Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Resekostnads-ersättning till de utom Stockholm bosatte Fullmäktige » 440: 57.
Arfvoden, gratifikationer och begrafnings-hjelp » 2,858: 76.
Ljuspenningar » 1,230: — Pensioner — » 5,750: 66.
Understöd till Riksgälds-kontorets Enke- och Pupillkassa » 635: 17. Postporto och expenser » 6,716: 89.
Summa R:dr 92,174: 83, — 55 — Såsom tillägg till den i berättelsen om sednaste revisionen meddelade uppgift å de Ytterligare af Riksgälds-kontoret bestridda kostnader för 1853 och 1854 års riksdag, deruti dessa kostnader för kostnaders sammanräknade belopp uppgifvits utgöra R:dr 461,305: 69. anse sig Revisorerne böra upplysa, att, efter sagde berättelses af- rs rics(a gifvande, till kostnader för samma riksdag ytterligare från Riksgälds-kontoret utbetalts » 37: 50. hvadan de af detta verks medel bestridda kostnaderna för nämnde riksdag uppgå till R:dr 461,343: 19.
Efter afslutandet af den utaf sednast församlade Revisorer granskade redogörelse
Kostnader för för de, till bestridande af kostnaderna för 1856, 1857 och 1858 års riksdag, från 1856, 1857 Riksgälds-kontoret förskottsvis anordnade medel, hvilken redogörelse omfattade ti- oc,‘ års den till slutet af Juni månad sistförlidet år och upptog ett sammanlagdt utgiftsbelopp 11 '* L‘LI' af R:dr 677,394: 85. hafva, till liqviderande af enahanda kostnader, ytterligare utbetalts från detta verk: under sednare hälften af samma år » 17,924: 66. och under Januari med Juli månader innevarande år » 13,148: 31.
Således uppgå de af Riksgälds-konloret bestridde kostnaderna för sednast hållna riksdag till ej mindre än R:dr 708,467: 82, af hvilken kostnads-summa så kallade representations-kostnader utgjort R:dr 60,735: 48. månads-arfvoden och dagtraktamenten » 455,190: 30. trycknings- och häftnings-kostnader » 94,006: 25. klubb-kostnader » 30,173: 89. och diverse utgifter » 68,361: 90.
R:dr >08,467:82.
Bland de riksdags-kostnader, som, enligt de under denna revision granskade rä- Registret öfver kenskaper, blifvit af Biksgälds-kontorets medel godtgjorde och hvilka, såsom redan är Bonde-ståndets anfördt, ökat den högst betydliga summa, detta verk måst för sednaste riksdag ut- protokoller. betala, har kostnaden för registret öfver B onde-Ståndets protokoller ådragit sig Revisorernes särskilda uppmärksamhet, med afseende å ej mindre denna kostnads belopp än dess förhållande till hvad som betalts för registren öfver de andra Riks-ståndens protokoller.
Den af Rikets Ständer till vissa belopp för hvarje tryckt ark bestämda godtgörelse för upprättandet af registren öfver Riks-ståndens protokoller under sednaste riksdag samt korrekturläsningen vid registrens tryckning har nemligen, för registret öfver Bonde-ståndets protokoller, utgörande, utom registret, 9 band, uppgått till ej mindre än 2,713 R:dr29öre; och äro 2:ne särskilda band af detta register upptagna.—För registret öfver Bidderskapets och Adelns protokoller under samma riksdag, hvilka utgöra 11 band, har enahanda godtgörelse, efter den derför fastställda beräkningsgrund, deremot endast utgjort 506
Prop. Ni 23. 7 X:i» 23.
Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Nov. 1856, kl. 7 e. m. Kongl.
Maj:ls Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man alt i två eller flera inrikes städer samtidigt drifva handel; Gifven Stockholms Slott den H November i856.
Af förekommen anledning har hos Kongl. Maj:t Bess och Rikets Kommerse-kollegium gjort underdånig framställning om vidtagande af en så beskaffad ändring i Handels-ordningen af den 22 December 1846, att för den, som i någon stad, efter derstädes vunnet burskap, idkar handel, tillfälle måtte beredas till vinnande af rättighet att samtidigt utöfva enahanda näring i en eller flere a( rikets öfriga städer.
