Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Yid beräkningen af de bidrag, församlingarne förbinda sig att lemna för lönens fyllande till det stadgade minimum, torde afkomsten af donationer, som kunna vara tili skolans behof gifna, få i bidraget inräknas, för så vidt som de trädt i stället för bestämda afgiftei’, hvilka eljest bort till folkskolekassan utgå, äfvensom kostnaderna för skolor, inrättade af enskilde personer inom församlingen, endast till så stor del, som motsvarar beloppet af sådana afgifter, som af dem eljest bort till folkskolekassan betalas.
Då på mångå ställen, till följd af lokala förhållanden, fasta skolor icke kunnat med fördel inrättas, utan man måst nöja sig med ambulatoriska skolor, bör ifrågaställa löneförbättring tillkomma såväl de vid de ambulatoriska, som fasta folskolorna anställde examinerade lärare.
De upplysningar, som äro tillgängliga, lemna väl icke full ledning att bestämma den behöniga anslagssumman; dock synes, enär, enligt en uppgift af år 1856, 1,047 folkskolelärare voro tillika antingen prestmän eller klockare, hvilka i allmänhet kunna anses vara bergade och således mindre i behof af ifrågavarande statsbidrag samt dessutom ett icke obetydligt antal lärare, utan bidrag af statsmedel, innehafva löner, uppgående till nu ifrågavarande belopp, icke mera än högst två tredjedelar af de examinerade folkskolelärarne behöfva nu föreslagna lönefyllnad.
Om således ett antal af 2,000 lärare skulle för närvarande hafva ett så lågt lönebelopp, som 250 R:dr, komnie Statens andel af lönefyllnaden att utgöra öfverhufvud 75
R:dr för hvar och en, eller tillsammans en summa af 150,000 R:dr.
Då likväl det verkliga förhållandet i många fall kan anses mera fördelaktigt, hafva Rikets Ständer ansett det erforderliga anslaget kunna beräknas till 120,000 R:dr.
Fröt. 1862 & 1863. 10 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 7 50 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Enär anvisandet af ifrågavarande anslag är förenadt med en bestämd föreskrift att examinerad folkskolelärares lön skall framgent utgöra minst 400
R:dr och församlingarnes bidrag för detta ändamål, i följd deraf, skola för framtiden fortfarande utgå, lära väl äfven Statens bidrag för samma ändamål med lika säkerhet böra vara att påräkna.
På grund häraf, och då lärarne i annat fall skulle beröfvas den dem billigtvis tillkommande förmånen, att vara tryggade vid den visserligen i alla fall knappa löneinkomst, hvilken Rikets Ständer funnit böra såsom deras minimi-lön bestämmas, hafva Rikets
Ständer ansett ifrågaställa anslag böra på ordinarie stat uppföras.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer beslutat, det lönen för en examinerad lärare, vare sig vid fast eller ambulatorisk folkskola, utom husrum, vedbrand och kofoder, skall vara minst 400
R:dr, samt ställt till E. K.
Maj:ts disposition 120,000 R:dr, att å Åttonde Hufvudtitelns ordinarie stat uppföras, för att åt de församlingar, som fullgjort eller åtaga sig att fullgöra de, i sammanhang med anvisande af anslaget till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet, föreskrifna vilkor och som förbundit sig att till hälften fylla hvad som brister i ofvansagda minimibelopp, såsom statsbidrag tilldela den motsvarande hälften af denna brist.
I anseende till billigheten deraf, att, på samma gång minimi-lönen för examinerade folkskolelärare fastställes till nu stadgade belopp och anslag för detta ändamål anvisas, ett understöd jemväl beredes för de församlingar, hvilka vilja och kunna försäkra lärarne vid sina folkskolor om löneförmåner, som gå utöfver detta minimum, hafva Rikets Ständer till E. K. Maj:ts disposition ställt en å Riksgälds-kontoret anvisad anslagssumma af 30,000 R:dr årligen under nu ingående statsreglerings-period, för att, i mån af behof, användas på det sätt, att der församlingar, hvilkas folkskolelärare redan i lön åtnjuta 400 R:dr eller derutöfver, förbinda sig att höja lönen utöfver nu utgående belopp, ett statsbidrag till lika belopp med församlingarnes sålunda lemnade ytterligare tillskott må, efter E. K.
