Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ir gälla för alla de mål, i hvilka vad emot Härads- eller Rådstufvurätts dom eller utslag efter den 31 Mars samma år erlägges eller anmäles ; så ock för de mål , hvilka efter sistnämnde dag från Kämnersrätt till Rådstufvurätt eller efter slutet af nästa års Lagmansting från Lagmansrätt till Hofrätt oafgjorde öfverlemnas ; hvarvid i akt— tages, att de mål , sorn sålunda inkomma från Kämnersrätt till Rådstufvurätt, eller från Lagmansrätt till Hofrätt, böra anses och behandlas, de förre, såsom vore de till Rådstufvurätt omedelbarligen instämde, och de senare, såsom hade de genom vad kominit från Häradsrätt till Hofrätt ; dock att fullgörande af Häradsrätts beslut i sistnämnde mål ej eger rum , utan så vida beslutet af Hofrätten gillas; men för alla före den 1 nästkommande April från Kärn - 68 LcgXliskottets Betänkande N;o äg.’ jnersrätt till Rådstufvurätt, eller inom laga tid efter nästa års lagtima Lagmansting fria Lagmansrätc till Hofrätt vädjade mål skola nu gällande föreskrifter, i afseende på vads fullföljande, oförändrade tjena till efterrätt telse.
I händelse nu detta förslag vinner Bi-~ iets Ständers bifall, bör Utskottet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, enar ufverflyttandet af Kämnersrätternes domsrätt tiil Rådstufvurätterne torde hafva den följd, att för Stockholm, samt tilläfventyrs jemväl för någre bland de öfrige af Rikets Städerj der Kämnersrätter nu finnas, flere Rådstuf-* rätter, eller flere afdelningar af de nu varande, blifva erforderlige , hvilket fall isynnerhet lärer inträffa i förstnämnde stad, der dessutom det egna förhållande eger rum, att flere serskilde
Domstolar äro förordnade, som J jemlikt serskilda stadganden och författningar, nu såsom första instantie upptaga åtskilliga judiciela mål, i hvilka besvär öfver samme domstolars beslut skola fullföljas hos Rådstufj vurätten, såsom andre domstol, men som, derest endast en Underrätt kommer att finnas i hvarje stad , böra af Rådstufvurätt såsom förste domstol handläggas; så, ehuru ej mindre Kämnersrätterne i allmänhet, än äfven omförmälde serskilda domstolar i Stockholm lätt kunna, i mån af behof, till Rådstufvu - LagVtskottets Betänkande N:o 8g. 6g ratter, eller afdelningar deraf, förändras, bilf. va dock åtskillige reglemenlariske föreskrifter, i afseende på sistnämnde domstolars organisation samt målens och arbetets fördelning dem emellan, af nöden.
OgIi som dylike speciela föreskrifter ej torde hafva lampligt rum i en allmän författning , same Utskottet dessutom saknar den noggrannare kännedom om serskilda locål-förhållanden, utan hvilken tjenligt förslag, huru den ifrågavarande förändringen ändamålsenligast må till— yägabringas, ej kan uppgöras, får Utskottet yördsamt tillstyrka a It Rikets Ständer måtte hos Kgh Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, efter vederhörandes hörande och i öfverensstämmelse med den af Utskottef föreslagna författningens grund, att endast en Underrätt skall finnas si i städerne som på landet, vidtaga de anstalter och åtgärder samt stadga och till efterrättelse kungöra d@ reglementariska föreskrifter , som pröfvas lämplige för organiserandet och ordnandet af Rådstufvurätterne 1 Stockholm och de flere städer, der gn enda sådan Rätt Annes otillräcklig. 7Ö LagUlsknttels Betänkande.
N'.o 8g.j 52:0.
Örn förändring af Lagmansrätlernes organisation och tiden för deras sammanträden.
