Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Memorialet N:o 2 8 <2, i frågan om slutligt bestämmande af af aningen till Riksståndens och Utskottens Cancellier. (U. A.) Detta Memorial, deruti Utskottet, på tippgifne grunder, tillstyrkt bibehållandet, i allmänhet, af den vid sisla Riksdag beviljade aflöning, endast med undantag för Ståndens Secreterare, i hvilkas arfvoden Utskottet föreslagit nedsättning med i-6:tedel, samt för Bonde-Ståndets Notarier, hvilkas aflöning Ulskollet trott kunna bestämmas i likhet med Notariernes vid de öfriga Stånden, och alltså böra nedsättas med 24 Per t*;ig> bär från samtelige S anden blifvit återrcmilieradt, j)å grund af följande dervid gjorda anmärkningar, nemligen: hos Ridderskapet och Adeln, af Herr Hjärne, Harald, som ansett någon nedsättning i RiddarhusSecrelerareils arfvode icke böra ifrågakomma, äfven om sådan för de öfrige Ståndens Secreterare egde rum, enär Riddarhus-Secreteraren säkerligen har dubbelt så mycket att göra, som Secreterarne i Preste- och BorgareStånden; hos Preste-Ståndet, af Domprosten Doctor Holmström, alt Stats-Utskottet bort, i stället fiir förslaget med månadtliga arfvoden och traclamenten , tillstyrka ersättnings meddelande i rund summa för hvar och en, då hvars och ens flit och skicklighet kunnat tagas till grund för beloppets bestämmande; och har Domprosten trott, att man, på denna väg, skulle kunna komma till en icke obetydlig besparing, samt exempelvis uppgifvit, att en Notarie i Utskott, som, efter Slats-Utskollets förslag, skulle för året åtnjuta 1,277 R:dr 24 sk, gerna kunde, med beräkning af Riksdagens fortfarande till årets slut, åtnöjas med 1,000 a i,ioo R:dr, och en Cancellist med 6 å 700 R:dr i stället Bi/ung till R.
St Biot. 18 >4 4 Simi. \
Afil. 3 Binde t, 1 fale Häftet.
Stnts-XJlskoit.ts \J(Utande IM:o 3oo. för något öfver <500 R:dr, eller, om månadtliga arfvoden stola meddelas , Notarie-arfvodet bestämmas lill 100 Rrdr, och det för Cancelllster till 66 Rrdr 3a sk. 1 månaden , med Utskotts-Ordföranderne förbehållen rättighet, att, på grund af ådagalagd större skicklighet, eller in träffad t trägnare arbete, göra framställning om förhöjning i arfvodet; Uti detta förslag hafva åtskilliga Ledamöter instämt, helst derigenom kunde förebyggas det missbruk, att, ehuru göromulen i åtskilliga Utskott redan i det mesta upphört, samma talrika Caucellie-personal ännu bibehålies; hos Borgare-Ståndet att Utskottets jemförelse emellan Ståndens och Utskottens Secreterare Tore mindre vigtig, och i allt fall icke borde föranleda tili någon minskning för de förstnämnde, att Utskottet således borde frångå sitt förut i detta ämne afgifna förslag, med undantag måhända af det tillstyrkta aflöniegsbeloppet för Bonde-Ståndets Secreterare, enär han, utom ett högre månad tligt arfvode, äfven uppbär serskild hyres-ersättning, samt att Utskottet, vid återremissens besvarande,' måtte föreslå någon föreskrift i afseende på tiden, till hvilken arfvoden och tractamenten skola beräknas.
