Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N.-o Sy. 9 Scendenas jemna gång; och hvad äler angår senare punkten af Fullmägliges förslag, eller medgifvande!; af en till Mars månad 1835 förlängd intetalnings-tid af så väl 1833 års behållna vinst från Banco-Disconten, som samma års halfva vinst från Låne-Contoren, under iakttagande, att det hela icke desto mindre komme att i Hufvud-Bokslutet anses såsom en Banken tillfallen vinst för året i833, så enär Utskottet ej kan inse annat, än alt en tillåtelse det de sedlar som vid en gifven tidpunkt bort i Banken inflyta, få under längre eller kortare lid derutöfver hos Discontens Gäldenärer qvarstanna, eger på förhållandet emellan Silfverfond och Sedelstock samma inverkan, som om Banken erhållit hvad den borde, men i dess ställe såsom lån, utöfver de bestämda Discont-Fonderne, utgifvit en lika summa i nya Sedlar, och följaktligen blefve till resultatet enahanda med anslåendet af ett så beskaffadt Creditiv sorn några af Motionairerne föreslagit, men Fullmägtige äfven för deras del afstyrkt, samt alltså, emot antagande af denna punkt i Fullmägliges förslag, förekommer enahanda skäl som här ofvan blifvit anförde emot de af Motionairerne ifrågasatte Creditiv; vägar Utskottet ej heller biträda det af Fullmägtiges pluralitet framlagde förslag, utan nödsakas att jemväl derå tillstyrka afslag.
Slockholm den 8 October i834- Reservationer.
Af Herr Zander: ”Jag instämmer hufvudsakligen uti de motiv som ligga till grund för Banco-Utskotlets afslag på de inom 2:ne Riks-Stånd väckte motioner, om ett Creditiv i Banken af 200,000 R:dr B:co, att genast af FHial-Disconlen i Götheborg få disponeras, för en vidsträcktare utlåning inom Götheborgs Discont-Dislrict, till lättnad för dem som, genom den härjande farsoten, kommit i momentel penninge-förlägenhet; dock hade jag trott att Utskottet utan skada för Banken och dess grundvalar hade kunnat utfinna en möjlighet, att gå Motionairernas önskningar lill mötes, och utan alt derigenom prejudicera någon annan Låneberättigad inom Riket.
Min öfvertygelse är således den: alt Disconten i Götheborg, såsom Creditiv kunde tillåtas att genast på Banken få disponera nämnde 200,000 R:dr Bih. till B.
Brot. i834j S.te Sami. i.-sla Afd. a.dra Bandet. 12 Häftet. 2 10 B anco-Ut skottets
B:co, och att Banken lill denna summas betäckande, ökade den privata upplåningen för den så kallade Ilandels-Disconten med samma belopp; och om Rikets Ständer derjemte, till ändamålets säkrare vinnande, tilläto Banken att i stället för förut bestämde 3 procent betala 4 procents ränta, tror jag att upplåningen icke skulle möta något hinder.
Utlåningarne deremot böra verkställas till 5 procent och föreskrifven säkerhet: vare sig mot deposition af godkände publika Papper eller de vilkor och den säkerhet, som för Handels-Discontcn äro bestämde.
På detta sätt lemnadt kan jag omöjligen fatta, att det önskade biträdet från Banken skulle på något sätt kunna rubba Realisationen eller de principer, hvarpå Rikets Ständer grundat densamma.
Detta är min enskilda tanka, som troligen kommer att delas af flera Ledamöter inom respective Riks-Stånden.”
Häruti instämde Riksdags-Fullmäglige Peter Andersson från Hallands Län och Anders Brisman från Skaraborgs Län. Af Herr Lake: ”Emot Höglofl.
Utskottets afstyrkande af den föreva rande motionen, får jag mig vördsamt reservera.
