Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet bar härvid först ansett mindre lämpligt, att stadganden rörande samma ämne äro på flera ställen i Reggrings-Formen spridda och således trott sig böra föreslå, att allt hvad i Regerings-Formens i3, 3g, 4a, 63 och 81 §§. nu finnes sagdt, att Stats-Rådet för der uppgifna händelser, bör fulltaligt vara tillstädes, må flyttas till 8 §., hvarjemte Utskottet trott sig på samma gång böra föreslå, att det i 87 §. förekommande stadgandet, att Konungen, i fråga om stiftande, ändring eller upphäfvande af Civil- Criminal- eller Kyrko-Lag, bör höra Stats-Rådet, må jemväl i 8 §. intagas.
I afseende på de nu nämnda föreskrifternes ändamålsenlighet, har Constitutions-Utskottet trott, emot Regerings-Formens 8 första puncten, någon annan anmärkning icke ega rum , än den, att samma punct synes affattad med uteslutande afseende på det förhållande, alt Konungen vistas i hufvudstaden eller dess grannskap; och får Utskottet längre fram uppgifva, hvad Utskottet, med anledning af denna anmärkning, trott sig böra föreslå.
Hvad åter angår samma §., andra puncten, som stadgar, att StatsRådets samtlige Ledamöter, der de icke ega laga förfall, skola öfvervara alla mål af synnerlig vigt och omfattning, som, efter dem förut meddelade foredragnings-Iistor, i Stats-Rådet förekomma och Rikets allmänna styrelse röra, måste Utskottet erkänna sig anse den nog sträng.
Det är Utskottet icke obekant, huru stor vigt Stiftarne af 180g års Regerings-Form lade derpå, att vigligare mål icke, utan i ett fulltaligt 6 C'ormtitaiions-Utslcottets Memorial, N:o 5 7.
StaU-Råd , matie för Konungen föredragas oell af Honom afgöras, och Ulskollet delar i allo samma olvert vgelse.
Ulskollet ti or ock sådane frågors nalur i allmänhet lilläla att, för deras föredragning, afvakta en möjligen ulan laga förfall, men med vederbörligt tillstånd frånvarande Slals-Råds-Ledainois återkomst.
Men Utskottet har dock icke kunnat förbise, att omständigheter kunna inträffa, under hvilka ett sådant uppskof, sorn nyss är nämndi, kunde för Riket blifva menligt, och Utskottet har trott sig böra vara betänkt på alt bereda eri möjlighet att kunna undvika sådant, utan att nödgas dertill välja antingen den frånvarandes entledigande, eller extra StatsRåds tillförordnande; utvägar, af hvilka den första visserligen af RegeringsFormens 35. §., men uppenbarligen icke för här ifrågavarande ändamål, är Konungen medgifven, den senare deremot hvarken i Grundlagen finnes nämnd eller med dess anda öfverensstämmer.
J öfrigt har Utskottet trott de i samma punct antydda, i, den följande puncten af samma §. närmare uppgifna, vigligare mål böra ökas med ej mindre alla förslag till stiftande, ändring eller npphäfvande af Civd-, Criminal- eller Kyrko-Lag, än Riksens Ständers framställningar och önskningar i hvilka ämnen som helst, utom de redan i §:n uttiyckligen nämnda Hvad angår de förstnämnda, har Utskottet trott frågor om lagar, hvilka så djupt ingripa i samhällets innersta, böra underkastas pröfning, icke blott af den förnämsta förening af lagfarna, utan äfven af bela den förnämsta förening af Statsmän, som Riket eger.
Ilvad åter beträffar Riksens Ständers framställningar och önskningar, har Utskottet trott den källa, från hvilken de utgått, berättiga dem till den uppmärksamhet, att Konungens beslut öfver dem icke må fattas, med mindre än att så många af Stats-Rådets Ledamöter sig deröfver yttra, som i allmänhet böra vid föredragning af mål af större vigt och omfattning vara tillstädes.
Samma regel, i afseende på det antal af Stats-Rådets Ledamöter, som vid föredragning i Siats-Rådet bör vara tillstädes, har Utskottet ock ansett lämpligast för de fall, hvilka i Regerings-Formens l\i §. mom. 2 uppgifvas.
