Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
25 icke finge öfverstiga import-tullen för samma råämne; samt att, då tillräcklig tillgång funnes på råämnet inom landet, drawbaek bor- * de försvinna; och kunde härigenom den äfventyrliga och för den bättre känslan vidriga edgången upphöra; alt den grundsattsen syntes mindre rigtig, att det praemium, som af tullmedlen beviljas för åtskilliga inom Riket tillverkade fabricat, endast i det fall medgilves, alt varuarliklarna äro tillverkade af utländskt råämne och alt olämpligheten af detta stadgande visade sig tydligast i afseende på den antydda, uti 2 mom. föreskrifna, edgång vid export af lobaksfabrikat samt af linne- och ylle-väfnader, hvilken edgång syntes vara både onödig och äfventyrlig; samt slutligen att den al Utskottet föreslagna drawbaek å socker vore för iåg och borde höjas åtminstone till 3 sk. 8 r:st. per Skålpund; hvaremot hos Borgare-Ståndet blifvit yrkadt, att den af Utskottet gjorda förhöjning i nu gällande drawbaek å socker icke borde bifallas, utan restitutions-beloppet nedsättas till den erlagda tullen, enär dels socker-importen med få undantag skedde från produetionsorten, hvarvid åtnjöts 20 proc. lindring, dels vid raffinering af rått socker erhölles 75 å 78 proc. raffinerad t samt 32 ä 36 proc. sirap, eller omkring 10 proc:s öfvervigt, hvarjemte erinrats, att då den af Utskottet föreslagna förhöjning stöde i sammanhang med den högre införselslull, som för de ifrågavarande artiklarna blifvit tillstyrkt, men förslaget i denna sednare del icke vunnit Ståndets bifall, deraf vore en följd, att del ej eller i den förut nämnda kunde godkännas, samt alt, då äfven andra förändringar blifvit föreslagne, en återremiss lämpligast borde vidtagas.
Såsom ledning för omdömet i detta afseende, synes kännedom om hvad Riks-Stånden beslutat angående tullen å råämnena till de nu omförmälte fabricaten vara af nöden; och får Utskottet för sådant ändamål dels erinra om hvad här ofvan blifvit meddeladt rörande artikeln ull, dels upplysa, beträffande socker, hvarå Utskottet för ”mascovad, eller brunt och gult, ordinärt terres- och ”teles- samt hvitt puder-socker” föreslagit förhöjning från 2 sk. 6 r:st. till 3 sk. införselstull Skålpundet, alt Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Bonde-Stånden godkänt detta Utskottets förslag, men Borgare-Ståndet bibehållit 1841 års taxa; samt i afseende å Tobak, att nuvarande införselslull å Blad, 6 sk.
Skålpundet, bliftill R.
Trot 1845- 5 Sand., 1 Afd. 12 Haft. 4 2Ö BeviUningt-TJtsliOtt ts Utlåtande, N.o a6. vit bibehållen af Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden, men att Presle-Ståndet deremot godkänt Ulskoitets hemställan om införselstullens höjande till 8 sk. skålpundet, samt att den af Utskottet i nuvarande inföiselsafgift föreslagna förhöjning å Stjelkar från 2 till 4 sk. skålpundet blifvit af samtlige Riksstånden godkänd; och som, enligt hvad sålanda blifvit utredt, Riksstånden för de ifrågavarande råämnena, med undantag endast af tobaksstjelk, i allmänhet fattat högst skiljaktiga beslut, hvilka icke förr än genom det förslag till sam man jemkning deraf, som framdeles kommer alt af Utskottet aflåtas, kunna bringas till öfverensstämmelse, men frågan, om och till hvad belopp drawback bör ega rum, enligt sin natur beror på beloppet af den tull, som för råäinet erlägges, har Utskottet, som följaktligen anser hinder mota att förr, än sagde tull blifvit definitivt bestämd, kunna afgöra den förvarande frågan om drawback, trott sig böra hemställa, att, med uppskjutande för närvarande af allt yttrande i anledning af återremisserna utaf 18 §, få framdeles, sedan omförmäldt hinder upphört, afgifva nödigt utlåtande i ämnet. § 25.
