Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bränvins-tillverkningen har, såsom bekant är, blifvit en bi-näring för de flesta orter i Riket, utan hvilken, under närvarande förhållanden, deras ekonomiska ofärd skulle vara förhanden.
(Huruvida detta är lyckligt eller olyckligt, derom vill jag icke nu orda).
En beskattning, uppdrifven lill den grad, som Utskotten föreslagit, skulle således i hast betaga en mängd orter deras enda bi-näring, utan att sätta någon annan i stället.
Sådana åtgärder kunna dock icke vara öfverensstämmande med en Stals-förvaltnings sunda principer.
Sådant lärer ej kunna vinna bifall af en upplyst Regering, likasom man har anledning till det hopp, att respeclive Med-Stånden behjerta de förhållanden, som man här sökt framställa.” Häruti instämde Niclas Jönsson från Christianstads Län, Lars Bengtsson från Malmöhus Län och Lars Pettersson från Blekinge Län.
Devilln. och Ekon.
Utskottens Memorial, N'.o 3. 71 N:o 3.
Ulsk. den 27 Maj, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer , angående ersättning till
Kr ono-Läns männen för resor, sorn af deni anställas till försegling af hränvins-redskap.
Uli Nådig Skrifvelse den i\ sistlidne Mars, har Kongl. Maj:t , jemte tillkännagifvande, alt Krono-Länsmännen inom samtlige Fögderien af Wermlands Lån, uli en lill Kongl. Maj:t ingifven underdånig skrift, anhållit om åtnjutande af rese- och tractamenls-ersältning för resor, som af dem, i och för försegling af bränvins-brännings-redskap, anställas, samt med öfverlemnande af en utaf Jusfitias-Canzlers-Embetet lill Kongl.
Majit allåten underdånig skrifvelse, innefattande framställning om behofvet af serskilde personers förordnande lill biträde vid försegling af bränvins-brännings-redskap, anmodat Rikets Ständer alt, i sammanhang med öfrige beslut angående bränvins-bränningen, förordna om lämplig ersättning till de Krono-betjenle eller andre personer, som hädanefter komma att ega befattning med biänvins-iedskapens försegling; och få Utskotten, i anledning häraf vördsamt meddela, att då Utskotten förr, än Högstberörde Skrifvelse blifvit till Utskotten remitterad, till följd af enskilde motioner i ämnet, redan fattat beslut i desse delar och uti Betänkandet N:o 2, angående grunderne för bränvins-bränningen, deröfver afgifvit yttrande, Utskotten ansett någon annan åtgärd, i anledning af den Kongl.
Skrifvelsen, nu icke erfordras, än att detta förhållande hos Rikets Högloflige Ständer vördsamt anmäla.
STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri. 1840.
Bevisnings- samt Allm, Besv, och Ekon, Utsk, Memorialj N.o 4- t N:o 4.
Arik. till Exp. Etsk. den 14 Aug.j kl. 12 tnidd.
Memorial} i anledning af Herr Tornerhjelms, Rudolf Victor > motion j angående tiden för den blifvande nja Författningens, rörande bränvins-bränningentillämpning.
Via föredragning hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af Förenade Utskottens Betänkande N:o 2, angående grunderna för brönvins-bränningens utöfning, har Herr Tornerhjelm framställt den motion, att, då tiden på året numera så långt framskridit, att Betänkandet angående bränvins-bränningen icke kunde från Utskotten, dit detsamma vore återremitteradt, till Riks-Stånden återkomma, förr än i September månad och den återstående tiden af året vore för kort, för att bränvins-apparaternes förändring, tili öfverensstämmelse med den blifvande Författningen i ämnet, skulle kunna medhinnas, Rikets Ständer måtte besluta, att den nya Författningen angående bränvinsbränningen icke må taga sin början, förr än med den 1 Januari 1842; och har denna motion sedermera, under den 7 uti innevarande månad, i sammanhang med återremissen af förenämnde Betänkande N:o 2, blifvit till de Förenade Utskotten öfverlemnad.
