Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 2usta punkten, angående Kongl. Lif-Bevärings-Regementet af Herr Grefve Horn: ”Ja? reserverar miar mot Utskottets tillstvrkande att i nå?ot fall f O # O %j O reducera Armeens befäl i de lägre Ollicers-graderne, emedan jag anser detta befäl ingalunda motsvarande behofvet, i händelse af Bevärings-classernes samtidiga uppbådande till krigstjenst, då icke allenast Rikets försvar skulle äfventyras, men äfven kärnan af landets manliga befolkning utsättas för det fordna landtvärnets bedröfliga öde, om ett till antalet ännu inskränktare, än det närvarande, till följe af Armeens organisation och det långvariga fredstillståndet mindre till verklig krigstjenst öfvadt befäl, skulle på en gång samla Rikets hela Beväring under fanorna, hvilket onekligen inträffar, i händelse af ett activt krig, då äfven Armeens depöter säkerligen skulle blifva i saknad af det skickliga befäl i de högre graderne, som visserligen borde kunna fyllas utur Bevärings-classerna, så fort hela Be värings systemet vinner den önskade utveckling, hvilket äfven Utskottet afsett.
Men just denna Utskottets önskan, som jag delar, synes mig stå i motsats med den föreslagna reduction af synnerligast Lif-Bevärings-Regementet.
De skäl, som legat till grund för Betänkandets N:o 44 återremitterande i denna del, hade efter min tanke bordt göra sig inom Utskottet gällande, deribland jag i främsta rummet fäster mig vid vigten att inom Stockholms krigstheater hafva alla möjliga stridskrafter så fort tillgängliga och så hastigt stridsfärdiga, som möjligt.
Dertill hörer, att Stockholms stads och Läns Bevärings-styrka, uppgående till 4 å 5,000 man, måtte kunna samlas under kändt och vid denna trupps med hederns band fästadt Befäl; ett befäl, hvars krigsära ensamt är förenad med bildandet och anförandet af denna Beväring.
Men jag anser högst nödigt att till' denna Corps lägges en stående stam af fullt utbildade Corporaler, samt öfrigt underbefäl och Spel; hvarmed det väsendtligaste skälet mot detta Regementes felagtiga och ofullkomliga organisation bortfailer.
Jag har så väl i mitt Stånds plenum, som i Utskottets föreslagit, att en sådan stam kunde bildas med de medel, som ett dertill nödigt antal på vacance-fot ställde Rotar af indeldte Regementer i Rikets vestra, från den presupponerade krigstheatern mest aflägsna provincer, skulle lemna.
Med en sådan stam af högst 100 man Corporaler och 16 Underoili - Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 102.
3i cerare samt nödigt Spel tror jag, ätt Lif-Bevärings-Regementet, nied någon tillökning i exercis, allt efter pröfvadt behof, skulle i högst betydlig raon öka försvaret af den vigligaste militär-punkt i Riket.
Detta förhållande skulle, enligt min öfvertygelse, äfven rättvisa en utsträckt vapenöfning med Bevärings-manskapet inom hufvudstaden och dess omgifning, emedan ingenting är naturligare, än att den först angripne försvarar sig sjelf så långt egna krafter medgifva, intill dess hjelpen hinner ankomma; hvaraf följer, att Beväringsmanskapet på sjelfva Krigstheatern eller å kustortei na behöfver utbildas till den högre grad i krigstjenst, hvartill de inre provinsernes Beväring kan hinna i depöter vid krigets utbrott.
Det vore till och med en orättvisa emot de först anfallne provinsernes invånare, om de lemnäs till onyttigt slagtoffer för bristande vapenöfning och i saknad af anförare.
Jag fäster i sådant afseende en synnerlig vigt uppå en stam af fullkomligt instruerade, väl hällne och moraliskt pålitlige, Corporaler, emedan Bevärings-truppens hastiga danande och disciplinerande hufvudsakligen måste bero på det närmaste kamrat-förhållande mellan Instructörer och manskapet.
