Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mars sistlidet år förordnat en komité af sju personer, för att ytterligare utreda de förhållanden i statistiskt och ekonomiskt hänseende, äfvensom andra på frågan inverkande omständigheter, som kunde bestämma företrädet emellan de två ifrågasatta sträckningarne för en jernväg från Stockholm till norra orterna; hvarvid jemväl borde af komiterade tagas under öfvervägande och utredning, dels frågan om den för rörelsen å denna jernväg ändamålsenligaste anslutningspunkt till Gefle—Dala jernväg, dels ock de fördelar och olägenheter, som kunde anses uppkomma, å ena sidan, om norra jernbanan i Stockholm förenades, på sätt föreslaget vore, med den för vestra stambanan å Södermalm anlagda bangård, och å andra sidan, om norra jernbanan utan en slik förening erhölle sin utgångspunkt från lämpligt ställe å Norrmalm.
Under den 17 nästlidne Juni bade denna komité, efter anställda noggranna undersökningar för erhållande af möjligast tillförlitliga uppgifter, angående folkmängden, arealen odlad jord, spanmålsproduktion med flera förhållanden inom ett visst antaget område på ömse sidor om do båda bansträckningarne, till Kongl.
Majit afgifvit sitt betänkande i ämnet, hvaruti komiterades pluralitet förmält sig anse stambanan norr om Stockholm böra ledas öfver Almarestäke, vester om Sigtunafjärden, till Örsundsbro, med en grenbana derifrån till Upsala, samt från Örsundsbro till trakten af Sevalla kyrka och vidare till Sala, äfvensom från sistnämnde stad till Korssnäs station å Gefle—Dala-jernvägen.
Enär det af komiterade afgifna betänkande blifvit till trycket befordradt och bland Rikets Ständer utdeladt, har Kongl. Majit, till undvikande af alltför stor vidlyftighet, i den nådiga Propositionen upptagit endast hufvudmomenten af komitéens förslag, med hänvisande i öfrigt till de i betänkandet derför utförligt utvecklade grunder.
Utgående från den grundsats att, vid bestämmandet af sträckningen för norra stambanan, företrädesvis måste öfvervägas och utredas beskaffenheten af den trafik, som denna bana i främsta rummet borde underlätta och betjena, hade komiterade ansett förhållandena inom de orter, som banan komme att genomskära, 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. påkalla, att denna sträckning, om ej uteslutande, dock hufvudsakligen bestämdes med afseende på landets hufvudnäringar, jordbruket oell bergshandteringen.
Den föreslagna sträckningen vester om Sigtunafjården från Stockholm öfver Örsundsbro, Sevalla och Sala till Korssnäs skulle, enligt komiterades tanke, bättre motsvara detta jcrnbanans hufvudsakliga syftemål, än sträckningen öster om samma fjärd öfver Upsala och Sala till Robertsholms eller Storviks stationer å Gefle—Dalajcrnvägen.
Jemte det stambanan i den förra rigtningen uppfyllde sin vigtiga bestämmelse att befrämja den stora industriela rörelse, som betingas af de båda omnämnda hufvudnäringarna, klefve hon på samma gång mäktig att underlätta och befordra den persontrafik, som, beroende af dessa båda näringar, redan förefinnes och, enligt de vanliga lagarne för den inre rörelsens utveckling i ett land, måste i bredd med den omnämnda stora varutrafiken vidare tillvexa och mångfaldigas.
På detta sätt utlagd, komme banan att till hela sin sträckning framgå genom den företrädesvis spanmålsproducerande delen af de landskap, bon berörde; och, hvad särskildt beträffade linien från bufvudstaden till Sala, på ömse sidor om sig ega den rikaste sädesbygd, som en norr om Mälaren gående jernväg kunde träffa; hvarjemte denna linie äfven i afseende på folkmängden uti och närmast intill de orter, banlinien genomginge från Stockholm till Korssnäs, egde företräde.
