Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
H e r r Backström utförde borgmästarens makt- p å l i g g a n d e o c h a n s t r ä n g a n d e r o l l m e d saftig ko- mik och verkningsfull stegring i spelet och skör- d a d e d ä r f ö r lifligt bifall.
De m å n g a öfriga r o l l e r n a h a d e ock fått k a r a k t ä r i s t i s k a f ö r e t r ä d a r e, s ä r s k i l d t f r a m h å l l a vi h r Personnes dråpliga tidningsredak- t ö r, h r Hamrins b a n k k a m r e r, h r Grunders pastor, h r Strömbergs r i k s d a g s m a n o c h h r Örtengrens dåre.
P u b l i k e n s m u n t e r h e t v a r s t o r, o c h r o p p å förfat- t a r e n f ö r s p o r d e s efter ridåns s i s t a fall.
K o m s å Sardous o c h Nanjacs k v i c k a » Vi skil- j a s I » m e d d e n g e n o m y p p e r l i g a r o l l b e s ä t t n i n g e n s e d a n tre å r tillbaka.
Särskildt v a r det en högtid a t t å t e r s e fru Hartmann s o m C y p r i e n n e, e n af hennes allra förnämsta sceniska skapelser, s o m i n g a l u n d a m i s t n å g o t af s i n k o n s t n ä r l i g a a f r u n d - n i n g s e d a n s e n a s t.
H r Fredriksons des Prunelles o c h h r Personnes A d h é m a r ä r o o c k s å alltid lika gärna sedda.
A f t o n e n i s i n h e l b e t v a r e n af d e m e s t a n i m e - r a d e v i t i l l b r a g t p å D r a m a t i s k a t e a t e r n.
Ej m i n s t lifligt d e l t o g o k o n u n g e n o c h k r o n p r i n s e n o c h p r i n s K a r l, h v i l k a n ä r v o r o, i bifallet.
S y T o e l i ö r s - oeh 18 Humlegårdsgatan 18 Modeaffär 18 Götgatan 18
IDUN 400 Andra kammarmusiksoarén ä g d e r u m i t i s d a g s i V e t e n s k a p s a k a d e m i e n s h ö r s a l inför en talrik pu- blik.
P r o g r a m m e t u p p t o g t v ä n n e n y h e t e r, n ä m l i g e n e n p i a n o t r i o (n: r 2.
h - m o l l) af L.
N o r m a n s a m t e n s t r å k s e x t e t t (a d u r) af A.
D v o r a k.
D e n förra föreföll n å g o t m a t t o c h m o n o t o n, h e l s t s o m d e n k o m efter p r o g r a m m e t s f ö r s t a n u m m e r, d e n k a - r a k t ä r i s t i s k a o c h a n s l å e n d e s t r å k k v a r t e t t e n (ess- m o l l) af P.
T s c h a i k o w s k y, h v i l k e n t r o t s s i n a m å n g a svårigheter erhöll ett u t m ä r k t utförande.
Särskildt gjorde sig i d e n n a komposition d e n m y s t i s k a och m å l a n d e t r e d j e s a t s e n, andantefunebre, förträffligt gällande.
1 Dvoråks sextett, d ä r h r N e r u d a m e d k ä n d talang skötte första v i o l o n c e l l s t ä m m a n o c h h r Gellrich a n d r a altviolinen, väckte i s y n n e r h e t d e b å d a m e l l a n s a t s e r n a lifligt i n t r e s s e.
Måhända s k u l l e d e t h e l a v u n n i t p å, o m N o r m a n s t r i o fått öppna konserten.
Att se på rum.
X ö r s e d d m e d åtskilliga urklipp u r H y r e s l i s t a n begaf eJL j a g m i g u t a t t s e p å r u m.
2 r u m o c h k ö k.
S t o r a, l j u s a r u m, fukt- fria o c h m e d u t m ä r k t l ä g e å t s o l s i d a n.
Värden uppsöktes.
Var så god, det ä r p å a n d r a sidan gården, 1 tr. u p p.
E n u n d e r l i g, l u t a r t a d, v a r m luft s l o g e m o t o s s.
J a, d e t k a n j u v a r a tillfälligt — d e h a s t å t t e n tid.
T a p e t e n h ä n g d e p å e n a väggen.
Det skulle bli l a g a d t.
Utsikten?
Ja, på ena sidan mot en r a d s m å d ö r r a r och p å a n d r a m o t en liten bak- gård.
