Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna §, som bestämmer de olika värden, å hvilka stämpladt papper skall finnas ali tillgå, har blifvit ändrad i öfverensstämmelse med E. K.
Mits nådiga förslag, hvilket, 366 Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 156. utgående (rån den åsigt, att, vid nya mynt-systemets tillämpning på ifrågavarande afgift, lilllällel borde begagnas alt i möjligaste målto förminska antalet af karte-släinplar, i sådant, hänseende upptagit skrilkarlorna lill endast 25 och 50 öre, samt beläggningskartorna lill 10, 15, 20, 25, 30, 40, 50 och 75 öre, äfvensom 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 15, 25, 50, 75 och 100 R:dr, samt dessutom vexel-blanketter af sådana valörer, som i 8 § 7 mom. stadgas. § 3. (9 morn.). E. K.
M:ts förslag, att för sådane handlingar, hvilka skola efter viss procentberäkning karteras, karte-beloppel skall, då det vid uträkningen slutas med öretal under tio, fyllas lill sistnämnda tal, samt till jemn Riksdaler, när detsamma med mindre än tio öre understiger En Riksdaler, har, såsom närmast öfverensstämmande med hvad i nu gällande moment är föreskrifvet, blifvit af Rikets
Ständer godkändt och 9 mom. i enlighet dermed erhållit den förändrade lydelse, bilagde förslag till författning utvisar. § 4.
I den uti 1 inom. af denna § förekommande indelning af embetsverk och myndigheter, efter hvilken rättegångs-skrifters och andra handlingars olika kartering, på sätt en i momentet intagen larif bestämmer, skall ega rum, har E. K.
M:t föreslagit den ändring, att de i detta moment omförmälda sex afdelningar minskas till fyra, af hvilka lista afdelningen skulle upptaga ungefär samma myndigheter, som under nuvarande lista och 2:dra afdelningarne inbegripas; den andra skulle motsvara nuvarande 3:dje och 4:de; den 3:dje motsvara nuvarande 5:1 e och den 4:dc åter blifva densamma som 6.1c afdelningen i nu gällande författning; och skulle skrifter, som inlemnas till Under-rätter och med dem jemförliga Stads-styrelser m. fl., hvilka komme alt tillhöra lista afdelningen, vara från stämpladi papper befriade, hvarigenom stor lättnad tillskyndades bemälde myndigheter, utan att någon väsentlig skillnad i statens inkomst, och icke heller någon orättvisa åstadkommes, helst om karte-beloppel för utgående handlingar förhöjdes och den tappande parten, som enligt lag skall ersätta rättegångskostnaden, således komme att godtgöra den tillökning i stämpelpappers-afgifl och expeditionslösen, som följde af ingifua handlingars införande i protokollet.
Rikets Ständer hafva likväl trott enahanda grund, efter hvilken embetsverkens fördelning blifvit i den nya taxan för expeditionslösen ordnad, också företrädesvis böra följas i förevarande författning.
Utom den alltid önskvärda öfverensstämmelse!! emellan närbeslägtade författningar, vinnes dermed att stämplade pappers-afgiften bl i fv er densamma vid alla de embetsverk, som, ehuru till värdighet sins emellan skiljaktiga, likväl i allmänhet utgöra första instans för de olika ärendenas behandling.
Den afvikelse frän E. K.
M:ts förslag, som härigenom uppkommer, inskränker sig, hvad afgiften beträffar, hufvudsakligen endast dertill, alt handlingar, som ingifvas lill nuvarande 3:dje och 4:de afdelningarnes embetsverk, jemväl skulle från stämpladt papper befrias.
