Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under nämnde båda revisions-år pågingo byggnaden och inredningen af det nya läroverks-huset härstädes; och som Konsistorium för utförandet af detta byggnadsföretag måst. besluta, att indrifva alla ifrågavarande kassas tillgångar och medlen sålunda successive inflöto, hade Konsistorium, på det ej ständigt under nämnda år betydligare summor skulle komma att finnas i kassan inneliggande eller större belopp på en gång samlas, än som ansågs tillräckligt för bestridande af de dagliga utgifterna för den pågående byggnaden, redan före räkenskaps-året 1854—1855 lemna! redogöraren föreskrift, att i härvarande Privat-bank på upp- och afslcrifningsräkning insätta hvad som efter hand inflöt, så att aldrig mer än 3,000
R:dr, eller så mycket, som vore oundgängligt för de dagliga behofven, skulle finnas hos redogöraren innestående.
Hvad nu de af Revisorerne anmärkta stora behållningarna i kassan vidkommer, som utgjorde — vid räkenskapens afslutande den 30 Juni 1854 — 15,850 R:dr 6 sk. 11 rst., och samma dag följande år — 3,873 R:dr 30 sk. 10 rst., så innefattade dessa summor, såsom Konsistorium redan i räkenskapen för år 1853 —1854 upplyst, ej allenast den i kassan befintliga kontanta behållning, utan äfven hvad som för kassans räkning bort vara i Banken insatt; och för hvad Konsistorium, sedan räkning från Banken hunnit inkomma, hvilket ej skedde till den tid, då Kon- 1 sistorii räkenskaper afslutades, fann redogöraren hafva, emot Konsistorii föreskrift, haft utöfver de omnämnda 3,000 R:dr inneliggande, ålade
Konsistorium honom vid näst följande revision en ränte-ersättning till kassan efter 2 proc. eller hvad Banken då erlade för insatta medel, hvilken ränte-ersättning, i följd af redogörarens anförde besvär, ännu är beroende af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätts pröfning.
Hvad slutligen angår den af Revisorerne gjorda hemställan, angående den möjliga behållningen i kassan, vågar Konsistorium underdånigst försäkra, att om kassan ännu egde några medel, hvilket dock ej är förhållandet, enär kassans alla tillgångar tagits i anspråk för fullbordandet af meranämnde byggnad, skulle Konsistorium åt förvaltningen deraf egna samma omsorg, som under de nu ifrågavarande båda åren.
Eders Kongl. Majrts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåt.er, E. G. BJÖRLING. L.
WESTERLUND. J. F. NORMAN. J. S. LÖFBERG. Westerås Dom-kapitel den 25 November 1857. L. Afzelius. — 317 — Stormäktigste, Aliernådigste Konung! 1 anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning öfver den betydliga kontanta kassa-behållning, som finnes upptagen i Fahlu skolas räkenskaper för åren 1854 och 1855, får jag, såsom deröfver infordrad förklaring, i djupaste underdånighet anföra följande:
Då under de sednare åren den kontanta behållningen i Fahlu läroverks kassor, härfluten förnämligast af de ökade revenyerna af de 3:ne fjerde-parter, läroverket eger, stigit till ett högre belopp, än som kunde anses behöfligt för de löpande årliga utgifterna, insåg jag riktigheten och behörigheten af att det öfverskjutande beloppet deraf gjordes fruktbart, så snart detsamma uppgick till högre och jemnare summor.
Detta har äfven numera blifvit verkstäldt på det sätt, att 1,000 R.:dr emot säkerhet utlånades den 3 Januari innevarande år och ett lika belopp den öde derpå följande
April, så att den kontanta behållningen nu är reducerad till ett belopp, som ungefär svarar emot de dagliga utgifterna, hvilket förhållande kommer att verificeras af den redogörelse öfver läroverkets medel, som vid detta års slut skall af gifvas.
Med djupaste undersåtlig trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Aliernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropli gtigste undersåte, Joh. Fr.
Kindström.
Schöl®.
Fahlun den 19 November 1857. — 318 — Carlstads stifts Konsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Sto rmäktigste, Allernådigste Konung!
