Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolarne, hvilka utgöra den enskildes värn äfven mot regeringens organer, i ekonomiskt hänseende behandlas lika med de administrativa myndigheterna, skall finna anledningen till undantaget beträffande
Domstolarne just deri, att aflöningen för dem vid sista riksdagen icke bestämdes så hög, som med afseende å dåvarande förhållanden bort ske, vid jemförelsen med de öfriga embets- och tjenstemännen.
I öfrigt har jag ansett undantagen böra afse endast dem, för hvilka allöningen icke öfverstiger 2,000 R:dr Runt; och särskilda skäl härföre torde åtminstone icke fordras för att tillfredsställa dem, som icke vilja medgifva någon nedsättning. Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 48.
Ehuru jag till en början trott, att nedsättningen borde beräknas till I2J procent af de i nu gällande Iliks—stat uppförda lönebeloppen, har jag dock sedermera förenat mig med andra Utskottets Ledamöter i den åsigt, att nedsättningen lämpligen kun inskränkas lill 10 procent å nämnde lönebelopp.
Det förslag, jag i Utskottet framställt är af följande innehåll: att för regleringen af embets- och tjenstemännens löner måtte antagas såsom grund, att de nu bestämda lönebeloppen nedsättas med 10 procent; dock så, att ingen erhåller mindre lön än som intill sista riksdagen varit för hans tjenst fastställd, samt med undantag ej mindre af de löner, som icke uppgå utöfver 2,000 R:dr R:mt, än äfven af de för
Domstolarnes embets- och tjenstemän bestämda löner; äfvensom att Utskottet måtte lemnäs öppet, att jemväl föreslå andra undantag, som i särskilda fall kunna böra ifrågakomma, vare sig att nedsättningen kunde anses böra ske antingen till högre eller lägre procent, än den i allmänhet fastställda.
Om det är af vigt, att Statsverket icke belastas med löner till högre belopp, än sorn omständigheterna ovilkorligen kräfva, så är det ock rådligt, att icke under en tid, då särskilda förhållanden ännu möjligen till en del upprätthålla tillfälligt uppdrifna priser och då meningarne om dessa komma att bibehållas eller ytterligare sjunka, äro delade, medgifva, att lönebeloppen erhålla en fastställelse, som gör det nära omöjligt att sedermera lämpa dem efter förändrade förhållanden.
Men denna olägenhet af en definitiv lönereglering är dock på intet sätt jemförlig med den, som uppstår, i händelse genom en sådan fastställelse af lönestaterna, hinder skulle läggas i vägen för den förändrade organisation af embetsverken, som allt sedan det nya statsskickets införande varit ifrågasatt, sedan år 1818 behandlad och sednast vid sistförllutna riksdag af Rikets Ständer påyrkad.
Denna förändring i organisationen har, efter min uppfattning, många anledningar och jemväl flera ändamål; det är icke allenast en större skyndsamhet och en bättre kontroll, som visat sig erfoderliga, utan förhoppningarne hafva jemväl sträckt sig derhän, att i allmänhet en större duglighet och skicklighet hos embetsmännen skulle åstadkommas genom organisationer, som icke såsom nu bragte hvarje förmåga i äfventyr att under småbestyr, fortsatte under åratal, förslöas och småningom förtäras.
Det allmännas vinst skulle ytterligare ökas om ärendenas slutliga behandling komme att uteslutande anförtros åt personer, som voro med desamma fullt hemmastadde, och hvilkas kännedom icke hufvudsakligen grundades på hvad de derom erfarit, under en formel handläggning af enskilda frågor.
Dessa och dylika förbättringar äro beroende af den ifrågasatta förändringen i embetsverkens organisation; och om det kan antagas, att denna förändring motverkas genom en definitiv reglering af lönerna, så synes det för Rikets Ständer vara allt skäl att låta densamma anstå.
Det har redan visat sig, att regeringen icke är benägen för en vidsträcktare reform af embetsverken; enär den förklarat sig ämna bibehålla Stats-expeditionerna i deras nuvarande Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 48.
17 nuvarande skick och om, såsom mig synes, reformen just i detta fall är företrädesvis af nöden, likasom den ock i afseende pä nämnde embetsverk i en särskild omständighet blifvit af Rikets Ständer påfordrad, så måste det väl medgifvas, att framgången beror nära uteslutande på det understöd, saken kan erhålla från tjenstemännens sida.
