Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmärkningar, som, vid den hos Kam-j mar-Rätten skeende slutliga Revision af dit inkomne räkenskaper för Kronans eller anr dra allmänna medel och persedlar, kunna, rörande deras beräkning och indrifvande samt förvaltning och utgift, uppstå emot ej mindre vederbörande Redogörare, än ock teå väl de Embetsman, hvilka det tillhört att derå hafva vård och inseende, sora de Tjenw steman, hvilka Uppbördsmannen närmast controllera, hvarvid likväl borde iakttagas, att', i händelse frågan skulle angå något Konglt Maj'.ts och Rikets Collegium, eller annat publikt Kerk, med lika värdighet, eller nägon deras Ledamot, eller ock sådan högre Embetsman, sorn för sin befattning är endast Kongl.
Majit redo skyldig, KammarRättens åtgärd icke md sträcka sig längre, än att, sedan vederbörande fått del af anmärkningen ock deröfver sig yttrat, samt f ör öfrigt nödiga upplysningar blifvit inhemJ tade, till Kongl. Majit i underdånighet insända handlingarne jennie eget utlåtande i målet• »• - • » rLag. samt Allni. Besv. o.
Oec.Utsh Utl,N:6 5. 21 Vid senaste Riksdag erinrades, alt anmärkningars fullföljande till laga kraft oell verkan således icke vore obehindradt emot andra, än de smärre Redogörare, och följaktligen i anseende till de minsta summorne, samt att man icke visste, hvilka de högre Embetsman kunde vara, som, efter j 809 vore, för deras befattning med Statsmedel, endast Kongl.
Maj:t redo skyldige; och af sådan anledning hemställdes uti underdånig skrifvelse den 22 December a823, att, uti dylika fall, handlingarrié och Kammar-Rättens utlåtande matte blifva öfverlemnade till Högsta Domstolens pröfning.
Derefter och under den 20 October '1824, hade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref, gifvit Kammar-Rätten tillkänna, ”att Kongl. ”Majtt funnit en väsendtlig skillnad ega rum ”emellan de anmärkningar emot något Cöl”legium, eller annat allmänt
Verk af lika ”värdighet, eller någon dess Ledamot, eller 5,ock en Kongl. Majit allena redo skyldig
Em-j ”betsman, hvilka förekomma vid redogörelsen och siffran, samt dem, som kunna gö«i ”ras vid sjelfva Förvaltnings-åtgärderna , ”härrörande ofta från olika begrepp om räfsta förståndet af Kongl. Majits i vissa fall ”meddelade
Nådiga föreskrifter, eller om til-j ”lämpning af författningar, eller 0111 tjenlig* ?,heten och nyttan af vidtagne åtgärder, livas 32 Lag> samt Allm,Besv.o.
Oec.Utsk, Uti.
N:o 5 ”dan Kongl. Maj:t aktat skäligt att, med iakttagande af denna skillnad, i Nåder förordna, att Kammar-Rättens anmärkningar af ’’Jörstnärnnde beskaffenhet böra ölverlemnas ”dirpcte till Justitiae-Canceljers-Embetet, för 3?atti laga ordning handläggas; men att deremot alla anmärkningar vid egentligen så ”kallade administrativa åtgärder fgrst skola ’af Rammar-Rätten i underdånighet anmä, ’las, genom den Stats-Expedition, Irån hvil— ”ken Kongl. Maj:ts befallningar till det Embetsverk eller den högre Embetsman, sorn ”aqmärkningarne röra, vanligen utfärdas, då ”Kong], IRajd bielve i tillfälle att pröfva r ”huruvida åtal af den anmärkta åtgärden bör ”ske, och handlingarne i sådant ändamål till ”Justitiae-Cancellers-En!betet öfverlemna^,” Härigenom bade, i Motiqnairens tanka, saken icke blifvit hulpen, utan förvärrad; ty förut, oell med bibehållande al KammarRättens Jnstructiqn örn hemställning till Kgl, Majit, hade åtminstone Constitutipns-fJtskotfet lått i Stats-Rådets Protocoll se , hvilka och hyry mångå anmärkningar mot (öollegier och högre Embetsman blifvit gjorda, Och kunnat, om de utan goda skäl blifvit nedlqgda, sådant anmärky.
