Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet Bevitlnings-Utskottets Betänkande, A’:o 9. 41 Utskottet, som inhemtat, att postporto för Wisby, till följd af de drygare omkostnader, som med postgången emelian Gottland och fasta landet öfver Öland äro förenade, blifvit, i förhållande till våglängden, beräknadt i allmänhet 20 procent högre, än för andra poststationer inom riket, anser likväl, att, då numera under en betydlig del af året posten föres sjövägen med ångfartyg emellan Wisby och Stockholm, billigheten fordrar, att, till följd häraf, någon lindring i det efter våglängden från Gottland till Öland och vidare öfver fasta landet för Wisby beräknade postporto får af vederbörande korrespondenter tillgodonjutas; och får Utskottet alltså föreslå Rikets Ständer, att, med bifall till hr af Dahlströms berörde motion, postporto för Wisby må nedsättas med 20 procent sålunda, att för bref om ett lods vigt emellan Wisby och Stockholm portot nedsättes från 10 till 8 sk. banko och i förhållande derefter för bref emellan Wisby och andra orter inom riket, likväl alltid, der runstycken skulle förekomma, till närmast fulla skiilingtal, samt att Rikets Ständer följaktligen hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes anbefalla Post-styrelsen, att, i enlighet med detta beslut, upprätta ny post-taxa för Wisby och densamma öfrige Postkontoren till iakttagande för ifrågavarande Poststation meddela.
I öfrigt hemställer Utskottet, att de för Post-bevillningens utgörande nu gällande grunder må med ofvanberörde undantag tills vidare oförändrade bibehållas.
Bih. lill K. St. Brot. 1850 1851. 5 Sami., 1 Afd., 7 Haft. f STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1851. llevillnings-Ulskoltets Memorial, JY» 10. 1 M 10.
Exp.-Utsk. d. 2 Juni 18S1, kl. 12 m.
Memorial, i fråga om förundrade tullbestämmelser för raffmeradt socker samt sockersirap, med hänseende till särskilda, sockerraffinaderiet i Fredrikshall beviljade förmåner.
Sedan underrättelse ingått, att Norrska Stortbinget, i öfverensstämmelse med Kongl. Mnj:ts derom nflålna nådiga proposition, bilällit de vilkor, hvarunder nu varande egarne af Fredrikshald år 1817 privilegierade sockerraffinaderi förklarat sig vilja från och med den 1 Juli 1834 afstå privilegiet på godtgörelse af statskassan för erlagd tull å allt det råsocker, som i Norrska fartyg från produktionsorterne införes och vid nämnde raffinaderi förädlas, så har Utskottet funnit tiden vara inne att till hufvudsaklig pröfning upptaga de i Utskottets Betänkande N:o 5 angående tullbevillningen pag. 50 och 51 omförmälda af Herr Prosten Arosenius och Herr Lagergren väckta förslag att, till förekommande af de menliga följder, hvarmed ej mindre Svenska statsverket, i minskad förtullning af råsocker, än äfven Svenska sockerraffinaderierna, i outhärdlig konkurrens, hotades genom de utaf Fredrikshald sockerraffinaderi betingade förmåner, införselstullen å raffinad- eller topp-, kandioch kak-socker måtte tills vidare och antingen, så länge behofvet det kräfver, eller till dess Rikets Ständer vid nästa Riksdag derom annorlunda besluta, förhöjas från 5 till 8 sk. skålpundet, men att, för den händelse att Svenska raffinadörerna under tiden stegrade priset å sin tillverkning utöfver 14 sk. skålpundet, Rik:s St:r mätte antingen besluta att tullsatsen å raffinadsockret borde åter genast nedsättas till nu gällande belopp 5 sk., eller ock i den underdåniga skrifvelse, hvari tullförhöjningen anmältes, hos Kongl. Maj:t anhålla att Kongl. Majit täcktes, för nämnde händelse, efter omständigheterna, nedsätta den förhöjda tullsatsen och derom, utan vidare omgång, nådig kungörelse utfärda; samt att äfven å sockersirap, brun eller hvit, hvilken artikel i Norrige föga förbrukades, hvarföre hela den Fredriksballska tillverkningen af denna biprodukt förmodades komma att kastas på Sverige, införselstullen måtte förhöjas från 3 till 4 sk. skålpundet; varande jemväl i Herrar Arosenii och Lagergrens motioner uppmärksamheten fästad på de med förevarande fråga sammanhängande omständigheter, hvilka, grundade på de unionelia förhållandena emellan Sverige och Norge, ansågos kunna mer eller mindre menligt inverka på Svenska Bih. till R.