Här för utan hafva inom Borgare-Ståndet anmärkningar blifvit gjorda vid åtskilige i Betänkandet upptagne detalj-förhållanden, såsom att det för den Stafs-Utskottet biträdande Kamererare föreslagne arfvode, i ett "för allt, af 1,200 Rrdr, vöre allt för högt, och kunde gerna nedsättas till r,000 eller 800 B:dr; att arfvo det för den vid granskningen af Kongl. Commeree-Collegii Cassör serskildt antagne Notarie borde, från förselagne 200 R:dr, förminskas till 100 Rrdr; att, för Caiicellie-personalen vid Hemliga Utskottet blifvit föreslagenen så rundlig aflöning, alt den skäligen kunde tili hälften nedsättas; att Utskottet, vid aflönings-förslaget för Lag-Utskottets Cancellie, begått det misstag, att utesluta ett beviljadt Caneellisl-arfvode; att, då icke mindre än 7 Notarie-arfvoden äro rekvirerade för Ridderskapets och Adelns Cancellie, billigheten äfven fordrade, att arne Notarie-arfvoden anslogos åt Borgare-Ståndets Cancellie, då kändt vore, att arne Notarier varit belröflige och äfven tjenstgjort; samt att Borgare-Ståndets
Vaktmästare-personal borde erhålla lika många arfvoden, som bestås Preste-Ståndets Vaktbetjening, äfvensom rättighet att beräkna dem till godo från samma tid sistnämnde Stunds —> eller från och med den l5 Januarii delta år; Stats- U slottets Utlåt ands N‘.o 3oo, 3 samt inom Bonde-Ståndet, af Ola Jeppsson_, från Blekinge, sorn på anförde skäl yrkat, att alia arfvoden vid Riks-Ståndens och Utskottens Cancellier må fastställas till enahanda belopp, sorn vid sisla Riksdagen; och har Ståndet häruti allmänneligen instämt.
Beträffande nu först det inom Preste-Ståndet väckta förslag, om antagandet af en förändrad grund för a flön ingens beräknande, eller att, i stället för arfvoden och träclu meri ten, tillägga de tjenstgörande, i förhållande till hvars och ens skicklighet och nit, en rund summa; så hysér Utskottet den öfvertygelse, att, på sätt äfven inom Preste-Ståndet blifvit yttrad t, tvifvelaktigt vöre, om någon besparing derigenom bereddes, men att bestämmandet af dessa honorarier eller gratificationer deremot skulle blifva förknippadt med flerfaldig» olägenheter, och deribland äfven den, att hvarken Stats-Utskoltet eiler Rikets Ständer kunde bedöma lämpligheten af hvad som af Utskotten för hvar oell en af deras Cancellie-betjening föresloges, och hvarom dock ofta stridiga meningar och missnöje tvifvelsutan skulle uppkomma och anföras.
Domprosten Doctor Holmström, som med berörde förslag haft för afsigt att bereda någon minskning i de dryga aflönings-utgifterna , har äfven alternativt hemställt, ali, om arfvoden per månad skola gifvas, någon nedsättning i dem dock måtte ega rum, t. ex., för Notarier i Utskott, till 100 R:dr, samt för Cancellister till 66 R:dr 32 sk. i månaden o. s. v., dock med Utskotls-Ordföranderne förbehållen rättighet att, då sådant kunde finnas skäligt, i dessa arfvoden föreslå någon tillökning.
Utskottet kan likväl, för sin del, icke heller instämma uti detta förslag, enär den åsyftade besparingen skulle blifva ingen eller ganska ringa , hvarpå såsom exempel må anföras, att en Notarie i Utskott, som nu upp-, bär, ä 3 R:dr 2/j sk. per dag, för år räknadt .
. . )[’277: 2 t- — efter Doctor Holmströms förslag, skulle tillgodonjuta, å 100 R:dr i månaden ......
1,200: — — och skillnaden alltså utgöra endast pj'.
2/p — under loppet af ett helt år.
Deremot finnes, efter hvad Utskottet vid föregående tillfällen yttrat, en annan väg, hvarpå besparing i någon väsendtlig moa skulle kunna be - 4 Stats-l^tskottets TJ tilt ande N'.a 3oe. redas, nemligen, genom inskränkning i personalen; och Slats-Utskotlet nödgas yttra, det Utskottet förmodat, att, sedan all renskrifning af Expeditioner och bestyret med tryckningen blifvit öfverlemna dt till ExpeditionsUtskottet, samtlige Utskottens Cancellist-personal bort, vid denna Riksdag vara förminskad, emot hvad den var vid förra Riksdagen.
