Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
, och hvilkas et sådana arbeta, seminarium, akademien för sina barn Linnégatan 16, Elpis Melena, » Kretas välgörarinna ».
Af Cecilia BååthSolmberg.
fröken Thuillard, Barnhusgatan 8.
Unga studerande flickor kunna vidare finna ett v a n l i g t e h u r u e n k e l t h e m h o s, yJe Äfven gratisöfning syska ken språk, enär tolf E v a Rappes Andra h e m.
i och under år bekanta adresser till fröken varit T h.
är lärarinna stora fran- i frö- flickpension.
verkligt säkra och goda, korta, varma sommarnätterna under hä l f ä m l e l e l s t ö i l k l a s i n l i k e i l j u f h e t o c h K r r e t ä a r s h t i i l m äro ej under under ader mindre våra intressanta.
endast bar himmel gnistrande 4 V i fot sofvo höga och öfverstrålade stjärnor; i tält, regel ibland af m e n m e d eller myri- utan ' bel, Mästersamuelsgatan 59, fru Wal gatan 6 Linnégatan, 2 tr., fru Tisell, Detta sionat, senare som torde finnes i gälla huset äfven för det pen- närmast invid, om än enkla, inackorderingshem ä r o fru 67 / 0- ff.T tält, alltid låg bara närhet; vi dock ven äga mindre h ä r emottagas utan lyse personlig endast och kännedom.
damer sänglinne o c h är — Ä f - dock Härmed priret 100 k r.
f ö r ingen bekanta port i närmare hafva södra o m, hvad personlig v i efter v i af O o m m d h e v s i s l k a e t s e n a r o e c h h a v f a v k a n a v d i e kännedom.
Kretas mark uppmaning och västra Sverige af egen erfarenhet Biblioteks ' gatan n:r 18, friherrinnan Ebba von Schwerins, ensamt r u m, 90 — 95 Något närmare för stadens deladt.
om centrum, finnes välbekant pensionat, född Sparre.
Stockholms pensionatlif, många aflagt och hafva rap- flesta gästerna hälft — • bref — till aramonte v i ut- ner.
— — förtjusande dat, under då en att m i g helt » Jag en af — H a n är den oerhörd finna en nyligen begråter mina dock egyptisk på m i n omedel- Arabien mig p å — » såsom liten i m i g vara i besviken v o n Schwartz: känna samvetsgrannt o c h naturligt- e t t t a i c l a k t e v m å i r n t s t o m f ö d r ö m e finskor v i s u t a n att vilja g ö r a r e k l a m f ö r n å g o n.
D e ett I fru Chiaramonte jag drömde o. s. v.
18 — helst f ö r att tekniska Endast kr.
för ensamt.
emottagas, NOTISBOKEN.
Kronprinsessan Victoria fyllde i måndags 31 år, och festlighölls dagen i anledning häraf både i hufvudstaden och på Tullgarn, där furstinnan nu uppehåller sig.
» mo- rättigheter », där en liten jämna en h o n o c k att m e d största v o n Schwerins 100 — 110 kortare afbryter hvardagslifvets förbigående andra gång eller UP angår, lugnande döttrar p å teater, stor Schwerin kräfver ytterst unga af pa- Brandt, de förra en » moders vara dem här samt den friska här än i delar som utbyte hem n:r h u s, s o m ligger tysta vissa något men i dels af major de hos friherrinnan hafva ej flickor, H v a d Nybrogatan, måhända följa af unga förnämligast massören.
vård », till af torde att nybyggda den breda, del skares läsare kände ders B.-H.
dels hitsända erhålla d a m e r.
