Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
. § 5°* Såsom en slutföljd a£ det föregående synes det ej vara utan sin nytta, att föreslå ett mera vigt och systematiskt sätt att göra Chartabeskrifningar, hvilka i förening med ett »kattläggningsinstrument, kunna upplysa uti tabellarisk form, så val controll öfver förrättningens gång, som närvarande och framtida progressiva förhållandet af en landtegendom.
Vid chartors förfärdigande borde derföre den dragna list eller ram, som man med dubbla linier vanligen gör kring chartan, indelas uti grader, hvardera af 25 alnar efter chartans scala, nemligen på den perpendiculaira linien, som ar ena sidan af ett kappland, samt på den parallela linien, hvarje grad af 17-I alnar, och då dessa korsa sig vid utdragning med blyerts, formeras kappland, Hvarje 4;d® grad på den perpendiculaira linien, och hvarje 8:de grad på den parallela, skulle, medelst gröfre strek eller annan färg utmärkas, och då dessa Besil' och Ekon, Utsk.
1313 utdragas och korsa hvarandra på samma sätt som ofvan, gifver tunnlandet sig tillkänna, hvarigenom man kan till hvad liten eller stor del som åstundas, finna rymden pä chartan i tunnland och kappland; men detta utgör icke enda afsigten med denna gradering; den bör äfven vara ledning till hela chartabeskrifningen, hvarföre hela perpendiculaira kapplandsgraderingen betecknas med a. 1, «. 2, o. s. v., samt tunnlands* graden med stor bokstaf och Romersk ziffra, såsom B I, B II,| B III, o. s. v. Den parallela linien utan bokstäfver numereras på samma sätt med 1, 2, 3, 4 etc» för kapplanden, samt] I, II, lil, för tunnlanden.
Vid chartabeskrifningens genomläsande sammanbinder man blott motsvarande der åberopade numror, hvilka genom korsningen, utan vidare sökande, gifva tillkänna både stället på chartan och rymden; t. ex. 1 å 6 utgör ett kappland, och visar t. ex. på bokstafven B. o. s. v.
Hvad sålunda blifvit föreslaget, har Utskottet till noggrann pröfning förehaft, hvarvid det icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, med hvilken skarpsinnighet och grundlighet Memorialets Författare sökt, att utur en ny synpunct behandla förevarande granlaga och invecklade ämne.
Att på möjligaste säkra grunder, kunna bestämma hvarje jordegares förmögenhet, oberoBihang till RiksSt, Fröt. 1823, Qide Sami.
N:o gj. jgi/j.
Betilnkanden\ ende af lians egna ofta mindre pålitliga upp* gifter, samt att derpå kunna grundlägga ett beskattningssystem, som är i minsta möjliga män föränderligt, och tillika förenar den största rättvisa i afseende på skatternas fördelning, ar det problem, som Herr Friherren velat upplösa.
Utskottet har ganska väl insett svårigheten att på förhand bestämma de gagnande resultaterne af detta förslag, hvilka äfven endast af erfarenheten torde kunna nöjaktigt upplysas; och Utskottet har jemväl trott, att uppmärksamheten först borde fastas på de preliminaira åtgärder, hvilka ovillkorligen mäste bereda väg för utvecklingen af det uppgifna systemet, och huru vida dessa medföra en sådan rubbning i nu varande förhållanden, som står att förena med ett både för närvarande och för framtiden nyttigt beskattnings- och hushålls-system.
Förslaget förutsätter icke allenast, enligt hvad äfven i 28 § blifvit medgifvet, uppmätning af de i Riket befintliga ännu ouppmätte landtsträckor, utan äfven, efter hvad Utskottet trott sig finna, en ny refning af all jord i Riket.
Hvad den förstnämnde åtgärden angår, framställer sig oundvikligen den anmärkning, att en stor mängd af Landtmätare skulle erfordras till verkställigheten af en sådan uppmätning, och då för närvarande en verklig brist pä skicklige Landtmätare, enligt Utskottets erfarenhet, förefinnes i flere Btsv. och Ekon. orter, så att ej en gång de nu nödige
Landtmäteri förrättningar kunna utan uppehåll fullbordas, kan Utskottet svårligen förutse den tid, då ett för ifrågavarande ändamål tillräckligt antal Landtmätare skulle hinna da nas; hvarförutan, och då utförandet af samma förslag skulle för jordega* ren medföra de betydligaste kostnader, och.
