Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såvida minskning i aibetames antal kail anses vara bevis på yrkets aftagande, och någon annan säkrare faktisk grund for omdomet härutinnan finnes ei, enär upplysning em tillverkningsbelopp och varde sakna" bär millet förestående Förteckning på samtelige Handtverks-Embetens Ledamöter och Arbetare, rörhållandet i synnerhet varit ofördelaktigt for Guldsmeder, Hofslagare, Bleckslagare, Svarfvare, Messingsslagare, Kammakare, Hattmakare, Sadelmakare, Vagnmakare, Snickare, Segelmakare, Kakelugnsmakare och Repslagare, samt i mindre grad för några andra Handtverks-Embeten.
Deremot vill det också, efter enahanda grund, synas, som flera HundXverks-Embelens tillstånd snarare förbättrats, ån lidit, hvaribland Skomakares, Gördelmakare*, Stenhuggares, Perukmakares, Bothindares, Klensmeder*, Carduansmakares, Tapetserare* och särdeles Garfvare*: samt att största delen ej undergått någon märk .g förändring.
Äfven Fabriks-Idkarne och Manufakturi sterne hafva i deras utlåtanden, med få undantag, sökt ådagalägga, att deras näringar och rörelse min - skats och försämrats under den tid, som är i fråga.
Collegium ansett icke hafva ägt rum, utan deri, att lägre priser blifvit tillverkni n g n i- n e åsatte.
Klädesfabriks-Näringen i Hufvudstaden bar utan tvifvel aftagit.
Dess tillverkningsvärde har nemligen ifrån år 1827, då det uppgick till 486,375 R:dr, nästan årligen successift förminskats, så att det är i832 utgjorde 49,285 R:dr mindre än 1827; äfvensom Fabriks-Idkarnes antal minskats ifrån 38 till 25, Stolarnes ifrån 106 till 83 samt Årbetarnes med ro3, jemförelsevis till förhållandet sistnämnde år.
Orsakerna dertill har FabriksSocieteten uppgifvit och Hall-Rätten vitsordat vara, dels ett utvidgadt bruk af bombasin och utländska tyger, dels uppstegring å utländska orter af ullpriserna, hvilka haft till följd Klädesprisernas förhöjning och bidragit att minska afsättningen.
Deremot hafva de skärpta Tullbevakningsanstalterna, närmast föranledda af föreskrifterna om åtgärder till Cholerasjukdomens afvärjande ifrån Riket, de tvänne sednare åren ansetts hafva på Klädeshandtcringen fördelaktigt inverkat; hvarvid äfven, enligt hvad Magistraten erinrat, bör tilläggas å ena sidan de omsorger, sorn vidtagits för ullproduktionens förbättrande inom landet, och å den andra, den utväg till afsättning, synnerligen af gröfre Kläden, hvilken är beredd derigenom, att sådana af Svensk tillverkning för Arméens behof årligen upphandlas.
Enär härtill kommer, att Klädes-Fabriks-yrket är skyddadt och gynnadt genom förbud af utländskt Kläde, tror man sig hafva skäl- förvänta, att detta yrke skall framdeles vinna betydligare framgång och tillväxt, äfven inom Hufvudstaden, ehuru här saknas en fördel, som uti Norrkping i så hög grad gynnar Fabrikerne, nemligen tillfälle att med vatten drifva machinerierne. för att ersätta denna brist, begagnar Fabrikören Öberg numera en ångmachine vid sin härvarande Klädes-Fabrik; hvarjemte flera andra förbättrade Machinerier och Inrättningar äro i sednare åren vid Klädes-Fabrikerne i Hufvudstaden införde.
Siden-Fabriks-Societetens tillverkningsbelopp synes hafva varit i fallandefåren 1827, 1828, 1829 och i83o, hvilket tillskrifves den genom 1824 56 årS Tull-Taxa meddelade frihet till införsel af utländska Sidentyger, helst Hall-Rättens Specialer skola utvisa, att år 1823 tillverkades 164.917 a^nar diverse tyger af Siden, men år i83o endast n5,85a alnar, och således det sednare året 49*o65 alnar mindre, än år 1823, då den friare utländska importen ännu ej tagit sin början.
