Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Scats, Utstcttet finner att detta Län, hwilket tillkommit såsom ett köpewilkor wid försäljningen os Den »2 Maji. 24? af Rosenforss Bruk med tlllhörighcter, ej ar afven bejkaffenhet, som de Wadstena Krirsmanshus-CassaS Län, hwara, ti>l följd af Riksens StänderS Bestut och Kongl. Majus i anledning deraf gifne nådiga förordnande, den 2 April förledet ar, räntan bär till sex Procent förhöjas, samt att, da Majoren Rosenborg förr än berörde Författning af Kongl. Maj:t utfärdades, förwärfwat sig ifragawarande Länerältighet, nägon förändring deruti icke kan förenäs med den säkerhet, en pä god tro lagligen stutad afhandling bör medföra och dessutom blefwe ståtelig, enär den skulle störa det förtroende, som ä Kongl. Majus och Kronans höga wägnar, widtagne åtgärder hos Allmänheten böra äga; i anseende hwartill Slats, Ucstottet till Riksens Högloft.
Ständer hemställer, det Majoren Rosenborg mätte bibehallas wid de köpewilkor, hwarmed han pa öppen Auction tillhandla! stg Rosenforss Bruk med tillhörigheter.
Orebro ten 4 Maji »8-2.
Ridderst. och Pä Höaw. Prest-StanAdelns Led. wäanar, dets Led wägnar, Larl blönnt-r.
I^nclvi^ lVlönner.
Borgare- Pä Hederw- Bonde Ståndets Led. wägnar.
Ståndets Led. wägnar, ch XVeZblin.
Fon. ^enclersson. L. 1une1iu5.
Att förestäende afstrist är lika lydande med de till Respective Niks-Standen insände exemplar, betygar 6. tunelius.
Rit - 248 Den 12 Maji.
Uppläst hos Ridd och Adeln d. 12 Maji. - - - - Prest-Ståndet den 12 - - - - - - Borgare-Gtändet d. 5 - - - - - - Bonde-Standet d- 5 - - Riksens Högloft.
Ständers Stats-Urftokks Betänkande, angående tryckningen afBihanget till Riks-Ständens protocoller. §!f den anledning att Riksdags-Ordningen i 59 8. förestrifwer, det alla hos Riis-Standen haline Protokoll samt dertill hörande Handlingar, under form af Bihang, stola, sa tidigt ste kan, af trycket utgifwas, men icke något stadgande ivid handen Sifwer, hwilkcn bör kostnaden till sadan tryckning bestrida, ej eller sattet huru densamma stall werkställas, har Höglost.
Ridderffapet och Adeln genom Protocolls-Utdrag den 2z:te i denne manad anmodat Stats-Utstottet att häröfwer skyndsamt sig utlaka; deruti Högwördiae Preste-Ståndet a swen instämt samt Wallofl.
Borgare»Ståndet ocl> Hederwärda Bonde-Standet, uti astatne Remiser, i afseende pa Bihangct till Protocollerne, sig jemwäl förenat; Hwarsörutan Borgare-Standet erinrat, att Bihaniet till Prokocollen för sista Riksdag annu ej stuste wara till fullo tryckt.
Wid förehafwande af delta ärende, har StatsUtstottet inhämtat, att uppå derom wid sist haline Riksdag wäckt staga.
Stats-Utstottet den -mste October iströ tillstyrkt Riksens Höglost.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhalla, det kostnaden till Handlingarnes tryckning matte as den till Riksdags-utgitterne anstagne Summa förskjutas, hwilket ock stedt samt Kongl. Maj:t i Näder täckts bifalla:
Och finner Stars--Utstottet i likställt - Den 12 Maji.
249 mighet härmed sig böra förestå, att, till fortstyndande af Bihangeks tryckning, nu kunde pa samma sätt tillgå samt Expeditions-Utstottet, som enligt ostvanäberopade 59 §. i Riksdags.