Utan att tillskynda honom några directa fördelar, lätteligen kunna förorsaka honom Större utskylder, än dem han hittills fått vidkännas, förmenar Utskottet, att åtminstone ganska få, äfven om lånebiträden i sådant ändamål lemnades af staten, skulle på detta föremål villja använda sin omtanka och sin förmögenhet, minst i en tid, då jordbrukaren kanske ofta saknar utvägar till fyllan* de af de nödvändigaste utgifter och faehofver, Den andra hufvudsakliga förutgående åtgärden, som förevarande system tyckas påkalla, är, enligt hvad nämdt är, en allmän refning af all jord och en jemn fördelning af alla hemmans olika grundräntor; ty utan en sådan jemnkning skulle icke, enligt Utskottets tanka, den föreslagna uppskattningen af hvarje tunnland jord, kunna bringas till den enhet i värderingsgrunderne, sorn förslaget synes påkalla.
I anledning af Herr Biskop Almqvists ttied heres Memorialer, har Utskottet redan yttrat sina tankar rörande en sådan åsyftad jemnare fördelning af hemmanens grund - jgi6 Besv. och Ekon.
Utsk, Betnnkanäen. räntor, och Utskottet har dervid antagit da grundsatser, att en öfvergång från grundskatt-systemet till den princip, som gör en hvar medborgare i män af sin inkomst skattskyldig till staten, och derigenom bereder befrielse för jordbruket från sådane vid detsamma häftande onera, dem man icke utan skäl benämnt för servituder, vora i många afseenden önskvärd, och hvartill äfven en öfvergång redan vore börjad, hufvudsakligen genom de grunder för allmän bevillning» utgörande, hvilka i sednare tider blifvit antagne och utvecklade, och hvarvid, ehvad hemmansvärde, eller beha!» len afkastning dervid utgjort grunden för beräkningen, de privilegierade hemmanens högre värde eller större behållning af inkomst ådragit deras egare en större bevillning, än de oprioriterade.
Äfven vid detta Riksmöte äro i förstnämnde afseende åtskillig e åtgärder beslutne, och under det lagstiftningen sålunda småningom närmar sig det mål, som ligger i tidens lynne att befordra, understödjer fortgången häraf äfven den enskilda industrien.
I den mån en tilltagande production och folkmängd ökar föremålen och vidgar utrymmet för denna indnstrie, är det att hoppas, att jordbruka* ren skall entledigas från sådane onera, hvil* ka egentligen härleda sig från motsatta förhållanden, och från det behof man deraf funnit föranledt, att låta jordbruket under - Besil, och Ekon.
Betä-nknnclen•
1517 stödja ej allenast staten utan ock andra näringar, för att af dem understödjas tillbaka.
Då således nu ifrågavarande beskattningssystem, synes grundadt på all jords liba beskaffenhet, men hvilken icke kan beredas på annat sätt, än antingen genom upphörande af ali grundränta, hvilket åtminstone under närvarande förhållande icke är tänkbart, eller ock genom inlösen af de privilegierade hemmanens friheter, hvilket åter, utan att räkna de kostnader, som härigenom uppkomme för staten, skulle, såsom ännu mera betungande den hittills friare jorden med grundräntor och servituder, helt och hållet motarbeta ofvannämnde med tidernas längd åsyftade befrielse ifrån alla sådana onera, och då härtill lägges, ej mindre förutnämnde kostnader för jordens uppmätning och omöjligheten, att, åtminstone inom en längd af år, kunna dertill linna skicklige förrättningsmän, än ock svårigheten att erhålla ett icke mindre stort antal af nödige agronomer och i Forstväsendet kunnige män, särdeles de sistnämnde, heldst denna vetenskap blifvit i Sverige föga cultiverad, så linner Utskottet, sora det egentligen endast tillkommer att yttra -sig öfver den ekonomiska nyttan och verkställbarheten af förslaget, detsamma redan vid granskningen af de preliminaira åtgärder, på hvilka det är bygdt, å ena sida» framställa sådana svårigheter i verkställigheten, som åt* } ji3 Eesv. och Ekon.
Betänk anden. minstone för det närvarande helt och bållet motarbeta dess antagande, och, å den andra, innefatta grunder för dess utförande, gora icke äfverensstämma med de af Utskottet antagne principer för en välgörande och afvan pä efterkommandes fördeiar beräknad Statshushållning; hvadan Utskottet ansett sig icke kunna i anledning deraf tillstyrka någon Riksens Högloil.
