Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vissa af de anvisade beloppen torde nemligen icke till någon betydligare del behöfva användas, i anseende dertill, att en längre tid måste åtgå, innan de anstalter, hvartill medlen äro afsedda, hinna ordnas.
Detta är förhållandet så väl med den till I uppmuntrande af småskolors ändamålsenliga inrättande m. m. påräknade summa af 100.000
R:dr, som med det till inrättande af högre folkskolor beviljade belopp af 24.000 R:dr.
Ej heller torde de till förbättrande och underhållande af undervisnings^ materielen anvisade medel, 12,000 R:dr, kunna till hela eller större delen af sitt belopp komma att under det första året utgå.
Och sannolikt skall äfven af anslaget till seminarierne, 26,000 R:dr, någon, om än mindre, del för samma år blifva innestående.
Efter denna beräkning skulle det förskott, som Stats-kontoret under det första året behöfde utgifva, troligen icke uppgå till halfva beloppet af den för Bih. till R.
Prot. 1856—1858. 4 Sami. 1 A/d. 4 Band. 23 Haft. 2 6 Stats-Utskottcts Utlåtande M 266. folk-undervisningens befrämjande afsedda summan.
Enligt Utskottet meddelad upplysning, kan ett sådant förskott af nämnde embetsverk, utan olägenhet, utbetalas, helst medlen icke komma att på en gång, utan å särskilda tider i mindre summor utgå; och all betänklighet i detta afseende måste anses häfd, om det medgåfves Stats-kontoret att, i händelse af behof, för de förskjutna beloppen från Riksgäldskontoret utbekomma ersättning äfven före den tid, då bevillnings-medlen till Riksgäldskontoret ingå.
Med en sådan rättighet bör Stats-kontoret icke heller råka i förlägenhet för utbetalningen af de följande två årens förskott, hvilkas belopp för öfrigt ej kunna komma att i någon betydlig mån öfverstiga den förskotts-summa, som för innevarande år beräknats, om, såsom Utskottet lämpligt synes, Rikets Ständer tillåta, att de besparingar å de anvisade medlen, som under ett år uppkomma, må få ett följande år för ändamålet användas.
Utskottet föreslår alltså, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj* täcktes bemyndiga Kongl. Stats-kontoret att under de tre år, den nya stats-regleringen omfattar, af under händer varande medel förskottsvis utbetala de belopp, som under dessa år blifva af Kongl. Majit anvisade utaf de vid innevarande riksdag, till utgående af den personliga skydds-afgiften, anslagne medel för folkundervisningens befrämjande, emot rättighet förStats-kontoret att efter hvarje år, sedan bevillningen till Riksgälds-kontoret influtit, eller ock förr, om sådant finnes behöfligt, derifrån erhålla godtgörelse för de förskjutne medlen, äfvensom att Rikets Ständer dessutom må medgifva, att de besparingar å de anslagne medlen, som under ett år uppkomma, må få ett följande år för ändamålet användas.
STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1858. Ståls-Utskottets Memorial Jtä 267.
( JVs 267.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Febr. 1858, kl. 12 m.
Memorial, med förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om löneförhöjning åt Statens embets- och tjensteman m. fl. för år 1857. (U. A.) Enligt Stats-Utskottet tillhandakornna protokolls-utdrag, hafva Ridderskapet och-Adeln samt Preste-ståndet bifallit, men Borgare- och Bonde-stånden afslagit hvad Utskottet i sitt uti ofvannämnda fråga under M 231 afgifna Utlåtande hemställt, nemligen att Rikets Ständer måtte ä Riksgälds-kontoret anvisa och till Kongl. Majits disposition ställa en summa af 960,000 R:dr R:mt, att till sådane Statens embets- och tjenstemän samt betjente, åt hvilka Rikets Ständer för de år, den nya statsregleringen omfattar, beviljat lönetillökning, antingen direkte för tjensterne, eller genom ställande af vissa belopp till Kongl. Majits disposition, för år 1857 gratifikationsvis, i mån af behof, utbetalas sålunda, alt nämnde löntagare erhålla 50 procent af beloppet utaf den tillökning utöfver förut innehalvande aflönings-förmåner, som vid den nya statsregleringen blifvit dem tilldelad, dock att från ifrågavarande förmåns åtnjutande undantagas sådane löntagare, hvilka, qvarstående vid sina indelningar, under berörde år uppburit sin aflöning antingen in natura eller efter årets markegång; äfvensom att Rikets Ständer skulle medgifva, att en summa af 395 R:dr 75 öre R:mt må få, på enahanda sätt, utgå af Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond till de löntagare vid Artilleribatteriet i Norrland, hvilka icke redan fått en dylik förmån sig tillagd.