Maj:ts nådiga pröfning, anvisas; dock att
Statens bidrag för detta ändamål icke må öfverstiga 50 R:dr årligen fpr hvarje lärare.
Af hvad i fråga om löneförbättring åt folkskolelärarin blifvit beslutadt, blifver en nödvändig följd, att anslaget till fattiga församlingar icke kan, såsom under innevarande statsreglerings-period, innefattas under det allmänna anslaget till förbättring af folkskolelärares löner, utan måste ett anslag för ofvannämnda ändamål, i enlighet med hvad före sistlidne riksdag varit vanligt, särskildt anvisas.
Beloppet af detta anslag torde böra bestämmas till likhet med det belopp, som, enligt hvad den nådiga Propositionen upplyser, under sistförflutna åren för detta behof verkligen utgått; och hafva Rikets Ständer, med anledning häraf, till understöd för sådane församlingar, som, till följd af medellöshet, icke kunna af egna medel till erforderligt belopp bekosta aflöning åt sin folkskolelärare, anvisat ett belopp af 20,000 R:dr, att årligen under nu ingående statsreglerings-period från Riksgälds-kontoret utgå.
För folkskolelärares pensionering har E. K.
Maj:t föreslagit Rikets Ständer, dels att den ännu återstående delen af den allmänna fonden för folkskolelärares pensionerande måtte jemväl under nästinstundande statsregleringsperiod och under samma vilkor, som hittills, ställas till E. K.
Maj:ts disposition, och dels att till behöflig förstärkning af densamma måtte anvisas den slutliga besparing, hvilken under nu löpande statsreglerings-period kan å den personliga skyddsafgiften uppkomma; och hafva i likhet härmed flere särskilda framställningar hos Rikets Ständer blifvit gjorda, att den i Riksgälds-kontoret innestående, för folkskolelärares pensionering afsedda, summa 401,940 R:dr måtte äfven nästkommande statsreglerings-period för samma ändamål reserveras; hvarjemte hos Rikets Ständer förslag blifvit väckt, att folkskolelärare efter 30 års tjenstetid och fyllda 55 år måtte vid afskedstagande erhålla halfva lönen i pension, och att för detta ändamål måtte bildas en pensionsfond för folkskolelärarne i hela riket, till hvilken inrättning det redan till folkskolelärares pensionering bevil - Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 51 jade statsanslag skulle utgöra grundfond, och hvilken sedan skulle ökas på så sätt, att församlingarne och skollärarne, hvar för sig, horde med en procent årligen å lika belopp med skollärarens lön bidraga.
Billigheten fordrar, att en skollärare efter en mannaålder, full af möda, ej må för sin nödtorftiga bergning på ålderdomen vara beroende af godtycket eller fattigvårdens tillgångar, likasom det ock är af vigt för skolan att i de förtröttade och åldrade lärarnes ställe kunna använda nya och friska krafter; och hafva Rikets Ständer, på dessa och öfriga i den nådiga Propositionen andragna skäl, lemnat bifall till hvad E. K.
Maj:t i ifrågavarande hänseende föreslagit.
Men då, på sätt hos Rikets Ständer är vordet anmärkt, det är antagligt att orsaken, hvarföre ändamålet i så ringa del blifvit uppnådt, till en väsendtlig del är att söka i den bestämmelsen, att pensionsföreningarne skola ordnas till så stort antal samt hvar och en till så ringa omfång, att hvarje förening omfattar endast ett stift; torde det böra utredas, huruvida en mera omfattande förening med större fördel skulle kunna bildas; och hafva Rikets Ständer, på grund häraf, ansett sig böra hos E. K.
Majit i underdånighet anhålla, att det, på sätt E. K.
Majit lämpligast finner, måtte undersökas, på hvilka grunder pensioneringen för folkskolelärare mest ändamålsenligt skulle kunna ordnas.
Dels för att ordna folkskole-inspektörernes verksamhet efter en bestämd sammanhängande plan och att deröfver utöfva nödig kontroll, och dels för att i allmänhet handlägga de mål, som röra folkskolan, är vordet hos Rikets Ständer föreslaget, att inom
Ecklesiastik-departementet måtte bildas en särskild byrå för folkskole-ärenden; hvaremot, genom ett annat Rikets Ständers pröfning understäldt förslag, blifvit tillstyrkt, att för nämnda ändamål af E. K.