Åren i83l oell i83a har tillverkningen, åter stigit; och denna förkofran anser
Societeten vara en föl jd af dels vidtagne strängare kustbevakningsanstalter, dels den på Eder Kongl. Majrts
Nådiga befallning i Kongl. General-Tullstyrelsens Circulair den 20 Jnlii i83i gjorda tydligare bestämning af till införsel i Riket tillåtna oell förbudna Sidentyger; hvilka åtgärder skola verkat minskning i importen, och för de inhemska Fabrikanterne gjort det möjligt att, i molin af ökad och under loppet af år i83a jemväl till de Södra orterna i Riket utsträckt afsättning, öka (jvantiteten af sina tillverkningar.
Bomulls- och Linne-Fabriks-rörelsen, hvilken, äfvensom Catiunstryckeri-handteringen, uppgifvits hafva varit i aftagande ifrån och med år 1827 till och med år 1829, till följd af tillåten vidsträcktare import af utländska Bomullstyger, har år i83o stigit genom tillverkning och förbrukning af åtskilliga slags nya tyger af bomull; och under åren i83t och i832 hafva dessa handteringar, enligt hvad Societeten^ genom deras
Deputerade sjelfva vitsordat, gjort betydliga framsteg och lemnat tillfredsställande resultater, hvartill anledningarne anses vara den genom sednast förnyade Tull-Taxa inskränkta frihet till Bomullstygers införsel från utrikes orter, jemte ofvanberörde strängare kustbevaknings-anslalter. Silkes-Rederiernas, Stoft-Fabrikernas och Strum p-Fabrikernas uppgifna tillverknings minskning, som förestående specificationer utvisa, tillskrifva Rikarne införandet af utländska varor.
Färgerierna förmälas hafva lidit i följd af den till antal minskade Klädes-tillverkningen vid Stadens Fabriker, och skola icke eller hafva någon fördel af Bomullstygs-fabrikationens utvidgande, emedan Fabrikanter» na sjelfva färga sitt gods; men yrket förmenas dock vara fortgående, i afseende på dess chemiskt vetenskapliga grunder.
Bland de förbättrade anläggningarne för denna näringsgren utmärker sig Åldermannen, Kapiten Johan Westin Jacobssons, ej mindre för flere macbinerier, drifne med ångkraft, hvarigenom arbetarnes antal kunnat ansenligen förminskas, än för anläggningarnes stora omfång och ändamålsenlighet - 57 —- damålsenlighet i öfrigt, samt tillverkningens betydlighet.
Jern-Gjuteriernas fabrikations-belopp hafva omvexlat: varit betydligå 5r 1827, förminskats 1828 och 1829, ökats åter i83o och i83i, hvilket sednare år de varit störst, och aftagit år i832; hvarvid bör anmärkas, att tillverkning de tvänne sisla åren egt rum endast vid ett Jern-Gjuteri, nemligen Bruks-Idkaren och Riddaren af Eder Kongl.
Majus Wasa Orden Sam. 0- ^ens, hvars fabrication varit ansenlig och som fortfar att utmärka sig genom nyttiga arbeten af större art, såsom Ångmachiner och dylikt, samt nu har under arbete den Hängbro af jern, som skall anläggas emellan Rosenbad och Mynt-Gränden.
Porceliaines-tillverkningen vid Rörstrands Fabrik, den enda af detta s'ag, sorn finnes här i Staden, var sistlidet år betydligt större, än något de fem föregående åren, och har i följd af täflan med det nyligen allida Porcellaines-Bruket vid Gustafsbergs Egendom på Wermdön, vunnit lycket i godhet.
Till bestyrkande af detta sednare förhållande, bär Disponenten öfver Porcellaines-Fabriken vid Rörstrand företett ett utdrag af p°ngl.
Commerce-Collegii Protocoll den 2 Martii i832, vitsordande, att, ^vad beträffade tillverkningen af Svenskt Sten-Porcellaine, denna inhemta industrigren nu mera med allt skäl kan ställas i bredd med den af amma slag i främmande länder.