Skulle Rikets Sländer gilla Utskottets försl ag om Lagmansrätternes afskaffande ; sa förfalla desse frågor- af sig sjelfve; men för den händelse, att desse Domstolar komma att fortfara, bör Utskottet ej underlåta att olver samma frågor sig yttra, Hvad således först angår det förslag, att 1 Lagmansriitterne md Jörordr/as en lagfaren Bisittare, med personlig rösträttighet, under bibehållande af Ordförandens beslutanderätt vid de tillfällen, dä Nämndens cul/ectiva rösträttighet, genom skiljaktighet emellan Nämndens ledamöter, bief ve overksam', så utom det att denna inrättning skulle leda till embetsmanna personalens ökande och påkalla betydliga nya statsanslag, anser Utskottet den ifrågavarande förändringen i och för sig sjelf ej lända till något gagn, enär
Domstoleu derigenom ej erhölie den collegiala form, utan hvilken andra in»tantiens ändamål ej uppfylles, Beträffande åter yrkandet, att Lagmansrätterne böra oftare, än nu, hålla sina sammanträden , nemligen antingen två gånger om året) eller lika ofta som Häradsrätterne 4 LagUtskottets
Betänkande Nko 89.
71 hvarje ort sammanträda ; sa enär det är onekligt, alt tjenstgöring i Nämnd redan medförer ett icke ringa besvär och ofta ganska kännbar kostnad för de medborgare, hvilkas bade rättighet och pligt det är att denna tjenstgöring bestrida, och antagandet af detta förelag skulle hafva den följd, att en del af Namnden komme att, åtminstone i de orter, der tre lagtima Häradsting om året hållas, tillbringa största delen af året vid Härads- och Dagmansrätterne, ofta på betydligt afstånd från sina hemvist, tror Utskottet de olägenheter, som af detta förhållande skulle härflyta, ensamme utgöra till 1 äckligt skäl till förslagets förkastande.
Utskottet får derföre tillstyrka,' att omförmälde förändringar af Lag. mansrätternes organisation och sessionstider ej må ega rum. t 3:0.
O/n förändring af Stadsdomstolarnes voteringssätt och organisation.
Så vidt frågan angar Kämnersrätterne kommer den, i fall Utskottets förslag om deras upphörande antages. att förfalla.
Varda åter desse
Domstolar bibehållnej så erfordras LogC/tskotttts Betänkande N.o 8g., yttrande öfver förslaget, att Bisittare i Kärnnersrcitt hädanefter nia utöfva endast collectiv rösträttighet , dock sd att deras röst bör gälla framför Ordförandens, Utskottet fat; då för sin del förklara, att sorn det collectiva röstberäkningssättet, efter jXJtskottets tanka, saknar giltig grund och derföre, om det än ej för närvarande kan allestädes afskafFas , åtminstone ej bär införas ] der det ej redan finnes eller af behofvetpålallasj så ock enär någon olägenhet af dea nu stadgade personliga rösträttigheten för Bisittare i Kämnersrätt ej blifvit öfverklagad eller spord ; anser Utskottet den föreslagna förändringen ej böra bifallas.
Samma förklarande gäller äfven i afseende på förslaget, att illitterate Radmans rösträttighet hädanefter rnd blifva endast colle ctiv.
Det har ock blifvit yrkadt, att i de stii~ der, so/n kunna aflöna ted eller flere Rddmän, ej andre, än sa dane, som aflagt lärdomsprof i lag farenheten, må till Leda/nöter i Rådstufvurätt väljas; men då Utskottet ej kati inse, hvarföre lagfarne Ledamöter i Rådstufvurätt må vara mindre eller mer umbärlige i den ena staden än i den andra, helst lika lygtiga och lika invecklade rättsfrå - LagUtskottets Betänkande.
N:o 89. yj or kunna å det ena stället sorn ä det aura förekomma, anser Utskottet den ifråga:ällda partiela förändringen ej lända till nåot gagneligt ändamål.
I löljd häraf tillstyrker Utskottet, att å de i denna punkt omförmäld» förslag afseende ej må göras. 4 io.'
