Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att sedan hos Rikets sednast församlade Ständer framställning blifvit gjord derom, att den af hemmanen Tunnersla Skattegården, Torp Norregården och Ed Storegården utgående mantalsränta måtte till dagsverksskyldighet förbytas, och Rikets Ständer för sin del medgifvit att, så framt efter föregången undersökning det skulle visa sig, att berörde hemman egde giltiga anspråk uppå en sådan förändring, dessa hemman må tillerkännas enahanda förmån, »om genom Kongl, resolutionen den 18 Juni 1842 blifvit beviljad hemmanen Tunner sta Norregården, Wrixlösa Runskegården och Stigby Svenskgården■, att, med befriel— *e från hemmantals-räntans utgörande i likhet med öfriga hemman på Wisingsö,, deltaga i dagsverksskyldigheten tili kronan och så vida dessa dagsverken icke in natura utfordrades, erlägga lösen derför med en fjerdedel af länets markegångspris å dränge-dagsverken; så har, efter vederbörandes hörande och sedan Kammar-kollegium upplyst, att ifrågavarande hemmansräntor, enligt Kongl, brefvet den 1 November 1803 äro inberäknade uti Laudt-räntmästarens i Jönköpings län å stat uppförde löneförmåner, Kongl. Majit, vid detta ärendes föredragning den 27 November 1849, funnit den ifrågaställa förändringen af dessa hemmansräntor, vid sådant förhållande, icke kunna för det då närvarande bifallas.
Då detta ärende således, med anledning af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag i ämnet gjorda framställning, redan blifvit, efter föregången utredning, af Kongl. Majit i nåder pröfvadt och afgjordt, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd fer-^ anleda.
Stockholm den 20 Juni 1851. 14 Matt- Visko!tili Utlåtande, N:o 20S N:o 203.
An k. till Exp.-Utsk. d. 26 Juni 1851, kl. 11 f. m.
Maj-.ts Nådiga Proposition, angående upplåtande till Domkyrkan i Kalmar af arrendeinkomsterne utaf jordlägenheter, tillhörande Kalmar f. d. fästning. (I. A ) Sedan Kongl. Maj:t genom nådiga bref af den 15 Februari och 10 Oktober 1841 förordnat, att de domkyrkan i Kalmar under den 21 Februari 1826 på obestämd tid tillagde jordskylds- och tomtöre-inkomster af åtskilliga Kalmar f. d. fästning tillhörige jordlägenheter skulle från och med den 1 Januari 1842 lill Fjerde hufvudtiteln återgå, men genom nådiga brefvet af den 10 Oktober 1841 likväl tillålit, att domkyrkan intill år 1845 af berörde inkomster finge årligen uppbära 500 r:dr banko, hvilken tillåtelse den 27 Augusti 1844 blifvit utsträckt till 1855 års slut, hade Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af väckt fråga derom, att domkyrkan antingen måtte erhålla afskrifning af ett år 1831 till bestridande af kostnaden för dess reparation i Rikets Ständers bank upptaget lån å 16,666 r:dr 32 sk. banko, eller ock åter komma i åtnjutande af arrende-inkomsterna utaf samma jordlägenheter, uti underdånig skrifvelse den 1 April 1848 anfört, att, som vid behandling af denna fråga blifvit upplyst, dels att det årliga anslag af 500 r:dr domkyrkan af berörde inkomster fatt sig tillagdt, vore äfven i förening med domkyrkans öfrige inkomster, otillräckligt till bestridande af kostnader för årligen erforderliga reparationer å kyrkan samt till Siats-Vlshollels Utlåtande, Nio 203. 15 afbetalning, af dess skuld till Rikets Ständers bar.k, dels att nämnde lägenheter blifvit genom stadens innevånares omsorg uppodlade och derigenom kommit i sådant skick, att deraf kunde hemtas en icke obetydlig afkomst, ansågo sig Rikets Ständer, med afseende jemväl derå, att denna domkyrka, egentligen ämnad till begagnande af Amiralitets-församlingen under en tid, då den del af flottan, som sedermera förlädes till Karlskrona, varit stationerad i Kalmar, blifvit uppförd till en storlek och prydlighet, vida öfverstigande stadens innevånares behof af utrymme och förmåga att den underhålla, samt att dessutom kyrkan, såsom en af byggnads-konstens skönare företeelser, tvifvelsutan vore förtjent af statens mellankommande omvårdnad, då sådan icke annorlunda kunde i erforderlig mån erhållas, böra hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i nådigt öfvervägande taga, huruvida icke för någon längre tid, eller intilldess kyrkans i banken erhållna lån till kapital och ränta blifvit till fullo guldet,
oftaberörde fästningslägenheter, hvaraf hela inkomsten vore för domkyrkan behöflig, kunde till densammas disposition öfverlåtas, ech i sådant fall derom nådig proposition till Rikets Ständer afgifva.
