Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers hemställan om rättighet för delegare i häradsallmänning att, der de det önska och sådant hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande anmäla, genom utsedde deputerade deltaga i uppsigten och vården af allmänningen; så, enär det ifrån äldre tider varit vanligt, och nu gällande förordning angående skogarne i riket af år 1805 i 4:de punkten jemväl innefattar stadgande derom, att häradsboerna ega vid ting eller sockenstämmor välja vissa personer, en eller flera, som vid de tillfällen, då fällning och afförsel sker, skola sig infinna och, gemensamt med skogsbetjente, bevaka, att dervid ordentligen och lagligen tillgå må, 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. och sådane af häradsboerne utsedde uppsyningsman hittills latt biträda skogsbetjeningen, icke allenast vid allmänningarnas bevakning och fredande från åverkan, hvartill den oftast inskränkta skogspersonalens tillgörande merendels varit otillräckligt, utan ock med uppsigt vid fällning och afförsel af det utsynade virket, med mera, samt, efter hvad liera länsstyrelser upplyst, häradsboernes så beskaffade biträde i icke ringa mån befunnits för skogsvården gagneligt, har Kongl. Maj:t funnit binder för ett sådant deltagande från allmännings-intressenternas sida i vården och tillsynen å de till häradet hörande allmänningsskogar icke möta, hvadan Kongl. Maj:t pröfvat skäligt att till Rikets Ständers underdåniga hemställan i denna del lemna nådigt bifall, dock att deputerade icke må ega inblanda sig i den vetenskapliga skötseln och behandlingen af skogen, hvilken hädanefter såsom hittills kommer att utaf den förvaltande personalen af skogsstaten, enligt instruktion och de vid hvarje allmännings reglering meddelade särskilda föreskrifter, handhafvas; börande i öfrigt, på sätt Rikets Ständer jemväl hemställt, den utaf häradsboerne för deras deputerade utfärdade instruktion alltid underkastas granskning af Kongl. Maj:ts befallningshafvande, på hvilken det sålunda ankommer att, då behof deraf göres, densamma jemka och rätta till öfverensstämmelse med hvad, rörande deputerades befattning, nu är vordet stadgadt, och hvar om föreskrift skall inflyta i den nya skogsordning, som, efter dertill af Kammarkollegium uppgjordt förslag, framdeles kommer att af Kongl.
Majit utfärdas.
Beträffande sedermera dels Rikets Ständers framställning om utfärdandet af ett allmänt stadgande angående skyldighet för jägeri-betjeningen att, utan arfvode, verkställa indelningar å allmänningarna, med begagnande af det biträde, som intressenterna genom dagsverken till bestämdt antal skulle bestå, äfvensom att derefter författa behöriga skogschartor, dels ock t. f. Chefens för Skogsinstitutet underdåniga hemställan, det kostnaden ej mindre för häradsallmänningarnas uppmätning, jemte dertill erforderliga handtlangare-dagsverken, än äfven till aflöning för de vid dessa skogar anställda bevakare, hädanefter måtte af skogsplanteringskassan bestridas; så, enär Kongl. Majit, med anledning af gjord underdånig anmälan om de hinder och svårigheter, som mött för det nya skogshushållnings-systemets införande så väl i följd af de i tjenst varande äldre
Ofver-jägmästarnes mindre skicklighet att leda de för ali männingsskogarnas uppmätning och indelning till trakthuggning erforderliga arbeten, hvilka ej heller kunde af det inskränkta antalet Öfver-jägare på längre tid medhinnas, som äfven genom häradsboernas visade obenägenhet att biträda med de i och för skogarnas förnyade uppmätning, affattning och indelning till trakthuggning behöfliga dagsverken, funnit sig föranlåten bemyndiga Chefen för Skogsinstitutet, att låta inom vissa län genom eleverna vid samma institut, under ledning af deras lärare, ifrågavarande arbeten verkställa samt erfarenheten sedermera ådagalagt behofvet jemväl inom andra orter af en dy lik anstalt, hvars allmänna utsträckning ©tvifvelaktigt Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. 