Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts och rikets Krigs-kollegii Aflöning s-afdelning, i hvad rörer Revisorernes uti 4 § framställde anmärkning derom, att bland verifikationerna till konto för det till löneförbättring åt indelta Arméen beviljade anslag saknades all redogörelse för Wermlands regemente, underdånigst upplysa, att ifrågavarande, vid 1862 års räkenskaper saknade redogörelse, hvars insändande blifvit fördröjdt till följd af Regementsskrifvaren E. W. Lindskogs inträffade död och utredningen af den efter honom yppade balans, i stället finnes bifogad verifikationerna till Kollegii hufvudbok för år 1863.
Beträffande Revisorernes uti 7 § gjorda anmälan att, ehuru kontanta behållningen för de af nästföregående års
Revisorer särskildt anmärkta kassor väl under revisionsåret betydligen nedgått, Revisorerne dock, hvad Militieboställs-kassan angick, funnit dess vid 1862 års slut innestående kontanta behållning af 46,051 R:dr 27 öre fortfarande vara större, än som, så vidt af räkenskaperna kunnat inhemtas, för bestridande af Kassans utgifter erfordrats; får Kollegium, till hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i anledning af dylik erinran tillförene blifvit upplyst, underdånigst åberopa, dels behofvet för Militieboställs-kassan att ständigt ega en större kontant behållning i och för bestridandet af dess på obestämda tider inträffande betydliga utgifter för nybyggnader och reparationer å militieboställen samt inqvarteringspenningar åt innehafvare af sådane boställen, hvarå karaktershus saknas, och hvilka utgifter under år 1863 med 13,057 R:dr 79 öre öfverstigit Kassans inkomster för året; dels att, oaktadt berörda inkomster, deraf större delen vid årets slut inflyta, endast undantagsvis och i ringa män kunna genom utlåning göras fruktbärande, ett lån af 15,000 R:dr under Mars månad 1863 från Kassan utgifvits, hvarefter behållningen vid samma års slut nedgått till 19,243 R:dr 48 öre; dels ock att, i saknad af erforderlig medelstillgång, entreprenadkontrakter hittills kunnat af Kollegium afslutas rörande allenast två af de nio karak - — 300 — tershus, om hvilkas nybyggande Eders Kongl. Maj:t genom nådigt bref den 16 April 1861 meddelat föreskrift, Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. A. W. TOTTIE.
Chefens för Topografiska kåren underdåniga utlåtande öfver 2:ne utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningar vid det topografiska karteverkets utgifvande.
Enligt Eders Kongl. Maj:fcs nådiga befallning, får jag afgifva utlåtande rörande af Rikets Ständers Revisorer i deras skrifvelse angående verkställd granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, framställda tvenne anmärkningar vid utgifningen af Topografiska kårens kartor.
Den första anmärkningen är den, att då Eders Kongl. Maj:t den 3 November 1857 förordnade, att det af Kåren upprättade karteverk skulle, i nion af dertill anvisade anslag, till allmänhetens tjenst utgifvas, de nyare bladen först och sedan de äldre, allteftersom de hinna revideras och fullständigas, — så skulle, enligt Revisorernes tanke, »enär det vore af vigt, att kartor öfver alla de delar af riket, som redan blifvit af Topografiska kåren affattade, kunde så fort möjligt är blifva för allmänheten tillgänglige, men enligt den arbetsplan, som hittills varit följd, många år ännu skulle åtgå, innan alla de äldre bladen blifva reviderade, det vara önskligt, om en större skyndsamhet i revideringsarbetet kunde åstadkommas». — 301 — Härvid får jag underdånigst anföra följande:
Då Eders Kongl. Maj:t, på Chefens förslag, behagade tillåta svenska kartverkets lifgifvande, var de färdiggraverade, men ditintills hemlighållne plåtarnes antal — då tre, som blott innehöllo några små öar i skärgården, undantagas — 28.
Af dessa äro 11 redan utgifna; 3 under arbete, men till en del nygraverade (bladen Upsala, Westerås, Malmköping); 4 innehålla mindre delar af Stockholms skärgård, hvilka blad måste afvakta de i denna skärgård nu pågående nya sjömätningar och i alla fall vore utan ändamål att utgifva, innan närbelägna fastlandsblad kunna utgifvas.