Utskottet har nemligen ansett det vara en nog långt drifven stränghet i den fordran, att under den tid af kanske mer än ett år, som Stats-Rådet, i vissa af de i nämnda moment omförmälda fall, kan komma att föra styrelsen, Stats-Rådets samtlige Ledamöter skola vara närvarande Constitufions-U/shottets Memorial., JV:o 5y. 7 vid hvarje, än så obetydligt måls afgörande i Stats-Rådet.
Då Utskottet likväl icke kunnat misskänna vigten af <le skäl, hvilka förmått Lagstiftarne att, för den tid, styrelsen på detta sätt föres, fordra en jernnare närvaro af Stats-Rådets Ledamöter, än man ansett oundgängligen nödig under en Konungs styrelse, bar Utskottet stannat i bär ofvan nämnda förslag.
I afseende på föreskrifterne i Regerings-Formens 13, 3q, 63 och 8i §§.. bar Utskottet sig bekant, att bland de utmärktasle Ledamölerne af 1809 års Constilutions-Utskott funnos de, hvilka erkände, att de redan vid Regerings-Formens sammanfattande hade insett faran, att sjukdom eller andra utomordentliga tillfälligheter kunde göra Stats-Rådets i RegeringsFormen stadgade antal otillräckligt, i synnerhet vid de vigtiga tillfällen, då Stats-Rådet borde in pleno börås, och att detta ämne var bland dem, hvilka vid Regerings-Formens författande med hast mäste öfverfaras.
I följd häraf väcktes oek (råga att framdeles öka Stats-Rådet med en eller två Ledamöter: elt förslag, sorn, så vidt nuvarande Constitutions-Ulskott kan fatta dess syftning, visar, att 1809 års Lagstiftares mening var, att rlet antal, sorn, enligt då varande lydelse af Grundlagen, i Stats-Rådet hade säte och stämma, i vissa fall ökadt med de öfriga Stats-Secreterarne, borde vara närvarande vid de i 13, 3g, 63 och 81 §§ omtalade måls afgörande, men icke, att, äfven i händelse Stats-Rådet komme att ökas, fulltaligheten derefter ovilkorligen skulle,] i nämnda händelser, fordras.
Val har antalet af Stats-Rådets ständige Ledamöter nu blifvit ökadt nied en; men då denne blott fyller det antal af öfverläggande, sorn redan förut, då föredragande Stats-Secreteraren inräknades, lanns, kan denna förökning ieke anses såsom en sådan, sorn 1809 års Lagstiftare hade i sigte.
Men om ock så hade varit, skulle Utskottet ansett den utväg, 1809 års Constitutions-Ulskott föreslog, allt för oviss, att uppfylla det ändamål, sora dermed åsyftades.
Sjukdom och andra utomordentliga tillfälligheter kunna hindra flera, än en eller I vänne afStats-Rådets medlemmar att infinna sig vid ofvannämnda tillfällen; och då de dervid förekommande frågor oftast fördra skyndsamt beslut, men Utskottet icke kan anse den visserligen åt
Konungen öfverlemnande rätt att entlediga ett Stats-Råd, som af laga förfall hindras, böra vara den enda utväg att Grundlagsenlig! kunna, med den skyndsamhet, sorn omständigheterna kunna kräfva, fatta beslut i en fråga af ofvannämnda art, har Utskottet trott sig böra föreslå Riksens SLänder, att de här omtalade föreskrifter må erhålla en ordalydelse, som på en gång an - 8 Constilations-Utskottets Memorial, N:o 5y. lyder, alt .Siats-Rådet, så ridt det på Konungen beror alt, utan så radicala medel, sorn del nyssnämnda, åstadkomma, bör vid de vigtiga tillfällen, om hvilka (lera gånger är taladt, vara fulltaligt samladt, men tillika för laga förfall uttryckligen medgifver undantag, så långt som sådant, i så vigliga frågor, lär kunna medgifvas.
Utskottet har vid samma tillfälle trott sig böra föreslå upphäfvandet af den skilnad, som Regerings-Formens 81 §. nu gör i sin fordran på StatsRådels fulltalighet vid det tillfälle, då Konungen besluter öfver ett af Riksens Ständer gjordt förslag till Grundlagsändring och det , då Konungen sjelf till Riksens Ständer ämnar framställa ett dylikt förslag.