Men nu, då Kammar-Rättens anmärkningar skola olver— lemnäs omedelbart till Justifias-CanceUersEmbetet, fö re k o unne de ej mera i Styt$~ %ag- sqmt Allm.Bcsv. o.Oec.Vtsk. Utl.N.o 5. *3 Rådets Protocoll, och Constilutions-Utsliottet kunde hvarken se, om de blifvit anmälde eller efterskänkta; och, om ock Justitise-Cancelleren skulle göra något åtal, som borde ske i Kammar-Rätten, så tjenade omgången till intet, enär saken lika väl kunnat afdömas på vederbörande Revisions - Contoirs framställning, eller på käromål af Kammar-Rättens Advocat-Fiscal.
Vid hvilket förhållande
Motionairen alltså har föreslagit, att den i fråga varande föreskriften af den 20 October 1824 måtte upphäfvas, och att KammarKatten, genom uteslutande af det anförda undantaget, i 2 /. af dess Instruction, matte hädanefter blifva lika obehindrad, att till laga kraft och verkan fullfölja anmärkningar mot högre, som hitintills mot lägre redogörare för allmänna medel, Efter samma regel, som Kammar-Rattens verksamhet blifvit i sjelfva Instructionen inskränkt, då dess anmärkningar röra Imgre Embetsmän, hade den äfven blifvit i Motionairens tanka, genom ett otryckt Konunga-Bref begränsad, då anmärkningarna icke beträffa blott få, utan flere ringare personer. 19 §. i Kammar-Rättens Instruction lyder: ”Tvistemål eller frågor, dels huruvida Städer, Societeter eller Bolag försum”inat fullgöra några dem uti Privilegier å»’lngda skyldigheter, dels om borgen lör Kro« si Las■ samt Ålim. Besv. q.
TJil, N.-o 5 ”nans Uppbördsman, skola instämmas ocfj '•behandlas på sätt Allmänna Lagen för Hof”Rätt stadgar.’’ Det Kongl. Bref, som beledsagade i fråga varande Instruction" ifrån Kammar-Expeditionen, föreskrifver i 4 Mom. ”1 afseende på anvisningar till underdåniga ”besvärs anförande öfver Kammar-Rättens ”Utslag, hade Kongl. Maj:t i Nåder velat ”fastställa den grund, att till Justitias-Revi”sions-Expeditionen skulle inlemnas besvär i ”alla sådane till Kammar-Rätten instämda ”mål, som ig §. af Instructionen omnämner, ”äfvensom till samma Expedition borde in”gifvas besvär uti Balance-mål, Fiscaliska ”actioner och alla andra mål, som innefatta ett brottsligt förliållande, derå ansvar ■''hör följa; .hvaremot uti alla anmärkningsmål ål, der emellan anmärknings-författaren ”och redogöraren uppkommit fråga oin olika ”begrepp rörande någon författnings rätta - ”mening och lörstånd, besväranden borde ”hänvisas, ati ingifva sina underdåniga besvär till den af Kongl. Maj:ts Stats-Expedi”lioner, hvarifrån berörde författning blifvit ”utfärdad.”
Efter dessa föreskrifter vörei Motiorairens tanka, formerne rena.
I tvistemål eller brottmål skulle ärendena gå Domstolsvägen; i frågor om Lagförklaring åter, skulle den Part, som besvärade sig, göra det der, Xag- samt Allin.
Be sv', o. Oec. Utsk.
Utl.N.ö 5. 2 5 hvarifrån Lagen hade utgålt.
Men den 16 October 1816 utfärdades, från Finance-Expe. ditionen, till Kongl. Katnmar-Rätten en Nådig Skrifvelse af innehåll, att, ”då Kammar* s,Rätien finner skäl, att besluta communication.
"af de utaf dess Revisions-.Contoir eller Advojj ”cats-Fiscals-Embete vid uppbörds-författnin”garnes tillämpning gjorda anmärkningar,hvilska röra hela menigheter, skola samma an”märkningar , innan denna communication *’verkslälles, af Kammar-Rätten hos Kongl. ”Majit i underdånighet anmälas.”
