Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då antagas kan, att i den mon, det för folkskolorne i Riket nödiga antal lärare hunnit eller hinna förskaffa sig erforderlig bildning vid Folklärare-seminarierne, antalet af elever vid dessa Seminarier skall i betydlig nion förminskas och framgent icke öfverstiga det, som till fyllande af ledigblifvande folklärare-platser må erfordras; då vidare Utskotten icke finna lämpligt, att, på sätt Herr Professor Knös föreslagit, boningsrum och mathållning vid Seminarium för dervarande lärare och elever sanat anslag lill inspeclions-resor för Seminarii-förestånÖaren af Staten bestås, enär dylika för möner i allmänhet icke äro de på Statens bekostnad underhållna läroverk förunnade, och dessutom skulle medföra en alltför dryg utgift; samt då behofvet af de redan inrättade
Folklärare-semiuariernes utvidgning eller tillökadt anslag för desamma icke blifvit för något annat Seminarium än det i Upsala specielt uppgifvet; alltså och emedan ett sådant partielt behof, innan det allmänna, för hvars bedömande all grund för närvarande saknas, blifvit behörigen utred t och styrkt, icke synes böra utgöra föremål för serskild pröfning, samt Kongl.
Maj:t, i händelse den organisa tion och det anslag, som genom ofvauberörde Kongl.
Författningar blifvit åt Folklärare-seminarierne gifne, ej funnits mot ändamålet svarande, tvifvelsutan gifvit Rikets Ständer sådant tillkänna; få Utskotten vördsamt hemställa, att någon åtgärd i anledning af omförniälde utaf Herr Professor
Knös vackla motion icke mätte af R k< ts S:ämier för närvarande v lil tagas.
S'ockholm den 20 Januari 1845.
Ritt. ull Ä.
Bral. <84%.
4 Sami i A/d. te tfafl. 41 STOCKHOLM, Ecksteinska boktryckeriet, 1845.
Stats- samt Allm, Bcsv.- celi Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 42- 1 N:o 42.
Ank. till Exp. IJtsk. d. 22 Jan., kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om löneförhöjning för Rector vid Hudiksvalls högre Lärdomsskola.
Inom Högv.
Preste-Ståndet har Herr Prosten Berg, uti väckt motion, anfört: alt, sedan lönen för Rector vid nämnde Skola en längre tid, eller öfver Etthundra år, utgjort 140 tunnor spanmål, lönevilkoren likväl genom den år 1831 uppgjorde interimsstat för Elementar-Läioverken i ErkeSliftet blifvit nedsatte
Lill 100 tunnor årligen; att fordmigarne på lärdomsmått vid ifrågavarande Skola städse varit desamma som vid alla högre Lärdomsskolor i Riket, nemligen ynglingars förberedande till inträde på Gymnasium; och att skillnaden mellan dessa Skolor och LärdomsskoJan i Hudiksvall bestode endast deri, att uti denna Skola ingen Conrector funnes, utan Rectors-Classen sköttes af Rector ensam , samt att denne lärare hade mindre lön än andra Rectorer.
I anseende härtill och då af 1843 års revision öfver Elementar-Läroverken föreslagits lön af 160 tunnor spantnål för en Rector vid fullständig Lärdomsskola, samt då, i löljd af de mödosamma och ansvarsfulla göromål samt den i förhållande härtill ringa aflöning, som med Rectorsbefattningeu vid Hudiksvalls Skola vore förenade, de personer, som innehaft denna befattning de sednare åren, endast en kort lid dervid qvarstannat, hvilket ombyte af lärare utöfvat ofördelaktigt inflytande på undervisningen, har motionären föreslagit, alt lönen för Rector Schoke i Hudiksvall måtte bestämmas till 160 tunnor Spanmål, eller åtminstone tills vidare till sitt primitiva belopp, eller 140 tunnor årligen; varande de i motionen förekommande uppgifter vitsordade af Herr Erkebiskopen och Talmannen, som tillika förmält, att nuvarande Rector Scholae i Hudiksvall, hvilken tillträdde tjensten den 1 Maj 1843, redan sökt och erhållit förslag till ett ledigt pastorat.
Berörde motion har hos Utskotten till öfvervägande förekommit; och ehuruj, i betraktande af de utaf motionären anförde skäl, någon förbättring af lönen för Rector Scholae i Hudiksvall synes vara af billigheten på Rih. till R.