Sockerhruks-rörelsens utvidgande i afseende på tillverkningens mängd re sednare åren, hvilket synes deraf, att tillverkningsvärdet år i832 med *cke mindre än io3,6o3 R:dr Öfversteg det för år 1827, har väl blifvit i ocietetens Utlåtande medgifvet, men under förmenande, att rörelsen ej • ar*t gynnad af en motsvarande afsättning, samt att detta missförhållande JOttite nedsatta priser å tillverkningarne och derigenom minskad arbetsvinst, medfört svårighet att med framgång drifva rörelsen och ansågs jttart föranleda lill inskränkning uti Idkarnes antal och vidden af deras handtering; hvaremot Hall- och Manufactur-Rätten förklarat sig icke äga 0 edning att besanna dessa uppgifter om Sockerbruks-rörelsens försämring.
Handskmakare-Societetens mångdubblade tillverkning utgörande år 1 f^a till 20,429 R:dr mera i värde, än år 1827, härleder sig Imfudsakligen derifrån, att en af Ledamöterne, genom begagnande af ett ina tadt Mechaniskt Verk för så kallade Sämsk- och Castor-Skinns beredÖJ ver ståthållarens Femårsberättelse. g ning, lyckats så förbättra tillverkningen, att varorne kunna täfla nied de utländska i godhet och afsättning.
Jemför man vidare de öfriga Fabrikernes oell Manufacturisternes uppgifne tillverkningsvärden för hvarje år, ifrån och med 1827 till och med i832, så befinnes det, att betydlig tillökning deri ägt rum, äfven för större delen af desse Fabriker och Ma nufactui ister; t. ex. sistnämnde år, jemförelsevis till år 1827, för Vaxljus-Fabrikerne i8,i25 R:dr, Vaxduks-Fabi ikerne 12,o63 R:dr, Kort-Fabrikerne 2,002 R:dr och Gas-Apparat-tillverkningen 8,600 R:dr; för Hatt-tillverkare, Musikaliske och Meleorologiske Instrumentmakare, Tillverkare af Mekaniske Sprutor, Plaitre-Fabrikanter oell Korg-arbetare till flerdubbelt högre belopp, än 1827 års hela tillverkningsvärde; samt för öfrigt i synnerhet för Tobaks-Fabrlker, Såp-Sjudare, Talgljus- och Tvål-tillverkare, Hvit-Garfvare, Chemiska Blekerier, Stenkärls-Fabriker, Tapet-Målare, finare Trädarbetare, Fabriksredskaps-Tillverkare, Chirurgiska Instrumentmakare, Nipper- och Galanteri-Arhetare, Bensvärt-Tillverkare, Stenslipare, Metall- och Bronz-Arbetare, Chocolade-Fabriknnter, med flera; och att de flesta öfriges tillverknings-värden bibehållits vid någorlunda jemn 1 böjd, samt endast ett mindre antal af de ringare Manufacturierne, möjligen lidit någon, ehuru icke eller betydlig, minskning i deras tillverkningar.
Hvad sålunda rörande Hufvudstadens Fabriker och Manufacturer i underdånighet blifvit anfört, ådagalägger, att de fleste Fabriks-Idkares och Manufacturisters uppgifter om deras yrkens aftagande och förfall under ifrågavarande tid, äro mindre väl grundade, och att tvärtom deras tillverkningar, såsom Kongl.
Commerce-Collegitim i afseende på Fabrikerna äfven antagit, till större delen kunna anses hafva varit i stigande och förkofrats, ehuru Käringarna visserligen för Rikarne sjelfva varit mindre förmonliga och vinstgifvande, än om den så allmänt af dem öfverklagade tillåtna införsel af utländska tillverkningar icke ägt rum.
Detta sednare förhållande torde dock mindre vara orsaken till det armod hvari många Manufacturister och Handt' verks-Ledamöter onekeligen sig befinna, än dels den omständighet, att vissa yrken och handtverk äro af sådan egenskap, att Rikarne sällan kunna deraf hafva sill bergning, dels ock stundom personernes eget uppförande och för' vållande.
