Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
„ Militieräkenskapskontoret 3,466: 10. — 4,508: 1. 4.
„ Civilräkenskapskontoret 3,436: 39. — 3,034: 20. 2. S:r 37,967: 20. 6. 35,086: 29.
Utestående medel, för Advokatfiskalskontoret 196,189: 18. 6. 207,889: 27. 9.
Provinsräkenskapskontoret 7,444: 8. 9. 6,871: 30. 11.
„ Militieräkenskapskontoret 8,789: 35. 3. 14,797: 28. 5.
Civilräkenskapskontoret 4,074; 17. 9. 2,154: 24. 11. S:r 216,497. 32. 3. 231,713: 16.
— Summa 262,670: 26. 7. 271,535: 9. 8.
— 229 — Expensmedels-räkningiariie för nedan upptagna verk äro granskade, dervid utgifterna befunnits hafva uppgått till följande belopp: år 1848. år 1849.
Justitie-revisions-expeditionen 5,179. 14. 8. 5,438: 46. 4.
„ Just.itie-kanslersexpeditionen 1,027: 16. 10. 744: 12.
— „ Utrikes departementet 2,992: 15. — 2,883: 20. 1.
„ Landtförsvars-departementets Kansli-expedition 1,558: 27. — 2,656: — — „ Civil-departementets Expedition 2,159: 13. 8. 2,154: 42. 5.
Finans-departementets Expedition 1,614: 23. 4. 3,OSS: 30. 8.
„ Ecklesiastik-departementets Expedition, jemte Riksarkivet och Kongl. Bibliotheket, 3,167: 17. 8. 4,290: 34. 10.
„ Svea Hofrätt 7,313: 4. 4. 5,642: 2. 2.
„ Götha Hofrätt 5,427: 29. 8. 5,291: 17. 8.
„ Hofrätten öfver Skåne ock Blekinge — - 1,916: 10. 4. 1,914: 12. 10.
„ Krigs-liofrätten 1,049: 27. 8. 955: 10. 8.
„ Kammarkollegium 4,807: 19. — 4,780: 13. 10.
„ Statskontoret — 4,866: 14. 10. 4,813: 27. — „ Bergskollegium 932: 26. 6. 816: 44 10.
„ Kommerskollegium ---- - 7,152: 45. 11. 6,233: 31. 6.
„ Kammarrätten 3,815: 38. 2. 3,795: 42. 4.
Sundhetskollegium — 1,929: 29. 7. 2,368: 33. 9.
„ Öfverståthållare-embetet — — 1,393: 32. 4. 1,433: 47. 4.
„ Öfverintendents-einbetet - 1,290: 43. 4. 1,770: 9. 4.
„ General-landtmäterikontoret - — 1,011: 32. 6. 926: 27. 6.
Fångvårdsstyrelsen 1 , 3,223: 41. 8. 2,912: 28. 6.
„ Kontrollverket - 1,383: 1. 6. 2,249: 27. 3.
Revisorerne hafva icke funnit något att erinra vid dessa räkningar, med undantag af Kongl. Ecklesiastik-departementets, vid granskningen hvaraf förekommit, att, till uppköp af kartor och böcker för Kongl. Riksarkivets räkning, 96 R:dr 24 sk. blifvit är 1848 och 77 li:dr 21 sk. år 1849 utbetalda.
Det synes Revisorerne, att ifrågavarande utgifter icke bordt drabba expensmedlen.
Bäkenskaperna för kolonien S:t Barthelemy äro granskade i Kongl. Kammarrätten för båda åren utan anmärkning och utvisa följande förhållande:
Debet* år 1S4S. år t§49.
Spanska Spanska Daler.
Behållningar och fordringar v 1,721. 48. 1,40 ). 78^.
— 230 — Inkomster :
Under diverse titlar på ön S:t Barthelemy Remisser från Sverige (i Svenskt banko, år 1848: 5,405 11:dr 37 sk. 9 rst. — år 1849: 10,290 R:dr 42 sk. 10 rst.) Återbäringar 7,224. 2,115. 65. 6 ^ 88. 6,265. 4,085. 116. 50. 92*. 67. S.T 9,404. 94 *. 10,468. 9*.
