Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
PrOt. 1840■ 4 Sami. 1 AJd. 43 Häjt. 1 2 Stats- Utskottets Utlåtande, 'JV:o l3S. om laga åtgärders vidtagande, på det omförmälde Kungs-gård, hvars bevillnings-taxerings värde uppginge till 12,000 R:dr Banco och som lemnade ett årligt arrende af öfver 200 tunnor spanraål, kunde, jemte tillhörande inventarier, till Kronan återvinnas och ersättning tillika Stats-Verket beredas för egendomens afkastning under den tid, densamma af obehörige personer innehafts, eller från och med år 1827, intilldess Kungs-gården blefve till Kronan återställd.
Af de vid memorialet bifogade handlingar har Utskottet, i afseende på tillkomsten af förrberörde donation, inhemtat, att, efter det Majoren siderman, såsom belöning för meddelandet af en utaf honom gjord uppfinning uti Artilleri-vetenskapen, bland annat anhållit om besittnings-rättighet af Krono-lägenheten Halltorp, så hade Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 3o Aug. 1743, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers i underdånighet anmälde beslut af den 23 i samma månad, förklarat, det finge Krono-lägenheten Halltorp till Majoren Aderman, dess hustru och barn upplåtas, under skattemanna-rättighet och tjugo års räntefrihet, med tillåtelse för honom eller dess arfvingar att all deras rätt, så till räntefrihet, som skatte-rättigheten, på annor man transportera.
Till stöd för Kronans yrkade rätt att åter komma i besittning af Kungs-gården Halltorp, är af motionären hufvudsakligen anfördt: att det, i Kongl. Maj:ts Nådiga Bref, angående Kungs-gårdens öfverlåtande, begagnade uttryck Skattemanna-rätt, icke kunde annorlunda tydas, än att egendomen skulle af donations-tagarne innehafvas under enahanda skyldigheter och rättigheter, som åtfölja skattejord, nemligen grundräntas utgifvande under besittnings-tiden, då arrende derför icke erlades; att Kungsgården, oagtadt donationen, måste bibehålla sin Krono-natur, hvilket styrktes af Kongl. Resolutionen på Ridderskapets och Adelns besvär af år 1733, §. 27, Kongl.
Resolutionen på allmogens besvär af år 1748, §. 3, och 1789 års Säkerhets-akt; att då det blifvit Majoren Aderman och dess arfvingar uttryckligen medgifvet att sin erhållna skattemanna-rätt på andra personer transportera, sådant antydde, att någon eganae-rätt icke varit med öfverlåtelsen förenad, i hvilket sistnämnde fall transport-rättigheten icke behöft omnämnas; att hvarken Kongl. Maj:t eller Kongl.
Kammar-Collegium förordnat, det Kungsgården borde i Kronans jordebocker öfverflyttas från Krono till Skatte samt slutligen att, enligt Kongl. Förklaringen den r4
Maj i8o5, det deri meddeldte stadgande, , i fråga om tiden för klander af olaga köp af jord endast afsåge sådan Slats-Ulskotlcts Utlåtandej N.o 13S. 3 jord, derom emellan enskilde kundé afhandlas, men ingalunda den jord, sorn vore Kronan tillhörig.
Enär, sä vidt de i detta mål lill Utskottet remitterade handlingar föranleda , det ville sjmas , som, genom meranämnde Kongl.
Bref af den 3o Augusti 1743, endast besittnings-rätten till Kungs-gården Halltorp blifvit Majoren Aderman, dess hustru och barn, för deras lifstid, i Nåder förunnad, samt att följagtligen oely då egendomen icke kunnat å annan person dfverlålas med bättre rätt, än Aderman densamma erhållit, Staten, sedan bemälde personer nu med döden afgått, är berättigad att återfå berörde egendom, så ock då det å Kronans vägnar i detta afseende redan väckte anspråk, på sätt ofvan nämndt är, i anseende till saknadt förordnande för Kronofogden Eneman att detsamma utföra, icke kunnat till pröfning upptagas, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer alt hos Kongl. Maj;t i underdånighet begära, att behörigt Ombud må varda förordnadt, för att i laga ordning utföra den talan om Kungsgården Halltorps återvinnande till Kongl. Majit och Kronan, samt de ersättnings-anspråk i öfrigt, hvartill anledning må förefinnas.