I sådant afseende har Kollegium hufvudsakligen anfört, att redan, enligt nu gällande näringsförfattningar, vissa borgerliga yrken kunna af en och samma person utöfvas så väl. i den ort, der han eger burskap, som annorstädes inom Riket, hvilket vore förhållandet med idkare af alla slag utaf fabriks- och manufaktur-handteringar, äfvensom, jemlikt § 10 af 1846 års Fabriks-och Handtverks-ordning, burskapsegande handtverkare vore berättigad att, då han tillitas att i annan stad eller ort, än der han bosatt är, verkställa sådant arbete, som måste på stället förfärdigas eller fullkomnas, derstädes sjelf eller genom egna arbetare slika arbeten företaga och fullborda, under iakttagande, då arbetet sker i stad, att anmälan derom hos Magistraten på stället göres; — att, enligt § 6 af Kongl. Förordningen den 3 Juli 1816, angående hvad iakttagas bör vid meddelande af burskap och rättighet att idka utrikes sjöfart, burskapsegande skeppare är berättigad att föra fartyg ej mindre för rederier i den stad, der han förvärfvat burskap, än ock för redare, bosatte i hvilken annan ort inom riket det vara må; — att hvad särskildt anginge frågan om handelsrörelses idkande af samma person å särskilda orter, genom § 3 mom. 1 af Handels-ordningen vore stadgadt, att hvar och en som i stad eller å landet idkar fabrik eller handtverk, (härunder dock icke inbegripne gerningsmän å landet och ej heller de, hvilka undfått tillstånd att endast såsom försörjningsmedel med egna händer någon handtering utöfva) eger att, efter anmälan hos vederbörande Magistrat, i hvilken stad som helst, sjelf eller genom andra, föryttra sina egna tillverkningar i öppna salubodar eller från andra upplagsstallen, hvarvid flere idkare kunna om gemensam salubod sig förena, samt att enahanda rätt tillkommer handtverkares förlagsmän för de handtverks-arbeten, hvar - 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 23. till de gifvit förlag, och idkare af bergsbruksrörelse för egne tillverkningar, äfvensom landtman för de från landtbruket härflytande alster samt landtmanna-tillverkningar; — att, enligt § 13 i Handels-ordningen, jemförd med § 15 af samma författning, en hvar eger att till inrikes ort, hvarest import af utländska varor får ega rum, sådana varor införa och desamma derstädes försälja antingen från det fartyg, hvaruti de inkommit, eller från lägenhet, som af vederbörande stadsmyndighet anvisats, i hvilka begge fall likväl godset endast i gross får föryttras, eller ock genom varornas öfverlemnande i kommission åt någon på införselstället jemlikt § 1 handelsberättigad; — att det äfven vöre utländske handlande medgifvet, att i hvilken svensk stapelstad som helst, sedan han i behörig ordning sig hos Magistraten anmält, sälja sina varor i gross, ehuru dock, enligt Kap. 5 §§ 1, 2 och 3 af Handelsbalken samt Kongl. Förordningen den 22 Oktober 1741 i afseende på utländsk mans förenämnde handelsfrihet vissa inskränkningar äro föreskrifna, såsom att handeln ej får idkas med andra varor än sådana, som äro det lands produkter, hvarifrån han är kommen och der han eger sitt rätta hemvist, äfvensom att hvarken varorna få i öppna bodar till salu hållas, eller den handlande ega att varorna genom andra utprångla, och att handelsfriheten ej fortfar längre tid än sex veckor från hans ankomst; — att, enär, hvad beträffade frågan om lämpligheten deraf, att rättighet blefve medgifven för Svensk man att i två eller flere städer inom riket samtidigt utöfva handelsrörelse såsom sjelfständigt yrke, en dylik rättighet, genom de såmedelst beredda tillfällen till tällan emellan särskilda städers handlande, sannolikt komme att i sin mån bidraga till nedsättning i varupris, giltig anledning, ur synpunkten af förbrukares fördel, följaktligen icke saknades till vidtagande af ifrågavarande förändring i gällande författningar, hvilken förändring ock syntes stå i full öfverensstämmelse ej mindre med de allmänna grunderna för den nya närings-lagstiftningen, än ock med ofvan åberopade stadganden, angående i vissa särskilda fall medgifven frihet för samma person, att pä två eller flera olika orter inom riket samtidigt idka handelsrörelse, hvarvid ock borde erkännas, att då, i följd af ofvannämnde för varu-tillverkare i allmänhet stadgade rätt att sine tillverkningar i hvilken stad inom riket som helst till salu hålla,
