Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då motionären, litande pä kraften af det hufvudförsvarsmedel, son» han sålunda förordat, trodde tidens allvarliga kraf ovilkorligen påkalla, att detta medel ordnades och bereddes så, alt det funnes färdigt att tillgå, när kanske mom kort farans och behofvels stund inträffade, så har han föreslagit: l:o Att Rikets Ständer vid bestämmandet af utgifterne under Riks-Stalens 4-.de ning grundad, val öfvad och väl försedd landthär bör utgöra hufvudmedlel för Sveriges försvar och der/öre vid fördelningen emellan och inom de begge nämnde Hufvud-litlurne af de tillgångar, som riket till sill försvar vid innevarande Riksdag kan anslå, taga till regel, alt i främsta rummet, på den angifha grunden, utvidga och föröka landthäirens styrka och duglighet och all deremot, i afseende på Flottan, concentrera densamma till ett genom den fullgoda beskaffenheten af dess fartyg och bemanningar utmärkt nyttigt hjelpmedel vid vårt lands försvar till våra kusters och vår handels skyddande. 2:o Alt Stats-Utskott et för sådant ändamål, så vidt möjligt är, redan vid innevarande, Riksdag, bör söka att under af Utskottet, på säll 42 § Riksdags-Ordningen föreskri/ver, begärd medverkan utaf något regeringsmaktens ombud, uppgöra förslagtill en sådan plan för organisationen af landels krigshär, på folkbeväpning ens grund, att den stående hären, med bibehållande till större eller mindre det ef de hu/vude/ernenter, hvaraf den nu är bildad, kommer alt utgöra en öfnings-skola för kriget, deruti en väl invand slridsskicklighet bibringas åt största möjliga antal af landets vapenföra manliga ungdom : men 3:o
Att, om ej detta under pågående Riksdag skulle af Utskottet kunna medhinnas eller verkställas, Utskottet då måtte föreslå Rikets Ständer alt i underdånighet hos Kongl. Maj:t begära, alt en fullständig dylik organisationsplan, genom en af medlemmar frun både Arméen och Repi eseatationen sammansatt Kommitté, innan nästa Riksdag måtte uppgöras för att Rikets då sammanträdande Ständer föreläggas, och 4:o Alt Utskottet på lika sätt mätte tillvägagå, i afseende pä ett sådant ordnande af vårt lands Sjöförsvar, alt med de tillgångar, sorn dertill kunna a/sättas, åt hvarje serskild del af sjövapnets materiel må gifvas den högsta möjliga fulländning och ål detta vapens personal den största möjliga duglighet; och 5:o Alt Utskottet mätte föreslå, att, under afva klan på dessa välbehöfliga, fullständiga planer för vårt försvarsverks reorganisation, inga persone/a löneförbättringar eller andra anslag, som kunna förhindra eller försvåra, vore sig Landt- eller Sjöförsvarets omorganisering, enligt förut angifva grunder, må blifva af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag definitivt beviljade, ulan blott provisionell anslagna-, meri 6:o
Att då allt, sorn befordrar den slående härens, Beväringens och de begge Flotlornes öfning, leder till del önskade målet, att inom nationen allmänt ut veckla - Sammans.
Stats- samt Allm. Lief.v.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 53. 9 veckla den högsta grad af krigsdug/ighet, hvad i sådant afseende b/ijvit af Kongl. Majit hegardt eller i öfrigt kan dertill erfordras, derföre måtte af liikels Ständer vid denna Iliksdag företrädesvis beviljas och anslås. 3:o Af Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, som andragit, alt, under medgifvande af en stor del af det som blifvit anfördt rörande behöfligheten och nyttan af det döda försvaret eller befästnings-väsendet, måste dock motionären, hvad angelagenheten vidkomme alt tillvägabringa detsamma, ställa allt i denna väg, som kunde ifrågakomma, uti andra rummet och deremot ställa det lefvande försvaret eller hären, såsom en fullt utbildad och betryggande samt landets fordringar och tillgångar motsvarande samhällsinstitution, i det första.
Fästningar, om de än försågos med aldrig så goda besättningar, voro och förblefvo dock blott och bart vebiklar uli ett lands försvar; önskvärdt om de funnos, men de kunde undvaras.
Detsamma kunde icke sägas om hären eller den väpnade styrkan.
