Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Endast 5o,ooo R:dr åligen till vattencommunicationer anser jag mig våga tillstyrka på grund deraf, att Rikets Ständer alltifrån i8l5 års Riksdag med Bankens och Statens medel underslödt dylika företag, och flera nu befinnas lill deras fulländning beroende af fortsatte biträden; samt anser jag alldeles stridande mot den princip, som för Statens medverkan till enskilde Canalförelag bör följas, att för Strömsholms-Canalen uppoffra allmänna medel.
Då Utskottet föreslagit, att tillgångarne för extra anslagen böra anskaffas, medelst bevillning, föreslår jag alltså Rikets Ständer, sedan de låtit såsom tillfälliga anslag under behöriga titlar upptaga 5o,ooo
R:dr årligen för val* tencommunicationerna, att de i öfrigt hos Kongl. Majrt anmäla, ”att i anseende till den betänkliga oeconomiska belägenhet, hvari största delen af de skattdragande folkclasserna sig befinna, och dä Rikets Ständer anse sig skyld i ge nationen, att förnya deras år 1823 hos Kongl. Maj.t framställda begäran, att, för hvad i en eller annan del af deri militaira omfattningen utöfver de då beviljade anslag kan finnas nödigt vid utförandet af Försvarsverket till lands och sjös, tillgängen mätte sökas inom dessa samma anslag; Rikets Ständer finna sig under närvarande förhållanden icke kunna bevilja några extra anslag för Försvarsverket.
Rikets Ständer skulle handla emot försigtig hetens blid och nationens allmänna tänkesätt, om under fredens lugn och under förhållanden, då så mycket tyckes vittna, att en förenkling i allmänna anstalter samt synnerligen i Försvarsverket äfvensom en förminskning i administrationskostnaderne borde kunna ega rum; Rikets Ständer skulle åsamka Riket en gäld, hvilken isynnerhet, då densamma icke under den nu vidtagne realisationens första tider, skulle kunna grundas på inhemska Capital, utan att på det skadligaste sätt störa enskilda crediten eller beröfva industrien sina, i alla fall, knappa förlagstillgångar, måste, om den skulle göras utrikes, ådraga nationen en betydlig utgående ränteförlust, som måste blifva i samma nion tryckande, som de upplåtne capitalen icke användas i produetiva ändamål.”
Hr IVmm J. och Riksdagsfullmägtigen Anders Larsson från Upsala Län hafva förklarat sig instämma uti Anders Anderssons Reservation.
Emot ser skilde punkter:
"Vid försvaret lill lands, 2ulra punkten, angående anslag för 24 Kust piecer.
Bi/i, till R.
P/or, i834. 4 Sami. 1 Afd. 3 Bandet, 4 i:sla Häftet, >6 Stats-Utskottets Utlåtande No 291.
Af Hrr Oxehufvud G. A:, Leijonflycht, afl Ström J., Biskop Thyselius samt Prosten Astrand, hvilken sistnämnde anfört: ”Jag yrkar, att medel till 6 Kustpiecer eller Bombkanoner måtte be-viljas, till ett bevis, att Rikets
Ständer väl skulle önska bevilja hela summan men ej för närvarande dertill kunna utfinna tillgångar.”
Yid gede punkten, i fråga ora äskadt anslag för Carlstens iståndsättande.
Af Herr Oxehufvud, G.
A ”Efter de fullständiga upplysningar, som dels med återremissen från Stånden, dels af enskilde Ledamöter, blifvit Ilöglofl.
Stats-Utskottet meddelade, hade jag icke förmodat, att Stats-Utskottet, med (01 -blifvande vid sitt förra beslut, skulle tillstyrka Rikets Ständer, att afslå den ringa summa Kongl. Majrt begärt till Carlstens Fästnings istånd sättande, aldraminst di inom det Höglofl.
Stats-Utskottet icke en enda Ledamot under öfverläggningen uppstått att vederlägga rigtiglieten af mina gjorda framställningar i detta ämne.