Reservation af Herr Friherre Sprengtporten: ”Då det bör antagas, att vederbörande emlieIsmyndigheter, sorn ega att föra Kongl. Maj:ts och Kronans talan och bevaka dess rätt, ej lära underlåta att, med afseende å den af enskild motionär väckta frågan om Halltorps återvinnande till Staten, vidtaga de åtgärder, som efter en noggrannare utredning, än den Utskottet kunnat åstadkomma, må anses befogade och med lag öfverensstämmande, anser jag Utskottet hafva saknat anledning föreslå Rikets Högloflige Ständer att, i ofvanberörde afseende, hos Kongl. Maj:t göra någon underdånig framställning".
Häruti instämde Herr aj Harmens och Herr Prosten Ahlgvist. 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o i36.
Ank. till Exp. Utsk, den 21 Maj, kl. 9 f, m.
Utlåtande, angående väckt fråga, att Kronans Fisken måtte till skatte försäljas. (I. A.) Genom remiss ifrån Högloft.
Ridderskapet och Adeln, har Stats-Ulskottet fått emottaga en af Herr Stuart, F., väckt motion, hvaruti anföres; att till de uti 77 Regerings-Forroen upptagna Siats-Verkets tillhörigheter, hvilka icke få utan Rikets Ständers samtycke afyttras, höra Kronans fisken, utgörande omkring 2,400, hvaraf öfver 2,500 inom de Norra Länen; att, med undantag af de större laxfiskena, Stats-Verket likväl af detta betydliga antal fiskelägenheler icke kan påräkna någon synnerlig inkomst, helst många lemna en så ringa afgäld, att den icke ens uppväger kostnaden för det papper, hvarå arrende-conli acten och öfrige deraf föranledde expeditioner utskrifvas; att mångå af dessa fisken nu mera Lill den grad försämrats, att, oagtadt förnyade arrende-auclioner, anbud derå icke blifvit gjorde, samt att, då fiskena vanligen utarrenderas på 6 år, och äfven under mellantiderne arrende-auctioner blifva af nöden, i anseende till arrendatorer och deras löftesmäns obestånd, de deraf föranledde, ofta återkommande åtgärder med syner, auctioner och vidlyftiga skriflvexiingar, betydligt upptaga, så väl auctoriteternes som krono-betjeningens lid; med afseende å hvilket allt motionären hemställt, att Kronans samtlige fisken, åtminstone utan annat undantag, än af de större laxfiskena, måtte, efter föregången skattläggning, försäljas, hvarvid tillika föreslagits; att de till försäljning afsedda fisken af skattläggnings-män varda beskrifna och, så vidt de icke redan draga en ständig ränta, påföras en sådan, lämpad efter medium af de sista 10 årens arrende-belopp; att försäljningen, efter i allmänna Tidningarne införde, samt uti så väl det Län, der fisket är beläget, som angränsande
Län meddelade Kungörelser, verkställes på samma dag hos Kammar-Collegium, ä Länets Lands-Contor och å det närmast fisket belägna Tingställe, under förbehåll, alt anbudens antaglighet ankommer på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, samt att vid auclionen ställes Stats-Ulskottets Utlåtande, N:0 i36, 5 nöjaktig säkerhet för köpeskillingens rigtiga erläggande inom någon viss tid, t. ex. 2:ne år, efter det köpeanbunden blifvit godkände och skattebrefven utfärdade; och har motionären ansett, alt, hvad serskildt anginge dem af ifrågavarande fisken, som befinnas icke kunna med billighet och rättvisa frånskiljas de hemman, vid hvilkas stränder de äro belägna och derför syntes böia, antingen mot utgörande af deras förra taxor, eller ock med frihet från all afgift, fä af hemmansinnehafvarne bibehållas, till Kongl. ÄIaj:ts Nådiga pröfning och afgörande måtte öfverlämnäs, huru med dessa fisken bör förhållas, och om de skola, med eller utan ränta, på hemmansinnehafvarne öfverlålas.