Det tillkommer likväl icke Slals-Utskoltet, att bedöma organisationen af öfrige Utskottens Cancelliet-, ulan hvilar det hos Utskottens I ferrat- Ordförande, alt med personalen vidtaga de förändringar, hvartill, under Riksdagens, lopp, anhdnin»- kan forell nitas, och hvilka förändringar med lätthet kunni verkställas, då, såsom nu är fallet, aflöningen utgår under form af månadlliga arfvoden eller daglraclamenten.
Utskottet vidblifver således sitt förut afgifne förslag om bestämmandet af sådane arfvoden samt tractamenten; och enär, beträffande desses belopp, några anmärkningar i allmänhet icke blifvit gjorda vid Utskottets förra tillstyrkande, utom i hvad detsamma upptager för Stånds-Secreterarne samt Bonde-Ståndets Notarier, för hvilka någon'minskning ansetts icke, undantagsvis, böra ega rum, får Utskottet, med lemnadt afseende å hvad härom blifvit yttradt, nu hemställa, att den för månad eller efter dag utgående aflöningen, till Riks-Ständens och Utskottens 'Cancelliet-, må vid denna Riksdag bestämmas i likhet med hvad vid sisla Riksdagen beviljades.
Genom bifall till Siats-Utskottets Memorial N.‘s 2 och 16, är redan afgjorflt, alt aflöningen skall beräknas från och med antagnings-dagen , till och med den dag, då tjenstgöi ingen upphör; och erfordras således icke, på sätt i Borgare-Ståndet blifvit ifrågaställdt, någon ytterligare föreskrift i detta hänseende; och förfaller på grund häraf jemväl den i Preste-Ståndet yttiade farhåga, att, genom bifall till Utskottets förra förslag, Rikets Ständer förbundit sig att intill Riksdagens slut ovilkorligen bibehålla och aflöna hela den i nämnde förslag uppräknade personal.
Då Stals-Ulskottet grundat dess förslag till arfvoden, i ett för allt, åt den vid Stats-Utskottet biträdande Kamereraren samt åt en Notarie vid Revisionen af Kongl Commerce-Collegii Cassör, på kännedomen af de göromål som desse Tjenstemän haft sig ålagde, och, hvad den förre angår, honom ännu åligga, samt på jemförelse af hvad vid föregående Riksdagar blifvit be viljad t, kan Utskottet icke,, till följd af det i Borgare-Ståndet gjorda yrkande om dessa arfvodens nedsättning, frångå sitt förra förslag, utan hemställer ånyo, att Ka mer erarens; arfvode må i ett för allt, under hela Stati-Utskottets U;hhande A';o 3oi. 5 Riksdagen, bestämmas till 1,200 R:dr , samt omnämnde Notaries — lill 200 R:dr.
Utskottet vidblifver äfven sitt förslag om aflöning till Hemliga Utskottets Caneellie, och får, såsom ytterligare skäl dertill, uppgifva, alt detta Utskottets Secreterare, äfven före Utskottets första sammanträde, lärer derför varit sysselsatt, och att, vid föregående Riksdagar, t vänne Carmel lister varit anställde med 180 R:drs aflöning hvardera, då nu åter blott en Canuollist finnes, för hvilken Stuls-Utskottet tillstyrkt endast 15o R:dr.
