Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande iV;o 4. nen för tågande trupper och hästar, på det sätt, att i dagportios nens värde ingår, ej allenast hvad beståndsdelarne af portionen verkligen kosta, utan äfven kostnaden för vedåtgången, kärlens begagnande med mera, samt att det portions- och rationsvärde, som sålunda bestämmes, måtte, i likhet med hvad Rikets Ständer vid de 2:ne sistförflutne Riksdagarne i underdånighet begärt, vara oberoende af den, enligt Kongl. Kungörelsen den 20 September 1Sj 5, Kongl, Majrts och Rikets KammarCollegium tillkommande gransknings- och pröfningsrätt af MarkegångsTaxorne, i hvad Kongl. Majit och Kronans rätt rörer, samt följaktligen ej kunna af KammarCollegium jemkas och nedsättas'.
Stockholm den 1 g Junii 1884.
Änk. till Exp. Utsk. den 19 Janii.
[Utlåtande, i anledning af vackt motion j angående ny indelning af Edtsmansrotarne pd Gottland} m, m.
Uti ett från Hedervärda BondeStåndet till Utskottens gemensamma behandling remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen G, A, Kolmodin ifrån Gottland hemställt: 1:0
Att då, utom Kronoboställen och åtskillige KronoSkatleHemman, hvilka sednare, emot erläggande af så kallad qvartalsafgift, hittills blifvit från ordinarie roteringsskyldighét befriade^ alla öfrige hemman på Gottland äro indelle till ordinarie Båtsmanshåll; men denna indelning skall Vara så ojemn, och locala beqvämligheter dervid så litet afsedde, att en del rotar utgöra fyra och ett fjerdedels mantal, hvaremot andra finnas, som bestå endast af tre och tre fjerdedels mantal, äfvensom åtskillige rotar bestå af spridda, ofta på en eller två mils afstånd från hvarandra belägne hemmansdelar; det måtte, till afhjelpande af de med berörde förhållanden förenade olägenheter, en ny rote-indelning på Gottland med Stats- samt Allm.
Bcsv, och Oecon. TJiA Ä’:o 4. forsla verkställas, så att alla rotar komma att bestå af jemt fyra mantal och utgöras af närmast intill hvarandra belägna hemman, hvilket, efter motionairerrs tanka, ej hör mota något hinder, enär, vid en sådan reglering, ofvannämnde, emot vacanceafgift, hittills från ordinarie roleringen uteslutne KrouoSkalteHemman, skulle uti densamma ingå, oell antalet af rotar derigenom ökas; 2:0
Att sorn hemmanen på Gottland äro styckade i sina delar och jorden derigenom är i ytterst små lotter fördelad, hvarigenom svårigheter uppstått för anläggandet af de i sednare lider anbefaide torplägenheter åt Båtsmännen, föreskriften om dylika torps anskaffande, mätte i likhet med hvad som redan skett i skärgården, äfven i afseende på Gottland belt och hållet upphäfvas, samt Båtsmännen hädanefter, som förut, få a lionas med förr bestämda och ännu brukliga persedlar, hvilket skulle utgöra ett för Båtsmännen vida förmånligare och säkrare aflöningssätt, än den obestämda afkastningen af en torplägenhet, då i allt fall Rotehållarne äro och förblifva förbundne att förse
Båtsmännen med nödige boningsoeh ladugårdshus ; 3:o
Att den, vid numerkarls antagande och inskrifning uti dea LnndsContoret befintlige Beciuteringsrullor, Compagnie-Chefen förbehållne approbationsrätt, hvarigenom Rotehållarne i så måtto skola vara underkastade godtycklig behandling, som recruten, ehvad han antages eller icke, dock fördrar utbekommandet af den betingade legan , mätte antingen upphäfvas eller inskränkas på det sätt, att Compagni-Chef, om anledning förefinnes, väl må hos Kongl. Majrts
Befallningshafvande i orten göra framställning emot karls antagande i kronans tjenst, men att karlens ovillkorliga kasserande icke må deraf blifva en följd, så vida han vid antagandet varit försedd med nöjaktige Preste- och Läkare-lietyg, utan bero på beni alde auetoritets pröfning och afgörande, med lemnad rättighet för Rotehållarne att uti beslutet derom, i vederbörlig ordning, söka rättelse; samt 4:0
Alt den, sistlidne höst, vid då hållen General-Mönstring med Båtsmans-Compagnierne på Gottland, till
Rolehållarne gjorde lramställning att de skulle 'befrias från Båtsmans förseende med de för hans utredning och utrustning lill tjenstgöring erforderlige persedlar, emot erläggande Bih. Ull R.
