Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. för deras del beslulit, det stadgas må, att Dom öfver Borgenärs klander af Sysslomans redogörelse för afträdd egendoms förvaltning och behållna tillgångens utdelning skall, ändå att Domen ej vunnit laga kraft, genast gå i fullbordan , på sätt om verkställighet af ConcursDom är föreskrifvet, samt att, till den ändan, 3 §. i <3 Gap. af ConcursLagen den i3 Jula 1818 må erhålla denna lydelse: ”Borgenär må lyfta den fordran, som ho”norn genom Dom i Concurssaken tillagd är , ”ändå. att Domen ej vunnit laga kraft; ställe ”dock, i thy fall, borgen för hvad lian lyfter.
”Lag samma vare om verkställighet af Dom i ”redovisningstvist emellan Borgenär och Syssv ?'lomän.” Ivikets Ständer framhärda etc.
Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 9 Nov. 1829.
Preste-Ståndet d. 9 — — Borgare-Ståndet d. 10 — —1 Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej an - 542 Exp. Utsi.
N:o 22-3» gående ändring af 3 §. i 3o Cap. Rattegångs-Balken. S. A. K. Enär, enligt Kongl. Brefvet den 3i Januarii 1777, jemfördt med 10 punkten 3 mom. i Kgl. Förordningen den 12 November 1766, handlingar i Revisionssaker nu mera icke skola i HofRätten afskrifvas, utan böra i hufvudskrift till Konungen insändas, och R.
St. fördenskull ansett hvarken nödigt eller billigt, att lösen för samma handlingar hos HofRätten af RevisionsSökanden erlägges; hafva R.
St., för deras del, beslutit, att, med upphäfvande af Kongl. Brefvet den 3i Januarii 1777 och 3 mom. i io:de punkten af Kongl. Förordningen den 12 November 1766, så vidt de angå lösen för handlingar, som i Revisions-saker till K. M. från HofRätt insändas, 1 mom. 3 §. i 3o Cap.
RättegångsBalken bör ändras till följande lydelse: ”Nu häfver parten fått JIofRättens svar och ”tillstånd; sande då HofRätten parternes skrifver och alla bilagor, med skrifteliga berättel”sen deröfver, hvarå dömdt är, till Konungen ”in; läte ock väl och rent afskrifva hvad för ”Rätta är laladt och svaradt, med IJofRättens ”omröstning till domslutet: och parten löseden ”afskrift ut, såsom serskildt stadgadt är.” X sammanhang och i öfverensstämmelse dermed ändras Kongl.
Förordningen d. 24 April 1754 sålunda : ”Ilen part, som sökt, alt Kongl. Maj:t må Exp. Utsi.
N:o 223,224- 543 'pröfva HofRättens dom eller utslag, bör inom 'fjorton dagar, ifrån det han HofRättens tillstånd erhållit, gifva in stämpladt papper till 'handlingarne, som skola till Konungen från 'HofRätten insändas, och inom en månad, ef'ter det samma Revisions-sökande blifvit bevil'jadt, inleverera lösen och stämpladt papper till 'Protocollen, enligt dell requisitum, parten å'ligger att i HofRättens
Cancellie uttaga; om 'hvilket allt HofRätten, då Revisions-sökandet 'beviljas, hör parterne påminna.
Och skall 'den part, som detta försummar, hafva förlo'rat sin talan i saken, och stånde då vid HofRättens dom eller utslag.” Rikets Ständer framhärda etc.
JV:0 22 f Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Nov. 1829.
Preste-Ståndet d. 9 — — Borgare-Ståndet d. 10 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående beviljad belöning till Ekenmarkska Slagteri för af densamma införda förbättringar i Väfnadskonsten.
Genom framställningar, gjorda vid innevarande Riksdag, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å de af Fabriksidkare!! J. E. 144 Exp. Utsh.
