Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dock kan densamma, hvad angår tidpunkten för indragningen, endast iakttagas, så vidt fråga är om sådana ränte- och tionde-anslag, hvilka, enligt redan faststälda SpecialStater, directe disponeras af vissa löntagare, hvaremot de, som ingå till Regementernes löningsfonder, så mycket heldre måste indragas vid den tid, då förändringen i allmänhet tillvägabringas, som af dessa sednare, genom Tjenslemäns afgång eller befordran, räntor och tionde af vissa egendomar icke kunde blifva disponible, hvadan ej heller successiv indragning deraf är verkstälbar.
I sammanhang med frågan om indelta lönernes indragning, anse Comiterade äfven böra till pröfning förekomma, huru med anslagne Boställen och deras räntor bör förfaras.
Bestämmandet i hvilka fall Boställena skola såsom Bostäder bibehållas eller utarrenderas, angår egenteligen atlöningsregleringen och bör derföre icke blifva föremål för Comiterades yttrande, som således inskränkes till frågorna, huru det bör tillgå dels med Boställenas räntor, dels med sådana Boställen, hvilkas arrenden för 86 närvarande äro till Indelta Arméens lönereglering anvisade.
Med boställens räntor har i allmänhet hittills så förfarits, att betydligaste delen deraf varit innehafvaren på lön anslagen och endast någon mindre del Kronan behållen, men vid Indelta Arméen är förhållandet numera så vida skiljaktigt, att dylika räntor icke vidare serskildt upptagas i lönerne, sedan vid sista regleringen de blifvit i boställenas uppskattade afkastning inbegripne, samt, vid fråga om besparingar, viss andel af berörde afkastning anses motsvara boställsränlan.
Äfven om den i det föregående tillstyrkte förändring med indelta räntorna för sig gick, skulle således de till Regementerne för närvarande anslagne boställsräntors framtida utgörande till Staten icke kunna ifrågakomma, men för öfriga, eller Kronan behållna andelen af dessa räntor, äfvensom räntorna af boställena vid alla andra Stater och Corpser, blefve, derest icke annorlunda förordnas, ett motsatt förhållande följden af nämnde åtgärd.
Detta vore likväl, efter Comiterades åsigt, aldeles olämpligt, såsom endast ledande till onödig omgång.
Att åter i Räkenskaperne debitera boställsräntorna samt afräkna dem ifrån de lönebelopp, som vid blifvande lönereglering varda bestämda, vore äfven utan ändamål, emedan dels, i fall räntorna blifva i persedlar utsatta, deras belopp komme att omvexla, dels, i hvad händelse som helst, dylik ränta icke utgör någon tillförlitlig måttstock å den fördel, löntagaren åtnjuter genom dispositionen af boställe, hvadan nämnde räntors debiterande, för att under anordningstitel åter afföras, icke heller i detta sednare afseende komme att medföra någon nytta, utan blott en onödig vidlyftighet i Räkenskaperne.
Det synes således vid blifvande lönereglering med de Stater, hvilkas aflöning af allmänna medel utgår, böra förfaras på enahanda sätt, som vid Indelta Arméens lönereglering år 1833 tillgick, eller att den afkastning, hvarje Boställe, såsom utarrenderadt, anses kunna lemna, varder bestämd utan beräkning af boställsränta, och beloppet afdraget ifrån den lön, som fastställes för den tjenst, hvarmed bostället följer.
På grund deraf anse Comiterade ock lämpligast vara, att för BostadsBoställen icke någon ordinarie räntas eller tiondes utgörande eller upptagande i Räkenskaperne ifrågakommer, utan i Jordeboken endast upplysningsvis föres inom column; och borde, i sådant fall, vid bestämmandet af emedlertid utgående ersättning för indelt lön, ifrån denna sednare afdragas ej mindre sådan boställsränta, som kan vara deruti inräknad, än den andel af dylik ränta och tionde, som innehafvaren dittills skolat erlägga, hvadan naturligtvis, genom en dylik reglering, icke någon förlust blefve Statsverket tillskyndad.