Om man än bör villigt erkänna den största oegennytta hos embets- och tjenstemännen, så vore det väl dock att af dem fordra för mycket, om man skulle vänta, att sedan de erhållit en ovilkorlig fastställelse af löner, som böra vara beräknade för deras nuvarande arbete, de skulle med nit och intresse omfatta frågor, hvilkas lösning måste hafva till följd förändringar i deras sysselsättningar, i deras arbetstider och i deras förhållande till förmän och till underlvdande.
Deras biträde ( ij lör reformen kan derefter icke påräknas, och om regeringen äfven i någon inskränkt mån och i någon mindre magtpåliggande organisation skulle vilja gå Ständerna till mötes så torde ändock verkställigheten möta hinder, som väl en och annan gång komme att visa sig oöfvervinneliga.
Ar det då skäl att visa ifrån sig den enda utvägen, som finnes att åstadkomma hvad man allmänt och länge eltersträfvat?
Detta gör man, om man icke med sig förenar embets- och tjenstemännens egen fördel; och då Utskottets förslag, att i hvarje särskildt fall pröfva om lönestaten skall blifva definitiv eller icke, redan visat sig innebära, hvad en hvar derunder måste finna, eller att nästan alla embetsverken komma att erhålla definitiva lönestater, så kan jag icke frånträda det af mig i Utskottet framlagda förslag, så lydande:
Att Rikets Ständer måtte förklara, att i de fall, der lönernas definitiva uppförande på stat pröfvas lämpligt, sådant kommer att vid hufvudtitlarnes genomgående särskildt beslutas för hvarje stat eller verk; men att för öfrigt och i allmänhet afiönings-anslagen måtte beviljas endast för den tid, nästa statsreglerings-period omfattar samt att följaktligen de vid sista riksdagen i detta hänseende stadgade vilkor må fortfarande blifva gällande.
Häruti förenade sig Herrar G. A. Cedergren, L. J.
Hierta, J. Wahlström, A. A. Berger och Göran Hammar, samt Riksdagsfullmägtige .1.
Erikson, G.
Hullman, C. G. Sköldberg, J.
Andersson, Eric Ersson, C. A. Larsson och Per Nilsson.
Brot. 1851) * ISBO.
I A/d. 17 Höft. 3 Stockholm, tryckt hos Sam.
Rumstedt, 186o.
Bilagan Litt. A. Lefnadskostnaderna i Stockholm för en Tjensteman med hustru, 3 små barn och 2 pigor. r ►c Kostnad i Riksmynt. 1 ■ OS e-e* OQ År 1853.
Ot? föi- enheten.
Summa. för enhete n. Summa. föi- enheten.
Summa. föi- enheten.
Matvaror, enligt särskild uppgift (Se Bil.
Litt. B.) 1,167 15 1,574 12 1,764 25 1,550 73 i Tjenstefolks löner, hjelp till skurning och rengöring — — — 183 69 — 189 63 — — 234 87 — 245 29 f
Hyra för våning, bestående af 5 rum, pigkammare och kök — — — 550 — — 550 — — — 640 — — 750 ‘ ?
Tvätt, såpa, mangling, bort- och hemkörning . s — — — 66 70 — lil 69 — — 166 75 — 152 92 | Björkved, med sågning, uppkörning, trafning och iläggning, ....
F:nar 7 17 21 120 47 22 50 137 50 26 48 185 35 22 60 158 20 1 Tailved, » » » » » » ....