I ^ommendörsgatan utgöras tienter 255 gata börda Chi- dyrbaraste vän- n u ersatt a f e n åsna, i skrifver ännu s o m jag räd- Kanea sand; dignade n u bär den
IDUN 256 1893 DAGLIGEN MITT LÄTTA TÄLT TILL STRANDEN — DET STERNA ' UNDFÄGNAS MED UTIFRÅN IMPORTERADE BARONESSAN MARIE ESPÉRANCE VON SCHWARTZ SKULLE NÄMLIGEN BLI STULET, OM DET KVARLÄM- SÖTSAKER OCH VATTEN — SÄRSKILDT ANSES HALLON- ÄR NU, SOM SAGDT, 71 ÅR GAMMAL; HENNES HÄLSA, SOM I HENNES YNGRE DAGAR SÅ OFTA GELÉ SÅSOM EN STOR LÄCKERHET; GÄSTEN TAGER EN NADES DÄR — — — » DETTA SISTA YTTRANDE ÄR BETECKNANDE FÖR FULL TESKED DÄRAF, DRICKER VATTEN TILL, SÄTTER VACKLAT, TYCKES NU TROTSA ÅRENS MAKT.
HON KRETAS BEFOLKNING; MEN OAKTADT DENNA SÅ- DEN ANVÄNDA SKEDEN I DET ANVÄNDA GLASET, TILLSKRIFVER DETTA DEN SKÖNA ÖNS VÄLGÖRANDE LUNDA EJ RESPEKTERAR ANDRAS EGENDOM I ALL- SOM DÄREFTER GENAST BORTTAGES.
SEDAN BJUDES INFLYTANDE.
OCH DENNA Ö — SAGOLANDET KRETA MÄNHET, EJ ENS NÄR DET ÄR FRÅGA OM DEN HETT TURKISKT KAFFE, SOM DRICKES MYCKET LÅNG- — ÅT HVILKEN HON I NÄRA TRETTIO ÅR GIFVIT SINA TE R S.
ORGER OCH SIN KÄRLEK, HAR HON ÄFVEN ÄGNAT VÄLGÖRANDE KVINNANS TILLHÖRIGHETER, OCH EHURU SAMT OCH HVARTILL ALLA GÄSTERNA RÖKA CIGARRET O M FÖR EJ LÄNGE SEDAN NÅGON KRETER » PÅ SKÄMT », SAMTALET FÖRES PÅ FRANSKA, ENGELSKA, TUR- SIN PENNAS SISTA OCH STÖRSTA ARBETE: HÖSTEN SOM DET HETTE, AFFYRADE ETT SKARPT SKOTT GENO K M ISKA OCH GREKISKA; VÄRDINNAN ÄR LIFLIG OCH 1891 PÅ HENNES 70:DE ÅRSDAG UTKOM PÅ TYSKA HENNES FÖNSTER, NÄR HON LÅG SJUK, ÄR HON DOC V K ID FULL SJÄLSSPÄNSTIGHET, ÄR UPPMÄRKSAMHETEN ETT STORT OCH ELEGANT PRAKTVERK AF HENNE ÖFVER HÖGT UPPBUREN OCH VÖRDAD.
FASTÄN KRETAS SJÄLF.
HON ÄLSKAR MUSIK OCH LÅTER OFTA HÖRA KRETA OCH HVAD HON DÄR ERFARIT OCH IAKTTAGIT.
POLITISKA LÄGE EFTER 1871 ÄR MERA OBEROENDE SIN KONST PÅ PIANOT.
VID SOLNEDGÅNGEN AF- MÅHÄNDA KOMMER DETTA VERK ATT BLI LIKSOM OCH LYCKLIGT ÄN NÅGONSIN FÖRUT, UPPSTÅ DOCK LÄGSNA SIG ALLA GÄSTERNA.
SLUTSTENEN I DENNA SÄLLSYNTA KVINNAS LIFSARBETE.
OFTA BÅDE ALLVARSAMMA OCH BLODIGA KONFLIKTER HVARJE AFTON GÖR » TANT ELPIS », ELLER » MUTTER OCH NÄR HON EN GÅNG ÄR BORTA, ÄR DET RÄTT MELLAN MUHAMEDANER OCH KRISTNA, TURKAR ELPIS » SOM HON SKÄMTSAMT KALLAS AF SINA TROLIGT, ATT HENNES MINNE ICKE SKALL BEVARAS OCH GREKER; DE KRISTNE I KHALEPA FLY DÅ VAN- NÄRMASTE VÄNNER, EN PROMENAD I EN NÄRA AF KRETAS OTACKSAMMA BEFOLKNING.
