Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att, såsom Motionairen hemställt, föreslå såsom en skyldighet för församlingarne, att innan förslagets uppgörande ingå conventioner, rörande blifvande Pastors rättigheter, synes Utskottet helt och hållet strida emot den syftning, som ofvan åberopade författningar ådagalägga, och tillika upphäfva begreppet om convention, som förutsätter icke ett åläggande eller tvång, utan en frivillig handling å båda sidor.
Utskottet fean således icke frångå sin mening, det rättigheten, att föra förslagets upprättande afslnta conventioner, endast bör såsom en tillåtelse tillstyrkas; men, på det församlingarne icke må sakna anmaning härtill, bör det åligga vederbörande Consistorium, att ofördröjligen, efter inträffad Pastors ledighet, i ett consistorielt Pastorat, der inga conventioner redan blifvit afsluta» de, låta höra församlingens innevånare, huru vida de, på sätt föreslaget blifvit, villja uppgöra öfverensfeommelser, rörande den Best', och Ekon.
Utsk> Betänkanden. blifvande Pastors Presträttigheter, hvarvid det likväl synes Utskottet tillräckligt, att endast en fullmägtig af Consistorium utses, till bevakande af Pastors rätt, enär, med i* akttagande i öfrigt af de föreskrifter, sorn i Utskottets först afgifne Betänkande blifvit tillstyrkta, och hvilka, med undantag af församlingarnas ovillkorliga åläggande, helt och hållet äro öfverensstämmande med den väckta motionen, det åsyftade ändamålet skall vinnas; hvilket dock allt, jemte flere Ledamöters reservationer, täll Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas, med tilikännagifvande, att Utskottets första Utlåtande i ämnet blifvit af Högv.
PresteStåndet afslaget, men af Hederv.
Stockholm den 8 Nov. 1823, Eesv• och Ekon, Utsk, Betänkan den - [Jkdrci^ af Protocolleb, hullet uti Riksens Hö glo/l.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskott den 8 November »82 3. 8. D.
Emot Utskottets fattade Beslut, uti grundernas bestämmande för besvarandet af dess återremitterade Betänkande.
N:o 173, om föreslagne medel till förekommande af åtskillige förmente missbruk vid Prestval, reserverade sig Herrar Biskopen Doctor af Wingård samt Prosten Grevillius och Professor Bexell, åberopande sitt tillförene vid dett?
Betänkande afgifne skriftliga anförande.
Fryxell - Bcsv, och Ekon.
Utsk, Betänkandcn. 1495 N:o 215.
Ankom den 17 Nov. 1523.
"Yttrande, i anledning af gjord anmärkning vid Utskottets afgijne Utlåtande N:o 146, rörande vackt fråga, att Rotehållare icke måtte åläggas transportera compagnierms tross- och munderingspersedlar till mötesplatserne.
Detta Utlåtande har blifvit återremitteradt ifrån Vällofl.
BorgareStåndet, hvarest, vid föredragningen af målet, en Ledamot, Herr Ekstrand, ansett sig böra betvifla rigtigheten af Utskottets förmenande, att det nu mer icke skulle finnas någon författning, som ålägger Rctehållarne skyldigheten att transportera compagniernes tross- och munderingspersedlar, enär han nyligen i Södermanland sett en ordre utfärdad för Rotehållarne, att verkställa en sådan transport, i stöd af någon författning, som dervid blifvit åberopad, hvadan Herr Ekstrand erb;udit sig, att af samma ordre meddela Ekonomiutskottet till upplysning en afskrift.
Vid besvarandet häraf, får Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet visserligen 1496 Best), och Ekon.
