Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
_ Skall då Tryckfriheten, denna folkets gemensamma angelägenhet, stå eller falla inför Tribunalet af en enda af Samhällets constitutiva magter , af ett enda bland de erkända , Staten integrerande elementer?
— Jag lemnar icke här» till mitt
Ja; utan hänvisar heldre den svarande med sin sak till en Nämnd , hvilken , sådan den hittills upträdt, samfällt utsetts af Nationens hufvudsaklig^ beståndsdelar. £2:0, Från behofvet af en oförsvagad Controll a Domaremagten.
Domaremagten är och bör vara en fri, oberoende, i egentlig mening inamovibel magt.
Men en isolerad Autoritet skall den derföre icke blifva: såsom införlifvad i en constitutionel Statskropp måste den erkänna en öfvermagt, allmänna opinionen.
För den tviflande ligger beviset derpå i Regeringsformens io3 §- — Men huru må det ali. manna omdömet erhålla en god ledning, lin - I>ii. lill Consiit.
Utskift Memorial IV:o 5i.
5j ru skall det uplysas, utan genom publiciteten , eller Tryckfriheten ?
Göres nu denna ytterst beroende af Domaremagten,' drages den inför närmaste OfverDomstol, och utmätes dess rätt efter Domares pröfning, så försvagas i och med detsamma den Controll, som allena öfver Domare-magten finnes, djupast begrundad i Tryckfriheten, detta oundgängliga medel för en allmänligare tankeyttring: och en möjlighet vöre åtminstone gifven, att i tidens fortgång, efter många återkommande missbruk
, Domaremagten skulle kunna, emot Constilutionens klart uttryckta anda, blifva en ocontrollerad myndighet, ett för sig sjelf bestående, en Stat i Staten. 3:0
Från det afseende man är skyldig alt fästa vid Tryckprässens möjligaste politiska eller administrativa oberoende.
I den lyckliga ställning, hvari vi befinna oss, under en frihetsälskande Konung, kunde man snart vara derhän, att alldeles förgäta detta ämne för betraktelsen; men dea ädle Motionairen har sjelf vidrört det, och jag tror det icke eller i vart samhällsskick kunna lemnäs alldeles å sido.
Antager man då möjligheten af en inflytelse, utgående frän Styrelsens högre organer, på den magt, 58 Sil. lill Constit.
Uisk:s Memorial N.o 5i. som har att döma öfver Tryckfrihetens rätta bruk och missbruk; så synes mig, just genom fastställande af trenne permanenta
Domstolar, vägen för denna inverkan vara allt mer banad och jemnad.
Försökelsen har i sådant fall sina gifna bestämda mål: genom deras fåtalighet blifver dess kraft snart sagdt concenfrerad: och den kan fördenskull både lätt och med odelad styrka i rigtriingen åt dessa brännpunkter verka.
— Men örn Domareniagten, eftergifven för sådana frestelser, dukar under , om den uppoffrar sin sjelfständighet, och blir i detta enda afseende beroende, är det icke fruktansvärdt, att den snart i flera andra nedsjunker till samma beroende? 4:0.
Från de olägenheter, sorn härflyta från förslaget.
Hans Excellence, Herr Grefve Lagerbielke har sjelf insett , att af denna anledning åtskilliga invändningar kunde göras emot Öfver-Domstols omedelbara befattning med Trycklrihetsärender , och derföre icke underlåtit att möta dem , dels genom medgifvande af locala undersökningar, synnerligen i Landsorterne, dels genom erinran om fördelen af en besparad instans.
Mot det lörra tillägget låter sig anmärka, att det splittrar rättegångssattet och vittnar nästan om en erkänd brist.
Den senare anmärkta vin - Bil. till Constit. Utsk‘,s Memorial Nio 5i. 5g ningen, fruktar jag åter, skall i de flesta fall kännas såsom förlust.
Ty onekligen blir det för den tilltalade vida mer betungande, att sjelf bevaka sin sak inför en aflägsen HofRätt.
