Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kollegium anser, att hvad Revisorerne i detina del fordrat, redan är uppfyldt, ehuru de underordnade specialtitlarne, hvilka i sjelfva hufvudboken ej kunnat, utan att alltför mycket öka densammas volym, inrymmas, i stället anträffas i de särskilt upprättade och bufvudboken vidfogade sammandragen.
Den befarade olägenheten deraf, att Krigs-kollegium, efter, vid hvarje års utgång, till Stats-kontoret insänd liqvid öfver de sa kallade förslags-anslagen, fått, såsom för året 1851 inträffat, från Riksgälds-kontoret uppbära en större fordran än som, jemlikt den tjugu månader sednare afslutade rikshufvudboken, för det året, ansetts böra Kollegium tillgodokoinma, är i sjelfva verket ingen, alldenstund frågan icke gäller riktigheten af den öfverbetalning, Kollegium uppgifvit, utan endast tiden för densammas godtgörande.
Afven härutinnan visar sig verkan af den antagna skillnaden emellan formel och icke formel afföring i räkenskapen, en skillnad, som mäste upphöra i samma stund då riksbokslutet och de förvaltande verkens redogörelser komma att på en och samma grund uppställas.
Krigs-kollegium betraktar såsom utgift allt hvad som under redogörelseårets lopp blifvit utgifVet, — Stats-kontoret och Kammar-rätten deremot blott sä stor del af det utgifna, som, inom redogörelse-årets lopp, blifvit af de förskottstagande redovisadt och derför redogörelsen finnes hufvudboken vidfogad.
Med ersättande af det öfriga, anse sistnämnde embetsverk böra anstå till ett följande är, då redovisningen ingått.
Men om det är en sanning, att Krigs-kollegium till de utgifter, som af Kollegium, enligt stat och gifna nådiga föreskrifter, skola bestridas, icke äger andra ine - del att använda än dem, som genom Stats-kontoret Kollegium tillhandahållas, så mäste oek deraf följa, att allt livad Kollegium bevisligen under äret utbetaldt, är att betrakta såsom utgift för äret, om än någon del deraf ieke blifvit inom äret redovisad, och att Kollegium har rätt att för hela utbetalningen fordra ersättning, för att icke stanna i brist vid betäckandet af det nästföljande årets kostnader.
Den liqvid Riksboksluts-kontoret, i form af ”omslut”, ett år och 8 månader härefter uppgör, kan på papperet, men aldrig i verkligheten, förringa Koliegii ersättningsanspråk, hvilket, förr eller sednare, oundvikligen måste at statsverket eller Riksgälds-kontoret gäldas.
Kammar-rätten har fordrat, att hufvudboken borde vara stödd på Krigs-kassörens kassa-räkning, oell Rikets Ständers Revisorer äska, att. en specifik kassa-räkning måtte i hufvudboken inrymmas.
Begge dessa myndigheter hafva, med vidhållande af äldre och vidlyftigare formers förmodade företräden, icke lemnat uppmärksamhet åt Krigs-kollegii, i motiverna tili nya hufvu d h o k sformulä r et innefattade och här underdånigst upprepade förklarande: att den nya hufvudboken, noga betraktad, sjelf är en verificerad kassa-räkning, som just derföre icke är i behof af att vara stödd på annan så beskaffad räkning, äfven om Kammar-rättens erinran, att hufvudboken innehåller mera an en vanlig kassa-räkning, skulle hafva sin riktighet.
Krigs-kollegium, men icke Krigs-kassören, är skyldig staten redovisning för de årliga anslagen till försvarsverket.
Alla härtill anvisade medel allemnas från Stats-kontoret ”till disposition af Krir/s-koller/ium”, som anförtror desamma till redo af sin tjensteman, Krigs-kassören, hvilken sistnämnde, efter hvarje års utgång, uti särskilda och verificerade kassa-räkningar, inför hvardera af Koliegii Afdelningar redovisar för de honom ombetrodda medlen.
Sedan dessa kassa-räkningar blifvit hos Kollegium granskade och godkända, upphör Krigs-kassörens vidare redovisningsskyldighet, och Koliegii egen förbindelse, att, på sätt Eders Kongl.