Majit måtte tillsättas en öfver-inspektör, som, jemte ofvanberörda åliggande, äfven borde resa omkring till folkskolorne, för att tillse, huru inspektörerne fullgöra sina åligganden.
Att vården om folkskoleväsendet, vid den utveckling det numera uppnått, fordrar sin egen man, anse Rikets Ständer icke kunna förnekas.
För att med uppmärksamhet följa de mångsidiga frågor, som röra detta ämne, gifva akt på seminariernas och på de särskilda skolarternas utveckling, behandla den stora mängd af mål, som tillhöra folkskolans område, sammanföra, kontrollera och bearbeta de inkommande statistiska uppgifterna af alla slag, granska inspektörernes berättelse och utarbeta de särskilda förslag, som af dem föranledas, samt utreda de ekonomiska förhållanden, som med folkskolan ega gemenskap, erfordras en person, som åt detta ämne uteslutande egnar sin tid och sina krafter.
På uppfyllandet af detta behof skulle folkskolans sak mycket vinna.
Men enligt Rikets Ständers tanke skulle tillsättandet af en öfver-inspektör icke vara den mest ändamålsenliga åtgärden i detta hänseende.
Det vore ej säkert att derigenom vunnes annat än tillskapandet af ännu ett högt och inkomstgifvande embete.
Om deremot för handläggning af dessa ärenden inrättas en särskild byrå inom Ecklesiastik-departementet, skulle derigenom en säkerhet beredas att denna vigtiga undervisningsgren med oafbruten uppmärksamhet följdes af en person, hvilken, jemte det att han stod under tillsyn af Departements-chefen, tillika boi’de genom företagna resor kunna inhemta personlig kännedom af skolornas tillstånd, när sådant anbefalldes och funnes nödigt.
Denna Byråchefs ställning och lönevilkor torde böra bestämmas i hufvudsaklig likhet med Chefens för den byrå, som närmast för den högre skolundervisningens ordnande redan är inrättad, men hvilken har tillräcklig sysselsättning af de vidlyftiga ärenden, som tillhöra elementarläroverken.
Rikets Ständer, som af dessa skäl funnit sig böra hufvudsakligen biträda ofvannämnda förslag, hafva derföre beslutat ställa till E. K.
Majits disposition en årlig summa af 4,500 Ridr, att af Riksgäld s-kontoret under nu ingående Statsreglerings - 52 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. period utbetalas, på det en särskild byrå inom Ecklesiastik departementet må kunna, om förslaget varder af E. K. Maj:t i nåder godkändt, inrättas för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet. E. K.
Majit har slutligen äskat Rikets Ständers medgifvande, att hvad af skyddsafgiften icke för vissa behof blifvit anvisadt, äfvensom de på de särskilda anslagen uppkommande besparingar, finge af E. K.
Majit för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras; och hafva, i följd af Rikets Ständers beslut om förändring i sättet för anslagens anvisande, Rikets Ständer på det sätt bifallit E. K.
Maj:ts nådiga framställning, att, utom den summa af 65,000 R:dr för folkskolelärare-seminarier, som Rikets
Ständer här ofvan anvisat att såsom särskildt reservationsanslag på stat upptagas, öfriga anslag, hvilka ansetts böra blifva ordinarie anslag, må å Åttonde
Hufvudtitelns ordinarie stat uppföras med den anmärkning, att deras sammanlagda belopp skall såsom ett reservationsanslag anses, samt att de besparingar, som kunna uppkomma å de å Riksgälds-kontoret anvisade anslag, som för folkskoleväsendet blifvit vid innevarande riksdag beviljade, jemväl må af E. K.
Maj:t för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras. 54:o Af E. K. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna nådiga Propsition den 15 nästlidne
Maj inhemtas, bland annat, att, sedan E. K.
