Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
39 sorn efter Sr 1823 kommit i Svenske mäns ego, något skäl icke förefunnes, att dessa fortfarande skulle vara underkastade lösuingsanspråk mera, än de 39^:dels mantal, som derförinnan förvärfvats och blifvit från berörda anspråk frikallade; och då flera olägenheter förekomma till följd af det obestämda förhållandet i afseende å lösningsrätten till hemmanen, hafva motionärerne hemställt, »att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t öfverlemna att, derest Kongl. Maj:t så funne för godt, förständiga vederbörande derom, att i afseende å de Trippiska hemmanen i Halland något lös— ningsanspråk från Kronans sida hädanefter icke komme att väckas; hvaremot den rätt, som Kronan ännu kunde ega till inlösen af ifrågavarande hemman, finge af deras nuvarande egare eller innehafvare för egen räkning begagnas, om de dertill funne sig befogade.»
Enär, på sätt af motionärerne sjelfve blifvit anfördt, Kronans rätt till återlösen af de Trippiska hemmanen numera kan ifrågasättas, sedan Kronan försummat att inom 1830 års slut genom inteckning i hemmanen förvara sitt derom i köpeafhandlingarne gjorda förbehåll, hemtar Utskottet deraf tillräcklig anledning att afstyrka Rikets Ständer att, vidkommande de hemman, som fortfarande disponeras af Adrian Tripps utrikes boende arfvingar, på hemmansinnehafvarne öfverlåta en rättighet, som endast är tvifvelaktig och hvars begagnande lätteligen kunde föranleda till ovissa rättegångar med nämnde arfvingar.
Deremot och då såväl Kongl. Maj:t som Rikets Ständer, vid 1823 års riksdag, funnit innehafvarne af de Trippiska hemman, som före nämnda år kommit i Svenske mäns hand, böra af sådan orsak förblifva i sin besitt ning orubbade, så att frågan om berörda hemmans inlösen af Kronan finge helt och hållet förfalla, synes Utskottet giltigt skäl vara förhanden, att nu medgifva enahanda förmån i afseende å de hemman, som med all den rätt, Trippiska arfvingarne dertill egt, sedermera öfvergått till Svensk man; hvartill, i motsats mot hvad eger rum i fråga om de förstnämnda hemmanen, hinder icke eller möler af Kronans tvifvelaktiga lösningsrätt, då, genom ett dylikt beslut med hänsyn till nu ifrågavarande hemman, tredje mans rätt icke beröres.
På grund häraf och då härtill kommer, att begagnandet af Kronans möjliga lösningsrätt sannolikt icke skulle erbjuda Kronan någon fördel, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständer att på det sätt bifalla motionärens framställning, att Rikets Ständer, för sin del, förklara, att något anspråk att få till Kronan återlösa dem af de s. k.
Trippiska hemmanen i Halland, hvartill Sveuske män redan vunnit eller framdeles kunna förvärfva all den Trippiska arfvingarne, enligt köpeafhandlingarne den 26 April och den 9 Maj 1633 tillkommande rätt, hädanefter icke må å Kronans vägnar väckas; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit allåtas.
Stockholm den 18 Juni 1863. -41» Stais Utskottets Utlåtande N:o i27. Wo 12?.
Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Juni 1863, kl. 2 c. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ändring af § 2 mom. 3 i Kongl.
Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående grunderna oclt sättet för markegångsprisens bestämmande. (I. A.)
Uti en lios Bonde-Ståndet vackt och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 91) liar Riksdagsfullmäktige!» C. J. L.
Lönnberg från Östergötlands län anfört, hurusom — för bestämmande af det årspris, som skall ingå i beräkningen af det medelpris för de sednaste tio åren, hvarefter de åt embets- och tjenstemän på lön indelta räntor och tionde-anslag, de allmänna verk och inrättningar, kyrkor och from ma stiftelser tillhörande enahanda indelningar och anslag samt de, såsom ersättning för vissa hemman eller lägenheter åtföljande besvär anvisade ränte- eller tionde-anslag, jemte en del, vissa städer tillerkända, anslag af nämnda beskaffenhet, som icke blifvit till Statsverket indragna, äfvensom alla Kronans behållna räntor och tionde, få af räntegifvarne lösas, — uti ofvanberörda Kongl. Kungörelse § 2 mom. 3 stadgades, bland annat, att för landet priskuranter skulle upprättas fögderivis af särskilda nämnder, hvilka utgöras, dels af sockne-ombud, ett för hvarje socken, årligen vid allmän sockenstämma valde bland ortens räntegifvare, skiftesvis af det antal socknar och elter den ordning dem emellan, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, efter vederbörandes hörande, egde bestämma, med iakttagande dock att antalet inom hvarje fögderi icke vore ringare än Fyra och icke öfverstege
Atta, dels af ett motsvarande antal ledamöter, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likaledes för året förordnade bland andre inom fögderiet bosatte, för sakkunskap och oväld kände män, helst rän tetagare; äfvensom att dessa nämnder skulle sammanträda med Kronofogden, på dennes kallelse, å lämpligaste, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bestämdt, tingsställe, 2:ne gånger för hvarje skatte-år, nemligen i början af Januari och i slutet af Mars; vid hvilka tillfällen priskuranter skulle uppgöras, vid det förra för de tre sista månaderna af det förflutna, och vid det sednare för de tre första månaderna af det lö pande kalenderåret.
