Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Statsverket 1859. 5 då lägre löneinkomst än den af 3,000 R:dr för år icke sjntes hvarken med billighet eller embetsverkets fördel förenlig; då progressiv lönetillökning i mån af ålder i samma tjenstebefattning, i förening med derunder ådagalagd flit och skicklighet, enligt t. f. Chefens uppfattning, syntes vara enda möjligheten att vid embelsverket fästa och qvarhålla duglige tjenstemän ; och då, så framt Staten ville ändamålet, eller sjelfkännedom genom officiel statistik, antagas måste alt Slaten jemväl ville medlen, derest dessa pröiVals nödvändiga, — Kongl. Majit måtte läckas af Rikets Ständer äska en summa af 9,000 Ridr årligen att fördelas mellan Statistiska Cenlral-Byråns trenne tjenstemän, på sätt Kongl. Majit kunde finna lämpligast, antingen såsom bestämd lön af 3,000 R:dr åt hvardera, eller ock enligt det förfarande, sorn af Kongl.
Majit blifvit föreskrifvet att tills vidare ega rum, att nemligen hvardera af beinälde tjenstemän åtnjuter 2,500 Riksdaler i årligt arfvode och (Miefen eger att, med afseende ä hvarderas ådagalagda nit, arbetsamhet och skicklighet samt beskaffenheten af de deni anförtrodda göromål, hos Kongl. Majit i underdånighet föreslå förhöjning uti ettdera eller flera af de sålunda bestämda årliga lönebeloppen genom användande af det pä sammanlagda anslaget lör Byråns tjenstemän, 9,000 Riksdaler, uppkommande öfverskott af 1,500 Riksdaler, — äfvensom slutligen alt hvar och en af dessa tjenstemän måtte blifva tillförsäkrad!, att, efter vissa, exempelvis feni års fördelaktigt vitsordad tjenstgöring inom embelsverket, hos Kongl.
Majit varda i underdånighet anmäld till en årlig förhöjning i lönen af 16| procent eller lill 3,500 Riksdaler, och under samma vilkor efter 10 års tjenst till en ytterligare lika stor förhöjning eller till 4,000 Riksdaler.
B) Tillförordnade Chefens lör Statistiska Central-Byrån underdåniga memorial af den 17 nästlidne September, med tillkännagifvande alt, — sedan Kongl. Majit, i anledning af tillförordnade Kamererare!! i Kommers-kollegium, Kammarherren m. m. E. G. Lcyonmarcks underdåniga anhållan, att han, som, på grund af eli utaf f. d.
Kommissionen öfver Tabellverket den 12 Januari 1836 utfärdade konstitutorial, bestridt Revisors-tjensten hos bemälda Kommission, emot åtnjutande af den för samma tjenst å stat uppförda lön, 750 Riksdaler Riksmynt, mätte, då nämnde
Kommission numera upphört och dess göromål blifvit öfverflyttade på Statistiska Tabell-Kommissionen, få fortfarande och intilldess han å Rikets stat erhölle tjenstebefattning med högre lön, än han nu åtnjöte, uppbära nämnde Revisorslön, att årligen till honom utbetalas, räknadt från den 1 Augusti 1858, då Kommissionen öfver Tabellverket upplöstes, medelst nådigt bref den 30 Juli innevarande år förklarat berörde anhållan icke kunna i vidsträcktare mån bifallas, än att Chelen för Statistiska Central-Byrån egde att, om och när Leyonmarck sig dertill anmälde, tilldela honom mot hans förra åliggande såsom Revisor svarande göromål inom Byrån, i hvilket fall Levonmarcks arfvode för denna tjenstgöring borde med 750 Riksdaler årligen utgå tillsvidare af det till extra tjenstebiträde!! inom Byrån anvisade anslag, samt alt bemälde Chef skulle åligga att, sedan sig visat om Leyonmarck inträdde i tjenstgöring, derom göra underdånig anmälan, då Kongl. Majit ville taga i öfvervägande huruvida nådig proposition till Rikets
Ständer borde aflåtas om arfvodets uppförande såsom särskildt anslag å Byråns stat, — så bade, efter erhållen del af detta nådiga beslut, Kammarherren Leyonmarck, uti en förevarande memo rial bilagd skrift, hos Chefen för Statistiska Central-Byrån anmält sig att, från och med sistlidne September månads början, åter inträda i sin förra Revisors-tjenstgöring, med anhållan likväl att, då han, såsom tillika anställd i Kommers-kollegium, under hela den tid han innehaft ifrågavarande
Revisorstjenst egt att hemma hos sig på lämplig tid verkställa Revisors-göroinålen, honom mätte äfven hädanefter tilldelas endast sådana göromål, som han kunde i sin bostad förrätta, anförande Chefen för Statistiska 6 Bil.
