Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, efter Utskottets tanka, den inhemska hästrasens förbättring bäst torde åstadkommas genom de föreningar, som för sådant ändamål i flere delar af riket sig bildat, och statens mellankomst i detta hänseende ej synes vara af behofvet påkallad, får Utskottet, i betraktande jemväl af statsverkets ringa tillgångar, hemställa, att ofvanberörde 10,000 r:dr icke må beviljas. b) Till slöjdexpositioners befrämjande ett lika anslag, som med 1000 r:dr årligen för tre år vid nästlidne riksdag beviljades, eller 3000 r:dr; hvarå Utskottet anser sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall; Och anser Utskottet sig härigenom hafva besvarat herr K. A. Almgrens inom Borgare-ståndet väckta motion, att detta anslag måtte, med afseende å de ökade kostnaderne för föranstaltandet af desse slöjdexpositioner, höjas till 3000 r:dr årligen; c) Till utdelning vid landtbruksmöten af premier åt egare af kreatur utaf utmärktare slag, 3000 r:dr; och får Utskottet, med afseende å det nyttiga ändamål, som genom dylika anslag hittills främjats, tillstyrka, att 3000 r:dr må i berörde ändamål af Rikets Ständer beviljas, att utgå med 1000 r:dr för hvartdera af åren 1848, 1849 och 1830.
Af de uti förevarande utlåtande tillstyrkta statsbidrag skulle, efter Utskottets förslag, 193,709 r:dr 24 sk. utgå såsom direkta anslag och 142,666 r:dr 32 sk. såsom lån.
Dessa statsbidrags sammanlagda belopp, 338,376 r:dr 8 sk., öfverstiger visserligen den summa, 138,863 r.dr 3 sk. 9 r:st., som återstår, då från Riksgäldskontorets, enligt ofvanstående kalkyl, till 10,271,000 r:dr upptagne inkomster för åren 1848, 1849 och 1830 afdragas kontorets under samma tidrymd förekommande utgifter, förslagsvis beräknade till 10,132,136 r:dr 42 sk. 3 r:st.
Men om, vid jemförelse emellan Riksgäldskontorets inkomster och utgifter under berörde trenne år, bland de sednare icke tagas i beräkning de vid sistförflutna tvänne riksdagar till låneunderstöd anvisade, vid 1847 års slut ännu odisponerade, medel, äfvensom de under innevarande riksdag redan beviljade lånebidrag, alltsammans utgörande 233,073 r:dr 24 sk., — till hvilket beräkningssätt skäl desto heldre synes vara för hauden, som i den mån genom utbetalning af dylikt låneunderstöd Riksgäldskontorets kassabehållning minskas, bland dess tillgångar uppstår en motsvarande fordran, — visar sig, att inkomsterna öfverskjuta utgif— terne med 373,936 r:dr 29 sk. 9 r:st., en summa, som till fullo betäcker de af Utskottet nu föreslagna statsanslag.
Någon betänklighet emot statsbidrags anvisande till ofvan uppgifne belopp bör för öfrigt, efter Utskottets tanka, icke 28 Stals-Utskotlels Utlåtande, N:o 194. möta, då i betraktande tages, dels att af beviljade anslag tvifvelsutan icke alla utgå under loppet af det år, hvartill de höra, dels ock att, såsom jemväl blifvit af Utskottet förut antydt, Riksgäldskontoret, hvars skulder vid 1847 års slut öfverstego tillgångarne med icke mindre än 1,561,715 r:dr 4 sk. 8 r:st., kommer att vid 1850 års utgång, så vida icke dessförinnan behof uppstår af betydligare, nu icke kända, utbetalningar, befinna sig uti den vida fördelaktigare finansiella ställning, att tillgångarne endast med 288,515 r:dr 25 sk. 6 r:st. understiga skuldernas belopp; dock får Utskottet i sistnämnde hänseende erinra, det härvid icke ansetts böra tagas i beräkning den af Rikets Ständer till rustningskostnaders bestridande anvisade kreditivsumma, för hvars betäckande Utskottet, enligt utlåtandet N:o 184, föreslagit serskild utväg.