Med öfversändande af transsumt af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, har Eders Kongl. Maj:t under den 9 sistlidne November behagat låta i nåder infordra Domkapitlets utlåtande, angående en af berörde Revisorer framställd anmärkning, att betydliga behållningar vid båda revisions-årens slut funnits hos redogörarne för följande under
Dom-kapitlets vård och förvaltning stående kassor, nemligen:
Stiftets byggnadslcassa, Wähnermanska stipendii-kassan och Gymnasii enskilda kassa, hemställande Revisorerne, att då, enligt deras tanka, allmänna medel till betydliga belopp icke böra hos enskilde förvaras, hvad af dylika kassors behållningar icke för nödvändiga utgifter erfordrades, måtte förräntas eller i Läns-ränterierna deponeras.
I allmänhet får
Dom-kapitlet härvid upplysa, att vid ifrågavarande tid penningetillgången i allmänna rörelsen var så stor, att endast på ett år uppsades af olika låntagare och inbetaltes till ofvanberörde kassor ett belopp af ungefär 20,000 R:dr.
Oaktadt detta skedde inemot räkenskaps-årets slut, lyckades man likväl att snart nog ånyo placera nämnde summor, ehuru någon mindre del deraf låg inne i kassorna vid räkenskaps-årets slut, dels under granskning utaf, dels under afvaktan å lånesökandes säkerhetshandlingar.
Under sådana förhållanden måste den vid räkningens afslutande i kassan ännu inneliggande kontanta behållningen balanseras såsom sådan till nästa årsräkning, oaktadt den kort derefter redan var åter utlånad.
Följande året inträdde ungefär samma förhållande, hvaraf blef en naturlig följd, att räntan började falla och lån uppsades endast i den afsigt, att omsätta lånen till lägre ränta, i hvilket fall åtskilliga kassors afkastning, som för vissa föreskrifna utgifter måste utgå till visst belopp, hade blifvit för ändamålet otillräcklig.
Men då anledning var förhanden, att detta öfverflöd af penningar skulle snart absorberas af behofvet, ansåg
Dom-kapitlet tjenligt, att heldre låta lånen inbetalas, för att åter på andra håll förräntas, så snart nya låntagare kunde erhållas.
Skulle sådana händelsevis och för Kortare tid inneliggande medel hafva blifvit, enligt Rikets Ständers Revisorers företag, ull Ränteriet öfverlemnade, så hade följden endast varit, att förräntning ännu längre tid uppskjutits. 319 — Dessutom måste alltid i dessa kassor reserveras en rund summa till förefallande behof, som, enligt hvad räkenskaperna utvisa, t. ex. för byggnads-kassan, aldrig understiga 1 å 2,000 R:dr, men ock någon gång uppgått till 3 å 4,000 R:dr. med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigate, Allernådigst e Konung!
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste, underdånigste tjenare och undersåter, C. A. AGARDH.
L. M. GROTH. L. F. MELLQVIST.
Dom-kapitel den 2 December 1857. E. E. ÖSTLING. J. FRYKHOLM.
Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, får Konsistorium afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers gjorda 2:ne anmärkningar vid Konsistorii räkenskaper för redogörelse-året 1855 till 1856.
Såsom en nödig inledande erinran torde det först tillåtas Konsistorium, att fästa uppmärksamheten derpå, att RiC s Ständers Revisorers begge nu ifrågavarande anmärkningar röra sådana medel, hvilka icke genom allmän författning äro — 320 — på förhand bestämda till någon viss kassa, utan hvilkas disposition till den eller dem af läroverkets kassor, som deraf äro i behof, beror af Eders Kongl. Majits nådiga beslut för hvarje serskildt fall, efter Konsistor» underdåniga framställning.
Hvad nu den första anmärkningen angår, eller om behållningen af vederlaget till pastorslönen i Hammardahl, så måste Konsistorium, emot Revisorernes anmärkning, vidhålla, att nämnde medel, 99 R:dr 21 sk., verkligen äro bokförda under den dag, då de till Konsistorium blifvit levererade.
Att de först under nu ifrågavarande räkenskapsår blifvit i redovisning synliga, kommer deraf, att de, i kraft af Eders Kongl. Maj:ts, genom serskildt nådigt bref af den 29 April 1851, Konsistorium meddelade bemyndigande, att till Hernösands läroverks enskilda kassa i mån af behof anslå odisponerade vakans-medel under räkenskaps-året 1855—1856, blifvit till nämnde enskilda kassa öfverförda.
