Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit liar föreslagit, att då Kronofogden i Norra och Södra Wedbo häraders fögderi af Jönköpings län A/ils Fredrik Ekvall, sorn ingått i sitt 60 år och 36 år varit i Statens tjenst anställd, under flera års tid varit sjuklig och åtnjutit tjenstledighet samt föga utsigt funnes, att han kunde i tjenstgöring åter' inträda och dermed fortfara tilldess han uppnått föreskrifven pensionsålder, Rikets Ständer måtte, med fästadt afseende jemväl derå, att Ekvall med hustru och 13 barn befunno sig i knappa omständigheter, medgifva att han, derest han styrkte sig fortfarande vara af sjukdom hindrad från utöfningen af sin tjenst, finge efter erhållet afsked från densamma, oaktadt han då icke uppnått den för pensions åtnjutande föreskrifna lefnads- och tjensteålder, uppföras ä allmänna indragnings-staten för åtnjutande af en årlig pension till det för Kronofogden bestämda belopp, 2,000 R:ar; och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. 29:o Enligt hvad inhemtas af det den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof bifogade protokoll öfver Civil-ärenden den 14 Oktober 1862, hade Kommers-kollegium med underdånigt förord till E. K. Maj:t öfverlemnat en af Styrelsen för den af Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade söndags- och aftonskola gjord framställning om pension för skolans f. d. Föreståndare, Kapitenen m. m. Baltzar Cronstrand, till stöd för hvilken framställning nämnda styrelse i underdånighet, bland annat, anfört: att, sedan Kapitenen Cronstrand kort tid efter det Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättat sin söndags- och aftonskola, eiler är 1846 blifvit till föreståndare för densamma antagen, med hvilken befattning han till en början utan arfvode och derefter mot en jemförelsevis ringa ersättning fortfarit under en tid af öfver 13 år, eller till och med slutet af vårterminen 1859, skolan under hans ledning utvecklats till en högst betydlig grad, så att, ifrån det att undervisningen bestriddes af blott 3 lärare för icke fullt 100 lärjungar och upptog blott söndagsförmiddagarne och en afton i veckan, lärarnes antal under 1858 uppgick till 22, hvilka meddelade undervisning åt 700 å 800 lärjungar af båda könen; hvarjemte undervisningstiden vid denna tidpunkt utsträckts till alla dagar i veckan samt läroämnenas antal betydligt förökats; att ifrån skolans stiftelse och intill början af höstterminen år 1859 undervisning meddelats åt icke mindre än 3,277 lärjungar, af hvilka en stor del utgått i handtverkerierna och bidragit att gifva dessa lyftning och förädling;
samt att, om å ena sidan denna skolans utveckling varit en naturlig följd af tidens kraf och det alltmer insedda behofvet af kunskaper, det likväl å andra sidan vore onekligt att skolans fordne föreståndare tili undervisningsanstaltens fördel begagnat dessa förhållanden med ett nit och en ihärdighet, som förtjenade att tacksamt och allmänt erkännas; på grund af hvilket allt och enär Kapiten Cronstrands förmåga till större verksamhet vid uppnådda 68 lefnadsår måste vara försvagad, Styrelsen ansett för sin pligt att hos E. K. Maj:t i underdånighet hemställa, om aflåtandet af nådig Proposition till Rikets Ständer, att åt Kapiten Cronstrand måtte för återstående lifstiden beviljas en emot hans under de sednare åren uppburna arfvode svarande pension, eller 1,800 R:dr; och har vid underdånig föredragning häraf, samt med afseende å ej mindre den gagneliga verksamhet, som Kapitenen Cronstrand i ofvanberörda måtto ådagalagt, än äfven hans framskridna lefnadsålder, E. K. Maj:t beslutat att till Rikets Ständer göra nådig framställning i öfverensstämmelse med Styrelsens berörda hemställan.
Rikets Ständer, som jemväl finna Kapitenen Cronstrand väl förtjent af erkännande från det allmännas sida för det nit och den ihärdighet, hvarmed han verkat för upprätthållande och förkofran af Slöjdföreningens skola och hvarigenom han icke obetydligt bidragit till utvecklingen af den Svenska industrien, hafva, med afseende härå, medgifvit att Kapitenen Baltzar Cronstrand må för återstående lifstid å ali - 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 186. manna indragnings-staten tilläggas en årlig pension af 1,800 Ridr, att från och med år 1864 till honom utbetalas. 30:o Sedan f. d.
