Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Omsättningen i reservförrådet åter skulle dessutom genast befrämjas genom användande af hela tillgången till nyanskaffning af de behöfliga vapenrockarne och klädesbyxorna, äfvensom kolletterna och lägermössorna, hvarjemte ock regementena för framtiden skulle förpligtas att från nämnde förråd uttaga alla erforderliga reqvisila, hvilka på detta sätt aldrig kunna blifva gamla eller förlegade.
1 händelse nu af mig underdånigst framlagda förslag vinner Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall, anhåller jag i lika underdånighet, det täcktes Eders Kongl.
Majit i nåder framställa detsamma till Rikets Ständers behjertande samt för verkställigheten deraf tillika äska ej mindre den ifrågasatta och äfven oundgängligen nödiga tillökningen af 54,000 R:dr B:ko årligen uti anslaget till försvarsverket i allmänhet, än ock det extra anslag för en gång af 716,000 R:dr samma mynt, utan hvilka medels erhållande förslaget med dess fördelar måste förfalla, och utom det att det till vapenöfningar årligen sammandragna manskap hädanefter icke kan hållas ens nödtorftigt beklädt, Statsverket otvifvelaktigt vid ett krigs utbrott kommer att få vidkännas utgifter till vida större belopp, än de nu ifrågaställa.
Härvid bör jag ännu i underdånighet erinra derom, alt, då uti den utredning af äldre modell, som tillhör de till bevärings-manskapet utlemnade 20,255 munderingar, icke ingå Tändhatls-väskor, hvilka likväl erfordras, sedan nämnde manskap numera för krigsbruk allmänt kan med slaglåsgevär förses, således för anskaffningen af berörda felande väskor uppstår, efter ett pris af 52 sk. banko per stycke, ett utgiftsbehof af 15,490 R:dr samma mynt, dertill jag dock anser mig nu icke böra ifrågasätta särskildt anslag, enär denna persedel, i fall af behof, bör hastigt nog kunna anskaffas och de derför nödige medel då äfven torde på något sätt kunna beredas.
Behofven för arméens bevärande dela sig, efter dess 5:ne vapen, uti hvad som i berörde hänseende erfordras för infanteriet, kavalleriet och artilleriet; hvarjemte dit lämpligen kan hänföras behofvet af bestyckning å fästningarne och till kusternas försvar.
Hvad då först angår vapenbehofvet för infanteriet, så räknas i de flesta stater vanligen 5, i några 3 */2, ja till och med 4 gevär för hvarje infanterist, ett i bruk och de öfriga i reserv.
Med antagande, att
Svenska infanteriet bör äga att för hvarje man påräkna åtminstone två krigsgevär, blifva således 168,000 sådana gevär erforderliga, enär infanteriet på krigsfot är upptaget till omkring 84,000 man stridande.
För närvarande finnas, enligt af mig infordrade officiella uppgifter, dels upplagde i förråden samt dels till regementen och corpser utlemnade, tillhopa 120,000 gevär, och som, med de i sednaste tider tillgänglige anslag, vid gevärs-faktorierna årligen kunnat tillverkas 4,000 stycken, och årliga ersättningen af de vid arméen förbrukade uppgår till omkring 1,000 stycken, hvadan således .3,000 gevär årligen öfverblifva till förrådens förstärkande, komma alltså, under oförändrad ärstill verk ning, 16 år att förflyta innan hela erforderliga antalet gevär hinner fyllas.
I)å emellertid de redan befintliga gevären motsvara ett och ett tredjedels sådant för hvarje man, och nya eller fortfarande anslag fordras för flera vigtiga föremål, anser jag mig, Kongl.
Prog. om Statsverket 1833.
23 ehuru gevärs-tillverkningen vid faktorierna numera skulle kunna fördubblas och således äfven det såsom erforderligt uppgifna antalet erhållas inom kortare tid, än här ofvan är antydt, dock icke för den närmast kommande tiden böra ifrågasätta större anslag, än att nämnde tillverkning fortfarande må kunna bedrifvas på samma sätt. som nu sker.
