Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sedermera angår det af Preste-Ståndet gjorda tillägg, så och enär Ut - ,32 Bevillnings-Utskoltels Utlåtande M 34. slottet anser, att i de städer, der Magistrat ej finnes, Stads-styrelsen bör ombesörja allt hvad som, enligt Bevillnings-stadgan åligger Magistraterne, har Utskottet, i stället att i hvarje särskild §, der ordet Magistrat förekommer, införa ett sådant tillägg, som det Preste-Ståndet vid denna § beslutat, ansett sig böra föreslå, att i slutet af 96 § må införas följande tillägg: »I de städer, der Magistrat ej finnes, skola alla de bestyr och åligganden, nämnde myndighet, enligt denna stadga, fått sig upp dragna, tillhöra Stads-styrelsen».
I händelse af bifall härtill, torde Preste-Ståndets vid § 31 gjorda tillägg få anses hafva förfallit.
Vidkommande derefter Borgare-Ståndets återremiss, så anser sig Utskottet, till uudanrödjande af all tvetydighet i afseende på röstberäkningen, böra hemställa, att grunden för röstberäkningen skall vara densamma, som enligt förordningen om sockenstämmor är gällande.
Slutligen får Utskottet, i anledning af det vid § 31 föreslagna tillägg, föreslå, att, om två eller (lera socknar äro förenade till ett Berednings-distrikt, skall för hvarje socken väljas en ledamot i Beredningen.
De af Utskottet sålunda föreslagna förändringar finnas intagne i bilagda förslag till § 32, hvilket torde varda af Rikets Ständer gilladt. § 34- Hos Borgare-Ståndet, som återremitterat denna §, har anmärkning blifvit gjord vid sednare delen af <§:n, deri föreskrifves, att de emottagna exemplaren af Bevillnings-stadgan och instruktionen för Taxerings-förrättningarne skola, när Beredningen slntat sina arbeten, återställas, hvarförutom erinrats, att i §:n borde utsättas, att exemplaren borde af Riksgälds-lcontoret tillhandahållas Konungens Befallningshafvande.
Beträffande förstnämnde anmärkning torde böra erinras, att det stora antal exemplar, som för ifrågavarande ändamål erfordras, kommer att föranleda icke obetydliga kostnader; hvadan och då Utskottets förslag i denna del är af tre Stånd godkändt, dervid torde böra förblifva.
Vidkommande åter det förtydligande, som afses uti den sednare anmärkningen, så och då §:n äfven i öfrigt torde böra undergå någon förändring, enär de formulärer, som af de skattskyldige skola begagnas, i följd af förändringen utaf § 27, komma att igenfinnas vid Förordningen om mantals- och skatt—skrifningen, af hvilken författning så väl Beredningarna, som de skattskyldige torde behöfva inhemta närmare kännedom, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att § 34 må erhålla den förändrade lydelse, som bilagda förslag utvisar. § 35.
Bevillning s-Utskottets Utlåtande M 34. 53 § 35.
I anledning af beslutet rörande § 27 har Borgare-Ståndet återremitterat § 35; och får Utskottet hemställa, att förra delen af denna <§ mä erhålla den förändrade lydelse, som innefattas i bilagda förslag. § 36
Uti denna af Ridderskapet och Adeln återremitterade, men af de öfriga Riks— Stånden godkända <§ har Utskottet, dels i anledning af den inom förstnämnda Riks-Stånd gjorda erinran, att
Berednings-sammanträdena alltid borde hållas inom distriktet, dels i följd af några vid andra §§ nödiga ansedda förändringar i fråga om tiden för Taxerings- och Pröfnings-kommittéernas sammanträden, funnit sig böra föreslå en något föräudrad ordalydelse; och hemställer Utskottet, att det förändrade förslaget måtte af Rikets Ständer varda antaget. § 37.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hafva återremitterat, men de öfriga båda Riks-Stånden bifallit ifrågavarande §, Preste-Ståndet likväl med den ändring, att orden »skriftligen afgifven» borde tilläggas efter det på näst den sista raden förekommande ordet »rhenirig».
