Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarjemte Herr Ribbing, Arviel samt Munck aj Rosenschöld, Eberhard ansett det i allmänhet vara bättre att förminska rättegångarnes antal än att inrätta flere Domaie-Embeten.
Inom Ilogv.
PresteStändet har blifvit anfördt: af Herr Professoren Geijer: att som det vore angelägnare, att göra den redan befintliga personalen effeetivare, genom vilkor, som, då de beredde sjelfständig utkomst, tillika lockade skickligheten och ökade arbetsförmågan , än att utvidga personalen, utan att vinna ändamålet hvarken i ett eller annat afseende; samtelige HofRätterne altså borde bibehållas vid sine Adjnnctionsmedel till arfvode för Extra Ordinarie Ledamöter, hvilka medel af besparingarne äfven borde kunna ökas, om så påfordrades, och deremot de nya Ledamots-Iöner, Utskottet föreslagit, till deras belopp fördelas till jemnlik förhöjning på de redan befintlige Ledamöternes nu föreslagne lönevilkor. ao Stats-Utskottets
BorgareStåndet har Hr Lindqvist, på skal, som redan upptagne blifvit, yrkat enahanda lönereglering för Götha HofRätt som af K.
I följd af desse anmärkningar får Utskottet vördsamt upplysa, att Svea HofRätt alltifrån år 1752 haft 6 HofRättsRåds löner på Stat, men Götha HofRätt hittills aldrig mera än /^: att Utskottet ansett, att, lika obilligt som det skulle hafva varit, att minska Staten för Svea HofRätt, sedan göromålen derstädes blifvit så ansenligen ökade, det ock lika litet funnits anledning, att öka den för Götha HofRätt, sedan den vidsträckta Provinsen Wermland blifvit lagd under Svea HofRätts Jurisdiction samt Skåne och Blekinge jemväl äro skiljde från Götha HofRätt och fått en serskild HofRätt; samt att, om framdeles någon annan reglering af Götha och Betänkanden, N:o 237. 21 Skånska HofRätternes jurisdictioner skulle verkställas, närvarande antal Ledamöter i Götha HofRätt förmodl. snarare b 1 il ver öfverflödigt än för ringa.
Utskottet vill icke motsäga nyttan af det Förslag Professoren Geijer uppgifvit, hvilket äfven inom Utskottet, på framställning af H:r Öfverste Lefre'11, ifråga varit under öfverläggningarne om HofRätternes löneanslag; men då från Svea HofRätt bestämdt är förklaradt, att arbetet der ej kan medhinnas utan tillökning af 3 Ledamöter och ingen anledning är betvifla detta förhållande, då balancer hittills icke kunnat undvikas och arbetet nu fått betydlig tillvext, genom de egentligen till denna HofRätt förviste Bergs-, Commerce- och Karaeral-målen, har Utskottet äfven, på sätt som skedt, tillstyrkt löner för nämnde antal Ledamöter.
Varandes det i alla fall på K. M:ts Nådiga pröfning och godtfinnande beroende, huruvida, genom en härigenom uppkommande möjlighet, alt ytterligare förhöja lönerne för det redan varande antalet Ledamöter, arbetet på sådant sätt må mera ändamålsenligt utföras, än genom en tillökt personal med mindre löner.
I anledning af Prosten Hallströms anförande bör Utskottet blott tillägga: alt Svea HofRätt, som mera än 200 år haft Vice President, är, derföre att den 22 Stats-Ut skottets residerar i Hufvudstaden, alltid i behof af en Representant, hvilket vid flere tillfallen visat sig, såsom vid händelse af Ord, Presidentens sjukdom eller dess ledighet m, in.; oell om Vice Presidenten åter skulle, jemte de äldre fiol
Rät tsllåderne , vara Divisionschef, sä komme hans, eller den äldstes göromål, att blifva vidlyftigare och mån g fal dikare än alla de yngres,enär Vice Presidenten har hvarjehanda ekonomiska functioner sig tilldeldte, hvaruti de öfrige Ledamöterna ej deltaga.