Ordningen tillkommer, att af trycket utgifwa dehe Handlingar, fa sig uppdraget alt derom ga i författning och om kostnaden contrahera med Boktryckaren, som derefter, wid uppwisande af Contract och rakning, ma uppbara betalning af de till Riksdagsomkostnaderne anstagne medel; Hwarjemte Stats-Utstottet anser sig böra foresta, att til! desto mer styndsamhets winnande, ett eremplar afde Handlingar, som i Vihanget böra instöta, genast wid utfärdandet, warder Expeditionsfllstottct tillstäldt; Men angående tryckningen af RiksStandens ProtocoIIer och kostnaden dertill, will StatsUcstokret järstildt yttrande afgifwa.
I öfrigt beträffande den af Wallofl.
BorgareStandet gjorde erinran, att Bihanget till sista Riksdags-Protocollerne ännu icke wore färdigt tryckt; har Stats - Utstottet af Herr Stats - Commisarien F r ödelius gjort sig underrattadt, att denna tryckning, hwilken warit till Kongl. Stats-Contoirets försorg öfwerlemnad, är i det närmaste fulländad; Hwarföre Stats - Utstottet, pa det dese Handlingar mage under nu påstående
Riksmöte blifwa att tillgå, fogat den anstalt att Sm Hundrade Exemplar deraf ma med första warda hitsände.
O ebro den ZO April 18 r 3.
Pä Höglost.
Rlddcrsk. och Pä Hogw.
Presi^Stän Adeins Led- magnar, dets Led. magnar, 6sil Möiuvr.
Borgare- Pä Hedcrw.
Bondc StändetsLed- wägnar, Stand.
Led. ivägnar, VV eZe 1 iu. Z 0 » a s ^ n cl 6 > 8 8 o n.' 0. 1°un<aius.
Lika lydande med de till Resp. Rlkö-Ständcn insände Eremplar, betygar (>'. 1'uu(4tus. rzo Den 12 Maji.
Uppläst hos Ridd. och Adeln d. IL Man. - - - - Preste - Ständer den iL --- - - - - Borgare-Ständet d. iL - » - « r - s Bonde-Stättdet den 12 s s » ' WörLsamt Memorial!
Ständers Justitie, Ombudsmans, till Utssottet remitterade Berättelse, öfwer färwaltningen af Dess Einbete arén i8n och >8l2, jnnehaller bland andre ämnen, att ehuru det stall wara uppenbart af Auctionskammare Ordningen för Stackholms
Stad den 6ste Junit 1780 att den, efter de olika waror, som försaljas, förestrefne provision af r^, 2 och z procent, förmenes utgöra hufwudafgiftcn, jamt att den tillika stadgade, och sa kallade stagasgift af z st. för hwarje partie, ar att anse som en biafgifr, förekomma likwäl sädane händelser, hwilka jemma! blifwit framstälde, dä ett förändrat förhållande inträffar, och häraf har Justitie-Ombudsmannen ansedt wara anledning till den rättelse uti desse afgisters beräkning, att enär Auctions-provision och staqafgist, sammanräknade utgöra mera än 6 procent af försälmingssumman, stulle slagafgiften minstas i den nion, att beloppet för bägge delarne instränkre stg till 6 procent.
— Att Kongl. Maj:tö förnyade Expeditions-taxa för Hof-och Under-Rätter af den 27^0 Maji 1801 saknar något särffildt stadgande för"Lösen af c.ravationsbewis, och att det answar, hwarmed deras utgiswande är förenat, syncs föranleda till en annan beräkning af Lösen, än den, som för wanliga Protvcolls-Utdrager är stadgadt samt änteliwn a-t fräga uppstått, huruwida 2säe§. af Regcrin jsformen, och den deruti Konungen tillagde rättighet, att i brottmål göra Nåd, borde salunda Den 12 Maji.
2;» salunda förstas, att samma rättighet icke kunde sträckas till eftergift af andre böter, än Kronans andel i desamma.
Dä de twänne först framstälde ämnen, i LagUtskottets tanke, icke kunna hänföras under allmän Civil- Criminal- eller Kvrko-Lag, och det sistnämde ater rörer 2s.-te §. uti Regeringsformen, fa har Lag »Utskottet ansett sig icke tillhöra, alt desse ämnen till beredning upptaga, eller något hufwudsakeligt utlåtande deröfwer meddela; Hwilket dock Riksens HäoPfl.
