde, till en tiggare, för att till staten fullgöra sin pligt såsom arrendator, och det af Högloft.
Stats-utskottet eftergifne ett års arrende icke gifver arrendatorn den fördel, alt han i ringaste mån till sin ställning annorlunda blifver förbättrad, än att hans borgesmän blifva skadeslöse, sedan all John Svenssons egendom blifvit medtagen och John Svenssons, med hustru och barn, välfärd är förlorad och såsom ett statens offer för framtiden, utan att sig emot staten hafva förbrulit vidare, än verkat till ett förmånligt arrende för Mörrums laxfiske.
Jag hade derföre trott, att Stats-utskottet bort föreslå Rikets Ständer alt eftergifva arrendet för ett år, utöfver hvad Stats-utskottet tillstyrkt.
Desse då uppkomne 2,g5o r:dr blefve, för en gång erhållne, ett medel för denna familj att kunna för framtiden skyddas för det elände, som nödvändigt måste den öfvergå.
Jag har med min röst så många gånger bidragit till andra familjers hjelp, som slått i förlägenhet, och jag tror Riks-stånden borde äfven bidraga till denne John Svenssons billiga anspråk på statens barmhertighet, då staten ensamt, dock på ett lagligt sätt, fått satt sig i besittning af all John Svenssons förmögenhet.” Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Mars, kl. 7 e. ra.
Utlåtande, i anledning af Kongl. MajUs Nådiga Proposition, angående upplåtande åt Ultuna Landtbr uks-m st itut af kronoparken Lilla Djurgården.
(I. A.) Från samtlige Riks-stånden har Stats-utskottet erhållit remiss å högstberörde nådiga proposition (n:o 35 uti usta sami. irsta afdeln. af bihanget till Riks-ståndens protokoll) hvarutinnan tillkännagifves, hurusom, i sammanhang med öfverlemnande af underdånigt förslag till stadgar för ett lillämnadt Landlbruks-institut på Ultuna kungsladugård i Bondkyrko och Danmarks 8 Stats-Utsk:* Utlåtande, Av o 96, socknar samt Uleråkers och Waxala härader af Upsala län, kommitterade för organisationen af nämnde institut förmält det vara af vigt, att institutet finge åt sig upplåten kronoparken Lilla Djurgården, innehållande endast iox tunneland a5 kappland och enligt den sednast, år 1816, öfver Ulltuna kungsladugård uppgjorda kai tebeskrifning inberäknad i kungsladugårdens areal samt till en del omsluten af densammas egor; och skulle genom upplåtelse af berörde kronopark, hvilken i medeltal lemnat skogsplanteringskassan en årlig inkomst af endast 9 r:dr 9 sk. 10 rst., institutets vedbehof, utan kostnad, till en del kunna erhållas, undervisning å tjenliga Lider der lemnäs i skogshushållning och trädplantering, samt äfven bete vara att tillgå, hvilket förmodades blifva så mycket behöfligare, som det under arrendeåren medgifna betet å kronoparken Åsen sannolikt komme att, efter arrendets slut, upphöra.
Majit, som Öfver denna kommitterades underdåniga framställning inhemtat utlåtanden af t. f. Chefen för skogsinstitutet, Kongl.
Majits befallningshafvande i ”Upsala län samt Kongl. Kammar-kollegium, har, med afseende å det vid Ulltuna kungsladugård anlagda landtbruksr-instituts framtida verksamhet och förkofran, funnit det vara af vigt, att, genom tilldelande af nödig skogsmark, institutet erhölle tillgång på vedbrand samt bete, äfvensom att för de derstädes anställde'elever bereddes ökadl tillfäll* att praktiskt inhemta kännedom i skogshushållning och trädplantering m. m., och fördenskull, Samt enär kronoparken Lilla Djurgården vore för aflijelpande af dessa behof serdeles lämplig, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att berörde kronopark måtte, för den tid Ulltuna kungsladugård vore till landtbruksinstitut upplåten, till institutets disposition för ofvanomförmäldta ändamål öfverlemnas, under vilkor, att parken blefve skött efter den år 1840 uppgjorda och stadfästade hushållningsplan samt att den derifrån, genom försäljning af 21 famnar virke årligen, till skogsplanterings-kassan ingående inkomst utaf institutet, efter markegångspris, nämnde kassa ersattes Efter tagen kännedom af den utaf skogsinstitutet granskade och af Kongl Kammar-kollegium godkända hushållningsplan för meranämnda kronopark, hvars skogbärande och till skogsbörd, medelst plantering af lärkträd samt granplantor, tjenliga del utgör 96 tunnland 16 5/10 kappland* äfvensom af öfrige till målet hörande handlingar, får Utskottet anföra, att, då den ifrågaställda upplåtelsen till Ulltuna landtbruks-institut af berörda skogspark, Stats-Utsk:s Ut lutande, 'Y:o 97. 9 skogspark, hvarigenom institutet erhölle tillgång på vedbrand och bete, samt ökadt tillfälle bereddes för derstädes anställde elever alt praktiskt inhemta kunskap äfven i skogshushållning, skulle befrämja detta instituts framtida verksamhet och förkofran, anser Utskottet den, till vinnande af omförmäldte ändamål, af Kongl. Maj:t i nåder föreslagna upplåtelsen af kronoparken Lilla Djurgården lämpligen böra af Rikets Ständer medgifvas, under vilkor, stt parken må, oansedt institutets fortgång kunna från kungsladugården skiljas och af Kongl. Maj:t disponeras, i händelse samma park af en eller annan orsak finnes vara för kronan behöflig; alt parken skötes i öfverens stämmelse med den år 1840 uppgjorda och stadfästade hushållningsplan, äfvensom de föreskrifter, hvilka ytterligare kunna varda meddelade, och hvaröfver Kongl.