MEN FÖR LIGEN TILL FRU VON SCHWARTZ, VISSA OM ATT KHALEPA BELÄGEN VACKER LITEN DAL, BESKUGGAD KRETAS MISSHANDLADE HÄSTAR, ÅSNOR OCH HUNDAR INOM HENNES SKYDDANDE MURAR VARA SÄKRA FÖR AF HUNDRAÅRIGA OLIVTRÄD.
PÅ SIN ARM BÄR SKALL HON FORTFARA ATT VARA EN SKYDDANDE VÄL- FÖRFÖLJELSE.
HON DÅ ALLTID EN VÄSKA ELLER LITEN KORG, FYLLD GÖRARINNA, TY HON HAR I SITT TESTAMENTE FÖR- FRU VON SCHWARTZ HAR DOCK VARIT OCH ÄR MED BRÖD, SOM ÄR ÄMNADT ÅT DE STACKARS ORDNAT, ATT RÄNTAN AF EN STÖRRE SUMMA, FÖR- ALLTJÄMT UTSATT FÖR EN MÄNGD SMÅBEDRÄGERIER HERRELÖSA HUNDAR, HON MÖTER PÅ SIN VÄG.
VALTAD AF ENGELSKA KONSULATET, EFTER HENNES O T CKSÅ KOMMA HELA SKAROR SÅDANA SPRINGANDE DÖD ÅRLIGEN SKALL TILLFALLA DJURSKYDDSFÖRENINGEN FRÅN DE INFÖDDES SIDA, OCH HON ÄR FULLT PÅ DE PÅ KRETA.
KLARA MED, ATT DESSA EJ FÖRMÅ KÄNNA ELLER EMOT HENNE, SÅ FORT HON UPPENBARAR SIG UTOM VISA TACKSAMHET.
OCKSÅ SKREF HON VID ETT DEN MUR, SOM OMGIFVER HENNES EGENDOM; DE TILLFÄLLE TILL MIG: » JAG KAN OLYCKLIGTVIS SÄGA UPPTÄCKA HENNE FRÅN LÅNGT HÅLL OCH OMGIFVA H N E D N - NE, HOPPA OCH GNÄLLA S.
, LICKA HENNES HÄNDER LIKSOM MADAM DE STAEL: EFTER ATT HALVA GRU LIGT LÄRT KÄNNA MÄNNISKORNA, HAR JAG FUNNIT OCH LÄGGA PÅ ALLT SÄTT I DAGEN SIN TILLGIFVEN- INNEHÅLLSFÖRTECKNING.
HET FÖR HENNE.
HÄRFÖR HAR HON FÅTT TÅLA STÖRRE TACKSAMHET HOS DJUREN. » Å T S K I L L I G T L Ö J E.
EN H V A R M E D H J Ä R T A T P Å R Ä T T HELA CANEAS » FINA VÄRLD » HAR EMELLERTID Madame Juliette A d a m; af Mari Mihi (med porträtt).
— Små gottländingar; poem af Anna Knutson.
— Kvinnofrågan SIN SAMLINGSPLATS I DENNA HÖGT BEGÅFVADE STÄLLE SKALL DOCK EJ KUNNA UNDGÅ ATT KÄNNA och vetenskapen i af Kate Sckirmachtr.
— Från västku- s t e n; ett sommarbref från fröken E v a; af Georg Nordensvan.
KVINNAS HUS.
HVARJE FREDAG HAR HON MOT- SIG RÖRD ÖFVER DENNA TILL ÅREN GAMLA, TILL — I hushållspenningfrågan: Reflexioner m e d anledning af de TAGNING.
DÅ INFINNA SIG ALLA, SOM INNEHAFVA SINNET SÅ UNGA DAM, HVILKEN ORUBBLIGT HÅLLER prisbelönade täflingsskrifterna i hushållsfrågan; af A. v. W. — En fråga till alla våra läsarinnor.