Orebro den 9:de Maji 1812.
Ridderstapets PäHögw.
Prest- Stänvch Adelns wägnar, dets magnar, Ick. I?
Lrrnmfelr. fsoli.
Herrön.
Borgare- Pä Hedera.
BondeStåndets wägnar, Ständess wägnar, ^.x. O. Konqvist. 1^31'SSON. luIIZreii.
Uppläst hos Ridd. och Adetn dcn iL Mali. - - - - Prcste-Ständet den 12 - , - - - , - Borgare-Ständet d. iL - s - - - - » Bonde-Tländet d. 12 » - - wordsamt Memorial! ^ anledning af Riksens Ständers
Rem ss af Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition till Rikets Ständer om en förändring i Utskrisningssättct af d-/ fastställa Förstärknings-Manskapet, giswen Orebro Slott den zo April >812, samt af ätskillige
Ständs kedamöters af högstbervrde Nådiga Proposition för - 2s2 Den rz Ma)t. anledda enskifta yttranden, får Urskottet härmed word, samt aflemna resultatet af sina öswerlaggninoar.
Ucffolret har haft den öfwertygelsen, att ingen uppoffring ar för stor, da' fragan ar att förswara Fäderneslandet, att denna grundsats afhwar Swensk man redligt erkännes, under styrelsen af en älskad Konung, under Lagar som betrygga frihet och säkerhet, och under ett säkert hopp, att, derest ett krig skulle af nöden uttwingaS, war nuwarande KronPrins skall föra Swenskarne till seger och lugn, akt sinnen och tankesätt ej hos Nationens Fullmägtige kunna wara delade huruwida den föresiagna utskrifningen borde antagas eller ej.
Om werldcns allmänna händelser hotat de flesta Stater med omskapning, om desta mistöden endast genom Nationernas egen Inre kraft kunna afböjas, skall Swensta Folket, tappert och lugnt inom sina has och sina fjällar, wisa dem, som äswen dit gerna sträckte sitt walde, alt det genom enighet och ett ihärdigt mod, genom tlllgifwenhet för sin Konung och förtroende för den Hjelte det genom fritt wal utkorat till sin anförare, will bibehålla sig sjelfständigt, will häldre trotsa döden än böja sig under något främmande ok; Da detta är Nationens allmänna tankesätt, lära Riksens Ständer oinskränkt bifalla den första punkten af Kongl. Majus Nådiga Proposition, att skyldigheten till deltagande i Bewäringsmanstapcts utgörande ma börja med fyllda Tjugo, och owillkorligen upphöra mcd^ fyllda Tjugofem ar.
Men da denna förswarspligt icke mera ar twetydig, har Kongl. Maj:t till Riksens Ständers pröfning och afgörande öfwerlemnat huruwida densamma af hwar och En yngling inom den bestämda aldern af 2o till 25 ar personligen bör uppfyllas, eller det bör Den 12 Majk. szz bör tillatas den, som i sin ordning utstrifwes, att genom legning satta fullgod karl i sitt ställe.
Utskottet, at hwilkct Riksens Ständer öfwerlemnat att här öfwer först yttra sin mening, har wid denna pröfning erfarit manga delade känflor.
Det har insett att den sanna karleken till Fäderneslandet, da den lifligt brinner i ynglingens bröst, mäste gifwa skyldigheten ett högt wärde att för desi skull ga i striden:
Att mod och en högre National.-anda skulle säkrare födas i ynglingens hjerta om denna skyldighet förestrifweS såsom owilkorlig:
Att den friwilliga Soldaten strider utan delade intresten:
Alt ordning, sedlighet, och disciplin swarare bland de legda underhallas: det hade trott sig, bade af grundsats, och af förutseende af en nyttig werkan för framtiden pa den Swensta National-Taracteren, se det rätta beri, att hwar och en yngling inom den utsatta aldern matte förpligtas att sjelf utgå.