Borgare-Ståndet har återremitterat 25 §, i afseende hvarå Ut skottet föreslagit, att, med bibehållande af paragrafens nuvarande lydelse i öfrigt, början af 2 mom. derstädes, i hvilket föreskrifves, att besigtning å strandadt gods skall förrättas af Kronofogden i orten eller annan behörig kronobetjent, biträdd af 2:ne sakkunnige och ojäfvige män, måtte, komma att lyda sålunda: '"2:o alt för ”detta ändamål laga besigtning å godset, så fort ske kan, bör anställas, då strandningen skett inom stads område af Magistratsperson, och i annat fall af Kronofogden i orten eller annan be”horig Kronobetjent, med biträde af tvänne sakkunnige ojäfvi’*ge män,”
De anmärkningar, som härvid blifvit framställde äro: att billigheten fordrade, hvad äfven med godsegares och assuradörers fördel vöre mest öfverensstämmande, att vederbörande egde att, utan afseende på hvar strandningen timat, tillkalla Magistratspersoner att verkställa besigtningen med tillkallade värderingsman från städerna, hvilka vanligen voro i besittning af härtill erforderliga insigler; hvarföre förhållandena i detta afseende borde Bevillniu^s-Vtskotlets Utlåiandej N.o 26. 27 återföras till hvad de voro före år 1841 och, på sätt förut i motion blifvit yrkadt, mom. innehålla, att besigtningen borde "anställas af Magistratsperson, eller Kronofogde i orten, eller annan ”Kronobetjent &c”; samt att, då Kronobetjeningen, serdeles Kronofogdarne, tidtals äro af vissa tjensteåligganden, såsom uppbördsstämmor, bevillningstaxeringar, m, na., så träget sysselsatte, att de sakna ledighet till utförande af sådana serskilda göromål, som de i fråga va lande, det borde stå vederbörande fritt alt, efter omständigheterna och oberoende af slrandningsstället, till besigtnings anställande tillkalla antingen Magistratsperson eller Kronofogde, och i >ådant afseende här stadgas, att den borde ''anställas af Magistratsperson från närmaste stad, Kronofogden i orten eller annan ”behörig Kronobetjent, med biträde af &c”; hvarjemte blifvit yrkad l, alt, då i början af denna paragraf förekom ine, att "för gods, ”'sorn under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej nå”gon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill detsamma disponera”, men det vore likgiltigt, hvarigenom skadan skett, redactionen borde blifva: 'för gods, som finnes hafva tagit skarda &c.”
Som emedlertid de tre öfrige Riks-Slånden godkänt den af Utskottet för denna paragraf föreslagna lydelse, och de ofvanberörde dervid gjorda anmärkningarna, enligt Utskottets åsigt, afse sådana frågor, att de, genom tre Sands beslut, äro att anse såsom afgjorda, har Utskottet trott den beslutade återremissen icke från dess sida kunna föranleda annan åtgärd än att detta förhållande hos Rikets Ständer anmäla.
I afseende å den uti 30 § medgifna lindring i tull- samt handels- och sjöfarls-afgifter, hade Utskottet, med hemtad anledning af och i närmaste öfverensstämmelse med hvad uti inkommen motion blifvit anfördt och hemstäldt, föreslagit Rikets Ständer att öfverlemna åt Kongl. Maj;t alt, efter godtfinnande, partielt minska eller helt och hållet indraga denna tull-lindring, om den Svenska handelns och sjöfartens intressen sådant skulle påkalla; men ansett, att någon föreskrift härom icke, på sätt motionären yrkat, lämpligen kunde i den ifrågavarande paragrafen inflyta, utan hemställt, att framställningen i denna del måtte lemnäs utan afseende.