I sådan syftning och enär vid kronans faktori i Carl Gustafs stad för närvarande utföres en beställning af gevär för flottans räkning, hvarmed faktoripersonalen äfven nästa år någon kortare tid lärer komma att sysselsättas, samt Rikets Ständer vid sista riksdagen, då af förut anvisade medel ännu återstod en behållning af närmare 60,000 R:dr, ändock till gevärstillverkningen, med tillhopa 200.000
R:dr, anvisade intill nu löpande års slut 66,666
R:dr 52 sk. banko årligen, hemställer jag underdånigst, det täcktes Eders Kongl. Maj:t för nyssberörde ändamål af Rikets Ständer i nåder äska: för nästkommande år 1834 endast sistnämnde belopp 66,666 R:dr 52 sk. derför, å 19 R:dr per gevär, omkring 3,300 vanliga infanteri-gevär kunna tillverkas, men hvilket, på det, i saknad af nödige medel, hinder ej må uppstå för afslutande af behörigt kontrakt med Husqvarna faktori om dess andel i beställningen, borde särskildt och så tidigt, som ske kan, beviljas, samt för de derefter följande 3:ne åren 1833, 1836 och 1837 tillsammans 240,000 Ridr, utgörande behofvet för tillverkning af 2,000 stycken skarpskytte- och 10,000 stycken vanliga infanteri-gevär, efter det af General-Fälttygmästare-embetet nu beräknade pris af 23 R:dr för de förra och 19 R:dr för de sednare per stycke.
Denna sednare hemställan, eller att anslag till gevärstillverkningen mätte i nåder begäras lör 4 i stället för blott 5:ne år, såsom hittills skett, är föranledd deraf, att, då denna tillverkning numera såväl vid kronans eget som Husqvarna faktori fortgår med den drift, att årsanslaget under året till fullo upparbetas, det ock, för ordnande och bestämmande af påföljande årets tillverkning samt, såsom förut är nämndt, äfven för uppgörandet af kontrakt med det enskilda faktoriet, mäste vara af stor angelägenhet, att icke blott på förhand känna den tillgång, sorn får påräknas utan ock deraf kunna straxt vid ett nytt års början och sedermera under dess lopp i mån af behof lyfta hvad för arbetenas bedrifvande erfordras, såvida icke skadligt afbrott eller uppehåll deri skall inträffa; och skulle för öfrigt, genom en sådan anslagets utsträckning till 4 år, Rikets
Ständer för framtiden äfven undgå att, på sätt jag nu nödgats i underdånighet påyrka, blifva med tidigare pröfning af ifrågavarande behof besvärade.
Nödvändigheten för infanteristen att äga ett sidogevär, på det han, om skjutvapnet förloras eller kommer i olag, ej må finna sig beröfvad allt medel lill försvar, är allmänt erkänd.
Ett sådant vapen är dessutom af stort gagn vid undanrödjandet af häckar och busksnår, grenars afhnggande för bivuaker m. m.
Svenska infanteriet är också för närvarande det enda, som i allmänhet icke är med sidogevär försedt.
I förra tider var likväl den Svenske infanteristen beväpnad först med värja och sednare med s. k, huggare, och det var först i början af detta århundrade,som en högst obetänksam besparingsanda föranledde till sistnämnda vapens bortläggande.
Det är emellertid särdeles angeläget, att denna omilitäriska åtgärd med det snaraste rättas, och att således Svenska infanteriet ånyo allmänt förses med sidogevär; och då i andra väl bevärade krigshärar den s. k. faschinknifven funnits, med afseende å dess bepröfvade användbarhet för ofvan uppgifne flera behof, vara för ändamålet mest tjenlig, och Eders Kongl. Majit af sådan anledning äfven under krigsrustningsåren 1848 och 1849 låtit för då tillgängliga särskilda medel anskaffa 8,000 stycken af detta slags vapen, deraf en del blifvit utlemnad till vissa af arméens stamtrupper och återstoden ännu förvaras i förråden, hemställer jag underdånigst, det Eders Kongl. Majit nu måtte i nåder underrätta Rikets Ständer om tillvaron af detta behof äfvensom om beloppet af de för dess afhjelpande erforderliga medel.