Beträffande öfrige, i Borgare-Ståndet framställda anmärkningar, rörande ailöningen tili Lag-Utskottets Caneellie, det stora antalet Notarier hos Ridderskapet och Adeln, tillökning af ett Notarie-arfvode för Borgareståndet, af ett Vaklmästare-tr actamenle m. m., så får Utskottet upplysningsvis meddela: att Utskottet ansett sig pligtig t följa de reqvisilioner, som af Ståndens Herrar Talmän eller Utskottens Herrar Ordförande blifvit afgifne; att hvarje Riks-Stånd lärer ega 1 ät Lig het att organisera dess Caneellie, på det för görmnålens jemna gång mest ändamålsenliga sätt, och att, hvad Lag-Utskottet serskildt angår, Personalen derstädes icke utgöres af mera än en Secreterare, tvänne Notarier och en Cancellist, för hvilka arfvoden 1 Stals-Ulskottets förra Memorial äfven blifvit uppförda. 1 händelse Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet härutinnan föreslagit, torde den, TjenStemännen vid Ståndens pcb Utskottens Cancellier tillkommande aflönings-förhöjning få, i den ordning Ståts-Utskottets af Rikets Ständer gillade Memorial N:o 3 föreskr ifver, från Riksgäids-Contoret till vederbörande uLbetalas.
Stockholm den 4 November 1834- N:o 3o r.
Ankom till Exp.-Utsk. den 4 Kor.
Memorial, i anledning af erhållen åt er remiss ä Stats-Utskotteis Utlåtande N:o s5t.
(U- A) Ifrån Ridderskapet och Adeln liar Utskottet erhållit återrernrss å dess Utlåtande N:o a5ir i anledning af verkställd revision af de vid sisla € Stats-Vitskottcts Utlåtande N\o 30a.
Riksdagen Beviljade Extra Sta ts-Reglerings-Anslag till Försvars-verkets islåndsätlande, till fullföljande af Garnizons-Sjukhus- och Andra Lif-Gardets Gassern-Byggnader; men sorn, enligt från Riks-Stånden ankomne ProtocollsUtdrag, berörde -Utlåtande blifvit bifallet af Preste-Ståndet den 2o:de, och af Borgare-Ståndet den aSile nästlidne September, hvarjemte Bonde-Ståndet, under sistnämnde dag, vid berörde Utlåtande låtit bero; så anser Utskottet, till följd af 75 §•
Riksdags-Ordningeu, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare befattning.
Stockholm den 4 Nov. iS3/j - No 3o2.
Ankom tiil Exp.-Utsk, den 4 Nov, Utlåtande, angående Herr Dalmans motion, att, af det vid sista Riksdag tyzviljade Extra anslag, bereda- tillgång för Beväringens beklädnad. (U. A.) Hos Ridderskapet och Adeln har Herr Dalman, JU. F., afgifvit ett så lydande anförande: ”Då trenne Riks-Slånd medgifvit ett serskildt anslag för Beväringens beklädnad, hvilket Ridderskapet och Adelil samt Preste-Slåndet lill och med bestämt till 54>ooo R:dr årligen, utöfver den tiil Armeens Materiel beviljade tillökning af 70,000 R:dr, anser jag mig böra vricka den motion, att Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla , att, till undvikande af ökad beskattning, den Kongl. Majit i Nåder förklarat
Sig icke vilja genom Sina Anslagsrpropositio.rier åstadkomma , den lill Beväringens beklädnad erforderliga nyssnämnda summa måtte utgå frände uti Riksgälds-Contoret för Utrcdnings-Departementels behof innesiående medel af det vid sista Riksdag lill Försvars-verkets iståndsältande beviljade Extra anslag.”
Enär denna motion grundar sig på ett misstag om det omnämnda serskilda anslaget för Beväringens beklädnad, hvilket icke blifvit al trenne Riks-Stånd beviljadt, utan deremot föraniedt omröstning i förstärkta Stats - Stats-VStskottets
Utlåtande Nto 3o3» 7 Utskottet, hvarvid detsamma blifvit afslaget; så och enär i öfrigt af StatsUlskoltets Betänkande N:o a5i, röraivde verkställd granskning af de vid sista Riksdag beviljade extra anslag, inhemtas, att de, för Utrednings-Departementets behof, af samma anslag ännu innestående medel äro påräknade,, dels för afslutade, men hittills ej fullgjorda leverancer, och defe för completlering i några smärre detaljer af redan anskaffade Utrednings-persedlar, anser Utskott,et sig, ritan att ingå i bedömande af de utaf Herr Dalman, till stöd för sin motion, yttrade allmänna åsigter, rörande Krigs-administrationen i Sverige, och hvilka i öfrigt blifvit till besvarande upptagne af Hans Excellence Hr Grefve Brahe samt Herr Friherre Franc Sparre böra hemställa: det nämnde motion må förfalla.