Majits och rikets Krigs-kollegium, uti infordradt underdånigt utlåtande upplyst, att ofvanomförmälde jordskylds- och tomtöre-medel för året ungefärligen uppgå till 1260 r:dr, samt att til! utgående af desamma, äfvensom af den till S00 r:dr årligen upptagne summa, hvartill enahanda inkomst från öfrige fäst— ningsorter beräknats, tid efter annan anvisats arfvoden och aftöningsersättningar åt de vid Ingeniör-korpseu anställde civila tjensteman och betjente, till ett årligt belopp af 1166 ndr 32 sk. äfvensom utgifter för diverse ändamål, utgörande för år 1847, 22 ndr ailt banko, har Kongl. Majit, i betraktande af hvad Rikets Ständer anfört och då hela arrendeinkomsten af ifrågavarande fästniugs-lägenlieter vore för Kalmar domkyrka tillsvidare behöflig, uti nu aflåten, från samtlige Riks Stånden till Statsutskottet remitterad proposition (Nio 33 i bihanget till Riks-Ståndens protokoller) nådigst föreslagit, att derest Rikets Ständer, med bifall till Kongl.
Majits, uti Dess proposition om statsverkets tillstånd och behof, derom gjorda framställning, anvisa serskilda medel till bestridande af de utgifter, hvartill berörde arrendeinkomster hittills blifvit använde, Rikets Ständer jemväl måtte medgifva, att förenämnde fästningslägenheter må till domkyrkans disposition öfverlåtas, intilldess kyrkans i banken erhållna lån till kapital och ränta blifvit till fullo guldet.. Stals-Ulskollets Ullålande, A':*» 201.
Sorn Rikets Ständer, vid regleringen af utgifierue under Riksstatens Fjerde hufvudtitel, |>å anförde skäl, ansett något egentligt, behof af en serskild på stat aflönad regementsskrifvare vid Ingeniör-korpsen icke förefinnas, oell af sådan anledning icke kunnat bevilja det anslag af 454 r:dr 40 sk., hvilket Kongl.
Maj:t äskat, för att såsom fyllnadsbelopp utöfver en å statsanslaget för korpsen befintlig odisponerad tillgång af 565 r:dr 8 sk., tilldelas de tjenstemän och betjente vid nämnde korps, till hvilkas aflönande förenämnde jordskylds- och tomtöresmedel användas, saint således det af Kongl. Majit, såsom vilkor för samma medels användande tili understöd för domkyrkan i Kalmar, förutsatte fall, icke kommer alt ega rum, lärer frågan om förenämnde fästnings-lägenheters upplåtande till domkyrkans disposition få anses vara förfallen, och således icke påkalla någon Rikets Ständers åtgärd.