Om antagande a f Lag - Comiténa förslag till Notarialinrättning ä Ian* det, eller, t annat fall, stadgande att allmänna sakprotocollet vid Häradsrätt skall ordentligt och fullständigt föras samt genast justeras.
Lag-Comiténs ifrågavarande förslag hvir på den förutsättning, att Häradsrätterne :ola vara permanent© och hvarje Domsaga afva endast ett Tingställe.
Utan att här lia något omdöme, huruvida nämnde inIttning kunde anses såsom en förbättring af [äradsrättemes organisation , i fall det försätta förhållandet redan vöre förhand , får tskottet nu endast förklara, att Utskottet, ed fästade afseende på Häradsrätternes nu »rande skick och arbetsordning, ej finner jwma inrättning lämplig och ändamålsenlig. 74 Lagutskottets Betänkande JSf.-o 8g» Och då det för öfrigt, efter nu gällande lag är hvarje Domstols pligt att föra ordentlig och fullständigt protocoll, samt hvarje part rätt att begära och erhålla protocolls-justerin i de mål, sorn honom angå, synes Utskottt något ytterligare stadgande, rörande protocoll’ föringen vid Häradsrätt, ej vara af nöde.
Utskottet tillstyrker derföre , att de i dessa ämnen väckta Mot! ner må utan afseende lemnäs. 5:0.
Örn den förändring i rättegång ordningen, att skuldfordringsmål ot jordatvister må, genom vad eller be svär, fullföljas frän Häradsrätt ti Hofrätt.
Ehuru önskansvärdt det i allmänhet äj att rättegångsordningen måtte varda förkor tad , bjuder dock den nödiga enheten lagstiftningen, att flere undantag från lagen allmänna föreskrifter i detta ämne, än de, sor redan äro stadgade, ej må göras, der ej ei högre nödvändighet det fordrar; och Utskot tet anser derföre den yrkade större skynd samheten i behandlingen af ifrågavarande må än den, som för tvistémål i allmänhet ege rum, så mycket mindre böra eller kunna, Lagutskotteti Betänkande N.’o 89* ?5 nämnde enhets bekostnad , eller annorledes , än medelst den af Utskottet föreslagna indragningen af en domstols-instantie, tiIIväga— bringas, sorn, hvad skulclfordningsmål angår, begreppet derom är så obestämdt, att en säker definition derå svårligen torde kunna gifvas, samt, hvad jordatvister beträffar , visse af dem äro af den egenskap, att de, efter nu gällande Lag, alldeles icke tillhöra Hofrätts pröfning) i betraktande hvaraf Utskottet tillstyrker , att, så framt Lagmansrä'tterne komma att fortfara, ingen förändring af nu stadgade rättegångssätt i skuldfordringsmål och jordatvister ina göras.
Om olägenheterna af vad till Lagrnansrätt i tvister angående husesyner å boställen.
Då Kongl. Majtt under innevarande Riksdag till Rikets Ständer aflåtit nådig proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af Underrätts beslut i tvister om husesyn och fardag å Kronohemman i allmänhet, och Utskottet, till hvars åtgärd nämnde nådiga proposition blifvit remitterad, följaktligen kominer att serskildt Betänkande j6 LagUtskottels Betänkande Nm 89» ! detta ämne afgifva, får Utskottet här endast till samma Betänkande vördsamt hänvisa, 7:0.
Om upphdj vande af serskilda
Domstolar eller sd kallade fora privilegiata.
Domstolar för serskilda medborgareclasser och corporationter, verk och inrättningar, yrken och näringar voro i Sveriges aldre lagskipning lika okände , som un» dantags-lagar voro främmande för lagstiftningen; men i denman de sednare infördes J åtföljdes de snart af de förre*
Då nemligen ståndsskillnader och class-fördelningar efter hand bildade sig och alstrade personliga företrädesrätiigheter, eller förut obekanta yrken , »löjder och handteringar uppkommo samt genom vissa förmåner, som tillerkändes deras idkare, uppmuntrades och befordrades, uppdrogs handhafvandet och tillämpningen af de författningar, hvarmed sådane företrädesrättigheter och förmåner befästades, åt vissa der-- till förordnade serskilda myndigheter, af fruktan, såsom den synes, att de olika classerna* eller yrkenas interessen ej skulle af gemensamma
Domstolar tillbörligen vårdas och skyddas.