7 mäste på ett verksamt sätt bidraga till det nya skogshushållnings-sättets skyndsamma införande; alltså och då, i fråga om den bevakande personalens aflöning, särskildt förekommer, huruledes den vid nya löneregleringen för jägeristaten antagna grundsatts, att allmännings-intressenterne borde ansvara för den egentliga bevakningskostnaden å de under allmän vård bibehållna allmänningar, föranledt en i flera orter yttrad obenägenhet hos intressenterne att underkasta sig de förfoganden i afseende på häradsallmänningarna och de till vissa menigheters begagnande upplåtna krono-allmänningar, hvilka för införande derå af en ordnad och ändamålsenlig skogshushållning funnits nödiga, och hvilka ofta måste vara af beskaffenhet att medföra uppoffring för längre eller kortare tid af mot kostnaden svarande fördelar, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, dels att, i de fall, då det än vidare, i följd af jägeri-betjeningens fåtalighet eller af andra skäl, kan finnas nödigt att för allmännings-skogarnas uppmätning och affattning å charta samt deras indelning till trakthugg-ning, jemte uppgörande af erforderliga planer, uppskattningar och förslag, anbefalla biträde af Skogsinstitutets lärare och elever under chefens för samma institut ledning och inseende, kostnaden härvid, så hvad angår rese- och traktaments-ersättningen till Skogsinstitutets lärare och elever, sorn beträffande ersättning och erforderliga handtlangare-dagsverken, dem allmännings-intressenterne skola vara skyldiga att tillhandahålla emot skälig betalning, dock aldrig öfverstigande markegångsvärdet å ett drängdagsverke, må af skogsplanteringskassans medel godtgöras, dels ock att af samma medel måtte likaledes få bestridas kostnaden för den bevakande personalens aflöning med kontanta anslag till det för dem vid löneregleringen afsedda belopp, efter afdrag af hvad dem, antingen uti boställsförmåner eller tilldeldta räntor, redan tillgodokommit, dock under vilkor, att, jemlikt den för skogsregleringarna redan stadgade grund, intressenterne underkasta sig en viss afgift, att till bemälda kassa ingå, för alla de skogseffekter, som till dem, enligt af Kongl. Maj:ts befallningshafvande fastställd fördelning, årligen utsynas, och hvilken afgift bör vid hvarje allmännings-reglering, efter vederbörandes hörande och undersökning vid häradsrätten i orten, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande föreslås och af Kongl. Maj:t fastställas, med hänsigt så väl till den för bevakarnes aflöning erforderliga utgift samt godtgörande af skogsplanterings-kassans förskott dertill, som äfven till andra, i och för återväxtens befordrande genom skogsplantering och stängsel samt en i öfrigt ändamålsenlig hushållning,
oundgängliga kostnader.
Deremot och då, hvad angår Rikest Ständers underdåniga hemställan, att, med ändring af 5 §. i Kongl.
Maj:ts nådiga instruktion för skogs- och jägeri-staten af den 16 Mars 1838, stadgas måtte, det borde af hvarje häradsallmänning, i mån af dess storlek och i förhållande till intressenternes behof af timmerskog, afsättas en lämplig andel för att indelas till årliga byggen, men för den öfriga marken åter iakt - 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 81. tagas en indelning, lämpad efter den kortare tid för återväxten, som för skogens användande till ved och gärdsel erfordras, t. f. Chefen för Skogsinstitutet upplyst, hurusom det icke är möjligt att vid provisionella hyggens utsättande uppgöra sädana gränsor, som med den gjorda hemställan åsyftas, och författa en plan, olika för timmer och olika för brännveden, hvartill erfordrades, att skogens innehåll vore kändt till sin beskaffenhet, så att en huggningsplan kunde uppgöras, i hvilket fall provisionella hyggen icke vidare blefvo behölliga, samt i öfrigt genom fullföljden af de ifrågasatta åtgärderna till allmänningarnas indelning, derest samma åtgärder af Rikets Ständer bifallas, så beskaffade hyggen snart torde kunna upphöra; alltså och enär emot det jemväl väckta förslaget dels om bestämmande af den 1 Juni såsom den dag, hvarförinnan betning å lands- och häradsallmänning icke må ega rum, dels om utsättande af vite för den, som å allmänning före nämnde tid eller ock å fridlyst allmänning utsläpper kreatur, det förekommer, att åtskilliga å allmänningarna eller i närheten derintill belägna hemman hafva i skattläggning grundad rätt till mulbete å dessa skogar, hvarförutan, i följd af den skiljaktighet i klimatförhållande, som eger rum mellan de södra och de nordligare provinserna, ett för hela riket gemensamt stadgande om viss tid för kreaturs utsläppande till bete å allmänningarna vore mindre lämpligt, har Kongl. Maj:t funnit de utaf Rikets Ständer i omförmälda hänseenden gjorda underdåniga framställningar icke kunna vinna nådigt bifall.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:l Konungen i Statsrådet å Stochholms Slolt den 12 November 1847.