Prot. 1850 dt 1851, 5 Sami., 1 Afd., 8 Haft. 1 9 Bevillnings-Utskotlels Memorial, JY2 10. statens, och dess medborgares, billiga anspråk, att vid utlofvade och bestämda förmåner orubbadt varda bibehållna; i hvilket hänseende Herr Lagergren derjemte framställt det förslag, alt den, genom Kongl. Förordningen den 24 Maj 1825 tilllika med sedermera beslutade förändringar och tillägg, vid landväga transport emellan bägge rikena medgifna tullfrihet för partier af socker, icke öfver 50 skålpund, och för sirap, till visst penningevärde af högst 10 R:dr Siifver-Specie, måtte upphäfvas.
Såsom Utskottet redan i sitt ofvannämnda Betänkande N:o 5 omförmält, bestå de af Norska regeringen, och nu mera äfven af Storthinget, såsom godtgörelse för indragning af 1817 års privilegium, Fredrikshalls raffinaderi medgifna förmåner, hvarom här är fråga, deri, att raffinaderiet, som till den i Juli 1854 inskränker sin import till 15,000,000 skålp. råsocker, Norrsk vigt, intill sagde tid undfår en utförselspremie af 1 skilling
Specie per skålpund raffineradt socker, som sjöledes utföres, vare sig till Sverige eller utrikes ort; samt att raffinaderiet vidare i 3 år, räknadt från den 1 Juli 1854 beviljas lika stor utförselspremie, sorn den för införsel af råsocker under tiden erlagda tull, eller, med andra ord, tull rest i tu tion, beräknad efter 65 skålpund raffinad af 100 skålpund råsocker.
Det i Norge förändrade förhållande, hvars menliga följder för Svenska statsverket och sockerraffinaderierna motionärerne afsett att förekomma, inskränker sig således i sjelfva verket till den vid sjöväga utförsel af Fredrikshalls raffinadsocker intill den 1 Juli 1854 medgifna premie af 1 sk.
Specie per Norskt skålpund; ty vid elen lindväga utförseln intill nämnde tid, äfvensom vid utförseln i allmänhet under derefter följande 5 år är Fredrikshalls raffinaderi genom nu ifrågavarande af Norska stats makterna gjorda medgifvanden icke förunnadt några större förmåner, än hittills egt rum.
Att den under förstnämnde tid Fredrikshalls raffinaderi, jemte full restitution af å råvaran erlagd full, medgifna, nyss omförmälda exportpremie, emellertid är af beskaffenhet att, med hänseende till de internationella tullbestämmelserna och den för råsocker här stadgade införselsafgift, kunna, på sätt motionärerna antydt, menligt inverka både på Svenska statsverkets inkomst af råsockerlullen, och på härvarande sockerraffinaderiers bestånd vid täflan med det i Fredrikshall, finner Utskottet mera än sannolikt; hvarföre ock Utskottet anser behof vara för handen att genom förändrade bestämmelser i vår tull-lagstiftning afvärja denna menliga inverkan.
Erfarenheten har dock bekräftat lämpligheten i allmänhet af den vid sista riksdagen bestämda införselstull
A så väl topp-, kandi- och kak-socker som sockersirap; och det partiella förhållande, som nu iu träd t i afseende å ett enda sockerraffinaderi uti Norge, synes Utskottet hvarken påkalla eller kunna rättfärdiga en förändring af de allmänna tullsattserna å ifrågavarande artiklar, äfven om vid dessa tullsaItSer kunde, såsom motionärerna föreslagit, fäsfas vilkor, som till konsumentens lievillnings-Utskoltcts Memorial, J\s 10. 3 betryggande, lade band på inhemska varuprisen.
Då dessa varupris oemotsägligen äro beroende af råvarornas vexlande värde i produktionsorterna och på verldsmarknaden, samt följaktligen icke kunna på förhand bestämmas för ens den närmaste tiden, än mindre för en tid af flera år, utan att antingen industriidkaren eller konsumenten derigenom förnärmas, måste, efter Utskottets tanka^ motionärernas förslag, att, genom ifrågavarande tullafgifter reglera varuprisen, lemnäs å sido.