Bctänkanden. låtit sig företes afskrift af en så kallad budkafle, daterad Härad den 13 Juli 1814 undertecknad af J. E. Söderlund, i hvilken budkafle Rotehållarne vid Öfverste Lieutenantens compagnie under Södermanlands regemente, enligt ankomne ordres, och i grund af Kongl. Brefvet den 23 Mars 1786, anbefallas, att å uppgifna tider och ställen inställa visst antal hästar, för att från mönstringsplatsen Malmköping skjutsa compagmets fordon och trosspersedlar; men utom det, att detta document linnes vara alldeles obestyrkt, skulle, i händelse ett sådant verkligen blifvit utfärdadt, detsamma icke föranleda Utskottet till någon annan mening» än den Utlåtandet innehåller, att nämligen sådant är att tillskrifva missbruk och en felaktig tillämpning af forfattningarne, hvilket icke kan upptagas af Riksens Högloft.
Lika säkert som Utskottet känner, att Rotehållarne varit ålaggde en sådan skyldighet, enligt äldre stadganden, hvaribland äfven hörer det åberopade Kongl.
Brefvet den 25 Mars 1786, lika gifvet synes det i Utskottets tanka böra följa, att denna skyldighet upphört, sedan Kongl.
Maj:t i Nåder antagit Riksens Högloft.
Ständers vid 1812 års
Riksdag gjorde underd. anbud, att erlägga passevolanceafgift emot befrielse ifrån skjuts och underhåll till soldaten, både vid möten och commenderingar.
Åtminstone har Kongl. Maj:t uti en likartad fia - Besv. och Ekon.
1497 pa, i anledning af ett anstäldt åtal emot dess Befallningshafvande i Nyköpings län, för det han i utfärdad Kungörelse förständigat Rotehållarne, hvilkas karlar blifvit cornmenderade till Södertelje canalbyggnad, att enligt författningarne utreda och till den för compagniet utsatte samlingsplats fortskaffa deras soldater, behagat förklara under den 50 April 1816, att Kronan eller det Verk, för hvars räkning uppbåd till arbete skett, bör äfven mellan hemvistet och corn* pagniernas samlingsplatser bestrida kostnaden för skjutsningen af manskapets arbets" kläder; och, som denna fråga eger ett nära sammanhang med hvad Herr Ekstrand anfört, om skyldigheten att transportera trossoch munderingspersedlar från mönstringsplatserne, har Utskottet velat upplysningsvis för honom tillägga, att en närmare underrättelse om förhållandet med det omförmäl* ta åtalet kan inhemtas af Riksens Höglofl.
Ständers Justitice Ombudsmans berättelse för år 1816- Detta har Utskottet velat vördsamt meddela BorgareStåndet, till svar å anmärkningen vid det återremitterade Utlåtandet, hvil r • ket redan blifvit af de öfrige trenne Stånden bifallet.
Stockholm den 13 Nov. 1823. ■»—© qoo© eoccoo—«s - j49ö Besv, och Rhon, Vtsk.
Antom den 17 Nov. 1823.
Yttrande, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 51, om närmare bestämmande af; Fjerdingsmans skyldigheter.
Via föredragningen af detta Betänkande i Hederv.
BondeStåndet, har dels den anmärk-- ning dervid blifvit gjord, att Utskottet bor* de hafva uppgjort något visst förslag till bestämmande af Fjerdingsmans skyldigheter, heldre än att detta, såsom Utskottet föreslagit, skulle öfverlämnäs åt Konungens Befallningshafvande, dels har det blifvit yrkadt, att Utskottet tillika ville afse ett närmare bestämmande af gränserna mellan Kronofogdes och Kronolänsmans skyldigheter, hvarjemte den anhållan blifvit framställd, att Utskottet skulle anmodas låta slutliga föredragningen af detta ärende hvila, intilldess StatsUtskottet afgifvit Betänkande öfver den i detta Ständ väckta motion, om lön och ersättning för Fjerdingsman, Till följe af dessa omständigheter, hade Betänkandet blifvit återremitteiadt till Ekonomiutskottet, som, sedan StatsUtskot - Besv, och Ekon, Utsk, Eetånkanden.