städernas egentlige handlande måste vidkännas en betydlig konkurrens i sitt yrke, desse sistnämnde häraf kunde härleda ett skäligt anspråk att, genom vinnande af frihet till varu-försäljning äfven i annan stad, än der de innehafva burskap, erhålla ett ökadt fält för sin verksamhet; — samt att, äfven under nuvarande förhållanden, då rättighet till idkande af handel såsom sjelfständigt yrke vore inskränkt till varu-försäljning i den stad, der burskap förvärfvats, äfvensom å Rikets marknader, den handlande icke vore i saknad af utväg att i annan stad, vid andra än marknadstillfällen, utöfva sitt yrke, hvilket kunde ske antingen på det sätt, att handelsrörelse bedrefves för gemensam räkning af två eller flera personer, som innehade burskap i särskilda städer, eller ock genom varors öfverlemnande i kommission åt någon i annan stad bosatt person, som, enligt § 1 i Handels-ordningen, vore till handels idkande derstädes berättigad; hvaraf alltså syntes, att den förändring i närings-lagstiftningen, hvilken, genom beviljandet af den ifrågaställda vidsträcktare handelsrätten för städernas handlande, skulle åstadkommas, Kungl.
Prop. JH 23. 9 kominas, icke vore af synnerlig betydenhet; och har Kollegium slutligen, för den händelse, att de af Kollegium sålunda yttrade åsigter blefve af Kongl. Majit gillade, i underdånighet hemställt, att nedannämnde §§ och mom. af Handels-ordningen måtte erhålla följande förändrade lydelse, nemligen: § 1.
Litt. b. »Att i den stad eller någon af de städer, hvarest han vill yrket utöfva, innehafva burskap i handel.» § 15. Moni. 1. »Hvar och en, som på grund af stadgandena i §§ 1, 8, 9 eller 10, handel i stad idkar, skall, ehvad han uti den stad i och för näringen vunnit burskap eller icke, uppfylla alla de förbindelser, som borgare åligga; dock att den, som icke är borgare, skall, i stället för fullgörande af de med burskapet förenade personliga skyldigheter, en deremot svarande lämplig afgift till stadens kassa erlägga.
För fullgörandet af ofvannämnde förbindelser och erläggandet af berörda afgift skall den, som icke eger burskap eller är boende i samma stad, vid början af hvarje år, då ifrågavarande handel af honom idkas, eller, derest handelsrörelsen sednare på året tager sin början, vid den tid sådant sker, hos Magistraten ställa antaglig borgen eller annan säkerhet.» § 24.
Mom 1. »Dun, som vill i stad antingen idka handel i allmänhet, med åtnjutande af burskapsrätt i samma stad, eller ock utöfva så beskaffad inskränkt handelsrörelse, sorn i § 4 omförmäles, skall derom göra anmälan hos Magistraten derstädes och förete de bevis, som i ena eller andra fallet för styrkande af behörighet erfordras.
Magistraten lemne, genom handlingarnes delgifvande, handelsföreningen tillfälle att deröfver inom en månads tid sig yttra, och åligge Magistraten att, sedan yttrandet afgifvits, eller nämnde tid förflutit, utan att tillfället till dess algifvande begagnats, ärendet ofördröjligen till pröfning företaga.
Förekommer emot ansökan icke någon anmärkning, eller finnes gjord anmärkning icke förtjena afseende, meddele Magistraten sökanden burbref, eller, då burskap icke eger rum, tillståndsbevis för idkande af den handelsrörelse, hvarom anmälan skett.» »Den som, efter att hafva vunnit rättighet att i stad idka handel i allmänhet och derstädes förvärfvat burskap, åstundar att, med bibehållande af samma burskap, utöfva dylik handelsrörelse i annan stad, anmäle sådant hos Magistraten i sistberörde stad, hvilken myndighet har att, derest sökanden behörigen styrker sig vara i åtnjutande af ofvannämnde handels- och burskaps-rätt, ofördröjligen meddela honom tillståndsbref för utöfning af den handelsrörelse, hvarom fråga är.» § 26.
»I hvarje stad skola de handlande, som vunnit behörighet, jemlikt § 1, att idka handel och i staden ega burskap, utgöra en handelsförening, som samfäldt eller genom fullBih. till 11 St.
