Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag känner ej, och om jag än kände, kunde jag likväl ej med fulla skäl bestyrka, livad som gifvit första anledningen till den ifrågavarande penninge-oreda och dermed förknippad agiotage, h orin od * Dm 17 Juli. modligen hafva händelser inträffat, som sa'te
Directionen i obehaglig nödvändighet , att för Discont-röredsens upprätthällande vidtaga den utväg, att i stället for Assignationér på Banken, utläria egna förskrifningär , ställde på 3 månaders återbetalning.
Men ehuru, som sagdt är, jag icke yrkar något i laglig ordning anställdt åtal, synes det vara mig håde billigt och rättvist, att denna allmänt öfverklagade oordning hos Kongl- Majrt i underdånighet anmäles, på det ett sådant tillägg må göras uti det den Februari 1803 utfärdade .Reglemente , att misstag om utlånings-sättet ina kunna nu och framgent förekom mas* Hvad slutligen angår den 3telje f agans besvarande , huru den uppkomna penn inge-oredan säkast kart afhjelpas; så anser jag det af Högh Banco-Utskottet redan föreslagne expedient vara härtill högst bidragande, nemligen att de utelöpande tre procents förskrifningär småningom indragas, utan kännbar rubbning i ortens Fenninge rörelse, 3a att nämnde sedlar efter 18 månaders förlopp ej mera finnes utelöpande.
För att kunna Verkställa detta, lärer det äfven blifva högst nödvändigt, att Maljnö Discont, mot erfor ierlig säkerhet, erhåller en ökad Assignauonsrätt på Banken, till så stor summa, sorn pröfvas nödigt för det ifråga varande ändamål; — om ej dessa expedienter vidtagas, befarar jag med mycket skäl, att flera hundrade oskyldiga Medborgare blifva genom tätt på hvarandra följande utmätningar i laglig form tetaliier ruinerade, Den 17 Juli. rade, hvilket erfarenheten, tyvärr, redan tille» början allt för mycket besannat.
Utlåtande till Håglofl.
Banco■ Utskottets Frotoccll den 30 Juni 1815, af Herr Lectorn och Frosten Frö - Sedan fran Biks-Stånden , med anledning af deruti gjorda anmärkningar vid BanCo-Utskottets afgifna Betänkande öfver Malmö Discont, det samma jemte anmärkningarna blifvit till vederbörligt ställe återremitteradt och nu å nyo i detta Höglofl.
Utskott förekommer, torde tillåtas mig att i korthet få yttra:
Flera af tie bifogade anrnarknin^arne yrka bestämdt Actor Publicus eller Fiscalisk Actions i enlighet ined hvad jag förut i denna sak haft äran anföra.
Andra förmoda att Banco-Utskottet har förfarit alldeles för strängt mot Malmö D iscont Di rection, som efter deras tro och försäkran' af Patriotism och nit oell välvilja för det allmänna verkställt sin fondlösa penninge skapelse , hvilket äfven den ädelmodige presenten af 30.00
B:dr Banco till Malmö fattiga, i deras tanka, ovederläggligen bevisar, och påstå åtmindstone att Banco-Uiskottet skall ordentligen låta
Directionen förklara sig , emedan ett motsatt för - Ex ProtocoIIo G, Helsingius. hållan i6q&
Den 17 Juli, hållande' skulle tö^ mycket strida emot deras känsla af rättvisa och allmänt foljda principer.
Ett helt Riks-Stånl deremot har knappt velat låta öfvertyga sig, att bifalla åierretniss och gjorde det icke förr* än en af Di röet Jonens i Ståndet närvarande Ledamot högtidligen försäkrade, att om åierretniss beviljades, skulle ingen 3 p ocenlssedel mer utgifvas.
