Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter anmärkningen, angående de här ofvan omnämnde olägenheter, sorn förmenats uppstå, derest omröstningarne vid markegångssättningen skulle ske per capita, men hvilka olägenheter undvekes, i händelse omröstningarne verkställdes ståndsvis, så får Utskottet erinra, att vid det sednare omröstningssättet kan inträffa, hvilket ock någon gång handt, dels att, om något Stånds ledamöter sins emellan blefve skiljaktiga, Ståndets röst förfölle, dels ock att, derest alla fyra Stånden vore af olika meningar, förrättningen blefve ogild och ny markegångssättning måste företagas.
Sker omröstningen deremot per capita, är något sådant icke alt befara, emedan dervid pluralitetcn för en viss mening alltid med lätthet kan utrönas.
Företrädet af det omröstningssätt, Utskottet tillstyrkt, torde alltså vara uppenbart, och då dessutom detsamma blifvit af Borgare- och Bonde-stånden bifallet, anser Utskottet sig ega fullt skäl att sitt i ämnet afgifna förslag vidblifva.
Efter det Bonde-ståndet, på sätt nyss blifvit omförmäldt, bifallit Utskottets tillstyrkande uti föregående punkt, har, såsom följd deraf, både Preste- och Bondestånden ansett 36:te punkten böra förfalla, hvaremot densamma blifvit af Borgareståndet bifallen samt af Ridderskapet och Adeln lemnad utan anmärkning.
Vid sådant förhållande torde
Utskottets i sistberörde punkt gjorda eventuela hemställan komma att förfalla. 37:de punkten, hvaruti Utskottet tillstyrkt, att Kongl. Kammar-kollegium måtte, hädanefter som hittills, ensamt pröfva och afgöra de besvär, som kunna anföras emot markegångssättningarne, är af Borgare- och Bonde-stånden bifallen samt af Ridderskapet och Adeln och Presle-ståndet lemnad utan anmärkning, hvadan Utskottet anser något förnyadl utlåtande i ämnet icke erfordras. Slals-Ulskoltels Utlåtande, N:o 512.
Dä 38:de punkten, hvaruti Utskottet afstyrkt Rikets Ständers bifall å Kongl. Maj:ts nådiga framställning, att serskilde ombud så väl för räntetagare som räntegifvare måtte till markegångssättningarne tillkallas för att höras m. m., blifvit af Borgare- och Bondestånden godkänd samt af Ridderskapet och Adeln och Preste slåndel l-emnad utan anmärkning, lärer något vidare yttrande i denna fråga å Utskottets sida icke erfordras.
Emot 39:de punkten, hvaruti Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att, uti afla— tande underdånig skrifvelse, anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, i fråga om markegångssättningen och dermed sammanhang egande ämnen, låta utfärda författning, grundad på de beslut, som vid innevarande
Riksdag blifva uti ifrågavarande ämne fattade och derefter af Kongl. Maj:t fastställda, har någon annan anmärkning icke förekommit, än att hos Ridderskapet och Adeln en talare ansett Utskottet böra uttrycka den åsigt, att nödvändigheten fordrade, det vederbörande blefve i saken hörde, innan omförmälde författning meddelades; varande punkten af Borgare- och Bondestånden bifallen.
Som Kongl. Maj:t icke lärer underlåta att före utfärdandet af ifrågavarande författning från vederbörande infordra de upplysningar, Kongl. Maj:t kan finna erforderliga, anser Utskottet någon serskild framställning derom icke vara af behofvet påkallad; hvadan förevarande punkt oförändrad vidblifves. 40:de punkten, hvilken Bonde-slåndet bifallit, Borgare-ståndet lagt till handlingarna och Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet lemnat utan anmärkning, påkallar, vid sådant förhållande, icke vidare utlåtande från Utskottets sida.
41:sta punkten, innefattande hemställan derom, att väckte förslag, det deputerade vid markegångssättningen skulle inom sig sjelfva få välja ordförande, icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, har af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit lemnad utan anmärkning, och af Borgare- och Bonde-stånden bifallen.