N:o 4 lill Kongl. Majsts Nåd.
Prop. N:o -/, om Statsverket i859.
Central-Byrån härvid, att besparingar å reservations-anslaget, 5,000 Riksdaler, lill extra biträden inom Byrån visserligen nu funnes, men att della förhållande, beroende dels af en inskränktare verksamhet i början af Byråns tillvaro, dels af skyldigheten att spara medel för nya statistiska undersökningar, utgjorde ett undantag, som ej borde komma att inträffa när embetsverket ytterligare utsträckte sin verksamhet och att fördenskull angeläget vore, att, om Kongl. Majit komme att aflåta nådig framställning till Rikets Ständer angående uppförande af arfvode! till Kammarherren Leyonmarck såsom särskildt anslag, detsamma jemväl måtte äskas under sin särskilda titel, så att det ej föranledde någon minskning i det för extra biträden behöfliga reservations-anslaget.
Jemte hemställan, det Kongl. Majit måtte gifva Rikets Ständer tillkänna att det vid sistlidne Riksdag beviljade anslaget af 1,000 Riksdaler årligen till hyra uj ernbetslolcal för Statistiska Tabell-Kommissionen, icke vidare vore behöfligt, sedan sådan lokal numera från den 1 innevarande Oktober blifvit i ett kronan tillhörigt hus för verket anvisad, tillstyrkte Stats-Rådet, som, enär Chefens för Statistiska Central-Byrån aflöning blifvit vid förra Riksdagen bestämd lägre än lönerna för andra i vigt och ansvarighet jemförliga befattningar, ansåg nämnde aflöning böra förhöjas till minst det vid förra Riksdagen af Kongl. Majit föreslagna belopp, alt Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer att medgifva följande ändringar i staten för Statistiska Tabell-Kommissionen, nemligen : a) att Chefens för Statistiska Central-Byrån lön ökas från 4,500 Riksdaler till det belopp, Kongl.
Majit i Sin proposition vid sistlidne Riksdag föreslog, eller 5,000 Riksdaler; h) att, — med afseende å hvad bemälde
Chef anfört rörande fördelen och lämpligheten af gemensamhet i arbete och likhet i aflönings-förmåner för de i Byrån anställde tjenstemän, — i stället för de till Central-Byräns tre tjenstemän å staten nu uppförda löner, cn summa, motsvarande dessa löners sammanlagda belopp, eller 9,000 Riksdaler, årligen anvisas, för alt lika fördelas mellan de tre tjenslemännen; c) alt, på sätt Chefen hemställt, anslagen dels till ”bibliolhekets underhåll och litterärt utbyte” och dels till ''betäckande af kostnaderne för en statistisk tidskrift” må bibehållas vid deras nuvarande belopp, 1,000 Riksdaler hvartdera, men erhålla egenskap af reservations-anslay;” d) att anslaget, 1,000 Riksdaler, till ”ved, ljus, skrifmaterialier m. m.” må från slaten för Statistiska Tabell-Kommissionen utgå och öfverflyttas till Sjette Hufvud-Titelns allmänna förslags-anslag till ”skrifmaterialier och expenser”; e) alt pä Kommissionens stat måtte uppföras det arfvode af 750 Riksdaler årligen, som Kammarherren Leyonmarck, enligt Kongl.