» 5 14 21 42 63 14 75 44 25 19 91 59 72 16 25 48 75 | Stearinljus Skålp:d 6 — 94 5 64 1 — 6 — 1 23 7 50 1 9 6 54 | Talgljus Lisp:d 4 9 30 36 — 10 4 40 16 11 10 44 40 11 50 46 — Lampolja K:nor 14 1 92 26 88 2 68 37 52 3 8 43 8 2 17 50 58 Klädespersedlar, linne, m. m. för mannen — — — 102 75 — — 141 — — — 156 — — — 172 — D:o d:o d:o » hustrun — — 109 30 132 — — 145 71 — — 138 — D:o d:o d:o » barnen — — 42 23 — 123 — — — 157 67 — — 153 —s
Skodon åt hela familjen 46 77 — 97 — — — 102 31 — — 113 — Böcker, notor och tidningar 25 19 — — 22 52 — 20 74 — — 21 7 4 44 — 5 4 — — 3 6 — — 4 75 j Åkning och rodd (i Stockholm) — — — 4 25 — — 6 3 — .— 4 32 — — 5 37 Postporto — — — 4 67 — — 5 72 — — 4 50 — — ' 4 96 Spektakler, konserter och baier 13 — — — 11 — —•
— 10 34 — — 12 — Renhållning, m. m 9 92 — — 18 53 — — 20 58 — — 19 91 Underhåll af möbler 21 56 — — 17 32 — — 21 50 — — 27 75 j Läkare och medikamenter 90 13 — 109 31 — — lil 20 — — 120 59 Utskylder till Staten, Staden och Presterskap — — — 104 78 — — 146 16 — — 158 92 — — 157 50 Brandförsäkrings-afgift 8 16 — — 4 93 — — 5 44 — , — 5 72 Julklappar och gåfvor till barnen 7 25 — — 11 97 — — 12 54 — — 10 — Räntor å skuld , — — — 120 — — — 120 — — — 120 — — — 120 —, 9 47 — — 16 — — — 13 87 — — 15 — Summa Anm.
Ofvanstående tabell, likasom den följande (Litt. B.), är af en Tjensteman i Stockholm uppgjord på grund af för hvarje år förda fullständiga räken- skaper.
Atgångsstaten är, för att vinna en lättare jemförelse, för åren 1853, 1855 och 1859 antagen till samma qvantiteter af alla varor, som för året 1857 verkligen åtgått för detta hushåll.
Hör till Stats-Utskottets Utlåtande 1859—1860, N:o 48. 2,923 23 3,498 20 4,194 62 4,107 41 Bil.
Litt. B. Kostnaden för matvaror i Stockholm åt en Tjensteman med hustru, 3 små barn och 2 pigor. r ” ►*ä K o s t n a d i R i k s m y nt. 1 . cr? £20 CK Å r 1833.
År 1835. «!År 1837.
E3 cr?
för för för enheten.
Summa. enheten.
Oskummad mjölk 386 31 119 66 38 146 68 43 165 41 45 173 | 70 Skummad d:o 188 — 23 43 24 25 47 — — 27 50 36 33 62 4 i Grädda n 1 23 2 19 1 3 1 81 1 16 2 4 1 50 2 63 Färskt smör Skålp:d. 25 — 62 1 33 73 1 82 1 3 2 58 1 17 2 92 Matsmör 243 — 49 120 3 65 159 25 ni — 69 169 17 — 66 161 70 Ost 30 — 41 12 30 50 15 — 56 16 92 53 15 90 Agg 11 — 73 8 3 1 13 12 98 1 18 13 — 1 2 11 22 Kaffe 24 — 31 12 24 65 15 601 84 19 75 71 17 4 Socker 124 — 40 49 22 41 50 84 58 72 46 — 50 62 Sirap 192 — 23 48 26 49 92 33 64 17 — 26 49 92 Oxkött 972 — 20 194 40 25 243 — 33 316 47 — 29 281 88 Kalfkölt (af späda kalfvar) 389 — 16 62 24 20 77 80 29 112 81 — 25 97 25 ; Fårkött i 43 — 22 9 46 —— 22 9 46 29 12 42 — 24 10 32 Fjäderfä — — 3 73 _ — 3 21 — 4 63 — — 5 97 Färskt (lask 44 — 30 13 20 —- 36 15 84 46 20 24 — 27 11 88 Salt d:o 62 — 40 24 80 44 27 28 52 32 36 — 33 20 46 Bräckkorf — — 3 8 — 2 31 — 37 33 — — 25 84 1 Metvurst — — - 1 3 - — 1 87 — 4 25 — — 5 4 Färsk fisk 300 — 13 39 14 42 — 15 44 94 — 16 48 —1 Sill 130 — 6 7 80 _ 7 9 10 13 17 2 — 13 16 90 Lax . . . . , 11 — 33 3 83 — 40 4 40 39 4 31 — 37 4 7 Anjovis 9 —- 34 3 6 - 27 2 43 28 2 50 — 26 2 33 Salt (groft och fint) — — 1 46 — 3 4 — 4 31 — — 3 66 Spisbröd 42 1 97 82 74 1 86 78 12 2 33 97 83 1 68 70 56,
