Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man hade likväl äfven sålunda undvikit att öka antalet af statens fordringsegare. — 71 —
Den såsom ett skäl emot antagande af den erbjudna krediten framhållna nödvändigheten att snart återbetala de derå indragna beloppen, derest icke hela eller åtminstone någon större del af lånet på fast räkning öfvertoges, gällde i ännu högre grad om det temporära lånet.
Om nemligen ett temporärt lån upptoges och den på option ställda andelen af det engelska lånet öfvergåfves, så blefve det en ovilkorlig nödvändighet att snart äter uppnegociera ett nytt amorteringslån, dels för att liqvidera det temporära, dels för att bestrida de för jernvägsbyggnaderna erforderliga, ännu återstående utgifterna, af hvilka endast de, som folio på året i 65, motsvarades af det temporära lånet, då deremot, om den erbjudna krediten antagits i förening med föreslagen förlängd optionstid samt kuponernas betalbarhet i Frankfurt och Hamburg, många sannolikheter förefunnos att det engelska lånet dock slutligen skulle blifvit till fulla beloppet öfvertaget, helst det låge i låneöfvertagarnes eget intresse, understödt af omsorgen om upprätthållande af deras egen stora »respectability», att icke utan de mest bindande skäl frånträda ett lån, hvilket de så länge vidhållit.
Om det af Schröder &
Komp. ingifna anbudet blifvit antaget, skulle Riksgäldskontoret genast vunnit till sin disposition omkring samma belopp, som genom det temporära lånet; man hade sannolikt undgått behofvet att snart återbegynna negociationer för ett nytt amorteringslån med dervid tvifvelsutan förenade drygare kostnader; man hade i stället ordnat den interimistiska affären utan att stöta dem. som under en högst kritisk tid med Sverige afslutat. det sednaste lånet; man hade undvikit att väcka eller gifva ett slags stöd ät det redan väckta misstroendet till statens kredit, hvilken icke kunde annat än förlora på upptagandet mot särdeles dryga vilkor af sådana lån, som det nu ifrågavarande; och man skulle kunnat för en gynnsammare tid upprätthålla det sednaste amorteringslånet, på hvars afslutande i England Rikets Ständer, med afseende på landets merkantila intressen, fästade så mycken vigt.
Emot de nu refererade, af Riks-arkivarien Nordström anförda skäl till föredragande af Schröder & Komp:s anbud framför Skandinaviska kredit-aktiebolagets erinrades åter af Majoren Wolffelt uti ett i samma dags protokoll intaget yttrande: att den af Schröder cfc Komp. uttalade fasta öfvertygelse om amorteringslånets snara framgång i händelse obligationskuponerna gjordes betalbara i Hamburg och Frankfurt, stöde i motsägelse mot den omständigheten, att de, det oaktadt, icke erbjudit fixt öfvertagande, på detta vilkor, af någon den minsta del af länet; att medgifvandet af optionstidens utsträckning till inemot 1865 års slut skulle bundit
Fullmäktige för en allt för lång tid och utestängt möjligheten för hvar och en annan, som tilläfventyrs kunnat vilja det, att öfvertaga ifrågavarande, nu till Fullmäktiges fria disposition varande låneåterstod eller göra något annat erbjudande, under det
Fullmäktige genom kreditens begagnande blifvit allt mer och mer beroende af Consortium. så att slutligen icke allenast den ursprungligen betingade Aufgelden Riksgälds-kontoret till godo måst efterskänkas, utan Kontoret törhända nödgats att sjelf betala en dylik; att den erfarenhet, som kunde hemtas från respektive låneöfvertagarnes räkningar öfver transaktionerna för 1858 och 1860 årensjernvägslån, gjorde det med säkerhet antagligt, det den dragning af det ena bankirhuset på det andra, som i 4, måhända 5 särskilda repriser kornrae att ske för kreditens betäckande, skulle komma att verkställas på sådant sätt, att
Riksgälds-kontoret hvarje gång förlorade på kursen, hvadan kostnaden för krediten sannolikare komme att öfver- än understiga kostnaden för det temporära lånet; att för öfrigt öfvertagarne af 1864 års amorteringslån icke, om förbättrade konjunkturer framdeles beredde dem fördel af lånets inbetalande till dess fulla belopp, skulle underlåta att derom göra framställning, äfven - 72 — om
Riksgälds-kontoret under tiden på annat håll upptagit ett temporärt lån; samt slutligen att, äfven om förbindelserna för det temporära lånet finge formen af kurserande obligationer, dessa obligationer likväl icke blefve särdeles menliga medtäflare till de äldre, med lägre ränta löpande, enär dessa sednare söktes förnämligast af börsspekulanter och kapitalister, de förra deremot vore begärliga i synnerhet för de större affärsmännen, hvilka under osäkra förhållanden ville för en kortare tid placera sina penningar.