— Jemväl dessa Öfver-Domstolar skola , såsom jag föreställer mig, finna sig föga hugnade af denna nya tillökning i deras derför utan nog förökade göromål.
Redan är deras tid träget uptagen ; deras arbetstimmar många.
Men, belastade med främmande befattningar, med den ömtåliga, svåra granskningen af Tidningar och Skrifter , till innehåll mångfaldigt omskiftande, skoia de otvifvelaktigt finna sjelfva förmågan otillräcklig, och den oundvikliga påföljden vara en skyndsam, måhända icke obetydlig , tillökning i deras personal.
Okad kostnad ej mindre lör Staten, än den enskilte, blir säkra lrukfen af förslaget.
Det är på dessa sammantagna grunder jag afstyrker första alternativet.
Öfver det andra, som föreslår en till grunderna för sin organisation och till vilkoren för sin verksamhet förändrad Nämnd, behöfverjag ej vara vidlyftig, då det icke inom Utskottet tillvunnit sig bifall, utan blifvit, vid jemförelsen med det lörra, underkändt.
Detta senare åsyftar att införa ett i vårt samhällsskick alldeles främmande vilkor för offentliga befattningar och ett hittills föga kändt 40 lid. till Constit. Utsk.s Memorial N:o 5l. valsätt.
Förmögenheten ställer på förslag:
Ödet blir Valman.
Men om äfven Tryckfriheten kunde härigenom anses tilllörlitligen bevarad frän alia öfverträdelser; så skulle dock de många svårigheter, som möta verkställigheten af detta Förslag, göra detsamma oantagligt.
För mitt omdöme framställer likväl nuvarande Tryckfrihets-Närnnd en lyckligare. bättre organisation:
Statens alla elernenter synas der i behörig jemnvigt, då Nämndens Ledamöter utses af Styrelsens organer, Dornaremaglen, och det i lagstiftningen deltagande Folket, här visserligen , jag måste medgifva det, ofullkomligt represen terad t, i de anklagades personer.
Jag lemnar min röst icke eller till se-j nare alternativet.
För Indragningsmagtens afskaflande förekommer ytterst det vilkor, att Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter böra till PlotCanzleren öfverlemna skriftelig borgen.
Afliandlingen utgår härvid från det factiska, att alla samhälls-inflytelser, så väl de lägsta som högsta, äro underkastade pligten, att åt det helas interesse lemna vissa garantier, och „ upphöjande detta till en allmänt gällande grundsats , vill den fastställa, att äfven periodiska Skribenter, vid den slags publika magistratur, gom de innehafva, skola vid - Jli!. till Coristit.
Utsi:s Memorial N:o 51, 4V kännas samma förbindelse. —■
Men den underpant, sorn ålägges Dagblads-skrifvaren oell Publicisten ali afgifva, ställer honom i bredd med ingen annan än uppbördsmannen , .*om allena ar förbunden ställa borgen lör inflytande medel.
Handtverkaren åtel’, och Tjenstemannen, i allmänhet, afgifva allenast prof, specimina, under olika former, och mera borde väl icke billigen fordras af Publicisten.
Men dä uppkommer fråga, om han icke må anses redan praestera en underpant af sådan art och i luft adoequation med den, som lemnäs vid inträdet, så väl i Statens tjenst, som borgerlig rörelse.
Eller är icke, till hela sin natur, hans arbete sådant?
Det är icke för någon enskilt betingadt: icke att förlikna med en påkallad embelsåtgärd, utan framlägges för alla, till hvars och ens, äfven den kunnigastes, pröfning.
Måhända har han redan före sitt upträde på den Periodiska Skriftstäl— lare-tribunen gjort sitt namn aktadt , sina tänkesält kända: i alla fall, på hans syftning och förmåga är icke blott hans utkastade plan, hans första blad eller häfte ett offentligt talande bevis, utan äfven hvart och ett efterföljande
Nummer är i sjelfva verket ett fortgående Specimen.
Löftessummans alltför höga belopp har iredan inom Höglofliga Utskottet blifvit anmärkt.
