Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln har Herr Stuart afstyrkt Henna lindring, på den grund, att dessa städers invånare idka obetydligt jordbruk och således icke haft det mehn af förra årens tidiga frostnätter samt missväxt, som Allmogen i de norra provincerne erfarit, enär derjemte städernes lägen invid liafskusten äfven gjort, att frostnätterne i deras granskap varit mindre kanhava, samt berörde Städers invånare dessutom lefva af fiske och vanliga stadsmannanäringar, hvilka kunna ulöfvas, ehvad säden fryser bort för den intill fjellen boende Allmogen, eller icke; i öfverensstämmelse hvarmed jemväl blifvit yrkadt, att ifrån 166 §. måtte uteslutas orden ”sä väl” samt ”sorn de invånare i Umeå, Piteå och Luleå städer” jemte följande med cursiv stil i Utskottets förslag intagne ord: ”likaledes” och ”efter enahanda pröjning af Taxerings männenhvarigenom senare momentet af denna §. skulle blifva lika lydande, som i den nu, gällande Bevillnings-Förordningen.
Utskottet har hvad sålunda blifvit anfördt i behörigt öfvervägande tagit, men finner icke skäl att frånträda hvad Utskottet i förenämnde afseende föreslagit.
Slutligen har Utskottet, i anledning af en inom Preste - Ståndet väckt erinran, i afseende på den, af samtlige Riks-Stånden, Venersborgs invånare beviljade lindring i Bevil [ningen, skolat upplysa, att detta beslut lärer böra iakttagas, då förslaget till den blifvande Bevillnings-Förordningen i sin helhet till Rikets Högl.
Ständers granskning öfverlemna»; äfvensom Utskottet får vördsamt tillkännagifva, att Johannes Johanssons, inom Bonde-Ståndet, väckta motion, angående lindring i Bevillningen för Fiskare i Bohuslänska Skärgården, kommer af Utskottet att serskildt handläggas, gemensamt med Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet.
Åtskillige Ledamöters Reservationer bifogas.
Stockholm den 20 Jan. 1835.
Bevillning!-Uiskottetj Utlåtande Nio Sr, t a3
Fo rmu laire till calculativ uppgift för N. N. Bruk, till Berednings-Comiteen uti N- N. Socken af -N.
N. Län. för år oo. Undertecknad eger ^disponerar) N. N. Bruk, privilegieradt på Hammarskatts-smide ' .
Skeppund o o o
För året vågfördt recognilions-smide „ „ o o o Förlidet års tillverkningspris per Skeppund utgjorde:
Ett Skeppund Tackjern vid Bruket fram förd t En stig Kohl om 24 tunnor dito Smideslön, deruti inberäknad Smedernes tilldelning af foder, kålgård enligt Hammarsmeds-Ordningen samt underpris på span mål, räknadt per Skeppund Bruks-betjeningens Stat, aflöning oell öfrige förin oner ....... dito Bruks-utskylder af Hammarskatt, Bevillning, Recognitions-afgifter, Tingsgästning samt Bergstings-betjeningens aflöning m. m. ..... dito O nfk ost nåd er, oundgängliga för Verkens underhåll dito Transporter till
Våg och Commissionairers arfvo den m. dito Summa Anmärkning:
Om smidet t. ex. uppgifVes till 1000 Sk:pp och försäljnings-priset är på Våg .... 18 R:dr per Skeppund . . . 18000 och tillverkningspriset är i5 R:dr dito . . . i5,ooo Behållningen blifver då 3 R:dr per Skeppund . . . 0,000 3ooo It:dr motsvara, efter 5 procent, ett capital af 60.000
R:dr hvaraf Bevilluingen, efter 2 per mille, utgör 120 R:dr Minimi- afgift: i /g af försäI jning<-priset 18 R:dr är 2 R:dr, således för 1000
Sk pp 2000 R;dr, sora motsvara ett capital af 40,000 R;dr, hvaraf BeiIIningen hlifver ........ 80 R;dr Maxi m i - a f g i f t: l/i af försa 1 jnings-priset 18 R:dr är_6
RMr, således för loooSktpp 6000 R:dr, sorn motsvara ett capital af 120,000 R:dr, hvaraf Bevillningen blifver . , . . . .. , p'4&
Rtdr Banco. a* Fol. Btvilhings-Utskattets Utlåtande N,0 5i.