Priset?
» Ja, j a g h a r haft 500, m e n n u l ä m n a r j a g d e n å t r e e l h y r e s g ä s t för 450. » Vid u t g å e n d e läste j a g p å dörren i bottenvåningen » Tvätt- o c h Strykinrättning ».
Däraf s å l e d e s fuktfriheten.
» F å r j a g s k r i f v a k o n t r a k t e t frän l: s t a o k t o b e r?
» Nej, j a g tackar.
Icke s å genast.
A l l a b e k v ä m l i g h e t e r, tyst o c h stilla h u s.
N a l k a s j a g till r i k e m a n n e n s b o n i n g, Blir j a g j a g a d b o r t u t a n försköning, D ä r m a n alltid skall m i g o b l i d t s e.
M e n i fattigdomens mörka gränder S t r ö r j a g u t m i t t guld m e d fulla h ä n d e r, V i t t n a n d e o m G u d s välsignelse, F ä g n a r månget enkelt barnasinne, Hviskande att bättre tid är inne O c h a t t b l e k n a d k i n d blir å t e r s k ä r, LSter s p i r a h o p p p e t s färger gröna, Söker allt förgylla, allt försköna, H u r u fult och torftigt ä n d e t ä r.
J a g p å d ö d e n s valplats söker kullen, D ä r e n o k ä n d, n a m n l ö s u t i mullen G l ö m d af alla hvilar i sitt b o, S m y g e r s a k t a till dess t y s t a läger, S m y c k a r d e t m e d all m i n p r a k t o c b säger P å m i t t e n k l a s p r å k: Sof ljuft i r o!
Gifmild s o m j a g är, j a g d i g vill s k ä n k a N å g r a delar s m å a t t s a m m a n l ä n k a, T a g n a från m i t t a n s p r å k s l ö s a j a g.
Kedja h o p d e m n ä t t m e d k ä n d förmåga, Skall d u finna s v a r p ä m å n g e n fråga.
Vill d u t a g a m o t m i n s k ä n k, så t a g!
K o n s t r i k m a t t a af n a t u r e n s h ä n d e r; H v a r p å d e n ä r l a g d.
— H v a d j u s t ej länder D i g till ä r a, o m du n å g o n g ö r; H v a d m a n är, n ä r g o d t m a n trifs till- hopa; H v a d vallflickan d u får h ö r a r o p a; M a n i n g s o r d, s o m d u d å äfven h ö r; R e l a t i v t p r o n o m e n.
— - T v å m i n ö r e r; E n preposition.
— Hvad som väl hörer Till d_t m e s t f ö r t r a m p a d e p å j o r d; T v å s y m b o l e r utaf s o r g o c h m ö d a; H v a d den är, som dem skall understöda; H u f v u d s a k för s n y g g h e t.
— U t r o p s o r d; V a r s å g o d, 4 tr. u p p!
V i d p a s s e r a n d e t l ä s t e s p å n e d r e b o t t e n till h ö g e r k a f é, till v ä n s t e r c i g a r r - b o d s a m t e n t r a p p a u p p till h ö g e r b i l j a r d, till v ä n s t e r m a t s a l a r, h v a r o m m a n för öfrigt u n d e r - r ä t t a d e s a f f ö r l u k t s i n n e t ej o b l a n d a d t a n g e n ä m a förnimmelser.
Detta v a r således » tyst o c h stilla hus ».
Hyran?
J a, d e n ä r billig — 3 5 0 k r.
T v å r u m o c h k ö k, n e d r e b o t t e n ö. g.
V a r m a, trefliga r u m m e d s k i l d a i n g å n g a r.
Alla b e k v ä m l i g h e t e r.
H y r a n billig.
L u k t af m ö g e l o c h h v a r j e h a n d a r o t s a k e r m ö t t e näsan.
Golfvet h a d e s t o r a s p r i n g o r, h v a r u t i d e sötaste s m å gråsuggor täflade o m priset i k a p p - l ö p n i n g.
T a k e n n e d r ö k t a o c h k a k e l u g n a r n e fall- färdiga.
» J a g l ä m n a r d e m för 3 7 5, o m det g ö r e s u p p g e n a s t.
» J a, d e t g j o r d e s u p p g e n a s t, m e n ej efter v ä r d e n s b e r ä k n i n g.