Likväl nedsatt, eller beståndande , 4?
Bil. till Constit.
TJlslcs Memorial N:6 5i. lemnar d^n huru sorn helst en föga tillfredsställande garanti, då denna till hela sin verkan är beroende af eti tillfälligt, Redactionens större eller mindre förmögenhet: å ena sidan vanmäglig att hejda sjelfsvåldet, då det understödes af rikedomen, å andra, eli gifvet hinder för den obemedlade, alltid ett främmande band på Tryckfriheten , och i den nion äfven på Periodiska Skrifter, sorn de icke alla, utan undantag, torde vara att betrakta såsom en oeconomisk speculation. f Jag gillar icke eller denna del af förslaget.
De erinringar'Hans Excellence, pag. 70 och 7 t, behagat göra, tror jag förtjena allt afseende; men då de ej framträdt i form af bestämda förslag, torde de ej tillhöra dagens ölverläggningsämne.
Med afseende å hvad på åtskilliga ställen om Nämnden i allmänhet förekommer, ill jag förklara, ali jag icke skall linnas obenägen lill någon jemkning, vare sig i antalet eller rältegångssättet.
Af Riksdagsmannen Anders Danielsson-.
Omdömet olver Hans Excellence, Herr Grefve Lagerbjelkes, Constitutions-Utskottet underställda afhandling om Tryckfriheten, Bil. till Constit. Utsk'.s Memorial N:o 5i.
43 förmodar jag vara af allmänna rösten redan bestämdt till hufvudsakligt godkännande.
Jag anser berörde afhandling , under iakttagande af nödiga vilkor och modiflcalioner i Tryckfrihetslagens åtskilliga andra delar, gå Nationens högt uttryckta önskan till mötes, med tillstyrkande, att så kallade Indragningsrnagten må för alltid upphöra.
I en enda , men ock ganska vigtig del företer den alternatift:
Öfver Domstols oTliedelbara befallning med Tryckfrihetsmål eller ny föreslagen och beskrifven Jury- -- Motiverne äro på ömse sidor upptagna; men som idéen om Jury i Tryckfrihetsmål, mera öfverensstämmer med den liberala åsigt, man i vårt constitutionela land hoppas och önskar att vid sådana ärenders behandling kunna bibehålla derigenom, alt från samma behandling såmedelst skulle skiljas all möjlighet af beroende eller Embetsmanna-inflytelse, hvadan ock Jury-inrättning hos oss, allt sedan i8i5 års Riksmöte, vunnit en stadgad häfd, den der funnits både oskadlig och med Lagstiftarenas ändamål instämmande; så kan jag icke med min öfvertygelse förena företrädet af Tryckfrihetsmålens omedelbara handläggning af ÖfverDomstol, utan röstar alltså lör alternativet af Jury. ■i4 Lil. till Conslit, Utsk:s Memorial N:o 51, Hvad det nya lorslagel till Jury-inrättning vidkommer, kan jag deruti icke instämma, på den grund , ali jag först och främst anser Jury-sammansättningen efter nu gällande Tryck frihetslag så ändamålsenlig, sorn möjligt: att jag för det andra icke tror, att den högsta beskattningen inom oss ännu kan tillerkännas någon uteslutande Domsrätt , då all Domstolsinrättning hos. oss, och serdeles i första instancen utgår från principen, ali den brottslige må dömas af sina likar.
■ Jag har dessutom trott mig finna, ali den nu varande Jury-inrättningen icke företett några anledningar till rättmätig och billig klagan; och jag anser då vara bättre ali bibehålla en inrättning man känner, i stället att ingå på nya försök.
Jag. finner med sjelfva saken vida mera öfverensstämmande, att Jury, på sätt nu sker, lör tillfället väljes, såsom, i min tanka, mera förebyggande da vådliga följderna af yttre inverkningar, än en permanent Jury-sammansättning kan göra det, Man är sorn Lagstiftare tvungen alt be < räkna de menskliga svagheterna, och att, så långt man förmår, söka att göra deni oskadliga, och jag bör härvid icke fördölja min öfvertygelse, att det icke blifver omöjligt, aLt I>'d. till Constit.