Hos Ridderskapet och Adeln har erinran blifvit gjord dervid alt, om rösterna utfalla lika, ordförandens röst skall vara afgörande, dels dervid att ordförandens mening, då densamma icke inom Beredningen gjort sig gällande, skall i förslaget upptagas, dels dervid att icke bestämdt blifvit stadgadt, att ordförande eller ledamot bör afträda, då fråga om bestämmande af hans egen bevillnings-skyldighet inom Beredningen förekommer; hvarförutan blifvit anmärkt, att det vore onödigt stadga, att ledamot egde rätt att, om han så önskade, få sin särskilda mening för Taxerings-kommittéen anmäld, enär sådant borde ligga i sakens natur.
Inom Borgare-Ståndet har åter erinrats, att icke blifvit utsatt, inom hvilken tid mantals-längden borde till Beredningen aflemnas, hvilket ansetts böra ega rum i början af Februari, hvarjemte anmärkning gjorts i afseende på ord förandens afgöranderätt, då rösterna äro lika.
Utskottet, som vid förnyad öfverläggning rörande denna § funnit nödigt att, i afseende på möjligheten att förändra bestämmelserna dels om tiden för mantalslängdens aflemnande, dels om tiden för afslutande af Bevillnings-beredningarnas samt Taxerings-kommittéernas arbeten m. m. inhemta närmare upplysning af sakkunnig person, har, efter dessa upplysningar, ansett nödigt gifva ifrågavarande § Bih. till B.
5 Sami. 1 Afd. 24 Höft. 5 54 Bevillnings-Ulskottets Utlåtande M 34. ett i flera hänseenden förändradt innehåll, dervid tiden för mantalslängdens aflemnande till Beredningen blifvit utsatt lill medlet af April månad samt för fastighets-taxerings-längdens till slutet af Mars månad, hvarjemte dagaböler för underlåtenhet härutinnan blifvit föreslagna.
Vidare har närmare bestämmelse blifvit meddelad, dels om Beredningens skyldighet att uti taxeringslängd öfver inkomstbeviiluingen införa de personer, Beredningen anser böra sådan bevillning erlägga, dels om rätt för städernas Beredningar att härvid erhålla biträde af vederbörande tjensteman; och har slutligen tillägg blifvit gjordt, dels i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Presle-Ståndels beslut, derom att ledamot, som önskar få sin särskilda menin" för Taxerings-kommittéen anmäld, bör densamma skriftligen afgifva, dels derom att ordförande och ledamot bör afträda, när fråga om bestämmande af hans egen bevillnings-skyIdighet förekommer.