Beträffande åter den af Utskottet föreslagne förhöjning i lönerne för samtelige HofRätternes Embetsman och Betjente; så har Utskottet funnit det en Ledamot inom Ridd. och Adelig yrkat, att lön och taffelpenningarne åt HofRättsPresidenterne måtte bestämmas till 55oo R;dr Banco för hvardera, samt att de anmärkningar, som i öfrigt i denna del blifvit gjorda inom H. Ridd. och Adeln af H:r Grefve Gyllenborg, Joli. Henning, Friherrarne Rudbeck , Alexander, Ridderstolpe, F. och Boije , Ludvig, samt Herr von Hartmansdorff , August; inom H.
PrästeStåndet af ContractsProsten Agrell och Prosten Kjellström; samt hos VäIofl.
BorgareStlindet af Hrr Noreus, Eckerman, Lundgren, Landegren, Gezelius, Helsingius, Cron och Montan hufvudsakligen åsyfta ådagaläggandet utaf behofvet af högre lön för Presidenten i Svea HofRätt , än för de öfrige HofRättsPresidenterne, hvilket dock blifvit motsagdt af andre Ledamöter inom Stånden , H:rr Ribbing och Crusenstolpe ; Biskoparne af FFingärd, Wallenberg, Tegnér, DomProsten Heurlin och Betänkande!], Nto 237.
Prosten Grevillius; samt H:rr Sanlesson, Lindqvist, Rydström , Cronius och /Vinberg.
I afseende härpå- förekommer å ena sidan, hvad, angrde desse Presidents-löners bestämmande till olika belopp, blifvit anfört: att de Embets^ och Tjenstemän, som äro fästade vid Hufvudstaden skulle till löneförhöjningen äga större anspråk än de i Landsorten-' ne, och att i enlighet dermed det icke vore förenligt med rattvisa, att Presidenls-lönerne bestämdes till lika belopp, utan boide Presidenten i Svea HofRätt få 5oo R:dr mera än hvar och en af Presidenterne i Götha och Christianstads HofRälter; att, ehuru det vore orätt att Presidenten i HofRätt hade Rang öfver JustitiseRådet och följakteligen äfven högre lön, uttoge likväl rangen, så länge dessa obehöriga förhållanden icke voro afskalfade, sin rätt: att de skäl, på hvilka R.
St:r år 1810 beviljade 1000 R:dr i Taffelpenningar åt Presidenten i Svea HofRätt, nemi. att Svea HofRätt, verkande i samma Ort som Regeringen, oftare än de öfrige HofRätterne får en tillökning i de vanliga göromålen, genom Ärender, som röra Rikets säkerhet, att Ordförande-skapet i Riksrätt åtföljde detta Embete och att de fleste Tryckfrihetsmål tillhörde denna HofRätt, — ännu och a 11— til skulle fortfara: att i senare tider tillkommit äfven aldra göromål, som förut behandlats af Gollegier , och att, då lefnadsutgifterne för Presidenten i Svea HofRätt, genom hans vistande i Stockholm, vöre dyrare, än för de andre HofRättsPresidenterne, ingen anledning vore, att denne President, som från år a4 Stats-Utskottets 1810 till är 1826 njutit 1000
R:dr årligen i högre löneinkomst än de andre Prcsidenterne, nu skulle i afseende på löneförhållandet sättas i en lika ställning med desse, sedan arbetet blifvit ökadt och förhållanderne med göromålen blifvit olika och sedan vid 4 Riksdagar den högre löne-förmånen för Svea HofRätts President blifvit antagen och gillad: nttUtskottet icke bordt lemna utan afseende den rättvisa fördel som sålunda blifvit förut af R.
St:rs egen pröfning, utan att, med rättelse derutinnan, berörde Embete, jemte den lika lön sorn för de andre Presidenterne bestämdes, skulle bibehållas vid den serskildta lönen af 1000 R:dr; hvarjemte äfven blifvit yrkadt alternativt , att taffelpenningarne för Presidenterne borde ökas med 666
R:dr 3a sk. för hvardera, och Presidenten i Svea HofRätt erhålla 433 R:dr 16 sk.