Pä d ess tillvaro beredde uteslutande ett folks förmåga alt kunna värna sin sjelfständighet, så framt denna här i sig förenade följande egenskaper, nemligen: att den till sitt antal motsvarade behofvet; att den vore lulli tjenst- och strids-bar, hvad åligganden, öfning, utredning, underhåll och rörlighet anginge; att den vore anförd af uti alla sina stycken kunnigt och militärisk erfarenhet egande befäl; och slutligen alt den lifvades af det sjelfförtroende och den fosterländska anda, som vore nödvändiga vilkor för segren.
Med en sådan här åsladkomme man mer för landels försvar än med hvilka belastningar det vara mätte; dessa kunde till sin påräknade verkan förlamas, derigenom att de af fienden kringginges, men så bielve icke förhållandet med hären.
Man borde härvid äfven ihågkomma alt försvaret ej alltid berodde af defensiven, det åsladkommes ofta och alltid mera kraftigt af eli offensivt tillvägagående, och dervid blelvo fästningar af en mera underordnad beskaffenhet.
Den svenska hären, sådan den förefunnes, vore, enligt motionärens omdöme, i följd af sina många administrativa bristfälligheter och olägenheter, icke så inrättad, att den uppfyllde eller kunde uppfylla de af motionären nyss antydda fordringar och egenskaper.
Genomträngd af detta förhållande föranleddes motionären att redan vid 1847—1848 års
Riksdag underställa Rikets Sländers pröfning ett af honom uppgjordt förslag till förändrad organisation af landtförsvaret, innefattande de indelta truppernas indragning och ställande pä ständig vakans, samt försvarets byggande på en fullständig, i enlighet med behofvet tillräckligt öfvad nalional-beväpning, med en mindre ständigt tjenstgörande stam; allt emot en sammanräknad kostnad, som i betydlig mån understeg utgifterne för det närvarande landtförsvaret, men icke dess mindre medförde en rättvis lindring uli den jorden tryckande rust- och roterings-tungan, samt af behofvet påkallade förbättrade löne- och pensions-vilkor för befäl och trupp.
Alt della förslag, yttrar motionären vidare, såsom alldeles nytt till sina grunder och dessutom ingripande i många enskilda intressen, skingrande den nimbus, hvarmed man lyckats omgifva indelnings-verkel samt slutligen uppgjordt och algilvet af enskild man, skulle erhålla ett stort motstånd, derpå var motionären på förhand beredd.
Atl förslaget följaktligen vid 1847 — 1848 års Riksdag, oaktadt endast lösliga anmärkningar kunde göras mot detsamma, blef undertrycki och ej ens deu begäran bifallen Bih. till R.
4 Samt. 2 Afd. 2i haft. 2 tO Sammans.
Desv- och Ekon-Utskoltets Utlåtande
N.-o 53- hvartill motionären då inskränkte sig, nemligen: att förslaget af en särskild, af kunnige män sammansatt, Kommitté måtte blifva pröfvadt och utlåtande deröfver till Rikets Ständer afgifvet, förvånade icke heller motionären; men deraf följde ingalunda något medgifvande af honom, att de åsigler, hvarefter hans förenämnda förslag till förändrad organisation af landtjorsvaret var uppgjordt, vore oriktiga eller alt de icke vore desamma nu som tillförene.
Tvärtom voro de i allo oförändrade, och han hjste dessutom den grundade förhoppning, att om den tid 'ännu icke vore kommen, då dessa åsigter så allmänt delades, att de kunde göra sig gällande, hvilket motionären likväl hoppades, sä skulle denna tid icke länge uteblifva.
Hvad som ännu mer styrk te denna motionärens förhoppning, vore icke allenast det förhållande, att hans yttrade åsigter om landtförsvarets ändamålsenligaste ordnande delades af allt flere och flere kunniga och fosterländskt sinnade män, så val inom som utom facket, ulan ock derför att de vore ett genljud af hvad frejdade män och krigare, varma fosterlandsvänner yttrat vid gryningen af vårt nuvarande konstitulionela stats-skick.