Utskottet, som hemställer att dessa förändringar måtte gillas, får till Rikets
Ständers godkännande öfverlemna förslag till förändrad lydelse af ifrågavarande §. § 58
Det af Preste-Ståndet vid denna § beslutade tillägg efter ordet »Magistraten» af orden »eller, der den ej finnes, till Stads-styrelsen», torde, i följd af det tillägg vid § 96, som af Utskottet blifvit föreslaget, få förfalla. § 40.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hafva bifallit denna §, sådan den finnes uppställd sidan 71 uti Betänkandet M 20, hvarvid dock Ridderskapet och Adeln beslutat, att lista momentet borde nedflyttas under det 2:dra samt alt ordet »annan» i början af sistnämnda moment borde uteslutas; hvarförutan Presteoch Bonde-Stånden, som i öfrigt bifallit §:n, beslutat, att sista meningen borde ändras till följande lydelse: »Tjenstgörande prestman äfvensom utom distriktet »bosatt person är icke, utan sitt eget medgifvande, skyldig att sådan befattning »sig åtaga.» Då tre Stånd gillat Utskottets förslag, i hvad detsamma rörer §:ns uppställning, anser sig Utskottet, i anledning af Ridderskapet och Adelns beslut, icke böra deruti föreslå någon förändring. Bevillnings-Utskottels Ullålande M 34. 55 Beträffande äter det af Preste- och Bonde-Stånden beslutade tillägg, enligt hvilket prestman icke skulle vara skyldig att, inom det distrikt der han är boende, utan sitt eget medgifvande åtaga sig befattningen att vara ordförande eller ledamot i Bevillnings-beredning, så, enär hvar och en tjensteman, som af sin tjenstgöring är hindrad att uppdraget fullgöra, mäste anses ega laga förfall och, på sådan grund, vara befriad från skyldighet att ifrågavarande uppdrag sig åtaga, får Utskottet, med vidblifvande af sitt utaf två Stånd gillade förslag, inbjuda Preste- oeh Bonde-Stånden att med de öfriga Riks-Stånden sig derom förena. § 41 Denna § har blifvit bifallen af Preste-, Boigare- och Bonde-Stånden, men af Ridderskapet och Adeln återremitterad, i följd af anmärkningar i afseende på bötesbeloppets storlek.
Ehuru Utskottet, enär bötesbeloppen blifvit af tre Stand god kände, ansett sig icke kunna deruti föreslå någon förändring, har Utskottet likväl, med fästadt afseende å vigten deraf, att icke taxerings-förrättningarna må varda uppehållna i brist på tillgång till Beredningens förslag och öfrige dertill hörande handlingar, funnit sig böra föreslå, alt ordförande i Bevillnings-beredning, hvilken underlåter att inom föreskrifve» lid aflemna Beredningens förslag och öfriga handlingar, skall vara underkastad samma bötesansvar, som derest han underlåter vidtaga erforderliga åtgärder för Beredningens sammanträde; och torde § 41, med den förändrade ordalydelse, som af nämnda tillägg påkallats, varda af Rikets Ständer godkänd. 2:o.
T ax er in g s-kommittée r n a. § 43.
Ridderskapet och Adeln har återremitterat denna <§, i anledning af gjord erinran derom, att Taxerings-kommitté borde omfatta större distrikt och att Konungens Befallningshafvande ej borde fä bestämma, om de må sammanslås; men då §:n, hvilken är af reglementarisk! innehåll, blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkänd, anser Utskottet sig endast böra detta förhållande tillkännagifva. § 44, Denna § är af samtliga Riks-Stånden bifallen; men, i följd af det sammanhang, hvari den här bestämda tid för taxerings-förrättningarnes afslutande står till de uti §§ 36 och 37 meddelade föreskrifter, dels om liden då mantalslängden 56 Ucvillnings-Utskotlets Utlåtande JVs 31 bör vara till Bevillnings-beredningen aflemnad, dels om tiden, då Beredningarnes arbeten skola vara afslutade, anser sig Utskottet böra hemställa, att Rikets Ständer måtte besluta, att den uti § 44 till Juni månads slut bestämda tid för taxerings-förrättningarnes alslutande må utsträckas till Juli månads utgång. § 45.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden hafva bifallit hvad i denna § är föreslaget, dervid Presle-Ståndet efter ordet »Magistraten» tillagt orden: »eller Stads-styrelsen»; och har §:n blifvit af Borgare-Ståndet återremitterad på skäl, som föranledt återremiss af det i § 32 meddelade stadgandet, i fråga om röstheräkningen vid val lill ledamöter i Bevillnings-beredningen.
Till följd af det tillägg till § 96, som af Utskottet blifvit föreslaget, lärer det af Preste-Ståndet beslutade tillägg till § 45, få förfalla.
Deremot torde, i likhet med hvad vid § 32 är föreslaget, äfven i § 45 böra införas, att grunden för röstberäkningen skall vara densamma, som enligt förordningen oro sockenstämmor är gällande; hemställande Utskottet, att §:n måtte, med denna förändring, varda gillad. 8 47.