Utskotten, som ansett det af motionären framställde förslag vara af beskaffenhet, att böra utgöra föremål för serskild behandling, hafva, vid öfvervägande deraf, lika med motionären, funnit det vara af största vigt för de af Rikets jordbrukande invånare, som vilja begagna sig af rättigheten lili bränvins-bränning, att icke längre vara i okunnighet om hvad, i afseeende å denna rättighet, för nästinstundande år må varda förordnadt; och som Utskotten derjemte förutse, att, sedan Utskottens Betänkande N:o 2, angående grunderna för förändrade föreskrifter 0111 bränvins-bränningens utöf vande i städerna och på landet, numera blifvit från samtlige Riks-Stånden återremitteradt, Rikets Ständers beslut, angående den bevillning, som af bränvinsbränningen bör utgå, icke kan blifva fastställd t så tidigt, alt Kongl.
Maj:ts, i anledning deraf, utfärdande Nådiga Författning kan hinna att förrän emot slutet af innevarande år kungöras, hafva Utskotten, till undanrödjande af de olägenheter, som i och för denna handtering otvifvelagtigt skulle uppstå, derest de förändrade föreskrifter, hvilka under loppet af innevarande år tilläfventyrs komma att af Rikets Sländer bestämmas, skulle med nästinstundande Bih. till R.
Si, Prot, 1840. 5 Saini. 2 A/d, 3 Haft. 1 Bevillning*- samt Allm.
Besv. och Ekon, Utsk. Memorial 3 N.-o. 4- är börja att blifva gällande, ansett sig böra vördsamligen föreslå Rikets Ständer att för år 1841 fastställa bevillningen af bränvins-bränningen att utgå till likhet med den i Kongl. Förordningen den 19 Juni 1835 bestämde, utan hinder deraf, att andra beskattnings-grunder och förändrade föreskrifter i delta ämne kunna under loppet af innevarande år af Rikets Ständer antagas, samt att, i följd deraf, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t ville, så fort,ske kan, genom utfärdande Nådig Kungörelse, gifva Rikets invånare tillkänna, att llögstberörde Kongl.
Förordning kommer att intill slutet af år 1841 fortfarande vara gällande.
Stockholm den 8 Augusti 1840.
Reservation af Herr Ribbing_, Alrvid: ”Jag hade trott, att detta beslut kunnat fördröjas, intilldess det visat sig, om det icke varit möjligt att till vägabringa den förbättring i brön vins-lagstiftningen, som åsyftas, så tidigt, att den kunnat sättas i verket nästkommande år, och reserverar mig alltså emot beslutet, såsom för tidigt.” STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet 1840.
Betalnings- samt Allm, Best.- och Ekon.-Utslottens Ullätande, N:o 5. i N:o 5.
Ank. till Exp. Utslc. <lcn 19 September, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid sammansatte Utskottens Betänkande N:o 2, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bränvinsbränningens utöfning samt afgifterne derför.
Från samtlige Riks-Slånden har, enligt ankomne Protocolls-utdrag, Utskottens ofvanomförmälde Betänkande, jemte dervid fogade förslag till förändrade föreskrifter, angående grunderne och vilkoren för hränvinsbränningens utöfning samt afgifterne derför, blifvit återremitteradt, till följd af dervid gjorda anmärkningar, af följande Ledamöter inom Högloft.
Hidderskapet och Ådeln:
Ilerrar Grefve Horn, Grefve Ankarsvärd, Friherre Cederström, Jacob, Friherre Hamilton, Hugo, Friherre Boije, Ludvig, Friherre Raab, Friherre Cederström, Anders, Friherre Leijonhufvud, Friherre Löwen, Wilhelm, Herr Gripenstedt, Herr -von Knorring, Herr Ribbing, Bengt, Herr von Qvanten, Herr Tornerhjelm, Herr Westfeldt, Herr Bogeman, C. A., Herr von Hartmansdorff, Herr von Röök, Gustaf, Herr Sandelhjelm, och Herr Munk af Rosenschöld.
