Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sådant läll komme deremot de af sökanderna föreslagna vilkor om rättighet alt få lyfta lånet i den mån anläggningarne hunne fullbordas, att bortfalla, likasom äfven det måhända icke så lätta öfvervakandet, huruvida en fabrikant, sedan en del af ett dylikt lån börjat utgå, med tillbörlig drift fortsatte anläggningarne, samt bedömandet när dessa kunde anses fullt färdiga, — från hvilken tid, enligt sökändernas förslag, ålerbetalnings-terminerna skulle beräknas.
Den förmän, som skulle för sökanderne uppkomma genom att, på de of dem i öfrigt föreslagna vilkor, erhålla ett lån mot 4 procent ränta i stället för 6 procent, hvaruiides lån i allmänhet för närvarande svårligen torde kunna erhållas, funnes, på sätt Kollegium derjemte anfört, under förutsättning att anläggningarne blefvo snart fullbordade, motsvara omkring 10 procent af låne-summan, hvadan beviljandet af sökandernes vilkor å ena sidan, och medgifvandet å andra sidan, af en prisförhöjning till belopp af 10 procent å en tillverkning, uppgående till lika värde med nämnde summa, efter det pris räknadt, som engelska tiII verkningar ne här kostade, utgjorde förmåner, som med hvarandra kunde i det närmaste anses lika, hvaraf alltså syntes kunna slutas, att en prisförhöjning för lokomotiver och vagnar af 10 procent icke kunde behöfva beviljas för betydligt större parti, än ett, som i värde uppginge till omkring förutnämnde summa, 320,000
R:dr, och således icke heller någon betydligt större uppoffring å det allmännas sida än en utgift å sagde belopp, vara erforderlig, för att åtminstone få ett ansenligare etablissement för tillverkning af dylika artiklar i gång bragt, hvilken uppoffring, med afseende å sakens vigt och den fördel, som i längden derigenom kunde blifva det allmänna beredd, Staten syntes med skäl kunna medgifva.
Vidare har, uti en till Kongl. Majit deri 23 sistlidne
Maj månad ingifven skrift, Chefen för Statens jcrnvägs-byggnader, Öfversten m. m., Friherre N. Ericson, 12 Stats-Utskottets Utlåtande M 156. anfört att, sedan anbud och framställningar om tillverkning af räler för Statens jernvägs-byggnader dåmera från flere verkstäder inkommit, men alla till priser, som med 20 å 23 procent öfverstege hvad engelska räler under innevarande år skulle kosta, och äfven motioner om låne-understöd för anläggning af nya verkstäder för tillverkning af räler blifvit under innevarande riksdag väckte, vore det af synnerlig vigt, ej mindre för landets jernindustri i allmänhet än specielt för jernvägs-anläggningarnas ekonomi, att utröna, huruvida och under hvilka förhållanden, i afseende på val af råämnen och tillverkningssiilt, det svenska jernets kända bättre egenska per skulle medgifva att genom förminskning af rälernas vigt och massa i förhållande till längden uppväga den högre kostnad, sorn eljest blefve en nödvändig följd af svenska rälers begagnande, i anseende till det högre priset per centner, hvarunder desamma sannolikt icke kunde af tillverkare levereras.