Detta blifver åter af ringa betydenhet för Statsverket, utom i fråga örn handlingar, som ingå lill Öfver-ståthållare- och Landshöfdinge-embetena; men samma skäl, som lala för ifrågavarande befrielse vid Under-rätter, Magistrater och med dem jemförliga verk, synas ock ega full tillämpning vid Läns-styrelserna, enär allmänhetens och embetsmyndigheternas lättnad från tidsödande besvär med de ringa karle-beloppeus anskaffande, vidfästande, makulerande och kontrollerande icke är mindre att alse vid de af göromål öfvcrhopade Länsstyrelserna, och godtgörelse för stalsförlusten vinnes äfven derstädes genom lämpligen Expeditions-Utskottels Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 136.
367 förhöjd karla å utgående expeditioner.
Sålunda är, allenast med uteslutande af de myndigheter, hos hvilka, efter hvad redan är stadgadt, kartering alls icke ifrågakommer eiler endast eger rum för särskildt bestämda handlingar, nemligen: “Notarii Pablici” under i:sla afdelningen, samt ”Justitie-kanslers-, Rikets Ständers Justitie-ombudsmans- och General-auditörs-expeditionerna, Riks-rätt och Rikets Ständers Iiommitterade lill Tryckfrihetens vård" uti tredje afdelningen, klass-indelningen uti bilagdo förslag hem lod från expeditionstaxans bestämmelser; och då till redan anlvdda fördelar af en vidsträcktare befrielse från stämpladi papper för handlingar, hvilka ingifvas lill sådane embelsmvndigheter, som vanligen utgöra första instans för ärendens behandling, ytterligare torde kunna räknas, att äfven den minst bemedlade rättsökande befrias från hvarje på förhand lagdt hinder för hans talans utförande, hafva sådana handlingar i allmänhet och der de icke enligt särskilda föreskrifter ärö stäinpel-afgift underkastade, äfvensom alla bilagor, jemväl de som ingifvas lill embetsverk, tillhörande 2:dra och 3:djc afdelningarne, blifvit från dylik afgift befriade uti den tarif, som finnes införd i 4 § t mom. af bilagde förfältningsförslag.
Med afseende å den i 4 § 2 mom. föreskrifna kartering af Sjöassuransbref har E. K. M:t. föreslagit följande tarif: i stället för alt denna afgift nu är bestämd för lill och med 100 R:dr banko till 3 sk. och för hvarje 100 R:dr banko derutöfver lill en sk.; Och då Rikets Ständer anse den efter decimal-systemet i författningen stadgade grund af jemna 100
R:dr för afgiftens beräkning ä ifrågavarande handlingar böra orubbad bibehållas, men någon karla icke skulle komma alt finnas med så lågt värde i Riksmynt, som, efter nu gällande beräkningsgrund, borde belöpa för dvlikt. bref å 200 R:dr Riksmynt, hvilket förhållande äfven komme att inträffa för sådana bref å högre belopp, i fall samma progression, sorn nu för algi flen är bestämd, skulle, endast med förvandling till Riksmynt, fortfarande bibehållas, hafva Rikets Ständer, på det någon svårighet ej måtte uppstå, att å hvilken summa af jemna 100
R:dr ett assuransbref än lyder, förse detsamma med karta sigillata, funnit sig böra bifalla E. K.
M:Is förslag härutinnan.
För skiljobref i äktenskap och Irolofnmrjar samt för våg-attester till.
Iåns erhållande har kartan blifvit höjd till 25 öre.
Vid uppgörandet af de i 4 § 3:dje mom. saint öfriga delar af författningen före kommande tarifer för karfering af vissa handlingar, hafva Rikets Ständer följt den grundsats, att hvarje sifferkläss alslutas med det fulla talet och icke näst under detsamma, äfvensom uti öfrigt sökt att, i öfverensstämmelse med E. E. M:ts förslag, genom borttagande af de alltför små stegen på larif-skalorna, åstadkomma likformighet och sammanhang dem emellan.