Hans Excellens Justitie Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 22.
9 Statsråden:
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe, och Fåhraeus.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts den 23 nasti.
Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, anledning af dess vid sista riksdagen gjord begäran om utredning af skogsplanteringskassans inkomster och utgifter, dels särskilda framställningar i fråga om vården och tillsynen å samt hushållningen med de i riket varande härads-allmänningar; och behagade Kongl.
Majit berörde förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, i nåder gilla samt förordna att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo Carl v. Schantz.
Ank. till Exp.-Utsli. den 10 Dec. kl. 9 /. m.
Maj:ls nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder för beliöfvandes undsättning i missväxtår, samt härmed gemenskap egande frågor; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847.
Dä under de sednast förflutna 3:ne åren skördarne i de liesta delar af rike! utfallit mindre fördelaktigt och många orter till och med blifvit af missväxt hemsök ta, hafva dessa förhållanden påkallat, från styrelsens sida, särskilda åtgärder, dem Bih. till R.
Prof. 1S47 # 184S. 1 Sami. 1 Afd. -5 Haft. 8 iO Kongl.
Proposition N:o 22 Kongl. Maj:t härmed velat Rikets Ständer delgifva, jemte det Kongl. Majit, i sammanhang härmed, framställer de förslag, hvilka, med hemtad ledning af erfarenheten och efter noggrant öfvervägande af de härmed gemenskap egande vigtiga frågor, Kongl. Maj:t funnit lämpligt att hänskjuta till den på Rikets Ständer ankommande pröfning.
Ehuru 1844 års gröda var knapp och i allmänhet illa bergad, kunde likväl behofven för den derpå följande vintern någorlunda fyllas med de från 1843 och föregående åren befintliga tillgångar; men då skörden år 1845 utföll ännu svagare och sådant inträffade i liera af de bördigare länen, visade sig snart en brist, till hvars afhjelpande statens mellankomst blef oundviklig.
Bekymrande voro de uppgifter och framställningar i detta ämne, hvilka från Kongl. Maj:ts befallningshafvande uti de af nöden hemsökta länen till Kongl. Majit inkommo, och Kongl.
Majit fann
Sig häraf föranlåten att under hösten 1845 samt vintern och våren 1846 utaf de tili undsättningsbehof afsedda medel disponera följande summor i Till Upsala län ... Ridr 315,000: — „
Stockholms län . yj 336,666: 32. „ Westmanlands län . n 225,000: — „
Södermanlands län . Y) 53,000:
Östergöthlands län . . n 41,550: — „ Gottlands län ... r> 60,000: — „ Calmar län .... n 35,000: — „ Kronobergs län .
n 6,000:
— „ Kopparbergs län 7) 5,400: — „ Gefleborgs län . . V 8,000: — hvarförutan till Öfver-ståthållarens disposition för lån åt handlande anordnats ....
V) 55,000: — Tillsammans Ridr l,140,616i 32.
— Som potatesskörden år 1845 äfven var ringa samt enahanda förhållande å flere utrikes orter jemväl bidrog till en stark stegring af priset å denna nödvändighetsvara, blef Kongl. Majit häraf föranledd att under den 13 Oktober nyssnämnde år utfärda förbud mot utförsel af potates till utrikes orter, att gälla från den 1 November 1845 till slutet af September 1846.
Jemte det särskilda undsättnings-kommittéer bildades inom de af missväxten hemsökta länen, kom äfven den enskilda välgörenheten de nödställde till hjelp.
Till fördelning af de i orterna och äfven inom hufvudstaden hopsamlade gåfvomedlen, blef en allmän eller gemensam undsättnings-kommitté af Kongl. Majit i nåder förordnad 5 och hafva de tillgångar, hvilka till denna kommittés disposition influtit, utgjort ej Kongl. Maj:ts Nåd.
11 mindre än 142,790 r:dr 40 sk. 11 r:st. banko i penningar samt 1,948 tunnor 25 kappar spanmål, till större delen råg och korn.
Förmedelst dessa bidrag och genom de för öfrigt af enskilda personer och korporationer vidtagna åtgärder, blef nöden inom de af missväxten lidande orterna i möjligaste måtto lindrad.
