Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Friherre Fock anför såsom orsak till ett Bränvinsbränningsförbud de betydliga fastän partiella olyckor som träffat de Nor - Basti. otjh Ekon., Uph,. Ijfctcinlianfåett,.. ra Py-ovincerna, synes det hafva undfallit Hery» Friherrens uppmärksamhet, att dessa olyckor härleda sig ifrån omogen bergad Spannemåf och frostskadade jordfrugter, samt att således Friserna skola uppjagas och tillgångarne till; deras bestridande försvåras, i samma mån,, som ofvannämde producter icke få anvandas till Bränvinsbränning, det enda hvartill; de med fördel kunna begagnas.
Den sednare delen af fråsan, om och huruvida i händelse af brist och uppjagade.
Spannemålspriser fria husbehof sbränningen, dertill bidrager, liar Utskottet i sitt förra Betänkande så tillräckligen sökt utreda, att, då icke några nya och vederläggande skäl blifvit uppgifne, sorn kunnat rubba Utskottets öfvertygelse, det icke vågar med några ytterligare detailler upptaga Riksens Höglo fl..
Ständers dyrbara tid, helst då tvänne RespeCtive
Riksstånd redan med sammanstämmande bifall afgjort hufvudfrågan.
Säkerligen skulle en noga jemförelse af TullSpecialerne för de år, sorn Bränvinstillverkningen ömsevis varit tillåten eller förbuden, gifva i detta ämne ett oväntadt ljus.
Men i brist deraf, äro verkningarne af 181& års förbud hos en hvar i friskt minne, då, utom Landets behof af Spannemål, after en af tidig köld nästan alldeles förstörd årsväxt, utländskt Bränvin och Rhum införskrefvos för flera millioner.
Troligen skulle nu samma scener förnyas och särdeles Handeln öfver Qvarken få en obehindrad gång, till Eesv, och Ekon.
Utsi, Betänkanden, 39 mycket större underbalance än den' redan gifna uti Handeln på Finland, om icke liberalare och med Landets sanskyldiga fördel mera förenliga grundsatser finge råda.
Efter naturens vanliga ordning medför allt ondt merendels sitt eget botemedel.
Höga Spannemålspris verka en ökad tillgång jemte en minskad Consumtion af ett födoämne, som är dyrt och hvars rum då till en del fylles af Potäter.
En fortsatt Bränvinsbränning, då denna Product nu redan genom sin ymnighet på manga orter saknar afsättning och ansenligen fallit i pris, måste snart, under ett fortfarande högt Spannemålspris, blifva föga lockande och således minskas eller sjelfmant afstanna förutan till husbehof.
I upptagande och besvarande af 3:dje och ligare missbruka Riksens Höglofl.
Ständers tålamod.
Om Bränvinets tillverkning, i sitt bela skick betraktad, är gagnelig eller skadlig för Svenska Nationen, hvad inflytande den kan äga på Landthushållningen, Åkerbruket, Näringarne och Folkets Moraliska karakter, huru den skall jemka®, förändras, fördelas och omstöpas, för att uppnå ett slags philosophiskt skick m. m. — derom är så mycket taladt och skrifvet, att troligen icke något är alt tillägga, äfven om man ifrån Frankrikes Vinberg ville göra de mest excentriska språng till Levantens Risfält och Vestindiens Sockerplantager.
Förmodligen skola icke heller dessa klingande ord och ljudan - 40 Eesv. of/j Ekon.
Betänjiandan. dei fraser upphöra, förr än en obehindrad Husbehofsbränning och derom gällande oförändrade Författningar fått fortfara något tio tal af år — en period hvars hälft den ännu aldrig fått upplefva —- i händelse Svenska nationella Lagstiftnings åhågan lemnar den så lång lifstid.
Då, men ej förr, skola sanna Resultater framstå, grundade, icke på föregående förnuftsslut, framtvingade utur främmande Folkslags historia, utan på verkliga facta, hemtade från Landets individuella erfarenhet om förmonligaste användandet af egna Naturalster.