Stockholm den 4 November i834« N:o 3o3.
Ankom till Exped.-UtsL den 4 No v.
Utlåtandey i anledning af erhållen åderremiss åt Betänkandet N:ö 200, rörande Grefve vojt Fersens motion om de förändringar, sorn insmugit sig uti de af Konung Carl XI confirmerade, med Allmogen upprättade Knekte-Contracten. (U. A.)
I afseende på hufvud föremålet för berörde motion, nemligen beklädnads- och mötes-passevolanee-afgifternes förvandlande från ett Rotehållare ensamt drabbande, lill ect för alia Samhällets medlemmar gemensamt bidrag,, hade Utskottet, under medgifvande, att de med Roterings-besväret förenade kostnader äro ganska dryga, och att önskligt vore, det lindring deri kunde beredas, ulan att andra Samhälls-classer derigenom blefve öfver Rofvan betungade, tillika yttrat, att då Utskottet, såsom ersättning för den lindring, som kunde Rotehållare tillerkännas, icke kunde uppgifva annan tillgång, än att ingående Revillningen i motsvarande mon skulle ökas, men 8 Stucs-TJrs^cttrs {j, Inta Me ArM 30 J. hvilken utväg åter ULskottet, i närvarande tidpunkt, ansåg vara mindre lämplig för ett ändamål, som ej är oundgängligt, Utskottet icke heller fann sig kunna tillstyrka bifall å Grefve von Fersens ofvanherörde motion.
Emot detta yttrande hafva anmärkningar blifvit gjorda hos Ridderskapet och Adeln af Grefve von Fersenj Grefve Honij Grefve Björnstjerna, Herr Dahlian, m. flere, hufvudsakligen innehållande: att om det kunde visas, att Rotehållare nu draga större börda , än som de vid Knekte - Contractens upprättande sig åtagit, borde sådant äfven aflaje!pas ; att tillgångar då äfven nog kunde utfinnas; att tid vore, alt älven i Sverige öfvergå lill ett ändamålsenligare Besk a tili i ngs-sy s te m, och att, om Tull-bevillningen med klokhet uppgjordes, och rationela Lagar stadgades för Brån vins-tillverkningen, full tillgång skulle beredas för afhjelpandet af ofvannämnde ojemnbeter, 111. m.
Och har Bonde-Ståndet återremitterat Betänkandet N:o 200, egentligen på den grund, att Ståndet icke, genom bifall lill detsamma, ville lägga något hinder i vägen för en fri pröfning af de till Slats- och Oeconomie-Utskoltens gemensamma handläggning remitterade frågor rörande Möles-Pässe* volance-afgiftens utgörande, dess användande, m. 111.
Utskottet har uppfattat Grefve von Fersens motion ur den synpunkt, alt fråga vore, mindre att utreda de ojemnbeter, som nu mera, eller nära halftannat sekels tillämpning, i Knekle-Contracten kunna förefinnas, och som till en del under liden tillkommit, än fastmer att bereda Rotehållare, ju förr dess hellre, någon lindring i deras i allmänhet nog dryga skatlebördor, och i hvilket hänseende den utväg af Molionairen ansetts lämpligast och mest rättsenlig, att från ett Rotehållarne ensamt åliggande, till ett för Statens alla medlemmar gemensamt bidrag, förvandla Beklädnads- och Mötes-Passevolance-afgifterne vid indelta Armeen.
Utskottet har äfven medgifvil, att Rolerings-besväret är ganska (ryckande, och att liu liing deri, på lämplig väg beredd,- vore önsklig; men Utskottet har tillika måst betrakta möjligheten att bereda tillgångar för öfverllvttningen af ifrågavarande onus.