För 1846 års äring voro utsigterna under vårmånaderna fördelaktiga, särdeles hvad höstsädet angick; men en långvarig torka, i förening med den under sommaren inträffade starka och uthållande värmen, hindrade vårsädens växtlighet, och skörden af sistnämnda sädesslag blef i allmänhet ytterst knapp, undantagande inom de norr?) länen, hvarest, såsom följd af en tjenligare väderlek, temligen god äring erhölls.
Då korn, vår-råg, blandsäd och hafra i många orter utgöra de sädesslag, som hufvudsakligen odlas, uppstod alltså i dessa orter brist på spanmål, oaktadt råg och hvete, med få undantag, lemnat en afkastning till qvantiteten öfver medelmåttan samt af särdeles god beskaffenhet.
Förlägenheten i berörde orter ökades så väl derigenom att från föregående år inga behållningar af säd förefunnos, som ock genom den för Sverige dittills sällsporda olycka att potatesväxten blef angripen af sjukdom, hvilken, enligt hvad de derom ingångna underrättelser innehöllo, gjorde en stor del af detta, för allmogen och de fattigare folkklasserna så väsendtliga, födoämne odugligt.
Ifrån Kongl.
Maj:ts befallningshafvande i flera län inkommo, tid efter annan, till Kongl. Maj:t anmälanden om behof af undsättning utaf allmänna medel åt länens nödställda innevånare.
Högst oroande voro framställningarna om de obemedlade folkklassernas belägenhet, och styrelsens häraf föranledda bekymmer ökades, då Kongl.
Maj:t insåg omöjligheten att med de inskränkta hjelpmedel, som numera af undsättningsanslagen återstodo, kunna i någon väsendtligare mån afvärja det hotande eländet.
Enär den föga betydliga summa, som influtit genom afbetalningar å de efter 1845 års skörd lemnade undsättningar, och 1845 års tullintrad för den ifrån utrikes orier inkomna spanmål voro otillräckliga för behofven, såg Kongl. Majit
Sig nödsakad att förordna om lyftning af 350,000 r:dr å det genom Rikets Ständer afsätta mindre kreditivet; och utaf dessa sammanlagda tillgångar anvisades till nedannämnde län följande summor:
Stockholms lån ... .
R:dr 133: 16. — Gottlands län ... n 28,466: 32. — Calmar län ....
n 60,254:
Blekinge län ....
• x Y) 50,000:
Jönköpings län » 20,650:
Kronobergs län T) 22,866: 8.
— Christianstads län . . . Y) 10,000:
Hallands län ... . 81,400:
Transport 273,770: 8. — 12 Kongl. Maj:ts Nåå.
Proposition N".o S2.
Götheborgs och Bohus län Elfsborgs län . . .
Skaraborgs län Wermlands län Jemtlands län . . .
Transport 273,770 ll:dr 30,000 60,000 41,300 10,000 1,700: » o n 8. 8. års Tillsammans ll:dr 416,770 Förenämnde, till undsättningar anordnade, belopp, nemligen efter 1845 missväxt R:dr 1,140,616: 32. — och efter 1846 ars ofördelaktiga skörd å vårsäd ... „ 416,770: 8. — utgöra sammanräknade en totalsumma af ... .
B:ko R:dr 1,557,386: 40.
— Den från utrikes orter under de sednast förflutna tre åren till riket införde spanmål har utgjort följande qvantiteter:
År 1844:
Hvete 16,930 tunnor.
Råg 4,870 „ Korn, Hafre, Ärter och Vicker, tillsammans 2,061 Mjöl och Gryn (mest hvctmjöl) 1,207 Är 1845:
Hvete 35,605 tunnor.
Råg ...... 8,421 „ Korn, Hafre, Ärter och Vicker 3,595 „ Mjöl och Gryn (mest Hvete- och Rågmjöl) . . 8,497 „ År 1846: 25,068 tunnor. 56,118 tunnor.
Hvete Råg 37,427 Korn, Hafre, Ärter och Vicker 40,358 Mjöl och Gryn (mest Rågmjöl) 21,482 7,121 tunnor. .106,388 tunnor.
Tillsammans 187,574 tunnor.
De från riket utförde qvantiteter af spanmål hafva deremot under dessa tre år varit följande:
Hvete 19,123 tunnor.
Råg . . . 12,345 „ Korn, Hafra, Ärter och Vicker 269,470 „ Kongl. Maj:ts Nåd.