Den förlägenhet som Motionairerne på förhand befarat af de genom Cholera farsoten inträdde svåra förhållanden för Götheborg och kringliggande ort, har inträdt till en grad, som ej allenast rättvisar
Motionairernes omtänksamma förutseende, utan äfven efter min tanka hade påkallat en helt annan behandling af frågan, än den llögloll.
Banco-Utskottet nu gifvit densamma.
Yid den tid, slutet af Julii och början af Augusti, som Cholera-farsoten utbröt i Götheborg, var handeln der som lifligast på året.
— De Handlande hade då furnerat Uppstäderna och Laudsorterne, så sjö som Landet med si na behof för sommaren af Köpmanna-varor, och den vanliga tiden för deras liqviderande är Lars-Messo Marknad d. io Augusti, då plötsligt för farsotens hämmande och att hindra dess ytterligare vida kringspridande, denna Marknad inställdes; äfvensom snart derefter, af lika skäl, den för omsätt ning af varor till höst- och vinter-behofven ej mindre vigtiga Mats-MesseMarknad som efter vanligheten var bestämd till d. 12 September äfven indrogs jemte alla Marknader i de nästgränsande
Länen denna tid.
— Detta och lika hufvudsakligt de mångfaldige Spärrningar som af Städer och enskilda communer med större och mindre urskillning gjordes betog på en gång de Handlande i Götheborg tillfälle att erhålla sina fordringar och att afsätta varor på ny räkning, som ock de Handlande i Uppstäderna lika med alla tralikerande i orterna, alt kunna afbörda deras skulder, och de små capitaler Banco-Utskottets
IV.-o Sy. dessa senare kunde ega eller åtkomma vändes vid dessa förhållanden åt andra håll, der, för att hörja upphandling af de varor af alla slag, hvarmed de eljest furnerat sig i Götheborg, nu erfordrades att betala Contant och således använda de penningar, som förut voro ämnade till de gamla skulder i Götheborg, der ny Credit stod dem öppen.
På den inre sjöfarten iuverkade Farsoten och spärrningarna tillika derhän, att de som ej af spärrning instängdes, vände sig åt andra orter, Stockholm, Norrköping o. s. v. men de öfrige till större delen upplade och aftacklade sina fartyg, samt nu ej mera finna sig föranlåtne för den korta återstående tiden af årets Segelfart sätta dessa fartyg i gång, hvarigenom ock hösthandeln blifvit betydligt reducerad.
Den stagnation, brist i omsättning och följaktligen uti penningar och credit som häraf uppstått och kommer alt vidare uppstå, måste lätt inses af en hvar, som gör sig någon reda för hvad rörelse vill säga och hvad den fordrar.
— Följderna hafva ock redan visat sig, penningebrist så i Götheborg som orten deromkring är obeskriflig och den enda ressource till lättnad härföre som varit att tillita hvilken varit ganska ringa.
Låne-Contoret i Götheborg har genast till den grad blifvit otillräckligt, och hvarken i Ilandels-Disconten eller publika Pappersbelåningsfonden minsta tillgång är för närvarande.
Den var redan förut nog knapp, då Herrar Banco-Fullmägtige i början af sommaren från Götheborgs Låne-Contors Handels-Discont indrogo ett belopp af 3o,ooo R:dr, hvarmed denna alltså fick minska sina utlåningar, och hvarigenom redan en känbar inskränkning var gjord, innan denna svåra extra catastrof inställde sig.
Senare Götheborgs Låne-Contors rapport till Banken för sist passerade månad, visar ock, att lagsökningarne ökat sig inom Låne-Contoret med omkring 4°>ooo R:dr öfver vanligt.
Ku är emedlertid högsta förlägenheten inne, som, om den icke blir afhjelpt, mäste medföra, ej blott för Götheborg och de Vestra orterne de olyckligaste följder, utan äfven efter min öfvertygelse på det mest menliga sätt inverkar på Bankens egen säkerhet för dess fordringar der, samt göra realisation förhatad, i stället för välsignad af Landets innevånare.