En annan åter af anmärkningarna innehåller deta besynnerligheten , att setlin en ryslig målning i ness förra del framställes, och de olägenheter och verkliga olyckor, som detta laglösa penninge lån-systeine i hela sin vidd åstadkommit för den beklagansvärda provins, der denna Discont varit etablerad, oell som, i hopp om lindring, der sökt och fått ett trodt ternporairt läkemedel, men fann i stället ett frätande gift, som långsamt dock säkert förstör dess sista lifskraft , L den an 'ra perioden användes sorn Directionfens försvar samma Lagstridiga åtgärd, hvars verkningar nysä förut blifvit tecknade i så fruktansvärd dag.
Jag har med uppmä ksarnhet genomläst a! la d essa anmärkningar, för att göra 111 ig redo för deras mer eller mindre grundlighet, och tued billigt misstroende till min förut af saken hafde åsigt, der sökt och väntat skäl till en förändrad öfvertygelse, hvilka, jag. erkänner det upprigtigt, jag med yttersta glädje skulle emottagit och med lika sann glädje då medgifvit, att jag förut sett och dömt origtigt.
Nu deremot har jag af allt hvad i denna sak blifvit sagdt och skrifven, endast hämtat de starkaste anledningar* att bibehålla den öfvertygelse om olaglighet, som Den 17 Julli Söm åtföljt
Directiönens tilltagsna handling och nödvändigheten , att derom anställa ert undersökning för att finna* i hvad mer eller mindre mån
Directionen kan hafva deltagit i de olyckliga verkningarna af sitt vänskäpsfuliä bistånd mot de penninge* nödsiällte, hvilken undersökning må hända ock då så mycket bättre utfaller tilldess fördel.
Jag tycker tili och med, om jag vöre Ledamot af Directionen, skulle jag, med den känsla af rena afsigter, som hvar och en af dem Säkert äger, långt ifrån att motsäga sjelf Ifrigast påyrka en undersökning, på det jag mätte öfvertyga icke allenast Banco-Utskottet, utan hela Verlden , särdeles provinsen Skåne , att dessa Steg, jag vidtagit 1 penningé-vägen, varit oskyldige, laglige och bidragande ensamt att frälsa slstnämde Landskap frän Undergång och förstöring, sorn oundvikligen skolat följa, i fall jag icke så hastigt kommit med den värderade och beräknade llödhjelpen.
Men att Banco-Utskottet, Söm några velat i förhand, skulle förfråga sig, och, sorn det heter, höra Directionen, Vöre att förvandla Utskottet till en Domstol , Som agde ätt iakttaga älla Lägens formelia föreskrifter
Och processa med den, sotn ännu icke blifvit stärnd.
Det kan aldrig blifva Bänco-UtSkottéts skyldighet, Och matte aldrig kunna passa .Riksens Ständer.
Bättöo-Utskottet har fullgjort sin pligt, då det hos sina Principaler anmält ett missbruk af deras åt en Corporation témiiade privilegium, då det sagt, att detta missbruk är äf den att, att Banco-Utsköttet tror det förtjena en Undersöknings men det har aldrig upp haft sig Och kart aldrig 5 :te Bandet* SU3< 5X4. tipp - 1698 Den 17 Juli. upphäfva sig till
Domare, och ge i förhand ett utslag på undersökningen, lika litet som jag tror, det behöfver fråga Malmö Discont-Direction om de med misshag skulle anse en slik anmälan.
Dessutom har ju nu ändtligen
Direction blifvit hörd, och fått förklara sig genom de frågor och svar, som Herr BancoCommissarien Brakel, tillförordnad Revisor i Malmö, insändt, och hvilka äro så fullständiga och gifva sådana upplysningar , att den varmaste vän af DiscontSystemet der måste se och medgifva] begångna missbruk och olagligheter.
Jag anhåller derföre, att nämnde Revisors berättelse måtte få medfölja till Riksens Höglofl.
Ständer, tillika med Herr Professoren Munck af Rosenschölds Betänkande, hvilka bägge så fullständigt upplysa olaglighetens sammanhang, att ingen tvekan mer är öfrig.
