Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse IV.-o 13. 19 öfvervägande tagit, erkänna väl den allmänna grundsats, att de tillfällen, hvilka med säkerhet kunna bidraga till ökad rörelse i den inhemska produetionens afsättning och till lättade varubyten, höra begagnas och gynnas såsom verksamma medel till befordrande af trefnad, välstånd och förkofran; men Rikets Ständer betvifla, huruvida ett sådant ändamål kan förväntas genom anläggning af en stad i Lysekihl, enär erfarenheten ådagalagt, att många af våra smärre städer förgäfves arbetat alt lyfta sig ur den vanmagt, hvari de sig befinna, och hvilket till en betydlig del torde böra tillskrifvas de betungande skyldigheter, som med stadsprivilegier och borgerlig rörelse äro förenade.
Ständer anse derför de med motionen åsyftade fördelar, hvilka ostridigt förtjena uppmärksamhet, snarare vinnas, om vid Lysekihl enfri, af stad oberoende, handelsköping anlägges; men då en tillförlitlig pröfning af denna fråga förutsätter kännedom af sådane speciela och locala omständigheter, som af Rikets Ständer icke kunna förväntas, så tro Rikets Ständer sig endast böra i underd. anhålla, att E. K.
M. täcktes i Nåder föranstalta om vederbörlig undersökning i afseende på hvad rörande detta ämne nu förekommit, samt att E. K. M., i händelse anläggandet af en sådan Handelsköping i Lysekihl skulle befinnas nyttigt, dertill behagade lemna Nådigt tillstånd.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm, den i5 April 1834* N:o 12.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 April 1834- Prtste-Ståndet den i5 — — Borgare-Ståndet den i5 — — Bonde-Ståndet den 15 — -7— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej i anledning af öfverCommissarien Öijers ansökning, att vid af skedstagandet få å Allmänna Indragnings-Staten såsom pension uppbära sin nu innehafvande lön.
Utsk. N:o 20.) S. A. K.
Sedan, uti en till E. K.
M. ingifven underd. ansökning, Öfver-Commissarien vid Civil-Statens Pensions-Inrättning, Stats-Commissarien G. 20 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
N.o 12'.
Öijer underd. anhållit, det han måtte i Nåder förklaras berättigad att, lika med alla andra Civile Embets- och Tjenstemän, efter uppnådd 65 års ålder, erhålla afsked med lönens bibehållande på Allmänna Indraguings-Stalen, har E. K. M., som funnit de, rörande lönens uppbärande å nämnde Stat, meddelade stadganden icke vara å Sökanden fullt tillämplige, och alltså ansett hansi omförmälde afseende gjorda underd. anhållan icke heller kunna i Nåder bifallas, dock tillika i Nåder förordnat, att, enär Öfver-Commissarien vid ifrågavarande Pensions-Inrättning, •ehuru icke uppförd å Rikets Stat, likväl af E. K.
M. utnämnes och förordnas, att, å E. K.
M:s och Kronans vägnar, deltaga i Directionen öfver ifrågavarande Pensions-Inrättning, hvars fond, i hufvudsaklig mot), tillkommit och underhålles genom bidrag af Statens medel, handlingarne, i förevarande fråga, skulle till Rikets Ständers Stats-Utskolt öfverlemnas för den åtgärd, hvartill nyssberörda serskilda förhållande kunde föranleda.