Sådant kunde likväl endast på erfarenhetens väg eller genom direkta försök praktiskt utrönas; och då Öfversten Ericson både af bristande tid genom sin ännu fortfarande befattning såsom Chef för Statens jernvägs-byggnader, helst sedan dessa nu komme att betydligt utvidgas, och i saknad af erforderliga speciela insigler i jernfabrikationen vore förhindrad att laga befattning dermed, har, med tilikännagifvande att emellertid arbetet på Statens jernvägar under innevarande år vore så anordnadt, att nya räler icke skulle behöfva inköpas förrän tidigt på våren nästkommande år, i afsigt att äfven svenska fabrikanter skulle kunna åtaga sig leveranser, derest det visade sig blifva med Statens verkliga fördelar förerdigt att använda räler af svensk tillverkning, Öfverste Ericson i underdånighet föreslagit, såsom en hastigast och säkrast lill målet ledande åtgärd, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder uppdraga åt en Kommitté af sakkunniga personer, att, vid passande verkstad, med hvars egare öfverenskommelse kunde träffas, låta tillverka en erforderlig qvantitet räler af svenskt bergsmalms-tackjern, möjligen af särskilda slag, enligt den modell, som vid Statens jernvägar begagnades, samt att sedermera med dessa och engelska räler, som från Statens jernvägs-bygg naders förråd kunde utlemnas, anställa noggranna försök till jemförelse i alla de afseénden, som erfordrades för att grunda ett säkert omdöme om de företräden, som svenska räler i förhållande til! priset kunde ega framför utländska, så att derigenom måtte blifva tillförlitligen utrönt, huruvida, genom användande af svenska räler, antingen vigten per sträckfot kunde minskas i samma mån som möjligen pri set för dessa räler öfverstege kostnaden för de utländska om 21 y2 ft:s vigt per fot, eller ock den sannolikt högre anskaffnings-kostnaden motsvarades af en längre varaktighet, större värde efter förbrukningen eller andra härpå inverkande förhållanden; hvarförutan, beträffande kostnaden för anställandet af dessa försök, Öfverste Ericson yttrat, att nödige medel dertill torde, i anseende lill den stora vigten för landet att til! sina egna jernvägs-byggnader kunna använda inhemskt jern, komma att af Rikets Ständer särskildt beviljas eller kunna annorledes beredas, helst denna kostnad borde blifva mindre betydlig, då de machiner som möjligen behöfde anskaffas, blefve Stats-UIskottets Utlåtande M 156.
13 användbar» och kunde realiseras efter försökens afslutande, samt den verkstad, der försöken komme att anställas, derigenom måste tillskyndas en ej obetydlig fördel, hvilken vid öfverenskommelse!! om verkstadens upplåtande ej borde förbises.
Till upplysning med hänseende till möjligheten för närvarande att kunna för Statens jernvägs-byggnader erhålla materiel af inhemsk tillverkning, har Utskottet derjemte ansett sig böra meddela, att, enligt hvad Chefens för jernvägs-byggnaderna genom skrifvelse af den 23 sistlidne Maj till Utskottet aflemnade yttrande innehåller, hade disponenten för Motala mekaniska verkstad för Chefen skriftligen tillkännagifva!, att nämnde verkstad dåmera kunde tillverka såväl räler, till belopp af öfver 130,000 centner årligen, som äfven lokomotiver och annan jernvägs-matetiel, rälerna till samma pris, som för ordinärt svenskt stångjern, eller derunder ifall mindie afseende fastades vid bättre qvalitet än hos Engelska räler, men något högre i mån af större fordringar på garanti för hållbarheten, samt den öfriga materielen till ungefär samma pris, som för utländsk materiel af enahanda beskaffenhet.
Äfvenså hade egaren af det i Westerås län belägna Surahammars bruk erbjudit sig att för Statens jernvägar tillverka en del smärre effekter, såsom skorfplåtar, bottenplåtar, bullar och skrufvar, för ett pris, som föga eller intet komme att öfverstiga hvad samma slags utländska effekter kostade.
Dessutom har Utskottet, till ytterligare upplysning i samma afseende, fått sig tillställde afskrifter af 2:ne till Chefen för Statens jernvägs byggnader ankomna skrifvelse^ dels från Kapitenen 0. E. Carlsund i Motala, dels från Grosshandlaren F. II.
Kockum i Malmö, den förra af den 3 April och den sednare af den 23 Maj 1860, deruti Kapitenen Carlsund, med erinran om det i början af innevarande år gjorda tillkännagifvandct, att Motala verkstad kunde leverera 130 till 160,000 centner jernvägs-skenor årligen äfvensom en del gjutgods och machin-arbete, samt underrättelse derjemte, att Motala bolag anlagt ett särskildt valsverk, inrättadt hufvudsakligen för tillverkning af räler, hvilket nu vore färdigt och kunde utföra beställningar å vägskenor, af erfordcrlige dimensioner, till större qvantitet än den nyssnämnda, tillkännagifvit att Motala verkstad, der jemväl alla de machin-arbeten, som behöfdes för Statens jernvägar, kunde åstadkommas, vore i tilllalle att leverera både machiner och räls till lika billigt pris som det, hvartill dylika af lika god beskaffenhet kunde importeras från utlandet, oller som kunde tillverkas inom landet.