Landshöfdingen i Gefleborgs län, Lars Adolph Prytz den 28 sistlidne Mars aflidit, har hans enka, Fredrika Elisabeth Losenberg hos E. K.
Majit i underdånighet anhållit, att nådig framställning måtte till Rikets Ständer aflåtas om pensions beviljande åt henne.
Af de till stöd för denna ansökning bifogade handlingar inhemtas hufvudsakligen, dels att f. d. Landshöfdingen Prytz, född 1792, såsom militär varit anställd i Statens tjenst åren 1812—1832, hvarunder han deltagit i Norrska fälttåget, samt att han blifvit sistberörda år utnämnd till Chef för Södra tull-distriktet och 1853 till Landshöfding i Gefleborgs län, från hvilket embete han år 1861 erhöll nådigt afsked med pension; dels ock att vid hans död boets skulder öfverstigit tillgångarne, i följd hvaraf hans enka icke egde andra tillgångar till sitt uppehälle, än de henne tillagda särskilda årliga pensioner af 450 Ridr från Tullstatens pensionsinrättning och 150 Ridr från Arméens enke- och pupillkassa.
Med afseende på f. d.
Prytts under en lång tjenstetid ådagalagda redbarhet och förtjenster i flera honom uppdragna vigtiga befattningar samt å de torftiga omständigheter, hvari hans enka, som vore sjuklig och snart uppnått 63 års ålder, sig befunne, har E. K.
Majit uti en den 31 Juli innevarande år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition föreslagit, att en årlig pension af 600
Ridr måtte bemäiaa enka tilläggas och på allmänna indragnings-staten uppföras; och hafva Rikets Ständer, på de af E. K.
Majit anförda skäl, medgifvit att f. d.
Landshöfding Prytz’s enka, Fredrika Elisabeth Prytz, född Rosenberg, må på allmänna indragnings-staten tilldelas en årlig pension af 600 Ridr. 31 :o Af en den 7 nästlidne Augusti till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition angående pension å allmänna indragnings-staten åt enkan efter aflidne Navigationsskole-inspektören, f. d. Kapiten-löjtnanten C. A. Pettersson, inhemtas, att bemälde Kapiten-löjtnant, född 1818 och år 1840 utnämnd lill Sekund-löjtnant vid Kongl. Majits flotta, derifrån han år 1858 på begäran erhållit nådigt afsked, sedan år 1847 varit ordinarie Navigations-skolelärare, först i Götheborg och sedermera i Stockholm, samt år 1858 undfått nådigt förordnande att vara inspektör öfver Navigations-skolorna i riket; att Kapiten-löjtnanten Pettersson derjemte utgifvit från trycket åtskilliga vid undervisningen allmänt begagnade arbeten i navigations-vetenskapen och jemväl, enligt dertill erhållet nådigt uppdrag, verkställt astronomiska ortbestämningar i Norrbottens län, att tjena till grund för det under arbete varande ekonomiska karteverket öfver nämnda län.
Sedan Pettersson den 23 sistlidne Juni aflidit, hade hans efterlemnade enka IUlda Amanda Catharina Lundberg, uti en af Kommers-kollegium till E. K.
Majit öfverlemnad ansökning, i underdånighet anhållit, det E. K.
Majit måtte till Rikets
Ständer aflåta nådig framställning om beviljande af någon pension till hennes fyra minderåriga barns uppehälle; varande berörde ansökning af Kommers-kollegium, på anförde och i den nådiga Propositionen upptagna skäl, i underdånighet förordad; och har E. K.
Majit, enär af handlingarne inhemtades, att f. d. Kapiten-löjtnanten Petterssons efterlemnade qvarlåtenskap betydligt understege boets skulder, samt
Pettersson genom sin gagnande verksamhet i de honom uppdragna befattningar gjort sig så förtjent af det allmänna, att hans i behöfvande omständigheter efterlefvande familj ej borde lemnäs utan det understöd, som för dess tarfliga. utkomst vore behöfligt, föreslagit, att Petterssons enka måtte å allmänna indragningsstaten tilläggas en årlig pension af 1,000 Ridr, samt att Rikets Ständer, med afseende å härvid förekommande ömmande omständigheter, måtte medgifva att denna pension finge beräknas från och med månaden näst efter Petterssons död och således utgå från och med sistlidne Juli månad.
Skrifvelse, N:o 186. 23 I betraktande af hvad E. K.