Unde'- dylika förhållanden och då genom de vid 1847—-1848 års
Riksdag i sammanhang med förevarande ämne uttalade åsigter, det var att förmoda, att sympatierne för indelta arméen, fördomen mot förändring af indelnings-verket, de enskilda intressena, motviljan, å ena sidan, för en längre till det ändamålsenliga utsträckt öfnings-lid för bevärings-manskapet, samt fruktan, å den andra, för bibringandet åt massan af en fullständig kännedom i vapnens bruk, fortfarande enskildt eller tiilsammanlagdt skulle vara så starka, att någon framgång annu icke vore att hoppas för det af motionären afgifna organisations-förslaget N:o 1, om hvilket han, med hänseende till såväl vårt geografiska läge, som våra politiska förhållanden, våra vidsträckta gränser, vår glesa befolkning och våra ringa tillgångar, fortfarande egde den bestämda och oföränderliga öfvertygelsen, alt det innehölle det rätta och ändamälsenligaste sättet för ordnandet af vårt landtförsvar, såsom i 'sig innefattande den minsta möjliga Iredsorganisation, i förening med den största möjliga, vår närvarande och framtida sjelfständighet betryggande utveckling af molstånds-krafier i händelse al krig, så föranleddes motionären, uppmanad af sin medborgerliga pligt att, i sammanhang med Förslaget N:o i, grundadi på en genomförd nalionalbeväpning och förutsättande ett starkt sjö-försvar, utarbeta och såsom alternativ till Rikets år 1850 församlade Ständers pröfning framlägga ett annat förslag, som motionären benämnt N:o 2, grundadt på ett fortsatt bibehållande af de indelta trupperne.
Nämnde åtgörande förändrade dock icke motionärens åsigter om det företräde Förslaget N:o 1 egde, såsom grund för organisationen af landtförsvarot, framför hvad Förslaget N:o 2 i samma afseende innefattade.
Skälen härtill voro: de fördelar, som hvarje riktigt utförd national-beväpning medförde, såsom massans moraliska lyftning genom utvecklandet af en god national-anda, och hvarigenom en nationel regering alltid kunde påräkna det kraftigaste understödet: den väckelse till ordning och eftertanke i det enskilda iifvet, som en militärisk uppfostran bibringade; förbättrade, af behofvet påkallade, lönevilkor för befäl och trupp; nödiga, till en förökad tjenstbarhet ledande, förändringar i arméens befordrings-lagar, ökade, med billigheten öfverensstämmande, pensioner; slutligen en rättvis återgång till sitt primitiva belopp af rust- och roteringsskyldigheten åtföljande skattebördor.
Vid uppgörandet af förslaget N:o 2, alsedt såsom ett öfvergångs-förslag till N:o 1, hade motionären, enligt eget förmenande, sökt bota de brister och ändra den planlöshet, som han ansåg vidlåda större delen af den närvarande mililär-organisalionen.
N.o 2 bibehölls den stående hären till oförminskadt antal.
Deremot bléfvé åtgärder föreslagna, sorn kunde gifva indelta trupperne den öfning och tjenstbarhet, som de nu saknade, på samma gång, som kostnaden för laudlförsvaret, dels genom en för - Sammans.
11 ändrad korps-indelning och öfverflödiga befallningars indragning, dels genom upphörandet af alla ändamålslösa utgifter, nedsattes till elt skäligt belopp.
Vidare omförmäler motionären, hurusom Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten vid 1850—1851 års riksdag uti Betänkande N:o 18 redogjort för det väsentligaste af båda förslagen och afstyrkt förslaget N:o 1, samt, under erkännande att Utskotten ej varit i tillfälle att åt granskningen af förslaget N:o 2 egna den tid, sorn för densammas fullgörande varit af nöden eller tilltrodde sig ega den härtill nödiga sakkunskap, äfven afstyrkt detta förslag.
Att likväl reservationer anfördes af samtelige Ulskolts-ledamöter, tillhörande Borgare- och Bonde-stånden.
Vid behandlingen hos RiksStånden af berörde betänkande blef detsamma af Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet godkändt, men ålerremitteradt af Borgare-ståndet, hvaremot Bonde-ståndet, som hyste betänkligheter mot förslaget Nio 1, förklarade sig för förslaget Nio 2. 1 anledning af den sålunda erhållna ålerremissen frångingo Utskotten sin förut uttalade åsigt och tillstyrkte uti Betänkande N:o 49, att Rikets Ständer, med föranledande af Herr Stjernsvärds i ämnet vackla motion, så vidt den alsåg förslaget N:o 2, mätte besluta en underdånig skrifvelse, med anhållan alt Kongl. Majit i Nåder behagade, för ordnande af Rikets landlförsvar, låta genom vederbörande utarbeta ett, efter öfvervägande al landets behof och tillgångar, affattadt förslag, alt föreläggas Rikets kommande Ständer.