Det fordras sannerligen blott att kasta en flyktig blick på Ghartan, för att lätt falla och bedöma vigten af en hamn, den enda i Sverige, som alla årstider är tillgänglig för större och mindre fartyg.
Att denna hamn bör ändamålsenligtbefästas lör att under ett krig kunna uppfylla det stora ändamålet, hvartill naturen liksom synes hafva danat den vid foten af en klippa, omgifven af skär, å Skandinaviens vestra kust, kan icke bestridas, liksom att de ordinarie anslagen dertill äro otillräckliga.
Stora militairiska insigter erfordras icke, för att inse, det Carlstens fästning och Marstrands hamn, försatte i det försvarstillstånd, som, enligt af Kongl.
Majrt gillad ritning, är projecteradt. alltid skall utgöra nyckeln lill Kattegatt; om Svenska folkets Representanter skulle, för att bespara några 1000 Rrclr, försumma att tillvarataga denna nyckel, torde andra med glädje uppsöka densamma.
Och förgäfves skall Svenska Nationen af sina Represententer sedermera återfordra den och sitt oberoende så i militairiskt hänseende som i rådslag viel frågor om alliancer.
Såsom Representant tror jag .mig hafva uppfyllt min pligt, då jag ifrat emot Stats-Utskottets beslut i denna punkt, och uppfyller nu en pligt emot mig sjelf, då jag reserverar 111ig.”
Häruti hafva instämt: Grefve Gyldenstolpe, A., Herrar Leijonflycht, af Billbergh, J. P., Biskop Thyselius, Prosten Stenhammar, Professor Hasselroth, Doctor Heurlin samt Prosten Nordin.
Yid i5:de punkten, rörande anslag för Tyghusbyggnaden i Christianstads - Stats-lJrskotttts Utritande N:o a9i* i) Af Herr Oxehufvudj G. A.
Då det är ådagalagdt, att en ny Högvakt ovilkorligen för Artilleriet mäste uppföras, synes det mig som en betydlig besparing för Staten skulle i längden uppkomma, om denna byggnad utsträckes så, att Rustkammare, Undervisuingssalar och Boställen, för hvilket allt nu dryga hyror erläggas, kunna uti densamma inrymmas.
På denna grund nödgas jag reservera mig emot Stals-Utskottels beslut i denna del.”
I frågan om anslag för försvaret lill sjös: Af Herr Petre > Th.: -”Sedan Rikets Ständer, jemlikt Siats-Utskottets Förslag, såsom sin gemensamma tanka antagit, att Rikets Sjöförsvar hufvudsakligen hvilar på Skärgårdsflottan, har Stats-Utskottet, i full cönstquenee dermed, genom sitt föregående Betänkande N:o ao3, afstyrkt beviljande af större eiler mindre extra Slats-anslag för Sjöförsvaret.
Gerna medgifves, att Skärgårds-flottans completlerande bör, i fråga om Rikets försvar, ställas i främsta rummet, men full tillgång i detta hänseende vinnes genom ordinarie Statsanslaget på 4;de Hufvud-Titeln, i händelse de gamla, måhända föga användbara Linieskeppen få realiseras och inga nya Linieskepp vidare komma att byggas; hvaremot nyssnämnde anslag, äfven med tillägg af ett anslag på extra Stat, sannolikt blifver otillräckligt, så framt dermed skall underhållas både stor och liten flotta.
Att i sådane omständigheter, utan kännedom af Regeringens nu egande åsigter i detta ämne, frånträda hvad Stats-Utskottet i denna del af den Kongl.
Propositionen om extra Stats-reglcringen förut beslutat, anser jag vara en återgång från Stacs-Utskottets förra bemödande, att få Rikets Sjö-försvar organiseradt efter en viss, på tillgångarne beräknad plan, fullt oberoende af alla stridiga interessen.
Bet är i anledning häraf, som jag äfven emot Stats-Utskottets nu tillstyrkta extra anslag för Sjö-försvaret nedlägger min vördsamma reservation;” samt af Prosten Astrand: som ansett anslaget för kanoner, kulor och kanonlås dels möjligen kunna uppskjutas, dels böra tillhöra Flottans ordinarie byggnads-anslag; och Vid frågan om anslag för lättade vatten-communicationer och andre allmänna arbeten'.