Ofverhiggningarne den 8 December slutade, såsom redan är nämndt, dermed, att Fullmäktige, utan att till Heine eller Schröder afgifva något motförslag å deras anbud, afbröto underhandlingen med dem, men bundo sig vid det af Skandinaviska kreditaktiebolaget framställda förslag.
Till detta Fullmäktiges beslut skola Revisorerne nedan vidare återkomma; men vilja här ånyo fästa uppmärksamheten dels derpå, att kreditbolagets erbjudande, äfven med den utveckling detsamma erhöll genom de af Fullmäktiges Ordförande mundtligen meddelade upplysningar, var till sitt innehåll högst ofullständigt och obestämdt, dels derpå, att Mannheimer då icke hade annan autorisation såsom underhandlare, än sin egenskap af verkställande
Direktör i Skandinaviska kredit-aktiebolaget samt Ordförandens i samma bolag till Fullmäktiges Ordförande aflåtna telegrafiska underrättelse, att Herr Mannheimer komme att infinna sig i Stockholm i anledning af väckt fråga om en tillfällig försträckning till Riksgälds-kontoret jemte andra angelägenheter.
Af dessa omständigheter, i förening med den frihet bolaget eller Herr Mannheimer för sin del förbehållit sig under 9 dagar att kunna alldeles träda tillbaka, var det äfven en naturlig följd, att bolaget, enär det ensamt qvarstod i underhandling med Fullmäktige om medel till betäckande af 1865 års utgifter, lätteligen kunde tilltro sig att göra sådana förändringar i det redan aftalade förslaget, hvarigenom vilkoren för Riksgälds-kontoret blefvo vida mera betungande, än de, till hvilka Fullmäktige redan bundit sig; och detta, såsom nedan skall visas, just i den punkt, på hvilken Fullmäktige med rätta fästat den allra största vigten, nemligen att partialobligationer icke skulle komma att utgifvas.
Fullmäktige hade alltså att afvakta kredit-aktiebolagets svar den 17 December; men den 15 ankom ett telegram, deri bolagets verkställande Direktör, Herr Mannheimer, underrättade, att han, nödgad af storm att qvarstanna i Kiel, först sednare kunde ankomma till Stockholm, uttryckande han tillika förhoppning att hans förslag skulle vinna bifall, »då fullmakten vore i hufvudgrunderna temligen öfverensstämmande».
Den 20 December hade
Mannheimer hit anländt och tillstädeskom i det då hållna sammanträde; hvarvid Mannheimer först tillkännagaf, att det af Skandinaviska kreditaktiebolaget först gjorda erbjudande af ett temporärt lån varit grundadt på en förening af flera delegare, hvilkas anbud sedermera förändrats till följd af åtskilliga, under det underhandlingen pågick, inträffade händelser.
En följd af dessa hade varit, att det den 8 December uppställda förslag icke kunnat antagas, hvaraf kredit-aktiebolaget såg sig föranlåtet afgifva ett i vissa delar från dessa grunder afvikande anbud.