Enligt hvilken föreskrift ett hinder vore lagdt i vägen för målets fullföljande i vanlig ordning; och Kongl. Majit befattade sig dermed, i Motionairens tanka, förr än det rätteligen komme till Dess slutliga afgörande, och lörr än vederparten vore hörd.
Underdånig anmälan af en ännu icke meddelad anmärkning kunde ej ske, om icke i ändamål, att den af Kongl. Majit skulle någorledes gillas, innan den blefve utfärdad; men om den således blifvit på förhand godkänd af högsta Magten, skulle det blifva öfverflödigt, att sedan höra vederparten, hvars .öde vore i det närmaste bestämdt, innan han fått tillfälle att förklara sig; och om han gjorde detnöj^ aktigt, förmodade Motionairen, att Styrelsen icke kunde, med iakttagande af rättvisan å ena sidan, och sitt anseende å den andra , behandla en anmärkning, 50m på sitt sätt re* 2 6 Lag. samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk, Uti. N:ö 5 \ dan vöre af Styrelsen gillad.
Hemställande alltså Motionairen, att den i fråga varande f öreskriften af den 16 Öctober 1816 matte upphäfvas, och fullföljandet af KammarRättens annutrknirigar mot menigheter b lif. va lika obehindradt , sorn emot enskilde personer.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först angår det af Herr Hartmansdorff uppgifna Förslag, att den i fråga varande föreskriften af den 20 October »824 måtte upphäfvas, och att Kammar-Rätten, genom uteslutande af det anförda undantaget i 2 j|j. af dess fnstruction , måtte hädanefter blifva lika obehindrad, att till laga kraft och verkan fullfölja anmärkningar mot högre, sorn hittills mot lägre Redogörare för allmänna medel; så hafva Utskotten trott sig böra erinra , icke allenast , att de anmärkningar, sorn emot något Collegium, eller annat allmänt Verk af lika värdighet, eller någon dess Ledamot, eller ock en Kongl, Maj;t allena redo skyldig Embetsman förekomma, i afseende på Redogörelsen och Zilfran, böra väl, enligt, innehållet af högstberörde Nådiga Bref, ölverlemnas directe till Justitiae-Cancelleren, men att af denna
Em betsmans godtfinnande det så mycket mindre beror, att anmärkningarna fullfölja eller nedlägga, sorn de, pä satt tillika uti samma iLag- samt Allin.Bes. o, Oec. Vtsk. Uti.
N:o 5. 27 Nådiga Bref är föreskrifvet, till honom öfyerlemnas för att varda handlagde i laga ordning; utan också, att, då de anmärkningar, sorn kunna göras vid sjelfva förvaltnings-» åtgärderna, och härröra från olika begrepp om rätta förståndet af Kongl. Maj:ts i vissa fall meddelade Nådiga föreskrifter, eller om tillämpning af författningar, eller om tjenlig— heten och nyttan af vidtagne åtgärder, böra af Kammar-Rätten förut i underdånighet anmälas hos Kongl. Maj:t, som Nådigst pröfvar, om åtal bör ega rum eller ej, De Beslut, hvilka efter sådan pröfning varda i Nåder fattade, måste följaktligen komma till Conetitutiöns-Utskottets kännedom.
— Vid detta förhållande, och då den fastställda skillnaden emellan anmärkningar till Ziffran och anmärkningar vid egentligen så kallade administrativa åtgärder, samt nu gällande ordning för dessa anmärkningars behandling, äro, i Utskottens tanka, desto välbetänktare, som ett upphäfvande af föreskriften j olvannämnde Kongl. Bref, och ett uteslutande af den inskränkning i Kammar-Rättens verkningskrets, hvarom den Kongl. Instructionens 2 §. och l Morn. förordnar, skulle för vida utsträcka Kammar-Rättens både pröfniogs- och domsrätt, kunna Utskotten icke å Motionairens j förrberörde motto framställda förslag Rikets fföglofl.
Ständers bifall tillstyrka, 28 Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec, Utsi.
Utl.N:o £ Vidkommande Herr Hartmansdorffs senare hemställan, att föreskriften i Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den .16 October 1816 måtte upphäfvas och fullföljandet af Kammar-Rättens anmärkningar emot menigheter blifva lika obehindradt, sorn emot enskilde personer, få Utskotten fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derå, att sistnämnde Nådiga föreskrift och Kongl.