Stookholm den 20 Juni 1S51.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Jani ISSI, kl. 11 f. b. WHatande, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse i fråga om
Irenne kronan tillhörige jordars upplåtande till utvidgning af kyrkogården i Kalmar. a a.) tft* denna till Stats-utskottet aflålna nådiga skrifvelse har Kongl. Majit onförmärit, hurusom Domkyrko-rådet i Kalmar, af anledning att den för Kalmar stada oeh Stats-UttJsotlels Utlåtande, S:o 201. 17 och landsförsamligar gemensamma begrafningsplatsen med dess inskränkta utrymme numera, till följd af ökad folkmängd, blifvit för sitt ändamål otillräcklig, och då i stadens närhet andra till begrafningsplats lämpliga ställen icke Turnros, utom frenne invid gamla kyrkogården belägne Kongl. Majit och kronan tillhörige åkerlyckor, å församlingens vägnar i underdånighet anhållit, att desse på en ansökningen bilagd karta med litt. B.
C. D. beteckfSade lyckor målte til! kyrkogårdens utvidgande upplåtas.
Sedan församlingsboerne i afseende å villkoren för den begärda upplåtelsen å allmän sockenstämma uttryckt den önskan, att ifrågavarande åkerlyckor, som för närvarande äro till enskilde personer utarrenderade, måtte utan annan afgift, än folden nu löpande arrendetiden, åt församlingen öfverlåtas, eller ock, om denna anhållan icke kunde vinna bifall, den nu utgående arrendesumman måtte i nåder utsättas såsom en för alltid bestämd årlig afgäld, att af domkyrkan till Kongl. Maj:t och kronan erläggas, samt magistraten i Kalmar oell Konungens befallningshafvande i Kalmar län, med vitsordande af uppgifne förhållanden, å ansökningen tillstyrkt nådigt bifall; så hade Kongl. Krigs- och Kammar-kollegierne uti afgifvet gemensamt utlåtande af den 23 sisth April underdånigst upplyst, att af berörde, till kyrkogårdens utvidgning föreslagna, mark, lyckan B, utaf 1 tunnland 8,3 kappland, är utarrenderad till den 1 Oktober 1839 mot årlig afgift af 3 r:dr 18 sk.; att lyckan C, afl tunnland 10 kappland, utgörande en del af de så kallade skansjordarne, hvilka, tillsammans 28 tunnland, äro utarrenderade till den 14 Mars 1856 för 63 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, i förhållande till vidden motsvarar 2 tunnor 30,5 kappar årlig arrende-afgift, som bör i penningar beräknas till 17 r:dr 34 sk.; och att lyckan D af 1 tunnland 13,4 kappland blifvit, i följd af Krigs-kollegii beslut den 12 December 1850, under arrende upplåten på 10 års tid med besittningsrätt från den 1 Januari innevarande år mot en årlig afgäld af 4 r:dr 8 sk.; hvarjemte kollegierne, med afseende å de förhållanden, Domkyrko-rådet framställt, och då omförmälde åkerlyckor, såsom belägne invid kyrkogården, voro till dess utvidgning serdeles lämplige, samt icke för annat ändamål angelägnare kunde erfordras, underdånigst tillstyrkt nådigt bifall till den begärda upplåtelsen på följande vilkor: Bilt. till B.
Prot. 1850 f 1851. * Sami., i Aid., 2 Band., 19^Hd/t. 3 18 Stats •Utskottet» Utlåtande, N:o HO*. l:o Att Kongl. Maj:ts och kronans dispositionsrätt öfver do trenne åkerlyckor»»' genast öfverlåtes till församlingarne; 2:o att så länge det om skansjordarne nu afslutade arrendekontrakt är gällande,. eller till den 14 Mars 1856, församlingarne böra ansvara, att den till Kongl. Majit och Kronan för samma jordar utgående årliga arrendesumma af 63 tunnor span-mål, hälften råg och hälften korn, icke får förminskas med mera än 2 tunnor 30,5 kappar, som motsvarar arrendet för den vidd af 1 tunnland, 10 kappland, lyckan litt. £T upptager bland nämnde jordar; 3:o att den afgäld, hvarför de 3:ne åkerlyckorne äro på arrende öfverfåtne, utgår oafkortad till Kongl. Majit och Kronan intill slutet af det år, hvarunder Kongl. Maj:ts nådiga beslut om upplåtelsen utfärdas; 4:o att församlingarne må, för öfvertagandet och begagnandet af marken, genast eller före gällande arrendetids förlopp, ega att med arrendat or erne om afträdelse» öfverenskomma; och som afgifterne för ofvannämnde tre åkerlyckor icke uppgå sammanräknadt till högre belopp, än 25 rrdr 12 sk. årligen, hade koHegierne, med hänseende till det ändamål, hvarför jorden skulle komma att till församlingarne öfverlåtas, ansett mindre lämpligt att till Kronans fördel begagna församlingarnes anbud att för samma jord, i fall den varder för det uppgifna behofvet till dem upplåten, erlägga årlig afgift; hvadan kollegiernc underdånigst hemställt, att upplåtelsen måtte otan sådan ersättning beviljas.
