Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid de flesta större egendomar bedrifves Trädgårdsskötseln med mycken omsorg, och betydliga qvantiteter trädgårdsprodukter försäljas derifrån i Örebro, hvarjemte trädskolor å några ställen vidmakthållas, ehuru ingalunda motsvarande behofvet; men hos allmogen har trädgårdsskötseln hittills med få undantag rönt föga framgång, och har man trott sig finna orsaken härtill dels i bristen på trädskolor, och dels deruti, att mången anser kostnaden derför förspilld, enär icke han sjelf, som planterar, utan först efterkommande kunna deraf draga nytta.
Fråga har varit å bane att länets Hushållnings-sällskap skulle inköpa eller på längre tid arrendera nödig jord för anläggning af trädgård, derifrån träd och buskar m. m. kunde tillhandahållas länets innevånare, men af förekomne skäl, bland hvilka svårigheten att erhålla passande lokal var det mest talande, har saken förfallit.
Trädgårdsböcker af Ekström och Eneroth hafva på Hushållnings-sällskapets bekostnad utdelats till alla församlingar i länet; och helt nyligen har på inbjudning af någre för trädgårdsskötselns framsteg nitälskande män en Trädgårdsförening blifvit bildad, som dock ännu ej trädt, i verksamhet.
I afseende å antalet af 1860—1861 vinterfödde kreatur får Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande Tab. N:o 3. underdånigst åberopa bilagde tabel N:o 3, samt rörande ungefärliga beloppet af spanmål använd till kreaturens utfodring tabellen Litt. A. Hvad af kastningen af ladugården angår, har den icke varit obetydlig, och den förra stigit i samma mån som den senare förbättrats, ehuru förbättringen bestått icke så mycket i förökande af kreaturens antal, som icke fastmer i den rikligare utfodringen, hvars vigt gjort sig gällande äfven hos en ringa del af allmogen.
Denna afkastning liar dock ej varit af någon betydenhet, för så vidt den uppkommit genom försäljning af lefvande kreatur till andra län, emedan denna handel inskränkt sig till afyttrande af stalloxar, som vanligen uppköpas i Öster- och Westergötland samt Småland; men deremot hafva öfriga ladugårdsprodukter, smör, ost och ägg till ej så ringa värde afgått, synnerligast till Stockholm.
Sålunda hafva genom Hjelmare kanal från Hjelmaren till Mälaren blifvit afsände: år 1856 2,694 Lä Smör, » 1857 3,528 » », » 1858 4,536 » », » 1859 4,841 » » och » 1860 4,247 » »; utom det som under senaste åren afsändts på den 1856 öppnade jernvägen mellan Örebro och Arboga samt det som vintertiden afgått med foror till Stockholm.
Tab. Litt. B.
Handelspriser å säd åren 1856—1860.
A) Krån Örebro stad, som utgör centralpunkten för spanmålshandel^ har lemnats föl- Hvete.
Ärter. jande uppgift om medelpriset för är för en tunna 1856 R:dr R;mt 32 19,70 18,03 11,25 28,07 37,50 18,50 13,33 7,13 27,75 1858 » 20 12,37 11,50 7,17 15,25 1859 » » 19,33 13,4 0 10,96 6,88 13,88 19,70 11,52 12,17 7,49 15,50 Medelpris för alla fem åren » » 25,70} 15,on 13,31^ 7,98} 20,09 B) I de längst från Örebro belägna delar af länet, Lindes, Ramsbergs och Nya Kop- parbergs bergslager, hafva priserna varit för tunnan 1856 R:dr R:mt 30 23 k 25 20 10 30 1857 » 25 18 å 20 15 9 26 1858 » 20 14 12 7,50 19 1859 » 20 13 11 7,50 17 1860 » <> 20 13 k 15 13 8 18 8 Örebro län.
Priserna på kreatur och ladugårdsprodukter hafva omvexlat, å en Norsk häst från 200 till 300
R:dr, en slagtoxe från 100 till 150 R:dr, en ko från 50 till 75 R:dr, å smör från 50 till 75 öre marken, å skumost från 17 till 25 öre per skålpund och å ett tjog ägg från 50 öre till 1 R:dr, allt riksmynt.