Lif-Bevärings-Regementets reducerande skulle onekligen gifva styrka åt det förslag, ett annat Utskott afgifvit och som icke saknar försvarare, nemligen att inställa exercis med Bevärings-manskapet, som, enrolleradt, endast vore att påräkna till indeldta Armeens recryterande under krig.
Detta förslag anser jag förkastligt af många skäl, hufvudsakligen derföre, att sjelfva idéen af Bevärings-pligten derigenom försvagas och måhända rent af dödas.
På grund af hvad ofvan blifvit anfördt, tillstyrker jag icke allenast LifBevärings-Regementets och Hallands Bataillons bibehållande; men äfven att Rikets Ständer för sin del medgifva, att Kongl. Maj:t må, genom indragning af ett behöfligt antal Nummer af de i Rikets vestra provinser indeldta Regementet- och deraf uppkommande vacance-afgifter bereda medel till bildande och underhållande af det Underbefäl vid nämnde Bevärings-Corpser, som Kongl. Maj:t pröfvar nödigt.”
Häruti instämde Herr Prosten P. G. Svedelius.
Vid ä4-'de punkten, angående Bevärings-manskapets vapen-öfningar: af Herr Prosten Astrand: ”Den af Utskottet såsom förslags-anslag uppförda summa till Bevärings-manskapets vapen-öfningar är påtagligen till 12 dagars exercis för liten och kommer således att medföra missledning vid beräkningen af Stats-behofven.
Jag anser, att man i frågan om förslags-anslagen bör räkna rätt, och tror, att det nu ifrågavarande bordt uppföras till minst 100,000 R:dr.” 52 Stals-Ulskoltels Utlåtandej N.-O 202.
Häruti instämde Herr Doctor Thomander.
Af Herr Kjellberg: ”De under benämning af förslags-anslag calculerade R:dr 80,000
Banco, anser jeg utan våda kunna uppföras som bestämdt anslag för den ifrågavarande exercisen af 12 dagar, sedan jag nu inhemtat, att första classens bevärings-ynglingar utgöras af 12 å 13,000; jag vill likväl antaga, att samma kan ökas till 16,000, i hvilket fall underhålls-kostnaden a 12 sk. per dag gör 48,000:
Marcher, extra förplägning &c.
Jrdel 12,000:
Till befälet för exercisen återstår då 20,000:
R:dr 80,000: '” Af Bengt Gudmundssons från Hallands Län: ”Jag reserverar mig emot Utskottets tillstyrkan att uppföra på Stat ett årligt anslag som ett förslagsanslag till Beväringens vapen-öfning, emedan jag anser, om 80,000 R:dr B:co ej är tillräckligt, det vara med ordning öfverensstämmande och ledande till reda och säkrare controll i räkenskaperne, att anslaget blifvit bestämdt, om än till ökadt belopp mot hvad det förut varit, enär man af ett på sådana grunder obegränsadt anslag, alldeles icke nu, kan göra sig förvissad af det tillökade beloppet, hvilket kommande Revisorer nogsamt få erfara och troligen beklaga, om hushållningen ej buttre med Statens medel iagttages hädanefter än hittills.”
Häruti instämde Sven Heurlin från Kronobergs
Yid 25:te punkten> angående försvarsverket i allmänhet, af Herr Friherre Sprengtporten: ”Emot Utskottets förslag att nedsätta rnateriel-anslaget med 22,500 R:dr, för alt derigenom bereda sig tillfälle, att icke å Stat uppföra den ersättning! för de till 3:dje Titeln hittills ingående rotefrihets-afgifterne, hvilken Utskottet, enligt dess Betänkande N:o 64, ansett böra tillfalla Titeln, anmäler jag min reservation, på den grund, att den 25:te punkten i Utskottets förra Betänkande blifvit bifallen af ett Stånd, af ett annat lemnad utan anmärkning och af 2:ne
Stånd återremitterad, under yrkande af ökadt anslag; vid hvilket förhållande Utskottet, efter min tanke, så mycket hellre saknar skäl att nedsätta anslaget, då Utskottet icke bordt förbise, att den af Utskottet tillstyrkta utsträckningen af Beväringens vapen-öfningar måste antagas föranleda ökade materiella kostnader.