Dessa bestämmelser, emot hvilkas syfte att åstadkomma ett lättvist och tillförlitligt - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o izl. 41 litligt resultat ingenting vore att anmärka, medförde dock genom det sätt, hvarpå de begärda upplysningarne skulle iuliemtas, lör nämndens ledamöter ofta nog icke ringa besvär med uppoffring af tid och penningar, framförallt i vidsträckta fögderier, hvarest, ehuru sammanträdet vanligen räckte endast några minuter, nämndens ledamöter mäste utan någon ersättning resa liera mil allenast för att vid sammanträdet personligen afgifva sitt utlåtande angående gångbara priset på ett par räntepersedlar — hvartill det fordna antalet blifvit reduceradt i de liesta län.
Väl vore det sannt att kommunalandan numera tycktes hafva uppvaknat till ett förut icke anadt lif, så att allmänheten mindre nu än förr droge i betänkande att uppoffra egen beqvämlighet till Statens och kommunens tjenst; men när en sak kunde ernås med lika godt resultat, ehuru med mindre uppoffring af tid och möda, borde rimligtvis en sådan utväg föredragas; och då Kongl.
Förordningen om Kommunal-styrelse på landet den 21 Mars 18(12, anbefaller, att tre kommunalstämmor skulle årligen hållas, hvaribland en i Mars och en i December, ansåg motionären lätteligen verkställbar att på dessa kommunalstämmor upprätta priskuranter på de artiklar, hvarför s. k. årspris skola bestämmas, nemligen på kommunalstämman i December för årets sista tre månader och på kommunalstämman i Mars för de tre första månaderna af ingångna året; hvarefter dessa priskuranter för hvarje kommun skulle inom viss kort tid, t. ex. 14 dagar, af kommunalstämmans ordförande afsändas till Kronofogden, som dermed förfare i vanlig ordning.
Befarade man möjlig försummelse härutinnan af ordföranden i kommunalstämman, kunde han åläggas visst vite för sin uraktlåtenhet.
Genom denna förändring kunde, enligt motionärens åsigt, olägenheterna af nuvarande sättet för ofvanberörda priskuranters upprättande fullkomligt undanrödjas och ett lika tillförlitligt resultat åstadkommas, då, efter denna method, prisbestämningar komme att ingå från hvarje kommun inom fögderiet; och sora dessutom på en kommunalstämma såväl räntetagare som räntegifvare voro representerade, kunde ej eller befaras att den ena parten skulle utöfva något förtryckande inflytande på den andra vid fråga om att bestämma det i orten gångbara pris på räntepersedlarne.
På grund häraf hade motionären föreslagit, att Rikets
Ständer behagade besluta en underdånig framställning till Kongl. Maj:t, att, med ändring af <§ 2, mom. 3, i Kongl.
Maj 1853 angående grunderna och sättet för marke gångsprisens bestämmande, de i åberopade § och mom. stadgade bestämmelser för landet angående sättet för upprättande af de priskuranter, hvilka skola tjena till ledning vid uppgörande af de s. k. års- och tnedelmarkegångsprisen, måtte utgå och i stället kommunerna åläggas upprättandet af samma priskuranter, nemligen för årets tre sista månader på kommunalstämman i December och för de tre första månaderna af följande år på kommunalstämman i Mars, med skyldighet för kommunalstämmans orförande att inom viss kort tid priskuranterna till Kronofogden afsända, hvarefter denne med desamma förfar i vanlig ordning. ftih. till R St.
Prof. 1802 A 1803. 4 Sami. 1 Afd. 2 Hand, 18 Haft. <j 42 Slals-Utuko!tels Utlåtande N:o 128.