M:l föreslagna gradation af karle-afgiften för bouppteckningar i 4 § 3 morn, hvilken är lämpad efter motsvarande stadgande i nu gällande förordning, men med den skillnad, att afgiften, nu bestämd för bouppteckning af från och med 50 R:dr Banko behållning, ansetts icke böra utgå för mindre behållen summa än 100 R:dr och att högsta afgiften, en för hundra, icke vidtager förr än behållningen stiger öfver 80,000 R:dr, i stället för 75,000 R-.dr, såsom nu är stadgadt, hafva Rikets Ständer bifallit, likväl med den mindre förändring af första sifferklassen, som öfverensstämmer med hvad här förut, angående grunderna för tarifers uppställning, blifvit anfördt.
1 enlighet med Rikets Ständers åsigt, att i de tarifer, der minsta graden är 50 R:dr Banko, motsvarande 75 R:dr Riksmynt, denna grad ökas till jemna 100 R:dr Riks mynt, hafva Rikets Ständer beslutat, att resolutioner å donationer först då böra förses till och med 200 R:dr för hvarje 100 R:dr derutöfver 10 öre, 5 öre, 368 Expeditions-11 lsl;o t tels Förslag till underd.
N:o 'ISO. med stämpladt papper, efler sex för hundradel, nlir gåfvan i värde eller penningar går öfver 100 R:dr. E. K.
Al: t liar vidare föreslagit, att kartc-afgiflen tor
Ens te hr ef. nu bestämd till j emot hvad för köpe- och bytesbref stadgas, samt elter en tillika i författningen inta gen tarif, hädanefter skulle utgå på. följande säll: för belopp till oeii med 100 R:dr 10 öre, samt lör hvarje fulla 100 Hulr derutöfver 10 öre; hvarigenom följdriktighet ansåges uppstå och tillika vunnes en billig jemkning i den dryga afgiften, ulan ali staten a intraden i det liela gjorde någon förlust, helst i en lid då fast egendom till höga värden stundligen afytfrades; men då, af skäl, som här nedan skola närmare anföras.
Rikets Ständer funnit sig böra bestämma köpe- och bylesbrefs kartering till 60 öre för hvarje lulia 100 l!:dr, hvarigenom någon minskning skulle uppkomma uti kronans inkomster af egendomars lagfart, derest icke afgiften för fastebref bibehålies vid {• af köpebrels-kartan eller lö öre för hvarje fulla 100 R:dr, hafva Rikets Ständer ansett sig ej kunna bifalla hvad E. K.
M:l i denna del föreslagit. §§ 5 och 6.
Vid utförande i Riksmynt af de för Adels- och Riddarcbref m. 11. i § 5 nu stadgade afgifts-bclopp hafva dessa blifvit jemnade till runda summor, hvarvid visserligen någon förhöjning för en del sådane handlingar uppkommit, men del allmännaste slaget eller Riddarebrefven åter blifvit upptagne till närmast lägre jemnt Riksdalerstal.
Emellan föreskrifter!»: uti §§ 5 och 6, angående stämplade pappers-afgiften för fullmakter, sorn utfärdas dels från E. K. M:ts Kansli, dels från Rikets embetsverk, förekomma sådana skiljaktigbeter i ordalagen, som skulle, enligt den förra §, någon särskild afgift icke erläggas för erhållande af löneförhöjning vid innehafvande tjenst, då deremot. 6 § för dylika fall stadgar afgifts erläggande, likasom vid befordran till annan tjenst med högre lön.
M:ts förslag är deremot, dels genom förändrad ivdelse af 5:te §;s föreskrift, dels ock genom uteslutande ur 6:te § af stadgandet om stämpel-afgifl för löneförhöjning vid innehafvande tjenst, stadgandenä bragte till full öfverensstämmelse.
Varande till stöd för förändringen i 6:le § af föredragande
Departements-chefen anfördi, bland annat, att rättvisa och billighet talade för den föreslagna åtgärden, och alt embets- oell tjenstemännen voro redan tillräckligt betungade med afgifter lör sina löner; samt att Rikets Ständers beslut vid sistlidne riksdag om nedsättning af bevillningen å einbetsmänneus löner synes utmärka välvillig afsigt att lätta i stället att tynga umgälderna å desamma.