Härvid bör dock undantag ske för Ecclesiastike boställen, hvilkas innehafvare icke af Staten åtnjuta någon aflöning, hvadan eftergift af hittils erlagde andelen af dessa boställens ränta skulle utgöra en ny uppoffring.
Vidkommande sådane utarrenderade Boställen, hvilkas arrendeafgifter directe äro anvisade till Embets- och Tjen - 87 ste—mans aflöning; så, enär, hvad Indelta Arméen beträffar, för bestyret dermed serskilda BoställsDirektioner vid hvarje Regemente eller Corps finnas förordnade, bidraga dessa mångfaldiga förvaltningar, med åtföljande Räkenskaper, ytterligare till inveekling af aflöningsverket och ökade göromål i flera rigtningar.
Om indelningarne varda indragne i utbyte emot contanta löner, anse Comiterade derföre på enahanda sätt böra förfaras med alla Boställen, som skola vara utarrenderade och hvilkas arrendeafgifter för närvarande af vissa Corpser eller Tjenstemän åtnjutas, samt att således med dylika Boställen framgent förhålles lika, som med dem, hvilka tillförene äro till Statsverket indragne.
Dock, som de nu ifrågavarande
Boställena för närvarande äro lill vissa hufvudtitlar anslagne och stälde under Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, anse
Comiterade denna deras natur i så måtto böra bibehållas, att, derest behofvet åter skulle påkalla något sålunda indraget Boställes användande till ändamål, hvarför detsamma, derest berörde indragning icke skett, kunnat disponeras, Kongl. Maj:t eger att derom förordna, emot det att derför i löneanslagen beräknad ersättning försvinner.
Hvad sedermera angår beloppet af den ersättning, som vederbörande skola för de indragne boställsarrendena åtnjuta; så, och med åberopande serskildt, hvad Indelta Arméens anslag beträffar, af hvad derom i det föregående är vordet yttradt, hålla Comiterade före, att, på det icke någon förlust för löntagarne måtte uppkomma, berörde ersättning bör bestämmas, ej efter uppskattning, der sådan egt rum, utan efter de vid förändringens vidtagande utgående arrendeafgifter, förvandlade till penningar efter samma medelpris, som vid fråga om ersättning för indelta lönerne följas.
Då i det föregående blifvit tillstyrkt, att alla till Indelta Arméens aflöning anvisade tillgångar uti räntor och tionde samt arrendemedel för boställen måtte till Statsverket indragas, emot anvisande af contanta anslag, hafva Comiterade icke förbisett, att vid sednaste löneregleringen till lönefyllnad för Underofficerare, GevärsHandtverkare och Musikens underhållande jemväl anvisades inkomsten af åtskilige rotar; men, enär dels vissa rotar icke äro för sådant ändamål indragne, dels afgiften ej erlägges efter de för Vacanceafgifter bestämda grunder, utan allt detta beror på de frivilliga contracter, som vid Regementerne med vederbörande Rust- och Rote-hållare afslutas, hafva Comiterade icke för närvarande trott sig böra härutinnan föreslå någon förändring.
Enligt här ofvan i underdånighet åberopade Summariska Uppgift å anordningar af Ordinarie Ränta och Kronotionde, skulle dé personella löningsanslag, med hvilka efter Comiterades här förut utvecklade åsigtef borde förfaras, jemlikt de i 1844 års Räkenskaper förekommande förhållanden, kunna calculeras utgöra: 88 i Tionde . . . i Hemmansräntor . . . 315,296: 2. 11. . . . 716,926: 19. 5. tillhopa 1,032,222: 22. 4.