Mjukt bröd och skorpor — — 72 31 _ — 100 16 — — 126 50 — — 124 13 Itågmjöl 62 — 9 5 38 — 12 7 44 — 13 8 28 — 9 5 58 H vetemjöl 40 — 13 3 20 -- 15 6 — — 19 7 50 — 12 4 80 Potatismjöl 133 — 21 32 13 20 30 60 — 28 41 38 — 15 22 95 Potatisgryn 10 — 13 1 30 20 2 — —
Bär __ ; -— 3 14 . 1 71 — - — 4 2 — — 3 17 Bärsafter —- 7 30 ■t—o 10 30 —— — 14 87 — — 12 29 Frukt . . 4 73 j 3 52 —— 10 23 — — 5 11 Gurkor ............ — ! 4 38 _ ___ 3 63 — 13 77 — — 95 Nypon 21’! 33 7 9 . 46 9 89 — 86 18 34 — 50 10 75 Sviskon ............ 23 30 6 90 - 29 6 67 —— 40 9 14 — 31 7 13 Katrinplommon ......... 23 38 13 54 49 11 27 — 64 14 82 — 55 12 65 Russin 20 — 38 7 60 48 9 60 — 61 12 33 — 42 8 40
Vin och bränvin — 7 38 6 54 —. — 9 67 — — 7 88 Öl ............. — 11 23 13 71 —.
— 13 50 — — 18 75 Svagdricka — 8 30 11 6 — — 31 54 — — 19 69 Vatten — 12 18 ■ —— 13 4 — 15 — — 16 —1 Kryddor — 8 13 - 7 38 — 4 63 — 9 76 Grönsaker - _ 6 92 - 11 65 - ■ 1 13 40 — — 15 14 i Diverse matvaror ......... — 6 20 — 16 79 — 19 10 — 1— 21 35 Summa — 1,167 15 i — Ii t t ! 1,374 112 1 i i i- ■i 1,764 i t|25 Ii “ 1,550 1 1 75 | Bör till Stats-Utskotlels Utlåtande 1859—1800, N:o 48.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 49.
1 Msé 49.
Alik, lill Exp.-Ulsk. den 28 Jun. 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riles-statens Andia, Hufoud-titel. ' (U. A.)
Vid sednaste riksdag fastställdes denna hufvudtitel, innefattande anslagen för Justitic-departementet, tili en summa af 2,126,6150 Riksdaler, deraf penningar 2,120,726 R:dr 11 öre, samt indelta räntor, efter markegång förslagsvis beräknade till 5,903 Riksdaler 80 öre.
Med iakttagande af samma ordning, hvaruti anslagen finnas i Riks-staten uppförda, får Utskottet bär nedan omförmäla de förändringar, hvilka å denna huf vudtitel ifrågakommit i följd af dels Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, dels enskilda motioner eller inom Utskottet gjorda framställningar; hvarvid dock erinras, dels att åtskilliga inom Borgare- och BondeStånden väckta motioner angående en allmän, procentvis beräknad nedsättning af embets- och tjenstemännens löner redan äro af Utskottet besvarade uti dess denna dag afgifna särskilda utlåtande N:o 48, dels ock, beträffande frågan om lönernas definitiva uppförande å stat, att Utskottet i slutet af detta betänkande kommer att härom yttra sig, i hvad angår de till 2:dra hufvudtiteln hörande embetsverk och stater. l:o.
Justitie- Stats-Expeditionen. a) För Expeditions-chefen i detta, likasom i öfriga Stats-departementen, beviljades vid sednaste riksdag en löneförhöjning till belopp af 1,000 Riksdaler, hvadan denne embetsmans lön för innevarande statsreglerings-period bestämdes till 5,500 Riksdaler.
Prot. 1859 $■ 1800. 4 Sami. 1 A/d. 18 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 41).