Ständers åtgärd; vid hvilket förhållande närmare granskning af de detailier, hvilka uti samma förslag blifvit utvecklade, icke torde vara af nöden.
Utskottet har likväl deribland funnit en uppgift, som, oberoende af sjelfva förslaget, synes förtjena en särskild och närmare uppmärksamhet; Utskottet menar hvad som i 50 § blifvit föreslaget i afseende på en förbättrad method vid chartors och chartaheskrifningars upprättande, att nemligen den list eller ram, som med dubbla linjer vanligen göres omkring chartan, indelas uti grader, hvardera af 35 alnar efter cbartans scala, nemligen på den perpendiculaira linien, seni utgör ena sidan af ett kappland, samt på den patallela linien, hvarje grad af 17! alnar, så att, då dessa korsa sig vid utdragning med blyerts, formeras kappland: att hvarje 4'de grad på den perpendiculaiia linien, och hvarje 8:da grad på den parajlela, skulle medelst gröfre Streck, elier annan färg utmärkas, som då Utdragas och korsa hvarandra, pä sam-» Besv, och Ekon, Utsk, Betänk anden, 13*9 nia sätt som ofvan, beteckna tunnlandet, hvarigenom man kan, till hvad liten eller stor del sorn åslundas, finna rymden på chartan i tunnland och kappland; och då detta, med hvad mera blifvit i förenämnde § uppgifvet rörande chartans användbarhet och ledning för chartabesbrifningen, syiies Utskottet befordra en redigare och hastigare öfversigt af hvarje jordrymds storlek, hvil* ket måsta i betydlig mån öka sådane chartors nytta och användbarhet, -har Utskottet trott sig böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna sistnämnde förslag, för att, efter vederbörandes hörande, derå göra det Nådiga afseende, som detsamma kan finnas förtjena.
Hvilket dock allt, jemte en Le damots särskildta Utlåtande till Riksens Höglofl.
Stockholm den 15 September 1825. 132#
Eetänknndcn. £jtdrag af Pratocollet, hållet uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekono?ni(Jtskott den 15 Sept. 1825.
S. D. Friherre Cederström anförde: ”Då Friherre Wrangels motion alldeles intet innebär den vidsträckthet, som Utskottet tillegnat densamma, måste jag protestera så väl mot detta vanställande af motionen, som ock deremot, att Utskottet, erkännande behofvet af en allmän värderingsgrund, likväl icke vill tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att till Hans Maj:t Konungen i underdånighet aflemna förslaget, för att deröfver höra ej mindre Dess Befallningshafvande och vederbörande Landtmätare, än lemna Hushållnings-Sällskapen deraf del, hvarigenom Konung och Ständer vid en kommande Riksdag kunnat blifva i tillfälle, att i denna för lillvägabringandet af en jemn beskattning högst vigtiga fråga besluta* Ex Protocollo. A. Fryxell, Besv. och Ekon.
Betänkande/i, 1321 N:o 137.
.Ankom den 50 Sept., 1823.
Ytterligare Utlåtande, i fråga 0111 utvidgad frihet till Tjäder mjöl qvar nars upphy g gande, med rättighet att derå mala för tull, samt uppkörande af den omgång, som efter nu gällande författningar erfordras för vinnande af tillstånd, till anläggande af tullmjölqvarnar i allmänhet.
Sedan Utskottet nti afgifvet Betänkande N:o 9, i anledning af vackt motion af RiksdagsFullmägtigen David Rasmusson från Malmöhus Län, tillstyrkt, att då en egare af en skattlaggd vattenmjölqvarn, i anseende till minskad eller alldeles försvunnen vattentillgång, vore föranlåten att dess drift inställa, honom måtte vara tillåtet, att, utan hinder af andra qvarnegares bestridande, få i stället inom samma ort uppföra vädermjölqvarn till tulltägt, derest han dertill kunde ega tjenlig plats på ett afstånd af minst 150 alnar från allmän väg; men deremot ansett, att, sä länge ekonomiska mål i allmänhet funnes böra tillhöra Konungens Befallningshafvandes befattning och af - 1522 Beit! och Ekon, Utsk.
Belänkanclen. görande, skäl icke vore för handen, att i afseende på behandlingen af frågor om rät* tighet till nya tullqvarnars anläggande föreslå ett olika förfarande, elier såsom David.
Rasmusson yrkat, öfverlemna slika frå* gor till domstolarnes pröfning; så hafva Vallo/].
BorgareStåndet och Hsderv.