Då ostridigt är, att utarrenderingen af den betydliga mängd fisken, som Staten, serdeles i de norra Länen, eger, samt de åtgärder, hvilka af utarrenderingen blifva en följd, på sätt motionären anmärkt, ej mindre för vederbörande auctoriteter, än för Kronobetjeningen i de orter, der ett större antal fiskare förefinnes, medför mycket besvär och en icke ringa tillökning i göromål, som i många fall ej motsvaras af den ringa inkomst, ett stort antal af dessa fisken lemnar, tror Utskottet, lika med motionären, att det i flere hänseenden vore lämpligast och med Statens verkliga fördel mest instämmande, om, med undantag af de större laxfiskena, alla öfriga Kronans fisken försåldes, hvadan Utskottet funnit sig böra hemställa, att Rikets Ständer, för deras del, må besluta, att, med undantag af de större Laxfiskena, alla öfriga Kronan tillhöriga, utarrenderade fisken, sedan, vid anställd skattläggning, en efter förut erlagdt arrende lämpad ränta blifvit åsatt, må, i den moa arrendena upphöra, på auction till den högstbjudande under skatlemannarätt försäljas, samt dervid, lill lättnad för köparne och deraf uppkommande ökad täflan, medgifvas, att skatteköpeskillingen, under vilkor, att nöjagtig säkerhet derför ställes, må erläggas på vissa terminer, som af Kongl.
Majit närmare föreskrifvas; och torde jemväl till Kongl. Maj:t böra öfverlåtas att ej allenast be tämma, hvilka fisken, enligt ofvannämnde grunder, böra försäljas, och meddela de närmare föreskrifter, som, i afseende å försäljningen, kunna finnas af nöden, utan ock pröfva de skeende anbudens antaglighet eller stadga, huru dermed förhållas bör.
Då åtskillige af de ifrågavarande fiskena lära vara belägna vid enskildes hemmans stränder, tror Utskottet tillika vid för - 6 Stais-ZJlsJiottets Utlåtande, N:o 136. säljningen billigt vis böra lästas det vilkor, att egare till sådant heraman, vid hvars stränder Kronofiske är beläget, må €ga optionsrätt att fisket inlösa för hvad vid auctionen derföre bjudes.
Slutligen hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, derest några Kronoftsken skulle vara af den dåliga beskaffenhet, att de icke kunna till ränta skattläggas och köpare dertill erhållas, Kongl. Majit då ville Lill Rikets Ständer framställa Nådig Proposition om dylika fiskens afförande utur Kronans jordeböcker.
I sammanhang härmed, har ock Utskottet förehaft Eric Nilssons från Jemtlands Län motion, att Lapparne må fritt få begagna de för närvarande utarrenderade fisken, hvilka äro belägna inom den dem, emot viss afgift, upplåtne fjällsträcka vid Norrska gränsen, samt den af samma motionär, jemte Anders Mårtensson ifrån Jemtlands
Län, gjorde hemställan, att nybyggare uti nämnde provins må tillåtas att, utan afgift, begagna de Kronofisken, som antingen ligga inom eller gränsa intill deras egor, men har, i anledning af dessa motioner, icke funnit sig böra föreslå undantag ifrån hvad här förut angående dispositionen af Kronans fisken i allmänhet är vordet tillstyrkt.