Rikets Ständer hafva detta i behörigt öfvervägande tagit; och då, genom Kongl. Brefvet af den 12 December 1812, med bifall lill Rikets Ständers underd. hemställan, är stadgadt, att icke allenast dåvarande Civile Embets- och Tjenstemän samt Betjente, hville, såsom öfver 70 år gamle, erhållit afsked med lönens bibehållande, utan ock de dädanefter afskedstagande finge förflyttas på Allmänna Indragnings-Staten, samt lönerne på Ordinarie-Staten deremot tillkomma dem, som de afgångnes sysslor bestrida; och derefter, genom Kongl. Brefvet af den 1 j November 1823, den ändring i berörde stadgande blifvit gjord, att terminen för Civile Embets- och Tjenstemäns rätt alt taga afsked, med bibehållande af sine lönförmoner oafkortade, framflyttades från 70 till 65 års ålder, då, efter vid pass 4° års tjenstgöring, deras sjuklighet eller försvagade helso-tillstånd, genom laglig läkare-attest, beslyrkes; men förberörde stadganden endast angå de Embets- och Tjenstemän, som på Rikets Stat åtnjuta sin aflöning, och icke kunna tillätripas på Öfver-Commissarien vid Civif-Statens Pensions-Inrättning, såsom varande anställd vid förvaltningen af en Gassa, hvilken, ehuru erhållande en del af sina tillgångar från Siats-Verket, likväl tillhör enskilde delegare, och i hvilken Cassas Reglemente pensionsrum är för Öfver-Commissarien anvisadt i högsta classen; så kunna Rikets St. desto mindre bifalla den af ÖfverCommissarien
Öijer nu gjorda ansökning, alt vid afskedstagande varda med sin innehafvande lön å Indragnings-Stat uppförd, som bifall dertill ékuile innebära ett betänkligt prsejudicat i afseende på icke allenast öf* Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 13. ni rigé Tjenstemännen vid ifrågavarande Pensions-Cassa, än äfven Tjenstemanna-Personalen vid de flere andra likartade Inrättningar, hvilka, egan-t de bidrag af Stats-Verket, dock tillhöra enskilde delegare» Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den i5 April i834* N:o i3.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 15 April i834* Preste-Slåndet den i5 — — Borgare-Ståndet den i5 — — Bonde-Ståndet den i5 — — Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelseangående grunden för liqviden af frami.
Pastorn Doctor Collins hos Stats-Verket innestående lånefordran.
(St.-Utsk. N:o ai.) S. A. K.
Sedan, uppå numera aflidne Pastorns vid Svenska Församlingarna i Pensylvanien uti Norra America, Prosten Doctor Nils Collins i lifstiden gjorda underdåniga ansökning att, med ändring i Eders Kongl. Majlis och Rikets Stats-Contors den i April 1824 meddelade beslut, till följd hvaraf hans för nämnde befattning innestående lön, 33| Pund Sterling årligen, skulle i liqvid honom godtgöras i Svenskt Banco, efter den vid hvarje förfallotid gällande curs, hans å lönen innestående Saldo i stället måtte honom tillgodoberäknas och utfalla i Pund Sterling, eller efter den vid slutliqviden gällande curs, E. K. M., vid
Nådig pröfning häraf, icke funnit skäl medgifva någon annan beräkningsgrund för denna löne-liqvid än den af Stats-Contorct bestämda; så har, uppå Doctor Collins arfvingars sedermera gjorda underdåniga anhållan om framställning i förevarande ämne till Rikets Ständer, E. K. M. medelst Nådig Proposition af den 8 nästlidne Februarii öfverlemnat Handlingarne härom till Rikets Ständers Stats-Utskott.
Ständer hafva hvad härvid förekommit i öfvervägande tagit; och då Stats-Contoret uti afgifvet underdånigt Utlåtande anfört och upplyst: alt Doctor Collins lön, ehuru bestämd i Pund Sterling, likväl icke varit af cursen eller dess inverkan oafhängig, enär beloppet, 33| Pond 22 Expeditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse N;o 13.