Prot 1834 4 Sami. ’ 9 A/d. usta Häftet. t So Stats- Samt Allm.
Be sv. ocli Oecon.
Utsh, Utlåtande JV:o 4‘- af .det för året derå gällande markegångspris, måtte, enär denna framställning vid nämnde tillfälle icke antogs, varda till Rotelrållarne förnyad, emedan omförmälde vägran härledde sig dels af okunnighet om de förmoner, som deraf borde uppkomma, dels ock af fruktan hos de lillstädesvarande ombuden att handla emot hemmavarande Roteinteressenters åsigt af saken; och har Riksdagsfullmägtigen Per Isacsson från Gottland uti Kolmodins berörde yrkanden sig förenat.
Utskotten hafva tagit motionen i öfvervägande; och beträffande först frågan om ny ro teindelning' på Gottand, så, alldenstund det öfverklagade förhållande, att Rotarne beslå af olika stora mantal, otvifvelaktigt härleder sig derifrån, att serskilda hemman, ehuru åsätta enahanda mantal, dock äro af olika godhet, hvilket således äfven måste utgöra ett oundvikligt hinder för Motionairens förslag att bringa alla rotar till lika mantal, hvarigenom dessutom någon fördel för Rotehåliarne ej symes vara att vinna, samt, i afseende å spridda Ro leand elars sammandragning, lämplig utväg för det af Motionniren åsyftade ändamål linnes anvisad i Kongl. Brefvet den 3o Maji 1826, hvarigenom blifvit förorclnadt, att alla ansökningar om utbyten af ifrån siamretarne aflägsne h jclprotar och om 1 oleflytlningar i allmänhet, böra ske hos Kongl. Majlis Befallningshafvande i Länet, hvilken, efter att, så väl den rotehållare, med hvilken ro teflyttningen är i fråga, sorn äfven Soldaten eller Båtsmannen, då någondera numera icke är vacant, hörde blifvit, samt vederbörande Regements- eller Corp'-Chef jemväl i ämnet yttrande afgifvit, eger att efter förekommande omständigheter och gällande författningar, i anledning deraf, meddela utslag, hvilket dock bör Kongl. Kammar Collega pröfning uudeiställas; fördenskull kunna Utskotten å denna del af Motionen icke tillstyrka bifall.
Hvad härefter angår frågan orri Rotehållarnes på Gottland befrielse ifrån skyldigheten att förse Båtsmännen med torp; så äro, jemlikt BålsmansConfractet af den 20 Maji 1690 samt sedermera utkomne och gällande Författningar, Rotehåliarne pligLige att gifva Båtsmännen torplägenheter, Bestående af nödige hus samt åker och äng, -hvarvid undantag endast finues gjordt för de Rotars hemman, der icke någon lägenhet till åker och äng finnes, såsom i skärgården, i hvilket fall Båtsmännen i stället bör bestås visst belopp råg och korn, m. m.; och anse Utskotten skäl ej vara för handen, ali,, serskildt för Gottland, tillstyrka någon ändring i hvad sålunda finnes stadgadt.
Rörande motionens 3:dje punkt, få Utskotten vördsamt upplysa, att Stats- samt Allni, Besv. och Oecon, Utsk, Utlåtande Éo ir jemlikt 20 §. i Kongl.
Instructionen för CompaguieCheferne viel Båtsmanshållet af den 17 November 1818, approbation af legd Båtsman tillhör CompagniChefen, eller den i hans ställe commenderande Officer, som noga lill ser och ansvarar, att endast välfrejdadt och till tjensten dugligt folk antages; och då Motionairen, såsom skäl för sitt yrkande i denna del, icke ens anmärkt, alt berörde stadgande föranledt lill missbruk å CompagnieChefernas sida; men om sådane skulle begås, och lidande för Rotehållarne derigenom uppkomma, desse hafva öppet att, genom anförande af klagomål å vederbörlig ort, deruti söka rättelse, kan Motionairens framställning i detta afseende af Utskotten icke biträdas.
Hvad motionen slutligen innehåller, angående Rotehållarnes på Gottland befrielse ifrån Båtsmännens förseende med persedlar, emot skyldighet att derföre erlägga betalning efter Markegångspris, är, i Utskottens tanka, elt Rotehållarne enskildt rörande ämne, som heror på deras egen underdåniga anmälan bos Kongl. Maj:t, och hvarmed det icke lärer tillhöra Rikets Ständer att taga befattning.