Tillika önskar jag för min del, i öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, underdånig anhållan hos Konungen måtte ske, om tillförordnande af Actor Publicus, på det en ordentlig och i Daga tiäg anställd undersökning må för sig gå, hvarigenom ensamt
Direc» tionen kan rättfärdigas, öfvertygelse öfver allt vinnas, och derigenom undvikas hela den onödiga massan af å ena sidan harmfulla utfall öfver missbrukade Privilegiers vanhelgd, och å den andra, varma men till utseendet sofistiska sentencer till försvar af vänners iråkade nöd.
En hel annan sak är med sjelfva Provinsen och dess betryckta invånare, de förtjena af Riksens Ständer allt det behjertande, som olyckliga Medborgare hafva rätt att vänta af sina försam»; - Den 17 Juli. 1699 samlade Riks-Ombud.
De fästa Uppmärksamma blickar på våra åtgärder, och kunna icke förmoda att Vi, genom förhastade irld agningarj viL ja störta dem i elände och förtviflan Derföre har Banco Utskottet redan förut tillstyrkt varsamhet, och föreslagit så lang tid, att 6 omsättningar hinna verkställas, under det att på samma gång möjlighet till Lån på Fastigheter beredas och öppnas till den förstörda O Harens undsättning, Kunde derjemte den befallning meddelas
Directiotien, att äfven innan förfallotiden mottaga sina på 3 månader utgifna 3 procentssedlar, skulle tilläfventyrs deraf också någon lindring ske, i fall ej förfallotiden desto förr på dem alla samfält inträffar.
Ex Protocollo Gi Helsin gilis.
Utlåtande till Håglöf. Banco-Utskottets P rot o coll, den 30 Juni 1815, af Herr Kongl. Hof-Predikanten och Prosten Thyselius.
Lika med Herr Bisköppen m. m.
Doctöt Almqvist, anser jag Malmö Discont-Direction icke mer än andra Gäldenärer kunna åläggas, att annorlunda än i den mårr de förfalla, såsom Confant emottaga sina å viss tid ställde Skuldsedlar.
Jag har ännu ej funnit skäl , att förändra min tanka angående anledningen till första utgifyandet deraf, hvilken, efter hvad jag förmodar - 1700 Den 17 Juli. clar varit mindskningen af egna tillgångar och ortens stigande Lånebehof, anser således ingen publik Actor böra begäras, ingen judiciel åtalan, yrkas — men väl, då Discont-Directionen icke iakttagit den nödiga varsamhet densamma så ovilkorligen ålegat^ så väl i anseende till utgifvandet af dessa sedlar, som ännu mer genom Lånens hopande utöfver Reglementets föreskrift på några få händer, till den grad att 20 personer kommit att få Lån ända lill en half million R:dr, utan att på flera af dessa Lån, som for 5 ä 6 år sedan tillkommit, ens på sista året någon afbetalning derå ägt rum, Rikets Höglofl.
Ständer härom böra underrättas, som icke lära underlåta, att till oredans hämmande foga de anstalter som pröfvas nödiga, önskande jag, att, till underlättnad af Landets behof, antingen omsättningen utsträckes till 10 terminer, som är slutet af år 1817, eller en ökad Discont-rätt i Banken , mot erbjuden renta och full säkerhet , varder Malmö Disoont-Direction beviljad, under sådana vilkor till dess
Debitorers förmån, att deras bestånd så mycket möjligt är tryggås.
Ex Protocollo G.
Helsingius* Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden d. 17 Julli Vördsamt Memorial!
I följd af de beslut, hvarigenom Höglofl, Ridderskapet och Adeln, Högv.
Prest-Ståndet och Ven 17 Juli. 1701 och Vallofl.
Borgare-Ståndet till Bag-Utskottet återremitterat frågan, om förändring uti UnderUornstolarnes samt Hof-Rätternas antal och or» ganisation , får Utskottet nu, i detta ämne, vördsamt meddela sitt ytterligare utlåtande.