Då Utskottet i det föregående föreslagit, att de större Laxfiskena icke må försäljas, utan fortfarande utarrenderas, anser Utskottet sig, i öfverensstämmelse dermed, jemväl hvad angår Oloj' Olofssons Irån Westerbottens
Län motion, att innehafvaren af Klabböle Laxfiske i Umeå eif mätte dervid framgent bibehållas, emot ständig taxa af i j Lunnor salt Lax, alt efter markegång betalas, icke kunna å berörde motion tillstyrka bifall.
Stockholm den ig
Stnts-Uiskottets Utlåtande, K.o i3~> f N:o 13^.
Ank. till Exp. Utsk. ilen 2i Maj, kl. 9 f. m.
Utlåtande , i anledning af Kongl. Majda JKådigct Proposition om åtskilliga Krono-Lägenheters försäljning.
(I- A.) Genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Statsutskott, hvilken finnes intagen under N:o 5g uti första Samlingen af Hillänget till Riks-Ståndens Protocoll vid innevarande Riksdag, har, med anledning af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 3o October 1884 , blifvit föreslaget, att ålskilltge uti Kongl. Propositionen omförmälde lägenheter och fisken, i afseende å hvilka sådane förhållanden förekommit, atl deras försäljande ansetts med statens fördel mest instämmande, måtte till skatte få upplåtas.
Hvad angår fiskena, åberopar Utskottet dess, i anledning af väckt motion om samtlige Staten tillhörige fiskens försäljande, under denna dag afgifne utlåtande, hvarigenom en dylik åtgärd i allmänhet blifvit tillstyrkt; Och hvad vidkommer öfrige uti den Kongl.
Propositionen uppräknade lägenheter, . så, enär Staten för närvarande deraf njuter ingen eller föga betydlig inkomst, roen deras utarrendering, der sådan eger rum, medför besvär och olägenheter, anser Utskottet sig, i öfverensstämmelse med de uti nyssnämnde utlåtande, angående fiskenas försäljning, yttrade åsigter, böra tillstyrka, att hvad uti Kongl, Propositionen, i afseende å ifrågavarande lägenheters försäljande till skatte och vilkoren dervid, är vordet föreslaget, må bifallas, med det tillägg, alt Kongl.Maj:t eger att för skatteköpe-skillingarnes erläggande stadga lämplige betalningstider, emot det att säkerhet för betalningens fullgörande varder ställd.
Härigenom anser Utskottet något serskildt yttrande icke erfordras, i anledning af Herr af Ekenstams, för den händelse, att förväntad Proposition af 8 n Stats-Utshottets Utlåtande, 2V:o 138.
Majit om försäljning af sådane, helst smärre Kungsgårdar , hvilka endast på det sättet kunna erhålla vederbörlig odling och skötsel, skulle uteblifva, väckte motion, att denna fråga måtte af Rikets Ständer tagas i öfvervägande.
Ank. till Exp. Utsk. den 21 Maj, kl. 9 f m.
Utlåtande, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion, angående ersättning f ör eller befrielse från åtskillige onera, hvilka å en del hemman, genom Götha C anais anläggning, tillkommit. (U. A.) Uti en från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remitterad motion, har Anders Andersson från Skaraborgs Län yrkat: att då den ort, inom hvilken Götha Canals anläggning skett, blifvit påbördad den tungan, att väghållning, skjutsning och andra sådana besvär, som tillhört hemman, hvilka blifvit använde antingen directe för canal-ledningen, eller till ersättning åt andre hemman för jord, som dertill åtgått, öfverflyttats på de öfriga hemmanen inom hvarje Härad, men orten hvarken haft eller kuude vänta någon serskild lördel af canalen, berörde, utan hemmansegarens hörande, dem ålagde börda måtte'upphöra, och att, om kostnaden dertill icke kunde å • läggas Canalbolaget, den må af Staten ersättas; men då, i motsatts med hvad motionären antagit, de orter, genom hvilka Götha Canal blifvit anlagd, kunna anses hafva, i följd af den lättade communicationen, erhållit fördelar, fullt motsvarande de onera af mindre betydenhet, hvilka, genom några få hemmans försvinnande, blifvit de återstående inom hvarje serskildt Härad ålagde, och, i fall förhållandet ej skulle vara sådant, saken fordrar en närmare utredning, dels i afseende på fördelningen af berörde onera, dels i hvad mon ersättningsskyldigheten kan lagligen tillförbindas vederbörande, som Stats-Utskollets Utlåtande, N'.o i3g. g sorn af de indragne hemmansnumer kommit i besittning, inan bidrag dertill från Statens sida lämpligen kan komma i fråga, anser Utskottet sig ej böra i anledning af motionen tillstyrka någon åtgärd.