Fo rmulaire till Dcbet-Sedel för år i8 Debet.
Ordinarie ränta .
Mantalspenningar Lagmans- och Häradshöfdinge-ränta Bränvins-afgift för oo kannors panna Allmän Bevillning: Efter irsta Art. å 44 s^- - •
Dito å 22 sk.
Efter 2:dra Art. för egendom embete och tjenst . . Centonal af löner . . Af Arrendatorer och Bru kare.
För personer och rörelse Rusttjenst-Bevillning . .
Rotefrihets-afgift . . . Curhus-medel . . . Jagt-Cassa-medel . . Lösen för Debet-sedéln P*'""'
H— M fö S B p .. »-S - O B:eo Credit.
K:d!
R:ri|s. ii - Summa Anmärkes:
Ordinarie räntan, sora i serskilda
Län uti olika persedlar utgår, bör ovilkorligen på baksidan af Debetsedeln specificeras till hvarje persedel och priset derå efter markegång utsättas, enligt Kongl.
Resolutionen den 4:de Dec. 1794.
Alla serskilda afgifter, sorn kunna hemman påföras, böra äfven i Debetsedeln utsättas, så att endast en sådan för året åt hvarje betalande meddelas, enligt Bevillnings-Sladgans 3 Art, 107 §.
Reset - Bevillning t-U t thott et s ‘Utlåtande N:o[ 51. 25 Reservationer: af Ileijr Grefve von Fersen, Hans: '■'Emot den af Utskottet beslut a de förändring i 49 §• af Bevillnings-Förordningen får jag reservera mig | å den grund, att, om uppläsning i något fall kan anses nyttig att ega runi jag anser bättre att tydligen vore uttryckt, att den skall ega rum, emedan jag förmodar, att en person, som skulle finna uppläsning nödig, från begäran derom afhölle sig, då den vore i strid med pluralitetens önskan och dymedelst rättigheten, som de jure i §:n lemnäs, de facto blefve anni lerad af Herr Stuart: ”Lika med Herr af Ekenstam får jag reservera mig emot Utskottets hemställan om uteslutande ur ^5 §. af de båda sista momenten, hvilka jag anser böra oförändrade qvarstå;” af Herr af Ekenstam: dels vid ^3 §:n dels ock vid ^5 §:n . 73 §•
Uti denna §. förekommer ordet privilegieradt eller privilegierade, på 3:ne ställen, hvarigenom §:n kommer alt innebära en afvikelse från rättsbegreppet, och framkalla derjemte vid tillämpningen en ögonskenlig rnannamon, äfvensom den, i stället för att betrygga Kongl. Maj.ts och Kronans rätt, motverkar sitt ändamål i detta afseende.
Man torde serskildt böra tillse förhållandet, under dessa 3:ne cathegorier. a) Rätts-begreppet.
Att en medlem af samhället hör till detsamma skatta i den nion, som hans lagbundna fördelar realisera sig till verklig inkomst, det torde få antagas såsom obestridligen rättvist.
Vid fördelningen af skatter kommer jemförelse att ega rum emellan serskilda närings-grenar eller yrken.
För att göra jemförelsen ändamålsenlig, måste likartade, men icke olikartade näringar jern föras.
Manufactur-smiden måste väl således i detailerne höra jemlöras med Fabriker, men icke med Åkerbruk.
Denna axiomatiska deduction synes vid första påseendet vara öfverflödig, men öfverläggningen inom Utskott och Riks-Stånd har annorlunda visat.
Fabrikanter i allmänhet beskattas i nion och på grund af sin rörelse.
När en Fabrik icke drifver, heskallas den ej.
Exempelvis: en Klädes-Fabrikör, som inskränker sin afidArtjjg till 11.