I andra länder har man vid sådana tillfällen, då handeln och näringarne synts komma i trångmål, och deribland i synnerhet vid öfvergången till ett mera ord nåd t Bancoskick, i stället ansett ingen! ing så vigligt, som att understödja och underlätta rörelsen och circulationen i Landet, och man har, långtifrån begagnande sistlidne vår, i stället för att indraga från den 12 B anco-Ut skottets Bet.
IV.-o Sy. i alla fall redan knappa HanJcls-Discontens Lånetillgångar i Götheborgs Låne-Gontor, skulle hafva lindrat mycket i de nu varande omständigheterna.
Sist må jag säga, att det för mig visat sig klart, det den utväg bort kunna tillstyrkas och vidtagas, att för detta serskilda extra behof, sådane Gäldenärer hvilka i smitta frånfallit, och hvars bo behöft utredas, erhållit på ansökan derom 6 månaders prolongerande betalningsrätt för sina liqvider, att de hvilka af denna sjukdom hemsökte eller i beröring varande, och icke i tillfälle kunna liqvidera, skulle erhålla 3:ne månaders anstånd, öfver mot hvad förr varit vanligt, och allt detta med rätt af omsättning, och utom beräkning af straffränta, grundande sig min tro derpå, att Banken eller realisation deraf icke lider skada, utan tvertom bereder sig sjelf tillfälle att erhålla sin rätt, utom att försvåra den nog nedtryckta och olyckliga belägenhet, hvaruti den är stadd, hvilken genom en så oförutsedd händelse inkdmmit i det obehagliga skick, att ej kunna med bästa vilja pä rätt dbg betala sin skuld.
Jag hade äfven trott, att för detta serskilda tillfälle en upplåning medgifvits till 4 ja 0111 ^et var*t ^ proc. för ett års lid på 200,000 R:dr lill nämnde Låne-Contor, hvarvid väl Banken icke förtjent något, men också dervid icke förlorat, dock verkat för landet, det allmännas och eget väl.
Vid sådane af Banco-Utskottet kände och der framdragne förhållanden, har jag trott, ali den remiss Utskottet erhållit ifrån ej mindre än 3:ne Riksstånd, borde föranleda ett helt annat resultat, och jag kan derföre ej undgå att dels reservera mig såsom skiljaktig från pluralitelens åsigt, och all delaktighet i ansvaret för följderne deraf, dels fästa Riks-Ståndens uppmärksamhet på den efter min åsigt i Utskottets anförda motiver alldeles saknade giltighet och antaglighet.” Med Herr Lake förenade sig Riksdags-Fullmäglige Peter Pehrsson från Jönköpings Län och Olof Lindbeck från Hallands Län. STOCKHOLM, 1834.
Söner, Kongl. Boktryckare. Banco-Utikottcts Fetdnkande iV.-o 58. i N:o 58.
Ankom till Exp.-Utsk. den a3 October.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om präglande af en skådepenning till minne af den nu verkställda realisationen.
Bonde-Ståndet liar blifvit till Utskottet remitteradt ett af Riksdagsfullmägtigen Petter Jonsson från Calmar Län den 28 nasti.
Augusti a [gifvet memorial, deruti anföres, att, sedan af Rikets Ständer beslutadt blifvit, att Banken i en, som man borde hoppas, för handeln, näringarne och jordbruket lycklig tidpunkt, till silfverutvexiing åter komme att öppnas, syntes Svenska folket böra genom yttre tecken för samtid och efterverld bevara minnet af denna glada< händelse; hvarföre Motionairen finge föreslå, att en minnespenning öfver denna för Svenska folket vigtiga händelse måtte, i vanlig ordning, genom Banco-Styrelsens försorg, varda på Bankens bekostnad präglad, och af Riks-Slånden, genom en stor
Deputation eiler på annat passande sätt, till Kongl. Muj:t och öfriga Kongl.