På nästan alla större egendomar tillverkas för afsalu smör och ost efter förbättrade methoder; dock kan icke sägas, att mejerier linnas å dem alla, om med denna benämning förstås, att tillverkningen sker i större skala.
Särskildt må nämnas det vid Axbergshammar befintliga för ungefär 100 kor, och det vid Riseberga, der ett statens stamholländeri af Ayreshire-race finnes och tillika ett stamschäferi af Southdowns-race.
Ar 1858 anslog
Ilushållnings-sällskapet 450
R:dr till hvarje af de inom länet inrättade Hushållsgillen med dervid fästadt vilkor, att för anslaget skulle inköpas en tjur af ädel race eller, om tillgång till sådan redan funnes, en ko eller qviga af samma slag.
Tjurar inköptes ock från Riseberga, ställdes vid lämpliga gårdar samt omflyttades inom ett halft å ett års förlopp till andra ställen inom distrikterna.
Oaktadt betäckningsafgiften icke var hög, begagnades det sålunda erbjudna tillfället till kreatur-racens förbättring icke synnerligen af allmogen.
Åtgärden var icke desto mindre gagnelig, enär äfven hos allmogen väcktes mycken lust att köpa kalfvar, fallna efter dessa tjurar och de bättre underhållna kor, hvilka gemenligen funnos å de ställen, dit tjurarne förflyttades.
Såsom i förra femårsberättelsen omnämnes, hade den inom länet bildade Förening till hästafvelns förbättrande införskaffat hingstar af Percherons-race.
I öfverensstämmelse med upprättade kontrakter tillföllo år 1857 dessa hingstar de personer, som dittills underhållit dem.
Föreningens verksamhet upphörde dock icke.
Nästföljande år inköptes såväl en äkta Percherons-hingst för 1000 R:dr, som tre hingstar af ädlare race från Ottenby stuteri, de sistnämnde i afsigt att i någon mån fylla behofvet af dugliga remonter.
Vid 1860 års slut ägde föreningen 7 hingstar, nemligen 4 af Ottenby och 3 af Percherons-race.
I bergslagerne begagnas nästan uteslutande Norska hästar.
Hästafveln fyller dock icke länets behof, och remontering vid de inom länet förlagde afdelningar af Lif-Regementets Husar-Korps måste ofta verkställas med hästar från andra län.
Får skötseln, som, enligt Konungens Befallningshafvandes berättelse 1836, af åtskillige bland ortens ståndspersoner blifvit drifven till den höjd, att endast
Skåne i det fallet var länet öfverlägset, har på senare tider icke åtnjutit någon synnerlig omvårdnad, utom vid en och annan af de större egendomarne.
För svin afvelns förbättrande hafva åtskilliga djur af Engelsk race tid efter annan införskrifvits.
Att boskapsskötseln småningom gått framåt, allt mer och mer aflägsnande sig från den låga ståndpunkt, hvarpå den sedan långliga tider befunnit sig, är uppenbart; men hos allmogen har förbättringen i boskapsskötseln ännu icke varit särdeles märkbar.
Om än en och annan bland allmogen kunnat bibringas den öfver tygelsen, att ett mindre antal kreatur, väl födda, lemna rikare behållning och bilda en bättre ladugård, än ett större antal, som knappt liknäres med det befintliga fodret, så äger dock hos en stor del det förhållande rum, att kreaturen framsvältas, enär vida flera underhållas, än som kunna få god och tillräcklig utfodring af för hand varande tillgångar.
Undantag härifrån göra bergslagsallmogens hästar, hvilka i allmänhet födas väl, för att kunna uthärda de ansträngande körslor, hvartill de begagnas.
Alla försök till förbättring af kreatursracerna skola emellertid blifva snart sagdt fåfänga, så länge utfodringen är ställd på svält; först sedan andra åsigter härutinnan gjort sig gällande, kan man hoppas en raskt fortgående förbättring af boskapsskötseln.