Vid det förhållande, att i denna fråga två Stånd slädnät emot två, får UtItih. liil fl. St.
Prut. Ii!36 —1K5SJ. 4 Samt. 1 Afd.
4 Hand, 24 Haft. i 2 Stats-Ulskutlels Memorial M 268. skottet, för densammas afgörande, genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voterings-proposition : »Den. som vill, att Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisa och till Kongl. Maj:ts disposition ställa en summa af 960,000 R:dr R:mt, att till sådane Statens embets- och tjenstemän samt betjente, åt hvilka Rikets Ständer för de år, den nya statsregleringen omfattar, beviljat lönetillökning, antingen direkte för tjen — sterne eller genom ställande af vissa belopp till Kongl. Maj:ts disposition, för är 1857 gratifikationsvis, i mån af behof, utbetalas sålunda, att nämnde löntagare, erhålla 50 procent af beloppet utaf den tillökning utöfver förut innehafvande af lönings-förmåner, som vid den nya statsregleringen blifvit dem tilldelad, dock att från ifrågavarande förmåns åtnjutande undantagas sådane löntagare, hvilka, qvarstående vid sina indelningar, under berörde år uppburit sin aflöning antingen in natura eller efter årets markegång; äfvensom att Rikets Ständer medgifva, att en summa af 395 R:dr 75 öre R:mt må få, på enahanda sätt, utgå af Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond till de löntagare viii Artilleri-batteriet i Norrland, hvilka icke redan fått en dylik förmån sig tillagd, röstar Ja; den det ej vill, nöstar Nej; vinner nej, anses frågan härom hafva förfallit.» Stockholm den 15 Februari 1858.
M 268.
Ank. till Exp.-Utsk. den IS Febr. 1858, 1(1. 12 m.
Memorial, med förslag till voterings-proposilion, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om medels anvisande till påbörjande jaf Stockholms befästande d landsidorna.
Med föranledande af derom väckta motioner, hade Stats-Utskottet, uti sitt under M 236 afgilna Utlåtande, på anförde skäl, tillstyrkt dels att Rikets Ständer måtte, till utgående från Riksgälds-kontoret, anvisa en summa af 100,000 R:dr R:mt för hvartdera af åren 1859 och 1860, att, enligt Kongl. Maj:ts
Nå - Stats-Utskollels Memorial M 268. 5 diga disposition, i mån af behof användas för vidtagande af förberedande åtgärder till Stockholms förseende med befästningar, samt till påbörjande af dessa befästningar å hufvudstadens södra sida, och dels att Rikets Ständer, vid anmälan om detta beslut, måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att vid nästkommande riksmöte få emottaga
Nådig framställning med förslag till ifrågavarande befästning-arbetens vidare utförande.
Enligt hvad Stats-Utskottet tillhandakomna Protokolls-Utdrag utvisa, hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit, men Bonde-ståndet afslagit Utskottets ofvannämnda tillstyrkanden, äfvensom Borgare-ståndet afslagit förra delen af Utskottets yttrande, med förklarande dervid, att den af enskild motionär väckta fråga om Stockholms befästande icke borde till någon Rikets Sländers åtgärd föranleda; hvaremot sistnämnde Riks-stånd lagt till handlingarne den sednare delen af Utskottets yttrande, angående ifrågaställd anhållan hos Kongl. Majit om Nådig framställning vid nästkommande riksmöte rörande dessa befästnings-arbeten.
I anledning häraf och då i denna fråga två Riks-stånd stadnat emot två, får Stats-Utskottet för ärendets afgörande, likmätigt 69 § Regerings-Formen, medelst omröstning i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voterings-proposition: »Den som vill, att Rikets Ständer, till utgående från Riksgälds-kontoret, anvisa en summa af 100,000 Ridr Rimt för hvartdera af åren 1859 och 1860, att, enligt Kongl.