St, Brot. 1334 i835.
5 Sami, 1 Afl. 2 Bo vått. 4'de Häftet, 4 Bevillning!-Utskottets Utlåtande N:o 51. stämpling, inskränker jemväl sin beskattning.
Verksamheten inom lians fabrik återkommer med conjuncturen, och i mon af hans egen opinion om egne fördelar.
Hans afstämpling och beskattning följa samma gång, emedan de grunda sig på samma elementer.
Han kan till ock med, under en missgynnande conjunctur, nedgå ända till overksamhet , utan att likväl sedermera, för en bättre conjuncturs begagnande, behöfva anlita CommereeCollegium om kostsamma och tidsödande undersökningar i ortens schäferier, och i Allmogens ladugårdar, för att offentligen ådagalägga, att han från dem kan blifva försedd med ull till de kläden, som han skall tillverka o. s. v. Manufadur-smiden deremot kunna, efter nu gällande Förordningar, icke temporairt nedläggas lill någon del eller det hela, för att, på grund deraf, undgå beskattning, med mindre, än att sedermera, vid mera gynnande eonjuncturer, anlita Bergs-Collegium om tillstånd för återtagandet.
Detta åter kän ej af samma Kongl. Collegium beviljas, utan på grund af nya undersökningar i orten, om tillgången på rudimaterier.
Oberäknadt kostnaden för sådane undersökningar, så kan, under tiden, den gynnsamma eoninneturen vara förbi, eller åtminstone en påräknad beställning gången ur händerne, innan undersökniugarne blifva gjorde, och den nya tillåtelsen? hos Kongl. Collegium utverkad, och derifrån utfärdad.
Under dessa ofördelaktiga förhållanden vill man dock, att manufactur-hammaren, oaktadt stillastående, skall draga skatt, så vida Fabrikanten ej allenast håller sina händer stilla, utan jemväl låter så binda dem, att de icke kunna lösgöras, annorlunda a-, med den omgång, som fordras för rättigheten lill ny anläggning isamma näringsfång.
Denna orättvisa försvinner, oeh manufactursmidet närmar sig i beskattnings-väg till andra fabricater, om endast det förenämnde ordet (jprivilegieradt) borttages ur §., emedan då blifyer det verkställda smidet beskattadt, hvarom kännedomen bäst är tillgänglig inom orten, der beskattningen sker.
Stångjernet är redan förut, enligt 73 §., beskattadt, innan det kommer under manufactur-hammaren , hvilket »ämne» af det skäl, ätt den mindre väl valda ordställningen i 73 §- (privilegieradt Skeppund Stångjerns-smidet har inom Utskottet, hos åtskilligt Ledamöter, föraniedt den tro> att den ifrågavarande beskattningen jemväl hade inflytelse på Slångjerns-till verkningen..
Till motstycke för dem, som fortfarande envisas med den orimlighet, att uti Jordbruks-näringen söka en motsvarighet till Manufadur-smidet, denna mycket tillfälliga utgrening af jerahandteringen, och att derefter, i beskattnings väg, framkasta ogrundade anledningar till jalousie emellan desse olika näringsfång, får jag endast nämna; att af Jordbrukets Fabrihs-utgrcningar, torde allmännast kunna uppfat - Bev Hitting s-\hskottets Uilåtandt Ni» St. 27 tas förhållandet nied bräll vins-bränningen, för hvilken jag tror, att en hvart numera skulle anse obilligt att erlägga skatt, när rättigheten dertill ej begagnades.
Af sådant skäl har Bevillning för bränvins-bränning blifvit grundad på tillverkade kannor, och för allmogen, eller de smärre bränvinspannorne, har skatten blifvit ringare upptagen än i proportionen för större pannor, med afseende derpå, att de smärre pannorne äro endast tidtals begagnade under den tillåtna bränvins-tiden, äfvensom derföre, att de på en och samma tid afverka ett ringare qvantum säd.
Enahanda förhållanda härutinnan borde vara med Mauufaclur-smidet. b) Mannamon.
