Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår öfriga ofvanomförmälda motioner rörande statsanslag för ifrågaställde nya slöjdskolor i åtskilliga delar af riket, så har Utskottet, i saknad af upplysning, huruvida och i hvad mån bidrag från kommunernas sida må vara att för dessa skolors underhåll påräkna, och då för öfrigt statsverkets nuvarande ställning icke medgifver ytterligare anslag för detta ändamål, ansett sig böra hemställa, att Stals-ltskottets Utlåtande, N:o 90.
17 att förenämnda motioner icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. e) Undervisnings-anstalter för handel och sjöfart. 1 7:o Med anledning af
Direktionens för den lägre navigationsskolan i Hernösand underdåniga hemställan, liar Kongl. Majit föreslagit, att, för tillvägabringande af denna skolas förändring till en högre undervisningsanstalt, anslaget derför måtte från 700 r:dr förhöjas till 1,500 r:dr, eller lika belopp, som för navigationsskolorna i Malmö och Calmar blifvit anvisadt.
Antalet af fartyg, tillhörande innevånare i Hernösand, utgjorde vid 1847 års sint, enligt officiel uppgift, 46 st. om 2,845 lästers sammanräknad drägtighet.
I betraktande af den betydliga och årligen tilltagande sjöfart, äfven på aflägsnare utrikes orter, hvilken icke allenast från Hernösand och Sundsvall, utan ock frän de nordligare hamnarne bedrifves, och med fästadt hufvudsakligt afseende derå, alt, på hela den ansenliga kuststräckan från Gefle till Haparanda någon annan undervisningsanstalt för de till sjömaunayrket hörande vetenskaper icke finnes att tillgå, än omförmälde i Hernösand befintliga lägre navigationsskola, hvilket förhållande nogsamt ådagalägger behofvet af denna skolas utvidgande, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att, på sätt i den Kongl, propositionen blifvit äskadt, det nuvarande årliga stats-anslaget för Hernösands navigationsskola må ökas med 800 r:dr. 18:o Från Borgare-ståndet har Utskottet, erhållit remiss å en inom bemälde riksstånd af vice Talmannen Herr A. M. Brinck väckt motion, innefattande hemställan, att nuvarande stats-anslag för navigationsskolan i Stockholm måtte förökas med ett årligt belopp af 600 r:dr, hvaraf hälften borde användas till förhöjning af det för skolans underlärare nu bestämda arfvode, utgörande allenast 200 r.dr för året, och den andra hälften såsom bidrag till bekostande af skolans underhåll.
Då, efter hvad till Utskottets kunskap kommit, en betydlig enskild donation blifvit för inrättande af en navigationsskola i hufvudstaden anvisad, och, Bih. till B.
Brot. 1847 och 1848. 4 Sand. 1 Afd. 26 Höft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. med anledning häraf, fråga uppstått, huruvida och i hvad mån statsbidrag för den på allmän bekostnad härstädes anlagde undervisnings-anstalt af nämnde beskaffenhet kunde anses fortfarande erforderligt, har Utskottet sökt alt i förevarande ämne förskaffa sig närmare upplysningar och i sådant afseende inhemtat: att, enligt ett den 30 Augusti 1834 upprättadt testamente, grosshandlanden Abraham Rydberg anslagit en summa af 100,000 r.dr b:ko till grundläggning af en förbättrad navigationsskola i Stockholm, till danande af skicklige sjömän, hvarvid den i Gefle befintliga inrättning af ifrågavarande beskaffenhet i vissa delar kunde tjena till föresyn, med tillkännagifven önskan derjemte, att borgmästaren N. Sandblad samt grosshandlanderne G. F. Smerling och C.