Med fästadt afseende å hvad sålunda förekommit, har Kongl. Majit nu täckt» föreslå Rikets Ständer, att mcranämnde, Kronan tillhörige, trenne åkerlyckor, på de »f kollegierna uppgifne vilkor, må för ifrågavarande ändamål åt ofvanbemälde församlingar, utan ersättning, upplåtas.
Till hvad Kongl.
Majit sålunda i nåder föreslagit, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifalll Stockholm den 20 Juni 1851.
Stah-VUktlltU
VI lil and*, Ike 30$.
Nio 205.
Ank. till Exp.-Uuk. den 26 Juni 18äl, kl. ti f. ra.
Maj:ts nådiga Skrif reise, angående vackt fråga om det i Kronans förråd befintliga äldre till krigsbruk oandrändbara kruts omarbetande till bergskrut.
(I. A) Uti högstberörde nådiga skrifvelse har Kongl.
Majit tillkännagifva, att, sedan Dess och rikets Krigs-kollegium under den 10
Maj 1849 i underdånighet hemställt, att, enär ej mindre i arméens, än ock i flottans krutförråd funnes en större mäugd krigskrut, tillvcrkadt före år 1831, efter hvilken tid nya kontrakt med krutverksegarne iugingos och bättre arbetsmethoder antogos, men detta äldre krut icke kunde anses användbart för krigsbehof eller skarpskjutning, samt utgjorde för stora qvantitetcr, för att kunna till exercis- eller salutskott förbrukas och ej heller skulle kunna utan alltför betydlig pris-nedsättning begagnas vid bergverken, Kongl.
Majit måtte i nåder tillåta, att allt före år 1831 tillverkadt svenskt krut, som i arméens och flottans krutmagasin förvarades, måtte vid de förråden närmast liggande krutbruken f& auccessive omarbetas till bergskrut, samt alt kostnaden härför, äfvensom för transporten från förråden till krutbruken, förslagsvis beräknad till 5 r:dr per centner, måtte för högst 1,200 aentner om året af krutförsäljnings-medleB bestridas; så hade f[) Stata Utskottets- Utlåtande, I\’:n 2ÖS.