Majit till stöd för den nådiga framställningen anfört, hafva Rikets Ständer medgifvit att f. d.
Kapiten-löjtnanten Petterssons enka Hilda Amanda Catharina Pettersson, född Lundberg, må å allmänna indragnings-staten tilläggas en årlig pension af 1,000 Ridr, att beräknas och utgå från och med Juli'månad innevarande år. 32:o Rikets Ständer hafva vidare förehaft följande uti E. K.
Majits nådiga Proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof gjorda framställningar, nemligen : a) att, då t. f. Kamereraren i Kammar-kollegii första provins-kontor, Kammarxätts-rådet Paul Roland Ferlin, som öfver 40 år varit i rikets tjenst anställd, derunder väl, vid afskedstagande från innehafd
Landskamererare-befattning i Östergöthlands län den 17 Februari 1847, af E.
Majit förklarats berättigad att vid föreskrifven ålder komma i åtnjutande af pension från Civil-statens Pensions-inrättning, men sedermera å rikets stat icke innehaft någon ordinarie tjenst, utan endast förordnanden, samt han, vid snart uppnådda 67 år, alltså icke hade utsigt tili högre pensionsbelopp än 750 Ridr Rimt, hvilket för hans och hans familjs lefnadsbehof vore otillräckligt, Rikets Ständer, med afseende jemväl å Kammarrätts-rådet Ferlins af Kammar-kollegium vitsordade nit och skicklighet i den mödosamma tjenstebefattning, han nu i snart 4 år hos Kammar-kollegium bestridt och hvilken, vid hans emottagande deraf, var belastad med en ovanlig arbetsbörda, som hufvudsakligen genom hans drift blifvit betydligt förminskad, ville medgifva, att bemälde Kammarrätts-råd må, med bibehållande af sin förenämnda pensionsrätt i Civil-statens pensions-kassa, vid entledigandet från sin nuvarande befattning, på allmänna indragnings-staten undfå fyllnaden i det pensionsbelopp, som då kan vara för pensionsberättigade Kamererare i Kammar-kollegium faststäldt; samt b) att Kammarskrifvaren i Stats-kontoret August Ygberg, — hvilken, född år 1812, i 29 år varit i rikets tjenst anställd, men alltsedan den 1 April 1856 åtnjutit oafbruten tjenstledighet i anseende till obotlig sjukdom, hvilken gjort honom fullkomligt oförmögen att sköta sin tjenst, samt jemväl i öfrigt befunne sig i bekymmersamma och ömmande omständigheter, helst han, enligt företedt prestbetyg, haft 12 barn att vårda och uppfostra, hvaraf 4 ännu lefde oförsörjda — måtte, efter afskedstagande, varda å allmänna indragnings-staten förflyttad, med bibehållande för sin återstående lifstid af nu innehafvande lön, hvilken, i anseende dertill, att Ygberg icke ingått på den för Stats-kontoret nu gällande förhöjda aflönings-stat, utginge med endast 900 Ridr årligen.
Med afseende å sålunda anförda förhållanden, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att till ofvanberörda nådiga framställningar lemna bifall. 33:o
Uppå derom af Proviantmästaren vid slottsmagasinet i Stockholm, Kapitenen m. m.
Per Adolf Borgh i underdånighet gjord ansökning, har E. K. Majit, — ehuru Kapitenen Borgh enligt gällande författningar icke vore berättigad att vid afskedstagande från förstnämnda befattning erhålla i pension mera än 1,125 Ridr, eller hvad han såsom egentlig lön uppbure, likväl med afseende derå, att Kapiten Borgh, som numera uppnått en ålder af 72 år och i 54 år oafbrutet varit i Statens tjenst, derunder med nit och skicklighet sina åligganden fullgjort, samt enär härtill komme, dels att vid sednast verkställda reglering af embets- och tjenstemäns löner, Kapitenen Borgh icke erhållit någon tillökning i sin aflöning, hvilken under de sednaste 30 åren ej blifvit förhöjd, dels ock att den inkomst, han i egenskap af proviantmästare nu åtnjuter, uppginge till vida högre belopp än den af honom begärda pension, — föreslagit att Kapitenen Borgh måtte på allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension af 1,500 Ridr, att utgå från och med månaden näst efter den, hvaruti afsked från proviantmästare-befattningen varder honom meddeladt; och •24 Expeditions-UtsTcottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 186, hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. 34:o Enligt hvad E. K. Maj:t uti en den 14 November sistlidet år, till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition behagat meddela, har Kammarrätts-rådet, Riddaren af Nordstjerne-orden Carl Printzensköld hos E. K. Maj:t underdånigst anhållit, att då han vid numera uppnådd nära 67 års ålder kände sin helsa bruten och sina själsförmögenheter försvagade, E. K. Maj:t, i betraktande af den långa tid af mer än 46 år sökanden tillbragt i Statens tjenst samt de trägna och maktpåliggande befattningar han derunder innehaft, täcktes hos Rikets
Ständer utverka deras medgifvande för sökanden, hvilken nu vöre i åtnjutande af endast den lägre Kammarrättsråds-lönen eller 4,500 R:dr, med pensionsrätt till 3,600 R:dr, att, vid afskedstagandet, undfå å rikets allmänna indragnings-stat ett årligt pensionsbelopp, motsvarande det, som i händelse han innehaft en af de högre Kammarrätts-råds-lönerna, 5,000 R:dr, skolat, enligt nu gällande pensionsgrunder, honom tillkomma med fidelar af nämnde belopp, eller 4,000 R:dr R:mt.