Balans till påföljande äret: Skulder .. 773. 79. 867. 49.
Summa 11,900. 21*. 12,736. 37. Credit.
Skulder 756. 87. 773. 79.
Aflöning till koloniens embets- och tjenstemän 5,410. — 5,410.
— Garnisons-omkostnader 2,036. 17. 2,261. 22 i .
Diverse utgifter och afskrifningar 2,296. 39. 2,299. 14.
S:r 9,742. 56. 10,970. 36*.
Behållningar och fordringar - 1,400. 78 J. 992. 21 *.
Summa 11,900. 21*. 12,736. 37.
Revisorerne, som funnit dessa räkenskaper vara med särdeles redighet och omsorg förda, hafva likväl ansett sig böra fästa uppmärksamhet ä angelägenheten deraf, dels att till slutligt afgörande befordras frågan, huruvida kassans, i begge arens räkenskaper utbalanserade, fordran för under år 1846 förskjutna resepenningar, 650 Spanska Daler, åt numera aflidne Kapitenen Lyon, till företagande af en resa till fäderneslandet, skall kassan godtgöras, eller förskottet i räkenskaperna afföras, dels ock att, då af de under titel: “reklamationer emot Kongl. Maj:ts och Kronans kassa", i räkenskaperna utbalanserade poster, till ett sammanlagdt belopp af 462,05 Spanska Daler, en del obestridligen utgör enskilda personer tillhörande depositionsmedel, men de öfriga posterna åter äro af beskaffenhet, att ovisst synes, huruvida de såsom enskildes tillhörighet kunna anses, förhållandet härmed må varda utredt samt åtgärder derefter vidtagas, att vederbörande rätte ägare skyndsamligen lyfta de deni tillhörande medel, så att det fortsatta balanserandet i koloniens räkenskaper af enskildes egendom må i möjligaste måtto undvikas.
— 231 — örtopediska Institutet i Stockholm.
Till understöd för detta institut, hafva Rikets Ständer, vid 1847 och 1848 års riksdag, anvisat ett årligt anslag af 1,500 R:dr, med vilkor, att medlen uppbures, förvaltades och, i öfverensstämmelse med hvad i afseende på statsmedel i allmänhet är stadgadt, redovisades af Direktionen för institutet under öfverinseende af Kongl.
Sundhetskollegium, äfvensom emot förbindelse för institutets Föreståndare att vid dess gymnastik hålla 4 friplatser för medellösa patienter, och att utom inrättningen kostnadsfritt lemna ortopedisk behandling åt 3 sådana patienter; varande, i följd häraf, 1849 års anslag, 1,500 R:dr, af Kongl. Statskontoret till
Direktionens disposition qvartaliter anordnadt.
Revisorerne hafva icke fått emottaga någon redovisning för de utbetalda medlen, men gjort sig förvissade derom, att, vid hvarje qvartals utanordnande, de för medlens utbekommande bestämda vilkor varit uppfyllda.
Institutet ior blinda och döfstumma.
Dess räkenskaper hafva hittills icke undergått granskning af Rikets Ständers Revisorer utan blifvit, enligt af Kongl. Maj:t faststäldt reglemente, reviderade af dertill särskilt utsedde Revisorer, hvilka valts ur Riksstånden, en af hvarje; och då Revisorerne, af sådan anledning, trott sig icke böra vidtaga den åtgärd, att infordra dessa räkenskaper, få Revisorerne endast anmäla förhållandet, på det att Rikets Ständer, om de så finna för godt, må angående räkenskapernas granskning af deras Revisorer besluta.
Några räkenskaper för detta institut hafva Revisorerne icke fått emottaga, hvadan något omdöme derom icke kan afgifvas.