På grund af hvad Utskotten sålunda anfört, hemställes vördsamt, att ifrågavarande motion icke måtte lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Hvilket dock Rikets Högloffi Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 19 Junii i834» STOCKHOLM, hos Ludv. Westerberg, i834* Stats- samt Albri. Bcsv.- och Oeconomie.-Ut skottens Betänkande iV.o 5. t N:o 5- Antom till Exp.-Utst. den 4 Julii.
Betänkande, i anledning af vackt fråga om förändring uti gällande stadganden, angående de till Brukens tjenst ansiagne recognitions-slcogar.
Till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskottet har Yällofl.
BorgareStåndet remitterat: i:o ett af Herr T.
Petre' afgifvet memorial af följande innehåll: ”Statens och enskilde Bruksegares bästa fordrar, att i de aflägsna mindre befolkade orter, der sådane till Brukens tjenst upplåtne recognitionsskogar finnas, som, i följd af gällande Författningar, böra till hemman skattläggas, men icke kunna såsom hemman beslå , hvarken för sig sjelfve eller i förening med Bruken, undantag ifrån berörde Författningar, efter omständigheternas föranledande, tillåles på det sätt, alt för dylika skogar må, med befrielse från skatteköp, en, efter rättmätiga grunder, afpassad årlig afgift lill Staten utgöras; öfver hvilken framställning jag anhåller, alt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskottet måtte, efter från vederbörande Embetsverk infordrade upplysningar, till Rikets
Ständer med utlåtande inkomma;” 2:0 ett anförande af samme Mötionair, så lydande; ”Såsom tilllägg till den motion jag afgaf den 17 dennes, och hvarå remiss till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskottet då beviljades derom, att förvissa recognitions-skogar må, med befrielse från skatteköp, en efter rättmätiga grunder afpassad afgift till Staten utgöras, får jag yttra, det jag, i afseende på recognilions-skogarne uti Norrland, tror 8 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga, angående Afvittrings-Verket i Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens Län, af den 10 Februarii 1824, vara tillämplig, hvarigenom hufvudsakligen bestämmas frihetsår för nya hemman ifrån 25 tili 5o år, samt 10 till 12 år för torplägenheter och öfveilopps-jord, bibehållen vid gamla hemman.” Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeeonomie-Utskolten, som till gemensam behandling företagit detta mål, få vördsamt erinra; att frågan, på hvad sätt och efter hvilka grunder de till Bergverken och Bruken anslagne recognitions-skogar måtte lill Statens största föif.el, i förening med enskild nytta, lämpligast kunna användas och indelas, vid flere Riksdagar, från och med 180g, utgjort föremål för Rikets Ständers pröfning; att stad Bihang till R.
Prot. 4834. 4:de Samt. 2'dra Afd. i 2-dra Håftet. 2 Stats- samt Allni.
Bes v.- och Oeconomie-UIskottens Betänkande N:o 5. ganden och förordnanden för användandet, skattläggning och skatteköp af dessa skogar, tid efter annan, utkommit och igenfinnas hufvudsakligast i Kongl.
Kungörelsen den 4 Februarii 1811, Kongl.
Brefvet den 18 Julii 1821, Kongl. Kammar- och Bergs-Collegiernas Kungörelse af den 3i Mars 1824 samt Kongl. Karamar-Collegii Circulaire-Bref den 2 April i83o; och att Collegiernes berörde Kungörelse innehåller, bland annat, att en andel af recognitions-skogarne, som Bruksegarne, i följd af hållna undersökningar, förklarats berättigade att för sina smiden behålla, böra, så fort ske kan, till hemman indelas och skattläggas efter den i orten gällande method samt af Bruksegarne till skatte köpas.
Beträffande nu Herr Petrés motion och dervid gjorda tillägg; så få de förenade Utskotten vördsamt yttra, att de, af hvad Herr Petre anfört, så mycket mindre hemtat anledning tillstyrka någon förändring uti de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, efter en långvarig pröfning, redan stadgade vilkor för skattläggning och skatteköp af till Bruken anslägne recognitionsskogar, som Utskotten betvifla, att någon recognitionsskog finnes, hvilken är så ringa, att den hvarken för sig sjelf eller i förening med Bruket kan såsom hemman bestå; hvarföre Utskotten vördsamt hemställa, att ofvanberörde memorial och dervid gjorda tillägg må förfalla.