J499 tets gemensamt med Ekonomiutskottet?, a£- gifne Betänkande örn Fjerdingsmans aflöning nu mera af alla fyra RiksStånden blifvit bifallet, till pröfning företagit denna fräga och derefter får vördsamt anföra: att Utskottet desto mindre kan vara i tillfälle, att afgifva ordentliga Instructioner till bestämmande af Fjerdingsmans göromål och skyldigheter, som desse skyldigheter i vissa fall böra bestämmas olika och bero af locala förhållanden, dem Konungens Befallningshafvande i länen bäst äro i tillfälle att känna, hvadan det synes i Utskottets tanka vara nödvändigt, att deras förslag till sådana Instructioner, upprättade efter de skiljaktiga förhållanden, som i hvarje län sig förete, inhemtas.
Hvad dernäst angar det yrkade bestämmandet af gränsorna mellan Kronofogdes och Kronolänsmans skyldigheter, så, och då någon motion derom icke blifvit remitterad, har Utskottet saknat anledning att frågan derom till pröfning företaga.
Hvilket allt Hederv.
BondeStåndet till svar meddelas, jemte anmälan, att Betänkandet blifvit af de öfriga 5:ne Stånden biFallet.
Stockholm d. 15 Nov. 1823, j5co Besv. och Ekon.
Vali, Betankanäen.
Ankom den 19 Nov. 1Q23.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärk~ ningar vid Betänkandet, om allmänna Författningars ut gifvande från trycket ■på ett för allmänheten mera tillgängligt sätt, D å Ekonomiutskottets Betänkande N:o 195 hos Höglofl.
BorgareStåndet föredrogs, hafva åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda, i afseende på Utskottets framställde förslag, om ingifvande af en Tidning, hvarigenom utfärdade Påbud och författningar skulle på ett lättare sätt blifva tillgängliga; i följd hvaraf Betänkandet är vordet till Utskottets förnyade åtgärd återremitteradt.
Vid pröfningen af dessa anmärkningar, har Utskottet erfarit, huru ofullkomligt det lyckats Utskottet, att göra sin i Betänkandet framställda mening allmänt och rigtigt begriplig; och, som de flesta af amnärkningarne i Utskottets tanka grunda sig dels på något slags missförstånd, dels på tilläfventyrs mindre kännedom af hvad Betänkandet innehåller, tror Utskottet sig, genom ett Besv, och Ekon. ytterligare utredande af de åsigter, som föranledt det gjorda förslaget, bäst kunna besvara och må hända häfva de inkast och betänkligheter, sorn deremot blifvit anförde.
Först må dock gerna erkännas, att Utskottet sjelft, genom benämning af StatsTidning, möjligen föranledt en annan föreställning, om egentliga föremålet för den föreslagna tidningen, än den Utskottet verkligen åsyftat.
Utskottets mening är nämligen, att den i fråga varande tidningen skall innefatta en samling af alla sådane beslut och regeringsåtgärder, sorn icke innefatta en rak tillämpning af redan gällande föreskrifter, utan deremot framställa nya eller förändrade bestämmelser, i hvilken gren af lagskipningen som beläst, och att densamma bör utgifvas mellan korta mellantider, och i oafbruten nummerföljd.
Då den således icke, såsom en vanlig tidning, kan villkorligt upptaga vissa författningar, med uteslutande af andra, eller deraf endast framställa resultaterne, utan måste meddela alla ofvan bestämde regeringsåtgärder, och det utan förändring af uttrycken, med författningarnes egna ord och lydelse, så är det visserligen mera lämpligt, att förbyta dess benämning till den af för ordnings-samling eller Samlingar af Författningar för N. N. år.
Utskottet skulle visserligen föreslagit benämningen af Lag-Samling, i likhei 1502 Besv. och Ekon.