Norrman måtte, såsom orden lyda, ”med sig, efter eget val, förena tvenne kunnige personer, att såsom styresmän besluta och anordna det nödiga bästa för detta ändamåls vinnande, inom så kort tid som möjligt”; att berörde testamente, som tillika innefattar åtskilliga andra till uppgifne personer och inrättningar gjorda disposititioner, innehåller den slutliga bestämmelse, att hvad som, efter det samtlige nämnda dispositioner blifvit fullgjorde, kunde utaf testätors qvarlåtenskap återstå , borde delas lill hälften emellan den höt el de ville-bvggnad, hvartill serskild donation i samma testamente meddelats, samt den blifvande nya navigationskolan; att, sedan den ene af omförmälde till förvaltning af navigations-skole-fonden af testator utsedde personer före honom aflidit, de tvenne öfrige, efter Rydbergs frånfälle och testamentets lagliga bevakande, till sitt biträde vid berörda förvaltning kallat Irenne andra personer; att, i anledning af uppkommen testamentstvist, den summa, som, på grund af testamentet, borde navigationsskolan tillgodokomma, blifvit, enligt träffad öfverenskommelse med grosshandlanden Rydbergs arfvingar, bestämd till 150,000 r.dr, hvilken summa jemväl af sterbhusets tillgångar utbetalts; att dessa medel sedermera under den 12 December 1846 blifvit af navigationsskol-fondens förvaltning eller, såsom den numera benämnes, Direktionen för Abraham Rydbergs stiftelse till danande af skicklige sjömän, till Stockholms stads Drätsel-kommission utlånte, nemligen 100,000 r:dr mot 4 f/2 procents årlig ränta, men utan uppsägningsrätt å någondera sidan, samt 50,000 r:dr mot 4 procents ränta och sex månaders uppsägning; varande af sisnämnda belopp 20,000 r:dr i början af sistlidne Januari månad utaf bemälde
Direktion återlyflade.
Sedan Utskottet genom protokolls-utdrag anmodat
Direktionen att meddela upplysning angående de beslut eller andra åtgärder, som af Direktionen kunde vara vidtagne i ändamål att till verkställighet bringa hvad utaf grosshandlanden Rydberg blifvit i dess testamente rörande omförmälde stiftelsen fö - Stats-1 tskultets Utlåtande, N:o 90.
19 reskrifvet, har Direktionen, uti skrifvelse af den 21 sistlidne Februari, tillkännagifvit, alt, med serskild anledning af den fullständiga undervisning, statens härvarande navigationsskola erbjöde i de för sjömanna-yrket nödvändiga theoretiska kunskaper, Direktionen beslutat, att Rydbergska stiftelsen skulle uteslutande verka för sjömannens praktiska utbildning, ehuru Direktionen, som vidtagit förberedande åtgärder för att i denna syftning sätta stiftelsen i verksamhet, icke ännu slutligen bestämt sig för något visst af de i såclaut afseende inom
Direktionen väckta förslag.
Då, under sådana omständigheter, det synes vara statens rättighet att tillse, det ändamålet med ifrågavarande donation må, så fort ske kan, varda uppnådt, har Utskottet, å andra sidan, i betraktande af donationens ansenliga belopp och då ensamt de deraf inflytande räntemedel utgöra mera än tillräcklig tillgång för underhållandet härstädes af en fullständig och ändamålsenligt organiserad navigationsskola, ansett statsverket icke skäligen böra i detta hänseende vidare betungas med en från dess sida numera icke erforderlig utgift för navigatieus-undervisningen i Stockholm.
För den händelse emedlertid, att, af en eller annan anledning, den Rydbergska donationsfonden icke skulle före innevarande års utgång blifva för detta ändamål disponibel, så och på det att undervisningen vid härvarande navigationsskola ej må behöfva afbrytas och de dervid anställde lärare gå i mistning af dem tillförsäkrade löneförmåner, torde de i sådant afseende nödiga medel, tills vidare och intilldess donationsfonden blifver att tillgå, böra förskottsvis och emot framtida godtgörelse af samma fond från Riksgälds-kontoret tillhandahållas.
1 öfverensstämmelse härmed tår Utskottet alltså hemställa, 1:o att Rikets Ständer ville hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i nåder anbefalla vidtagandet af sådana åtgärder, hvarigenom de, enligt grosshandlanden Rydbergs ifrågavarande testamente, till inrättande af en navigationsskola i Slockholm donerade medel må, så fort ske kan, blifva för dermed afsedda ändamål använda, äfvensom 2;o att, jemte det nuvarande årliga stats-ansTag för navigationsskolan i Stockholm, 2,800 r:dr, vid den förestående nya statsregleringen upphör, Rikets Ständer måtte å Riksgäldskontoret anvisa en summa af 5,600 r:dr att, efter beräk - 20 Stats-lJlskottets Utlåtande, N:o 90. ning af 2,800 r:dr för året från nästkommande års början tills vidare och intilldess de
Rgdbergska donationsmedlen blifva för ändamålet använda, förskottsvis disponeras till underhåll af berörda navigationsskola - och aflöning af dervid anställde lärare, under förbehåll likväl af framlida ersättning utaf meranämnda testamentsmedel.