Famillen i djupaste underd. öfverlemnad, samt tiliräcklige exemplar dessutom af denna minnespenning slås, på det alt de Riksdugsfullmägtige, som det åstundade, matte kunna till köps erhålla samma penning; vid hvilken motion åtföljt de yttranden Riksdagsfullmäktige Hans Jansson från Elfsborgs Län och Nils Mänsson från Malmöhus
Län i anledning deraf afgifvit.
Ehuru Utskottet finnér sig ega all anledning dela det af Motionairen hysta hopp, att den numera verkställda realisationen skall medföra de lyckliga följder, hvilka dermed varit åsyftade, och åt landets näringar återgifva det lif, hvaraf de måst vara i saknad, under den långvariga tid Svenska folket sett sig beröfvad! ett, stadgadt mynt, anser likväl
Utskottet rätta tidpunkten att genom en skådepenning föreviga denna händelse ej vara inne förr, än erfarenheten ådagalagt verkliggörandet af det hopp man för närvarande hyser om realisationens lyckliga inflytande; hvarföre Utskottet, lika med de Ledamöter inom Hederv. Bonde-Ståndet, hvilka i frågan sig yttrat, få tillstyrka, det ifrågavarande motion nu må förfalla.
Slockholm den 21 October 1834- Bihane till R.
Prot. l834• 6 Sami. 1 Afd. 2 Band. i3:de Häftet. c i Banco-Utskoltels Betänkande N-o 5g.
Ankom till Exp.-Ulsk. elen 23 October.
Betänkande, i anledning af åtskillige från Häglof.
Riks-Stånden till Banco-Utskoltet remitterade motioner, rörande åtgärders vidta gande till befordrande af Hypotheks-Föreningar.
Till Banco-Utskottet hafva blifvit remitterade: från Högloft.
Ridder skåpet och Adeln: i:o En af Herr Grefve von Fersen, Ascel, väckt motion, deruti lian, under andragande, alt, i sammanhang med de finauciela åtgärder, som denna Riksdag vidtagas, Hypotheks-Inrältningar syntes på det högsta förtjenta af bistånd till en-skyndsam utveckling, hvilken genom credit kunde beredas, om den för dem öppnades, i det eller de Verk, som hittills ombesörjt eller framdeles? komme alt ombesörja Statens lånerörelse i allmänhet, föreslagit, alt för Hypolheksföreningar, som lill Banken, eller, i fall lånerörelsen derifrån skiljdes, till det Verk, hvarpå den öfverflyttades, inkomna o med begäran om assigneringsrält och för sådan begäran, i det sätt hvarpå de voro organiserade, lemnade antaglig säkerhet, möjlighet och rättighet, att af denna fördel sig begagna, nu måtte beredas.
I anledning af hvilken motion blifvit yltradl: af Herr Friherre Ehrenborgh,'Casper IVilhelm: att han funnit den bästa idéen uti detta ämne utvecklad i det Betänkande, som i8a3 åis Finance-Comité afgifvif; att en stor Statsman då redan yttrat den tankan, att öfverflytta 6o millioner R:dr skuld från enskilde på HypotLeksföreningar, ehuru han ej vågat framställa den under den communala forin, hvari den nu mera framkommit, emedan tiden då ännu icke tillkännagifvit, att man kunde gå till sådane föreningar i provincerne, men att Herr
Er i herren trodde förhållandena riu nästan tvingade dertill; att, om emedlertid än desse Inrättningar kunde Bestå utan något bidrag af Staten, densammas mellankomst dock skulle åt dem gifva mera styrka och säkerhet; alt jordbruket för närvarande vore den enda näring, som ej bade någon bestämd hjelp, med undantag af de så kallade fastighetslånen i Banken; alt dessa lån, som redan stöde i Hypotheksform, kunde anses såsom en typ för den stora planen; och att Herr Friherren vore försäkrad, att, så vida Banco-Utskottet toge i öfvervägande det nyttiga inflytande dessa Inrättningar skul - Banco-Utskottets Betänkande JY.-o 5Q.