Endast i partiell förändring af de stadganden, till följd hvaraf den Fredrikshalls sockerraffinaderi medgifna förmån kan blifva för Svenska statsverket och här varande industriidkare äfventyrlig, synes således medlet att förekomma ett sådant äfventyr böra sökas; och dessa stadganden innefattas i Kongl. Förordn. den 24 Maj 1825 med deri sedermera beslutade förändringar och tillägg, hvarigenom ifrågavarande artiklar, raffincradt socker och sockersirap, äro medgifna till ömsesidig införsel emellan Sverige och Norge, i allmänhet emot half tull, samt vid iandväga-införsel i mindre qvantiteter med fullkomlig tullfrihet.
På sätt ofvan är anmärkt, afser den Fredrikshalls raffinaderi medgifna exportpremie endast sjöväga export och bör således icke föranleda rubbning i de för landväga kommunikationen och varutrafiken länderna emellan gällande bestämmelser, hvilkas fortfarande bestånd ömsesidiga intressen af högre och allmännare betydelse dessutom olvifvelaktigt påkalla.
I afseende åter å sjöväga varutrafiken, torde det mål, som här är i fråga, lämpligast vinnas derigenom, att raffineradt socker samt sockersirap, som sjövägen införas till Sverige från Norge, och tvärtom, tills vidare undantagas från de artiklar, som, enligt högstberörda Kongl. Förordningar, vid införsel endast draga half tull.
Enär frågan om en sådan förändring likväl är af beskaffenhet att bero på Kongl. Maj:ts nådiga, pröfning allena, och Utskottet icke kan förutse, huruvida Kongl. Maj:t må finna lämpligt, att till nämnde förändring lemna nådigt bifall, har Utskottet varit betänkt på att föreslå ett annat alternativ, och detta vore, att Rikets Ständer berättigade Kongl.
Maj:t att förhöja den nominella tullen å raffineradt socker samt sockersirap, som från Norge sjöledes lill Sverige införas, till det belopp, som Kongl. Maj:t i nåder funne för ändamålet nödigt, dock så, att den, jemlikt de unionella författningarne utgående tull icke öfve stege hvad i allmänhet är stadgadt, eller för raffineradt socker o sk. och för sockersirap 3 sk. skålpundet; hvarjemte Utskottet, för den händelse att icke heller detta förslag blefve i nåder bifallet, och då Utskottet icke betviflar att Kongl.
Maj:t i sådant fall utfinner tjeniigare utväg att förekomma ifrågavarande menliga följder, ansett lämpligt, att Rikets Sl:r hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhöilo, att Kongl. Majrt täcktes aflåta nådig proposition med förslag 4 Bevillnings-Ulskoltets Memorial, M 10. till de af Rikets Ständers beslut beroende åtgärder, som Kongl. Maj:l funne ändamålsenliga.
I enlighet härmed hemställer Utskottet, att Rikets Ständer mätte, med tillkännagifven anledning af den utförselspremie vid sjöväga export äfven till Sverige, hvarmed sockerraffinaderiet i Fredrikshall blifvit, såsom godtgörelse för indragning af dess privilegium, gynnadt, i underd. skrifvelse hos Kongl Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes förordna, att raffineradt socker samt sockersirap, som sjöledes införas från det ena till det andra af de förenade rikena Sverige och Norge, må från och med den 1 nästkommande
Juli och tills vidare undantagas från den lindring till hälften af i allmänhet stadgad tull, Kongl. Förorda, den 24 Maj 1823 med deri sedermera beslutade förändringar och tillägg medgifva; och att Rikets Ständer i samina skrifvelse, och för den händelse, att nämnde underdåniga framställning icke vinner nådigt bifall, berättiga Kongl. Majit, att från och med nämnde dag förhöja den nominella tullen å berörda artiklar, som från Norge sjöledes till Sverige införas, till det belopp, som Kongl. Majit i nåder finner nödigt, dock så, att den, jemlikt de unionella författningarne, utgående tull icke öfverstiger hvad i allmänhet är stadgadt, eller för raffineradt socker, 3 sk. och för sockersirap, brun eller hvit, 3 sk. skålpundet; samt alt Rikets Ständer slutligen hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, derest icke heller detta förslag blifver i nåder bifallet, Kongl.
Majit täcktes till Rikets nu församlade
Ständer aflåta nådig proposition med förslag till de af Rikets Ständers beslut beroende åtgärder, som Kongl. Majit finner ändamålsenliga.