Ridderskapet och Adeln har återremitterat paragrafen efter *8 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N-o 16. det att anmärkning blifvit framställd om uteslutande af det utländska ordet ”partiell”, samt om utbyte af orden ”om den Svenika handelns och sjöfartens intressen sådant skulle påkalla”, emot dessa ”när Kongl. Maj;t kan anse öfvervägande skäl till dylik ”förändring förefinnas”.
Utskottet, som i de anmärkta delarne bibehållit de af motionären sjelf begagnade uttryck, medger visserligen, att, utan ändring i meningen, det ena nemligen partiell, hvarmed Utskottet förstår ”till någon del”, kunde utgå, och det andra utbytas emot hvad i stället blifvit föreslaget; men som de tre andra Riks-Stånden godkänt Utskottets ifrågavarande framställning och de gjorda anmärkningarne, såsom icke åsyftande sådan ändring, som kan hafva inverkan på tullbevillningens belopp, äro af beskaffenhet, att i de dermed afsedda frågor tre Stånds beslut ulgöra Rikets Ständers, anser Ulskoltet sig endast böra sådant anmäla.
Slutligen har Utskottet trott sig böra i ett sammanhang med detta utlåtande, till behandling upptaga tvänne af Utskottets Betänkande, angående lullbevillningen, föranledda motioner, af Herr Friherre Palmstjerna, Carl Otto, och af Herr Schartau, Fr., derom, att i den underdåniga skrifvelse, hvarigenom Rikets Ständer komma att till Kongl.'
Maj:t öfverlemna sitt förslag i detta ämne, Rikets Ständer måtte, på sätt vid förra Riksdagen egde rum, underdånigst hemställa: alt på det Kongl. Maj:t må kunna, i afseende på utländska magter, bereda en lör Svenska handeln fördelagtig reciprocitet, Kongl.
Maj:t täcktes vidtaga alla de malt och steg, som för vinnande af ett sådant ändamål med landets bästa äro förenliga, samt till befrämjande deraf nedsätta den i tulltaxan utsatta tull; och har Utskottet ansett sig böra lill detta uti omförmäldte 2:ne motioner framställda enahanda förslag tillstyrka Rikets Ständers bifall.
STOCKHOLM, ecicsteinska. isoktuyckeiuet, 1845. Bevillnings-Utskottets Memorial} N.-o 27.
1 N:o 27.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 26 Febr., kl. 8 f. m.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande Betänkandet, N:o iy, angående Curhus-afgiftens fortfarande.
Genom ankomne Protocolls-Utdrag, från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af den 22 Januari och ig dennes; från Högv.
Preste-Slåndet af den 3o Decemher sistlidnc, år och den ig dennes; från Vällofl. Borgare-Ståndet af den 4 Januari celi ig dennes, samt från Hederv.
Bonde-Ståndet af den 11 Januari och i5 innevarande månad, har Bevillnings-Utskotlet erhållit underrättelse om Riks-Ståndens beslut, i anledning af så val Utskottets Betänkande, N:o 17, angående Curhus-afgiflens fortfarande, som Utlåtandet N:o 24, rörande de emot nyssnämnde Betänkande gjorda anmärkningar; och då Utskottet, i följd häraf, nu skolat afgifva förslag, dels till sammanjemkning af de skiljaktiga besluten, eller ock lill den voterings-proposition, i,fråga om afgiftens belopp, hvaröfver omröstning i Förstäikt Stats-Utskott torde komma att ega rum, får Utskottet jemväl anmäla, att, hvad Utskottet i öfriga delar föreslagit, vunnit samtlige Riks-Ståndens bifall.