Såsom hufuidsakhgt skål lill den af motionären föreslagna förändring angående sättet för uppgörande af berörda priskuranter, hur motionären anfört de olägenheter och den kostnad, som nu förorsakas de enskilde personer, hvilka erhålla uppdraget att vid förrättningen närvara.
Väl kan det icke förnekas, att ifrågakomna uppdrag af de utsedde sockenfullmägtige kräfver någon uppoffring af lid och penningar, men då, med afseende å det ringa antal ledamöter, hvaraf nämnden utgöres, det kan antagas att lång tid vanligen förflyter innan samma person hör komma i fråga att återväljas synes den öfverklagade olägenheten icke förtjena särdeles afseende.
Enär dessutom priskuranterna skola ligga till grund för bestämmande af årsprisen, inses deraf jemväl vigten, att desamma varda, i behörig lid, aflemnadc till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, och, eidigt nu gällande stadganden, åligger det Magistrat i stad och Kronofogde å landet alt derom draga försorg, vid äfventyr såsom för tjenstefel; men att för kommunalstämmas ordförande, hvilken endast frivilligt och utan ersättning åtagit sig nämnda ansvarsfulla uppdrag, stadga vite i nämnda hänseende, synes Utskottet icke vara tjenligt.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och då jemväl kan ifrågasättas, huruvida det skulle vara lämpligt att, åtminstone ännu, med alltför många och olikartade bestyr belasta den nybildade kommunalrepresentationen, anser sig
Utskottet böra till förevarande framställning afstyrka Rikets Ständers bifall.
Stockholm den 18 Juni 1863. flf:o 128.
Ank. till E.xp.-Utsk. den 23 Juni 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående öfverlåtelse åt Warola församling af en kronotomt i Warola by, äfvensom om efterskänkande af räntan för densamma. (I. A.) Erån Preste-Ståndet har till Stats-Utskottet remitterats en uti nämnda Stånd af Kyrkoherden J.
Otterström väckt motion (N:o 69), hvaruti anförts, hurusom Warola socken drabbats af det svåra missöde, att dess för 20 år sedan nybyggda, stora och vackra kyrka med torn, invid ån Ösan, rasat till följd af grundens lösa beskaffenhet, så att ny kyrko- och tornbyggnad med innevarande år måst påbörjas.
Till bygg - Stats-Utskottels Utlåtande N:o 128.
43 nadstomt hade valet fallit å en intill den gamla kyrkan närbelägen s. k. kronotomt med fast och stenbunden grund, men föga användbar för odling, till hvilken tomt församlingen af hemmanet Gallegården i Warola by, hvarunder kronotomten alltsedan år 1848 verkställt laga skifte brukats, mot erlagd ersättning förvärfvat sig dess rätt, så att församlingen kunnat besluta om kyrkans uppförande derstädes utan att äfventyra kyrkans bestånd.
Berörda kronotomt, som, enligt skifteshandlingarne, innehölle allenast 16,3 kappland, hade, jemlikt Kongl.
Kammar-kollegii utslag den 11 April 1843, sig åsatt en ränta af 3 skillingar fjj r:st Specie; och hade motionären föreslagit att, med öfverlåtelse för everldelig tid af nämnda kronotomt åt Warola sockens kyrka, ifrågavarande ränta måtte kyrkan efterskänkas.
Af de för Utskottet tillgängliga handlingar inhemtades, alt berörda s. k. kronotomt, hvilken i Jordeboken förekommer under benämningen: »en åker i Warola», redan i början af förra sekiel brukats under Galle- och Snickarcgårdarne i Warola, hvilkas åboer hade skyldighet att betala den derå fastställda ränta, som år 1843 bestämts till och ännu utgjorde ofvanuppgifna belopp samt vore Kronan behållen; äfvensom att krono-åkern vöre underkastad rotering.
Då, enligt Utskottets tanke, det är mindre lämpligt, att frågor af denna beskaffenhet underställas Rikets Ständers pröfning och afgörande, förrän de blifvit af vederbörande administrativ myndighet handlagda och utredda, hvarom församlingen i vederbörlig ordning bort göra anmälan, får Utskottet, helst det uppskof med frågans afgörande, som häraf föranledes, enligt hvad af motionen synes, icke bör lägga hinder i vägen för kyrkobyggnadens utförande, tillstyrka, att motionen för närvarande måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
,n>hlöl nriii »liiiijjd tlvAtii Ik j,Milin obniiiti/ nili io] Mi. imil. 8? nab (nluiiJooJfe Ståts-Utskottets Memorial N:o 129. 1 N:o 129.