Sedan uti afgifvet underdånigt utlåtande Kammar-rätten, med afseende å det förtjenstfulla sätt, hvarpå Kammarrätts-rådet Printzensköld städse fullgjort sina åligganden, berörda underdåniga ansökning förordat, har, efter öfvervägande häraf samt då sökanden under en tid af mer än 46 år varit i Statens tjenst anställd och städse med utmärkt nit fullgjort sina åligganden, E. K.
Majit, med bifall till den underdåniga ansökningen och i enlighet med Kammar-rättens tillstyrkande, i nåder föreslagit det sökanden må berättigas att, efter afskedstagandet från Kammar-rätts-rådsembetet, för sin återstående lifstid å allmänna indragnings-staten åtnjuta årlig pension till ett emot 80 procent af den för hvarje af de tre äldste Kammarrätts-råden å Kammarrättens stat uppförda lön svarande belopp, eller Fyra tusen R:dr R:mt.
Enär det i och för sig synes olämpligt att vid bestämmande af det pensionsbelopp, som bör en tjensteman tilldelas, taga i beräkning de löneförmåner, hvaraf han, efter längre tids innehafvande af sin befattning skolat komma i åtnjutande, och då dessutom bifall till E. K.
Majits ifrågavarande nådiga framställning otvifvelaktigt skulle från flera håll framkalla likartade anspråk, hafva Rikets Ständer ej funnit skäl att den begärda pensionsförhöjningen för Kammarrätts-rådet Printzensköld bevilja. 35:o
Uti en den 29 sistlidne Maj till Rikets Ständer aflåten nådig proposition har E. K.
Majit behagat meddela, hurusom Biskopen i Hernösands stift, Kommendören af Nordstjerne-orden, Doktor Israel Bergman, med anmälan, att han, som fortfarande lede af sjuklighet, deraf funne sig manad till den önskan att genom afträdande från embetet lemna rum för dess öfverlåtande åt större och friskare krafter, än dem, som efter redan fyllda 68 år stodo till hans förfogande, hos E. K.
Majit med bifogande af läkarebetyg i underdånighet anhållit, att, då han från fullföljande af denna önskan för det närvarande hindrades af den omständighet att han saknade egna tillgångar, tillräckliga att afvända bekymren för en sparsam utkomst under sina återstående dagar, E. K.
Majit täcktes till Rikets Ständer göra framställning om anvisande å allmänna indragnings-staten af någon pension åt honom, på det han framdeles, derest ej hans helsotillstånd skulle i väsendtlig mån förbättras, kunde komma i tillfälle att från sitt innehafvande embete begära nådigt afsked; och E. K.
Majit, på anförda i den nådiga Propositionen upptagna skäl, föreslagit Rikets Ständer att Biskop Bergman måtte förklaras berättigad att från och med ecklesiastik-året näst efter det, då afsked från Biskops-embetet i Hernösands stift kunde varda honom beviljadt, på rikets allmänna indragnings-stat uppbära en pension, hvilken E. K.
Majit ansett böra bestämmas till lika belopp med det, som på samma stat för Landshöfding beviljas, eller 6,000 Ridr årligen.
Expeditions-UtsJcottets Förslag till underd.