Preste , Borgare- och Bonde-Stånden hafva bifallit denna § i dess helhet, hvaremot Ridderskapet och Adeln, som gillat f:sta, 2:dra och 4:de momenten, återremitterat 3:dje momentet, på grund deraf att § 41, som innefattar stadgande om ansvar för uteblifvande från Bevillnings-beredning, blifvit återremitterad.
Då sistnämnde återremiss icke föranledt till något förändradt förslag från Utskottets sida, samt då nu ifrågavarande moment blifvit af tre Stånd godkändt, torde återremissen deraf icke kunna till någon åtgärd föranleda. § SI.
Den utaf Ridderskapet och Adeln beslutade återremiss af denna g, hvilken af de tre öfriga Riks-Stånden blifvit bilällen, har Utskottet funnit icke kunna föranleda till någon åtgärd från Utskottets sida. § S2.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare Ståndet hafva återremitterat denna § för uy behandling i sammanhang med den förändrade lydelse §§ 27 och 35 Bevillnings-Utskottels Utlåtande JYI 34. 37 kunde komma att erhålla.
I anledning häraf får Utskottet hemställa, att § 82, hvilken af de öfriga begge Riks-Stånden blifvit gillad, måtte erhålla den förändrade lydelse, som bilagda förslag innehåller. § 54.
Preste-Ståndet, som i öfrigt gillat ifrågavarande <§, har dock ansett, att den här omförmälda omröstning icke borde vara öppen, utan i stället beslutat, att den skall ske med slutna sedlar.
Då likväl de öfriga tre Riks-Stånden gillat Utskottets förslag, anser sig Utskottet icke häruti kunna föreslå någon ändring. § 58.
I anledning af Rorgare-Ståndets i fråga om 27 fattade beslut, har bemälda Riks-Stånd återremitterat ofvanstående §; och får Utskottet, i öfverensstämmelse med sitt rörande § 27 väckta förslag, hemställa, att § 38 må erhålla den förändrade lydelse bilagda förslag utvisar. §. 56 Preste-, Rorgare- och Ronde-Stånden hafva gillat denna §, hvilken jemväl af Ridderskapet och Adeln blifvit godkänd, med undantag af Usta momentet, som ansetts böra erhålla följande lydelse: »Regärd upplysning om den af Taxeringskommittéen påförda bevillnings-afgift skall skattskyldig på stället meddelas.» Utskottet, hvars förslag blifvit af tre Stånd godkändt, hvadan detsamma utgör Rikets Ständers beslut, har endast ansett sig böra detta förhållande anmäla. § 62.
Roude-Ståndet har återremitterat ifrågavarande §, i anledning af gjord framställning derom, dels att antalet af Pröfnings-kommittés ledamöter borde inskränkas till tjugo, dels att minst halfva antalet borde utgöras a.f egare af fast egendom på landet
Som likväl de öfriga Riks-Stånden gillat Utskottets förslag, kan äterremissen icke till någon åtgärd föranleda § 65.
Ofvanstående § är af Ridderskapet och Adeln bifallen med den förändring, alt slutorden i 2:dru momentet: »den, sorn för det allmänna är förmånligast», 38 Bevillnings-Utskollets Utlåtande M 54. utbytts mot orden: »den, sorn länder lill den skattskyldiges förmån»; och hur Borgare-Ståndet återremitterat §:n, i anledning af gjord framställning om enahanda förändring härutinnan, som den Ridderskapet och Adeln sålunda beslutat.
Presteoch Bonde-Stånden hafva bifallit §:n, dervid dock Preste-Ståndet beslutat, att omröstningen borde »ske med slutna sedlar.» Utskottet, som anser sig sakna anledning att sitt afgifna förslag frånträda, hemställer, att detsamma måtte varda utan förändring gilladt. § 67.