Sterling årligen, sällan annorlunda kunnat åt honom anskaffas än genom deras inköpande för Svenskt mynt; att vid de, 3:ne serskildagånger, af Doctor Collin hos Stats-Contoret gjorda framställningar om lönens inne— stående, annat förbehåll icke blifvit gjordt, än att lönen måtte få deponeras samt hvarken ”den eller de förunde respenningarne utsändas;” att, enligt innehållet af Kongl. Brefvet den 8 Jannarii 1748, angående terminerne för denna löns utbetalning, Stats-Contoret icke medgifvit eller kunnat medgifva, att en förändring i sjelfva liqvidationsgrunden af lönen skulle följa af den lemnade tillåtelsen, att få hafva det för hvarje halft år emot den förfallna lönen i Pund Sterling svarande värde i Svenskt mynt innestående; att vid sådant förhållande det måste hafva tillhört
Doctor Collins enskilda omtanka att, för all skada af Svenska myntets försämring, skydda sig derigenom, att han genom ombud förvandlade den i Svenska Bancosedlar afsatta lönen till Pund Sterling eller den myntsort han förmonligast fann; att Doctorn, som, genom det att hans lön varit bestämd i Pund Sterling, blifvit godlgjord för den försämring Svenska Bancosedeln tid efter annan undergått, endast finge tillskrifva sin egen åtgärd att låta lönen innestå, den förlust som vid skedd slutliqvid visat sig, vid jemförelse af curs-förhållandet då och förut; samt att, till grund för ifrågavarande lönefordran tagits den vid de bestämda anordnings-terminerne gällande högsta curs i Svenska Bancosedlar, då fordringsbeloppet utgör 6,777 ^:<^r 21 s^’ 2 rst» llvaremot om samma fordran beräknades i Pund Sterling och derefter förvandlades i Svenskt Banco efter en för hela tiden uträknad medel-curs, densamma besteg sig till ii,364 R:dr 5 sk. 4 rst> utvisade en skillnad af 4>586
R:dr 3a sk. 2 rst, hvarå af Doctor Collins arfvingar anspråk nu gjordes, meri att missnöje öfver den upprättade liqvidationen icke blifvit anmäldt förrän närmare 6 år efter det samma liqvid till Doctor Collins ombud blifvit utlemnad: så hafva Rikets Ständer funnit den af Stats-Contoret vid liqvidens uppgörande följdagrund vara den rätta och öfverensstämmande med de för lönens utbetalande gifna föreskrifter; och som i öfrigt några bevekande omständigheter för Doctor Collins efterlemnade, å utrikes ort vistande arfvingar icke förekommit, hafva Rikets Ständer ansett bemälde arfvingars anhållan att utfå ofvanberörde löneskillnad icke förtjetjena afseende.
Hvilket, till svar å den Nådiga Propositionen, Rikets Ständer härigenom få i underd. anmäla; framhärdande &c. Stockholm den i5 April i834- Expeditions-TJtskottels Förslag till und.
Skrifvelse K.o 1/}' 23 N:o 14.
Uppläst och godländt hos Ridd. och Adeln den i5 April j834‘ Preste-Ståndet den i5 — — Borgare-Ståndet den i5 — — Bonde-Siandet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse med tillkännagifvande af verkställdt nytt val till Ledamot i Hemliga Utskottet efter med döden afgångne Contracts-Prosten Svedelius. S. A. K. Sedan Ledamoten nf Preste-Ståndet i det af E. K. M. i Nåder äskade Hemliga Utskott, Conlracts-Prosten och Ledamoten af E. K.
M:s Nordstjerne-Orden, Doctor J. M.
Svedelius med döden afgått, och till Ledamot i samma Utskott efter honom enligt verkställdt val blifvit utsedd Contracts-Prosten Magister Jacob Östberg; så få Rikets Ständer sådant hos E. K.
M. härmed i underd, anmäla; och framhärda &c» Stockholm den i5 April 18r4- N:o ' ✓ Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den lä April löij.
Preste-Ståndet den i5 — — Borgare-Ståndet den i5 — — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse rörande Riksdagens förlängande pä en månad.
