Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-Stånden erhållit remiss å ofvanberörda nådiga framställning, har tagit densamma i behörigt öfvervägande; och ehuru, i betraktande deraf, att arrendet för Ljusne kronolaxfiske, som för åren 3 822—1827 utgjort 27| tunnor, för åren 1828—1837 241 tunnor och för 3838—1843 27| tunnor salt lax, sedermera, eller samtidigt med Ljusne sågverks anläggning, alltjemt nedgått så att detsamma för innevarande utarrenderingsperiod uppgår till allenast 500 R:dr R.mt årligen, nämnda förhållande synes ådagalägga, hurusom det vore med Statens verkliga fördel öfverensstämmande, att berörda fiske varder till skatte försåldt innan det genom ökad timmerflottning å elfven kan varda ytterligare försämrad t, — har likväl
Utskottet ansett sig icke kunna biträda den nådiga framställningen af skäl, dem Utskottet nu går att framställa.
Genom Kongl. Brefvet den 22 Mars 1850, angående dispositionen af kronofiskena i riket, är stadgadt, bland annat, att de mindre fisken, som i samma nådiga Bref afses, skola, sedan ränta efter vissa grunder blifvit åsatt, på auktion Stats Utskottels Utlåtande N:o 64. försäljas till den högstbjudande, hvarvid för de fisken, som äro belägna vid särskilda hemmans eller byalags stränder, i förra fallet hemmans-innehafvarne och i det sednare byalagen ega optionsrätt till deras inlösande för hvad vid auktionen bjudes och finnes antagligt.
Denna strandegarne ovilkorligen medgifna rättighet vid skatteförsäljning af dylika mindre fisken, synes billigare och med ännu större skäl böra medgifvas strandegarne vid försäljning af de förmånligare fiskena.
Såsom skäl till afvikande från berörda försäljnings-method, har Kongl. Kammar-kollegium anfört, det sågverks-egarnes ansökning afsåge deras berättigande till skatteköp af fisket i det uppgifna ändamålet att bereda en friare timmerflottning å Ljusne eif, men, såvidt af den nådiga Propositionen inhemtas, finnas icke några vilkor i berörda hänseende sågverks-egarne förelagde, hvarföre anledning är att befara det större hinder och olägenheter derutinnan lätteligen kunna för allmänheten uppstå sedan fisket från Staten öfvergått till enskilde.
Enligt hvad åberopade Kongl. Bref vidare förmår, skola, i händelse berörda optionsrätt begagnas, fiskena derefter förenas med vederbörande hemman eller byar och ifrån jordeböckerna afföras emot det att belöpande ränta, under särskild titel, tillägges hemmanens eller byarnes räntor.
Afven denna för Staten högst väsendtliga fördel har uti den Kongl. Propositionen blifvit förbisedd, ehuru med hänsyn ej mindre till räntans jemförelsevis höga belopp, än äfven till fiskets föränderliga värde det bort vara angeläget, att räntan fästats vid något hemman eller annan stadigvarande fastighet, som utgjort säkerhet för dess utgående för all framtid.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, samt då dessutom den bestämda köpeskillingen synes vara allt för ringa, anser sig Utskottet böra afstyrka Rikets Ständers bifall till förevarande nådiga framställning.
Reservation: utaf Herr Friherre of Ugglas, Gast. af Herr A. W. Björck, som reserverat sig emot de skäl Utskottet anfört till stöd för sitt yttrande i denna fråga. 14 Slats-Clskollels Utlåtande A'-o OS. JV:o 65.
Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Mars I8G.1, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af dels Kongl. Maj:ls nådiga Proposition om anvisande för fyra år af ett fyllnadsanslag till Kongl. MhjUs hofhållning, dels ock enskilda af berörda nådiga Proposition föranledda motioner. (U. A.)