Majits Nådiga disposition, i mån af behof, användas för vidtagande af förberedande åtgärder till Stockholms förseende med befästningar, samt till påbörjande af dessa befästningar å hufvudstadens södra sida, samt att Rikets Ständer, vid anmälan om detta beslut, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att vid nästkommande riksmöte få emottaga
Nådig framställning med förslag till ifrågavarande befästnings-arbetens vidare utförande; — röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, hafva Rikets Ständer förklarat, att de vid innevarande riksmöte väckta motioner om anslag till Stockholms befästande icke föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
4 Slals-tJlskollels Ullålande Jfi 269.
M 269.
Alik. till Exp.-Utsk. d. lä Februari 1838, kl. IS m.
Utlåtande, i anledning af dterremiss å frågan om lån för jernvägs-anläggning mellan staden Borås och vestra stambanan.
(R. A.) Stats-Utskottets i 10:de punkten af Utlåtandet JVS 233 afgifna yttrande, angående hegardt låne-understöd utaf allmänna medel för ofvanberörde anläggnings åstadkommande, har af Bonde-ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt, med afseende å de inom bemälde
Riits-stånd emot detta yttrande framställda anmärkningar, dervid allmänt yrkats, att det ifrågaställa lånet måtte varda beviljadt i anseende till de stora, omedelbara fördelar, som en jernvägs-förbindelse mellan den folkrika och vidsträckta landsbygden omkring Borås och den från Götheborg till hufvudstaden gående stambana skulle komma att medföra både för det allmänna, genom en ökad trafik på denna bana, och för nämnde landsorts särdeles verksamma, fastän i afseende på kommunikations-tillfällen vanlottade, befolkning, genom beredande af en högst behöflig lättnad i tillförseln af densammas lefnadsförnödenheter och fortskaffningen af dess ansenliga tillverkningar; hvarjemte de fullständiga och tillförlitliga undersökningar och utredningar, som, med hänsigt till ifrågavarande jernvägs-anläggning. blifvit verkställda samt de i sådant afseende redan vidtagna förberedande åtgärder, anförts såsom ytterligare skäl för Rikets Ständer, att bevilja det bidrag frän Statens sida, som erfordrades för detta företags ofördröjliga och ändamålsenliga utförande.
Enär tvänne af de öfriga Riks-stånden, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit Stats-Utskottets, i anseende till förekommande 6nanciela förhållanden, uti ofvan uppgifna Utlåtande gjorda hemställan, att det föreslagna - Slals-Utskollets Utlåtande JVf 269. 5 slagna låne-understödet för anläggandet af en bibana från Borås till vestra stambanan icke måtte af Rikets nu församlade Ständer beviljas, anser sig Utskottet, som af de inom Bonde-ståndet afgifna yttranden och den derifrån erhållna återremissen icke funnit anledning frånträda sina, i fråga om meranämnda ansenliga lånesummas anvisande, uttalade åsigter, böra vidblifva och förnya sin i afseende derpå gjorda hemställan.
Derjemte anser sig Utskottet böra anmäla att, enligt det rörande samma fråga från Borgare-ståndet till Utskottet ankomna Protokolls-Utdrag, sistbemälde Stånd beslutat, för anläggningen af denna jernvägs-förbindelse, bevilja ett låneunderstöd af 1.700,000 R:dr R:mt. att utgå under minst 4 år och återgäldas på det sätt, som för lånet till Hudiksvalls-jernbanan vore afsedt, med förbehåll, att aktietecknings-summan bestämdes till minst 1,700,000 R:dr samma mynt.
Sl. Prot. 1856—1858.
4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 24 Haft. 2 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1858.
Stats-Ulskollels Utlåtande Jtä 270. i JK 270.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Febr. 18S8, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående förbättring af löne-vilkoren för Riksgaldskontorets tjenstemanna-p er sonal och vaktbetjening.