Det finnes Manufaclur-smiden i aine hufvudsakligen olika ställningar, nemligen: de som äro belägne inom, och de som äro belägne utom Bergslag.
De förra kunna icke ansvars-löst vågföra större qvantum smide, än det privilegierade; de senare deremot kunna utan anmärkning vågföra så stort qvantum smide, som kan medhinnas, när conjuncturen är god, och så ringa scm helst, när conjuncturen är ofördelaktig.
Denna fortsatta tillämpning af i8o3 års Bergsförfattning har gjort, att idkare af Manufaetur-smiden, utom Bergslag belägne, hafva sålunda med stor fördel kunnat afvakta och begagna den goda conjuncturen, då deremot de inom Bergslag belägne, hvilka, när conjuncturen befunnits missgynnande, varit nödsakade att, för rättighetens bibehållande, låta beskatta sig efter hela det privilegierade smides-beloppet, utan att detsamma begagna, hafva icke på samma sätt kunnat göra sig den förändrade conjuncturen till godo, enär de äfven då varit begränsade inom det privilegierade skeppundtalet.
Denna mannamon försvinner genast, så snart ordet privilegieradt uteslutes från §:n, då beskattning kommer att ske efter effectiva tillverkningen.
Det torde behöfva ei> inras, att Bergslagernes omfång endast upptager medlersta delen af Sverige, då deremot norra och södra delarne af Riket ej hafva organiserade Bergslager, ehuru der finnas ganska betydlige Bergsbruk och Smiden; alt jemus, ©likheter emellan så stora interessen lärer ieke vara en småsak. c) Kongl. Maj:ts och Kronans rätt.
Vid Manufactur-smiden, inom Bergslag belägne, tröttnar egaren att, med obegagnad smidesrätt, det oaktadt, erlägga oafkorlade utskylder under en ihållande ofördelaktig conjunclur; då nedlägges smidet och., om det sedermera upptages, sker det dock låugt senare äa det samma annars skulle 28 Bevillning!-Utskottets Utlåtande N:o 5i. hafva blifvit begngnndf, i händelse det icke varit ne llagdt.
Under denna mellantid är industrien qväfd och Kronans rätt förspilld.
Yid munufactur-smiden, äfven inom Bergslag, km en stor production afsältas inom orten, utan att vågföras.
Det är endast på våg, som den privilegierade smides-rätten controleras.
Om Cornileeina vid taxering äro verbalt begränsade inom det privilegierade sm ides-beloppet, så kan vid god conjunetur ali production derutöfver undandragas taxering, ehuru den af hvar man vore känd.
Delta förhållande är ännu mera påtagligt vid manufactur-smiden, belägne utom Bergslag, hvilka då vid taxeringen kunna lagligen krypa bakom ('et privilegierade beloppet, utan att i ringaste nion vara deraf besvärade vid pröductionens bestämmande under en god ;conjunctur.
Yid bägge dessa senare förhållanden är således Kongl. Maj:ls och Kronans rätt icke iakttagen.
Den utförlighet, som här blifvit använd för att utesluta ett och samma ord , från 3:ne ställen i en §., torde af mången synas allt för stor.
T vänne förmiddagars discussion har emedlertid derpå blifvit fruktlöst använd inom Utskottet.
För dem, som sluta sig till min opinion i meranämnde afseende, med ändamål, att vid Betänkandets och §:ens föredragning inom Riks-Stånden söka åstadkomma rältelse, får jag vördsamligen , såsom ett resultat, recapitulera förslaget, nemligen: att ordet privilegieradt, på tvänne ställen, och ordet privilegierade på ett ställe, måtte från ^3 §:n uteslutas.
Herr Grefve von Fersen, Hans, Herrar Stuart och Odencrantz, Herr Doctor Grevillius samt Herr Fries. 75 §•
Sista perioden i 75 §. af nu gällande Bevillnings-Förordning har af Utskottets pluralitet blifvit utesluten: denna period var tillsatt af i83o års Ständer, på grund af yppadt behof.