Uti den 6 nästlidne Februari till Rikets Ständer albiten, af samtliga Riks Stånden till Stats-Utskottet remitterad nådig Proposition (intagen under N:o 70 i Usta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Prokoller), har Kongl. Majit behagat gifva tillkänna att, ehuru det årliga anslag till Kongl. Maj:ts hofhållning, som af Rikets Ständer vid 1823 års riksdag bestämdes, icke vidare kunde efter en tidrymd af fyratio år, hvarunder nästan alla utgifter ansenligen stegrats, vara tillräckligt att fylla de behof, för hvilka samina anslag vid förstnämnda tid varit beräknadt, Kongl.
Majit likväl, af grannlagenhet, hittills ej velat ifrågasätta förhöjning deruti och ännu vid innevarande riksdags början haft för afsigt att låta frågan derom till nästa riksmöte anstå.
Men då utgifterna för hofhållningen under sistlidet år, enligt nyligen afslutade räkenskaper, befunnits hafva i ännu betydligare mån, än under de nästföregående åren, öfverskridit det derför anvisade anslag, samt då de omkostnader, som af hof-förvaltningen måste bestridas, vore till största delen oundgängliga och för öfrigt i allmänhet sådana, som ej lämpligen kunde indragas, hade Kongl. Majit funnit
Sig ej längre böra uppskjuta att öppet meddela Rikets Ständer dessa förhållanden oeh redan vid innevarande riksdag, äska en nödig förhöjning i de i Riksstatens första Hufvudtitcl anvisade medel för Kongl.
Majits hofhållning.
I sådant afseende och vid det, enligt hvad den nådiga Propositionen bilagdt utdrag af Stats-Råds-protokollet innefattade, utredda förhållande, att de brister, Slats-l'tskottets Utlåtande N:o 65.
15 forn för hof-forvaltningen uppkommit, icke blott efter Kongl. Majrts thronbestigning, utan äfven under det föregående, nära två-åriga regentskapet, kunde med säkerhet liqvidera? samt inkomster och utgifter åter bringas till jemnvigt genom beredande af en särskild årstillgång af 250,000 R:dr från och med innevarande år till slutet af nästa statsregleringsperiod. har Kongl. Majit i nåder äskat, att jemte de anslag under första Hufvudtiteln, hvilka i Kongl. Majrts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof blifvit upptagna, ett särskilt fyllnadsanslag af Tvåhundrafemtio tusen R:dr R:mt för hvarje af åren 1863—-1866 måtte till Kongl. Majrts hofhållning anvisas, att af Riksgäldskontoret utbetalas vid slutet af hvartdera årets första qvartal.
Af berörda Stats-Råds-protokoll inhemtas, att, vid underdånig föredragning af detta ärende, Departements-chefen, bland annat, anfört hurusom den sedan lång tid tillbaka oförändrade anslagssumma, sorn vore anvisad till Kongl. Majrts hofhållning icke varit för sitt ändamål tillräcklig, utan hade, i följd deraf, för denna förvaltning brister uppkommit.
Dessa brister för de år, som förflutit sedan Kongl. Majrts thronbestigning, jemte den ansenliga brist, som af lätt förklarliga skäl uppstått under den tid af nära två år då Kongl. Majit såsom Regent fört Riks-styrelsen med särskilt Statsanslag derför endast från Norrige, utgjorde nu tillsammans ett belopp af omkring 800,000 Rrdr Rrmt.
Så länge en dylik balans qvarstode i hof-förvaltningens räkenskaper, vore det klart, att det vanliga anslaget skulle blifva ännu mera otillräckligt än eljest, och den första omsorgen borde således vara, att omförmälda brist mätte blifva så fort som möjligt godtgjord.
Att verkställa detta på en gång syntes emellertid vara förenadt med svårigheter och Departements-chefen ansåg derföre lämpligast, om liqviden fördelades på tidrymden från och med innevarande år intill slutet af nästa statsregleringsperiod, eller på de fyra åren 1863—1866.