I sådant afseende bör jag då i underdånighet upplysa, att, om en faschin-knif räknas för hvarje man af den styrka, omkring 84,000 man stridande, hvaraf Svenska infanteriet på krigsfot skall bestå, samt derutöfver ungefär en tiondedel af nämnde antal att, till ersättande af inträffande förluster, 24 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. om Statsverket 18S3. finnas upplagd i förråden, således skulle, då de redan anskaffade 8,000 faschin-knifvarne antagas förslå för sistherörda ändamål, ytterligare erfordras 84,000 stycken af nämnda slags vapen och till deras anskaffande, efter det af General-Fälttygmästare-embetet uppgifna pris 5 K:dr 32 sk.
B:ko flir stycket, en summa af 308,000 R:dr samma mynt.
Som likväl hela det behöfliga antalet faschin-knifvar icke skulle på den korta tiden af 3 år kunna hinna att förfärdigas, anser jag mig, med afseende derjemte på öfrige angelägna anslagsbehof för försvarsverket, böra i underdånighet föreslå, det Eders Kongl. Majit täcktes, för tillverkning af faschin-knifvar, nu endast af Rikets Ständer, i afräkning på den uppgifna kostnadssumman, i nåder äska ett belopp af 30,000 R:dr Banko, derför ungefär 12,100 stycken sådana sidogevär kunna erhållas.
Bland behofven för infanteriets bevarande kunna äfven räknas fänghålstappar samt rengörings- och söndertagnings-verklyg för de i förråden befintliga slagkrutsgevären, till hvilkas egentliga tillbehör de icke äro hänförliga, och derföre måste särskildt anskaffas.
Enligt hvad General-Fälttygmästare-embetet i underdånighet anmält, fordras ännu till förrådens kompletterande 23,000 fänghålstappar och 26,300 satser af de omförmälda verktygen, beräknade att kosta, de förra, ä 8 sk., 4,166 R:dr 52 sk., och de sednare, ä 24 sk., 15,230 R:dr, hvilka begge belopp, uppgående tillhopa till 17,416 Ridr 52 sk..
Eders Kongl. Majit torde vilja, såsom återstående utgift för berörda anskaffningar, nu af Rikets Ständer med en till 17,400 Ridr Biko jemnad summa i nåder begära. * Likasom vid Infanteriet, måste äfven för hvarje man af Svenska Kavalleriet finnas att tillgå minst två omgångar skjutvapen eller par pistoler, det ena paret för ständigt bruk och det andra att uppläggas i reserv.
Då Svenska kavalleriet numera allmänt är försedt med dels nya och dels ännu brukbara pistoler, hafva de 1,000 par sådana skjutvapen, hvilka för de tillförene af Rikets Ständer till detta ändamål anvisade medel numera blifvit förfärdigade, kunnat afses till upplag i förråden; men för att bringa detta upplag till motsvarighet med den nummerstyrka, linie-kavalleriet på krigsfot kommer att utgöra, erfordras ännu 3,600 par pistoler och en, efter ett tillverkningspris af 26
Ridr för paret, till 93,000 Ridr banko i rundt tal uppgående anslags-summa.
Jag anser mig derföre böra i underdånighet tillstyrka Eders Kongl. Majit, att nämnde summä af Rikets Ständer i nåder äska, på det att det vigtiga ändamålet, pistolförrådets fyllande till afsedt antal, sålunda må kunna ernås.