Ånk. till Exp.-Utsk. den 3 Juli 1863, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af Rikets Ständers beslut, angående det till uppförande af en ny byggnad för Svenska Slöjdföreningens Skola i hufvudsladen beviljade statsanslag. (B. A.)
Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 99, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens 6:te Hufvudtitel hafva, såsom Utskottet tillhanda— komna Protokolls-utdrag utvisa, samtliga Riks-Stånden, med bifall till Kongl. Maj:ts uli särskild nådig Proposition N:o 74, derom framställda förslag och i öfverens stämmelse med Utskottets uti 44:de punkten af berörda utlåtande gjorda hemställan, bland annat, förklarat, att Rikets Ständer, jemte det de medgifvit utbyte af Landtbruks-akademiens nuvarande tomt med åbyggnader emot den af Teknologiska Institutet hittills begagnade fasta egendom, under iakttagande af de vilkor, som i den nådiga Propositionen uppgifvits, tillika funnit skäligt bevilja en summa af 300,000 R:dr till utgående från Riksgälds-kontoret med en tredjedel under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, för att tillika med det af Stockholms stad utlofvade bidrag och de medel, Styrelsen lör den af Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade Söndags- och Aftonskola förmält sig dessutom ega att härtill disponera, användas till uppförande å akademiens tomt af en ny byggnad, afsedd att inrymma ifrågavarande Slöjdskola, jemte geologiskt Museum, m. m.; Och, i enlighet med hvad hittills i allmänhet iakttagits, borde detta Rikets Ständers beslut anmälas i den underdåniga skrifvelse, Rikets Ständer komma att till Kongl. Majit aflåta när regleringen af samtliga utgifter under nämnda Hufvudtitel hunnit verkställas.
BIHANG TILL .Pil DT 0 ti 01,1.
FJEUDE SAMLINGEN.
Hfti elu tugen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betan kandeti. I i " ■1 •? - ■ ~ - f. . f.' -..*' - ■. * •r\., i.
Slira.: • v i,; A*e Stats- Utskottets Memorial N;o i.
l Ankom till Exp.-Utsk. d. 15 Febr. kl. 3 e. m.
Memorial om tillökad Betjening vid Utskottet.
Va de föregående Riksdagarne har Stats-Utskottet, i anseende till mängden och beskaffenheten af de till Utskottets handläggning hörande goro mål, såsom omfattande både Stats-Verkets och Riksgälds-Contoirets ärenden, haft behof af och begagnat, utom den enligt 24 §. i Riksdags-Ordningen bestämde personal af en Secreterare och för hvarje Division en Cancelist, serskildt en Secreterare, till biträde vid de Riksgälds-Contoiret rörande frågor, en Kamererare för de till Utskottets handläggning hörande Räkenskapsgöromål i afseende på Stats-Regleringens olika delar samt en tillökad Cancellie-betjening j och då göromålen inom Utskottet äfven under innevaran* de Riksdag sannolikt blifva ganska många och magtpåliggande, har Utskottet, som nu antagit en Secreterare och äfven tillsatt förstnämnde antal Cancellister, skolat, med stöd af hvad Riksdags-Ordningens ofvanåberopade §. vidare innehåller, till Rikets Ständer hemställa, om icke det må tillåtas Utskottet att, för göromålens behöriga och skyndsamma behandling, ytterligare antaga en Secreterare för Riksgälds-Verkets ärenden, en Kamererare samt till en början en Cancellist.
Stockholm den 6 Februarii IS34.
Pä Ridderskapets och Adelns På Preste-Ståndets Ledamöters Ledamöters vägnar: vägnar; C. O. P a 1 m s tj e r n a. P. Thyselius.
På Borgare Ståndets Ledamöters vägnar:
På Bonde-Ståndets Ledamöter! vägnar: Nils Strindlund. L. J.
Lundgren. W. Karström.
Brot. 1834- 4 Sam!. 1 AJA. 1 Band. j. Hiijt. 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 2, N:o 2.
Ankom till Exp.-Utsk. d, 15 Febr. kl. 3 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om förminskning i Riksdags-kostnaderne, medelst upphörandet af Talmännens representations-skyldighet, inskränkning i Ståndens och Utskottens Cancellie-Personal och dess aflöning m. m. (U. A).