Högvördige Preste-Ståndet: Herr Biskopen Butsch, Herr Domprosten Doctor Elmgren, Prosten Berlin, Kyrkoherden Bergvall, Contracts-Prosten Hallbeck, Prosten Lundblad, Professoren Doctor Thomander, Prosten Gahne, Lector Laurenius, Contracts-Prosten Östberg, Prosten Lyth, Prosten Lindmark, Prosten Osterman, Lector Källgren, Contracts-Prosten Nibelius, Contracts-Prosten Gumaelius, Prosten Sidner, Contracts-Prosten Öhrnberg, Doctor Björkman, Professoren Retzius, Contracts-Prosten P. G. Swedelius, Professoren Grafström, Contracts-Prosten Hallström, Contracts-Prosten Nordhammar, Prosten Åstrand, Prosten Sylvan, Prosten Säwe och Contracts-Prosten Sandberg. Wällofl.
Borgare-Ståndet: Herrar Foenander, Helledaij, Billberg, Ekholm, Unge, Halling, Hallström, Westhnger, de Mare, Hellsingius, Gezelius, Moberg, Bagge, Rydin, Westman och Gustafsson.
Prot. 1840.'
5 Sami. 2 Afcl. 4 Iläjtct, 1 2 Betillnings- samt Allm. Best.- och Ekon.-Utslcottens Utlåtande, N:o 5.
Hedervärda Jionde Ståndet:
Bengt Gudmundsson från Hallands Län, vice Talmannen Per Ericsson, Anders Nilsson, Anders Andersson, Nils Gustaf Nilsson, Gustaf Persson och Anders Trysen från Östergöthlands Län, Peter Gabrielsson och Sven Heurlin från Kronobergs
Län, Olof Persson, Matts Ericsson, Eric Jönsson, Stephan Andersson, Juhan August Zetterberg och Matts Persson från Stockholms Län, Jan Andersson, Olof Hansson, Eric Norberg, Olof Olsson och Anders Larsson från Westerås Län, Ephraim Larsson, Hans Jansson, Henric Hansson och Johan Fredr.
Dahllöf från Elfsborgs Län, Nils Jeppsson, Håkan Nilsson, Niclas Jonsson, Christen Andersson, Sone Persson, Lars Bengtsson och Per Pålsson från Skåne, Anders Larsson och Johannes Andersson från Upsala Län, Jonas Kylander, Magnus Fryckberg, Olof Carlsson, Jöns Ersson och Magnus Persson från Vermlands Län, Per Östman från Vester-Norrlands Län, Hans Hansson från Götheborgs och Bobus Län, Jonas Andersson från Jönköpings Län, Peter Persson, Nils Magnusson, Johannes Andersson, Sven Isacsson och Per Jonsson från Calmar Län, Anders Brissman, Fredric von Zweigbergk, Johannes Andersson och Anders Andersson från Skaraborgs Län, Johan Jacob Rutberg och Johan Andersson Lundberg från Norrbottens Län , Nils Persson från Södermanlands Län, Gustaf Bernhard Appelqvist och Ola Jeppsson från Blekinge, Nils Persson och Henric Andersson från Örebro Län, samt Anders Normark från Vesterbottens
Bland anmärkningar torde först böra till besvarande upptagas det af en Ledamot utaf Högvördige Preste-Ståndet famställda förslag, att brätivins-bränningen måtte helt och hållet förbjudas eller ock nu gällande Författning på det sätt bibehållas, alt tillverkningstiden årligen minskas med en månad, så att handteringen inom tre eller högst fem år alldeles upphörer; och som Utskotten anse ett direct förbud emot bränvins-bränningen, under närvarande förhållanden, icke kunna lill vägabringas, samt ett bestämmande på förhand om hvad efter flera års förlopp bör i detta afseende åtgöras icke eller synes vara lämpligt, hafva Utskotten funnit berörde förslag icke kunna vinna afseende.