Af herr Rääf, L. F.: »Utskottet, som utgått från en, uti min öfvertygelse, ganska riktig grundsats att icke skuldsätta samhället för andra än alldeles oafviseliga statsutgifter, har, vid bestämmandet af de extra anslag och låneunderstöd, som, hänförliga till 6:te hufvudtiteln, ytterligare vöre att lemna, upprättat en räkning öfver Riksgäldskontorets till och med 1850 tillgängliga inkomster och förefallande utgifter, hvaraf ville synas, att kontoret, vid nämnda års utgång, skulle ega en brist af blott 288,515; 25. 8, men ökad, oaktadt den uppställda grundsatsen, genom i detta memorial föreslagna och på kontoret anvisade statsbidrag och låneunderstöd.
Det är mot denna beräkning både till inkomster och utgifter, äfvensom för de summor, hvaruti densamma beror af ordinarie statsregleringens uppställning, jag får mig reservera; öfvertygad, genom noggranna och mödosamma granskningar, att hvarken Riksgälds- eller Statskontorets antagna inkomster skola inflyta till nu förmenta belopp, antagna, serdeles för det sednare, till öfverdrifven storlek; att ett icke ringa antal af Riksgäldskontorets utgifter dels blifvit för lågt beräknade, dels kunna tillkomma genom Rikets Ständers instundande beslut; att, då Riksgäldskontoret, efter mitt förmenande, redan blifvit påförd t en större skuld, än Utskottet antagit, krigskostnaderna oafsedda, denna skuld måste ytterligare ökas genom anvisandet af de grundlagsenliga kreditiverna, för hvilka kontoret icke har att erbjuda någon gammal behållning, och för hvilka Rikets Ständer ännu icke anvisat serskild fond; och att således Riksgäldskontoret af alla dessa orsaker kommer, tvertemot Utskottets uttryckta afsigt, att vid nästa riksdag framlägga en Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 19i.
29 högst betydlig skuldsumma, så vida Rikets Ständer icke redan nu förekomma ett så beklagligt förhållande genom anvisning på ökad bevillning».
Af lektor Wallman: »Emot Stats-utskottets utlåtande rörande extra statsregleringen på 6:te hufvudtiteln får jag reservera mig hufvudsakligen af följande skäl.
Utskottets beslut att företaga statsregleringen styckevis och utan sammanhang har inträffat, att de första lmfvudtitlarna blifvit gynnade på ett sätt, som, om det också icke öfverskrider behofvet och hvad under andra omständigheter vore billigt, likväl vid jemförelsen med de sednare hufvudtitlarne, med ett enda stort undantag å 8:de hufvudtiteln, företer ett obestridligt och för landets vigtigaste interessen menligt missförhållande.
Mig synes, som det hade varit Stats-utskottets pligt alt, sedan statsverkets tillgångar med den noggranhet, här är möjlig, blifvit beräknade, samt ett på den gamla riksstaten, Kongl. Maj:ts proposition samt de enskildta motioner grundadt allmänt öfverslag af statsverkets utgifter upprättadt, med behörigt afseende å anslagens relativa vigt, pra rata parte fördela de afkortningar, »statens knappa tillgångar» fordrade.
När så icke skett, hvilket vid det flygtigaste ögnakast på hela tablån af statsregleringen är uppenbart, anser jag det vara en lika oeftergiflig pligt för Utskottet att föreslå Rikets Ständer sådana utvägar till de aldra nödigaste statsutgifternas bestridande, att icke alla större produktiva företag i detta på betydligare förlagskapitaler fattiga land alldeles afstanna, den årligen tillväxande mängden af fattiga arbetare lemnäs utan sysselsättning och derigenom falla den, efter införandet af den nya fattigvårdsstadgan, högst ojemnt på serskilta kommuner fördelade, men öfverallt betungande fattigvården till last, samt landets vigtigaste interessen åsidosättas.
En fullständig tafla, med behörigt afseende å landets stigande folkmängd, och andra förhållanden, öfver de anslag utan återbäringsskyldighet eller lån, hvilka innevarande och sednast förflutna riksdagar blifvit för fattigvården, jordbruket och öfriga vigtigare näringar beviljade, jemförda med öfriga statsanslag, skulle vara mycket upplysande och blifva ännu mera lärorik, om jemförelsen utsträcktes äfven till främmande länder, der inhemska uäringarne med nödig omsorg hägnas och vårdas.
Elementerna för en sådan öfversigt finnas, men den korta tid af 24 timmar, Statsutskottet, enligt förut fattadt beslut, medgifvit för reservationernes uppsättande, lemna, under de trägna riksdagsgöromålen, dertill icke tillräckligt rådrum.