Exemplet af länets ståndspersoner och lättheten att genom de alltmer förbättrade kommunikationerna få ladugårdens alster till högt pris afsatte torde efter hand förmå allmogen att åt denna hittills styfmoderligt behandlade gren af landthushållningen egna ökad flit och omtanka.
Jordbrukets utvidgning och förbättring har visserligen fortgått, men med något mindre rask fart i anledning af den ogynsamma väderleken under tvänne år, de betydligt höjda arbetskostnaderna till följd af jernvägsbyggnaderna, och den ofördelaktiga konjunktur, som inträdde 1857.
Emellertid hafva, enligt inkomna Örebro län.
Vattenaftappningar. 9 uppgifter, sorn icke äro för högt tilltagna, nyodlingar under qvinqvenniet verkställts å 1,378 tunnland och grunddikning dels med tegelrör, dels med sten å 1,151 tunnland.
Betydlig qvantitet bigödningsämnen af guano, kalk, benmjöl m. m. har blifvit använd, derförutom landtmannen börjat allt mer och mer lägga sig vinn om komposters beredande.
Flera af allmogen hafva ock förskaffat sig bättre och ändamålsenligare åkerbruksredskap, än de af ålder begagnat.
De vattenaftappningsföretag, som under den tid berättelsen afser blifvit fullbordade, äro följande:
Mosjöns sänkning medelst fördjupning och utvidning af dess utlopp vid Attersta samt upprensning af o Kumla och Täby åar jemte Aby vattendrag.
Detta betydliga arbete, hvartill Eders Kongl.
Maj:t redan 1855 i Nåder beviljat ett lån af 20,000 R:dr Banko och statsbidrag utan återbetalningsskyldighet af 5,000 R:dr samma mynt, påbörjades, hvad Mosjöns sänkning beträffar, nyssnämnde år och fullbordades år 1857, hvarefter början gjordes med öfriga vattendragens upprensning, som afslutades år 1858, dock återstod ännu något arbete derå vid 1860 års utgång.
I följd af de uppdrifna priserna och arbetets beskaffenhet långt ut i den sanka marken blef kostnaden större, än hvad förslaget upptog.
Den har nemligen uppgått till 86,575 R:dr 97 öre eller till 26 R:dr 15 öre på hvarje af de 3,311 tunnland, som genom sänkningen förbättrats och vunnits.
Med en odlingskostnad, beräknad till 52 R:dr per tunnland, har der skördats: af råg och hvete 30:de kornet eller per tunnland 10 tunnor, » rofvor » » 195 », » korn, 2:dra skörden efter bränningen » 10 », » blandkorn » » 12 », » hafre » » 10 », » gräs, igensådt i l:sta sädesgrödan » 300 lispund, » » » i 2:dra » » 150 ä 200 »; Upprensning och sänkning af Rala-ån i Kumla och Halsbergs socknar.
Äfven för detta företag har ett lån erhållits af staten till belopp af 20,400
R:dr och derjemte 5,100 R:dr utan återbetalningsskyldighet.
Arbetet började i Juli 1858 och afsynades i Augusti 1860.
44 mantal, största delen tillhörande mindre jordägare, hafva deraf dragit nytta för en areal af 1,800 tunnland.
Kostnaden har utgjort 31,380 R:dr, hvartill jordägarne sammanskjutit 5,880 R:dr.
Vid 1860 års slut voro minst 100 tunnland odlade, af hvilka en del redan då burit skörd; och Sänkning af Wiby-sjön i socknen af samma namn.
Arbetet verkställdes år 1857, och genom den då gjorda sänkningen, efter uppgift 3£ fot, ansågs en jord vidd af 1,000 tunnland blifva odlingsbar.
Till en del har afsigten vunnits, men fråga har sedermera uppstått om sjöns ytterligare sänkning.
Om den år 1856 fullbordade sänkningen af Lillån i Längbro socken nära Örebro stad är uppgift lemnad redan i förra fem årsberättelsen.