Vid sådant förhållande får Utskottet nu endast åberopa sitt i ämnet förut af— gifne yttrande.
Emot Stals-Ulskoltets Ullålande, N:o 312. 33 Emot Utskottets uti 42:dra ‘punkten framställde förslag, rörande upprättande af ny jordebok, har hos Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att de uti momentet litt. b) intagne föreskrifter icke läle sig verkställa, dels emedan granskningen icke finge sträcka sig längre tillbaka än till 1795 års jordebok, dels ock derför, att någon jordransakning icke kunde med noggrannhet och fullständighet hinna verkställas inom ett år uti något län med större omfång än Gottland.
Emot momentet litt. d) är erinradt, att för utredningen af de i 1825 års jordebok förekommande fel, måste granskningen bestå uti jemförelsen emellan de årligen upprättade samt lagligen pröfvade jordeboksförändringsextrakter och anteckningarne, så väl uti sistnämnde års jordebok, sorn den för år 1795.
I anledning af förslaget uti mom. litt. f), bar en talare anmärkt, såsom stridande emot hittills antagen rättegångsordning, att
Konungens befallningshafvande erhölle pröfningsrätt öfver anmärkningar, som vid jordransakningarne förekomma, utan att klagan öfver hans beslut i dessa frågor finge ega rum; hvaremot en annan talare icke allenast ansett Utskottets förslag medgifva klagan öfver Konungens befallningshafvandes berörde beslut, utan äfven befarat, att öfver desamma en mängd besvär komme att anföras, hvilka, i händelse de gillades, skulle föranleda till så många anteckningar i jordeboken, att dess utseende blefve allt för vanprydligt.
Emot mom. litt. g) är erinradt, att jordeboks-iiggaren omöjligt hunne upprättas år 1850, emedan dertill fordrades långt mera skrifveri, än som kunde på ett år af häradsskrifvaren verkställas.
En talare har fästat en ogillande uppmärksamhet på den i mom. litt. h) meddelade föreskrift, alt granskningen af jordeboksliggare borde verkställas å landskontoret" inom ett år efter det den dit inkommit.
En sådan granskning kunde icke medhinnas inom nämnde tid, äfven om en person vore dermed uteslutande sysselsatt, hvadan och då det läge mindre makt uppå, huru skyndsamt arbetet verkställdes, än derpå huru noggrannt och omsorgsfullt det förrättades, någon viss tid för arbetets fullbordande å landskontoret icke borde i förväg bestämmas, utan endast i allmänhet föreskrifvas, att granskningen skulle med all möjlig skyndsamhet förrättas.
Hvad Utskottet föreslagit uti mom. litt i), har framkallat den anmärkning, att liggarens gällande kraft icke borde anses lagligen befästad, så snart KammarBih. lill R.
Prol. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 57 Bäft. 5 34 Stats-Ulskoltets Utlåtande, N:o 512. kollegium fullbordat pröfningen af densamma, utan borde det vara en hvar, sorn med Kollegii beslut i saken funne sig missnöjd, öppet att hos Kongl. Maj:t i underdånighet söka ändring.
Stats-Utskottets Betänkanden. 1221 Iggeström för Revisorerne uppgifvit det han åren 1810 och 1812, tid efter annan debiterat sig tvänne gånger samma utgifne 3 proCents Sedlar, till ett belopp af 7000 R:dr B:co, att Revisorerne, som granskat den häröfver af Iggeström upprättade Räkning peli genom jemnförande af Tre proCents utgifning^-Boken och de förde BlanqyetteBöckerne, funnit att Iggeström verkeligen debiterat sig Tre proCents Sedlar till ett belopp af 7000 R:dr B:co utöfver det antal Blanqvetter, som hail i sådant afseende af Pirectionen emottagit och således äfven utöfver hvad lian kunnat utgifva: alt genom inventerande af sista årets infriade 3 proCenls Sedlar och genom Böckernes jemnförande med desse, så väl som en del al de förra åren inlöste och af förre Revisorer inventerade sådane Sedlar, Revisorerne sorgfälligt sökt underrättelse om rätta beskaffenheten och varit öfvertygade att /ggeströins härom gjorde uppgift måste vara enlig med förhållandet; men som Revisorerne förmodat, att. ehvad Beslut Lagstiftande mag-, ter skulle fatta, angående Götha Canal-Disconts fortsättning eller upplösning och Utredning, det i alla fall blefve oundgängligt, att föranstalta det alla då ännu utelöpande 3 proCents Sedlar, inom viss föreskrifven tid till inlösen elier ombyte vid Contoiren blefve presenterade, hvarigenom till yttersta grad af visshet skulle blifva styrkt, hvad Revisorerne då funnit sannolikt, så hafva 1222 Stats-Utskottets Betänkanden.