B:co större tillökning i lönen än de andre, men i vidrigt fall, och om de föreslagne större taffelpenningarna ej kunde beviljas, nämnde President bibehållas vid förrberörde serskildta anslag af 1000 R:dr B:co.
Å andra sidan, eller emot behofvet af högre lön för Presidenten i Svea HofRätt,. än som för de öfrige 2:ne Presidenterne biefve bestämd, har deremct andragits: att Presidenten i Svea HofRätt hade fleri, jemte sig, äfven bland Justiliens högre Embetsmål, med taffelpenningar försedde, hvilka delade Represmtationsskyldigheten, hvilket icke vore förhållandet med de öfrige HofRättsPresidenterne, hvilka, såsom % Betänkan (i en, N:o 337. 25 högste Embetsman, hvar i sin Landsort, ensamme fingo representera: alt Presidenten i Svea HofRätt icke ägde något företräde framför de öfrige 2 Presidenterne, emedan de ägde lika rang, och K.
I afseende på 5:te Puncten har i öfrigt blifvit anmärkt inom Ridderskapet och Adela af Hr Hjerta, Gustaf, sotn i allmänhet ansett det icke vara någon nödvändighet för en del högre Embetsman i Orterne såsom Presidenter och Landshöfdingar rn. fl. att representera, eller någon skyldighet för .Staten att afse ett sådant behof — att löneförbättringen för HofRätterne blott torde böra sträcka sig till HofRättsRådsoch Assessors-graderne, men icke till de öfrige Tjenstemännen, för hvilka man lyckats att, genom sportler och extra inkomster, ställa så till, att de borgerligt kunde draga sig fram ; af Iir Crusenstolpe, M. J., att hvad AdvocatFiscalsrbefattningarne angingo, för hvilka Utskottet icke tillstyrkt någon lönförbättring, i anseende till de med desse tjenster förenade Sportel-inkomster, så hade det förhållandet inträffat inom Svea HofRätt, att ingen Sökande på längre tid anmält sig till den ledige AdvocutFiscalstjensten derstädes, i anseende till de ringa inkomsterne,. hvilket syntes bevisa, att antingen inga Sportlar af serdeles betydlig art funnos, eller ock att de voro af den beskaffenhet, att grannlagenheten förbjöde de personer, som kunde komma i fråga, att taga emot dem; samt af Hr Munck af Rosensköld, att om llofRätternes Ledamöter erhölle tillökning på sine löner, Revisionsskillingarne då måtte upphöra.
Och inom Vällofl, BorgareStändet af Hr Lindqvist, att, då AdvocatFi - Betänkan den, j\T:o 2 3y. 27 sen leus och Secreferarens Sportler vore tillfälliga och saknade all bestämdhet, billigheten syntes påkalla bifall till den af K, M:t för desse Tjenstemän i Nåder föreslagne obetydliga löntillökning, hälst deras befattningar voro trägna och magtpåliggande; hvarjemte Hr Helsingius likaledes ansett såsom vilkor för iöneförhöjningarne åt Hofll ät terne böra förenas upphörandet af Revisionsskillingars nedsättande derstädes, samt, till Correctiv emot besväirandet med onödiga rättegångar, något ansvar i stället af Högste Domstolen åläggas; och hafva Hrr Hemberg och Mallsson funnit någon förhöjning i Tjenstemanna-Iönerne icke böra äga rum.
Hvad desse omständigheter vidkomma, hafva de förstnämnde redan varit under öfvervägande hos Utskottet före beslutets fattande till det frainställdte Aflöningsförslaget för HofRätterne samt frågan örn Revisionsskillingen åter funnits innefatta ett ämne, hvilket icke tillhörer detta Utskotts pröfning.