Dä mängden och omfattningen af Riksdagsgöromålen, hvaribland åtskilliga af högsta vigt, omöjligen medgifva deras afslutande inom den uti Grundlagen för Riksdagen bestämda tid af 3:ne månader ifrån den dag E. K. M:s Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof blifvit till Rikets Ständer öfverlemnad, så få Rikets Ständer i öfverensstämmelse med föreskriften uti 109 §.
Regerings-Formen och 80 §. Riksdags-Ordningen, , hos E.. K.
M. härmed i underdånighet anhålla,, att Riks - a$ Expedit ions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse N.-o 16'. dagen må på en månad, räknad från den 3o innevarande April, varda förlängd.
Stockholm den i5 April 1834- N:o 16.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 April i834- Presle-Ståndet den 24 — — Borgare-Slåndet den 24 — — Bonde-Slåndet den 24 — t— Rikets Ständers underd.
Skrifvelsej angående ett tillägg uti 1J Cap. 18 §.
(Lag-Utskott.
Enär den som aflagt falskt vittnesmål, detta oaktadt, af anledning att 18 §. i 17 Cap. Rättegångs-Balken, rörande nämnde brott, icke, likasom 19 §. af samma Capitel, angående annan menedare, stadgar ärans förlust, utan lagen på förra stället endast bjuder, att ”den seni bär falskt vittnesbörd skall böta 4° daler och aldrig vara vittnesbärf’ möjligen skulle kunna göra anspråk på rättigheten alt deltaga i val, som medborgerligt förtroende utmärka, och att dervid sjelf komma under omröstning, hvartill en sådan person likväl gjort sig i högsta målto ovärdig, så, och efter öfvervägande af en hos Rikets Ständer väckt motion angående skärpning i nu gällande straffbestämmelser för falskt vittnesmål, hafva Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet å ofvanberörde förhållande, funnit att jemväl för nämnde förbrytelse ett stadgande bör meddelas, som bestämdt påbjuder förlusten af medborgerligt förtroende, destohellre, * som en dylik föreskrift instämmer med grunderne i 1734 års Lag.
Och få, på grund häraf, Rikets Ständer i underd. föreslå det tillägg till 17 Cap. 18 §. 2 mom.
Rätlegåns-Balken, att efter slutorden: ”och vare aldrig vittnesbärf måtte införas: ej heller berättigad att deltaga i val eller väljas till sådana förrättningar, som medborgerligt förtroende utmärka.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den ^4 April 1834- _______ N:o 17.
Expediliont-UtskolUls Förslag (ill und.
Skrifvelse Wto tj. sS N:o 17.
Uppläst och godkändt Iios Ridd. och Adein den ^4 Apvi! t8H Pi esle-St 'nide t den 24 — —■ Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers underd.
Skrif velse, angående ändring i bestraffningen för missgerningsmans lössläppande. (Xag-Ulskottet N:o 10.5 S. A. K. Hos Rikets
Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af Kongl. Maj :ts Nådiga Bref den 2 November 17S0, hvarigenom det, uti ig Cap, 3 § Missgernings-Balken, stadgade ansvar för vaktkarl sorn af försummelse eller vangömmo släpper fånge lös, i så målto blifvit skärpt, att denna förseelse ovilkorligen skall straffas med spö.
Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer funnit: att ifrågava» rande brott visserligen kan begås under sådana förhållanden och vara till sina påföljder för det allmänna af en så vådlig beskaffenhet, att detsamma stundom måste allvarligen bestraffas, men omständigheter kunna deremot äfven förekomma, då tillämpningen af förenämnde Kongl. Brefs föreskrift mäste ogillas af rättskänslan; att, som nu gällande ovilkorliga stadgandet af urbota ansvar fordrar, att den tilltalade i alla händelser häktas, och en längre lid. nödvändigt erfordras, innan målet hinner pröfvas, först af Under-Rätt, sedan af Öfver-Rält, om det dit fullföljes, och derefter af E. K. M., i afseende å Nåd-ansökningen, och expedition derå följa, den åklagades lidande redan härigenom kan vara alltför betydligt, för att icke förtjena att tagas i betraktande; samt slutligen alt stadgandet i 19 Cap. 3 §.