Kongl; Maj:f, uti nådigt bref af den 22 Maj 1849,. anbefallt för be m äl da kollegium artis lill en början låta till bergskrut omarbeta högst 1,200 centner af dst uppgifna äldre krigskrutet och detsamma med krigskrut af ny tillverkning ersätta samt kostnader): derför af under händer hafvande medel förskottsvis bestrida;: hvarefter Krigs-kollegium under den 13 sistlidne Februari i underdånighet tillkännagifvity alt 1,087 centner äldre styckekrut blifvit under loppet af år 1850 omarbetade till bergskrut, hvarvid afdoftningen uppgått till 3,.63 procent af det äldre styckekrutets vigt samt kostnaden för omarbetningen till 4 r:dr 12 sk. för hvarje efter omarbetningen erhållen centner bergskrut, hvartill komme transportkostnaden, sorn för 1,200 centner krut från Carlsborg till Akers krutbruk utgjorde 31 sk. 4 r:st. per centner; hvarjemte Kollegium'anfort, att, då någon anmärkning emot användbarheten af det sålunda omarbetade krutet icke förekommit, Kollegium, som på de i dess underdåniga skrifvelse den 10
Maj 1849 anförda skäl ansåge nödigt,, att allt före år 1831 tillverkadt, i kronans förråd befintligt, svenskt krigskrut, utgörande tillsammans omkring 7,200 centner, på förrberörde sätt omarbetades, i underdånighet tillstyrkt sådan omarbetning samt tillika hemställt om densammas skyndsamma företagande,, helst, svårigheten att bevara detta i allmänhet illa arbetade större krutparti, i följd af dess betydliga koksalts-halt, ökades ju äldre krutet blefve, samt dess förvarande i förråden i anseende till krutkärlens mindre goda beskaffenhet, dessutom vore med fara förknippad!; i sammanhang hvarmed blifvit inför Kongl. Majrt i underdånighet anmäldt att, enligt från Krigs-kollegium infordrade upplysningar, det ifrågavarande äldre krutet icke, i nu befintligt skick, kunde försäljas och icke heller anses ega högre värde än efter qvantiteten af den i krutet ingående salpeter, upptagen till 75 procent,, då således, efter inlösningspriset 5 r:dr 32 sk. b:ko per lispund, för den ra salpetern,, krutets värde kunde uppskattas till 21 r:dr 12 sk. b:ko per centner; hvadan, om härtill lades den af Krigs-kollegium beräknade kostnad för samma kruts omarbetning till bergskrut med 5 r:dr i rundt tal per centner, det omarbetade krutet alltså kunde antagas kosta kronan 26 r:dr 12 sk. b:ko och således, då krutet försåldes såsom bergskrut å 37 r:dr b:ko per centner, genom omarbetningen en vinst af omkring 18 r:dr på hvarje centner blefvo stats-verket beredd.
Maj:t, som ansett det vara genom hvad sålunda förekommit till fullo* utredt, att den föreslagna och på försök till en mindre del redan verkställda omar*- Siats-Utskottets Utlåtande, N;o 205-. gf »etningen af Jet ifrågavarande äldre krutet komme att tillskynda stats-verket en betydlig fördel, och att således skäl vore för handen till omarbetningens vidare fullföljande, har af sådan anledning nu till Rikets Ständer gjort den nådiga framställ ning, att kostnaderna för merberörda äldre kruts omarbetande till bergskrut, och således äfven hvad för det på försök redan omarbetade krutpartiet blifvit ut gifvet, må, i den mån arbetet efter den uppgifna planen hinner fortgå, få af krut försälja in »smodlen bestridas Utskottet, som, på grund af hvad sålunda upplyst blifvit, likaledes anser det föreslagna omarbetandet af ifrågavarande till krigsbruk oanvändbara krut vara för sta's-verket fördelaktigt, tillstyrker alltså, det Rikets Ständer ville medgifva, att kostnaden för omarbetandet afsa stor del af ifrågavarande krutparti, som kan anses icke vara till exer cis- och salut-krut erforderligt, äfvensom för den redan verkställda omarbetningen, må af krutförsäljnings-medlen bestridas.
Stoekholm den 30 Juni 1851. *t Statt - Vit&etitt» CttålaRj», Ika 304 ■ N:o 206.