N u ä r att m ä r k a det j a g aldrig » sett p å rum » förr, e n d a s t k ä n t b e h a g e t af a t t o m e d e l b a r t efter r i n g n i n g e n b l i i n s l ä p p t i m ö n s t e r l o k a l e r af t r e f n a d och komfort.
Så mindes j a g mitt föräldrahem, s å i n t r ä d d e j a g för f e m å r s e d a n i eget b o m e d m i n A g n e s, s o m v u x i t u p p i s a m m a s l a g s omgif- ningar — och n u! '
n u s å g j a g p å » 2 r u m o c h k ö k ».
Inga » oegentligheter » i affärerna h a d e föranledt detta.
E n d a s t dåliga konjunkturer, sorglöshet och b r i s t p å affärsgeni.
S l a g e t k o m för e n v e c k a s e - d a n.
Vi v o r o u n g a, f r i s k a o c h f u l l k o m l i g t o e r f a r n a om a n d r a lefnadsförhållanden ä n d e m vi vuxit upp uti.
Det h ä r v a r j u n ä s t a n e n s k i l s m e s s a, d å d e t j u icke g ä l l d e a t t r e n t af b l i u t a n d a g l i g t b r ö d.
J a g h a d e d a g e n efler p l o c k a t f r a m h e l a m i n g a r d e r o b och, d å Agnes k o m in, pekat på frackkostymeina m e d t i l l b e h ö r af finaste s o r t, t e a t r a l i s k t f ö r e v i s a n d e: » E n h j ä l t e s död. » Hon, r e d a n iklädd en enkel trikåblus, h a d e sva- r a t, f a s t m e d e n v i s s s t å l k l a n g i r ö s t e n: » Men h ä r s e r d u e n h j ä l t i n n a n s lif. » Lill ' Agnes h a d e k o m m i t i n d r a g a n d e s m e d f a s t e r S o p h i e, h v i l k e n m e d t å r a d e ö g o n s a d e: » Min g o s s e!
H v a d s k a l l d e t t a lif b l i a f?
Sant säger I b s e n: H v a d ä r n ö d e n i b l u s m o t n ö d e n i frack?
! » J a!
Det skall n u f ö r e k o m m a s g e n o m a t t reali- s e r a fracken, s e r tant, o c h s e d a n s å skall d e t bli välstånd i kavaj.
H v a d d e å l d r i g a ej m e r a k u n n a; H v a d m a n därför g ä r n a b ö r d e m u n n a; Socknar t v å i gamla D a l a r n e; H v a d dess s o n, v u l g ä r t, m a n kallar ofta; H v a d med visshet ej k a n ljufligt dofta; S ä k e r t v ä r l d e n s bästa s e g l a r e; H v a d s o m alltid m e r a g e n skall v a r a, O m m a n t a r d e n — j a, d u själf får svara!
Öfver h v a d d u d e n dock ej vill t a.
A m a z o n bland F l o r a s d o t t e r s k a r a; H v a d du väl med ingen önskar vara; H v a d en kock m e d s ä k e r h e t b ö r h a; B ä s t a v ä n, n ä s t G u d, m a n v ä l k a n äga; H v a d blott k u n g e n o m sig själf plär H v a d till t a c k m a n s t u n d o m får m i n - sann; M u s i k a l i s k n o t.
— E t t stöd i lifvet; Liten snyltgäst.
— H v a d — det är j u gifvet — D u för r a m p r i s s ä k e r t k ö p a k a n; H v a d d e n gick u t i, till s t o r förfäran, M a m m a s v a s, n ä r lilla A n n a äran S ö k t e a t t m e d h u s a n dela få; I h v a d t a k t d u ej b ö r sysslor s k ö t a; E n s o m d u ej g ä r n a ö n s k a r m ö t a I d i n v ä g — d e t ä r j a g säker på.
E t t f ö r v a r i n g s r u m, ej b l a n d d e s t o r a; O c h h v a d teet g ä r n a vill förlora, O m för länge det får » stå o c h d r a ' »; H v a d p å sjön nyss s v a n e n gjorde sakta: H v a d f ö r m a n vid e l d n i n g sig bör akta; D r y c k, s o m i n g e n a b s o l u t vill h a; H v a d i m ä n g d p å m a r k n a d e n plår finnas; H v a r u t i, som k a n s k e d u l ä r m i n n a s, K u n g i S v e r i g e e n g å n g fann sitt slut.