Det vöre utom allt tvifvel att äfven för framtiden en lämplig förhöjning i det ordinarie anslaget till Kongl. Majrts hofhållning vore af omständigheterna påkallad, och detta borde icke finnas för någon oväntadt, då man toge i betraktande att den närvarande anslagssumman blifvit bestämd för fyratio år tillbaka och att under tiden så väl behofven i allmänhet som prisförhållandena särskildt undergått en högst betydlig förändring.
Men tydligt vore också att en dylik permanent tillökning i hofhållningssumman. så att inkomsterna måtte komma att för framtiden motsvara utgifterna, ej på långt när behöfde uppgå till så stort belopp, som det tillfälliga anslag, hvilket nu vore nödvändigt för att under den nyss angifna perioden af fyra år icke allenast förekomma vidare underbalans, utan ock godtgöra de redan befintliga bristerna Under förutsättning att de af Kongl. Majrt uti dess nådiga Proposition om
Statsverkets tillstånd och behof äskade förhöjningar i vissa titlar på första Hufvudtiteln blefve bifallna, hvarigenom de tillskott för dessa titlar, sorn hittills drabbat hof-förvaltningen, kunde 16 Stati-Viskoiiels Utlå/ande N:o 6S. undvikas, ansåg Departementschefen, på grund af honom förevisade räkenskaper och kalkyler samt efter samråd med chefen för hof-förvaltningen, att under iakttagande af nödig omtanka, det sist omförmälda ändamålet, nemligen liqvidation af uppkomna brister samt återförande af jemnvigt mellan inkomster och utgifter, med säkerhet kunde vinnas, om under fyra år, räknade från och med det innevarande, en särskild tillgång bereddes af 250,000 R:dr årligen.
Att deremot vid detta tillfälle närmare bestämma den permanenta tillökning i hofhållningsanslaget, hvilken äfven efter nyssnämnda tidrymd blefve för framtiden behöflig — och hvarvid också något bidrag från Norriges sida syntes böra tagas i beräkning — ansåg
Departementschefen hvarken nödigt eller lämpligt.
1 sammanhang med högstberörda nådiga Proposition får Utskottet anmäla att, utom åtskilliga vid remissen deraf och sedermera hos Ridderskapet och Adeln afgifna yttranden, Utskottet tillika fått emottaga följande, med anledning af den nådiga Propositionen, inom nämnda Riks-,Stånd väckta motioner, nemligen: a) af Grefve Mörner, C. G. //, hvilken (i motion N:o 265) hufvudsakligen anfört, att, då under den tidrymd af 40 år, sorn förflutit sedan beloppet af det för Kongl Maj:ts hofhållning å Riksstaten uppförda anslag af Rikets Ständer bestämdes, en högst ansenlig stegring inträffat icke allenast i prisen å de flesta varor, utan ock i beloppen af aflöningar, arbetslöner och en mängd andra utgifter, vöre en efter nuvarande tids fordringar lämpad förhöjning i Kongl. Maj:ts hofhållningssuinma af rättvisa och billighet påkallad, äfvensom det icke vore med Svenska folkets värdighet öfverensstämmande att, sedan dess uppmärksamhet blifvit påkallad å det nu förhanden varande missförhållande emellan hof-förvaltningens inkomster och utgifter, uppskjuta detta afhjelpande till framtiden, i följd hvaraf motionären, soiq vid jemförelse af prisförhållandena nu för tiden med dem, som egde rum år 1823, ansett Kongl. Maj:ts hofhållningsanslag från Sverige, hvilket för närvarande utgör 630,000 R:dr, skäligen böra höjas med något mer än en fjerdedel eller så att det komme, att uppgå till 800,000 R:dr om året, föreslagit det Rikets Ständer, under förutsättning att proportionerlig tillökning i Kongl. Maj:ts -civil-lista från Norrige blefve hos det Norska Storthinget äskad, måtte besluta, att utaf den i Kongl. Maj:ts ofvanberörda nådiga Proposition begärda tillökning till hofhållningsanslaget ett belopp af 170,000