Beträffande dernäst anmärkningen om Bygdeå vakanta pastoralier, synas Revisorerne hafva förbisett den i räkningen gjorda anmärkning, att nämnde medel först genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 15 Juni 1855 blefvo till stiftets allmänna byggnadsTkassa anslagne, och att de således icke förr än under ifrågavarande räkenskapsår kunnat i byggnads-kassans räkning upptagas.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, C. J. AF NORDIN.
P. ENGMAN. A. F. WIMMERCRANZ. C. A. CORNELIUS.
Hernösands Dom-kapitel den 2 December 1857.
Sidner. — 321 — Direktionens i Sällskapet för vex el-uiiderrisningeng befrämjande underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Sällskapets Normalskolas räkenskaper.
Stormäktioste, Allernådigste Konung! O ' ö O Till följd af nådig remiss af bifogade transsumt utaf Rikets sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad den rörer vexel-undervisningens Normalskola, får
Direktionen i Sällskapet för vexel-undervisningens befrämjande underdånigst anföra följande: § 1.
Jemte tillkännagifvande, att de i Sällskapets arkiv befintliga böcker, kartor m. m. upptagas i en serskild redovisning, anmärka Revisorerne, att, då de för försålda böcker och skolmaterialier influtna medel, äfvensom utgifterna för dylika, arkivet tillhöriga, föremåls inköp, till redovisning ingingo uti Normalskolans hufvudbok, borde, för enhets vinnande uti redogörelsen, äfven de in- och utbalanserade värdena å dessa inventarier uti hufvudboken inflyta.
Hvad sålunda anmärkt blifvit, skall i hädanefter afgifvande räkenskaper varda iakttaget. § 2.
Innefattar endast en anmälan, men icke någon anmärkning, och lärer således icke erfordra något yttrande från Direktionens sida. § 3.
I anledning af Revisorernes anmälan, att ett, till inköp af inventarier, Normalskolan beviljadt anslag, 1,000 R:dr, som utgått af besparingarne å extra statsanslaget till Folkskolelärare-seminarier, väl blifvit uppdebiteradt i Normalskolans hufvudbok för år 1855, men funnes deremot icke till redovisning upptaget uti de räkenskaper, som blifvit till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätts granskning öfverleinnade, får Direktionen underdånigst tillkännagifva, att utgifterna å detta anslag väl blifvit upptagne i Sällskapets, af dess Revisorer granskade hufvudbok, ehuru någon serskild redogörelse för samma medel icke ännu blifvit till Kammarrätten af gifven, af det skäl, att anslaget icke är vordet, tillfullo an vändt; men skall 41 — 322 — serskild redogörelse-räkning med innevararande års räkenskap öfver stats-medel till Kammar-rätten från Direktionen aflemna».
Eders Kongl. Maj:ts JOH. AUG.
HAZELIUS. O. BERGHUS.
L. MONTÉN.
HILDEBRAND. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, G. L.
J. LUNDSTEDT. H. J. ÖFVERBERG. J. N. SÖLLSCHER. CARL HENR.
Stads-uäumds underdåniga utlåtande, i anledning af 1857 års Stats-revisorers erinran vid granskningen af Stads-nämndens räkenskaper.
Med anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers erinran, att det från anslaget för allmänna fattigvården i Stockholm till aflöning åt 3:ne fattigläkare och till medikamenter för fattige sjuke utgående belopp, 2,094 R:dr 8 sk., i Stads-nämndens. räkenskaper upptagas i sammanhang med öfriga under denna myndighets förvaltning ställda medel, och att, i följd deraf, räkenskapen icke innefattade upplysning till hvilka serskilda ändamål stats-anslaget utginge, får Stads - — 323 — nämnden i underdånighet anföra, att som, efter hvad Revisorerne jemväl vitsordat, de sjukvårds-utgifter, Stads-nämnden med de till dess disposition anvisade fattigvårds-medel årligen bestrider, vida öfverstiga omförmälda anslags belopp, har det hittills icke ansetts nödigt, att i Stads-nämndens räkenskaper bokföra nämnde belopp annorlunda än som skett, men att, sedan erinran vid detta bokförings-sätt nu blifvit af Revisorerne gjord, Stads-nämnden förordnat, att deruti skall för framtiden vidtagas den förändring, att af räkenskapen må kunna inhemtas till hvilka ändamål ifrågavarande stats-anslag användes.
Stads-nämnden framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och J.