Betänkandeht med hvad anmärkarne yrka, och med be* nämning af den tidning* som i Preussen fot* ett sådant ändamål utgitves, hvilken äfven i Betänkandet åberopas, om icke Utskottet be* faral, att derigenom skulle uppstå en sam* manblandning i föreställning af denna an* stålts syftning, med det arbete af samma namn, som redan inom fäderneslandet är utgifvel, och med hvilket Utskottets förslag till sitt föremål har mycken olikhet, Den i Sverige utgifne, så kallade Lag^Samling eger sina verkliga förtjenster; men den har en olägenhet, som ligger grundad i sjelfva principen för dess redaction, nämligen, att den icke är allmän, d. v. s. innefattar ej allt, som blifvit beslutadt och vidtaget.
Der saknas många och vigtiga beslut, i synnerhet i ekonomiska lagskipningen, hvilka, med fästadt afseende på omfånget för detta ar* bete, derstädes icke ens kunnat erhålla rum; och en dylik ofullständighet torde vara fallet med de flesta samlingar af stadganden i afskilda delar af administrationen; åtminstone har detta varit en gammal anmärkning, i afseende på de samlingar, som inom fäderneslandet utkommit, och torde låta förklara sig på det sätt, att lagskipningens grenar äro så ingripande i hvarandra, att det är omöjligt göra en samling i någon del fullständig, utan förutsättning, att tillika samla i andra, eller känna hvad deri är sam* ladt.
Utskottet kan derföre icke frångå sia Besv, och Ekon.
1503 öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten deraf, att en anstalt vidtages, hvarigenom alla beslut och regeringsåtgärder, af den egenskap, som förut är uppgifven, oafbrutet meddelas allmänheten, icke endast för att tillfredsställa nyfikenheten, medelst korta articlar och sammandrag, som i C'' en vanlig Statstidning kan ske, utan med bibehållande af författningens ordagranna lydelse, som gör, att denna samling, olik de blad, hvilka, med den dag de utkommit, förlora sitt värde, alltid skulle bibehålla sitt varaktigt och bereda en verklig nytta äfven för framtiden, Och huru enkelt är ej Utskottets förslag att vinna detta ändamål?
Och hvilka fördelar kunna ej derigenom erhållas?
Först och främst, då, genom nu varande årstrycket, endast de allmännaste författningar utkomma, och mänga beslut och regeringsåtgärder af stor vigt, i synnerhet, rörande den ekonomiska förvaltningen, aldrig blifva allmänheten bekanta, skola härigenom alla den offentliga magtens lagskipningsåtgärder af allmänt interesse genom trycket meddelas.
Sedermera komma genom författningarnas utgifvande i form af tidning, och i oafbruten nummerföljd, desse att blifva för allmänheten tillgängliga på ett ganska beqvämt sätt, emot nu, då de endast med svårighet kunna meddelas andra, utom hufvudstaden boende personer, än Ämbetsmän.
Derefter bör i betraktande tagas, att 1504 Besv. och Ekon.
Betänkanäcn. genom (lenna anstalt en säker grund Iäggea till fäderneslandets statistiska kännnedom, äfvensom till öfversigten och en lättad anordning af rikets författnings-väsende, hvar» igenom da brydsamma arbeten, mödor och kostnader, sorn behofvet nu påkallar för samlingar af äldre stadganden, skola för framtiden förekommas.
När härtill kommer, att detta kan verkställas, på ett ganska enkelt sätt, och utan någon ny kostnad för Statsverket, så kan Utskottet icke annat än finna detta förslag förtjent af Riksens Hög» loll.
Ständers synnerliga uppmärksamhet, heldst det äfven har det företräde framför de förslag, som i anmärkningarna innefattas, att nya utgifter för Statsverket icke korn» ma i fråga.
Efter denna allmänna framställning, går Utskottet att yttra sig öfver de särskilda anmärkningar, som mot Betänkandet blifvit gjorde.