Efter verkställde undersökningar 1858 för utdikning af de såkallade Granhammarskärren i Wintrosa och Kräklinge socknar, som beräknats medföra en kostnad af 56,374 R:dr 45 öre, har Eders Kongl. Maj:t för detta företag, hvarigenom omkring 1,000 tunnland jord ansågos kunna göras odlingsbare, den 8
Mars 1861 i Nåder beviljat ett låneunderstöd af 22,500 R:dr att utgå 1862 med 11,500 R:dr och 1863 med 11,000 R:dr, hvarefter arbetet hösten 1861 påbörjats och sedan fortgått, men ännu icke hunnit afslutas.
Vidare har frågan om sänkning af sjöarne Hjelmaren och Qvismaren å nyo blifvit upptagen.
Detta vidt omfattande företag, måhända det största af sådan beskaffenhet, som i Sverige förekommit, har efter det Eders Kongl. Maj:t i Nådigt Bref till Dess Väg- och Vattenbyggnadsstyrelse den 11 April 1853 ansett förordnande om ifrågasatt minskning af segeldjupet i Hjelmare kanal under då varande förhållanden icke böra äga rum, hvilat intilldess frågan förekom å ett vid Lennäs gästgifvaregård inför Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande Landshöfdinge-Embelcts uli Örebro län und. ber. för åren 1856—1860. 2 10 Örebro län.
Agronom.
Landtbruksskola och -möten.
Bran vinsbränning. i detta och Södermanlands län den 31 Maj 1859 hållet sammanträde, då de för sänkningens verkställande intresserade strandägare bildade Bolag samt utsågo Interims-Direktion, som den 8 November 1860 till Eders Kongl. Maj:t ingick med underdånig ansökning om Nådig tillåtelse att verkställa förenämnde sjösänkning i enlighet med ett af Öfversten och Riddaren J. A. Sundmark uppgjordt förslag.
Något vidare har under qvinqvenniet icke blifvit i saken tillgjordt.
För sänkning af sjön Tysslingen inom Tysslinge, Kils, Gräfve, Wintrosa och Längbro socknar och utdikning af den till nämnde sjö stötande så kallade Rumboslätten hafva undersökningar verkställts 1859 och 1860, hvarefter, då de uppgjorda förslagen icke ansetts fullt ändamålsenliga, undersökningar blifvit innevarande år ånyo verkställda samt planer och kostnadsförslag uppgjorde, enligt hvilka genom detta företag, som alternativt beräknats medföra en kostnad af 197,000 eller 212,000 R:dr R:mt, mer än 2,560 tunnland jord skulle dels i väsentlig mån förbättras dels göras odlingsbare.
Detta vigtiga företag är nu beroende på erhållande af lånebidrag från staten till detsammas utförande.
Förberedelser och undersökningar för sänkning af Skarbysjön i Wiby, Hackvads och Hardemo socknar hafva ock under qvinqvenniets sista år förehafts och ledt derhän, att arbetet, nu påbörjadt, lärer under innevarande år kunna fullbordas.
Fråga om sänkning af sjön Wäringen genom upprensning af vattendragen mellan nämnde sjö och Ringaby qvarn väcktes år 1859, då plan och kostnadsförslag upprättades, hvarefter vid ett inför Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 6 Juni nyssnämnde år hållet sammanträde en stor del af jordägarne kring Wäringen beslöto att bringa den ifrågasatta rensningen till verkställighet och bildade bolag för deltagande deruti.
Arbetet har dock ännu ej börjats, i anseende bland annat dertill, att flere af de personer, hvilka låtit anteckna sig som bolagsmän ifrågasatt att utur bolaget utgå.
Till stängsel begagnas nästan öfverallt de sedvanliga gärdesgårdarne; dock bör man hoppas, att den förändring, som med Kongl. Förordningen den 21 December 1857 om egors fredande m. m. härutinnan afses, efterhand bidrager till minskning af dessa skogsödande hägnader.
o Ar 1856 antog länets Hushållnings-sällskap en särskild Agronom för länet, hvars verksamhet sedan dess fortgått och blifvit alltmer anlitad äfven af allmogen.
Sålunda begärde för år 1860 53 jordbrukare hans biträde för en arbetstid af 160 dagar, hvaraf 23 bönder för 54 dagar.