Jag måste således inskränka mig till den allmänna förklaring, jag i detta afseende afgifvit.
Deremot bör jag tillägga, att, efter min öfvertygelse, statsskuld, förstörande för ett land, då lånen begagnas för enskilt eller statslyx kommer att stå i ett omvändt förhållande till det allmänna välståndet, när derigenom tillgån - 30 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 194. gar beredas till landets odling och näringarnes befrämjande, eller i allmänhet till produktiva företag.
Erkännes detta, sä lärer ocksä böra medgifvas, att statsverket både kunnat och bort träda emellan, såsom medlare eller, som man behagat kalla det, »mäklare» emellan de främmande kapitalisterne och landets industri, hvarigenom vid lån för ifrågavarande ändamål såväl lägre ränta, som i allmänhet förmånligare betalningsvilkor kunna betingas, än kommuner eller enskilde erhålla.
Stats-utskottet varit betänkt på dessa eller andra utvägar till anskaffande af nödiga medel, så hade Utskottet kunnat i vidsträcktare mån, än nu skett, bevilja lån för produktiva företag och hade icke ansett sig nödsakadt att till 100.000 r:dr nedsätta det i Kongl. Majtts nådiga proposition äskade anslaget af 600.000 r:dr för anläggning och förbättrande af allmänna vägar, äfvensom mindre ström- och årensningsarbeten samt hamn- och brobyggnader, med hvilket förslag äfven åsyftas att under inträffande missväxtår bereda arbetsförtjenst åt behöfvande; — eller afslå motioner, för hvilkas bifallande behof och billighet tala; t. ex. om anslag af 2,040 r:dr till Öregrunds hamn, anslag för Emåns sänkning och upprensning, för geologiska undersökningar m. m».
Af herr Schartau: »Fullkomligt instämmande i Utskottets omdöme angående betänkligheten i allmänhet af statsskulds-systemets användande, för att åstadkomma medel till utgifter af mer eller mindre vigt; likasom öfvertygad, att omsorgen om Rikgäldskontorets, nu mera är ofta förut väl behöfliga, kredit fordrar, att icke pålägga detsamma förbindelser, vare sig under form af direkta anslag eller af lån, utöfver påräknade eller påräkneliga tillgångar, hälst då under en ofördelaktig och kritisk tidpunkt stora brister i statsinkomsterna (t. ex. i tull-intraderna) lätteligen kunna uppstå; — har jag ej kunnat biträda Utskottets tillstyrkanden af anslag till vägförbättringar, för högre belopp än 66,666 r:dr 32 sk. (emedan större summa, enligt Utskottets egen kalkyl, ej finnes att tillgå) och af lån för hamnbyggnader m. m., (emedan alldeles ingen tillgång dertill är öfrig); ehuru jag icke vill underkänna dessa frågors vigt, lika litet som nyttan af flere andra å bane bragta, men utan understöd lemnade allmänna företag».
Af herr Kock: »I herr Schartaus ofvanuppgifna reservation instämmer jag i allo med det tillägg, att, då Utskottet afvikit från sin egen uttalade grundsats och tillstyrkt anslag och låneunderstöd utöfver befintliga tillgångar, således dragit vexel på en blanko-kredit, hvilken icke får remburseras genom upptagande af lån, Utskottet, efter min mening, snarare bort föreslå Rikets Ständer att lemna bistånd, vare sig af anslag eller lån, till sådane arbeten, som äro nära sin fullbordan, hvartill jag i främsta rummet nämner hamnbyggnaden vid Cimbritshamn, hafvande för Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 194. 31 detta ändamål blott 14,930 r:dr, än till befrämjande af de flera företag, hvarmed först nu början skall göras, såsom hamnbyggnaden vid Wadstena, jernvägen emellan Christinehamn och Sjöändan o. s. v».
Emot andra punkten, angående anslag för Cimbritshamns hamn: af herr Norin.
Emot 10:de punkten litt. d, angående anslag för sänkning och upprensning af Emmån: af lektor Wallman och Petter Pehrsson från Jönköpings län.
Emot ll:te punkten angående anslag för väganläggningar m. m.: af Friherre von Kraemer, herr -von Rosen, G. L., herr Norin, Sven Heurlin ifrån Kronobergs län, Petter Persson ifrån Jönköpings län, och Johannes Andersson ifrån Skaraborgs län.
Emot 13:de punkten angående anslag för odlingsföretag m. m.: af friherre von Kraemer, herr Norin och sven Heurlin.