Men, wid betraktande af sakens nyhet, da erfarenheten latt att allt sant och godt af en stor och kraftig inflytelse endast småningom i werlden spridcs och stadgas, da wid ett möjligen öfwerhängande behof man har trott stg böra aflägsna allt, som, ma wara af fördom, eller mindre tydliga begrepp om sakens förhållande, eller af hwad orsak som hälst, skulle kunna göra Nationen mindre böjd att willigt ga Kongl.
Majus afsigter till mötes, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att legning matte tillatas.
Det har trott, «tt när ett fritt wa! lemnades at hwar och en att utgå eller genom legning fylla sitt rum, skulle det behöfliga antalet af Stridsman alltid lättare fyllas, i, fullt förlitande att de olägenheter, som legningen åtföljde, genom uppmärksamhet wid manskapets antagande och befälets omtänksamhet, i det mästa matte 254 Den ir Majt. mätte kunna afböjas, intill dej; det allmänna tankesättet, ledt af erfarenheten, säkrast ffulle afgöra hwad i detta Mende bordt stadgas.
Utstottet bör dock, när det tillstyrker denna legnings-frihet, genast förklara, att de wilko: derwid, som Bewäringsmanstapel i de följande punkterne förestrifwas, pa intet wis kunna sträcka sig till Sweriges förutstäende Armee Hwad den andra punkten beträffade, har den af Utstottet blifwit till alla delar tillstyrkt, enär Ut. stöttet icke satte i fraga, att i en tillkommande för, fattning öfwer detta ämne, uttrycket, Llast eftcr LIast, sa noga warder bestämdt, att den dermed asyftade indelning efter åldern af alla kan inses och fattas.
Rörande den Mje punkten, att Bewäringsmanjkapet antingen stall förstärka den indelta Ar, meen eller.Batsmanshallct, eller ock utgöra sär, skildra Corpser under särskildt Befäl, och sedan Ut, skottet ingall i en omständelig undersökning huruwida något pa förhand i afseende hära af Riksens Stander borde stadgas, fann Utstottet, alt ett krias öden kunde sa mycket bero af tillfälligheter, hwilka gjorde trouppers olika anwändande nödwandigt; alt rättigheten dertill alltid borde wara Öfwer-Befäl, hafwaren förbehållen, hwarföre det äfwen ansag däst, att genom denna punkts tillstyrkande at Hans Kongl. Maj:t i detta afseende förwara en fri dispositions-rätt.
Till winnande af mera tydlighet och bestämdhet, får Utstottet förestå, att, da den Me punkten för öfrigt till alla delar tillstyrkes, deri dock den ändring matte göras, att orden: under den tid tjenstgLringen makar, mätte utgå, såsom de der möst Den i2 Maji. 255 ligtwis pa ett emot afsigten stridande sätt kunna förklaras Likaledes wille
Utstottet tillstyrka en sadan ny redacrion af den ette punkten, hwarigenom hela stadgandet, rörande Bewäringsmanstapels rätt, att idka handtwerk, förswunne; anseendes Utstottet allt hwad härom kunde behöfwa förestrifwas, tillhöra de reglementarista författningar Kongl- Mast Sjelf lärer utgifwa.
Den ?:te punkten skulle efter denna för, ändring lyda som följer:
Att Bewäringsmanstapet äger lika rätt till Pension och underhall, som ordinarie Soldater och Sjömän i lika belägenhet.
För att något närmare bestämma de undantag, som i den 6:te punkten förekomma, förestår Utskottet, att efter ordet, Lotsdrängar, skulle tilläggas, och Lotslärlingar pä Stat, och efter ordet postförare, med Beställmngsbrrf, saint att orden: jemte arbetare i Lronaus färräd och werkstäder, emedan de redan äro i tjenstgöring och stående under Kongl- Majus ordres, alldeles skulle utgå.
