Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1847 ålagd, att till Kongl. Maj* och kronan utgifva med 12 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, årligen i 24 år, räknade ifrån midfastan 1844 tili samma tid 1868, måtte varda efterskänkt; i hvilket afseende är vordet anfördt, att sedan berörde boställe blifvit på arrende under 30 år, räknade från midfastan 1838, upplåtet till bemälde Matts Andersson , hvilken, enligt det för honom af Kammar-kollegium den 15 September 1837 utfärdade kontrakt, åtagit sig, bland annat, att i årligt arrende erlägga 39 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samt for arrende-skyldigheternes fullgörande under de fem första arrende-åren ställt borgen, bade Matts Andersson sex veckor efter boställets tillträdande allidit, hvarefter hans enka och löftesmän, med ansträngande af yttersta förmåga, kunnat, ehuru med uppoffring af sterbhusets alla tillgångar, utgöra fulla arrendet under de fem första arrende-åren; att, då dessa tilländalupit, sterbhus-delegarne icke mäktat fullgöra den förbindelse, Matts Andersson jemväl sig iklädt, att för nästpåföljande 10 år anskaffa borgen för arrendet, hvadan sterbhus-delegarne blifvit dömde förlustige arrende-rätten till omförmäldte boställe, hvilket ock af dem midfastan 1843 afträdts, samt omsider, sedan detsamma blifvit under sistnämnde år brukadt för kronans räkning, utan att inkomsterne ens varit tiIIräcklige för bestridandet af brukningskostnaderna, än mindre lemnat någon 246 Expeditions-TJtskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, IV-0 136, behållning, ånyo utarrenderats, då, vid den tredje af de för sådant ändamål anställda auktioner, anbud blifvit gjordt af 27 tunnor spaninål årligen, hvilket ock antagits; att kronan anställt rättegång emot Matts Anderssons sterbhus-delegure och löftesmän, med påståande om deras förpligtande att ersätta kronan skillnaden emellan det arrende-belopp, som af honom blifvit utfast, och det, som för hans återstående arrendetid erbjudits och antagits, hvilket påslående ock, i hvad det rörde sterbhus-delegarne, blifvit genom
Ilofrättens omförmäldte laga kraftvunna dom godkäiult; att, vid Matts Anderssons död, hans enka och omyndiga barn icke haft anledning söka urarfva förmån, enär sterbhusets tillgångar, enligt bouppteckningen, lemnat behållning, hvilken, genom utgörande af arrendet under de fem första åren, blifvit helt och hållet medtagen; samt slutligen att, i anseende till sterblius-delegarnes, af hvilka en del vore minderåriga, nödställda belägenhet, icke ens förefunnes den aflägsnaste utsigt, att ifrågavarande, i sin grund och tillkomst lika obilliga, som tili sina följder för sterbhus-delegarne olycksbringande, arrendeskillnadsersättning skulle komma att till statsverket någonsin ingå.
Rikets Ständer, som tagit kännedom af de till målet hörande handlingar och deraf inhemtat, att Matts Anderssons enka med tvänne hemmavarande minderåriga barn befunne sig i fullkomligt utblottad belägenhet och vid serskilde tillfällen för sitt lifs uppehälle erhållit understöd af Tensta församlings faa t tig vård, hafva, med afseende så väl derå!, som å öfrige i ärendet förekomne ömmande omständigheter, för sin del bifallit, att den bemälda sterbhus-delegare ådömda arrendeskillnads-ersättning eftergifves.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 25 Juli 1848. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o i3j. 247 N:o 137.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i9 Juli 1S48.
Preste-ständet den 21 — — Borgare-ståndet den i5 — — Bonde-ståndet den iS — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående upphörande af af giften till underhåll af Götha Hofrätts hus (Stats-utsk. Uti., N:o 236.) S. A. K.
Vid förehafvande af vackt fråga derom att den hittills erlagda afgiften till reparation af Götha Hofrätts hus måtte för framtiden upphöra, hafva Rikets Ständer, i afseende på tillkomsten och fortsatta utgörandet af denna afgift, inhemtat, det Rikets Ständer vid 1720 års rikdag anslagit en tili vissa daler silfvermynt bestämd årlig afgift af sakören och tingsgästnings-penningar uti alla häradskistor och städer inom de län, som hörde under Götha Hofrätts domvärjo, och skulle, enligt en af nämnda Hofrätt vid slutet af 1770- talet meddelad förteckning, ifrågavarande bidrag utgå med följande årliga be lopp, nemligen: i Jönköpings län med tillsamrs 22 daler eller ä 3 daler per r:dr 7: 16.