Emot 17:de punkten Litt a: af herr von Troil S.
G■ STOCKHOLM, tryckt hos joh. beckman, 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 19S. t Nio 195.
Ank. lill Exp. Utsk. den 3t Maj, kl. 10 f. in.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om låneunderstöd jör för stärkning af vågbrjtaren och uppmuddring af hamnen vid TVisbj. (U. A.)
"Uti en, med slöd af 56 § Riksdags-ordningen, hos Borgare-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion, har herr P. H.
Lindström, enär statens inskränkta tillgångar icke torde medgifva anvisandet af det anslag, stort 84,625 r:dr, som af Kongl. Majit uti
Dess nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof blifvit äskadt till förstärkning af vågbrjtaren vid Wisby hamn samt grundläggning af tvänne landtarmar derstädes, af sådan anledning hemställt, att, till nödig förstärkning af vågbrytaren och uppmuddring af hamnen vid nämnde stad, Rikets Ständer mätte bevilja ett lån af 25,000 r:dr banko; hvarjemte, och då det af Wisby stad tili hamnbyggnaden derstädes förut lemnade bidrag al 40,000 r:dr medtagit stadens tillgångar och förorsakat en betydlig skuldsättning, motionären föreslagit, att berörde lån mätte få åtnjutas räntefritt under de fem första åren emot skyldighet att derå sedermera erlägga 6 procent årligen, hvaraf 4 procent skulle beräknas såsom ränta och 2 procent såsom amortissement.
I afseende på de för Wisby hamnbyggnads iståndsättande erforderlig* arbeten, hvartill, på sätt nätrndt är, statsanslag b ifvit af Kongl.
Majit vid innevarande riksdag äskadt, har Utskottet, enligt hvad uti 3:dje punkten af utlåtandet
Nio 194 omförmäles, genom chefen för allmänna väg- och vattenbyggnads-styrelsen erhållit den upplysning, att grundläggningen af de ifrågastä 11 de tvänne landtarmarne väl skulle kunna, utan väsendtlig olägenhet, ännu för någon tid uppskjutas, men att deremot uraktlåtenheten af vågbrytarens förstärkning skulle, i händelse af inträffande häftiga stormar, komma att förorsaka hamnens fullkomliga förstöring.
I betraktande häraf och då Kongl. Majit ansett de ifrågaställde åtgärderna för Wisby hamns iståndsättande vara af den synnerliga vigt, att direkt statsanslag af 84,625 ndr derför blifvit i nåder hegardt, samt dertill kommer, att Wisby stad, såsom bidrag för uppförande af den, sedermera genom storm år 1845 skadade, hamnbyggnaden fått vidkännas uppoffringar till det ansenliga beloppet af 40,000 rldr, har Utskottet funnit sig ega skäl alt tillstyrka, Bih. till R, St.
J$47 oc^ f^4^ • 4 Sani. 1 A/d. 2 Band. t.3 Iliift.
1 Sta s- Ut.kottcts Vtlalähiéj xV.o 96, det Rikets Sänder måtte, såsom understöd för iståndsältande af vågbrytaren vid Wisby och uppmuddring af hamnen derstädes, bevilja staden ett lån af 25,000 r:dr, att under fem års tid innehafvas utan ränta och med iakttagande för öfrigt af de vilkor, som uti serskildt utlåtande komma att, i afseende på lånebidrag till allmänna arbeten, af IJiskotti t föreslås.
Atik. tilt Exp.
Utsk. den 3i Maj , kl. io f. ra.
Utlåtande, i fråga om sättet ordningen < eli vilkor en för utbetalning af anslags- och lånebidrag till befrämjande af allmänna arbeten. (U. A.) Sedan Suts-utskottet i utlåtandet N:o 194 yttrat sig, rörande de dels uti Kongl.
Maj:ts nådiga proposition otn statsverkets tillstånd och behof, dels af enskilde motionärer äskade extra statsbidrag i anslags- eller låneväg för hamnbyggnader, vattenkommunikationer, odlingsföretag och vägförbättiingar, får Utskottet härmedelst underställa Rikets Ständers pröfning fiågan angående sättet, ordningen och vilkoren för utbetalningen af de anslags- och iåne-belopp, hvilka till dessa föremål kunna varda af Rikets Ständer beviljade.