Härifrån böra likväl afgå de för Tiondeprofvare beräknade anslag, enär de försvinna, i händelse tiondesättning tillvägabrin— gas, der sådan ännu saknas, och lösen för denna spanmål i contant kommer att utgå 578: 2 2. 2.
Äfvensom, derest med Boställsräntorna förfares på sätt, Comiterade här ofvan föreslagit, och då, hvad serskildt angår räntorna af BåtsmansCompagniChefs Bohemman, dessa hemman redan äro indragne, ersättning icke ifrågakommer för Boställsräntorna tillsammans 173,244: 10. i. då återstoden, hvarför ersättning genom contanta, qvartalsvis utgående anslag borde utgifvas, blefve 858,399: 3 8. 1.
Dertill komme likväl dessutom ersättning för sådane Boställsarrenden, som, enligt Comiterades förslag, skulle till Statsverket indragas, och hvilka till betydligaste delen förekomma vid Indelta Arméen samt till någon mindre del vid LandtStaten, hvaribland egentligast vid vissa Landshöfdingebeställningar.
Comiterade hade väl önskat att äfven deröfver kunna meddela noggrann uppgift och beräkning, men sådant har, hvad Indelta Arméens Boställen beträffar, hindrats deraf, att hvarken de tilt KammarBätten ingångne allöningsräkningar i allmänhet härom innefatta tillfyllestgörande upplysningar, eller de ArrendeContracter, som ifrån BoställsDirektionerne böra till KrigsCollegium insändas, funnits completta.
I afseende å Arméens utarrenderade Boställen få emedlertid Comiterade underdånigst upplysa, att afkastningen deraf vid löneregleringen beräknades till 177,346 R:dr 10 sk. 10 r:st., men har dock sedermera uppgått till vida högre belopp. 2:o.
Vidkommande de indelta anslag, som äro anvisade till åtskillige Allmänna Verk och Inrättningar, Kyrkor och Fromma Stiftelser; så voro desamma, enligt hvad ofvan åberopade Summariska Uppgift, Litt. Q., utvisar, år 1844 beräknade: uti Hemmansräntor till 118,667: 47. 7. 173,822: 3 2. 3. 9?
Tionde 217,202: 30. 6.
Summa 335,870: 30. 1. 89 Härvid bör dock underdånigst anmärkas, att uti FögderiRäkenskaperne och RiksHufvudBoken icke intagits den kronotionde, som Upsala Akademi åtnjuter af Skeptuna, Nästuna, Husby, Långhundra, Odensala och Husby-Odensala Socknar i Långhundra Fögderi al' Stockholms Län, utgörande, enligt upprättade contracter, 506 T:r 6 kp:r Spanmäl, hälften Råg och hälften Korn, hvaraf likväl Akademien utgifver till ProsteTunnor, Kyrkoherdarnes vederlag, BibeltrycksTunnor, Allmänna Barnhuset, Upsala Domkyrka samt Kyrkornes Vin- och Byggnads-säd tillhopa 115 T:r kp:r, sä att Akademiens behållning endast utgör 390 T:r 292*ff kp:r.
Enahanda förhållande har ock förekommit med 162 T:r 11 kp:r Kyrkotionde uti Vestra Hisings Härad af Götheborgs och Bohus Län.
Varande i följd af dessa rättelser Tiondeanslagen uti Comiterades ofvanberörde uppgift beräknade till högre qvantiteter, än Räkenskaperne utvisa.
I afseende å de under denna hufvudrubrik uppförde anslag bör anmärkas, att de 188 R:dr 17 sk. 8 r:st., hvilka upptagas under titel:
Hofstallets utfodring, icke blifva föremål för serskild ersättning, enär de innefatta värdet af in natura levererade ränteslräpersedlar, samt i dylika fall, som framdeles icke skulle ifrågakomma, afdrag sker å det belopp i contant, som för Hofstallet å RiksStaten finnes anvisadt.