I öfrigt har Utskottet, för den händelse, att Konungen å aflägsnare orter vistas, trott sig böra föreslå bestämda stadganden, dels om Konungens rätt att fördela föredragningen inför Honom af de mål, hvilkas afgörande Han Sig förbehållit, dels om den tilllörordnade Regeringens hörande öfver nämnda mål.
Utskottet tror sig, till rättfärdigande af sistnämnda förslag, blott behöfva erinra, dels, att de hos Konungen vid sådana tillfällen föredragande, äfven om de äro ständige föredragande Stats-Råd, likväl måst öfvertaga flera ämnen, andem, de vanligen föredraga, och således icke kunna af alla dessa ämnen ega samma kännedom, dels, att det synes afvigt, att, innan liandlingarne tillsändas de hos Konungen föredragande, noga må tillses, huruvida alla erforderliga upplysningar äro inhemtade, eller om sådana ytterligare erfordras, hvilka med mindre omgång då än sedan kunna inhemtas.
Ändtligen har Utskottet ock trott sig böra föreslå att i Regerings-Formens zp §. intaga en uttrycklig förklaring, huru Grundlagens fordran, att flere än tre Stats-Råd, utom Föredraganden, böra öfvervara vigtigare måls föredragning, skall kunna uppfyllas, då Konungen å aflägsnare ®rt vistas.
I följd af hvad anfördt blifvit och med åberopande i öfrigt af de förslag, hvilka Utskottet under denna dag serskildt afgifver om andra ändringar i Regerings-Formens §§. 3g, 42 och 43, hvilka ändringar
Utskottet velat göra oafhängiga af de här löresiagna, men hvilka, i händelse de, jemte de här föreslagna, godkännas, komma all, jemte dessa, i de anförda §§:na iagitagas, får Utskottet till Grundlagsenlig behandling föreslå, att nedanskrifna §§• af Regerings-Formen må erhålla följande ändrade lydelse: § 8. Constitutions-Utskoltels Memorial, iV‘o 5y. 9 § 8.
Ej mä Konungen fatta något beslut i mål , hvaröfver SiatsRådet höras hör, derest icke minst tre af Stats-Rådeu, utom vederbörande Föredragande , tillstädes äro.
Minst sex af- Siats-Rådets Ledamöter böra, utom Föredraganden, öfvervara alla mål af synnerlig vigt och omfattning, hvilka i Stats-Rådet förekomma.
Frågor om Riksens Ständers framställningar och önskningar; Frågor och förslag om stiftande, ändring eller uppliäfvande af sådan Lag, som 8y S- omtalar; om nya allmänna Författningars vidtagande; om upphäfvande eller förändring af de förut gällande; om nya allmänna Inrättningar uti serskilda styrelsens grenar, med flere af dylik beskaffenhet.
Stats-Råd, sorn, enligt 3g, fo, fi eller • styrelsen för, må ej fatta något beslut, der icke minst sex af StatsRåulets Ledamöter, utom vederbörande Föredragande, när äro.
Vill Konungen, pä sätt 81 ,§\ stadgar, besluta om förslag till stiftande, ändring eller upphäfvande af Grundlag, eller vill Ilan börja krig eller sluta fred, lyfta någon af de i 63 omförmälda summor, eller företaga sådan resa, som 3g säger, må det beslut ej fattas, utan alle tio Ledamöterne af StatsRådet, der de icke laga förfall ega, när äro och sig yttra; börande i ingen händelse sådant beslut fattas, der icke minst sex Stats-Råd, utom vederbörande Föredragande tillstädes äro.
Så vidt som de mål, hvilka här sist omför mähle äro, kunna förekomma i Stats-Råd, som med Konungslig magt styr, vare, för besluts fattande derom.
Lag som sist sagd är.
Öfver alla mål, hvilka i Stats-Rådet förekomma, böra föredragningslistor förut vara Stats-Rådets tillstädesvarande ledamöter meddelade. §. 13.
Vill Konungen bölja krig eller sluta fred, framställe för Stats-Rådet de skäl och omständigheter, sora harvid lill öfvervägande förekomma, samt aske deröfver af Stats-Rådets Ledamöter Bih. till R.
Prot. 1840. 3 Sami. 28 Häftet.
2 Constitutions-Utskottets Memorial, IV:o Sj. deras yttranden, hvilka de skola, hvar för sig, med den ansvarighet 107 §. bestämmer, lill protocollet afgifva.