Af återstående 10 blad kan möjligen endast 1 efter verkställd granskning utgifvas; de öfriga 9 kunna det icke, i följd af deras tidiga uppmätning och senare tillkomna många förändringar samt mindre goda material, som vid sammansättningen begagnats.
Ehuru dessa blad kunde vara tillräckligt goda till deras då afsedda militäriska ändamål, motsvara de ingalunda statistiska fordringar, och de många rättelserna skulle med stor svårighet kunnat på de graverade plåtarne införas; bladen måste derföre både omgöras på fältet och omgraveras.
I stället att nedlägga kostnad på dessa mindre dugliga blad, ansågs det rättare att använda denna till gravering af äldre, färdigmätta blad, hvilka blott behöfde på fältet skedd granskning innan de till gravören öfverlemnas.
Af dessa äro två redan utgifna (Göteborg och Särö) samt 2 (Borås och Kungsbacka) under gravering.
Enligt planen kommer att fortfaras med graverandet af äldre uppmätta, dugliga blad, hvilket just skett för skyndsam hetens skuld och på det dessa blad icke genom fördröjd gravering skulle, i följd af timade förändringar, blifvit till sitt värde förlegade.
Derjemte äro af nymätte blad 6 utgifna och 3 under gravering (Lund, Finja, Karlshamn).
Af denna framställning torde således vara ådagalagdt, att just den arbetsplan, som hitintills varit följd, så mycket påskyndat utgifningen af äldre, revision förtjenande blad, som befintliga anslag medgifvit.
Då emellertid Rikets Ständers Revisorer, i saknad af den förklaring, jag här i underdånighet afgifvit, haft all skenbar anledning till sin anmärkning, har jag i densamma, vittnande om en upplyst välvilja för svenska karteverkets skyndsammare fortgång, funnit stöd för min afsigt, att snart till Eders Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om ökade medel härtill.
Revisorernes andra anmärkning är: att emellan de topografiska, geologiska och ekonomiska karteverken finnes högst ringa samband; att de stå under olika förvaltning, utgifvas till en del efter olika plan och efter särskild stomkarta; hvarigenom betydliga kostnader och långsamhet vid utgifningen uppkomma, som genom större gemensamhet emellan karteverken kunde undvikas.
Afven denna anmärkning saknar icke all befogenhet; men gäller egentligen ifall de tre karteverken nu skulle samtidigt börja; icke sedan de längre tid fortgått och icke numera, utan skadliga rubbningar i hvarderas fortgång, kunde närmare sambindas.
Med det topografiska karteverket har det geologiska det icke ringa samband, att det utgifves efter samma plan för bladindelningen; det geologiska dock i dubbelt så stor måttstock (1:50,000), således ett topografiskt kartblad (i l: 100,030) innehållande 4 geologiska; den större måttstocken är nödvändig för att kunna uttrycka de geologiska förhållandena; men ehuru det topografiska karteverket sedau flere år är i denna måttstock uppmätt, skulle dess utgifvaude i den större måttstocken genom den fyra gånger — 302 — kostsammare och långsammare graveringen lägga ett stort hinder för dess utgifning.
Det geologiska karteverket har derföre alltid begagnat de fullt färdiga topografiska kartebladen och endast i nödfall, då dessa saknats, våra stomkartor, hvilket senare endast hittills egt rum hvad Elfsborgs län beträffar; men som de geologiska arbetena på fältet ske fortare än de topografiska, och bladens gravering också är mycket mindre arbetsam, samt emedan flere landsdelar, der topografiska arbetena ännu icke framgått, varit för de geologiska undersökningarne företrädesvis angelägna, så har detta förorsakat, att
Topografiska kåren icke alltid kunnat med färdigmätta kartor tillhandagå de geologiska undersökningarne, men hvilken brist således icke förorsakats hvarken af felande samband eller af olika plan.
Att ställa de båda karteverken under samma förvaltning skulle icke vara till någon nytta, i anseende till bådas alldeles olika ändamål; det ena (det topografiska), meddelandet af upplysningar för geografiska, statistiska, statsekonomiska, politiska och militära behof; det andra (det geologiska), meddelandet af uppgifter om jordarternas beskaffenhet, dels för jordbildningens vetenskapliga historia, dels för jordbrukets angelägna behof.