Brefvet den 20 October 1824 stå i en öfverensstämmelse med hvarandra, som, i Utskottens tanka, icke bör rubbas3 så alt, då anmärkningarne angå en hel menighet, Kgl.
Majit först vill i Nåder afgöra, om åtal skall ega rum , på det sådant ickq ensamt måtta af Kammar-Rätten blifva beroende.
Dessutom röra dessa föreskrifter endast sådane anmärknings-frågor, som härflyta från uppbördsförfattningarnes tillämpning eller rätta förstånd, men icke från Redogörelsen eller Zillran; och då det är lika billigt som rättvist, att Kongl. Majit, som utfärdat författ. ningen , först i Nåder pröfvar, om den blifvit missförstådd eller orätt tillämpad, innan en hel Menighet besväras med ett åtal, möjligen föranledt af olika begrepp om samma Författning, inom Kammar-Rätten; så kunna Utskotten icke eller denna af Motionairen gjorda hemställan med tillstyrkande beledsaga.
Stockholm den 14 Februarii 1829; Lag- samt Allm.
Be tv.o. Oec, Utsi.
N:o 6, a g Ankom till Exp. Utskottet den 2 Mars 1829, N:o 6.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att Rådstufvu- och KämnersRätter samt Häradshöfdingar må erhålla Exemplar af utkommande Författningar i äfvensom att den sä kallade Författnings-SamJingen må Kämners-Rätterne tillhandahållas, u ti ett till Valloflige Borgare-Ståndet ingifvet Memorial, liar Riksdagsfullmägtigen Herr G. L.
Alund anfört, hurusom, för att rättsenligt kunna utöfva det vigtiga Domare-; Embetet, det för Domaren vöre ett oundgängligt vilkor att i behörig tid och ordning erhålla del af alla utkommande Förlaitningar.
Men då, allt sedan Författnings-} Samlingen började ulgifvas, hvarken Rådstufvu- och Kämners-Rätter, eller Häradsliöfdingarne i en del orter, bekommit de serJ skildt tryckta Förfatiningarne, hvarigenom handt, ej allenast, att desse Domstolar och Embetsman, sorn ofia icke förr, än flere månader efter Författningarnes utfärdande, skola fått del af desamma uti berörde samling, ja ofta sedan de iuträdt uti gällande kraft, f 3o Lag• samt Allm.
Besv.öi Oec. Utsi, Uti.
N:o 6 icke varit i tillfälle atf, på sätt som vederborrlt, tillämpa Författningarne, utan ock, att
Domstolarne kommit i förlägenhet att afgöra mål, deruti en, af ena Parten till beskaffenhet och datum uppgifven> men Domaren alldeles okänd Författning blifvit åberopad ; har Motionairen ansett sig böra föreslå det stadgande, alt Rådstufvu- och KämnersRätter samt Haradshöfdingar hädanefter må ega, på sätt tillförene skett, bekomma hvar sitt exemplar af de serskildt utkommande Författningarne, hvilket, serdeles för Häradshöfdingarne, vore, i Motionairens tanka , så mycket mera angeläget, som desse eljest skulle vara förbundne att på sina Fingsresor medföra de voluminösa Författnings-Samlingarne.
I sammanhang härmed har Motionairen föreslagit, att Kämners- Rätterrie må förklaras berättigade alt erhålla hvar sitt exemplar af Författnings-Samlingertd Öfver detta mål, som Vallöf!. BorgareStåndet till Lag-Utskottet remitterat, och nämnde Utskott ansett vara af den beskaffenhet, att det jemväl tillhörde Allmänna Be-1 svärs- och Oeconomie-Utskottets behandling, få Utskotten nu afgifva gemensamt Utlåtande, Dervid .böra Utskotten först anmärka, att de anse det ligga utom gränsen af detta yttrande att ingå i undersökning, uti hvad större eliel?
Best', o.
Oec.Utsk. ZJtl.N.-o 6. 5i mindre mon den, i följd af Rikets sist församlade Ständers yttrade underdåniga önskan, tillkomne så kallade Svensk Författnings-Samling motsvarat det dermed afsedda ändamål.