Missgernings-Balken: ”Släpper vaktkarl fånge lös af försummelse eller vangömmo, miste tjenst sin, och plikte dertill med böter, fängelse, arbete eller spö, allt sorn försummelsen eller ock den undkomnes brott är”, innefattar en tjenlig utsträckning för Domarens pröfning, samt, rätt tillämpadt, bör leda till det åsyftade ändamålet.
På dessa skäl få Rikets Ständer underdåuigst föreslå, alt Kongl. Brefvet till Hof- och Öfver-Rälter af den 2 November 17S6, angående ändring i allmänna Lagens stadgande om straff för vaktkarl, sorn af för Bih. lill R.
Prot. 1834• 10 Sami. 1 AfcL 4 Expedilions-TJtskotlcts Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 18. summelse eller vangömmo släpper fånge lös, måtte genom utfärdande
Nådig kungörelse förklaras hafva upphört att vara gällande.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 April 1834* N:o 18.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 April 1834- Presle-Slålidet den 24 — — Borgare Slåndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j rörande ett tillägg tili g Cap. ti Handels-Balken, om ansvar för den _, som förnekar veterlig skuld.
Då genom gäldenärs. förnekande af sitt namn å utgifven skuldförbindelse, jemte andra olägenheter för fordringsegareri, äfven den uppkommer, att han i sin rätt uppehälles, har hos Rikets Ständer fråga uppstått om bestraffning för ett sådant gäldenärs förfarande; och ehuru Domare vanligen hittills i mål, der ansvar blifvit yrkadt å gäldenär för det han nekat lill veterlig skuld, ansett honom förfallen till böter svarande emot halfva skuld-beloppet, och till stöd för ett sådant beslut åberopat 9 Cap. it §, eller 11 Cap. 2 § samt 12 Cap. 9 §.
HandelsBalken; likväl, och enär bestämd lag för ifråga varande fall sakrias, samt 11 §.19 Cap., hvilket handlar om ansvar å den, som fordrar veterligen betald gäld, synes vara det ställe, der ett stadgande uti förevarande ämne lämpligast kan införas; så få hos E. K. M. Rikets Ständer härmed i underd. föreslå, alt 11 §. i 9 Cap.
Ilandels-Balken måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Fordrar någon den gäld han vet gulden vara; eller nekar någon, hos Domaren eller Konungens Befallningshafvande, sin underskrift å skuldebref eiler annat fordringsbevis; böle hälften af den sålunda emot bättre vetande fordrade eller förnekade euninia, målsegandens ensak.” Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 April 1834- Expeditions-Utakollets Förslag lill und.
Skrifvelse Nio 19. 57 N:o 19.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 April i834- Presle-Slnmlet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Slåndet den 24 — — Rikets Ständers underdäniga Skrifvelse, i anledning af gjordd motioner om Lands-Fiscals-Tjcnsternes upphörande.
(Occon.» Utsk. N:o 3.) S. A. K.
Inom Bonde-Slåndet hafva serskilda motioner blifvit gjorda om Lands-Fiscals-Tjenslernes indragning, liva» vid såsom skäl hufvudsakligen blifvit anfördi: alt, då dessa Tjenstemän icke hafva någon lön, utan skola lefva af den andel i böter, som dem, i egenskap af åklagare, tillfaller, men hvilken, efter hvad Snköies-längderne upplysa, alltid skall befinnas ringa och obetydlig, så kunde häraf den slutsats dragas, att ett skonsamt öfverseende vore för Lands-Fiscalernes nödiga bergning förmon 1 i gore än fullföljden af ett åtal, som dessutom vore med besvär förenadt; samt alt derför ändamålet med dessa tjensler förfelades, under det deras utöfning menligt verkade på folkets moralitet.