Maj:ts befallningshafvande samt jägeribetjeningen böra hålla tillsyn; att alla omkostnader i och för parkens vård samt slängselhållning omkring densamma af institutet allena bekostas; samt att institutet årligen ersätter skogsplanteringskassan värdet, efter markegångspris, af de 21 famnar virke, 60m från ifrågavarande park hitintills blifvit för nämnde kassas räkning försålde; och finner således Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att, under ofvannämnde vilkor för upplåtandet åt Ulltuna landtbruks institut af kronoparken Lilla Djurgården, lemna bifall till hvad Kongl. Maj:t uti den nådiga Pro positionen föreslagit.
Stockholm den 14 Mars 1848, : JW 97. ■ jAnk. till Exp.-Utsk. d. 15 Mars, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner angående nedsättning i det bidrag, som af Landshöfdingen i bVermlands
Län årligen erlägges till ränta å och amortissement af Landshöfdinge-ackordet.
(T. A.) Stats-Utskottel har till behandling fått emottaga serskilda remitterade motioner, väckte hos Ridderskapet och Adeln af Friherre Cederström, Claes Bih, till /?
Prot. 1847 & 1848, 4 Sami. 1 A/d. 28 Höft. 2 10 Slats-Llsk:s, Utlåtande, 7T;p 97.
Rudolph, hos Borgare-ståndet af Herr A.
Gullström och hos Bonde-ståndet af Riksdagsfullmäktige», förre vice Talmannen Pehr Eriksson från Wermlands Län ; uti hvilka motioner hufvudsakligen blifvit anfördi, att då Rikets Ständer vid 184?-och 1841 årens Riksdag beslutat landshöfdinge-ackordenas inlösande med vilkor att 6 procents ränta å den summa, som i ackord blifvit utbetald, skulle årligen af lönerne vid de landshöfdingebefattningar, sorn från ackord befriades, till statsverket ingå, intill dess den förskjutna summan med 4 procents, ränta derå, blifvit godtgjord, hade vid tillämpningen af detta till syftning och allmänna verkningar förtjenstfull» och gagnelig», beslut, det missförhållande inträffat, att åtskilliga landshöfding.!!' med ringare löneinkomster finge gälda högre ränte- och amorlissementsbelopp än andre, som innehade större löner; att det högsta af dylika ackorder, sorn genom Rikets Sländers beslut blifvit inlöste, vore det, som med 20,000 r;dr banko vidhäftade landshöfdingebefättningen i förenämnde län, — ett ackord serdeles drygt och betungande i förhållande till landshöfdingelönen derstädes, utgörande 5,000 r:dr banko, hvaraf nuvarande innehafvare» måste vidkännas, till ränte- och kapital-afbetalning å ett ackord, som icke han utan företrädareh i embetet både utfästat och återbekommit, en årlig utbetalning af 1,200 r:dr, eller nära fjerdedelen af hela lönen —; att återstoden deraf hvarken vore tillräcklig för landshöfdingens utkomst eller motsvarade embetets vigt och dermed förenade ansvar, hvadan embetets utöfning. förknippad med kostamma resor i det vidsträckta länet, kräfde enskilda uppoffringar, dem samhället likväl icke borde ålägga en embetsman, på hvars nit och mödor, till det allmännas tjenst och gagn, anspråken voro så stora och ständigt stigande, och att slutligen, om nu varande innehafvare» af landshöfdingeplatsen i Wermlands län, vid hvilkens tillträde löneafdraget till ackords-amortissementet tagit sin början, skulle under en tidsföljd af tillsammans några och tjugo år bibehålla nämnde befattning, blefve deraf en följd att han till kapital och ränta finge betala ackordssumman, till företrädarens och efterträdarens förmån, hvilket ej syntes med billighet förenligt.
För att afhjelpa det anmärkta missförhållandet och deraf uppkommande lidande för en embetsman, på hvars verksamhet det allmänna egde betydande fordringar samt enär staten måste tänkas hafva med sin åtgärd till landshöfdinge-ackordernas inlösande åsyftat icke blott en enstaka fördel för de då varande eller afgående landshöfdingarne, utan ackordernas för-. svinnande förmedelst en, efter hvad man ville och sökte åstadkomma, bil - Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 97.