— » Bergtagen »; EN HÖGRE STÄLLNING, UTLÄNDSKA KONSULER, FÖR- FAST VID DE GRUNDSATSER, HENNES VARMA HJÄRTA (Forts.) skiss af Min Ameen.
— Jungfrun som sökte; en tidsbild för Idun af Corde.
— Stockholms pen- NÄMA GREKER OCH TURKAR O. S. V. BALKONG- LÄRT HENNE, OCH HVARS LIFS STRÄFVAN VARIT OCH herrskap en liten vägledning för hufvudstadbesökande damer.
DÖRRARNA TILL TRÄDGÅRDEN STÅ UPPSLAGNA, OCH ÄR ATT MILDRA KVALEN FÖR SKAPADE VARELSER, sionatlif; För Idun af C.
— Elpis Melena, » Kretas välgörarinna »; HERRAR OCH DAMER KOMMA EFTER BEHAG.
GÄ- BÅDE MÄNNISKOR OCH DJUR.
af Cecilia Bdåth-Holmberg.
(Forte.
Den rike alltid hafva plär, hvad fattigman behöfver.
För en gång saken omvänd är.
Förvånas du däröfver?
Så hör: jag aldrig blifva kan för arbetarn nödvändig, då däremot af rike man jag söks med oro ständigt.
Jag skifta kan på alla sätt, till godhet, pris med mera, jag kan, som du nog märker lätt i tusental variera.
En art af mig i Idun du hvar vecka säkert finner.
Så gissa då, du kan det nu — om snillets låga brinner.
Och småord fås, som du förstår, utaf bokstäfver elfva.
Hvad händer att lillpysen får, ni kanske fått det själfva.
En färg, en sport, ett slag af land.
Och det, hvarom man säger, att det med en allsmäktig tand förstör allt jorden äger.
Ett annat ord för flicka finns; och hvad kan flickan vara?
Ett utländskt tilltalsord du minns, om du vill söka bars ..
Storkholm,_ tdtins N:r 42 (305) Fredagei^don 20£oktober 1893.
Prenumerationspris pr år: I d u n m e d M o d e t i d n i n g och kolorerade planscher I d u n m.
Idun ensam Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr kr.
9 » 7 » 5 (Aftonbladets hus.)
50 Prenumer^ ... n s k e r ii a l l a post- anstalter i riket.
En Nelly Melba.
et var tämligen längesedan vi h a d e b e s ö k af n å g o n sångcelebritet af eu- ropeisk rang.
M e d a n instrumental- virtuoser, s o m vunnit n å g o n större rykt- barhet, h i t k o m m a i stora skaror, har till- loppet af v ä r l d s b e r ö m d a sångartister un- der de senaste åren varit rätt sparsamt.
E j under då, att vår musikälskande pu- blik m e d spänning af vaktar ankomsten af Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG.
Telef 61 47 Aktiebolag 6:te årg.
Utgifningstid: hvarje Trucken helgfri fredag Lösnummerspris 1 5 Öre (lösnrr e n d a s t för k o m p l e t t e r i n g a r) AnnoiiNi » ris: 35 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d.
F ö r » P l a t s s ö k a n d e » o. » L e d i g a platser » 25 Öro för h v a r j e p å b ö r j a d t tiotal stafv.
- r a d, dubbelstjärna.
Marcella den dubbelstjärna, s o m i dessa dagar upp- stiger p å vår nordiska horisont.
D e b å d a sångstjärnorna stråla m e d en i n g a l u n d a vanlig glans, som äfven är af samma art, enär de b å d a utbildats i e n l i g h e t m e d d e n italienska skolans b e p r ö f v a d e princi- per, o m än ö d e t sedan f ö r d e m uppdra- git skilda b a n o r o c h utstakat olika verk- samhetsfält.