Maj:f, uti nådiga brefvet af den 6 November 1849, uttryckligen förordnat, i en hufvudbok inför Kammar-rätten redovisa, inträder; hvarvid det icke lärer någonsin kunna eller böra Krigs-kollegium förvägras att till sin redogörelse för det hela få använda sina egna handlingar och deribland de från Krigs-kassören aflemnade, qvitterade anordningar.
Da Kri gs-kollegium uti hufvudboken till redovisning påför icke blott behållningen från föregående år, utan ock alla de medel, hvilka för redogörelseåret äro af Eders Kongl. Maj:t i nåder anvisade, eller från andra verk och personer till Kollegium ingått, samt da icke en skilling af den pa sådant sätt tillkomna uppbördssumman kan, utan med åberopande och biläggande af fullständiga verifikationer, i hufvudboken aftoras, täckes Eders Kongl. Majit nådigst finna, att Krigskollegii nya hufvudbok, på sådant sätt, uppfyller det första och väsendtligaste vilkoret för hvaije redogörelse, att vara enkel, sann och tillförlitlig: egenskaper, hvilka, under granskningen af 1850 och 1851 ars hufvudböcker, ej heller bliivit hvarken af Kammar-rätten eller af Rikets Ständers Revisorer förnekade.
Att, såsom vid dessa hufvudböckers upprättande ägt rum, till bestyrkande af hvarje utgiftspost, på ett ställe sammanlägga och inkartera: a) den handling, på hvilken behörigheten och beslutet om utbetalningen sig grundar, b) den qvitterade anordning, som visar, att utbetalningen ägt rum, och c) emottagarens verificerade redogörelse för medlens användande, är, enligt Koliegii öfvertygelse, det redigaste, fullständigaste och derjemte lättfattligaste redovisningssätt, som torde kunna uppvisas, ehuru Kollegium på samma gang erkänner, att detsamma icke före ar 1850 af Kollegium begagnats, alldenstund, enligt äldre formulär eller method, ofvanuppräknade trea - — 174 — ne verifikationer mäste åtskiljas och vid räkenskapens granskning på särskilda ställen uppsökas.
Det är uppå alla dessa skäl Krigs-kollegimn vågar förnya sin redan tillförene hos Eders Kongl. Majit underdånigst gjorda anhållan, att Eders Kongl.
Majit täcktes uppskjuta med profit ingen af det nya hufvudboks-formuläret för Kollegium till dess ett nytt formulär för sjelfva riksliufvudhoken blifvit af Eders Kongl. Majit, med Iiikets Ständer gilladt och faststählt. 1852 års hufvudbok för Krigs-kollegium är redan, i samma form med de tvänne nästföregående arens, till Kammar-rätten aflemnad, och materialierna för 1S53 års bokslut ordnas nu, inom Kollegii särskilda afdelningar, efter lika grunder; hvarjemte den redan öppnade bokföringen för innevarande år 1S54 är inrättad och dagligen föres, med bestämd hänsigt till såväl det arbetssätt, hvilket, från 1850 års början, med stor fördel är vordet hos Kollegium antaget, som till sjelfva bokslutet, i en dermed oskiljaktigt sammanhängande ordning, deruti hvarje hufvud saki i ga re förändring skulle störande inverka påräkenskapsgöromålens säkra och skyndsamma fullbordande.
Krigs-kollegium erkänner i underdånighet sin skyldighet vara att, ställa sig till noggrann efterrättelse hvarje annat, än det af Kollegium föreslagna formulär till hufvudbok, som af Eders Kongl. Majit kan blifva i nåder faststählt; men Kollegium uppfyller en lika angelägen förbindelse, då Kollegium i underdånighet anmäler, att, derest de gamla, öfverflödigt, vidlyftiga och arbetet förtyngande, formerna för det årliga bokslutet skola af Kollegium återtagas, hvarigenom, då Kassörens högst betydliga och mångfaldiga uppbörd skulle komma att redovisas i en på titlar, med åtskiljande af formel och icke formel utbetalning, uppställd kassaräkning, samt då hufvudboken, i stället, att nu kunna, med hänvisning till de å Kollegii Afdelningar upprättade och i verifikationsbanden inlagda titelsammandragen, inneslutas inom 320 pagina, minst k o mine att till omfånget tre- eller fyradubblas, förutsatt, att sjelfva hufvudboken skulle i sig innefatta ej blott nyssnämnde specifika sammandrag öfver samtliga uppbörds- och utgifts-detaljtitlarne, utan ock omslut af kassarakningen samt liqvider öfver alla mot redovisning anordnade medelsposter, uppgående till 1,500 a 2,000 hvarje ar, det härefter, hvarken för Krigs-kassören eller för Hök,sluts-kontoret klefve möjligt att med den lill antalet inskränkta personal eiler inom den korta tid, som nu bestås, kunna sina åligganden i dessa delar fullgöra; hvarföre ock Kollegium i underdånighet anhåller, att, derest ett annat boksi ut sformulär, än det för närvarande följda, framdeles skulle varda Kollegium till iakttagande anbefaldt, Kollegium ma vara tillätet alt till Eders Kongl. Majit fä inkomma med underdånig uppgift å de tillökade aflönings-kostnader och den förlängning i tid för hnfvudbokens aflemnande till Kammar-rätten, som deraf oundvikligen måste följa.