J. F. EKLUND. AX. GABR. CARLSON.
AXEL NYSTROM. G. SCHÖNE. P. OHNELL. C. HALLBERG. GUST. WERTMULLER. J. v. KOCH. L.
AHLSELL. N. A. WILANDER.
G. A. BRANDEL. N. J. EKDAHL. J. RHODIN.
F. Richter - \ _ 324 — Kongl- kammar-rättens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers anmärkning, dels vid nämnde embets-verks aktorats-räkning, dels ock om tiden för en del räkenskapers granskning af Kongl, Kammar-rätten.
Med öfverlemnande af ett utdrag utaf Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, har Eders Kongl. Majit, genom nådig remiss den 16 nästlidne Oktober, anbefallt Dess och Rikets Kammar-rätt att, i anledning af hvad i berörde berättelse dels vid Kammar-rättens aktorats-räkning blifvit anmärkt och dels i öfrigt angående tiden för en del räkenskapers granskning är vordet erinradt, till Eders Kongl. Majit med underdånigt utlåtande inkomma.
Till följd häraf, och hvad först angår den af Revisorerne gjorda anmärkning, att i Provins-räkenskaps-kontorets aktorats-räkning för år 1854 utgående balansen upptagits till 4,565 R:dr 14 sk. 3 rist, men deremot ingående balansen uti enahanda räkning för år 1855 till 6 sk. 10 rist mera, eller till 4,565 R:dr 21 sk. 1 rist, får Kammar-rätten i underdånighet tillkännagifva, att Kammar-rätten, efter vederbörande Revisions-kommissaries hörande, redan förordnat om rättelse af hvad i omförmälda hänseende blifvit såsom felaktigt anmärkt.
Beträffande åter Revisorernes erinran, att flera verks och inrättningars räkenskaper för det sednare af revisions-åren icke hunnit undergå granskning i Ofverrevisioos-departementet, innan de blifvit till Stats-revisionen öfverlemnade; så lärer denna olägenhet, efter hvad Kammar-rätten, uti serskilda utlåtanden af den 2 April 1856, angående ifrågasatt förkortning af tiden för räkenskapens granskning, samt af den 30
December samma år, rörande förändring af tiden för åtskilliga räkenska Eers öfverlemnande till granskning, redan i underdånighet anfört och föreslagit, väl unna i någon mån förebyggas; men då en del räkenskaper äro af vidlyftigare beskaffenhet, måste dock, med afseende dels å den tid, som för dylika räkenskapers afslutande och aflemnande till Kammar-rätten är nödig, och dels å den längre gvansknings-tid, sorn häraf blifver en följd, det förhållande uppkomma, att granskningen af samma räkenskaper ej heller kan uti Ofver-revisions-departementet vara fullbordad då Rikets Ständers Revisorer sammanträda, helst sedan dessa sammanträden, efter hvad numera är stadgadt, hädanefter skola årligen ega rum samt taga ein början en månad tidigare, än förut varit öfligt. — 325 — Remisshandlingarne återställas underdånigst, och Kammar-rätten framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, O. A. TAUVON. C. E.
ALANDER. A. WILH. EDMAN. L. KINMANSON.
O. V. BURÉN.
P. A. MARTIN.
Stockholm den 27 November 1857. C. J. Fahnehjelm.
Kongl. (iencral-]iost-st)relsens underdåniga utlåtande öfver hvad i 1857 års revisions-bérättelse förekommer, rörande Po»t-verkets räkenskaper och förvaltning.
Såsom underdånigt utlåtande öfver hvad i Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse förekommer, rörande Post-verkets räkenskaper och förvaltning, får General-post-styrelsen i underdånighet anföra:
Anmärkningen och uppgiften, att ingen närmare post-konvention blifvit afslutad med Norrige, och att Sverige således befunne sig fortfarande i denna frå^a på en mera främmande ståndpunkt till brödralandet än till åtskilliga utländska makter, är stridande emot förhållandet.
Väl är icke någon konvention, i den form, så - — 326 — dane vanligen upprättas, afslutad emellan Sverige och Norrige, emedan en dylik ej lämpligen kan ega rum emellan länder med samma Konung; men deremot har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 15 Juni ..1849, gillat och fastställt ett, efter dertill erhållet^ nådigt uppdrag, af dåvarande Ofver-post-direktören, i samråd med från Norrska sidan utsedd fullmäktig, Stats-rådet Stang, upprättadt förslag, innefattande bestämmelser angående post-förlxållandena emellan Sverige och Norrige, att tillämpas från den 1 Augusti samma år.