Genom att nu åter från denna §. borttaga samma period, har man förflyttat sig tillbaka till redactionen i 1828 års Bevillnings-Förordning, der allt stadgande i denna del saknas.
Den nu gällande föreskriften lyder sålunda: ’'Dock må sådana masugnar, hvilka äro belägna inom samma taxerings- och profnings-district med det Bruk, hvarunder de lyda, och sorn begagna deras tillverkning, uppskattas gemensamt med Bruket, och på det ställe der samma Bruk är beläget.
Alla andra masugnar skola uppgifvas och till värde beskattas der de äro belägne."
När Utskottets pluralitet alldeles borttog delta stadgande, utan-att sätta något i Bevillning!- Utskottets T]>hhancle Nio 51. 29 ställcl, röjer »ig skäligen påtagligt, att bristande kännedom om de band, som för närvarande besvära Jem-handteringén dertill, varit vållande.
Det liniu s Bruks-egare, som jemväl idka egen tack jei ns-blåsning, hvilken de icke kunna nedlägga, om än densamma skulle gifva en verklig, obestridlig förlust, föranledd af locala omständigheter.
Sådane masugnars bibehållande grundar sig endast derpå, all lackjernet från dem måste oundgängligen till stångjern förädlas vid ett, bestämdt Bruk, men icke annorstädes; och att detta
Bruk ej eger rättighet att loise sig med tackjern från annan Hylta än den salunda bestämda.
Omvexlande förhållanden ega jemväl stundom rum, nemligen ett Stångjeins-smide, som uti en viss ort annars ej skulle bära sig, ger behållning endast i förening med den masugn, vid hvilken detsamma, genom lappning på gamla Skråstadganden, blifvit oåterkalleligen fastbundet.
Inseende dessa, med dem mer eller mindre gemenskap egande omständigheter, ansågo i83o års Ständer, att så väl för individen, som för det allmänna, skulle beskattningen med största rättvisa bestämmas, om vid sådane full de sarumanbundne utgreningarne af Bergshandteringen taxerades med afseende på ett sådant sammanhang; synnerligen då det maximum och minimum, som blifvit fastställdt för Jernhandteringens beskattning, annars skulle förlora en rättvis tillämpning.
Sålunda uppkom, i nu gällande Bevillnings-Förordning, det stadgande, som Utskottet här föreslagit att ånyo borttagas.
Emedlertid har detta stadgande af Herr Grefve von Fersen blifvit denna Riksdag draget under Utskottets pröfning, icke för att borttagas utan för att erhålla en högst nödig rällelse. i83o års
Ständer hade inträngt den ifrågavarande tillämpningen af gemensam taxering för Masugn och Bruk, inom ett och samma Taxerings- och Pröfnings-Distriot.
Deraf bänder stundom, att det angifna ändamålet förfelas.
Bruk och Hyttor med samma egare, det ena ovilkorligen förädlande den andras produet, begagnande till och med samma vattu-drägt, uti den mest tänkbara närhet, kunna i beskattnings-väg blifva från hvarandra lösryckte, endast derigenom att en gräns-linie, följande vattudraget, stryker fram emellan åbyggnaderne; då deremot dylika inrättningar, med den angifne samverkan, hvilka äro afskiljde genom flere tiotal mil, kunna vid taxeringen sammanföras i den anda som Förordningen åsyftar.
Manga nuanceringar emellan desse ytterliga exempel förefinnas, öfverflödiga att här upprepa.
Emedlertid lärer man af de framställda föl hållandena kunna finna behofvet af den rättelse, sorn jag härmed vördsamt föreslår, nemligen : alt den, ifrån nu gällande Bevillnings-Förordning, uteslutne period i 3® Bevillning!- Utskottet!
Utlåtande Nio 5t.
Utskottets Förslag, skulle med förändrad redaction qvarstå, såsom tillägg vid slutet af ^5 under följande ordalag: ”Dock må sådane masugnar, hvilkas tillverkning bevisligen förädlas af egaren, vid honom jemväl tillhörigt Stång jerns-Bruk, kunna taxeras gemensamt med Bruket, på det ställe der detsamma är beläget.