Uti den skrifvelse, som Stats—Utskottet, i slutet af näsllidne September månad, från Fullmäktige i Riksgälds-kontoret emottagit, angående beredandet af förhöjning i de till tjenslemännen och vaktbetjeningen vid nämnde verk utgående löner och arfvoden, hafva Fullmäktige erinrat om Rikets Ständers under 1830 och 1831 års Riksdag meddelade och i 203 § af det för samma verks förvaltning då utfärdade reglemente intagna beslut och föreskrift: att Fullmäktige skulle låta utarbeta och, efter deraf verkställd granskning, underställa Rikets näst sammanträdande Ständers pröfning och fastställelse ett fullständigt förslag till ny eller förändrad organisation af Riksgälds-kontoret samt reglering af förvaltnings-bestyren och tjenste-göromålen inom samma verk, äfvensom till aflönings-stat för dervarande tjenstemanna-personal; hvarvid, bland annat, borde afses: att, så vidt, utan åsidosättande af nödiga kontroller, sig göra lät, den största möjliga enkelhet och skyndsamhet vid ärendenas behandling samt minskning i tjenslemännens antal åsladkommes, och att alla sådana särskilda uppdrag och bestyr, hvilka, till följd af Rikets Ständers under sednare tider vidtagna förfoganden, borde af tjenslemännen vid Riksgälds-kontoret förrättas och för hvilka särskilda arfvoden utginge, blefve inbegripna under vederhörandes bestämda tjensteåligganden, samt att vedergällningen derför inberäknades i det aflönings-belopp, staten för hvarje tjenst upptoge; och skulle, under förbehåll, att aflöningen icke öfverstege det sammanräknade belopp, hvartill lönerna och arfvodena. enligt då gällande stater och reglemente, uppginge, Fullmäktige ega alt, i den mån Bih. lill R.
Prot. 1836—1858. i Sami. 1 Afd. 4 Band. 25 Haft. 1 2 Stals-Ulskoltets Utlåtande JYi 270. de pröfvade nyttigt och lämpligt samt omständigheterna och förhållandena för öfrigt medgåfve, under tiden intill nästpåföljande (1853 och 1854 års) Riksdag, befordra den föreslagna nya eller förändrade organisationen till verkställighet samt för sådant ändamål vidtaga erforderliga beslut och åtgärder, utan hinder af förut meddelade föreskrifter, angående sättet och ordningen för de vid Riksgälds-kontoret förefallande göromåls besörjande.
Vidare förordnades i samma reglements-§, att, för underlättande af ifrågavarande organisations fullständiga utförande, sedan förslaget dertill blifvit af Rikets Ständer gilladt och godkändt, borde, intill dess Rikets Ständers beslut härom meddelats, de tjenster vid Riksgälds-kontoret, som dessförinnan blefve lediga, allenast genom förordnande tills vidare återbesättas; och skulle hvad utaf de för dessa tjenster anslagna löner och arfvoden icke ansåges behöfva fortfarande användas för desammas bestridande, få under tiden af Fullmäktige disponeras ej mindre lill de löneförbättringar, som af rättvisa eller billighet påkallades, än tili vedergällning för de nya eller förändrade göromål, som, för organisatiouens verkställighet, komme att åläggas tjenstemännen vid detta verk.
För verkställigheten af hvad Rikets Ständer sålunda beslutat och förordnat, (ingo 3:ne bland Riksgälds-kontorets tjenstemän utsedde kommitterade sig uppdraget att, under iakttagande af Rikets Ständers härom meddelade föreskrifter, utarbeta och lill Fullmäktige ingifva förslag till förändringar i Riksgälds-kontorets organisation och aflönings-stat; hvilket uppdrag under år 1852 af desse kommitterade fullgjordes, hvarjemte en af kommitterade aflemnade 2:ne särskilda alternativa förslag till meranämnde embetsverks reorganiserande; men Fullmäktige funno intetdera af de uppgjorda förslagen antagligt, utan förklarade i sin rörande sagde ämne till Rikets Ständer, före 1853 års Riksdags början, aflåtna skrifvelse, att Fullmäktige ansåge någon väsentlig förändring i Riksgälds-kontorets nuvarande organisation icke, utan äfventyr för det allmännas säkerhet och mehn för göromålens behöriga gång, kunna till vägabringas så länge de Riksgälds-kontoret då tillhörande bestyr och åligganden komme att fortfara.
Dock borde, enligt Fullmäktiges dervid yttrade åsigt, några smärre jemkningar uti de för detta verk gällande tjenstgörings-stadganden samt vissa tjensle-åliggandens öfverflyttning från en till annan tjenst vidtagas, hvarföre, jemte samma skrifvelse, af Fullmäktige till Stats-Utskottet öfverlemnades förslag till både ny tjenstgörings-ordning och ny aflönings-stat för Riksgälds-kontorets tjenstemän och vaktbetjening.
Enligt den då föreslagna staten, skulle de ordinarie tjenstemännens antal ökas från 14 till 15 samt lönernas och arfvodenas sammanräknade belopp från 18,360 R:dr till 19,060 R:dr R:ko.