Och då Utskottet härvid erinrat sig Statsverkets många behof, så i ordinarie- som extra-ordinarie-auslagsväg, samt nödvändigheten att anvisa nödiga medel, hvarmed Riksgälds-Conlm et må kunna uppfylla de detsamma åliggande förbindelser, har Utskottet ansett sig ega gällande anledning att icke i närvarande :i Ipunkt motionen understödja, och fortfar alt hysa denna åsigt, helst anmärkningarne icke innefatta andra skäl, än som vid frågans behandling förra gången redan af Utskottet tagits i öfvervägande.
Något Stat s-Ut skot tets Utlåtande N:o 3o3.
9 Något hinder för frågans definitiva pröfning i Bonde-Ståndet lärer nu mera icke möta, sedan Stats- samt Oeconomie-Utskotten afgifyit
Utlåtande öfver de rörande Mötes-passevolancen väckta motioner.
Stockholm den 4 Nov. 1834- N:o 3o4- Ankom till Exped.-Utsk. den 4 Nov.
Utlåtandej i anledning af väckt fråga om rättighet för Kongl. Maj:t att j i saknad af tillräckligt årligt anslag för beväring ens beklädnady för detta ändamål använda Reserv-förråden. (U. A.) Till Stals-Utskottets handläggning hafva i detta ämne blifvit remitterade följande uti Riks-Slånden väckte motioner, nemligen: i :o. Inom Ridderskapet och Adeln, af Herr Lefrén} J. P., sorn anfört: att sedan under loppet af denna Riksdag fråga blifvit i laga ordning väckt om anslag till Beväringsmanskapets beklädnad, och härutinnan 2 Stånd stannat emot 2, samt förstärkta Stats-Utskottet med 1 rösts pluralitet, sedan likväl 2 bifallande voteringssedlar, såsom dubbla, måst casseras, afslagit allt contant anslag för detta ändamål; så har det förhållande inträffat, alt landets till vapenöfningar pligtige unge män komma att sakna nödig beklädnad, ehuru 1812 års Författning om Bevärings-skyldigheteus utgörande bestämdt stadgar, alt nämnde manskap skall i likhet med indelta Armeen beklädas, Med anledning af denna nu omförmälde händelse öch med stöd af 56 §.
Riksdags-Ordningen, har Herr Lefrén hemställt: ”att Rikets Ständer måtte genom underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, utur Armccns för krigsbehof upprättade reserv-förråd, låta anordna nödige beklädnads-persedlar för Beväringsmanskapet, samt att låta beloppet af de sålunda anordnade persedlar komma till nästa Ständers kännedom, hvilka då kunna bereda reserv-förrådet nödig ersättning;” samt Bihang till R.
Fröt. i8?4. 4 Smil. 1 A få. 3 Bandet, f:de Häftet. 2 IQ Stats-Utkottets XJl namie N:o 3o4. 2:0.
Inom Preste-Stån del, af Doctor Heurlin, sorn, på hufvudsakligen enahanda grunder med de ofvan anförde, föreslagit, att, i händelse årliga anslaget för Beväringens beklädnad skulle befinnas otillräckligt, Kongl. Maj:t måtte vara oförhindrad att, för berörde ändamål, använda af reservförrådens beklädnads-materialier ett belopp, högst motsvararande de, enligt hvad ofvan är an tyd t, af förstärkta Stats-Utskottet afslague 54,000 R:dr;ocfi har Doctor Heurlinsåsom skäl för denna hemställan, andragit: att den hittills varande brist på munderingar orsakat, d t Beväringens våpenöfningar de senare åren blifvit till större elter mindre del inställde, så alt en lief class Beväring icke kunnat på en gång öfvas; att denna brist på munderingar måste, i saknad af disponible medel, årligen tilltaga, hvaraf följde ännu större inskränkningar uti Beväringens vapenöfningar; att, då det ofta blifvit sagdt, att Nationalförsvaret förnämligast grundur sig på Beväringen, dess öfningar snarare borde utvidgas än inskränkas; samt att fäderneslandets söner, som nu villigt samlas till dessa öfningsmöten, skulle, i händelse de blifva sällsyntare, för deni förlora håg och lust.