Alla andra masugnar skola ovilkorligen uppgifvas och till värde beskattas, der de äro belägne Häruti har Herr Grefve von Fersen, Hans, samt Herr Fries instämt; af Herr Kyrkoherden Bergwall, Herrar Wijk, Tottie och Grapengieser, som reserverat sig emot Utskottets tillstyrkan^», att ^3 §. i nu gällande Bevillnings-Stadga skulle komma att oförändrad bibehållas i den blifvande Bevillnings-Förordningen, äfvensom af den sistnämnde emot den föreslagne förändringen i io4 §•
Utdrag af Protocollet, hållet i Rikets Hoglofl.
Ständers Bevillnings-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den a3 Januarii 1835. S. D.
Anfördes muntligen till protocollet af Eric Persson från Gefleborgs
Län: att han icke kunde instämma i majoritetens inom Utskottet tillstyrkande, vid 162 §. af Bevillnings-Förordningen, alt afgift efter a
Art, icke skulle komma i fråga för den lön, som understiger 200 R:dr, derför* att, då han, i anledning af derom väckt motion, att egendom för mindre värde än 200 R:dr. skulle vara fri från Bevillning, icke kunnat biträda eti sådan mening, enär han fann, att den, som hade mer eller mindre borde derföre erlägga Bevillning, han nu jemväl under en sådan förutsättning ausa g, att Löntagare borde i samma mon utgöra Bevillning, vare sig i afseende på det större eller mindre belopp, hvartill lönen uppginge; att lian icke kunde godkänna att ”m. m/’: blifvit bibehållet på alla de ställen der detta förekommer i det af Utskottet föreslagne förnvade Formulaire till v i * ^ Bruks uppskattning ; att han, i anledning af Herr af Ekenslams vid 73 §:n afgifne reservation och deruti uppdragne skillnad emellan erläggande af afgift för Bran vins-bränning och Manufactur-smide, ville erinra att i afseende på Bränvins-brännaren vore förhållandet enahanda med det, sorn nu eger rum med egare af Manufactur-Verk, då den, som sig till Bränvins-bränning anmäler, likaledes får erlägga skatt, äfven om han icke kommer alt Bränvinsbrännings-rättigheten utöfva, samt att slutligen vid det utaf Herr af Ekenstam gjorda tillägg, i afseende på de mindre Bränvins-paa - UtviUaings-Ut skott et s Utlåtande N:o 3l, norne, Tore öfverflödigt att göra någon erinran, enär hans reservation i denna del icke förtjenade den ringaste uppmärksamhet.
Johannes Svensson från Jönköpings
Län: att majoriteten inom Utskottet, som ville ålägga Jordbrukaren Bevillning för sin egendom, ehuru liten lott denne än innehafver, nu handlat inconscqvent, då Löntagare med mindre än 200 R:drs inkomst blifvit fritagen ifrån Bevillning för sin lön, och att, ehuru lian hyste den önskan, att Rikets ställning vore sådan, att den kunde medgifva befrielse för den, som icke innehafver mer än 400 å 5oo R:dr, han likväl, då förhållandet vöre helt annorlunda och enär Statsbehofvet äfven måste utkräfvas af fattigdomen, fann det vara billigt, att alia medborgare i samhället draga lika tunga så väl för jordegendom som för löneinkomster, derföre han ock 1111 gerna sett, alt Utskottet vidblifvit sitt förra tillstyrkande vid 162 §., att Bevillning skulle erläggas äfven för den lön, sona understege 200 R:dr.
Häruti instämde Gustaf Larsson från Stockholms, Anders Olofsson från Stora Kopparbergs, Bengt Ericsson från Wermlands, Per Jönsson från Christianstads, Jacob Kihlblom från Södermanlands, Göran Jonasson från Kronobergs samt Anders Ericsson från Örebro Län.
Hvilket, efter begäran, skulle åtfölja Utskottets Utlåtande Nio 5i, Ut Supra.
Ex Protpeolle S.