I afseende på Idkarnes och Arbetarnes skicklighet och konstfärdighet samt tillverkningarnes beskaffenhet, hafva tvifvelsutan stora framsteg i ali' mänhet skett, i följd af den täflan, som en utsträckt näringsfrihet och in' försel af tillverkningar från utrikes orter föranledt.
Den af Fabriks-ldkare här i Staden sistlidet år stiftade Svenska Industri' denZTl"
Närin^garnes^Jwiöfrau.6^ “"“‘S’"'1' mcdbOTSeri!S‘ Kr Klöj rinrrir^’SOm 1cnleuen %fl;,"de dylika ändamål eller andra nyttiga fö riri 11 märk i01? ^hållet, torde jag dessutom på detta ställe till förtjent unn.
K ns/p1 U"derdän^het närana’ Sällskapet för Silkesodling befrämjande Köns -Föreningen, Jägare-Förbundet och Trädgårds-Förenfimen Uv?1 ka alla 1 sednare åren härstädes blifvit stiftade. b 0 ’ 11 4:o Politie. * i r? "**+»***«** Autoriteterne oell Kyrko-Itäden, särskilt omförmäla” Ecclesl“st,k“ dess Betning, san/i sednare Militar-Compagnie och Brandvaktscorps. kadens Utom tre Stads-Fiscaler, utgöres Police-betjminsen af tolf Gevald,Var samt 4o a 45 Uppsyningsman, fördelade till tjenstgöring i tolf särskilde f' sinder af Staden.
I Förhållande till Stadens vidd och hi, ,, dlskllde dita antal allt för otillräckligt; men bristande anslag till aflöniög^med^ifCt' icke personalens tillökning.
De löner, som beslås,^äro äfven såVimn,^ ligen i5o R:dr för en Gevaldiger och teo R:dr för en Uppsyningsman
Mea oet „S£tr r ‘
'Ä fkiclliS3 “I* påligga personer Edesia “ iga och obehagliga befattningar, och att erforderlig drift och verksamhet i PnlVrr ]"Tf.n .tIe,lstSör*”S icke alltid kan påräknas.
Årliga ansla-et tili Policens millet lulli 1 ljuf vudsltulen är, utom hyresmedel end-iC i? ö n 1 af Suts-Vertet, enlig, Kongl. Brefvet den a5 S“dlr .±°t°° R:dr af Stads-eassan jemlikt Kongl. Brefvet den 20 November ,8,0, h™7 j inte Eder Kongl.
Majit hittills serskilt i Nåder tillagt i 5oo Rvlr I '' * Stockholms ^ ?olicef ^marens’Tjenstimän.1Varje Molholms Studs Milita t r~Compagme, underhållet af Rodge rskanet nf gjorde ännu vid i832 års slut, enligt den Stat, som genom Rond R * den 3 Oktober 1809 blifvit faststäld, ,36 man jemte8Befäl, till bestrid d af Fångförmg morn Staden, åtskilige vaktposteringar, bevakning vid p”* 6 cutioner, handräckningar vid arrest erin »ar m. m Å 1 r Uxe längre lid, i följd af fönevilkorens otillräcklighet ' !’’ T 1 b> fdan Mt vid Truppen få dugligt folk anstäldt, i så föga ijmislLTt^skiS^ ocl^åU e” till utseendet så hiet motsvarande måttliga anspråk att jan- vid slutar W Smnrd-e f S »i? föranlkten till ifder £ {.
Maj:', f andt, !
Set afgifva Förslag 1,11 förundrad organisation af denna Corps. Seda,, Eder Kongl. Majit den 16 sistlidne Martn i Nåder bifallit detta Förslag, har detsamma den i derpåföljde Junii galt i verkställighet; och resultatet deraf synes hittills varit tillfredställande.
Compagnie!, som blifvit reducerad t, består nu af i Capitaine såsom Chef, i Lieutenant, 5 Under-Officerare, 2 Profosser, 3 Trumslagare, 5 Corporaler och g5 Soldater, med Uniform och Mundering efter bruklig modell, samt med ny aflönings- och BeklädnadsStat, uppgjord i nära likhet med Garnisons-Regementernas.
