Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då kokosnötter äro en artikel af jemnförelsevis mindre betydlig införsel, har ej skäl synts förefinnas, att för den bibehålla egen rubrikafdelning; hvadan denna senare blifvit sammanförd med den för andra sorter till en gemensam rubrik:
"alla slag«, dess hellre som det vid tullbehandlingen, äfven i afseende på förstnämnda artikelslag, faller sig beqvämligare att utröna varubeloppet genom vägning än genom räkning.
Till förekommande af tvetydighet har derjemnte i rubriken tillagts bestämningen: «ej specificerade.'*
Då artikeln Olein, som för närvarande finnes hänförd under Tran, icke lämpar oiein. sig för en sådan hänvisning, har tullsatsen för densamma blifvit vid artikeln sjelf angifven, och hänvisningen utelemnad.
Oliver äro för närvarande belagda med en tull af 10 öre pr skålpund.
Dels oliver, för vinnande af enhet i tullbeskattningen härutinnan, dels af anledning att denna artikel kan inkomma på olika sätt beredd, och då lämpligen må draga olika tull, har densamma blifvit hänförd under Frukter och Bär.
Af artikeln Oljor äro de till de feta, icke fiygtiga, hörande slagen i 1863 års oijor.
taxa belagda med en tull: »bom-, hamp-, kokosnöt-, palm- och spermaceti-» af 2 öre, samt »andra, till apoteksvaror ej hänförliga eller eljest icke specificerade slag« af 3 öre pr skålpund.
Redan vid fråga om Traktaten med Frankrike hemställde
Komiterade i afseende på de först omförmälda slagen af dessa oljor, att, då de icke till någon betydenhet tillverkades inom landet, men vore i hög grad behöfliga för en mängd näringar derstädes, tullen å desamma måtte, ehuru den tillskyndade staten en betydlig inkomst, hvilken 1862 uppgick till icke mindre än 64,465 rdr, till förmån för dessa näringar, nedsättas till 1 öre pr skålpund, likväl med undantag för de dyrbarare slagen, som infördes på flaskor eller krus, beträffande hvilka deri stadgade afgiften ansågs böra bibehållas.
Och då, vidkommande de senare, med 3 öres tull belagda slagen af dessa oljor, endast Rof- och Linolja vore till någon större omfattning föremål för inhemsk 124 tillverkning, samt, alldenstund råämnena rof- och linfrö vore till införsel tullfria, skydd äfven i afseende på sagda tvänne oljesorter borde ifrågakomma endast för tillverkningskostnaden, hvilken beräknats till 7 ä 10 öre pr skålpund, under det salupriset beräknats till 2 rdr 15 öre pr kanna, af 51 ä 5f skålpunds vigt, hemställde Komiterade likaledes, det den för samtliga ifrågavarande oljeslag nu bestämda, ofvan angifna, tull af 3 öre, måtte nedsättas till 2 öre pr skålpund för Rof- och Linolja, äfvensom för öfriga hithörande oljesorter, då de infördes på flaskor eller krus, samt till 1 öre för dessa senare sorter, då de inkomme på fat; hvadan afgiften af 2 öre skulle blifva gällande för alla feta oljor på flaskor eller krus äfvensom för Rof- och Linolja, samt tullen af 1 öre®erläggas för alla dessa oljor, med nu nämnda tvänne undantag, då de infördes på fat.
I sammanhang härmed tillstyrkte Komiterade jemnväl, det afgiften å de fossila, genom rektificering renade oljorna, som för närvarande draga en tull af 2 öre pr skålpund, måtte nedsättas till 1 öre pr skålpund.
Af dessa oljor tillverkas inom landet endast s. k. fotogén, med de biprodukter, som vid dennas fabrikation erhållas.
Från tvänne inhemska fabriker för beredande af denna oljesort, hafva uppgifter blifvit meddelade å så väl varuvärdet, som tillverkningskostnaden.