— När största delen af Herrar Anmärkare rigtat sina åsigter åt denna sakens generella sida, synas tvänne omständigheter hafva undfallit dem.
Den ena, att härom nu alldeles icke är frågan, utan helt enkelt, om Bränvinsbränningen, sådan den nu är, bör, för närvarande tid, periodiskt inställas; den andra, att allsirtet är vunnit dermed, om man ock förmådde, som lätteligen kan medgifvas, bevisa, att Sverige var lyckligare den tid, det icke ägde Bränvinet.
Hela Nationer hafva sina åldrar i likhet med enskilta menniskor; men lika litet, som hvarje sådan klok menniska, ehuru den kände sig lyckligare som barn, föl jer enahanda grunder för sitt handlingssätt, som fullväxt, eller känner sig föras af samma motiver och tvångsmedel; lika litet torde den djuptänkte Lagstiftaren, till beredande af sin Nations sanna väl, fördjupa sig i aflägsna tider och dess sätt att vara, utan i dess ställe lemna sin B&sv. och Ekon.
41 odelade uppmärksamhet åt närvarande tiders skick och deraf uppstående fordringar.
Hvad åter slutligen beträffar den å nyo uti de återremitterade Memorialer yrkade Revision af nu gällande Författningar om fria husbehofsbränningen, så har Utskottet redan tillförne begärt och erhållit tillstånd, att framdeles få uti ett sammanhang derom meddela sitt Betänkande.
Utskottet har för öfrigt intet att anföra , utan får, med oförändrad öfvertygelse, vördsamligen aflemna sitt utlåtande, åtföljdt af ett ProtocollsUtdrag, innehållande en Ledamots särskilta tanka, jemte 3:ne andras reservation, till Riksens Högloft.
Ständers vidare ompröfnir.g. Stockholm den 7:de Januari 1818.
Transumt af R. TI.
Ständers Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotts Protocoll, hållit vid Urtima, Riksdagen i v Stockholm den 7 Januari i8i8- S.
D. - - - - Herr Bergen creutz, L.
Alger, inlemnade ett skriftligt anförande så lydande:
Angående frågan, om Husbehofsbränningen skall inställas eller ej? är så mycket talat, skrifvit och utredt mot och för, att rätta svaret är lätt funnit om man oväldugt vill.
Att enbart
Bränvin är för menniskans Physique skadligt och för dess moralitet ofta fördärfveliget lärer ingen, med öfvertygande skäl kunna bestrida.
Best!- och\Eko}i. Utth Betänkande^ Drankens beprisade egenskaper och nyt-, ta är likaledes af ärfarenhet och kundskap vederlagda.
Att både Bränvin och Drank kunna i yårt Land umbäras, visar forntiden, då desse ej voro kände, Derom öfvertyga ärfarenheten under da tider då de varit förbudne samt för närvä» rande intygas af mångå och stora Landtörn» kare, sqm aldrig begagnat Rränningstillåtel» ?en, Smaken för Bränvin och vinningslyst» riaden, att få sälja Bränvin blifva således en» da skälen för en äskad fri tillverkning och försäljning; och desse äro verkeligen frestande; men jag är det oagtadt öfvertygad, att hvarje redlig och rättskaffens
Svensk har både vilja och styrka att kufva smak och vinst, då de ej äro förenlige med Fäderneslandets pch den fattiga Medhorgarens väl.
Vi hafva inhämtat af Landshöfdingarnas, och MagazinsDirectionens Berättelser, Sades» tillgångar och brister, de förra obestämda till qvantiteten, de sednare mer gifna.
Att åvsgrödan, om än den vore jemt för» delad på Riket, blir otillräcklig, är ty värr en bedröfvande sanning och Regeringens far» håga för brist på groft bröd bekräftar denna olycka och torde vara en vink åt de
Vise att visligen hushålla med brödfödoämnen..
Vår goda, ömsinta och välgörande Öfverhet skulle omöjligen kunna, utan medlidande se en uthungrad undersåte än mindre Best)., och Ekon.