N u ä r kedjan, t y c k e r j a g, tillräcklig, Blir d e n längre, blir d e n r e n t förskräck- Mitt Och Det När Löjligt v a r d e t.
» F l i c k a n m i n!
H v a d s k a ' vi g ö r a?
» » Vi s k o l a f ö r s ö k a a t t v a r a s n ä l l a.
Vill d u n u h a ' kaffe; j a g t o g b r i c k a n h i t in. » J a!
d e t ville j a g.
O c h h u r d e t n u k o m till, m e n a l d r i g i l e f v a n d e lifvet h a d e j a g k ä n t m i g s å frigjord, s å ö d m j u k o c h s å f u l l k o m l i g t ö f v e r t y g a d o m e n u p p e h å l l a n d e kraft utöfver d e t t a flärdfulla virrvarr s o m kallas värld.
Fanny Drakenberg, född R o e m k e; af Amanda Leffler.
— Människokärlekens högtid; af Mor Hanna.
— » Hop var för oss en gata; » tant Margaretas berättelse, upptecknad af Fanny Chrysänder.
— Våra presentkort.
— Iduns julklappsbasar.
N:R 73 ONSDAGEN (648).
IDDN — — — KR.
&gt; 3: — 13 SEPTEMBER REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: PRENUMERATIONSPRIS PR Å R DEN HVARJE O N S D A G OCH L Ö R D A G.
BYRÅ H E L L B E R G TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3.
: JOHAN ÅRG.
KOMMISSIONARER OCH EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALL- KLARA S.
OCH UTGIFVARE: F R I T H I O F 12:TE 1899.
RIKS 1 6 4 6 K O N U N G E N S H A R J A K T PA H V E N.
Ännu M I D T I Ö R E S U N D ligger en oupptäckt ö.
Ty få dess äro matt d e s o m v e t a, att opalfärgade, ur böljor u p p s t i g a n d e lervallar i d y l l e n i ett och att landskap Få äro de Nordkap men svensk af ett fortfarande kyrkan har den erbjuda, nordiska färger kust närma det att ett Gyllene Hornet, och dagrar.
Brahe endast Och på 1500-talet uppfört Nu nöjesetablissement blik söker.
ett observatorium, af af hararne klöfver mumsa under slott lummiga kålen.
och Ty Hven är På från ter, Då kommer Mot Då brogerna jordens mäktigaste en dag glömt purpurns fladdra för S:t Hubertus sin ombord, tvång kan hyllning.
vinden.
ståtar Äreporten F. E.
Arvidsson foto.
M:T KONUNGEN I JAKTDRÄKT.
med ni lust till m ö t e.
att följa m e d?
i g å n g o c h hararne tumla len.
fram ur sina g ö m s - E n k n a l l l j u d e r o c h e n h a r e h o p p a r till, gör en kullerbytta ut sig b l a n d åkerns lan har Och träffat så går upp och vår årsälle läpparne o c h sträcker därpå s t u b b.
: • D e n k u n g l i g a k u - mål.
jakten kung och främst jägarblod sin j ä m n a gång backe Gliicksborg är i ledet, m e d skämt på i kinden, just sådan Frans E. Arvidsson i Landskrona h o n o m på kornet.
är son, jägare.
jakttur.
Hurtig fader, k u n g rocken, Och G a m l e prins H a n s af o c k v i d g o d vigör, m e n ej så Kronprins Frederik och hans d e n ståtlige prins Christian hafva däremot och okonstlad s o m sin m o r - Carl, slänger prins när undan för den sundet lätta brisen sidan vattnet drager sig d e n sven- i gult o c h ljusblått.
Midtöfver septembersolen Christian jakt- bäddar för hett.
N i k o l a o s af G r e k l a n d g ö r e t t är vara i ro och frukosten, — mak när g a m l e A n k a r c r o n a o c h ari- Skåne.
M e n ni kan bättre taga d e m i betraktande d e ställa u p p ring i Kungsgårdens efter s i g till f o t o g r a f e - trädgård.
Nu hörs det när- föra gästerna o m b o r d gifver k u n g e n allmän audiens.
H a n är vid ett bame om och ned sådan kan han i hakan.
Ingen kan han sex timmar vandrat mark.
k u n g vi h a!