„ Kronobergs „ — — 13 — — — ■— 4: 16.
„ Östergöthlands „ — — 55 — — — — 18: 16.
„ Skaraborgs „ — — 39 — — — — 13: — „ Elfsborgs „ — — 40 — ' — — — 13: 16.
„ Götheb, o. Bohus län — — 44 daler 16 öre — — 14: 40.
„ Kalmare „ — — 31 — — — — 10: 16. „ W erm elands „ — — 31 — — — — 10: 16.
„ Hallands „ — — 26 — — — — 8: 32.
Malmöhus „ — — 37 — — — — 12: 16. ^ Christianstads „ — — 28 — — — — 9: 16. oell i Blekinge „ — — 16 — — — — 5: 16. tillhopa 382 daler 16 öre 127: 24.
Öfver dessa medel, som direkte inllöto i Hofrättens enskilda kassor, fördes derstädes serskild redogörelse till och med år 1777, hvarefter samma medel öfviprlemnades till Stats-kontorets disposition, hvilket embetsverk, medelst cirkulär-bref den 17 November 1780, meddelade närmare föreskrifter om da - 248 Kxpeditions-Utskotlels Förslag till und.
N.o i3j. ras upptagande uti ränteri-forsla gen under serskild titel samt insändande til!
Kongl, räntekammaren.
Föreskrifterne om debitering och uppbörd af dessa medel synas likväl icke hafva blifvit i sednare tider iakttagen af vederbörande redogörare inom' några bland ofvan uppräknade län, hvadan ock det ursprungligen fastställda beloppet af denna ringa intrad ytterligare förminskats.
Efter hvad 1844 och 1845 årens rikshufvudböcker samt kronouppbördsspecial-räkenskaper utvisa, uppbäras och redovisas Götha Hofrättslius reparationsmedel, hvilka i rikshufvudboken äro upptagne bland bötesmedlen, numera endast inom nedannämnde län, nemligen: inom Jönköpings län med .... r:clr 1: 24.
„ Kronobergs „ 4: 16.
„ Götheborgs o. Bohus 3; 24.
„ Kalmare „ 7: 16.
„ Hallands 3:
„ Malmöhus „ ....... 12: ■— och inom Christianstads ........ 9: — summa r.dr 40: 32.
Med undantag af de biigge Skånska länen samt Kronobergs och Kalmare län, förekommer uppbörd häraf allenast i städernes räkenskaper.
Då således oftaberörde afgift för närvarande utgår af endast ett mindre antal län, hvilka icke synas ega något serskildt åliggande att underhålla det statens hus, som af Götha Hofrätt begagnas, helst en del af dessa län numera icke hör under bemälda Hofrätts domvärjo; då underhållskostnaderna för samma hus, utan afseende å ifrågavarande afgifts belopp, bestridas af det för byggnader och reparationer i landsorterne anvisade statsanslaget å riksstatens 7:de hufvudtitel, och då härtill kommer att uppbörden oell redovisningen af denna till beloppet serdeles obetydliga intrad årligen påkalla ett icke ringa antal redogörelser, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat att den under benämning af Götha Hofrättslius’ reparationsmedel i åtskilliga län hitintills debiterade och uppburna afgift må för framtiden upphöra; anhållande Rikets Ständer i underd., det täcktes E. K. M., för den händelse Rikets Ständers beslut vinner nådigt bifall, låta detsamma till verkställighet befordras.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 25 Juli 1848.
Skri/velse, N:o i38l 24 S N:o 138.
Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 19 Juli 1848.
Preste-ståndet den 22 — — Borgare-ståndet den 25 — — Bonde-ståndet den 25 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående kostnaderna för inköpande af ny lokal för mynt- och kontroll-verken* dessa verks flyttning m. m.
(Stats- och Banko-utsk. Uti., N:o 34.) S. A. K.
Uti ca lill Rikets Ständer den 12 November sistl. år aflåten nådig proposition har E. K.
M. behagat tillkännagifva, att, då E. K.
M. funnit det vara af serdeles vigt, att myntverket och det dermed förenade kontroll-verk et Liefve förflyttade till annat för dem mera passande ställe, än det nuvarande i flera hänseenden härtill mindre lämpliga mynthuset, samt tillfälle jemväl 3'ppals att på billiga vilkor anskaffa en för detta ändamål behöflig, i alla afseenden tjenlig, lokal, nemligen den å Kungsholmen belägna, för bruksidkaren S.