Betäiikanden,, larina hela trakters lila uselhet — men mech* Jen att afhjelpa detta mäste Nationen bereda.
För min <3él är jag öfvertygad, att ingen, af Utskottets värda Ledamöter, äfven Rränvinets vänner icke häldre bispringer den behöfvande nästan, med sina många Potates,, Slögsäd äfven skämd Säd, alla bättre än BarkBröd, än förvaxidla desse födoämnen till Bränvin och Drank, I det stånd jag har äran vara en Medi lem, torde upplysningen äfven, i detta ämne, få råda.
Det Högvördige PrästStåndet, hvars e* gentliga yrke är att predika Moralitet, lärer ofelbart framställa egennyttan och fylleriet, såsom afskyvärde, Yällofl, BorgareStåndet har manligen stridt mot Bränvinet och dess skadliga följder och Segren blir hedrande; Och det Hedervärda BondeStåodets älskade Bränvinstillverkning inskränkt inom sin rätta gräns, endast till husbehof, ej förande och försäljning, blir sä obetydlig, att detta Hedervärda och Redliga Stånd gerna uppoffra den, om en god ger-, ning derigenom beredes.
Min slutliga proposition är till PierrGrefven och Ordföranden samt Häglof], Be* svärs- och Ekonomiutskottet, att hela denna angelägenhet rörande Bränvinet, lika som ani dra öfverflödsArticlar helt och hållit nu och framdeles öfverlemnas till vår goda Ofver* hets faderliga omvårdnad.
— Den känner aldrabäst det hela och tillgångarne; och ort^ 44 Besv. och Ekon.
Betänkanden, de medgifva mer än bröd, så få vi helt säkert äfven bränvin, hvar om icke, får man vänta och bereda bättre tider.
Hvad utväg
Öfverheten linner nödig att vidtaga till Landets och Folkets väl, blir säkert understödd af hvarje Redlig mans hederskänsla.
Och skulle några vanbördingar £nnas här och der, så har en Rättvis Regent tillräckliga och säkra medel att göra sig lydd och tygla vanarten.
Om åter Allmänna rösten ropar och får Bränvin och Brödnöd inträffar, huru skulle man då utan blygd, våga anlita Öfverhetens bistånd, när man sjelf, envist, beredt sitt onda.
Herrar Ebel, Hök och Eneroth, de förstnämnde under åberopande af deras förut, under den 20 sistlidne December afgifne och Utskottets Betänkande bifogade särskilta votum, anmälte äfven sin reservation, såsom icke instämmande uti Utskottets nu fattade Beslut om afstyrkande af fria Husbebofsbränvinsbränningens inställning.
A. Transumt af Kongl. Allmänna Magasins - Directionens, unde?' den 10 November 1817 afgifne underdåniga Berättelse om samma 'års Skörd.
Efter fulländad inbergning hafva Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande med slutliga berät - lie sv. och Ekon, Ut sk.
45 leiser inkommit, rörande beskaffenheten af innevarande års Skörd, efter hvilkas föranledande det alltså åligger Eders Kongl, Mai:ts Allmänna MagasinsDireetion, att om särskilta förhållandet i hvarje
Län underdånig anmälan göra, hvaraf inhämtas huru Utslaget, uti denna för Riket vigtiga deJ, i det hela utfallit.
Uti Stockholms Län har Rugen blifvit väl inbergad, men funnits mer och mindre gifvande efter utsädets duglighet och jordmånens godhet, emellan 5 :te och 6:te, och till en del 7:de kornet.
Hvetet skall lemna god afkastning och Vårsädet af Korn, Hafva och Blandsäd så förmonligt, att å de flesta trakter 8:de och 9:de kornet kunnat beräknas, men också på somliga endast 4
Af Arter, Boner och Jordfrugter är vunnen en rik skörd, och i det hela en medelmåttigt god Äring, så att något synnerligt understöd ifrån Kronan ej kommer att erfordras.
