Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj månad, förklarat, att, sedan Kongl. Majit, genom ofvan åberopade Kungörelse, i Nåder bestämt, dels en praescriptions-tid af fem år, under hvilken Bankens alla på Daler Kopparmynt utgifne sedlar må kunna uti Kronans uppbörd emoltagas, samt dels en praescriptions-tid af Tio år, räknadt från Kungörelsens datum, efter hvars förlopp nämnde sedlar å Daler Kopparmynt icke vidare of Banken inlösas; samt ifrågavarande sedlar icke blifvit inom den stadgade tiden, eller den 6 nästlidne
Maj månad, lill Banken inlemnade, Fullmäglige visserligen funnit
Commissarialets öfverklagade beslut vara väl grundadt, men ali, då härvid serskildt förekomme, att, innan praescriplions-tiden lupit till ända, anmälan hos Banken blifvit gjord om sedlarnes antal och valeur, med uppgift tillika å det hinder, som vållat deras fördröjda hitsändande, Fullmägtige ansett, att, ehuru Hof-Auditören Elgström icke egde laglig rätt alt få de anmälde sedlarne inlöste, billigheten likväl talade för bifall till den gjorda anhållan; hvadan Fullmägtige hos Utskottet tillstyrkt, att det mätte tillåtas HofAudilören Elgström få ifrågavarande sedlar infriade, och att i sådant fall det må åligga honom all senast inom någon utsatt lämplig lid, ifrån delfåendet af Utskottets meddelande beslut, samma sedlar till Banken inlemna; hvarförutan Fullmägtige, med föranledande af nu ifrågakomne förhållande Banco-Utskottets MemorialN:o 5g - och lill förebyggande af enskilde och möjligen mindre bemedlade personers lidande derigenom, alt de icke inom föreskrifven lid låtit till Banken ingifva innehafvande, på Daler Kopparmynt utställda, sedlar, i saknad af nödig kännedom om den derför utsatta och numera tilländalupne prasscriptionstiden, hos Utskottet hemställt, alt, i händelse sedlar å Daler Kopparmynt hädanefter varda i Banken till inlösen presenterade, det matte på Fullmägtiges pröfning af dervid serskildt förekommande, ömande skäl få bero att en dylik inlösen antingen bevilja eller afsiå.
Sedermera bar Hof-Audilören Elgström _, jemte öfverlemnande af 6 st. sedlar å 12 Daler Kopparmynt, 23 st.
å 9 Daler samt j st. å 6 Daler, eller tillsammans 33 st. sedlar å tillhopa 3o3 Daler Kopparmynt, skriftligen tillkännagifvit, att, då sammanräknade beloppet af berörde sedlar understiger det å de anmälde, något hinder för bifall till ansökningen icke måtte uppstå till följd deraf, alt alla sedlarne icke vöre å den valeur, som tillförne är vordet uppgifvet.
Vid pröfning af detta ärende, bar Utskottet väl, lika med Commissariatet och Banco-Fullmägtige, funnit sökanden icke ega laglig rätt till inlösen af de sedlar å Daler Kopparmynt, hvarom nu är fråga, enär samma sedlar icke blifvit inom den uti Kongl. Kungörelsen af den 6
Maj i83o stadgade yttersta praescriplions-tid lill inlösen företedde, men då sökanden flere dagar förr, än berörde lid ti 1 ländagick, uti Banken anmält lill inlösen åtskillige sedlar å Daler Kopparmynt, under tillkännagifvande af det hinder, som mölle för berörde sedlars inlemnande före den 6 nasti.
Maj, samt Rikets Ständer med beslutet alt hos Kongl. Maj:t anhålla om ofvanliämnde
Kungörelses utfärdande icke afsett att tillskynda Banken en vinst på enskildes bekostnad, utan att erhålla ökad säkerhet för Banken, och förenkling i dess bokföring, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att ofvanberörde lill Utskottet inlemnade och hos Utskottet förvarade sedlar å Daler Kopparmynt, nemligen 6 st. sedlar å 12 daler, 23 st. dito A 9 daler samt 4 dito å 6 daler, eller å till sammans 3o3 daler, måtte af Banken få infrias med Sexton Riksdaler Fyratio skillingar Banco.