För Kavalleriet erfordras vidare 5,000 stycken sablar att i förråden till krigsbehof uppläggas, och är kostnaden för dessa vapens anskaffning af General-Fälttygmästare-embe tet, efter ett pris af 8 Ridr 24 sk. för stycket, uppgifven till 42,500 Ridr Biko.
Som likväl hela det ifrågasatta antalet sablar icke lärer kunna under tiden mellan nu förestående och näst derpåföljande riksdagar hinna tillverkas, anser jag mig ock böra i underdånighet tillstyrka Eders Kongl. Majit, att, i afräkning på nämnde summa, nu endast i nåder af Rikets Ständer begära ett belopp af 29,800 Ridr Biko, motsvarande tillverknings-kostnaden för 3,600 sablar, hvilka, efter det de vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori lillämnade anstalter för tillverkning jemväl af blanka vapen blifvit utförda, förmälts derstädes kunna på här ofvan antydda tid åstadkommas.
Ett för de begge förenämnda vapnen gemensamt behof äro slagkruls-hufvarne, äfven benämnda ländhattar.
För tillverkning af 14,500,000 sådane begärde General-Fälttygmästare-embetet före sista riksdagen en summa af 58,600 Ridr.
Häraf beviljade, uppå Eders Kongl. Majits nådiga framställning, Rikets då församlade Ständer blott 10,000 Ridr, så att för behofvetS fyllande ännu 28,600 Ridr återstå att anvisa.
Nämnda embete har nu framställt angelägenheten deraf, att för ändamålet vid instundande riksdag ytterligare erhölles 10,000 Ridr Biko, hvilket belopps äskande hos Rikets Ständer jag desto hellre i underdånighet förordar, som tändhatlen utgör vilkoret för slaglåsgevärets användbarhet och det således är af största Kongl. Majus Nåd.
25 af största vigt att ett upplag deraf, tillräckligt för den stora mängden redan för handen varande slaglåsgevär, städse i förråden förefinnes.
Redan före 1847 och 1848 årens riksdag anmäldes i underdånighet af General-Fälttygmästare-embetet att till anskaffande af tillräckligt pålitliga Rid-och Anspanns-perscdlar för 6 batterier af nya fältartilleriet erfordrades ett anslag af 129,971 R:dr 16 sk.
Vid nämnde och nästpåföljde riksdagar hafva för detta behof, uppå Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställningar, af Rikets Ständer blifvit beviljade tillhopa 42,000 R:dr.
För batteriernes brukbarhet i händelse af krig är det emellertid oundgängligen nödvändigt, att de för deras anspann behöfliga persedlar då äro i fullständigt skick, och måste jag derföre underdånigst yrka nådig framställning till Rikets Ständer om anvisande af en rund summa å 87,000 Rör B:ko,' att användas till anskaffande af hvad uti fullständiga uppsättningen af de ifrågavarande persedlarne änuu felar.
Under ett krig äro, såsom redan vid framställningen af infanteriets och kavalleriets vapenbehof blifvit anmärkt, förluster i materiel oundvikliga.
Denna anmärkning gäller i ännu högre mån Artilleriets materiel, än de begge andra vapnens.
Om det derföre i allmänhet är af högsta vigt, att vid ett krigs utbrott hafva samlade tillräckliga upplag af all slags materiel, för att derifrån genast kunna ersätta de under krigets fortgång lidna förluster af sådan art, blifver förutseendet i detta fall måhända mest påkalladt för artillerimaterielen, hvars anskaffning fordrar jemförelsevis längre tid och större noggrannhet i utförandet.
Bristande omtanka i berörda hänseende har, såsom icke minst Sveriges häfder förmäla, ofta utöfvat den bedröfligaste inflytelse på ett fälttågs utgång; och jag skulle derföre anse mig allt för illa uppfylla mitt embetes pligter, om jag vid detta tillfälle försummade att understödja General-Fälttygmästare-embetets sedan 20 år tillbaka och äfven nu i underdånighet framställda yrkande att få fält-artilleriets behof af reserv-kanoner afhulpet.