Prot, 184S, 4 Sami. 2 A/d, 11 Haft, 1 2 Stats- samt Allm, Besv.- och Ehon.-lltshottcns Utlåtande, N:o ^2. kallad; likväl och som, i anledning af väckte frågor om lönetillökning för Rector Gymnasii i Gelle, Rector vid Nyköpings Högre Lärdoms- och Apologistskola samt Andre Apologisten vid Westerås Skola, Rikets Ständer, med bifall till hvad Stats-Utskottet i afseende härå uti utlåtandet, N:o 41, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens 8:de Hufvud-Titel, hemstäilt, ansett serskildt anslag för berörde ändamål icke kunna beviljas, enär, sedan anslaget för Elementar-Läroverken blifvit ökadt, Kongl.
Maj:t, i fall bemälde trenne lärare skulle finnas hafva grundade anspråk på den ifrågaställa lönetillökuingen, vore i tillfälle att låta dem deraf komma i åtnjutande; alltså och då enahanda förhållande synes ega rum med Rector Scholae i Hudiksvall, samt Kongl. Maj:t, derest behof af löneförhöjning för denne Skollärare är för hand, tvifvelsutan lärer ett sådant behof behjerta, anse Utskotten sig ej böra för den nu ifrågaställa löneförhöjningen för Rector Scholae i Hudiksvall serskildt anslag tillstyrka; och få Utskotten således hemställa, att den af Herr Prosten Berg i ämnet väckta motion icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Slockholm den 20 Januari 1845.
Af Herr Contracts-Prosten Doctor Björkrna?i: ”Inför Höglofl.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten är ådagalagdt, huru Rector vid Hudiksvalls Skola är den ende Rector vid någon högre Lärdomsskola i Sverige, som har sig anslagne blott 100 tunnor spanmål i lön; huru detta förhållande tillkommit genom felaktiga åsigter vid Skolans tillernade förvandling till lägre Lärdomsskola, och sedan fortfarit genom långvarig glömska af löntagarens magtpåliggande befattning, dagliga skolarbete och tunga bekymmer för sin och de sinäs lifnäring; huru följden af detta olyckliga förbiseende varit, att Hudiksvalls Skola inom 6 år haft 4 ordinarie och 2 vicarierande Rectorer, och att den nuvarande, som den 1 sistlidne
Maj tillträdde sysslan, redan sökt och vunnit förslag till ett ledigt Pastorat; och huru under dessa täta ombyten af läroverkets styresman undervisningens gång och disciplinens handhafvande nödvändigt måste lida — Allt detta är af den värde motionären klarligen framstäldt, af berörde Läroverks högste Ephorus, H. H.
Erkebiskopen, vitsordadt, och af ingen för - Stats- samt Allm, Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande , N'.o 42> 3 nekadt, men af Höglofl. sammansatte Utskotten icke, såsom mig synes, nog allvarligt behjertad!.
I ihy fall hade en hastigare hjelp kunnat beredas, och Höglofl. Utskotten föreslå Rikets Ständer att genom en underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t i Nåder ville åt berörde Rector anslå en summa, motsvarande 40 tunnor spanmål, till lönefyllnad af det reservations-anslag, Rikets Ständer till Elementar-Läroverken och sådane partiella behof, som i afseende derå kunde finnas nödiga, å Riksstatens 8:de Hufvudlitel anvisat.’’ Af Herr P. O. Norin: ”Sedan Höglofl.
Utskotten erkänt billigheten af en löneförbättring för Rector Schols i Hudiksvall, men det oagtadt, med anförande af skäl, som förekomma mig ganska otillfredsställande, afstyrkt bifall till den om löneförbättring väckta motionen, så föranlätes jag emot Utskottens beslut mig reservera.
Utskotten åberopa Höglofl. Slats-Utskollets af Rikets Höglofl.
Ständer gillade vägran att anslå begärda löneförhöjningar för Reclorerne vid Gefle och Nyköpings Skolor samt 2:dre Apologisten vid Westerås Skola, men förbise, att denna vägran var grundad på serskilda omständigheter, som här icke äro för handen.