Det har blifvit erinradt, att, enligt Utskottets plan, denna tidning icke skulle blifva annat än en ny upplaga af det så kallade årstrycket.
Till besvarande häraf, får Utskottet vördsamt erinra, att den visserligen skulle upptaga de författningar, som finnas i årstrycket, men derjemte mängfalldiga flere, och framför allt sådan», som röra ekonomiska lagskipningen, hvilka i statistiskt hänseende medföra största interesset.
Då upplagan af årstrycket derigenom s Besv. och Ekon, Utsk.
BetSnkanrlen.
1505 gamma man minskas, utan att Statsverkets kostnad ökes, så torde ingen olägenhet vara att befara deraf, att författningarne pä ett fullständigare och beqvämare sätt utgifvas.
Härvid kan väl invändas, att vid sådant förhållande årstrycket helt och hållet borde Indragasj men dels torde detta för det närvarande icke låta sig göra, dels torde säkerheten fordra, att på saft, sorn Utskottet Föreslagit, göra försök med en förordningstidning, jemte årstrycket, med den af Utskottet föreslagne inskränkning, och, efter vunnen erfarenhet om dess mer eller mindre tillämplighet, sedermera besluta om detta sednares upphörande eller förändring, hvilket dessutom torde böra få bero på Kongl. Majus
1 afseende på den gjorda anmärkningen, att det skulla vara mera ändamålsenligt, om, i stället, att i den föreslagne Statstidningen införa både allmänt gällande förordningar och äfven underrättelser om resolutioner, domar och utslag i enskilda mai, ©lier andra regeringsåtgärder och beslut, en särskild lagsamling under Kongl. Majus
Nådiga authorisation utgåfves i nummerföljd, i hvilken lagsamling borde upptagas alla till efterlefnad utfärdade författningar* men deremot Statstidningen komme att inneha!» Bihang till RiksSt.
Fröt. 1823, 8ide Sami.
\§o6 Besv. och Ekon.
Betclnkanclen» la, hvad Utskottet i öfrigt såsom föremål för densamma anvist, vill Utskottet vördsamt erinra, att, som flere anmärkningsförfattare yrkat behofvet af en särskild Statstidning, oberoende af den anstalt för författningars ingifvande, som Utskottet föreslagit, torde dessa dubbla ändamål lättast kunna vinnas, genom en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att uti Post- och Inrikes tidningen, enligt Kongl. Majrts Nådiga Beslut d. i Dec. 1816, måtte hädanefter intagas articlar af statistiskt innehåll, på sätt som Kongl.
Maj:t i Nådigt bref till HofCancelleren, af den 1 förutgående
Maj, föreskrifvit och i det återremitterade Betänkandet finnes upptaget; men deremot bör lagsamlingen, eller, som Utskottet heldre tror den böra heta, Författnings-samlingen, oförryckt utgifvas på det sätt Utskottet föreslagit, äfvensom Utskottet icke kan frångå sin öfvertygelse, om nyttan deraf, att underrättelser om mindre vigtiga regeringsåtgärder, samt om utfärdade domar, resolutioner m. m. desto heldre borde, antingen inflyta med smärre stilar på sista sidan af författningsbladet, eller ock på ett särskildt medföljande, som, utom det, att samlingens afsättlighet derigenom befordras, det är nödvändigt^för denna samlings och dertill hörande registers fullständighet och enhet, att hafva allt, hvad som rörer gällande före - Ben) och FAon.
Betclnhnncten.
1507 skrifter, samladt och tillgängligt på ett stalie.
Att hvarje Ämbetsverk icke skulle fritt få del af andra författningar, än dem, som specielt röra de ärender, hvilka tillhöra dess befattning, har Utskottat aldrig föreslagit, emedan det är alldeles stridande emot det ändamål.
Utskottet åsyftar, nämligen tillgänglighet åf utkommande Författningar.