Ifrån Upplands Län är vid handen gifvit, att Rågen öivev hufvud lemnat 5:te till 6:te kornet, Arterna 6:te, Hvetet} Kornet, Blandsäden och Elaf rån 7:de, och Potatoes 9:de kornet; att inbärgningen för sig gått under så gynnande väderlek, att ingen ting tagit skada; och att ängarnes afkastning varit fördelaktig.
Likväl skall Sädesafkomsten, ej vara tillräcklig i Länets 5:te och 6;te Fög - Best, och Ekön, Utsk.
Betänkånden. derier, der en mindre frugthar Jord och ÅlU inogens förut åsamkade skulder för utsäde och föda göra deras sädestillgångar otilirächeligå och undsättning nödvändig, Uppgifvet! till ungefärligt belopp äf i,2ÖO Tunn or Råg Och Korn för 5:te Fögdériet och af 400 Tunnor föt det 6:te; hvaremot de öfriga Fögderierna förmodas hafva Ofverskotter till afsalu.
I Södermanlands Län anses Hvetet och.
Rågsädet hafva gifvit afkastningär tinder medelaiåttaiij och skäll tnyCkeh till dessa sädén ämnad Aker ej kunnat för otjenlig väderlek dertill användas.
Höfångsten har varit Skäligen god, men på somliga ställen, Såsom 1 Yesträ Vingåkers Socken, förderfvad äf Regn.
Deremot skäll Vårsädet af Korn, Blandsäd, Hafva och Arter Vara väl inbergädt, saint i allmänhet Stridt och Väl gifvande; äfvensom Potatoés, Rofvor och Kålrötter varit af ymnig växt och lemna eh god tillgång föt de behöfvande.
— Undsättning äf
Råg skall erfordras.
Åf uppgifterna från Vestmanlands
Län inhämtas, att Hvetet, ehuru ej mycket till utsåning brukligt, gifvit god äring; — •—1 Att Rågen, sorn blifvit väl inbärgad* varit åkertunn och vid aftröskningen litet gifvande; att jemväl deraf mindre jord kunnat förra hösten besås, af brist på dugligt utsäde, men ätt den Råg, sorn skördats, är a£ god och kärnfull beskaffenhet; — — —- —- Att Vårsäden af alla slag gifvit en yrning afkastning ; Äfvensom jordjrugterné) Och Tiesv. och Ekon. XJtsk.
Betcink ähåéh. ^7 Stt Hö fångsten varit någorlunda formenlig.
“ Understöd af R.åg tili omkring 6öo a iooo Tunnor anser landshöfdingen nästa sommar behöfva anlitas* från Kronans förråd.
(Höstbrodden nämnes ej).
Ifrån Östergöthlands
Län är berättadfc, ått Hvetet och Rågen blifvit mindre gifvande* och att, sorn Rågutsädet förliden Höst på många ställen éj kunnat till vanlig myckenhet verkställas för väderlekens Vidrighet* Skall äfkastningen på det hela ej kunna skattas öfver medelmåttig och ringare än förra året; Äfvensom Artsndet utfallit svagt
Och under medelmåttan, hvaremot Korn, Blclndkorn och Hofra säges vara förmönligare och anses* utan undantag lika med jerrtgod skörd, samt att den Spannemål Länet kan aflåta* bör blifva af fullgod beskaffenhet, I (dalmaré Läti hafva Hvete och Höstfågarne i allmänhet blifvit vackra och hvarken under växten eller inbetgningen lidit äf väderleken, så att öfverhufvud kan antagas* att 6te kornet utgör afkastningén deraf; Så skall ock all 'Hårsäd vara väl inbergad och lemna god och ymnig skörd, till visst beräknande af 5te till 6te kornet, och Länets Sädesförråd förslå äfven till afsalu, ehuruväl efter vanligheten behöfvande nästa vår skola linnas, som hafva undsättning från ICro nan af nöden.
•— Höber gseln har öfver allt blifvit medelmåttig.