Ridderskapet och Adeln har beslutat, att förenämnde § skulle erhålla följande lydelse: »Konungens Befallningshafvande eger att, för upplysningars meddelande, till Pröfnings- kommittéer) inkalla en eller liera af ordföranderne i Bevillnings-beredningarna. » Som likväl Utskottets förslag blifvit af de öfriga tre Riks-Stånden gilladt och sålunda utgör Rikets Ständers beslut, har Utskottet endast skolat sådant anmäla. § 71 Utskottets i denna § framställda förslag, att besvär öfver Pröfnings-kommittés beslut icke må anföras, har blifvit bifallet endast af Borgare-Ståndet, men återremitteradt af Preste- och Bonde-Stånden samt afslaget af Ridderskapet och Adeln, som beslutat att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad uti § 122 af nu gällande Bevillnings-förordning finnes stadgadt, rätt att öfverklaga Pröfnings-kommittés beslut fortfarande skulle medgifvas; och har sistbemälda Riks-Stånd anmodat Utkottet att uppgöra och inkomma med förslag till ny, med sagda beslut öfverensstämmande redaktion af ifrågavarande §.
Utaf diskussionen inom de båda Riks-Stånd, som återremitterat ifrågavarande ärende, inhemtas, att de ledamöter, som i frågan sig yttrat, i allmänhet varit af den åsigt, att besvär emot Pröfnings kommittés beslut väl borde få anföras, men deremot hafva tankarne varit delade huruvida denna besvärsrätt borde utsträckas till alla de fall, der anledning till klagan kunde förefinnas, eller om besvärsrätten borde inskränkas, dels så, att endast de skattskyldige, men icke Kronans ombud, skulle ega rätt att söka ändring, dels alt den skattskyldige skulle ega rätt lill klagan blott i de fall, då Pröfnings-kornmitté förhöjt bevillnings-afgiften öfver dess af Taxerings-kommittéen fastställda belopp eller ålagt bevillning, som sistnämnde Kommitté ansett icke böra utgöras, dels att ändrings-sökande endast då borde ega rum, när formfel eller uppenbart oriktig tillämpning af Bevillnings-sladgan vore för handen.
Bevillnings-Utskottets Utlåtande M 34. 30 Såsom skäl för bibehållande af deri i nu gällande Bevillnings-stadga i allmänhet rnedgifna besvärsrätten öfver Pröfnings-kommittés beslut, har blifvit anfördl, att Svenska folkets af Grundlagen erkända rätt att sig sjelft beskatta, enligt 57 § Regerings-Formen utöfvades af Rikets Ständer allena vid allmän riksdag, men ingalunda vore en åt kommunalnämnder medgifven rätt, att i sista instansen tillämpa de af Rikets Ständer bestämda beskattningsgrunder.
Dessutom kunde i beskattningsfrågor förekomma formela fel och misstag af den beskaffenhet, att hela beslutet blefve en nullitet; och rätt att i sådant fall söka ändring deri borde ej kunna någon deraf lidande betagas.
Då misstag i fråga om författningens rätta tillämpning, i synnerhet innan en fullständig och noggrann kännedom om densamma hunne inhemtas, lätt kunde inträffa, vore det destomera skäl att icke inskränka besvärsrätten, som det i Svensk lagstiftning vore något ovanligt alt underordnade kommunala myndigheter skulle kunna afgöra öfver Statens eller den enskildes väl, utan att appell till högre instans finge ega rum.
Det kunde icke heller förnekas, alt Bevillnings-stadgan, såsom ny, väl behöfde att i afseende pä tillämpningen vårdas så, att likhet dervid, så vidt som möjligt, må kunna tillvägabringas; men detta kunde icke ske annorledes, än derigenom att en och annan auktoritet i sista hand utgjorde skiljedomare uti alla tvistefrågor om författningens rätta tillämpning.