N:o 224» Ekenmark, dess Brorshustru och Systrar visade nitiska bemödanden, att, så väl medelst från trycket Utgifnä äfllandlingar, som genom personligen, under resor i de flesta Rikets Bro vincer, lemnad Undervisning, bland Allmänheten sprida kunskap öm de af dem uppfunna förbättringar i väfnädskonsten; uti hvilket afseende jemväl är vordet föreslaget, att nämnde personer måtte, på uppgifvet sätt, belönas, helst de för oniförmälda företag skola uppoffrat deras tillgångar och således befinna sig i saknad af andra medel till utkomst, än deras arbetsförmåga.
Efter inhemtande af nödiga upplysningar i detta ämne, hafva R.
St. derpå grundat deri öfvertygelse, att nämnde personer ådagalagt ett berömligt nit och en utmärkt skicklighet i Väfliads-slöjden, samt att, då uppfinningen blifver mera allmänt känd, betydliga fördelar derigenom skola beredas ej blott för enskilda medborgare, som för sin utkomst idka denria slöjd, utan jemväl för det allmänna, sedan densamma upphunnit en sådan fullkomlighet, att behofvet af utländska konstväfnader kan komma ätt upp-' hora.
Af sådana anledningar, och i ändamål att dels Uppmuntra ifrågavarande personer af ofvannämnda Slägt, att fortfara i deras öfortrutna bemödanden att alltmera fullkomna en högst gagnelig slöjd, dels ock förunna dem någon ersättning för de uppoffringar af kostnad, möda och tid, de deruppå redan användt, hafva R, St, Exp. Vlsl. Forsing till und. Skrif i>.
N:o 224- 545 R.
St. godtfunnit besluta, det Ekenmarkska Släglen må af Manufaclur-Discont-Fondens råntebesparingar tilläggas en Summa af Tre Tusende Riksdaler Banco, att af dess medlemmar:
Fabriksidkaren J. E. Ekenmark , Gustaf Ekenmarks Hustru, och deras fyra Systrar, Johanna Sophia, Lovisa Maria, Hedda Christina och Gustafva Fredrika, hvilka alla användt tid och möda på undervisning och förbättringar i väfuadskonsten, sinsemellan fördelas, dock med vilkor, att den år 1828 af Ekenmark utgifna tryckta afhandling i väfnadskonsten varder Allmänheten, för ett nedsatt pris, tillhandahållen; hvilket beslut R.
St. 1111 få hos E. K. M. anmäla, med underdånig anhållan, att E. K. Maj;ts och Rikets Commercé-Collegium måtte undfå
Nådig befallning att medlen till vederbörande låta utbetala.
I öfrigt och på det den a i Ekenmark senast in vt nterade väfstol måtte blifva i landsorterne fullständigt känd, samt dess på en förenklad sammansättning grundade stora företräde framför hittills begagnade väfnads-redskap mera allmänt inses, hafva R.
St. trott sig böra till E. K. M. framföra deras underdåniga önskan, ej mindre att E. K. Maj:ts LundtbruksAcademie kunde i Nåder varda förständigad att låta förfärdiga och till hvarje Läns Hushålls-Sällskap öfversända en modell å samma väfstol, än äfven att Hushålls-Sällskapeiv mätte få sig ålagdt att, för Ekenmarks räkning, emottaga och till dem bland Allmänheten, som sådant åslunda , försälja oftaberörda tryckta afhandling, deraf ett tillräckligt antal exemplar Bihang t. B.
S;s Prof. i(yde Sarnl, 69 546 Exp. UtsL Förslag tillund.
N:q 224,225. alitsa bör, genom Ekenmarks försorg, till dessa Sällskap fö risti ndas.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Növ. 1829* Prcste-Ståndet d. 9 — — Borgare-Ståndet d. 10 — — Bonde-Ståndet d. H — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående sältet för Författningars allmängörandc samt deras fullständiga och ordentliga utdelning till Domare och Embetsverk. S. A. K.