Af Prosten Astrand: "alt lill lättade vatten-communicationer bevilja mer, än hvad vid nästlidne Riksdag dertill anslogs, eller 5o,ooo R:dr årligen, anser jag för närvarande omöjligt.
De dertill lagde 20,000 R:clr äro ögonskenligen tillkomne för Strömsholms Canal, hvars nybyggnad, enligt uppgjordt kostnadsförslag, uppgår till mer än i,3oo,ooo R:dr.
Jag förmodar, Stnts-Utskottets Utlåtande A’:o 291. att Rikets Höglo fl. Stander icke genom beviljande af dessa 20,000 R:dr årligen, eller summa 100,000 R:dr på 5 är, vilja lala inleda sig i en ny kostsam Canal byggnad .” Af Herr Santesson_, B. H.: ”Jag kan ej undgå att beklaga, det Utskottet, för denna så vigtiga del af extra anslagsfrågor, sett sig ej kunna anslå en större summa än R:dr 70.000 årligen.
Af alla de anslag och bidrag från det allmänna, sorn varit och kunna komma i fråga, är dock intet af den inverkan till näringarnes framgående och stigande, sorn lättade communicalioner.
Uti alla Stater, snart sagdt utan undantag, har man derföre i denna del ansett sig ej böra spara att anslå allt hvad möjligt dertill kunnat afses; och i de Stater, der man rundeligast påkostat förbättringar af vägar, canaler och strömmar, har ock åkerbruk, näringar och handel gjort de högsta och ofta alldeles oförväntade framsteg.
Eland dessa vili jag blott nämna Förenta Staterne i Norra Amerika; anslaget år 1833 lill vägar, ström rensningar, hamnbyggnader och andra förbättringar å communicationer der var Dollars 888,84g, som, å 128 sk., gör B:co R:dr 2,368,978.
Efter folkmängdens förhållande i nämnde land och i Sverige skulle, om allmänna arbeten i Sverige utfördes på samma scala som i Förenta Staterne, det årliga anslaget till vägar, strömrensningar och hamnbyggnader i vårt fädernesland vara 670,000 R:dr.
Men då man anser våra finaneiela förhållanden ej nu kunna tåla något sådant på långt när, och man ej vili följa andra länders exempel att för sina productiva företag upptaga lån, som godtgoras i den mon desse arbeten sprida fördelar åt Samhället och öka Statens intrader, har jag dock ej kunnat för min del ingå på nedsättning af den summa Kongl. Maj:t proponera!, eller 100.000
R:dr årligt anslag; hvilken summa Rikets Ständer allt ifrån och med 1819 till och med 1829 lemnat till desse ändamål.
Först vid senast löiflutne
Riksdag nedsattes denna summa till 5o,ooo R:dr, men deraf komma ock de många klagomål, som från så många orter erfarits, och äfven vid denna Riksdag hörts, om utebtifnn anslag och bidrag från denna fond till redan inledda och såsom nödvändige erkände arbeten, och oaktadt Kongl. Maj:t äfven hade ansett sig på förhand kunna gifva åtskiliige conmuiner och enskilda hopp om allmänt biträde derför.
Jag reserverar mig alltså emot den nedsättning af 3o,ooo Rall1 emot Konungens Proposition, sorn Stats-Utskottet föreslagit, osli anser 100,000 R:dr väl vara det allraminsta, som bort anslås, helst då derigenom minst en lika summa från enskilda framkallats tili detta allmänt vigtiga ändamåls befrämjande; samt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 291. samt af Riksdags-Fullmägtigen Erik Nilsson från Jemil and: ”‘Emot Högloft.
Utskoltets tillstyrkande af 70,000 R:dr årligen såsom strömrensningsmedel, nödgas jag reservera mig.