D e r a s tillfälliga samman- Sembrich.
träffande härstädes skall blifva särdeles intressant, ej minst g e n o m d e n lägenhet det bereder att uppdraga jämförelser emellan t v å så b e r ö m d a sångerskors olika individualitet, på s a m m a g å n g m a n na- turligen skall erfara en sällspord njut- n i n g af att åhöra lysande p r o f p å en i de minsta detaljer utmejslad italiensk sångkonst,
330 IDUN 1893 S ä h i m m e l s k t säll är i n g e n v e k l i n g s s ö m n På rosors bädd i myrtenträdens skugga S o m d y g d e n s h v i l a efter m ö d a n s k a m p.
J. Siagnelius.
M a r c e l l a S e m b r i c h, livars verklig-a n a m n är P a x e d e M a r c e l l i n e K o c h a n s k i, f ö d d e s den 25 februari 1858 i W i e s n e v c z y k i Galizien.
S e m b r i c h är m ö d e r n e n a m n e t.
H o n h a d e redan h u n n i t sä långt b å d e i violin- o c h pianospel, att h o n s t o d i be- g r e p p att debutera s o m virtuos å ettdera af dessa instrument, då n å g r a musikvän- ner i W i e n upptäckte, att h o n var i be- sittning af en skön s t ä m m a o c h l a g a d e så, att h o n sändes till sångläraren L a m p e r t i i Milano.
F r å n sitt s e x t o n d e till sitt nit- t o n d e år arbetade h o n n u m e d d e n största ihärdighet p å stämmans u t b i l d n i n g o c h de- buterade 1877 å italienska o p e r a n i A t h e n såsom Elvira i » P u r i t a n e r n a ».
V i d s a m m a tid i n g i c k h o n äktenskap m e d sin förste lärare i p i a n o, W i l h e l m Stengel i L e m b e r g.
S e d a n d e n u n g a sångerskan f ö r v ä r f v a t tillräckliga kunskaper i d e t tyska språ- ket o c h satt sig in i den tyska reperto- aren, a n t o g h o n 1871) e n g a g e m a n g v i d hofteatern i D r e s d e n.
H ä r k o m h o n d o c k ej att stanna l ä n g e på g r u n d af intriger, som l e d d e sitt u p p h o f från hennes rival, fru S c h u c h, på h v i l k e n M a r c e l l a Sem- brichs vänner efter sin favorits af g å n g h ä m n a d e s g e n o m att på scenen inkasta en k o l o s s a l begrafningskrans.
M a r c e l l a återvände till M i l a n o o c h fi- rade där sannskyldiga triumfer i L u c i a s parti.
S o m m a r e n 1880 b e g a f h o n sig till L o n d o n o c h erhöll där g e n a s t e n g a g e m e n t vid C o w e n t s a r d e n, å h v i l k e n scen h o n äfven d e närmast f ö l j a n d e åren uppträd- de, alltid m e d stor f r a m g å n g.
Anställd vid italienska o p e r a n i P e t e r s b u r g o c h M o s k w a, v ä c k t e h o n i dessa b å d a städer f o r m l i g ' entusiasm.
Därpå företog hon ett triumftåg g e n o m de större tyska stä- derna m e d W i e n o c h B e r l i n i spetsen.
I den senare staden u p p t r ä d d e h o n för- sta g å n g e n år 1885.
S e d a n dess har h o n i den tyska rikshufvudstaden firat sina kanske förnämsta triumfer.
Redan för fem år sedan var h o n på v ä g till n o r d e n, men på g r u n d af en tillfällig indisposition måste h o n afbryta d e n n a turné i K ö b e n - havn.
H v a d m a n b e u n d r a r h o s d e n n a sånger- ska är ej endast hennes h ö g t u p p d r i f n a strupfärdighet utan, o c h d e t ej mindre, hennes b e t y d a n d e musikaliska intelligens.
D å en b e d ö m a r e i sistnämnda stad för- klarar sig öfverraskad öfver, att h o n sjun- ger en Mozartaria så stilfullt o c h m e d en sådan innerlighet, s o m o m h o n aldrig studerat italienska rullader, g å r h a n emel- lertid u p p e n b a r l i g e n f ö r långt.
D e t är en g a n s k a v i d t u t b r e d d, m e n grundfalsk åsikt, att strupvirtuositet verkar häm- m a n d e p å det musikaliska u t t r y c k e t i sång.