En jernbana åter öster om Sigtunafjärden, från Stockholm öfver Upsala till Sala, måste beröra orter, hvilka med få undantag ända fram till sistnämnde punkt vore de vester om samma fjärd belägna mycket underlägsna både i odling och fruktbarhet, i hvilka afseenden de från Sala till Robertsholm eller Storvik utgående linier stöde vida efter Sala — Korssnäs-linien.
Medelst don föreslagna grenbanan från Örsundsbro till
Upsala komme hufvudstaden och universitetsstaden i en lätt och snabb förbindelse med hvarandra.
Denna förbindelse skulle visserligen blifva ändå lättare och snabbare, om jernvägen Indes öster om Sigtunafjärden i så vidt möjligt rak sträckning; men denna omständighet hade komitcrade af flera skäl icke kunnat tillerkänna ett afgörande inflytande i fråga om bestämmandet af banans sträckning.
Genom banans dragning från Örsundsbro till trakten af Sevalla kyrka klefve väl linien mellan Örsundsbro och Sala något förlängd; men denna förlängning vore dock jemförelsevis obetydlig och utan något menligt inflytande på trafiken mellan sistnämnde punkter; hvaremot, genom banans böjning åt Sevalla, så väl de vestra orternas jern vägsförbindelse med hufvudstaden skulle förkortas, som ock anläggningen af en jernväg mellan Westerås och Sala underlättas, hvilken jernväg vore af stor vigt för upptagande af trafiken med de från Dalarne och bergslags-orterne kommande tunga varor, ämnade att från Westerås sjövägen fortskaffas.
Yägen från Örsundsbro öfver Sevalla till Sala komme i hela sin utsträckning att genomgå folkrika och fruktbara trakter, i dessa afseenden obestridligt öfverlägsna de orter, den å andra sidan föreslagna linien från Upsala till Sala skulle komma att genomskära.
Dalatrafikens stora strömfåra, och denna linie hade ock en så långt i öster gående rigtning, som en jernväg, för att blifva af verkligt gagn för Dalarne, kunde erhålla.
Hvarken linien Sala—Robertsholm eller linien Sala —Storvik skulle i någon väsendtlig grad förmå att motsvara
Dalarnes behof af en jernväg i sydlig rigtning, helst båda dessa linier, till större delen af sin längd, komme att genomgå ofruktbara och olämliga trakter.
Hufvudsakligaste skälet för förslaget om enderas af dessa linier antagande skulle vara de Norrländska provinsernas behof af en dem mera omedelbart Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 25 omedelbart tjenande jernvägsförbindelse med det sydliga landets inre delar och med hufvudstaden; men då dessa provinsers egentligen stora rörelse hade och måste hafva sin väg på Östersjön, kunde i förevarande fall endast blifva fråga om don mindre varutrafiken från Norrland eller den handel med Norrländska produkter, hvilken, lör dessas afsättning, söker de inre delarne af Dalarne, ätvensom Westmanland, Upland och hufvudstaden.
Någon på särskild undersökning grundad plan med kostnadsförslag lör de af komiterade föreslagna jernvägsliniernc Örsundsbro—Sevalla, Sevalla—Sala och Sevalla—Westerås hade icke åtföljt det afgifna betänkandet; men på grund af anställda approximativa beräkningar och under förutsättning af stambanans utsträckning från Sala till Westerås, hade komiterade ansett det skola leda till en besparing i anläggningskostnaden af 836,039 R:dr, om banan, i stället för att dragas öfver Örsundsbro direkte till Sala, toge rigtningen till trakten af Sevalla; hvarjemte komiterade antagit, att anläggningskostnaden för linien Stockholm— Örsundsbro—Sevalla—Sala skulle med 1,373,716
R:dr understiga kostnaden för linien Stochholm—Upsala—Sala, hvilka båda besparingar lemnade full tillgång för grenbanau från örsundsbro till Upsala, beräknad till 1,597,911 R:dr.