Väts Memorial jSF:o ;> i. verka på en Jury, hvars sammansättning man så långt förut redan i förväg känner.
Alt genom lottning inom dea högsta förmögenheten bestämma en Jurysätining, synes mig nog mycket lemnadt åt ödet; oell då här är fråga, ej allenast att bilda garantier emot förbrytelser, utan äfven alt fö/säkra den brottslige emot godtycklig behandling; så synes Juryinrätiningen genom val, grundadt på trenne olika åsigter, vara vida ändamålsenligare, än en Jury-sammansättning genom lottning, hvilken möjligen kunds så utfalla, att Jury komrne att utgöras af do minst samvetsgranne, och af kanske de minst ädla sinnesstämningar inom hela Samhället , hvadan jag, i anseende till Jury-inrättningen, utbeder mig, att
Ja-propositionen matie upsfällas till bifall för Inrättningen, sådan den efter nu varande Tryckfrihetslag är.
I frågan om TidningsUtgifvares skyldighet att ställa borgen för böter till förekommande af dessas förvandling till fängelse å fästning, kan jag deremot icke förena mig med Motionairen.
— Den Författare, sorn bryter emot Lagen och blottställer sig för straff, vare sig böter eller fängelse , har re-j dan gjort ett märkligt afsteg från det estetiska, artetiska och frisinniga, hvilket Motio, nairen ej vill nedslå genom en förödmjn* 46 Bil- till Constil.
Utsi:s Memorial N:0 51. kande näpst.
En brottslig Tidningsutgifvare , som ej mägtar utgifva honom ådömda böter, må, lika med förbrytare i allmänhet, vidkännas den påföljd af förvandling, som nu gällande
Lag föreskrifver , utan alt just för hans skull den undantagsläg i Lagskipningen skulle behöfva införas, att borgen bör ställas för böter, innan brott är hvarken utöfvadt eller åtaladt; deremot tycker jag inig finna hela idéen innefatta ett indirect försvårande af Tryckfrihetens begagnande för Tidningsutgifvare, en emot Tryckfrihetslagens syftemål, nemligen fri yttranderätt, stridig förhandling, som i sjelfva verket ej kan förenas med denna Grundlags uttryckliga stadgande: att med Tryckfrihet bör förstås hvarje Svensk mans rättighet , alt, utan några af den offentliga magten i förväg lagda hinder, sina tankar i Skrift och Tryck utgifva.
Beträffande de fyra Lagförändringar, som bestämdt blifvit föreslagna och förekomma under pag. 70 och 71, vågar jag ej tillstyrka den första, rörande förbudet för publik åklagare att kära i mål, sorn röra den angripna personligheten.
Jag anser denna genom egen omsorg bäst fredas, och 5 11 Morn.
Tryckfrihetslagen såsom tillräckligt correctiv oförändradt böra bibehållas.
Det skulle ju kunna hända, att målsägande!! sjelf Bil. till Constit. Utsk',s Memorihl N:o 51. 47 utur hvarjehanda skäl, honom ensam förbehållna, vill låta sin talan falla.
Hans enskilta förolämpning, då han ingen uprättelse yrkar, bör således ej bero af någon Autoritets pröfning, just derföre, att begreppet om en fri mans personlighet ej väl trifs vid sidan af något förmynderskap.
Den andra: rörande det låga beloppet af böter , som i 5 §. 5 och 6 mom. stadgas, samt dessas fördubblande, godkännes.
Den tredje: rörande de i 5 §. 11 mom. till tio Cap, MissgerningsBalken hänvista bestraffningar för personliga angripelser , antages; i följd hvaraf mig torde tillåtas föreslå löljande nya redaction af nämnde moment: ”Angripelser emot enskilt man, hvilka å ’’ära gå, eller för dess borgerliga namn och ”rykte förklenliga äro.
Brottet straffas i ’’mon af dess beskaffenhet med böter från ”och med 53 K:dr 16 sk. till och med ”100 R;dr.