Utskottets förslag, pag. 6, i Betänkandet N:o 17, att, till veneriska smittans hämmande och botande, fortfarande må, till och med det år, då nästa Riksdag slutas, årligen utgöras af hvarje mantalsskrifven person en Curhus-afgift, inom alla delar af Riket, utom Stockholms
Fem och minst En skilling Banco, är, jemte öfrige dervid föreslagne bestämmelser, utan förändring bifallet af Bergare- och Bonde-Stånden; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet beslutat den förändring, ”att maximum af nämnde afgift må, inom de Lazaretts- och Curhus-distrid, der Lazarettets celi Curhusets bestånd det oundgängligen fordrar, kunna höjas till Sex skilling.” Såvida Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, hvilkas beslut sålunda endast skilja sig från de öfrige Riks-Ståndens, i afseende på Curhusafgiftens maximi-belopp, icke skulle vilja förena sig uti Med-Slåndens beslut, lärer votering böra anställas öfver följande Proposition: B/A. till R.
Prot. 1845. 5 Sami., 1 A fel., i3 Höft. 3 Bevillnings-Ucskottets Memorial, N:o 28.
Den, som bifaller Utskottets, af Borgare- och Bonde-Stånden godkända, förslag, att, till veneriska smittans hämmande och botande, fortfarande må, till och med det år, då nästa Riksdag slutas, årligen och på sätt i Utskottets Betänkande, N:o 17, pag. 6, omfönnäles, utgöras, at hvarje mantalsskrifven person en Curhus-afgift, inom alla delar af Riket, utom Stockholms Stad, med högst Fern och minst E>i skilling banco, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar:
Vinner Nej, må, enligt Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndetsbeslut, med iagttaganle i öfrigt af förenämnde föreskrifter, maximum af nämnde afgift, inom de Lazaretts- och Curhus-District, fler Lazarettets och Curhusets bestånd det oundgängligen fordrar, kunna höjas till Sex skilling.
Vidkommande den af Utskottet, pag. 7, i Betänkandet N:o 17, föreslagna förändrade lydelsen af a:dra punkten uti Kongl. Kungörelsen den 7 Juli 184r, har Preste-Ständet beslutat den förändring, att de i samma punkt förekommande ord: i och för svårare skador och sådane sjukdomvti/lfälltn, sorn fordra chirurgisk behandling,’' borde ur förslaget uteslutas; men som de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallit betänkandet i denna punkt, så lärer dervid få förblifva.
Stockholm den a5 Februari i845.
Ank. till Ejcp.-Uuk. d. 26 Febr., kl. 8 f. ra.
Memorial, i anledning af Högv.
Pr este-Ståndets beslut, rörande Utlåtandet, N:o 22, angående erhållen återremiss i vissa delar af Memorialet, N:o 2,1, med förslag till sumrnanjemkning af Riks-Ständens olika beslut, i afseende på grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf.
Genom Protocolls-Utdrag af den rg dennes, bar Högv.
Preste-Ståndet gifvit Utskottet tillkänna, att de i ofvannämnda Utlåtande, N:o 22, förekommande voterings-propositioner blifvit af Ståndet godkände, med den Bevillnings-Utskotlets Memorial, N.o 28. anmärkning allena i afseende på den 2irsla, alt iVey-propositionen ejer borde erhålla följande lydelse: ”Vinner Nej, kommer Contra-propositionen att innefatta Borgare-Ståndets beslut, att ordet: rättmätiga, må utbytas mot ordet rätta.” Utskottet får i anledning häraf vördsamt meddela, att, vid förefallande voteringar till utrönande af Contra propositioner, sådant vanligen utmärkes så väl uti Ja- som iVey-propositionen; men då, ehuru, i afseende på ifrågavarande proposition, detta icke blifvit iagttaget, härvid likväl förekommer, att ingressen till Ja-propositionen antyder voteringens ändamål, och att, näst efter iVéy-propositionen, förekomma orden: ”för votering i hufvudsaken, ” samt de 3:ne öfrige Riks-Stånden utan anmärkning godkänt alla voterings-propositionerne uti berörde utlåtande, anser Utskottet PresleStåndets beslut icke föranleda till någon åtgärd.