Enligt sedermera till Kongl. Maj:t, inkomna, af Kapitenen G-. M. Nerman, efter anställda lokalundersökningar, upprättade planer och kostnadsförslag hade anläggningskostnaden för banan från Örsundsbro öfver Sevalla till Sala, i längd utgörande 5 mil 18,850 fot, öfver en särdeles jemn mark, beräknats till R:dr 2,901,538: — samt för banan från Sevalla till Westerås, 1 mil 24,287 fot i längd, till „ 1,039,136: — Summa R:dr 3,940,674: — Såsom bidrag till expropriation af mark för anläggning af en jernbana från Stockholm till Upsala öster om Sigtunafjärden hafva, enligt hvad styrelsen för Stockholm—Upsala jernvägs-aktiebolag hos Kongl. Maj:t anmält och med bifogade handlingar styrkt, sarnmanräknadt 115,358 R:dr 25 öre tecknats dels af Upsala stad och dels af socknemenigheter, hvarjemte icke blott
Upsala stad förbundit sig att af stadens mark kostnadsfritt upplåta 20 tunnland 19,9 kappland, som, enligt handlingarne bilagdt sockenstämmo-protokoll, i värde upptagits till 138,588 R:dr, utan ock flere enskilde jordegare erbjudit sig att utan ersättning afstå för banan erforderlig mark, så att, derest banans byggande för det allmännas räkning varder beslutadt, Staten icke komme att för expropriationskostnader vidkännas någon utgift.
Å andra sidan har Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Westmanlands län i underdånighet öfverlemnat en af utsedde komiterade till Kongl. Maj:t ställd skrift, innefattande anmälan dels att åtskillige jordegare inom Upsala och Westmanlands län förklarat sig villige att utan ersättning upplåta dem tillhörig jord i den för banan utstakade rigtning vester om Sigtunafjärden, dels att hemmansegare inom fyratiotro socknar tecknat bidrag till expropriation af den för jernbanan erforderliga mark, dels ock att Sala stad beslutat att, för den händelse jernbanan varder anlagd öfver Örsundsbro och Sevalla till nämnde stad, kostnadsfritt afstå all den liili. till Ii.
St. Prut. 18(j'2 §• 1883. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. för ändamålet behöfliga, staden tillhöriga jord; varande de tecknade kontanta bidragen, af hvilka en del dock äro utfäste endast för en jernväg mellan Sevalla och Westerås, jemte värdet af den upplåtna marken, beräknade till 115,305 R:dr 29 öre.
I afseende på den norra stambanans rigtning har Kongl. Maj:t, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den för ämnets utredning tillsatta komitéens förslag, ansett samma bana böra från Stockholm ledas vester om Sigtunafjärden till Örsundsbro med en sidobaua derifrån till Upsala; vidare från Örsundsbro i vestlig rigtning till trakten af Sevalla kyrka samt derifrån genom Sala till någon lämplig punkt inom Dalarne; och då den del af banan, hvarigenom hufvudstadens jernvägsförbindelse med Upsala komme att tillvägabringas, först borde till byggnad företagas, har Kongl. Maj:t föreslagit, att Rikets Ständer måtte för utförande af jernvägen mellan Stockholm, Örsundsbro och Upsala bevilja det dertill, efter afdrag af enskilde jordegares erbjudna bidrag i penningar och mark, erforderliga belopp, utgörande i jemnad summa 5,850,000 R:dr.
Jemte det Utskottet, för undvikande af alltför stor vidlyftighet, i öfrigt får hänvisa till det vid Kongl. Maj:ts nådiga Proposition fogade Statsråds-protokoll, hvilket innehåller fullständig utredning af de särskilda meningar, som, i fråga om norra stambanans rigtning, inom Stats-Rådct kommit under öfvervägande, får Utskottet nu öfvergå till de i fråga om denna stambana hos Riks-Stånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, nemligen: hos Ridderslcapet och Adeln: af Friherre Hermelin, Fr., som (i motion N:o 219), med stöd af Hans Excellens Herr Grefve Manderströms och Statsrådet Herr Grefve von Plåtens till det vid den Kongl.