Potatoes i synnerhet* och jemväl andra jordfrugter hafva 48 Besv. ock Ekon.
Betänkanclen. varit gifvande; och skall förstnämnde slag nu mera till det mesta nyttjas till bränvinsbränning, hvarigenom säd bespares, och hvaraf erhålles 7, 8 till 10 kannor 6-gradigt bränvin efter en tunna Potates med tillsats af ett Läsp. Kornmalt.
Landshöfdingen önskar, att denna Hushållsmethod allmänt antoges, anförande en uppgift af Länets Hushålls Sällskap, att endast för innevarande år 10,000 Tunnor Säd, som efter förut vanligt bruk skolat förvandlas till bränvin, blifvit använda till försälj»ing.
Lcfn har fått skörda HÖsteller Vinter-Råg en ymnig till Halmen, men mindre gifvande i Spann, att deraf e; skall kunna räknas mer än 5te kornet.
•— — —- Vårsäden, så väl Korn som Hafva, har åter befunnits både frodig till växt och gifvande i Skeppan, och räknas i allmänhet till 6te Kornet. -— Höborden hafva ock lemnat så rik afkastning, att minskningen genom det Hö, som gått förloradt under en infallen svår bergning, skall föga kännas.
Det samma gäller om Fotatces och andra Rotfrugter, att deraf erhålla ymnig afkastning, hvarom exempelvis nämnes, att i Vessbo Härad, den magraste delen af Länet, på 12 Geometriska Kappeland, der 2 Tunnor Potatoes voro planterade, 64 Tunnor blifvit skördade.
— Landshöfdingen tillägger, att Länet för det kommande året skall kunna Be sv. och tllkon, Utsk.
Betankanden, 49 försörja sig af egna tillgångar, och att ingen Sädesbrist befaras.
Om Kronobergs
Län är anfördt, att alla Säden derstädes innevarande år blifvit
Väl bergade och skola allmänneligen lemna god afkomst, med undantag af den så kallade Vårrågen, som är mindre gifvande.
Höväxten har varit formenlig, men inbergiilngs vädret ej i det hela så gynnande, att ju en del hö blifvit skadadt af Vätan.
I Blekinge
Län har Höst-Rdgen 1 allmänhet befunnits svag och Hvete k i lika förhållande, icke lemnande större afkomst öfve C hufvud, än 5:dje till /jde Kornet, utom i en Socken, der Landtmannen erhållit till och med det 6te.
Kornet åter och Hajrän samt Ärterna„ hvilka sistnämnde likväl ej utgöra betydligt säde, hafva, efter Landshöfdingens yttrande, lyckats förträffligt, vida öfver vanligheten, och kan beräknas till 6te å ^de kornet. —- Äfvensom Potatoes fångsten uppgifves ifrån och med yde och 8de till l4de å l^dé samt i en Socken till 2ode och e4de kornet Och skall föislå både till föda och bränvins tili* verkning, hvartill den med liten tillsats af Korn eller Malt, med uteslutande af ali annan säd, allmänneligen nyttjas.
På Ho och Hahnfoder, som blifvit väl bergade, skall jemväl tillgången för kreaturens födande Vara tillräekelig.
Af uppgifterne ifrån Christianstads Län, Milian* till RiksSt, P/ot, i8i7-iS‘8> 8'-de Sami. N:r Besvt och Ekon.
TJtské Bctclhkanden. inhämtas, att Säden af alla slag blifvit myö» ket väl bärgad, men vid verkställda proftroskningar gi f vi t mindre än man väntat; att af Hvete och ilag' allmänneligen erhållits gte, 6te till ^de, af Komét 6te, af Hafrait gt.e och 6te, men af Trindsäclcn endast jdje och 4de kornet.