Jemte det Utskottet i sådant afseende tagit kännedom af de i dessa ämnen vid sistlidne riksdag meddelda, nu gällande, bestämmelser, har Utskottet till handläggning förehaft följande hos riksstånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, åsyftande ändring uti eller tillägg till förenämnde bestäm melser t l:o Uti ett till Ridderskapet och Adeln afgifvet memorial har Friherre CederströmC. K., enär staten, då den medelst understöd, vare sig såsom lån eller anslag utan återbetalnings skyldighet, befrämjar arbeten af den art, alt dermed åt menigheter och associationer beredas lättade försörjnings-utvägar, onekligen egde skäl att förvissa sig ej allenast derom, att de, sorn njuta understödet, ordentligen utföra hvad de för arbetenas verkställighet sig åtaga, utan ock att berörda arbeten, efter vunnen fullbordan, jemväl af menigheterna, bolagen eller jordegarne underhållas i det skick, att ändamålet med Slats-Utskot'ets Utlåtande, N:0 1Q6. 3 företagen må varda uppfyldt; men någon förbindelse å menigheternas eller de enskildes sida i sistnämnda hänseende icke förefunnes, af sådan anledning föreslagit, att Rikets
Ständer måtte för egen del besluta och till Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse i underdånighet anmäla ett lagstadgande, hvarigenom menigheter, enskilde och bolag, hvilka af statens medel, för utförande af vattenaftappningar, hamnbyggnader, ängsvattningar eller andra dylika arbeten, njuta understöd genom direkta stats-anslag eller lån, förbundes att framgent underhålla dessa arbeten i öfverensstämmelse med de ritningar och planer, Kongl, Maj:t för arbetets utförande i nåder fastställt; äfvensom att, till kontroll härå, det skulle åligga Kongl.
Maj:ts befallningshafvande att genom någon lämplig helst vetenskaplig oell praktisk bildad tjensteman tid efter annan och minst livart tredje år, eller oftare, derest anmälan om behofvet göres af någon utaf jordintressenterne eller kronobetjeningen, låta undersöka och besigtiga hvarje sådant arbete samt, i händelse förfall derå sig visar, förelägga jordegarne att det förfallna inom viss kort tid iståndsätta, hvarefter Kongl. Majtts befallningshafvande, vid inträffad underlåtenhet å jordegarnes sida att verkställa den vid besigtnings nödig befunna och dem ålagda förbättring, skull-e ega rätt och pligt att besörja, att det eftersatta arbetet blefve utbjudet på entreprenad-auktion, på bekostnad af jordegarne efter samma grund, som de i arbetets första utförande deltagit.
Di det af motionären ifrågaställa lagstadgande, hvars lämplighet Utskottet icke vill besil ida, icke. skulle kunna tillämpas på eller betrygga underhållandet af de arbetsföretag, för hvilka bidrag af allmänna medel redan blifvit meddelde; dä, med hänsigt till befintliga tillgångars otillräcklighet, endast ett mindre betydligt belopp kunnat af Utskottet föreslås till användande för ai belsföretag af den uti motionen omformälda beskaffenhet, oell deribland icke något bidrag för vatten-aftappningar och utdikningar till beredande af odlingsföretag; då, hvad väg-underhållsskyldigheten angår, föreskrift härom redan uti allmänna lagf-n blifvit meddelad; och då, beträffande de hamnbyggnader, för hvilka låneunderstöd blifvit af Utskottet tillstyrkte, det torde kunna antagas, att städerna sjelfve, hvilka af berörde anläggningar i första rummet hemta fördel, efter bästa förmåga bidraga till anläggningarnes framtida underhåll, bar Ulskottet trott sig böra hemställa, att Friherre Cederströms förevarande motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. 2:o Från Borgare-ståndet har Ulskottet erhållit remiss å en af herr vice talmannen Brinck väckt motion, deruti anföres, hurusom, i afseende på sättet för återbetalning af lån utaf allmänna medel till korporationer 4 Stats-Ulskotlets Utlåtande, N:o 196. eller menigheter för beredande af odlingsföretag medelst utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, blifvit genom Kongl, kungörelsen af den 13 Juni 1845 stadgadt, att, sedan den låne-andel, för hvars återgäldande hvarje betalningsskyldigt hemman skall ansvara, samt den summa, som i: följd deraf till skuldens jemte utfäst räntas liqviderande skal! för hvarje hemman årligen erläggas, blifvit bestämd, det sammanlagda afbetalnings-och räntebeloppet från och med det år, då betalningsskyldigheten vidtager, bör, under serskild rubrik, såsom ett hemmanet under sålunda bestämdt autal år åliggande allmänt onus, i jordeboken antecknas och å debetsedeln årligen upptagas samt af kronobetjeningen uppbäras och såsom andra till Riksgälds-kontoret ingående medel redovisas.