Emellertid är af Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af väckt fråga om beredande af tillfälle för Rikets Ständers Revisorer att granska användandet af de till undervisningsanstalterna för jordbruk och landtmannanäringar beviljade anlag, underdånig framställning gjord derom, att vederbörande mätte undfå ,nådig befallning att så väl räkenskaperna för berörde institut, som de af Direktionerna för öfriga landtbruksskolor afgifvande årliga berättelser, till Rikets Ständers Revisorer öfverlemna; hvaröfver, så vidt Revisorerne hafva sig bekant, nådigt belut ännu icke blifvit fattadt.
De emot flera af förestående punkter anmälda reservationer äro intagna i revisionens protokoll.
För de i denna berättelse intagna ziffrors och tabellers riktighet är Kamreraren vid statsrevisionen ansvarig.
— 232 — Revisorerne hafva hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om nådig befallning till Kongl. Statskontoret att utbetala så val de arfvoden, Revisorerne, likmätigt 3 §. uti instruktionen, bestämt för de tjenstemän, hvilka under denua förrättning med kansli- och kameral-biträde tillhandagått, som den vaktbetjeningen tillagda aflöning, jemte kostnaderna för ljus och skrifmaterialier m.m.; hvarjemte underdånig framställning skett, angående nådigt bestämmande af lämplig vedergällning åt den Statskommissarie, hvilken, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, under förrättningen Revisorerne med upplysningar tillhandagått.
Med stöd af 68 §. riksdagsordningen, varder tiden för nästa statsrevision utsatt till den 15 Septemter 1853.
Stockholm den 13 December 1851.
Ridderskapets och Adelns ledamöter: G. F. LILJENCRANTS. A. R.
LEUHUSEN. G. STIERNGRANAT. J. Å.
NORDENFELDT. C. af GEIJERSTAM. S. G. v. TROIL.
Högvördiga Presteständets ledamöter: C. D. AROSENIUS.
JOHAN EKSTRAND. L.
GRÖNVALL. A. P. TRANEUS. ANDERS SANDBERG. J. M. MALMSTEDT.
Vallo fl.
Borgareståndets ledamöter: F. A. RINMAN. A. W. BJÖRCK.
GUSTAF PETERSON. F. BEHM. C. W. SPÅNGBERG. G. DUFVA.
Hedervärda Bondeståndets ledamöter: J. SAMUELSSON. p. SAHLSTRÖM.
OLA MÅNSSON.
ERIC ANDERSSON.
A. ERIKSON. PEHR EDÉN. O. JF. af Sillén. — 233 — Kongl.
Statskontorets underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisionsberättelse, angående Statsverkets tillstånd och förvaltning.
Stormäktigste Allernådigste Konung! t^edan Eders Kongl. Majit, med öfverlemnande af Rikets Ständers år 1851 församlade Revisorers berättelse om granskningen af statsverkets med dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, medelst nådig remiss af den 22 December nästlidet år, hvilken den 26 påföljde Januari hit ankom, anbefallt Sitt och Rikets Statskontor, att, i anledning af hvad samma berättelse innehåller i afseende pä statsverkets, karta-sigillataverkets, mynt- och kontrollverkens samt undsättningsmedlens förvaltning och räkenskaper, afgifva underdånigt utlåtande, får, till följd deraf, Statskontoret, med remissaktens återställande, i underdånighet sig yttra i den ordning ämnena förekomma.
I afseende å det af Öfverkommissarien m. m. N. A. Fredin upprättade, af Revisorerne handlagda, förslag till njT rikshufvudbok, anser sig Statskontoret, sedan detta embetsverk, gemensamt med Eders Kongl.
Majits och Rikets Kammarrätt, under den 26 September nästlidet år, derom afgifvit underdånigt utlåtande, hvilket varit Revisorerne förelagdt, väl icke ensamt kunna föreslå någon ändring i hvad då såsom grundsats antagits; men Statskontoret får dock i underdånighet anmäla, att Statskontoret, för sin del, icke har något att erinra emot den förändring i det af Kollegierna upprättade förslag till kapitalräkning, Revisorerne ansett böra äga rum; och beträffande frågan om det, af bemälte Öfverkommissarie jemväl uppgjorda förslag till hufvudbok för Statskontoret, skall, i anledning af erhållen särskild nådig befallning, Statskontoret, tillika med Kammarrätten, underdånigt yttrande i detta ärende framdeles afgifva så tidigt, att detsamma kan blifva Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer förelagdt.