Bevillning*-Utskottets Memorial, AV o H. 1 N:o 11.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 19 Juni 1851, kl. 12 midd.
Memorial, i anledning af serskilda utaf Högvördiga Preste-Ståndet fattade beslut vid handläggningen af Utskottets Betänkande N:o o, angående tullbevillningen.
Enligt till Utskottet ankomna utdrag af Riks-ståndens protokoll, hafva Ridfierskapet och Adeln, Borgare- och Bonde-stånden gillat Utskottets, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga proposition, afgifna förslag, att de i 24 § af underrättelserna till gällande tulltaxa svenska sjöfarten på aflägsnare orter beviljade förmåner af lindring i tull- samt handels- och sjöfarts-afgifter måtte från och med början af år 1853 helt och hållet upphöra; äfvensom bemälde tre riksstånd fattat beslut öfver de af Utskottet för tiden från och med tull-lindringarnes upphörande föreslagna förändrade tullsatser å, bland andra artiklar, hvarom nu icke är fråga, Bränvin och Sprit, Caffe, Hudar, obcredda, Ris, oskalad eller s. k.
Paddy, samt Socker; hvaremot Preste-ståndct ogillat förslaget om tull-lindringarnes upphörande och i följd deraf icke ingått i pröfning af de förändrade tullsatser, som, för motsatt händelse, blifvit föreslagne och för nyssnämnde artiklar af Utskottet ansetts böra ega rum.
Då emellertid, såsom nämndt är, förslaget om tullindringarnes upphörande blifvit af tre stånd, godkändt samt, såsom afseende icke bestämmandet af tull-afgifternas belopp, utan ett premium för sjöfart på vissa aflägsna orter, följaktligen måste, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, anses utgöra Rikets Ständers beslut, finner Utskottet sig böra hemställa, Bih. till R.
Prot. i850 Sf iS5i. 5 Samt., i Ajd., 9 Hd/t. 2. Beviii'nings-V Iskollets Memorial, A':o il.
Preste-ståndet behagade till pröfning företaga de af Utskottet i Betänkandet N:o 5, under förutsättning af tull-lindringarnes upphörande, afgifna yttranden, angående föreslagna förändrade tullsatser å artiklarna Bränvin och Sprit, Caffe, Htular, obercdda, Ris, oskalad eller s. k.
Paddy; samt Socker:
Mascovad, eller brunt och gult, ordinärt Terres- och Tetes- samt hvitt Pudersocker; och Krossadt lump-, Havanna-teress och andra till sockerhalten lika slag.
Vidare har Preste-ståndet väl godkänt Utskottets förslag: att ur sjelfva taxan utesluta de under serskilda rubriker nu upptagna artiklarne “Cantiller“ och “Paillettcr£<; att i noten hänvisa såväl dessa artiklar som artikeln “käpp-toflfsar och snodder“, dels till snörmakare-arbeten allena, dels ock till dessa samt gulddragarearbeten och strängar; och att under en ny rubrik: “gulddragare-arbeten" upptaga de nu under egen hufvud-rubrik förekommande fransar, galoner, gramaner och snören af guld och silfver; men deremot ogillat Utskottets förslag att i taxan intaga rubriken snörmakare-arbeten och att, med uteslutande ur sjelfva taxan af rubriken fransar, galoncr, gramaner och snören, i noten hänvisa densamma till gulddragare- och snörmakare-arbeten.
På denna motsägelse i de serskilta besluten, hvarigenom den för vissa artiklar bestämda hänvisning till snörmakare-arbeten komme att sakna tillämplighet, men fransar m. m. af guld och silfver deremot att med olika tullsatser på serskilta ställen i tulltaxan inflyta, har Utskottet ansett sig böra fästa Preste-ståndets uppmärksamhet, under hemställan, att Preste-ståndet behagade i sina omförmälda beslut vidtaga de förändringar, som för tulltaxans ordnande äro oundgängligen erforderliga, och i sådant hänseende bifalla hvad Utskottet i betänkandet
Nio 5i föreslagit äfven i afseende å rubrikerna “fransar, galoner, gramaner och snören" samt “snörmakare-arbeten."
Bevillning#-Utskottets Betänkande, N;o 12. 3 N:o 12.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 Jani 1851, kl. 12 midd.