Utskottet, som i sammanhang härmed förehaft Banco-Fullmägliges här ofvan gjorde hemställan, att på Fullmägtiges pröfning af omständighet terne i hvarje serskildt mål må bero att bevilja eller afslå, härefter möjligen förekommande ansökningar om inlösen af utelöpande sedlar å Daler Kopparmynt, får härmedelst anmäla, att Utskottet icke kunnat understödja 11 Banco-Ut skottets Utlåtande , N:o 60. denna framställning, enär det torde vara lämpligast, att, i händelse sådäne frågor skulle uppstå, desamma varda till Banco-Utskottets och Rikets Ständers pröfning och bedömande hänskjutna, innan Banco-Fullinäglige något beslut deröfver meddela.
Ank. till Exp.-Utsk, den i Aug., kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om aflemnande af en samling sällsyntare Medaljer och Skådepenningar från Bankens lill Rikets Mynt-Cabinett.
a Uti en hos Höglofl, Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion, har Herr Bråkenhjelm } P. B.i stöd af 56 §.
Riksdagsordningen, föreslagit, att den samling af sällsyntare medaljer och skådepenningar, hvaraf Banken, lid efter annan, genom inväxling och försuten lösningsrätt, blifvit egare, och som, enligt Rikets nu församlade Ständers, uppå Utskottets derom gjorda hemställan, fattade beslut, blifvit till Bankens Mynt-Cabinett öfverlåten, måtte lill Rikets Mynt-Cabinett få öfverlemnas, och bokförda värdet deraf ur Bankens räkenskaper afföras, på det att allt, hvad Riket, uti denna väg, eger af vetenskapligt intresse, må blifva för vetenskapsmannen och forskaren tillgängligt, helst denna samling, enligt motionärens åsigt, uti Banhens vård vore ulan allt gagn, du det svårligen torde falla någon in att derstädes söka densamma.
Enär Rikets Höglofl.
Ständer, genom bifall till Utskottets under N:o g aflåtne Memorial, beslutat, alt ifrågavarande samling, utgörande 820 ducater, hvilken förut varit uti Bankens reela fond inbegripen, skall derifrån afföras och Lill förökande af Bankens Mynt-Cabinett an vändas, under villkor ej mindre, att de i Bankens Mynt-Cabinett, efter den sålunda vunna tillökningen, befintliga Medaljer och Mynt af guld och silfver till deras metalliska välde i Banco-sedlar, såsom en Bankens fordran och deposition hos Mynt-Cabinettet upplagas och redovisas i räkenskaperne, med iagtlagande för framtiden af de förändringar, Mynt-Cabinettet årligen, i delta hänseende, kan komma alt undergå, än äfven alt Bankens Mynt- och Medaljsamling icke må, förr än i sista rummetj användas till inlösen af dess Banco-Utskottets Utlåtande3 N-o 61. i3 utelöpande förbindelser eller annorledes _, utan Rikets Ständers begifvande, Banken ajhändas, synes Utskottet den nu väckta motionen, angående bortskänkandet af omförmälde Medalj-samling, åsyfta etL upphäfvande af Rikets Högloft.
Ständers ofvanberörde beslut, och kan Utskottet således å samma motion icke tillstyrka bifall.
Utsk. den i Aug., kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att ränta ä
Discont-lån ej må beräknas förr, än medlen kommit Låntagare tillhanda.
Borgare-Ståndet har Herr O. Wijk uti en lill Utskottet remitterad motion yrkat, att den plägsed, som gjorts gällande vid LåneContoiret i Götheborg, att reversal för erhållne lån dateras för den dag, då lånen af Direclionen beviljas, ehuru penningar derför ej utfalla förr än flere dagar derefter, måtte, såsom ej förenlig med rättvisa, afskafifas, och Ui reclionerne af Banco-Disconten samt Låne-Contoiren förständigas, att ränta å Discont-lån ej må beräknas förr, än lånlagarne fått medlen emottaga.