Med anledning af åtskilliga under innevarande Riksdag gjorda framställningar, angående sättet för
Författningars allmängörande samt deras fullständiga och ordentliga utdelning till Domare oell Embetsverk, få, till E. K. M., R.
St. härigenom frambära den underdåniga önskan, det E. K. M. täcktes, i afseende på Svensk Författningssamling, låta vidtaga sådana åtgärder, att aiimängörandet af Författningar genom densamma må ega rum, och således allt ytterligare behof af Årstrycket derigenom upphöra; äfvensom, och då det skall hafva inträffat, att, alltsedan FörfattningsSamlingen började utgif - Exp. Utsi.
Siri fa. N:o 225,226■ 547 vas, hvarken Rådstufvu- och KämnersRätler eller Häradshöfdingar i en del orter bekommit de serskildt tryckta Författningarne, hvarigenom handt, ej allenast att dessa Domstolar och Embetsman icke varit i tillfälle att, på sätt sohl vcderbordt, tillämpa Författningarne, utan ock kommit i förlägenhet att afgöra mål, deruti någon af ena parten till beskaffenhet och datum uppgifven, men Domaren alldeles okänd Författning blifvit åberopad, R.
St. tillika skolat i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i Nåder anbefalla en sådan reglering af Författningars fullständiga och ordentliga utdelning till hvarje Domare och Embetsverk , att de härutinnan anmärkta brister blifva afhulpne.
JV:o 226'.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Nov. 1829- Preste-Ståndet d. 9 — — Borgare-Ståndet d. 10 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående föreslagna förändringar i afseende å Sk juts väsendet. S. A. K.
I afseende på Skjutsväsendet hafva, vid innevarande Riksdag, flerfalldiga framställningar inom RiksStånden blifvit gjorda, åsyftande dels uudanrödjande af dervid befunna väsendtliga o - §4o Exp.
Vink.
N:o 226* lägenheter, dels beredande utål' åtskilliga, af behof och billighet påkallade, förändringar utaf i ämnet gällande Stadganden.
St. funnit Skjutsningsbesväret, i dess närvarande skick, vara af ett högst ofördelaktigt inflytande både i oeconomiskt och moraliskt hänseende, dock mindre i det förra, än i detsenare; tv, om än Skjutsen på ganska mångå ställen med förer förlust för den Skjutsskyldige, finnas likväl orter, der den anses genom Skjulstegan ersatt, och till och med sådana, hvarest den betraktas så* som en förmon, ehuru visserligen illa beräknad, då dervid afses den.tid och arbetskraft, sorn genom Skjutsningen dragas från de Skjutsskyldiges egentliga yrke, jordbruket, och den förkofran, sorn skulle detsamma tillflyta, om ett motsvarande antal boskap vid gården kunde framfödas, i stället för de hästar, som i och för Skjutsningens skull icke kunna undvaras.
Deremot är det skadliga af Skjutskarlens sysslolösa vistande på Gästgifvaregårdarne alltid lika.
Den ofelbara följden deraf är sedeslöshet, iorenad med tröghet och lättja vid arbeten, livaraf de förderfliga exemplen så hastigt och så lätt sprida sig ibland de lägre folkclasserne, och hvarpå 1 synnerhet de orter, der mycken Hållskjuts eger rum, framställa bedröfliga bevis. R.
St. hafva således funnit, att behofvet påkallar en reglering med Skjutsväsendet, hvarigenom de närvarande olägenheterna må undanrödjas och för framtiden förekommas.
Erfarenheten har likväl visat, att de flera förnyade Exp.TJtsk.
Isl-.o 226- 549 försök, som i sådant ändamål blifvit gjorda, icke medfört de önskade resultaten; och torde tiden ännu icke vara inne för vidtagande afen total förändring, härutinnan.