Beträffande vidare de anmärkningar, som rörande den i 2 af förslaget stadgade grund för bränviusbränningen blifvit afgifne; så har en Ledamot utaf Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under åberopande af sin Bevillnings- samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utshotteris Utlåtande, ]\:o 5. 3 vil Betänkandet fogade reservation, framställt det förslag, att bränvinsbränningen borde upphöra att vara ett jordbruket åtföljande privilegium och förvandlas till en för hvarje Svensk man fri näring, utan inskränkning till tid, pannerymd eller redskapens beskaffenhet, emot beskattning efter högsta möjliga tillverknings-beloppet, dock med nedsättning i beskattningen å de enkla, mindre pannorna, som voro beräknade endast för husbehofs-bränning; hvilket förslag, hvarigenom de öfverklagade olägenheterna af bränvinels missbruk förmenats småningom komma att försvinna, blifvit af åtskillige Ledamöter inom samtlige Riks-Slånden, dels med, dels utan förändringar, i serskildta delar deraf understödt.
Vid öfvervägande häraf, har det icke kunnat undfalla Utskottens uppmärksamhet, hurusom erfarenheten visat, att förändringar i den ekonomiska lagstiftningen merendels medföra stora olägenheter, och att denna erfarenhet i hög grad eger tillämpning på förevarande förslag om bränvinsbrännings-rättighetens utsträckande till fullkomlig frihet, hvilket otvifvelaktigl skulle förorsaka en rubbning i nu varande ekonomiska förhållanden, till betydligt mehn för den mindre jordbrukaren, med hvars hushållningssält husbehofs-bränningen, sedan en längre följd af år, blifvit införlifvad; och som det öfvervägande flertalet af talare inom Hedervärda Bonde-Ståndet, hvilket Stånd frågan onekligen närmast rörer, nästan enhälligt uttryckt den önskan, att 1835 års Författning angående bränvins-bränningen måtte läggas till grund för de blifvande besluten i ämnet, samt åtskillige Ledamöter inom de öfrige Riks-Stånden äfven deruti instämt, hafva Utskotten, med jemväl härå fästadt afseende, ansett sig böra vidhålla sitt förra beslut i detta ämne, och få således ytterligare tillstyrka Rikets Sländer, att bränvinsbrännings-rältigheten hädanefter, såsom hittills, må åtfölja jord på landet och i städerna.
Till följd af ile anmärkningar, som af åtskillige talare, med åberopande af en vid Betänkandet N:o 2 fogad reservati n blifvit framställde vid den i 3 §. af Förslaget bestämda tariff å jord värdet, att nemligen denna tariff vore principlös, enär den icke tillåter egare af 3oo R:dr jordvärde att nyttja större panna, än af 20 kannors rymd, men medgifver rättighet för samma jordegare att till en sådan panna begagna en konstapparat, hvarigenom afverknings-förmågan mångdubblas, hafva Utskotten, med 4 Bevillnings- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcottens Utlåtande, N;o 5. frånträdande af deras förut afgifne förslag i denna del, ansett sig böra tillstyrka Piikets Ständer, att, med bibehållande af det i 3 §. utaf 1835 års Författning, angående bränvins-bränningen bestämde jord värde för rättigheten till bränvins-bränning med redskap i irsta classen, tariffen å jordvärdet i öfrigt ställes i närmare öfverensstämmelse med den olika afverknings-förmågan hos de serskilda classernas redskap, så att högre jordvärde erfordras för rättigheten att begagna redskap i högre dass, på sätt här hos bifogade Förslag närmare utvisar.