Jemväl anser jag
Utskottet hafva all anledning tillstyrka det förhöjda aflönings-anslag för den tjenstgörande styrkan af Kronprinsens Hussar-Regemente, som, af Kongl. Majit blifvit äskadt till ett belopp af 2,335: 18.” Härmed Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 2O2. 35 Härmed förenade sig Herr Grefve Horn samt Herrar Anckarsvärd, af Geijerstam och Prosten Östberg.
Af Herr Prosten Astrand, som åberopade sin vid denna pankt af det förra Betänkandet afgifne reservation.
Vid 3y:de punkten j angående förslag till användande af de å Titeln genom indragningar uppkommande besparingar reserverade sig Herr Hälling. / STOCKHOLM, ecksteinsxa vok.tryckeriet 1840. Stats-Ulskotlets Utlåtande , N:o 203, 1 N:o 203.
Anti. till Exp. Etsk. d. 8 Juli, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 53. (O. A.) Ofvannämnde Utlåtande, angående regleringen af Riks-Statens 4:de Hufvud-Titel, hvilket Borgare-Ståndet bifallit, har deremot ifrån de öfrige Riks-Slånden blifvit återremitteradt. af Hvad Utskottet yttrat, i fråga om planen för Sjöförsvarets ordnande och underdånig hemställan till Kongl. Majit, att en sådan må varda uppgjord och Rikets nästsammanträdande Ständer förelagd, har föranledt de anmärkningar: att en dylik plan redan år 1826 blifvit af en för detta ändamål förordnad Comité upprättad och af Kongl.
Majit i Nåder fastställd, hvadan den föreslagne underdåniga hemställan icke vore af behof påkallad; att, om emedlertid en sådan skulle ega runi, det åtminstone icke vore lämpligt, att, på sätt Utskottet föreslagit, Rikets Ständer, då de begära, att Kongl. Majit, till ledning för deras åtgärder, må täckas en dylik plan meddela, tillika tillkännagifva sina åsigter angående de grunder, hvarefter de önska den uppgjord; att behandlingen af dylika organisationsfrågor för öfrigt icke tillhör Stats-, utan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet; att ett så beskaffadt Sjöförsvar, som Stats-Utskottet omförmäler, eller med uteslutande af Linieskepp och inskränkning hufvudsakligast till Skärgårdsflotta, ingalunda vore ändamålsenligt, enär en betydlig del af Sveriges kust är så öppen, att den icke kan af Skärgårdsfartyg försvaras, utan dertill ovillkorligen behöfdes Linieflotta, som dessutom vore af nöden till skyddande af Rikets handel, hvarjemte angelägenheten fordrade, att Sverige eger en dylik Flotta, som uti öppna sjön kan gå fienden till mötes och afhålla en Flotta af större fartyg, som annars lätt befordrade landstigning å de många derför tillgängliga ställen och gåfve anledning dertill, att landet, i ovisshet, hvilka punkter kunde hotas, blefve med underhåll af en kostsam
Armé till kusternes betäckande belastadt samt striden slutligen måste föras inom Rikets gränsor; att, om man jemnför förhållandet uti åtskillige andra länder, deras Flottor, i proportion’, dels utgöras af vida större antal Linieskepp, än den här förut omförmälde Comitén för Svenska Flottan föreslagit, dels hafva betydligt högre anDili, lill R, St, Fröt, 18/fo. 4 Sami, i Afd, 2 Band, 2 Haft, 1 2 Stals-Utskottets Utlåtande, iV.-o 203. slag; att Svenska Sjöförsvaret icke lämpligen, på sätt Utskottet ifrågasatt, kan organiseras med beräkning af Norrska Flottans biträde, enär ett sådant biträde icke, enligt Norriges Grundlag, alltid kan påkallas; alt om, i förväntan å fastställandet af en ny plan för Sjöförsvaret, Linieskeppen intill nästa Riksdag icke skulle blifva underbållne, blefvo de under dessa 5 år förstörde och således en högst betydlig förlust
Riket tillskyndad; samt slutligen alt, om en dylik plan skall afbidas, rättast vore att emedlertid inställa all nybyggnad och således icke blott elen af Linieskepp; hvarjemte serskildt uti Bonde-Ståndet, der de fleste Ledamölerne, som sig yttrat, hufvudsakligen delat Utskottets åsigt, den anmärkning blifvit framställd emot Utskottets förslag om oanvändbara Linieskepps utrangerande, att sådant möjligen kunde föranleda enahanda olägenheter, som dylika Fartygs försäljning förut medfört.