Gamla inrättningar, sorn, ehuru felaktiga, dock genom sin ålder vunnit ett slags helgd, och som, under tidens lopp, vid sig fästat interessen, hvilka, sedan dc en gång fått göra sig gällande, icke i en senare
Lid höra eller kunna förbises, anse E.
St. med varsamhet höra behandlas, om ej större ondt och flera oredor skola blifva att befara, än dem man vill häfva och förebygga.
Hvarje med klok beräkning vidtagen förändring i Sådana fall kan deremot icke förfela sitt mål, som är verklig förbättring; och de rättelser, tiden sjelfmant medgifver, skola , i samma nion nyttan deraf hinner visa sig, i sin ordning leda till andra, och allt vidare framåt, så att omsider de ifrågavarande anstalterna skola uppnå den fullkomlighet, som de naturliga förhållandena medgifva.
Ifrån dessa allmänna synpunkter hafva R.
St. betraktat ämnet i dess serskilda delar; och då, hvad först Kronoskjutsen angår, billigheten synes påkalla, att all möjlig lindring beredes de skjutsningsskyldige, samt det icke är skäligt, att Kronoskjutsen godtgöres mindre än vanlig Gästgifvarskjuts, och Kronan i detta fall ej bör ega bättre rätt än den enskilde, helst enahanda besvär bör lika gäldas, hafva R.
M. frambära deras underdåniga önskan om de förändrade sladganden i förevarande afseende: 550 Exp.
N:u 226. att Kronoskjutsen hädanefter må betalas lika med allmän GästgifVareskjuts, så väl för hästar som vagn; att, i stället för det de Kronoskjutsskyldige, enligt nu gällande Författningar, böra afbida en transport i 8 timmar utan betalning, och derutöfver 4 timmar för betalning, väntningstiden hädanefter må inskränkas till fyra timmar utan betalning och utsträckas till Atta derutöfver emot betalningj beräknad till lika belopp för timmen, som för väntning å GästgifVareskjuts är föreskrifvet; att, till beredande af en sådan jemkning, att de skjutskyldiges besvär må ytterligare kunna lättas, utan att Kronans transporter onödigtvis blifva uppehållne, 5o Lisp. i allmänhet må få lassas efter ett par Kronoskjutshästar, men att på vederbörande Autoriteter må få ankomma, att, i förhållande lill bättre eller sämre väglag på afsändningsstället, eller det som förmodas kunna inträffa i de orter, genom och till hvilka foran bör gå, antingen till 4o Lisp., vid sämre väglag, nedsätta, eller till 6o Lisp., vid bättre väglag, höja denna tyngd; börande vigten alltid, enär hinder deremot icke möter, märkas på packkistor m. m., hvaruti effecterne afsändas; att E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Länen må erhålla Nådig befallning, att, vid Marcherouters uppgörande för foror, för E. K.
Majrts och Kronans räkning, beräkna timmars körning på hvarje mil, samt 1§ timma till omlassning på hvarje Station, med öppen rätt likväl, för E. K. Maj:ts Befallningshafvande att minska Exp. Utsi.
Siri fp. N:o 226- 551 (len förra, eller körningstiden, till 2 timmar viel bättre, samt höja den till 3:ne timmar viel sämre väglag, äfvensom att, i förhållande till den större eller mindre svårighet, sorn olika effecter kunna vid omlassningen medföra, nedsätta tiden för denna sistnämnde till 1 timma eller öka den till 2:ne; samt slutligen att vederbörande E. K.
Maj:ts Befallningshafvande må i Nåder anbefallas att, när tid och omständigheter det möjligen tillåta, och sådant kan ske utan drygare kostnad för Kronan, söka att träffa serskilde accord, med enskilde om Kronotransporterne, med öppen rätt att utsträcka dessa accord till träns porter nes verkställande, så långt utom Länet, som öfverenskommas kan; anseende likväl R.