Med föranledande af de inom Hedervärda Bonde-Ståndet nästan enhälligt framställda, och af åtskillige talare inom de öfriga Riks-Stånden Biträdde anmärkningar vid den af Utskotten i Betänkandet N:o 2 föreslagne brännings-afgift, hvilken förmenats vara orimligt hög och innefatta ett indirect upphäfvande af den för allmogen såsom oumbärlig ansedde husbehofs-bränningen, hafva Utskotten trott sig böra frångå det förslag, Utskotten i afseende å beskattningen förut afgifvit, och få nu härmedelst föreslå, att den i 1835 års Författning fastställde tarifFå pannerymdsafgiften bibehålles, med den förändring, att beskattningen ökas med 5o procent och att deruti upptagne afgifter för 3:dje och 5;te classernes redskap uteslutas, samt att afgiflerne för 3:dje, 4:de och 5:te classerne af nu föreslagne tariff komma att motsvara de i 4;de, 6:te och y:de classerne af i835 års tariff bestämda afgifter.
Och hafva Utskotten derjemte, på grund af de anmärkningar, som vid den i Betänkandet N:o 2 antagne uppskattning af afverknings-förmågan hos ångapparater, blifvit framställde, ansett sig böra tillstyrka, att, då ångapparater till någon af de serskilda classernes redskap begagnas, afgiften ytterligare ökes med 5o procent.
Af de fyrfaldiga anmärkningar, sorn emot Betänkandet och Förslaget i öfrigt blifvit framställde, hafva Utskotten ansett utan ändamål att här upptaga andra än dem, som innefatta förslag och yrkanden om ändring i de föreslagna grunderna och vilkoren för bränvins-bränningens utöfning samt afgifterne derför; och har i dessa omständigheter blifvit anmärkt:
Bevillnings- samt Allm, B c sv.- och Ekon.-Utslottens Utlåtande, IV: o 5. 5 Vid 1 §. af Förslaget ad) Alt, då inskränkning i tiden för bränvins-bränningen icke verkar lill det dermed afsedda ändamål, nemligen minskad production af varan, den i nu gällande Författning liliålna bränvinsbrännings-tid bordt bibehållas och heldre utvidgas än inskränkas; b) att bränvins-bränningen må utöfvas företrädesvis under sex, men allrarninst under fyra, på hvarandra följande, månader, utan rättighet att dertill välja, hvilken eller hvilka af de tillåtna månaderne man åstundar; c) att endast trenne beständiga månader, nemligen en på hösten och två på våren, må medgifvas för bränvins-bränning, utan rättighet att välja bland ett större antal, hvarigenom controilen i betydlig coon försvåras; d') att rättigheten till val af månader endast må medgifvas i den händelse, att frihet till bränvins-bränningen införes; e) att det vore origtigt alt ingå till Kongl. Maj:t med begäran om förbud mot bränvins-bränningen, då det förhållande kunde inträffa, som gör det oundvikligt å Regeringens sida att för någon tid inställa bränvinsbränningen; /) att, då bränvins-destillering hittills utgjort en serskild, från bränvins-bräuningen afskiljd, näring, som, för uppfyllandet af behofvet utaf finare bränvin och likör, snarare behöfver utvidgas än undertryckas, nödiga bestämmelser i detta afseende böra i Författningen, inflyta; g) att, då här i landet finnas Romm- och Conjacks-Fabriker, för hvilka d esti Iler i ng är nödvändig, och hvilkas innehafvare icke äro till bränvinsbränning berättigade, ett serskildt stadgande måtte införas, med tillåtelse försådane förädlings verk, jemte noggranna föreskrifter mot missbruk deraf, Vid 2 §. a) Att utjordar och med räntor belagde torp och lägenheter icke borde tillåtas att bränna bränvin, enär lyftpannornes antal derigenom ökas och skogsförödelse åstadkommes.
Yid 3 och 4 §§. a) Alt minimum af jordvärdet för rättigheten lill bränvins-bränning må bestämmas till 6oo R:dr; 6 Bevillnings- samt Allm. Besa.- och Elcon.-U,tslcottens Utlåtande, N:o 5* Fj alt ingea panna af större rymd än 5a eller högst 6o kannor ma tillåtas.