Konungen äge derefter latta och utföra det beslut, som
Han för Riket nyttigast tinner, §• 39.
Vill Konungen utrikes resa, meddele Han Stats-Rådet denna Sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt 9 §. omtalar.
Besluter Konungen derefter sådan resa, och den verkställer, befalteSig ej med Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga magten, så länge Han utrikes vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med all den rätt, som denna Regerings-Form Konungen tillägger;, dock må ej Stats-Rådet någonsin Adeligt stånd och värdighet förläna, eller till Greflig! och Friherrlig! stånd upphöja, eller Riddare-värdighet utdela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Stats-Rådet dertill förordnar.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid, än Tolf månader, ur Riket blifver, derom varder i 91 §. stadgadt. §. 42.
Skulle den olycka lima — — —•
Regeringen tillträdt.
(Sista momentet utgår.) §. 43.
Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus, eller ibland StalsRådets Ledamöter, serskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver.
Konungen af de mål, som Flan dä Sjelf af gör, och som åro af den beskaffenhet , alt Stats-Rådet öfver deni höras bör, fördele Konungen sä, sorn Honom godt synes emellan de fyra Stats-Råd, hvilka enligt 8 minst skola när vara; kunnande intet sådan t mål, utan i sammanhang med den tillförordnade Styrelsens deröfver afgifna yttrande, föredragas.
1 de händelser, Coristitutions-Ul.shollels Memorial, N:o 57. 11 om h vilka denna ff. handlar, anser 8:de ,f:s stadganden , att vigti ga re mål icke få af göras, der icke flere än Irenne af StatsJiådets Ledamöter, utom Föredraganden, när äro, uppfyllda, då antalet af de Stats-Råd, hvilka inför Konungen och deni, hvilka i den tillförordnade Regeringen i mål af denna beskaffenhet sig yttrat, sammanräknade, uppgår till det, som i 8 .§\ säges. §•
G3.
Dessutom böra, för oförutsedda hiindelser, tvenne serskilda tillräckliga summor anslås, oell till utbetalning å Riksens Sländers Riksgälds-Conloir anvisas; den ena att vara tillgänglig, dä Konungen, till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, finner den vara oundvikligen nödig; den andra, alt, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan llun Riksens Ständer sammankallat.
Riksens Ständers förseglade anordning å sistnämnde summa må ej förr brytas, eiler summan af Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret utbetalas, än Riksdags-kalleisen blifvit i Hufvudstadens kyikor vederbörligen kungjord. §• 81.
Denna Regerings-Forin samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, ulan genom Konungens och alla Riks-Slåndens sammanstämmande beslut.
Ej må frågor derom uti Ståndens plena väckas, utan anmälas de bos Riksens Ständers vid hvarje Riksdag valde Constitulions-Utskott.
Delta Utskott, hvars pligt det vara skall att Grundlagarne granska, rger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga all verkställa.
Ständer må icke å deri Riksdag, då Utskottet någon sådan ändring föreslår, ulan först å den nästföljande, derom besluta.
Blifva då alla Riks-Stånden om andi ingen ense, öfverlemne de förslaget derom till Konungen, genom deras Talmän, med begäran, att Konungen ville hilt bifall dertill gifva.
Konungen ineddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han icke samtycker till deras åstundan.
Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, öfverlemne
Han sin proposition, jemte Slals-Rå - 12 Conslitutions-Utskottels Memorial, IV-o 53. dets tankar deröfver, till Riksens Sländer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdraga ConstilutionsUlskollet, att sitt Utlåtande derom till Riksens Stiinder afgifva.
Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan lill nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta, Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå, eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; Gällande i detta fall tre Stånds mening, och, om två Stånd stanna emot Iva, deras, som beslutet uppskjutit.
Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag PreposiLionen till bifall upplaga.
Samtycka då alla Riks-Slånden till Konungens Förslag, hegare de dag, att på Rikssalen få Riksens Ständers bif.tll dertill afgifva.
Antaga icke Riks-Stånden samfäldt Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemna Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen till Konungen, genom deras Talmän.
Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum utan Konungens och alla Fyra Riks-Ståudens, sam ma ost ammande besluta Stockholm ilen 26 0'clober 1 84o.
Anie. lill Exp. Utsi. den 9 November, kl. 1 c. m-.