— Den nådiga remissen bifogas härjemte, och Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäkt igste A Hern å d ig;s t e Konung!
Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersäter, J.
P. LEFRÉN. O.
NORDENSVAN. C. MEYER. G. SANDELS. CARL D. FORSBERG. C, F. LAURKN. S. C. NISSER.
Lade.
Platen. — 175 — Kongl. Krigs-kollegii Artilleri - aidel alogs tnxlerduiuga ntlålande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af nämnde Afdelning* räkenskaper för åren 1S50 och 1851.
Stor ni äktigste Allernådigfcté Konung!
Till åtlydnad af föreskriften i Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss den 4 innevarande månad å ilikets Ständers llevisorers berättelse om livad som förekommit vid granskningen af Krigs-kollegii hufvudböeker och räkenskaper för åren 1850 oell 1851, får Artäleri-ftfdiilninijeu nu i underdånighet afgifva det underdåniga utlåtande, hvartill Ilevisorernes framställningar föranleda.
Hvad i 6:te § omförmäles, rörande åtskilliga vid 1851 års utgång balanserade fordringar, innefattar ej någon erinran eller anmärkning, utan blott en framställning om da befintliga förhållanden oell pakallar således ej heller någon förklaring eller något yttrande från Kollegii sida.
I anledning af Ilevisorernes i 7:de § gjorda anmälan, att de ständiga upplagen af godt handgevärs- och stycke-krut understigit den, genom Kongl, brefvet den Hl December 1842, bestämda qvantiteten, far Kollegium underdånigst anföra, att det antydda förhållandet härleder sig dels från en, sedan sistnämnde ar ökad, opåräknad försäljning af dessa krutsorter, särdeles handgevärskrut, utan motsvarande förhöjd tillverkning, och dels af den, jemlikt föreskrifterna i Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 22 Maj 1849 och ilen 7 Augusti 1851, företagna omarbetning af äldre krigskrut till bergskrut, hvarigenom, innan motsvarande belopp nytt styckekrut hunnit tillverkas, en brist af detta krutslag uppstått, som likväl är afsedd att under loppet af innevarande år blifva ersatt.
Emellertid bör härvid icke förbises, att verkliga bristen i den bestämda krutqvantiteten ingalunda är så stor som l»evisorerne uppgifvit, emedan det krut, sorn innehalies i flera millioner färdiga patroner och uti ett icke ringa parti färdig fältartilleri- och fästnings-ammunition, äfven mäste beräknas såsom befintlig tillgång.
— Vidkommande ater Ilevisorernes framställning i denna g, att, enligt hvad förut varit iakttaget, sammandrag öfver de särskilda kruträkningarne böra för hvarje år uppgöras och bifogas Kollegii hufvudböeker, har Kollegium meddelat föreskrift om fullgörande af hvad i detta hänseende blifvit äskadt.
Enär under titel: belägrings-artilleriet, i båda årens hufvudböeker balanseras en kontant behållning af 4,297 Ildr 4 sk. 9 rst., utgörande återstoden af ett, vid 1828—1830 års riksdag, till försvarsverket anvisadt extra statsanslag, hafva Revisorne, enligt 10:de §, tillkännagifvit, att, så framt anledning icke är för handen, att dessa medel omsider varda för det afsedda ändamålet, beböfliga, desamma anses böra till lliksgälds-kontoret öfverlenmas.