Vid Utskottets Förslag i denna Punct, om uppförande på Stat af de 3817 R:dr 35. 2., jemte derunder beräknade 354 T;r Spannemål, som erfordras för RåksBokslutsContoiret, samt fastställandet af den för StatsContoiret ad interim uppgjorda nya Staten, i anledning hvaraf någon anmärkning inom Ridd. o. A., PrästeStåndet och BorgareStändet icke ägt rum, har hos BondeStåndet Anders Danielsson från Elfsborgs
Län gjort den erinran, att, ehuru tillfredsställande det va - 28 Stats-Utskottets rit att erfara, att åtminstone en förändring ägt runi, hvarigenom Tjenstemanna-numern blifvit nedsatt ifrån 45 Personer till 3o, regleringen dock icke blifvit fullständigt tillvägabragt medelst de lönebelopp, hvilka inom Verket förefunnos, och hvarföre det upptagne beloppet af 3817 R:dr 35.
Utskottet har, i följd häraf, funnit sistberörde anmärkning af sig sjelf förfalla, och förnyar derföre dess förut gjorda hemställan: att, med fastställande af den för K.
St:r måga tillåta, att de föreslagne 3,817 35.
2. med der under beräknade 354 -Ttr Spanneraål å Stat uppföras.
Vid Utskottets serskildta tillstyrkande: ”att de löneförbättringar, som för Rikets Embets-och Tjenstemän föreslagne blifvit, icke måga få åtnjutas af andre än dem, sora verkelig tjenst göra, och att detta vilkor varder med beviljandet af desamma förenadt,” har blifvit anmärkt: inom Ridd. och Adeln af Hr Ribbing Arvidj att Utskottet bordt, såsom vilkor för lönens utgifvande, föreslå: att den skall (/vitteras afden tjenstförrättande Embetsmannen, emedan eljest föga skulle vinnas genom Utskottets goda mening, att lön-tillökningen skulle komma den tjenstförrättande till godo; t 3o Stats -U. tskottets livar jemte lios BondeStåndet Anders Danielsson till Utskottets ofvanberörde förslag yrkat det tillägg: att, i anseende till dels nu förestående reglering inom EinbetsVerken, hvartill icke mindre än 7 Committe'er skulle vara förordnade, dels till den vid denna Riksdag möjeligen blifvande Myntbestämning, några löneförhöjningar nu icke annorlunda än såsom provisio-, nelle borde beviljas.
Hvad Herr Ribbings förslag angår, synes antagandet deraf öfverflödigt, då, i händelse det af Utskottet tillstyrkta vilkor bifalles, vederbörande Verk, som löner utbetala, icke torde komma alt lemnäs i okunnighet om föreskriften härom till behörig efterrättelse.
KammarRätten till uppförande å Stat föreslagne 1000 R:dr Taffelpe.n7 ningar, sorn K. M:t förut af HufvudTitelns besparingar låtit sedan år 1827 utbetala, har hos Ridd. och Adeln Herr Rosenqvist af Akershult anfört: att, då den för nämnde Verk senast utnämnde President tillika innehade en annan hög befattning, derföre han njöte en ansenlig lön, och bans tid således icke skulle medgifva honom att ensamt sysselsätta sig med PresidentsjEmbetet, skäl icke skulle vara ali belasta Staten med Eetänkanden, N:o 237. 3r denna utgift af 1000 R:dr intill dess organisationen af hela Verket gått för sig; hvarjemte Hr Hjerta, Gustaf ansett bemälde President redan vara så billigt allönnd, att något behof af de föreslagne Taffelpenningarne icke förefunnes.
St.r fått tillfälle att sig deröfver yttra.
I följd af den, i anledning häraf, från ofvannämnda 2:ne RiksStånd erhållne återremiss på denna Punct, får Utskottet anmäla, att, sedan K.
M:t i Nåder tilI— kännagifvit sin afsigt, att utan något vidare nytt anslag, än ifrågakomne Taffelpenningar, vid den nya organisationen af KammarRätten besörja lönernes förhöjning åt samma Verks Embets- och Tjenstemän, Utskottet destomindre funnit sig böra vägra förslag till berörde Taffelpenningars uppförande på Stat, som de öfrige Presidenterne förut fått detta belopp sig i samma ändamål tillagdt.