Majits ofvanberörda beslut, eger uppbära emot skyldighet att förrätta mot hans förra åligganden som Revisor svarande göromål inom Statistiska Central-Byrån; — i hvilket fall det hittills å stat uppförda reservations-auslaget ”lill arfvoden åt tillfälliga biträden” kunde med samma belopp minskas och således till 4,250 Riksdaler nedsättas; samt f) att, på de af Chefen anförda skäl, anslaget lill vaktbetjening finge, för att kunna godtgöra i sådant afseende erforderligt extra biträde, ökas från 500 till 700 Riksdaler.
Beträffande Chefens för Statistiska Central-Byrån framställning om progressiv lönetillökning för Byråns tjenstemän efter viss tjenstetid, så fann väl Stats-Rådet detta förslag, med hänsigt till deras befallningars beskaffenhet, vara förtjent af uppmärksam - Bil. N:0 4 till Kungl.
Prop. N:o •/, örn Statsverket 1859. 7 het; men då tiden för den sålunda föreslagna lönetillökningens inträdande ännu ej vore inne, ansåg Stats-Rådet samma framställning för närvarande ej böra någon åtgärd föranleda.
I händelse Rikets Ständer, uppå Kongl. Maj:ts nådiga framställning, bi folie hvad Stats-Rådet sålunda tillstyrkt, skulle anslags-summan för Statistiska Tabell-Kommissionen, i nu gällande stat upptagen till 27,000 Riksdaler, komma alt nedsättas till 26,700
R:dr, men deremot, under iakttagande af ofvanberörde öfverflyttning, Sjette Hufvud-Titelns anslag till skrifmaterialier och expenser ökas med ett belopp af 1,000 Riksdaler.
Lan dimiileri- Slaten. a) Öfver-Direktörens vid Landlmäteriet, uti underdånigt memorial afden9sistlidne
Maj, afgifna förslag till stat för General-Landtmäteri-Kontoret och Landtmätarne i länen.
Under åberopande hurusom staten för General-Landtmäteri-Kontoret samt aflöningsförinånerne för Förste och Andre
Landtmätarne i länen blifvit vid nästlidne riksdag för nuvarande statsreglerings-period på följande sätt bestämde, nemligen: för General-Landtmäteri-Kontoret: Öfver-Direktören 6,000 R:dr Landtmäteri-Sekreleraren 3,000 „
Ofver-lngeniören 3,000 „
Landtmäteri-Fiskalen 2,400 „ Aktuarien 2,000 „ 5 Ingeniörer, å 1,200 R:dr 6,000 „
Förste Vaktmästaren 600 „ Andre d:o 450 „
Skrifvare-biträde vid Kontoret 600 „
Gratifikationer åt e. o. tjenstemän och betjente . 75 „ Summa Runt R:dr 24,125: samt för Förste Landtmätarne till 1,800
R:dr och Andre Landtmätarne till 900 R:dr Riksmynt årligen, eller för samtlige Förste och Andre Landtmätarne i rikets alla län, till 64,800 Riksdaler; hade Öfver-Direktören, beträffande dessa anslags tillräcklighet äfven för framtiden, i underdånighet yttrat, att, hvad anginge alla förenämnde embets- och tjenstemäns samt betjentes löneförmåner, Öfver-Direktören, för sin del, ansåge desamma hvarken böra höjas eller minskas, utan fortfarande med oförändradi belopp utgå, men att, beträffande deremot anslagen lill skrifvare-biträde samt till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och betjente inom General-Landtmäteri-Kontoret, dessa anslag icke vore för behofvet tillräckliga, i hvilket afseende Öfver-Direktören hufvudsakligen anfört: att då år 1840 endast 530 ärenden till General-Landtmäteri-Kontoret inkommo och 654 expeditioner derifrån ulgingo, göromålen vid berörde embetsverk sedermera så betydligt ökats, alt år 1849 inkommo 1,079 ärenden och utgingo 1,192 expeditioner, samt att inkomna ärendena år 1858 utgjorde 1,818 och de utgående expeditionernas antal 2,407, allt på