1 Sami. 1 Afd. 14 Haft. 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. JU 23. mäktige, som de handlande bland sig utse, eger besörja de angelägenheter, sorn på föreningens handläggning kunna ankomma för befrämjande af handelsnäringens förkofran.» »Handlande, sorn i annan stad, än der han innehafver burskap, utöfvar handelsrörelse, må ej utan medgifvande af Handelsföreningen i förstnämnde stad blifva ledamot af samma förening; skolande han likväl, ehvad delaktighet i föreningen vinnes eller icke, till föreningens kassa erlägga lika afgifter, som den handlande, hvilken i samma stad eger burskap, enligt gällande bestämmelser har sig ålagdt att, i egenskap af ledamot utaf nämnda förening, till dess kassa utgöra.» Sedan Högsta Domstolen, hvars utlåtande öfver Kommerse-kollegii ofvannämnda förslag blifvit i nåder inlordradt, i underdånighet förklarat samma förslag, så vidt det kunde anses utgöra föremål för Högsta Domstolens granskning, ej till anmärkning föranleda, har Kongl.
Maj:t företagit detta ärende till nådig pröfning, och, med afseende jemväl å hvad Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 20 Februari 1841 angående näringsfriheten innehåller, funnit skäl förekomma, att Kommerse-kollegii berörda förslag godkänna.
Men som den ifrågaställa vidsträcktare handelsfriheten är väsendtligen afvikande från den grundsats, hvilken hittills varit i lagstiftningen om inrikes-handeln antagen och tillämpad, vill Kongl. Majit, innan ärendet till slutlig handläggning företages, i enlighet med sista punkten af § 89 i Regeringsformen , öfver meranämnda förslag i nåder inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande.
Datum ut supra. 0 S < A R. J. F. Fåhreeus.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms Slolt den It November /tSj>6.
Närvarande-.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern Gunther, Statsråden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, och Almqvist.
Prof. M 24.
II Departements-chefen, Herr Statsrådet Fåhraeus, uppläste slutligen till justering de, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatta förslag dels till Kongl. Majits nådiga propositioner -till Rikets Ständer i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man att i två eller liera inrikes städer samtidigt drifva handel, — — — — Och behagade Kongl. Majit, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådane de finnas detta protokoll bilagde, samt befallde, att nådiga propositioner och skrivelser, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocolle V»Urvik Ekström.
\:o 24.
Auk. till Exp.-Utak; d. 19' N#r. 1S56', kl. 7 e. »i.
Maj-.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till en författning, angående upphörande af bördsrätt i stad; Gifven Stockholms Slolt den 28 Oktober 1856.
Sedan, vid pröfning af Rikets Ständers, i underdånig skrifvelse af den 29 Mars 1854, framställda förslag om upphäfvande af nu varande lags stadgande, angående rättighet att i börd lösa försåld, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven fastighet i stad.
Majit, af skäl, som uti det på Rikssalen den 27 November samma år afgifna nådiga svar å Rikets Ständers omförmälda skrifvelse blifvit anförda, vägrat sitt samtycke till berörda förslag, så har likväl Kongl. Majit, som delar Rikets Ständers åsigt om olämpligheten af den nu i lag medgifna bördsrätten i stad, ansett sig böra till Rikets Ständer aflåta nytt förslag i ämnet i hufvudsakligen enahanda syftning med det af Rikets Ständer framställda; och vill förthy Kongl. Majit nu, efter Statsrådets och Högsta Domstolens hörande, föreslå Rikets Ständer, det antagas må en författning af följande innehåll: 12 Kongl.
Prop. NI 24.
»Allt hvad lag eller särskilda författningar innehålla, angående rättighet att i börd lösa såld, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven fastighet i stad, varder härigenom till all kraft och verkan upphäfdt; kommande dock lösningsrätt till försåld fastighet för viderboende eller nabo ej att ega rum i de fall, då säljare och köpare äro med hvarannan i det skyldskaps-förhållande, som i G Kap. 1 § Jorda-balken förmäles; och blifva de i 7 Kap. 1 § och 9 Kap. 3 § nyssnämnda balk meddelade bestämmelser i afseende å tiden, inom hvilken viderboende och nabo ega att såld eller pantsatt fastighet i stad lösa, sålunda ändrade, att viderboende eller nabo, i de fall, då han till lösen är berättigad, åligger att sin talan derom i laga ordning instämma, då lösnings-anspråket angår hus eller tomt, derom köp egt rum, sist inom fjorton dagar ifrån den, då tredje uppbudet å köpet meddelades, och, då fråga är om inlösande af pantsatt hus eller tomt, sist inom lika tid ifrån det ega rens rätt, att det pantsatta återlösa, tilländagick.» Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Slott den 28 Oktober 1856.