Owens faktori tillförene begagnade egendomen Nris 1, 2 och 8, hvilken erbjöd den fördel, att derstädes redan befintliga byggnader kunde till betydlig del för mynt- och kontroll-verken användas, under det att återstoden lemnade materialier för de byggnader, som behöfde ånyo uppföras; så hade E. K. M., under den 9 Februari sistlidet år, i nåder anbefallt
Stats-kontoret att om inköp af nämnda 3:ne tomter med derå varande åbyggnader och öfriga tillhörigheter föranstalta, under vilkor, bland annat, att köpesumman Liefve från 50,000 r:dr till 45,000 r:dr nedsatt, samt derjemte i nåder förordnat, att till köpeskillingens likviderande skulle användas försäljningssumman lör den till Stockholms stad afträdda mindre mynttomten, 25,000 r:dr, jemte ett belopp af 5,000 r:dr, att förskottsvis utgå af myntverkets egna, för ändamålet disponibla tillgångar, hvaremot återstoden, 15,000 r:dr, skulle likvideras medelst öfvertagande af i egendomen befintliga praemie-lån å tillsammans 2,275 r:dr samt andra i densamma intecknade skuldförbindelser till belopp af 12,725 r:dr, hvilka sednare borde, i den mån sådant erfordrades, af Stats-kontoret serskildt infrias genom dertill förskottsvis anordnade medel, eBih. till R, St.
Prof. 1847 och 1848, 10 Saini, t Afd. 32 250 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o i38. mot ersättning, på sätt och i den ordning framdeles lomme att bestämmas; att omförmälda egendomsköp derefter, i öfverensstämmelse med de föreskrifna vilkoren, blifvit afslutadl och egendomen den 1 Oktober förlidet år af kronan tillträdd, hvarförutan E. K.
M. tid efter annan förordnat om verkställighet redan under samma års sommar och höst af åtskilliga mindre reparationsoch byggnadsarbeten, hvarigenom mynt- och kontroll-verkens flyttning till den nya lokalen förberedts och hvilka för öfrigt påkallats af omsorgen för egendomens behöriga vård; att kostnaderne för dessa arbeten blifvit anvisade att förskottsvis bestridas af myntverket; att, i sammanhang med nyssberörda köpeafhandling, jemväl fråga uppstått om inköp för kronans räkning af en staden tillhörig till £ d. Owenska faktoriegendomen gränsande och till dess innehafvare för längre tid utarrenderade strandtomt om 668 qvadratalnar, med derutanför belägen sjöplats, hvarigenom den fördel skulle vinnas, att egendomens område erhölle en mera regelbunden form och egen sjöstrand längs efter hela sin södra sida; och hade drätsel-kommissionen förklarat sig vilja å stadens vägnar medgifva den ifrågavarande strandtomtens och sjöplatsens afstående till kronan med full eganderätt, antingen emot en köpesumma af 1,666 r:dr 32 sk. banko eller ock emot det att den nedanföre stora mynthuset belägna kaj finge af staden öfvertagas, för att, jemte en kaj nedanföre den nya fängelsebyggnaden oc.i rådhuset, till allmänhetens begagnande upplåtas; samt slutligen att utöfver köpeskillingen för den till ny lokal för mynt- och kontroll-verken inköpta egendom, 45,000 r:dr erfordrades, enligt af Öfverintendents-embetet godkända förslag, för verkställigheten af dessa verks flyttning till samma lokal, en kostnad af 50,000 r:dr, eller tillsammans 95,000 r:dr banko, hvilket belopp, då derifrån afräknades den. till afbetalning å förenämnda köpeskilling använda försäljningssumman för den mindre mynttomten 25,000 r:dr, minskades till ett belopp af 70,000 r:dr banko.
Såsom utvägar att till viss del betäcka sistnämnda kostnad har E. K. M. i nåder föreslagit dels försäljning af en kronan tillhörig egendom i hufvudstaden, £ d. Hofbageriet benämnd, belägen vid Regeringsgatan under IN o 79, hvilken egendom, ansedd till värde af omkring 16,000 rrdr, ej vore för något allmänt behof erforderlig eller användbar, dels anvisandet å myntverkets tillgångar af ett till 24,000 r:dr beräknadt bidrag, derunder inbegripet hvad berörda verk till inköp af de Owenska egendomarne, jemte derå verkställda förberedande reparationsarbeten, redan förskjutit; dock att myntverket borde befrias från återbetalning till Rikets Ständers Bank af hvad som med 23,755 rxtr 45 sk. 7 rst. ännu återstod af de från Banken under åren 1830 —1835 lemnade förskotter för myntningens bedrifvande; till hvilken förskotts - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skri/velse, N.-o i38. summas afskrifning uti räkenskaperna skäl destoheldre vöre för handen, som, enligt hvad en på E. K.