Utskottet, som öfver ifrågavarande motion infordrat Banco-Fullmägtiges samt Directionens öfver Låne-Conloiret i Götheborg utlåtande, har inheintat, alt den ordning vid så väl Banco-Discont-Verket som Låne-Conloiret i Götheborg är införd, att ränteberäkning å bifallna lån först vidtager den dag, lånemedlen äro för låntagaren eller hans befullmägtigade ombud tillgänglige; vid hvilket förhållande och då, på sätt Herr
Hallingj enligt motionen bifogadt prolocolls-utdrag, vitsordat, det ofvan antydda missbruket, i afseende å ränteberäkning, icke eller vid Låne-Contoiret i Malmö eger rum, samt den af Herr Wijk åsyftade förändring således redan blifvit ej mindre vid Banco-Disconten än Låne-Contoiren införd, Utskottet anser ifrågavarande motion icke böra lill någon åtgärd föranleda.
Slockholm den 3t Juli 1840. >4 Banco-Utskottets Utlåtande 3 JV:o 62.
Ank. (ill Exp. Utsk. den t Aug., kl. 5 e. ra.
Utlåtande, i anledning af Hof-Rätts-Commissarien S.
Anderssons ansökning om eftergift af öfver-ränt a ci ett Discont-lcin.
Hos Ulskollet har Hof-Rätts-Commissarien Sam.
Andersson skriftligen anhållit, att öfver-räntan å ett af f. d. Sergeanten J. F.
Bergströmj mot borgen af Andersson och Notarien G. O.
JFaldhj den 19 December 1816, uti Rikets Ständers Banco-Discont-Verk upptaget lån, storl 1000 R:dr, matte, sedan lånet, genom sammanskott af Anderssons vänner, blifvit, till återstående Capital, Discont-Verket godtgjordt, enär Andersson befunne sig i alldeles utblotladt tillstånd, få afskrifvas samt Andersson från vidare kraf befrias.
Af Discont-Directionens häröfver afgifne utlåtande samt ansökningen bifogade handlingar, har Utskottet, bland annat, inhemta!, att, sedan ej mindre låntagaren, än löftesmännen, i anseende lill uragllålen inbetalning vid lånets förfallotid, blifvit lagsökle hos Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs Län, och genom dess utslag ålagde alt Discont-Verkets fordran godtgöra, hade derå dels blifvit inbetaide 275 R:dr, och dels genom försäljning af hufvud-gäldenärens så väl fasta som lösa egendom, influtit 121 R:dr 3g sk. 4 rst. > hvarefter, och sedan utröndt blifvit, alt Krono-Länsmannen Silfvén genom befattning med försäljningen af nyssberörde egendom, kommit i ansvarighet för ett belopp af 161 R:dr 5 sk. 8 rst., samt Silfvén under den derom yppade rättegång aflidit, sistnämnde belopp blifvit bevakadt uti den efter honom inträffade Concurs, deruti lillgängarne dock icke medgåfvo ringaste utdelning för denna fordran; att Notarien Waldhj som saknat all tillgång alt sin borgen infria och icke eller genom bysättning dertill kunnat förmås, efter yppad Concurs, derutur någon utdelning icke erhölls, i utfattigt tillstånd aflidit; alt hos Anderssoni saknad af lösören, blifvit utmätte fastigheterne lilla Ödeborg och Ödeborgs stom; men att sedan utmätnings-åtgärden, af förekommen anledning, blifvit af Götha Hof-Rätt upphäfd och, först efter en längre rättegång, ånyo fastställd, protest emot fastigheternes försäljning blifvit i laga ordning anmäld, af orsak, att köp om fastigheterne undertiden med andre personer afslutals, i anledning hvaraf Kongl. Maj:t, under hvars Nådiga pröfning denna tvist slutligen blifvit dragen, genom dom den 17 Februari 1834, jemväl den senare utmätningen ogillat, hvarefter denna Disconl-Verkels fordran, en - Banco-Utskottets Memorial 3 N:o 63. i5 ligt i834 års Revisions beslut, blifvit, såsom osäker, inom linien förd; samt alt, då Andersson blifvit i Bysättningshäkte inmanad, för att der qvarhållas, tilldess återstående capilalet, 442 Ridr 3 sk., jemte upplupne och löpande räntor blifvit fullt guldne, någre af Anderssons vänner erbjudit sig att inbetala lånets capital-ålerstod, mot det att Andersson blefve från bysättningen fri och att något kraf för öfver-räntan ej vidare komme i fråga, hvilket erbjudande af Discont-Directionen på det sätt antogs, att, sedan återstående capital-skulden blifvit inbetald, Andersson från bysättningen befriades, med tillstånd att vara på fri fot, intilldess Rikets Ständer komme i tillfälle alt öfver Anderssons ingifvande ansökning om afskrifning för öfver-räntan besluta.