Landlmäteri-Sekreterarens och Öfver-Ingeniörens föredragning, obe - 8 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 4859. räknadt de till Landlmäteri-Fiskalen inkomna ärenden och från honom utgångna expeditioner, hvilka äfven varit i betydligt stigande; alt, oaktadt denna ansenliga tillökning i General-Landtmäteri-Kontorets verksamhet, och hvilken vållats, bland annat, deral att Kontoret sedan år 1827 fått flere nja åligganden, såsom att årligen uppgöra förslag lill ulfljllnings-understöd af allmänna medel åt de många utflyttande skiltestagarne i hela riket och granska alla öfver detta understöd i länen författade räkenskaper, samt att hafva tillsyn, icke blott, såsom förr, öfver justeringsverkel, utan ock öfver allt, som angår rikets mått och vigt, äfvensom deiaf att år 1855 utfärdats och sedermera, lill stor fördel för saken, på det allvarsammaste tillämpats nya föreskrifter i och för vinnande af säker kontroll derå, att hvarken handläggningen af landtmälarnes i orterne många förrättningar obehörigen uppskjutes eller dessas slutliga redovisning försummas, Öfver-Direklören likväl ansåge sig för det närvarande icke höra begära någon egentlig tillökning i antalet af General-Landtmäteri-Kontorets tjenstemän; men att, då de göromål, som åläge dem, samt i synnerhet Landlmäteri-Sekreteraren och Aktuarien, numera omöjligen kunde medhinnas utan ansträngningar i arbetsväg af den beskaffenhet, att de billigtvis icke kunde fordras, och härtill komme, alt de många registraturen öfver Kontorets stora samling af renoverade kartor och handlingar, såsom hufvudsakligen upprättade åren 1708—1728 samt af ålder och nötning otydliga, måste förnyas, hvilket besvärliga och grannlaga arbete komme alt upplaga en mycket lång tid, Ofver-Direktören funne sig böra hemställa, att, i stället för det nuvarande anslaget af 75
R:dr till gratifikationer åt e. o. tjenstemän, ett ärligt anslag af 1,200 Riksdaler Riksmynt, för uppehållande af ärendenas i General-Landtmäteri-Kontoret behöriga gång, måtte varda å Kontorets stat upplordl; samt att, hvad angick anslaget till skrifvare-biträde, Öfver-Direklören, enär berörde anslag, hvilket först vid 1853—1854 års riksdag beviljades, numera icke vore för ändamålet tillräckligt, sedan antalet af de från GeneralLandtmäteri-Kontoret ärligen utgående expeditioner under den derefter tilländalupna tiden mer än fördubblats, ansåge sig, med hänsigt jemväl dertill att ett belopp af 1,000 Riksdaler Riksmynt i nåder anvisats till renskrifning inom den nybildade GeneralSkogs-Styrelsen, böra i underdånighet hemställa, att ifrågavarande anslag måtte tili 1,000 Riksdaler förhöjas. — — — -»— — — — — •— — Med afseende å det genom den betydande och hastiga tillvexten i ärendenas antal inom General-Landtmäteri-Kontoret ådagalagda beholvet af ökadt skrifvare-biträde derstädes, samt enär det å Kontorets stat uppförda anslag af 75 Riksdaler till gratifikationer ät e. o. tjenstemän och betjente vore alltför ringa för att dermed kunna godtgöra de biträden, som för uppehållande af ärendenas behöriga gång erfordrades, tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, det Kongl. Majit täcktes af Rikets Ständer äska att så väl berörda anslag, som det å Kontorets stat nu befintliga anslag af 600 Riksdaler lill skrifvare-biträde vid kontoret, må förhöjas tili 1,000 Riksdaler hvartdera, hvarigenom Kontorets stat komme att ökas med 1,325 Riksdaler.