Ank. tili Exp.
Utsi» den 21 Maj, kl. 9 f, aiö i Utlåtande, i anledning af Herr Munck af Rosenschölds, N. R., motion om anslag till pensioner ät enkor efter de soldater, som tjenstgjort vid den så kallade fVestra Arméen år 180g. (U. A.)
Med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en årlig pension åt framlidne Hans Excellens Grefve G. Adelsparres Enkefru Gref vinna, har Munck af Rosenschöld, N. R., uti en hos Höglofl.
Ridderskapet oell Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, begärt, att alla ännu lefvande enkor efter de soldater, som år 1809 tillhört den så kallade Westra Armen, måtte erhålla pensioner, svarande emot den del, deras män, såsom soldater, i förhållande till Grefve Adelsparre, såsom deras Chef, haft uti förtjensten att bidraga till den nämnde år timade Regements-förändringen.
Utskottet hemställer, att motionen lemnäs utan afseende.
Stockholm den 19 Maj 1840» Bih. till R.
Prot. 1840■ 4 Sami. t Afd. 4^ Uåfteh 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 14°‘ N:o i4o.
Ank. till Exp. Utsk. den 21 Maj, kl, 9 f. m.
Utlåtande, i anledning af Herr von Hartmans dorffs, A. , motion om mynthusets upplåtande till embetsrum åt de 6 Regerings-Departementen, m, m. (U. A.)
I anledning af Rikets Ständers redan fattade beslut om fördelningen af Stvrelsens grenar och Kongl. Majrts förklaring att vilja detsamma i Nåder godkänna, samt af Stats-Utskottets betänkande N;o 32, angående anskaffning af hus, hvari de StatsRåds-Ledamöter, som äro Departements-Cdiefer kunde erhålla både embets-och boningsrum, har Herr von Hartmansdorff, uti en inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion nied afseende på de flere olägenheter, som motionären ansett blifva oundviklige, om förenade embets- och boningsrum för hvarje Departements-Chef serskildt lomme i fråga, framställt det förslag, alt samtlige Stals-Departementen, med undantag af det Utrikes, som ansetts böra förblifva å Kongl. Slottet, måtte inrymmas i samma hus, i hvilket afseende motionären, funnit Kongl.
Mynthuset, i följd af dess läge och dervarande stora utrymme vara ganska lämpligt för ändamålet, i synnerhet om Mynt-verket, hvilket, såsom en eldsfarlig inrättning, i alla fall hade ett otjenligt läge i närheten af Kronans Embetsverk, Kongl.
Slottet och den tätast bebyggda delen af staden, blefve till en annan local förflyttadt; varande, på alla dessa skäl, af motionären hemstäldt, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Mynthuset måtte upplåtas till embetsrum åt de 6 Regerings-Departementen, utom det Utrikes, samt Kongl. Myntverket och dervarande Embetsverk förflyttas annorstädes, äfvensom att Rikets Ständer ville anslå nödige medel till husets inredning för nämnde ändamål.