De anmärkningar, som emot Utskottets förra Betänkande blifvit gjorda, hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln, åf Herr Grefve Mörner, Herr Friherre Boye, Herr Friherre Stjernstedt, samt Herrar af Klinteberg, Ekorn, Hummelhjelm och Bergensköld , hos Högv. Prest-Ståndet, af Herr Biskoppen Doctor Rosenstein, Herr Professorn Doctor Wijkman, jemte flera af Ståndets Ledamöter, som med dem instämt, och hos Vallöf]. Borgare Ståndet, af Herrar Lagmännen, vice Tälemannen Landberg, Nensén, Noreus, Nolleroth och Rönqvist, Herr Cornmerce-Rådet Nordlindh , Herrar Borgmästarne Kjellander , Norström och Ullberg samt Grosshandlaren Trass , sammanstämma deruti, att det skall vara lämpligast, att låta i frågavarande ämne hvila, till dess Lag-Comitéen hunnit utarbeta förslag till fullständig Rättegångs Ordning och detta förslag, genom trycket, varit till allmän granskning utgifvet; men särskildt hafva Herrar af Klinteberg och Hummelhjelm samt Herr Borgmästaren Kjellander ingått i hufvudsakliga anmärkningar mot förslaget.
Då Ustkottet nu öfver dessa anmärkningar hör sig yttra, torde det likväl tillåtas Utskottet, att utan förnyad vederläggning förbigå de skäl mot förevarande förslag, sorn redan förut varit anförde och dem Utskottet i förra Betänkandet tror 3 7°.? lien 17 Juli. tiar sig, pä tillräckliga grunder, hafva undan-» löjt, heldst dessa skäl icke, sä vidt Utskottet kan fin la, blifvit i cie med återremisserna följaktiga Memorial, genom några nya motiver be t fästade, utan endast upprepade med åsidosättani de af allt försök att vederlägga de motskäl Ut*- skottet i sitt Betänkande framställt.
Sådant är förhållandet med den nu åter yt? frade mening, att en lättad tillgång till
Domstolarna vore vådlig, emedan härndén, passionerna och trätlystnaden ej hade nödig tid att sansa sig.
Utskottet står fast vid den tanken; att härndén forlorat sitt valde, så snart den kommit under Dagens tygel : att det är just passionernas missledning från Ramhälls ordningen, som Lagen bör skynda att vätta, och att öfvertygelse!! om en säker och icke länge uteblifvande rättvisa är, efter alla tiders och alla Länders erfarenhet , det kraftigaste botemedel mot trätlystnadens utbrott.
Det har föröfrigt blifvit anmärkt , att ingen klagan varit spord öfver det uppehåll, .sorn vållas af tidslängden imellan Under-Domstolarnas Sessioner, hvarjemte Herr Borgmästaren Kjellander yttrat, att stadgandet i 1614 års Rättegångs* ordning, det tre Härads Ting skulle årligen hållas., O,tvifvelaktigt varit föranleda af de vigtigaste orsaker.
Om man icke lika, med Lag - Comitéen. antager, det föreskriften i nyss åberopade Rättegångs-ordning, att tre
Ting om året skulle hållas, eller att Härads Rätten borde sammanträda åtrninds: one eri gäng inom hvardera af de utstakade tienne årliga Tings Timar, på hvilka ett sammanträde i veckan förut skedt, blifvit gifven egent-.
Den 17 Juli. 17 0'j egentligen för att afhjelpa det stora förfall, hvari Lasjskipningen den tiden befanns och i hvilken ställning det var mycket nog, att få tre såkra Ting om året, sedan all ordentlighet i Sessio* nema nästan hade försvunnit; så lärer det blifva lika svårt, att utfinna någon giltig och, till bibehållande för alltid, antaglig princip för denna inskränkning i Härads-Rättens årliga Sessioner, som det torde ur en sådan princip låta förklara sig, att samma 1614 års Rättegångs-ordning stadgade, det Lagrnans-Ting kunde endast hvart tredje är förrättas.
Att detta sednare stadgandet inneburit ett verkligt misstag, synes nu mera vara utom all fråga; men 66 år förbigingn likväl, innan det fullkomligen insågs; och det rättades först genom Kongl. Brefvet den 25 Augusti 1680.