» säger en röst bak- är e n g y m n a s i s t, r ö d s o m e t t så g e n o m f ö r t j u s t s o m en blifva.
har att i oländig Det och l y n n e o c h skämtar m e d gub- flickorna på honom, mig.
men ångbarkassarne och nyper märka upp tiden strålande nasist från septembersol och kungsväder.
mulen backen.
h a n ett m ö n s t e r för e n v ä l u p p f o s t r a d u n g m a n.
jägarne silhuett utför smultron Och horisonten Kullabergets hurrar p å afstånd.
s y m p a t i s k t i n t r y c k.
V ä n l i g o c h t i l l b a k a d r a g e n är stokraterna fiskläge.
o c h så k o m m e r v a g n e n m e d d e k u n g l i g a » En mycket i långsträckta Helsingborg och Kronborg och mare s å g e v ä r e t till k i n d e n i g e n.
Prins b a c k e ned o c h trots strapatserna hoffotografen tagit sitt i luften sida s o m medfört de danska perspektivet.
Under lycklig D r e f v e t är r e d a n hvilar på v å g e n sida o m Borstahusens ute Man o c h danne- Närmast flaggprydda i en stor b å g e m e d s t u p a n d e bran- norr sluta Det och de blågula dukarne kungliga jägarskaran Har de tvillingspiror i e n r a m af grönska o c h det vida grönt o c h b l o m m o r, o c h folkets j u b e l strömmar den se v i e n d e n präk- ligger hamnen m e d s o m hägra längst stranden k o m m e r det van- l i g e n e n k u n g a s n ä c k a p å s a m m a g å n g o c h ofta o t v u n g e t gifvit få s y n e s L a n d s k r o n a m e d sitt r ö d a slottstak o c h norr o c h på E n d a s t silfret i h å r e t v i t t n a r o m f y l l d a s j u t t i o år.
d e n haft att u p p o c h n e d eller g l i d a f ö r a l l a dra- andra därinvid för till klutar.
ska kusten m e d g l ö d p å k i n d e n o c h sol i b l i c k e n.
har för ön människor, Öfver det mörkblå glittrande pusta gande aplar.
kyrkans hvilka vänta tusen taga i betraktande.
småbåtar spänstig, nog äro mellan t u n g a o c h värdiga lastdragare, s o m släpa hararnes.
ångare den danska 46 och lustångare, o c h därutanför k o m m a n d o b r y g g a n s y n e s h a n själf, h ö g r e s t o c h Från fyra Öresundsångaren, dansa slag en söndagspu- d a g o m året stores i d y l l e n.
hvita där s o m en svan gästerna.
folk k o m m e r m y c - under att branten » Drott » med de hararnes ö, de kungliga storamiralens däraf dessa k o m m a, hafva vy fiskebåtar hvilka återstå.
restauranter o c h inga i af är s l u t h a f v a 2 6 9 byte, i vagnar tvärs öfver hamn, fastlandsbor, Innan D ä r f ö r får i d y l l e n d r ö m m a i f r e d blommande u r m o l n e n träffad Oscars.
tigaste förbi.
inga an- kula.
v i d fyratiden går färden mest d e n stora a s t r o n o m e n heller grannkusternas finnas ned jägarnes Bäckvikens under Men de kungliga.
hade o c h ett singlar blifvit konung i hvita vingar, Här så reser h a n En handslag, falk harar Skånsk och dansk till e t t obetydliga ruiner ket, ty här Och men flygel.
äro d ö d e n s.
När jakten stående Öresund blixtsnabbt sin tillflykt ut i v a t t n e t o c h prins Nikolai säkra l ä s e r i s i n B a e d e k e r: Ö n H v e n till- Uranienborg Ej utsikt tager i laget pila o c h l y c k a s ofta n o g slippa sig rundt kedjans En öns öfvergifna, Kattegat.
Tycho i vackraste sig s o m mm Turisten nu s o m från hundratals seglare breda ilande ut hör folk, p å post för seglaren skådat att dra norr o m den En räddar finnas F y r a d r e f åter- skutta hararne framför b ö s s m y n - Seniorerna undan.
af g e n o m s k å n s k t k y n n e farande e j j a k t e n till ä n d a.
rakt p å jägarkedjan gräns.
stycke är och ännu ningarna.
Sundets drömmer bad och temperatur ingenstädes bättre i n o m stå bak Han funnit skyndar gym- att dölja sig, orden för d e n allmänna meningen.
K o n u n g e n gifver m i d d a g o m b o r d på » Drott », men — ' f ö r l å t m i n n å d i g a!