På sätt Revisorerne anmärkt, har väl den, genom Kongl, brefvet den 16 Maj 1848, En af Rikets Herrar, f. d. Statsministern för utrikes ärendena, Riddaren och Kommendören af Kongl. Majits Orden m. ni., Herr Friherre A. E.
Ihre nådigst tillagda pension, kommit att i stats-liggaren upptagas till 1,501) R.dr Svenskt banko, i stället för en lika summa i Hamburger banko.
Denna felaktighet, tillkommen genom summans införande i orätt kolumn, har emellertid icke verkat till utbetalning af oriktigt, belopp, och synes således ej hafva bordt, föranleda till någon erinran från Rikets Ständers Revisorer, helst Revisorerne derjemte lemnat nämnde liggare det, fördelaktiga vitsord, att densamma varit af stor nytta vid granskningsarbetet samt derjemte synts vara med både omsorg och förtjenst uppgjord; men då anmärkning i berörde afseende icke dessmindre blifvit gjord, får Statskontoret i underdånighet upplysa, icke allenast att denna felaktighet numera blifvit rättad, utan äfven att, om, i anseende till den mängd ziffror, som förekomma i liggaren, hvilken icke tjenar till efterrättelse vid anordningarnes utfärdande, något fel skulle förefalla, — desto svårare att genast upptäcka, soin denna liggare icke, i likhet med andra böcker, af'slutas,— ett dylikt förbiseende dock blifver både upptäckt och rättadt vid uppgörandet af de supplementer, som blifva en följd af ändringar, hvilka Eders Kongl. Majit och Rikets Ständer i riksstaten besluta. 30. — 234 — I. dai af Revisorerne nu gjorda och jemväl af föregående Revisorer väckta fråga om förhöjning i vissa, på förslag uppförda, statsanslag, så att desamma i möjligaste måtto närma sig till verkliga årsbehofvet, äfvensom i hvad Revisorerne anfört rörande de nuvarande extra utgiftsanslagens uppförande å riksstaten under benämning af reservationsanslag, får Statskontoret instämma, helst sådant i förstnämnde hänseende kan bereda lättnad vid liqvidernas uppgörande med Riksgäldskontoret, och i sednare fallet åstadkommer en hastigare öfversigt af de för föregående åren odisponerade beloppen.
Beträffande den af Revisorerne anmärkta skiljaktighet mellan den af Rikets Ständer i riksstaten uppförda indelta spanmål, jemte kronovärdet å de indelta räntorna, och de belopp, som i räkenskaperna upptagas, får Statskontoret i underdånighet anmäla, att utredning af förhållandet härmed kommer att äga rum och resultatet deraf intagas i den berättelse om statsverkets tillstånd och behof, som skall till Eders Kongl.
Maj:t före nästa riksdag afgifvas.
Revisorernes uppmärksamhet har äfven fästats derpå, att å Kalmar och Westerviks med flera söder om hnfvudstaden belägna stapelstäders vågar lefvererad hammarskatt och afradskoppar blifvit hittransporterade och härstädes försålda, och då, enligt Revisorernes tanke, berörde effekter sannolikt kunnat å afsändningsorterna med lika fordel, som i Stockholm, för Kronans räkning försäljas, hafva Revisorerne kommit till den slutsats, att, genom effekternas transporterande till hufvudstaden, staten fått vidkännas utgifter, sorn varit öfverflödiga och bordt kunna undvikas.