Af den ?:de punkten har Utstottet förestagit följande nya redaktion:
För hwar och en, som wid denna Författnings antagande ej ännu fyllt 20 ar, eller är emellan 20 och 2; ars alder,gälle, att han ej tili något Statens eller af Kongl. Maj:t erkände allmänna inrättningars ordinarie
Embete eller tjenst befordras, eller erhåller Burskap eller Borgarerätt, eller i något handtwerkeri till mästare antages utan att wara intill fyllda 25 ars alder instrifwen t National-Bewäringen och pa ettdera sättet hofwa fullgjort alla dermed förenade skyldigheter, eller ock enligt denna stadga behörigen blifwit derifrån undantagen.
Den 12 Maji.
Ä den 8:de punkten får Utskottet till alla delar tillstyrka bifall.
Den 9:de punkten ater tror Utskottet sig böra tillstyrka akt den alldeles matte utgå, enär hwar och en skulle äga rätt akt wälja om han wille leja eller ej.
De io, n, 12, iz, 14 och i;:de punkterne tror Utskottet ej kunna annat än utan instränknkng bifallas.
Utstottet bör likwäl icke förtiga, att det sawa! af besia punkter, som wid pröfningen af de föregående, och under hela undersökningen af detta ämne, funnit ett gansta nära sammanhang emellan hela denna Bewarings-inrättning och de reglementarista stadganden, fom endast mäste wara Kongl.
Majus höga rätt att bestämma och utfärda.
Utstottet har derföre trott att wid ett ämne, som sa nära rörer hwar Medborgares wigtigaste intresien.
Ständer skulle wilja begagna sin rättighet, akt i afseende pa wisia af desia stadganden yttra sina underdåniga önskningar, hwarigenom otwifwelaktigt för Kongl. Majus sötter mdlades en myckenhet upplysningar, sa wäl i afseende pa sakers werkliga förhallanden, som pa det allmänna tankesättet, och hwarpa Riksens Ständer kunna göra sig förwisiade att Hans Kongl- MajU lärer göra det nådiga afseende, som inrättningens natur och tidens omständigheter kunna medgifwa.
Men da desia underdåniga önskningar ingalunda kunna anses såsom wilkor för ett hufwudbcfiut öfwer Kongl. Majus nådiga Proposition, da en myckenhet af dem just bero af ett sadant bestuts beskaffenhet, har Utskottet ansett sig böra dem i ett särskildt Betänkande till Riksens Högloflige Ständer wördsamt öfwerlemna.
Pa det Särskildta Utskottets wägnar, 8. n. von L386N.
I^uclviZ körner, brosenius. ison jonsson. 6.
Den m Maji. 257 Uppläst hvs Ridd. och Adeln dcn 12 Mo'l » - - - Preste-Standct den 12 « !- - - - - Borgare-Ständet d. is » s - - - - Bvnde-Ctändet den iL - s Utdrag af protocsllet, hållet hos N k sens Ständers till öfwerläcrgninZ Z rande Longi Majtts Mädiga Prsposi-lt. till Rikets Ständer, om en förändring i Utstrifningssältct af det faststälda För. stärknings-Manskapet, nedsatte Särstildta Utskott i Orebro den n Maji 1812.
A. D. Ekonom ingifwcn Skrift s^pi-oiooolloin hade Bonde-Ståndets Ledamöter i Ulstottet pa sitt Stånds magnar i följe af en med utsedde Ledamö, ter deraf hallen öfwerläggning yrkat, att dels för att underlätta legningen, dels för att i början gisws ungdomen någon uppmuntran öfwerenskommelse matie träffas, SockncwiS efter bewillningsgrund, att 8>?wa hwarie karl, som i ändamål af exercering uppdadas ra R:dr Banco för alla fem tjenstaren, eller r Riksdaler för hwarje ar han pa sadant sätt äe ffkelsatt, och zz
R:dr 16 si. samma mynt da han sac i fält mot Rikets fiender, i hwilka afgifter alla utan åtskilnad borde deltaga.
Utstottet t.odde, att ha detta anginge en betydlig penninge-utgift öfwer hela Riket, hwilken pa wisit sätt kunde anses såsom en fiags bewillnina, kunde en sadan fraga ej höra till ees algard, hälst den ej genom någon ordentlig reW ifrån något Riksstånd blifwit till detsamma öst iverlemnad; hwilken förklaring, under betygande af ali upprigtig agtning för det wälwilliga i förslaget, Bihang.