Men fastan undantagslagarne sålunda föranledt de serskilda domstols-inrättningarn® t LagVtskottets Betänkande Niö 89. 77
Sr o dock de sednare ingalunda något vilkor för de förras bestånd.
Huruvida berörde inrättningar i sin uppkomst voro behöflige för sitt ändamål , att åt undantags-lagarne gifva säkerhet och stöd, är en fråga, hvilken här desto hellre må lemnäs obesvarad, som , ehvad den bejakas eller nekas, det i allt fall ej lärer kunna med skäl påstås, att samme inrättningar äro J såsom garantier, behöflige nu för tiden.
Hvar och en medborgares rättighet alt, hos hvilken D omstol som helst, njuta bestående så väl serskilda som allmänna lagar oförkränkt till godo, har, ej mindre i allmänna tänkesättet, än i Rikets grundlagar, ett långt tryggare värn, än det, som en serskild domstols» organisation fordom må hafva kunnat deråt gifva.
Om nu det, som en gång blifvit antaget, såsom nödvändigt i en viss tid och under vissa förhållanden, icke bör bibehållas, sedan dessa förhållanden och denna nödvändighet upphört; så anser Utskottet de ifrågavarande
Domstolarne i allmänhet så mycket hellre böra afskaffas, som de äro ej allenast öfverflödige samt, i följd deraf, för Staten onyttigt betungande , utan äfven tnenlige för lagskipningens jemna och säkra gång.
Likasom de öfverflödige instantierne i allmänna dormtols-inrättningen förorsaka långsamhet i lättegångsärendens behandling och afgörande , LaiiUtskoitets Betanian,le N:o 89. så villa de serskilda
Domstolarna oreda och förvillelse.
Ofta är nemligen gränsen emellan de allmänna och de serskilda
Domstolarnes jurisdiction, äfvensom emellan de sistnämndes inbördes, så otydlig och obestämd , att ej allenast den rättsökande stannar i villrådighet, till hvilken
Domstol han rätteligen bör vända sig, utan äfven
Domstolarne sjelf— ve sakna grund för urskiljandet af sin behörighet eller obehörighet att den rättsökandes talan till pröfning upptaga; och denna ovisshet föranleder ej sällan icke blott till onyttig kostnad, omgång och uppehåll, då parten måste förgäfves söka den ena
Ehuru nu den enhet i förmer, som är ett bland hufvudvilkoren för en god rättegångsordning, efter Utskottets omdöme, för» drar, att de privilegierade
Domstolarne upphöra, bar Utskottet dock funnit betänkligt att tillstyrka deras afskaffande på en gång, emedan oreda till äfventyra kunde deraf uppstå; och då Utskottet, i följd deraf, ansett indragningarne för närvarande ej böra sträcka sig längre, än till de serskilda
Domstolar och ejceeutionssäten, hvilkas antingen skadlighet eller umbärlighet är uppenbar och allmänt erkand, får Utskottet nu endast LagUtskattets Betänkande N:o 8g. 79 föreslå: a) att Öfre och Nedre
Borgrätterne må indragas och deras domsrätt öfverflytta* till de allmänna Domstolar, dit de mål och ärenden, hvilka Borgrätterne nu, enligt serskildaFörfattningar, upptaga och behandla, efter allmänna lagens grunder höra; b) att Riksmarskalks-Embete!
s executionsrätt må till Öfverståthållareembetet» Cancellie öfverlemnas ; c) att Slott sr ätterne må upphöra , och de till deras jurisdiclion hörande mål af vederbörande allmän Underrätt upptagas; dock att Slotlsrätterne i Stockholms Stad och på.