3 Je hafva på jordbruket, Utskottet icke skulle tveka att bidraga till förslagets antagande i den mon det syntes möjligt, utan att på något vis inverka på myntvärdets bestånd; samt af Herr Rosenblad, Bernhard, aLL lian ej heller insåge, huru Hypotbeksföreningar, äfven väl inrättade, kunde snart vinna fortgång, utan biträde af Statens credit, och att, då denna credit kunde lemnäs utan våda, han icke hade någon betänklighet vid dess begagnande blott man tillsåge, att förlust för Staten icke uppkomme. 2:0 En af Herr Gunther, Carl: afgifven motion, deruti hufvudsakligen anföres, att, sedan grunderna för realisationen voro af förra Ständer bestämda, första och vigtigaste föremålet för närvarande
Ständers omsorg syntes vara ordnandet af crcditrörelsen, på ett sätt, som uppfyllde och motsvarade behofvet, ej endast vissa classers, utan hela nationens, ej endast penningeegarens och utrikes handelns, utan alla näringars och i synnerhet jordbrukets, hvilken näring bure Sveriges tyngsta och största Statsbördor och utgjorde Sveriges hufvudnäring; att, ehuru skuld ofta vore förderflig för den enskilde genom ett oförståndigt eller lättsinnigt användande af de lånade penningarne, man dock ej finge antaga, det all slags skuld vore förderflig, eller påstå, att jordbruket icke finge vara skuldsatt, emedan det då skulle hållas tillbaka från de kraftiga framsteg, hvaraf det vore möjligt, samt snart allt mer och mer förfalla, genom den oändliga hemmansklyfning, som deraf blefve en följd; att det sålunda vore af vigt för hela nationens välstånd, sjelfständighet och förkofran, att creditrörelsen ordnades i ett helt sammanhängande system, som uppfyllde nationens behof enligt tidens kraf; aLt af svårigheten för detta problems lösande kunde äfven skönjas, huru magtpåliggande det vore, att Rikets Ständer egnade åt detta vigtiga ärende all deras omsorg, för att kunna motsvara deras dyra kall i den stund de häröfver beslutade; att Motionairen ej insåge, hvarföre Sverige längre skulle dröja att begagna sig af de fördelar fondsystemet innebure, då äfven dess motståndare medgåfve detta systems fördelaktiga användande till allmänt nyttiga företag; att, på grund häraf, Motionairen, med erkännande af sin bristande förmåga, att till fyllest utveckla detta djupt ingripande ämne, funne sig föranlåten föreslå inrättandet af en allmqn Hypotheksjörening, hvartill grunddragen funnos uppgifne i Finance-Comiteens Betänkande af år 1828; samt, att Banco-Utskottet måtte utarbeta ett förslag till creditrörelsens reglerande, äfven innefattande bestämda värderinsgrunder och allt hvad till inteckningsväsendet hör - Banco-Utskottets Betänkande N:0 5g. de; hvarjemte
Molionairen fästat uppmärksamhet på nödvändigheten att afskaffa de nu löpande reverser, ställda till innehafvaren, såsom, efter Motionairens tanka, förorsakande mycket vingleri och oändligt mycket ondt.