Majit med anledning af Rikets Ständers underdåniga framställning, den 20 Februari 1858 funnit godt åt särskidt utsedde
Komiterade lemna uppdrag att utarbeta förslag till nytt reglemente för Gymnastiska Ceniral-institutet samt till den gymnastiska undervisningens ordnande i riket; så hade bemälde Komiterade den 14 Oktober 1859 i berörda hänseende afgifvit utlåtande och deri, jemte meddeladt yttrande i fråga om ordnandet af undervisningen vid Institutet samt angående dess styrelse, tillika föreslagit den uti den Nådiga Propositionen intagna afiöningsstat för Institutet, enligt hvilken stat de årliga utgifterna vid institutet skulle uppgå till ett sammanlagdt belopp af 30,100 R:dr; hvarförutan, med afseende derå att ett fullständigt genomgående af de för gymnastik-läkare och sjukgymnaster af Komiterade föreslagna lärokurser lcräfde ej allenast mycken tid och möda, utan äfven betydliga kostnader, Komiterade hemställt att, på sätt för pedagogiska elever och under en annan form äfven för militärer redan egde rum, stipendier måtte anslås till understöd och uppmuntran äfven för blifvande gymnastik-läkare och sjukgymnast-elever; och hade Komiterade ansett dessa stipendier böra bestämmas till tvänne för hvardera af nämnda elev-klasser, samt, beträffande den sednare klassen, tilldelas en manlig och en qvinlig elev, så framt sökande af båda könen sig dertill anmälde; hvarjemte Komiterade slutligen till E. K.
Majits nådiga pröfning öfverlemnat så väl ritnings- som kostnadsförslag, det sednare slutande å en summa af 128,680 R;dr 94 öre, till den nya gymnastikbyggnaden, äfvensom den förändring af institutets äldre hus, som för ett fullständigt genomförande af institutets organisation, enligt de af Komiterade framställda grunder, erfordrades.
Sedan, med anledning af vederbörandes afgifna underdåniga yttranden öfver omförmäkla förslag, E. K. Majit till Komitéen öfverlemnat handlingarne, beträffande såväl ordnandet af den gymnastiska undervisningen i riket, som ock nybyggnad vid Central-institutet, med nådig befallning att taga dessa frågor i hela deras vidd under förnyad ompröfning och derefter till E. K.
Majit inkomma med de ytterligare utlåtanden och förslag, hvartill de af vederbörande framställda anmärkningar eller andra omständigheter kunde föranleda; hade Komitéen afgifvit till Ecklesiastik-departementet ett i vissa delar förändradt förslag till stadga för gymnastiska Centralinstitutet och för den gymnastiska undervisningen i riket; hvarjemte Komiterade ansett sig böra tillstyrka några modifikationer i det förut afgifna förslaget till institutets aflönings- och utgifts-stat, hvarigenom densamma skulle komma att minskas Expeditions-Utshottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 53 med 700 Ridr och således utgöra 29,400 Ridr.
Tillika hade Komiterade, hvilka af anfördt skäl ansett den plats, hvarå de åt institutet för närvarande upplåtna byggnader äro belägna, hvarken vara eller kunna blifva för ändamålet fullt lämplig, hemställt, att de för institutets behof erforderliga nybyggnader måtte uppföras å annan plats, samt afgifvit förslag öfver den för sådant fall erforderliga kostnad.
Genom nådig remiss anbefaldt att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, hade Öfver-intendents-embetet, då ingen af de byggnadsplatser, Komiterade föreslagit, befunnits fullt tjenlig, ifrågasatt, huruvida icke den åt institutet för närvarande upplåtna egendomen skulle, genom en ändamålsenligare anordning än hittills af dervarande tomt och byggnader, kunna på ett för behofvet tilifredssällande sätt användas samt, efter det t. f.
Föreståndaren för Central-institutet lemnats tillfälle att i frågan sig yttra, i sådan syftning uppgjort nya förslagsritningar, enligt hvilka, med iakttagande deraf att dertill hörande kostnadsförslag jemväl skulle inbegripa kostnaden för införande af erforderliga gas- och vatten-ledningar, byggnadskostnaden beräknats till 161,178
Ridr 84 öre eller, derest den lägre byggnaden åt Hamngatan uppfördes till lika höjd i hela sin utsträckning, till 167,178 Ridr 84 öre.
Huru angeläget det vore, att gymnastik- och vapen-öfningar såsom ett väsendtligt element inginge i den allmänna uppfostran, hade Rikets vid de två sednast förflutna riksdagarne församlade Ständer uti underdånig Skrifvelse till E. K.
Majit framställt, och de förslag, som af ofvanbemälde komiterade blifvit i ämnet utarbetade, stodo i full öfverensstämmelse med de åsigter, Rikets Ständer uttalat.
Den del af dessa förslag, som afsåge undervisningen i förenämnda öfningar inom läroverket och folkskolan, hade E. K.