Jag erkänner visserligen nyttan af lättade corn mun icationer, men jag liar trott mig finna, alt en del af de förut till detta ändamål anslagne me- * del blifvit ganska ändamålslöst använda, och får såsom exempel derpå nämna den så kallade Djurgårds-canalen, som kostat
Staten circa 36,5oo R;dr B:co efter livad jag funnit af Revisions-berätlelserna; det sä ges väl att Lidingöboerna hafva en förmon af denna Canal, men jag tror, att desse öboer äro ibland de lyckligaste i anseende till communicationen med Rikets hufvudstad, utom denna genväg, som de sällan lära begagna.
Eåtom oss kasta en blick på Norrlänninga ine i detta afseende, och vi skole finna, att de få transportera sina produeter — 5o, 60 å 70 mil landväg på ömsom släda och hjuldon: hvad bar blifvit ålgjordt lili förkortande af denna väg?
Norrlands skogar få förmultna på roten, i brist af understöd till floltning deraf efter de större elfvarne, under det alt Sverige köper ved ifrån utrikes ort.
Jag tror mig med mycken säkerhet kunna påstå, att om blott räntan å 5 procent årligen af ofvanstående 3?
,5oo R:d bade blifvit användt till understöd eller pr amber för timmerflottning utför den så kallade Indabls-elfven, som rinner ifrån Jemtland genom Medelpad, skulle årligen kunna påräknas emellan 20 ä 3o,ooo st. timmer och bjelkar mera än hvad som nu exporteras, och jag tior, att en sådan ökad export vore mera riksgagnelig än en liten promenad-canaf.
Jag kan således icke bevilja några medel till detta ändamål, förr än jag vet, att de i första rummet blifva ined klokhet och sparsamhet använda lör de mest lönande företag, oell deribland räknar jag hvad som befordrar skogseifecters flottning efter våra större elfvar, så vida desse effecter utgöra en ibland hufvudlillarne af våra exportvaror. ” Emot Utskottets beslut, hvarigenom den af Herr Santesson B.
H. inom Utskottet väckta fråga, att anslag för fästningsb}rggnader och vallencommunicationer må anvisas äfven för det 6: te år, som möjligen kan förflyta innan en ny Stafs-reglering vidtager, ansetts böra förfalla, har Herr Santesson afgifvit en så lydande reservation: ”Utskottet bar äfven denna gången afstyrkt mitt yrkande, så väl inom Högloft.
Utskottet, då Konungens Proposition om extra anslagen första gången handlades, som uti Borgare-Ståndet, och nu ytterligare inom UtsiotBihntfg till R.
Fröt. 1834. 4 Sami. 1 Aftl. 3 Bundet,- å testa Häftet. 3e Smis-Utskottets Utlåtande N'J> 391* tet, att de anslag, sam Rikets Stäuder bevilja till byggnader oeh företaga livilka fortgå i flera år, såsom Carlsborgs fästning oell de större vatteneommunications-arbeten, ej inskränkas till 5 år, utan fortgå inLill oeh med det år, som den nu fastställande Stats-Reglering oell Bevillning fortfar att vara gällande.
Så stadgade senaste Rikets Ständer med anslagen för Carlsborg och Carlskrona samt Vatten-eommunicationer oell Strömrensning;!!’, hvadan beslutades att anslagen för dem skulle fortgå intill dess ny Stats-reglering vidtager; oeh utan ett lika beslut nu, skulle, om Urtima Riksdag ej meSfankommer, under det 6:te år efter detta, som under nästblifvande Lagtima Riksdags gång möjligtvis kan inlöpa, de då påstående arbeten vid nämnde fästningar oeh uti vatten-communications-väg komma att lida igenom afbrott oeh afstanna till en ej lätt beräknelig skada; hvadan jag ej kan undgå alt fortsätta min reservation i denna del tili Rikets Högloft- Ständers loggranna öfvervägande och Statens förlusts förekommande..”' STOCKHOLM, 1834;; hos J. A. "Walli,a*- Stats-TJtskottets Memorial N.-o 2Q\.
I ,N:o 292.
Ankom till Exp.-Utsk. den i5 October.
Memorial 3 angående verkställd omröstning till följd af RiksStåndens skiljaktiga beslut uti de frågor3 som omförmälas i Stats-Utskottets Memorial Ntris 256 3 2772.80 och 281.
Sedan, enligt från Riks-Stånden ankomne Protocolls-utdrag af den 2, 6 och 7 innevarande månad, de uti Stats-Utskottets Memorial N;o 256, i anledning af erhållen återremiss å i 5:de punk len i Memorialet N:o 25o, angående Riks-Ståndens olika beslut i fråga om anslaget lill Arméens materiel; N:o 277 i fråga, om räntas utgifvande å Upsala Acadedemies skuld till Riksgälds-Contoret under det beviljade anståndet med årliga Capital-afbelalningarne; N;o 280, i fråga om afskrifning af en uti Salpeter-fondens räkenskaper balancerad summa, utgifvén såsom lån till Carl Gustafs' Stads Gevärs-Factori, samt N;o 281, i fråga om
Djeknepenningarnes utgörande, föreslagne Voterings-Propositioner blifvit gillade, så har förstärkta Stats-Utskottet öfver dem denna dag i vederbörlig ordning anställt omröstning: 1:0
Den, som bifaller, att, utom anslaget för Arméens materiel, ett serskildt årligt anslag af 54.000
R:dr, att endast och allenast användas till Beväringsmanskapets beklädnad, må å Stat uppföras, voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej3 kemmer icke något serskildt anslag att för berörde ändamål anvisas.
Voteringen liar utfallit med 58 Ja och 59
Nej 3 hvarförutan 2:ne dubbla lappar måst casseras.
Och sam
Nej sålunda vunnit; alltså kommer icke något serskildt anslag för Beväringsmanskapets beklädnad att å Stat uppföras. 2:0 Den, som bifaller, att Upsala Academie befrias från räntas erlägganDih. till R.
Fröt. i8$4- 4 Sami. 1 Afd. 3 Rand. t z:dra Häftet. a Stals-Utskottets Memorial N.-o 292. de å dess skuld till Riksgälds-Contoret under det Academien beviljade fem års förlängda anstånd med de föreskrifna årliga capital-afbetalninningarne (eller ifrån den 1 Januarii i834 intill den 3i December i838) voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej> kommer all fråga om befrielse från räntas erläggande att förfalla.
Som voteringen utfallit med 35 Ja och 84 Nej * samt
Nej sålunda vunnit, alltså kommer all fråga om befrielse från räntas erläggande å Upsala Academies skuld till Riksgälds-Contoret att förfalla. 3:o Den, som bifaller, att en i Salpeter-fondens räkenskaper balancerad summa, 55,ooo R:dr, utgifven såsom lin till Carl Gustafs Stads GevärsFactori må afskrifvas, voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nejj kommer ifrågavarande summa att i räkenskaperne fortfarande balanceras.
Voteringen har utfallit med ^2 Ja och 77 Nej; och enär Nej sålunda vunnit, så kommer den, såsom lån, till Carl Gustafs Stads Gevärs Factori utgifne summa, 55,ooo R:dr, att i Salpeter-fonden* räkenskaper fortfarande balanleras. 4:o
Den, som bifaller fortfarandet af den under namn af Djeknepenningar utgående afgift, voterar Ja; Den det ej vill, Nej; . ..
Nej 3 kommer ifrågavarande afgift alt upphöra, samt deremot, med hänseende till
Djeknepenningarnes successiva, ehuru obetydliga, årliga tillväxt, en jemn summa af 5,800 R;dr att å Riks-Statens Tionde Hufvud-Titel uppföras och i behörig ordning utgå till de auto riteter, hvilka hittills disponerat, samma inkomst.
Voteringen har utfallit med 55 Ja och 64 Nej; och som Nej vunnit; Stals-TJtskoUcts Utlåtande N.o zg3. 3 så kommer den under namn af
Djeknepenningar utgående afgift att upphöra, samt deremot en jemn summa af 5,800 R:dr att å Riks-Stalens Tionde Hufvud-Titel uppföras och i behörig ordning utgå till de autoriteter, hvilka hittills disponerat samma inkomst.