De arbeten på fältet, som bereda dessa båda karteverk, erfordra en alldeles olika kunnighet hos den dervid använda personal, samt på alldeles olika föremål använda noggranna iakttagelser.
Att utföra dem samtidigt, vore derföre omöjligt, utan att båda ändamålen skulle lida, och att på samma kartblad införa både det topografiska och det geologiska, skulle, oafsedt svårigheterna att vid utgifningen begagna samma måttstock, blifva förvillande och således för båda ändamålen otjenligt.
Allt behöfligt samband finnes således emellan dessa båda karteverk, och ett samband, som kommer att ökas, i mon de topografiska arbetena erhålla medel att kunna skyndsammare fortgå, så att de alltid kunna gå framför de geologiska och biträda dem genom sina uppmätta kartors meddelande, hvartill icke fbrdras någon gemensam styrelse och förvaltning, utan endast den beredvillighet att tillmötesgå hvarandra i fäderneslandets tjenst, hvilken alltid bör kunna påräknas och, om behofvet så skulle fordra, befallas.
Hvad nu åter det ekonomiska karteverket angår, så är visserligen sannt, att något samband mellan detta och det topografiska icke förefinnes, och att icke ens stomkartan är för båda arbetena gemensam.
På af Ofverdirektören för Landtmäteriet väckt och af Chefen för Statistiska Centralbyrån understödd fråga om det ekonomiska karteverkets ställande under Topografiska kårens ledning, behagade Eders Kongl. Majit befalla
Chefen för nämnde kår att inkomma med förslag härom.
Till åtlydnad häraf afgaf jag ett sådant den 6 December 1858, syftande att ställa de båda arbetena i det samband, att samma stomkarta, som först användes till det ekonomiska karteverket, skulle sedan kunna för Topografiska kårens arbeten begagnas, och hvilande på en betydlig utvidgning af kårens underofficerspersonal, men med en annan plan för det ekonomiska karteverket och med en större måttstock (1:25,000), utan hvilken jag för min del ansåg ett sådant karteverk ganska ofullständigt uppfylla sitt ändamål.
Då likväl detta förslag icke vann Eders Kongl. Maj:ts bifall, förföll det.
En sanning är också att det, i likhet med den högst betydliga kostnad, som man i andra land använder för dessa vigtiga statistiska bidrag till landets kännedom, hade fordrat flerfaldigt större anslag än de ringa som hos oss för det närvarande härtill äro afsedde, och med hvilka ett arbete i en ännu större måttstock än den nu för det ekonomiska karteverkets utgifning antagna, eller 1: 50,000, skulle gå ytterligt långsamt.
Emellertid fortgår det ekonomiska karteverket nu efter sin plan, och det topografiska, utan att underkänna värdet - 303 — af det förra, kan likväl icke för sina behof begagna stomkartor, sammansatta af en annan personal än sin egen, enär stomkartor icke lemna någon synlig kontroll å sammansättningens noggrannhet, och det är af högsta vigt att dessa kartor, grundade på kårens egna trigonometriska mätningar, aldrig må sakna den säkerhet i alla sina delar, hvarpå hela karteverkets värde beror.
Dessutom hafva de topografiska mätningarne nu fortgått öfver,, de flesta delar af Svea och Göta land, med undantag af vissa delar af Upland och Östergötland, som måste ommätas, af 'måland, der arbetena nu som bäst fortgå, samt af Wermland, norra
Dal och vestra Nerike, hvilka ännu äro omätta.
De topografiska arbetena äro således nu så långt framför de ekonomiska, att de kunde af dessa, förutsatt att de ville och kunde dem begagna, endast i få landsdelar hafva något gagn.
Det ekonomiska karteverket skulle icke heller kunna begagna den topografiska stomkartan, enär denna icke med någon omsorg behöfver upptaga skillnader mellan åker, äng och utegor, hvilka för den ekonomiska kartan måste vara af hufvudsaklig vigt; förutom att den topografiska, upprättad i mattstocken 1: 50,000, är mycket för liten, för att på densamma skulle med någon säkerhet kunna göras de jordbruksstatistiska uträkningar, hvilka äro det ekonomiska karteverkets hufvudsak.