Någon bestämd eller mera detaljerad pris-uppgift kunde icke meddelas förrän de vilkor och betinganden samt den qvalitet och qvantitet som åslundades blifvit uppgifne; men om mera afseende gjordes på billigt pris än pä fullgod vara, kunde räler af svenskt jern levereras till väldigt skeppnings-pris för stångjern, möjligen derunder, under ansvarighet icke desto mindre att sådana räler blefvo af bättre beskaffenhet och större varaktighet än de räler, hvilka hitintills blifvit importerade från England och använde å Statens banor; hvaremot, om fullgod vara skulle tillverkas, för hvilken verkstaden ville och kunde lemna från 3 till 7 års garanti, priset måste blifva högre i mån af ökade material- och arbets-kostnu - 14 Slats-Utskoltcts Utlåtande M 156. der.
Den från Grosshandlaren Kockum aflåtna skrifvelsen innehåller åter anmälan att han, som redan till Södra stambanan aflcmnat några dels täckta dels öppna godsvagnar, hvilka blifvit godkände och emottagne, hade under anläggning en större verkstad, afsedd endast för tillverkning af dylika vagnar till ett antal af 30 till 100 stycken årligen, hvilka vagnar skulle kunna levereras af fullt samma godhet och till samma pris, som från andra, vare sig in- eller utländska verkstäder.
Af dessa handlingar, hvilkas ofvan anförda innehåll Utskottet, med afseende såväl å förevarande motioner, som å de under behandlingen af angelägenheter rörande Statens jernvägs-byggnader inom Riks-Stånden i samma ämne afgifne yttranden, ansett sig böra meddela, ådagalägges, alt ehuru, vid jernvägs-anläggningarnas första början och sedermera fortfarande, till följd deraf alt den till dessa anläggningar erforderliga materiel dels nästan alldeles icke, dels ej utan ökade kostnader kunnat inom landet erhållas, densamma till största delen måst utifrån införskaffas, numera likväl all anledning synes vara för handen, alt della för den inhemska industrien ogynnsamma förhållande skall hädanefter upphöra, och att de jcrn-fabrikaler, som för jcrnvägarnas fortsättning och fullföljande samt framlida underhåll och drift erfordras, skola blifva inom landel att tillgå, utan att, för vinnande af detta, omisskänneligen vigliga och angelägna ändamål, å Statens sida någon särskild uppoffring eller medverkan i hufvudsakligare mån tarfvas.
Då verkstäder af det omfång och beskaffenhet, att derifrån för Statens jernvägar kari påräknas att erhålla räler, lokomotiver och vagnar samt annan jernvägs-materiel till belopp som mot svarar behofvet, härstädes redan finnas eller äro under anläggning, återstår endast att erfara, huruvida dessa verkstäders tillverkningar i anseende till godhet och pris kunna täfla med do utländska, så att de förre må kunna med lika, om ej större fördel för Statens jernvägar användas.
Att detta bör blifva förhållandet med de delar af nämnde effekter, hvilka hänföras till den s. k. rörliga materielen, nemligen lokornotiver och vagnar med tillbehör, synes, i betraktande af hvad härom blifvit upplyst, vara utom all fråga, då deremot, hvad jernvägs-skenorna angar, Statens fördel att för jernvägarnas kommande behof begagna räler af inhemsk tillverkning synes bero på möjligheten, alt antingen uti dessa rälers större förmåga att motstå brytning, böjning och slitning samt bättre egenskaper i öfrigt finna motsvarande ersättning för ett måhända fortfarande högre inköpspris, eller att della pris kan nedsättas derigenom, att vigten på Svenska räler må kunna med bibehållande af samma styrka och slilningstid, minskas i samma förhållande sorn priset öfverstiger hvad utländska räler kosta; hvilka, på den sistberörda frågans bedömande inverkande, omständigheter finnas ännu icke vara tillfyllest utredda.