Erkännande giltigheten af de, skäl, som Chefen för
Finans-departementet au dragit lill stöd för ofvanförmälda förändringar uti 5:te och 6:te §§, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, gifvit dessa §§ den förändrade lydelse i fråga om fullmakters kartering, sorn innefattas i bilagde förfaltnings-försiag.
1 fråga om kartering af fullmakter vid Regementen och Korpser stadgas uti § 5 af nu gällande förordning, att ackords-ränta ej får afdragas från löue-inkomsteii; och Rikets Ständer hafva sig derjemte bekant, alt bäst- och föurage-medel jemväl inberäknas i den lön, efter hvilken fullmakls-karta utgår.
Då emellertid hvarken ackords-räntans belopp eller häst- och fourage-medlen kunna betraktas såsom löiie-inkomster och derföre äfven blifvit befriade från allmän bevillning, hafva orden ”utan afdrag likväl för ackords ränta” ur stadgandet utgått, samt det tillägg skett, som bilagde förslag upptager.
Stadgandet rörande kartering af diplomer för Konsuler, General-konsuler och Agenter, "ehvad med dessa beställningar erhålles traktamente och andra förmåner, eller icke Expeditions-U ts k nitets Förs/ag^till underd.
Skrifvelse N:o 436. 369 icke” hafva Rikets Ständer ansett böra ur författningen utgå, enär Rikets Ständer funnit denna de lönlöse Konsulerne ålagde afgift så mycket mera olämplig, som den drabbar personer, hvilka i och för sina befallningar mäste vidkännas utgifter, de der icke alltid blifva ersatte, samt, efter hvad Rikets Ständer inhemlat, stadgandet om afgifler lör diplomet stundom medfört svårighet att kunna förmå någon dertill skicklig person att åtaga sig det lönlösa, men för Svenska handelsflottan på aflägsna orter behöfliga Konsulatet; hvadan författningen i denna del fått den förändrade lydelse, som bilagde förslag innehåller.
AJsked, då dermed icke några löne- eller pensions-förmåner följa, äfvensom då endast sådan pension dervid tillägges, hvartill den afskedstagande enligt förfallningarne är berättigad, eller för hvars erhållande han sjelf gjärt tillskott, hafva Rikets
Ständer ansett böra blifva från stämpladt papper befriade.
Den i § 5 förekommande larif för karteringen af Kongl. Maj:ls Domar m. m. hafva Rikets Ständer funnit böra förändras så, att framför de upptagne värdena 3,001) R:dr 9,000 R:dr, 15,000 ll:dr och 30.000
R.dr sättes ordet 'öfver”; alt raden derefter lår följande lydelse: ”och för hvarje lillla 1,000 R:dr derutöfver 1 R:dr 50 öre, motsvarande kansiigebiihr", samt alt ordalagen i början af nästföljande rad blifva:
"Alla Kongl.
Maj:ts Domar å 3.000 R.dr och derunder, samt" etc.
Enär Rikets Ständer erfarit, alt olika åsigter gjort sig gällande med afseende å 5:te §:s föreskrifter, rörande karlering af Kongl. Majlis
Domar och Resolutioner, i de fall dä dessa upptaga mer än eli ark, men Rikets Ständer anse omförmälda handlingar för hvart och eli af de öfriga arken böra beläggas med stämpladt papper, såsom uti 4 § 1 moni. stadgadt är, har en anmärkning härom blifvit införd, på sätt bilagde förslag gifver vid handen.
Bland de i § 6 uppräknade embetsverk hafva Rikets Ständer ansett böra införas:
"Chefer för Slals-deparlementen."
Vid slutet af § 6 förekomma några allmänna föreskrifter i afseende å efterlefoaden af hvad om fullmakters karlering blifvit i samma och nästföregående § 5 stadgadt, och bland dessa föreskrifter upptager 4 mom. ett åliggande för Regements-sk rifva re m. (1. att, genast efter erhållen underrättelse om de inom Regementet yppade vakanser, till Chefen inlemna utdrag ur Regementets taxeringslängder för de fem sistförflutna åren.