Till allt detta kommer, att Topografiska kåren, genom det mycket betydligare arbetsanslag den erhållit sedan den tid, då fråga var om det ekonomiska karteverkets ställande under dess ledning, fått sin verksamhet på det topografiska området så utvidgad, att den nu omöjligen, utan hinder för egna arbeten, skulle kunna bland sin fåtaliga officerskår anskaffa de nödvändige ledarne för de ekonomiska kartearbetena.
Af alla dessa skäl tror jag icke att ett närmare samband, och ännu mindre någon gemensamhet i styrelse och förvaltning, vore för de båda ofta nämnda arbetena numera nyttig och ländande till deras fortgång, utan lämpligast böra af hvarderas för de skiljda ändamålen afsedda och inlärda personal utföras.
Vilja de ekonomiska arbetena söka sig ett naturligt samband, så är det otvifvelaktigt åt det håll, der deras ursprung och samfälta mål ligger — rikets landtmäteri.
Det ekonomiska karteverket, en fortsättning af det landtmäteriet alltid tillhörande sockenkarteverket, är också endast och allenast landtmäteri.
Det har till sitt ändamål att öfver härader och län skaffa noggranna uppgifter om odlad, odlingsbar och obrukbar mark.
Hvar ligger dess samband närmare, än med det rikets verk. som affattar alla egodelar, med deras olika jordbeskaffenhet och alla deras rågångar?
Det är egentligen sammansättningen af från rikets Landtmäteri erhållna egokartor, fyllandet af befintliga luckor och sambandet af härur utledda jordbruksstatistiska uppgifter, som tillhöra det ekonomiska karteverket.
Afvisadt eller utvisadt från Landtmäteriet, har fråga kunnat uppstå örn dess emottagande under någon annans ledning, och Topografiska kåren har, om ock ej utan den tvekan, som det nämnda utlåtandet af den 6
December 1858 omförmäler, likväl, af nit för allmänt bästa och utan fördom mot nyttiga och fosterländska arbeten, som icke äro militäriska, varit beredvillig att under förhållanden, då det utan skada för egna arbeten kunnat ske, emottaga den öfvergifva; men skall det afgöras hvar dess egentliga hem är, så är detta obestridligen der, hvarifrån det har sin börd, der dess egor ligga och der dess anförvandter bo.
Remisshandlingarne bifogas underdånigst.
Kårchef. J. O. B.
Stecksén.
Chefens för de geologiska nndersökniiigarne inom riket underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers framställning om åstadkommande af ett stprre samband mellan det geologiska och rikets öfriga karteverk - Storm äktigste, Al 1 ern åd i gste Konung!
Sedan Rikets Ständers Revisorer, uti sin den 14:de sistlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, ansett sig böra fästa Eders Kongl.
Majestäts nådiga uppmärksamhet på det, efter Revisorernes åsigt, ringa samband, som finnes mellan de tre, på statens bekostnad nu under utgifning varande karteverk, det topografiska, geologiska och ekonomiska, samt på den deraf följande ökade kostnad och tidsutdrägt vid deras utarbetande, så har Eders Kongl. Majestät, genom nådigt beslut den 21:sta i samma månad, täckts anbefalla mig, att inkomma med underdånigt utlåtande öfver ofvanberörde Revisorernes anmärkning; och får jag till åtlydnad häraf i underdånighet anföra följande.
Revisorerne grunda sin anmärkning, såsom ett i nåder mig delgifvet transsumt af deras underdåniga berättelse upplyser, på följande förhållanden, nemligen:
I :o) att de tre karteverken stå under olika förvaltning, 2:o) att de utgifvas till en del efter olika plan och 3:o) att för hvartdera karteverket särskild stomkarta upprättas, genom hvilket allt Revisorerne anse, att betydliga kostnader skola uppstå för staten, jemte en långsamhet vid utgifvandet, som genom åstadkommande af en större gemensamhet mellan dessa karteverk borde kunna undvikas.
