Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts uppmärksamhet å det förhållande, sorn uppkommit till följd af Öresundstullens upphörande, hvarigenom den ifrågasatta hamnförbättringen vore att betrakta såsom en lifsfråga för Helsingborgs stad; i hvilket afseende Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anfort, att Helsingborgs belägenhet vid Öresund skulle göra denna stad till en beqväm tillflykts- och uppehålls-plats för ut- och inlöpande fartyg, derest densamma alla tider kunde erbjuda en säker och lätt tillgänglig hamn; att så länge Öresunds tull måste klareras vid Helsingörs tullkammare, de trafikerande försågo sig i sistnämnde stad med sina skeppsförnödenheter; men att numera fartyg, som passera sundet, likaväl kunde för sådant ändamål anlöpa svensk hamn, så vida dess beskaffenhet det medgåfve, samt slutligen att Kongl. Danska Regeringen nyligen anslagit en betydlig summa till ombyggnad och utvidgning af Helsingörs hamn, hvilket äfven vore en anledning att försätta hamnen å Svenska sidan i det skick att större fartyg der kunde inlöpa, hvarigenom handeln med fartygsförnödenheter jemväl i Helsingborg skulle kunna blifva en inkomstkälla.
Uti häröfver infordradt utlåtande har Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader i underdånighet anfört: att, enär erfarenheten visat, dels att rörelsen i Helsingborg nästan årligen stigit, hvadan hamnen, som från början varit afsedd endast för tio fot djupgående fartyg, erfordrade större både vidd och djup, om trafiken skulle kunna med beqvämlighet skötas, dels ock att vissa år vid häftiga stormar tångdriften vore så betydlig, att hamninloppet stundom deraf blefve stängdt och att en eller flera dagar åtginge till bortmuddrande af den bank, hvilken vid dylika tillfällen bildades mellan hamnarmarnes för nära hvarandra anlagda pierhufvuden, så ansåge Styrelsen förbättring och utvidgning, af Helsingborgs hamn vara ett företag, som i hög grad vore förtjent af Kongl. Maj:ts uppmärksamhet; att stadens läge föranledt, att hamnen, som utförts på lämpligaste plats för stadens rörelse, måst anläggas uti en långsträckt bugt af Öresund; att denna belägenhet, i förening dermed att hamnarmarnes pierhufvuden blifvit byggda midt för Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 21 och allt för nära hvarandra, syntes vara orsaken dertill, att de ofantliga tångmassor, hvilka vissa år under starka stormar sattes i rörelse och af sjögången drefvos långs kasten, då desamma skulle passera förbi hamninloppet, i stället dit infördes; att denna olägenhet sedan flera år tillbaka föranledt många särskilda, genom Styrelsens föranstaltande vidtagne försök och undersökningar, i ändamål antingen att medelst särskilda mudderinrättningar kunna hastigt borttaga den tång, som stundom indrifvit och packat sig i hamninloppet, eller ock att erhålla plan till någon mindre kostsam utbyggnad framför norra pierhufvudet, hvarigenom tången skulle ledas förbi nämnda inlopp, att slutligen resultatet af alla dessa försök och undersökningar blifvit, att det förmånligaste vore att, såsom å en bifogad plankarta blifvit med röda linier utmärkt, verkställa tillbyggnad af båda hamnarmarne och sedan denna fulländats, uppbryta och borttaga de nuvarande pierhiifvudena, hvarigenom hamnbassinen skulle, till särdeles vinst för sjöfarande, högst betydligt förstoras och i sjelfva inloppet erhålla 16 å 17 fots djup i stället för nuvarande endast 10 fot, hvarjemte norra pierhufvudet komme att skjuta så mycket längre ut i sundet, än det södra, att all anledning förefunnes till antagande deraf, att de tångmassor, som vid stormar framdeles drefves af sjögången utefter kusten och norra hamnarmen,
skola till den betydligaste delen passera förbi inloppet; samt att, om ock tång komme att indrifva i hamnen, sedan den blifvit genom tillbyggnad förstorad, kunde likväl såsom säkert antagas, att hvarken så betydliga qvantiteter deraf skulle ingå i hamnen, eller den skadliga verkan al tången, som hittills egt rum, hädanefter uppstå; och har Styrelsen, med afseende härå och då, i följd af hamnkassans fördelaktiga ställning, det för arbetets utförande ifrågaställda lånet med all säkerhet kunde amorteras, samt Helsingborgs stad förklarat sig villig att ikläda sig garanti för återbetalningen, i underdånighet tillstyrkt, att nådig framställning hos Rikets Ständer måtte ske om. afsättning på billiga vilkor, af ett statslån å 230,000 R:dr, med förbehåll att hamnens vård och förvaltning skulle fortfarande såsom hittills handhafvas af en Direktion under Styrelsens kontroll, samt att således, när de nu löpande tio åren gått till ända, eller vid 1862 års utgång, hamnen icke till staden öfverlåtes.