St., att, utom hvad skjutslegan angår, hvilken hädanefter, så väl i krigs- som fredstid, borde betalas likasom för Gästgifvarskjuts i allmänhet, förrberörde anstalter endast böra ega rum i fredstid, men, under krigstid, de dervid hittills vanliga förhållanden inträda, så mycket hellre, sorn några andra, eller de nu i underdånighet föreslagne, då icke gerna af tid och omständigheter medgifvas.
Gcistgif vareskjutsen, hafva R.
St., å ena sidan, funnit, det de, i öfverensstämmelse med deras underdåniga förslag, tid efter annan, af E. K. M. gifna Nådiga föreskrifter, till undanrödjande af dermed förknippade olägenheter och beredande af förbättringar i detta ämne, hittills medfört mindre tillfredsställande resultat, "medan skjutsningsbesväret ännu med föga märkbar skillnad, åtminstone i de fle - 552 ' Exp. Utsi.
N:o 226. sta orter, qvarstår lika tryckande och lika skadligt som förr; och, å den andra sidan, ansett, att, under närvarande förhållanden, ett fullkomligt upphäfvande af Gästgifveriskjutsen i allmänhet ännu icke kan, med'behörigt afseende på skjutsanstallernes föremål, ega rum; men då, i afseende på den för närvarande möjliga förbättring och lättnad vid Gästgifveriskjutsen, i betraktande kommit, att Hållskjutsen bade är den mest skadliga, åtminstone i moraliskt hän- , seende, och på vissa ställen torde helt och Hållet kunna utan afsaknad undvaras; hafva R.
St. härigenom skolat hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, genom af E. I\.
Maj:ts Befallningshafvande anställande noggranna undersökningar, må utrönas, huruvida Reservskjutslagen inom Länen må, utan alltför stora olägenheter och tiniga, kunna, jemte förut åliggande skjutsning, äfven bestrida den skjuts, som vid de Gästgifvaregårdar, dit de höra, nu utgöres med Hållhästar, samt att, efter föregångne undersökningar i berörde afseende, Hållskjutsen vid sådane Gästgifvaregårdar genast bör afskaffas, och de IlåIlsk j u tssky ld i ge hemmanen, der afståndet från Gästgifvaregården det tillåter, anslås till Reservens förstärkande, samt på samma sätt förfaras, då genom Reservlagens tillökande med andra hemman, som dertill kunna vara att tillgå, och hvarom jemväl undersökas bör, de förra kunna för Hållskjutsens bestridande blifva lillräcklige.
N:o Exp. lJtsk.
Slrifu.
N:o 227. 553 JY:o 227.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 13 Nov. 1829* Preste-Ståndet d. 16 — —•
Borgare-Ståndet d. 16 —* — Bonde-Ståndet d. 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående föreslagna förändringar och tillägg i Justitice-Ombudsmannens Instruction. S. A. K. K. St., sorn, medelst underdånig skrifvelse af d. ig sisth Maji, till E. K.
Maj:ts Nådiga stadfästelse öfverlemna! ett nödigt befunnet tillägg i % O OO i4 §• af Instructionen för Rikets Ständers JuStitiaeOmbudsmari, hafva, i anledning af serskilda inom RiksStånden väckta frågor ocb gjorda framställningar, funnit följande ändringar och tillägg vid berörde Instruction ytterligare böra ega rum.
I afseende på ordalydelsen i 2 §., enligt hvilken Justitieombudsmannen bör beifra fel, som härröra antingen från egennytta, vrångvisa, väld och grof försumlighet, eller bereda en allmän osäkerhet för Medborgares rättigheter, samt vid 4 §• af ifrågavarande Instruction, hafva R.
St., i händelse densamma kommer att i Öfrigt undergå sådana förändringar, som fordra hennes omtryckning, funnit ordet och böra utbytas emot ordet eller, hvilket senare dels är för meningen mera egentligt och rigtigt, dels mera öfver Bihang t. R. S.s Prof. iOule Sami. 70 554 Exp. Utsh.