Då Revisorerne nu gå att redogöra för innehållet af detta anbud, torde det lända till både tydlighet och besparing af vidlyftighet att sammanställa sjelfva anbudet med de af Fullmäktige, vid deras genast företagna pröfning deraf, uttalade åsigter och beslut: - 73 — Skandinaviska, kredit-aktiebolagets anbud. l:o Erbjudes ett temporärt lån af 10| millioner R:dr svenskt Riksmynt eller 8 millioner Mark Homb.
B:ko, deraf bolaget öfvertager fixt 6,000,000 ml.
B;ko eller 8,000.000
R:dr och förbehåller sig att bestämma sig angående öfvertagandet af återstoden, 2,000,000 mfy — 2jj millioner R:dr, sednast den 31 Januari 1865. 2:0
Af beloppet finge Riksgälds-kontoret indraga ^ i hvarje af de 6 första månaderna af 1865 emot trassering på Hamburg, hvarje gång för hälften uti 30 dagars och återstoden i 60 dasars trattor; hvilken trassering kreditbolaget åtog sig besörja för Riksgälds-kontoret utan någon beräkning af provision och med oafkortadt godtgörande af det för vexlarne erhållna belopp, efter afdrag af mäklarecourtage; förbehållande sig dock bolaget att, efter godtfinnande och utan att vara bundet vid ofvannämnde månader, till inbetalning redan vid en eller flera tidigare terminer uppsäga hela beloppet eller någon del deraf på en gång eller efter hand, likväl ej mindre än B:ko 100,000 eller R:mt 133,333^ hvarje gång.
Alla sålunda tidigare indragna belopp skulle afräknas på nästföljande terminer 3:o
Priset för lånet utgjorde 97 procent; räntegodtgörelsen fastställdes till 6 procent och skulle beräknas från de dagar vexlarne trasserades.
Full mäktige* åsia ter och beslut. l:o Lånets föreslagna belopp lemnades utan anmärkning, såsom nära motsvarande hvad sorn ansetts erforderligt för bestridande af utgifterna under är 1865.
Deremot och med fästadt afseende å nämnde behof, ansägo sig Fullmäktige icke kunna medgifva option å någon andel utaf lånesumroan, utan förklarade att densamma borde till hela sitt belopp fixt öfvertagas 2:o
Indragningen af beloppet ansågo Fullmäktige böra verkställas genom vexlar, utställda till betalning efter endast 30 dagar; och kredit-aktiebolagets åtagande att ombesörja indragningen betraktades såsom en öppen fråga, enär deri sannolikt blott innefattades ett erbjudande, hvaraf Riksgälds-kontoret kunde efter godtfinnande sig begagna. 3:o Genom deri äskade kapitalrabatten blefve kostnaderna för lånet större än efter första anbudet.
Då hela länet komme att under en medeltid af 2* år innehafvas, utgjorde den årliga räntan derå omkring 71 procent.
För att icke genom antagandet af den begärda kapitalrabatten betaga sig möjligheten att kunna bereda en minskning af lånets dyrhet, och med afseende derå att ett yrkande om nedsättning af denna rabatt komme att inverka på de öfriga frågorna rörande detta lån, öfverenskommo
Fullmäktige att föreslå priset å detsamma till 97 Jj procent.
10 — 74 — 4:0
För de å de olika tiderna disponibla summor egde kreditbolaget undfå motsvarande belopp i partialobligationer, lydande på innehafvaren och daterade den 15 Januari 1865; skolande dess i obligationer anskaffas på Riksgälds-kontorets bekostnad efter formulär af öfverenskommen lydelse.