Revisorerne trott, att med afskrifningen af desse 7000 R:dr borde anstå intill dess en sådan åtgärd blifvit verksläld.
Redan i October månad 1818 har Kamereraren Iggeström till Herrar Fullmägtige ingifvit en Förteckning öfver sådane Tre proCents Reverser, som alldrig skola blifvit utgifne, fastän desamma genom förseende kommit uti utgifnings-Boken att införas, slutande sig samma Förteckning med en summa af 72Öo R:dr,ocbdå denna Förteckning iemnföres med den vid Riksgälds -Contoiret upprättade Specilication, öfver alla Tre pro Cents Reverser, som inom praescriptionstiden icke blifvit till inlösen presenterade, visar sig att, med undantag af 3:ne, alla de öfriga äro desamma, som å Iggeströms förenämnde Förteckning finnas upptagen, såsom alldrig utgifne; hvarvid dock förekommer dels att en under 1872 å Iggeströms Förteckning upptagen Revers stor a5o R:dr icke finnes uppförd på det Extract öfver utelöpande 3 proCents Reverser, som, vid aflevereringen af Diäcont-verket, RiksgäldsContoiret tillstäldes och hvilket förmodligen härrört derifrån, att nämnde Revers antingen alldrig varit Bokförd, såsom utgifven, eiler ock under förra Directionens Förvaltningstid blifvit inlöst; hvilken förmodan äfven derigenom bestyrkes, att Revisorerne endast till 7000 R:dr, i stället för 7280 R:dr, utsatt den summa, hvilken såsom missförd borde räknas Iggeström tillgodo: dels ock Stats-Utskottets B et änkan den.
1220 att inom prasscriptionsliden en Revers på 25o R:dr, under N:o 917 dat. d. 17 Maji 1812, som cj funnits upptagen på det vid aflevcreringen öfver]enjnade Eitract, icke destomindre blifvit presenterad och under den 2Ö November 1818 inlöst, sedan Kamereraren Iggeström uppgifvit en med rödt bläck påtecknad Nummer, såsom kännetecken pä dess vigtighet.
— Och då härigenom en opåräknad Contant utgift blifvit utrednings-Fonden tillskyndad oell det ej finnes utredt huruvida icke genom någon missföring af motsatt art, mot den nu i frågavarande, samma summa till äfventyrs kommit Iggeström till godo vid redovisningen för dess Gassa behållning, är det ock i sin ordning att Iggeströms Cassa-brist ökas med beloppet af denna Revers å 25o R:dr, sorn afdrages på de 7000
R:dr för hvilka, såsom missförda , afskrifning begäres.
Efter det sålunda utredde förhållande, och på de i öfrigt af Herrar Revisorerne andragne skäl, hafva Utskotten funnit sig böra instämma uti Herrar Revisorernes tillstyrkan att, med afdrag af förenämde inom praescriptions-tiden inlöste Pievers å 2.5o R:dr, Iggeström må, för missförde 3 proCents Reverser, få tillgodonjuta afskrifning af G750 R:dr på den summa, hvilken nu uti Räkenskaperne Iggeström till last föres.