Då emedlertid Utskottet, uti dess af motionären åberopade utlåtantfe N:o 32, hemställt och samtlige Riks-Stånden, i anledning deraf, beslutat en underdånig anhållan, det Kongl. Majit, med anledning af väckte förslag, Stats-Ut skottets Utlåtande, N:o 141> il att antingen de blifvande Departements-Cheferne måtte erhålla bostäder uti samma hus, der deras Expeditioner varda inrymde, eller ock att samtlige Expeditionerne sammanföras i en local, utan att boställsrum i sammanhang dermed anvisas, må täckas, efter anbefalld undersökning af alla de omständigheter, som på bedömandet af det ena eller andra förslagets företräde, samt sältet för dess utförande, till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag i Nåder öfverlemna denna utredning, jemte Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, hvarefter Rikets
Ständer skulle blifva i tillfälle att taga frågan i närmare öfvervägande, och då vederbörande Embets-myndigheter, till hvilka den ifrågavarande utredningen lärer komma att öfverlemnas, ej torde underlåta att jemväl taga i betragtande den af motionären afsedde local, har Utskottet, som, med .afseende härå, icke anser verkställighet af någotdera förslaget kunna för närvarande komma i fråga, ej funnit sig bora, i anledning af Herr von Hartmans dorffs motion, tillstyrka någon åtgärd.
Stockholm den ig Maj 1840, N:o 14 *» Ank. till Exp, Utsk. den 21 Maj, kl. 9 f. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om National-belöning för Öfverste Klingstedt. (U. A.) Uti en inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt och lill StatsUtskottet remitterad motion, har Herr von Moltzer, under åberopande af det uti andre länder antagne bruk att utdela national-belöningar för utmärkte och gagnande handlingar, och med anförande jemväl af det exempel derpå, sorn Sveriges Rikes Ständer, i anledning af derom framställd Nådig Proposition vid i8i5 års Riksdag, lemnat, föreslagit, att en sådan belöning måtte al Rikets nu församlade Ständer tillerkännas Öfversten och Riddaren G. F, 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 14u Klingstedt, för det lian, sora, i egenskap af General-Intendent under fälttågen 1808, 1809 samt 1813 och 181^ varit vid Armeen tjenstgörande, genom sitt synnerliga nit i utöfningen af detta embete, skall tillskyndat Svenska Kronan betydlig vinst, såsom exempel hvarpå uppgifvits, dels Öfverste Klingstcdts lyckade bemödande att år 1809, vid Ryska Arméens inryckande i Westerbotten, undan fienden rädda det i Skellefteå förvarade betydliga vapen- och ainmunitions-förråd, till ett värde af 3oo,ooo R:dr Banco, dels att Öfversten sedermera, under Tyska fälttåget, vid Svenska Arméens intågande i Holstein, uti Kiel upptäckte och till Arméens Öfver-Befälhafvare öfverlemn-äde den undangömda uppbörden af contributionerne i Holstein, dels ock Öfverste Elingstcdts åtgärd att från Neustadt till Lubeck transportera det i förstnämnde stad befunna betydliga prisgods, till ett värde af 200,000 R:dr Holstein Courant; ulan att Öfverste Klingstedt för detta sitt ådagalagde nit hitintills erhållit annan ersättning, än den lön, han, såsom TullDistricts-Chef, på expectance-Stat åtnjuter.
Då Utskottet emedlertid ej kunnat ingå i undersökning om de förtjenster, Öfverste Klingstedt må hafva ådagalagt under 1808 och 1809 samt 1813 och 1814 årens fälttåg, men föreställer sig, att Kongl. Maj:t ej lärer underlåtit att i Nåder derå fästa det afseende, som Öfversten kunnat haft att förvänta/har
Utskottet, sotn deremot varit i tillfälle inhemta, att Öfverste Klingstedt, dels uti Kongl. Stats-Contoret på Staten för lönlöse Officerare uppbär 5oo R:dr, och dels på Kongl. Tullverkets Indragnings-Stat innehar 1,000 R:dr, eller tillsammans r,5oo R:dr årligen, icke funnit skäl tillstyrka det af motionären, såsom national belöning för Öfverste Klingstedt, ifrågasatte anslag.