När man nu icke kunat undgå att finna, huru nödvändigt det blefve, i fall Lagmans-Rätterna skulle bibehållas, att återställa hvad de äldre Lagarne om dessa Rätters Sessioner innefatta, eller att Lagmans-Tingen , om så fordrades, borde flera gånger om året förrättas, tror Utskottet det häraf vara en icke otydligen anvisad consequence, att Härads-Rätternas Sessioner äfvenledes behöfde närmas till deras urgamla antal, och att det således åtmindstone ej vore förmycket, om,på sätt Utskottet föreslagit, ett Ting hölles i månaden,under de tvänne utstakadeRättegångstiderna.
Olägenheterha af de genom 1614 års Rättegångs-ordning inskränkta Sessionstider för Härads-Rätterna, hafva väl ej så uppenbart fallit i ögonen, som det stora uppehållet genom Lagmans Tingens förrättande endast hvart tredje år, hvarföre ock denna I7°4 Den 17 Juli, denna Rättegångsordning i afseende på Härads.»
Rätterna kommit att längre gälla; men att klagomål ofver långsamheten med Rättegångarna icke saknats, derom vittnar den redan på 1750-talet och således blott 20 år efter utfärdandet af 1734 års
Lag vidtagne anstalt, att genom en särskild påkallad Förkortnings - Commission låta utarbeta förslag till undantm jande af denna ofverklqgade långsamhet, och dessutom hafva redan för flera sr tillbaka tryckta skrifter utkommit, i hvilka uppmärksamhe.en blifvit riktad derhän, att i sjelfva inrättningen af Domstolarna och i de långa afbi otten af deras Sessioner, lage förnämsta hindret för Lagskipningens behöriga fortgång; men om ock denna egentliga orsak till dröjsmå» let icke af den stone allmänheten kunnat inses och uppgifvas, har likväl Utskottet föreställt sig, att när dess verkan, eller sjelfva långsamheten i I.agskipningen, länge utgjort ett tämligen ali-» mänt klagoamne, någon tvekan om beslutandet af en nödig förbättring lika litet borde äga rum i denria del, som i andra ämnen der Lag-för® ändringar, då de pröfvas lämpliga, antagas, oaktadt de icke annorlunda än genom enskilda motioner kommit i fråga.
Vid den föreslagna förändringen med Härads-Rätterna hafva Herr af Klinteberg och Hr Borgmästaren Kjellander anmärkt, att då blott ett Tingsställe gifves i hvarje
Domsaga, stöl sta delen af de Rättsökande finge lång väg dit» och följaktligen besvärades af alltför kostsamma resor; och Herr af Klinteberg har tillika erinrat, att Splenniteten vid Tings-förrättningarna ginge för - Den 17 Juli. 1705 förlorad, om
Tingen höllos oftare än tre gånger om året, emedan den aktning förrättningen inspirerar, då den bevistas af ett större antal Rättsökande, förloras vid ofta förnyade TingsStämmor med ganska fä, må hända oc^ inga Parter; äfvensom Herr af Klinteberg påmint, att i de orter, hvarest hvarje af de hittills haline Irenne Ting om året kunnat slutas på tre å fyra dagar, knappast något skulle blifva att göra, om Tingen ännu oftare inträffade.
Då man synes hysa så mycken fruktan för trätgirighetens tillväxt, genom Härads-Rättens tätare sammanträden, borde man deremot, i Tingsställets större aflägsenhet, snarare finna ett correctif, än någon ting skadligt, Atmindstone har Utskottet ej kunnat med denna fruktan förlika den farhåga, sora tillika blifvit yppad, att trist pä Parter skulle kunna nedsätta Tings-förrättningarnes solennitet, och brist pä Rättegångar göra Sessionen öfverflödig.