Med afseende å angelägenheten, ej mindre att de betydliga hinder och olägenheter för allmänna trafiken, hvilka vid Helsingborgs hamn, enligt hvad erfarenheten ådagalagt, esomoftast uppkomme derigenom att hamninloppet vid starkare sjögång uppfylldes af indrifvande hafstång, blofve så vidt möjligt undanröjda, än ock att hamnen varder enligt den uppgjorda planen utvidgad och jemväl i öfriga hänseenden försatt i så ändamålsenligt skick, som stadens läge, dess ökade rörelse och, särdeles med anledning af Oresundstullens upphörande, tilltagande vigt för sjöfarten påkallade, har Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer att för ifrågavarande ändamål bevilja staden Helsingborg ett amortcringslån af Tvåhundratretio tusen Ridr Rimt, under vilkor, att staden dels medelst kontrakt förpligtar sig att inom viss tid låta genom Hamn-direktionen, under öfverinseende och kontroll af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, utföra hamnförbättrings-arbetet, dels ock genom särskild förbindelse åtager sig ansvarighet för lånets återbetalning på det sätt att, sedan det fått räntefritt innehafvas i fem år, Hamn-direktionen vid utgången af det sjette året och sedermera årligen intill dess lånet blifvit till kapital och ränta till fullo återbetaldt, å ursprungliga lånekapitalet till Riksgälds-kontoret inbetalar sex procent, hvaraf först godtgöres fyra procents 'ränta å det vid hvarje särskild förfallotid återstående kapital-belopp och det öfriga utgör kapital-afbetalning, samt att derest något år hamnkassans behållna inkomst, som i första rum - 22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. niet må för ändamålet användas, icke lemnar full tillgång till inbetalning af ofvannämnda sex procent, staden är skyldig fylla bristen, dock med rättighet för staden att, för hvad sålunda kunde varda tillskjutet, undfå godtgörelse af hamnmedlen, till så väl kapital som ränta, när dessa medel dertill lemna tillgång.
Utskottet har vid denna Kongl. Maj:ts nådiga framställning ej funnit anledning till annan erinran, än att då, enligt den uti Helsingborgs stads ifrågavarande underdåniga ansökning omförmälda, genom utdrag af Helsingborgs hamnkassas räkenskaper meddelade summariska uppgift å hamnens inkomster och utgifter, de förra under följande år utgjort för år 1854 R:dr Runt 25,286: — „ „ 1855 „ 30,966: - , „ 1856 „ „ 44,778: - » » 1857 „ * 37,933: - och för år 1858 ,, „ 36,094: — så och enär, på sätt den underdåniga ansökningen innehåller och berörde utdrag af räkenskaperna utvisar, hamnkassans behållning vid slutet af sistnämnda år utgjort 73,606 Ii:dr R:mt, har Utskottet, i betraktande af hamnkassans fördelaktiga ställning och betydliga årliga inkomster, hvilka antagligen komma att efter ham nens utvidgande och förbättring ytterligare ökas, ansett den föreslagna befrielsen för staden från erläggande af ränta under de första åren af lånetiden icke vara af behofvet oundgängligen påkallad eller böra af Rikets Ständer medgifvas; — hvadan Utskottet på det sätt tillstyrker bifall till Kongl. Maj:ts nådiga förslag 16:o att Rikets Ständer måtte för ifrågavarande ändamål bevilja staden Helsingborg ett amorteringslån af Tvåhundratretio. tusen R:dr R:mt, under vilkor, att staden dels medelst kontrakt förpligtar sig att inom viss tid låta genom Hamn-direktionen, under öfverinseende och kontroll af Styrelsen för allmänna väg- och vattenb3rggnader, utföra hamnförhättringsarbetet, dels ock genom särskild förbindelse åtager sig ansvarighet för lånets återbetalning på det sätt, att