Då nu lån för dylika odlingsföretag jemväl blifvit, vanligen mot borgen, men aldrig mot intecknings- eller annan realsäkerhet, meddelade åt enskilde personer3 samt, efter all sannolikhet, flere af desse enskilde låntagare och deras kautionister komme att allida före den aflägsna tidpunkt, då lånen böra vara till fullo inbetaide, eller ock kunde dessförinnan råka i obestånd, har motionären, till förebyggande af förlust för det allmänna genom dylika åt enskilde gifna försträckningar och på det att, äfven då fråga är om sådana lån, staten finge sig tillerkänd rätt att för de årliga inbelalningarne hålla sig till det eller de hemman, sorn genom vattenaftappuingen erhållit odlingsbar mark, hemställt, att hvad genom högstberörde Kongl, kungörelse blifvit stadgadt, rörande sältet för återbetalningen af lån utaf allmänna medel till korporationer eller menigheter för beredande af odlingsföretag, måtte utsträckas icke allenast till alla sådana från Riksgäldskontoret redan utbetalda lån, som utgått af de för ofvanbeiörde ändamål vid de tvenne sistförflutua riksdagarne anslagne medel, ehvad dessa lån meddelats enskilde personer eller korporationer och menigheter 3 ulan ock till de lika beskaffade lån, som hädanefter kunna varda af allmänna medel utgifna.
Utskottet får i anledning häraf erinra, att, efter hvad förhandlingarne vid sistlidne riksdag antyda, med vidtagandet af det beslut, som genom 1845 års ofvanåberopade Kongl, kungörelse blifvit lill efterrättelse meddeladt, sannolikt hufvudsakligen afsågs, dels att för menigheterne bereda förenkling och lättnad vid lånens liqviderande, dels att förekomma de svårigheter och olägenheter , sorn fcr Riksgälds-kontorets styrelse uppslodo, i följd af åliggandet att bevaka och indrifva de på en mängd låntagare fördelade, ofta hvar för sig till ett högst iinga belopp uppgående, låne-bidragen.
De skäl, hvilka sålunda föranledt författningens tillkomst, ega deremot mindre tillämplighet på de fall, då lånet, utan sönderdelning, tillfaller en enda person; och, hvad itals-JJtshollets Utlåtande, N.o ig6. 5 säkerheten för lånets infriande beträffar, så lärer densamma otvifvelaktigt kunna fortfarande beredas, äfven utan vidtagande af den utaf motionären föreslagne åtgärd.
Vid sådant förhållande och då den ifrågaställda nja bestämmelsen icke torde kunna retroaktivt tillämpas på de lånebidrag för odlingsföretag, hvilka utaf de för dylikt ändamål vid 1840—1841 och 1844—1845 arens riksdagar anvisade tillgångar redan blifvit af Kongl. Maj-.t beviljade, samt härvid för öfrigt förekommer, att den af dessa tillgångar ännu återstående odisponerade behållning endast uppgår till ett mindre betydligt belopp, och, i följd af bristande medel, Utskottet nu icke kunnat föreslå statsbidrags anvisande för ifrågavarande ändamål, finnér Utskottet sig sakna skäl att tillstyrka bifall till hvad i herr Brincks motion blifvit hegardt. 3:o Likaledes har till Utskottet remitterats en af herr Th. L Bohnstedt inom Borgare-ståndet väckt motion, deruti, med afseende å det af erfarenheten vitsordade förhållande, att kostnaden för valtenaftappningar och utdikningar, så vidt markens natur icke är alldeles otjenlig, vanligen inom några års förlopp genom jordens afkastning återgäldas samt alt fältets fortsatta odling sedermera alltid väl lönar sig, blifvit hemstäldt, att dylika odlingsföretag hädanefter icke måtte af staten understödjas annorlunda än medelst lånebidrag, utom i de fall, då fråga vore om dåliga, ej odlingsbara, mossars afdikning i ändamål att derå befordra skogsväxt, för hvilket sistnämnde föremål, efter motionärens tanka, jemväl anslag ulan återbetalningsskyidighet borde kunna meddelas.