Sorn emellertid, af redan vunna upplysningar, är tydligt alt, för åstadkommande af tillverkningar, hörande till den industrigren, hvarom fråga är, och för understödjande af dertill erforderliga verkstads-anläggningar, icke är nödigt, hvarken ali Statens tillgångar anlitas eller dess medverkan på annat sätt tages i anspråk, måste Stats-Ulsl:oltels Utlåtande M 156. 13 Utskottet anse de i dessa afseenden genom förevarande motioner gjorda framställningar böra förfalla.
Hvad särskildt angår det utaf en af motionärerna i ämnet väckta förslaget, att lemna de enskilda personer eller bolag, som ville anlägga dylika verkstäder, en garanti att företrädesvis få sina tillverkningar afsatta till Statens jernvägsbvggnader, såvida de förbunde sig att, jemte verkställande af leveranserna i den mån de för jernvägsarbetenas oafbrutna gång erfordrades, tillhandahålla effekter af samina godhet, som dessa från utlandet kunde erhållas, samt till priser, som, med fästadt afseende å varans godhet, ej fördyrade jernvägsbyggnaderna, vill det synas, som skulle i alla händelser betänkligheter mot antagande af detta förslag möta.
Att åt alla dem, som vore villige att åtaga sig fullgörande af nämnde vilkor, på förhand tillförsäkra afsättning af sina produkter, skulle lätteligen kunna hafva till följd, att Slaten nödgades inköpa jernvägsmateriel till vida större belopp, än hehofvet oundgängligen fordrade.
Gåfves åter försäkran om ett sådant företräde lill vissa enskilda personer eller bolag, skulle derigenom helt och hållet utestängas den täflan emellan enskilda industri—idkare, hvilken icke allenast med afseende å Statens ekonomiska fördel, utan äfven industriens framsteg och utveckling, måste anses högst gagnelig.
Derest åter till de af motionären i öfrigt föreslagna vilkor och bestämmelser, under förutsättning att dessa blefve gällande för inhemska industri-idkare i allmänhet, fogades det tillägg, att garantien icke sträckte sig längre än till det tillverkningsbelopp, som blefve för Statens jernvägar behöfligt, skulle densamma för enskilde, som ville anlägga verkstäder för sådan tillverkning, förlora all egentlig betydelse; hvartill kommer, att en dylik garanti torde få anses destomindre erfordei Iig, som de inhemska producenter, hvilka vilja åtaga sig leveranser till Statens jernvägar, icke med skäl lära behöfva befara, att icke deras tillverkningar skola emottagas och användas, såframt dessa tillverkningar i godhet och pris kunna mäta sig med de utländska, samt dessutom alltid utväg för dem förefinnes, att, för hvad som kan komma att tillverkas utöfver landels behof, erhålla afsättning utom riket.
Utskottet har derföre ansett sig höra hemställa, att de genom ifrågavarande motioner i ofvanberörda afseenden väckta förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Deremot, och då det med hänseende till antagande af redan gjorda eller blifvande anbud å leveranser för Statens banor af jernvägsskenor, tillverkade inom landet, visat sig angeläget, att de förhållanden, af hvilka beror icke allenast huruvida och i hvad mån användandet af sådana skenor kan blifva med Statens fördel öfverensstämmande, utan äfven hvilka och hurudana vilkor vid leverans-kontraktcrs uppgörande höra bestämmas, blifva tillförlitligen utredda, har Utskottet, som anser det högeligen af behof påkalladt, att utredningen af hithörande, för jernvägsbyggnadcrna i landet synnerligen magtpåliggande förhållanden icke längre uppskjules, funnit sig föranlåtet tillstyrka, 16 Stats-UtskoUels Utlåtande M 156. att Rikets Ständer matte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt Kongl. Majit täcktes i nåder åt sakkunnige personer uppdraga alt, vid passande verkstad inom landet, med hvars egare öfverenskommelse kan träffas, låta af Svenskt tackjern tillverka en erforderlig qvantitet järnvägsskenor, enligt den modell, som vid Statens jernvägar begagnas, samt att sedermera med dessa och Engelska, för Statens jernvägsbygnader inköpta räler, så skyndsamt som möjligt anställa noggranna försök, till jemförelse i alla de afseenden, som erfordras för att grunda ett säkert omdöme om de företräden, som Svenska räler i förhållande till priset kunna ega framför utländska, så att derigenom måtte blifva tillförlitligen utrönt, huruvida, genom användande af Svenska skenor, antingen vigten per löt kan minskas i samma mån som möjligen priset för dessa öfverstiger kostnaden för de Engelska, eller ock den högre anskaffningskostnaden motsvaras af längre varaktighet, större värde efter förbrukningen eller andra på jemförelsen inverkande förhållanden.