Ståts-Utskottets Utlåtande, N:0 142. 13 N:o 142.
Ånk. tili Exp. Utsk. den 21 Maj, kl. 9 f- m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å förre IIdradsskrifvarén S. F.
Hagelins underdåniga ansökan om förhöjd pension.
Uti den 24 sistlidne Mars aflåten Nådig Remiss, har Kongl. Maj:t till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnat en af förre Häradsskrifvaren i Vikbolands Fögderi af Linköpings Län S. F.
Hagelin gjord underdånig anhållan, att, sedan han, som år i836" erhållit afsked från sin förenämnde Häradsskrifvare-befattning, i sammanhang dermed, jemväl framställt begäran att, efter då uppnådde 66 lefnadsår, derunder 4^ år * Statens tjenst, med den i Kongl.
Brefvet den 12 November 1823 civile embets- och tjenstemän i allmänhet tillagde rättighet, komma i åtnjutande af pension till fulla beloppet äf förut innehafde lönen, men, i följd af Kongl. Brefvet den a5 Juni 1818 och Kongl. Kammar-Collegii Circulaire-Bref den 11 October 1819, ansetts ej kunna komma i åtnjutande af högre pension, än den, hvilken motsvarade Kammarskrifvarelön, eller 264 R:dr 8 sk., med deri inbegripne 25 tunnor spanmål, Kongl.
Maj:t likväl måtte täckas till Rikets nu församlade Ständer framställa Nådig Proposition derom, att, i likhet med hvad Rikets Ständer vid senaste Riksdag under enahanda förhållanden beviljat Kronofogden Hollsten, sökanden kunde anses berättigad till åtnjutande af pension, svarande mot sin förut innehafde Häradsskrifvare-lön, hvilken i medeltal för åren 1827 —1836 uppgått till 3^8 R:dr 26 sk. 9 rst. årligen, utom boslällsafkastning och resepenningar.
Men som det icke kunnat visas, att Häradsskrifvaren Hagelin, hvilken, enligt 1770 och 1778 årens Pensions-Författningar, om desamma vid hans afskedstagande funnits gällande, icke egt att pension åtnjuta, erhållit ringare pension, än hvartill han, enligt sedermera utfärdade Författningar, var berättigad, samt den Kronofogden Hollsten af Rikets Ständer medgifne förmon att få, såsom pension, behålla hela sin innehafde 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o lfa' indeldta lön, icke varit grundad på någon laglig rättighet, utan blifvit honom tillerkänd, med afseende på serskildt förekomne ömande omständigheter, finner Utskottet icke skäl tillstyrka den af Häradsskrifvaren Hagelin sökte högre pension.
Reservation af Herr Prosten Östberg : ”Med tillfredsställelse har jag denna Riksdag funnit, att inom Högloft.
Stats-Utskottets pluralitet uppenbarat sig principer i hushållningen med Statens medel, som för längre tid tillbaka och allt sedan varit öfverensstämmande med min öfvertygelse, men som.i flesta fallen hittills ej förmått göra sig gällande.
Hvad tillämpningen af den sparsamhetsanda, som yttrat sig, angår, har jag ock sällan inom mig haft något att anmärka.
Jag har tyckt mig finna, att den, enligt sträng rättvisa, någorlunda hållit stånd, men att billighetens fordringar någon gång blifvit förbisedda, der de likväl med allt skäl kunnat tillfredsställas.
Så förekommer mig förhållandet vara vid det betänkande, som Stats-Utskottet nu framlagt till Rikets Högloft.
Ständers bedömande, hvilket rör Häradsskrifvaren och Landskammereraren S.
F■ Hagelins af Kongl. Majit i Nåder förordade anhållan om en liten, i hans och äfven min tanka, hillig tillökning i sin vid afskedstagandet erhållna pension.