Hamn-direktionen bör årligen intill dess lånet blifvit till kapital och ränta till fullo återbetaldt, å ursprungliga lånekapitalet till Riks gälds-kontoret inbetala sex procent, hvaraf först godtgöres fyra procents ränta å det vid hvarje särskild förfallotid återstående kapital-belopp och det öfriga utgör kapital-afbetalning, samt att, derest något år hamnkassans behållna inkomst, som i första rummet må för ändamålet användas, icke lemnar full tillgång till inbetalning af ofvannämnde sex procent, staden bör fylla bristen, dock med rättighet för staden att, för hvad sålunda kan varda tillskjutet, undfå godtgörelse af hamnmedlen, till så väl kapital som ränta, när dessa medel dertill lemna tillgång. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 23
Under åberopande af dertill erhållet uppdrag af sina kommittenter, har Riksdags-fullmägtigcn Ola Jönsson från Malmöhus län, uti en inom Bonde-Ståndet Täckt motion, begärt ött anslag af allmänna medel till belopp af 50,000 R:dr R:mt för en hamnanläggriifig vid Höganäs, hvilken plats, söm genom sina stenkolsgrufvor samt storartade bruks- och fabrilcs-anläggningar vunnit betydlig tillvext, likväl hindrades i sin vidare utveckling af bristen på lägenhet att till in- eller utrikes ort afsända de bruksalster och andra artiklar, sorn kunde afsättas.
Saknaden af hamn derstädes, och platsens belägenhet 2 mil från närmaste sjöstad eller lastageplats, ' hade till följd, ätt utförseln af stenkol och andra effekter voro med stor kostnad och olägenhet förenad, enär varorna måste i båtar föras till fartygen, do der under lastningen finge förblifva liggande å öppen redd.
Don af behofvet således påkallade hamnanläggningen vid Höganäs skulle äfven bereda stor fördel för de i närmaste trakten boende jordbrukare, hvilka derigenom, i stället att till aflägse orter forsla den spanmål de kundé afsätta, blefvo i tillfälle att vid nämnde plats utskeppa densamma, mod stor behållning i följd af minskning i transportkostnaden. litt ytterligare skäl för den ifrågavarande hamnbyggnaden förefunnes dessutom uti det af sjöfarande ofta öfverklagade förhållandet, att vid inloppet från Nordsjön i Öresund icke vore att tillgå någon hamn, der seglarne kunde under svåra stormar söka skydd, helst seglatsen genom det trånga samt af ref och stenbänkar Uppfyllda sundet vore i stark blåst högst äfventyrlig, hvarom dc många fartyg, sorn derstädes årligen förlorades, utgjorde bevis.
Enär, såvidt Utskottet inhemtat, något förslag rörande verkställigheten och kostnaderna för den ifrågaställa hamnen vid Höganäs icke blifvit upprättadt, och detta ärende1 således icke befinner sig i det skick, att något statsbidrag för berörde företags utförande kan komma i fråga att af Utskottet föreslås, anser Utskottet 17:0 ätt något afseende å den härom väckta motionen icke kan '■■■■• fästas.
Under de 2:ne sednast förflutne riksdagarne har hos Rikets Ständer genom väckte motioner statsbidrag blifvit begärdt för hamnbyggnad vid staden Amål, hvilket dock, enär framställning derom icke varit af Kongl.
Maj:t gjord, och Statens medel tagits i anspråk för vigtigare föremål, ej kunnat af Rikets Ständer beviljas.
Sedan likväl stadens innevånare, i anseende till den tvingande nödvändigheten att åt sjöfarten bereda skydd mot de å stadens redd svårt verkande stormarne, på egen bekostnad påbörjat anläggning af hamn vid staden i enlighet med ett af Chefen i vestra väg- och vattenbyggnads-distriktet majoren D. W.