OSCA R. C. E. Gunthtr.
Transsumt af Särskildt Protokoll öfver Justitie-ärender, hållet uti Kongl. Maj:ts Högsta Domstol Fredagen den 18 Augusti 4854.
Justitieråden Engelhart, Backman, Alexanderson, Qviding, Hoffstedt, Gyllenhammar oeh Quensel. T. f.
Revisions-sekreteraren, Hofrätts-assessoren Berg föredrog i underdånighet: — Koncil.
Maj:ts Nöd.
Kroft. M 24. 13 Transsumt af Protokollet öfver Justitie-departements-ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet den ll:te innevarande månad, enligt hvilket Kongl.
Majit, vid underdånig föredragning af Rikets Ständers, uti skrifvelse den 29 sistlidne Mars, afgifna underdåniga förslag, angående upphörande af bördsrätten i stad, med fästadt afseende å hvad emot sagda förslag förekommit, funnit för godt vägra
Sitt samtycke till berörde förslag idet skick, detsamma blifvit framstäldt; men i afsigt att till Rikets Ständer framdeles aflåta
Nådig kontra-proposition rörande denna lagfråga, behagat infordra Högste
Domstolens yttrande öfver ett af Hans Excellens Herr Justitie-statsministern i sådant afseende upprättadt nytt förslag till stadgande i detta ämne, hvilket förslag var af följande lydelse:
Domstolens fleste ledamöter ansågo sig böra tillstyrka, att Nådig kontra-proposition i öfverensstämmelse med nu ifrågavarande förslag må till Rikets Ständer atlåtas.
Alexanderson var i så måtto skiljaktig, som han ansåg fullständigheten föranleda, att efter orden »nyssnämnde Balk» blefve tillagdt: »samt Kongl.
Förklaringen den 29 Juli 1812;» — äfvensom Justitierådet, i betraktande af författningens syftemål att förändra icke blott stämningstid, utan jemväl tiden för löseskillingens nedsättande, och af det olika sätt, hvarpå berörde Kongl.
Förklaring i sistnämnde fråga blifvit i praxis tillämpad, trodde, att vid slutet af föreslagna stadgandet borde tilläggas: »med skyldighet att sednast å den i stämningen förelagda dag löseskillingen hos Rätten nedsätta.»
N- A. Heurlin.
Rätteligen transsumeradt; betygar ex officio C. F. W. Lamberg. 14 Kungl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 24.
Transsumt af Protokollet öfver Juslitie-departements-ärender, hållet inför Hans Maid Konungen uti Statsrådet, å Stockholms Slott, Fredagen den 4 September 18öl.
Hans Excellens Herr Justitie-statsministern Grefve Sparre, Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld, Statsråden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe, Justitieråden Backman och Nordenstolpe.
Hans Excellens Herr Justitie-statsministern anmälde i underdånighet: l:o.
Att sedan Kongl. Maj:t vid underdånig föredragning den ll:e sistlidne Augusti af Rikets Ständers, i underdånig skrifvelse den, 29 förutgångne Mars, afgifna und. förslag angående upphörande af bördsrätten i stad, med fästadt afseende å hvad emot sagda förslag förekommit, funnit för godt vägra
Sitt samtycke till berörde förslag i det skick, detsamma blifvit framstäldt; så hade Kongl. Maj:t, i afsigt att till Rikets Ständer framdeles aflåta Nådig kontra-proposition, rörande denna lagfråga, behagat infordra Högsta Domstolens yttrande öfver ett af Hans Excellens Herr Justitie-statsministern i sådant afseende upprättadt, nytt förslag till stadgande i detta ämne, hvilket förslag var af följande lydelse:
Högste Domstolens fleste Ledamöter, Justitieråden Engelhart, Rackman, Qviding, Hoffstedt, Gyllenhammar och Quensel, hafva ansett sig böra tillstyrka, att nådig kontraproposition i öfverensstämmelse med nu ifrågavarande förslag må till Rikets Ständer aflåtas.