Hvad åter angår Iggeströms anhållan, om eftergift äfven af den öfriga delen af/ggbströms Ralancc, kunna Utskotten enär nå - 1224 Stats-LJtskottets Betänkanden. gon särskild omständighet icke blifvit uppgifven än mindre utredd, såsom till Cassa bristen i iner eller mindre man bidragande* lör berörde återstod icke tillstyrka afskrif n'ilgi rr * .
Mert enär 1820 års Herrar Revisorer i Sammanhang härmed till Rikets Höglofl.
Ständer liemstält* om och i hvad mån Iggeström må kunna tilläggas någon särskild ersättning för sine vid DiscOnt*verket bestridde mångfaldige göromål, så hafva Utskotten äfven tagit denna hemställan
Hilder öfvervägande* och då härvid förekommit* att Iggeströmj som vid första inrättningen af Götha Canal Bjlags f. d. Discoilt-velk, blef antagen lill Kamererare vid Discont-Contoiret i Göthe* börg, allt intill år 1813* ensam bestridt icke blott de tjensten egenteligen åliggande mångfaldiga göromål* (hvaribland uppgöraiide af alla Liqvider för Discont-Låif), utah Och 3 proCertts Sedlarnes utgifvande och inlösen, samt ombesörjt de postdagligen före* fallande Remisserne till Banken och för Ca* hal-Arbetet: att alla Discont-verkets medel gått genom Jggeströms händer och varit un* der hans vård, att vid eii så vidsträckt och ansvarig tjenstgöring
Iggeström väl åtnjutit én årlig Summa till Skrifvare-hjelp; men att de biträden han efter ofvannämde tid begagnat, såsom ej varande Tjenstemän vid Verket, utan blott Kamererarens enskilde betjente, icke voro underkastade någon slags offentlig ansvarighet; att Discont-verkets Re* Stats-Utskottets Betan kandern i2 25 Visorer och Discönt-Bolaget, äfven efter upptäckten af Cassa-bristen* vitsordat
Iggeströms i tjernsten visade iiit och skicklighet: alt vid Bolagsstämman den i Junii 1818* actie^egarne förklarat sig vara af den Öfvertygelse > att Iggeströms Balahce icke tillkom hiit genom någon oredlighet å hans sida* saint då funnit skäligt bevillja iggeström j sorn dittills icke fått beräkna någon afskrifliings-proCent* till afräkning å Balan-» ceit en årlig afskrifning å CasSan af iooö R:dr Banco tinder deit tid han densamma Ombesörjt} så hafva Utskotten i betraktande af desse bevekande omständigheter samt hvad Herrar Revisörerlie i ämnet anfördt och då Iggeström, geilom Discont-verkens öfvertagalide af Riksgälds-Conloiret* kommit i mistning af ofvanberörde utaf actie-egariie honom bevilljade årliga afskrifnings-Sumina * skolat hos Rikets Höglofl.
Ständer vördsam*» ligen hemställa, om icke för den tid Iggeström Uppbörden vid Götha Canal Bolags Discont Contoir i Götheborg om händer haft eller från och med 181 1 till och med 1817 han må för desse 7 år få sig tillgodo beräkna en årlig afskrifning af 1000 R:dr Banco på det sätt, alt berörde afskrifnings-belopp 7000 R:dr Banco afgår från den i DiSContens Räkenskaper, Iggeström till last förde Cassa-brist» Stockholm den 3i Maji l823i I33Ö Stats-Utskottcts Betänkanden.
Ankom den 11 Jwnii J8a3.
Stats- och Banco-Utskottens Utskottens Utlåtande, i afseende på frågan om Decharge för Directionen öfver Götheborgs f. d.
Discont-verk.
Med anledning af de Anmärkningar, hvilka vid den af Kammar-Rådet J.
Evelius å Riksgälds - Contoirets vägnar, verkställde Revision af Götheborgs f. d, Discont-verk, förekommit, hafva Herrar Fnllmägtige ansett sig icke kunna meddela Directionen öfver nämnde Discont-verk Decharge, hvilken fråga Herrar Revisorerne åter öfverlemnat till Rikets Högloft Ständers eget bepröfvande.