Efter hvad Rikets Ständer inhemta!, har denna föreskrift, hvilken alser aflemnandet af särskild taxerings-uppgifl för hvarje yppad vakans, sedan lång tid tillhaka upphört att tillämpas, utan förfares i stället på det säll, ali vid hvarje års början utdrag af regementets hela taxerings-längd upprättas till ledning för karleringen.
Detta förfaringssätt är anbefalld! genom Generalordres och leder onekligen till enkelhet och ordning vid expeditionen, hvadan i öfverensstämmelse dermed 4 mom. uti § 6 erhållit den förändrade lydelse, bilagde förslag innehåller. § 7. Den uti denna §:s 2:dra mom.
Allmoge m. fl. i mål, som dem inbördes röra, men icke eljest, medgifna lindring i stämplade pappers-afgiften, har E. K. M:t, jemlikt Dess nådiga förslag, ansett böra försvinna, såsom endast ledande till kostnad vid tillverkningen af stämpel-papper, svårighet vid redovisningen m. m., ulan någon väsentlig fördel för parterna, helst det vid tillämpningen varit underkastadt ovisshet, hvad som med ”Allmoge" egentligen borde förstås; och har jemväl inom Riks-stånden upphörande af denna lindring blifvit föreslagen, helst Sveriges Allmoge numera vore i den lyckliga slälluing, alt Bih. till B.
Prot. 4856 & 4857, 40 Sami. 4 Afd. 47 370 Ecrpedi ti ons-Utskottets Förslug till underd.
N:o 136. tillverkning af en särskild lag karte-valör endast för dess rällegångs-handlingar vore öfverflödig.
Instämmande i dessa åsigler hafva Rikets
Ständer ansett de anförda skälen jemväl lala för upphörandet af den allmogen i samma §:s 1 mom. medgifna befrielse lian skyldighet att kartera besvärs-skrifter, ansökningar oell förklaringar, med bilagor, sorn hos E. K.
M:l ingifvas, jemte de resolutioner, utslag och domar, sorn i anledniug deraf till Allmogen utfärdas.
Hvarje samhällsklass bör naturligen hafva lika rättigheter och skyldigheter vid sin talans utförande; och i beskattningsväg torde i allmänhet endast olika förmögenhetsvilkor böra afses.
Da Rikets
Ständer således funnit sig föranlätne att ur författningen Utesluta ifrågavarande lill allmogens förmån medgifna undantag från och lindring i fastställda afgifter, hafva Rikets Ständer deremot ansett lämpligt att något utsträcka den afgiftsfrihet, som är grundad på styrkt medellöshet.
Författningen medgifver nu sådan frihet endast lör veterligen och bevisligen fattige och detta uttryck lärer vid åtskilliga tillfällen gil vit anledning till del missförstånd, som vore endast sådane personer, hvilka åtnjuta understöd af allmäuna fattigvården, dermed afsedda.
Genom tillägg af ordet"obemedlade" hafva Rikets Ständer trott en billigare tillämpning kunna tillvägabringas.
På grund häraf hafva föreskrifterna i 7 § i mom. om befrielse och i 2 mom. om lindring i stämplade pappers-afgiften för allmogen ur för fall ningen uteslutits och jemte fattiga, äfven obemedlade personer medgifvits den endast för de förra i 7 § 1 mom. nu stadgade afgiftsfrihet; samt 7 § sålunda erhållit den förändrade lydelse, bilagde förslag innehåller. § 8.
De uti denna § förekommande vidlyftiga tarifer för kartering af arrende- och andra kontrakter, har E. K.
M:t ansett böra förenklas på följande sätt, att för arrendesumma, hyra, m. m. under 25 R.dr bestämmas , ... 10 öre, derutöfver tili och med 100 R:dr 50 öre, samt vidare för hvarje fulla 100 R:dr 1
R:dr ” och i likstämmighet härmed för certepartier: under iOO R:dr ......