Och har Herr Gunther uti ett sedermera aflemnadt anförande närmare utvecklat de skäl, hvilka talade för inrättande af en allmän Hypotheks-Förening, samt fästat uppmärksamhet derå, att, om ett annat Verk än Banken använde Statsci editen för att uppfylla näringarnes och inre rörelsens lånbehof mot hypothekarisk säkerhet i fastighet eller annan antaglig valuta, och Banken, (Tor alltid befriad från all sådan lånerörelse, som ej vore förenlig med dess bestånd) finge ostörd sköta sina functioner, någon rubbning ej borde kunna uppstå i myntväsendet eller lånerörelsen, utan Banken återbringades till ett serskildt helt, som verkade för sig efter en alldeles orubblig plan och befästades i sin solidité, så att den alltid skulle kunna uppfylla siLt åliggande, att bibehålla stadga uti myntväsendet, samt att, om det Stats-Låueverk, Herr Gunther föreslagit, byggdes på en annan grund än Bankens silfvermassa, nemligen på all slags valuta, som, med iakttagande af full säkerhet för Staten, kunde till Hypothek användas, ett sådant Låne-Verdt borde kunna direete utvidga siw rörelse allt efter sorn produetionen tillväxte; hvarvid Herr Gunther, under förklarande, det han ej vill ingå i reglerandet af détailerne, endast såsom princip framställt, att ränta och amortissement tn. ra. skulle bestämmas på ett för jordbruket så fördelaktigt sätt som möjligt, under förklarande tillika, att då Banken och Låne-Verket hvardera komme att hvila på serskilda grunder af olika natur och ämnade till olika rörelse, dessa Verk borde vara fullkomligt åtskiljde och Låne-Verket erhålla underlydande Conior i landsorterne, helst ett i hvarje Län, så väl för^låntagarues beqvämlighet som för
Verkets säkerhet i afseende på granskningen af hvarje Hypothek.
Varandes Herr Gunthers anförande i detta ämne åtföljdt af de yttranden Herr Friherre Boije, Ludvig, Herr Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelm, Herr Lefrén, Johan Peter, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm , Carl Axel, och Herr von Troil, Emil, i anledning deraf afgifvit, Från Llögvördige Preste-Ståndet: Genom Prolocolls-utdrag af den ar sisth Mars, ett af Herr Professor Agardh aflemnadt anförande, deruti han, enär associationer i flere Rikets provincer bildat sig, under namn af Hypotheks-Föreningar, för Banco-Utskottets Betänkande N.o 5 g. 5 att. göra de skulder, hvarunder jordbruket för närvarande vore nedtryckt, dels ouppsägbara dels amorlabla, och nian i allmänhet syntes vara öfverens, att dylika allmänna Inrättningar utgjorde det enda naturliga sätt, att befria jordbruket från en sådan tryckande börda, men dessa föreningar emedlertid, såsom vilkor för deras möjlighet, förutsatte erhållandet af öppen credit på någon viss bestämd summa uti ett af Rikets Penninge-Verk, trott sig böra fästa Banco-Utskottets uppmärksamhet på omförmälde vigtiga ämne, dådetta Utskott tillkom att för Rikets Ständer uppgifva förslag till en ny credit-rörelse för hela Riket i sammanhang med den nya myntregleringen.
Frun Välloflige Borgare-Ståndet.
Genom Prolocolls-utdrag af den 2 sistl.
April, tvänne inom samma Riks-Stånd väckte och till Stats-Utskottet först remitterade, men af sistnämnde Utskott, såsom dess handläggning icke tillhörande, återställde motioner, nemligen: 1:0 af Herr Hemberg, som andragil: alt i sammanhang med den reglering af Rikets Penninge-Verk, som under närvarande Riksdag komme att utgöra föremål för Rikets Ständers pröfning och beslut, äfven vore nödvändigt, att den enskilda crediten ordnas och utvägar beredas till densammas utvecklande i bredd med den allmänna; att, efter Motionairens öfvertygelse, säkraste utvägen härtill vore, att underlätta utbildande i Sverige af Hypotheks-Förenings-systemet, hvars fördelaktiga inverkan på jordbruk och näringar i andra länder vore af erfarenten tillräckligt ådagalagd; att ett väl ordnadt Hypotheks-Förenings-system, ehuru egentligen afseende jordbrukets förkofran, likväl äfven måste medföra oberäkneliga fördelar i andra hänseenden, då det vore genom ett lifvadt jordbruk, som handel och statsmanna-näringar i allmänhet sattes i ett florerande tillstånd, samt att vid detta förhållande, och då så väl i Skåne, som andra Rikets provincer, en allmän håg visade sig till bildande af Hypotheks-Föreningar, ehuru de, i anseende till svårigheten att anskaffa nödige medel, ännu varit hindrade från att träda i verksamhet, Motionairen ansåg sig ega anledning föreslå och yrka, att Rikets Höglofl.