Utskottet har endast anfört, att, då t. ex. ett Collegium erhåller exemplar af Författa nings-tidningen, som innehåller alla Förordningar fullständigt, är det af ingen nytta, att hvarje derunder lydande tjensteman erhåller ett exemplar af alla Författningar, som emanera från årstrycket, alldenstund, desse ändock icke äro fullständige.
Det är af denna orsak, Utskottet ansett utdelningen af dem böra inskränkas till endast da behöflige, hvarigenom en stor besparing vinnes, och hvaraf ingen större förändring eller olägenhet synes uppkomma, än att en Tjensteman endast behöfver förfoga sig till Collegii sessionsbord, för att få tillträde till Författningstidningen, i de fall han önskar rådfråga en förordning, rörande ett ärende, som icke tillhörer hans befattning.
Det faller af sig sjelft, att, med antagande af en sådan förändring, utdelningen derföre icke linge, lika litet sorn nu, bero af godtycko.
Utskottets mening är endast, att en annan plan för författningars utdelande skulle af i5®0 Besv. och Ekon.
Rctankanden.
Maj:t, genom vederbörande ämbetsverk, företagas och normen derefter för utdelningen deraf stadgas och bestämmas, hvartill Utskottet uppgifvit en grund, som i Utskottets tanka skall befordra både mera gagn och beqvämlighet än den nu varande, som ofta föranleder nya requisitioner af författningar eller besvär öfver saknad utdelning af dem.
Det lärer i alla fall blifva nödigt, att Riksens Höglofl.
Ständer öfverlemna till Kongl. Maj:ts pröfning och godtfinnande så väj frågan, om möjliga besparingar vid årstrycket, som den om förändring i utdelningssättet deraf, enär bäggedera förutsätta en pröfning af en mängd, omständigheter, hvilka Rikets Höglofl.
Ständers tid icke medgifver att öfverväga.
I sammanhang härmed får Utskottet, med afseende på en framställd anmärkning, tillägga, att ehvad förändring, som företages med författningarnes utdelning, och ehvad antalet af de exemplar, som utdelas, hommer att ökas eller minskas, lärer föreskriften om den hvarje tjensteman åliggande skyldighet, i afseende på vården af undfångne författningar, icke behöfva undergå någon förändring, utan kommer den att, oberoende af en sådan förändring, blifva till sin kraft och verkan gällande.
Det har blifvit yrkadt, att exemplar a£ författningssamlingen i orterna böra hållas köpare tillhanda, men, då den atgifves i form Eesv. och Ekon.
1509 af tidning, hvarå prenumeration fean ske, synes detta, i Utskottets tanka, öfverflödigt.
Riddarskapet och Adeln har hemställt, att författningssamlingen skulla utgifvas i särskilda delar för hvarje förvaltningsgren, och i bokformat, emedan annars författningarne lätt kunde förskingras; men Utskottet kan icke annat än på de skäl, hvilka så väl redan förut, som i det återremitterade Betänkandet blifvit utvecklade, afstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att lenina bifall tili denna åtgärd, hvarigenom företaget skulle förlora sin enhet och den mellan flera delade tillsynen öfver verkställigheten försvåras, hvartill kommer, att det icke skulle låta sig göra, utan nya betydliga anslag af statsverket, hvilket Utskottet genom dess föreslagna utväg haft för hufvudsakligt ögonmärke att förekomma.
Att Utskottet, jemte HofCancellerens generella tillsyn, tillstyrkt, det StatsSecreaeraren för ecclesiastiqve ärenderne måtte åläggas en speciellare omsorg dervid, grundar sig på den förmodan hos Utskottet, att en af förvaltningscheferne skulle bäst vara i tillfälle, att vaka, så väl öfver verkställigheten som fortgången af detta företag; hvilket Utskottet velat till svar anföra ä hvad i detta afseende blifvit anmärkt.