Stats-Utskottet, som i öfverensstämmelse med dess uti nyss åberopade särskilda betänkande uttalade åsigter, icke kan underlåta att, på sätt jemväl Riksdags-ord ningens 30 § föreskrifver, vid uppgörandet af statsregleringen iakttaga nödiga indragningar och besparingar, samt anser någon nedsättning i aflöningsanslagen företrädesvis kunna och böra ega rum för vissa af de högre tjenstebefattningarne, får i sådant afseende föreslå att Expeditions-chefens aflöning må bestämmas till 5,000 Riksdaler. b) I afseende på de å Justitie-expcditionens stat för närvarande uppförda trenne Byrå-chefsbefattningar, har Kongl. Maj:t föreslagit vissa förändringar, hvarom Utskottet går att här nedan afgifva yttrande; men då likväl en af dessa befattningar är afsedd att i alla händelser bibehållas, finner Utskottet lämpligast, att, innan nämnda organisations-förändringar förekomma till pröfning, löneförmånerna för ifrågavarande befattning först bestämmas; och enär af samma anledning, som, beträffande Expeditions-chefen, blifvit i nästföregående punkt anförd, äfven för denna tjenstegrad en lönenedsättning af 500
Riksdaler synes skäligen kunna ega rum, får Utskottet hemställa, att för Byrå-chefsbefattningen i Justitie-stats-expeditionen må bestämmas en lön af 4,000 Riksdaler.
Af skäl, som finnas framställda uti det den Kongl.
Propositionen åtföljande protokoll öfver Justitie-departements-ärenden, har Kongl.
Maj:t behagat föreslå, dels att den Byrå-chefsbefattning, hvilken är afsedd för handläggningen af ärenden, som ega gemenskap med den Justitie-stats-ministern åliggande tillsyn å boktryckerierna och bokhandeln, må, utan afvaktan af nuvarande innehafvarens, Förste Expeditions-sekreteraren L. J. Lovéns afskedstagande, indragas, med vilkor att bemäldc Expeditions-sckrcterare uppföres å indragningsstat och förklaras berättigad att, intilldess han erhåller afsked, emot fortfarande tjenstgörings-skyldighet, uppbära Byrå-chefs-lön samt efter afskedstagandet pension till lika belopp som Expeditions-sekreterare i Kongl. Maj:ts Kansli, — och dels att lönen för den Byråchef, som har att bereda och föredraga i Högsta Domstolen förekommande frågor om stiftande, uppkäfvande, ändring eller förklaring af lagar och författningar må utbytas till ett arfvode af 3,000 Riksdaler, dock med rättighet för den, som af Kongl.
Maj:t förordnas till ifrågavarande befattning, att utom berörda arfvode uppbära löneinkomster af innehafvande ordinarie tjenst till så stor del, som Kongl. Maj:t finner ej böra för tjenstens bestridande åt vikarien afstås.
Enär frågan om Expeditions-sekreteraren Lovéns förflyttning på allmänna indragnings-staten, såsom egentligen tillhörande 9:de hufvudtiteln, synes ej böra nu företagas till afgörande, har Utskottet följaktligen å närlagde tabell upptagit ifrågavarande Byrå-chefsbefattning till den föreslagna lönen, 4,000 Riksdaler, dock med tillägg: ”indrages vid nuvarande innehafvarens afgång”; kommande denna lön att från staten uteslutas, i händelse högstberörda nådiga framställning varder af Rikets Ständer vid behandlingen af 9:de hufvudtiteln godkänd.