Utskotten förbise, att Hudiksvalls Skola blifvit beröfvad sitt ursprungligen vida större löne-anslag, nemligen 40 tunnor Rectors-lön och hela Con-Rectors-lönen, som utgjorde 82 tunnor; att Rector Scholae i Gefle, ehuru biträdd af en Con-Rector, som till nära hälften förminskar bans arbete, jemfördt med Rectors i Hudiksvall, ändock åtnjuter en fullt berglig och vida större lön, än Rector i Hudiksvall; att förhållandet äfven i Nyköping måtte vara detsamma, enär derstädes, enligt sednaste Skol-Revisions uppgift, årliga lönebeloppet för lika många lärare som vid Hudiksvalls Skola uppgår till 2490 R:dr, men för Hudiksvalls lärarepersonal endast till 1890; samt alt en Andre Lärare-befattning vid en Apologist-Skola, såsom varande af långt mindre vigt, arbetsamhet och ansvar, än en Rectorsbeställning, hvarken kunde eller borde påräkna ett behjertande i samma moa, sorn den sistnämnda.
Det är visserligen sannt, alt då 6800
R:dr årligen blifvit satta till Kongl. Maj:ls disposition för Elementar-Läroverkens tillfälliga behof, Kongl.
Majrt måhända ej saknar medel att påöka både Rectors i Hudiksvall och öfrige här nämnde Skolelärares löner; men detta hade, sedan Utskotten en gång erkänt billigheten (jag hade önskat Utskotten sagt nödvändigheten) af Rectorslönens i Hudiksvall förhöjande, så mycket mindre bordt förhin - 4 Stats- tamt Allm.
Besv,- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande , IV:o 4.3. dra Utskotten att tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att, genom en underdånig skrifvelse, fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på denna billighet, (hvilken så väl i motionärens, som Herr Erkebiskopens, framställningar af saken antager utseende af både ren rättvisa och fullkomlig nödvändighet, ) som de Höglofl.
Utskotten belt nyligen och, som mig synes, visst icke med någon större befogenhet, men, på sitt sätt, i strid med nu yttrade grunsatts, uli deras Utlåtande N:o 32, företagit sig ett dylikt tillstyrkande i afseende på en Apologists aflönande vid Fahlu högre Lärdomsskola.
Den äskade lönetiliökningen af 40 tunnor till förr innehafvande 100 tunnor för Rector i Hudiksvall, hade, om man så behagat, så mycket heldre kunnat föreslås att utgå såsom arfvode under afvaktan pä Elementar-Läroverkens slutliga reglering, enligt ordalydelsen i nyssberörde Utlåtande N:o 32, som Kongl. Skol-Revisionen föreslagit, att alla Rectorslöner vid fullständiga Lärdomsskolor böra bestämmas till 160 tunnor årligen."
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan., kl. 3 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor om förändrad reglering af den åtskilliga hemman i Skaraborgs och Elfsborgs
Län medgifna rättighet till muhlbete å Kronoparken Edsmären.
Uti detta ämne äro hos Hederv.
Bonde-Ståndet motioner väckta af: l:o Ephraim Larsson från Elfsborgs Län, hvilken anfört, att Kronoparken Edsmären, belägen på gränsen mellan Skaraborgs och Elfsborgs
Län samt numera och en längre lid tillbaka till större delen skoglös, varit åt så väl kringliggande som inom sjelfva parken befintliga hemman af ålder upplåten att begagnas till muhlbete och torftägt, hvilken förmon de åtnjutit intill år 1824, då, vid skedd reglering af Kronoskogarne och Allmä noin gar ne i Riket, stadgadt blifvit, att ränta och skattelösen skulle erläggas för den betesmark oeh de torfmåssar, ifrågavarande hemman behöfde från parken få sig tilldelade.
Enär likväl sedermera utrönts, att hemmanen icke mägtade eller tilläfventyrs vore skyldige att betala något Stals- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens UtlåtandeIV;o 43. 5 för hvad dem sålunda skulle tilldelas, hade Kongl. Maj:t, på Landshöfdingarnes underdåniga hemställan, Nådigst förordnat, att hvarje helt hemman skulle kostnadsfritt erhålla 120 tunnland betesmark och den återstående delen af Kronoparken användas lill så kallade planter-hagar; men som vid den, i anledning häraf, efterhand företagna, ehuru ännu icke till fullo verkställde, delning af parken, åtskilliga socknar, hufvudsakligen Hudene och Källunga i Gäseneds samt Halljunga i Kullings Härad komme, när de två planter-hagar, som äro anlagde i de trakter af parken, hvilka kallas Blocken, blefve färdiga, att få sina betesmarker på ett afstånd af en half mil och derutöfver från hemmanen, vore dessa till beskaffenheten svaga beteslägenheter, de der måste begagnas äfven för sådane kreatur, som dagligen behöfde tillses eller hemtagas, af ringa nytta för innehafvarne.