Stockholm den a5 Februari 1840.
Bevillning s-Utskottets Utlåtande, N.-o 29. 1 Ank. till Exp. Utsk. den 4 Mars, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet, JV:o i3, angående stämplade pappers-afgiften.
Vid behandlingen af Utskottets nämnde betänkande hafva Riks-Stånden, enligt utdrag af deras protocoll, hvilka den ii innevarande månad fullständigt kommit Utskottet tillhanda, afgjort några, men, på grund af framställde anmärkningar, lill Utskottet återremitterat andra delar af Utskottets förslag och nu gällande Kongl. Författning i ämnet; och åligger det alltså Utskottet att i första rummet afgifva de yttranden, hvartill samma anmärkningar föranleda; hvarvid Utskottet ansett sig böra följa den i omförmälde betänkande iagttagne ordning, och sålunda under de §§ i gällande Författning, hvarå anmärknifigarne hafva afseende, sammanföra och besvara desamma, nemligen: 2 och 3 §§.
Preste-Ständet samt Päll afl. Borgare-Ståndet, hvarifrån Utskottets förslag härutinnan återremitterats, har blifvit anmärkt: att den af Utskottet antagne princip, enligt hvilken biläggnings-chartor nästan uteslutande skulle komma att begagnas, vore origlig, enär säkraste controllen mot missbruk vid chartering låge deri, att handlingar, hvarför stämplad pappers-afgift eger rum, skrifvas på sjelfva chartan; att s. k. skrifningschartor af detta skäl borde icke allenast bibehållas, enligt några ledamöters förslag, till och med io R:dr, och enligt andras mening till alla i nu gällande författning bestämda valörer, utan ock tillhandahållas å de flere belopp, som kunde för ändamålet finnas erforderlige, hvarom Rikets Ständer måtte till Kongl.
Majit aflåta underdånig skrifvelse; att åtminstone Hof-Rätternes och Collegiernes utgående expeditioner borde, såsom hittills egt rum, skrifvas å stärnpladt papper, emedan nödig controll olver behörig chartering å samma expeditioner i annat fall icke Bih. till R.
Trot. 1845, 5 Sami. 1 J/d. 14 Hå/t. 1 2 Bevillnings-Utskottets Utlalancle, N.-o 29. skulle kunna utöfvas och att stämpladt papper till hela ark å 12 sk. för detta ändamål vore behöfligt; alt stämpeln å skrif chartor lämpligare borde anbringas på längden af pappersarket i det hörn, som med vanligt expeditions-sätt utgör marginal, hvarigenom den nu inträffande sammanträngning af de 24 rader, som böra finnas å hvarje sida, kunde undvikas; alt, enär 1 vsningssedlar till äktenskap för Gesäller skola beläggas med 20 sk. Charta Sigillala, biläggningscbartor till denna valör äfven borde antagas; alt stadgandet i 2 §. af nu gällande Förordning: ”att i alla städer, der vexelslut göras, böra finnas fyra stämplar af mindre storlek, för att, efter behörigt tillstånd, användas till stämpling af de handlandes vexelblanketter,” icke bordt uteslutas, och förmenades, att Utskottet förbisett, att remisser för laster kunna göras, då vexlar böra i bast expedieras, dervid, då vexlar vanligen å Stockholms och Götheborgs Börser presenterades färdigskrifna, någon chartering icke skulle kunna medhinnas, om icke, hädanefter som hittills, del blefve tillåtet att å vederbörande Lands-Canzdier erhålla stämplade blanketter; att en förbättrad redaction af 2 §. borde åvägabringas, dels emedan af det förhållande, att chartor å hela ark omtalas i motsatts af chartor till biläggning, möjligen kunde dragas den slutsats, att hela ark icke finge användas till biläggning, dels ock till undvikande af den pleonasm, som nu förekomma i usta mom. af §:n, hvilken derföre borde börja sålunda:
Stämpladt papper tid begagnande sä väl för skrifning, sorn handlingars biläggning etc.; — och att redaclionen af 3 §. 1 inom., sådan den blifvit af Utskottet föreslagen, måtte förtydligas, så att part icke må anses oberättigad alt tili ingifvande handlingar begagna äfven charta å helt ark; hvarförutan Herr Rosenblad, Bernhard, efter det Utskottets betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln återremitteradt, uti ett inom nämnde Riks-Slånd afgifvet och till Utskottet öfverlemnadt yttrande, i afseende å controllen å Chartae-SigillatEe-medlens ingående till staten, bland annat, föreslagit, alt biläggnings-chartor, sorn nu utställas å 3o serskilda valörer, borde inskränkas till 8 eller högst 10; hvarigenom man åtminstone livart 3:dje år kunde utbyta alla gamla förråder af stämpladt papper mot nytt med nya årtal i papperet, hvilket, utom de flera fördelar, som i afseende å controllen måste vinnas genom befintligheten af årtal i papperet, äfven skulle gifva stor säkerhet mot åsamkande af balancer hos försäljningsmännen.