Yidkommande åter det sednare af ofvan anförda förslag, finner Utskottet behofvet och ändamålsenligheten af den i nämnde hänseende ifrågaställda förändring vara tillfyllest ådagalagda uti det underdåniga yttrande af Herr Justitiestatsministern, som finnes infördt i åberopade Stats-Råds-protokoll, hvadan Utskottet hemställer, att, i stället för nu utgående lön till en Byrå-chef, må beviljas ett arfvode af 3,000 Riksdaler för beredning och föredrag - Stats- Utskottets Utlåtande
N:o 49. 3 ning af lagärenden med rättighet för den, som härtill förord11 as, att derutöfver uppbära löneinkomster af innehafvande ordinarie tjenst till så stor del, som Kongl. Majit finner ej höra för tj enstens bestridande åt vikarien afstås; varande detta arfvode, för hvilket Utskottet ansett ofvanstående benämning'.lämpligare än den af Kongl. Majit föreslagna: ”till en Byrå-clicf för lagärenden”, uti tabellen upptaget näst efter de ordinarie afiönings-anslagen för Justi tie-statsexpeditionen. c) Enär för ärendenas behöriga gång inom denna expedition ökade arbetskrafter i de lägre graderna redan förut visat sig vara erforderliga, och detta behof måste blifva ännu mer kännbart, då, genom ett Byrå-chefs-embctes indragning, dess åligganden komme att tilldelas en eller flera al' de öfrige embets- och tjenstemänncn, har Kongl. Majit, beträffande Kanslist- och Kopist-graderna, föreslagit att, jemte bibehållande af do å expeditionens stat nu uppförda 1 Kanslist och 2 Kopister, särskilda medel måtte anvisas för befrämjande af göromålens gång inom Kopistgraden, för hvilket ändamål med iakttagande af den största sparsamhet, ett årligt anslag af 1,800 Riksdaler vore beköfligt.
Då nu gällande stat upptager ett belopp af 300 Riksdaler såsom gratifikationsmedel för extra tjenstgöring, skulle således tillökningen i detta anslag, enligt hvad Kongl. Majit föreslagit, komma att utgöra 1,500 Riksdaler; och som Utskottet, i betraktande af hvad härvid blifvit anfördt, finner någon nedsättning af detta belopp ej skäligen kunna ifrågaställas, hemställer Utskottet, att till arfvoden för extra tjenstgöring måtte anvisas en summa af 1,800 Riksdaler.
Derjemte och i öfverensstämmelse med Utskottets, beträffande Kanslist- och Kopist-tjensterna, uti ofvannämnda särskilda betänkande
Nio 49 yttrade åsigter, får Utskottet tillstyrka, att aflöning för en Kanslist med 1,800 Riksdaler och för 2 Kopister med tillsammans 2,000 Riksdaler må på stat uppföras; kommande, enligt hvad närlagde tabell Litt.
A. närmare utvisar, Justitie-statsexpeditionens anslag, i följd af de nu föreslagna förändringarne, att, intilldess ofvanberörda indragning af ett Byrå-chefs-embete varder verkställd, ökas med 3,000 Riksdaler, hvaremot anslaget sedermera skulle med 1,000 Riksdaler understiga den vid scdnaste riksdag anvisade summan. 2:o. Justitie-Kanslers-expeditionen.
I fråga om detta embetsverk har Kongl. Maj:t icke funnit anledning till annan afvikelse från den vid sednaste riksdag fastställda stat, än att af de 2:ne Kopistbefattningarne en borde å stat uppföras, och den andra indragas vid nuvarande innehafvarens afgång, men lönebeloppet derefter användas till befrämjande af göromålens gång inom Kopistgraden; och tillstyrker Utskottet att härvid ifrågaställa och uti närlagde tabell Litt.
B. iakttagna förändring må vinna Rikets Ständers bifall. 3:o.
Justitie-Revisions-eccpeditionen.
Sedan, enligt Rikets Ständers vid nästförlidne riksdag fattade beslut, andre
Registrators-belättningen i denna expedition numera, efter sista innehafvarens be - 4 Stats-Utskollets Uttalande N:o 49. fordran till annan tjenst, blifvit indragen, och då härigenom göromålen för den återstående
Registrators-befattningen blifvit i betydlig mån ökade, vid hvilket förhållande det syntes obilligt, att innehafvaren deraf icke skulle åtnjuta samma lön, som hans vederlikar inom de öfriga större Kansli-expeditionerna, har Kongl. Maj:t föreslagit dels att ifrågavarande lön måtte höjas från 3,000 till 3,500 Riksdaler, dels ock att, på sätt Rikets Ständer vid den beslutade indragningen af förstnämnde tjenst afsett, lön för en ny Kanslist måtte uppföras med 1,800 Riksdaler, men deremot från staten uteslutas en af Kopistlönerna G00 Riksdaler jemte 100 Riksdaler af de till befrämjande af göromålens gång inom Kanslist- och Kopist-graderna anvisade medel; — hvarjemte Kongl. Maj:t, beträffande öfrige Kanslister och Kopister, hvilka ej allenast äro behöflige såsom biträden åt Revisions-sekreterarne med uppsättning af berättelser och expeditioner m. nr, utan ock tjenstgöra vid protokollet i Nedre Revisionen, funnit någon inskränkning icke kunna ske i dessa tjenstemäns nuvarande antal.