Befriadt från flera onödiga Vaktposters hållande och andra för Corapagniets egentliga ändamål främmande besvär fortfar Compagniet för öfrigt med ofvanomförmälde tjenstgöring, och har tillika på försök, i Brandvakts-Corpsens ställe, öfvertagit Nattvaktens bestridande i Staden inom broarne.
Denna nattvakt verkställes genom tvänne Patruller, hvilka, bestående hvardera af 2 Man, som hvarannan timme aflösas, nattetid äro i oafbruten rörelse inom hvar sitt bestämda district i berörde del af Staden, derunder alla Gator och Gränder hvarje limma af Patrullerne besökas. Compagniet är stäldt under ÖfverStåthållare-Erabetets inseende och styrelse; och till detsammas underhållande uppbär Öfver-Ståthållare-Embetet årligen af Borgerskap^ genom dess Bemedlings-Commission i5,ooo R:r Banco, samt af Brandvakts-Cassan, såsom ersättning för nämnde Naltvaktshållning 2,5oo R:dr, tillika med Inqvarterings-Medel och några andra smärre inkomster; hvarjemte goo R:dr årligen erhållas af Borgerskapet till Beklädnad och Aflöning för vaktknektar, hvilka verkställa häktade (kvinnors bevakning, i stället för den till MilitairCompagniet förut hörande så kallade Separerade vakten, som, i anseende till dess iråkade förfall blifvit upplöst.
Sedan de 4 Par Brandvakter, hvilka patrullerade i Staden inom Broarna innan nattvakten derstädes den 1 sistlidne Junii af Militair-Compagniet öfvertogs, derefter blifvit använda till Patrulleringens förstärkande på Malmarne, är antalet af Brandvaktens ständiga patruller hvarje natt 10 å Södermalm och 16 å Norrmalm, hvar och en bestående af 2 man med aflösning.
Compagniet, för hvilket Eder Kongl* Majit, uppå hemställan af Deputerade för Hufvudstadens husägare, den 16 sistlidne Martii i Nåder fastställt en förhöjd Aflönings- och Bekläd nads-Stab uppgående, jemte Administrations-kostnaderna, till en Summa af 22,200 Ridr Banco, underhålles af Brand vakts-Cassan, medelst afgifter dertill för alla lu»s och fastigheter inom Hufvudstaden, hvaraf beloppet äfvensom kostnaden för Compagniet under ifrågavarande år skall i denna Berättelse uppgifvas längre fram, i sammanhang nied Stadens Intrader och Utgifter i allmänhet.
I afseende på tjenstgöringen lyder Compagniet endast under Öfver-Ståthållaren, men för öfrigt står Compagniet under styrelse af BrandvaktsCassa-Admiuistrationen, hvars Ledamöter under Öfver-Ståtliållarens ständige Ordförande, äro 12 Husägare, hvilka hvart 6:te år utväljas bland Ridderskapet och Adeln, Magistraten, Ofrälse Ståndspersoner och Borgerskapet i Staden och på Malmarne.
Efter hvarje loide års förlopp utse Husägarne
Deputerade för att granska Brandvakts-Inrältningens förvaltning under de förflutna tio åren, samt föreslå de förbättringar, som anses vara af nöden.
Ett sådant sammanträde af
Deputerade ägde sednast rum nästlidet år, och hade till följd förutnämnde förändringar i Brandvaktens tjenstgöring samt Aflönings- och Beklädnings-Stat.
Orsakerna härtill torde igenfinnas dels i det förhållande, alt, äfven efter sista Staten, Bx’andvakts-Soldatens vilkor äro så knappa och ofördelaktiga, att Manskap af verklig duglighet ej kan till Compagniet erhållas, dels ock deri, att inom Compagniet en ordentlig militairisk disciplin och esprir, som för en sådan Corps ändamälsenliga tjenstbarhet är alldeles nödvändig, nästan helt och hållit saknas och under Compagniets nuvarande organisation ej kan åstadkommas.