15 öre, och derutöfver för hvarje fulla 100 R:dr . . . . , 30 öre, hvilken grund äfven blifvit tillämpad i afseende på skuldebref: under 100 R:dr 15 öre, från och med 100 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr 30 öre; och som likformighet och sammanhang mellan de särskilda larif-skalorna derigenom vunnes, samt de obehöfligt små stegen på dessa skalor försvunne, ulan att i öfrigt någon väsentlig rubbning i förut bestämda afgifts-belopp uppkomme, hafva Rikets Ständer, endast med den mindre förändring, alt ordet ”under” i lägsta siflerklassen utbytes mot "till och med”, i enlighet med förut framställda grunder, uppställt tariferne för kontrakters, cerlepartiérs och skuldebrefs karlering i hufvudsaklig öfverensstämmelse med E. K.
M:ts förslag, dock med tillägg af en ny afgiftskategori af 25 öre för arrendc-könlrakter till belopp utöfver 25 till och med 50 R:dr, i ändamål "'att i någon män lindra afgiften för aftal angående ringare belopp.
Till följd af Rikets Ständers här ofvan anmälde beslut om bilagors frihet från slämpladt papper, hafva de i § 8 förekommande stadgande!) om hyres-kontrakters, förskrifningars m. fl. handlingars karlering, då de till execuiorer och domstolar ingifvas, blifvit till enlighet med detta beslut förändrade. Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse IS:o 136 371 I öfverensstämmelse med de grunder, E. K.
M:t uppställt för karlering af öfriga i denna g omnämnde handlingar, har E. K.
M:t älven föreslagit, atl köpe-, bytes och gåfvobref skola förses med stämpladi papper på följande säll:
Till och med 100 R:dr . 50 öre, samt för hvarje fulla 100 R:dr derutöfver ... 50 öre, Rikets Ständer, som likaledes anse nuvarande beräkningssält för köpebrefs kartering vara alltför invecklad! och böra lemna rum för ett med det nya mvutsystemet mera öfverensstämmande, hafva likväl trott den tarif vara den lämpligaste, som åstadkommer minsta rubbning i nuvarande förhållanden, med afseende på så väl kronans inkomst, som kostnaden för fastigheters lagfart: hvadan Rikets Ständer funnit kartan å köpebref böra bestämmas till fs procent al köpeskillingen eller 00 öre på 100 R:dr, i hvilket lall ingen annan afvikelse från de gamla afgifls-beloppen uppkommer, än ali kronan går i mistning af 1 R:dr 12J öre för hvart köp, äfvensom vid Rusthålls öfverlåtelse af tillirädesafgiften, 1 R:dr 50 öre. för hell rusthåll, hvilken förlust likväl i det hela är mindre betydlig och dessutom fullt ersättes genom en något förhöjd afgift för fastebref.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer alltså godkänt den tarif, som bilagde förslag innehåller, samt med uteslutande al 4 mom:s. sista punkt och 6 momentet uti nu gällande författning, vid tarifens slut infört ett tillägg af det innehåll, förslaget upplager.
I sammanhang härmed har föreskriften uti 11 § 12 mom. om uppvisande vid mantalsskrifning af handlingar, hvarigenom egande eller åborätt till rusthåll öfvergålt lill annan person, utan att lagfart eller införsel i anledning af sådan handling blifvit beviljad, funnits böra, såsom saknande all vidare tillämplighet, ur författningen utgå.
Vid 8 §:s 5:t morn. har E. K.
M:t föreslagit den förändring, att öfverlåtelse och transporl-bref å kronohemman måtte förses med slämpladt papper enligt samma grund som andra köpebref, samt å skatllagde nybyggen med hälften, i stället att de (orra hittills endast dragit hälften och de sednare fjerdedelen af hvad för köpebref finnes bestämdt.