Med åtskillige anslag är förhållandet sådant, att de tillfalla Inrättningar, sorn ensamt af allmänna medel underhållas, hvilket är händelsen med följande, nemligen: Kongl.
KrigsAkademien, som af 9|J m:tl i Spånga Socken, Sollentuna Härad och Stockholms Län åtnjuter 92-f Jordeboksdagsverken, utförde till 106: 12. — InvalidhusFonden, hvarför beräknats 14,772: 19. 6.
MilitiaeboställsCassan 12,120: 22. 6.
Strömsholms Stuteri 8,337: 44. 3.
SkogsplanteringsCassan . . . . . . 7,336: 2 4. 4.
Lappmarks Ecclesiastik Verk 165: 18. — Wadstena KrigsmanshusCassa, som åtnjutit 26,341: 20. 4., hvaraf likväl jf böra tillfalla Arméens PensionsCassa, hvilken icke kan till nu ifrågavarande cathegori hänföras, hvadan här endast upptagas öfriga | med 10,536: 2 7. 4. 53,375: 2 3. u.
För alla dessa anslag, med undantag af Armeens PensionsCassas nyssnämnde andel af Wadstena KrigsmanshusCassas medel, anse Comiterade, vid indelningarnes indragning, annan åtgärd icke erfordras, än att i stället anvisas contanta anslag till bestämdt belopp, hvarom Comiterade vidare komma att yttra sig uti det serskilda {Bil. lill K. M. Nåd.
Vrop. lill B.
St. år 184y.) 12 90 underdåniga utlåtandet, angående de till vissa Verk och Inrättningar nu inflytande inkomsters öfvertagande af Statsverket.
Hvad beträffar de under titel:
Byggnaders underhåll uppförde 461 R:dr 18 sk. 5 r:st.; så utgöras de af Fahlu Kungsgårdshjelp, i afseende hvarå Comiterade uti det föregående, i sammanhang med frågan om hemmansräntornas förenklande, underdånigt yttrande afgifvit.
Öfriga under nu ifrågavarande rubrik upptagna anslag äro deremot af annan beskaffenhet samt, vid fråga om indragningens verkställande och ersättningen derför, i så måtto olika löneanslagen, som rättigheten till deras uppbärande icke upphör med vissa personers afgång.
Om än Staten, med begagnande af sitt målsmanskap, förordnar om dylika indelningars upphörande, synes det dock, vid betraktande af deras tillkomst och ändamål, både lämpligt och billigt, att sådane grunder för ersättningens beräknande stadgas, att den, äfven i händelse af varuprisernas möjliga omvexling, blifver motsvarande den inkomst, samma anslag skulle hafva lemnat, derest de oförändradt bibehållits, och att således de Inrättningar m. fl., som deraf nu äro i åtnjutande, icke genom förändringen tillskyndas någon förlust.
Beträffande tiondeanslagen, är sådant lätt verkstäldt på det sätt, hvilket Comiterade derföre underdånigst tillstyrka, att hvarje dylikt anslag till qvantiteten bibehålies och ersättningen derför beräknas till enahanda belopp, som enligt stadgad grund af vederbörande tiondegifvare i den ort, der anslaget utgått, för äret kommer att till Staten erläggas och följaktligen, om
Comiterades i detta sednare afseende framstälde förslås antases, efter ett för fem år i sender faststäldt medel “ o ‘ pris, grundadt på 10 nästförutgångne ars markegång, samt att derjemte anvisas ett oföränderligt contant anslag, motsvarande den belöpande forsellönen.
Dock anse Comiterade, att, till beredande af möjligaste förenkling vid framtida beräkningar och liqvider, hvad af dylika anslag inom hvarje serskildt markegångsdistrikt öfverstiger fullt tunnetal bör efter enahanda medelpris, som vid räntelörvandlingen kommer att följas, utsättas i penningar och således tilläggas nyssnämnde contanta anslag.