Stockholms Slott, i anseende till serskilda local-för hål landen och den egna beskaffenheten af åtskilliga dit hörande mål, varda tills vidare bi-r behållne ; d) att Posträtter, så väl enkla som blandade, må afskaffas, och dera» domsrätt öfverflyttas till vederbörande allmän Underdomstol; ga Lag- Utskottets Betänkande N:o 89» e) att, i följd deraf, Kongl.
Cancelliet rattens befattning med sa kalladt post/nål ma upphöra , och dess; mål lrån Underdomstol fullföljas vederbörande Hofrätt; f) att Bergstingsrätters samt Grufveoch Bergsrätters domsrätt i alla dt bruks- och bergshandferingen rörån' de tviste-, brott- och utsökningsmål, hvilka, genom Kongl.
Förord ningen den 17 April 1828., blifvii öfverflyttade från Bergs-Collegiun till Svea Hofrätt , må Uppdragas ål vederbörande allmänna Underdomstolar ; och g) att Sjötullsrätter, Gränsetullrätt er och Hallrätter må indragas och deras befattning med judiciela ärenden öfverlåtas åt RådstufvurätternC 1 de städer, der förstnämnde Domstolar Annas.
Men som en noggrannare och mera de) tailerad kännedom , ån den Utskottet eger,' angående flere bland de till indragning före» slagne serskilda
Domstolarnes organisation och' verkningskrets, är nödvändig för att kännai bestämma de åtgärder och stadga de regiel man-:
LagUtskottets Betänkande Nio 8g. 8 i mentariska föreskrifter, som i och för indragningens verkställande blifva erforder lige; så hemställer Utskottet, om icke Rikets Ständer må hos Kongl* Maj;t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Majit, efter att hafva i nåder infordrat vederbörandes utlåtanden , besluta och utfärda deti Förordning, sorn för verkställigheten af Utskottets förslag pröfvas lämplig och ändamålsenlig.
Rörande frågan om upphörande af Barlhens rättighet att hafva sitt forum i Svea Hofrätt, har Utskottet redan, gemensamt med Banco-Utskottet , afgifvit sitt vördsamma utlåtande , och angående upphörande af Riksgälds-Contoir ets lika beskaffade rättighet kommer Utskottet att, gemensamt med Stats* Utskottet , serskildt yttrande meddela.
Hvad de Academiska Domstolarne i allmänhet och Academiernes Rectorers exsecutionsrätt i synnerhet beträffar; så har, vid öfvervägande af detta ömtåliga ämne, hos Ut-» skottet i betraktande kommit, att fråga om förändring af allmänna Läroverkens organiBih. till Riks-St.
Prat. 1828 och 1S2Q, 7 Sami, I Afd. g* q\de Hst. a ulra Eidet, $2 LagVtsiottets Betänkande
N:0 893 sätlon och styrelse en längre tiel utgjort föremål för Kongl, Maj:ts synnerliga uppmark-- samhet, samt att Kongl. Maj:t fördetta arén* des noggranna utredande och behandling förJ ordnat en Comité , hvars underdåniga yttrande redan lärer vara till Kongl. Majit afgif-- vet, men ännu icke pröfvadt.