Sällskapet aflönar honom och bestrider äfven hans resekostnad, så att all afgift, som drabbar den, honom anlitar, utgör endast 2 R:dr R:mt för hvarje förrättningsdag.
I länets lägre Landtbruksskola, som de tre första åren af perioden var förlagd vid Säbylund i Kumla socken, men derefter förflyttades till Lund i Hofsta socken, undervisades årligen 12 frilärlingar, af hvilka hälften efter två-årig lärokurs hvarje år utgått.
Sökande till lärlingsplatser saknades icke; deras antal var i o medeltal 27.
Ar 1860 beslöt
Hushållnings-sällskapet att tills vidare årligen af egna medel betala till Lunds ägare 1,000 R:dr i och för skolan.
O 7 Hushållnings-sällskapet har under hvart och ett af de fem år, som denna berättelse afser, föranstaltat icke allenast Landtbruksmöte för länet, utan ock Gillesmöten, och för dem anvisat nödiga medel. 1 premier vid de förstnämnda hafva utdelats tillsammans för alla åren 6161 R:dr Specie, och Gillena hafva, hufvudsakligast för samma ändamål, erhållit 11,300 R:dr R:mt.
Att dessa möten äro i hög grad gagneliga genom den uppmuntran till vidare förkofran i sitt yrke, som premierna för landtbrukare innebära, genom utställningar af vackra kreatur och ändamålsenlig jordbruksredskap, samt genom de tillfällen, de lemna till utbyte af åsigter och erfarenhetsrön rörande jordbruket och boskapsskötseln, är icke tvifvel underkastadt.
Bränvinsbränningen, som under qvinqvenniet idkats hufvudsakligast i södra delen af länet, har derstä des väl gifvit anledning till ökad odling af potatis, men kan i öfrigt just icke sägas hafva utöfvat något väsentligt inflytande på jordbruket.
Arbetare och dagsverkspriser.
Skogshushållning. 11
För jordbrukets bedrifvande begagnar allmogen nästan uteslutande tjenstehjon som äro i dess bröd, samt derjemte daglönare under bergningstiden.
Vid de större egendomarne åter finnas vanligen torpare, som innehafva några tunnland jord och antingen sjelfve derför göra dagsverken eller hålla tjenstefolk att dem förrätta.
Stattorpare finnas visserligen, dock ej så allmänt, äfvenså statfolk, som likväl anses dyrare att hålla än torpare.
Ej sällan förekomma såkallade sommardrängar, af hvilka de, som vilja eller nödgas arbeta under vintern, då äro sysselsatte vid grufvor, hyttor eller med skogshygge m. m.
Dessa drängar betinga sig för halfva året föga mindre lön, än årsdrängar för hela.
Behofvet af många arbetare vid flera större allmänna och enskilda företag har gjort, att tillgången på dem varit knappt tillräcklig för länets behof.
Dagverkspriserna voro allmännast de i nedanstående tabell Litt.
C upptagna.
Tab. Litt. c. Statfolkets dagsverkspris var under åren 1856, 1857 och 1858 73 ä 75 öre; under åren 1859 och 1860 66 öre, till följd af de lägre spanmålspriserne.
Slutligen får ej lemnäs oanmärkt, att jordbrukets och boskapsskötselns obestridliga framåtskridande under de år, denna berättelse omfattar, och jordens till följd deraf i verkligheten förhöjda värde åtföljts af dess förökade skuldsättning, hvilken dock derjemte kan förklaras genom de förbättrade åbyggnader, som mångenstädes blifvit uppförde, och det för jordens ändamålsenligare skötsel erforderliga större driftkapital.
Sålunda hafva mot inteckningar amorteringslån under förenämnde tid utlemnats från länets särskilda Hypotheksförening till ett belopp af 2,933,270 R:dr Runt, med hvilken summa sannolikt ganska många gamla inteckningar och lösa skulder blifvit dödade, hvarföre den ingalunda bör anses i sin helhet utgöra en förökad börda för jordägaren.