Hvad åter angår hemmansräntorna, så vore väl ofvannämnde syftemål säkrast vunnet, om det läte sig göra att likaledes bestämma ersättningen derför efter medel-markegångspris på de räntepersedlar, som i hvarje sådant anslag innefattas; men, utom det att ett dylikt beräkningssätt blefve både inveckladt och besvärligt, kan det icke iakttagas, derest, enligt de förslag Comiterade framstält, räntorna på ett eller annat sätt varda förenklade, enär i detta fall markegång framdeles endast skulle komma att bestämmas å några få af de persedlar, hvaraf räntorna nu utgöras.
Om hemmansräntorna för framtiden blifva utsatta till visst belopp i penningar, skulle, efter Comiterades åsigt, ändamålet lämpligast kunna sålunda vinnas, 91 att, sedan för hvarje riinteanslag efter de medelpriser, som vid ränteförenklingen skola tagas till grund, uträknats dels hvad deraf hittills bordt utan markegångsiörvandling liqvideras, dels värdet ä de persedlar, som efter markegång skolat godtgöras, sistnämnde andel utbytes emot ett, efter de vid beräkningen löljde medelpriser, i värde svarande anslag af sådan spanmål, hvaraf tionden allmännast utgöres i den ort, der räntorna utgått, likväl, på enahanda sätt som i afseende å tiondeanslagens jemkning här ofvan blifvit hemstäidt, beräknadt i fullt tunnetal, så att det värdesbelopp, som på detta sätt tilläfventyrs icke kan i spanmål förvandlas, ulsättes i contant, samt att derjemte såsom oföränderligt contant anslag bestämmes ej mindre förstnämnde andel af hcmmansräntorna, än ock stadgad forsellön å den uti samma räntor inbegripne spanmål; börande sedermera de sålunda uppkommande nya spanmålsanslagen framgent liqvideras med contant efter de, i afseende å nu befintlige tioudeanslags godtgörande, här ofvan i underdånighet, föreslagna grunder.
Skulle deremot, efter Comiterades alternativa förslag, hemmansräntorna komma att reduceras till färre persedlar och af de skattskyldige lösas efter medelpris; så, enär denna lösen då blelve efter varuvärdenas omvexling lämpad, anse Comiterade vederbörande Inrättningars skäliga anspråk uppfylda, derest de, på lika sätt som här ofvan i afseende å nuvarande tiondeanslag blifvit i underdånighet hemstäidt, erhålla ersättning till enahanda belopp, som den till Staten sålunda för hvarje år utgående lösen för de anvisade räntorna, samt derjemte bestämdt contant anslag, motsvarande forsellönen å den uti räntorna inbegripne afradsspanmålen.
Alla ersättningar, som komma att utgå för de i denna afdelning omförmälda anslag, anse Comiterade böra utbetalas vid slutet af det år, hvarför de äro beräknade, hvarigenom desamma ändock utfalla tidigare, än medlen under hittills varande förhållanden kunna påräknas.
I löljd af hvad i det föregående blifvit yttradt om alla under denna hufvudafdelning hänförlige anslags beskaffenhet, borde i allmänhet deras indragning verkställas, så snart beslut derom blifvit iättadt; men härvid förekommer dock den serskilda omständigheten, att vissa af de till dem hörande hemmansräntor och tionde äro af de Stiftelser, hvilka deröfver erhållit dispositionsrätt, anvisade till löner att af vederbörande löntagare sjelfve uppbäras, hvilket hufvudsakligen inträffar med Akademiernes anslag.
Då dessa löntagare således böra njuta enahanda optionsrätt, som Statens Tjenstemän, att, derest de det åstunda, under sin tjenstetid vid dylika löningsförmåner varda bibehållne, anse Comiterade sig böra underdånigst tillstyrka, att vid bestämmandet af tidpunkten, då indragning af de nu ifrågavarande anslagen i allmänhet bör för sig gå, tillika stadgas, att i de fall, då någon del 12* 92 deraf såsom lön innehafves af ordinarie Tjenstemän, som vilja deraf blifva i åtnjutande, indragning af sådan andel icke verkställes förr, än i den mån desse Tjenstemäns rätt till uppbärande deraf upphör.