För att så väl häröfver, som i afseende på de särskilde Anmärkningarne oell de från en del bland dem af Herrar Rivisorerne härledda ersättnings påståenden, meddela fullständigt utlåtande, hafva Utskotten af Protocollen, om förhållandet i alla dessa delar, tagit närmare kännedom, och funnit en del af Anmärkningarne röra Directionen» förvaltning för en tid, då Directionen egt att endast för sine principaler, Actie-egarne, redovisa, hvilka äfven för berörde tid, eller Stats-Utskottets Betänkandeti. 1227 tiller intill 1817 års slut, meddelat Directionen Decharge, hvarföre ock Utskotten anse sig icke tillhöra , att i fråga om desse Anmärkningar något yttrande meddela; Hvaremot så vidt Anmärkningar egt rum vid
Directionens förvaltning efter den t Januarii 1818, ifrån hvilken dag Herrar Fullmägtige haft att densamma granska och öfverse, desse Anmärkningar höra blifva föremål för Utskottens utlåtande.
Och förekomme alltså: 1:0
Att sedan
Directionens befattning med Discont-Verket i så måtto undergått förändring, att endast omsättningar, men ej nya Lån bordt af Directionen beviljas, Directionen likväl under den 4> 111 18 och 25 Aug. 1818 på aine Månader meddelt åtskillige Personer nya Lån till ett belopp af R:dr i3,25o och likaledes, under den 22 och 29 September, på 1 månad till ett belopp af 4>3oo R:dr.
Directionen sökt detta förhållande sålunda förklara, att, genom Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 16 Maji 1816, Discont-verkets Octroy blifvit prolongerad till den 26 October 1818, samt alt
Directionen således egt rätt att utgifva nya Lån, med iakttagande blott deraf, att de inom berörde tid förföllo, hvilket skall inträffat med alla de ifrågavarande Lånen; Likväl och som genom Rikets Högloft.
Ständers under tiden fattade, och uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 18 Julii 4 Sami. 2 B. 79 1228 Stats-Utskottets Betänkanden. 1818, tillkännagifne Beslut, att Discont-verket skulle, ifrån den 1 October 1818, öfvertagas af Riksgälds-Contoiret, Discont.verket kommit i den förändrade ställning, att, sedan detta Beslut var Directionen kunnigt, Directionen icke bordt befatta sig med utgifning af Nja Lån, hvilka först efter den dag, då Verket kommit under allmän förvaltning, förföll o, anse Utskotten den i förenämnde måtto gjorde Anmärkningen böra godkännas samt att, sedan efter hvad Utskotten erfarit, af desse Lån, utgörande tillsammans 17,550 R:dr, dels genom Slutbetalningar , dels och genom omsättningar blifvit godtgjorde i4,5go R:dr Directionen bör komma att ansvara för hvad af återstoden 3,oio R:dr möjligen icke skulle kunna af Låntagare eller Cautionister godtgöras. 2:0
Att ehuru, genom Rikets Ständers af Kongl. Maj:t gillade Beslut, blifvit förordnadt, att Discont-Verkets alla tillgångar borde den 1 October öfverlemnas till Riksgälds-Contoiret, som på föreskrifvet sätt skulle liqvidera Discontens skulder, Directionen af Cassa-behållningen den 3o:de September innehållit en Summa, uppgående enligt Balance-Extract lill 29,676 R:dr 24 sk., hvilken varit bos en af Directeurerne, Herr Commerce-Rådet Björnberg, deponerad.