Mom 258 Den 12 Maji. genom Protocolls-Uldraa skulle Riksens Högloft.
Ständer meddelas- siirra. klx krotocollo, O. /t. Lilverstol^e.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 12 Maji. - - - - Preste-Ständer den 12 - - - - - - Borgare-Ständer d. 15 - - - ----- Bonde-Ständer den 12 ---- Stormägtigste Allernädigste Ronung! ^8der Kongl. Majst har i Desi till Riksens Stä^. ders Stats-Utskott afgifne Nådiga Proposition af den i8 sistledne April, angående Stcuswerkets till, stand och behof, täckts k Nader till Riksens Slön/ ders öfwerläggning framställa, huruledes Eder Kongl. Mant wid Riksdagen arén 1809 och 18 ro hade östat en Million R:dr för att iståndsätta Armeen, Förswarswerket och Flottan; att wid samma Rik»' dag Riksens Stander dertill pä Stat hade anslagik 602,oOo R:dr, med förklarande att återstoden skulle utgöras efter deras dero,» fattade särskildta beslut; att Eder Kongl. Maj:t funnit Armeen och hela Förr swarswerket i ett sa utblottadl tillstånd, och sa ma^ ga tillökade utgifter wid desi istandsätkande, ali näk dertill ingen annan tillgång fanns an ofwanberörde 6c>O,O0O R:dr samt 199,640 R:dr Z5 si. s r, hwilka Riksaälds-Contoirets Fullmäktige den 2) Sept- förledit ar funnit sig böra af BewillniMö tillägga, följden bliswit, att icke allt hwad erfvrderr ligt wärst, kunnat anstaffiS och i ordning ställas, skulder äsamkats, och innewarande ars oundwikelst ge Penningebehof förMisitair- och Förswarswerkeu
Den 12 Maji. szh gulrik till En Million, Twähundrade Ättatiotusen Åttahundrade Åttatio R:dr, ffulderne frän de 2:n? föregående arén oberäknade
I följe häraf har Eder Kongl. Majst östat, icke förhöjning i ten Million R:dr, som till Unders hällande af Rikets Förswarswerk är godkänd och bestämd, utan att blott frän detta anslag mä stiljas sädana päföringar, hwilka i desi första beräkning icke ingätt.
Eder Majestät har fordrat att erhälla för de r:ne förflutne ären hwad a den anslagna Summan ännu icke Utfallit, för att dermed kunna reglera Defensionswerkens Stater och liqvidera skulder»?
till förledit ars stut, samt för innewarande är dch framgent det anslagna beloppet oafkortad^ Riksens Ständer, som Nogsamt insekt angelägenheten och wigten af allt detta, stvnda att genom de bristande medlens anskaffande ädagalägga sina tänkesätt och sätta Eder Majst i ständ att bestrida ögnablickets behof.
De hafwa derföre nu bewiljat, ött den återstod pä den till Förswarswerket anslagre Millionen- bestämde för de 2:ne ären »8tv och i8it i 460,718 N:dk 2; si. 2 r-, som Eder Kongl.
Maj:t utfordrat, genast mä warda till StatsContoiret utbetaldt af de 521,387 N:dr 9 6 r», hwilka ester hwad Stats-Contoiret i desi undeköäölga strifwelse till Eder Kongl. Majst anfört och Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret t deras Riksdagsberättelfe medgifwit, ännu äro i RiksgäldsContoiret omtagne, och vdisponerade äf de medel, hwarmed Riksgälds-Contoiret, efter Riksens Ständers förordnande bordt Stcttswerkek biträda, MM hwilka Statswerket, i anseende till ändra icke Paväknade tillfälliga inkomster/ ännu icke behöst anwätlda, och hafwa Riksens Ständer om detta Beslut O * Lss 260 Den iz Majk. genom deras Stats-Utskott Herrar Fullmäktige t Riksgälds-Conwiret nödig underrättelse meddela la, tit; Hwilket allt Riksens Ständer fa hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anmäla.