Lilliehöök år 1858 uppgjordt förslag, men icke förmått att utan understöd fullfölja det påbörjade arbetsförotaget samt i anledning deraf hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om bidrag åf allmänna medel, har Kongl. Maj:t, i den vid innevarande riksdag aflåtna nådiga Propositionen om statsverkets tillstånd och behof, föreslagit, att Rikets Ständer måtte för omförmälda arbetsföretag anvisa en summa af 16,000 R:dr, deraf hälften såsom anslag och hälften i egenskap af lån; hvarförutan, uti 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. en inom Borgare-Ståndet Täckt motion, framställning i enahanda syftning blifvit gjord af Herr C. G.
Fridstedt, som till stöd för anspråket å understöds erhållande åberopat innehållet af den underdåniga ansökning, Åmåls stads Magistrat å stadons vägnar i ämnet aflåtit.
Utskottet under behandlingen af detta ärende inhemtat, har redan år 1853 på föranstaltande af Åmåls stads innevånare plan och kostnadsförslag för en ändamålsenlig hamn derstädes blifvit uppgjordt, upptagande kostnaden för en sådan anläggning till 22,019 Tt:dr 28 sk.
B:ko, hvilken summa dock, i anseende till derefter inträffad prisstegring å byggnadsmaterialier och dagsverken, ansetts böra höjas till 40,000 R:dr sagde mynt.
Sedermera har, med antagande af en något förminskad plan, förslag till en beqväm, rymlig och mot alla vindar skyddande hamnbassin blifvit ånyo upprättadt, innefattande tvänno alternativer, det ena för hamnanläggning med stensatta sqvalpbankar och lastbryggor af trä, beräknad att kosta 24,616 R:dr R:mt, samt det andra för en dylik anläggning med murad lastkaj å stenkistor och med huggen betäckningssten inlagd i bruk, uppgåcndo till en kostnad af 43,063 R:dr R:mt.
I enlighet med det förra af sistnämnde alternativer har, på sätt ofvan är nämndt, hamnarbetet blifvit af staden påbörjadt, och har, för detta arbetes fortsättning och fullbordande staden begärt understöd af allmänna medel till belopp af 16,000 R:dr, motsvarande ungefärligen |:delar af den beräknade kostnaden.
Då behofvet af en tjenlig och för sjöfarten betryggande hamn vid staden Åmål samt nyttan af en sådan anläggning för den derstädes årligen icke obetydligt tilltagande rörelsen blifvit af Konungens Befallningshafvande äfvensom
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader vitsordade, har Utskottet, i anledning af ofvan anförde framställningar, ansett sig höra tillstyrka att understöd af allmänna medel för den påbörjade hamnanläggningens fullbordande må af Rikets Ständer beviljas; men då det för staden, för hvars bestånd och utveckling företaget synes vara företrädesvis af vigt, icke bör blifva särdeles betungande om det erforderliga anslaget till hela sitt belopp i egenskap af lån under vanliga vilkor meddelas, helst bidrag till lånets afbetalning
Ivan beredas genom lämpliga afgifter af de hamnen besökande fartygen, hemställer Utskottet, 18:o att Rikets
Ständer för ifrågavarande företags utförande måtto till Kongl. Maj:ts disposition anvisa en summa af 16,000 R:dr R:mt, att utgå såsom lån, under de vilkor, som för andra till dylika företag under innevarande riksdag anvisade medel varda af Rikets Ständer föreskrifna.
Med anledning af en utaf Direktionen för Carlstads hamn- och kanalbolag å bolagets vägnar hos Kongl.
Majk gjord och af Kongl. Majk genom nådig Skrifvelse den 13 Februari 1857 till Rikets då församlade Ständer öfverlemnad underdånig framställning om anvisande af ett anslag å Etthundra tusen Riksdaler R:mt till utvidgande och förbättrande af hamnen vid nämnde stad, i enlighet med en Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 25 af Chefen för vestra viig- och vattenbyggnads-distriktet, Majoren 1). W.
Lilliehöök, upprättad plan, åsyftande anläggning af ny kanal från hamnen vid Kanikenäset, med lika djup som denna, efter den förut varande pråmkanalens yttre bank, till stadens strand vid den så kallade Näbben, jemte hamnbassin derstädes, beviljade Rikets Ständer, som ansågo det ifrågasatta statsbidraget böra meddelas endast i egenskap af lån mod bestämd återbetalnings-skyldighet, samt att staden Carlstad, i likhet med andra stapelstäder, till hvilkas hamnbyggnader bidrag af allmänna medel blifvit vid sednare riksdagar beviljade, borde åtaga sig ansvarigheten för bestyret med verkställigheten och framtida underhållandet af den med statsbidraget afsedda hamn- och kanalanläggning, nämnde stad ett lån å Ett Hundra Tusen Riksdaler Riksmynt, emot skyldighet att utföra ifrågavarande företag, äfvensom framgent underhålla hamn- oell kanalbyggnaden.