Enligt dessa uppgifter, hvilka emellertid i afseende på denna senare kostnad äro i ej ringa mån skiljaktiga, utgör densamma, derest den lägges endast på fotogénfabrikatet, å den ena fabriken, omkring 164 öre, å den andra 52 öre pr kanna, samt derest den lika fördelas på alla produkterna, å den förra fabriken omkring 124 öre, å den senare 38 öre pr kanna; hvilket, i vigt beräknadt, motsvarar, i ena fallet, dels omkring 34 öre, dels lOf öre, i andra, dels omkring 2| öre, dels 7f öre pr skålpund.
Den föreslagna tullsatsen af 1 öre utgör följaktligen, med förbiseende af biprodukterna, å den lägre tillverkningskostnaden omkring 304 %, å den högre omkring 10%, samt å medelbeloppet af dessa kostnadssummor omkring 144 %\ hvilket procenttal i betraktande deraf, att råämnena äro tullfria, och att om artikelns behöflighet gäller hvad i afseende på artikeln Ljus finnes härutinnan antydt, synts böra vara tillfyllestgörande.
Med stöd af hvad sålunda dels redan vid fråga om Traktaten med Frankrike, dels här ofvan blifvit i ämnet anfördt, hafva Komiterade ansett sig icke böra frånträda det i afseende på förevarande artiklars tullbehandling förut afgifna förslag, hvilket derföre blifvit här bibehållet i hvad angår så väl taxerubrikens uppställning, som tullsatsernas belopp.
Endast i afseende på de kokade, feta oljorna, hvilka för närvarande skola förtullas såsom fernissa, har den förändring blifvit föreslagen, att sådant förtullningssätt må tillämpas blott för vara, med tillsats af annat ämne, hvaremot denna, utan dylik tillsats, synts böra tullbehandlas lika med okokt olja.
För rubrikens förfullständigande har ock vid slutet af afdelpingen för de renade, fossila oljorna, artikeln Benzin, såsom i handeln förekommande, blifvit i texten upptagen, hvarjemnte i en tillagd anmärkning erinrats om iakttagande af hvad för tullbehandlingen af fossila oljor särskildt är stadgadt.
Om emellertid, på sätt nu varit förhållandet, Komiterade af finansiella skäl, funnit sig icke kunna undgå att tillstyrka bibehållandet af tullafgift äfven på de feta oljor, som utgöra vigtiga beredningsämnen för näringarna utan att inom landet tillverkas, bland hvilka senare Bom-, Hamp- och Palmoljorna intaga de främsta rummen; hafva Komiterade dock icke heller, med aktgifvande på hvad följdriktig - 125 heten härutinnan fordrat och fordrar, kunnat förbise det synnerligen önskvärda deri, att statshehofven ju förr dess hellre måtte medgifva, det tullfrihet i detta afseende kunde den inhemska industrien och förbrukningen i öfrigt till förmån beviljas.
Sedan nu vidrörda fråga redan blifvit af Komiterade handlagd, hafva de fått emottaga en genom nådig remiss till Komiterades utlåtande öfverlemnad ansökning af Fabriksidkarne här i staden Hylin &
C:o, A. W. Wahlenberg, L.
Montén, L. J. Hierta och R. T. Gullberg att, efter det införselstullen å artikeln stearinljus genom den af Eders Kongl. Maj:t under den 24 nästlidne Mars nådigst fastställda Tulltaxa blifvit från förut bestämda belopp af 6 öre nedsatt till 5 öre pr skålpund, Eders Kongl. Maj:t måtte, för beredande af möjlighet för sökanderne att under sådant förhållande, vid sin tillverkning af nämnda slags ljus, med någon behållning täfla i pris med den främmande varan, i nåder tillåta, att artikeln palmolja finge tullfritt till riket införas; och få Komiterade, till fullgörande af Eders Kongl.