M:s nådiga befallning upprättad närmare utredning öfver liqvidförhållandena emellan Banken och myntverket utvisade, detta sednare verk kunde anses ega en berörda förskotts-summa öfverstigande genfordran hos Rikets Ständers Bank för tillskjuten lojeringskoppar uti det för Banken präglade silfvermynt.
Derjemte och enär det för publika byggnaderna i hufvudstaden å 7:de hufvudtiteln uppförda anslag icke lemnade tillgång för betäckande af den återstående kostnaden för mynt- och kontroll-verkens flyttning, har E. K. M. af Rikets Ständer i nåder äskat beviljandet af ett serskildt anslag härtill å 30,000 r:dr, att, i öfverensstämmelse med hvad uti E. K.
M:s nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof blifvit serskildt föreslaget, utgå af de för tillfälliga statsutgifter beräknade tillgångar och i mån af behof från Riksgälds-kontoret tillhandahållas: hvarförutan slutligen blifvit af E.
Iv. M. i nåder föreslaget, att utbyte af den vid mynthuset belägna kaj måtte ega rum emot ofvan omförmälda, staden tillhöriga till f. d. Owenska faktori-egendomen gränsande, strandtomt med tillhörande sjöplats, under vilkor, att nämnda kaj, i sammanhang med den, som komme att anläggas nedanföre den nya fängelsebyggnaden och rådhuset, till allmänt begagnande upplätes.
Vid pröfning af detta ärende hafva Rikets Ständer ej kunnat undgå att inse och erkänna ej mindre giltigheten af de anledningar, som påkallat anskaffandet af ny lokal för myntverket, — hvaribland i första rummet sig företer denna eldfarliga inrättnings nuvarande olämpliga läge i en tätt bebyggd stadsdel och i närheten af flera publika byggnader, hvartill kommer behofvet af ökadt utrymme för mynttillverkningens ändamålsenliga bedrifvande och slutligen det nuvarande mynthusets tjenlighet att användas till gemensam lokal för stats-departementenas expeditioner, — än ock den inköpta tomtens lämplighet, så till storlek som belägenhet, för inrymmande af myntverket och det dermed förenade kontroll-verket.
Beträffande nu den, såsom utväg att till en del betäcka ifrågavarande inköps- och flyttningskostnader, föreslagna försäljning af den kronan tillhöriga egendomen N:o 79 vid Regeringsgatan eller f. cl. Hofbageriet, så enär-, efter hvad i den nådiga propositionen förmäles, nämnda lägenhet icke är för statens räkning behöflig eller användbar, hafva Rikets Ständer medgifvit, att berörda egendom må, på sätt E. K.
M i nåder prof var lämpligast, föryttras och den inflytande köpeskillingen användas till liqviclerande af de med den nya lokalens för mynt- och kontroll-verken inköp samt dessa verks ditförflyttning förenade kostnader.
Hvad åter angår den ifrågaställda afskrifningen af myntverkets skuld lill Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o l3S.
Rikets Ständers Bank, enär förstnämnda verk skulle ega en berörda skuld öfverstigande genfordran hos Banken, hafva Rikets Ständer dels af förhandlingarne vid sistlidne riksdag, dels oek af de från Finans-departementet Rikets Ständers vederbörande Utskott tillställda handlingar, rörande detta ärende inhemtat, att, i afräkning å de under åren 1830—1835 frän Banken till myntverket lemnade förskotter, det ena uti aflyst kopparmynt å 7,755 r:dr 45 sk. 7 rst och det andra för ökade myntningskostnader å 40,000 rxlr eller tillsammans 47,755 rxlr 45 sk. 7 rst, och hvilka förskotter, enligt Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 11 Januari 1845, borde på det sätt inbetalas, att halfva beloppet erlades inom sex månader från den 8 November 1844 och återstoden inom derpåföljande sex månader, hitintills blifvit af myntverket afbetald en summa af 24,000 rxlr, så att hos bemälde verk för Bankens räkning ännu innestå 23,755 r:dr 45 sk. 7 rst.