Då likväl ifrågavarande behållning, ehuru hitintills icke använd, såsom otillräcklig för betäckande af kostnaderna vid någon särskild beställning, desto mindre kan anses obehöflig för det afsedda ändamålet, som flera behof för bildandet af en belägrings-artilleri-materiel ännu återstå ouppfyllda, anser Kollegium Revisorernes, äfven blott vilkorligt, framställda förslag om beloppets öfverlemnande till
Riksgälds-kontoret ej heller böra till nådigt bifall föranleda. — 17G - Slutligen hafva Revisorerne, uti 6:te momentet, särskilda kassor och fonder, i afseende a krut- och salpeter-försälj ningsmedlen, anfört, att dessa medel, hvilka utgöra en af statsverkets ordinarie inkomster och aro till sitt liela belopp redovisade i Stats-kontorets räkenskaper, inga dels till Krigs-kollegii Artilleri-afdelning, dels till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen samt lefvereras derifrån till Kongl. Räntekammaren; i följd hvaraf Kollegii räkenskaper endast omfatta de dit influtna medlen.
Ehuru denna framställning icke synes innefatta någon anmärkning eller ens uttala den åsigt, att någon ändring af den ordning, som i berörde hänseende hittills iakttagits, vore al behof påkallad eller önskvärd, har Kollegium likväl trott sig böra i underdånighet förmäla, att då berörde medel slutligen skola ingå till Kongl.
Ränte-kammaren och redovisas i Stats-kontorets räkenskaper, det ©tvifvelaktigt betraktats såsom en öfverflödig omgång, att från länens Ränterier först inleverera beloppen till Kollegium, för att redovisas i dess ärs-räkenskap och att derefter, för enahanda åtgärd, öfverlemna desamma till Stats-kontoret.
Kollegium framhärdar, med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligt.igste tjenare och undersåter, J.
IV LEFRÉN.
NORDENSVAN. S. C. NISSER, Stockholm den 26 Januari 1851.
Angnst Reetz.
Krigs-kollegii
Fo rtili kati o ris -a fd elni ngs underdåniga utlåtande, i anledning af Piket* Ständers Revisorers berättelse, rörande granskningen af 1850 oell 1S51 års räkenskaper för Fortifikations-afdelningen.
Efter erhållen nådig remiss å Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelse om hvad som förekommit vid granskningen af Eders Kongl.
Majtts och Rikets Krigskollegii hufvudböcker för åren 1850 och 1851, får Kollegium, å Fortifikations-afdelningen, i anledning af de uti 11 § gjorda anmälanden, angående f. d. Fortifikations-redogöraren å Carlsborg K. N. Hallströms balans samt en per mille-fonden och densamma tillhörande säkerhetshandlingar, underdånigst tillkännagifva, dels — 177 — att den förklaring, som föranledes af gjord erinran, att 71 Rdr 12 sk. 8 rst., kommendantskapsmedel, ingående uti nyssnämnde balans, äro upptagna i balans-relationen såväl till Fortifikations-afdelningens konto för dess andel i anslaget för försvarsverket i allmänhet, som till f. d.
Utrednings-afdelningens enahanda konto, kommer att i underdånighet afgifvas al Kollegii Intendents-afdelning, dels att det af Revisorerne anmälda förhållandet, att en per mille-fonden, under de år, som ifrågavarande revision omfattat, ej varit anlitad för några utgifter, härrör deraf, att de befästnings- och byggnadsarbeten, för hvilkas utförande fonden blifvit samlad samt fortfarande bibehålies och förräntas, ännu ej kunnat företagas.
Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigst.e, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P.
LEFRÉN. C. MEIJER. S. C. NISSER.
August, Beetz.
Krigs-kollegii Intendents-afdelnings underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af de under denna Afdelning ställda fonders och anslags förvaltning och redovisning under åren 1850 och 1851.
Till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å den af Rikets Ständers Revisorer afgifna berättelse om verkställd granskning af statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1850 och 1851, såvidt samma berättelse angår Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigskollegium och de under dess disposition ställda medel, får Kollegium, ålntendentsafdelningen, härmedelst i underdånighet sig utlåta, i afseende på de under nämnde Afdelning stående fonders och statsanslags förvaltning och redovisning. 23. — 178 —
Med tillkännagivande, att å det på riksstatens 4:de hufvudtitel upptagna reservationsanslag till ersättning för utöfver markegång spris förliöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indelta regementenas marscher till och från möten, förefanns vid 1851 års slut en behållning al' 49,502 Rdr 5 sk. 2 rst., hafva Rikets Ständers Revisorer, dä dessa medel, enligt Rikets Ständers vid sednaste riksdag derom fattade beslut, framgent skulle förblifva till Eders Kongl. Majits disposition för ändamålet qvarstående, uti 4 § af revisionsberättelsen rörande 4:de hufvudtiteln, fästat uppmärksamhet derå, att en så betydlig summa icke borde fortfarande i kassan inneligga, utan genom utlåning göras fruktbärande.