— Arans förlust eller afbön må ”äfven ådömas, der så rättvist pröfvas , och ”varder dessutom skriften confisquerad”.
Den fjerde: rörande den i 3 4 mom. stadgade plikt för osannfärdiga eller oanständiga Species facti i Rättegångsmål, gillas, så att ett maximum af 100 R:dr utsattes, med 43 Bil. till Constit. Utsk:s, Memorial N:ö 51.’ bibehållande af 33 R:dr 16 sk. såsom mD nitnum.
Med dessa åsigter öfverlemnns (leila vigiiga ärende till Utskottets verksamma handläggning.
Utfallandet skållaf efterkommande med lugn och säkerhet bedömas.
Den 26 September!
Af Herr Ankarloo :
Då jag med min röst inom Utskottet tillerkänt HofRätterna ensamt
Domsrätt uti 'tryckfrihetsmål, har det sketi med den fullkomliga öfvertygelse, att dessa högre Domstolars Ledamöter skola behandla dessa malmed rättvisa och oväld.
Således skulle det’, efter min tanka, blilva en inconsequence att updraga åt en främmande myndighet, åt TryckfrihetsComitén , en slags controll olver HofRätiens
Utslag , — en inconsequence, så mycket oformligare, som Domaremagtens fullkomliga oberoende är ostridigt en af det constitutionela Regeringssättets väsendtligaste grundvalar.
Detta oberoende är för mig omöjligt att förena med föreskriften för HofRätten att inhemta Tryckfrihets-Comiténs yttran.
Bil. lill Constit. Utsi-.s Memorial N:o 51.
49 yttrande innan Utslaget kan fällas.
— Och skulle detta Comiténs yttrande komma i stridighet nied HofRätiens, lavars
Dom icke dess mindre går i verkställighet, fruktar jag deraf uppkommer elt förhållande, som ger anledning till vådor, dem andra Ledamöter inom delta Utskott under discussionen framställt , och hvilka jag derföre ej behöfver uprepa.
Jag tror mig således till Protocollet böra reservera mig emot det af Högloflige Utskottet fattade beslut, i afseende på TryckfrihetsComiténs hörande af HofRäticn, innan Dom fällas kan.
Häruti förenade sig vice Talmannen Jon Jonsson, Biskop Faxe och Ordföranden, Friherre Rålamb. Af Herr Cederschjöld 1
Då jag hade misslyckats i mitt försök , att öfvertyga Constitutions-Utskottets pluralitet om olämpligheten af de grunder, som Hans Excellence Herr Grefve G.
J^agcrbjelke upgifvit till ändring i Tryckfrihetsförordningen; och då jag hade omsfändeligen reserverat mig mot Utskottets beslut, att efter beBih. till, Riks-St.
Prot. 1828 och 1829, 3 Sami, 4 22 idra H-.t. 5o Bil. till Canstit, Utsk'.s Memorial N’.o 5?.’ malte grunder omarbeta bela denna Grund" lag; så var jag ett ögonblick tvekande, huruvida jag borde vidare deltaga i Utskottets öfverläggningar, rörande detta ämne , ellet fast heldre låta Utskottet framställa förslaget så stridande emot min åsigt, som möjligt, i hopp att det desto säkrare skulle vid nästa Riksdag af Rikets Ständer förkastas.
Men vid närmare eftersinnande fann jag betänkligt, att i en så vigtig sak våga lita på Ståndspluraliteternes opinion; utan har, genom utplåning af så många lyten, samt ditläggning af så många correctiv och garantier, sorn möjligt, sökt göra det i sjelfva grunden mot min öfvertygelse stridande Lagförslaget så drägligt, som omständigheterne kunnat medgifva.
Detta har visserligen lyckats i åtskilligt; men något återstår ännu, hvilket jag tror mig böra underställa RiksStåndens uplysta pröfning, i hopp att Utskottets förslag; som vid denna Riksdag ej kan förkastas, torde genom återremiss kunna erhålla den ytterligare förbättring, hvaraf jag, för min del, anser det vara i behof.