Det har dessutom varit beskaffenheten af Embetet och Tjensten hvarpå Utskottets Förslag till lönevilkors bestämmande i hvarje fall alltid haft afseende, icke på personliga ställningen i samhället af den som för närvarande deraf varit innehafvare.
Och som Utskottet icke finnér någre giltige skäl till en sådan hemställan, som den Anders Danielsson föreslagit; så kan densamma ej eller af Utskottet tillstyrkas. 8:0
Vid den i åttonde Puncten föreslagne öfverflyttning af Anslaget för BcrgsScholan i Fahlun ifrån g:de HufvudTiteln till den a:dra, har Utskottet funnit någon erinran icke vara gjord; men emot den tillika uppförde, af Stats- samt Allra.
St:r för MinisterStaten, redan år i8a3 beviljade Anslagssumma af 100,000 R:dr Hamb.
B:co och såsom skäl derföre åberopat att ett så stort antal ministrar, som det nu varande aldeles icke skulle behöfvas då de fleste diplomatiske Posterne kunde bestridas med Charges d’affairs; hvarjemte äfven hos BondeStändet Anders Danielsson frän Elfsborgs
Län 3 ansett olämpligt att upptaga Utländska Myntsorter i StatsFörsIaget, af det skäl, att anledning derigenom uppkomme till begäran af ersättningar för betäckandet af Cours-differencer, och vidare andragit, att, enär Svenska MinisterAflöningen före år 1809 vore betydligt lägre än nu, och då utgick i Silfver, det vore svårt att förklara anledningen till den vunne tillökningen; hvadan och enär KonungaRiket Norrige nu äfven bidroge till den gemensamma MinisterStatens aflöning, detta anslag borde nedsättas; men i fall sådant ej vunne bifall, borde Utskottet dock vid sitt förnyade Betänkande foga en uppgift på de Utrikes Ministerlönerne före år 1809 i jemförelse med de nu 4 B. 3 \ ■ T ' • 7 Stats-Utskottets varande till samma MinisterPoster utgående löneansiag.
Ändamålet med detta anslag, hvilket till större delen skall disponeras på Utrikes Ort har fordrat dess Betänkanden, N:o 237. 35 beliam mande uti Utländsk Myntsort, så länge vårt eget gångbara mynt saknar bestämdt och erkändt värde; och R.
Utskottet finner icke eller nu någon sådan böra äga rum. 10:0 Utskottets Förslag i denna Punct, att till aflöningar och omkostnader vid Tullverket uppföra en summa af 45o,ooo R:dr; i stället för den vid sista Riksdag i samma ändamål antagne af 388,388: tö. har föranledt anmärkningar inom H. T\. o. A. dels af Hr Grefve Gyllenborg, Joli. Henning, och dels af Hr ///erta, Guslaf, af innehåll: att Utskottet upptagit denna Förslagssumma betydligen högre, än 182'i års Statsreglering samt K.
M:t dem beräknat, utan att framställa grunderne derföre, eller att meddela en utveckling af förhållanderne, som dertill gifvit anledning, samt att, örn man i allmänhet icke borde lemna större tillgångar till disposition för obestämda utgifter, emedan lättare tillgång stundom öppnade anledningar till behof, som i annat fall uteblefvo; så hade ock Utskottet i förenämnde afseende icke bordt lemna så stort utrymme åt de förre: att Utskottet borde uppgifva, huru det kunde vara möjligt, att TullStatens löner uppgått till ett vida högre belopp än K.
M:t sjelf begärt och uppgifvit; hvarjemte icke bordt undfalla Utskottet dess bestämda skyldighet, att hosConititutionsUtskottet anmärka, när det funne Staterne 36 Stats-Utskottets öfverskridne, hvilket ju, enligt Utskottets egen redovisning, skedt,utan att anledningarne omtalats.
Län sig förenat, gjort erinran af hufvudsakligen lika beskaffenhet, med tillägg: att anslagssumman, till bestridande af utgifterne för Tullverket ej borde få beräknas högre än till de 4°o,ooo R:dr K.