Såsom följd af hvad ofvanföre blifvit yttradt och föreslaget, anser Utskottet herr Brincks förrberörda motion angående ifrågastäldt ytterligare statsbidrag för Stockholms navigationsskola icke böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. 19:o Uti en hos Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion har herr C. E. Embring föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa erforderligt statsanslag för inrättande och underhållande af en högre navigationsskola i Westervik.
Ehuruväl nämnde stad, hvars handelsflotta vid sistlidet års utgång, enligt officiel uppgift, utgjordes af 37 fartyg om tillsammans 2,532 läster, i afseende på så väl betydenheten som vidsträcktheten af sin sjöfartsrörelse, är åtminstone jemförlig med vissa af de städer, hvarest navigations-skolor blifvit på allmän bekostnad inrättade; likväl och då en undervisnings-anstalt af ifrågavarande slag redan finnes anlagd i Calmar på ett afstånd af endast 17 å 18 mil från Westervik samt för öfrigt statsverkets nuvarande ställning icke medgifver bekostandet af flere dylika inrättningar, har Utskottet funnit sig icke kunna till herr Embrings förrberörde motion tillstyrka Rikets Ständers bifall. f) Fiskeri-näringens understöd. 20:o Till Utskottets handläggning hafva från Preste- och Bonde-stånden blifvit remitterade tvenne serskilda, af Herr Prosten Klintberg samt riksdagsfullmäktige Ingemund Odin och Christen Pehrson från Gottland inom bemälde rikstånd väckte, motioner, innefattande hemställan, att, till upphjelpande af fiskerierna kring kusterna af nämnde ö, Rikets Ständer måtte anvisa ett årligt an - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 21 slag af 2,000 r:dr, att utgå i tre års tid och ställas till länets hushållningssällskaps disposition.
Uti nu gällande riksstat finnes uppfördt ett anslag af 5,000 r:dr till fiskeri-näringens understöd; och då Utskottet, sora, enligt närlagde tabell öfver utgifterna under 6:te hufvudtiteln, föreslagit detta anslags bibehållande till oförändradt belopp, föreställer sig, att, derest Kongl. Majit, uppå skeende underdånig anmälan, skulle pröfva statsbidrag för det af motionärerne uppgifna föremål böra utgå, omförmälda redan anvisade summa torde dertill lemna erforderlig tillgång, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka, att serskildt statsanslag för ifrågavarande ändamål må af Rikets Ständer beviljas. g) Jordförluster genom kanal-anläggningar. 21:0 Kongl.
Majit har vidare föreslagit, att det å denna hufvudtitel under rubrik:
Jordförluster genom kanal-anläggningar upptagne förslags-anslag måtte, utan förhöjning i beloppet, uppföras under titel af: jordförluster genom kanaloch väg anlägg ning ar, hvarigenom tillfälle blefve beredt att derå jemväl anvisa de för jordförluster i följd af väg-anläggningar ifrågakommande ersättningar.
Enär, på sätt i bilagde statsrådsprotokoll öfver civil-ärenden jemväl omförmäles, enligt Kongl, förordningen af den 20 November 1845, angående jords eller lägenhets afstående till allmänt behof, jordegare numera är berättigad till ersättning, icke allenast, såsom tillförene, för inegor, utan ock för ali annan mark, som pröfvas böra för väganläggning afstås, samt i följd häraf statsverket sannolikt kommer att för godtgörande af jordförluster genom väganläggningar vidkännas större kostnader än hittills, så och med afseende derå, att, jemlikt, räkenskaperne, det till ersättning af jordförluster genom kanalanläggningar anvisade förslags-anslag under de sednare åren icke varit till sitt hela belopp för dermed afsedde ändamål behöfligt, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till hvad den Kongl, propositionen i denna del innehåller. 22:o Kongl.
Majit har vidare till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnat, huruvida det årliga anslag, som, i följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelser af den 13 Februari 1841 och 30 Januari 1845, med 3333 r:dr 16 sk.
Stala-Utskottets Utlåtande, N:o 90. af Riksgälds-kontorets medel utgått för skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, må, i likhet med hvad för andra undervisningsanstalter för näringarne egde rum, uppföras å 6:te hufvudlilelns afdelning för jordbruk, handel och näringar eller fortfarande af Riksgälds-kontoret årligen anordnas.