Majit redan till pröfning förehaft och derutinnan under den 9 Januari innevarande år meddelat föreskrifter, hvilka E. K.
Majit ansett böra lända icke allenast den uppvexande ungdomen till båtnad, utan ock fäderneslandet i sin helhet till ökad trygghet och säkerhet; och äfven den anordning af undervisningen vid Gymnastiska Central-institutet, som uti förslagen innefattades, hade under det sistförflutna läroåret blifvit, så vidt ske kunnat, tillämpad och dervid befunnits lika ändamålsenlig, som, till följd af gymnastikens stigande utveckling, af behofvet påkallad. E. K.
Majit, som jemväl funnit Rikets Ständers förslag om Gymnastiska Central-institutets och öfriga allmänna gymnastik-anstalters i riket ställande under en gemensam styrelse på förhanden varande förhållanden väl grundadt, har i likhet med Komiterade ansett, att vid detta institut professorer med erforderligt antal biträdande lärare böra anställas, en för den pedagogiska, en för den militära och en för den medikala gymnastiken.
Men då genomförandet af en fullständig organisation på dessa grunder, hvilken organisation E. K.
Majit äfven i dess detaljer ansett böra verkställas i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Komiterades förslag, påkallade större penningetillgångar än de. som nu äro Central-institutet anvisade; har E. K.
Majit föreslagit, att Rikets Ständer för detta ändamål måtte bevilja en summa af 29,400 Ridr årligen, att fördelas på det i Komiterades sednare förslag upptagna sätt, endast med den förändring, att, då institutets vaktmästare för närvarande på stat åtnjöte högre lön än 500 Ridr, hvilken summa af Komiterade härtill blifvit föreslagen, hans lön måtte bestämmas till 550 Ridr, hvaremot de till aflönande af portvakt eller gårdsdräng på stat upptagne 400 R:dr syntes kunna minskas med 50 Ridr och återstående 350 Ridr lämpligen uppföras under rubriken -diverse utgifters, deribland någon kostnad för målskjutning icke skulle komma att ingå, enär, enligt Komiterades förslag, undervisning deruti icke borde vid institutet lemnäs.
Majit ansett att, i likhet med hvad under nästföregående statsreglerings-period egt rum, ett belopp af 2,000 Ridr borde anvisas till stipendier för institutets civile elever, med rättighet för E. K.
Majit att, beträffande sättet för fördelning af dessa medel, utfärda de närmare föreskrifter, som blifva af nöden.
Sammanräknade be - 54 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. loppet af de årliga anslag, som E. K. Majit för Gymnastiska Central-institutet äskat, vore alltså 31,400 R:dr, eller utöfver nuvarande beloppet, 12,000 Ridr, en summa af 19,400
R:ar; och då den utvidgade verksamhet, som af Central-institutet hädanefter sknlle komma att fordras, enligt hvad Komiterade ådagalagt, icke stöde tillsammans med begagnandet af de i flera hänseenden inskränkta lokaler, som för närvarande voro till dess begagnande upplåtna, har E. K.
Majit, som, enligt den af Ofver-intendents-embetet lemnade utredning, funnit behofvet i detta hänseende kunna afhjelpas genom ny- och ombyggnader på institutets nu innehafvande tomt, derjemte föreslagit, att till verkställande deraf Rikets Ständer måtte anvisa ett belopp af 167,178 Ridr 84 öre, hvartill kostnaden blifvit af nämnda Embete uppskattad.
Hvad beträffar först den ifrågasatta utvidgningen af Gymnastiska Central-institutet, så synes behofvet deraf vara till fullo ådagalagdt såväl af E. K.
Majits berörda nådiga framställningar, som äfven af Rikets Ständers ofvanomförmälda underdåniga skrifvelser, i öfverensstämmelse hvarmed förevarande förslag till utvidgning af berörda undervisningsanstalt jemväl är uppgjordt.
Rikets Ständer, som således godkänna E. K.
Majits här ofvan framställda, nådiga förslag, hafva likväl, vid granskningen af den framlagda utgiftsstaten, funnit aflöningen väl högt beräknad såväl för professorer å den medicinska afdelningen, som för sekreteraren och redogöraren; hvarjemte med skäl synes kunna ifrågasättas, huruvida någon hyresersättning för en af professorerna bör beviljas.
Ständers förmenande torde en nedsättning af 2,000 Ridr i det begärda anslaget utan olägenhet kunna ske; och Rikets Ständer hafva derföre funnit sig böra med denna förändring bifalla E. K.