BondeStåndet till Utskottet behagat återremittera samma Betänkande, i anledning af de af flere Ledamöter dervid gjorde erindringar, hvilka hänföra sig dels till sättet för målets handläggning, i hvilket afseende är anmärkt, att dess egenskap bordt fordra äfven LagUtskottets yttrande deröfver, dels till det af Utskottet föreslagna villkor för uppbyggande a£ vädermjölqvarnar, att nemligen desamma icke finga uppföras närmare än 150 alnar från allmän väg, hvilket ansetts vara förnärmande för egande rätten, och af Hederv.
BondeStåndet särskildt funnits böra så modifieras, att det i hvarje fall måtte få bero af Konungens Befallningshafvande, att efter pröfning af locala omständigheter tillåta väderqvarnar8 anläggande, utan att något bestämmande af aFståndet från allmän väg derföre borde ligga i vägen, och deli till Utskottets afstyrkande å förslaget om en förändrad ordning för pröfningen af ansökningar om rättighet till nya tullqvarnars anläggande, en fråga, den man trott Utskottet bordt desto mera lemna afseende, som emot det enida stadgande, 1754 års Lag Besv. och.
Ekon, Utsk.
1323 innefattar, dylika anläggningar i sednare tider blifvit omgifne med manga svårigheter och omvägar.
Efter öfvervägande af hvad salunda emot Utskottets Betänkande förekommit, går Utskottet nu att i ämnet sig ytterligare utlåta; och i afseende först pä anmärkningen derom, att målet äfven utan bestämd anledning af Remissen bordt af Utskottet gemensamt med Lagutskottet handläggas, lärer den förklaring göra tillfyllest, att enligt 53 bch 87 §§ Regeringsformen samt 53 § Riksdagsordningen, sistnämnde Utskott endast tillkommer att yttra sig öfver frågor om stiftande ändring,, förklaring eller upphäfvande af allmän civil-, criminal och kyrkolag, och Ekonomiutskottet åter, till följd af Regeringsformens 53 och 89 §§«, samt RiksdagsOrdningens 34 §, öfver alla hushållsmål, dertill frågor om qvarnanläggningar alltid blifvit ansedde höra, hvadan ock LagComitéen ur förslaget till den blifvande nya Byggninga-Balken uteslutit alla härpå syftande föreskrifter.
Då Utskottet uti Betänkandet icke uU tryckt anledningen till och afsigten med förslaget, att väderqvarnar icke måtte få uppföras inom närmare afstånd från allmän väg, än 150 alnar, torde Utskottet nu, sedan anmärkning deremot blifvit rigtad, icke böra underlåta att upplysa, det Utskottet, kunnigt om de manga olyckshändelser* 1524 och Fikon- CftsK•
Betänkanden. sorn genom hästars skenande vid ankomsten förbi intill vägen liggande väderqvarnar, förorsakats, ansett det vara nödigt, att förekomma, det icke genom nya anläggningar af denna art, ifrågavarande olägenhet än vidare matte utvidgas.
Att det föreslagne stadgandet skulle leda till inskränkning i egande rätten, har Utskottet ej kunnat föreställa sig, emedan med egande rätten till jorden icke ovillkorligen är förenad rättigheten till qvarnbyggnatjs uppförande derå.
Flere villkor äro för utöfningen af denna sednare rättighet föreskrifne, och den uppkommer först da, när desamma äro uppfyllde.
Om nu till sådane villkor äfven ett lägges, som har afseende på fredandet af medborgares lif och egendom, torde man icke hafva gatt för långt; och derest äfven vid fråga om anläggning af tull qvarnar, hvarom förra Betänkandet endast handlar, härigenom skulle inträffa, att en person, som ej utom det föreskrifna afståndet från vägen egde en lika tjenlig plats för qvarnbyggnad, som inom detsamma, hetoges tillfället till uppförande af en qvarn, hvarföre inga andra hinder mötte, kan för honom ej annat förhållande uppkomma, än för en annan person, hvilken af en i grannskapet liggande tullqvarn motverkas i begagnandet. af den lägenhet han sjelf eger lill tullqvarns anläggning; och karni Utskottet, i följd af allt detta, icke förändra sin me - Besv. och Ekon.
Betcinkaitäen.
1325 ning derom, att ett sådant iakttagande, som Utskottet tillstyrkt, bör vid anläggningén af väderqvarr.ar afses.