Slutligen, och då samtlige med indelning försedde Förste Landtmätare, med undantag endast af Förste Landtmätaren i Westmanlands län, hvars indelning utgjorde 1,304 Riksdaler 99 öre, förklarat sig villige att, emot tillträdande af den nya, i penningar utgående lönen, afstå sin indelning, hemställde Stats-Rådet, det Kongl. Majit måtte föreslå Rikets Ständer, alt den kontanta anslags-summan för Landtmäteri-Staten, 71,537; 91, Bil.
N:o 4 lill Kongl. Maf-ts Nåd.
Prop. N:u i, om Statsverket 1859. 9 $i, finge i nästa Riksstat ökas med 16,082: lo, motsvarande de öfrige Förste Landtmätarnes fordna indelningar, och således, med tillägg af de nu ifrågasatta förhöjningarne till skrifvarebiträde och gratifikationer, 1,325 R:dr, blifva inalles 88,945 Riksdaler 1 öre, hvaremot i kolumnen för indelta räntor, nu innehållande 17,387: 9, endast borde upptagas ofvanberörde 1,304: 99 öre; blifvande slutsumman 90,250 Riksdaler. b) Öfver-Direktörens vid Landtmäteriet underdåniga memorial af den 19 nästlidne September — — — — — — — — — — Stats-Rådel hemställde i underdånighet, att Kongl. Maj:t, — — —, täcktes i nåder äska att, med bibehållande under förändrad rubrik: ”Till bearbetande af Rikets ekonomiska karteverk’"' af det på ordinarie stat under rubrik: ”För socknekartors upprättande nu uppförda reservationsanslag af 6,000 R:dr, Rikets Ständer mätte till enahanda ändamål för nästkommande statsregleringsperiod till Kongl. Maj:ls disposition fortfarande anvisa ett årligt extra anslag af 15,750 Riksdaler, eller för tre år tillsammans 47,250 Riksdaler.
Lands-Slalen: a) Ett den 15 April sistlidet år af dåvarande Landshöfdingen i Norrbottens län, numera General-Direktören A. E.
Ros afgifvet memorial, med underdånig anhållan, alt, — då flere, måhända de fleste Landshöfdingar i Riket, bland andra förmåner, åtnjöte älven den att i närheten af sina embetsbostäder innehafva någon jord eller ängslägenbet, lill omfång så stor, att derå kunna framfödas åtminstone ett par hästar och några fä boskapskreatur, men saknaden af en sådan förmån för Landshöfdingen i Norrbottens län vore så mycket mera kännbar, som hästar icke kunde undvaras, samt den för ett större bushåll vigtiga artikeln mjölk under vissa tider af året icke kunde i Luleå mot betalning erhållas och under andra lider endast till ett pris lika högt, om icke högre än det, som i hufvudstaden allmännast vore gängse, och i förhållande härtill jemväl foder, håde hö och halm, stöde i mycket högt pris, så att mjölk, efter utfodring med köpt foder, icke heller producerades till billigare pris, — Kongl.
Maj:t måtte till Kongl. Maj:Is Refallningshafvandes disposition anvisa en summa af högst 8,000 R:dr Riksmynt för inköp af 12 ä 15 tunnland jord å Luleå stads mark och till anskaffande af erforderlig ladugårdsbyggnad med foderrum ; i sammanhang hvarmed fästades Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet å behofvet af någon ytterligare tillökning, utöfver den sålunda begärda förmånen, uti den Landshöfdingen i berörda län å stat anslagna lön, hvilken, utgående i penningar och sålunda aldrig öfverstigande dess fixa belopp, utgjorde blott 3,900 Riksdaler Ranko, oberäknadi 600
R:dr samma mynt resepenningar, Bih. till B.
Prof. 1859 & 1860. 1 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 2 10 Bil.