I öfrigt har Doctor Heurlin, anfört, att Stats-Utskottets af Rikets Ständer bifallna förslag, att åt de
Beväringsskyldige må öfvei lemnäs valet att sjelfva, mot ersättning och på en slags passevolance, anskaffa sina beklädnadspersedlar, skulle, i fall Rikets
Ständer icke för detsammas verkställande anvisa medel eller andra utvägar, ej blifva ""realisabelt,” samt den underdåniga skrifvelsen derom komma att innefatta en uppenbar motsägelse.
De genom afslaget i de äskade 54,000 R:dr till Beväringens beklädnad för nämnde förslags verkställighet uppkommande svårigheter kunde likväl, enligt Herr Doctorns förmenande , till en del undan röjas med antagandet af dess nu framställda motion, helst, enär deli genom förslaget åsyftade förändring endast småningom och successive kan införas, det nu disponibla penninge-anslaget, ehuru ringa, troligen blifver tillräckligt.
Uti delte
Doctoi Heurling anförande hafva flere af Preste-Slåndets Ledamöter sig förenat, Prosten Stenhammar med det tillägg, att Herr Prosten, sorn beklagade omröstningens utslag i förstärkta Stats-Utskottet, bland tvärs sannolika resultat den omening, hvartill nu omnämnde af Ständerna redan fattade beslut rörande Beväringens beklädnad reduceras, visserligen ändock vore det minst beklagansvärda, funnit den af Doctor Heurlin nu föreslagna utväg vara den enda återstående, för att temporairt afhjelpa behofven.
I enlighet med hvad Motionairerne yttrat, anser Utskottet det vara af högsta vigt, att de hinder* som hittills, mött för de Beväringsskyldige St:i s-XJ skottets Utlåtande N:o 3o5. it classernas ordentliga vapenöfvande, undanröjas; och Rikets Ständer hafva äfven vid denna Riksdag i sådant hänseende beviljat tillökning i anslaget för dessa öfningar.
Då likväl, utom underhållet, härtill äfven hör bekostandet af de Beväringsskyldiges beklädnad, men Rikets Ständer afslagit de för detta ändamål af Kongl. Maj:t äskade summor, finner
Utskottet den enda utväg så väl för anskaffning af erforderlig beklädnad åt de Beväringsskyldige, som äfven för verkställigheten af det utaf Rikets Ständer gillade förslaget om beklädnadsskyldighetens öfvertagande elter liand, mot ersättning af de Be väringsskyldige sjelfve, vara den atl tillita det Reserv-förråd, som. med de vid senaste Riksdagen anvisade medel blifvit anskafiadt.
Enär likväl detta Reserv-förråd bildades uteslutande för krigsbehof, och således icke ulan Rikets Ständers begifvande kan till det nu ifrågavarande föremålet disponeras, tillstyrker Utskottet: det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att, i händelse det årliga anslaget för Beväringens beklädnad skulle befinnas otillräckligt, Kongl.
Majtt är oförhindrad att för berörde ändamål, i nion af behof, använda de i Reserv-förråden befintlige be klädnads-materia lier: med anhållan derjemte: att Kongl Maj:t må låta beloppet af de sålunda anordnade persedlarne komma till nästsammanträdande Revisorers och Ständers kännedom.
Stockholm den 4 Nov. r 834- N:o 3o5.
Ankom till Exp.-Ulsl. den 4 Nov.
Utlåtande, i anledning af erhållen återrémisss å Stats-Utskottets Betänkande JY:o 238, rörande den utaf Riksdags-Fullmägtigen Juders Danielsson från Elfsborgs
Län väckta motion, om rättighet för indelta Arméens Civil-Stat att, lika med den Militaira, njuta ersättning för utgifne accord. (U. A.)