Statsråds-protokollet afgifna yttranden och förslag om norra stambanans sträckning öfver Edsberg och Almarestäke till Örsundsbro, föreslagit, att Rikets Ständer måtte antingen till denna stambanas byggande från den af Kongl. Maj:t föreslagna norra stambanan, till Upsala öster om Sigtunafjärden, af det för norra stambanan äskade anslaget anvisa ett belopp af 1,600,000 R:dr, motsvarande kostnaden för bibanan Örsundsbro—Upsala, med rättighet för Kongl. Maj:t att, om så skäligt pröfvades, af det för norra stambanan återstående beloppet, 4,250,000
R:dr, använda högst 1,500,000 R:dr, för att fullborda banan till Upsala, öster om Sigtunafjärden, eller ock till ett enskildt bolag såsom lån erbjuda den till bibanan Örsundsbro äskade summa 1,600,000 R:dr på de billigaste vilkor, som kunna medgifvas, med förpligtelse för bolaget att öfvertaga byggandet af en jernväg till Upsala från den punkt på norra stambanan, som Hans Excellens Herr Grefve Manderström och Statsrådet Herr Grefve von Platen föreslagit; af Friherre Stjernstedt, J. W., som (i motion N:o 257) föreslagit, att Rikets Ständer för byggandet af norra stambanan från Stockholm till Upsala öster om Sigtunafjärden måtte anvisa 4,700,000
R:dr, samt att för samma banas fortsättande från Upsala åt Sala, uti den rigtning Kongl. Maj:t kunde finna lämpligast, måtte anvisas 1,150,000 R:dr R:mt. af Herr Heykenskjöld, C. J. F., som, i uppgifvet ändamål att gå en medelväg emellan de flera förslag, som blifvit framställda för norra stambanans rigtning emellan Stockholm och Sala, öster eller vester om Sigtunafjärden, uti väckt och af Herr Nordenfelt, L. M., understödd motion (Nio 258) hemställt, att en jernväg må dragas öster om Sigtunafjärden från Stockholm till trakten af Husby—öden - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 27 sala och derifrån vesterut öfver Erikssund förbi Ekolsund, Simtuna och Tärna samt derifrån till Sala, samt att det af Kongl. Maj:t äskade anslag till norra stambanans påbörjande, 5,850,000 R:dr R:mt, eller en något högre summa måtte af Rikets nu församlade Ständer anvisas till byggande i första rummet af en gemensam jernvägsstambana från Stockholm öster om Sigtunafjärden till Husby—Odensala samt derifrån samtidigt dels i vestlig rigtning öfver Simtuna emot Sala, dels i nordlig rigtning från Odensala till Upsala; inom B or gare-Ståndet: af Herr L. W. Henschen, som (i motion N:o 299) hemställt: att en jernvägsstambana mellan Stockholm och Upsala, öster om Sigtunafjärden, måtte byggas med medel, som Rikets Ständer vid denna riksdag auslå till byggande af Statens jern vägs-stam banor; samt att arbetet för jernvägs-stambanans fortsättning från Upsala till Sala under instundande statsrcglcringspcriod, likaledes på Statens bekostnad, börjas och fortsättes så långt de medel räcka, hvilka Rikets Ständer dertill kunna anslå; af Herr J.
Sundvallson, hvars motion (N:o 231) innefattar yrkande, att antingen det af Kongl. Maj:t nu föreslagna belopp, 5,850,000 R:dr, eller ock en något högre summa måtte vid denna riksdag anslås och anvisas till påbörjande af norra stambanans anläggning, i enlighet med ofvannämnda äldre förslag, öster om Sigtunafjärden, direkt till Upsala samt derifrån uti utstakad rät rigtning till Sala, hvarifrån denna bana sedermera utgrenas dels till Westerås, dels till Storviks station vid Dala—Grefie jernväg, allt på sätt kunde finnas lämpligast för ett rättvist tillgodoseende af Uplands, Westmanlands, Dalarnes och Norrlands befogade anspråk och behof i detta hänseende; af Herr Julius Brun, som (i motion N:o 294) hemställt, att Rikets Ständer för vägen mellan Stockholm och Upsala måtte antaga den gena sträckningen öster om Sigtunafjärden. inom Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmägtigen Johan Persson från Upsala län, hvars i detta ämne väckta motion (N:o 410) innefattar samina yrkanden, som dem, hvilka Friherre Stjernstedt i sin förenämnda motion framställt, samt af Riksdagsfullmägtigen Jan Andersson från Stora Kopparbergs län, med hvilken Liss Lars Olsson och A.