R:dr måtte varda å ordinarie stat uppfördt, att från början af nästa statsregleringsperiod årligen från Statskontoret utgå, men återstoden anvisas å Riksgälds-kontoret att derifrån utbetalas med 250.000
R:dr vid slutet af innevarande års första qvartal och 240,000
R:dr efter ingången af år 1864. b) af Herr Stjernsvärd, G. i/.5 som (i motionen N:o 266) enär, enligt hvad det den nådiga Propositionen bifogade Stats-Råds-protokoll gåfve vid handen, -ett belopp af en million
R:dr erfordrades för att betacka en å Konungens civillista uppkommen balans, men det af Chefen för Finans-departementet föreslagna sätt Slals-Vlskollels Ullålande N:o gs. 17 »ätt för afhjelpande af denna balans syntes motionären icke vara nationen värdigt, föreslagit, att det erforderliga beloppet af en million måtte på en gång ställas till Hans Majit Konungens disposition, i egenskap af extra anslag åt Hans Majit Konungen för betäckande af en uti dess civil-lista uppstådd balans.
Derjemte har, i likhet med Grefve Mörner, motionären hemställt, att det ordinarie anslaget till Hans Majit Konungen måtte ökas ifrån 630,000 till 800,000 Riksdaler Riksmynt årligen. c) af Herr Cederschiöld, R.
Th.. som (i motionen Nio 267), då någon tvekan ej kunde antagas uppstå, att ju den i hof-förvaltningen uppkomna bristen borde af Rikets Ständer fyllas, funnit det vara både klokast och Rikets Ständer värdigast att på en gång anvisa den summa af 800,000
Ridr, som för bristens betäckande erfordrades.
Beträffande åter frågan om den tillökning uti det ordinarie hofhållningsanslaget, som kunde vara behöflig för att förekomma så beskaffad brist för framtiden, så vore, enligt den af Herr Finans-ministern lemnade utredning, en summa af 50,000 Ridr det högsta belopp, hvarmed den ordinarie hofhållningssumman skulle behöfva höjas, för att, sedan bristen blifvit betäckt, med säkerhet vinna jemnvigt emellan inkomster och utgifter samt förekomma vidare underbalans.
På grund häraf hade motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte, dels för en gång anvisa den summa, 800,000 Ridr, som erfordras för betäckande af den uti Hans Majit Konungens hof-förvaltning nu befintliga brist, dels ock förhöja ordinarie anslaget för hofhållningen antingen med 50,000 Ridr, på grund af Herr Finans-ministerns förutnämnda till Stats-Råds-protokollet afgifna yttrande, eller, om något misstag deruti skulle hafva insmugit sig — och det skulle för ändamålets vinnande vara nödvändigt — ända till det af Grefve Mörner uppgifna belopp.
Särskilt anser sig Utskottet från den hos Ridderskapet och Adeln i ämnet förda diskussion böra här anteckna den af Chefen för Finans-departementet meddelade upplysning, att bidrag från Norrige, hvilket, då fråga blefve om en permanent förhöjning i hofhållningsanslagel, borde tagas i beräkning, deremot ansetts vid förevarande tillfälle icke böra ifrågasättas, emedan dels den brist, hvars godtgörande nu vore i fråga, till stor del härledde sig från regentskapstiden, under hvilken tid apanaget utgått fördubbladt från Norrige, eller med 40,000 speciedaler i stället för 20,000, men utan någon tillökning från Sverige, dels ock framställning redan blifvit gjord till Norriges Storthing om inlösen för Statens räkning af en del af Ladegaardsöen med Oscarshal för att ställas till Hans Majit Konungens disposition, hvilket således i viss mån, såsom utgörande ett särskildt bidrag till första Hufvudtiteln, kunde sättas i jemförelse med det af Kongl. Majit nu begärda tillfälliga fyllnadsanslaget.