Lampa.
STOCKHOL M , 1835; hos J. A. Wa.li don.
Btvillnings-Ut slottets Utlåtande N.o 5x. t N:o 52.
Ankom till Exp.-Utsk. den 27 Januarii 1835.
Utlåtande , i anledning af erhållen å ter remiss i vissa delar af Memorialet N:o 4g, med förslag till samman jemkning af Biks-Ständens olika beslut, angående Stora Sjötulls-Bevillningen.
Pag. 16.
Viel irsta punkten af 22tdra voterings-propositionen har genom skriffel influtit ”Bonde-Ståndet” i stället för ”Borgare-Ståndethvilken origtighet blifvit af förstnämnde Stånd, genom Protocolls-Utdrag af den 22 dennes, lill rättelse anmärkt; och får Utskottet, jemte anmälan af detta förhållande, härmed vördsamt föreslå, att berörde punkt må erhålla följande lydelse:
Den, som vill, att Rödfärg må vid införseln beläggas med den tall, sorn Utskottet föreslagit samt Ridderskapet och Adeln, Preste- och Borgare-Stånden antagit, eller 1 Rrdr 16 sk. tunnan, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Pag. ig. Jern: Canoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, samt Hallar öfver i§ tums tjocklek.
Sedan Vällofl. Borgare-Ståndet vitf pröfning af Utskottets ULiåtanda
Nro 45 beslutat, att införseltullen för nämnde artiklar skulle bestämmas till 4 Rrdr per Skepp, med 8 Rrdrs tullvärde, men Utskottet deremot ansett tullen derå vara bestämd till 2 Rrdr 24 sk. per Skepp, med 10 Rrdrs tullvärde, så har bemälde Riks-Stånd, genom Protocolls-Utdrag af den ig dennes, återremitterat Memorialet
Nro 49 i denna punkt, med anmodan till Utskottet, att uppgöra den voterings-proposition, som af Ståndets omförmälde beslut föranledes.
I anledning af denna utaf Vällofl.
Borgare-Ståndet gjorde anmärkning och i enlighet med Ståndets ofvanberörde beslut, får Utskottet nu vördsamt föreslå följande voterings-proposition: N:o 66.
Den, som bifaller Utskottets af Ridderskapetjoch Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden antagne förslag, att införseltullen å Jern: Canoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, samt Hallar öfver ii tums tjocklek, må bestämmas till 2 R:dr 24 sk. per Skepp,, med io~R:drs tullvärde, voterar
Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, Bilt. tili B.
Fröt. iS34 och 1835. 5 Sami. 1 Afd, 2 Bandet. 5:te Häftet.
a Bevillnings-Utskottcts Utlåtande N.-o 5i. anses införseltullen å berörde artiklar vara bestämd till 4 R:dr per Skepp., med ett tullvärde af 8 R:dr.
Pag. 25.
Koppar , Gårad.
— Plåtar, myntade och så kallade Ungerska, samt Gjutkakor, Med godkännande af 42 och voterings-pi opositionerne, som angå desse artiklar, har Vällofl.
Borgare-Ståndet samma propositioner återremitterat, i ändamål, att den af Utskottet gjorde uppgift, det Ståndet bifallit utförseltullen för berörde varuartiklar till 5 R:dr per Skepp., måtte rättas, enär Ståndet deremot i dessa delar gillat Utskottets Betänkande N:o 2Q, hvarest samma utförseltull bestämmes till 3 R:dr 16 sk. per Skepp., eller i likhet med hvad Höglofl.
Ridderskapets och Adelns beslut innehåller.
Då, i afsseende på Gårad Koppar, Utskottets åtgärd blifvit föranledd deraf, att i Borgare-Ståndets beslut denna artikel icke varit serskild omnämnd, så får Utskottet, med anmälan härom, vördsamt föreslå, att redaclionen af ifrågavarande voterings-proposilioner, i enlighet med Vällofl. Borgare-Ståndets, nu Utskottet meddelade beslut, blifver rättad, och erhåller följande förändrade lydelse: N:o 4a.