Skrifvelse, Nio 186. 25
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit har det synts Rikets Ständer obestridligt, att uti förevarande fall sådana undantags-förhållanden äro för handen, att ett frånträdande af den allmänna grundsatsen, det statsverket ej bör betungas med några direkta utgifter för presterskapets aflöning är ej blott berättigadt, utan äfven af behof påkalladt; men då, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, Biskop Bergman lefver ogift och ej är i någon tryckande ekonomisk ställning, anse Rikets Ständer det föreslagna pensions-beloppet skäligen kunna till 5,000
R:dr nedsättas; och hafva alltså på det sätt bifallit ifrågavarande nådiga framställning, att Biskop Bergman förklaras berättigad att från och med eklesiastik-året näst eftet det, då afsked från Biskops-embetet i Hernösands stift kan varda honom beviljadt, på rikets allmänna indragningsstat för sin återstående lifstid uppbära en pension af 5,000 Ridr årligen. 36:o Sedan Adjunkten i Mathematik och Fysik vid Upsala universitet, Magister Henrik
Falk, hos kansleren för nämnda universitet uti ingifven ansökning anhållit, att han, som numera ingått i sitt 72:dra år och 46 år varit såsom lärare vid universitetet anställd, måtte erhålla afsked från denna sin befattning, med rättighet att till sin död oförminskadt få bibehålla sina nuvarande inkomster, bestående, utom lönen, 2,500 R:dr, af Barchaeiska stipendiet lil
R:dr 16 öre och 6 famnar ved mot ersättning för huggnings- och forslingskostnaden; och Consistorium Academicum uti sitt öfver denna ansökning den 17
Maj nästlidet år afgifna utlåtande erinrat, att, enär det af Professor A. G. Barchaus den 21 Juni 1806 upprättade testamente innehölle, att årliga räntan å det af honom donerade kapitalet skulle »såsom ett stipendium tilldelas någon af akademiens adjunkter i theologiska, juridiska och filosofiska fakulteterna eller ock vice bibliothekarie eller någon af bibliothekets amanuenser», och deraf syntes följa, att nämnda stipendium icke kunde åtnjutas af annan än i tjenst varande adjunkt, vice bibliothekarie eller amanuens, samt, jemlikt nådiga brefvet af den 22 April 1779, den universitets-lärare och tjenstemän å lön anslagna ved endast tillfölle dem, som vore i verklig tjenst, hvadan konsistorium icke kunde anse Adjunkten Falk efter afskedstagandet vara lagligen berättigad att uppbära hvarken förberörda stipendium eller den honom såsom adjunkt tillkommande löneved, hvaremot konsistorium ansåge Adjunkten Falk, med hänseende till hans höga ålder, långa och för uppehållande af åtskilliga professioner mer än vanligt anlitande lärareverksamhet väl förtjent, att, då han vid tilltagande svaghet och sjuklighet nödgas taga afsked, varda hugnad med bibehållande af hela sin innehafvande lön, 2,500 R:dr, såvida tillgång dertill kunde beredas; så hade Kanslern i underdånigt memorial af den 13 Augusti sistlidet år hemställt, huruvida det icke skulle täckas E. K. Maj:t att till Rikets Ständer aflåta Proposition om anslag på indragnings-staten af ett nyssnämnda adjunktslön motsvarande belopp, att af Adjunkten Falk åtnjutas, sedan han sökt och erhållit afsked; och har E. K.
Majit, i öfverenssämmelse med Kanslerns förslag, hos Rikets Ständer äskat, att Adjunkten Falk, efter erhållet afsked, måtte, i likhet med hvad förut i dylikt fall egt rum, för sin återstående lifstid hugnas med en årlig pension från allmänna indragnings-staten, motsvarande hans vid universitetet innehafvande lön af 2,500 R:dr R:mt; till hvilken nådiga framställning Rikets Ständer lemnat bifall. 37:o
Med hänvisning till hvad i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 8:de hufvudtitel, är anfördt om Carolinska institutets aflönings-stat, hafva Rikets Ständer för Anatomie Professorn, Friherre Gust. Wilh. von Duben, på allmänna indragnings-staten uppfört en löneskillnad af 300 R:dr årligen. 38:o E. K.
Majit har vidare äskat, att ett belopp af 500 Ridr må anvisas att från början af nästinstundande statsreglerings-period utgå till hvardera af förre Rek Bih. till R.
Fröt. 1862 & 1863. 10 Sami. 1 Afd. 21 Haft. 4 26 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 186. torerne, numera Läroverks Adjunkterne J. F. Kindström, J. F.