Vid 5 §. a)
Ålt egare af tvänne fastigheter inom samma socken ej må tillåtas att hränna på mera än ett af dessa ställen, nemligen der lian hor.
T id 6 §. a) Alt mindre hemmansegare ej må tillåtas att förena sig om gemensam panna till utöfvande af brön vins-bränning, så vida ej de if i åga varande hemmans-delarne äro belägna inom samma by. Yid 7 §. a')
Att orden: ”i fråga am jord” må utgå och §.-.n bibehållas lika med 7 §. af i835 års Författning; Fj att rättigheten till bi än vins-brä nning för städernas invånare, hvilka icke egentligen äro jordbrukare, ina, så mycket billigheten medgifver, inskränkas; c) att stadgandet i 7 , att städernas invånare äro uteslutna från rättigheten att begagna mindre pannor, än af trettio kannors rymd, vore orättvist och orimligt och hör således försvinna, samt att föreskriften i samma §. om bränneriers anläggande utom stadens stakett, icke bordt idelina Författning inflyta.
Yid 8 a')
Alt stadgandet 0111 skattens erläggande förskottsvis vore obilligt och orättvist, och tillskyndade bränvins-brännaren en ränteför lust, som icke gagnar Staten ; Fj att stadgandet om Kronofogdens skyldighet att öfvervara mantalsskrifningarne icke är förenligt med denna tjenstemans öfriga åligganden, och att, i anledning deraf, antingen Kronofogden må förklaras berättigad att förordna annan person, som på Kronofogdens ansvar uppbär bränvinsskatten , eiler ock de skattskyldiga åliggas alt förut till Kronofogden erlägga afgiften och deröfver vid mantalsskrifningen förete qvitto; c) att stadgandet om skattens erläggande förskottsvis vore att anse såsåsom ett indirect förbud emot all bränvins-bränning, ehuru denna åsigt icke öppet uttalats, hvilket icke vore representationen värdigt; Eevillnings- samt Allm. l>esv.~ och Ekon.—Utskottens Ut,låtande, N:o 5. 7 ti) att i 8 §. borde tilläggas efter orden, ”huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga,” följande mening, saint om den är inmurad eller begagnas såsom lyftpanna.”
Vid 9 §. a) Att yttrycket i slutet af denna §.: ”hvarefter kokrummet äfven beräknas, ” bör, såsom varande obilligt, utgå, emedan kokrum erfordras för hvarje serskild panna.
Vid 12 §. a) att yttrycket i 12 §.: ”afkylnings-redskap får bestå af pipor, rör eller annorlunda bildade ytor,’’ bör förändras sålunda: ”afkylnings-redskap får bestå af pipor eller af rör, eller hafva hvad form, sora helst;” E) att stadgandet i samma §.: ”mäskvärmare får ej så inrättas, att den åstadkommer någon rectification,’’ är origtigt, emedan rectification föregår i alla mäskvärmare.
Vid 13 §. a) Att classificalion af redskapen vöre felaktig; bj) att andra och tredje classerne böra sammanslås till en class, med följande definition: ”Enkel redskap med mäskvärmare, utan rectifieationsapparat, eller med reetifications-apparat utan mäskvärmaresamt att stadgandet i slutet af i3 §., rörande losa halsar, vore obestämdt, och att hänvisning borde lemnäs till slutet af 16 §., hvarest lösa rör tyckas vara tillåtna..
Vid 15 §. a) Att stadgandet i senare momentet af denna §. måtte ändras så, att äfven andra personer än landtmätare och magislratspersoner må kunna till justerare i städerne förordnas.
Vid 16 §. a) Att denna §. må förtydligas och den mening derigenom blifva uttryckt, att hatt och panna skola uppmätas på en gång, och tillsammans, endast så framt å hatten finnes någon lucka eller öppning för pannans påfyllande, efter det hatten blifvit påsatt.
Vid 19 §.