Vid pröfningen af denna fråga och beträffande först de förslag, som afse en förändrad reglering för framtiden af anslaget för Kongl. Majits hofhållning, Bih. lill R.
Sl. Prot. 1862 & 1863. i Sami. 1 Afd. 22 Hafi. 3 18 Slals-Ulskottets Utlåtande N:o SS. har Utskottet funnit betänkligt nämnda förslag understödja.
För bestämmande af det belopp, hvartill nämnda anslag kan böra för framtiden fastställas, för att motsvara behofvet, saknas nemligen i den Kongl. Propositionen de upplysningar, »om, beroende af de meddelanden, Kongl.
Maj:t kan finna för godt låta lemna, innefatta den enda säkra ledning för omdömet; hvartill dessutom kommer, att
Departements-chefen uti sitt anförande till Stats-Råds-protokollet yttrat, att det hvarken vore nödigt eller lämpligt att nu bestämma den permanenta tillökning i detta anslag, som möjligen kan blifva för framtiden behöflig.
En annan omständighet, som jemväl synes utgöra hinder för vidtagande af någon förändrad reglering af hofhållningsanslaget, har Utskottet funnit deri att Bonde-Ståndet redan bifallit Utskottets förut gjorda hemställan, att samma anslag måtte äfven för nästa statsregleringsperiod bibehållas vid sitt nuvarande belopp.
I öfrigt torde icke eller böra förbises, att, såsom åtminstone en af inotionärerne förutsatt, vid en sådan reglering afseende måste fästas på det bidrag till hofhållningen, som Kongl. Majit kan finna för godt att äska från brödrariket; och då hinder för en framställning i detta hänseende till Norriges Storthing för det närvarande möta, synes det så mycket olämpligare att nu vidtaga den ifrågasatta bestämmelsen, som densamma icke kan vara med något vilkor eller förbehåll förenad; och Utskottet får på dessa skäl afstyrka bifall till hvad motionärerne härutinnan föreslagit.
Vidkommande sedermera Kongl. Maj:ts nådiga framställning i detta ämne, så inhemtas af det den Kongl. Propositionen bilagda Stats-Råds-protokoll, bland annat, att de tid efter annan uppkomma bristerna i den för Kongl. Maj:ts hofhållning anvisade anslagssumma utgöra tillsammans omkring 800,000 R:dr; att Departements-chefen ansett det vara fördelaktigast, i fall omförmälda brist blefve, så fort som möjligt, godtgjord och att endast med afseende derå, att man befarat det svårigheter möjligen kunde möta för liqvidens verkställande på en gång, förslaget om summans utbetalning under den tidrymd, som i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition blifvit uppgifven, tillkommit.
Vid sådant förhållande och dä Utskottet för sin del anser det vara mest lämpligt, att det belopp, som erfordras för godtgörande af denna brist, anvisas, utan att vissa tider för beloppets utbetalande dervid af Rikets Ständer bestämmas, samt Statens financiela ställning icke lägger något hinder i vägen för vidtagande af en sådan åtgärd, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla Kongl. Majits nådiga Proposition, att till Kongl. Majits disposition ställes ett belopp af En million Riksdaler, att, uppå skeende reqvisitioner och i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utbetalas.
Stats-U(skottets Utlåtande JV2 66.
1 Nio 66.
Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Mar» 1865, kl. a e. m.
Utlåtande, angående regleringaf utgifterna under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel.
Uti nu gällande Riksstat äro för Fjerde Hufvudtiteln, hvilken innefattar anslagen för Landtförsvaret, uppförde: penningar 6,120,770 R:dr 40 öre, indelta räntor enligt markegång förslagsvis beräknade till 2,121,897 R:dr, indelt spanmål, efter ett värde af 2 R:dr kubikfoten, upptagen till 251,911 R:dr 80 öre samt oindelt spanmål, efter samma värde, till 233,140 R:dr 80 öre, tillsammans 8,727,720 R:dr.