I händelse denna Utskottets hemställan bifalies, torde Rikets Ständer jemväl finna skäligt besluta, att de med ifrågavarande undersökningar förenade kostnader må utaf de till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader under inne varande riksdag anslagna medel med erforderligt belopp bestridas.
1 fråga slutligen angående den genom Chefen för Statens jernvägsbyggnader hos Kongl. Majit i underdånighet gjorda framställning om tillåtelse att för räler och aunan jernvägsinateriel af Svensk tillverkning, till uppgifvet belopp, erlägga betalning efter pris, som med vissa procent öfverst ege den samtidiga noteringen i Engelsk hamn med frakt och omkostnader, synas, af det sorn handlingarna derom innehålla, hvad härstädes tillverkade jernvägsskenor vidkommer, desamma, åtminstone till en början, möjligen ej kunna erhållas till priser, som, efter vigt räknadt, icke öfverstiga kostnaden för Engelska räler.
Derest sådant vid härefter ifrågakommande inköp af skenor för Statens banor skulle inträffa, och dervid visa sig att det pris per ton, som af inhemska producenter fordras, är till beloppet högre än det, för hvilket utländska vid samma lid kunna anskaffas, utan att kostnaden för de förra kan, antingen genom fullt motsvarande minskning of rälernas vigt per fot, eller derigenom att det högre inköpspriset för de inhemska skenorna till alla delar uppväges af dessas större varaktighet i jemförelse med utländska och bättre egenskaper i öfrigt, öfverhufvud taget med visshet beräknas till fullkomlig likhet med kostnaden för utländsk vara, torde, enligt hvad Utskottet för sin del ansett, med afseende å fördelen att inhemska tillverkningar vid allmänna arbelsföretag tillgodogöras, samt angelägenheten att användbara skenor för Statens banor framdeles må vara inom landet alt tillgå, någon anledning för Rikets Ständer till erinran icke förefinnas deremot - Stats-Utskoltets Utlåtande M 156.
J7 emot, att, tili en början, ett i någon lindrig män förböjdt pris, till belopp, som, efter pröfning af förekommande omständigheter, finnes skäligt, för jernvägsskenor af inhemsk tillverkning medgifves, i fall att en dylik ökad utgift af giltig orsak befinnes för den inhemska industriens befrämjande oundgängligen nödig.
Dock, som anskaffandet af den för Statens jernvägar erforderliga materiel och dermed förenade bestyr äro åt den af Kongl. Maj:t i nåder förordnade Jernvägs-styrelsen öfverlemnade, torde Rikets Ständer anse sig ej nu böra med denna fråga omedelbar! taga befattning.
Reservation: af Doktor Wahlander, som yttrade: »Emot Stats-Utskottets beslut, som afstyrker statsbidrag för åstadkommandet af tillverkning inom landet af jernvägs-materiel, får jag anmäla min reservation.
De skäl, hvilka Utskottet framlägger för detta sitt afstyrkande, synas visserligen talande, och de anbud, hvilka af enskilde personer och bolag blifvit i detta hänseende gjorda, glädjande; men jag fruktar, att deruti icke ligger fullgod säker het för uppnåendet af det mål, hvilket hvarje Svensk otvifvelaktig! önskar, att nemligen för Statens under byggnad varande jernbanor kunna få inom landet tillverkadt all den materiel, som dertill erfordras.
Om nu dessa anbud, af en eller annan orsak, icke leda till någon verkställighet, så kommer samma olyckliga förhållande, som hittills egt rum, att fortfara och många millioner Riksdaler att äfven hädanefter utgå till utlandet, för att derifrån till sjelfva jernets land införa jernvägsmateriel.