Min ofvan om« förmälda utförliga reservation mot de al Hans Excellence, Herr Grefve Lagerbjelke upgifne grunder till Tryckfrihetsförordningens förändring, är sålunda egentligen blott egnad att verka på opinionen till nästa Riksdag; men till de nu varande Rikets Ständers behjertande Ur det, §om jag nu går att framj Hil. till Constit.
Utskss Memorial N o fil. fil' ställa följande erindringar oell särskilta re~ servationer. I 5 4 Mom. öäges Periodisk Skrift beteckna ”Dagblad eller annaa Skrift , svnt *’t Nnmetföljd, eller pd bestämda lider utgifiies. **
Men båda de upgilna vilkoret! äro, hvart för sig, otillräekliga till bestämmande af Periodisk Skrift.
Ty hvarje Verk, sorn utgifves i flera delar, utkommer i Numerföljd; oell på bestämd tid katt hvad verk som helst utkomma, utan att derföre verkligen hafva egenskap af Periodisk Skrift, Så vida derföre definitionen icke skulle, såsom jag röreställer mig, kunna alldeles umbäras
\ så borde åtminstone båda bestämnings-teeknen sammanbindas, medelst och i stället för eller , så att definitionen blefve af följande lydelse:
Med Periodisk Skrift betecknas Dagblad eller annan Skrift, som i Numer följd och pd bestämda tider ut gifvas, gide §. hade kntlrtat enklare och tydligare uttryckas på följande sätt:
Vid ptöf hiitgcn af tryckt Skrift ma Domaren fästet afseende icke ' blott pd ordalydelsen, utan ufven pd den tydliga meningen och åsyfta n ingen; dock skall han i mai, som t väly diga synas, alltid heldre fria än fälla, I 10 §.
4 Moni. har Utskottet utsatt så-* som stral! för lasleligt yttrande om fiege - 52 Bil. till Canstit.
Uttk:s Memorial N:o 51, rande Konungens person eller gerningar, *’lifvets förlust eller fängelse a fästningpd ”längre eller korrtare tid, alltefter förbrytelsens beskaffenhetI min tanka hade straffbestämningen bort hänvisas till Allmän Lag, helst ett brott väl icke bör straflas annorlunda, åtminstone icke lindrigare, derföre att det blifvit begånget i tryck, och således med vida mer besinning, samt med vida mer utbredd och varaktig verkan, än då det skett i flyktigt tal.
Om för öfrigt något särskilt straff här skulle utsättas; så borde åtminstone den korrtaste och längsta fängelsetiden bestämmas, på det Domaren måtte hafva någon ledning vid bemälte tids afmätning.
I 10 §. 5 Mom. föreslår Utskottet lika.' ledes, att >'lasteligt yttrande om Konungens "Gemål, Drottningen , eller om Rikets be, fstämda T hr 011 följ ar ef skulle straffas ”med ”fängelse å fästning på längre eller korr’’tare tid, efter beskaffenheten”.
— Äfven här hade den korrtaste och längsta fängelsetiden bort utsättas, af samma skäl, som nyss lörut blifvit anfördt. / stället för att, såsom TJtskottcl gjort vid straff 'b es tärn in els erna i 5 §, 4 Moni, 4 /. 7 Morn., 10 $, i, q,8 och 10 Mom. samt 10 /. 7 Moni., åberopa en bestämd fl. af Allmänna Lagen , hade , i min tanka, Bil. till Constit.
Uisk:s Memorial N:o 51, §3 hänvisning endast bort gifvas till allmän Lag, utan upgift af någon viss /.
— Mina skäl äro i korrthet följande:
Om vår nu varande Allmänna Lag ändras; så komma citationerna icke längre att passa; och då skulle antingen 5 år gå förbi, innan Tryckfrihetsförordningen kunne ändras efter den nya Lagen, och tryckfrihetsbrotten emedlertid blifva strafflösa, i brist på Lagbud, eller ock den nya Lagens antagande uppskjutas i 5 år, endast för att lemna Tryckfrihetsförordningen tid att kunna i förändringen medfölja.