— På grund häraf och till förekommande deraf, att icke en del hemman, i brist af lämplig betesmark, må falla i ödesmål, har motionären föreslagit, att ”de ifrågavarande planteringshagarne icke måtte inhägnas el”ler åtminstone blifva inskränkte och så förlagde, att alla de hemman, ”sorn enligt det Kongl. Brefvet af den 1 Mars 1834 böra få sig betesmark ”och torftägt anslagne från Parken, kunna erhålla dessa fördelar nära sig ”och sålunda draga deraf någon nytta;” och 2:o Johannes åndersson från Skaraborgs Län, hvilken, jemte meddelandet af hufvudsakligen enahanda uppgifter, som, i afseende på den förändrade regleringen af muhlbeles-rältigheten å Kronoparken Edsmären, Ephraim Larssons motion innehåller, yrkat, att då den betesmark, Larfs socken fått sig tilldelad, är af berg och större måssar så afskiljd från hemmanen, att en del af dessa icke kunde betesmarken begagna samt ett sådant förhållande hotade hemmansegarne, synnerligen i Stora Kårud, Blakerud och Skalstaden af Laske Härad, med undergång, det måtte nyssnämnde hemman af den för Kongl. Majrts och Kronans räkning afsatta mark, kallad Planteringshagen, erhålla på närmaste och lämpligaste ställe så stor del till fritt muhlbete för sina kreatur, som svarade mot hvad dessa hemmans-innehafvare i detta afseende från urminnes tid haft att påräkna.
Sedan omförmälde motioner blifvit till Stats- samt Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnade, hafva Utskotten desamma förehaft och få, till utredande och närmare kännedom om beskaffenheten af den fråga, som är motionernes föremål, meddela 6 Stats- samt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utskottens Utlåtandet N\o nedanstående upplysningar, dem Utskotten af författningar, chartor och andra handlingar varit i tillfälle att inhemta.
Med anledning af Rikets Ständers vid serskildte Riksmöten hos Kongl. Majit gjorda underdåniga framställningar om en förändrad hushållning med. de under allmän vård varande Kronans skogar och Allmänningar i Riket, åsyftande hufvudsakligen, att skogarne, med undantag af dem, som för Kronans behof borde bibehållas, skulle under skattemannarätt till enskilde upplåtas, hade Kongl. Majit, uti Nådigt Bref af den 16 Mars 1824, allmängjordt genom Kammar-Collegii Circulaire den 14 April 1824, förordnat, bland annat, att, hvad anginge Kronoparkerne och de Krono-allmänningar, hvartill Kronans dispositionsrätt funnes vara enahanda som lill Kronoparkerne, så skulle de af dessa skogar eller de delar deraf, som för Flottornes och andre Kronans behof befunnes nödiga, under Kronans disposition bibehållas; och borde, vid deras undantagande, afseende hufvudsakligen fästas å deras beskaffenhet och vidd, äfvensom å belägenheten, till vinnande af säker bevakning och lätt transport derifrån; — att enskild muhlbetes- och skogslätt, som efter stadgade föreskrifter skulle ersättas, behörigen afvittrades, så att i vederlag derför en viss andel af skogen, helst i yttre kanterne, afsattes, der det utan olägenhet eller skada för den anstalt, som med skogen komme att vidtagas, kunde verkställas; — att de af nämnde parker och allmänningar, som för Kronans behof icke komme att undantagas, borde genom delning eller försäljning bringas under enskild eganderätt, så vida icke, i följd af serskilde locala förhållanden, en sådan anstalt med någon dylik park eller allmänning möjligen skulle tillskynda de hemman, sorn till bete och skogsfång derå kunde ega laglig rätt, något verkligt, för hemmanens bestånd kännbart, lidande; — samt att de af enskilde hemmansegare begagnade muhlbetes-och skogsrättigheter å den mark , som bibehölles för Kronans räkning, skulle försvinna, derest de icke antingen grundade sig på contracter, eller bestämdt och klart blifvit beräknade vid hemmanens skattläggningar, eller ock hemmanen, såsom understöd, genom serskilde Kongl.