Memorial med förslåg till andring uti Hegerings-Formens 39 och 43 §§» Constitutions-Utskottet, sorn i Gi und-Lagarne icke funnit någon föreskrift, huru med Rikets styrelse förhållas skall, då Konungen uppehåller sig i Konungariket Norrige, har icke ansett någon anmärkning böra göras emot det sätt, hvarpå om denna styrelse förordnad t blifvit vid de flera tillfällen, då Konungen verkligen besökt Norrige.
Utskottet anser della sätt vara det me l folkets önskningar och behof mest öfverensstämmande, af dem, hvilka här kunnat komma r fråga..
Då föienmgen mellan Sverige och Norrige är bygd på fullkomlig jemlikhet nu lian Rikena, och di Constitutions-Utskotlets Memorial, N:o 58- Norriges Grund-Lag i § ii uttryckligen förmår, att Konungen uppehåller sig i Norrige någon tid hvarje år, der icke vigtiga hinder möta, men Svenska folket visserligen icke önskar, att dess Konung någon tid hvarje år skulle alldeles skilja Sig från Sveriges styrelse, så lar deraf vara en klar följd, att med Rikets styrelse, vid nämnde tillfällen, bort förhållas, på sätt Regerings-Formens 43 § stadgar för den händelse, att Konungen till aflägsnare inrikes orter reseiv Emedlertid har Utskottet icke kunnat anse lämpligt att i GrundLagen för sådant fall saknas bestämda föreskrifter.
Utskottet har således trott sig böra föreslå att Regerings-Formens 3r> och 43 §§ må till öfverensstämmelse meni våra Unionella förhållanden ändras; hvarvid Utskottet likväl, med den öfvei t vgefsc, som Utskottet eger, alt Svenska folket icke skulle likgiltigt kunna se, alt Konungen under loppet af ett helt år uppeholle sig utom Sverige, icke vägat utstiäeka ändringen hvarken till sista pnncten i § 3q, i händelse Rikets Ständer icke skulle godkänna det förslag, Utskottet set skild l under denne dag gjort, om samma puncts uteslutande utur §:n, eller till Regerings-Formens 91 §.
På nu anförde grunder och med åberopande i öfrigt af de förslag', hvilka Utskottet under denna dag serskildt afgifver om andra ändringar i Regerings-Formens 3g och 43 §§, hvilka ändringar Utskottet velat göra oafhängig;! al de här föreslagna, men hvilka, i händelse de, jemte dehär föreslagna, godkännas, komma all, jemte dessa, i anförda §§ iakttagas, får Utskottet till grundlagsenlig behandling föreslå, att följande §§ af Regerings-Foi men må erhålla en sådan ändrad lydelse:. § 39, Vill Konung n utom Sverige och Norrige resa, meddele han Siats-Rådet in Pleno denna
Konungen derefter sådan resa och den verkställer, hefatte Sig ej med Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga magten, så länge Han utom Sina Riken vistas, utan före Siats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med all den rätt, som denna Regeringsform Konungen tillägger; dock må ej StalsRådet någonsin Adeligt Stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Frihet i ligt Stånd upphöja, eller Riddarevärdighet ut - i4 Constitutions-UIsi-ottels Memorial, JK: o 5g. dela; äfvensom alla lediga Syslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Slals-Rådet dertill förordnar.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid, än tolf månader, ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 43.
Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket JVorrige reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Ilan, antingen ibland
Pr insar af Sitt Hus, eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, serskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver.
Med de mai, Konungen då sjelf afgör, förhålles på detsäft,som 8 § stadgar.
Ank. till Exp. Ut*k. den 9 November, kl. 1 e. m.
Memorial, med förslag om tillägg till Hegerings-För mens 6 §.
Regerings-Formens 6 §. omtalar, att Sju af Stats-Rådets Ledamöter skola vara Chefer hvar för sitt Departement, nemligen: Justitiae-Stats-Ministern för Jusliliae-Departementet, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena för Utrikes Departementet, samt en Chef och Föredragande Stats-Räd för bvartdera af de öfriga fern Departementen. 10 §. af samma Regerings-Form omtalar derefter Föredragande, oell 8 och 38 §§. nämna 'vederbörande Föredragande; och syfta med denna benämning tydligen, åtminstone närmast, på de i 6 §. omtalade Departements-Cheferne; men då 106 §. sedermera omtalar någon för tillfället förordnad Föredragande, synes deraf att andra, än Departemenls-Cheferne, dock kunna vara Föredragande.