Dessutom förbehöll bolaget sig att, ända till lånets slutliga liqviderande, Riksgälds-kontoret nedsatte hos läneöfvertagarne en hufvudobligation. 5:o Partialobligation åtföljes af hvarje halfår, den 15 Januari och 15 Juli, betalbara kuponer å 6 procent pro anno. 6:o Lånets återbetalning sker genom Riksgälds-kontoret al pari med | den 15 Juli 1866, £ den 15 Januari 1867, ^ den 15 Juli 1867 och J den 15 Januari 1868; hvadan hela lånet måste vara fullkomligt liqvideradt inom tre år från den 15 Januari 1865.
De för lånets liqviderande och räntebetalningen erforderliga silfver- eller vexelremissor verkställas af Riksgäldskontoret på det sätt, att de inträffa i Köpenhamn eller Hamburg 14 dagar före förfallotiden. 4:o
Med afseende å det menliga inflytande utgifvandet af obligationer med så hög räntefot kunde medföra för statens kredit, och hvarigenom man äfven kunde befara att nästan all försäljning af svenska 4i-procents-obligationer blefve omöjliggjord, förklarade Fullmäktige sig helst hafva önskat att icke behöfva lemna obligationer för ifrågavarande lån.
Då detta dock numera vore en oeftergiflig fordran å långifvarnes sida, beslöto Fullmäktige att, till minskande af härutaf härflytande olägenheter och för att göra obligationernas cirkulation så liten som roöjligt, yrka, det valören å hvarje obligation måtte bestämmas till 2,000 R:dr Specie eller 6,000 mfy.
B:ko; hvarjemte
Fullmäktige ville hemställa att bestämmelsen om hufvudobligationen måtte, såsom obehöflig, bortfalla. 7:o Lånet beräknas i Silfver-species och tnfy.
B:ko, efter 9£ specier och 27 mfy. 12 Jj.
B:ko pr kölnisk mfy. fint. 8:o Inlösen af kuponer och af de till återbetalning förekommande obligationer besörjes kostnadsfritt för Riksgälds-kontoret i Köpenhamn och Hamburg på de ställen, kreditbolaget förbehåller sig att närmare uppgifva. 9.0
En emot detta lån svarande andel af 9:o
Då för det temporära lånet skulle koru1864 ars svenska jervägslåu qvarhålles ma att utgifvas obligationer och icke — 75 — af Riksgälds-kontoret tills det temporä- reverser, i enlighet med första anbu ra lånet blifvit betaldt, i mån af verk- det, ansågo Fullmäktige sig icke kunna ställda inbetalningar. antaga den uti denna punkt fordrade bestämmelse, utan borde densamma bortfalla. n 0 lO.o Afven denna punkt ansags icke kunna i kontraktet intagas, enär det stöde kreditbolaget fritt att, lika med hvar och en annan, göra anbud å de lån, som komme att för statens jernvägsbyggnader upptagas.
För öfrigt yttrade Herr Mannheimer, på framställda frågor angående några i förslaget icke uttryckta bestämmelser, att partialobligationernas belopp med afsigt icke blifvit nämndt, enär han bemödat sig atx, med kännedom om Fullmäktiges önskan härutinnan, fä det bestämdt så högt som möjligt, men att han nu endast kunde föreslå detta belopp till 500 R:dr Specie eller 1,500 B:ko; att obligationerna borde utgifvas på både svenska och tyska språket; att de för ränte- och kapitalafbetalningarne erforderliga belopp borde, i antingen specier eller vexlar, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas på derför anvisade ställen 14 dagar före förfollodagen, dock att remitterad vexel icke behöfde vara förfallen till betalning förrän å någon af de närmast föregående dagarne före hvarje sådan liqvid; samt att någon provision icke äskades för bestyret med dessa liqvider.