Motionären lifvades då af hoppet att hafva lyckats få regeringens uppmärksamhet af Rikets Ständer lästad på behofvet af en till fäderneslandets gagn ledande förändring i arméens organisation: men detta hopp blef sviket genom Ridderskapet och Adelns samt Presle-slåndets vidblifvande af deras godkännande utaf Betänkandet N:o 18.
Emellertid beslutade Borgare- och Bonde-stånden, att uti enskilda underdåniga skrifvelse!- hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Majit täcktes under den tid, som kotnme att förflyta till nästkommande riksmöte, låta genom sakkunnige, upplyste och oväldige män utarbeta, lör alt rikets då sammanträdande
Ständer förelägga, ett förslag till försvarsverkets ordnande på elt med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt; tilläggande härvid Bonde-ståndet, för sin del, särskildt den underdåniga begäran, all Kongl. Majit mätte i Nåder meddela de män, som finge sig detta maglpåliggande värf anlörtrodl, den uttryckliga föreskrift, att deras plan till försvarsverkets reorganisation så ordnas, alt de kostnader, som i densamma komme alt beiäknas, under intet vilkor komme alt öfverstiga de nu varande utgifterne till härens och krigsmalerielens underhåll, utan tvärtom, så vidt möjligt vore, blefvo minskade.
Regeringen omfattade likväl ej denna de två Riks-slåndens underdåniga anhållan med den välvilja, som utgjorde föremål för motionärens hopp.
Han såg sitt arbete dömdt till förgätenhet, och della, såsom icke oväntadt, smärtade honom mindre, än alt se (fe två Riks-slåndens, enligt hans öfvertygelse, af varmt nit för fosterlandets framlida säkerhet och sjelfständighet gjorda underdåniga anhållan, äfvensom andra medborgares bemödanden och upplysta medverkan för annéens förbättrade inrättning, lemnad utan Nådigt afseende.
Riksdagen åren 1853 och 1854 inträffade, under en politisk ställning i vår verldsdel, som bjöd att mera söka bålla samman lölkens gamla krafter, än att påtänka de större förändringar i dessas sammansättning och verksamhet, hvilka eljest kunde vara önskvärda för en utveckling, som fordrade tid och lugn utbildning.
Motionären ansåg sig derunder icke böra på nytt bringa å bane hos Rikets Ständer en fråga, som då ej kunde hafva utseende att vinna framgång, enär i hvarje ögonblick man vore osäker om behofvet ej uppstode att använda de varande försvarskraflerna. 12 Sammans.
Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 53.
Den tid, sorn nu inträdde, visade dock under ctl af de i afseende på sättet ali det utföra, märkligaste krig, som historien vet att omtala, att det land, som ej väl betänkte vidden af de försvars anstalter, som krigförandets oerhörda framsteg erfordrade, satte sitt oberoende och sin frihet på spel; och för nordens folk visade det sig som en varnande vålnad, uppmanande i sin hemska gestalt till endrägt och afkastande af fördomars och enskilda intressens oljcksbringande inflytelse, att för en mindre mägtig stat icke funnes någon tryggad framtid, om nationalkänslan domnade och om ej fosterlandskärleken kunde i beliolvets stund med all sin kraft uppträda i en väl organiserad folkbeväpning.
De skäl, som för tre år sedan ålerhöilo motionären och troligen alla andra, hvilka med honom delade samma öfvertygelse om nödvändigheten af en förändrad organisation af vårt landlförsvar, hade nu försvunnit.
Maj:t bade försäkrat oss om rikets vänskapliga stallning till främmande magter, och om än moln pä den politiska himmelen ännu irrade omkring och oroade fredens vänner, så syntes dock en frist i det gamla Europas återväckta stridslust vara lör handen.
Detta lugn borde begagnas, så bjöde den kloke åskådaren af horizontens utseende, ty det kunde vara elemenfernas djupa lugn för stormen.
Under dessa omständigheter har motionären funnit sig uppmanad att ånyo underställa Rikets nu församlade Ständer de förut omordade 2:ne alternativa färsing lill förändrad organisation aj landl/örstiarri, jemte en rekapitulerad jemförelse emellan begge dessa förslag, samt den närvarande landtförsvars-organisalionen.