I betraktande af hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, har Utskottet funnit skäl tillstyrka, a) att den äskade lönetillökningen för Registratorn må beviljas med 500 Riksdaler; b) att ofvanomförmälda, enligt Rikets Ständers beslut vid sednaste riksdag, i sammanhang med indragningen af andre
Registratorstjensten verkställda tillsättning af en ny Kanslist, samt indragning af en Kopistbefattning måtte i aflönings-staten iakttagas; samt c) att öfrige Kanslister och Kopister må på stat uppföras till det antal och med den aflöning, som bifogade tabell Litt.
C. närmare visar; blifvande Justitie-Revisions-expeditionens aftönings-anslag härigenom minskadt med ett belopp af 255 Riksdaler 50 öre. 4:o. Svea Hof-Rätt med derunder lydande Justitie-stat. a) I anledning af den bestämmelse, sorn innehölls uti ett vid sednaste riksmöte till Rikets Ständers kännedom framiagdt organisationsförslag för Svea Hofrätt, enligt hvilken dit ankommande handlingar skulle, efter målens olika beskaffenhet, emottagas och i diarierna antecknas af tre särskilda personer, då deremot i de båda öfriga Ilof-rätterna samina göromål bestridas af blott en person, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, på anförde skäl, att en till mera beqvämlighet för allmänheten ledande reglering af ifrågavarande bestyr inom förstnämnda Hofrätt måtte tillvägabringas; — men då Kongl. .Maj:! nu behagat meddela att, såsom af åberopade protokoll öfver Justitie-ärenden (pag. 7) närmare inhemtas, med hänsyn till icke allenast göromålens behöriga gång inom Hof-rätten, utan ock den rättsökande allmänhetens egen fördel, väsendtliga betänkligheter mott för verkställandet af en förändring i ofvan antydda syftning, finner Utskottet sig böra hemställa, att den af Rikets Ständer väckta frågan om en reglering i förutnämnda hänseende må förfalla. b) I afseende å beloppen af förevarande anslag, som enligt nu gällande stat utgöra för Hof-rätten 163,400 Riksdaler och för Justitie-staten penningar 18,989 Riksdaler 52 öre samt indelta räntor 2,201 Riksdaler 89 öre, har Kongl. Maj:t icke Stats-Utskottets Utlåtande N:o 49. 5 funnit anledning' till förändring’ af dot förra anslaget, men deremot föreslagit, att Justitie-statens penninge-anslag måtte ökas mod ett belopp af å,500 Riksdaler, att anyändas till ersättning för de inom Lappmarkerna i Norrbottens och Westerbottens län under namn af domare- och tingstolk-näster utgående algifter, hvilka för framtiden ansetts böra upphöra.
Angående donna fråga har Kongl. Majit don 27 Oktober nästlidne år till Rikets Ständer allåtit särskild nådig Proposition (införd under 7 i lista samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll), hvilken af samtliga Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad; — och inhemtas deraf hufvudsakligen, hurusom sedan äldre tider tillbaka af allmogen inom Lappmarken i Norrbottens och Westerbottens län till
Domhafvandcrne derstädes utgjorts'en afgift under namn af näst, motsvarande ett slags kosthållning åt
Domhafvanderne under deras vistando i Lappmarkerna för ordinarie tings hållande och bestående till större delen af matvaror, såsom renstekar och rentungor, men äfven till en del af penningar; äfvensom Lappmarkernas innevånare voro pligtige att fortskaffa
Domhafvanderne under deras resor för nyssnämnda ändamål, hvilken sednare skyldighet, förut fullgjord på det sätt, att allmogen tillhandahållit ett visst antal renar, i sednare tider förvandlat sig till en stående afgäld eller skjutsersättning i penningar.
I anledning af dessa förhållanden och med åberopande deraf, att omförmälda afgifter voro de enda i sitt slag i riket och jemväl föranledt klagan från allmogens sida, hade hos Kongl.