Hvilket dock till Rikets Högloft, Ständers egen pröfning vördsamt ÖfYertemnas.
Stockholm den 3 Julii 1834..
Reservation af Herr Petre': ”Någon egentlig reservation mot de förenade Utskott tens Beslut anser jag utan ändamål, då den vid omröstning dertill uppkomne respectabla majoritet tillräckligt öfvertygat mig, att någon ändring i det af Utskotten tillstyrkta afslag på min ifrågavarande, efter hvad jag ännu vågar tro, rättmätiga motion, icke är att inom Riks-Stånden* hoppas.
Emot redactionen af Utskottens Beslut måste jag dock göra den erinran, att samma Beslut, efter mitt omdöme, blifvit origtigt motiveradt, enär,, enligt hvad jag inför Utskotten förklarat, intet skäl kan hemtas af det obestridda af Utskottet anförda förhållandet, att ingen recognitionsskog är $å ringa,, att den icke uppgår till hvad Författningarne stadga för utgöran - Stats- samt Allm* Besv.- och Oeconornie-VIskottens Betänkande iV.'o 6. 3 de af helt hemman, men deremot lika ostridigt är, att, på sätt motionen antyder, i folkfaltiga orter finnas recognitionsskogar, hvilka, om de komma att i föreskrifven ordning indelas till en myckenhet heraman, icke kunna, i anseende till de skattläggningen åtföljande onera, bestå, hvarken i serskilde egares händer eller i förening med Bruken.
Ankom till Exp—Utsk. den <3 Julii, Betänkande, i anledning af väckt fråga, att transporterande af Båtsmän samt Kronans effecter hädanefter, i stället att ske med Kronoskjuts, måtte verkställas sjöledes, då sådant kan ega rum.
Till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets handläggning hafva från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade: ilo serskilde motioner af Riksdagsfullmägtige frän Gefleborgs, Upsala och Stockholms Län, innehållande förslag derom, alt åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Båtsmäns samt KronoefFecters transporterande emellan nämnde Län och Stockholm, som sker med Kronoskjuts, mätte i stället, när det låter sig göra, verkställas sjöledes på ångfartyg, som till sådant ändamål kunde, då behofvet fordrade, för Kronans räkning förhyras; och har, såsom skäl härtill, blifvit anfördt, att skjutsningsbesvär^, som vore serdeles betungande i de Norra Orterne, der den skjutsskyldige merendels måste färdas många mil för skjutsens utgörande, skulle i betydlig moa minskas, samt alt, på sätt med bifogade handlingar sökt visas, transporterne skulle kosta vida mindre sjöledes, än landvägen; och 2:0 en af Måns Månsson från Calmar Län väckt motion, deruti han hemställt, att Ölands och Gottlands Båtsmän, då de commenderas till tjenstgöring i Carlskrona, måtte transporteras sjövägen på Kronans fartyg, samt att Båtsmän i allmänhet, när de nödvändigt skola färdas landvägen, böra, likasom Manskapet vid Infanteri-Regementena, marchera till fots, samt erhålla skjuts endast till förskaffande af deras packning.
Desse motioner, hvilka ansetts böra af Stats- samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten gemensamt behandlas, hafva Utskotten i behörigt öfvervägande tagit; och som transporterande sjöledes ej mindre af Båtsmän, än af Kronans manskap i allmänhet samt af Krono-efFecter skulle 4 Slats- samt Jllm. Besa.- och Oeconomie-Utskottens Betänkande JY:o 6. leda lill en betydlig lindring uli Krono-sk julsnings- oli inqvarterins-besväret, samt della transportsält följaktligen synes böra företrädesvis begagnas, äfven om detsamma skulle blifva något dyrare, än forslandet till lands, hvilket senare dock ej är att förmoda, utan synes fastmera troligt, att, på sätt Molionairerne anfört, besparing i Stats-ulgifterne derigenom äfven skulle vinnas; alltså fä Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl.
Majit täcktes i Jiåder förordna, att transporter af så väl Kronans manskap i allmänhet som Krono-efFecter från en ort lill annan inom Riket hädanefter alltid matte verkställas sjövägen, vare sig på Kronans egne eller på hyrde fartyg, då ett sådant transportsält kan begagnas.