— d i t får n i i c k e följa med.
L å t o m oss hellre stiga i en r o d d -
— 2 - IDUN 1899. båt o c h göra en sväng kring » D r o t t » o c h lyss- n a till » Kong under Christian d e t att stod vid hoien Mast », de 21 salutskotten eka i bran- D e t är e t t v i m l a n d e l i f a f s e g e l - o c h r o d d - båtar, mellan hvilka sista plats sig fram.
åDgbarkasserna o c h de fyllda Landskronabåtarne E n tafla, s o m är v ä r d att söka oss till fallrepet, damerna först!
— fyrfaldigt hurrah!
mina — till förlåt, m i n konungens — Han o c h så k o m m e r champagne n e d i båten Det det gjorde Det börjar sänder e m e l l e r t i d att » Drotts » silfverhvitt ni Ett galant, Längs krönet af ljus bryta Kulörta skymma, och då elektriska ljus öfver strålkastare floder den brokiga taflan.
höjden tändas fram vattnet klingar en här tjärtunnor.
och kers där.
Ute I den praktiska af trädgårdsalstren inläggning använd- h a r också b ö n o r s, ärters o c h instruk- andra grönsa- för vinterbehof, saftning s y l t n i n g, f ö r att och ej n ä m n a ofta å t e r k o m m a n d e bakning, ha utgjort på d y l i k a frukter d e n rikt försedda skolan ha o c h alster också ur ingått.
Samlifvet mellan eleverna inbördes samt d e m Svart- ling hjärt- g e n o m g å e n d e präglats af det » Drott » v e n norrut.
sista Ljusen brand s l o c k n a efter flammar hand.
En till, o c h s å är d e t natt ' o c h idyllisk ro p å n y t t M e n o m ett stäf- å den väna ön.
år k o m m e r k u n g e n p å nytt.
enda ö arbetet handledande för fru information och gjort l i k a k ä r t s o m lätt.
Skolan af slutar tember samt år d e n 15 m a j sin kurs börjar sitt 1900. nu den 15 sep- andra verksamhets- Afgiften b l i f v e r 5 0 kr.
för i n a c k o r d e r i n g samt 6 0 kr.
F liga trädgårdsskola, par vyer.
skola, den Som den m e d d e l a vi i d a g ett bekant, grundlades f ö r s t a i sitt s l a g i S v e r i g e, sistförfiutna Svartling, f. vårens von lopp Hofsten, o c h blomstervård, har der årens förkofrat lopp lefvande pekuniärt I sitt hon sedermera under bidrag D e t var därför väl rustad därtill u t a n att buren begärdes af min- n å g o t s o m helst eller maj erhölls från ö p p n a d e s skolan, hvilken sitt första v e r k s a m h e t s å r r ä k n a t 1 4 ele- alla h å l l o c h k a n t e r i n o m l a n d e t s a m t Finland och Norge.
Om man i b e t r a k t a n d e d e t i n n e v a r a n d e å r e t s pröf- vosamma o c h svåra väderleksförhållanden, kall o c h blåsig m a j o c h sedan och starka så m å s t e mer akta vackra hettan, och skänka resultat, oförtrutet som arbete man ernåtts, så m y c k e t tack elevernas skicklig som uppmuntrande fröjdas ögat vare ledning D e t fält, h v a r å a r b e t e t det kan genom v u x n a m e d alla s o r t e r s och blommor.
hålla landen af d e n J o, sir f r ö k e n d e t v a r så, att, Jämsides gångarne voro några päronen någon köksväxter, fria från o g r ä s, g å n g a r n a åt med den rent i både tekniska stjäla d å s å o v a n a att bar väl.
och de grannaste Si, annars Olauson och sade önska och den in tillbaka.
lugnt, och köpte ord åt äpplena Han har men Herren frukt eller det var den växte nog, jag Carl Justus, Men nog alltid har burit kan di jag mitt ha en liten som står n e r e v i d s t r a n d e n, är det gjorde inte mest en och Justus för han brukar att spraka, fundera, men ' Har du märkt någonting med ' Ja, ' hälft sade jag, för jag hade ' Hafvet börjar d i g från dra Men första då var honom, stund ha barn det här för Så en natt, tillräckligt när öfvad, jag t r o d d e, att j a g t y c k t e, j a g h ö r d e n å g o t prassel för.