Utskottet yttrat, rörande bibehållande af Konungens Befallriingshäfvandes pröfningsrätt i frågor ono rättighet till nya tullqvarnars anläggande, föranlåtes Utskottet ock förblifva; och har dervid ei annat att tillägga, än att derest någon allmän förändring kommer att föregå i anseende till den Konungens Befallningshafvande tillhörande befattning i ekonomiska mål, förhållandet med dem, som äro af förevarande beskaffenhet, dervid äfven lärer blifva bestämdt, samt att, intilldess, synes mindra, lämpligt, atti afseende på desamma föreslå en särskild behandling, hvilken i alla fall icke kan ega rum, utan tillika förändrad ordning för deras fullföljd, hvilken nu sker från Konungens Befallningshafvande till Cammarcollegium, och derifrån genom Cam* marexpeditionen till Kongl. Majit.
Slutligen får Utskottet anmäla,' att förra Betänkandet blifvit af Höglo!!.
PresteSlåndet godkändt.
Stockholm d. so Sept. 182g. 1386 Bf.sv. och Ekon, lhslc.
Be.täidanAen.
Ankont Jen 50 Sept. 1323.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets afgifne Betänkande N:o 156, rörande jemnkning af extra voteringen i riket.
I-^et Betänkande, Utskottet tinder den 8 sistlidne Juli till Riksens Höglofl.
Ständer allåtit, i frågan om jemnkning af extra roteringen i Riket, hafva sardtlige Respectivö RiksStånden behagat till Utskottet återremittera, med leornad del af de dervid inom Ståndet gjorda erindringar; Och får Utskottet, som i följd häraf å nyo öfvervä» gat ärendet, nu för Riksens Höglofl.
Ständer fraoilägga resultaten af de härom inom Utskottet förekomne öfverläggningar, med iakttagande af den ordning för anmärkningarnas besvarande* hvaruti frågorne, mot hvilka desamma blifvit rigtade, i Utskottstä Betänkande linnas upptagne.
Det tillhör Utskottet således först, att yttra sig öfver dén erindian, sorn blifvit framstäld mot Utskottets förslag, att vid bestämmande af ett hemmans deltagande i extra roteringen, de detcatntna åtföljande Eesv. och Ekon.
Betti n k anden.
1527 herrligbeter borde afses och komma i beräkning, gemensamt med de tili hemmanet börande egor, hvilket ansetts vara stridanda emot sa väl de af Riksens Ständer stadgade grunder för extra roteringen, som det förhållande, hvilket vid gamla roteringens införande iakttagits, enär härvid endast sådana till hemmanen lydande förmåner blifvit inroterade, som funnits vara ingångne i hemtnansräntan; och får Utskottet, i afseende på denna omständighet meddela den förklaring, att om Utskottet på ett så obestämdt sätt, som anmärkarne, troligen utan närmare granskning af hvad Betänkandet härom innehåller, synes hafva antagit, tillstyrkt inrotandet af hemmanens herrligbeter, någon anledning till den gjorda erindringen kunnat finnas; men att, då Utskottet tvärtom med förslaget om deras beräknande vid hemmanens rotering förenat det villkor, att de i hemmanens skattläggning borde vara inbegripne, eller som vill säga detsamma, deltagande hemmanens ränta, Utskottet hvarken i denna del afvikit från den af Utskottet antagne princip, att gamla roteringen skulle för den nya tjena till rättesnöre, eller handlat emot Riksens Ständers år 1810 fattade Beslut om extra roteringen, der denna princip först blifvit till iakttagande föreskrifven.
Af den yppade anmärkningen har Utskottet imellertid hemtat tillfälle, att fästa närmare uppmärksamhet der - 13281 Sesv. och Ekon.
Betankanden. på, att då icSre alla lägenheter, som kunna komma i fråga att i extra roteringen ingå, äro ordentligen sbattlaggde, det torde vara nödigt, att åt föreskriften, huru med hemligheters upptagande till afseende vid indelning till extra rotering bör förhållas, gifva större tydlighet och mera bestämdhet, än som Utskottets yttrande härom i dess förra Betänkande innefattar, hvadan Utskottet nu föreslår, att i den underdåniga Skrifvelse, hvarigenom Riksens Ständer, såsom svar å Kongl. Majlis
Nådiga proposition i ämnet, till Kongl. Maj:t frambära sina tankar om sättet till extra roteringens jemnkning, Rik» sens Ständers mening rörande berörde frå» ga må uttryckas sålunda:
Under beräkningen af ett hemmans eller annan extra roteringsskyldig lägenhets förmåner skola ingå dertill hörande egor af alla slag, skog, fiske samt alla andra herrligheter, och inrättningar utan undantag, som antingen i hemmanets skattläggning äro inbegripne, eller efter ortens skattlägga ingsmethod böra vid ordentlig skattläggning afses.