Utskottet, för sin del, är öfvertygadt, att några mils resa ej kan afhålla den , sorn har verkligt fog att utkräfva sin rätt, från begagnandet af denna lagliga förmån, men att äter ingen i otid, eller utan laga skäl, skall söka sig sak, då han icke utan besvär kan den Tora, All den högti lighet förrättningens vigt fordrar och Sorn hittills ägt rum, skall visserligen äfven hädanefter vara bibehållen, De tvänne Sessionerna , Vinter och Host, börjas med Gudstjenst; och Rättsökande komma dessa första Sessions* dagar troligen icke att saknas, då antalet af mål, efter feriernas förlopp, naturligtvis mäste vara stör» Den 17 Jidit större, än vid de påföljande månadernas Sessioner; och vid dessa sednare lärer högtidligheten Jeunna blifva ungefär densamma, sorn å de särskilta Bättegångs dagarna under nu varande Tingen.
Skulle ändteligen, vid någon månads Session, allsinga göromål inträffa, så ser Utskottet ej någon olägenhet deraf, att Sessionen då upphörer.
Vidare är det anmärkt, att Nämndemän från, alla Socknar i Domsagan borde vara tillstädes vid hvarje Session , för att kunna, i anledning af förekommande mål, lemna upplysningar, men att denna deras närvaro biefve för mycket hinderlig för deras Jordbruk, då Sessionerna oftare infalla.
Utskottet har redan förut sökt visa, att Nämnden icke kan vara särdeles mera besvärad af skyldigheten, att, på en eller annan dag , under de åtta Tings-månaderna, bivista HäradsBä ttens Sessioner framdeles, än den hittills varit , då Tingen inträffat trenne gångor om året, men räckt, på många ställen, flera veckor å rad.
Att Nämnd från de Socknar, som hafva saker vid Tinget, bör vara på stället, anser jemväl Utskottet nödigt; men då Stämnings tiden flera dagar före Tinget miste upphöra och Domaren således i förhand vet, från hvilka Socknar Nämnd tarfvas, är det lätt att föreskrifva, det Nämnden endast från' dessa Socknar bör kallas; hvarigenom de öfriga Socknarnes Nämndemän, hvilkas närvaro ej är behöflig, undvika att inställa sig.
Herr Hummelhjelm har yttrat, att det ej vöre uppmuntrande för Domaren att nio månades - JDen 17 Juli. 1707 der om året vara bunden vid en viss Bostad 5 och Herr Borgmästaren Kjellander har funnit svårigheter, dels i rubbningen af de districter, på hvilka nuvarande Domare innehafva fullrnagter , och dels i den brisf på rum, som, genom mindskadt antal af Tingshus, skulle uppkomma för dein, hvilka förrätta Mantalsskrifnir gar, Uppbördsstämmor, Bevillnings-Taxeringar ro. m.
Härpå har Utskottet ingenting annat att sva* ra, än att om considerationer af sadan beskaf* fenhet som dessa, äfven i fall de uppgifne förhållanden till sin ve;klighet voro ostridiga , skulle tagas i beräkuirig, Lagstifningen säkerligen fruktlöst bemödade sig att fortskrida till större fullkomlighet, emedan hvarje vigtigt steg då alltid skulle tillbakahålias af de mindre betydliga biomständigheter, sorn dermed nödvändigt måste vara förknippade.
Anmärkningarne innehålla jemväl , att flera Lagmans.Ting borde hållas, och att i detta fall en Lön-förbättring för Lagmännen borde regleras.
Utskottet kan deremot ej frångå sin förra mening, att Staten ej bör betungas med ökadt underhåll för en Domstol, sorn ändå skall fortfara att vara på det sätt organiserad , att med tvisters dragande under dess pröfning, förhållandet är alldeles detsamma, sorn om man vädjade från den ena Härads-Rätten till den andra, oph en'onödig utdrägt med Rättegångar således den encia verkan, som deraf med säkerhet kan påräknas.
Slutligen får Utskottet, i anledning af de anmärk - I7°S Den 17 Juli, anmärkningar, som blifvit gjorda emot den föreslagna förändring med Stads-Domstolarna, upplysa, att Utskottet , lika med Lag Gomitéen, endast antagit, att instantiemas amal skulle blifva detsamma för Städerna, sorn för Landet.