Betänkande, angående väckt förslag om inrättande af sä kalladt transit-upplag.
Uti det förslag till tulltaxa för inkommande varor, som af hr Tull-distriktehefen m. m. IV.
Karström sistlidne år blifvit från trycket utgifvet och af hr Rosetirhind, B., inom höglofl.
Ridderskapet och Adeln med några få förändringar såsom dess motion antaget och till Bevillnings-utskotlet remitteradt, har i sammanhang med underrättelserna till tulltaxan, på sätt Utskottet vid behandlingen af dessa uti sitt betänkande N.o 5, angående tullbevillningen, anmält och tillkännagifvit skola blifva föremål för serskildt utlåtande, fråga blifvit väckt om inrättande af så kalladt transitupplag och i sådant afseende anfördt: att utom nederlaget och kredilupplaget funnes ett annat upplag, nemligen transitupplaget, hvars införande i Sverige vore af beliofvct högt påkalladt, så vida man ville följa med sin tid och icke frivilligt låta väsendtlige fördelar gå sig ur händerna.
För en vara, som skeppades t. ex. från Ryssland till England eller tvärtom, vore det icke sagdt att direkt lägenhet kunde erhållas, men att med både aflastares och emottagares fördel vore förenadt, serdeles höst- och vårtid, att densamma på närmare håll blefve tillgänglig.
För sådant ändamål transporteras varor t. ex. till Helsingör eller Köpenhamn, uppläggas der och återuttagas, då lägenhet till destinationsorten erbjuder sig.
Sådana varor undergå ingen tullbehandling, men bereda
Danska statsverket inkomst genom en afpassad afgift, ett slags packhushyra, beräknad per kubikfot, samt åt Danska köpmannen förtjensten af kommissionsbestyret.
I Sverige saknade handelskorpsen denna utväg till förkofran, ty här kunde, strängt taget, ingen omlastning af varor i annat fartyg 4 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o {2. ega rum, med mindre varorna skola angifv^as på nederlag eller kreditupplag, samt i följd deraf underkastas tullbehandling och, om värdevaror förekomma, den föreskrifna anslagsåtgärden.
Dessa olägenheter i förening med afgiften till kronan, samt vidare till staden, dit varorna inkomma, gjorde all egentlig transitohandel omöjlig, hvarå såsom ett talande bevis uppgifvits, alt 18 balar med s. k.
Islands bundtröjor, hvilka från Danmark ankommit till Götheborg och dagen efter deras ankomst blifvit omlaStade på ett Danskt till Ost-Indien destineradt och segelfärdigt skepp, måste i rekognitionsafgifter, grundade på 1845 års tulltaxevärden, erlägga öfver 200 r:dr b:ko, hvilket belopp blifvit dubbelt högre, derest varupartiet augifvits på kreditupplag; och har motionären, då det syntes vara angeläget, serdeles i närvarande tidpunkt, att äfven för Sverige i detta hänseende vidtaga någon åtgärd till underlättande af handelsförbindelserna med fremmande länder, ansett, att föreskrifter för transitupplag borde ibland underrättelserna till tulltaxan intagas och i sådant afseende förslagsvis uppgifvit följande grunder för en sådan ny inrättning: lio att transitupplaget inskränkes till de städer, som ega allmän nederlagsrätt; 2:o att den stad, som önskar få begagna transitupplagsrätten, tillförbindes anskaffa ett brandfritt och vid skeende besigtning i öfrigt godkändt samt i närheten af tullkammaren beläget magasin; 3:o att transitvaror, likasom annat packhusgods, förvaras ensamt under kronans lås och vård; 4:o att till kronan erlägges en afgift af t. ex. 4 eller 6 sk. för hvarje kubikfot af kollyns innehåll; 5:o att denna afgift förnyas för hvarje tredje månad, som en kolly blifver på tra»(Situpplaget qvarliggande; 6:o att om godsegare eller dess ombud vill efterse kollyns innehåll, densamma genast öfverflyttas på nederlag eller kreditupplag samt från transitupplagsmagasinet bortföres; 7:o att, om transitvaror anmälas tilt förtullning, de böra beläggas, utom med stadgad tull, jemväl med inkommande rekognition; samt 8:o att transitupplagstiden må bestämmas till högst ett år, hvarefter varorna ©vilkorligen böra införtullas.
Bevillning!-Utskottets Betänkande, Ar:o 12.