En Ledamot af Hederv.
Bonde-Ståndet har yttrat, att man bordt vänta en framställning af Utskottet, angående extra rotering å stadsjord, sorn dels utan säkra grunder år 1811 verkställdes, dels till äfventyra för vissa städer alldeles förbigicks, äfvensom rörande extra rotering af jord, donerad eller tillhörig allmänna stiftelser Besv. ech Eken.
1529 af hvarjehanda slag, hvilken ofta ej egar och svårligen kan beräknas till hemmantal, då den stundom utgöres endast af åker.
En sådan framställning saknas ock icke eller i Betänkandet, så vidt fråga är om städernas jord; och beträffande åter den ad. pios usus anslagne jord, hvarmed hemmantal ej är förenad, anser Utskottet den allmänna föreskriften, som i Betänkandet innefattas, att vid ali jords och alla herrligheters uppskattning till deltagande i extra roteringen böra följas de grunder, som för skattläggning å hvarje ort äro anbefallde, ganska val kunna lämpas på nyssnämnde slag af jord, hvilket i expeditionen till Kongl.
Majit ock torde böra uttryckas.
Till den anmärkning en Ledamot inom Vallöf!.
BorgareStåndet frarryställt derom, att
Utskottet orätt ansett posthemman vid befrielse från postföringsbesväret, böra till utgörande at extra rotering indelas, tror Utskottet icke hafva funnits skäl, enär Utskottet tvärtom i följd af den antagna principen, att all jord af krono-, skatte- och irälsenatur borda vara underkastad ständig rotering, tillstyrkt posthemmans undantagande i allmänhet från beläggning med extra rotering, och blott i anseende till dem, som möjligen kunda vara af annan än berörde natur, förment extra roteringsskyldig Eihang till RiksSt.
Fröt. 1823, Q'.de Sami. N:r 84. 1330 Besv. och Ekon.
Betnnkanäen. het Lunna Lomma i fråga, derest de från postforseln blefvo skiljde.
Såsom en ofullständighet i behandlingen har det ansetts, att Utskottet, utan någon deråt gifven större utveckling blott omnämnt det vid i8ir års extra roteringsförrättningar inträffade misstag, att från rotar af gamla roteringen, som funnits bestå af större hemmantal, än det allmänna i orten, de överskjutande delarne blifvit utbrutne och i extra roteringen inlaggde.
Hvad Utskottet i detta afseende genom förra Betänkandet upplyst, tror Utskottet likväl göra tillfyllest, för att bereda den rättelse, som blifvit åsyftad och Utskottet funnit nödig; hvarföre Utskottet ej anser behof vara, att något sätt redan afgifne yttrande tillägga, Inom irenne af RiksStånden hafva åtskilliga Ledamöter klandrat Utskottets förslag, att alla hemman och lagenheter af kronoskatte och frälsenatur, som i extra roteringen ingått, derifrån borde skiljas, och tillika med de hemman af samma natur, som hittills förblifvit oroterade, med ordinarie rotering beläggas, i hvilket afseende är anmärkt, dels att, då en sådan frågas upptagande icke föranledts af Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition i förevarande ämne eller någon inom RiksStånden väckt och till Utskottet remitterad Motion, samt Utakottet dessutom, enär frågan rört ett stats - Eesri. och Ekon.
1331 bidrag, icke kunnat vara behörig att dermed kunna taga befattning, Utskottets förslag således på ett med Grundlagen ej öfverensstämmande sätt tillkommit, dels* att den, af Utskottet projecierade förvandling från ex* tra till ordinarie rotering, vöre alldeles stridande frän mot RiksStåndens Beslut, an* gående extra roteringen, sorn innehåller att Uti densamma borde ingå ali dittills oroterad jord af hvad nartin och beskaffenhet den vara mätte.
Efter noggrann profning af hvad härom omständligen blifvit anfördt, har oc-k Utskottet funnit sig nu mera frångå det af Utskottet meddeldte tillstyrkande* att Riksens Höglofl.
Ständer måtte besluta, och derefter till Kongl, Majit öfverlemna, att med ordinarie rotering låta belägga all, i i det ständiga kneckie- eller båtsmanshållet hittills ej intagne jord af kronoskatte och frälse-natur, jemte alla utjordar och sådana torp, sorn icke äro