För alag till und.
N:o 227» cnsstämmande med ordalydelsen i 96 §.
Riksdagsordningen, uti hvilka Grundlagsrum ordet eller jemväl finnes i enahanda mening hegagnadt.
ATdare, och då ett stadgande ansetts afbehofvet påkalladt, hvarigenom måtte afböjas falaliers förlust dymedelst, att Utslag och Domar, under Justi tieOmbudsmannens emhetsresor, komma honom för sent tillhanda, hvarpå exempel äfven blifvit anförde, hafva R. St., som, enär Justitieombudsmannens vistelseort, i och för Embetet, är Hufvudstaden, ansett hans Expedition alltid böra vara öppen för handlingars emottagande och utlemnantle, för sin del beslutit ett så lydande tillägg vid 24 §:ns slut: ”Justitieombudsmannen eger tillse, att hans ”EmbetsExpedition alltid må finnas tillgänglig ”för handlingars emottagande och utlemnande, "samt att, under hans frånvaro, den Tjensteman, ”sorn Expeditionen i Hufvudstaden förestår, må ”öppna till Embetet ankommande bref, och besörja sådana, uppskof ej tålande, anteckningar ”och meddelanden, hvilka ej innefatta beslut, "eller annan, Justitieombudsmannen tillhörande, ”verklig Embetsåtgärd.” Slutligen, och i anledning af gjordt förslag till 26 §:ns förtydligande medelst ett tillagg, hvarigenom Rikets Ständers rätt, att, i de händelser §:n omförmäler, sjelfve under påstående Riksdag välja Justitieombudsman och hans Suppleant, skulle närmare bestämmas, så, och derest E. K. M. täckes i Nåder gilla de af 1023 års Constitutions-Utskott föreslagna och under nu Exp. Utsi.
N:o 227. 555 varande Riksdag af samtlige RiksStånden bifallna tillägg vid gS §•
Riksdagsordningen, hafva R.
St. fnnnit 26 §. af Instructionen, såsom egenteligen dit ej hörande och dessutom öfverflödig, böra alldeles uteslutas, men att, i vidrigt fall, samma §. vid dess början må erhålla följande redaction: ”Skulle, under påstående Riksdag, Justitia?- ”Ombudsmannen, eller den, sorn blifvit till bans ”efterträdare utsedd, afsäga sig det erhållna för”troendet, eller med döden afgå; förhålles så”som i 97 och 98 §§.
Regeringsformen samt 63 ”§.
Riksdagsordningen är stadgadt.”
Men inträffar något af dessa fall, då R.
St. icke äro samlade, förfares dervid som följer: ”Dör JustitiaeOmbudsman, sammanträde ge”nast m. m.” Hvilka här ofvan anförde förändringar och tillägg uti ifrågavarande Instruclion, äfvensom de, i afseende å 26 §., för det ena eller andra af dervid uppgifne fall, framställde alternativa förslag, R.
St. härigenom få till E. K. Maj:ts Nådiga stadfästelse i underdånighet öfverlemna, och framhärda etc. 5-56 Exp, Utsfi.
Skrif v. N:o 228, N;o 228, Uppl. o, godk. hos Ridd. och Adeln d. 13 Nov. 1829.
Preste-Ståndet d. 16 — Borgare-Ståndet d. 16 — — Serskildt Utlåt, af Bonde-Ståndet d. 7 Dec. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsei anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Mätes-Passevolancen för Indelta Regementena S. A. K, Genom Nådig Proposition, af den 24 Februarii innevarande år, har E. K. M., med tillkännagifvande, att, sedan de Contract om MÖtésPassevolance för Indelta Armeen, hvilka, i anledning äf Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 19 Jolii 1812, blifvit för en tiel af Femton år med vederbörande Rust- och Rotehållare afslutade, dels med året 1827, dels ock år 1828 tilländalupit, E. K. M., genom CirculaireBref till Dess Befallningshafvande den 7 Nov, 1827, lemnat Rust- och Rotehållare öppet att, om de sådant önskade, med samma Passevolancevilkor fortfara under åren 1828 och 1829, intilldess R.