Beträffande härefter Måns Månssons hemställan, angående sältet för Båtsmän att färdas, då sjötransport ej kan ega rum; så få Utskotten upplysa, att så väl i Tåg-Ordningen den i5 September 1791 §. 4> som I*ilerims-Tåg-Ordningen den 24 September 1809, Mom. 12, finnes, i likhet med föreskrifterne i alla förut gällande Tåg-Ordningar, stadgadt, att Underofficerare och ringare Betjente samt Manskapet af Sjömilicen, på tåg emellan Flottans eller Escaderns Station och något derifrån aflägse embarquerings» eller debarqueringsställe, skola forthjelpas med skjuts på samma sätt som deras vederlikar vid Infanteriet vid tillfälle af marche forcée.
Utskotten hafva trott sig finna, att desse stadganden om Båtsmäns forslande härleda sig derifrån, att Båtsmän i allmänhet och oftast corn; menderas på längre tåg, än Landttruj^perne, men äro ovana att marchera; att deras beklädnad under långa marcher komma i* betydlig mon att slitas, och att den större utredning de, jemförelsevis med Infanteriet, ega och hvilken icke kan af dem bäras, skulle, om manskapet marcherade, i allt falt fordra ett betydligt hästantal, äfvensom tillökning i Befäl för uppsigten å manskapet då blefve nödig samt längre lid för marchen åtginge, genom hvilket allt någon större besparing i utgifter eller betydlig lindring i Kronoskjutsen af det föreslagne tågandet till fots troligen icke skulle uppkomma; hvaremot inqvarterings-besväret, som drabbar ensamt de närmast landsvägen boende hemmansegarne, då blefve, i anseende lill de korta dagsmarcherne, desto mera tryckande.
På grund häraf anse ock Utskotten, att, vid tillfällen af längre tåg, bör förblifva vid hvad hittills stadgadt och vanligt varit; men sorn, då fråga endast är om några få dagsresor, tågande till fots synes lämpligen kunna ega rum för Båtsmän, likasom för Stais-> samt Allm. Besa.- och Oeconomie-Utslottens Betänkande JV:o j. 5 Soldater; hafva Utskollen funnit sig böra så vida understödja Måns Månssons hemställan, alt Utskotten tillstyrka den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att, när omständigheterne ej medgifva, att
Båtsmän sjöledes kunna transport teras, och vägen, som skall tillryggaläggas, ej öfverstiger åtta eller nio mil, Båtsmän då må, på lika sätt som Infanteri-Regementenas Soldater, tili fots marchera med vanligt tåg.
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 3 Julii 1834- N:o 7. Antom till Exp.-Utsk. d. i3 Julii.
Betänkande, i anledning af väckta motioner, dels att den afgift, som till Svenska Kyrkan i London erlägges för fartyg, hvilka besöka Stora Britanniens ham nar, mätte upphöra, dels ock att nämnde Kyrka måtte försäljas.
Uti en inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt motion, som till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet blifvit remitterad, har Herr Olof fitjk hemställt, att de afgifter mätte upphöra, som af Svenska Skeppsrederien erläggas för underhållandet af Svenska Kyrkan i London, och hvilka afgifter utgå på det sätt, att för fartyg, som lossa eller lasta i London, betalas 3 pence per läst, samt, då fartygen besöka andra hamnar i de förenade Konungarikena England, Skottland och Irland, 2 pence per läst; till hvilken framställning Motionairen anfört följande skäl: att SkeppsCapilainerne sällan skola tillåta sitt folk att besöka nämnde Kyrka, af or* sak att densamma vore omgifven af flere näringsställen, hvilkas värdar ofta öfvertalade matroserne till rymning; att
Kyrkan således vore för sjöfolk ket mindre behöflig, helst på de Svenska fartygen ännu skall hållas i helgd den urgamla sed, att förrätta bön morgon och afton, samt läsa en predikan för besättningen å helgedagarne; samt att, om Kyrkan någon gång besöktes af en och annan bland de skeppsbesättningar, som anlända till London, kunde detta ej vara fallet med besättningarne å de till andra hamnar 6 Stats- samt Allnu Besv- och Oeconomie-Utskottets Betänkande IV:o y. ankommande fartyg, hvilka derföre ej borde beskattas; och har samme Motionair, uti ett sedermera ingifvet samt till Stats-Ulskotlets handläggning öfverlemnadt Memorial, yrkat, alt ifrågavarande Kyrka måtte försäljas, såsom varande af ingen nytta för de sjöfarande, emedan den, ehuru egentligen för deras skull inrättad, sällan af dem besöktes, och, då sådant skedde, sjömannens ofärd ofta vore dermed förenad, helst han vid in- och utgången till Templet funne Landsmän, som bosatt sig i närheten såsom krögare och på det mest förledande sätt sökte förmå honom till rymning, krogsittning och ett oordentligt lefverne; hvartill komme, att Kyrkans underhållande ej kunde fullt bestridas med de afgifter, som betungade sjöfarten, utan derjemte vållade Staten en ej ringa utgift, oberäknadt det salarium, som Pastor erhölle; deremot, genom försäljningen, en betydlig summa skulle till Stats-Verket inflyta.