Alldeles icke, den förädlar det, f ö r så v i d t musikalisk b e g å f n i n g ö f v e r h u f v u d är till finnandes, h v a r p å o t a l i g a k o r y f é e r i n o m den äldre o c h äfven d e n m o d e r n a italienska sångskolan l ä m n a t o t v e t y d i g a bevis, o c h den u t v e c k l a r f ö r m å g a n att i sångfrasen distinkt efterbilda skiftnin- garna i textens innehåll.
Just därför att M a r c e l l a S e m b r i c h g e n o m g å t t en så grund- lig ' italiensk sångkurs, är h o n i stånd att på ett öfverlägset sätt behärska alla faser i sin k o n s t o c h låta sin musikaliska in- telligens verka i dess fulla prakt.
S e m b r i c h s repertoar o m f a t t a r företrä- desvis sådana uppgifter som M o z a r t s kvinnokaraktärer Zerlina, Susanna, Con- stance m.
fl., hjältinnepartierna i F l o t o w s o p e r o r M a r t h a o c h Stradella f ö r u t o m en h e l del italienska koloraturpartier, Gilda, A m i n a, L u c i a o.
A f u t l ä n d s k a o m d ö - men får man det intryck, att h o n visser- l i g e n ej kan m ä t a sig m e d d e y p p e r s t a sångerskorna i närvarande o c h förflutna tid, m e n att h o n likväl i n t a g e r e n m y c - k e t u p p h ö j d ställning b l a n d operasånger- skor.
O c h i d e n t r o l l m a k t h o n utöfvar lär hennes p e r s o n l i g h e t m e d v e r k a.
H e n - nes an siktstyp är ej af klassiskt regelbun- den skönhet, m e n hennes lifliga b r u n a ö g o n s hj ärtevarma blick, l e e n d e t k r i n g hennes m u n o c h d e t enkla naturliga be- h a g e t i hela hennes u p p t r ä d a n d e lära verka m e r vinnande, än endast s k ö n h e t e n förmår.
P å v ä g till S t o c k h o l m konserterade Mar- cella S e m b r i c h f ö r l i d e n l ö r d a g i K ö b e n - h a v n m e d storartad succés.
N e l l y M e l b a, hvars verkliga n a m n är N e l l y Mitchiels, f ö d d e s d e n 19 maj 1805 i M e l b o u r n e i Australien.
H o n har bildat sitt kons tnär s namn efter sin födelse- stad.
T i d i g t gift m e d e n irländsk b a r o n vid n a m n Ä r m s t r o n g, k o m h o n r e d a n v i d 21 års ålder till L o n d o n.
D å h o n här å n å g r a konserter v ä c k t u p p s e e n d e f ö r sin v a c k r a röst, b e g a f h o n.
sig i n o m k o r t på sina vänners inrådan till Paris f ö r att vidare utbilda sig i sångfacket.
Hon v a l d e den af m å n g a n o r d i s k a sångerskor k ä n d a m a d a m e M a r c h e s i till lärarinna, o c h det d r ö j d e ej m e r än 1 Va år, innan h o n hunnit f ö r v ä r f v a sig så pass stor s å n g t e k n i k o c h k u n s k a p i d e t franska språket, att h o n v å g a d e debutera, hvilket s k e d d e h ö s t e n 1 8 8 7, d o c k ej i Paris, utan p å T h é å t r e d e la M o n n a i e i B r u x e l l e s, H e n n e s debutparti var G i l d a i » R i g o l e t t o », h v i l k e n roll efterföljdes af L u c i a, V i o l e t t a, Ophelia, Julia m. fl.
Sångerskans f r a m g å n g i d e n belgiska hnfvudstaden f ö r a n l e d d e direktörerna f ö r P a r i s o p e r a n att e r b j u d a h e n n e e n g a g e - ment, hvilket h o n äfven a n t o g, o c h h o n d e b u t e r a d e å d e n n a scen i maj 1880 så- som Ophelia.