Efter den öfverläggning, under hvilken Fullmäktige för sin del beslöto de här ofvan oinförmälda jemkningarne i kreditbolagets förslag, delgåfvos dessa beslut muntligen åt ordföranden i kreditbolagets styrelse samt dess verkställande direktör, hvilka, efter erhållen kännedom om besluten, förklarade, att framställning redan blifvit på telegrafväg gjord om optionens bortfallande och vexlarnes utställande på endast 30 dagar; att en nedsättning i priset på lånet vore så mycket mindre möjlig, som redan gjorda bemödanden derom misslyckats, och att långifvarne troligen icke skulle medgifva obligationernas ställande på det af Fullmäktige önskade belopp, hvilket så betydligt öfversteg det, som långifvarne hittills ansett sig kunna framställa; viljande dock ombuden i afseende på dessa frågor ytterligare telegrafera.
Hvad som blifvit föreslaget angående lånets indragning genom kreditbolaget vore endast att betrakta såsom ett medgifvande; och bestämmelsen angående bibehållandet af en del utaf jerr.vägsobligationerna hade man föreställt sig vara till Riksgälds-kontorets fördel; men om densamma icke så ansåges, ville ombuden hemställa om dess bortfallande.
Slutligen förklarades, att svar å anbudet borde meddelas långifvarne sednast den 22 December.
Sedan Fullmäktige derefter öfverlagt i ärendet, beslöts att medgifva nedsättning af partialobligationernas belopp till 1,666^ R:dr Silfver-species eller 5,000 »$B:ko;och, jemte det att motförslag afgafs af det innehåll, som här ofvan är intaget, med iakttagande af den sednast beslutade jemkningen beträffande partialobligationernas valör, öfverenskoms, att Fullmäktige skulle sammanträda följande dag, den 21 December, på eftermiddagen för att emottaga det å motförslaget förväntade svaret. 10:o Kreditbolaget förbehöll sig tillfälle att göra anbud å lån för svenska statens jernvägsbyggnader förrän negociation derom vidare afslutades. — 76 —
Detta svar erhölls likväl icke då, emedan, efter hvad Herr Mannheimer tillkäunagaf, sådant ingått endast från de i Köpenhamn varande delegarne; och upprepade Herr Mannheimer, att Fullmäktiges definitiva svar å läneanbudet borde sednast följande dags afton låneerbjudarne meddelas, emedan deras anbud icke vore under längre tid för dem bindande.
Den 22 December meddelade Herr Mannheimer skriftligen, att kreditbolaget vore i tillfälle att göra vissa ändringar i sitt den 20:de
December framställda låneanbud, samt erbjöd sig l:o) alternativt, antingen att till 97 procent fixt öfvertaga hela beloppet 8,000,000 m$ B:ko
2:o) att obligationerna indelades i 2 serier, deraf halfva beloppet å 1,500 m#.
— 500 specier och andra hälften å 3,000
På detta ställe torde böra omförmälas: att Fullmäktige, som, efter deras beslut den 8 December om afböjaude af underhandling med Schröder &
Komp. angående den då erbjudna krediten, i den härom Heinemann meddelade underrättelse tillika tillkännagifvit, att Fullmäktige lifligt önskade och hoppades fortsättning af det med Schröder &
Komp. afslutade jernvägslånet samt med nöje mottoge framställningar eller förslag i sådan syftning, den 15 December från Consortii ombud härstädes mottagit en anhållan att, då det den 8 December meddelade svaret icke innehöll något beträffande Consortii proposition om kuponernas betalbargörande i Hamburg och Frankfurt, hvilket dock utgjorde basis för de förslag
Consortium ämnade afgifva, Fullmäktiges yttrande härom måtte erhållas; att Fullmäktige i anledning häraf förklarat det, i händelse framdeles öfverenskommelse på ett eller annat sätt blefve träffad om fortsättning af ifrågavarande lån, hinder icke mötte för bifall å Fullmäktiges sida till nyssberörde förändring; att detta svar expedierats den 20 December; samt att, genom det i 3:dje punkten af Skandinaviska kreditbolagets sist omförmälda lånevilkor intagna, alldeles nya förbehåll, fortsättningen af nyssberörde underhandling med Consortium synes hafva blifvit omöjliggjord.