Jo, smyga riktigt!
s å g tre kring träden.
fönstret, hakarne j a g lade an Jag Jag — Jag stycken utan- pojkar ö p p n a d e helt sakta h a d e j a g tagit af p å kvällen, och pang!
— gick skottet af.
tänkte bara skjuta ner åt fötterna på deras storstöflar böjde liksom ett så, att skrämskott, han men nu en k v i s t hade pillrat sig ned för af ta opp den.
de andra lade benen s k r e k till o c h t o g s i g o m h u f v u d e t.
m i t t lif g l ö m m e r j a g d e n s t u n d e n.
j a g skulle segna ner på golfvet, Aldrig i Jag trodde där j a g stod, j a g t r o d d e j a g h a d e blifvit en mörderska efter en sekund v i d p a s s, så g a f h a n o c k s å, så s p r i D g a k u n d e h a n blef vips Men nu genom smälek Men sig af då, och j a g lugnare.
v a r d e t så, att t v å h a g e l h a d e g å t t hans ena öra, o c h h v a d han för den saken, kan Historien k o m ut, här sade jag.
är det är till ' All- ungdoms- p å lifvet.
än Och se ' n då?
d e t i n t e l ö n t att stå väl inte sagdt, att hvar- V i ha väl gamla karlar vet vår moder, s o m föder o c h kläder som uppehåller då inte vara henne.
oss Är allt här villiga att offra inte hafvet, här med varit, Men lif det det kommit våra två kan tacka då — för vi någonting för s o m har hvart tomma oss o c h på ön, ska ' skänkt skulle händer, d u s ä g a d e t?
D e t är ha inte hafvet för alltihopa. '
s m å l o g C a r l J u s t u s litet, o c h frö- ken må tro m i g heller inte, m e n h a n som en riktig ängel, när han gamla arbetshänderna ser drar på ' Nej inte alltihop, ' sade han, ' för di här valkiga, vi om ha ut mun.
hårda, skaffat oss e n s t o r d e l, ' o c h — j a g s k ä m s n ä s t a n att t a l a om det — m e n han först den ena och böjde så sig n e d o c h kysste den andra af d i här g a m l a k n o t i g a händerna, o c h v e t fröken, fastän jag kände så m i g s o m i sjunde himmeln invärtes, blef jag skräckt, för sel.
k u n d e inte Jag på, på samma g å n g så d ö d l i g t för- jag tyckte det hur Carl sofva var s o m ett var- i natt, j a g låg o c h lida hörde tro.
har b l i f v i t s k r a l i b r ö s t e t p å sista t i d e n, o c h retade allt det fick fröken aldrig o c h flickorna på ön på ön. '
hafvet, r o p a r, så v a r det jag Det p å ö n o c k s å, o c h i alla fall så är j u haf- v i h a att på hafvet, e n d a e n s k a ' g å åt.
fisken den med mössan på också Och bar Di du nu den hört n å g o t k n ä p p, när j a g öpp- för skyller emot.
s o m j a g lade an, att ryggen, m e n j a g hörde, hur han jag så s m ö g j a g m i g u p p, ett liksom sinnet runnit på m i g: ' Hafvet och hafvet, ' sist var sett d e t det var det Till nöj- Alci- vi t o g h o n o m.
hafvet det var riktigt Elias, år v i d p a s s.
Om att han milia? '
skjuta jag, i går sa ' stund: och tyckte arbete, Carl vore kammarfönster.
i bänk, o c h där bruka vi det vårt stor.
vi slutat vårt om m å l s från är vi också i går.
mycket sitta efter sorg, uppsåt, grönmålad v a r u r v ä g e n, s å k u n d e j a g stå e n h e l t i m m e till det Jag fröken tänka, h v a d s o m hände Vi o c h fresta Carl stillsamt goda barmhärtighet m o d e t, s o m vi.l ut när det p å sin stora väl sett tid t r o d e t, att Och p å att b l i g a m l a.
hagel, fröken in tro, d e t e n a efter kväll?
under men vi ha gå, går aldrig m i g e n Jiten p i s t o l o c h e n p å s e kan för sin del, sin chiffonier.
Justus och smaka så kallades j a g Ja, o c h vi börja nu är i n g e n g l ä d j e att ett ä ' i n t e n j u g g a o c h fröken m å i arena att inte jor- h a våra träd fått j a g a l d r i g m e r h a r b e h ö f t att Jag allt ös människor på.