S:o 4 lill Kongl. Moj:ts Kod. Prog. IS:o it om Statsverket 1859. och, efter hvad erfarenheten visat, icke förslog att betacka de med tjensten förenade oundgängliga utgifter och lefnadskostnader; b) Landshöfdinge-Embetets i Sonbottens län underdåniga skrifvelse den 1 nästlidne September, med öfverlemnande utaf en af nuvarande Landshöfding en derstädes P. H. [Vidmark till Kongl. Maj:t ställd skrift, deruti Landshöfdingen, med instämmande uti hvad hans företrädare, på sätt ofvanberördt är, anfört i afseende ä nödvändigheten för Landshöfdingen i detta län att underhålla egna hästar och kokrealur, i underdånighet anmält, det han förgäfves sökt att i närheten af residenset erhålla lill boslällsjord tjenlig lägenhet, så häfdad, att af densamma påräknad afkastning skulle kunna vinnas, särdeles som den tillfälliga nedsättning i jordvärdet, hvilken vid början af förlidna år egt rum, tillika med anledningen för densamma, eller den då rådande penningeförlägenheten, redan upphört; i anledning hvaraf och då dertill komme den väsendtliga omständigheten, att en Landshöfding i Norrbottens län, hvilket omfattade en areal af omkring 940 qvadrat-mil, borde sättas i tillfälle att, ostörd af egna ekonomiska sysselsättningar, egna sin lid och sina krafter, särdeles under sommarmånaderne, ät resor inom länet, för beredande och ordnande af allmänna angelägenheter, hvilka utan hans personliga inverkan svårligen kunde bringas i det skick, som vederborde, Landshöfdingen Widmark i underdånighet hemställt, alt, oberoende af den förhöjning eller reglering af Landshöfdingelönerue, sorn kunde erfordras och blifva föremål för Kongl.
Maj:ts och Rikets Ständers bepröfvande, samt särskilda respenningar bestämmande för Landshöfdingen uti ifrågavarande vidsträckta län, Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta proposition, ali, i ersättning för felande boslällsjord till utfodring af behöflige 2 hästar och 4 kokrealur, måtte sökanden och framtida innehafvare af Landshöfdinge-tjensten tilldelas 2,000 lispund hårdvalls- eller lindes-hö, att årligen efter gällande markegångspris lösas, äfvensom att med statsmedel måtte inlösas, till boslällshafvarens begagnande, den af General-Direktören Ros å residenstomten uppförda nya ladugårdsbyggnad.
1 sammanhang härmed anmäldes ett Civil-Deparlementet meddeladt utdrag af protokollet öfver Finans-Ärenden för den 22 sistlidne Juni, utvisande, hurusom General-Direktören Bos, — efter det han hos Öfver-lntendents-Embetet gjort framställning om ersättning för åtskilliga af honom såsom Landshöfding i Norrbottens län, utan anmälan hos och bemyndigande af bemälda Embete, föranstaltade och bekostade arbeten och byggnader vid Landshöfdinge-residenset i Luleå, uppgående, enligt aflemnade räkningar, till 4,080 R:dr 34 öre, men Ofver-Inlendenls-Embetel, vid upprättandet af innevarande års Generalförslag till arbeten å Kronans hus och byggnader i landsorterne, med åberopande af 5 och 0 §§ i Bostälisreglemenlet den 15 Mars 1856, funnit det väckta ersättningsanspråket ej kunna till någon Einbetels åtgärd föranleda, och sedan detta Generalförslag blifvit af Kongl. Majit i nåder gilladt, — i underdånighet anhållit, alt, då de af honom föranstaltade arbeten, nämligen dels en flygelbyggnads förändrade inredning från stall och vagnshus till förvaringsrum för redskap, ved och andra effekter, dels en ny uthusbyggnads uppförande till stallrum, vagnsbod och fähus, dels ock anläggning af en iskällare och af en kryddgård med åtskilliga planteringar, äfvensom uppsättning af plank, makadamisering af en väg emellan residenset och dithörande sjöbrygga m. m., varit för bostället behöfliga, samt den ändamålsenliga verkställigheten af dessa åtgärder jemväl blifvit vid bällén af- och lillträdes-syn den 28 Maj och 25 September 1858 af synerätten vitsordad, Kongl.