Då den första af dessa anmärkningar svårligen kan anses afse det förhållande, att de tre karteverken icke alla lyda under ett och samma Stats-departement, torde väl således Revisorernes syfte med densamma icke hafva varit något annat, än att i underdånighet frambära till Eders Kongl.
Majestät deras öfvertygelse om önskvärdheten deraf, att ledningen af de tre karteverken måtte blifva i nåder anförtrodd i en och samma hand.
I detta fall vågar jag dock hysa en alldeles metsatt åsigt, emedan åtminstone ett af dessa karteverk, det geologiska, att dömma af den erfarenhet derom jag sjelf haft tillfälle att under de sist förflutna sju åren insamla, otvifvelaktigt kräfver att af sin egen ledare med oaflåtlig uppmärksamhet öfvervakas såväl i det stora hela som i detaljerna, såvida detsamma i någon mån skall uppfylla sitt ändamål och till fredsställa de fordringar med afseende på naturtrohet och noggrannhet i öfrigt, som derå rättvisligen kunna och böra fästas.
Och jäg tror mig icke heller fela i den framställningen, att ledningen äfven af de båda andra karteverken har måst bibringa deras respektive styresmän en likartad öfvertygelse.
Om det också vore en möjlighet för en enda person att, med afseende på aldrig bristande tid och arbetsförmåga, öfvervaka alla de tre karteverken gemensamt, — 305 — hvilket likväl högeligen kan betvifla?', så torde dock i alla fäll ett annat knappt öfverstigligt hinder möta förverkligandet af en sådan utaf Revisorerne åsyftad anordning, och detta består i de olika kunskapsrigtningar, sorn måste förutsättas hos deni, hvilka med de olika karteverkeu hafva att skaffa.
Ty om också utarbetandet af de topografiska och ekonomiska karteverken skulle, med uppfyllande af ofvan antydda fordringar, kunna utföras under en för båda gemensam styresman, så torde detta deremot ingalunda kunna blifva händelsen med det geologiska tillika, emedan den särskilda fackkunskap (i geologi, mineralogi, kemi, fysik o. s. v.), som härvid fordras, antagligen icke kan förutsättas hos en och samma person förenad med de kunskaper, som äro behöfliga för de topografiska och ekonomiska karteverkens upprättande.
Också torde i intet annat land, der ett geologiskt karteverk är under utarbetning, ett annat förhållande, mig veterligen, kunna anföras," än det att ett sadant karteverk skötes ensamt för sig, oberoende af andra.
Denna min i underdånighet framställda slutledning har dock, jag inser det väl, endast tillämpning i den händelse, att Revisorerne afse att den gemensamma karteverkschefen sjelf bör vara i besittning af de olikartade kunskaper och den erfarenhet, som för en tillfredsställande ledning af de tre karteverken är nödvändig.
Fästes deremot icke en sådan fordran på den nya gemensamma styresmannen, så torde det väl icke kunna undvikas, att för hvartdera karteverket hafva, en särskild souschef, hvilkens åligganden ?och göromål ändå klefve oförändrade desamma hädanefter, som under nuvarande förhållanden.
I stället för tre chefer skulle således ytterligare en fjerde, fastän af mera nominell beskaffenhet, tillkomma, men för min del kan jag icke inse, huru genom en^sådan anordning en besparing för staten skall kunna tillvägabringas.
Hvad dernäst beträffar Revisorernes anmärkning, att de tre karteverken utgifva?
till en del efter olika plan, så, då Revisorerne utan tvifvel haft sig bekant, att Eders Kongl. Majestät icke funnit skäl i nåder tillåta, att
Topografiska kårens mätningar i den sjyjjjnj-deliga skalan i tryck göras för allmänheten tillgängliga, torde denna anmärkning möjligen kunna af någon uppfattas såsom ett uttryck af deras önskan, att äfven de ekonomiska och geologiska^karteverken måtte utgifvas i samma skala som det topografiska, eller i Trn5*MIJ.
Det hufvudändamål, för hvilket ett geologiskt karteverk afses, nemligen att på papperet med olika färger åskådliggöra alla de olika formationer, som i naturen förekomma, erfordrar, om en någorlunda redig bild af det hela skall åstadkommas, en skala, som icke bör vara alltför liten, isynnerhet då dessa formationer uppträda i en mera ofta upprepad vexling med hvarandra.