Bonde-Ständet har Utskottets förslag i afseende å 2 §. blifvit godkändt, men deremot 3 §. 1 mom. nu gällande Förordning oförändrad bibehållen.
Bcvil/nings-TJiskollcls Utlåtande, N.-o 29.
3 Då Utskottet, af de skäl. sorn här nedan i afseende å controllen öfver stämplade pappers-afgiftens behöriga erläggande, vidare skola utvecklas, ansett sig böra afstyrka så väl det förslag, som afser, att alla handlingar borde, för att ega gällande kraft, skrifvas å stamphult papper, sorn ock den controll, hvilken ansetts kunna vinnas derigenom, att hvarje handling skulle vara försedd med stämpladt papper af samma årtal, sorn sjelfva handlingen, samt det vid sådant förhållande skulle, å ena sidan, leda till ändamålslös kostnad att bibehålla alla de skrif-chaitae valörer, hvilka i nu gällande Förordning äro antagne, och, å den andra, medföra stora olägenheter att, på sätt Herr Rosenblad föreslagit, inskränka biläggnings-chartornes valörer till ringare antal, än nu befintlige, hvilka dock för chartering af lysningssedlar till Gesällers äktenskap, icke torde behöfva förökas, enär en charlas-afgift af 20 sk. kan genom begagnande af två mindre chartor erläggas, får Utskottet, som grundat sitt i betänkandet angående förevarande §.
§. framställde förslag på Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 19 Augusti nästlidet år. men angående företrädet af skrif-charlors begagnande för Hof-Rätternas och Collegiernas utgående expeditioner funnit sig icke kunna annat än godkänna derom gjorde anmärkningars riktighet, vördsamt hemställa, alt stämpladt papper till hela ark äfven å 8 och 12 skillingars valör må finnas alt tillgå, men att öfrige här ofvan omförmälde anmärkningar, angående nya eller förändrade chartae-valöi er, måtte lemnäs utan afseende.
Hvad vidare angår anmärkningen, att stämpeln å Skrif chartor borde anbringas å längden af pappersarket, så och då, utom det att, vid betrak tande af de nya Skrif-chartornas beskaffenhet, stämpeln, der den nu finnes anbragt, icke synes kunna medföra någon olägenhet, Utskottet är öfvertygadt, att, sedan erfarenheten vuat behof af någon förändring härutinnan, Kongl.