M:t begärt, under det uttryckliga vilkor, att LöningsStaterne för TullStatens Tjenstemän, utan undantag måtte efter af R.
Då Utskottet besvarade de anmärkningar, som äfven i detta hänseende gjordes inom R. o. A. vid Utskottets beräkning af den behållna inkomstsn af Tullmedlen, tillkännagaf Utskottet, att i förevarande fall Utskottet tagit till ledning det icke blott för närvarande, utan rinder en följd af år existerande verkliga förhållandet, hvilket, enligt räkenskaperne, Utskottet uppgifvit för år 1821 med 1826, äfvensom för år 1827 L Betänkanden, N:o 337. 37 enligt Hr GeneralTullDirecteurens uppgift, samt calculationvis för år 1828, och Utskottet åberopar nu det derjemte meddeldte yttrandet, att, ”du för innevarande år en förändrad reglering med Tullpersona”len blifvit vidtagen, hvarigenom omkostnaderne åt”minstone för tillfället och innan de på Expectance”Stat förflyttade Tjenstemän och Betjente hinna att ”åter användas eller afgå, komma att i någou mohn ”ytterligare ökas, tror Utskottet sig hafva rätteligen ”förfarit, då det för Tullverkets utgifter afsatt en ”summa af 45o,ooo It:dr, hvilken i alla fall är att ”anse ej såsom ett anslag, hvilket ovilkorligt kan för ”Tullverket användas, utan såsom ett Calculations-be”lopp närmast det, som enligt Stat och Författningar ”kommer att utgå.” Efter hvad Utskottet äfven redan anmält, medtaga Tullverkets Aflöningskostnader största delen af AnslagsSumman.
Oell lärer det således hafva varit destomindre anledning, alt förslagsvis upptaga utgifterne till lägre belopp, än sorn verkligen ägt rum, då en så beskaffad större summa sorn den R.
St:r nu antagit, blifvit beräknad att intill nästa Riksdag utgöra uppbörden af Tullverket, på det felande tillgångar för de nödige Controllerne deröfver och för Verkets Administration åtminstone icke böra blifva skäl för en mindre inkomst, i händelse den till liela påräknade beloppet icke skulle ingå.
St:rs uppmärksamhet, samt tillstyrkt, att förslag till sådane måtte hos K. M:t af R.
St:r| begäras, och Utskottet förbehåller sig jemväl nu, att framdeles, efter slutad revision af Tullveiket, få närmare utveckla hvad méd så beskaffadt förslag
Utskottet anser böra åsyftas; inrn att derförinnan, i anseende till det hittills iaktlagne sätt för regleringen af aflöningen inom detta Verk, ingå i bedömmande af den ene eller andre lönens beskaffenhet har Utskottet icke funnit lämpligt.
Då fanns likväl till ordningen höra, att äfven i detta afseende en för - Betänianden, N:o 237. 3g slagsvis beräknad Summa, för aflöningen samt alla andre utgifter, i RiksStaten uppfördes; oell enär Anslagets berörde egenskap eller dess natur af Förslagssumma icke lemnar rum för någon så beskaffad åtgärd, sorn den Hr Hjerta i afseende på anmälan hos ConstitutionsUtskotlet ansett böra vidtagas; finner Utskottet ock något vidare yttrande i följd af påståendet derom icke erfordras, Den af Utskottet redan föreslagne Summa till Stat och omkostnader för Tullverket Varder således ofö rändrad R.
St:rs pröfning understäld. ri:o Under lika beskaffade anmärkningar, som de näst förestående i afseende på Tullverket, liar, rörande den.för PoslVerkels AflöningsStat och omkostnader föreslagne Summa af 200,000 R:dr, hos R. o. A. Hr Grefve Gyllenborg, Joh. Henning samt Hr Hjerta, Gustaf, begärt uppgift på orsakerne, som dels föranledt detta, emot 1823 års AnslagsSumma, 2o3,34o R:dr 46. io., förhöjda belopp, dels ock vållat Postutgifternes uppstigande år 1827 till 2g4,ooo R:dr; hvarjemte inom Hedcrv.