Kjellborg, N. L.
Ahlberg, E. J. Nyberg och O. E. L.
Dahm; till stöd för hvilken framställning uti Statsråds-protokollet anföres, hurusom bemälde lärare, hvilka för de af dem på grund af fullmakter innehafda rektorsbeställningar varit enligt 1858 års lönereglering berättigade till en lön af 3,000 R:dr förutom boställsgård, men sådant oaktadt måst återgå från rektorsbefattningarne, till följd deraf att de af dem styrda läroverk antingen utvidgats eller ock förenats med gymnasierna i samma städer, numera i egenskap af kolleger och adjunkter vid samma läroverk uppbära en lön af endast 2,500 R:dr; och då alltså dessa lärare, utan något deras förvållande, mäst lemna en befattning, hvarå de innehaft fullmakt och med hvilken större löneförmåner äro förenade samt således den nu begärda lönefyllnaden är af billighet påkallad, hafva Rikets Ständer till hvad E. K. Maj:t i ofvanberörde hänseende föreslagit, lemnat bifall. 39:o
Af en den 6 sistlidne Februari till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition inhemtas, hurusom t. f. Rektorn vid Hudiksvalls Högre Elementarläroverk A1. Wennberg, som den 14 Augusti 1833 blifvit befullmäktigad till ordinarie kollega och den 22 Februari 1843 till rektor vid dåvarande högre lärdomsskolan i nämnde stad, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att, enär han, enligt nådiga Cirkulär-brefvet den 20 Mars 1858, skulle varit berättigad att i sistnämnda egenskap åtnjuta en lön af 3,000 R:dr, så framt icke berörda skola blifvit till högre elementarläroverk utvidgad, och det kunde inträffa, att han komme att frånträda rektorstjensten, i hvilket fall han såsom kollega endast egde uppbära en lön af 2,500 R:dr, E. K. Maj:t ville till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om beviljande af ett anslag af 500 R:dr årligen, att såsom fyllnad i kollegalönen utgå från den dag sökandens rektors-förordnande kan komma att upphöra.
Efter det sedermera Wennberg den 9 sistlidne Januari blifvit, på egen begäran, entledigad från ifrågavarande rektorsförordnande, hvadan han kommer att såsom kollega vid läroverket framdeles tjenstgöra, har E. K. Maj:t, enär till följd häraf Wennbergs lön komme att för framtiden endast utgå med 2,500 R:dr, föreslagit, att å allmänna indragnings-staten måtte anvisas ett belopp af 500 R:dr, att från och med början af nästinstundande statsreglerings-period tillgodokomma Wennberg, intilldess han till annan befattning kunde vinna befordran; och hafva Rikets Ständer till E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning lemnat bifall. 40:o Sedan Domkapitlet i Wexiö, uti skrifvelse den 4 sistlidne Februari, hos E. K. Maj:t i underdånighet anmält, att Adjunkten vid Wexiö högre Elementarläroverk, Magister Sven Sandberg, som den 23 Maj 1860 utnämndes till ifrågavarande adjunkts-beställning, redan den 22 September samma år, till följd af iråkad sinnessjukdom, blifvit urståndsatt att sin läraretjenst förrätta och snart derefter intagits å Wexiö hospital; att Sandberg vid början af höstterminen den 23 Augusti 1861 ånyo inträdt i tjenstgöring, hvarmed han dock icke längre fortfarit än till den 30 Oktober sistnämnde år, då han erhållit tjenstledighet i uppgifvet ändamål att taga pastoralexamen; att förnyad tjenstledighet varit honom förunnad både vår- och höstterminen 1862, samt att han vid början af innevarande års vårtermin måst, till följd af återfall i sinnessjukdomen, från utöfningen af läraretjensten befrias; vid hvilket förhållande domkapitlet underdånigst anhållit, det E. K. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om bemälde Sandbergs förflyttande på indragningsstat med bibehållande af tre fjerdedelar af nu innehafvande lön, 1,000 R:dr R:mt, så har, efter det Stats-Kontoret i afgifvet underdånigt utlåtande till omförmälda anhållan tillstyrkt nådigt bifall, E. K.
Maj:t, uti en den 13 sistlidne Mars till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, föreslagit, att Adjunkten Sandberg måtte, sedan han, på grund af vederbörande målsmans derom gjorda ansökning, från sin befattning såsom Expeditions- Utskottets Förslag till underd.