I anledning häraf, får Statskontoret i underdånighet anföra: att om, såsom Revisorerne förmodat, ifrågavarande effekter å lefvereringsorten kunnat lika fördelaktigt, som 1 hufvudstaden, afyttras, det visserligen varit utan ändamål att låta desamma, i och för försäljningens verkställande, hitföras; men då erfarenheten visat, att, i anseende till den vidsträcktare handel och sjöfart, som i hufvudstaden idkas, flere spekulanter och deraf följande täflan dem emellan varit härstädes att påräkna; så har, äfven med beräkning af den fraktkostnad, som för effekternas hittransporterande sjöledes utgifvits, för dem ändock kunnat härstädes erhållas högre betalning, än å lefvereringsorterna, och denna omständighet har ensamt påkallat den åtgärd, som nu blifvit af Revisorerne klandrad; hvaremot de till vågen i Götheborg, der ungefärligen samma pris som i Stockholm varit gällande, äfvensom å Jönköpings våg, lefvererade statsverkets bergseffekter alltid blifvit derstädes försålda.
Vidkommande den af Revisorerne gjorda framställning, att Rikets Ständer måtte hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det nådig föreskrift hlefve Statskontoret meddelad, att, genom utlåning på lämpligaste sätt, göra fruktbärande ränteöfverskottet å de af framlidne Kanslirådet Noreen, till förmån för Krigsakademien, donerade medel, hvilket ränteöfverskott vid 1S49 års slut belöpte till 670 R:dr 27 sk. 2 rst., får Statskontoret i underdånighet anföra, att, derest Rikets Ständer skulle, med bifall till Revisorernes framställning i detta fall, derom hos Eders Kongl. Majit göra underdånig anmälan, och Eders Kongl. Majit, som icke funnit skäligt medgifva öfverflyttning af fondens förvaltning till styrelsen för Krigsakademien, behagar lemna
Sitt nådiga bifall till den föreslagna åtgärden, hemställer i underdånighet Statskontoret, om icke den nådiga föreskriften må, i anseende till summans ringhet, få inskränkas till utlåning på lämpligaste sättet, så vidt möjligt är och dä sådant mot behörig säkerhet kan ske.
Karta-sigillataverket.
Enär berörde verks förvaltning icke föranledt till någon anmärkning från Revisorerne, påkallar denna del af revisionsberättelsen ej heller någon förklaring af Statskontoret. — 235 — Spanmåls-hreditivfonden.
Vid granskningen af Norrbottens läns undsättningsredogörelse, hafva Revisorerne anmärkt, att Kronolänsmannen Buckts propriebalans, 601 Ridr 33 sk. 6 rist, som förekommer i båda årens redogörelser för länet, icke varit synlig i kreditivfondens hufvudböcker för samma år; och får, med anledning häraf, Statskontoret i underdånighet dels anmäla, att detta härrört deraf, att ifrågavarande propriebalans endast varit upptagen i Kronofogdens redogörelse för Luleå fögderi, men icke i Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes räkning för länet, samt dels upplysa, att omförmälda balansbelopp, under den 4 Februari 1851, blifvit till Landtränterret återlefvereradt.
I afseende å gjord anmärkning, att Wermlands läns undsättningsredogörelse för år 1849 icke varit åtföljd af någon verifikation för, i följd af Kongl, brefvet den 27 April nämnde år, anordnade 300 Ridr, såsom understöd åt de mest behöfvande inom Ny och Finnskoga kapellförsamlingar i Wermland, får Statskontoret i underdånighet upplysa, att berörde verifikationshandlingar, infordrade genom Statskontorets skrifvelse den 10 Januari 1851 och den 28 i samma månad hit öfverlemnade, blifvit bilagda länets undsättningsredogörelse för år 1850.
Med anledning af Revisorernes begäran, att kraftiga åtgärder måtte vidtagas för indrifning eller afskrifning af åtskilliga, år från ar i räkenskaperna balanserade, äldre rester, får Statskontoret underdånigst meddela den upplysning, att dessa rester hufvudsakligast förekomma i Westerbottens läns undsättningsredogörelse, samt att påminnelse om deras indrifning eller afskrifning vid flera tillfällen ägt rum och sednast genom Statskontorets skrifvelse den 7 December 1849, sorn jemväl varit åtföljd af det Allmänna Magasinskontorets anmärkningsmemorial, hvilket, enligt livad Revisorerne anmält, föranledt den slutliga åtgärd af Statskontoret, att, då Eders Kongl. Majits Befallningshafvande icke kunnat i administrativ väg förmås att fullgöra sin redovisningsskyldighet uti hvad som härmed stöde i sammanhang, den 23 Augusti 1850, öfverlemna målet till Eders Kongl. Majits och Rikets Kammarrätts åtgärd. öfver de af Revisorerne gjorde anmärkningar vid mynt- och kontrollverkens förvaltning har utlåtande af Öfverdirektören vid dessa verk blifvit infordradt och varder härvid i underdånighet bilagdt.