Maj:ts omförmälda nådiga befallning, endast åberopa de utredningar af hithörande frågor, som återfinnas dels under artikeln Ljus, dels under nu ifrågavarande artikel Oljor, äfvensom Komiterades dervid, under uttalad önskan att tullfrihet måtte kunna medgifvas för, bland annat, det af sökanderne afsedda slaget af oljor, gjorda tillstyrkande att, intilldess en sådan förmån kan varda beviljad, tullen å varan må från nuvarande belopp af 2 Öre nedsättas till 1 öre pr skålpund.
Vid Ornamenter har den senare afdelningen för «ej specificerade» sådana, hvilka omamenvarit hänförda under Dekorationer, sedan rubriken för dessa afförts, blifvit ur taxan t8r' utelemnad.
* Vid Ossa Sepioe har, på sätt under artikeln Fjäll anmärkts, tullfriheten blifvit ossa . i ,, • • • n SöpiäJ, utan hänvisning angifven.
Under rubriken för Papp har en ny afdelning för Presspapp införts, hvaremot Papp. benämningen Presspapper, under Papper, blifvit, såsom oegentlig utelemnad.
Uti de i 1863 års taxa förekommande tullsatser å Papp- och Pappersarbeten,r»PP- «* Pappers* nemligen 40 öre för de olackerade samt 65 öre för de lackerade slagen, har, i öf- arbeten, verensstämmclse med Komiterades förslag, genom Traktaten med Frankrike nedsättning skett, till en början till respektive 20 och 30 öre samt från och med år 1868 till dels 15, dels 25 öre; hvilka öfvergångsvis nedsatta afgiftsbelopp blifvit här bibehållna.
Beträffande artikeln Papper hafva Komiterade i fråga om Traktaten med Frank- Papper, rike sökt omständligen redogöra för de förändringar i tullbehandlingen af densamma, som synts Komiterade påkallade och befogade.
Hos Komiterade hade anmälts, att under flere af de senare åren tillverkningen af papper, äfven med de i 1863 års taxa bestämda tullsatserna å denna vara, bedrifvits med ringa eller ingen behållning; hvilket förmenats hafva sin grund, bland annat, och förnämligast i bristande tillgång på råämnet, lumpor.
Efter att hafva ådalagt, det, oaktadt lagstiftningen i afseende på utförseln af detta råämne vore friare här i landet än i flere andra länder, likväl tillgången på sagda råämne visat sig tillräcklig för den inhemska papperstillverkningens behof, äfvensom att under de flesta af de senaste 10 åren utförseln af papper till qvantiteten betydligt öfverstigit införseln deraf, samt år 1862 företett ett öfverskott af 1,100,000 skålpund, antydde Komiterade, med afseende härpå, att om, såsom pappersfabrikanterna uppgifvit, deras 126 handtering under de senare åren drifvits med mindre fördel, det hufvudsakligaste skälet dertill torde vara att finna, ej så mycket i utländsk täflan, som i tillkomsten af flera och mera omfattande fabriksanläggningar inom landet, än behofvet för tiden i fråga påkallat eller erfordrat.
Att det angifna förhållandet icke kunde hafva sin grund i för låga tullsatser, trodde sig Komiterade finna deraf, att dessa, sådana de då funnes bestämda, enligt meddelade upplysningar från en större Svensk pappersfabrik, uppginge till följande procentbelopp af hela varuvärdet, beräknadt efter bemälde fabriks försäljningspris, nemligen: å kardus-, omslags- samt makulatur-, från 271 till närmare 43 procent; å tryck- och tapet- från 12| till närmare 23 procent; å post-, skrif-, och andra slag, hvitt, från 20 till närmare 34 procent; samt å färgadt papper från 30J till 33^ procent.
Och då råämnet, lump, hvilket icke kunde antagas stå i högre pris här än i utlandet, eftersom utförseln öfverstege införseln, inginge till § i hela varuvärdet, syntes deraf följa, att sjelfva förädlingsarbetet åtnjöte ett öfverdrifvet, ehuru på de olika pappersslagen ojemnt fördeladt, skydd.