Motionären ville icke upprepa alla de skäl, han förut anfört för nödvändigheten att i tid vara betänkt på annan inrättning och anordning af landets stridskrafter, än den närvarande, i nästan alla sina delar bristfälliga och af ingen i sin helhet gillade; dock kunde han icke med tystnad förbigå, såsom en förökad anledning till sitt närvarande åtgörande, att, oaktadt alla tid efter annan sedan 1823 års riksdag af Riks-stånden gjorda underdåniga framställningar om en genomförd plan för försvarets ordnande på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt, ingen annan påföljd å regeringens sida försports, än blott begäran om förnyade anslag lill den närvarande, med lull rättvisa klandrade försvars-organisalionens pålappning; ett påstående, som till hela sin vidd besannades af den vid innevarande riksdag aflåtna Kongl. Propositionen om Stats-verkels tillstånd och behof, rörande hvars innehåll motionären inskränkt sig lill det yttrande, alt det utgjorde en fullkomlig motsats till hvad Bonde-ståndet i underdånig skrifvelse anhållit vid 1850—1851 års riksdag.
Under öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären funnit sig befogad till följande hemställan, icke såsom afseende hans organisalions-försiag allena, utan såsom till sitt ämne och sin lösning varande en fråga, som tidshändelserne kunde göra till en lifsfråga för konung, folk och fosterland, nemligen att Rikets Ständer måtte taga under pröfning, huruvida de icke finna sig böra till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna de af motionären afgifna 2:ne förslag till förändrad organisation af landtförsvaret och i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj: t täcktes låta desamma granskas af sakkunnige män saint vid nästföljande riksdag till Rikets Ständer i nåder öfverlemna ej mindre desse personers deröfver afgifna underdåniga utlåtande, än ock ett fullständigt förslag till ordnandet af rikets landtförsvar på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt; anseende sig Rikets Ständer, att, till detta inträffar, böra låta anstå med beviljandet af alla nya ordinarie anslag å 4:de Hufvud-titeln.
Stats- samt Allm. Besv.- och Eicon.-Utskottets Utlåtande N:o 53. 13 Deri i motionen åberopade och dervid fogade rekapitulerade jemförelse af landiförsvarets närvarande och föreslagna organisation, innehåller hufvudsakligen: l:o alt, enligt närvarande organisation, uppginge kostnaden för landlförsvaret till 7,447,591 R:dr 26 sk. 10 r:st banko.
De ständiga strids/era/'terne utgjordes af:
Generalitetet 8 personer; Topograf-ollieerare 11; Infanteri 26,072 man; Kavalleri 4,966 man med 5,077 hästar; Artilleri 3,190 man med 725 hästar och 128 kanoner samt Ingeniör-korps och Sappör-kompani af 176 personer eller tillsammans ständiges/ridskrafter 34,462 man med 5,802 hästar och 128 kanoner.
Dessutom egde staten att såsom Krigs-reserv disponera cirka 104,250 man bevärings-manskap, 295 man nv ordinarie rotering samt 2,206 trosshästar eller tillsammans Krigs reserv 104,545 man med 2.206 hästar.
Af de ständiga stridskra('terne kunde icke en fjerdedel, kanske icke en åttondedel anses vara nog öfvad för att tjena till ledande stam för beväringen.
Hvad åter krigs-roservens öfning anginge, vore den sådan, att denna del af lörsvars-organisationen uteslutande vore alt anse såsom en här pä papperet, totalt saknande det som utgjorde hufvudvilkoret för den väpnade styrkans ändamålsenliga användande, nemligen så loveken soldat-bildning, sorn erfordrades för att med den stående hären kunna förenas, samt kunskap om vapnens bruk emot fiende. 2:o
Alt, enligt det på allmän nalionaf-beväpning vid 1841—1848 års Riksdag afgijna organisations-förslaget, uppginge kostnaden för landlförsvaret till 5,767,423 R:dr 6 sk. 8 r:st. b:ko, och således lill 1.680,198 R:dr 26 sk. 10 r:st. b:ko mindre belopp än dess närvarande kostnader.
Ben aktiva Arméen utgjordes af Generalitetet 8 personer, General-Stab, som för närvarande egentligen icke funnes, inberäknade Topograf-offieerare, 54 personer; Infanteri 50,435 man; Kavalleri 5,045 man med 4.542 hästar; Artilleri 3,043 man med 1,224 hästar och 152 kanoner samt
Ingeniör-officerare med tillhörande trupp 277 man eller tillsammans aktiv armé 58,862 man med 5,766 hästar och 152 kanoner, hvaraf 17,162 man stamtrupper och hvilkas organisation och tjenstgöring vore så ordnad, att man med full visshet kunde antaga att hälften skulle kunna i hvarje ögonblick till Instruktörer för bevärings-manskapet begagnas.
Denna stam lemnade således större garantier för bevarings-manskapets snara bildning och säkra ledning, än den nu varande dubbla ständiga styrkan.
Den öfriga delen af den aktiva arméen eller 41,700 man, skulle utgöras af bevärings-manskap och hvaraf 39,424 man vore Infanteri, 1,600 man Kavalleri och 576 man fot-artilleri samt 100 man Sappörer.
Hvad deras militäriska bildning anginge, vore den fullt ut jemförlig med den som egdes af fyra femtedelar al den närvarande värfvade och indelta Arméen.
Hvar och en af detta manskap hade nemligen vid inträdet i den aktiva Arméen redan undergått lika många dagars rekryt-öfning, som för den närvarande Arméen vore föreskrifven, eller 21 dagars, hvarefter de i förening med slamtrnpperne skulle deltaga i 2:ne års vapenöfningar, 14 dagar hvarje år.
Vidare funnes, enligt förslaget, alt tillgå till den aktiva Arméens förstärkande 20.850 man bevärings-rekryter, som hvardera hade undergått 21 dagars rekryt-öfning, samt 62,550 man från 25 till 27 år gamla bevärings-soldater, som alla hade deltagit uti 3 års vapenöfningar, hvarjemte disponerades, enligt förslaget, öfver 2,206 trosshästar, således tillsammans re kr g tering s-rescrv för den aktiva Arméen 83,400 man oell 2,206 trosshästar.
Såsom slutpunkt i landlförsvaret lillkomme slutligen en uti 2:ne uppbåd organiserad Landtstorm af 458,700 man, bestående af personer, som alla deltagit uti minst 3:ne års vapenöfningar. 3:o Att, enligt det på indelta truppernas bibehållande grundade, vid 1850 — 1851 års Riksdag afgifna, organisations-förs/aget, uppginge kostnaderna för landtförsvaret till 6,252,825 R:dr 45 sk. 3 r:st. b:ko, således till 1,421,416 R:dr 28 sk. 7 r:st. b:ko mindre belopp, än dess närvarande kostnader.
De ständige stridskraflerne eller 14 Santmans.
Stats- samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 53. den stående hären skulle utgöras af Gcneralitelet 6 personer.
Kotnniendanl-slab 30, General-stab, inbegripet Topograf-officerare, 50 personer; Infanteri 2(5,110 man; Kavalleri 3,918 man med 3,900 hästar; Artilleri 2,239 man med 786 ständiga hästar och 144 kanoner samt ingenör-korps och Sappörer 271 man eller tillsammans stående här 32,624 man (1,672 man mindre än för närvarande) med 4,686 hästar (1,116 mindre än för närvarande) och 144 kanoner (16 flera än lör närvarande).
Dessutom egde Slaten alt såsom krigs-reserv disponera 104,250 man bevärings-inanskap, 2,483 reserv (rusthålls) hästar och 2,206 trosshästar, eller tillsammans krigs-reserv 104,250 man. inmönstradt och i rullorna införd!, skjut färdighet egande bevärings-manskap samt 4,689 hästar (2,483 mer än för närvarande) Slutligen lippinge den föreslagna organisationen en landlslortn af 479,550 personer, hvilka äfven voro påräknade att ega allmän skjut färdighet.
Hvad särskildt antalet Officerare anginge, så vore detta störst enligt förslaget N;o 1, dernäst enligt förslaget N:o 2 och minst enligt närvarande organisation.
Under förutsättning alt de af Kongl. Majit vid innevarande
Riksdag äskade förökade anslag å 4:de Hufvud-liteln, uppgående i rundt tal, jemte de begärda extra anslagen, till ett sammanräknadt belopp af 1,143,666 R:dr b:ko beviljades al Rikets Ständer, skulle, enligt organisalions-förslaget N:o 1, de årliga utgifterna för landtlörsvaret med 2,823,864 R:dr 20 sk. 2 rist. understiga koslnaderne för närvarande landtförsvaret, och erdigt förslaget N:o 2 wied 2.565,082 R:dr 28 sk. 4 r:st., allt b:ko, understiga sagde kostnad.
Varande slutligen af motionären erinrad!, att sorn de ali do tryckta förslagen upptagna rekapitulationer af den närvarande lörsvars-organisalionen, i följd af under sednare liden skedda förändringar, icke fullt öfverensslämde med det närvarande förhållandet, borde endast afseende fästas vid här ofvan förekommande uppgifter. 4:0.
Uti väckt motion inom Välluf!. Borgare-ståndet har Herr A U .