Vidare är anmärkt, att sedan General-post-styrelsen den 23 Mars 1854 afgifvit ett underdånigt förslag angående åtgärder tillförekommande af post-röfveriei-, och Kongl. Maj:t, efter Stats-kontorets hörande, återremitterat ärendet till General-poststyrelsen, hade ärendet sedermera varit beroende på Styrelsens handläggning.
Styrelsens ofvan omförmälde förslag var bygdt hufvudsakligen på förutsättningen, att Styrelsen skulle få hafva ett slags räntelöst kreditiv eller upp- och afskrifnings-konto hos Landtränterier och Tullkamparne, och att
Styrelsen likaledes skulle beredas likartad rätt hos Bankens Låne-kontor i landsorterne; hvarjemte Styrelsen, för posternas betryggande, fästat vigt vid inrättandet af paket-poster med personbefordring, hvilket sednare åter stod i samband med ordnandet af post-skjutsen och rättighet för Post-verket, att under vissa betingelser påfordra gästgifvare-skjuts.
Då emellertid i sistnämnde hänseende icke något blifvit bestämdt, samt Stats-kontoret och General-tullstyrelsen, hörde i ärendet, förklarat, att den af Post-styrelsen begärda depositions- och assignerings-rätt hos Landt-ränterier och Tullkammare mötte sådana svårigheter, som ej kunde undanrödjas, hade hela grunden för Styrelsens förslags-byggnad ramlat, och Styrelsen såg sig ej i tillfälle att sätta något annat i stället; men under tiden och i anledning af Styrelsens förslag i ämnet, hade Pikets Ständer förordnat, att Banken och dess Låne-kontor i landsorten skulle för postremisser emottaga deposition och gifva anvisningar, och sedermera utsträcktes sådant än vidare genom Stockholms Enskilda Bank och öfriga Privat-bankex-, så att skäl var för handen att afvakta hvad på sådan väg kunde åstadkommas jemte verkningen deraf; och det är på dessa förenade skäl, som Post-styrelsen, villrådig hvad den under nuvarande förhållanden skulle föreslå, funnit sig föranlåten och nödsakad att låta saken hvila.
Revisorerne hafva upprepat Rikets Ständers uti skrifvelse den 22 nästlidne April framställda anhållan om meddelande af föreskrift, att de å a&surans-afgifterna uppkommande öfverskott, måtte, i den mån de icke för blifvande ersättningar behöfde påräknas, föi'eträdesvis användas för vidtagande af sådana åtgärder, som lända till postföringens betryggande.
I anledning häraf får Styrelsen allenast upplysa: att assurans-medlen afsättas serskildt och disponeras icke till annat än ersättningar; att dessa naturligtvis ej kunna på förhand beräknas; att för några år sedan fonden var till ersättningar så medtagen, att deiaf ej återstod någi-a tusen riksdaler, och således, om ytterligare poststöld till högre belopp egt rum, ej varit tillräcklig för ersättningen; att, genom serskilda tillfälligheter, större delen af de bortröfvade medlen åter tillrättakommit, så att fonden nu är ganska stark, dock ej större, än att genom ett enda röfveri vid något tillfälle, då posten medför större penninge-remisser, hela fonden kan vara medtagen och ej lemna tillgång till ersättning.
Något öfverskott kan alltså ej anses vara befintligt. — 327 — Revisorerne hafva slutligen anfört, att erfarenheten redan länge ådagalagt behofvet af väsentliga förbättringar i post-anstalternas ordnande; hvadan och då Post-verket egde en betydlig behållning, föranledd deraf, att Post-verket numera ej lemnade något bidrag till stats-verket, Revisorerne framställt den önskan, att
Poststyrelsen måtte med all skyndsamhet vidtaga de åtgärder, som i omförmälda hänseende må finnas lämplige; hvarvid i främsta rummet torde böra tillses, att hädanefter såväl bref som tidningar måtte, när helst sådant ske kan, befordras med ångfartygs-lägenhet eller på jernväg.
Greneral-post-styrelsen, som, efter bästa förmåga och i hvad på den ankommit, sökt och städse söker befordra postkommunikations-anstalternas förbättring och utveckling, kan likväl härvid ej hemta någon ledning från Revisorernes framställning i ämnet, eftersom deruti icke på något sätt antydes hvaruti de önskade förbättringarne skulle bestå.