I följd häraf och till undanrödjande af de olägenheter, som den sålunda antydda ojemnheten i de olika artikelslagens beskattning måste medföra, funno sig Komiterade böra, på anförda skäl, tillstyrka, dels en förändring i rubrikens uppställning, dels en mer eller mindre betydlig nedsättning i tullsatserna; tillåtande sig Komiterade att jemnväl nu i korthet återgifva hvad dervid härutinnan blifvit i ämnet yttradt.
Beträffande afdelningen för »kardus- och sugpapper, makulatur-, samt olimmadt tryck- äfvensom tapet- och polér- eller smergefpapper», erinrade Komiterade, att derunder vore sammänförda pappersslag, som icke egde samma värde, och sålunda icke heller borde draga samma tull.
Priset å kardus-, makulatur- och polér- eller smergelpapper stöde vida lägre än å de öfriga slagen.
Med anledning häraf hemställde Komiterade, det afgiften å de förra, eller gröfre, sorterna, för hvilkas tillverkning riklig tillgång på lump funnes inom landet, och i hvilken tillverkning de Svenska fabrikanterne sjelfve ansåge sig den utländska industrien fullt vuxne, måtte bestämmas till samma belopp, som i tariffen till Tyska Tullföreningens Traktat vore faststäldt, eller 1 öre pr skålpund; hvaremot för de senare, hvilka i nämnda tariff funnes belagda med en afgift, motsvarande 2| å 3 öre, tullen ansågs böra bestämmas till en början till 5 öre samt för tiden från och med år 1868 till 4 öre pr skålpund.
Vidkommande de öfriga i ofvannämnda taxa upptagna, tullpligtiga pappersslagen, hvilka derstädes finnas belagda med en afgift: »Skrif-, kopie-, plansch- och alla andra slag, hvitt, ej specificeradt», af 12 öre, »post-, alla slag», af 15 öre, »färgadt, pressadt, glaseradt, tryckt, figureradt, försilfradt eller förgyldt», af 18 öre pr skålpund, föreställde sig Komiterade, att, enär pressadt papper endast föga inom landet/tillverkades, samt den skiljaktighet i varuvärde, som egde rum emellan olika slags skrif-, post- och färgadt papper, i sjelfva verket vore ringa, alla dessa pappersslag borde sammanföras under en gemensam rubrik: »andra slag», med gemensam tullsats.
Och hvad slutligen anginge denna tullsats, vore Komiterade af den åsigten, att densamma borde endast öfvergångsvis nedsättas, och bestämmas för år 1867 till 10 öre, samt från och med år 1868 till 8 öre pr skålpund.
127 1 öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit hemstäldt och jemnväl genom Traktaten med Frankrike antagits, har äfven i det nu ifrågavarande taxeförslaget dels rubriken fatt den förändrade uppställning, dels tullsatserna för de särskilda artikelslagen blifvit uppförda med de belopp, hvilka här ofvan finnas angifna.
För artikeln Papperspåsar har uppförts ny rubrik, med hänvisning till Bref- papperskuverter.
Ä Papperstapeter och Border utgör tullen i 1863 års taxa 40 öre pr skålpund.
PaPPersDå, enligt uppgifter från inhemska tapetfabriker, hela tillverkningskostnaden pr skål-‘‘Tordén pund befunnits uppgå, för simpla tapeter till omkring 8 ä 10 öre; för medelsort till omkring 25 öre oell för finare slag till omkring 66 öre, samt dels hela försäljningspriset pr skålpund blifvit uppgifvet till omkring 35 öre för simpla, till 90 öre för medelsort och till 1 rdr 50 öre för finare sort, dels de allra flesta färger och färgningsämnen redan vore tullfria, och införselstullen å tapetpapper, enligt Komiterades förslag, skulle komma att behörigen nedsättas, hemställde Komiterade, i fråga om Traktaten med Frankrike, att ofvaunämnde tull måtte nedsättas, för år 1867 till 10 öre samt från och med år 1868 till 8 öre pr skålpund; hvarigenom afgiften slutligen skulle komma att stanna vid samma belopp, som den för färgadt, pressadt, tryckt, figureradt, försilfradt eller förgyldt papper, med hvilka artiklar tapeter och border i allmänhet torde vara jemuförliga.