Då utlåning eller förräntning af möjligen uppstådda öfverskott eller besparingar å de af Krigs-kollegium förvaltade statsanslag hitintills icke blifvit i nåder anbefalld, samt Eders Kongl. Majit, uti Dess till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof, begärt Rikets Ständers medgifvande dertill, att de å ifrågavarande, vid sistförflutna riksdag, från 9,000 Rdr till 6,000
Rdr nedsatta anslag uppstådda reservationer, hvilka vid 1852 års slut uppgingo till vid pass 49,500 Rdr, måtte få användas till aflöning och underhåll för de ur indelta arméen utgående garnisons-kommenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och i Haparanda, för hvilket behof, dertill å 4:de hufvudtiteln hittills ej funnits någon bestämd tillgång, kostnaderna beräknats i medeltal uppgå till omkring 12,000 Rdr årligen; så lärer, vid sådant förhållande och intilldess Rikets Ständer meddelat sitt beslut om den ifrågaställda dispositionen af reservationerna å berörde statsanslag, Revisorernes framställning om de reserverade medlens utlåning icke böra till åtgärd eller förslag å Kollegii sida föranleda.
Beträffande det af Revisorerne i 11 § anmärkta förhållande i afseende å f. d.
Fortifikations-redogöraren å Carlsborgs fästning K. N. Hallströms balans å koinmendantskapsmedel, 71 Rdr 12 sk. 8 rst., att samma belopp är upptaget i balansrelationen så väl till Fortifikations-afdelningens konto för dess andel i anslaget för försvarsverket i allmänhet, som till f. d.
Utrednings-afdelningens enahanda konto, får Kollegium i underdånighet anmäla, att sedan Eders Kongl. Majit, i nådigt bref den 11 Maj 1849, befallt, att de ärenden, som angå kommendantskaps-utgifterna, skulle från f. d. Utrednings-afdelningen återläggas till Fortifikations-afdelningen, hvars förvaltning dylika ärenden före år 1827 tillhörde, hafva de å förstnämnde
Afdelnings stat för år 1849 uppförda oell under Afdelningens andel i anslaget till försvarsverket i allmänhet inbegripna samt den 14 Juli samma år ännu odisponerade kommendantskäpsmedel blifvit öfverflyttade till Fortifikations-afdelningens förvaltning och redovisning; hvaremot och då den, sedan flera föregående år, i f d.
Utrednings-afdelningens hufvudböcker upptagna balans å kommendantskäpsmedel af 71 Rdr 12 sk. 8 rst., hvarför f. d.
Fortifikations-redogöraren Hallström häftade, utgjorde en Utrednings-afdelningens fordran, densamma äfven sedermera ansetts böra i nämnde Afdelnings eller numera lntendents-afdelningens räkenskaper fortfarande balanseras; men som, efter hvad nu upplyst blifvit, Fortifikations-afdelningen jemväl uppdebiterat nämnde balansbelopp, oell den betalning, som derå möjligen kan komma att inflyta, desto hellre bör till samma Afdelning ingå, som, utom det att den öfriga vida större fordran, statsanslaget för försvarsverket äger hos Hallström eller bans konkursmassa, är i Fortifikations-afdelningens räkenskaper balanserad, den behållning af kommendantskäpsmedel, som år 1S49 blifvit till nämnde Afdelning öfverflyttad, otvifvelaktig! varit högre i den mån någon afbetalning ä Hallströms balans, under årets lopp, före öfverflyttningen hade influtit, så har, för beredande af rättelse i det af Rikets Ständers Revisorer anmärkta förhållande, föreskrift blifvit meddelad derom, att meranämnde f. d.
Fortifikations-redogöraren — 179 — Hallström påförda 71 Rdr 12 sk. 8 rst. skola i 1853 års balansrelation för Intendents-afdelningen afföras, med anteckning, att samma belopp finnes i Fortifikationsafdelningen till redovisning upptaget.