Tänkesättet hos den stora allmänheten fordrade ock, att rättigheten att hos Kongl. Maj:t söka ändring borde stå öppen vid hvarje tillfälle.
Vidare har å den sidan, som ansett en inskränkning i besvärsrätten böra ega rum, blifvit anfördt, att, då Pröfnings-kommittéen icke allenast egde afgöra besvär öfver Taxerings-kommittéens beslut, utan ock hade rätt att, utan anförda besvär, höja eller minska skatten, sä skulle den skattskyldige komma att dömas alldeles ohördan, ifall ingen högre instans funnes att tillgå.
Deremot och då Krono-ombuden skulle vara närvarande vid både Taxerings- och Pröfnings-kommiltéerna och der kunde bevaka Kronans rätt, förefunnes för Kronan intet behof alt öfverklaga Pröfnings-kommittés beslut i fråga om sjelfva beskattningens belopp.
I andra afseenden åter borde såväl Kronans ombud, som den enskilde ega rätt att klaga, såsom då Pröfnings-kommittéen förfarit lagstridigt genom en oriktig tillämpning af författningen o. s. v. I sådana fall borde man få söka myndigheter, som bättre kände författtningarne och de i dessa ämnen utfärdade föreskrifter.
Då sålunda icke blott inom Ridderskapet och Adeln, som velat bibehålla den enligt nu gällande författning rnedgifna oinskränkta besvärs-rätlen, utan ock inom de båda Riks-Stånd, hvilka återremitterat ifrågavarande §, åsigterna synas vara timligen ense derom, att besvär öfver Prölnings-Kommittés beslut må kunna anföras, har Utskott et, med afseende å de skäl, som blifvit anförda för bibehållande af den 40 Bevillnings-Utskottels Utlåtande M 34. uti nu gällande Bevillnings-stadga medgifna oinskränkta besvärs-rätten, upprättat förslag till stadgande i berörda hänseende; och hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte besluta, att § 71 bör erhålla den förändrade lydelse, som bilagda förslag innehåller. § 74.
Ehuru denna § blifvit af samtliga Riks-Stånden godkänd, torde dock, i anledning af den förändring i uppställningen af § 71, som bär ofvan blifvit föreslagen, sista punkten af § 74 böra erhålla den förändrade lydelse, att Bevillningsfråga icke eller må till Pröfnings
Kommittés förnyade behandling återförvisas, och att icke någon förklarings-skyldighet må nämnde Kommitté åläggas; hemställande Utskottet, alt § 74 må erhålla den förändrade lydelse, som Utskottet nu föreslagit. § 75.
I afseende på förestående § hafva återremisser egt rum från Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden, för ärendets behandling i öfverensstämmelse med den förändring, som föreskrifterna i § 27 komme att erhålla; och får Utskottet hemställa, att från § 75 må uteslutas de i början af 4:de raden förekommande orden »eller särskildt infordrade», men § i öfrigt bibehållas oförändrad. § 76.
Preste- och Borgare-Stånden hafva godkänt § 76 jemte
Utskottets i samman - hang dermed gjorda hemställan angående Riksdags-fullmägligen Måns Månssons motion, och hafva nämnde § ocb hemställan jemväl af Ridderskapet och Adelil blifvit bifallna, likväl med iakttagande, att de föreslagna procent-beräkningarna skulle utbytas mot dem, som finnas intagna uti § 80 af Kommitlerades förslag lill Bevillnings stadga, enligt hvilken blifvit anslagna för Stockholms Stads Pröfnings-Komrnitté, första året fem procent och hvart ocb ett af de påföljande åren 2% procent, samt för öfriga Pröfnings-Kommitléer, första året 6 procent ocb för hvart och ett af de följande åren tre procent.