Sedan, med anledning af öfver-direktörens för mynt- och kontroll verken i underdånighet afgifna yttrande i fråga om återbetalningen af sistnämnda belopp och tillika gjorda framställning angående ersättning från Banken för af myntverkets tillgångar använd koppar till silfvermyntets lojering, E. K.
M. från bemälde öfver-direktör infordrat en efter närmare utredning af förhållandet med tillskottet af lojeringskoppar upprättad fullständig liqvid emellan Banken och myntverket, så hade öfver-direktören, jemte underd. skrifvelse af den 18 Maj 1840, öfverlemna! serskilda af myntverkets tjenstemän uppgjorda kalkyler, utvisande, att sistnämnda verk skulle hos banken ega tvenne serskilda genfordringar, den ena till belopp af 21,221 rxlr 47 sk., utgörande värdet af förskjutne 50,932 | myntmarker koppar, hvilka användts tili lojering af för bankens räkning åren 1830—1845 myntadt silfver, genom hvilken summas tillgodoberäknande myn tverkets ofvanberörda skuld alltså minskades till 2,533 rxlr 40 sk. 7 rst, den andra å 9,794 r:dr, motsvarande omkostnaderne vid den under åren 1810— 1814 för Bankens räkning verkställda myntning af 2 och 4 skillingsstycken i silfver, hvilka omkostnader, enligt Kongl, brefvet den 27 Juni 1810, bordt myntverket af Banken ersättas, men hvarför, så vidt för öfverdirektören kändt vore, liqvid ej ännu skall egt rum, hvadan, vid jemförelse emellan myntverkets och Bankens inbördes fordringar, uppkomme ett saldo till förstnämnda verks fördel af 7,200 rxlr 1 sk. 5 rst; varande, såsom skäl för rigtigheten af den åsigt, att erforderlig lojeringskoppar borde tillsläppas af banken, då myntning för dess räkning eger rum, af öfverdirektören serskildt åberopad den omständighet, att då, på sätt nämndt är, under åren 1810—1814, myntning af 2 och 4 skillingsstycken i .specie för Banken verkställdes, hade från sistnämnda verk aflemnats all härtill behöflig lojeringskoppar.
Expeditions-Ut skottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o t'38.
253 Sedan, till ledning vid förevarande afskrifningsfrågas bedömande fullmägtige i banken blifvit anmodade att, rörande beskaffenheten och giltigheten af de från myntverkets sida anmälda ofvanuppgifna fordringsanspråk, sig yttra, hafva till följd häraf fullmägtige inkommit med ej mindre eget utlåtande än bankens understyrelses i ämnet afgifna yttrande, uti hvilka handlingar hufvudsakligen anföres: att då, enligt banko-reglementet af den 26 April 1810, utvexling af silfvermynt från banken skulle ske egentligen i 4 och 2 skillings-styeken, banko-styrelsen af dåvarande Banko-utskott bemyndigats att hos E. K.
M. begära en påskyndad myntning af dessa sorter, emot vilkor, om så äskades, att i detta serskilda fall godtgöra myntverket den deraf uppkommande drygare kostnad; att, efter det en sådan godtgörelse blifvit af E. K. M. uttryckligen begärd och af Banko-fullmägtige medgifven, hade, i följd af myntverkets afgifna räkningar, under loppet af åren 1810—1815 från banken utbetalts tillsammans 1,815 r.-dr 20 sk. 7 r:st. specie, hvilken summa påförts räkningen: omkostnader vid myntning af 4 0C^L 2 shillings-styckensamt sedermera årligen' balanserats intill år 1828, då densamma, enligt Rikets Ständers beslut, uti bankens general-hufvudbok afskrefs; att Banko-utskottet, vid 1828—1830 årens riksdag, uti afgifven redogörelse för sistnämnda omkostnader, yttrat den åsigt, att af berörda omkostnader ”rätteligen borde re”stitueras så mycket, som myntet hade fått vidkännas, i fall den fria mynt”ningcn utaf hela, tredjedels och sjettedels riksdaler under tiden hade skolat ”i vanlig ordning fortgå,” af hvilket yttrande ville synas, som skulle banken hafva godtgjort myntverket hela det belopp, som borde sistnämnda verk tillkomma i och för utmyntningen af 4 och 2 skillings-stycken, helst för denna mening äfven kunde hemtas stöd dels deraf, att någon fordran hos banken icke vore uti myntverkets räkenskaper balanserad, och dels deraf, att då, vid 1828 1830 årens riksdag, myntverket af banken undfick förskott i så väl kontant som aflyst koppar, fråga ej uppstått, att banken borde godtgöra någon skuld till myntverket, härledande