För det svenska geologiska karteverket, som mera i detalj än något annat, emedan markens egendomliga beskaffenhet gör denna arbetsplan nödvändig, redovisar för hithörande förhållanden, nemligen, utom för de fasta bergformationerna, äfven för de lösa jordbildningarne, har det isynnerhet varit af vigt, att skalan icke blifvit vald allt för liten, en omständighet här så mycket angelägnare, som, utom de geologiska färgerna och tecknen, derå äfven upptagas åtskilliga andra främmande beteckningar, såsom för landets särskilda fornminnen, för källor, höjdpunkter, o. s. v. En jemnförande öfverblick på de för hand färglagda kartor i och i hvilka såsom alternativer framlades till ledning vid denna frågas bestämmande vid 1859—1800 årens riksdag, gaf också Rikets Ständer anledning att föredraga och 39 — 306 — anslå medel till karteverkets ntgifvande i den större skalan, och denna i deras underdåniga hemställan härom föreslagna åtgärd vann också snart derefter Eders Kongl. Majestäts nådiga sanktion.
Det är på dessa grunder som jag, i karteverkets intresse, vågar i underdånighet uttrycka den förhoppning, att någon förändring af den för detsamma en gång antagna skalan icke matte af Eders Kongl. Majestät anbefallas.
Afven hvad det ekonomiska karteverket angår, torde någon reduktion af skalan icke kunna ifrågakomma, emedan detta karteverk å sin sida likaledes har att redovisa för en hel mängd detaljer, som fordra tillräckligt utrymme, för att med lätthet och tydlighet kunna uppfattas och öfverskådas.
Det skulle tvertom till och med kunna ifrågasättas, om icke denna skala här i sjelfva verket är nog liten, då man erinrar sig, att man i andra länder funnit sig nödsakad utarbeta sådana för ekonomiskt ändamål afsedda karteverk i skalor från 2,stro till ^ af naturliga storleken.
Visserligen kunde i ett annat afseende någon förändring vidtagas i den nu följda planen vid utgifvandet, och jag föreställer mig också, att det äfven är på denna omständighet.
, som Revisorerne syftat, då de framställt sin underdåniga anmärkning om den till en del olika planen för karteverkens utgifvande.
Då nemligen det geologiska karteverket utgifves bladvis i enlighet med den rutindelning af landet, som af Topografiska kåren blifvit för dess karteverk uppgjord, så utgifves deremot det ekonomiska karteverket häradsvis.
Att härigenom ett spillrum uppkommer pä hvart och ett af de ekonomiska kartebladen äfvensom att kostnaden för hela karteverket blir något större, än den skulle blifva, om hvarje kartas gifna utrymme blefve till fullo upptaget, kan icke förnekas.
Om således det ekonomiska karteverket, i likhet med det geologiska, äfven utgåfves bladvis och efter samma rutindelningsplan, så skulle icke allenast den af Revisorerne afsedda öfverensstämmelsen och enheten mellan de båda karteverken inträda, utan äfven en viss besparing i tidens längd för staten sannolikt vara att förvänta.
Men då det ekonomiska karteverkets hufvudändamål är att utmärka och beskrifva de särskilda hemmanens relativa egovidd och gränsor, hvart inom sin socken och sitt härad, samt förhållandet mellan åker, äng och skog, så att allt detta vid en blick på kartan genast kan öfverskådas, så torde måhända med skäl kunna invändas, att den nya planen i icke ringa mån komme att oförmånligt inverka på karteverkets ursprungliga ändamål.
Ty alla de vid kartans fyra kanter liggande hemmanens egor skulle nu komma att af dessa kanter afskäras, utan att en sluten bild af dessa hemmans egovidder kunde åstadkommas förr än efter en viss följd af år, då vidliggande blad hunnit bearbetas och utgifvas.
Och denna olägenhet skulle isynnerhet märkbart framträda för de blad, som äro belägna vid skillnaden mot ett annat län, inom hvars närmast an gränsande delar det blefve nödvändigt att utsträcka arbetet, för att erhålla rutan full, utan att samma län förrän kanhända många år derefter kunde hinna blifva föremål för fortsatt arbete.