Staten icke bör äfventyra något sådant, och det för en så ringa uppoffring å Statens sida, som nu äskas för uppnåendet af omnämnda ändamål.
På grund häraf vågar jag föreslå, att till Kongl. Maj:ts disposition måtte ställas en summa af 300,000 R:dr Riksmynt, för att mot 3 procent ränta och öfrige vilkor, som Kongl. Maj:t täcktes bestämma, lemna låneunderstöd åt dem, hviika åtaga sig att inom landet anlägga verkstäder för tillverkning af skenor och öfrig jernvägsmateriel för rikets jernvägar.» Bih. till II.
Pral. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 liand. 27 Haft. 5 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1860 Stats-Dtskottets Utlåtande N:o 157.
1 .M I5S.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Aug. 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1859 församlade Revisorers berättelse, angående samma år verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857. (I. A.) Stats-Ut.skot.tet, Revisions-berättelse. tillika med vederbörande förvaltande verks och myndigheters i anledning deraf till Kongl.
Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden och förklaringar, får, efter tagen kännedom om dessa handlingar och sedan Utskottet jemväl i öfrigt inhemtat sådane upplysningar, som för ärendenas utredning funnits nödige, härmedelst underställa Rikets Ständers vidare pröfning de uti samma Berättelse förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett frän dess sida påkalla yttrande.
Utskottet följer dervid samma uppställning, som af Revisorerne blifvit iakttagen, och yttrar sig här nedan särskildt för hvarje af de uti Berättelsen omförmälda verk och inrättningar. nemligen: Kongl. Stats-Kontoret.
(Rev. ber. pag. 4.) 1 afseende ä fortgången af det utaf Kongl.
Majit under den 14 December 1855 nådigst anbefallda arbete med upprättande af nya formulär för de förvaltande verkens samt alla redovisande einbets- och tjenstemän.-; räkenskaper, får Utskottet, med hänvisning till hvad Utskottet uti sitt Betänkande N:o 13, g 1, vid innevaBih. till R.
Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 28 Haft. I " 2 Stats-TJtskottete Utlåtande N:o 151. rande riksdag angående detta ärende yttrat, nu anmäla, att Kamererare!! J. F. Spångberg den 4 nästlidne .Inni till Kongl.
Stats-kontoret öfverlemnat, för att Kongl.
Majrts nådiga pröfning underställas, formulärer dels till Hufvud- och Specialredogörelsen för länen, eller den så kallade Landsboken, dels till sammandrag af Landtränteriets utgifter.
(Rev. ber. pag. 9.)
Enär det visat sig, att åtskilliga förslagsanslag icke på långt när varit för de afsedda hehofven tillräckliga, hvilket isynnerhet vore fallet med ä sjette Hufvudtiteln till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus uppförda förslagsan-slag, uti Riks-staten upptaget till 15,307 R:dr 1 sk.
I rst,. ä hvilket anslag utgifterna under revisions-året. uppgått till 48,411 R:dr 10 sk. 6 rst. och hvarå således uppkommit en brist af ej mindre än 33,104 R:dr 9 sk. 5 rst., hade Révisorerne, dä någon minskning i nämnde utgifter icke vore att emotse, hemställt att anslaget måtte vid statsregleringen under innevarande riksdag bestämmas till en summa, hvilken så nära som möjligt närmade sig verkliga årsbehofvet.
Då Rikets Ständer vid behandling af Stats-Utskottet Utlåtande, angående utgifts-anslagen ä sjette Hufvud-titeln, med godkännande af Utskottets förslag, redan bestämt detta anslag till 27,565 R;dr 91 öre R:mt, lärer Revisorernes ifrågavarande hemställan nu icke till någon vidare åtgärd föranleda. § 3.
(Rev. ber. pag. 10.) Enligt hvad 1858 års Stats-revisorer omförmäla, hade, på grund af Kongl. Brefven den 20 Oktober 1832 och den 25 Januari 1842, ett belopp af 300 R:dr B:ko under revisions-året, likasom föregående år, af 6:te Hufvud-titeins anslag till extra utgifter utbetalts såsom arfvode ät polisens ombud vid pantlåne-inrättningen i Stockholm, hvilken utgift syntes