Beträffande de i omförmälda hänseende erhållna förslag, yttrade Stats-Utskottet vid sednaste Riksdag, i sitt under JVs 378 afgifna Memorial: att då de under samma Riksdag vidtagna beslut i fråga om upplåningen af de medel, som förjernvägs-anläggningarne erfordrades, och den Riksgälds-kontoret uppdragna förvaltning af den derigenom föranledda stats-skuld komrne att medföra tillökning i de vid f)ö • €> , / Stals-Utskollets Utlåtande JVg 270. 3 nämnde verk anställde tjenstemäns göromål och åligganden; så och innan någon erfarenhet kunnat vinnas om dessa nya och ökade göromåis verkliga beskaffenhet eller sig visat huruvida desamma, utan olägenhet eller hinder för ärendenas oafbrutna gäng, läte förena sig med de bestyr, som förut ålåge tjenstomanna-personalen vid samina verk, ansåge Utskottet Rikets Ständer icke böra till slutligt afgörande företaga frågan om Riksgälds-kontorets förändrade organisation; hvarjemte Utskottet, såsom ytterligare skäl för denna organisations-frågas uppskjutande, tilläde, att Utskottet|icke, utan åsidosättande af andra Utskottet tillhörande ärendens vederbörliga behandling, kunnat vidtaga de förändringar i organisations-förslagen, som erfordrades, på det att de grundsatser, hvilka blifvit tillämpade vid den under dåvarande Riksdag fastställda nya organisationen af Rikets Ständers Bank, jemväl måtte varda iakttagna vid Riksgälds-kontorets reorganisation samt regleringen af der förefallande förvaltnings- och tjenste-bestyr.
Med gillande af detta yttrande äfvensom merbemälte
Utskotts derjemte framställda förslag, läto Rikets Ständer i nu gällande reglementes 249 § införa nedanstående stadgande:
Med afseende å de nya åligganden, Riksgälds-kontoret erhållit, till följd af Rikets Ständers under dåvarande Riksdag fattade beslut, angående ett fonderadt statsskuld-systems införande och den blifvande statsskuldens förvaltning af detta verk, hade Rikets Ständer för det dåvarande, och innan någon erfarenhet kunnat vinnas om den härigenom uppkommande tillökning i göromålen inom samma verk samt de nya eller ökade göromålens förenlighet med öfriga tjensteäligganden derstädes, funnit sig icke böra till slutligt afgörande företaga den under nästföregångna Riksdag väckta fråga om ny eller förändrad organisation af Riksgälds-kontoret samt reglering af dervarande förvaltnings-bestyr och tjenste-göromål.
Emellertid hade Rikets Ständer pröfvat lämpligt uppdraga åt Fullmäktige att, utan hinder af de i reglementet och gällande tjenstgöriugs-ordning meddelade föreskrifter rörande sättet och ordningen för samma göromåis besörjande, deruti besluta och till verkställighet befordra sådana förändringar, hvarigenom, så vidt sig göra lät utan att nödiga kontroller åsidosattes, den största möjliga enkelhet och skyndsamhet vid ärendenas behandling samt minskning i tjenstemännens antal åstadkommes; och skulle Fullmäktige derjemte ega att, under tiden intill nästa Riksdag, i den mån förut utgående löner och arfvoden vöre eller blefve för sådant ändamål författningsenligt disponibla, använda desamma ej mindre till de löne-förbättringar, hvilka af rättvisa och billighet ansåges påkallade, än för de nya eller förändrade göromål, som, för verkställigheten af Fullmäktiges i ofvanberörde hänseende vidtagna beslut, komme att detta verks tjenstemän åläggas.
I öfverensstämmelse med Rikets åren 1850 och 1851 församlade
Ständers härom meddelade föreskrift, borde, intilldess frågan om
Riksgälds-kontorets förändrade organisation blifvit af Rikets Ständer afgjord, de tjenster vid detta verk, som 4 Slats-Utskollets Utlåtande M 270. redan vore eller dessförinnan blefve lediga, allenast genom förordnande tills vidare återbesättas.
Vidkommande löneförmånerna för de vid Riksgälds-konloret anställda personer, stadgades i samma reglementes 255 § som följer:
Aflöningen för Riksgälds - kontorets tjenstemanna-persooal och vaktbetjening borde tills vidare utgå enligt de af Rikets Ständer för nämnde verk fastställda ordinarie- och interims-löncstater, hvilka icke få öfverskridas.