Enligt förstnämnde underdåniga skrifvelse beviljade Rikets Ständer, för inrättande af tvenne praktiska skeppsbyggeri-instituter, det ena i norra och det andra i södra delen af riket, ett sammanräknad! belopp af 6,066 r.dr 32 sk. årligen, hvaraf 1,666 r:dr 32 sk. till aflöning för 2:ne lärare och 1,666 rdr 32 sk. till elevers underhåll vid hvartdera af dessa undervisningsverk, med föreskrift derjemte, att anslaget borde utgå minst i 6 år, och att den del af samma anslag, som komme att besparas, borde i Riksgälds-kontoret för det afsedda behofvet reserveras, intilldess skolorna toge sin början och då, utöfver det årliga derför utgående anslaget, för deras räkning i mån af behofvet användas; och hafva Rikets sednast församlade Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 30 Januari 184ö,N:o86, medgifvit, att hvad som af ifrågavarande anslag ännu i Riksgäldskontoret innestode, utgörande 36,833 rdr 16 sk., finge, i händelse af behof, af Kongl. Maj:t intill nästa riksdag disponeras, i öfverensstämmelse med de grunder och till de föremål, som vid 1840—1841 årens riksmöte bestämdes.
I följd af sedermera bestridde utgifter för det i Carlskrona omsider inrättade skeppsbyggeri-institutet, hafva berörda hos Riksgälds-kontoret innestående reservationer minskats till 27,854 rdr 40 sk. 4 rst.
Då, enligt hvad Rikets Ständer jemväl tillförene erkänt, nyttan af ändamålsenligt inrättade undervisnings-anstalter för skeppsbyggeri-konslen icke torde kunna bestridas, samt, på sätt ofvannämndt är, ett dylikt institut numera blifvit i Carlskrona tillvägabragdt, anser Utskottet stats-bidrag för ifrågavarande föremål fortfarande böra medgifvas; men enär, efter Utskottets tanka, det synes mera lämpligt, att, jemte det de å äldre anslagen reserverade medel lill Riksgälds-kontoret indragas, ett serskildt anslag varder å samma kontor anvisadt för bestridande af de i förevarande afseende erforderliga utgifter, har Utskottet i öfverensstämmelse härmed trott sig böra tillstyrka, att, efter det sådana för innevarande år belöpande kostnader för skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, hvilka af allmänna medel böra godtgöras, blifvit utaf reservationerne å de äldre anslagen bestridde, dessa reservationers återstående belopp må till Riksgälds-kontoret indragas, samt deremot ett årligt anslag af 3,333 r:dr 16 sk. å samma kontor anvisas, att från och med nästkommande år Stats-Ctskoltets (littiande, N:o 90.
23 och intill dess den vid nästa riksdag blifvande statsreglering träder i verkställighet, af Kongl. Maj:t disponeras för lärares aflönande och elevers underhåll vid eli institut af ifrågavai ande beskaffenhet.
Beträffande ofvannämnde vid Kofferdi-skeppsvarfvet i Carlskrona inrättade skeppsbyggeri-institut, dervid, efter hvad Utskottet inhenftat, undervisningen ej mindre uti mathematiska ämnen, än ock i skeppsbyggeriets theoretiska och praktiska delar bestrides af tvenne officerare vid Kongl, flottans konstruktionskorps, så enär, enligt
Utskottet jemväl meddelad tillförlitlig uppgift, elevernes praktiska öfningar å berörda varf icke kunnat bringas till önskvärd fullständighet, men deremot förekommer, att det i samma stad befintliga Kongl, skeppsvarf, i anseende till mångfalden af nybyggnads- och öfrige arbeten, fullkomnade arbetsmethoder samt merä fullständiga verkstäder af alla slag, modellsamlin gar och andra undervisningsmedel, erbjuder den bästa, inom fäderneslandet tillgängliga, praktiska skola för blifvande skeppsbyggmästare, har Utskottet funnit sig böra hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, sedan del med disponenterna af Kofferdi-skeppsvarfvet i Carlskrona den 16 Februari 1843 på sex årstid afslutade kontrakt nästkommande år tilländagått, skeppsbyggeri-elevernes undervisning och praktiska öfningar må öfverfhttas till Kongl, skeppsvarfvet i Carlskrona, äfvensom att Kongl. Majit i sammanhang härmed täcktes i nåder utfärda de föreskrifter och låta vidtaga de anordningar, som för befrämjande af det med skeppsbyggeri-institutet åsyftade ändamål pröfvas lämpligast; och anser Utskottet, att, intilldess nämnda förändring blifvit vidtagen, några nya elever icke böra vid institutet antagas.