S e d a n dess har h o n utfört en hel del o l i k a partier o c h särskildt v ä c k t u p p m ä r k s a m h e t såsom M a r g a r e t h a i Gounods » Faust ».
D e t är sålunda en j ä m f ö r e l s e v i s k o r t konstnärsbana, m a d a m e M e l b a tillrygga- lagt, ett helt d e c e n n i u m kortare än Sem- brichs.
H o n har emellertid u p p t r ä d t o c h v u n n i t erkännande äfven u t o m Frankrike, såsom i R y s s l a n d o c h Italien.
I år har h o n skördat lifligt bifall i L o n d o n, där h o n sjungit N e d d a s parti i » P a j a z z o n ».
D e n franska kritiken har haft åtskilligt att anmärka m e d hänsyn till sångerskans textuttal o c h b e h a n d l i n g af ett språk, som ej är hennes m o d e r s m å l, liksom den äfven o p p o n e r a t sig m o t hennes o v a n a att s t u n d o m m e d fulla l u n g o r utslunga sina h ö g a t o n e r p å ett kraftigare sätt, än d e n musikaliska frasen fordrar.
M e n den erkänner allmänt hennes tekniska u t b i l d n i n g i öfrigt o c h framhåller vid sidan häraf hennes o v a n l i g a skönhet.
H o n säges ä g a en soprano leggiero m e d en y p p e r l i g stämhöj d, m e n n å g o t svagare bröstregister.
SJ är mossiga gamla lindar bilda från slottet mot stranden ner en skum allé genom parken, i höstliga kvällen jag ser på sandad gång promenera en svartklädd, smärt, graciös gestalt.
Det tycks, som hon gingc och drömde och glömde omkring sig allt.
Det tycks, som om till hon ryste vid fallande löfvens prassel ioland, och stundom nervöst då skäl / ver den hvita och späda hand.
— Aha, I svarta ögon, som fuktiga glimmen bak nedfäldt flor, I synens mig välbekanta: jag skådat er förr, som jag tror!
I hafven med trolldom mig dårat, er bild har förföljt mig, hvarthän jag gick: för länge, för djupt jag skådat in i er sorgsna blick.
Jag känner dig väl, min köna, trots florels skymmande draperi — du är ju min gamla f / amma — ditt namn är A / elankoli.
VÅR kärlek förbli / vit trogen.
Mig andra bedrogo, jag andra bedrog, men vi, vi kunna ej skiljas, det veta vi båda nog.
Vi svärma, vi, i oktober, när falnad och vissnad naturen står, som andra i dårskap svärma i grönskande solig vår.
Så kom då och låt oss sätta oss ned där borta på bänken af sten och skåda, hur dimman sig breder vid aftonens döende sken; ja, kom, lat i tankar och minnen jörsjiinkna oss lyssna på trädens sus och ana däri ett eko af tidens flod med dess brus!
Vi älska ju, vi, att vaggas i dröm af förgängelsens melodi; vi älska den sträng, som vibrerar af oändlig längtan däri — den ton, som klagande hviskar om känslor, som vissna ner, om minnen, som blekna och slockna, om hjärtan, som kallna allt mer — den ton, som hugnande hviskar, • om hur Ufskraft förrinner till slut, hur dödens lugna kyla sig breder i själen ut.
— Så kom, låt oss sitta förtroligt som jordom där borta hand i hand och lyss på, hur löfven falla och vågorna splittras mot strand!
JSDV.
HAMMARSTEDT.
IDUN 1893 Studiet af främmande språk.
* fj] Jå någon frågade Milton, om ej hans döttrar 30J.
skulle lära främmande språk, lär denne ^ hafva svarat: » En tunga är nog för en kvinna. » Däri kunde han visserligen hafva rätt, men helt annorlunda tänker man i vårt 19:de århundrade.
Nu anses en ung flicka knappt vara bildad, om hon ej kan tala två eller tre språk utom sitt modersmål.
Detta är dock att ställa fordringarna något högt, ty huru många hafva väl tillfälle att lära sig tala ett främmande språk, äfven om de lärt sig dess grammatik?