BondeStdndet, hvarest många Ledamöter yrkat bifall till Utskottets i denna punct framsläldta Förslag, Anders Danielsson från Elfsborgs Län ansett Anslaget böra nedsättas lill det i K. M:ts Proposition begärdle belopp 209,663.* 32. 2., samt Utskottet böra förklara, hvarföre omkostnaderne för PostVerket under de uppgifna 4 åren till den graden öfverstiga den beräknade AuslagsSumman att utgifterne för det sista året öfverstigit beräkningen med ej mindre än 84,000 R:dr. 4o Stats-Utskottets Orsaken, hvarföre under alla åren sedan år 1823 Postverkets utgifter visat sig större, än det anslag R.
St:r beräknade, och hvilket med 85oo R:dr understeg hvad för samma år åtgeck, varit otillräckligt till bestridande af de mångfaldiga från Posternes fortskaffande oskiljaktiga utgifter, synnerligast de, sora för Utrikes Brefväxlingen öfver Hambnrg och Helsingör erfordrats och sora öfverstigit den år 1828 dertill åtgångne Summa, 76,688: 3o. 4-> för år 1825 med 9,982: 11. 3., för år 1826 med. 40,676: 4*• »o. och 1827 med 66,870: 3. 10.; hvarjemte, ibland annat, kostnaderne för SjöPostfarten vid Ystad förändrat sig från år 1823 R:dr 9,689: 34.
4- till år 1824 n,493:3g.— 1825 . „ i3,ig4:i3. 5.
182 och 1827 . „ 24,842: to.—
Uti denna senare summa inbegripes likväl tillika en extraordin. reparationskostnad å Ånfartyget Coustitutionen 12,000 R:dr; Och hvad som än ytterligare bidragit till 1827 års UtgiftsSummas höga belopp, är den då verkställde liqviden af 1826 års utgifter för Postfarten på England, 20,400 R:dr äfvensom andre detta år uppkomne större kostnader förPostStatens aflöning, i följd af inrättade flere nya PostContoir och deraf föranledt behof af aflöning för flere Postförare.
Utan afseende på de tillfälliga anledningarne till 1827 års höga utgiftssumma har Utskottet trott sig J Betänkanden, N:o 237.
4l icke böra underlåta, att, i Caldulen öfver hvad för Postlni ättniBgens utgifter under de härefter följande åren kan erfordras, taga i beräkning ofvan angifne förhållanden, och med antagande tillika, "att vinsten af Postinrättningen i första rummet bör användas till densammas ändamålsenliga förbättrande, innan någon behållning för Statsverket må påräknas,” hvadan äfven kostnaden till den föreslagne nya PaquetP osten ansetts böra af Postmedlen förskjutas, har Utskottet således icke kunnat till Stat och Utgifter för ifrågavarande
Vid regleringen af SundhetsCoIIegii Stat har Utskottet tillstyrkt: a) lön-tillökning för Gollegii Kammererare med 3o3 R:dr 24 sk. jemte derunder begripne 29 T:r Sp:ml. b) att ifrågastäildt uppförande på Medicinal-Stalen af årligt arfvode, i5o R:dr, till ProvincialChirurgen i Stockholms
Skälen härtill innefattas uti anföranden: inom Ridd. oell Adeln af Herr CederschöldP.
G._, som dock, tillika förmält sin afsigt ingalunda vara att beröfva * 1 v 42 Stats-XJ tskottets Vetenskapen något slags understöd; alt a förtjente Läkare i Stockholm skola förut med framgång förestått den ifrågavarande Machinen, hvarföre de icke haft någon lön, men funnit sig belåtne med de betjenades tacksamhets offer, och att SundhetsColIegii Vaktmästare äfven skola såsom en förmon sökt befattningen att kringdraga skifvan: att Electricitetens nytta till Sjukdomars botande varit länge känd: att sättet att begagna densamma vore detsamma nu som förr, och att om någon nv upptäckt skett, den borde bidraga att bota så många ilere och i samma mohn öka vedergällningen; inom Vallofl.