Alexanderson har i så måtto varit skiljaktig, som han ansett fullständigheten föranleda, att efter orden »nyssnämnde Balk» blefve tillagdt »samt Kongl. Förklarin - Kongl.
Majus Nåd. /‘rop. NI 24.
15 gen den 29 Juli 1812;» — äfvensom Justitierådet, i betraktande af författningens syftemål att förändra icke blott stämningstid, utan jemväl tiden för löseskillingens nedsättande och af det olika sätt, hvarpå berörde Kongl. Förklaring i sistnämnde fråga blifvit i praxis tillämpad, trott, att vid slutet af föreslagna stadgandet borde tilläggas: »med skyldighet att sednast å den i stämningen förelagda dag löseskillingen hos Rätten nedsätta.» Justitierådet Nordenstolpe, som ieke öfvervarit föredragningen i Högsta
Domstolen af ifrågavarande förslag, biträdde det af Högsta Domstolens fleste Ledamöter deröfver afgifna yttrande.
Majit täcktes, i enlighet med Statsrådets tillstyrkande, i Nåder gilla ofvanberörde underdåniga förslag; och skulle om antagande deraf Nådig kontra-proposition, sådan den finnes detta protokoll Inlagd, till Rikets Ständer allåtas, sedan Kongl.
Maj:ts svar å Rikets Ständers ofvanförmäide skrifvelse blifvit Rikets Ständer delgifvet.
In fidem. S. P. Ekstrand.
Rätteligen transsumeradt; betygar ex oflicio C. F. IF.
Transsumt af Protokollet öfver Justitie-departements-ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet, &
Stockholms Slott, den 24 November 4854, i närvaro af Hans Excellens Herr Justitie-statsministern Grefve Sparre, Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld, Statsråden : Herr Friherre Palmstjerna, Fahr orus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe, Justitieråden Nordenstolpe och Gunther. 16 Kongl. Maj. ts Ndd.
Prop. J\l 24.
Hans Excellens Herr Justitie-statsministern anmälde i underdånighet: 2:o. Att, sedan Kongl. Maj:t, med Tästadt afseende å de anmärkningar, hvilka inom Högsta
Domstolen blifvit framställda emot ett af Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 2‘!:de
Mars innevarande år, öfverlemnadt förslag, om upphäfvande af nuvarande lagstadgande angående rättighet att i hörd lösa försåld, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven fastighet i stad, funnit
Sig icke till samma förslag i det skick, hvaruti det blifvit framstäldt, kunna lemna Nådigt samtycke, men tillika förklarat Sin Nådiga afsigt vara, att till Rikets Ständer aflåta nytt förslag i ämnet i hufvudsakligen enahanda syftning med det af Rikets Ständer uppgjorda; så hade ett af Herr Justitie-statsministern i sådant afseende upprättadt förslag till kontrå-proposition blifvit af Kongl. Maj:t den l:a sistlidne September i Nåder gilladt, med förklarande att kontra-propositionen, sådan den finnes protokollet samma dag bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas, sedan Kongl. Maj:ts Svar på Rikets Ständers ofvan omförmälde skrifvelse blifvit Rikets Ständer delgifvet.
Då likväl ett sådant meddelande ännu icke kunnat ega rum, och tiden för Riksdagens snara afslutande syntes vara för handen, såge sig Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern föranlåten hemställa, att med aflåtande af ofvanomförmälda, i Nåder beslutade kontra-proposition måtte få till nästa riksmöte anstå.
Och behagade Kongl. Majit, uppå tillstyrkan af Statsrådets öfrige Ledamöter, till denna hemställan lemna Nådigt bifall.
Rätteligen transsumeradt; betygar ex officio (!. F. W. Lamberg. tltdras Kongl.
Prop. M 24 17 Utdrag af Protokollet öfver Justilie-departements-ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet, å, Stockholms Slott, Tisdagen den 28 Oktober 1856, i närvaro af: Hans Excellens Justitie-Statsministern Herr Gunther, Hans Excellens Statsministern för Utrikes ärendena Herr Friherre Lagerheim, Statsråden Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Justitieråden Gyllenhammar och Quensel.
Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälte i underdånighet, att, sedan Kongl.
Maj:t, med lastadt afseende å de inom Högsta