Anb. till Exp.-Uisb. d. 26 Jani ISSI, kl. 11 t m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner, om donerande till Skellefteå Stad af hemmanen N:is 6 och 8 i Norrböle bg samt af Krono-Allmän ningen Kågenäsel m. m. (I. A.) Uti t.ne från Bonde-ståndet till Ståts-utskottets handläggning remitterad» motioner har riksdagsfullinäktigen Johan Westermark från Westerbottens
Ian, l:o å Skellefteå stads borgerskaps vägnar, anhållit, att hemmanen N:is 6 och 8 i Norrböle by, tillsammans utgörande mantal, som staten för stadens anläggande inköpt och låtit, till en för det närvarande erforderlig ansedd vidd deraf, indela till tomter, hvilka borgerskapet af staten fått inköpa mot höga köpeskillingar och förbindelse att utgöra i tomtören 1 r.st. för hvarje qvadrataln, måtte, sedan, genom utarrenderande af de öfriga till tomter icke indelade hemmanen underlydande ägor, å köpeskillingen för hemmanen, utgörande med odlingskostnad 5,572 r:dr S4 sk. b:ko, återstode endast 2,650 r:dr 40 sk. 5 r:st. oersatte, varda till staden donerade under full eganderätt, med jordens befrielse från grundräntan och de indelda »autonia, samt att hvad ännu vore oguldet å köpeskillingen måtte staden tillerkännas; till stöd för hvilken anhållan motionären, under åberopande af förhållandet med Stals- Utskottets Utlåtande, fi:o 206. ti Ser* rikets släder, hvilka vid deras anläggning fått sig hemman donerade och andra friheter sig tilldelade, anfört, att sådant vöre så myckel billigare, som de förste anläggarne af cn stad måste vidkännas stora uppoffringar, som icke förr än i es aflägsen framlid kunna ersättas, samt att, hvad serskildt beträffade Skellefteå, den mark, hvarpå staden är anlagd, befunnits, emot hvad vid anläggningen förmodades .9 vara af lös eller myraktig beskaffenhet, så att derigenom en opåräknad kostnad tillskyndats alla, som byggt hus i staden; hvarförutan en icke ringa kostnad utgått för vägar* anläggande till och ifrån staden, torgs och gators planerande nr. m.; och 2:o under åberopande af ett motionen bi lagdt utdrag af jordransaknings-protokollet, hållet i Skellefteå socken sistlidet år, hvaraf inhemtas, att hemmanen N:is 6 och 8 t
Norrböle sakna skog till vedbrand och nrulbeteslägenheter och under uppgift, att äfven närliggande byar och hemman hafva dålig skog, så alt vedbrand till stadens behof derifrån ej kan erhållas, har motionären, på Skellefteå stads begäran, föreslagit, att krono-allmänningen Kågenäset matte, till afhjelpande af dessa behof, varda lill staden donerad, hvarigenom stadens tillvext skulle i betydlig mån befordras, och således den tillökta bevillningen å handel och sjöfart lemna full ersättning för den afkastning, berörde allmänning, på annat sätt disponerad, skulle kunna gifva.
Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att, sedan innevånarne i Skellefteå stad hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att, såsom understöd för denna stads anläggning, dem måtte förunnas rättighet alt uppbära de redan influtne äfven»om de framdeles inflytande tomlörcna och arrcndebeloppen för den till staden hörande jord, emot skyldighet att erlägga alla för stadshemmanen belöpande utskylder och onera, så har, efter det upplyst blifvit, att af de jemlikt Kongl, brefvet den 6 November 1845 för nämnde stads anläggning förskjutna 5.572 r:dr 34 sk. b:ko endast 2000 r:dr ditintills blifvit statsverket ersatte, Kongl.
Majit genom nådigt bref den 12 Oktober 1S49 förklarat, att, då enligt Kongl, brefvet den 16
December 1847 de genom tomt försäljningen i Skellefteå inflytande medel, tillika med de årliga tomtörena samt arrendo-afgifterna för de till staden hörande utom stadsplanen belägna jordlotterna, sedan belöpande utskylder för de till stads-anläggningen inköpta hemmansdelar utgått, i främsta rummet böra användas till godtgörande af det från reservationerna å Riks-statcns 6:te hufvud-titcls anslag för jordbruk, handel och näringar beviljade förskott till inköp af nämnda hemmansdelar, men ett sådant godt - 21 Stalt-Vtuli o Hels Utlåtande, A: o 206. görande då ännu icke till fullo för sig galt, Kongl. Maj:t icke funnit skäl i nåder medgifva upplåtandet till stadens disposition af inflytande tomtören och arrendemedel.