Sedan stadens invånare, elter erhållen del af detta Rikets Ständers beslut vid ett inför dervarande Magistrat den 21 April 1S58 hållet allmänt Rådstufvu-sammanträde, förklarat sig villige, att, emot tillgodonjutande af berörda låneunderstöd, åtaga sig hamn- och kanalbyggnadens verkställande jemte densammas framtida underhåll, samt Kongl. Majk dels under den 5 November nyssnämnda år meddelat fastställelse å omförmälda af Majoren Lilliehöök upprättade plan, att lända till efterrättelse vid arbetets utförande, dels ock under den 25 Februari nästlidet år godkänt det om företagets verkställande upprättade kontrakt, äfvensom den för kontraktets fullgörande ställda säkerhetsförbindelse, hvarjemte staden förklarats berättigad att, sedan hamn- och kanalbyggnaden blifvit färdig, få, enligt den taxa, som, efter det förslag dertill blifvit af vederbörande ingifvet, kundo varda i nåder fastställd, uppbära utgifter för hamnens begagnande, har, på sätt Kongl.
Majk i nådig Skrifvelse den 4 November sistlidet, år (införd under N:o 45 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndcns protokoller) behagat meddela, den för ifrågavarande företag af staden utsedda Byggnads-direktion, uti en af Kongl. Majks Befallningshafvande i Wermlands län till Kongl. Majk insänd och förordad skrift, i underdånighet anmält, att då för don nya hamnkanalens sammanbindande med sjön Wenern ingen annan tjenlig pdats varit att tillgå, än inloppet till omförmälde pråmkanal, men berörde kanal tillika med sjelfva hamnen tillhörde det hittills varande hamnbolaget, uti hvilket staden varit delegare med etthundra aktier, hade staden, för att helt och hållet, komma i besittning af hamnen, varit nödsakad att inlösa de öfriga trehundra fyratiofyra aktierna i nämnda bolag samt för detta ändamål utgifva 53,401 R:dr 64 öre, så att, med tillägg af nominalvärdet å stadens egna aktier, Trctio Tusen Riksdaler, en summa af 83,401 R:dr 64 öre erfordrats allenast för att kunna få börja arbetet på ett område, som till största delen ursprungligen varit stadens gemensamma tillhörighet; — att, sorn det befunnits att den gamla liamnbassinen, hvilken, enligt gällande föreskrifter, bordt vara tio fot djup under Wenerns lägsta vattenstånd, icke höll mer än 8j fots djup, och att pråmkanalen derifrån till Klar-elfven i allmänhet ej hade mer än två fots i stället för tre och en half fots djup, Direktionen måst föranstalta om uppmuddring af så väl hamnbassinen som pråmkanalen, hvilket arbete redan medfört en kostnad af 9,375 R:dr 51 öre och ytterligare erfordrade en summa af 16,550
R:dr; — samt att, enär den egentliga lastkajen vid hamnen, efter den fastställda arbetsplanen, skulle komma att anläggas på längre afstånd trän staden än behöfligt och för trafiken nyttigt vöre, förslag till förändring härutinnan blifvit af Majoren Lilliehöök uppgjordt med syfte att hamnbassinen skulle förläggas närmare intill staden och i hufvudsakligen enahanda sträckning, Hill. till li.
Prot. 1859 <)' 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Sand. 13 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. sorn för statens nordvestra stamjernbana blifvit föreslagen, genom hvilken förändring den för arbetsföretaget primitivt beräknade kostnadssumman 220,026
R:dr, komme att ökas med 49,783 R:dr 50 öro och sälunda uppgå till 269,809 R:dr 50 öre; — och har
Direktionen, jemlikt stadens invånares dertill lemnade uppdrag, i underdånighet anhållit, att, då kostnaden för ifrågavarande hamn- och kanal-anläggning skulle komma att uppgå till en sammanlagd summa af 379,136
R:dr 65 öre, men staden, hvars tillgångar vore tagna i anspråk för fyllande af flera angelägna kommunala behof, icke förmådde att af egna medel fullborda detta företag, samt företagets uppskjutande eller inställande skulle medföra oberäknelig skada icke allenast för staden, utan äfven för hela ortens trafik, Kongl.