Då, för behörig pröfning af förekommande frågor om anslags anvisande, ostridigt fordras att ega kännedom om den plan, hvarefter de skola användas, anser Utskottet, likasom förut är yttrad t, det vara af hehofvet påkalladt, att en viss plan för ordnandet af Sveriges Sjöförsvar ■varder uppgjord och Rikets Ständer meddelad, likasom Utskottet, för dess del, icke finner olämpligt, att, då Rikeis Ständer derom framställa underdånig anhållan, de tillika tillkännagifva deras åsigt, som ändock mäste grundlägga besluten om de äskade anslagen, helst Kongl. Maj:l deraf icke är förhindrad att vid försvarsplaneus pröfning fatta de beslut, som må finnas ändamålsenligast; och då Utskottet ej eiler i öfrigt funnit dess yttrade öfvertygelse rubbad af de gjorde anmärkningarne, samt hvad serskildt vidkommer den erinran, att Linieskeppen, genom saknad t underhåll under den lid, som lill nästa Riksdag förflyter, skulle förstöras, Utlåtandet tydligen utmärker, att endast nybyggnad och väsendtligare reparation af Linieskeppen borde inställas och således icke nödige underhållsåtgärder underlåtas, finner Utskottet sig böra vidblifva, hvad uti nu ifrågavarande del af Utlåtandet är vordet tillstyrkt.
F) Deremot, att Utskottet afstyrkt den af Kongl. Majit äskade tillökningen uti anslaget för Flottans exercis, har hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit anmärkt, att, då det är af största vigt, att
Flottans befäl och manskap erhåller nödig öfning, men det dertill nu anvisade anslag vore alldeles otillräckligt, bebofvet oundgängligen påkallade den begärda tillökningen, så framt Flottan skall kunna uppfylla sin bestämmelse; mea då Utskottet fortfarande anser, att ökade tillgångar för Stals-Ulskottels Utlåtande, N\o 203. 3 delta onekligen vigtiga behof böra kunna beredas inom 4:de Hufvud-Titelns redan egande tillgångar, vidhåller Utskottet dess i berörde afseende förut afgifne yttrande. c) Behöfligheten af den utaf Utskottet tillstyrkte förhöjning uti anslaget för Fyr- och Båkväsendet har inom Bonde-Ståndet blifvit bestridd; men då Utskottets förslag är god känd t af Borgare-Ståndet, samt af Ridderskapet och Adeln och Preste-Ståndet lemnadt utan anmärkning, finnér Utskottet sig icke böra detsamma frångå. d) I afseende å Löne-staterne är inom Bonde-Ståndet anmärkt, att betydlig inskränkning inom de högre Befälsgradernc borde ega rum, hvarigenom aflöningskostnaderne kunde förminskas; men jemte det Utskottet finner denna fråga icke lämpligen kunna behandlas annorlunda, än i sammanhang med den plan för Sjöförsvaret, som här förut omförmules, anser Utskottet sig, af enahanda skäl, som uti föregående moment äro anförde, böra sin förra hemställan vidblifva, endast med det tillägg, alt serskildt lärer få ullöras den del af gemensamma anslaget, som, vid pröfning af Utskottets Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Löne-staterne för Stats-Departementens Expeditioner, kan för Sjöförsvars-Departementets Commando-Expedition varda anvisad t. e) I anledning af hvad Utskottet hemställt, i afseende å fördelning af det