För den sålunda föreslagna förändring äro några särskilda skäl likväl icke anförda, och Rikets Släuder anse sig, vid sådant förhållande samt i betraktande af de skiljaktiga förmåner, som med dispositions- och eganderätt. till jord äro förenade, icke kunna biträda omförmälda förslag, utan har 5;te mom. bibehållits oförändrad!.
Vid granskning af denna § i öfrigt hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande framställda förslag derom, alt utländska försäkrings-bolag, vare sig för lif eller egendom, hvilka här utöfva sin rörelse, derför böra erlägga skatt, samt att denna skatt borde utgå genom slämpladt papper å försäkrings-bevisen.
Men under fullt erkännande af rättvisan och billigheten utaf en sådan beskattningsåtgärd, hafva Rikets Ständer dock ansett densamma icke böra erhålla en så vidsträckt tillämpning, alt den kunde leda till monopoliserande af våra inhemska försäkrings-anstalter.
Alt dessa under en hittills icke blott icke gynnad, utan snarare vid sidan af de skattefria utländska bolagen i viss mån tillbakasalt ställning framgått med sin redbara och gagnande verksamhet, utgör, såsom det vill synas, det mest öfvertvgande bevis, att skyddsåtgärder, vare sig i form af hög beskattning eller annorledes, icke äro af verkligt behof i detta fall påkallade; men i samma mån man pålade de utländska bolagen förbindelser, som hämmade deras verksamhet, skulle de inhemska bolagen sättas i tillfälle, att emot allmänheten stegra sina anspråk; ty så ringa omtänksamheten att försäkra lif och gods härstädes ännu är utvecklad, vid jemförelse med förhållandet i flera andra Europeiska länder, torde del likväl icke kunna betviflas, atl, om utländska bolagens verksamhet härstädes afbrötes eller hämmades, förhållandet emellan inhemska försäkrings- tagare och försäkrings-gifvare icke blefve till fördel för de förra; och då det onekligen mäste för landet och för den enskilda krediten och aflarsredbarheleu 372 Expedilions-Uiskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 136. vara af synnerlig vigt, att omtänksamhelcn att försäkra sig emot olyckshändelser vinner möjligen största uppmuntran, samt ingenting dertill kraftigare bidrager än liflig täflan emellan dem, som gifva försäkringar och hvilkas hela sträfvan naturligen mäste gå ut på att vidga sin verksamhet, så hafva Rikets Ständer häri funnit en ytterligare uppmaning alt med synnerlig varsamhet beträda den väg till restriktioner emot utländska försäkringsbolag, som nu blifvit ifrågasatt.
Rikets Ständer hafva derföre trott det icke vara för det allmänna nyttigt, att i detta fall gå längre än lill bestämmande af en beskattning, så vidt möjligt afpassad till likhet med hvad inhemska försäkrings-bolag för sin rörelse skatta.
I detta hänseende åter förekommer, ali inhemska försäkrings-bolag erlägga bevillning med 2£ procent af sin behållning.
Antages nu att behållningen uppgår till 20 procent af inflytande försäkrings-premier för egendom och 10 procent af premierna för lif, så skulle en skall af ,V procent å de förra och af i procent å de sednare motsvara den bevillning, som inhemska bolagen för sin behållning erlägga; hvadan ett stadgande i öfverensstämmelse härmed blifvit infördt i 8 § 8 mom. af bilagde förfaltnings-förslag, äfvensom i 14 §7 mom. ansvars-påföljd bestämd för underlåtenhet att med stämpladt papper förse bevisen om slutad försäkring.
Eli af E. K.
M:t föreslaget tillägg vid slutet af § 8 af följande innehåll:
"Handlingar af de i denna § omförmälda slag äro, när de å kronans vägnar företes, fria från stämpladt papper”, har af Rikets Ständer blifvit godkändt. § 9.
I afseende å stadgandena uti denna § har E. K. M:l föreslagit, att nuvarande karta-sigillata-afgift för Ivsningssedlar till äktenskap, utgående med