Maj:t måtte täckas i nåder föreslå Rikets Ständer att, till berörde hamn- och kanalanläggnings fullbordande, bevilja staden ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af Sjutio Tusen Riksdaler Riksmynt.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, har Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, — jemte öfverlemnande af en utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i ofvannämndc län till Styrelsen insänd och förordad underdånig ansökning, deruti Hamnbyggnads-direktionen, med bifogande af det utaf Majoren Lilliehöök uppgjorda förslag till förändring i den fastställda arbetsplanen, anhållit om nådigt gillande af berörda förslag, dock med Direktionen lemnad öppen rätt, att, efter sig under arbetets fortgång företeende omständigheter, leda kanalens inlopp i hamnbassinen antingen till nordvestra eller sydöstra ändan deraf, — i underdånighet anfört, att då, hvad anginge frågan om ändring i arbetsplanen, det nu framställda förslaget, från teknisk synpunkt bctraktadt, icke kunde anses oga något företräde framför den redan gillade pianon, och lastkajens afstånd från staden icke heller skulle, med tillämpning af det nya förslaget, blifva i någon betydligare mån förkortadt, samt härtill komme, att den ifrågasatta ändringen beräknats medföra en förhöjning i arbetskostnaden af omkring Femtio Tusen Riksdaler Riksmynt, utan att den ändrade planen ändock skulle vid arbetets utförande tjena till ovilkorlig efterföljd, Styrelsen ansåge sig med anledning af Direktionens i förevarande afseende gjorda anhållan icke kunna tillstyrka annat nådigt beslut, än att för den händelse staden skulle vilja anlägga hamnbassinen och en del utaf den dit ledande inseglingskanalcn uti den nu föreslagna riktningen, i stället för att lägga nämnda bassin och kanal såsom den gillade planen upptoge, sådant måtte förklaras vara staden medgifvet, under vilkor att den högre anläggningskostnad, som af denna förändring kunde föranledas, icke finge utgöra något skäl för ytterligare statsbidrag till arbetets verkställande.
Men enär staden Carlstad måst, för förvärfvande af eganderätt till den gamla hamnen, med dertill hörande prämkanäl, vidkännas en betydligare utgift, samt staden dervid jemväl på visst sätt gjort en mot nominal-värdet å dess egna aktier i bolaget svarande förlust af Tretio Tusen Riksdaler, hade Styrelsen, med åberopande jemväl deraf att Rikets Ständer, såsom statsbidrag för ifrågavarande till en kostnad af 220,026
Ralr primitivt beräknade arbetsföretag, beviljat endast ett låneunderstöd å Ett Hundra Tusen Riksdaler, funnit sig böra i underdånighet hemställa, , huruvida Kongl. Maj:t icke skulle i nåder finna skäligt-att hos Rikets Ständer göra framställning om beviljande till Carlstads nya hamnanläggning af ett ytterligare understöd af Femtio Tusen Riksdaler Riksmynt, att utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet..
Maj:t, sorn funnit godt gilla hvad af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader blifvit yttradt i afseende på Hamnbyggnads-direktioncns anhållan om tillstånd till förändring i den för hamn- oell kanal byggnaden redan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 27 fastställda arbetsplan, har till Rikets Ständer i nåder öfverlemna! den af Direktionen gjorda framställning om anslag till fullbordande af ifrågavarande arbetsföretag, i ändamål att Rikets Ständer, som å nästlidne riksdag dertill beviljat ett låneunderstöd, måtto komma i tillfälle att pröfva huruvida, i anseende till de af Direktionen uppgifna omständigheter, ytterligare statsbidrag tinnes böra till företaget anvisas.
Enär Kongl. Maj:t genom ofvan anförda skrifvelse endast öfverlemnat den af Carlstads Hamnbyggnads-dircktion gjorda ansökning till Rikets Ständer, och således något bestämdt förslag icke voro i frågan afgifvet, har, under åberopande af de till ärendet hörande och i den nådiga Skrifvelsen omförmälde handlingar, Herr F.