Utskotten anse tillfyllestgörande att, i anledning af det i Motionen antydde förhållande, sorn någon gang skall hafva inträffat, att nemi.
Embetsverk och Domare, serdeles i Landsorterne, i Författnings-Satnlingen fått del af en utfärdad
Författning forst en längre tid efter det den börjat att vara gällande, ett för— hållande, hvarå Utskotten, efter inhemtade upplysningar, erhållit bekräftelse, yttra den Öfvertygelse, att rättelse härutinnan bör, så vidt ske kan, beredas.
Första vilkoret för en Lags tillämpning är kännedom om dess tillvarelse , och det torde vara öfverflödigt att här upprepa de många olägenheter, hvartill det anmärkta förhållandet påtagligen skall gifva anledning.
Rättelse deruti skulle, efter Utskottens tanka, lämpligast, och med minsta kostnad för Staten, vinnas, om den ordning, hvilken i detta afseende förut lärer egt tum, åter infördes, att genom det såkallade ÅrsTrychet lemna vederbörande Åutoriteter och Domstolar del af utkommande Förordningar, i den mon de hinna af trycket utgå.
Erfarenheten har också visat, att, så vida nödig skyndsamhet härmed iakttagits, Embetsverken på detta sätt i behörig tid fått kännedom 01a de Påbud, dem åligger att liand - 5q Lag-samt Älltn.Besv. o, Oec; Ut sk. Utl.Nto 6 hafva och tillämpa; Författningarnes inedde-J lande på förenämnde sätt borde sträcka sig till alla Allmänna Verk och Domstolar i gemen, och således jemväl till Städernes Kärnners-Rätter, hvarigenom ej allenast för dessa Domstolar det af Motionairen ifrågaställde delgifvandet af Svensk Författnings-Samling förfölle , utan äfven för öfrige Autoriteter meddelandet af berörde Samling komme att blifva mindre behöfligt.
På dessa skäl få Utskotten, öfver-] tygade om nyttan af ifrågavarande föränd dring , vördsamt tillstyrka, det må Rikets Högloft.
Ständer, med framställning af livad således förekommit, hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla om meddelandet af den Nådiga befallning till vederbörande, att alla genom det så kallade ÅrsTrycket till allmän efterrättelse utfärdade Kongl. Förordningar, Påbud, Placater, Kungörelser m. m., äfvensom Idof.Rätters, Collegiers och Em.’ betsVerks Universaler, Kungörelser och Cir4 eulairbref, i den nion de från trycket utkom-] ina, till erforderligt antal exemplar, i den ordning Kongl. Maj:t kan i Nåder finna lämp-' lig, meddelas de Publika Verken och Domstolarne, så på landet som i Städerne, Kämners-Rätterne derunder inbegripne.
Stock-» bolm den 14 Februarii 182g.
Lagi samt Allm, Besv.ö. Oec.Utsb. Uti.
N:o 7.33 Ankom till Exped.
Utskottet den l Mars lS2g« N:o 7. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om lifgifvande, på Statens bekostnad , af en fortsättning utaf den su kallade Lagsamlingen.
H Ögloflige Ridderskapet och Adeln har till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomif-Utskotten remitterat ett af Herr JSils Wilhelm af Grubbens lill Ståndet ingilvet Memorial, hvari hufvudsakligen anföres, att, då tiden för nya Lag-Verkets fullbordande ännu icke kunde med visshet förutses , det utan tvifvel vore för både Domare och Parter af största vigt och lättnad att på ett enda ställe kunna inhemta de förändringar , Lagens stadganden , i följd af utkomne förklaringar och förordningar, tid efter annan undergått.
Sådana Lagförändringar hade också , i den ordning för Balkar och Capitel allmänna Lagen upptager, ända till år 1818 blifvit af trycket utgifne, under namn af Lag-Samling, deri Läsaren lätt finner, otn eller i hvad del ett Lagbud må hafva undergått förändring.
Svensk Förfatinings-Sain Bih, till Riks, St, Prat, 1828-18*9, 7 Sani, 2 Afd, 3, lista Haft. 34 Lag-samt Allm.