lill Flottans nybyggnad och underhåll anvisade anslag äfvensom exercis-anslaget, har hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit anmärkt, alt det icke vore lämpligt, att dylik Fördelning af Rikets Ständer bestämdes, utan alt densamma borde af Kongl. Maj:t, efter sig Företeende omständigheter, pröfvas; hvarjemte en Ledamot af Preste-Ståndet serskildt erinrat, att det icke vore tydligen utmärkt, huruvida de 185,000 R:dr, hvilka Utskottet föreslagit böra för Skärgårdsflottan afsättas, skulle innefatta hela anslaget för Stockholms och Götheborgs Stationer, för hvilka, enligt Utskottets uppgift, 118,000 R:dr blifvit år 1838 af nybyggnads- och underhålls-medlen disponerade, eller ensamt de för underhåll, arbetsplan och matei ialier af sistnämnde summa använde anslag till förstnämnde belopp förhöjas.
Jemte det Utskottet, i anledning af sistnämnde erinran, får anföra, att, då, uti förra yttrandet, efter uppgiften om hvad till hvarje olika Station år 1838 utgått, blifvit föreslaget, att, till utgifterne för Stockholms och Göthe»? 4 Stats-Utskotteti Utlåtande3 N.-o 203. borgs Stationer må af anslaget till Flottans nybyggnad och underhåll bestämdt afsättas ett minimi-belopp af 185,000 R:dr, Utskottet tror deraf vara tydligt, att sistnämnde belopp afser alla kostnader för nämnde Stationer, som af nybyggnads- och underhålls-anslaget skola bestridas, finnér Utskottet, som icke kan frånträda den öfvertygelse, att Rikets Ständer, som skola pröfva och bestämma anslagen, äfven ega att afgöra, huru mycket till hvarje olika ändamål skall utgå, sig böra det förra yttrandet i berörde delar vidblifva. f') Vid Utskottets hemställan, i anledning af Herr Sabelfelts motion om beklädnadshjelp och förhöjd inqvartering för Flottans Under-officerare, har hos Ridderskapet och Adeln den anmärkning blifvit gjord, att afseende å motionen ej bordt fästas, så framt icke Rikets Ständer vilja serskilda medel för ändamålet anvisa; men då berörde hemställan är bifallen af Borgare-Ståndet och af de 2:ne andra Stånden lemnad utan anmärkning, anser Utskottet sig icke böra densamma frånträda.
Slutligen och då Utskottet, uti Utlåtandet N:o 64, angående beräkningen af Statsverkets inkomster, föreslagit, att rotefrihets-afgifterne för roteringsskyldig, men oroterad, jord, hvilka, enligt vid senaste Piiksdagen fattadt beslut, skulle till Försvars-Verket få användas, måtte bland Statsinkomsterne upptagas och deremot svarande anslag å 3:dje och 4:de Hufvud-Titlarne uppföras, har Utskottet, under åberopande af nyssnämnde Utlåtande, skolat hemställa, att å 4:de IIufvud-Titeln, under titel: af rotefriliets-afgifterna till Flottans materiella behof, må uppföras 5,500 R:dr; men att deremot, på enahanda sätt, sorn Utskottet, vid 25:te punkten uti Utlåtandet, angående 3:dje Hufvud-Titeln, i anledning af der uppfördt anslag af enahanda medel, föreslagit, motsvarande nedsättning må ega rum uti anslaget till Flottans nybyggnad och underhåll, som då skulle komma att, i stället för de förut beräknade 582,997 R:dr 28 sk., utgöra 577,497 R:dr 28 sk.