I öfrigt får Statskontoret i underdånighet åberopa de särskilda underdåniga utlåtanden, som denna dag afgifvas och nu underdånigst bifogas, i afseende å de punkter i revisionsberättelsen, rörande Statskontorets förvaltning, som tillhöra Justitie-, Landtförsvars- och Civildepartementens underdåniga föredragningar.
Statskontoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stonnäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersäter, Georg ULFSPARRE.
Th. nyström. a. v. kock. c. w. gråå.
O. F. af Sillén. G. W. af Donner. — 236 — ÖfVer-Direktörens vid Myntverket underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid nämnde verks räkenskaper för åren 1848 och 1849.
Då jag icke har något att tillägga vid Myntmästarens, Myntkamrerarens oell Myntproberarens, härjemte underdånigst bifogade, gemensamma utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers gjorde anmärkning vid Myntverkets räkenskaper för åren 1848 och 1849, får jag, med vitsordande om riktigheten af de i nämnde utlåtande anförda förhållanden, detsamma, för egen del, underdånigst, såsom förklaring öfver nämnde anmärkning, äfven åberopa, under förhoppning, att de omständigheter, som lastat Rikets Ständers Revisorers uppmärksamhet, dymedelst i nåder skola finnas fullständigt utredda.
Med djupaste vördnad framhärdar, Stormäktigste Aller nådigste Konung!
Eders Kongl. M a j : t s tropligtigste, underdånigste Stockholm den 26 Februari 1852. fjenare och undersåte, N. Wilh. ALMROTH.
Myntmästarens, Myntkamrerarens och Myntproberarens förklaring, i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar i afseende pä Myntverkets räkenskaper.
Majtts, af Rikets Ständers Herrar Revisorer åberopade, nådiga bref af den 27 April 1849, som för öfrigt tvifvelsutan lärer egentligen och synnerligast afsett de tillfälliga förhållanden, sorn uppkoinmo genom
Myntverkets afflyttning frän det gamla mynthuset, innan ännu alla erforderliga lokaler oell förvaringsrum hunnit att ä nya mynttomten fullbordas, kunde naturligtvis icke tjena till efterrättelse i fråga om den, vid inventering den 15:de förutgångne Januari, från år 1848 befintliga behållningen å silfver-räkningen, till värde af 80,963 Rulr 29 sk. 10 rst. specie, i afseende hvarå dessutom torde böra tagas i betraktande, att, såsom fortsättning af 1848 års starka utmyntning utaf icke mindre än 481,869 R:dr 30 sk. specie, blefvo, under första månaderna af äret 1849, på räkning i Rikets Ständers Bank insatta 33,333 R:dr — 237 — specie uti halfva och fjerdedels Speeie-riksdaler, och att i April månad samma år, vid Myntverkets slutliga afflyttning från dess gamla lokal, just för säkerheten om allt umbärligt gods under byggnadstiden, blefvo, under kontroll af Kongl. Statskontorets
Advokatfiskal och under hans samt Myntmästarens försegling, 3,487^ skålpund silfver uti gjutna och till valsning färdiga mynt-tenar, till värde af omkring 43,500 R:dr specie, deponerade i Rikets Ständers Bank, hvarifrån de ej nttogos förr, än Myntverkets eldfria och säkra förvaringshvalf voro fullt färdiga, straxt innan inventeringen den 14 Januari 1850, såsom beböfliga för omedelbarligen derefter börjande utmyntning af hela och ^-dels Rulr specie, enligt Herrar Bankofulllmäktiges begäran.