Resolutioner tillerkände, då nödigt anslag af skogen, lämpad efter skogs- och muhlbetes-rättigheten, borde åt hemmanen under äganderätt afsättas; men skulle en hel menighet eller något serskildt hemman, utan att derför kunna åberopa nämnde skäl, från uråldriga tider hafva begagnat skog eller muhlbele å en närliggande park eller allmänning, då finge så stor del af parken eller allmänningen, som de kunde finnas oundgängligen behöfva till dem upplåtas, såsom en oskiljaktig Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 43. 7 tillhörighet till hemmanen, samt i sådan händelse ränta i spanmål hemmanen till framtida utgörande åläggas.
Till följd af den, i Högstberörde Kongl. Bref, Kongl.
Majrts Befallningshafvande meddelade föreskrift, alt uppgöra förslag till reglering af Kronosk*garne, i öfverensstämmelse med sålunda fastställda grunder, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs och Elfsborgs
Län, efter hällne sammanträden med vederbörande och öfverläggning med Hof-Jägmästaren af Ström, den 30 April och 6 Juni 1832, upprättat och till Kammar-Collegium insändt gemensamt förslag till en förändrad reglering af Kronoparken Edsmären, belägen i Laske och Barne Härader af Skaraborgs samt Kullings och Gäseneds Härader af Elfsborgs
Län; af hvilket förslag inhemtas: att enär, genom inblandning af enskilde hemmans egor och intägter, Kronans område blifvit styckadt i mångfalldiga delar af oregelbunden form, med föga sammanhang sinsemellan, Kongl.
Befallningshafvande ansett för stor kostnad erfordras, att genom inköp eller utbyte bringa dessa delar till ett sammanhängande helt, helst parken, såsom nästan skoglös, icke på många år kunde gifva någon afkastning eller ens blifva skogbeväxt, utan en vidsträckt sådd och plantering, hvartill medels tillgång svårligen torde kunna åstadkommas, samt det vore nödvändigt för de fleste angränsande hemmans bestånd, att icke helt och hållet beröfvas den betesmark, som från urminnes tider varit å parken begagnad; — alt, i betraktande af dessa förhållanden, och då parkens område vore vida större, än sorn för dessa hemmans behof af bele erfordrades; då man hade föga anledning att påräkna några genom enskild omtanka tillvägabragta anstalter för skogsplantering, hvaraf befarades, att om denna vidsträckta park afhändes Staten, stora sträckor derå under en längre tid förblefve alldeles onyttiga, i den mon de icke behöfdes till betesmark; då någon tillgång från denna park för Kronans framtida behof af skogsvirke föga kunde påräknas, helst parken vore belägen på 5J mils afstånd från närmaste lastageplats, samt då deremot en sådan tillgång för den angränsande traktens behof af skogsvirke skulle blifva af så mycken större vigt, som endast obetydliga enskilde skogar funnes i orten, och man förutsåg brist på byggnadsämnen och bränsle, om ej anstalter vidtoges för skogsplantering och en varsammare behandling af de befintlige skogarne, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet hemställt, att så stor del af parken bibehölles för Kronans räkning, som, utan alltför kännbar kostnad, kunde ändamålsenligt behandlas för skogsväxt samt frösådd och plantering derå anställas, en 8 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-TJt skottens Utlåtande} N-.o 4^- del deraf upplåtas till muhlbete oell torftägt för angränsande hemman, och den återstående delen, hvarå en mängd både med och utan tillstånd odlade och inhägnade lägenheter funnes, under skattemannarätt till den mestbjudande föryttras;—att, hvad serskildt anginge de hemman, för hvilka rättighet till muhlbete och torftägt blifvit ifrågasatt, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, jemte förmälan att någon laglig rätt till dessa af vederbörande hemmansegare bevakade och påstådda förmoner väl icke kunnat styrkas, men att hemmanens behof deraf vore med få undantag uppenbardt, enär hemmanen å sina egor antingen saknade eller hade otillräcklig tillgång å betes- och skogsmark samt bränntorf-mossa, hvarföre också bete å parken från urminnes tid begagnats och bränntorf fått efter årlig utsyning derifrån afhemlas,
i underdånighet tillstyrkt, dels att, efter skeende serskild undersökning, de för hemtning af bränntorf tjenliga måssarne måtte få graderas och fördelas emellan de hemman, som deraf ansetts vara i behof, och dels att Lill muhlbete 120 tunnland för hvarje helt hemman, med afräkning för impedementer, måtte vederbörande tilldelas; — samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Kongl. Maj:ts
Nådiga behjertande i underdånighet framställt, att hemmanen för de sålunda föreslagna förmonerna måtte befrias från den, enligt Kongl. Brefvet den 16 Mars 1824, föreskrifna ränta och skattelösen, helst de dryga skattebördor, som förut betungade de fleste hemmanen, svårligen tålde någon tillökning, och Kongl. Maj:t, då föregående regleringar af Kronoskogar egt rum, vid likartade förhållanden, i Nåder beviljat skattefrihet för dylika förmoner.