Andersson från samma län sig förenat uti det i motionen N:o 423 framställda förslag, att Rikets Ständer må för denna statsreglerings-period, utöfver hvad Kongl. Maj:t uti Sin nådiga Proposition föreslagit, bestämma norra stambanans sträckning förbi Sala till Brovallen samt dertill anslå erforderliga medel.
Sedan Rikets Ständer, med bifall till Stats-Utskottets, i anledning af Herr Heykenskjölds ofvauberörda motion, den 3 sistlidne Februari afgifna memorial (N:o 44), iios Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t måtto i nåder anbefalla styrelsen för Statens jern vägsbyggnader, att, i afseende å möjligheten af samt kostnaden för jernvägens framdragande dels från trakten af Märsta öfver Garnsviken förbi Sigtuna samt vidare öfver Erikssund och Yarpsundet till Grans socken, der linien sammanfaller mod den föreslagna vägen öfver Stäket till Örsundsbro, dels från trakten af Odensala till Erikssund och vidare i nu antydda rigtning, tills linien sammanfaller med Stockholm—Örsundsbro-linien, ofördröjligen låta verkställa fullständig undersökning, har Stats-Utskottet den 5 sistlidne Mars 28 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. från styrelsen öfver Statens jernvägsbygnader fått emottaga ett af Distrikt-ingeniören vid Statens jernvägsbyggnader, Kapitenen och Riddaren L. M. Nordenfelt, som fått sig uppdraget att, med biträde af dertill utsedde jernvägs-ingeniörer, verkställa den af Rikets Ständer begärda undersökningen, deröfver afgifvot betänkande med dertill hörande generalkarta, profilritningar, kostnadsförslager och jemförelsetabeller, af hvilket betänkande hufvudsakligen iuhemtas: 1:0 angående linien från Odensala till Gran: att denna linie utgår från den förut undersökta linien mellan Stockholm och Upsala vid Skörsta, söder om Odensala kyrka, passerar norr om Suckunge och söder om Kålhammar, öfvergår Garnsvikcn vid Bodaholm och derifrån söder om Hagagården och Österby, förbi Granby, Bänne och Erikssunds gård, nära hvilken segelleden till Upsala öfvergås vid färjestaden, hvarefter linien söder om Markeby och norr om Nyborg uppnår Warpsund, som öfvergås straxt söder om landsvägsbron, och slutligen vester om Öfvor-Grans kyrka förenar sig med den förut undersökta linien från Stockholm till Örsundsbro öfver Stäket, 4 mil 25,300 fot från Stockholm.
Uti det öfver denna linie, hvars längd är 2 mil 8,689 fot, upprättade kostnadsförslag, hvilket blifvit uppgjordt efter samma grunder, som de för 1858 års jernvägs-komité utförda förslag, upptages kostnaden derför till 1,718,892 R:dr.
Enligt utdrag af de för sistnämnda komité uppgjorda kostnadsförslag skulle kostnaden för jernväg från Stockholm till utgångspunkten nära Odensala, med en längd af 3 mil 27,829 fot, blifva 3,190,511 „ och således en jernväg från Stockholm till Gran öfver Odensala, med en längd af 6 mil 518 fot, kosta 4,909,406 R:dr, hvaremot kostnaden för en jernväg från Stockholm öfver Stäket till samma punkt vid Gran skulle, med en längd af 4 mil 25,300 fot, uppgå till 3,395,657 R:dr.