Majit lärer täckas derom i Nåder förordna, anser Utsk Itet berörde anmärkning icke böra lill någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Beträffande vidare anmärkningen emot Utskottets förslag, alt ur 2:dra §. utesluta stadgandet angående stämplar till vexelblankelter, så enär, enligt högstberörde Nådiga Kungörelse, den hittills åtskilliga handelshus medgifna rättighet att erhålla extra stämpling af deras vexlar, med innevarande års början upphört, och ifrågavarande stadgande följaktligen icke vidare kan 4 Bevillnings-Utskottets Utlåtande > N:o 29. blifva tillämpligt, samt 7 § 7 mom. gällande Författning dessutom föreskrifver, huru utländska vexlar skola charteras, anser Utskottet sig sakna anledning frånträda sitt härutinnan afgifna förslag.
Slutligen och då, hvad angår redactionen af 2 den deraf befarade tvetydighet, som skulle skrif-chartor icke få till biläggning begagnas, förfaller, till följd deraf, att stadgandet i 3 §. 2 morn., som uttryckligen medgifver en sådan rättighet, blifvit oförändradt bibehållet, samt den, till undvikande af pleonasm i början af 2 §. föreslagne redactions-förändring, efter Utskottets tanka, icke kan lemnäs företräde framför den redaetion, som i både nu gällande och äldre forfattningar är antagen, får Utskottet, lemnande dessa anmärkningar utan vidare afseende, vördsamt föreslå, att 2 §. må erhålla följande lydelse:
Stämpladt papper, till så väl hela ark som biläggningschartor, skall vara att tillgå på följande värden, till hela ark: tre, fyra, sex, åtta. och tolf skillirigar, samt till biläggnings-chartoi*: 3, 5, 6, 8, g, 12, 16, 18, 24, 28, 3a och 36 skill ingar, samt 1, 1ii, if, 2, 3, 4> 5, 6, 8, 10, 12, 20, 23, 33}, 5o och roo Rdr; och dessutom vexelblanketter af sådane valörer, sorn i 7 §. 7 momentet stadgas.
Då, på sätt här ofvan blifvit yttradt, Utskottet anser Hof-Rätternas och Collegiernas utgående expeditioner böra skrifvas å stämpladt papper, och den af Utskottet i betänkandet N:o i3 föreslagne förändrade redaetion af 3, §. 1 morn., till följd deraf icke vidare är lämplig, får, med frånträdande af detta förslag och med förbigående af de emot redactionen i detsamma gjorde anmärkningar, Utskottet tillstyrka, att 3 §.
1 morn. nu gällande Författning må oförändrad bibehållas.
I sammanhang med förenämnde anmärkningar, har äfven blifvit återremitteradt Utskottets förslag, att orden ”skrifvas på” i flere följande §§. må utbytas mot orden förses med; men som detta sednare uttryck, på samma gång dermed utmärkes skyldigheten att för en viss handling erlägga den bestämda afgiften, icke, såsom det förra, ovilkorligen bestämmer, huruvida Bevillnings-Utskottets Utlåtande, JV.-o 29. 5 afgiften skall genom begagnande af skrif- eller biläggnings-charta utgöras, anser Utskottet sig böra vidblifva ifrågavarande förslag. 4- §•
Det i 3 mom. af denna §. förekommande stadgande, att Testamenten till makar, barn och helsyskon äro från stämpladt papper befriade, hvari Utskoltet icke föreslagit någon förändring, hafva Preste- och Bonde-Stånden bibehållit oförändradt, men Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterat, på grund af anmärkningar, att, som, enligt 36 §. af Utskottets förslag till Beviilnings-Stadga, Testamenten till maka och skyldeman i rätt upp- och nedstigande led samt syskon och deras barn voro från Bevillning befriade, stämplad pappers-afgift icke eller borde för Testamenten till någon af dessa skyldeman ega rum.
Vid betraktande deraf, att samma skäl, på grund hvaraf befrielse från Bevillning för Testamenten till nyssomförmälde skyldeman blifvit medgifven, äfven böra lända till enahanda befrielse från stämplad pappersafgift, hemställer Utskottet, att det under rubriken Testamenten, i 3 mom. litt. a» angående befrielse från ChartEe-Sigillatae-afgift förekommande stadgande må erhålla följande lydelse: