Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som bifaller Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkända förslag om införandet uti blifvande Banko-reglemente af följande stadgande: »Af Allmänna Diskont-fonden skola Fullmägtige under hvartdera året 1861, »1862 och 1863 innehålla 200,000 R:dr R:mt, hvilken innehållning verkställes på »sätt och i den ordning Fullmägtige lämpligast anse, dock under förbehåll att någon »minskning icke sker af den andel utaf fonden, som med 150,000 R:dr är för Wisby »Låne-kontor afsatt,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej; Vinner Nej, besluta Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Preste- och Bonde-Ståndens mening, att Allmänna
Diskont-fonden skall, utan någon vidare förminskning, bibehållas vid det belopp, hvartill densamma vid i 860 års slut uppgår, och att följaktligen ofvanupptagna stadgande icke kommer att uti blifvande Bankoreglemente införas.
Omröstningen har, sedan en sedel kasserats, utfallit med 61 Ja och 57 Nej, och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 3:dje Omröstningen:
Deri som, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, anser att i blifvande
Banko-reglemente bör införas detta stadgande: »Vid utlåning från Allmänna Diskont-fonden bestämmes räntan af Fullmägtige, »med afseende å de i föregående moment (mom. 1 i 154 § af 1858 års Banko»reglemeute) omnämnde förhållanden, till minst 5, högst 6 procent,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Banko-Utskottets Memorial N:o 37. 3 Vinner
Nej, kommer, jemlikt Borgare- och Bonde-Ståndens beslut, att i blifvande Banko-reglemente stadgas följande: »Vid utlåning från Allmänna Diskont-fonden är räntan fastställd till 5 procent.»
Och enär denna omröstning utlällit med 61 Ja och 58 Nej, hafva Rikets Ständer således beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 4:de Omröstningen: a) om kontra-proposition:
Den, som till kontra-proposition i hufvud-voteringen antager Ridderskapet och Adelns beslut, hvarigenom, med afslag å Utskottets hemställan om öfverlemnande till Riksgäids-kontoret af 1,000,000 R:dr Runt af Bankens behållna vinst med J vid slutet af hvartdera året 1860, 1861 och 1862, Utskottet fått sig lörelagdt att inkomma med nvtt förslag, angående användandet af Bankens odisponerade vinstmedel, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition i hufvud-voteringen Bonde-Ståndets beslut, att den i 12:te punkten af Utlåtandet N:o 31 omnämnda 1,000,000 R:dr Runt skall ställas till Banko-fuilmägtiges förfogande för att göras fruktbar efter sig företeende omständigheter och på det för Banken och det allmänna bästa fördelaktigaste sätt.
Omröstningen har utfallit med 49 Ja mot 70
Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med ,Ve/-propositionen. 5:te Omröstningen b) t hufvudsaken:
Den, som bifaller Utskottets af Preste- och Borgare-Stånden godkända förslog, att af Bankens sedan 1857 års början upplupna, hittills icke disponerade vinst en summa af 1,000,000 R:dr Runt, må med J vid slutet af hvartdera året 1860, 1861, och 1862 frän Bunken till Riksgälds-kontoret ullemnas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut, att den i 12:te punkten af Utlåtandet N:o 31 omnämnda 1,000,000 R:dr Runt skall ställas lill Banko-fullmägtiges Banko-Utskottets Memorial N:o 37. förfogande för att göras fruktbar efter sig företeende omständigheter och pä det för Banken och det allmänna bästa fördelaktigaste sätt.
Som denria omröstning utfallit med 78 Ja oell 41 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen; Hvilket Förstärkta Utskottet får hos Rikets Ständer anmäla.
Stockholm, trvckt hos Sam.
Rumstedt, iseo. Banko-Utskottets Memorial N:o 38. 1 JW 3».
Ank. till Éxp.-Utsk. den 5 Sept. 1860, kl. 2 e. m.
Memorial, med förnyadt förslag till föreskrifter, angående Bankens reservfond.
Sedan Utskottets i 5J punkten af Betänkandet N:o 25 afgifna förslag till föreskrifter, angående Bankens reserv-fond och densamrnas användande, blifvit godkändt af Preste-Ståndet med allenast den ändring, som föranleddes af nämnde Riks-Stånds afslag å Utskottets framställning om indragning å allmänna Diskontfonden, men af de tre öfriga Riks-Stånden återremitteradt, förbehöll sig Utskottet i Utlåtandet N:o 31 att, efter erhållen del af de beslut, Rikets Ständer komme att fatta rörande dels den af Utskottet tillstyrkta förminskning å så väl iästighetslänefonden som allmänna Diskont-fonden, dels Utskottets hemställan om öfverlemnande till Riksgälds-kontoret af 1,000,000 R:dr af Bankens besparade vinst, få med vidare yttrande i anledning af berörde återremiss till Rikets Ständer inkomma.
På sätt Förstärkta Banko-Utskottets Memorial N:o 37 gifver vid handen, hafva Rikets Ständer nu mera bifallit hvad Utskottet i nyssnämnde delar tillstyrkt, eller att Fullmägtige skola innehålla af landtfastighets-fonden 125,000
R:dr under hvartdera året iSGO, 1861, 1862 och 1863 samt af stadsfastighets-fonden 40,000 R:dr under hvartdera äret 1861 och 1862 och 45,000 R:dr under år 1863; att af Allmänna Diskont-fonden jemväl skall under hvartdera året 1861, 1862 och 1863 innehållas ett belopp af 200,000 R:dr, på sätt och i den ordning
Fullmägtige anse lämpligast, dock under förbehåll, att någon minskning icke sker af den andel utaf fonden, som med 150,000 R:dr är för Wisby Låne-kontor afsatt; samt att af Bankens sedan 1857 års början upplupna hittills icke disponerade vinst en summa af 1,000,000 Hulr må, med vid slutet af hvartdera äret 1860, 1861 och 1862 frän Banken till Riksgälds-kontoret aflemnas.
Dä Utskottets härutinnan gjorda framställningar sålunda blifvit af Rikets Ständer godkända, och Utskottet, under förutsättning af ett sådant godkännande, Bih. till li.
Prot. 1859 & 1860. 6 Sami. 1 Afd. 21 Käft. 1 2 -Banko-Utskottets Memorial N:o 38. uppgjort det förslag till föreskrifter angående Bankens reserv-fond, sorn Sirsta unkten af Betänkandet N:o 25 innefattar; så och enär någon anmärkning emot erörde förslag i andra delar, än de nu omförmälda, icke vid frågans behandling ho- Riks-Stämien förekommit, och Utskottet ej heller funnit de af Rikets Ständer med afseende ä Bankens rörelse och förvaltning under innevarande riksdag i öfrigt fattade beslut gifva anledning till någon förändring i samma förslag, liar Utskolat härmed förnya sin i Sirsta punkten af Betänkandet Nro 25 upptagna hemställan, att följande stadgande rörande Bankens reserv-fond måtte i blifvande Banko-reglemente införas, nemligen det belopp, hvarmed Bankens till sedelutgifning användbara tillgångar öfverstiga de af Rikets Ständer derå anvisade förbindelser, upptages i Bankens räkenskaper såsom en särskild fond, benämnd Bankens resern-fond.
Jemlikt den af Banko-Utskottet vid innevarande riksdag i Betänkandet Nro 25 lemnade utredning, uppgick reservfonden vid 1859 års slut till Runt 8,193.923: 59.
Till reserv-fonden skola frän och med 1860 års början öfverföras: 1 'o inbetalningarnc ä det vid 1856—1858 årens riksdag Kongl.
Myntverket beviljade räntefria lån, stort 50,000 Rrdr, hvaraf T'(T skall årligen erläggas från och med år 1860 räknadt; 2:o inbetalningarne å utestående lån till skiften och odlingar till städer och korporationer, samt pä äldre Låne-banko-obligationer; 3:o af fonden till beläning af fast egendom ä landet 125,000
Rrdr för hvartdera året 1860, 1861, 1862 och 1863 4:o af fonden till beläning af fast egendom i städerne 50.000
Rrdr för år 1860, Kalr 40,000 för hvardera året 1861 och 1862 samt 45.000
Rrdr för år 1863 5:o af kreditivet till inanulakturernes och fabri kernes understöd för år 1860 6:o af Allmänna Diskont-fonden 300,000 Rrdr för år 1860, och 200,000 Rrdr för hvartdera året 1861, 1862 och 1863 samt
Tro ali redan influten och vidare inflytande vinst pä Bankens rörelse; Oell berättigas Fullmägtige derjemte att, om och när någon del af fastighets-lånefonden, Handels- och Näringsdiskont-fonden eller Allmänna
Diskont-fonden befinnes obegagnad, öfverflytta de icke använda medlen till reserv-fonders, med förbindelse för Fullmägtige att dessa medel återställa, dä de varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga.
Ifrån reserv-fonden skall utanordnas: 1 ro den andel af Bankens sedan 1857 års början upplupna disponibla vinst eller 4,000,000 Rrdr. sorn, enligt Rikets Ständers 500,000: —- 175,000: — 150,000: — 900,000: — Banko-Utslcottets Memorial N:o 38. beslut vid innevarande riksdag, skall användas till Bankens deltagande i det af Riksgälds-kontoret för Svenska Statens räkning, till fortsättning af Statens jerilvägs-byggnader å utrikes ort upptagna lån; börande dessa 4,000,000 K:dr utbetalas med en ^ årligen vid slutet af hvartdera året 1860, 1861 och 1862, emot erhållande af Riksgälds-kontorets för lånet utfärdade obligationer; 2:o den summa af 1,000,000 R:dr, som Rikets Ständer vid innevarande riksdag beslutat att af Bankens omförmälda, sedan 1857 års början upplupna disponibla vinst till Riksgälds-kontoret anvisa, och hvilken summa likaledes från Banken utbetalas med ^ vid slutet af hvartdera äret 1860, 1861 och 1862; 3:o beloppet af de assignation er.
Diskont-verkens direktioner, enligt § — (punkt 25 i Betänkandet N:o 25) kunna komma att. å reserv-fonden utfärda; och 4:o skilnaden mellan de belopp i lätt realisabla förbindelser, som Banken, enligt § 176 i 1858 års
Banko-reglemente och § — i detta reglemente (punkt 48, i Betänkandet N:o 25) bör, så vidt sig göra låter, innehafva, utgörande 1,132,500 R:dr.
Dessutom må reserv-fonden, i den män medel blifva tillgängliga och Fullmägtige, med afseende å Bankens säkerhet, finna reserv-fondens ställning det medgifva, af Fullmägtige användas 5:o till försträckning åt redan oktrojerade Filial-banker, med det belopp, som ännu innestär af det till försträckning ät Filial-banker vid föregående riksdagar anvisade anslag af 9,000,000 R:dr; 6:o till kreditiv åt sådana Filial-banker, som hädanefter kunna varda oktrojerade, till det belopp § — (punkt. 46 mom. 3 i Betänkandet N:o 25) bestämmer; äfvensom — i den mån allmänna rörelsen sådant påkallar — 7:o till förstärkande af Handels- och Närings-diskont-fonden samt till inköp af sådana räntebärande papper, som i § — (punkt. 48 i Betänkandet N:o 25) omförmälas; allt under vilkor att det i § — (g 117 i 1858 års Banko-reglemente) stadgade maximum för Bankens sedelstock ej öfverskrides; börande för öfrigt iakttagas, att de summor, som, enligt punkterne 1, 2, 4, 5 och 6, från reserv-fonden utanordnas, skola, i den mån sådant sker, från reserv-fonden afföras och således icke vidare utgöra del af samma fond.
Då Utskottet i.
N:o 25 afgaf förestående, af Utskottet nu förnyade förslag, anmälde Utskottet tillika, hurusom inom detsamma fråga blifvit väckt om bemyndigande för Fullmägtige att använda reserv-fondens disponibla tillgångar, i den mån sådant funnes lämpligt och för Banken fördelaktigt, äfven till inköp af säkra vexlar i Pund Sterling, dragna på London, under iakttagande deraf att någon sedelutgifning frän Banken icke komme att grundas på den metalliska valuta, som genom dylika vexelköp erhölles; hvarjemte
Utskottet förklarade sig vilja häröfver afgifva yttrande till Rikets Ständer, sedan Utskottet granskat Banko-regle - 4 Banko-Utskottets Memorial N:o 38. men tets föreskrifter, angående Bankens metalliska kassa samt de utvägar, som till bibehållande och förstärkning af densamma må begagnas.
Efter det omförmälda granskning nu mera blifvit af Utskottet fullgjord och Rikets Ständer sina beslut i anledning deraf jemväl meddelat, har Utskottet tagit den väckta frågan i öfvervägande och dervid ej kunnat linna annat, än att ofvan uppgifna sätt för användande af reserv-fonden tillhöriga odisponerade medel bör leda till Bankens fördel, emedan Banken derigenom försättes i tillfälle att för berörde medel förvärfva sig en valuta i guld, hvilken, nedsatt på utrikes ort, borde inbringa Banken ränta, och indragen till Banken skulle medföra en direkt tillökning af den metalliska kassan.
Enligt hittills gällande föreskrifter, har reserv-fonden varit afsedd att användas, utom till andra bestämda ändamål, äfven i den mån allmänna rörelsen sådant påkallat, till Handels- och Närings-diskont-fondens förstärkande samt till inköp af räntebärande papper, och härtill skulle reserv-fondens tillgångar, jemlikt
Utskottets i det föregående framställda förslag, kunna af Fullmägtige fortfarande disponeras.
Det är likväl klart, att Banken, genom att i utlåning fästa reserv-fondens medel, icke åt den metalliska kassan bereder någon förstärkning.
En sådan förstärkning skulle deremot vinnas i händelse för omförmälda medel finge köpas vexlar ä Pund Sterling eiler, hvad som är detsamma, ä guld och om denna valuta till Banken inginge.
Jemte den omedelbara fördel, som Banken häraf sjelf hemtade, skulle dessa köp äfven leda till gagn för det allmänna genom en ökad lättnad vid enskildes liqvider i utlandet och besparing i sådana kostnader, som under närvarande förhållanden för landet uppstå såsom följd deraf att vexelfordringar i Pund Sterling, för att kunna till Banken afyttras, först måste till Hamburger Banko förvandlas.
Erfarenheten har ock visat, att allt sedan förlidne riksdag, då beslutet om bildande af Bankens reserv-fond vidtogs, Fullmägtige föranlåtits att af reserv-fondens tillgångar innehålla 2 å 3 millioner R:dr, och understundom ännu högre belopp, hvilka medel sålunda varit allmänna rörelsen undandragne.
För Banken borde en så beskaffad reservation af fondens tillgångar blifva mindre nödig, än den hittills ansetts vara, i fall Fullmägtige bemyndigades att, när omständigheterna dertill föranledde, kunna, medelst köp af vexlar ä Pund Sterling, till metallisk valuta förvandla större eller mindre del af berörde tillgångar.
Fullmägtige skulle nemligen då vara oförhindrade att, när tillfälle sig erbjöde, genom köp af vexlar å denna myntsort underlätta rörelsen, och' i händelse de från reserv-fonden utgifna medel behöfde till Banken åter indragas, skulle en sådan indragning kunna lättare verkställas antingen genom försäljning af köpta, ännu icke förfallna vexlar å Pund Sterling eller genom trassering af vexlar å den genom dylika köp beredda behållningen på utrikes ort, än medelst förminskning af Handels- och Närings-diskont-fonden eller realiserande af Bankens innehafvande obligationer, af hvilka begge utvägar den förra skulle för rörelsen medföra många och kännbara olägenheter och den sednare, under ofördelaktiga konjunkturer, säkerligen icke kunde vidtagas utan förlust för Banken.
På det att reserv-fondens tillgångar ej må komma att dragas från de föremål, hvarför denna fond egentligen är vorden bildad, torde emellertid böra stadgas, att fondens användande till köp af vexlar å Pund Sterling får ske först i sista rummet eller i det fall att tillgångarne icke för tillfället erfordras till något af nyssberörde, i reglementet bestämdt uppgifna föremål.
Härigenom skulle de ifrågavarande vexelköpen i sjelfva verket blifva ett medel för Banken att under tiden, då reserv-fondens tillgångar icke behöfde tagas i anspråk för sina egentliga ända - Banko-Utskottets Memorial N:o 38. 5 mål, göra dessa tillgångar fruktbärande genom deras placering mot ränta hos ett eller flere säkra och ansedda handelshus i London, och erfarenheten orri den större eller mindre fördel, hvarmed dessa transaktioner kunnat för Banken utföras, kornme tvifvelsutan att lemna den säkraste ledning för bedömande af frågan, huruvida det må finnas lämpligt ät Fullmägtige för framtiden öfverlemna att för Bankens räkning verkställa köp och försäljning af vexlar ä Pund Sterling i en större utsträckning, än som kan ega rum med användande af allenast reserv-fondens odisponerade tillgångar.
Uti det väckta förslaget är vordet förutsatt, att någon sedelutgifning från Banken icke skulle få grundas på den metalliska valuta, som genom omförmälda vexelköp erhölles.
Detta borde ej heller blifva fallet så länge den genom köpen lorvärfvade guldtillgång funnes pä utrikes ort nedsatt och således icke, enligt Bankoreglementets föreskrifter, finge i metalliska kassan inberäknas, hvaremot, sedan guldtillgången blifvit till Banken indragen och tillhörde nämnde kassa, hinder för Banken naturligtvis icke borde möta att utgifva sedlar pä grund af samma metalliska valuta, dock alltid med den i Banko-reglementets 112 § stadgade begränsning, att metalliska kassan ej får till mera än en tiondedel bestå af guld.
I stöd af hvad nu blifvit anfördt, hemställer Utskottet, det Rikets Ständer vid ofvanberörde stadgande angående Bankens reserv-fond måtte besluta ett så lydande tillägg; Derest Fullmägtige vid något tillfälle skulle anse reserv-fondens disponibla tillgångar icke erfordras för de ändamål, hvartill desamma, enligt ofvan gifna föreskrifter, fä användas, ega Fullmägtige, när sådant med fördel för Banken kan ske, efter den kurs Fullmägtige hvarje gång bestämma, för större eller mindre del af omförmälda tillgångar, af välkända och solida trassenter eller endosscnter, köpa vexlar å Pund Sterling, dragna pä 3 månader eller kortare tid, i London betalbara, med rättighet för
Fullmägtige att hafva den härigenom uppkomna behållningen för Bankens räkning nedsatt, hos något eller några säkra handelshus i London, äfvensom att samma behållning pä tjenligaste sätt disponera antingen genom afgifvande af vexlar eller indragning till Banken i metallisk valuta; kommande de belopp, som för dylika vexelköp af reserv-fondens tillgångar blifvit använda, att, med iakttagande af hvad rörande beräkningen af Bankens metalliska kassa är i allmänhet föreskrifvet, till reserv-fonden återföras när Banken för ifrågavarande vexlar erhåller valuta.
Prot. 1853 & 1860. 6 Sami. 1 Afd. 21 Håft. 2 G Banko-Utskottets Utlåtande N:o 39. JW 3». Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Sept. 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inlösen af sedlar å Daler kopparmynt.
Sedan, i anledning af en utaf Herr E. D. Grape inom Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet hänvisad motion, att Rikets Ständer måtte medgilva inlösen af, bland andra, 42 stycken sedlar å tillsammans 450 Daler kopparmynt, nämnde Utskott, som, då dessa sedlar vore af Rikets Ständers Bank utfärdade, ansett det icke tillkomma sig att med frågan om deras inlösen taga befattning, uti Utlåtandet N:o 151 hemställt, att berörde motion icke mätte till någon åtgärd föranleda; så har Herr Grape denna sin framställning förnyat uti en den 18 nästlidne Augusti, med stöd af 5G § Kiksdags-Ordningen, afgifven motion, hvilken är vorden till BankoUtskottet remitterad, tillika med ofvannämnde 42 stycken sedlar, hvartill sedermera kommit 3:ne sedlar å tillhopa 33 daler, hvilka jemväl, i ändamål af inlösen, blifvit af enskilde personer till Utskottet afiemnade.
Enligt intyg af vederbörande tjensteman i Bankens sedelkontor hafva, vid derstädes anställd granskning, samtlige de ifrågavarande sedlarne, lydande å ett sammanräknadt belopp af 483 Daler kopparmynt och motsvarande i Riksmynt en summa af 40 R:dr 25 öre, befunnits rigtiga; och ehuru genom Kongl. Kungörelsen den 6
Maj 1830 är bestämd en preskriptionstid af 10 är, räknad från samma dag, efter hvars förlopp Bankens på Daler kopparmynt utgifna sedlar icke vidare af Banken inlösas; likväl och då, efter nämnde tids utgång, inlösen af Daler-sedlar egt rum, på grund af Rikets Ständers beslut vid 1840—1841 samt 1844—1845 årens riksdagar, samt Rikets
Ständer dessutom såväl vid föregående riksmöten, som äfven under det nuvarande, beviljat gjorda ansökningar om inlösen af Riksgälds-kontorets allysta kredit-sedlar, anser Banko-Utskottet sig böra tillstyrka, att ofvanberörde, till Utskottet allemnade sedlar å Daler kopparmynt, till ett antal af 45 och lydande å tillsammans 483 Daler nämnde mynt, nemligen 30 stycken å 12 Daler hvardera, 11 stycken ä 9 Daler och 4 stycken å 6
Daler, må med motsvarande summa i Riksmynt, eller 40 R:dr 25 öre, af Rikets Ständers Banks medel inlösas.
STOCKHOLM, tryckt Uos A. L. NORMAN, 1860.
Banko-Utskoitels Ullålande JV:o in. 1 Ako 40.
Ank. till Exp.-litsle, den 8 Sept. 1860, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af gjorda achords-anbud för Bankens återstående fordringar på grund af protesterade vexlar.
I följd af den i November månad år 1857 inträffade handelskris eger Rikets Ständers Bank ännu vexelfordringar hos följande i konkurstillstånd försatta handelsfirmor, nemligen Ullberg &
Matthias Schröder & C:i i Hamburg samt Johns & C:i, J. H.
Menk och W:m Brusewitz &
C:i i Stockholm; och då för samtliga dessa fordringar ackords-anbud under innevarande riksdag blifvit dels till Utskottet, dels till Banko-fulltnägtige ingifne, har Utskottet, efter inheintande af Fullmägtiges utlåtande deröfver, ansett sig böra omförmälde anbud i ett sammanhang till bedröfvande företaga.
Enligt de upplysningar, Fullmägtige meddelat, hafva ifrågavarande fordringar ursprungligen i kapital utgjort för: af Johns &
C:i trasserade och af Ullberg &
Cramér accepterade vexlar Ilamb.
B:ko Mark 6,000: ■— 10,000: — 5,000: — 10,000: 11,500: — 5,500: — 8,000: — 56,000: — af Johns &
C:i trasserade och af C. M. Schröder &
C:i accepterade dito 8,025: — Säger 64,025: — Bill. till 11.
St. Prut. ISS!) $ i800.
6 Sami. i Åfd. 23 iläfl. 2 banko-Utskottets Utlåtande N:o AO. Transport 64.025: — af J. H. Menk trasserade och af Ullberg &
Cramér accepterade dito 8,138: 11. 5,000: — 8,000: — 18,138: 11. och af W. Brusewitz &
C:i trasserade och af Ullberg Cramér accepterade dito . 3,000: — 3,000: — 6,000: — Tillsammans Hamb.
B:ko Mark 88,163: 11.
Och häftade således i egenskap af acceplanter: Ullberg &
Cramér för Hamb.
B:ko Mark 80,138: 11. och C. M. Schröder &
C:i lör ■n n 8,025: — Säger M:k 88,163: 11.
Och såsom trassenter: Johns & C:i för . • . 64,025: — J. H. Menk 18,138: 11. och W. Brusewitz & C:i 6,000: — 88,163: 11.
I afräkning å dessa vexelfordringar äro inbetalda: af Ullberg &
Cramérs konkursmassa .
Mark 4,022: 6. » C. M.
C:is dito 845: 12. 4,868: 2. » J. II.
Menks dito 5,345: 15. » W. Brusewitz &
C:is dito 318: 12. 5,664: 11.
Säger Hamb B:ko Mark 10.532: 13. hvadan i kapital återstå ....
. . . 77,630: 14. lia m b B:ko Mark 88,163: 11. eller, med hänsyn till acceplanterne: hos Ullberg & Cramér » C. M.
Schröder & C:i 7,179: 4. 77.630: 14. och, med hänsyn till tv as sert te ine: hos Johns & C:i dels 53,189: 8.
Dito dito 7,179: 4.
Säger Mark 60.368: 12. hos J. H.
Menk 1 1.882: 5. och hos W. Brusewitz & C:i . . 5,379: 13. 77,630: 14.
De gjorda ackords-anbuden innefatta följande: l:o af administratorerne i Ullberg &