Ständer måtte understödja och befordra dessa Föreningars utveckling, medelst sådane bidrag eller åtgärder, sorn, utan rubbning af grunderne för myntregleringen, kunde åt dem bereda tillgångar, alt med mera säkerhet och i större scala, än annars kunde ske, fortgå på den ba~ 6 Banco-Utskottets Betänkande N.o 5Q. 11a, sam för deni vore bestämd, och uppnå det nyttiga ändamål, som med dem vore åsyftadt. 2:0 af Herr Santesson, som, för öfrigt i allo instämmande uti Herr Hembergs förrberörde motion, fästat uppmärksamhet derå, att för stadgandet af de i f rå gas t a 11 d e Hypotheks-Föreningarne, ej mindre i de ilere orter, der frågor redan härom blifvit väckte, än äfven i de orter, der sådane Föreningar möjligtvis efter hand troligen skola bildas, det vore af vigt, så väl lill vinnande af enhet i hufvudpunklerne för desse Hypotheks-Föreningar, som äfven för Bankens 1 ealisations-förhålland en, att vissa generela grunder blefve af Kongl Maj;t och Rikets Ständer bestämde för desse föreningar, hvarefter sedermera locala olikheter kunde, för hvarje ort, föranleda till och fordra tillägg, samt serskilde reglementariska stadganden, som ej borde vägras hvarje ort serskildt för sig, då de ej rubbade de allmänna grunderne, hvadan Herr Santesson ansett vederbörande Utskoit böra anmodas uppgöra förslag till sådane allmänna grunder, sorn af Rikets Ständer sedermera finge pröfvas; under anhållan derjemte, alt i serskild motion få fästa uppmärksamhet på de lagförändringar och öfrige institutioner, som syntes böra gå före eller åtminstone i bredd med dessa nyttiga Hypotheks-Föreningars ordnande och stadgande.
Vid hvilka alne motioner blifvit bifogade de i afseende derpå afgifne yttranden af Herrar Ekerman, Levin och Helsingius, bland hvilka den förstnämnde ansett det icke vara försigtigt af Rikets Ständer att uppgöra, huruledes Ily.pötheks-Föreningar finge sig bilda, hvilket vöre en alldeles enskild sak; att det icke kunde nekas enskilde i provincerne att efter local eller andra förhållanden inrätta assosiationer och derefter söka- Kongl. Majlis
Nådiga sanction å desamma, men att för Ständerne det icke vore lämpligt att dermed sig befatta, och att, om Rikets Ständer för dylika Föreningar stiftade lag och de sedermera medförde ondt, t. ex. gingo öfver ända, kunde man tilläfventyrs göra anspråk, att desse Föreningar då skulle af Rikets Sländer understödjas; lill afböjande hvaraf Herr Ekerman bestridt alla anslag från Banken eller RiksgäldsContoret för dylike anstalter, uti hvilket yttrande Herrar Lundin, Langenberg, Zander, öhrnberg, Lundgren, Pehr Winblad, Frodell, Malmberg, Jsr. Winblad, Sjöblom, m. fl. af Ståndets Ledamöter tig förenat; samt frän sd väl Hederv. Bonde-Ståndet som Höglojl.
Ridderskapet och J deln, genom Protocolls-utdrag af den 7 nasti.
April, 2.-ne inom förstnämnde Stånd aflemnade, till Stats-Utskottet remitterade memorial, Banco-Vtskottets Betänkande N:o 5g. 7 hvilka detta Utskott återställ t, såsom ej tillhörande dess handläggning, nemligen: j:o af Hans Jansson från Elfsborgs Län, som hufvudsakligen anT fört: det man nu mera vore temligen ense i den mening, att