Och som Utskottet anser den academiska jurisdictionens bibehållande, förändrande eller afskaffande hafva den nära gemenskap med öfriga frågor om organisationen och styrelsen af Rikets Universiteter, att dessa ämnen ej bora serskiljas, utan i ett sammanhang skärskådas} ssi har Utskottet beslutat vördsamt tillstyrka ; att Rikets Ständer måtte hos Kongf. Maj:t i underdånighet anhålla det täcktes Kongl. Majit, vid fattandet af Dess nådiga beslut i anledning af ofvanbemälde Coroités utlåtande och förslag, tillse och pröfva om eller i hvad måtto öfrige åtgärder, som i afseende på Läroverkens ord-^ nande kunna varda vidtagne , fordra att den academiska jurisdictionen' hör fortfara, inskränkas eller uppJ häfvas, I anledning af framställningen örn lipp-j hörande af Ridderskapets och Adelns räta LngUtskottets Betänkande N:o 89: 8J tighet att i vissa mål hafva Hofrätt till forsla Domstol, får Utskottet förklara, att, då denna fråga icke har egenskap af en blott lagfråga , för hvars afgörande tre Riksstånds sammanstämmande beslut och Konungens sanction äro tillräcklige , utan rörer ett
Rid4 derskapets och Adelns privilegium , hvar* förändrande eller jemkande beror på samtlige Riks-Ståndens öfverenskommelse och KonunS •d gens bifall, Utskottet icke finnér sig tillstän-? digt att a. denna framställning tillstyrka bifall.
Mett för den händelse , att Högloflige Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt att, till befordrande af enhet i rättegångsordningen, ifrågavarande rättighet sig afsäga samt de öfrige Riks-Stånden och Kongl,' Majit en sådan afsägelse gilla , bör Utskottet ej underlåta att, i denna mening, framlägga förslag till Förordning, om upphörande af Frälsemäns rättighet att i vissa mål dömas af Hofrätt såsom Järsta Domstol 5 sd ock om ändring af 2 jf. i 8 Cap, RättegångsRalken : Sedan Ridderskapet och Adeln , med 'öfrige Riks-Ståndens samtycke och Kungl.
Majis bifall, 84 LagUtskottets Betänkande N:o 89. ajsctgt sig den i 6 punkten af Riddérskapets och Adelns den 16 October 1723 utfärdade privilegier stadgade rättigheten att i ■vissa mai omedelbarligen af Hofrätt dömas; sä varda 8 och 9 momenterne af 2 f. i 8 Cap.
Rättegångs-Balken ^ femte dermed öfverensstämmande serskilda författningar, upphäfne; skolandes de mai, som, jemlikt samma lagrum och författningar , tillhört Hofrätt såsom förste Domstol, hädanefter tillhöra vederbörande Underrätt och efter allmänna rättegångsordningen behandlas.
Vidkommande slutligen dels Herr Cronii motion om befrielse för Municipalstyrelserne i garnisons-orter från all befattning med vården och bestraffningen af deliqventer, som af Militaire-domstolar dömas, samt om rättighet för städerne att genom sina auctionsverk , emot provision, försälja i beslag tagne eller genom
Dykeri-inrättningens försorg bergade varor , som skola offentligen föryttras, och dels Insulins yrkande, att Lagutskottet måtte uppgifva hvilka delar af Lag - Lagutskottet^ Betänkande N:o 89. 85.
Comiténs förslag till allmän Civillag nu skulle Jeunna, med båtnad för lagstiftningen , antagas, samt meddela yttrande, huruvida åtskilige af Insulin uppräknade capitel i samma förslag äro tjenlige att i nu gällande lag införas; så får Utskottet endast anmärka, att da af Herr Cronius väckta fragorne, hvilka, emot föreskriften i Riksdagsordningens 51$, blifvit sammanblandade med samma Alotionairs förslag om flere Domstolars indragning, ej kunna hänföras till allmänna Lagen , och förty ej tillhöra Lag-Utskottets befattning, äfvetisom att, enär Rikets Ständer redan bi - fallit Utskottets tillstyrkande, alt granskning af Lag-Comiténs förslag till ny Civillag ej må vid denna Riksdag äga ruin , något serskildt utlåtande öfver Insulins yrkande ej erfordras.
Åtskilige
Stockholm den 15 Augusti 18*9. 86 Bil, till LagUisÅottets Betänkande N:ö 89* Rjeserjvatione r: 1:0 af Hére Professoren Bexell För åfgärderne att, under ytan af esä lätt verkställbar domstols-indragning, just
xiu tillvägabringa en djupt genomgripande domstols-förändring , att utur deras banor i Iiagskipningen lösrycka en mängd Domstolar, och således rubba hela den nu varande Domstols-inrättningen, har jag icke Jemnat min röst.