Med iakttagande af den ordning, hvaruti anslagen finnas i Riksstaten upptagne, går
Utskottet att här nedan yttra sig om de förändringar, som vid denna Hufvudtitel med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om Statsverkets tillstånd och behof, eller enskilda motioner ifrågakommit. a) Uti högstberörda nådiga Proposition har Kongl. Maj:t föreslagit förhöjning i aflöningen: vid Stockholms Utredningsförråd: Landtförsvars-Departementet. 1 :o. Krig s-leollegium. för Förådsförvaltaren med » Förrådsskrifvaren med » Vaktmästaren med R:dr 500 » 100 » 125 725: Hilt. till R.
Prol. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 23 Haft. 1 2 Stals-Utskottets Utlåtande M 66. vid Göteborgs Utredningsförråd:
Förrådsförvaltaren med Vaktmästaren med R:dr 600: — » 500: — » 150: — 1,280:
Denna personal uppbär för närvarande på stat följande arfvoden, nemligen: vid Stockholms Utredningsförråd:
Förrådsförvaltaren
R:dr 2,000 Förrådsskrifvaren » 900 Vaktmästaren » 578 vid Göteborgs Utredningsförråd:
Intendenten , R:dr 1,200: — Förrådsförvaltaren » 1,000: — Vaktmästaren » 280: — Enligt hvad Utskottet inhemtat, är tjenstgöringen vid Stockholms utredningsförråd särdeles trägen och då, hvad Göteborgs förråd beträffar, afsigten lärer vara att hädanefter i detta förråd intaga ett större antal persedlar, än hittills, måste en icke obetydlig tillökning i göromålen för tjenstemäunen vid sistnämnda förråd ifrågakomma.
Vid sådant förhållande har Utskottet, med afseende jemväl derå att vården af en dyrbar materiel är åt ofvanbemälde tjenstemän anförtrodd, funnit de nu föreslagna arfvodesförhöjningar, såväl för förrådstjenstemännen, som dervarande vaktbetjening, vara af behof påkallade; hvadan Utskottet tillstyrker, att den begärda anslagslillökningen, med tillhopa 1,975 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas. b) Vidare har Kongl. Maj:t äskat löneförhöjning för 5 Kammardrängar, tillhörande Krigs-kollegii Vaktbetjening, med 80 R:dr lör hvarje, eller tillhopa 280 R:dr.
Då nämnde Kammardrängars närvarande aflöning, 450 R:dr för hvardera, med hänseende till deras trägna tjens göringsskyldighet, synes under nu stegrade pris på lefnadsförnödenheter nog knappt beräknad, tillstyrker Utskottet, att den af Kongl.
Maj;t äskade löneförhöjningen, med tillhopa 280 R:dr, må af Rikets Ständer bifallas.
Blifvande genom de nu tillstyrkta förhöjningarne Krigs-kollegii aflöningsanslag ökadt med 2,225 R:dr. Ståts-Utskottets Utlåtande M 66. 3 2:o.
Generalitets-staten.
Sedan anvisningar till belopp af 2,200 R:dr upphört att utgå å den till indragning bestämda 6:te Fördelningsgeneralslönen, har Kongl. Maj:t föreslagit, att Generalitets-statens anslag, som vid förra riksdagen af dylik anledning minskades med 650 R:dr, nu må ytterligare förminskas med förstnämnda belopp, samt alltså nedsättas från 84,450 till 82,250 R:dr; och får Utskottet till denna nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 3:o. Topografiska korpsen.
Med afseende å den större uppassning, som vid denna korps erfordras i följd af korpsens under sednare tiden betydligt ökade göromål, har Kongl. Majit föreslagit att Rikets Ständer måtte bevilja, dels en ny vaktmästarelöu med 500 R:dr, dels ock uti den förutvarande vaktmästarelönen, 450 R:dr, en förhöjning af 50 R:dr.