För öfrigt är ett tryckfrihetsbrott antingen så enkelt, att endast en enda al Allmänna Lagen skulle kunna tillämpas; och i sådant fall vore $;s speciela utpekning öfverflödig, eller ock skulle bemälte brott kunna vara af skiljaktig och graderad beskaffenhet, så att flera §§. möjligen kunde vara tillämpliga; och då vore det väl så mycket angelägnare, att Domaren finge tillämpa den §., som för tillfället bäst passade.
Derest intet alldeles enahanda brott i Allmänna Lagen funnes omnämndt, t. ex. i 3 §. 4 mom. för Boktryckare, sorn pä titelbladet utsätter falskt Boktryckarenamn'.; så kunde i Tryckfrihetsförordningen stadgas , att förbrytelsen skulle straffas efter Allmän Lag, såsom får missbruk af annans namn I 12 §. 5 Mom. vill Utskottet, alt Föryttrar c af utifrån inkommen Skrif t på Sven - 54 Bil- lill Co ris ti t. Utshis Memorial N:o 51, ika språket skall vara underkastad enahan« da skyldighet och ansvar, soia får Boktryckare och Bär fat t are bestämda finnas. ■—- Delta för Bokhandelsyrket så främmande Censors-åliggande skulle näslan alldeles betaga oss möjligheten att kunna erhålla litterära producter från Finland; ty förmodligen skulle knappt någon Bokhandlare vilja sysselsätta sig med genomläsning och pröfning af Commissions-Skrifter, eller våga alltid lila på sitt eget omdöme i dylika mål.
Dessutom skulle för eh och samma Skrift flera särskilta personer kunna blifva strallade, hvilket tyckes vara stridande mot sakens natur. -— Jag liar derföre trott, att antingen hela påföljden borde stanna blott dervid, att Skritten skulle återsändas eller eonfiskeras ; eller ock Bokhandlaren åtminstone hafva samma rätt, sorn en Författare, att kunna få Skriften granskad af TryckfrihetsComilén ; eller ock slutligen, att någon viss korrt tid, t. ex. 34 dagar, borde utsättas, inom hvilken Skriften , efter »let HofCamdern eller hans Ombud deraf erhållit del, ej finge, utan Författare-ansvar, spridas; men livilket ansvar, efter bemälte tid, uphörde, så framt qvarstad ej dessförinnan blifvit lagd. — Kunde Författaren uptäckas, och inom
Riket åtkommas; så bolds lian naturligtvis enaaru lill avars stånda, Bil. lill Constit.
Uisk:s Memorial N:o 5i. 55 Sedan alla Ordningsmål blifvit i 12 §.
5 Mom. utlörligt och noga upräknade, tillägges: ”För öfrigt är o
Ordningsmål ej andra, ,’än sddane oeconomiska, som, enligt något ”gällande Boktryckeri- och Bokhandels”Reglemente , till Ilof-Canzlerns profning ”kunna hora , och till rubbning af något ”denna Grundlags bud icke leda.'''’ — Hela detta tillägg anser jag vara öfverflödigt, och allt öfverflöd är i en
Lag särdeles vådligt.
Sedan man upräknat allt hvad som finnes , är en antydning till någonting ”får öfrigt” föga bättre än en omening.
Enligt i4 §. 1 Morn. skulle HofCanzlern hos Konungen anmäla de Skrifter i som han ansdge kunna föranleda miss-' nöje fran andra Magters sida, med rättighet för Konungen, att derom efter omständigheterna f örordna.
— Denna punkt är visserligen ömtålig, såsom liggande nära Politikens område.
Men för mig synes det betänkligt att sätta vår Regering i ansvarighet hos främmande Magter, såsom ett slags Censor eller Fiskal på deras vägnar.
Jag vågar derföre, för min del, anse lämpligast att endast stadga straff för förbrytelsen, och öfverlemna åt den främmande Magten, att sjelf väcka frågan om åtal.