Efter förnyade öfverläggningar, hvarunder skälen för och emot ytterligare skärskådades, förklarade slutligen Fullmäktige sig vilja antaga det fasta anbudet å hela lånet mot ett pris af 97 procent och detsammas indragning genom 30 dagars vexlar, hvarvid dock den önskan skulle framställas, att ett belopp, motsvarande minst 2,000,000 R:dr, måtte varda under Januari månad inbetaldt.
Beträffande det sednast uppställda förbehållet angående den återstående andelen af 1864 års jernvägs-amorteringslån, yttrade — 77 Fullmäktige sig af flere skäl hellre vilja antaga hvad som förut fordrats, att nemligen en mot det temporära länet svarande andel af jernvägslänet qvarhölles; men sedan Mannheimer besvarat Fullmäktiges fråga, huruvida valet mellan de 2:ne ifrågavarande bestämmelserna stöde Fullmäktige öppet, med ett tillkännagifvande att han ieke kunde på andra än de sist framställda vilkoren afsluta lånet, beslöto Fullmäktige, »af fruktan att länet eljest kunde falla», äfven antaga detta vilkor, under yttrande af deras önskan att få detsamma på ofvan nämndt sätt utbytt.
Innan dessa beslut af Fullmäktige slutligen fattats, hade de ledamöter, hvilka deri icke instämde, ånyo fästat uppmärksamheten pä de skäl, som talade emot ett ingående på de uppställda fordringarne.
Dessa vore i det hela ännu ofördelaktigare än de förut framställda och några af dem oantagliga; förbudet mot utsläppande i marknaden af några ytterligare engelska obligationer strede emot Fullmäktiges kontrahenterna af amorterinsslånet gifna förklarande att med dem vilja underhandla; utgifvandet af obligationer på så låga valörer, som fordrats och med en så hög ränta, skulle i utlandet betraktas såsom bevis på financiel förlägenhet och skadligt inverka på afyttrandet af andra, med lägre ränta löpande svenska obligationer; omständigheterna vore ingalunda sä tvingande, att man borde underkasta sig dessa betungande vilkor, helst den största sannolikhet funnes att den af Consortium förut erbjudna krediten ännu stöde öppen till begagnande genast, om förfrågan derom gjordes.
Dessa skäl utvecklades ännu ytterligare i en af Riksarkivarien Nordström afgifven reservation, deri han tillika anmärkte det obetänkta uti att kategoriskt förkasta öfvertagarnes af det engelska lånet anbud af en tillfällig kredit och genast binda sig vid kreditbolagets låneanbud, innan detta ens ännu låg fullständigt ut\eckladt, hvilket ock haft till följd att man nödsakats ingå på de nya och ökade fordringar, sorn efter hvarandra framkommit.
Efter det att, med afseende pä fördelningen i jemna qvoter å obligationsbeloppen, lånesumman blifvit förändrad frän 8 millioner till 8,100,000 /«$ Hamb.
B:ko samt förslag till lånekontrakt i enlighet med de aftalade vilkoren blifvit den 23 December uppsatt och af Fullmäktige granskadt, öfversän.des ett exemplar deraf till Skandinaviska kredit-aktiebolaget; och biet', efter några sedermera vidtagna smärre förändringar och tillägg — hufvudsakligen rörande tiden och sättet för obligationernas tillhandahållande, de särskilda obligations-seriernas närmare angifvande jemte en af serie-indelningarne föranledd mindre förändring i obligationernas antal, samt prescriptionstid för betalning af förfallna obligationer och kuponer — detta kontrakt vederbörligen undertecknadt å Skandinaviska kredit-aktiebolagets vägnar samt den 19 Januari 1865 af Fullmäktige underskrifvet, så lydande: »Lånekontrakt, afslutadt mellan Rikets Ständers Riksgälds-kontor och Skandinaviska kredit-aktiebolaget i Göteborg.