Detta behof, hvilket, i följd deraf, att kanoner af svårare kaliber börjat allt mer vid främmande arméers fält-artillerier införas, blifvit än mer angeläget än tillförene, helst Svenska artilleriet, för att ej blifva andra artillerier underlägset, måste rättas efter hvad hos dem antages, är af förbemälda embete uppgifvet till 8 reserv-batterier med-tillhörande lavettage och ett inskränktare antal för dem erforderliga redskaps-, anspanns-, rid- och stall-persedlar, derför allt beräknats en anskaflnings-kostnad af 127,704 R:dr B:ko.
Jag finner visserligen det sålunda uppgifna antalet batterier icke vara större, än som för ändamålet är behöfligt, enligt det allmänt antagna förhållandet emellan det aktiva fält-artilleriets och reserv-artilleriets materiel; men som General-Fälttygmästare-embetet sjelft, med afseende på den tid, som för tillverkning af dylik materiel vanligen plägar åtgå, icke ifrågasatt att af nämnda kostnads-summa nu erhålla mera än 48,000 R:dr B:ko, elier hvad som beräknats blifva erforderligt för anskaffande af 3:ne 12 th-ge batterier med tillbehör, föranlåtes jag deraf till det underdåniga tillstyrkande, att Eders Kongl. Maj:t nu endast må, lör ifrågavarande ändamål, afräkningsvis af Rikets Ständer i nåder äska sistnämnda belopp.
Vid de sednast förflutna riksdagaroo hafva Rikets Ständer beviljat de för bestyckande af Waxholms hufvudfästning efter minimiplan nödiga ansedda och af Eders Kongl. Maj:t nådigst begärda anslag, med hvilka äfven denna bestyckning blifvit anskaffad.
Detta behof är således fylldt, men deremot saknas ännu medel till anskaffande af erforderlig bestyckning för nämnda fästnings numera nära färdiga utanverk.
Dessa, hvilkas läge och bestämmelse endast erbjuda kortare skotthåll för de pjeser, som å dem komma att användas, hafva derföre ock med afseende härpå, blifvit till betydlig besparing i byggnadskostnad, utförda för kammarladdnings-bombkanoner af lättare gods, som icke blott blifva mindre kostsamma än vanliga bombkanoner, utan äfven medföra den icke ovigtiga fördelen att vid skjutning fordra mindre både servis-manskap och krutladdningar.
För de ifrågavarande verkens förseende med en så beskaffad bestyckning, som skulle bestå af 55 stycken lätta Bil. .11 2 & 5 till K. Majlis Prop. om Slalsv. 1853. 1 Sami.
I Afd. 1 Käft. 4 26 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prog. om Statsverket 1835. bomftkanoner med kämmarladdnings-inrättning och laveltage af gjutet jern, jemte ICO stycken projektiler för hvarje kanon m. 111., har af General-Fälttygmästare-embetet ett anslag af 80,000 R:dr B:ko beräknats blifva erforderligt; och får jag enär merberörda, för hnfvudfästningeris försvar högst vigtiga verk icke kunna ulan vida lemnäs försvarslösa, underdånigst instämma i bemälda embetes underdåniga anhållan, det måtte Eders Kongl. Maj:t i nåder täckas nyssberörda anslag nu af Rikets Ständer äska, helst genom dess beviljande behofvet i detta hänseende blelve fullständigt alhulpet.
I sammanhang härmed anser jag mig likväl böra i underdånighet erinra derom, att till fullständiga utförandet af den nådigst antagna prima-planen för Waxholms befästande äfven fordras s. k. detacherade, eller afskildt från den egentliga fästningen anlagda, verk, hvarvid kostnaden för dessas bestyckande beräknats till 99,500 R:dr B:ko, hvilken summa dock icke torde komma att af Rikets Ständer begäras, innan Eders Kongl. Maj:t i nåder funnit lämpligt att förordna om de nämnda verkens utförande, hvarmed en längre tid torde anstå.