St. sitt beslut i ämnet meddelat, och hvilket erbjudande af mer än fidelar bland Rust- och Rotehållare blifvit antaget och begagnadt, i Nåder föreslagit R. St.; att Indelta Armeen må under Möten, Mönstringar och Marcher under fredstid under - Exp. Utsk.
Skrif v. N:o 228» 557 hållas genom Kronans försorg, på satt som egt rum under de Femton år, PassevolaneeContracten varit gällande; att, i afseende på sättet för utgörandet af Passevolance-afgiften , hvars sammanlagda belopp, i medeltal räknadt, uppgått till omkring a3o,ooo R:dr, och hvilken summa E. K. M. ansett, genom UnderhållsDepartementets i KrigsCollegium och Commissariatens indragning samt ändamålsenligare och mindre kostsamma anstalters vidtagande för samma ändamål, kunna nedsättas till omkring 200,000 R:dr, denna afgift, hädanefter såsom hittills, hör utgå af Rust- och Rotehållare; samt att, i följd deraf, hvarje Rustnings- och Rote-Numer — för alt njuta en nedsättning, ungefärligen svarande mot den af 3o,ooo
R:dr på det hela—- borde för karleus underhåll, vid ofvanuppräknade tillfällen, årligen erlägga endast 7 R:dr Banco, men Rusthållarne serskildt för hästens utfodring enahanda afgift som hitintills, antingen i persedlar eller penningar , blott med den förändring, att höet beräknas endast till 20 Skålp. på Lisp», och hvilket jemväl, i händelse af penningars erläggande, borde iakttagas ; att en tid af Femton år för Contractens ingående å nyo måtte utsättas samt från och med i83o års början beräknas; och att med Revision af räkenskapen måtte förhållas i öfverensstämmelse med hvad E. K.
M», uti Dess till R.
St. aflåtna Nådiga Proposition om Instruction för Rikets Ständers Revisorer, föreslagit. — C58 Exp. Utsk.
Efter öfvervägande häraf samt hvad i ämnet för öfrigt förekommit, hafva R.
St. beslulit, och fa härmed till E. K. Majrts Nådiga bifall och stadfästelse i underdånighet öfverlemna: 1:0 alt Rust- och Rotehållare vid de Indelta Regementena lill häst och fot, under Femton års tid, räknad från den x Januarii i83o till samma dag 1840, icke skola vid Regements- eller Compagnimöten, Mönstringar, Kronoarbeten, eller hvad annat tillfälle eller Tåg, som helst vara må, till Ryttaren eller Soldaten aflemna möteskost och drickespenningar, eller skjutsa hans Rotekista; skolandes Befälet noga tillse, att Manskapet, vid framkomsten till Mötesplatsen , inga matsäckar medför, eller, vid uppbrott till Möten och Mönstringar, på något sätt Roten någon afgift aftvingar; 2:0 att, emot åtnjutande af en sådan befrielse, hvarje Rusthålls- eller Rote-Numer bör under berörde Femton år till E. K. M. och Kronan i fredstid, uppå 2:ne terminer, årligen erlägga tillsammans Sju Riksdaler Banco i contanta penningar, samt hvarje Rusthåll vid de beridna Regementena derutöfver, till hästens utfodring, aflemna 25 Lisp. hö, hvarje Lisp. till endast 20 marker beräknadt, en tunna hafra samt 5 Lisp. råghalm, efter Rusthållarens eget, inom af E. K. M. föreskrifven tid, lillkännagifna val, antingen i fullgoda naturapersedlar levererade vid anvisadt Magazin å Mötesplatsen, eller ock i contanta penningar liqviderade, efter det för året inom hvarje Län fastställda markegångspris.