Och som Directionens förvaltning och dispositions-rätt, i anseende till DiscontVerkets medel, upphört med den 3o September 1818, samt Cassa-behållningen, så - Stats-Utskottets
Betänkanden» 1339 dan den då befunnes* skolat oafkorrtad till Riksgälds-Contoiret öfverlennäs» anse Utskotten, att till utgifter, hvilka skolat bestridas efter den 3o September, och för hvilka således icke kunnat, uti de lill berörde lid afslutade Räkenskaper, ordenteligeii redovisas, Direetionen icke egt att af DisconteUs Cassa någre medel innehålla» 3:o
I den redovisning, sorn för desse 29,676
R:dr 24 sk* derefter blifvit allein* liad, hafva följande poster icke kunnat godkännas, nemligen t a) Utbetald aflöning till Disconfe-Verkets Betjening för 4 månader af år 1819 och b') Beloppet af arne på Herr Corn* merce-Rådet och Riddaren Broms ställde Mäklare-Rakningar å Courtage för slutade Vexlar i pounds Sterling, utgörande desse poster, enligt Ombudsmannens uppgift, tillsammans i3o4 R:dr 37 sk» Banco.
Och sorn, hvad aflöningen beträffar, densamma blifvit utbetald för en tid då Contoirets befattning med Discoiit-göromål alldeles upphört och i afseende på MäklareCourtaget, dess gäldande icke kan tillhöra Discont-Verket, enär Discont-Directioneli icke egt att i någre Vexel - Operationer sig inlåta, hafva Herrar Revisorerne ansett ersättning för desse Summor böra vederbörande alfordras, och Discont-Verket tillgodokomma. 1130 Stat s-Utskottets P c tein handen* Deruti Utskotten äfven för deras del instämma. 4:o
I afseende på de i Herrar Revisorernes berättelse omförmälde af Discont - Verkets förre Commissionair Handelshuset Pehr Falk Sc Comp. uti Drälsel-Commissionen hypothicerade Discont-Verket tillhörige 3 proCents Reverser, till ett Capital af 12,000 R:dr, för ett derstädes för egen räkning upptaget
Lån af 8000 R:dr, förekommer, att sedan Commerce-Rädet Björnberg , å DiscontVerkets vägnar, och för dess räkning inbetalt detta Lån, hvartill Commercé-Rådet af egne medel förskjutit 6000 R:dr, så har Commerce-Rådet, i stället att till RiksgäldsContoiret aflemna 3 proCents Reverserne och bos Herrar Fullmägtige begära ersättning för sitt förskott, satt sig i besittning af 3 proCents Reverserne, och låtit desamma uti Discont-Contoiret härstädes till liqvid ingifva, samt, af de uti Liqviden erhållne Riksgälds-Contoirets Obligationer, mot 8 proCents rabatt förvexlat 4>b'oo R:dr.
För desse medel har Commerce-Rådet aflemnat en Redovisning, enligt hvilken han väl erkänt sig vara till Discont-Verke t skyldig 4,865:35.5.
B:eo ; men, då uti samma räkning CommerceRådet godtgjordt sig så väl Agio, för de förvexlade Obligationerne, med 368 R:dr, som ock utbetaldt återstående Arfvode till Banco-Coinmissarien Kellin, i egenskap af Disscont-Verkets Ombud i Banken, för år 1818 — R:dr 750; så hafva Herrar Fullmägtige Stats-Utskottets Betänkanden. 133 i och lika med dem Herrar Revisorerne sig yttrat, att: då någon förvéxling af Obligationerne för Discont-Verkets räkning aldrig bordt komma i fråga, Discont-Verket icke heller kunde vidkännas något afdrag på Obligations-beloppet, samt beträffande Årfvodet till Banco-Commissarien Kellin, ansett honom böra åtnöjas med det arfvode lian vanligen innehaft, utgörande, efter 5oo R:dr B:co för år beräknadt, för de g månader af år 1818 bans befattning såsom Discont-Yerkets Ombud i Banken fortfarit ett belopp 3y 5 R:dr, och alt då han deraf enligt qvitto förut uppburit 25o R:dr, icke kunde af de i redogörelsen ytterligare afförde 75o godkännas mera än 125 R:dr, som utgjorde fyllnaden i de honom tillkommande 3y5 R:dr.