En reorganisation af hela Brandvakls-inrättningen i Hufvudstaden är derföre nödvändig, och som försöket att genom Militair-Compagniet besörja nattvakten i Staden inom Broarne synes lemna ett nöjaktigt resultat, är numera jemväl
Förslag å bane, att efter enahanda grunder, så vidt tillgåugarne medgifva, förbättra nattvaktens verkställande på Malmarne, medelst Brand vakts-Corpsens upplösning oell patrulleringens ölVertagande af Stadens Militair-Compagnie, hvilket för sådant ändamål skulle betydligt tillökas och till någon del vara beridet.
Brandsläckningsanstalterne i Hufvudstaden hafva de sednare åren blifvit mycket förbättrade; och ett nytt Brand-Reglemente för Staden är af Eder Kongl. Majit den 1 Oclober 1828 i Nåder faststäldt.
Staden bar 12 stora Brand-Sprutor med tillhörande 10 Vatten-Tillbringare, fördelade i särskilta trakter af Staden och färdiga att vid eldsvåda genast användas, under befäl af vissa bland Stadens tjenstemän eller personer af Borgerskapet, och nied indeldt arbetsmanskap af Stadens innevånare; utgörande hela den förtecknade Personalen af Befäl, Arbetare, Vattenkörare och Sprut-lagare vid dessa Sprutyerk ett antal af 1,106 personer.
I hvarje af Stadens Sexton Brnnd-distrieler är, sedan 5r 1829, anskaffad och stationerad en mindre
Slangspruta med åtta vattenämbar af läder, för att vid uppkommande eldsvåda” inom
Districts eller i dess närmaste grannskap straxt utgå, hvaribland en serveras af Stadens Militairvakt vid Rådhuset, och en annan al serskildt arbetsfolk, samt de öfriga, som äro å Stadens Malmar fördelade hos vissa Borgerskapets Ledamöter, skola genom deras försorg till elden framföras och der sältas i verksamhet.
Ytterligare äro sex dylika Dist] ict-Sprutor under arbete, hvartill kostnaden bestås af Stadens Brandförsiikrings-Contoir; och komma desamma att, så snart de blifva färdina, utdelas i de stone distiicterne på enahanda sätt sorn de förra.
Jemväl finnas 2 Pråm-Sprutor och 3 Reserv-Sprutor med service, samt 5 såkallade Vakt-Sprutor, bland hvilka 4 erhålla service af manskap från Högvakterne vid Kongl. Slottet, Gustaf Adolfs Torg, Artilleri-Gården och Södertnalms-Torg, i närheten af hvilka ställen dess Sprutor alltid äro till hands, samt den 5:te af Stadens Militair-Compngnie, vid hvars Cassern den förvaras.
Vid elds- lill fällen är äfven att tillgå en Baiulförsäkrings-Contoiret tillhörig större Spruta med Tillbringare, hvarvid 123 Mun af Handels-Classernes Betjening äro tjenstgörande; och för Öfrigt finnas Slang-Sprutor och Släckningsanstalter vid Banken, på Skeppsholmen, vid Artilleri-Gården och andra publika Byggnader, äfvensom i en och annan enskild persons Egendom; hvarförutan Staden äger en myckenhet
I hvarje hus hålles ock af egaren en vattentunna, 2 vattenämbar, 1 handspruta, 1 brandyxa och 2 svabbar, hvilken redskap är dubbel i de större husen, med tillägg af en Brandhake samt en Slege; och besigtigas denna redskap vid Brandsyn, som en gång hvarje år öfver hela Staden verkställes, och hvarvid tillika Byggnadernes och eldstädernes beskaffenhet undersökes samt föreskrift meddelas örn reparation af det, som befi niles bristfälligt och eldsfarligt, Gu tornes underhåll och renhållning besörjes fortfarande på det sätt, alt det åligger hvarje Hus- och Tomt-egare att, i lika längd med sin egendoms sträckning, underhålla stenläggningen eller greningen och ansvara för renhållningen A halfva bredden af alla intill egendomen gränsande gator och till 12 alnars bredd inpå hvarje tillstötande Torg eller öppen plats; men för den öfriga delen af sistnämnde ställen bestrides kostnaden i dessa afseen-" den af Stadens m«del eller Statsanslag.