C) Skogshushållning jemte D) Rofdjurs utödande.
Då endast ett ringa antal grufveallmänningar, Tab. N
N:o 4 endast på ett ungefär angifva dessa skogars areal och afkastning.
Till vårdande af kronoskogarne inom länet äro anställde en öfverjägmästare, en ordinarie och en extra Öfverjägare, den senare utan lön på stat, 2 Underjägare och 7 Skogvaktare, hvilka sistnämnde, anställde för bevakning af länets 9 häradsallmänningar, aflönas af innevånarne i de särskilda häraderna.
Utom nyssnämnde 9 häradsallmänningar, hvilka äro belägne: 2 i Grimstens och 3 i Edsbergs härad samt 1 i hvartdera af Hardemo, Kumla, Askers och Glanshammars härader, finnas inom länet 2 kronoparken Krämaremarken och Tysslingen, en sockenallmänning i Stora Mellösa samt 11 till skatte icke löste grufve och rekognitionsskogar, hvartill kommer Dylta svafvelbruks allmänning, hvarom här nedan vidare förmäles.
Den i förra berättelsen omnämnde Guldsmedsboda grufveallmänning under Svartå Bruk är numera löst till skatte, samt sockenallmänningen Löfåsen i Hidinge delad mellan intressenterna.
Kronoparkerna och Häradsallmänning arne äro, i tillsammans 17 skogsblock, indelade till trakthuggning o och skötas i enlighet med fastställda hushållsplaner.
Aterväxten befordras genom årlig frösådd och plantering från de å dessa skogar anlagda plantskolor, hvaremot bruket af fröträd blifvit aflagdt.
I häradsallmärmingar - Tab. Litt.
C. Dagverkspriser åren 1856—1860.
Under sommaren.
Under vintern.
I landslagen.
Mans- Qvins- Mans- I bergslagen.
Mans- Qvins- Mans- Ar 1856) 1,25 0,62 0,75 År 1856 1,50 0,75 1 » 1857) » 1857... 1,75 0,84 1,25 » 1858j » 1858... 1,25 0,67 1 » 1859! 0,87 k 1,00 0,45 k 0,50 0,67 å0,75 » 1859... 1,08 0,50 0,50 0,75 .0,75 » 1860) » 1860 1,08 12 Örebro län.
Skogsinstitut.
Sågar. nes ekonomiska förvaltning deltaga af häraderna utsedde deputerade, hvilka, hvar för sin socken, biträdadels med klassifikationens upprättande och bedömande af hvarje utsyningssökandes verkliga behof af virke, dels ock tillse att det erhållna virket blifver behörigen användt.
Bland dessa deputerade utses ock en kassaförvaltare för mottagande af inflytande medel och bestridande af utgifter, som erfordras för skogarnes bevakning, vård och skötsel.
Undantag härifrån äger rum endast i afseende å Askers häradsallmänning, hvars kassa är nedsatt i länets Ränteri.
Vid periodens slut hade allmänningskassorne en sammanlagd behållning af 1,788 R:dr 60 öre R:mt.
Genom Kongl. Brefvet den 17 Juni 1856 har den till
Dylta svafvelbruk anslagna allmänning blifvit ställd under tillsyn af öfverjägmästaren i länet.
Närmare bestämmande af användandet och afverkningsbeloppet å denna allmänning är dock ännu beroende på den hittills oafgjorda frågan om upphörande af Dylta bruks privilegier och den dermed följande dispositionsrätt till skogen.
Af Grufveallmänning arne inom länet äro 4,243 tunnland 24 kappland af jägeristaten uppmätte och till trakthuggning indelade.
Enahanda är förhållandet med skogen till 12 af de inom länet belägna boställen.
Vid öfrige boställen vårdas skogen mindre väl och på slättbygden finnas redan flere boställen, som lida af skogsbrist.
Hvad slutligen beträffar de enskildes skogar, så hafva visserligen många af länets bruksägare och större godsägare infört en ordnad skogshushållning med trakthuggning, frösådd och återplantering, men det öfverklagade missbruket, att strängt och utan afseende på hvad skogarne, med beräkning af deras framtida bestånd, kunna tåla, afverka förhanden varande skogsprodukter, fortfar ännu bland flertalet af allmogen, hvilkas allmänna skogsafverkningssätt är blädning.