På grund af Rikets sednast församlade Ständers för Riksgälds-kontoret utfärdade reglemente, upptages af nämnde Kontor, å Rikets Ständers vägnar, utaf Skandinaviska kredit-aktiebolaget i Göteborg ett temporärt statslån å Atta millioner etthundra tusen Mark Hamburger Banko, eller
Två millioner sjuhundra tusen riksdaler Silfver-specie, motsvarande 10,800,000 riksdaler Riksmynt. — 78 - § 2.
Utaf detta lån eger Riksgälds-kontoret att, på sätt här nedan närmare bestämmes, genom vexeltrassering indraga: i medlet af Januari 18115 Banko Mark 1,500,000 eller R:dr R:mt 2,000,000 » af Februari » » » 800,000 » » 1,066,666§ » af Mars » » » 700,000 » » 963,633 \ » af April » » » 700,000 » » 933,333 | » af Maj » » » 700,000 » » 933,333 \ » af Juni » » » 700,000 » » 933,333 J » af Juli » » » 700,000 » » 933,333 £ » af Augusti » » » 700,000 » » 933,333 J » af September » » » 700,000 » » 933,333 J samt i medlet af Oktober » » » 900,000 » » 1,200,000 Summa Banko Mark 8,100,000 eller R:dr R:mt 10,800,000.
Nu uppgifna summors indragning verkställes genom Riksgälds-kontorets utfärdade vexiar, som förfalla till betalning 30 dagar efter hvar och en af här utsatte terminer, och således den 15 Februari 1865, den 15 Mars » den 15 April » den 15 Maj » den 15 Juni » den 15 Juli » den 15 Augusti » den 15 September » den 15 Oktober » och den 15 November »
Dessa vexiar utställas på Bank eller Bankirhus i Hamburg, hvilka af kredit-aktiebolaget före ofvannämnde terminers början uppgifvas för Riksgälds-kontoret.
Dock är det kredit-aktiebolaget obetaget att, utan hinder af de nu bestämda terminerna för lånemedlens indragning, till inbetalning på samma sätt i bref eller per telegraf uppsäga hela det återstående lånebeloppet eller större eller mindre del deraf, under förbehåll likväl, att hvarje sådan särskild uppsägning icke far afse mindre belopp än 160,000 Mark Hamburger Banko eller 133,3331 R:dr R:mt.
Vid dylika uppsägningar kommer förfallotiden för deraf föranledda vexeltrassei ingar att beräknas frän den dag, då uppsägningen skett.
Sålunda tidigare än de bestämda terminerna skeende indragningar afräknas på näst derefter följande indragningsterminer.
Vid alla inbetalningar å lånet afdragas eller innehållas såsom långifvarne förbehållen provision tre procent af det förfallna inbetalningsbeloppet; och erlägges således den kontraherade lånesumman med nittiosju procent af densammas förskrifna kapitalbelopp. — 79 — § 4.
A de tider, då Riksgälds-kontoret, i enlighet med förestående bestämmelser, är berättigadt att verkställa trasseringar af särskilda belopp utaf länet, tillhandahållas långifvarne Riksgälds-kontorets räntebärande och pa innehafvare!! ställda li-procents-obligationer ä motsvarande belopp; hvarvid dock, i afseende pa tillhandahållandet af obligationerna för den första låneandelen, tidsbestämmelsen i § 7 kommer att tillämpas.
Alla dessa obligationer dateras den 14 Januari 1865 och skola till sin lydelse öfverensstämma med ömsesidigt godkändt, härvid bilagdt formulär. § 5.
Obligationerna för ifrågavarande lan utfärdas dels å Ett tusen riksdaler Silfverspecie eller Tre tusen Mark Hamburger Banko och dels å Femhundra riksdaler Silfverspecife eller Ett tusen femhundra Mark Hamburger