5 Utskottet delar fullkomligt motionärens åsigt om vigten för vårt land af in rättningen utaf transitupplag af ifrågavarande beskaffenhet, hälst en dylik inrättning å de platser inom landet, hvilkas belägenhet är i sådant afseende gynnande och hvarest nödiga kontroller mot missbruk af denna upplagsrättighet med säkerhet kunna åstadkommas, bör icke allenast medföra väsendtliga fördelar för de handlande, genom den vinst, som utaf kommissionsbestyret härvid kan hemtas, utan äfven komma hela landet lill godo genom ökad liflighet i sjöfarten på Sverige och deraf beroende afsättning af landets produkter.
För ett fullständigt vinnande af dess* fördelar tror dock Utskottet det vara nödigt, att begagnandet i vidsträcktaste mån af denna upplagsrätt på allt sålt och så vidt med iakttagande af nödiga kontroller ske kan, underlättas, hvartill i främsta rummet erfordras, att upplagsrätten icke betraktas såsom inkomstkälla för statsverket, utan befrias från hvarje afgift, utöfver hvad som kan anses oundgängligen nödigt för betäckande af de kostnader, som i och för sjelfva inrättningen och uppsigten derå äro erforderlige.
Också har roan i andra länder, såsom England och Holland, der en vidsträckt och vinstgifvande transit-färt bedrifves, ansett fördelaktigt att i allmänhet frigöra densamma från det hämmande inflytande, som hvarje derpå lagd beskattning nödvändigt måste utöfva.
På desse skäl och då Utskottet i öfrigt hufvudsakligen godkänner de ofvan anförde grunder och vilkor, hvilka för ifrågavarande inrättning blifvit föreslagne, men icke ansett lämpligt att, innan behörig fullständig utredning af ämnet och pröfning af de omständigheter, som dervid böra komma i betraktande, föregått, i underrättelserna till tulltaxan nu intaga föreskrifter för transitupplagets inrättande och de vilkor, under hvilka sådant upplag skulle vara medgifvet, har Utskottet trott sig böra föreslå Rikets Ständer att hos Kongl Maj:t i underdånig skrifvelse anhålla, att, sedan vederbörande blifvit i ämnet hörde och fullständig utredning af dermed samband egande omständigheter vunnits, Kongl. Maj:t måtte, så vida sådant finnes med handhafvande af vederbörliga kontroller och utan våda för missbruk kunna till handelns förmon och för beredande af öfrige dermed åsyftade fördelar medgifvas, i nåder förordna om inrättandet af transitupplag, i enlighet med följande grunder derför: Bevitlnings-Utskotlets Betänkande, JS:o i2. att transitupplaget inskränkes till de platser, som ega eller framdeles erhålla allmän nederlagsrätt; att den stad eller ort, som önskar få begagna transitupplags-rätten, tillförbindes anskaffa ett brandfritt och vid skeende besigtning i öfrigt godkändt samt i närheten af tullkammaren beläget magasin; att transitvaror förvaras ensamt under tullkammarens lås och vård; att, för betäckandet af de derigenom förorsakade kostnader, erlägges den afgift, beräknad för kubikfot af kollyns innehåll, som Kongl. Maj:t för detta ändamål kan finna lämplig att bestämma, och bör denna afgift förnya* för hvarje 3:dje månad, som en kolly blifver på transitupplaget qvarliggande; att, om godsegare eller dess ombud vill efterse kollyns innehåll, densamma genast öfverflyttas på nederlag eller kreditupplag, samt från transitupplags-magasinet borlföres; dock att öfverflyttning från transitupplag till nederlag eller kreditupplag ej må ega rum af sådane varor, hvilka icke i allmänhet få på kreditupplag eller på nederlag annorlunda än till återutförsel uppläggas; att, om transitvaror anmälas till förtullning, de böra beläggas, utom med stadgad tull, jemväl med inkommande rekognition; samt att transitupplagstiden må bestämmas till högst ett år; hvarefter varorna ovilkorligen böra införtullas eller reexporteras.
Stockholm den 19 Juni 1851. Beviltnings-Vtskollets Betänkande, Nu> 13. 7 N:o 13.
Ånk. till Exp.-Utsk. d. 19 Juni 1851, kl. 12 midd.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om nedsättning af tullen å varor, som landvägen från Norrige till Herjeådalen införas.
Uti cn inom hederv.