' Att efter ordet ”synligt,” tillägges ”vid äfventyr, att stämpeln uppsökes genom bortrifning af hvad, som döljer densamma,’’ 8 Bevillnings- samt Allm. Besv.- och Elon.-UcsRottens Utlåtande, N:o 5.
Vid 20 och 21 §§. a) Att stadgande saknas, angående ansvars-skyldighelen för innehafvare af branvins-brännings-redskap, olika med juslerarens betyg; b~) att jordegare, som anmäler sig ti!l brätivins-brännirig, ensam bör ansvara för origtig uppgift onr redskapens beskaffenhet.
Vid 23 §. a) Att försegling af bränvins-brännings-redskap må npphöra, såsom onödig och kostsam; b') att vid slutet af 23 §., bör tilläggas: ”annorlunda än 8:de och i i:le §§. föreskrifva.’’ Vid 28 §. a) Att antingen alla, eller också inga afkylnings-redskap, böra förseglas; b^ att vid 26 §. följande tillägg må införas: ”Skulle ej alla uppgifne ”1 jfftpannor blifva framlemnade till försegling den pålysta dagen, böle den ”uteblifvande 3a sk.
Banco; och utsändes derefter vederbörande att, på ’’pannegarnes bekostnad, verkställa försegling å de pannor, som å den ut”lysta dagen icke blifvit till försegling framhafda.
Skulle anmäld inmurad eller lyftpanna blifvit försåld eller såsom bränvins-redskap onyttig ’’gjord under bränningsliden, skall förseglaren derom underrättas, emot beavis vid utlyst förseglingsmöte.
Sker det ej, ersätte den, hvilken den ”uragtlåtna skyldigheten ålåg, förseglingsmannen dess resekostnad, derest ”han till försegling af sådan redskap sig infinner;’’ c) att den i 26 §. medgifna ersättning af allmänna medel för materialier till förseglingen bör utgå och inbegripas i arfvodet för förseglingsbestyret.
Vid 29 §.
Att den i denna §.
Maj:t medgifna rättighet att tillåta större pannerymd än 90 kannor, må, såsom högst olämplig och principvidrig, borttagas.
Då Utskotten, som vid upprättande af det nya förslag till förändrade föreskrifter, rörande grunderne och vilkoren för brän vinsbränningens utöfning samt afgifterne derför, hvilket härhos finnes bifogadt, tagit dessa anmärkningar i noggrant öfvervägande, ansett öfverflödigt och endast ledande till en onödig vidlyftighet, utan att närmare utreda sjelfva saken, att serskildt Hevillnings- samt Alim. Be.sv.- och Ehon.-TJtskollens Utlåtande, N;o 5.
Q serskildt besvara hvarje anmärkning, helst förslaget visar, hvad afseende å anmärkningarne blifvit fästadt, få U; skollen till svar å samma anmärkningar endast hänvisa lill berörde förslag.
I öfrigt, och ehuru Utskotten, som icke funnit skäligt frånträda deras förut afgifna förslag, att afgiften för bränvinsbränningen bör erläggas förskottsvis, hafva Utskotten likväl ansett lämpligast att till Kongl. Majrts
Nådiga pröfning öfverlemna att bestämma sättet för debiteringen och uppbörden af denna afgift, hvadan, med uteslutande i det nya förslaget af de föreskrifter, som Utskottens förra förslag i detta afseende innehåller, Utskotten härmedelst velat vördsamligen tillstyrka, att Rikets Ständer, vid öfverlemnande af förslaget till den blifvande nya Förordningen angående bränvinsbränningen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , det Kongl. Majtt täckes uti Författningen i Nåder föreskrifva, huru med debiteringen och uppbörden af berörde afgift bör förfaras.
Hvad Utskotten sålunda tillstyrkt, varder, jemte bifogade förslag, Rikets Högloft.
Alskillige
Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 14 September j 84o.
Förslag till Föreskrifter, angående grunclerne och vilk or en för Bränvlnshriinningens utöfning samt afgifterne derför.
Om Bränvinsbrännings-rättigheien. §• 1 •