I en elementarskola för flickor är antalet läroämnen så stort i jäm- förelse med antalet lärotimmar, att den tid, som anslås till talandet af främmande språk, naturligtvis blir ganska knapp.
Icke sällan händer det, att en ung flicka, som genomgått ett 8-klassigt läroverk, med stor lätthet öfver- sätter rätt kinkiga ställen ur hvilken engelsk eller fransk författare som helst.
Skall hon däremot meddela sig med en utländing på hans eget språk, då är hon strax i förlägenhet och inser, att alla de regler, hon med sådan flit och möda lärt sig ur grammatiken, äro henne till ringa nytta, såvida hon ej själf vant sig vid att uttrycka sina tankar på det främ- mande språket.
Vare härmed dock ingalunda sagdt, att stu- diet af grammatiken är att förkasta, tvärtom, det måste gå hand i hand med konversationen, så att man ej utsätter sig för att plåga en utländing genom att allt för mycket rådbråka hans modersmål.
Man kan tänka sig, hvad en parisisk » Professeur de langue francaise » kände då en gång en svenska rekommenderade sig som elev åt honom med de orden: » Af.-lie B. m ' a diré-t-å moi, queje devais irez cke, % vous. » Hvem kau undra på, om det skar honom i öronen att höra sitt vackra och eleganta språk talas på detta sätt?
Svenskarne äro i allmänhet omtalade i ut- landet för sin skicklighet i språk.
Näst rys- sarne äro de säkerligen den af Europas natio- ner, som mest utmärker sig i detta afseende.
Det är förvånande att se, med hvilken lätthet en svensk äfven utan grammatikalisk under- byggnad tillägnar sig t. ex. franska språket, så snart han får vistas ett par månader i Frankrike — då det däremot händt, att man påträffat engelsmän, som i 20 år bebott Paris och likväl ej kunna säga den enklaste sats utan fel, för att ej nämna deras uttal, som är under all kritik.
På de senare åren har det blifvit allt mera vanligt att skicka unga flickor till en utländsk pension för att fullkomna sig i språk.
Men valet af en sådan pension är ganska svårt, ty man vill naturligtvis söka så många fördelar som möjligt förenade på samma ställe.
Länge har man ansett de schweiziska pensionerna såsom bäst, och dock torde ganska mycket kunna sägas emot dem.
Franska språket talas där visserligen rent, men långt ifrån med den elegans och det vackra tonfall som i Paris.
Hvad själfva pensionslifvet angår, så är det ej alltid det angenämaste.
Eleverna behandlas med klosterlik stränghet, men moralen är där- för icke alltid sådan som den borde vara.
Lefnadssättet och dieten äro äfven så olika mot de svenska, att man ibland har rätt svårt att vänja sig därvid.
När en ung flicka beger sig till utlandet, har hon vanligtvis slutat sina studier i Sverige och hunnit till den åldern, då hon anses vuxen och har rättighet att deltaga i sällskapslifvet.
Att då gå och sätta sig igen på skolbänken som en 10-åring och trängas in i ledet af en 33] låug rad skolflickor, som drifves ut på pro- menad liksom en afdelning soldater på marsch — detta kan vara mer eller mindre påkostande.
Det är ju ej för att lära disciplin, ej heller för att studera geografi, historia och räkning, som en ung flicka kommer till utlandet, utan fastmera för att lära sig tala i olika ämnen på främmande språk samt förvärfva sig de kunskaper, som förläna sådant behag åt en bildad konversation.
Allt detta uppnås ej inom pensionslifvets trånga krets; den unga flickan måste se lifvet i en större skala.
Detta har man ock så småningom kommit till insikt af, och därför är det numera ganska sällan som man påträffar unga svenskor i de schwei- ziska pensionerna.
D e föredraga att begifva sig till Paris eller Dresden.
Hvar har man väl bättre tillfälle att förvärfva sig högre bild- ning än just i dessa två städer?
Vill man riktigt draga nytta af ett vistan- de i Frankrikes hufvudstad, så tager man sin boning i » Quartier latin, » som är medelpunkten för den lärda världen.