Upplysningsvis torde vi i öfrigt fä omförmäla, att för en enda dags smältningsarbete till silfverutmyntning vanligen erfordras gods till värde af 25 å 30,000 R:dr specie, äfvensom att, om, vid större utmyntning, valsverket skall kunna drifvas med vederbörlig besparing, circa 4,000 skålpund silfver, i värde af omkring 50,000 Rulr specie, böra i oafbruten följd bearbetas; och som alla myntningsarbeten, myntplattors hvitsjudning och prägling äfven inbegripna, i görligaste måtto måste ställas på det sätt, att efterföljande operationer icke hindras genom afvaktan af materiel från en föregående, så erfordras full tillgång af myntbart gods, om icke eljest uppehåll och en drygare myntningskostnad skola uppkomma.
Det erhållna godsets halt oell beskaffenhet i öfrigt kunna äfven stundom föranleda dertill, att det icke genast kan vid smältning användas, utan måste bibehållas, intilldess deremot svarande lojeringssilfver blifver att tillgå.
I betraktande af utmyntningen år 1848 af 36,940 Dukater, år 1849 af 13,808 Dukater och år 1850 af 23,177 Dukater, lära de ifrågavarande behållningarne å guldräkningen från åren 1848 och 1849 desto mindre kunna anses större, än hvad oundgängligen erfordrats, sorn lefvereringen af finguld från Rikets Ständers Bank för så beskaffad myntnings tillvägabringande utgjort circa 264 skålpund år 1S48, 87 skålpund år 1849 och 153 skålpund år 1850, samt guld, af enskilde till utmyntning lemnadt, vanligen är af gröfre och underhaltig beskaffenhet, så att sådana guldpartier, till vinnande af vederbörlig finhet och smidighet, först måste underkastas skedning, hvilken operation, om den med hushållning och på i öfrigt ändamålsenligt sätt skall kunna verkställas, bör ske på ett något större parti gods.
Hvad Rikets Ständers Herrar Revisorer i öfrigt rörande Myntverket anmält, kan ej utgöra föremål för någon förklaring af verkets tjenstemän.
Stockholm den 21 Februari 1852. J. A. Grandinson. A. G. Berndes.
. Seb. Tham.
Öfver-direktörens vid Kontrollverket underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Kontrollverkets räkenskaper tor åren 184S och 1849.
Stormäktigste Aliernadigste Konung!
Sedan såväl Amanuenserne som Kontrollören vid Konfrollkontoret, uti deras härjemte underdånigst bifogade förklaringar, visat beskaffenheten af Rikets Ständers — %38 — Revisorers, med anledning af verkställd granskning utaf Kontrollverkets räkenskaper för åren 1S4S och 1849, gjorda uppgifter, hufvudsakligast innebärande, att ingen egentlig kontroll öfver uppbörden vid Kontrollkontoret skulle finnas, samt om sättet hurusom tjenstemännen vid detta verk sina åligganden förrätta, — torde nndertecknad, Öfverdirektör för Kontrollverket, med vitsordande af de förhållandens riktighet, hvilka i de nämnde förklaringarne blifvit uppgifna, för sin del, underdånigst fä upplysa följande:
Statskontorets afgifna underdåniga förslag till nytt reglemente för Kontrollverket är föreskriften om kontrolljournalens genomdragning och försegling, såsom mindre ändamålsenlig, alldeles borttagen.
— Någon sådan försegling eller genomdragning förefinnes icke heller i Kontrollkontoret å sådana journaler, med undantag af den för år 1757.
Vid genomdragningen af en inbunden bok, som under ett belt år dagligen skulle begagnas och ofta genomsökas, var nemligen alltid att frukta, att bladén skulle uppslitas och sönderrifvas af genorndragningssnodden; ett förhållande, sorn icke kan inträffa med tunnare och af endast några blad bestående handlingar, i hvilka blott under en kortare tid behöfver annoteras, såsom post- och tulljournaler.