Då Topografiska korpsen, i anseende till dess embetslokalers spridda läge, obestridligen är i behof af mera vaktmästarebiträde, än som kan af en person medhinnas, hvarförutan den å korpsens stat uppförda vaktmästarelön synes tarfva någon förhöjning, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte ej endast medgifva en tillökning af 50 R:dr i den Topografiska korpsen anslagna vaktmästarelön, utan äfven för korpsen anvisa en ny sådan lön med 500 R:dr.
Blifvande derigenom Topografiska korpsens aflöningsanslag ökadt med tillhopa 550 R:dr. 4:o.
Krig s-akademien.
Majit, som anbefallt en ombildning af detta läroverk enligt vissa bestämmelser, hvarigenom, bland annat, läroverket kommer att förändras till en militärisk tillämpningsskola, under namn af Krigs-skola, för bildande af alla vid arméen och flottan behöfliga Officerare, har, med tillkänriagifvande häraf, föreslagit, att oaktadt ny stat för läroverket efter dess förändrade organisation framdeles måsta ifrågakomma, nuvarande anslaget måtte tillsvidare under öfvergångstiden förblifva orubbadt; till hvilken nådiga framställning
Utskottet tillstyrker Rikets Ständers bifall. i Siats-Utskottets Utlåtande IM 66.
Indelta Arméen. 8:0.
Till fyllnad i Korporalernas löner vid Lif-regementets Husar- och Grenadierkorpser, Andra Lifgrenadier-regementet, Smålands Grenadier-bataljon, Uplands och Södermanlands regementen samt Westerbottens Faltjägare-korps, har Kongl. Majit äskat ett anslag of 1,658 kubikfot oindelt spanmåi, att tilläggas det i Riksstaten förut för indelta Kavalleri- och Infanteri-regementena uppförda anslag af sådan spanmåi, men att deremot det för samma regementen i Riksstaten befintliga penningeanslag måtte förminskas med 2,004 R:dr 4 öre.
Af det den Kongl. Propositionen bilagda protokoll öfver landtförsvarsärenden den 14 Oktober 1862 inhemtas, bland annat, att ofvannämnda regementen och korpser icke ega full tillgång till den, enligt Kongl.
Cirkulärbrefvet den 2 Februari 1833, angående indelta arméens lönereglering, för Korporalerne bestämda aflöning af fem tunnor spanmåi eller deremot svarande indelta räntor, utan att fyllnad i kontant är för afiöningen anvisad; och då med billighet och rättvisa är öfverens stämmande att samtliga Korporaler vid indelta Kavalleri- och Infanteri-regementena komma i åtnjutande af lika aflöningsförmåner, men den kontanta ersättningen, beräknad efter de vid aflönings-indelningsverkens upprättande gällande medelpris å spanmålen, icke motsvarar spanmålens nuvarande, på årligen vexlande markegångspris beroende värde, tillstyrker Utskottet, att det i Riksstaten förut för indelta Kavalleri- och In fant eri-regementena uppförda anslag af oindelt spanmåi må med 1,658 kubikfot förhöjas, utgörande denna förhöjning, å 2 R:dr per kubikfot, 3,316 R:dr, men deremot det för samma regementen i Riksstaten befintliga anslag i penningar förminskas med 2,004 R:dr 4 öre.
Föranledande dessa förändringar en tillökning uti indelta Kavalleri- och Infanteri-regementenas anslog af 1,311 R:dr 96 öre. 6:0.
Sedan Kongl. Majit vid 1856—1858 års riksdag fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på behofvet af en förbättrad lönereglering för indelta arméens befäl, dels till åstadkommande af nödig förbättring i afiöningen, dels till beredande af möjligaste likstämmighet deruti vid alla regementen och korpser; så hafva Rikets Stats-Utskottets Utlåtande M 66.