Majit måtte förordna, att omlörmälde utgifter, äfvensom hvad af sökanden blifvit utöfver nämnde summa, efter räkningens alslutande, för hägnad utgifvet och till beloppet kunde blifva lemnadt obestridt, finge af allmänna medel sökanden ersättas; — samt alt, efter det Ofver-Inten - Bil.
Mof-.ts Nåd.
Prop. N:o I, om Statsverket 1859. 11 dents-Embetet blifvit i ämnet hördt, Kongl. Maj:t, som beviljat sökanden godtgörelse för de bestridde utgifterne för anläggning af kryddgård, för trädplantering, uppförande af plank och makadamisering af vägen, men deremot funnit någon ersättning af statsmedel icke kunna honom tillerkännas för de af honom vid residenset uppförde byggnader, dervid befallt, att handlingarne i målet skulle öfverlemnas till Civil-Departemenlet, på det, vid förekommande fråga om inköp af boställsjord åt Landshöfdingen i Norrbottens län, måtte tagas under ompröfning, huruvida icke den af General-Direktör
Ros uppförda ladugårdsbyggnad jemväl kunde varda för Kronans räkning iidöst; och inhemtades af bifogade handlingarne, att den byggnad, som nu till inlösen vore i fråga, holle 30 alnar i längd, 15 alnar i bredd och 9^ alnar i höjd, vore uppförd på hög stenfot och försedd med eldstad och murgryta, saint är i nedra botten indelad uti gödsel-lider, höns- och svin-hus med mur och ett redskapshus, och å öfra botten i svala, stall, stallbod och fähus med två vagnslider af resvirke, allt under gemensamt tak, äfvensom att kostnaden för uppförandet af samma byggnad, hvilken synerälten vitsordat vara ganska ändamålsenligt inrättad, enligt merbemälde General-Direktörs, i Öfver-Intendents-Embelets Kammarkontor granskade, räkning, uppgått till 3,008 R:dr 34 sk. 6 r:st Riksgälds eller 3,008 Riksdaler 70 öre Riksmynt.
På grund af hvad i de underdåniga ansökningarne blifvit anfördt, och då ifrågavarande landshöfdingebeställning vore, jemte den i Jemtlands län, svagast aflönad och i ostridigt behof af någon skälig tillökning uti inkomster, tillstyrkte Stats-Rådet, det Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, dels att, i ersättning för saknad boställsjord vid Läns-Residenset i Norrbottens län till utfodring af erforderliga kreatur, må för Landshöfdingen derstädes å stat uppföras ett mot värdet af 2,000 lispund hö ungefärligen svarande belopp af 1,250 R:dr, hvarigenom hans löneförmåner, som för närvarande utgjorde endast 6,750 R:dr, kunde komma att uppgå lill 8,000 R:dr, respenningarnc deruti inberäknade, dels ock ali den utaf General-Direktören
Ros uppförda stall- och fähusbyggnaden, hvilken vore oundgängligen nödig för behöfliga hästar och kokreatur, samt vid den förlidna år hållna af- och lillträdessynen funnits vara ändamålsenligt inrättad och, jemlikt hvad särskilda behörige synemän dessutom intygat, vore med omsorg uppförd lill ett pris, som icke kunnat erhållas genom entreprenad-auktion, uiå varda för Kronans räkning inlöst och det erforderliga beloppet, 3,008 Riksdaler 70 öre Riksmynt, för ändamålet af Rikets Ständer anvisas; hvarefter byggnaden borde, under ansvar såsom för öfriga bostadslägenheterne, af Landshöfdingen emottagas.
Departements-Chefen anhöll att vid detta tillfälle få i minnet återkalla, att äfven Landshöfdingen i Jemtlands län, J. A. Dahlström, uti ett i slutet af år 1856 ingifvet underdånigt memorial, till Kongl.