I öfverensstämmelse hvarmed Corn merce-Rådet Björnberg borde till Redovisning åter påföras tillsammans pq3 R:dr, då hans skuld till Discont-Verket blifvcr 5858: 35. 5, eller det belopp, som finnes upptaget uti den af Kamereraren vid Discont-Yerket, i afseende på de ifrågavarande 1200 R:dr uppgjorde och af Commerce-Rådet Björnberg hos Herrar Revisorerne öfverklagade Liqvid, och hvilken Utskotten, lika med Herrar Revisorernc, alltså godkänna, såsom ock att det deruti Discont-Verket lillgodoberäknade Saldo bör till Riksgälds-Contoiret inbetalas.
Härvid anse Utskotten sig böra upplysa , att, i följd af hvad sålunda, i fråga om tle uti 3 och 4 puncternc omförmälde ersätt - ja3a Stats-Utskottets Betänkanden, »ings-poster, blifvit af Herrar Revisorer»© föreskrifvet, har, sedan Commerce-Rådet Björnberg omsider den n Oclober 1821 betaldt de af honom, på sätt berördt är, godkände 4,865; 35: 5, Ombudsmannen, enär godvillig liqvid för återstoden icke följt, under den 28 Aug. 1822 hos Kongl. Svea Hof-Rätt begärt Stämning å Commerce-Rådet Björnberg, med påstående om hans förpliktande, att betala ej mindre de i 3 punden omförmälde i3o4 R:dr 3^ sk., än ock de öfrige å Liqviden, angående 3 proCent Reverserne, resterande gg3 R:dr; i följd hvaraf Commeree-Rådet Björnberg blifvit till den 21 Februarii innevarande år inkallad till Kongl, Hof-Rätten, hvilken Domstol, med anledning af Commeree-Rådet Björnbergs invändning, om de öfrige Directeurernes instämmande, genom Utslag d. 10 sisth April, gillat invändningen samt ålagt Discont-Verket att låta instämma samtelige Directeurerne, eller deras rätts Innehafvare, till gemensamt svaromål i saken; derom vederbörande Ombudsman ock fogat anstalt. 5:o
Att uti Discont-Verkets Hufvudbok på särskilde räkningar balanceras Fordringar hos Handelshusen LowSmith 8c Comp. samt Scott 8c Gordon, hvilka Fordringar, utgörande R:dr 2456: 12 sk., efter hvad Directionen uppgifvit, härleda sig från Vexelköp, de der skola blifvit företagne till betäckning af de Trasseringar, som Discont-Verkets ombud i Stockholm utfört, till anskaffande af Stats-Utskottets Betänkanden. ia33 nödige medel till Banco-Fondens förstärkning.
Efter det Herrar Fullmägtige, genom Beslut den i4 Å-ug. 1820, förklarat f. d. Directeurerne öfver Götheborgs
Discont icke kunna undgå ansvara Staten och Actie-egarne för ali den förlust, som kunde uppkomma på desse fordringar, såsom härledande sig från Vexel-Trasserings-Operationer, hvilka, företagne af hvad anledning som heldst, icke varit förenlige med det för Götheborgs Discont utfärdade Reglemente; — så hafva Commerce-Rådet Björnberg och Secreteraren Tranchell hos Herrar Revisorerne klagat öfver detta Herrar Fullmägtiges Beslut.
Och finna Utskotten, att, då, på sätt Herrar Fullmägtige sig yttrat, och deruti Herrar Revisorerne jemväl instämt, slike Vexel-Operationer icke i något afseende voro för Directionen i Reglementet medgifne, borde icke eller förlusten å samma Vexlar drabba Discont-Verket, utan Directionen; I anseende hvartill Utskotten ock anse,att för den möjliga förlust, som på desse Fordringar kan uppkomma, Directionen bör vara Staten och Actie-egarne ansvarig, samt att säkerhet för en sådan ersättning hör genom laglige utvägar emot
Directionen beredas» 6:0
Har blifvit anmärkt, att
Directionen underlåtit den noga tillsyn öfver DiscontVerkets i Stockholm antagne Commlssionair, Handelshuset Pehr Falk 8c Comp.j som kunnat förekomma, att delta Handelshus icke 1234 Stats-Utskottets Betänkande/i. såsom skett, åsamkat sig en skuld till Verket af r46»o47 ' i. 9.