Carlstens hufvudfästning är, med de af Rikets Ständer vid de sednare riksdagarne beviljade medel, numera fullständigt bestyckad.
Deremot fordras till anskaffande af nödig bestyckning för nämnde fästnings begge strandverk ett redan vid 1844 års riksdag anmäldt anslagsbelopp af 99,080 R:dr B:ko.
Af dessa båda verk, hvilka på sednare tider blifvit, i anseende till mindre lämplig beskaffenhet utdömda, men äro alldeles nödvändiga för att försvara inloppen till Marstrands hamn, ar det ena, hittills benämndt Gustafsborg, under ombyggnad, och numera till största delen så nära färdigt, att bestyckning derå redan i år kunnat intagas, ifall icke Rikets Ständer vägrat det för dess anskaffande begärda anslag, hvilken vägran emellertid haft till följd, att lämpliga pjeser måst från annat håll, der de äfven kunnat behöfvas, tills vidare ditflyttas, på det verket icke måtte vara lemnadt utan allt försvar; hvaremot ombyggnaden af det andra strandverket, eller Fredriksborg, ännu någon kortare lid torde komma att fördröjas.
Vid sådant förhållande finner jag mig, i öfverensstämmelse med hvad äfven General-Fälttygmästare-embetet i underdånighet föreslagit, föranlåten att underdånigst hemställa, det Eders Kongl.
Majit nu i nåder må, i afräkning på ofvanuppgifne kostnadsbelopp, af Rikets Ständer endast begära en summa af 62,000 R:dr B:ko, eller hvad som ungefärligen kan beräknas åtgå för strandverket Gustafsborgs bestyckande med erforderliga kanoner.
Då nådigt beslut hittills icke af Eders Kongl.
Majit blifvit fattadt rörande en behöflig iståndsättning eller ombyggnad af Ny-Elfsborgs fästning och Dalarö skans, lära anslag till deras förseende med annan bestyckning, än den å dem nu befintliga, icke böra ifrågasättas, hvilket äfven torde blifva förhållandet i afseende på Carlsborgs fästning, då tidpunkten för dess fullbordan ännu, ty värr, är så långt aflägsen, som i det följande kommer att visas.
Till anskaffande af ett lämpligt antal bombkanoner med lavettage och projektiler, att användas till försvaret af de punkter ä rikets vidsträckta kuster, der omständigheterna kunna sådant påkalla eller fiendtliga anfall mest äro att befara, har General-Fälttygmästareembetet nu, likasom flera gånger tillförene, ifrågaställt ett anslag af 30,000 Ridr Biko; men, ehuru önskligt det utan tvifvel vore, att hafva omförmälda materiel vid förekommande behof att tillgå, anser jag mig dock för närvarande icke kunna i underdånighet tillstyrka Eders Kongl. Majit att till Rikets Ständer aflåta nådig framställning rörande detta ämne, då Rikets Ständers frikostighet och fosterlandskärlek måste tagas i anspråk för så många behof af jemförelsevis ännu större vigt.
Prop. om Statsverket 18S5. 27 Ehuru fästningarne icke kunna hänföras till arméens materiel, äro dock de för dem erforderliga behof af ganska materiell beskaffenhet, och böra derföre desto hellre här upptagas, som fästningarne i och för sig sjelfva utgöra ett högst väsendtligt stöd för landtförs va ret, och deras mer eller mindre försvarbara tillstånd alltså på detsamma nödvändigt måste utöfva ett djupt inflytande.
På Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning har Chefen för Ingeniör-corpsen i underdånighet afgifvit en innehållsrik öfversigt af de befästnings-planer, hvilka på grund af allmänna försvarsbehofven blifvit i första rummet uppgjorda, nådigst godkända och sedan till större eller mindre del i verket satta och utförda, samt derjemte uppgifvit de summor och den tid, som kunna beräknas ännu åtgå för att fullborda hvad i berörda hänseenden blifvit företaget eller ännu återstår att utföra.