L3 Mjöl och Gryn af diverse sädesslag (mest Hvet mjöl) 1,734 tmmor.302>672 År 1845:
Hvete 474 tunnor.
Råg 8,499 „ Korn, Blandsäd, Hafre, Arter och Vicker . . 334,439 „ Mjöl och Gryn af diverse sädesslag .... 392 „ 343 tunnor.
Är 1846:
Hvete 840 tunnor.
Råg . . 21,549 „
Korn, Hafre, Ärter och Vicker 183,001 „
Mjöl och Gryn af diverse sädesslag ....
366 „ 205,576 tunnor.
Tillsammans 852,232 tunnor.
Under ifrågavarande tre år har sålunda utförseln af spanmål öfverstigit införseln deraf med 664,658 tunnor; och ehuru häraf den slutsats kunde dragas att spanmålsbristen inom riket i allmänhet ej skulle varit så stor, att de många allmänna och enskilda undsättnings-åtgärderna till afhjelpande deraf påkallats, var likväl dessa åtgärders nödvändighet af för handeln varande förhållanden ovedersägligen ådagalagd.
Ty beklagligen förnummos nöden och behofven inom landet, jemte den dermed förknippade stegring af spanmålsprisen i de flesta af rikets provinser, gå i bredd med utförseln af spanmål till utrikes hamnar, helst som, till följd af den inom flera af Europas bördigaste och folkrikaste länder inträffade missväxt å både säd och potates, spanmålsprisen på den utländska marknaden allt mer och mer uppdrefvos.
Också fortfor spanmålsulförseln å den tid af innevarande år, hvarunder densamma var tillåten, att med stigande ifver drifvas, så att under våren och början af sommaren exporterats:
Hvete 31,083 tunnor.
Råg 133,772 „ Korn och Malt 99,135 „ Blandsäd 1,483 „ Hafre 120,341 „ Ärter och Vicker .... 34,242 „
Mjöl af hvete och råg samt gryn 3,237 „ eller tillhopa 423,293 tunnor.
Härigenom uppkom brist äfven inom sådana orter, der skörden i allmänhet utfallit fördelaktigt och hvarifrån eljest, i likhet med hvad förut varit vanligt, fyllnad i 14 Kongl.
Proposition N:o 22. behofven för andra af missväxt hemsökta orter kunnat påräknas; såsom bevis hvarå må anföras, att under sistlidne
Maj månad uti Malmö stad ingen spanmål fanns till brödföda åt stadens fattigare innevånare, hvarföre Kongl. Maj:t, uppå Dess befallningshafvandes härom gjorda underdåniga anmälan, föranläts att för nämnde behof bevilja ett lån ifrån Malmö krono-magasin af 150 tunnor råg och 50 tunnor korn, mot återbetalnings-skyldighet med säd in natura efter detta års skörd; att Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Christianstads län, för att afvärja hungersnöd inom Örkenäs socken, ej egde annan utväg, än att med ett lån af 60 tunnor korn från Christianstads krono-magasin bispringa denna sockens invånare; samt att äfven från flottans magasin i Carlskrona spanmål måste utlemnas för afvärjande af den derstädes hotande hungersnöden.
Då från många orter af riket till Kongl. Majit inkommo underdåniga framställningar, hvari tillståndet med mörka färger tecknades; då, under det en fullkomlig brist på spanmål kunde af sannolika anledningar befaras såsom snart inträdande, tillrustningarna för utskeppning af denna vara å flera handelsplatser icke dess mindre fortgingo och vid sjöfartens öppnande erhöllo ökad liflighet; och då de förut uppjagade prisen nästan dagligen stego samt nådde en oerhörd höjd; fann Kongl. Majit, som uti krono-magasinen icke hade någon spanmål att disponera, och äfven saknade medel att anvisa för uppköp deraf, Sig icke ega annan utväg till förebyggande af den hungersnöd, hvarmed landet hotades, än att, genom utfärdade kungörelser, för viss tid, dels förbjuda utförsel af spanmål, potates och bröd, dels medgifva afgiftsfri införsel af spanmål.
Dessa af nödvändigheten påkallade beslut, hafva visserligen innefattat en, omän tillfällig, afvikelse från den grundsats, att de för en viss tidrymd antagna bestämmelser, i afseende på in- och utförseln af spanmål, böra bibehållas, på det att handeln med denna vara måtte betryggas och uppmuntras.