Med afseende å hvad sålunda förekommit, och enär Hof-RättsCommissarien Andersson, som för närvarande är inhyses skatlskrifven inom Ödeborgs församling, icke eger förmåga att gälda något af de å lånet upplupne räntor, samt föga anledning förefinnes, att, dä capital-skulden blifvit genom sammanskott af Anderssons vänner betald, nya uppoffringar skola göras för att freda honom från olägenheterne af ett kraf för de öfver-ränlor, hvaraf belalnings-skyldigbeten, i följd af hans ingångne borgen, honom åligger, finner Utskottet, i betragtande jemväl deraf, alt hufvudgäldenären Bergströmj enligt Under-Executors den 3 nästl.
Mars, efter då förnyad undersökning, lill Banco-Discont-Directionen insände rapport, icke eger den ringaste tillgång, sig böra bos Rikets Ständer hemställa, att den af Hof-Rätts-Commissarien S.
Andersson sökta eftergift må vinna bifall, och den, såsom osäker fordran, balancerade öfverräntan för merberörde lån få afskrifvas.
Ank. till Exp. Utsk, den i Aug., kl. 5 e. m.
Memorial, till svar ä Höglofl.
Ridder skåpets och Adelns återremiss aj Utskottets under N:o 35 aflåtne Betänkande.
Enligt ankommet Protocolls-uldrag af den ii innevarande Juli, bar Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, på grund af gjorde anmärkningar, återremitterat i6 Banco-Utskottets MemorialJV:o 63.
XJtskottels under N:o 35 aflåtne Betänkande, angående hufvudgrunderne för en förändrad organisation af Banco-Yerket.
Med anledning häraf får Utskottet vördsamt underrätta Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, alt Utskottets berörde Betänkande, enligt ankomne Protocolls-utdrag från Högvordiga Preste-Ståndet af den i5, från Yällofl.
Borgare-Ståndet af den ii, och från Hederv.
Bonde-Ståndet af den 18 i denna månad, är vordet af nyssbemälde 3:ne Riks-Stånd bifallet, hvadan Utskottet linner den från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ankomne återremiss icke kunna föranleda till någon vidare åtgärd från Utskottets sida.
STOCKHOLM, Nord s t röniska Boktryckeriet, iSJo. Banco-Utskottcti Betänkande, N:o Gä,. 1 N:o 64.
Ank. tili Exp, Utsk, den 11 Aug. kl. 10 f. m.
Betänkande, angående lifgifvande fran Banken af dess, enligt (S3Q års Bokslut, utöfver Grundfonden behällne räntevinst och Capitalöfver skott.
Stals- och Banco-Utskotten hafva, vid sammanträde den i4 nästlidne Tuli, ansett, att före pröfningen af de till Utskotten öfverlemnade motioner, angående Banco-vinstens användande, borde frågan om beloppet af den andel i Banco-vinsten, som kunde till Rikets Ständers disposition afstås samt villkoren derföre, utaf Banco-Utskottet ensamt behandlas.