Och hafva de sålunda föreslagna, genom bemälda Traktat jemnväl antagna, tullsatserna äfven här blifvit bibehållna.
För Parajin har uppförts ny rubrik, med hänvisning till Stearin.
Parafir.
Å Paraplyer och Parasoller har tullafgiften blifvit, i likhet med hvad som skett Paraplyer genom Traktaten med Frankrike, nedsatt från 1 rdr 50 öre för sådan af siden eller partoner, halfsiden, samt från 50 öre, för »andra slag», till respektive 75 och 25 öre, pr stycke, hvilka afgiftsbelopp ansetts motsvara 10 procent af varuvärdet.
Och för »ställningar» till dessa artiklar har afgiften, med afseende på de tullsatser, som blifvit föreslagna för lackeradt Manufaktursmide, jemnväl i likhet med hvad som skett genom Traktaten med Frankrike, nedsatts från 25 till 15 öre pr skålpund.
Då Paraplyfodral »af läder», som för närvarande draga en tull af 50 öre pr skålpund, vanligen äro ett fabrikat af synnerligen enkel beskaffenhet, hafva de ansetts böra tullbehandias såsom »läderarbeten, ej specificerade», till hvilka derföre vid sagda artikel hänvisning lemnats.
Enligt uppgift förekomma äfven paraplyfödral »af papper», hvadan denna artikel blifvit upptagen i afdelningen för dylika fodral af tyg, med enahanda grund för tullberäkniugen, som i afseende på dessa finnes bestämd.
För Parfymer, ej specificerade, har uppförts ny rubrik, med en tullsats af 25 Parfymer, öre pr skålpund, flaskornas eller omslagens vigt inberäknad, eller samma belopp, som för Essenser redan finnes stadgadt och för Luktvatten blifvit föreslaget.
Då Pennskaft samt Bit- och Skrif stift äro artiklar, som allmänt förekomma, har Pennskaft, äfven för dem egen rubrik blifvit uppförd; hvarjemnte afgiften för dessa artiklar, som funnits jemnförliga med Blyertspennor, lackeradt
Manufaktursmide och mindre dyrbara sorter af arbeten af sammansatta Metaller, »andra slag», ansetts böra utgå med 15 öre pr skålpund.
Peppar, hvarå försäljningspriset, enligt meddelade upplysningar, vexlar från 37 Peppar, till 75 öre pr skålpund, är för närvarande belagd med en tull af il öre pr skålpund.
Då denna artikel, hvaraf år 1862 infördes 366,092 skålpund, är en bland dem, å 128 Perlemor Perlor.
Persiko kärnor.
Perukma karearbe ten.
Piphufvu den.
Pipskaft och Pipskaftsslangar.
Planschett ter.
Platåer.
Plommon, Brunelier och Sviskon.
Plymer. hvilka afgiften kan uteslutande ur finansiell synpunkt regleras, samt sådant funnits erforderligt, har sagda tull blifvit höjd med 1 öre, eller till 12 öre pr skålpund.
För oinfattade arbeten af Perlemor, hvilka i 1863 års taxa draga en tull af 1 rdr 50 öre pr skålpund, har afgiften, i likhet med hvad som skett i Traktaten med Frankrike, nedsatts till 35 öre, eller samma belopp, som blifvit föreslaget för Bijouterivaror, med hvilka dessa arbeten ansetts närmast jemnförliga.
Sedan för oäkta Perlor, som i 1863 års taxa äro belagda med en afgift, de af glas af 40 öre, samt »andra slag» af 2 rdr pr skålpund, tullsatserna blifvit bestämda till respektive 15 och 50 öre, hafva de med dessa belopp här utförts; hvarjemnte för rubrikens förfullständigande efter bestämningen »oäkta» tillagts »oinfattade», enär »infattade» äro upptagna till särskild tullbehandling.