Hvad en Ledamot af Ilögv.
FresteStån* del anfört, att nemi. en sådan författnings - 1510 Besv. och Ekon, Utsk.
Betänkanäen, tidning skulle vara öfverflödig, enär alla Konungens och Ämbetsverkens bud och fö* reskrifter från predikstolarne uppläsas och kungöras, torde icke behöfva vederläggas, då det återremitterade Betänkandet tydligen upplyser, att författningssamlingen skulle innefatta mångfalldigt flere regeringsåtgärder, Kongl. Bref m. m., än årstrycket; hvartill kommer, att den blefve lättare tillgäng, lig, genom dess utgifningssätt i form af tidning och lättheten af dess transport pä posten.
En annan Ledamot af samma stånd har yrkat, att Betänkandet borde afslås, emedan en sadan plan för utgifvandet af en allmän tidning redan förra Riksdagen skall förevarit och strax derefter blifvit verkställd, utan särdeles fördel eller nytta för allmänheten; men, som denna uppgift icke är enlig med förhållandet, enär en sådan anstalt hvarken blifvit af Riksens Höglofl.
Ständer begärd eller derefter bragt till verkställighet, torde detta skäl böra förfalla.
I afseende på hvad anmärkt blifvit, alt Klockare borde åläggas hålla noga vård om sådane författningar, som till kyrkorna utdelas, får Utskottet slutligen erinra, att denna hemställan är besvarad så fullständigt i samma Stånd, der den blifvit väckt, att Utskottet dervid ej har något att tillägga.
Sedan Utskottet sålunda besvarat de egentliga anmärkningar, som vid Utskottets Besv. och Ekon. XJtik.
Betanhanden. 1511 Betänkande blifvit gjorda, får Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning och afgörande öfverlemna denna fråga, med vördsam tillförsigt, det Riksens Höglofl.
Ständer icke lära underlåta, att i afseende på förslaget, hvilket, om det utan modificationer bifalles, ej förutsätter några nya anslag a£ Statsverket (icke en gång till arfvode åt Redacteuren, som af de inflytande prenumerationsmedlen bör kunna hålla sig skadeslös för sin möda), måtte fatta ett sådant beslut, som ämnets vigt torde förtjena.
Jemte det Utskottet vördsamt anmäler, att dess Betänkande blifvit godkändt af Hederv.
Bondeståndet, får Utskottet härhos bifoga en Ledamots särskilda mening i ämnet.
Stockholm den 13 Nov. 1823. 1512 Bcsv. och Ekon.
XJtclrag af Protokollet, hållet uti R.
Högh Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomijjtskott den 15 Noo. 1823.
S. D. Vid pröfningeu aE anmärkningarne mot Utskottets Betänkande, oin utgifvande af en förordningstidning, anFörde Herr Professor Agardh: ”Mig synes det oneklig!* att den minst lämpliga formen, för ntgifvandet af en samling af lagar, är tidningsformen.
Dagens interesse bestämmer tidningars värde.
Besväret, att förvara dam under ett helt år, uthärdas ej af mänga; och vid årets slut skola få samlingar deraf linnas fullständiga och utan luckor.
Andamålet, att på detta sätt samla våra utkommande författningar, synes derföre vara alldeles förfeladt.
Dertill kommer, att en sådan tidning, som Utskottet, föreslagit, hufvudsakligen är en annan upplaga af årstrycket, som jag ej finner någon anledning att å nyo utgifva, blott med andra stilar, men i samma form af ströpapper.
För publicitetens skull fordras ej denna tidning, ty sådane författningar uppläsas på hvarje predikstol, ankomma till hvarje ämbetsverk och hållas dessutom till salu.
De promulgeras likaså hastigt, som i tidningen, och de gälla ej, förrän de blifvit promulgerade.
Hvad således denna del af ämnet för Utskottets Betänkande angar, synes mig den Besv. och Ekon, Utsk.