Uti, N.-o 7. ling skalle, efter Motionairens tanka, ej kunna till detta ändamål med samma fördel begagnas, enär verket till största delen upptoges af andra ämnen , än Lag-förordningar, hvilket , oberäknadt verkets dyrhet, medförde största svårighet att igenfinna en Lagförändring, som ofta måste sökas i flera årgångar.
Motionairen har af desse skäl ansett för en nödvändighet , att lättnad i berörde hänseende bör för så väl Domare som Parter beredas, samt derföre föreslagit, att en fortsättning af de förr utgifne Lagsarnlingarne må , intill dess nya Lagboken hinner antagas, varda , såsom ett för det ali.] manna högst nyttigt arbete, på Statens bekostnad föranstaltad.
Detta hafva Utskotten öfvervägat; och som nyttan af att på ett enda ställe ega tillfälle alt se de förändringar och förklaringar, allmänna Lagen tid efter annan undergått, tiliräckeligen vitsordats genom de hittills utkomna så kallade Lag-Samlingarne, hvilka kunna betraktas såsom en oumbärlig hjelpreda för ej mindre Domare och Embetsmän , än hyar och en sorn vill inhemta närmare kännedom om Fäderneslandets för det närvarande gällande Lagar; anse
Utskotten en sådan fortsättning af nämnde samlingar, den der, under samma indelning som hittills^ Lag- samt\Alltn.
Oec.Uisk.
Uil.N:o 7. 35 upptoge i korrthet de ändringar, Lagen, i följd af de från och med år 181g utkomna förordningar, undergått, vara af behofvet påkallade och ländande det allmänna tili verklig nytta.
Utskotten hafva alltså icke ivekat, att, med understödjande af Herr af Grubbens Motion, tillstyrka Rikets Högloft, Ständer att, medelst underdånig skrifvelse, hos Kongl.
Maj;t göra den framställning , det täcktes Kongl.
Maj;t låta ombesörja utgifvandet af en fortsättning utaf berörde Lag-Samling, på det sätt Kongl. Majrt anser lämpligast och medförande minsta kostnad för Stats-Verket.
Stockholm den 14 Februarii 1829.
STOCKHOLM, E1 m é n s och Granbergs T rycker i, 1829» N:o 6.
Betänkande, i anledning af gjorde' anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftesverket i Riket deh 4 Maji 1827, Till Utskottens gemensamma behandling hafva blifvit öfverlemnade nedan upptagne Motioner och i anledning deraf afgifne yt* tranden, nemligen: Från Höglofl.
Ridderskapet oeh Adeln: 1:0 Af Herr Tham, Wollrath, i anledning af hvars anförande Ridderskapets och Adelns följande Ledamöter sig utlåtit: a) Hans Excellence Herr Grefve Dela»- Gardie, Jacob; h~) Herr Danckwardt, Magnus, G; c) Herr Grefve Posse, Arwed; d') Herr Friherre Ehrenborgh > Casper‘ Wilhelm ; e) Herr Hjerta, Gustaf; och Éih, till II St. frat. 1828 och 1829. 7 Sami. 2 Afd. 3 a Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. TJtsk.
Bet. N. o 8.