Men Kongl. Majits höga önskan, är, att nämnda grundsats, såsom både rättsenlig och ur statsekonomisk synpunkt gagnelig, må för framliden kunna upprätthållas.
Såsom oeftergilligt vilkor för ett sådant spanmåls-författningarnes orubbliga bestånd äfven vid inträffande allmännare missväxter, och för den enskilda spekulationens häraf beroende säkerhet, förutsätter Kongl. Majit dock, att Rikets Ständer, genom anvisandet af fullt tillräckliga medel, bereda för Kongl. Majit de tillgångar, medelst hvilka undsättnings-anstalterna må blifva för behofven tillfyllestgörande och jemväl kunna ordnas på ett lämpligare och ändamålsenligare sätt, än det hittills följda.
Den undsättning, hvarmed, efter felslagna skördar, staten nödgas mellankomma till afvärjande af en eljest oundviklig nöd, bör vara så beskaffad att, å ena sidan, de behöfvande dermed erhålla en verklig hjelp, och, å den andra, staten ej äfventyrar att förlora hvad såsom låneförsträckning utlemnas.
Den undsättning, som verk - Kongl. Maj:ts Nåd.
15 ställes endast med penningar, är förenad med följande olägenheter: l:o att de spanmålsuppköp, hvartill undsättningsmedlen skola användas, först kunna begynna efter det missväxten inträffat, då prisen redan äro höga och genom dessa köp än mera stegras; 2:o att återbetalningen af låneförsträckningen blifver särdeles betungande för undsättningstagaren, hvilken, för erhållandet af den dyrare säden, skuldsatt sig till ett belopp, för hvars återgäldande han sedermera, efter sädesprisens fall, måste använda en större qvantitet af jordbrukets produkter, än den lian genom lånet kunnat bekomma; och 3:o att då kontanta medel till de behöfvande utgifvas, undsättningstagarne äro lätt i tillfälle att, såsom hittills stundom inträffat, använda dessa medel för andra eller mindre angelägna behof, än hvartill de egentligen varit afsedda att begagnas.
Dessa olägenheter undvikas om undsättningen företrädesvis lemnäs med spanmål in natura, såsom den förnödenhet, hvaraf undsättningstagaren egentligen måste anses vara i behof.
För sistberörde ändamål anser Kongl. Maj:t staten böra förses med reserv-lager af spanmål, att i nödens stund anlitas; men dessa spanmålslagers särskilda bestämmelse, sättet för desatnmas bildande och de noggrannt utstakade gränsorna för användandet deraf böra tillika undanrödja all farhåga, att sådana lager komma att lända till förläng för den enskilda spanmålshandeln.
Staten bör ej, af hvad anledning eller förevändning som helst, inlåta sig i annan handel med spanmål, än så vidt upphandling erfordras till reserv-lagrets fyllande.
Företrädesvis bör denna upphandling verkställas genom offentlig auktion å sådana tider och orter, att varan kan till billiga pris påräknas; hvaremot försäljning eller utleverering från reserv-lagret endast får ske såsom en åtgärd för behöfvandes undsättning och emot de för året gällande markegångspris, hvilket åter förutsätter att spanmålen, såsom anskaffad under de år, då skörden varit förmånlig, skall kunna till nyssberörda pris utan förlust afyttras.
Undsättningarna från kronans reserv-lager böra helst utlemnas länsvis, sedan Kongl.
Maj:ts befallningshafvande, angående verkliga behofvet och sältet för undsättningens användande bort sockne-nämnderna i länet, eller, der så nödigt finnes, med tillkallade ombud från dessa nämnder, öfverlagt i ämnet; Kongl.
Majit likväl obetaget alt annorlunda förordna, då Kongl. Majit anser behofvet af en större skyndsamhet eller andra bevekande omständigheter sådant påkalla. lteserv-lagret, hvars samlande bör ske småningom, skulle till största delen bestå af riad eller torkad säd, hvilket blifver verkställbart i den mån torkinrättningar vid krono-magasinen hinna anläggas.
Derest, under liera på hvarannan följande, goda år, försäljning eller utleverering åt undsättningstagare icke skulle från reserv-lagret ega rum, kan omsättning deraf vinnas medelst tillhandahållande af spanmål åt värfvade arméen och flottan äfvensom åt fångar, för hvilka alla behof, uppgående till mer än 30,000 tunnor årligen, någon särskild upphandling icke behöfde göras, om 16 Kongl. Maj:ts Nåd.