Serskildt synes, i fråga om indragning af de till nu omförinälde Inrättningar m. m. ingående hemmansräntor, till undvikande af missförstånd böra förklaras, att dermed icke afses sådane, som utgöras af deras under eganderätt innebafvande egendomar, om än räntorna deraf finnas i Kronans räkenskaper upptagne, hvilket t. ex. inträffar i afseende å åtskillige Upsala Akademi tillhörige hemman; Och bör i öfverensstämmelse dermed förordnas, att räntor af förstnämnde beskaffenhet för framtiden uti Jordeboken föras inom linien och frän Räkenskaperne uteslutas. 3:o.
Anslag till enskilda Inrättningar och Personer äro uti förutnämnde Summariska Uppgift beräknade att utgöra:
Hemmansräntor 13,107: 40. 8.
Tionde 1,499: 8. 4. tillhopa 14,607: l. — Dessa äro af betydligt skiljaktig beskaffenhet, hvadan Comiterade anse yttran de angående dem, hvar för sig, böra i underdånighet afgifvas. a) De för Akers KrutBruk afförde 417 R:dr 4 sk. utgöra räntorna af Råcksta hemman med mjöl- och såg-qvarn samt Forssa ålfiske, ifrån hvilka räntors erläg gande befrielse tillgodonjutes jemlikt det under den 1 Mars 1718 af Kongl. Maj:t stadfästade Contract om Krutbruket.
Vid sådant förhållande synes lämpligast vara. att, sedan KrutBrukets rätt till denna förmåns tillgodonjutande, vid skedd undersökning, blifvit bekräftad, dessa räntor varda uti Jordeboken förde inom linien och från Räkenskaperne uteslutne. b) De för Husqvarna Factori afförde 77 R:dr 19 sk. 4 r:st. innefatta räntor af Husqvarna Norr- och Söder-gården, ifrån hvilkas utgörande befrielse skall vara vunnen genom Kongl. Privilegierne för nämnde Factori af den 15 Februari 1713; Och lärer således dermed böra förfaras på lika sätt, som i afseende å de, uti föregående moment omförmälde varder stadgadt. c) Enahanda är förhållandet med de för Klädesfabrikerne i Norrköping afförde 87 R:dr 9 sk., enär de innefatta räntorna af en qvarn och ett fiske, som, enligt Drott ning Christinas Stat den 29 Juli 1050, blifvit till klädmakeriet uti nämnde
Stad anslagne. d) Med de för Kalkugnen i Wisby afförde 467 R:dr 3 0 sk. 8 r:st. förhåller sig sålunda, att, under åberopande af KammarCoIlegii Utslag den 18 April 1799, blifvit dit disponerade 264^- kast ved af hemmanen i Norra och Södra^Fögderiet, hvilken ved 93 Kalkugnsinnehafvaren skall godtgöra Kronan med 20 sk. för hvarje kast.
Som denna ersättning serskildt debiterats i Norra Fögderiets Räkenskaper med 49 R:dr 18 sk., har hela markegångsvärdet för de uti detta Fögderi utgångne 118} kast blifvit af fördt, u 2 R:dr, med 237: — — hvaremot i Södra Fögderiet endast skilnaden emellan berörde lösen och markegångsvärdet för 145f kast blifvit afskrifven med . . . 230: 30. 8. tillsammans 467: 30. 8. men,'då härifrån afdrages förstnämnde debiterade ersättning .... 49: 18.— utgjorde Statens verkliga uppoffring 418: 12. 8.