Med anledning häraf har Banco-Utskottet, för utredningen af denna fråga, funnit sig böra inhemta Banco-fullmägtiges yttrande i ämnet ; dervid Fullmägtige anfort, att den enda betänklighet, i afseende på Bankens fortfarande soliditet, som med något sken af sannolikhet, sedan silfverutvexlingen kommit i gång, kunnat förspörjas, varit hemtad från den omständighet, att, då Bankens förhållanden regleras af en öfver allmän lag upphöjd Statsmagt, tvifvel kunde uppstå, huruvida de föreskrifter, som i sådant afseende vid senaste Riksdag lemnades, oafbrutit linge förblifva gällande ,- att det sålunda syntes med klokheten öfverensstämmande att i nämnde föreskrifter icke vidtaga någon förändring, som icke till realisationens fulländande kunde finnas oundgänglig, hvartill Grundfondens ökande icke kunde hänföras, enär densamma, oberäknadt Bankens fastigheter, uppgår till vid pass tredjedelen af det belopp, hvarmed Bankens sedel- och depositions-skuld öfvcrstiger metalliska cassan, eller till nära en fjerdedel af Bankens samtliga fordringar, sedan behållna vinsten blifvit utgifven ; att Fullmägtige icke ansägo möjligt, att vid en slutlig utredning, ett så stort belopp af desse i allmänhet ganska säkre fordringar kunde ifrågakomma till afskrifning, men att väl möjligen kunde befaras, att om Rikets Ständer vid en eller flere Riksdagar fortfarande ökade Grundfonden, fråga sedan kunde uppstå om densammas successiva förminskning och att, om behofven då blefve trängande, raan på denna nya bana icke stadnade inom den af sträng försigtighet anvisade gräns.
I öfverensstämmelse med dessa åsigter, hafva Banco-styrelsens fleste Ledamöter tillstyrkt, att det vid senaste Riksdag för Bankens Grundfond bestäm Bih. till B, St.
Brot. 184o, 6 Sami, 1 Afd. 20 Haft, 1 Banco-Utskoltcts Betänkande, IV,-o 6,\. ila belopp fortfarande mätte förblifva oförändradt och följagtligen Bankens nu derutöfver egande saldcrade behållna vinst, utgörande en summa af 3,3 i 1,2 16 Rldr 4 t sk* 5 rst., måtte komma att till Statens allmänna behof användas ; hvaremot åtskillige af nämnde styrelses Ledamöter förklarat, det de ansågo, att för beredande af ”styrka och säkerhet’’ åt ett nyligen ordnadt penningväsende, vore nyttigt, att Bankens GrundfonJ nu ökades, åtminstone till sex millioner R:dr Banco.
I afseende på sättet för nyssnämnde vinst-summas utgifvande från Banken, liafva Banco-Fulimägtige, enär det, genom hela capitalets lyftande på en gång uti Banco-sedlar, förorsakade häftiga ökandet af sedelstocken skulle i landets allmänna penningeförhållanden åstadkomma en skadlig rubbning, som icke kunde blifva utan inverkan på Banken, föreslagit, såsom tjenlige utvägar för ifrågavarande liqvids fullgörande, att densamma antingen kunde på flera terminer efter band verkställas under loppet af någre (t. ex. 5) år, eller ock att den måtte få fullgöras med Bankens innebafvande, af Riksgälds-Contoiret utfärdade, obligationer; dock att, i senare fallet, utvägar bereddes att i utlåningsväg göra Banco-vinsten för de följande åren frugtbar, till förekommande af en skadlig minskning i lörelse-capitalet.
Banco-Utskottet bar noga och sorgfälligt Öfvervägat denna, i afseende på Bankens framtida verksamhet och allmänna penninge-rörelsen, serdeles vigtiga fråga ; och får Utskottet, som ansett sig böra omedelbart underställa Rikets Ständers pröfning och godkännande sina åsigter härom, således nu till Rikets Ständer afgifva serskildt yttrande, angående ifrågavarande ämne.