Hvilket allt förstärkta Siats-Utskottet skolat Rikets Ständer tillkännagifva.
N:o 29 3.
Antom till Exp.-Utsk. den i5 October.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående tillökning i länebidraget till Manufartur-Dis cont-Fonden.
(R:gs A.) Denna Nådiga Skrifvelse (N:o 5o) har t|11 Stats-Utskottets handläggning blifvit remitterad från Ridderskapet och Adeln, Borgare- sami Bonde-Stånden, men från Preste-Ståndet till Banco-Utskottet, hvilket sistnämnde Utskott jemte till Stats-Utskottet aflåtet Protocolls-utdrag af den i4 sisth Tunn, till Utskottet öfverlemnat det från Preste-Ståndet erhållna Protocolls-utdraget, som innefattar remissen, enär Banco-Utskottet ansett sig ej kunna taga någon befattning med ett ärende, som från 3-neRikT Ständ till Stats-Utskottet är vordet remitterad!.
Jernv™ io de uti den Kongl. Propositionen omförmälde handlingar
Utskottet tillställde
För att återbringa Fabrikanters i allmänhet lånrättighet i Manufactur-Disconten till enahanda belopp af 3t procent af tillverkningsvärdet hvartill densamma år 1818 bestämdes, men hvarunder densamma ned' gått, föreslår Kongl. Maj:t Rikets Ständer att i sammanhang med regering af den laue-rorelse, som för allmän räkning kommer att bedrifva* taga 1 öfvervägande, att en så stor tillökt summa till fabrikernes under’ stöd må ytterligare kunna afsätta* och anslås, som erfordras för att inberäknadt det förut af Banken utgående Creditiv och Fondens ecne disponible medel, uppgående vid sistlidet års slut till omkring 640 000 4 Stats-VtsTioltets Utlåtande N.o ig3.
R:dr, motsvara och utgöra 3r procent af 1833 års lånberättigade fabrikstillverkningars värde.
Den efter sådan grund erforderliga ytterligare anslagssumman skulle, —- enär samma års tillverkningsvärde, med undantag af det, sorn blifvit uppgifvet från Eskilstuna Fristads Förläggare och Manufacturister samt Glasbruksegarne, hvilka för det närvarande redan ega en lånerätt öfverstigande 3i procent af tillverkningsvärdet, uppgått till 5,g88,3i2 R:dr, komma att utgöra ett belopp af, i det närmaste beräknadt, 63o,ooo R:dr.
I förening med detta Nådiga förslag har Kongl. Maj:t fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på följande dermed gemenskap egande förhållanden.
I fråga om hvilka flere än förut lånberättigade fabrikshandteringar förtjente att af lånrätt komma i åtnjutande, hafva Rikets Ständer, vid 1818 års Riksdag, med öfverlemnande tili Kongl. Majit', att i allmänhet bedöma, hvilka sådane handteringar för landet medförde den Största nytta och sålunda borde understödjas, endast företagit till granskning glasbrukshandleringen, såsom den enda, hvilken bestämdt blifvit af Kongl.
Maj:! till
Diseonträtts erhållande föreslagen.
Och då Rikets Ständer, i saknad af uppgift om beloppet af dess tillverkningar, icke kunnat bestämma den summa, som, i händelse glasbruksidkarne erhölle allmän disconträtt, skulle af fonden medtagas, hade Rikets Ständer afsatt en summa af 100,000 R dr, till fördelning emellan sistnämnde idkare, att utgå intill påföljande Riksdag, då .Rikets Ständer blefve i tillfälle pröfva, huruvida glashrukshandteringen borde i den allmänna fördelningen af Manufactur-Discontfonden ingå.
•— Efter 1818 års
Rikdag liar likväl någon förändring i det sålunda bestämda anslaget icke skett och följden deraf har varit, att glasbruksidkarnes lånerätt år 1819 utgjort 4o procent, derefter uppgått år 1822 till 45 procent, sedermera om vexla t emellan 31 och 4° procent och utgör för innevarande år 39I. procent, under det att de öfrige i allmänhet lånberättigade fabriksidkare» disconträtt på samma tid nedgått från 3i till 20^ procent af til! verkningsvärdet.