Huru och i hvilka fall sådane kunna förordnas, omtalas emedlertid icke af Regerings-Formen, och denna tystnad torde i framtiden kunna föranleda till olika meningar, kanske äfven till klander å Konungens Rådgifvare för råd, hvilka d.e ansett stå i fullkomlig öfverensstämmelse med Regerings-Formens anda.
Constilulions-Ut - Cons ti tutions-Ut slottets Memorial, IV: o 59. i5 skottet har anselt såsom en pligt att vara betänkt på undanrödjande af sådana möjligheter; och har trott sig vid samma tillfälle böra föreslå, att i Grundlagarne må införas en bestämd föreskrift om gränsorna för dessa för tillfället förordnade Föredragandes Embets-befaltning.
Utskottet får derföre, till Grundlagsenlig behandling, föreslå, att, uti Regerings-Formens 6 näst efter meningen : ”Bland d« tre Stals-Råden utan
Departement böra minst två hafva förvaltat civil beställning”, må införas ett tillägg af följande lydelse:
Är Departements-Chef af laga förfall hindrad, för or dne Konungen till Departementets styrelse och föredragning af dertill hörande ärenden, med den rätt och det ansvar- som detina Regerings-Form föreskrifver, Stats-Råd utan Departement, Departementets Eocpeditions-Chef, eller, i fall äfven desse af laga förfall hindras, annan Svensk man med de i 4 omförmälde egenskaper.
STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 184o. Constitulions-Ulslsottets Memorial, N.o 60, 1 N:o 60.
Ank. till Exp. Utsk. den 10 November, kl. 2 e. m.
Memorial, med förslag till ändring af Regerings-Formens 106 liege! ings-Form en stadgar i ro6 §. ovilkorligen, alt, om ConstitutionsUlskoltet af de till detsamma öfverlemnade Protocoll finner, att någon Siats-Rådets ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande eller den Embetsman, som i Gommando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot RikeLs Grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådane öfverträdelse^ eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller att någon Föredragande underlåtit alt, i de fall, sorn 38 §. af Regerings-Formen förutsätter, sin contrasignation å ett Konungens beslut vägra, Utskottet skall ställa en sådan under tilltal inför Riks-Rätt.
Utskottet anser ovilkorligheten i detta stadgande i dubbelt hänseende betänklig.
I alla länder och under alla regeringssätt kunna omständigheter inträffa, då landet icke kan räddas utan att lag öfverträdes.
Sällsyntheten af dessa omständigheter och den grannlagenhet, som pröfningen af frågan, om de verkligen inträdt, fordrar, medgifva icke att i lag anföra dem; men lagen bör visserligen lemna utväg att undvika dess tillämpning å en handling, för hvilken dess upphofsman kan hafva anspråk på både samtids och efterverlds erkänsla.
En sådan utväg finnes icke, eller åtminstone blott ofullständig, i Konungens benådningsrätt, som i afseende på brott af det slag, hvarom här är fråga, är inskränkt, och icke kan åt landet bibehålla en för sådan lagstridig handling dömd mans tjenster, vore dessa än så omistliga.
En annan utväg måste således här utfinnas, nemligen rättigheten att icke anklaga, ehuru lagöfverträdelsen är ostridig och klar.
Det gifves ock grundlagsbrott, för hvilka något straff i Ansvarighetslagen icke är bestämdt, och ej eller torde kunna lämpligen bestämmas.
Constitutions-Utskottet befinner sig, i afseende på sådana, i den obehagliga Bih. lill R.
Prot. 1840. 3 Sami. 2Q.cle Ildft. 1 2 Conslitutions-Utskoltets Memorial, N:o 60.. nödvändigheten att anklaga med den öfvertygelse, att anklagelsen icke kan. leda till juridiskt ansvar för den anklagade.
Äfven i denna händelse synes det för nationens värdighet af vigt, att anklagelsen kan nedläggas.
Utskottet erkänner likväl vådan af att åt ett Constilulions-Utskott öfverlemna att, efter sitt godtfinnande, nedlägga en anklagelse, då lagöfverträdelsen är uppenbar.