Lika med Banco-styrelsens fleste ledamöter, finner Utskottet icke skäligt att du föreslå någon tillökning af Bankens Grundfond; utan anser det för densamma, ■vid sistlörflutna Riksdag, bestämde belopn af 5 millioner
Rtdr böra blifva oförändradt ; och Utskottet instämmer följagtligen jemväl i Banco-Fullmägtiges åsigt, att Bankens, jemnlikt 1 8 3 C) års Bokslut, utöfver Grundfonden behållna ränte-vinst och capi ta l-ö f— >erskott kan Irån Banken utgifvas.
Men sättet och villkoren för dessa medels utbetalning anser Utskottet böra •omsorgsfullt begrundas och bestämmas, helst desamma obestridligen måste ega ett väsendtligt inflytande på Bankens ställning och penninge-tillgångar inom bela landet.
I fall hela vinst- och öfverskotts-beloppet skulle på en gång från Banken utgifvas, Lomme sådant naturligtvis att, utom den af Fuilmägtigc deraf uppgifnc följd, medföra en för allmänna rörelsen och industrien ganska kännbar inskränkning af den gren utaf Bankens låne-rörelse, deruti större delen af detta belopp för närvarande är a vänd.
Utskottet, som i allmänhet anser någon egentlig inskränkning i denna lånclörelse icke, utan stora olägenheter, kunna, under nuvarande förhållanden, åstadkom - Banco-UtsTxOlleis Betänkande, N:o 6'4- 3 mas, tror derföre, att ifrågavarande vinst-medel, endast i den. mon motsvarande tillgång för lånbehofvens uppfyllande kan beredas, böra från Banken utbetalas; ocb då omförmälde medel till
Banken influtit och der blifvit samlade under loppet af 5 år, baller Utskottet före,, att desamma under enahanda tidrymd bora åter utbetalas.
Utskottet anser således, att utbetalningen häraf bör ske med 1 årligen från och med nästkommande år.
Dessutom ocb med behörigt afseende å de vid denna RiksJag väckte mångfalldiga frågor om utvidgning af Bankens låne-rörelse, samt på det att en, utan medtagandet af nuvarande låne-fonder, andvändbar tillgång till metalliska Cassans förstärkande, i händelse omstäfldigheterne härtill föranleda, må förefinnas, serdeles innan någon dertill disponibel behållning af de kommande årens räntevinster hunnit uppkomma, anser Utskottet försigtigheten fordra, att den nu besparade Bancovinsten åtminstone till någon del användes för afbetalning af Riksgälds-Contoirets till Banken utfärdade obligationer.
I följd af hvad nu blifvit yttradt och under förutsättning, att, enligt den den af Rikets senast församlade Ständer antagne, uti Banco-regleroentets a38 uttalad* grundsats, Bankens vinst för innevarande och följande åren förblifver under dess styrelses disposition, intill nästa Riksdag, får Utskottet alltså föreslå, att Bankens, enligt lS3c) års Hufvudbok, utöfver Grundfonden behållna vinst och capitai-öfverskott må, med tillsammans 3,3i 1,216
R:dr 4l sk. 5 rst., komma det allmänna till godo, genom en femtedel deraf hvarje år, från och med i84>, dock med villkor, att de sålunda först utgående andelarne af Bankens förrberörde nu reserverade vinst och öfverskottsmedel användas till inbetalning af Riksgälds Contoirets till Banken utfärdade obligationer å ett capital-belopp af 960,000 R:dr eiler den summa, hvarmed dessa obligationer nu öfverstiga 3,000,000 R;dr.
Genom det yttrande, Utskottet nu afgifvit, anser Utskottet sig äfven hafva besvarat den af Herr Lefren, Joli.
Pehr, väckte, och, enligt ankommet Protocolls-ut drag af den 25 nästlidne Juli, från Högloflige Ridderskapet och Adeln till Utskot.tet remitterade motion, angående meddelandet af skyndsam uppgift öfver huru stor del af den salderade Bancovinsten kunde aflemnas till Statsverket, utan att Bankens funstioncr till densammas upprätthållande derigenom förnärmades eller skadades.