Dock finge — till vedergällning för de nya eller ökade göromål, som, för verkställigheten af den under sednaste
Riksdag beslutade upplåning emot fonderade statsobligationer, jemte deraf föranledda bestyr, komma att åligga vissa tjenstemän vid detta verk — särskilda, efter sagde görornåls beskaffenhet och trägenhet lämpade, årliga arfvoden samme tjenstemän af Fullmäktige tilldelas, under iakttagande, att icke någon tjenslemans aflöning, med tillägg af det sålunda beviljade arfvodet, komme att öfverstiga det sammanlagda belopp, som tjensteman af motsvarande tjenstegrad vid Rikets Ständers Bank, enligt de för Banko-verket fastställda löne- och supplementar-stater, egde att, i egenskap af lön och tjenstgörings-penningar, åtnjuta.
Efter anförande af ofvan intagna reglementariska stadganden, hafva Fullmäktige, uti den angående nu förevarande ämne till Utskottet aflåtna skrifvelse, yttrat: att Fullmäktige, sorn fortfarande vore af den öfvertygelse, att Riksgälds-kontorets fåtaliga tjenslemanna-personal, långt ifrån att kunna till antalet förminskas, snarare, till följd af de ständigt tilltagande göromålen, skulle, inom en icke aflägsen framtid, behöfva förökas, funnit sig icke kunna genom tjenste-indragningar och löne-besparingar bereda några tillgångar till den förhöjda aflöning, som redan i 1851 års reglemente angafs vara af rättvisa och billighet påkallad och hvarpå bemälle tjen — stemanna-personal och vaktbetjening syntes ega ökade anspråk, sedan deras vederlikar i Rikets Ständers Bank, såsom följd af detta verks vid sednaste Riksdag beslutade organisation, från och med 1855 års början erhållit en icke obetydlig tillökning i sina löneförmåner.
Denna löne—tillökning hade visserligen kunnat tillväga— bringas, utan att Bankens aflönings-stat på det hela behöft förhöjas; men då det icke torde kunna antagas, hvarken att Bankens tjenstemän efter den förändrade organisationen erhållit högre löneförmåner, än behofvet för deras lefnadskostnader påkallat, eller att desse tjenstemän derefter fått trägnare tjenstepligter än deras vederlikar inom Riksgälds-kontoret, syntes giltiga skäl förefinnas, att äfven vid delta tillfälle fortfarande tillämpa den, från längre lid tillbaka, af Rikets Ständer godkända grundsatsen, att Riksgälds-kontorets och Bankens tjensteman och vaktbetjening böra tillgodonjuta enahanda löneförmåner.
Fullmäktige hafva derjemte erinrat, hurusom priset på de nödvändigaste lefnads-förnödenheterna under den efter sednaste
Riksdag förflutna tid varit vida högre, än anas kunde vid uppgörandet af den då antagna löneregleringen för Ijenstemännen inom Banken.
Tillika hafva Fullmäktige anmält en från Riksgälds-kontorets Kommissariat, redan i medlet af December må - Slals-Utskoltets Utlåtande JW 270. 5 nåd 1835, till Fullmäktige inkommen framställning, deruti Kommissariatet — under åberopande af den såväl vid allmänna löneregleringar som vid pröfningen af enskilda löneförhöjnings-ansökningar iakttagna likhet i lönevilkoren inom oftanämnde begge verk — å ej mindre egna än underlydande tjenstemäns och betjenings vägnar, anhållit att få komma i åtnjutande af de löneförmåner, »som blifvit af Rikets Ständer utlofvade» genom förklarandet, att för de ökade eller nya göromål, som för verkställigheten af den under sednasle
Riksdag beslutade upplåning emot fonderade stats-obligalioner komme att åligga vissa tjenstemän vid Riksgälds-kontoret, särskilda, efter dessa göromåls beskaffenhet och trägenhet lämpälle, årliga arfvoden skulle få af Fullmäktige samme tjensteman tilldelas.
Denna anhållan hade dock Fullmäktige funnit sig icke kunna bifalla, enär gällande reglementes 255 § stadgade, att atlöningen för Riksgälds-konlorets ijenslemanna-personal och vaktbetjening tills vidare skulle utgå i öfverensstämmelse med de af Rikets
Ständer för samma verk fastställda atlönings—stater, hvilka icke fingo öfverskridas.