Ehuru i allmänhet kostnadsfri undervisning utgör den enda förmån, som vid statens läro-anstalter bör eleverne tillgodokomma, eger likväl i afseende på omförmälda skeppsbyggeri institut det serskilda förhållande rum, att eleverne under en betydlig del af året skola sysselsättas med praktiska arbeten och i detta fall äro jemförlige med handtverkslärlingar, timmermän m. fl., hvilka genom arbete förtjena sitt uppehälle.
Med afseende härå har Utskottet trott sig böra föreslå, 24 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. att de medel, som hittills varit anslagne till underhåll för skeppsbyggeri-eleverne, måtte äfven framgent, efter verkställighet af institutets nya organisation, för samma ändamål disponeras; dock på det sätt, att underhållet för hvarje elev utgår i egenskap af dagspenning för de dagar, som till praktiskt bandtverkeri-arbete användas, och icke beräknas till högre belopp, än som emotsvarar värdet af den dag-eller månads-lön och spanmål, som åtnjutes af Kongl, skeppsvarfvets lärlingar och arbetare samt handtverks-under-odicerare med enahanda skicklighet. 23:o
I öfverensstämmelse med hvad uti den nådiga propositionen blifvit äskadt, hemställer Utskottet, att det vid sistlidne riksdag beviljade anslag af i 00 r:dr för hvarje län (ill tryckning af Kongl.
Maj ts befallningshafvandes kungörelser må fortfarande bibehållas under det å denna hufvudtitel uppförde förslags-anslag till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus. 24:o Beträffande i öfrigt de under 6:te hufvudtiteln upptagna utgiftssummor, så har någon anledning icke förekommit att deruti tillstyrka någon förändring; hvadan desamma, enligt den vid detta utlåtande bilagde tabell, blifvit löreslagne till enahanda belopp, som vid sistlidne riksdag bestämdes; med undantag allenast af den minskning af två r:dr, som för slutsummans jemnande funnits böra ega rum i förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser. 25:o Rörande de af Kongl. Maj:t uti Dess nådiga proposition gjorda framställningar om extra stats-anslag dels för en gång, dels under vissa år, till föremål, tillhörande Civil-departementets handläggning, äfvensom angående de inom riksstånden väckta och till Utskottet remitterade, hit hänförliga motioner kommer Utskottet att afgifva serskildt utlåtande.
Re - Stals-Ulskottets Utlåtande, N:o 90. 25 Reservationer.
Vid l:a punkten, af Herr af Harmens: ”Under fullkomligt erkännande af nyttan och ändamålsenligheten af den föreslagna reformen af Bergs- och Kommers-kollegierna, synes likväl, vid ärendets behandling i Stats-rådet, icke tillräckligt afseende blifvit fästadt vid innehållet af 102 § regeringsformen, hvilken omständighet förhindrat mig att bifalla Kongl. Maj.ts nådiga proposition i sitt närvarande skick.
Om det medgifvits åt nämnde kollegier att, efter den föreslagna reformens antagande, bibehålla den gamla benämningen, skulle förslaget till alla delar hafva befunnits antagligt, och ändamålet med reformen hade äfven kunnat vinnas, enär Kongl, Maj:t är oförhindrad att bestämma arbets-ordningen äfven inom rikets Kölle* gier, likasom chefens och ledamöternes olika inflytande på besluten,” Af Herr Biskop Hedrén: ”Uti Utskottets nu fattade beslut har jag icke funnit skäl att deltaga.
Att Rikets Ständers ofta förnyade framställningar om de kollegiala auktoriteternas reform skulle innebära en förbindelse att ovilkorligen godkänna och med behöfliga stats-anslag förse det först afgifna förslag, kan väl icke med fullt allvar påstås.
Åtminstone har detta Högloll.
Utskott rätt ofta förnekat en så skarp konseqvens och såsom ett ganska färskt exempel torde få nämnas Kongl. Majt:s vid innevarande riksdag afgifna proposition rörande rikets sjöförsvar.