Skilnaden i längd emellan dessa bägge altornativcr voro alltså 1 mil 11,218 fot, och skilnaden i anläggningskostnad 1,513,749 R:dr, till fördel för linien öfver Stäket.
2:o angående linien från Märsta till Gran: att denna linie, som utgår från den förut undersökta linien mellan Stockholm och Upsala vid Arnberga, norr om Märsta gästgifvaregård, 3 mil 15,507 fot från Stockholm, eller 12,322 fot sydligare, än den förut beskrifna linien, passerar söder om Näsby, öfvergår Garnsviken omkring 5,000 fot norr om Sigtuna stad, fortgår söder om Vcnngarn och Österby, sammanfaller vid Granby med den förut beskrifna linien och har en längd af 2 mil 12,506 fot, samt kostar, efter samma grunder som de för 1858 års jernvägs-komité utförda förslag . . 1,803,817 R:dr.
Enligt utdrag af do för samma komité uppgjorda kostnadsförslag skulle kostnaden för jernväg från Stockholm till utgångspunkten nära Märsta, med en längd af 3 mil 15,507 fot, blifva 2,973,240
R:dr, och således en jernvåg från Stockholm till Gran öfver Märsta, med en längd af 5 mil 28,013 fot, kosta 4,777,057 R:dr, eller blifva 1 mil 2,713 fot längre och 1,381,400
R:dr dyrare, än en jernväg från Stockholm direkte till Gran öfver Stäket. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 29 Härförutan hade blifvit undersökta a) en linie emellan Rosta och Knifsta å Stockholm—Upsala-linien, hvilken linie vore 4,600 fot längre och 73,562 R:dr dyrare än den äldre linien, men deremot medgåfve att längre sammanbinda båda linierna, derigenom att förenings punkten flyttades till Kålhammar, beläget 4 mil 2,447 fot från Stockholm, 2 mil 8,313 fot från Upsala samt 1 mil 30,840 fot från Gran.
Kostnaden utgjorde i detta fall för linien Stockholm—Kålhammar 3,306,388 R:dr, för linien Kålhammar—Upsala 1,772,041 R:dr och för linien Kålhammar—Gran 1,508,148 R:dr, i följd hvaraf således linien Stockolm—Kålhammar—Gran blefve 1 mil 7,987 fot längre och 1,418,879 R:dr dyrare, än den direkta linien från Stockholm till Gran öfver Stäket, b) en alternativ-linie, utgående från den förut undersökta Stockholm—Upsala-linien nära Brista, 3 mil 9,185 fot från Stockholm eller 6,322 fot sydligare, än linien från trakten af Märsta till Garns-vikcn.
Berörda alternativ-linie ginge norr om Sigtuna och förenade sig med Märsta-linien vid sistnämnde vik.
Efter detta alternativ skulle väglängden från Westmanland till Stockholm blifva 4,859 fot kortare, men kostnaden 63,294 R:dr större, hvarjemte från föreningspunkten vid Brista linien till Upsala blefve 6,322 fot längre och 134,440 R:dr dyrare, än efter det förut omnämnda Arnberga-alternativet, och hvilket, synnerligast mod afseende å kostnadsbesparingen af 197,734 R:dr sammanlagdt för båda linierna, vore att föredraga; samt c) en alternativ-linie emellan Erikssund och Warpsund förbi Finstaholm, nordligare än den förut omnämnda linien, som är gemensam för både Märsta- och Odensala-förslaget samt går söder om Markeby.
Efter detta alternativ skulle väglängden blifva 789 fot mindre, men kostnaden 32,952 R:dr större, än efter det förutnämnda förslaget, hvarföre detta, oaktadt det icke, likasom det nästföregående alternativet, medgåfve anläggning af station invid segelleden vid Erikssund, dock borde föredragas.
Följande tabell underlättar jemförelsen emellan de olika liniernes längd och kostnad. 30 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 87. Stockholm—Märsta Märsta—Upsala Märsta—Gran Våg- längd.