Hvad II fodret angår, har det under längre tids regn på många ställert med svårighet kunnat skördas och till god» heten funnits försämradt, Angåend» Malmöhus Län anföres, ätt inbergningen blifvit väl fulländad, men ätt afkastningen i det hela ej utfallit lika fördelaktig, som Halmen fyllt Ladorna ; Att Höstsäden varit jeranogd, men mindre gifvande, Vårsäden i flere orter svag och ärternä kring Malmötrakten icke säkra till utsäde; Att antagas kan, dst Rågen, och Kornet gifva 5te till 6te, men Hafraii och Trindsäden 4de till 5te kornet.
Halmtillgången och Höj-ångsten hafva deremot varit förmånliga, och den tilltagande Potatoes -planteringen förmodas skola ansenligen minska åtgången af Spannemål till bränvinsbränning.
Efter berättelsen ifrån Hallands Läri skall sädesväxten i allmänhet och särdeles Vårsäden varit ganska god; Rågen dock icke så gifvande, som förväntats, och något deraf, äfvensom en del Korn och Ha fr ci måst fugtiga i Ladorna införas.
Trindsädet, som likväl ej så allmänt nyttjas, skall mycket lidit af långvarig väta ; Och Potatoes skörden ej motsvarat det hopp, man gjort och Ekon.
Betänkanden. gi sig derom.
Ilo'/ångsten skall deremot varit mycket förmånlig och bättre än förlidet år> ehuru på mångå ställen illa inbergad.
Landshöfdingen anser undsättning af Råg nödig för Länet, innan nästa Höst, till ett ungefarlig t belopp af 1200 Tunnor, fördelade på Länets Mägaziner i Hälmståd och Varberg.
Uti Götheborgs och Bohus
Län hafvå Hö och Foderväxter, ehuru på låglandtare ställen af vatténflöde hindrade i växten, vtinbit i allmänhet god framgång, så ätt tillgången deraf skall betydligen öfverträffa dé föregående arens 5 Ilvetet, söm i obetydlig hiängd odlas, lemnar ingen vacker afkastning, och Rågen, som genom förra årets väta varit mindre än vanligt utsådd, har vid tröskningen icke befunnits gifvande och anses knappt tillräcklig för Länets behof.
Kornet, som utgör ortens hufvudsäde* har olika utfallit, men skall i det hela hugna med medelmåttig skörd, och 1 det närmaste förslå till Länets förnödenheter.
Étt lika förhållande anföres om Arter befi Bönor samt om Hafran5 men då alliriögen är föranlåten af Penningebrist, att använda alla utvägar till Penningars anskaffande för oundvikliga utgifter, är anledning befarä, att Länet nästa Vår kommer i nödvändighet att återköpa den säd, sorn dessförinnan Försäijes.
Potatoes och ändra yordfrugter häfva lyckats på högländtare ställen* men på dé lägre blifvit af väta och kyla förtvinade, så att tillgången på de förra knap;, past skall ersätta bristen på de sednare; ^2 Efsv. oth Ekon.
Bctanhandcn.
Län har fått inberga eu ym» nig HÖ fångst, fastän en del deraf tagit skada af väta, och skall den jemte Sädeshalmen förslåtill kreaturens utfodring utan att Spännemål dertill behöfver användas.
Rågen och Hvetet, som likväl i flera Härader litet nyttjas, skola, efter anställd tröskning, gifva vida mindre, än hopp varit att förvänta, och anses pä det hela under medelmåttan.
Deremot har all Hårsäd,en, Korn, Artev och Hafra, i synnerhet den sistnämnda, lemnat ganska rik afkastning både till traftal och i skeppan 5 äfven Potäterna, som allmänt och mycket odlas, hafva lyckats förträffligt, men Linväxten, som särdeles i Marks
Härad är af betydenhet, skall ej utslagit till fördel, emedan den, skadad af långvarigt regn, och tvingad af ogräs, blifvit kort och tunn samt otillräckelig för ortens tillverkningar.
Landshöfdingen säger sig äga den glada förmodan, att
Länets innevånare skola hafva tillgång af egen gröda till brödföda och irtsäde för nästa år, utan understöd af Kronan, om de iakttaga sparsam hushållning med spannemålen, och ej för vida utsträcka Husbehofsbränningen, hvilket Landshöfdingen dock befarar, och förty önskar, att den ännu för hela året tillåtna fria bränvinstillverkningen finge, åtminstone på några månader, der i Länet blifva indragen.