I betraktande al hvad sålunda förekommit, och då, i afseende å den nu ifrågasatta donationen till staden af omförmälde 2;ne hemman, bifall dertill skulle innebära ett frångående i visst hänseende från hvad Kongl. Maj:t vid stadens anläggande föreskrifvit, samt dertill kommer, att döt uuder nuvarande tidsförhållanden icke torde vara lämpligt att genom upplåtelse af jordegendom söka befordra städers uppkomst och förkofran, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, det de af motionären i dessa hänseenden gjorda framställningar icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Beträffande derefter frågan om upplåtelse af krono-allmänningen Kågenäset för stadens behof af vedbrand och mulbete, så har Utskottet, i saknad af den behöriga utredning af ärendet, som erfordras för ett tillförlitligt bedömande ej mindre af det uppgifna behofvet, än huruvida detsamma på nu föreslaget sätt lämpligast må kunna afhjelpas, funnit sig, i sakens nuvarande outredda skick, föranlåtet tillstyrka. att icke heller den härom väckta motionen må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
.Stockholm den 20 Juui 1851.
I Slutt-Plskottels Utlåtande, l\':o 207, n n !N:o 207.
Ä»k. till Exp-Utskottet dea 26 Juni 1851, kl. 11 f. m. XJllälande, i anledning af räckta frågor om förändradé bcskatlningsgrunder för Mjöl- och Såg-qvarnar, > (I.
A) Till Slats-utskottct hafva fr fin Borgare- och Bonde-stånden blifvit remitterad» följande i fötbcrörde ämnen väckta motioner, nemligen: 1:o Af hr Norin, som erinrat, dels hurusom kommitterade för beskattning»- våseudets saint uppbörds- och redogörelseverkets förenklande, uti deras derom afgifne underdånig» betänkande, yttrat den åsigt, att, enär mjölqvarnar egentligen icke vore annat än fabriksiurättningar, och någon tillförlitlig grund, alt derå beräkna »ländig ränta, desto mindre funnes, som inkomsten helt och hållet berodde ej allenast af qvarnarnes beskaffenhet, utan ock af den mycket omvexlande niäldetill— gången, lämpligast vore om, på lika sätt, som redan, i afseende å sågqvarnar, blifvit genom Kongl. Kungötelsen den 29 April 1830 stadgadt, tullmjölqvarnar, sorn hädanefter anläggas, eller icke redau undergått skattläggning, ej åsattcs grundränta, «4au, såsom fabriksinrättningar, endast taxerades till bevillning; dels ock att, ehuru Bilt. till R SI.
Pral. ISöO f 1S31. 4 Sami., i A/d., 2 Band., *9 lidi t. 4 u 26 flials-Ul.iknllets VII/Mande, A'.o 20T. denna åsigt blifvit af Kongl. Maj:! uti nådig proposition vid sednaste riksdag, r nåder gillad, och jemväl af Stals-utskottet delad, Utskottet icke dess mindre ansett, att, i händelse den föreslagna beskattningsinelhoden komme att tillämpas blott på de mjölqvarnar, sorn hädanefter anläggas,, sådant skulle innebära orättvisa mot äldre qvarnverk, sorn voro grundränta åsatte, enär denna ränta komme att oförändradt bibehållas, oaktadt, genom nya qvaruars anläggning,, de äldre tillfogades betydlig minskning i deras vid skattläggningen påräknade inkomst: på grund hvaraf Utskottet, som vid delta tillfälle icke vågat tillstyrka grundskattens npphäfvande för de äldre qvarnanläggningarne, ansett sig ej kunna, i saknad af fullständigare utredning öfver förhållandet mellan gamla och nya qvarnar, understödja det om mjöl— qvarnars beskattning efter bevillningsgrunder framställda förslag, hvilket ock sedermera blcf utaf Rikets Ständer afslaget.
I raotiouärens tenka vöre dock Utskottets förenämnde yttrande sannolikt framkallad! af något missförstånd.