Förr än en genomgripande reform i afseende å postskjutsväsendet eger rum och derom
Styrelsen vid flera tillfällen gjort hemställan, kan icke andra än partiella förändringar och förbättringar tillvägabringas, och äfven sådana äro beroende af möjligheten att erhålla skjuts.
Sedan, vid innevarande Riksdag, skjutslegan blifvit betydligt höjd, är Post-verkets ställning icke eller så serdeles lysande.
Tillökningen i skjuts-omkostnaderna torde snart nog uppgå till lika mycket som stats-anslaget, 115,000 R:dr, förut utgjorde; och huru förhållandet emellan inkomst och utgift framdeles må blifva, kan ej ännu med säkerhet bedömas.
Försändning af bref och tidningar med ångbåt, eller på jernväg, sker alltid, når så lämpligen ske kan; men det beror på ångbåts-rederiernas godtfinnande om och på hvilka vilkor de vilja medföra post; för tidningar och fribref kan Postverket ej betala porto, då Post-verket ej för desamma uppbär porto, och för betaldte bref kan Post-verket icke eller betala porto-andel till ångfartyg mer än en gång, enär Post-verket annars ej skulle få något i behåll, och kan således ett med ångfartyg kommet bref, för hvilket rederiet erhåller halft porto, ej ytterligare sändas med ångfartyg, emot halft porto äfven till dettas rederi.
De jernvägar, hvarå kommunikation eger rum, äro ännu så få och kommunikationen derå så afbruten, att post-befordringen derå hittills varit och ännu en tid torde blifva inskränkt till en obetydlighet.
Stockholm den 28 Januari 1858. 0. W. STAEL v. HOLSTEIN.
Georg Ameen.
■Ml — 329 — Register öfver Rikets Högloft.
Sländers är 1857 församlade Revisorers berättelse, angående granskningen af stats-verkets samt dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte de, i anledning af samma berättelse, lill Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden.
Afkortning ar å stats-verkets inkomster ...
Bil. litt C. N:ri8 1 och 2 vid .. sid. 77 24. 11.
Aflöning, Krigs-kolleqii 71 67, 73—76, 88—93. 254, 261—262, Åfvittrinqar i åtskilliga län 77 172—176. 288—289.
Akademiens för de fria konsterna räken- skaper n 195—196.
— Krigs- dito n 103-104. 265.
— Landtbruks- dito n 176—177.
— Lunds dito » 221 -222.
— Musikaliska dito 71 186—187.
— Svenska dito 71 192—193. 295—296.
— Upsala dito — Wetenskaps- dito 11 219—221. 306—309. 71 189—191. 293—295.
— Witterhets-, historie- och anliqvitets- dito 71 193—194.
Aktoratsråkning, Kammar-rättens 71 235-237. 324-325.
Allmänna barnhuset 11 214—219. 304—305.
Allmänna fattigvården i Stockholm 71 234—235. 322—323.
Allmänna garnisonssjukhuset 71 105-106.
Allmänna hospitals- och barnhus-fonden X 199—201. 298—302.
Allmänna magasins-fonden f. d 11 32—34. 247. — — ärendena 77 30 -34.
Allmänna väg- och vattenbyggnader 71 130—137.
Amiralitets-krigsmans-kassan 71 27, 128—130. 246—247.
Andra Lif-g ar dets kok-inrättning ... 11 73—74. 261—262.
42 — 330 — Berisions-berättelsen.
Anordningar å extra utgifts-anslagen ... sid. 16. — d hufvudtitlarnes besparin gar n 16—17. — å öfverskottena » 17—18.
Arbetsinrättningar och fängelser » 145—158.
M. och N. vid n 149, 150.
Arfvoden för Revisorernes biträden ... » 243.
Arméens pensions-kassa » 27, 125—128.
Artilleri-af delning, Krigs-kollegii » 67—69, 77—82.
Bilagan litt. I. vid » 78.
Assurans-medel, Postverkets » 47—48.
Avesta Krono-inspektion » 29, 34.
Balanser, proprie » 236—237.
Balans-relationer, Fång-styrelsens » 151—152.
Krigs-kollegii » 76—78, 80.
Barnbördshuset a 213—214.
Barnhus, Stockholms allmänna » 214—219.