Stockholm den 21 Augusti i84<>« 4 Banco-Utskottets Betänkande, N.o 6/j..
Af Herr Grefve Frölich : 'Emot Utskottets Beslut har jag nödgats reservera mig, flå jag finner detsamma hafva inskränkt sig till en alltför litet omfattande åsigt af förevarande fråga.
Oin det endast gällt, att med den ziffra, som betecknar antalet af år intill den förmodade tid dä nästa Riksdag kan inträffa, dividera den nu reserverade Banco-vinsten, så synes mig åtcrförvisningen till detta Utskott från de sammansatte hafva varit obehöflig.
Sannt är, att remissen, liksom remisser i allmänhet, var ordad i allmänna termer, och icke angifvande hvilka speciella förhållanden, som Banco Ulskottet hade att undersöka och utreda; men att Riksens Ständer skola finna sig belåtne med ett så omotiverad t utlåtande, som endast innefattar en opinion om Grundfondens tillräcklighet, och om Bancovinstens umbärlighet, men ingalunda skälen derföre, det kan jag svårligen föreställa mig.
Och son» jag vid pröfningen af denna fråga, funnit så manga för samhället och Banken vigtiga grundsatser och tilllika så många speciella frågor, derom Banco-Utskottet i alla fall sjelfmant har att vid denna Riksdag lemna sitt serskildta utlåtande, kunna för sammanhangets skull och höra för plaumesssighetens skull på en gång betragtas, kan jag destomindre underlåta, att derom nu, ehuru reservationsvis yttra mig, som dessa frågor, på sätt jag nedanföre tror mig kunna visa, ingrediera uti eller kunna subsumeras under de ä sigter, som vid en företagen sorgfällig granskning på ett naturligt satt uppstå, då man på sätt remissen bjuder; ■”skall bestämma beloppet aj deri andel i Bancovinsten, sorn kan till Itiksens Ständers disposition af stås, samt villkoren derföre.
Afdelningen hade trott sig böra inskränka sig till den reserverade vinsten intill år i SÖp, men l13r ‘c^e kunnat undgå att förutsätta villkor, som afse den blif— vandes ingående till Banken på samma sätt som hittills.
Och den, emot Afdelningens beslut sig reserverande
Ledamotens mening att verkställa de första årens utbetalning medelst återställande af Riksgälds-Contoirets obligationer å 060,000
R:dr, har genom voteringen in pleno segrat, äfvenså har Banco-Utskottet, genom denna utgång af frågan, tillintetgjort all vidare öfverläggning med Stats-Utskottet.
IVIig återstår således endast att låta mitt för sä väl Afdelningen sorn Utskottet kända votum, dertill jag för mera tydlighets skull bifogat en tableau, sorn äfven blifvit
Afdelningen före visad — åtfölja till Riksens Ständer. Banco-Utskottcts Betänkande, N.-o 5 Till en början torde den historiska iagttagelse böra göras, att det icke är längre sedan än i83o, som Bankens förvaltning af Rikets Ständer blifvit ordnad på ett sätt, som kunnat ingifva förtroende för ej mindre Verkets framtida bestånd, än dess principalers insigtsfull ståndagtighet vid deras fattade beslut att framförallt upprätthålla myntvärdet och visa sig redo att motsvara ingångne förbindelser; samt att det är endast sedan sista Riksdagen, år 183/J, som någon erfarenhet kunnat inhemta* huruvida Rikets Ständers bemödanden i dessa hänseenden visat sig i verkställigheten lyckosamma.
Förtroendet till åtgärdernas ändamålsenlighet må med skäl redan anses stadgadt; men raontie det äfven är så med förtroendet till Rikets Ständers fortfarande uppmärksamhet på de yttre omständigheter, beroende af verldshändelscrnas gäng och synnerligen andra länders financiella operationer, af hvilka våra egna förhållanden svårligen kunna undgå att röna inflytelse?