Jag reserverar mig emot Betänkandet, och gär att ytterligare anföra; Man har länge erkänt ett visst missförhållande i vår Domstols-inrättning, —. irnen detta gamla, detta erkända missförhållande fordrar att utbylas, icke emot ett nytt, utan emot ett bättre heräknadt och ordnad!
.helt.
För förbättringarne, för ett ändamålsenligt undanrödjande af det bristfälliga i Domstols-inrättningen , för utredande af vissa invecklade domstois-förbnllanden , skulle äfven jag ifrån min obemärkta plats i lagstiltningen vilja medverka.
Men tidpunkten för förändringarne är ännu icke inne.
Jag är derom innerligen öfvertygad.
Vore förslaget verkligen mognadt till en conseqvent verkställbarhet ; __ i sanning en nödig förberedelse hade Pdå vederbörligen gått framför sjelfva indragningsbeslutet.
Nu åter sy - Bil. till La^Vtskotlets Betiinkaade N:o 8g. 87 nes detta vilja göra sig gällande 1 en alldeles omvänd ordning, och lemnar långt bakefter sig, icke allenast undersökningarne och beräkningarne om målens fördelning, rn. m., utan äfven den ganska hufvudsakliga frågan, huruvida de i en ny sakernas ordning qvari stående Öfver- och Underdomstolar kunna medhinna tillökningen a£ de indragnes göromål *) , huruvida för rättsökande medborga - *) Jag kan derom alldrig öfvertygas, att den föreslagna
Domstols-indragniogen nu är verkställbar utan det menligaste inflytande på Lagskipningen.
Uti de i Kongl. Götha Hofrätt afgifnc anmärkningar vid förslaget till allmän Civillag sid.
72 förekomma följande uppgifter: att Hofrätternas arbetsstyrka , genom indragningen af vissa ifrågavarande Domstolar , skulle blifva så otillräcklig, att den nu varande personalen troligen ej utgör en femtedel af det antal , som då skulle erfordras : att en mångdubbling i antalet af Högsta Domstolens Ledamöter snart skulle påkallas, hvaraf åter följde, att, då denna ,Domstol blifvit på flera Divisioner fördelad, den påräknade enheten der kanske ej alltid igenfunnes, och att, då den försporda klagan öfver Lagskipningen och dess gång, sannolikt leder sin grund, icke så egentligen ifrån dotnstols-orgajiisationen ulan fast mer ifrån den skiljagtighet 5 Lagens tillämpning, som ej sällan vållar dilta beslut i lika beskaffade frågor , och hvilken skiljagtighet tillskrifves Lagens tystnad eller obcstämdhet i förekommande fall; så synes man »ck nu böra förnämligast söka undanrödja sist 88 Bi. lill LngUiskuiiets Betänkande N.o 8§- te lagskipningen bade till tid och iuta blir lika latt tillgänglig.
Det är ej nog att man med ett penndrag bjuder de på indragnings» listan uppförda
Domstolar försvinna ur Laggkipningens område, man miste äfven vara betänkt, att göra de toma luckor der de fordom stodo, om ej alldeles omärkbare , likväl så litet rnärkbare som möjligt är, och under det man indrager en del Domstolar, skall Nationen icke upphöra att, för behandlingen af sina rättsfrågor, af de gvarstående fordra, skyndsamhet och kraft, anförde olägenhet , samt genom lämpliga föreskiifter j öfrigt bereda ali möjlig skyndsamhet och säkerhet i rättegångssakers behandling, utan att. likväl dervid rubba sjelfva
Domstols-inrättningen , hvars bibehållande landets egentligen Lagstiftande fäder torde anse nödvändigt , om ej för annat, dock af billig farhåga för ett nytt, som ej visar sina fördelar lika så gifna , som kostnaderne dertill betydlige och oundgänglige.