Inom Preste-Ståndet hafva, i sammanhang med frågan om aflöningen för Ståndets Cancellie, flere Ledamöter fästat Ståndets uppmärksamhet på de dryga kostnader, som de senast hällne Riksdagarne medfört och nödvändi ^heten att, först och främst i hvad som närmast rörer sjelfva representationen, iakttaga en skälig sparsamhet.
Och då Ståndet enhälligt delat den åsigt, att hvarje representant bör behjerta den klagan, som öfver de stora Riksdags-kostnaderne låtit sig höra och hvilken åt Rikets Ständers senast församlade Revisorer gifvit anledning till serskilde sorgfälliga undersökningar, har Preste-Ståndet förenat sig om och inbjudit de öfrige Riks-Stånden att biträda följande önskningar:
Ilo att Talmännen må njuta en fullt anständig ersättning för egne Riksdagskostnader, men befrias från all representation genom måltider, hvilken Preste-Ståndet för sin del uttryckligen sig afsagtj 2:0 att de dryga Klubb-kostnaderne må minskas; 3:0 att Stånds-Protocollens tryckning må uppskjutas, till dess de från sista Riksdagarne hvilande Grundlags-frågor om Riksdagens förkorrtande blifvit afgjorde; och 4:0 att utgifterne för Ståndens och Utskottens Cancellier må minskas genom inskränkning af så väl personalen som af dess aflöning, hvarigenom dessa utgifter i det hela torde kunna nedsättas med minst en tredjedel.
Vid föredragning uti de andre Riks-Stånden af Preste-Ståndets i ämnet aflåtne Protocolls-Utdrag af den 21 sistlidne Januarii, hafva Stånden stannat i följande beslut, nemligen; Stats-Vt skottets Betänkande N;o 2. 1 3 Ridder skåpet och Adeln, i:o att till Stats-Utskottet skulle remitteras frågorna om ersättning' till Talmännen för egna Riksdags-kostnader samt om befrielse för dem från all representation genom måltider, om minskning i de dryga Klubb-kostnaderne samt om aflöningen för Ståndens och Utskottens Cancellier; 2:o att Ridderskapet och Adeln afsäger sig alla representations-måltider hos Herr Landtmarskalken; 3:0 att, då 24 §•
Riksdags ordningen bestämmer antalet af Utskottens betjening och åt Riks-Stånden öfverlemnar att under Riksdagens lopp besluta, om någon tillökning deri finnes nödig, ingen förutgående åtgärd i detta afseende kunde vidtagas; 4:0 att någon minskning i den för Ridderskapet och Adeln redan antagne Cancellie-personal icke kunde göras ; samt 5:0 att det sedan sista Riksdag hvilande förslag till ändring af irsta punkten i 59 §.
Riksdags-Ordningen skulle skyndsammeligen till afgörande företagas, men att, till följd af samma §:s nuvarande ordalydelse, Ridderskapet och Adeln ej kunde fatta något beslut om uppskof med Stånds-Protocollens tryckning; Borgare-Ståndet, der motion angående besparing i Riksdags-kostnaderne jemväl blifvit väckt af Herr Ekstrand-- i:o att
Ståndet afsäger sig all representation af Talmannen genom måltider; 2:0 att frågan om ersättning till Ståndets Talman för hans Riksdags'Utgifter skulle remitteras till Stats-Utskottet, samt 3:0 att ingen betalning af Statens medel skulle, för förtäring å BorgareStåndets Klubb, ega rum, och Bonde-Ståndet, inom hvilket motioner om
Talmäns-tafflarnes indragning blifvit gjorde af Anders Danielsson från Elfsborgs
Län och Petter Persson från Jönköpings Län: 4 Siats- Utskottets Betänkande N--o 2. * i:o att Ståndet afsäger sig all representation genom måltider på Statens bekostnad 3 2:0 att frågorna om Talmännens ersättning' för egna Riksdags-kostnader samt om minskning uti Klubb-umgälderne skulle remitteras till Stats* Utskottet 3 3:0 att, då Bonde-Ståndet, 1 öfverensstämmelse med till efterlefnad nu gällande 59 §.
Riksdags-Ordningen, redan beslutit och gått i författning om tryckning af dess Protocoll för denna Riksdag, sådant skulle Preste-Ståndet till svar meddelas i frågan om uppskof med tryckning af Riks Ståndens Protocoll, samt 4:0 att, då det utgör hvarje Stånds ensak att bestämma det antal af Cancellie-betjening, som erfordras utöfver hvad Riksdags-Ordningen medgifver, och Bonde-Ståndet, som vid förra Riksdagen hade hos sig anställde Tio Extra Cancellister med lika arfvoden, som Ordinarie* Cancellisterne, nu ansett sig icke vara belåtet med mindre än Åtta Extra Cancellister 3 så skulle det förvisas till Stats-Utskottet-att föreslå aflöningen för dessa på samma gång, som den bestämmes för den öfriga i Riksdags-Ordningen upptagna Cancellie-betjening.