Ifrån Skaraborgs
Län är meddeladt, att Ruggrö dan blifvit knapp, ojemnt mogen, ganska odryg till brödföda och i allmänhet ic - EesV. och Ekon. TJtsJc.
Eetänkanden,53 ke rätt tjenlig till utsäde, samt att en stor del af vanliga Rågjorden ej blifvit besådd.
På dugliga Arter skall ock blifva brist, äfven till utsåning nästa år.
Deremot äro Korn, Blandsäd och Hafra skördade till ovanlig myckenhet, men ej af allmänt god beskaffenhet, och Ilvetet i det hela godt och gifvande, fastän på sina ställen något skadadt af vätan.
Höbergséln i Länet har varit svår och dess i början allmänt vackra växt förderfvad af regn, eller bortförd och förstörd af öfversvämmande sjöar och strömmar 5 Och skall den betydliga minskningen i denna gröda på nästa vår mycket medtaga Landtmannens Sädesförråd och öka Spannemåls priserna ; I följe af hvilket allt Landshöfdingen anser Länet sannolikt kunna blifva i behof af 2,000 Tunnor Råg, 2,000 Tunnor Ärter, 1,000 Tunnor Korn och af 2,000 Tunnor Blandsäd eller Hafra.
I Orebro
Län har skörden så utfallit, att Höfångsten i allmänhet varit ymnig och öfverallt väl inbergad, samt på åtskilliga ställen utomordentligt lönande j Hvetet har i det hela gifvit medelmåttig äring, men ock på vissa trakter ovanligt rik skörd j
Och sorn mycken till Råg ämnad, men genom väta otjenlig jord blifvit med Hvete besådd, blifver tillgången af detta äfven väl inbergade Sädesslag större än den brukar vara.
Rågen, som utgör Provincens hufvud-Säde, lin-, nes så litet gifvande, att deraf ej kan räknas mer än högst något öfver hälften emot Bcsv. och Ekon. XJtsk, Betänkande^. förra årets skörd.
Landtmaianen skall dpyk hafva funnit en betydlig ersättning i Yårsä-i dens ganska rika, afkastning af så val Arteroch Korn sorn af Blandsäd, Vicker och Hafra.
Ett lika förhållande har inträffat med.
Potates, Kål och andra Jordjrugter.
Lands-, höfdingen förmodar således, att då dessa födoämnen måste mycket bidraga till besparing af spannetnål, sorn ej heller behöfves för Ladugårdarne synnerligen tillitas, skall bristen på Råg kunna genom tillförsel frän angränsande
Län, der detta
Säde slagit mindre felt, godtgöras och verka till Spannemåls pri* sernas nedsättning.
För Vermlands
Län är uppgifvit, att Äringen af Råg och Hvete är ringa och rinder medelmåttan; Att Vårsäden åter, deraf mycken Ilafra ännu den 7de October icke var inbergad, syntes i allmänhet lofva god afkastning, äfvensom Jordfrugterne gifvit fördelaktig skörd.
Likväl måste härifrån undantagas vissa delar af Elfvedahls Härad, dei Hafre-Sädet bortfrusit, samt de vid Venern liggande Hemman, hvars ägor af vattnets uppstigande mycket lidit.
Höfångsten skall deremot öfver allt varit ymnig j
Men som alla Spannemåls, förråder från förra året voro uttömda, den nya säden således tidigt måste tillgripas, mycken jord ej blifvit sistlidne vår besådd, och en stor del af den utsådda sädén stått under vatten och förderfvats; så skall ovilkorligen för denna provinc* uppkomma behof af span - Eesv. och Ekon, Utsk, Betänkandcn. 55 Hemåls undsättning, den Landshöfdingen vilje ofördröjligen uppgifva.
Om Stora Kopparbergs