Att nu, sedan glasbruksegarne erhållit sådane vidsträckta lånförmoser, samt på de senare åren ådagalagt verksamt nit och användt betydliga kostnader för glastillverkningens fullkomnande/nedsätta deras lånprocent till likhet med de öfriges, hvarigenom de blefve nödsakade att återbetala nära hälften af det Lane-C»pital de undfått och i sin rörelse nedlagt, skulle, ehuru de öfrige fabrikanterne i deras nu varande ställning icke sakna skäl för ett slikt yrkande, dock svål ligan blifva verkställbar^ utan alt leda till en högst menlig inverkan på näringens forlgång; och Stats-Utskottcts Vllåtande IV.o 2Qh. 5 Kongl. Maj:t anser således för det närvarande någon annan åtgärd icke lämpligen kunna vidtagas, än att, i händelse det föreslagna ytterligare bidraget lill Manufactur-Discontfonden beviljas, och öfrige Iånberättigade fabrikanter derigenom nästinstundande år komma i åtnjutande af 3i procent af 1833 års tillverkningsvärde, det för glasbruksidkarne nu afsatte anslag förklaras höra till fondens allmänna fördelningssumma ingå och glashruksidkare ega att, lika med andra Iånberättigade fabrikanter, i förhållande till tillverkningens värde, ingå i den allmänna fördelningen afManufaclurPiscontens tillgångar.
Om det måste erkännas, såsom en allmän Statsoeoonomisk grundsats, att uppkomsten af nya, allmänt nyttiga näringar bör, genom understöd från Statens sida, framkallas och uppmuntras, så lärer det jemväl med samma grundsats vara öfverensstämmande, att, sedan näringen utvecklat sig till sådan sjelfständighet, att dess bestånd härigenom är betryggadt, Statens mellankomst kan vara mindre behöflig.
En sådan åsigt af nu förevarande Statsoeconomiska fråga synes äfven, efter hvad uti den Kongl. Propositionen omfö.rmäles, hafva gjort sig gällande bos 1818 års Ständer, hvilka, vid det tillfälle, då tillökningen i Munufactur-Discontens Creditiver Banken beviljades, yttrat, att låneunderstöd af Statsmedel icke borde såsom ständigt qvarstående betraktas, utan endast vara ett underlättande medel, hvarigenom Fabrikerne bereddes tillfälle att småningom och framdeles komma i oberoende ställning, utan behof af allmänt understöd., Fabriksidkare hafva alltså icke kunnat ega någon grundad anledning att ständigt påräkna en lika stor lånrätt, som, vid r8i8 års-Riksdag, med anledning af då varande förhållanden, bestämdes-; enär det låg i sakens natur, att denna lånerätt skulle nedgå och minskas, i samma nion tillverkningen utvidgades, och dess värde ökades.
De fabrikstillverkningar, till hvilkas förmon lånebidraget egentligen blifvit föreslaget, kunna icke sägas vara nya eller i senare tider uppkomne, enär, hvad beträffar ylletillverkningarne, desamma ifrån långliga tider tillbaka varit gynnade både med penningeunderstöd och andra förmoner.
Och, efter hvad Utskottet tror sig känna, har fabriksylieliUverkuingen, genom en rask afsättning, kommit i den fördelaktiga ställning-, att dess fortfarande bestånd och framskridande till ytterligare förkofran synes icke kunna äfventyras eller blifva beroende af 10 å 12 proc. nedsättning i den för 16 år sedan bestämda lånrätten. 6 Ståts-Utskottets Utlåtande iV.-O ig3.
I afseende åter på den financiela frågan, så lärer det vara nogsamt bekant, att, vid nu varande förhållanden, Statens alla disponibla tillgångar måste hållas tillhanda för Stats- och Riksgälds-Verkens utgifter; och Creditivfonden skulle således endast genom Riksgälds-Contorets upplåning komma att bildas och ti 11 vägabringas.