Med ledning af de beslut Riks-Stånden sålunda redan fattat, samt efter tagen kännedom af hvad inom Ridderskapet och Adeln, BorgareStåndet och Bonde-Ståndet i dessa ämnen af åtskilliga Ledamöter blifvit yttradt, får Utskottet nu, i afseende på omnämnde Riksdags-utgifters bestämmande, afgifva utlåtande och förslag.
Då samtlige Riks-Stånden afsagt sig alla representations-måltider hos Herr Landtmarskalken och Herrar Talmännen, anser Stats-Utskottet häraf äfven följa, att de till en sådan representation vid föregående
Riksdagar beviljade anslag vid den närvarande icke ifrågakomma, äfvensom, då frågan om inskränkning i kostnaden för tryckningen af Riks-Ståndens Protocoll är beroende på det sedan sista Riksdag hvilande förslaget till ändring af irsta Punkten i 59 §.
Riksdags-Ordningen, Stats-Utskottet finnér sig icke nu ega att något utlåtande häröfver afgifva.
Beträffande frågan om Talmannens ersättning för egna Riksdagskostnader och hvilken Preste-Ståndet ansett böra vara fullt anständig; så Stats-Ut skottets Betänkande N.-o 2. 5 förekommer väl, å ena sidan, att, genom upphörandet af Talmännens representations-skyldighet, de kostnader, dem i sådan egenskap förorsakas, äfven skola i betydlig mon förminskas5 men, å andra sidan, lärer icke eller kunna nekas att Talmännen , i och för uppfyllandet af det dem anförtrodda vigtiga kall, få vidkännas betydliga utgifter, dels genom vistandet på en främmande ort, dels ock genom omöjligheten att under Riksmötet egna erforderlig tid och omtanka antingen åt innehafvande embeten eller enskilda angelägenheter.
Dä härtill kommer, att, vid föregående Riksdagar, utom representations-penningarne, serskilda ersättningar beviljats dels efter räkning, dels genom månadtliga hyres-anslag, anser Stats-Utskottet sig böra tillstyrka, att, äfven vid innevarande Riksdag, ersättning må anslås åt Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän för deras Riksdags-kostnader.
För bestämmandet af beloppet utaf en sådan ersättning, har Utskottet sökt ledning af hvad vid föregående Riksdagar egt rum, och dervid inhemtat, att representations-kostnaden , som vid 1015 års Riksdag utgick: för Herr Landtmarskalken, efter ingifne räkningar, med omkring 2,500 R.'dr samt för Herrar Talmän med 1,000 R:dr Banco för hvarje i månaden, vid I825 och 1320 årens Riksdagar varit fastställd till ett månadtligt anslag af 600 R:dr Banco, med undantag för Herr Landtmarskalken, sorn derå icke väckte anspråk, men med tillägg för Preste-Ståndets
Talman af 200 R:dr i månaden till hus-hyra och ved, samt af 250
R:dr till hus-hyra för Bonde-Ståndets Talman, Secreterare och Cancellie.
I betraktande således deraf, att sistnämnde 2-'ne Riks-Stånds Talmän vid föregående Riksdagar uppburit hvardera omkring 800 R:dr Banco må* nadtligen, och med fästadt afseende, å ena sidan, på behofvet af besparing i Riksdags-utgifterne, men, å den andra, äfven på billigheten deraf, att Herrar Talmän, i sådan egenskap, icke må vidkännas enskilda uppoffringar, anser Stats-Utskottet sig böra föreslå beviljandet af en månadtlig ersättning, i ett för allt, med 500 R:dr för Herr Landtmarskalkens samt med 400 R:dr för de öfrige Ståndens Herrar Talmäns Riksdagskostnader.
Hvad dernäst beträffar Klubb-kostnader ne, hvilka vid sistförflutne Riksdag uppgingo:
Ridderskapets och Adelns till - - - R:dr 613: 24. — Preste-Ståndets till ..... — 4,293: 42. — 6 Stats-Utskottets Betänkande N:o 2.
Borgare-Ståndets till R:dr 2,899: 21. 8- och Bonde-Ståndets till .... — 12,830: 4. 10.