Vid föredragning af Kongl. Majrts
Befallningshafvandes i Skaraborgs och Elfsborgs
Län afgifne ifrågavarande förslag, jemte Kammar-Collegii deröfver i underdånighet meddelade yttrande, hade Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref till bemälde Collegium af den 1 Mars 1834, i Nåder gillat och fastställt förslaget med några mindre jemkningar och tillägg, hufvudligen i afseende på den trakt af parken, som inom Skaraborgs Län skulle för Kronans räkning bibehållas.
Det af motionärerne uppgifna förhållande, att åtskilliga af de betesmarker, som genom meranämnde reglering af Kronoparken Edsmären blifvit till parken angränsande hemman upplåtne, äro på långt afstånd och genom mellanliggande berg och måssar, äfvensom till en del af de Kronan förbehållna trakter, med hvilkas inhägnande början nu blifvit gjord, från Stats- samt Bevillnings-Utskottens Utlåtande:> N'.o 44- 9 från hemmanen afskiljde och följaktligen obeqväma att åtkomma, hafva Utskotten af chartorna öfver parken i allmänhet funnit vitsordadt.
Efter att sålunda hafva meddelat de hufvudsakliga upplysningar, som äro nödige för att bedöma befogenheten af motionärernes framställningar, få Utskotten sitt yttrande i ämnet nu afgifva; och, ehuru egarne eller innehafvarne af de hemman, hvilka af ålder begagnat muhlbete och torftägt å kronoparken Edsmären, och intill år 1834 varit oqvalde i ett sådant bruk, dertill icke kunnat styrka någon laglig rätt; likväl och då utred t blifvit, att ifrågavarande hemman, i anseende till brist på betesmark och skog eller torfmåssar å sina ägo-områden, hafva oundgängligt behof af muhlbete och torftägt å kronoparken, hvadan ock, vid 1884 års reglering, af parken, 120 tunnland mark blifvit hvarje helt hemman, utan ränta och skattelösen, anslagne; men ett sådant anslag vore för hemmanen af ringa nytta, 0111 belägenheten af betesmarkerne gördén) för hemmansegarne otillgängliga; alltså och emedan ett dylikt för åtskilliga hemmans bestånd möjligen äfventyrligt förhållande måhända vid ny granskning skulle i någon mon kunna afhjelpas; finna Utskotten sig böra i så måtto understödja förevarande motioner, att Utskotten föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla en undersökning, lill utrönande, huruvida de af motionärerne öfverklagade olägenheter må, utan rubbning af de för parken Edsmären serskildt samt för Kronans skogar i allmänhet stadgade hushållningsgrunder, kunna genom förnyad reglering afhjelpas.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Jan., kl. 12 f. m.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 19, rörande väckt motion om nedsättning uti postporlo-afgiflen.
Förenämnde betänkande, hvilket under den 3o
December förlidet år och den 4 UH denna månad af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Hög v Bih. till R, St, Prot, 1845, 4 Sami, 2 A/d, 11 Haft. 2 10 Stats- samt Bevillnings-Utskotlens Utlåtande, N:o 44- Preste-Ståndet och Heder v. Bonde-Ståndet är bifallet, har, enligt Protocolls-utdrag af den \ dennes, af Väliofl.
Borgare-Ståndet blifvit återremitteradt, hufvudsakligen med anledning af framställde anmärkningar: att, då erfarenheten från främmande länder visat, att postporto-inkomsterne, genom ökad correspondence, stigit oaktadt porto-afgiften blifvit nedsatt, deraf fördel för handeln och hela allmänheten uppkommit, samt denna afgift uti England och Holland uppgifvits vara vida lägre, än uti Sverige; hvarföre Utskotten af dessa förhållanden bordt hemta anledning att tillstyrka bifall till motionen.