Reservationer: Af Herr Grefve Hon i C. F: ”Emot alla detaljbestämmelser, rörande Flottans organisation, nybyggnad, underhåll och exercis, reserverar jag •mig, på grund af öfvertygelse om det olämpliga för Rikets Ständer att Stats-Utskotlets Utlåtande, N\o 204. 5 härom lemna föreskrifter, hvilka äro af elen administrativa egenskap, hvarmed Ständerna aldrig höra taga befattning.
Äfven reserverar jag mig mot beslutet att å Flottans material-anslag afdraga beloppet af de Rotefrihets-vacance-medel, som äro beräknade till R:dr Banco 5,500.” Af Herr Friherre von Sprengtportenj som, i anledning af beslutet om en emot
Rotefrihets-medlen svarande nedsättning i Nybyggnads- och Underhålls-anslaget.
, åberopat dess vid 25:te punkten, uti Utlåtandet N:o 202, afgifne reservation emot den af likartadt skäl föreslagne förminskning uti 3:dje Hufvud-Titelns anslag till Försvarsverket i allmänhet.
Härmed instämde Herrar Anckarsvärd3 A., af Gejerstam och Herr Prosten Östberg.
Ani;, till Exp. Utsk. d 8 Juli, kl, 10 f. ra.
Utlåtande, i anledning af väclile motioner, angående inventering i Kongl.
Räntekammaren och de betydligaste af de förvaltande Verkens Cassör.
Ridderskapet och Adeln har Herr von Moltzer, A. J. F.} uti till Stals-Utskottet remitterad motion, yrkat, att Utskottet måtte gå i författning om inventerings verkställande i Kongl. Räntekammaren, hvarjemte Utskottet likaledes fått emottaga en af Riksdags-Fullmägtigen från Hallands Län David Andersson inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, att inventering på samma dag borde af Utskottet anställas ej mindre uti Kongl. Räntekammaren än ock uti de betydligaste af de förvaltande Verkens Cassör.
Då emedlertid Utskottet af Grundlagarne icke finner anledning till en dylik inventering, samt, enär en sådan, om den skulle vidtagas, icke kunde grundas på afslutade räkenskaper, hvilka vore föremål för Utskottets granskning, utan endast och allenast på uppgifter ifrån de auctorileter, hvilkas förvaltning genom inventerings-förrättningen skulle controlleras, 6 Stdls-Utskollels Utlåtande j N.o 205. cl t.-1 åsyftade ändamålet svårligen genom en dy^lik förrättning skulle uppnäs, har Ulskollet icke funnit sig kunna den af motionärerne äskade åtgärd vidtaga eller föreslå.
Reservation af Herr Kjellberg: ”Enär Revisorernes åtgärder grunda sig på Ri kets Ständers Instruction och befullmägligande, kan jag ej inse annat, än att Ständerne sjelfva ega rättighet att när som helst tillse och undersöka, huru Embetsmännen fullgöra sine åligganden, och förvalta under händer hafvande medel.
Att sådant skulle vara ändamålslöst eller ogörligt, i anseende till sättet, hvarpå räkenskaperne föras, intygar så väl beholvet af en närmare tillsyn, som ändamålsenligare föreskrifter.
Tull-balancen torde vara ett tillräckligt exempel; hade en enkel undersökning om Cassans ställning skett vid föregående Riksdagar, hade den troligen upptäckts.
En enkel och redig Gassa-föring, med daglig uppsummering, bör vara tillgänglig för vederbörandes controll och revision, så väl uti lull-, sorn Post-Verken, Förvaltningen af Sjö-Ärendena, Kongl. Krigs-Collegium m. m.
Af 1835 års Revisorers berättelse pag. 40 synes Krigs-Casseuren Brattströnis 1830 tillkomne Balance R:dr 22,444: 24 sk. 4 r:st Banco med flere under nyssnämnde pagina anmärkte, redan bordt föranleda till de åtgärder, som nu blifvit ifrågasatte.” N:o 205.
Ani:, till Exp. Utst. den 8 Juli, kl- 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 28, angående vackt fråga om indragning af Kongl.