Rikets Ständer få härvid i underd. andraga, alt frågan om LandsFiscals-T jens ter nes afskaff.mde redan vid flere föregående Riksdagar varit väckt, samt att Rikets Ständer jemväl vid den senast förflutna hos E. K. M. anmält deras underd. önskan, det Lands-Fiscals-befatlningarnc måtte vid innehafvarnes afgång indragas, såsom hvarken ändamålsenlige ej heller oumbärlige i och för aclorals utförande på E. K.
M:ts och Kronans vägnar, enär dertill tjenlige personer kunde utfinnas antingen bland Kronobetjeningen å hvarje ort eller andre inom Länet befintliga Tjenstemän, dem E. K.
M:ts Befallningshafvande äro i tillfälle att för sådant ändamål förordna och föreslå; och alldenstund, sedan denna tid, något icke förekommit, som föranledt en förändrad åsigt i detta ämne, utan fast hellre den meningen synes hafva gjort sig gällande, att ändamålet med ifrågavarande tjenster i betydlig mon förfelas; så få Rikets Ständer härmed hos E. K.
M. förnya deras förut gjorda underd. anhål - a® Expedidons-TJtskoltets Förslag till und.
N;o no.
Ian om Lands-Fiseals-Tjensternes upphörande, samt att utförands af åtal på Kronans vägnar måtte åt Kronobe!jeningen öfverlemna*.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 April 1834- N:o 20.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 5.4 April |834- Preste-Sl.indet den 24 — — Borgere-Slåndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers Underdåniga skrifvelse, angående väckt fråga om uppförande af en bro öf ver Dal-elfven i trakten af Gysinge Bruk. (^Oecon.-Utsk. N:o cp) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt, att, till beredande af lättnad i den genom Dal-elfven i högsta måtto försvårade communica. tionen emellan Westmanland och den så kallade Fjerdhundra-trakten samt norra orterne, en bro öfver nämnde
Elf måtte anläggas i närheten af Gysinge Bruk.
Och då Rikets Ständer anse det kunna blifva af nytta, om i trakten af Gysinge Bruk, hvarest flere större vägar löpa tillsamman, men farten öfver Elfven, som verkställes å färja, genom strömmens våldsamhet och andra orsaker ofta skall vara försvårad samt med fara förenad, en brobyggnad, medelst enskilda sammanskott, kunde till vägabringas, så få på sådan grund Rikets Ständer härmed i underd. hemställa, att, sedan tillförlitligt förslag öfver kostnaden för nämnde bro-anläggning blifvit uppgjordt, E. K. M:s vederbörande Befallningshafvande måtte anbefallas, alt från invånarne i de Församlingar, som kunna hemU den egentliga fördelen af en lättad öfverfart öfver Dal-elfven å förenämnde ställe, infordra yttranden, huruvida de gemensamt vilja bekosta uppförandet derstädes af en bro, samt besörja dess framlida underhåll.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den a4 April 1834- Expedit iöns-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse N.o sr.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 24 April i83i Preste-Ståndet den 24 — — Borgare-Slåndet den 24 —— — Bonde-Slåndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande behofvtt «/ ett sammandrag af fällande författningar angående Knecktehållet.
(Oecon.-Utsk, N:o i5.S S. A. K. DS Rikets Ständer ansett ett sammandrag af gällande Författningar, angående Knecktehållet, vara af behofvet påkalladt, så få hos E* K.