Majds nådiga framställning i förevarande afseende, samt i öfverensstämmelse härmed uti Gymnastiska Central-institutets nuvarande årsanslag bevilja en tillökning af endast 17,400 R:dr.
Vidkommande sedermei-a den ifrågaställda förändringen af institutets nuvarande lokaler, så, enär de för detta ändamål föreslagna ny- och ombyggnader å institutets tomt synas vara ett nödvändigt vilkor för verkställandet af den ifrågasatta omorganisationen och utvidgningen af denna läroanstalt samt, enligt hvad vederbörande upplyst, platsen såväl i afseende å läge som utrymme befinnes lämplig och fullt användbar, och emot det uppgjorda kostnadsförslaget icke är något att erinra, hafva Rikets Ständer, med bifall till hvad E. K.
Majit i detta hänseende äskat, å Riksgälds-kontoret anvisat ett belopp af 167,178 Ridr 84 öre till uppförande af åtskilliga ny- .och ombyggnader på Gymnastiska Central-institutets tomt, i enlighet med den af Öfver-intendents-embetet uppgjorda, i E. K.
Majits högstberörda nådiga Proposition omförmälda plan. 55:o
Uti en till Rikets Ständer den 20 sistlidne Februari aflåten nådig Proposition förmäles, hurusom Ordföranden i Sundhets-kollegiuni, uti underdånigt memorial af den 14 Juli sistlidet år fästat E. K.
Majits nådiga uppmärksamhet på det förhållande, att nämnda Kollegium, ehuru dess verksamhet, till följd af de i sednare tider stegrade fordringarne på allmänna helsö- och sjukvården, fått en allt större utsträckning och numera vore både till omfång och vigt fullt jemförlig med de öfriga förvaltande embetsverkens i riket, dock i afseende på ledamöternes och tjenstemännens aflöning icke vore med dessa embetsverk likstäldt.
Anledningen, hvarföre lönerna för Sundhets-kollegii ledamöter blifvit bestämda lägre än för ledamöterne i andra Kollegier, vore stt söka deri, att de förres embetsgöromål ansetts lemna dem tid öfrig för enskild utöfning af läkarens yrke, hvarigenom de skulle kunna utom tjernsten förvärfva en inkomst, motsvarande skilnaden mellan de löneförmåner, som blifvit dem och deras bemälde vederlikar tilldelade.
Men om tillförene, då Sundhets-kollegii verksamhet var mindre vidsträckt, tillfälle till sådant särskildt förvärf kunnat finnas, hade det deromot numera, sedan kretsen för denna verksamhet blifvit så be - Expeditiom-Utskottets Förslag till underd.
55 tydligt utvidgad, helt och hållet upphört.
Någon billig grund funnes således icke vidare att för Medjpinal-råden bibehålla lönerna vid lägre belopp än för motsvarande ledamöter i andra Statens embetsverk, och en löneförhöjning vore oundgängligen nödig, om personer med erforderlig skicklighet skulle finnas hugade att vid inträffande ledigheter bland Sundhets-kollegii ledamöter inträda.
Kollegii tjenstemän, nemligen en Ombudsman och Fiskal samt kansliperonalen, bestående af en Sekreterare, en Kamererare, en Aktuarie och Registrator, en Notarie och tre Kanslister, vore lönetillökningen jemväl för dem af billigheten påkallad, enär äfven deras göromål blifvit, i likhet med ledamöternes, mera omfattande än förr, och, hvad kanslitjenstemännen anginge, desses likställighet i lönevilkor med motsvarande tjenstemän i andra embetsverk kunde anses vara så mycket skäligare, som de förre icke egde utsigt, såsom de sednare, att befordras till ledamotsplats, emedan i Sundhets-kollegium Medicine doktors-grad vore stadgad såsom vilkor för dylik befordran.
Vidkommande slutligen det på Kollegii stat uppförda arfvode för granskning af de medikaments-räkningar, som skola af allmänna medel betalas, gjorde den under sednare åren tillvexande mängden och summan af dessa räkningar, hvarigenom granskningens möda äfven blifvit ökad, en förhöjning utaf arfvodet behöflig, helst detsammas nuvarande ringa belopp förorsakade svårighet att till granskningsarbetets verkställande erhålla lämplig person.