Inom Bonde-Ståndet, som återremitterat lista ocb 3:dje momenten, men bifallit de öfriga, har jemväl yttrats den åsigt, att de föreslagna procent-beräkningarna skulle vara för högt tilltagna, och att ungefär samma beräkning, som af Koinmilterade blifvit föreslagen, borde fastställas.
Då enligt momentet 4:o uti ifrågavarande § blifvit stadgadt, att den uti §§ 42 och 70 bestämda rese- ocb iraklamentskostnads-ersättning bör, ulan sammanblandning - Bevillnings-Utskottets Utlåtande M 34.
41 ning med de uti § 76 omförmälda taxerings-kostnader och arfvoden med flere utgifter, utbetalas af Riksgälds-kontorets medel, har Utskottet ansett sig, med från trädande af sitt förra förslag, böra hemställa, att hvarje Pröfnings-kommitté, med undantag af Stockholms stads, må, för de i momentet l:o uppgifna ändamål, använda och fördela ett belopp, motsvarande, för det år denna Bevillnings—stadga första gången skall tillämpas, högst sex och för hvart och ett af de följande åren högst tre procent af den summa, hvartill hela länets allmänna bevillning för samma år uppgår; samt att Stockholms stads Pröfnings-kommitté må härtill använda och disponera ett belopp, som svarar mot högst fem procent af nämnda stads hela bevillnings-summa för det första och högst två och en half procent af samma stads bevillnings-summa för hvart och ett af de påföljande åren.
Under förutsättning af bifall härtill, hemställer Utskottet jemväl att bilagda förslag måtte varda antaget. § 77.
Med bifall till hvad i denna § blifvit föreslaget, har Ridderskapet och Adeln deri endast gjort den ändring, att §:ns början skulle erhålla följande lydelse:
Den som vill öfver Taxerings- eller Pröfnings-kommittés beslut etc.; och hemställer
Ut skottet, alt, då ifrågavarande § står i oskiljaktigt sammanhang med § 71, de öfriga tre Riks-Stånden, hvilka bifallit Utskottets förslag, måtte förena sig om antagande af den utaf Ridderskapet och Adeln uti § 77 beslutade förändringen och att samtlige Riks-Stånden måtte medgifva, att de på sista raden förekommande orden »bemälda Kommittés» får ändras till »vederbörande Kommittés». § 78. 1 ändamål alt uti § 78, eller på annat lämpligt ställe, få införda de föreskrifter, som, till följd af Bonde-Ståndets vid <§ 71 fattade beslut, kunde finnas erforderliga i fråga om besvär öfver Pröfnings-kommittés beslut, har bemälda Stånd till Utskottet återremitterat förstnämnde §, hvilken af öfriga Riks-Stånden blifvit bifallen.
Som likväl de föreskrifter, hvilka angå besvär öfver Pröfnings-kommittés beslut, enligt Utskottets förslag, skulle komma att inflyta uti § 71, kan återremissen af § 78 icke till någon åtgärd föranleda, Bih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 5 Sami. 1 Afd. 24 Höft. 6 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande Jis 54. § 79.
Ridderskapet och Adeln har, med bifall i öfrigt af förestående <§, beslutat att borttaga slutorden: »eller emot de af bemälde Kommittéer för öfrigt vidtagne beslut» ; men då § blifvit af de öfriga tre Riks-Stånden godkänd, lärer Ridderskapet och Adelös i förberörda hänseende fattade beslut icke till någon åtgärd föranleda. § 80. lili momentet 3:o af denna, utaf samtliga Riks-Stånden bifallna §, får Utskottet, till följd deraf alt Utskottet på annat ställe föreslagit alt bölerne i vissa fall skola tillfalla åklagaren, hemställa, att Rikets Ständer måtte besluta den förändring, att momentet komme att erhålla följande lydelse: »3:o Omförmälda böter tillfalla, der icke annorlunda är särskildt föreskrifvet, de fattige inom den församling, der den bötfällde är mantalsskrifven.» § 82.