M» Rikets Ständer härmed i underd. anhålla, att i likhet med hvad för Båtsmanshillet redan eger rum, alla gällande Författningar och Stadganden , rörande Rust- och Rotehållares rättigheter och skyldigheter i afseende å Knecklejiållet, måtte serskildt för hvarje Regemente eller corps, med ledning af resultatet utaf den revision öfver dessa Författningar och Stadgande!., som blifvit åt den af E. K. M. under den 22 November i8a5 i Nåder förordnade Comité anförtrodde, ifrån trycket utgifva», för att dels, jemte den i Kongl. Resolutionen den 17 September 1723 gifna-Nådiga försäkran, vara för allmogen i hvarje landsort alt tillgå, dels ock kunna årligen ifrån Predikstolarne uppläsas, hvilket, ehuru påbjudet, ej blifvit, åtminstone i många landsorter, i Juist på dessa Författningar, sedan längre tid tillbaka, verkställdt.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den al\ April i834* N:o 22.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 April 1834- Preste-Slåndet den 24 — — Borga re-Slåndet den 24 — — Bende-Slåndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående tillägg i föreskrifterne rörande permittering af värfvadt manskap, (Oecon.-Utsk. N:o it>.) S. A. K.
Vid öfvervägande af ett, uti väckt motion framställdl förslag till 3o Expeditions-Utskottets Forslag 07/ lind.
Skrifvelse N.o 23. åstadkommande deraf, att frän värfvade Regementena permitteradt man* skap icke må sysslolöst stryka omkring på landsbyggden, hafva Rikets Ständer funnit, hurusom föreskrifter saknas i afseende å tiden för en permitlernds färd till och från den ort, dit permission erhållits; och alldenstund den permilterade deraf kan hemta anledning att uppehålla sig på vägen längre än nödigt är, samt såmedelst erhålla tillfälle ali någon lid stryka omkring i landet, utan att han egentligen anser sig derigenom öfverträda vilkoret! för den'undfångne tjenslledigbelen; alltså få Rikets Ständer, hos E. K. M. i underd. anhålla, att lill redan bifintlige stadgande!! angående permittering af värfvadt manskap må göras följande tillä88: att en permitterad bör tillryggalägga vägen till och ifrån permissions-orten, efter beräkning af två mil om dagen, utan rastedag; alt lian ej får aflägsna sig från samma väg; alt, om han under färden nödsakas, af sjukdom eller annat laga förfall, någon lid å ett ställe qvarblifva, sådant bör styrkas genom bevis, som af Preslerskapet eller Kronobeljeningen i orten påtecknas permissionspasset; alt tiden, då den permitte*- rade anländer till den bestämda orten, likaledes bör af Preslerskapet eller Kronobe!jeningen å passet antecknas; samt alt dessa föreskrifter, äfvensom de förut gifne, skola i Permissions-passet införas.
Rikets Ständer framhärda & c. Stockholm dea 24 April i834- N;o 23.
Uppläst oell godkändt lios Ridd. och Adeln den 34 April l834- Presle-Slåndet den 34 — — Borgare-Slåndet den 24 —« — Bonde-Ståndet den 34 —: — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående indragning af Vexel-Controleurs-befattningar ne.
(St.-Ulsk. N: 0 a5.) S. A. K.
Då Rikets Ständer vid flere Riksdagar ansett Vexel-ControIeurs-baställningen kunna umbäras, såsom utan all nytta för det ändamål dess benämning synes afse, och öfverflödig, lika å Stockholms och Götheborgs Börser, som i öfriga Svenska städer, enär Handlande* och Mäki»- Expeditions-Utskotta Is Forslag till tind.
N.o 2 4- 3» res egna fördel och säkerhet nog hålla hand öfver cursens rätta noterande, få, på dessa ännu fortfarande skäl, och då i fråga varande beställningar årligen medtaga 2000 R:dr af Statsmedlen, hos E. K. M. Rikets Ständer i underd. anhålla, det Vexel-Controleurs-befattningarne i Stockholm och Götheborg måtte indragas; men att, i händelse E K. M. i Nåder pröfvar dessa beställningar böra än vidare fortfara, de derföre utgående arfvoden icke må å besparingarne på andra Hufvud-Titeln anordnas.
Stockholm den 24 April 1834- N:o 24.