Utdrag af Vrotocsllet öfwer Handels - sch Linance -Ärenden, hältet Pä Orebro
Slott den iz Maji 1812.
Inför Hans Majit Lsnungen uti Stats-Ra-ct. Narwarande: HanS Excellence, Justilie-Stats-Ministern Herr Grefwe Vollenberg, och ^ Hans Excellence, Ståls»Ministern för Utrikes Arenderne Herr Friherre von EngeströmStats-Raden: Hans Excellence Herr Friherre Rosenblad, Herr Friherre Fleming, Herr Friherre Adlercreutz, Friherre von Platen, Friherre Adlerbeth, Hof-Cantzleren, Friherre af Wetterstedt, Tillförordnade Stats-Secreterare», Stats-Cow mifiarien Wirsen. - - - - - Tillförordnade Stats-Secreterare» anhöll k underdånighet, att inför Kongl. Malit fa till justering uppläsa ett af honom enligt särskild
Nådig befallning författadt underdånigt Förslag till Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Tullwerket.
Efter uppläsande hwaraf Stats-Radek Friherre von Platen i underdånighet tillkänna - Den iz Majk- s6r gaf, att han, enligt sin öfwcrtygelse och sitt sätt att bedöma detta ämne, ej kunde till alla delar instämma ide grunder, hwilka enligt den förestagna Propositionen tili Riksens Ständer, skulle föranleda till återupprättande af den wid 1809 ars Riksdag afskaffade Land - Tulls - inrättningen.
Friherre von Platen erkände wäl, att de för Staten och detz inkomster högst skadliga Lurendrägerierne och Tullfärsnillningarne, enligt hwad i allmänhet klagades, de sednare arén, och efter det Land-Tullarne, jemte de dermed sammanhängande visitations-författningar, upphörde, betydligen tilltagit, men han trodde orsaken dertill icke kunna igenfinnas uti en genom detta upphäfwande inträffad mindre noggrann bewakning.
Uti Rikets närwarande ställning, i följd hwaraf förbindelser i afseende pä handeln ägde rum, som, i samma man importen, äfwcn af nödwändighets-waror worc förbuden, mäste utwidga de olagliga försöken i denna wäg, teodde Friherre von Platen en egenteligare härtill bidragande anledning böra sökas, och hwarigenom Staten gatt i mistning af all inkomst pa sadane waror.
Friherre von Platen ansäg äfwen för sin del, att Lurendrägerier och Tullförsnillningen icke kunde förekommas, sa länge waror wore till införsel förbudne, dem ingen kunde umbära, men likwäl ej till erforderlig godhet och mängd inom Riket producerades.
Han trodde att en med Land-Tulls-uppbörden jemförlig inkomst skulle ät Staten winnås, vin emot skälig Taxa till Riket finge införas alla sädane waror, hwilka ett werkligt behof eller ett allmänt oföränderligt bruk gjort till nödwändighrtsmiklar, och att Medborgares krafter, sa länge jord ännu -6?
Den rz
Ma/i. ännu funnes att odla och förbättra, med större nytka kunde pa dertill hörande yrken anwändas, än pä Fabriker, hwars rudimaterier fran främmande Länder mäste hämtas, och hwtlkas fortkomst öfwer en wik grad, med hwilktt understöd som hälst, dock likwäl icke eller åtminstone allenast småningom och sjelfmant med säkerhet kunde paräknas.
Siötullö-bewakningen hlefwe efter Friherre von Plåtens underdåniga tanka med mera fördel befrämjad genom krokande fartyg wid Kusterne, an af hwilken annan anstalit som hälst.
Fördelen och lättnaden sör de trafiqverande af Land-Tu klarnes inställande wore redan känd och witsordad och stulle, ma hända, ogärna saknas, Om likmäl nödwändigheten för att winna det erforderliga Statsbehofwtt, oundgängligen pakaliade uppoffringen af denna lättnad i den inre rörelsen, trodde Friherre von Platen att frägan derom i sch rätta ordning kunde hos Riksens Ständer sjelfwe förekomma och bliswa erkänd.