Vid föredragningen häraf till remiss, hafva åtskillige Ledamöter af Vällofl. Borgare-Ståndet, nemligen Herrar Ekerman, Strehlenert, Helsingius och Rydin sig yttrat, hvarvid Motionairens båda framställningar blifvit bestridda, på grund deraf, alt, i samma ögonblick afgifterna till Kyrkan upphörde, blefve följden den, att Gudstjenst derstädes ej kunde förrättas, alt det ej vore värdigt Svenska nationen låta en sådan försäljning ske, och att Kyrkans Pastor understödde fattiga sjömän, genom insamlade betydliga bidrag, samt emottoge och utdelade de bref, som ankommo till i London vistande Svenskar.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Öeeonomie-TJtskolten, som gemensamt tagit desse motioner i öfvervägande, och, i den ordning 42 §.
Riksdagsordningen stadgar, från Riks-Archi vet och Kongl.
Commerce-Collegium inhemtat upplysningar i ämnet, få vördsamt anföra: att ifrågavarande Kyrka, hvartill grunden i början af år 1728 inköptes, under loppet af samma år, blifvit uppbyggd genom medel, som samlats medelst collecter och stambok i Sverige, frivilliga bidrag samt anslag af extra licenter eller convojmedlen; att, tili bestridande af Kyrkans utgifter, Pastorslönen deruti inberäknad, årligen utgå dels etthundrade Pund Sterl. från Svenska Convoj-cassan och en lika summa från Norrska Regeringen, dels ofvannämnde afgifter för fartyg', eller hamnpenningar, hvilka under de senare åren, tillsammans för alla hamnarne, uppgått till olika belopp, från några och femtio till nittio Pund Slerl. årligen; hvarförutan Kyrkan har att påräkna tillfällige, mindre inkomster, äfvensom collecter för densamma i Sverige blifvit insamlade; Stata- samt Allm.
Besvoch Oeeonomic-UIslottens Betänkande JV:o y. j att Kyrkan vid 133 ^ års sint varit försatt i betydlig skuld, hvilken dock, genom besparing af Pastorslönen under den efter förre innehafvarens befordran till tjenst inom Riket inträffade vacance, lärer till större delen blifvit liqviderad; samt att förenämnde hamn afgift grandar sig pa Kongl. Kungörelsen den 4 Maji ibi4, sorn innehåller, att sedan Kongl. Maj;t, efter erhållen anmälan, att Svenska Kyrkan i London, vid dess dåvarande inkomster, saknade de för dess underhåll onndgängligasle tillgångar, inhemtat de handlandes i Rikets Stapelstäder underdåniga Utlåtande, huruvida de skulle vilja ingå uti att för alla deras till Konungariket Stora Britannien ankommande handelsfartyg erlägga enahanda afgift, som dittills för dem, hvilka till London anländt, blifvit uppburen; och Kongl. Maj;t dervid med tillfredsställelse erfarit, alt, med få undantag, de fleste Rikets handlande förklarat sig villige alt en sådan afgift sig åtaga, och att alla erkänt vigten af det angifna behofvet och angelägenheten att dertill erforderlige medel utse; så faslstäldes ifrågavarande afgift att utgå till det belopp och på det sätt, som här förut blifvit uppgifvet, med tillägg, att denna afgift, hvilken af hvarje Svenskt handelsfartyg, som till någon af ofvanuppräknade hamnar anlände, skulle en gång för hvarje resa erläggas, likväl komme, äfven om ett fartyg inom året gjort flere resor, att allenast för en gång uppbäras, och det endast för de fartyg, sorn uti nämnde hamnar varor lossade eller last intogo, men icke af sådana, hvilka, utan egentlig destination till någon hamn uti de förenade Konungarikenas område, likväl för hvarjehanda tillfälliga orsaker funnit sig föranlåtne att dit inlöpa och derifrån med oförändrad laddning åter afgå; och ville Kongl'.
Majit framdeles
Sig utlåta, huru länge samma afgift kunde behöfva att fortfara.