I den under rubriken förekommande Anmärkning har ock efter »armband» tilllagts »halsband», hvilken senare artikel, såsom med den förra jemnförlig, bort lika med den tullbehandlas.
PersilcoJcärnor äro för närvarande hänförda under Apoteksvaror, Då depna artikel icke hvarken uteslutande eller ens företrädesvis användes för medicinska behof, har densamma blifvit hänförd under Mandel, med hvilken artikel den ansetts närmast jemnförlig.
Å Perukmakarearbeten, hvaraf år 1862 förtullats endast 16 skålpund, har afgiften genom Traktaten med Frankrike blifvit nedsatt från 6 rdr till 50 öre pr skålpund; hvilken senare tullsats äfven här utförts.
För Piphufvuden, »andra slag», som funnits närmast jemnförliga med Svarfvarearbeten, ej specificerade, har med anledning deraf föreslagits en tull af enahanda belopp med den för dessa arbeten afsedda slutliga tullsats, eller 25 öre, dervid dock vigten af närmaste omslaget ansetts böra, till lättnad vid tullbehandlingen, i varuvigten inberäknas.
Då denna grund för vigtbestämmelsen funnits böra tillämpas äfven i afseende på Piphufvuden af Sjöskum, har i en under rubriken tillsatt Anmärkning föreskrift derom meddelats.
För Pipskaft och Pipskaftsslangar har ny rubrik uppförts; hvarjemnte tullen å dessa artiklar blifvit, på enahanda skäl som den å Piphufvuden, »andra slag», föreslagen till 25 öre pr skålpund.
För Planschetter, med eller utan öfverklädnad, har likaledes uppförts ny rubrik, med hänvisning till Stålarbeten, opolerade.
Deremot har rubriken för Platåer, liksom den för Dekorationer, till hvilka vid förstnämnda artikel hänvisning varit meddelad, såsom obehöflig ur taxan afförts.
Plommon, Brunelier och Sviskon, som för närvarande draga en tull af 6 öre pr skålpund, hafva, i likhet med andra dermed jemnförliga artikelslag, blifvit hänförda under Frukter och Bär, ej specificerade, hvarigenom afgiften för förstnämnda artiklar, torra, kommer att utgå med en förhöjning af 2 öre, eller med 8 öre pr skålpund.
För Plymer, hvilka i 1863 års taxa äro belagda med en tull af 15 rdr pr skål pund, har afgiften, hufvudsakligen på skäl, som under artikeln konstgjorda Blommor finnas anförda, och i enlighet med hvad rörande beloppet af denna tullsats i Traktaten med Frankrike antagits, blifvit nedsatt till 3 rdr pr skålpund. 129 Sedan äfgiften å Pomada genom nyssnämnda Traktat blifvit bestämd till 15 öre, pomada, i stället för förut stadgade 50 öre, pr skålpund, burkarnes vigt inberäknad, har den med förstnämnda belopp här utförts.
Pomeransskal, som för närvarande äro sammanförda med Pomeransknopp, har pomoransman ansett lämpligare att sammanställa med Pomeranser.
Yid artikeln Porfyr, med hänvisning till Sten, »ej specificerad», har sistnämnda Porfyr, bestämning, i följd af förändrad uppställning af rubriken för artikeln Sten, blifvit utelemnad.
Af Porslin utgör endast det oäkta i egentlig mening föremål för inhemsk till- Forslin verkning.
I 1863 års taxa äro hithörande artikelslag belagda med en tull, hvitt eller enfärgadt, men omåladt, för »talrickar» af 4 öre och för »andra pjeser» af 8 öre, samt måladt eller tryckt, för »talrickar» af 8 öre, och för »andra pjeser» af 15 öre, pr skålpund.
Då denna vära är af beskaffenhet att mer än de fleste andra draga en i förhållande till värdet hög transportkostnad, ligger redan deri ett skydd för tillverkningen af densamma, som kommer få andra näringar till del.