Enligt denna öfversigt upptager allmänna befästningsplanen hittills endast 4 punkter, som, med afseende på försvaret i allmänhet, skulle erfordra större belastningar, nemligen: en hufvudfästning och förrådsort för landlförsvaret; en hufvud förrådsort med varf för sjöförsvaret; på Sveriges östra kust: befästningar af inloppet lill hufvudsladen, hvilken, utan sådane, kunde genom sitt läge på kusten vara utsatt för öfverrurnplingar; samt på Sveriges vestra kust: befästningen af Marstrands hamn, hvilken, då sjöfarten på Nordsjön derifrån kan beherrskas, det derföre är, till fredande af eget oberoende, särdeles vigtigt att äga och bevara både från fienders och vänners intrång; hvartill helt nyligen kommit befästningen af Slilö hamn på Gottland, med afseende på dess likartade vigt i Östersjön.
Bland dessa fästnings-anläggningar står således Carlsborg främst i egenskap af såväl hufvudförråds-fästning som, i händelse af fiendtligt infall, såsom stöd för hela landlförsvaret.
Denna fästning är nemligen, enligt den djuptblickande höge grundläggarens syfte, ämnad att, en gång fullbordad, icke allenast emottaga och skydda det, som kunde anses för riket vara dyrbart och alltså böra för en fiendes tillgrepp undanföras, utan äfven att, i följd af sitt läge med lätta vattenförbindelser, lemna trygghet för att, under ett krig kunna utur de inom vallarne samlade och skyddade förråden förse krigshären med dess förnödenheter, samt att tillika utgöra en på förhand gifven och säker samlingsort för härens reservmanskap, hvilket der i allt lugn skulle utbildas, för att stridsfärdigt och fullt utrustadt derifrån afgå till härens förstärkande.
Rikets Ständer hafva ock i sednare tider, genom uppförandet af en kostsam byggnad inom fästningen till förvarande af Riksbankens dyrbarheter, erkänt vigten och värdet af denna centrala fästnings anläggning, om än, märkvärdigt nog, anslagen till dess fortsättande icke derföre utfallit rikligare.
Åtgärden har emellertid kommit motviljans och få kunnighetens rop emot anläggningen att blifva mindre högljudda.
Planen för Carlsborgs fästning, törst uppgjord år 1820 med beräkning, att sjelfva fästningsarbete!, utom erforderliga kasern- och förråds-byggnader, skulle vara utfördt för en kostnadssumma af 2,440,000 R:dr, har sedermera, i följd af nödiga befunna förändringar i land-fronternas former, som vid den tiden ännu icke voro påbörjade, blifvit omarbetad <>ch utvidgad samt år 1857 i nåder fastställd sådan den ännu följes.
Uti denna plan inging.i äfven de i den förra uteslutna, men nödvändiga byggnaderna, hvaraf likväl, enär kostnaden för dessa sednare ensam kan beräknas uppgå till emellan 7 och 800,000 R:dr, blef en följd, att förslags-summan för fästningsbyggnaden måste ökas till . . . 5,162,818: 40. — med bibehållande för öfrigt af de beräknings-grunder och pris, på hvilka 1820 års kostnadsförslag var fotadt.
Om från denna summa afdrages deri beräknad och utbetald förvalt Transport R:dr 5,162,818: 40. — 28 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. om Statsverket 1853. * Transport
R:dr 3,162,818: 40. — ningskostnad, 57,400 R:dr, samt värdet, 1,105,994 R:dr 41 sk. 11 rst., för sådana verkställda arbeten, som i förslaget äro upptagna, med tillsammans 1,163,594: 41.11. så qvarblifver, såsom återstående utgift, ett belopp af . .
R:ko R:dr 1,999,423: 46.
1. eller i rundt tal 2,000,000 R:dr samma mynt.