Nummer-Lotteriet samt rörande ätskillige dermed gemenskap egande ämnen.
Uti detta Betänkande, hvilket af Bonde-Ståndet blifvit bifallet, men af de trenne öfrige Riks-Stånden till Stats-Utskottet återremitteradt, hade Sluls-Ut.ikotlels Utlåtande j ]Y.-o 205, 7 Utskottet hemställt, att nuvarande Kongl. Nummer-Lotteriet malle med 184-0 års utgång upphöra, äfvensom Utskottet funnit sig icke kunna understödja ett alternativt framstäldl förslag om inrättande för Statens räkning af ett Cl a ss-Lotter i; hvarjemte slutligen, beträdande väckte frågor om förbud emot försäljning af Lotter för utländska saint enskilda Svenska Lotteriers räkning, Utskottet, under tillstyrkan, alt, såsom följd af Kongl. Svenska Nummer-Lotteriets afskaffa tide, ali lottförsäljning inom Riket för utländska Lotteri-inrättningar måtte varda förbjuden, hemställt, att frågan derom mätte lill vederbörande Utskotts behandling hänskjutas.
I afseende på hufvud förenta le t för omförmälde Betänkande eller frågan om Kongl. Nummer-Lotteriets indragning, hafva de fleste Ledamöter af Ridderskapet och Adelil samt Preste- och Borgare Stånden, hvilka i ämnet sig yttrat, med instämmande i den af Utskottet framställda åsigt, tillstyrkt berörde Lotteri-inrättnings upphörande, hvarvid likväl flere såsom uttryckligt villkor för denna åtgärds lämplighet förutsatt, alt Lotterispel af alla slag, så viii offentligt som enskildt, utländskt elier inländskt, mätte genom lag förbjudas.
Emot Utskottets ifrågavarande förslag är anmärkning egentligen endast framställd af en Ledamot al Borgare-Ståndet, som hufvudsakligen anfört: att Nummer-Lotteri-inrätlningen ingalunda kunde anses medföra det demoraliserande inflytande, man velat densamma tillägga, eller åstadkomma vådligare följder, än som uppkomma af sådane spel, hvarpå de mera bemedlade classerne i enskilde sällskap fritt och obehindradt kunna uppoffra tid och tillgångar; att det således ej syntes billigt att genom Nummer-Lotteriets indragning beröfva de fattigare folkclasserne en utväg till nöje och tidsfördrif, genom hvars upphörande de kunde förledas att på vida skadligare föremål bortkasta sina penningar; att för öfrigt den af Lotteriet bärflytande vinst vore för Stats-Verket af alltför stor betydenhet att böra handlöst bortskänkas, hvarjemte mäste i betragtande lagas den ansenliga kostnad, som kormne att Staten tillskyndas, dels genom öfverflyltande på Indragnings-Slat af lönerne för de vid Nummer-Lotteri-inrältningen anställde embets- och tjenstemän, dels genom anslag till Kongl. Seraphimer-Lazarettet, såsom ersättning för öfverlåtelsen af dess LotteriPrivilegium.
— Inom Ridderskapet och Adeln är af en Ledamot föreslaget, att för den händelse, att enskilda Svenska Lotterier och försäljning här i Riket af utländska lottsedlar ansåges än vidare böra få fortfara, Rikets Ständer måtte, i sammanhang med beslutet om Nummer Lotteriets upphörande, hos Kongl. Maj:t jemväl i underdånighet anhålla om inrättandet af ett Class-Lotteri, stäldt under allmän Styrelse och hvars inkomst kunde 8 Stats-Ulskotlels Utlåtandej A7.-o 205. anslås till Allmänna Barnhuset eller något annat välgörenhets-ändamål.
Flere Ledamöter af Borgare-Ståndet hafva slutligen yrkat, dels att Utskottet måtte närmare uppgifva, huruvida Nummer-Lotteri-inrättningens embets- och tjenstemän äro å Ordinarie