sig från myntningen under åren 1810 1815; att någon ytterligare ersättning för kostnader ne vid sistnämnda myntning syntes för öfrigt desto mindre kunna ifrågakomma, som den för fordrings-anspråks anmälande i allmänhet gällande föreskrift angående tio års preskriptionstid jemväl på nu förevarande fall vore tillämplig; samt att, i afseende på den af öfver-direktören för myntverket gjorda framställning om godtgörelse till nämnda verk för under åren 1830—1845 för hankens räkning tillsläppt lojeringskoppar, förekomme, hurusom, dels i 6 § af Kongl, förordningen angående myntfoten af den 25 Juni 1830 vöre stadgadt, att å silfver, som till myntning inlemnas, bör, under namn af myntskatt, § pro - 254 Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o i3S. cent afdragas för att till en tiel ersätta myntningskostnaden, utan att nämnda stadgande i minsta nion föranledde dertill, att banken mera än enskilde personer skulle ega skyldighet att serskildt ersätta myntverket knstnaden för siifvermyntets loj ering, dels ock att högstberörda af öfver-direktören åberopade Kongl, bref af den 27 Juni 1810 endast hade afseende på den då ifrågaställda myntning af 4 och 2 skillings-stycken, men ingalunda egde tillämplighet å den efter 1830 års riksdag verkställda myntning, hvilket ådagalades deraf, att, i motsatt fall, det icke kunnat i banko-reglementet föreskrifvas, att myntverket skulle återgälda berörda förskott, som enligt samma reglemente borde från banken till myntverket aflemnas, i följd af hvilket allt förenämnde framställning syntes sakna all grund.
Hvad sålunda blifvit af Banko-styrelsen anfördt, hafva Rikets
Ständer ansett innefatta fullt giltiga skäl för underkännande af de från myntverkets sida framställda genfordrings-anspråk å tillsammans 31,015 r:dr 47 sk.,- vid hvilket förhållande den väckta frågan om myntverkets befrielse, på grund af qvittning, från skyldigheten att ersätta banken det återstående beloppet, 23,755 ralr 45 sk. 7 r:st., af derifrån erhållna förskotter alltså, efter Rikets Ständers tanka, bör förfalla.
Då emedlertid, genom åliggandet att berörda förskottssumma nu återgälda, myntverkets styrelse skulle sättas utur stånd att, till bestridande af nödiga utgifter för verkets flyttning och den nya lokalens inredning, använda samma verks nu disponibla, för dessa föremål påräknade, tillgångar, så och med hänsigt derjemte till den obestridliga fördel, sorn genom myntningens bedrifvande i en utvidgad och fullt ändamålsenlig lokal måste tillskyndas det allmänna, serdeles under nuvarande omständigheter, då, i följd af skillings-sedlarnes beslutade indragning, en betydligare myntning kommer att ega rum, hafva Rikets Ständer funnit skäl medgifva, att med infriandet af myntverkets återstående skuld till banken, stor tjugutre tusen sjuhundra femtiofem riksdaler 45 sk. 7 r:st., må anstå intilil nästa riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande sättet för beloppets återgäldande vidare besluta.
Derjemte och på grund af hvad Rikets Ständer här ofvan yttrat i afseende på behofvet och lämpligheten af mynt- och kontroll verk ens förflyttande från sin nuvarande till den inköpta nya lokalen, hafva Rikets Ständer beslutat, att, såsom bidrag till slutligt liqviderande af köpeskillingen för nämnda lokal, äfvensom till betäckande af de i och för flyttningen erforderliga kostnader, å Riksgäldskontoret anvisa den af E. K. M. i nåder äskade summa af trettio tusen riksdaler.
Slutligen hafva, i öfverensstämmelse med hvad E. K. M. i nåder föreslå» Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o i3g> 255 git, Rikets Ständer pröfvat skäligt samtycka dertill, att den nedanför nuvarande stora mynthuset belägna kaj ma åt Stockholms stad öfverlåtas, emot det att, i utbyte, till staten under full egande-rätt afstår den staden tillhöriga intill f. d. Owenska faktori-egendomen gränsande strandtomt om 668 qvadrat-alnar med dertill hörande sjöplats, och under vilkor derjemte, att nämnda kaj till allmänt begagnande upplåtes. Hvilket allt, till svar å högstberörde nådiga proposition, Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i9 JaTi 1848.