Detta har Utskottet förmodat vara en klar riödvändighet, derest enhet i Lagskipningen skall äga rum.
Huru för öfrigt
Rätterna elier deras fördelningar inom Städerna benämnas, synes vara tämligen likgiltigt.
Det är nog, att den ena icke blir Gransknings
Domstol öfver den andra; och det var blott detta, sorn Utkottet åsyftade med sitt tillstyrkande af förslaget, att de särskilta
Domstolarne i Städer, der flera tarfvades, ‘ skulle sättas i bredd med hvarandra, eller betraktas såsom olika
Divisioner af en och samma instance.
Efter sålunda förehafd granskning af de huf» vudsakliga anmärkningar, sorn föranledt återremisserna, ser Utskottet sig ej kunna afvika från sitt förra Betänkande, utan öfverlemna!- , på de deruti anförda skäl, förslaget å nyo till Riksens Höglofl.
Men om likväl Riksens Höglofl.
Ständer skulle finna , att detta förslag icke kan för närvarande antagas; så och med anledning af hvad de vid återremisserna följaktliga yttranden derom innehålla, att frågan i hela sin vidd ina förblifva hvilande, hemställer Utskottet vördsamast i följd deraf, om icke, utan något i förväg fattadt beslut, sorn skulle kunna lägga hinder i vägen för ämnets framtida närmare utveckling och prof - Den 17 Juli.
I709 pröfning, det i allo ina öfverlemnas till Lag-Co« mitéens ytterligare bearbetande i sammanhang med de andra delarna af Lag-verket och Rätte» gängs-ordningen, sä att förslaget mä kunna, på enahanda sätt som de öfriga Lag-projecten, fullbordas oda till allmän granskning utgå.
Då nu allt detta var er till Riksens Högl.
Ständers vidare pröfning Vördsamt öfverlemnadt, får ock Utskottet bifoga det vid öfverläggningen till detta beslut hos Utskottet förde Protocoll, sorn innehåller ej mindre några Ledamöters afgifna särskildta yttrande, än äfven iden af HedeiVärda Bonde-Ståndets Ledamöter gjorda anmälan.
Ledamöters vägnar II. F. Strömfelt.
På Högv. Prest-Stån* dets Ledamöters vägnar Joli.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar JS. G. Holm.
BondeStåndets Ledamöters vägnät Petter Jernström. A. J. Wahlstjerna.
Riksens 3 71® lien 17 Juli.
Öppläst hos Hhgl.
Ridd. och Ad-, den 17 Juli.
HrtgvÖrd* Prest-Ståndet den 16 Vallöf!* Borgare-Ståndet den 17 H esler v. Bonde-Ståndet dén i 6 ._ Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande i Jr äga cm medels anslående för Svenska Theatern.
Ridderskapet och Adelil ingifVet anförande, hvilket till Stats Utskottet blifvit remitteradt, har Herr Friherre Gustaf Lagerbielke *) framställt Svenska National - Theaterns tillstånd, och angelägenheten af årligt understöd för dess upprätthållande och ledning till et t gagneligt syftemål, såsom ock föreslagit att allmänna medel dertill måtte, efter vederbörandes infordrande noggranna uppgifter örn verkliga behöfvet, anslås och stadfästas på Riks-Statens femte Hufvud-titul för Fria Konsterna; och har nu varande förste Directeuren vid Kongl.
Spectaclerna, Herr General - Majoren rri. m.
Grefve Gustaf Löwenhjelm, uti ett sedermera till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ingifvet Memorial, som likaledes är till Stats-Utskottet öfverlemnadt * uppgifvit beioppet af det understöd Theatern erfordrar, hvilket Memorial så lyder: ”Kongl.
I litterairt afseende återstår mig intet att tillägga vid det Friherre Lagerbjelke med så fullständig sakkännedom och sann vältalighet i ämnet yttrat.
Men ärendets återstående handläggning fordrar upplysningar, dem jag nu går att afgifva ’’ ”The *) Ridd, och Adelns Protocoll 3;dje