Enligt uppgifter från trenne särskilda hus, som sysselsätta sig med porslinshandeln, skola, tullafgiften oberäknad, omkostnaderna för införseln från England till Göteborg af dels tryckt, dels måladt oäkta porslin, alltefter varans olika finhet och pjesernas beskaffenhet, uppgå, för det tryckta, öfverhufvud till 50 procent, för olika, specificerade slag af det målade till 15 i, 17 å 32 procent, samt för båda i allmänhet till 30 ä 40 procent af varuvärdet, hvaremot hvitt oäkta porslin icke under en längre tid lärer varit föremål för införsel.
Dertill kommer, att de ofvan angifna tullsatserna, likaledes enligt meddelanden från omförmälda handelshus, för »talrickar» icke understiga 22 ä 23, men uppgå äuda till 50 ä 63 procent, samt för »andra pjeser» belöpa sig minst till 23, i allmänhet till 40 samt stundom ända till 55 procent af varuvärdet.
Med afseende härpå, och sedan vid traktatsförhandlingarna med Frankrike å detta senares sida fordrats en nedsättning i de gällande tullarne, å omåladt porslin, för »talrickar» till 3 öre och för »andra pjeser» till 5 öre, samt å det målade eller tryckta, för »talrickar» till 6 öre och för »andra pjeser» till 8 öre, tillstyrkte Ivomiterade, det de sålunda äskade nedsättningarna måtte beviljas, likväl i afseende på artikeln »andra pjeser» endast öfvergångsvis och i den ordning, att först år 1868 de . slutliga tullsatserna skulle inträda, hvaremot afgiften för år 1867 skulle komma att utgöra dels 6, dels 10 öre.
Det äkta Porslinet drager i 1863 års taxa en tull, det hvita eller enfärgade, af 20 öre, och det förgylda eller målade, af 40 öre pr skålpund.
I följd af detta porslins högre värde, uppgår väl transportkostnaden för detsamma tili en lägre procent än för det oäkta, men beräknas dock utgöra från 17 tili 25 procent af värdet, under det tullsatserna, i anseende till det äkta porslinets stora tyngd, uppgå från 22 ända till 137 procent och i medeltal till 40 procent af värdet.
Afven för denna varusort var således en betydlig nedsättning i gällande tullaf- » gifter af behofvet påkallad; och då vid nämnda traktatsförhandlingar jemnväl en sådan nedsättning äskades, för hvitt eller enfärgadt porslin till 10 öre, och för förgyldt Tull-Komitécns Betänkande, 17 130 eller måladt till 20 öre pr skålpund, ansågo sig Komiterade böra förorda, det denna fordran, såsom fullt befogad, måtte, jemnväl för vinnande af eftergift i andra riktningar, tillmötesgås, hälst, såsom redan antydts, denna porslinssort ej i nämnvärd mån utgjorde föremål för inhemsk tillverkning; erinrande Komiterade i sammanhang härmed, att, ehuru visserligen en ej obetydlig minskning i statsinkomsten af denna nedsättning måste blifva en följd, dock uppenbart vore, det tullförlusten å en hittills så öfverdrifvet beskattad artikel snart skulle genom ökad införsel godtgöras.
Sedan de sålunda ifrågakomma och tillstyrkta tullsatserna genom Traktaten med Frankrike antagits, hafva Komiterade sett sig föranledda att äfven här till oförändrade belopp utföra desamma.
Komiterade hafva dervid låtit sig bestämmas af den omständigheten, att tullafgifterna & förevarande artikel inom en jemnförelsevis kort tid blifvit tvänne gånger nedsatta, nemligen dels vid senaste Riksdag, dels nu, såsom nyss angifvits och kändt är, genom oftabemälda Traktat; och Komiterade hafva trott, att en tredje nedsättning i nästan omedelbar följd med de tvänne föregående torde varit egnad att gifva åtgärden pregeln af en rörlighet, som hvarken från industriidkarnes sida eller ur finansiell synpunkt skulle till fullo gillats.