Anlägg- ningskost- nad.
Våg- längd.
1 3 15,507 2 26,593 2 12,506 2,973,240 2,031,627 1,803,817 8 18,606 6,808,684 Stockholm—Odensala Odensala—Upsala Odensala—Gran 1 3 27,829 214,271 2[ 8,689 3,190,514 1,814,353 1,718,892 8 14,789 6,723,759 Stockholm—Kål hammar Kålhammar—Opsala Kålhammar—Gran 4 2 1 2,447 8,313 30,840 3,306,388 1,772,041 1,508,148 8 5,600 6,586,577 Stockholm—Upsala Upsala—Sala 6 6,100 5 22,500 4,950,867 4,217,239 *) 11 28,600 9,168,106 Stockholm — Kålnammar—Upsala . . . Kålhammar—Gran Gran—Örsundsbro—Sala 6 1 5 10,760 30,840 32,410 5,078,429 1,508,148 4,032,522 14 2,010 10,619,099 Stockholm—Kålhammar—Upsala . . .
Kål hammar—Gran Gran — Örsundsbro—Sevalla—Sala 610,760 130,840 6(29,810 5,078,429 1,508,148 3,836,771 14 35,410 10,423,348 Stockholm—Stäket—Gran—Örsundsbro Örsundsbro—Upsala Örsundsbro—Sala 6 2 4 260 11,600 21,450 4,330,890 1,597,911 3,097,289 12 33,310 9,026,090 Stockholm—Stäket—Gran—Örsundsbro Örsundsbro—Upsala Örsundsbro— Sevalla—Sala 6 260 4,330,890 211,600 1,597,911 518,850 2,901,538 13 30,710 8,830,339 *) Kostnadsförslaget upptager för anläggningen af linien Stockholm—Upsala 5,004,867 R:dr; men med rättelse af en missräkning å expropriations-kostnaden, som för 80 tunnland utegor ä 75
R:dr upptagits till 60,000 R:dr i stället för 6,000 R:dr, utgör kostnadssumman rätteligen 4,950,867 R:dr. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 31
Af denna jemförelse tabell inbemtas att vägen öfver Upsala till Sala utgör i längd 11 mil 28,600 fot, med en anläggningskostnad af 9,168,106 R:dr; att vägen från Stockholm öfver Stäket och Örsundsbro till Sala, samt från Örsundsbro till Upsala, i längd uppgår till 12 mil 33,310 fot, nied en anläggningskostnad af 9,026,090 R:dr; att vägen från Stockholm öfver Örsundsbro och Sovalia till Sala samt från Örsundsbro till Upsala utgör 13 mil 30,710 fot med en kostnad af 8,830,339 R:dr; samt att vägen från Stockholm öfver Kål hammar, Gran, Örsundsbro och Sevalla till Sala med tillägg af vägen från Kålhammar till Upsala uppgår till 14 mil 35,410 fot med en anläggningskostnad af 10,423,348 R:dr, hvari dock, om jernbanan anlägges utan att beröra örsundsbro, uppkommer en minskad längd af omkring £ mil, hvarigenom anläggningskostnaden jemväl kan nedsättas med 300,000 R:dr, eller till 10,123,348 R:dr.
Beträffande nu frågan om anläggandet af en stambana norrut från Stockholm, så anser Utskottet det vara satt utom allt tvifvel, att, sedan mera än 60 mils jernväg inom orterna söder om Stockholm blifvit på Statens bekostnad anlagd, äfven de delar af landet, som äro belägne norr om Mälaren, böra utan ytterligare uppskof komma i åtnjutande af de fördelar, en jcrnvägsförbindelse medför, och att således påbörjandet af en sådan stambana bör vid denna riksdag beslutas.
Hufvudstadens behof och landets synas i detta afseende i full öfverensstämmelse med hvarandra.
I afseende på den rigtning, som för denna stambana bör antagas, hafva deremot de mest skiljaktiga åsigter gjort sig gällande.