En gifven följd af landets, med en stigande folkmängd, fortgående uppodling är, att arealen af den skogbärande marken allt mer och mer minskas.
Men om skogen på de inom länet befintliga betydliga sträckor, hvilka hittills icke blifvit, och måhända aldrig med fördel kunna blifva till åker eller äng upptagne, omsorgsfullt vårdades, och vid dess afverkning åtgärder vidtogos till befordrande af skogens återväxt, samt de på många ställen varande kala och stenbundna backar, som nu ligga nästan onyttiga, genom ändamålsenlig behandling förvandlades till skogbärande mark, kan med säkerhet antagas, att skogsbrist icke behöfde befaras.
Att skogarne ännu i allmänhet alltför hårdt och utan beräkning af deras framtida bestånd anlitas, och att, utom å de ställen, der en ordnad skogshushållning är införd, nästan intet göres till skogarnes återväxt äro dock beklagliga, nogsamt insedda sanningar, hvilka i sinom tid torde kunna mera allmänt, än de hittills mägtat, åstadkomma en genomgripande förändring i skogsskötseln.
Under qvinqvenniet hafva, enligt inkomna uppgifter, af enskilda skogar 30,340 tunnland blifvit af länets jägeribetjening uppmätte samt 23,000 tunnland af lärare och elever vid Bruks-societetens numera upplösta skogsinstitut i Nora; och skall för närvarande en sammanlagd skogsareal af minst 375,000 tunnland vara inom länet till rationel behandling indelad.
Den enda undervisningsanstalt för skogsskötsel, som i länet funnits, var Bruks-societetens nyssnämnde skogsinstitut, förlagdt i Nora från hösten 1855 till den 1 November 1860, då institutet efter Jernkontorets beslut upplöstes.
Undervisning lemnades der af 3 lärare, och under nämnde 5 år utgingo från läroanstalten 13 elever och 39 skogvaktarelärlingar.
Ek- och Mullbärsplanteringar finnas icke inom länet.
Då emellertid ek trifves väl i länets mellersta och södra delar torde, till förekommande af framtida brist på detta trädslag, plantering deraf icke vara oförtjent af uppmuntran.
Inom länet finnas icke mindre än lil sågar, men då de flesta af dem äro lego- eller husbehofssågar, och endast 2 beräknade för sågning till afsalu, kunna de egentligen icke sägas hafva utöfvat något skadligt inflytande på skogstillgången.
Träd varuhandel till den utsträckning, att skogarnes framtida bestånd derigenom äfventyras, förekommer icke, och i allmänhet har importen till länet af plank och bräder öfverstigit exporten, örebro län.
Svedjande.
Kolning.
Pris å skogseffekter.
Bränntorf.
Bergverk.
13 hvaremot med ved, som hufvudsakligen afsättes från lastageplatser vid Wettern och Hjelmaren, ett motsatt förhållande ägt rum.
Ofvannämnde 2 salu-sågar äro ölsboda ångsåg i Nysunds socken och Oppboga såg i Fellingsbro socken.
Vid ölsboda såg, som anlades under perioden och blef färdig år 1858, äro sedan dess afyttrade: år 1859 4,736 tolfter 20 fot 3 tums och 2^ tums plank för ett värde af R:dr R:mt 117,648,43, » 1860 3,287^ » » » » » » » 189,556,58.
Vid Oppboga såg, hvarest 17 personer uppgifvas hafva varit sysselsatte från våren tillhösten, äro sågade: år 1856 5,159 tolfter plank och bräder samt 1,687 tolfter läkten och bakar, » 1857 5,758 » » » » 2,278 » 1858 4,882 » » » » 1,744 » 1859 4,081 » » » » 2,271 » 1860 4,311 » » » » 2,543 Svedjande aftager allt mer och mer, äfven inom bergslagerna, der det dock ännu nog ofta förekommer.