På det att vederbörande hemmansegare måtte kunna befrias ifrån skyldigheten att ifrågavarande ved leverera, samt denna del af hemmansräntan, lika med deri öfriga, blifva förvandlad för att lill Staten liqvideras, anse Comiterade lämpligast vara, om, sedan rättigheten till berörde förmäns åtnjutande funnits ostridig, pä lika sätt som med vissa räntor och praestationer till Ortala Bruk och Löfås Silfververk förut egt rum, med innehafvaren af ifrågavarande kalkugn öfverenskommelse kunde trätfas att emot viss capitalersältning ifrån vidare begagnande af nämnde rät tighet afstå.
På detta sätt blelve den enskildes rätt bevarad och Staten vunne dén fördelen att, sedan så lång tid förflutit, som för detta förskotts godtgörande erfordrades, för all framtid vara af den återvunna afgiften i åtnjutande. e) I afseende å de räntor och förmoner, som för Fahlu Bergslag med 7,706 R:dr l l sk. 4 r:st. aflöras, åberopa Comiterade det serskilda underdåniga utlåtande, hvilket, i fråga om upphörandet af Bergslagets rutt till disposition af skattekol inom Stora Kopparbergs
Län, varder afgifvet. f) De för Sala Bergslag afförde 2,607 R:dr 4 2 sk. S r:st. utgöra räntor, som i äldre tider till Sillververket blifvit donerade, äfvensom grufvedrängshjelpen af Salbergs
Län samt dagsverkspenningarne af de till Verket arrenderade sex nedre socknarne i nämnde
Län; om hvilka alla förmåners framtida tillgodonjutaride till KonstStatens och Hytteverkens underhållande, Sillververket genom Kongl. Transporten den 9 September 1741, 6 §. och KammarCollegii perpetuella ArrendeContract den 20 September 1743 blifvit försäkradt.
Derjemte innehar Sillververket, på sätt i det föregående vid fråga om afkortning af förarrenderade hemmans räntor blifvit omförmäldt, emot ett årligt arrende af 6,715 Daler Silfverin., rättigheten att disponera räntepersedlarne af ofvannämnde, så kallade 6 nedre Socknar af Salbergs Län, eller Sala, Möklinta, Norrby, Kihla, Kumla och Tärna, med undantag endast af grufvedrängshjelpen samt jordeboks- och mantals-dagsverkena, hvilka, enligt hvad nyss nämndt är, inbegripas uti 94 anslaget till KonstStatens och Hyttornas underhåll.
De sålunda afkortade räntorna uppgå, enligt hvad Utredningen öfver afkortningarne, Litt. P., utvisar, uti Kronovärdi till 1,075 R:dr 39 sk. 8 r:st., som, i förhållande till alla under samma afkortningstitel upptagne räntors i 1844 års Räkenskaper uppförde markegångsvärde, kan beräknas till circa 8,780 R:dr Banko.
Hvad beträffar nu ifrågavarande räntor; så synes lämpligast vara, om de, som äro påförde Sillververket donerade hemman, hvilka med full eganderätt innehalvas, blefvo i Jordeboken förde inom column och ifrån Räkenskaperne uteslutne.
Men vidkommande alla andra räntor, som af vederbörande hemmansegare skola till Silfververket utgöras; så anse Comiterade, att, så vidt ske kan, sådan öfverenskommelse bör med Silfververket beredas, att de kunna till Statens disposition återgå, och med deras förenkling förfaras på lika sätt, som i allmänhet varder lörordnadt, samt följaktligen nämnde hemmansegare i detta afseende komma i åtnjutande af enahanda fördelar, som de öfrige.
I fråga om de af dessa räntor, som äro Silfververket donerade till KonstStatens underhåll och under anordningstitel afförde, tro Comiterade ändnmålsenligast vara, om dermed kunde förfaras på lika sätt,, som angående de här förut under mom. litt. d. omförmälde räntor blifvit föreslaget, eller att öfverenskommelse träffades om deras afstående emot skälig capitalersättning.