J') Herr Nordenankar, Gustaf Peter. 2:0 Af Herr Liljenstolpe, Carl; i anledning af livars Memorial sig utlåtit: a) Herr Danckwardt, Magnus, G; b') Herr Hjerta, Gustaf; e) Herr Tham, Wollrath; och df Herr Friherre von Duben; Carl; Från det Högvördige Preste-Ståndet: 3:o Af Herr Kyrkoherden Lyth, med hvilken Herr Prosten Dedekind sig förenat; samt Från det Hedervärda Bonde-Ståndet: 4:o Af Johan Andersson från Upsala Län, uti hvilkens anförande Anders Andersson från samma Län och Bengt Nilsson från Örebro Län hafva instämt. 5:o Af Petter Andersson från Hallands Län; 6:0 Af Erik Svanberg från Vester-Norrlands Län, med hvilken Johan Bengtsson och Nils Strindlund från samma
Län sig förenat. 7:0 Af Lars Larsson från Skaraborgs Län; 8:0 Af Olof Olofsson från Örebro Län; 9:0 Af P. P. Lundström från Vesterbottens
Oec, Vtsk. Bet. N. o 8. 3 10:0 Af Erik Paulsson från Elfsborgs Län; 11:0 Af Lars Larsson från Gefleborgs Län, med hvilken sig förenat: Erik Persson från samma Län, alla Fullmägtige från Vermlands-, Jönköpings-, Kronobergs- och Hallands Län, Nils Insulin och Oloj Pehrsson från Stockholms Län, Erik Paulsson och Anders Håkansson från Elfsborgs Län, Anders Andersson från Södermanlands Län, Lars Larsson och Andreas Andersson från Skaraborgs Län, samt Olof Carlsson från Östergöthlands Län. 12:0 Af Hans Hansson från Gefleborgs Län, med hvilken Lars Eriksson från samma Län sig förenat, och i anledning af hvars Memorial dessutom sig utlåtit: a) Talmannen Longberg; b) Carl Henricsson Bergman från nyssnämnde Län; c) Nils Strindlund från Vester-Norrlands Län; och d') Olof Jeppsson från Blekinge Län. i3:o Af Vice Talmannen Jon Jonsson; 14:0 Af Jonas Nilsson från Carlstads Län; i5:o Af Tufve Larsson från Christianstads Län; i anledning af hvars anförande Talmannen Jon Jonsson sig utlåtit; 4 Bag- samt Allm.
IV.o 8. 16:0 Af Pehr Mårtensson Karby och Pehr Burge från Gottland; 17:0 Af Casper Wijkman från Upsala Län; i anledning af hvars anförande sig utlåtit : a) Jan Olsson från Vesterås Län; K) Nils Mänsson från Malmöhus Län; c) Erik Paulsson från Elfsborgs Län. 18:0 Af Anders Danielsson från nyssnämnde Län; i anledning af hvilkens anförande sig utlåtit: n) Nils Strindlund från Vester - Norrlands Län, och b) Johan Bengtsson från nyssnämnde
Län; samt 19:0 Af B.
Börjesson från Hallands Län.
Vid granskningen af dessa Memorial och Anföranden hafva Utskotten inhemtat, att, jemte det af de flesta Motionairer serskilde anmärkningar blifvit gjorde, åsyftande ändringar och rättelser eller tillägg uti, samt förklaringar öfver vissa uti Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftes-Verket i Riket den 4 Maji 1827 antagna allmänna grunder, samt de derifrån härledda serskilda föreskrifter, hafva åtskillige Riksdagsfullmägtige, af det Hedervärda BondeStåndet, från Vester-Norrlands, Gefleborgs, Z«g- samt Allm.
N.o S. 5 Vermlands, Skaraborgs, Elfsborgs, Hallands, Jönköpings, Kronobergs, Östergöthlands, Södermanlands och Stockholms Län, samt Gottland, yrkat: att högstberörde Nådiga Stadga, såsom, efter förmenande, otillämplig för ofvanuppräknade Landsorter, måtte till all kraft och verkan upphöra, samt Storskifles-Stadgan den 12 Augusti 1783, hädanefter som hitintills, blifva rättesnöret för derstädes skeende egodelningar; och har jemväl, hos HögloQ.
Ridderskapet och Adeln, Hans Excellence m. m. Herr Grefve Dela Gardie uti afgifne anföranden yrkat, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t måtte göras, att, för Skåne, Enskifles-Förordningen den 3i Mars i8o3 å nyo måtte blifva gällande, hvaremot Riksdagsfullmägtigen fran Elfsborgs Län, Anders Danielsson yttrat, att, om den hufvudgrund, som uti 1 Cap. 1 § af 1827 års Skiftes-Stadga blifvit lagd för egors utbrytning och sammandragande, att nemligen sådant skall ske utan någon delegares förfång, blifvit hela Stadgan igenom följd och iagttagen, borde densamma kunna för hela Riket tillämpas; hvarföre ock, i Anders Danielssons tanka, Utskotten borde, i anledning af de väckta Motionerne, hufvudsakligen granska, huruvida uti Skiftes-Stadgan finnas föreskrifter, som kunna stå i strid med ofvan antydda grundsats.
6 Lag- sami Allm.