Gatornes upplysning under den mörka årstiden äro Hus- och Tomtegarne piiglige, enligt Kongl. Förordningen den 12 Januari 1749* att, iförhållande till sina egendomars sträckning mot Gatorne, vid dem underhålla lysande lyktor, hvaraf en skall finnas för hvarje femtonde steg af Gatan el - ler för livart trettionde steg på hvardera sidan af densamma; med det undantag för trädgårds- och andra plank kring vidlyftiga Tomter på Makarne, att egaren åligger hålla endast en lyckta för hvarje sådant plank, samt äfven derifrån är befriad, örn gent emot planket finnes hus, af hvilkas lyktor Galan kan varda upplyst; och bekostas lyshålhringen på Torgen och de öppna platserna af allmänna medel.
År 1828 och sedermera har elen förändring häruti egt rum, att, på Öfver-Ståtbållare-Embetets framställning, i anseende till det ringa ljus de brukliga lyckorna spridde på Gatorna, så kallade Argandska lycktor med reverberer i stället blifvit på längre afstånd från hvarandra anbragta vid Gatorna och Torgen i de mera besökta delarna af Hufvudstaden, och öfverallt inom S:t Claire och Jacobs Församlingar, i hvilka, jemte Johannis Församlingar, enligt Sockenstämmo-beslut, Husegarne till Gatulyshållningen, som genom Committerade besörjes, erlägga en viss årlig afgift, hvilken i medeltal för de förflutna åren uppgått i S:t Clar* Församling till 4»°79 Ridr 1 1 sk. 4 rist. samt i Jacobs och Johannis Församlingar till 3,388 R:dr 27 sk. 6 rist.
Banco årligen, oberäknad serskild, afgift lill de nya Lyktornas anskaffande, hvarför hela kostnaden utgjort i förstnämnde Församling 4>4^3 R:dr 3a sk. 3 rist., och i de sednare 4,828 R:dr 4° sk- 8 rist.
Härigenom har visserligen någon förbättring Vunnits, men endast partielt. och på det hela är Gatulyshållningen ingalunda t det skick, den bör vara.
Åkare-Embetet, som jemte Hyrkusk-Societeten har uteslutande rätt alt emot betalning, enligt serskilt taxa, betjena allmänheten inom Staden med körslor, har sig deremot ålagd skyldigheten att skjutsa resande från Staden, dock emot förhöjd skjutslega, som i Månads-Taxan bestämmes och de sista åren vanligen utgjort 32 å 36 sk.
Banco för hvarje »lil.
Från detta åliggande befrias likväl
Embetet till största delen derigenom, att Allmogen från nästgränsande Landsbygder, föranledd af den högfe skjutslega!!, sjelfmant anmäler sig att nied skjutshästar biträda; på hvilket sätt omkring | af Skjutsen från Hufvudstaden af Allmogen utgöres.
Sedan nu mera resande från Hufvudstaden så allmänt färdas med Ångfartyg, och ®fven med Deligencer, är antalet af utgående Skjutshästar vida mindre, an förr, och kan anses i medeltal för året utgöra omkring 20 örn dygnet.
Ordningen vid Gästgifvaregården och skjutsens ordentliga fullgörande tillses af en der boende Police-betjent; någon särskilt Gästgifveri-Ordning finnes dessntom icke, utöfver de allmänna Förfatfningarne. - 64 * Sorn elen JVUfnerering af Hus och Gårdar bär i Staden, hvilken, efter Öfver-Ståthållarens och Magistratens beslut, år 1810 blifvit antagen och till verkställighet påbjuden, befunnits, i afseende på nödig lätthet och beqvämlighet vid husens igenfinnande, icke motsvara det ändamål, som med HusNumereringen åsyftas, utan genom sin vid hvarje Qvarter afbrutna NummerOrdning och sine derpå grundade anvisningar förorsakade en besvärlig ovisshet och omgång, särdeles för främmande och en hvar, som ej kände