Vid räkenskaperna för förenade mötes-passevolansfonden är af Revisorerne i 1 § erinradt, att värdet af de hus och byggnader samt effekter, hvilka år 1830 blifvit från gamla till nya mötes-passevolansfonden öfverlemnade och sedermera öfverlåtits till indelta arméens nya mötesfond, väl blifvit, till följd af föreskriften i Kongl, brefvet den 27 Augusti 1831, i fondernas hufvudbok för år 1849 inom linien såsom tillgång balanseradt, men att dessa byggnader och effekter deremot icke omförmälas uti 1850 och 1851 års redogörelser.
Till besvarande häraf, får Kollegium i underdånighet upplysa, att Kollegium, efter vunnen kännedom derom, att värdet å förenade mötes-passevolansfondernas byggnader och persedlar icke funnits i den för år 1850 afslutade och efter nytt fo nnulär uppgjorda gemensamma hufvudboken öfver 4:de hufvudtiteln samt de under Kollegii förvaltning ställda fonder upptaget, under den 12 April 1853, redan beslutat, att värdet af nämnde fastigheter och effekter skulle pä föreskrifvet sätt ånyo upptagas oell balanseras, hvilket beslut äfven blifvit i 1852 års hufvudbok till verkställighet befordradt; vid hvilket förhållande
Revisorernes omförmälda framställning icke torde till särskild åtgärd föranleda.
Med anledning al Revisorernes i 3 § meddelade uppgift, att den i föregående års räkenskaper till ett belopp af 315 Rdr 39 sk. 11 rst. balanserade fordran uti aflidne Regementsqvartermästaren, Kapitenen C. A. von Essens konkursmassa skall blifvit under åren 1852 godtgjord, får Kollegium i underdånighet anmäla: att 157 Rdr 44 sk., utgörande hälften af omförmälda belopp, samt 26 Rdr 22 sk. 8 rst. räntemedel, eller tillsammans 184 Rdr 18 sk. 8 rst., utsökta hos ena sysslomannen, Häradskrifvare!!
Sandman, den 21 Augusti 1852, till Kollegii kassa influtit; men att, beträffande förenade mÖtes-passevolansfondens i von Essens konkursmassa ägande återstående fordran, i kapital utgörande 157 Rdr 43 sk. 11 rst., tvist uppstått derom, huruvida, i anseende till bristande tillgång hos den andre sysslomannen, Kapitenen Dahlberg, jemväl sistnämnde hälft bör utaf Sandmans tillgångar gäldas, hvilken tvistefråga är på Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätts pröfning beroende.
I afseende på volontär-valcansmedelsfonden, hvars kapitalbehållning utgjorde, vid början af år 1850, 27,049 Rdr 24 sk. 2 rst. och vid 1851 års slut, 37,962 Rdr 8 sk. 11 rst., hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet derå, att dessa medel bordt genom utlåning göras fruktbärande.
Volontär-vakansfonden, hvars ändamål, såsom det af Revisorerne åberopade Kongl, bref af den 12 Mars 1836 visar, är att användas i och för bildning af arméens underbefäl, har, på sätt samma nådiga bref äfven innehåller, haft sin upprinnelse frän de vid indelta regementen och corpser samlade och nämnde tid hos dem ännu innestående vakansmedel lör sådana till fjenstbare volontärer anslagna nummer, hvilka, i anseende till brist å hugade och lämplige personer, icke funnos med volontärer tillsatta.
På det emellertid arméen mätte kunna för dess underbefäls bildning draga fördel af de för hand varande omkring 200 lediga nummerlönerna, förordnade Kongl. Majit, att vakansmedlen för de lediga volontärnumren skulle till Krigs-kollegium ingå och inför Kollegium redovisas.
Sedermera har, i öfverensstämmelse med hvad tid efter annan i nåder föreskrifvits, volontärvakans-fonden bekostat de i en del garnisonsorter inrättade korporalskolors förseende med deras förnödenheter, skjuts och traktamente för det befäl, som kommenderats att öfvervara examina vid dessa skolor, utgifterna för de år 1845 å
Drott - — 180 långholm sammandragna instruktionskompanier samt rese-ersättning och aflöning för de ur indelta infanteri-regementena, till öfning oell under-officersexamens undergående vid Lifgardes-regementena till fot, år 1852 kommenderade volontärer.