Dessutom bör märkas, att den snart under 30 års tid yrkade kollegiernas reform har under det förflutna blifvit i icke ringa mån förverkligad, enär alla egentliga rättsfrågor och deras behandling förvisats till de allmänna domstolarna.
Man kan sålunda icke anse den nu ifrågasatta reformen vara det första steg att möta Rikets Ständers önskan i denna väg, och således icke deraf hemta skäl att besvara det med bifall.
Det måste visserligen medgifvas, att regeringen eger ensam rättighet att bestämma formen af landets institutioner; men det må icke anses representationen otillåtet att ingå i pröfning af reformerna, för att, med full öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten, kunna bevilja dertill behöfliga anslag.
Hilt. till R.
Prof. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 26 Höft. 4 \ 26 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90.
Mot den här föreslagna kollegial-reformen förekommer först och bufvudsakligast, att den icke står att förlika med regerings-formens \ 02 §, deribland riks-rättens ledamöter nämnas presidenterne och det äldsta rådet i alla rikets kollegier.
Utan att ingå i pröfning af desse ledamöters qvalifikation i denna höga domstol, hvilken pröfning här vore obefogad, måste dock, efter mitt förmenande, en kollegial-reform, som sålunda beröfvar riksrätten i grundlagliga ledamöter, icke kunna tillvägabringas, med mindre grundlagen undergår en dertill afpassad förändring.
Dernäst torde det så ofta klandrade kollegialväsendet stå i närmare förhållande till våra nationella opinioner, än man vanligen vill medgifva.
Folket är vandt och älskar få sina samhällsärenden pröfvade, icke efter godtfinnande af en enda, utan efter gifna lagars begrundande och tillämpning af flere sakkunnige skiljesmän; och detta gäller icke blott om de egentliga rättsfrågorna, som tillhöra domstolar, utan äfven om närings-, handels- och jordbruks-ärenden, som i samhällslifvet förekomma, och till hvilkas utredande de så kallade kollegier blifvit såsom mellan-myndigheter från ålder bestämda.
Egentligen klandras dessa embetsverk för deras långsamhet och sådant måhända med skäl.
Men dels är detta en nödvändig följd af deras natur, och om denna är till ärendenas grundligare behandling bidragande, så är klandret orättvist.
Dels måste medel kunna finnas att afhjelpa det onda, utan att alldeles förstöra inrättningarnas ursprungliga beskaffenhet, som synes bestå deruti, att de, ulan att vara egentliga domstolar, dock hafva en likhet och ett anseende deraf.
Det är äfven högeligen att betvifla, huruvida nationen i allmänhet skulle i längden omfatta dessa snabba, rörliga, egenmyndiga byråer, som äro ämnade att träda i stället, med fullt förtroende och belåtenhet.
Detta gäller icke blott om de tvänne nu ifrågasatte embetsverken, utan om alla rikets så kallade kollegier.
Och härvid inställer sig sjelfmant den farhåga, att detta närvarande försök, en gång bragdt lill fullbordan, skall kanske allt för snart bereda samma öde åt de öfriga återstående embetsverken, hvilket säkerligen skulle gifva en svår stöt åt hela vårt samhällsskick.
Det må förlåtas mig att emot vana och befogenhet hafva ingått i en pröfning, som detta Höglofl.
Utskott icke tillkommer.
Meningen har likväl icke varit att organisera, hvartill jag icke behöfver försäkra om min obenägenhet.
Men jag har behöft för mig sjelf göra reda för beskaffenheten af den reform, hvartill anslag begäres, och har, på grund af hvad aufördt blifvit, icke kunnat anslaget bevilja."
Af Herrar Doktorer Stenhammar och Laurenius. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90.
n Vid 5:(e punkten, af Herr von Troil, S. G. : ”Ibland de den nådiga propositionen om statsverkets tillstånd och behof bilagde handlingar finnes äfven en af Öfverståthållare-embetet uppgjord organisationsplan för poliskammaren i Slockholm, enligt hvilken den årliga utgiftssumman för nämnde verk skulle uppgå till 50,000 r:dr b:ko, och har Öfverståthållare!), med anledning deraf, anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att öka det nuvarande statsbidraget till poliskammaren ifrån 15,000 r:dr till 25,000 r:dr, emot vilkor, att Stockholms stad ville till samma belopp förhöja det från stadens kassa utgående bidrag.