Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Speculanter icke hinna inträffa å Auctionsstället, Utskottet har tagit i öfvervägande hvad sålunda blifvit anfördt och yrkadfc, men finner sig böra så mycket mindre tillstyrka bifall till Herr Palmborgs väckta motion, sorn, utom det, att Kongl. Maj:ts under den 22 December 1802 för Dykeri- och Bergnings - Besv. och Ekon. litsle.
Betanhandeni Compagnie! utfärdade Nådiga Reglemente uttryckelig! föreskrifter, det samma Reglemente bör tjena till noga efterlefnad, alldeles efter dess ordalydelse, Utskottet in hemta t, att Kongl. Majit, i anledning af underdåniga besvär, som Magistraten oell Stadens Äldste i Visby anfört deröfver, att Dykeri- och Bergnings-Compagniet under den 20 Augusti 1806 förklarat KronoFogdarne på Gottland berättigade, att ensamme förrätta alla der å Landet utom Visby StadsGebiet förefallande Auctioner å strandadt gods samt AuctionsProcenten deraf sig till godo beräkna, uti hvilket teål Förvaltningen af Sjöärenderna, Kongl. CommerceCollegium och DykeriCompagniet afgifvit underdåniga Utlåtanden, har uti Nådig Skrifvelse af den g Juli 1811 förklarat, det Kongl. Majrt icke funnit.skal göra något afseende å den aF Visby Stads Magistrat och Äldste gjorde anmärkning, att den i fråga komne förauetioneringsrättigheten blifvit utan deras hörande tillerkänd Kronofogdarna i Länet, samt, hvad sjelfva hufvudsaken beträffade, ansett genom g §. uti 1802 års Kongl. Reglemente för Dykeri- och BergningsCompagniet, en tydlig och fullständig föreskrift i afseende på de af
Dykeriet bergads varors försäljning vara meddelad} hvadan nämnds §s innehåll borde då och Framdeles: tjena till efterrättelse} och att i händelse a£ skiljaktighet emellan Dykeriets ombud, jemte Godsägare, Skeppare och Befraktare eller deras ombud, angående valet af person till Bihang till RiksSt.
Prat, 1317-1818,8;ile N;r Sti. i6ä Be sv. o$h Ekon.
Utsk. Betänkande)!, förrättande af Auction å sådant gods, som enligt nämde § får på Landet försäljas, ert Sadan Audiens förrättning då borde Kronofogden i orten uppdragas.
Då nu uti 9 §. af ofvan högstberörde Kongl. Reglemente, hvilket blifvit anbefaldt till uppläsande å Predikstolarne i Riket en gång om året, tydeligen är föreskrifvet, att det ber gade gods, Sorn är underkastadt en Svår transport, tnå få på Landet å den ort, der strandningen skett, förauetioneras, likväl ej annorlunda, an efter en månad förut i Länet och i Allmänna Tidningarne gjord Kungörelse, och att den Stad, i hvars Tullkammaredistrict strandningen inträffat, skall åtnjuta sin Tolag, Bro-, Hamn- och vägare-penningar af varorna, anser Utskottet den af Herr Palrnborg gjorda begäran äfvensom hans anmärkningar emot underlåtenhet af DykeriAuctionets kungörande, redan vara afhulpne och något vidare stadgande i det fallet således icke af noden; börandes Utskottet icke med Stillatigande förbigå, det den af Pierr Palmborg åberopade förklaring af dr 1805 öfver 1802 års
Dykerisbadga icke linnes; men väl en Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Kongl. CommerceCollegiurn af den 27 November 1807, i underdånig följd hvaraf välbemäldte Kongl. Collegium under den 18 Januari 1808 utfärdat Allmän Kungörelse, angående vissa omständigheter i fråga om Bergning af strandade fartyg, hvilken Kungörelse likväl icke rörer det ämne, som varit egenteliga föremålet för Herr Palmborgs motion. i esit. ■och.
Ekön.
Pctdhkänden.
Deta allt jemte några Ledamöters i arti» åiet serskildt yttrade tanka underställés vördsammeligen Riksens Högloft.
Ständers här* Inare orhpröfvande.
Stockholm den lo Re* '■bruan 1818.
Transumt af ProtocoUet, hållit uti Riksens Högloft.
Stänclérs Allmänna Besvärs- ock Ekonomi Utskott vid Urtima Riksdagen i Stochholm den lo Pehr. 1818.
Herr Prosten m. m. G.
Kolmodin anförde:
Då om detta Mål öfVerlades uti Välloft, Allmänna Besvärs- och ÉkonomiUtskottets an*, dra Afdelning, hvaraf jag har den äran Vara Ledamot, sökte jag af flere anförda exempel bevisa, huru genom ensidigt förhållande
Vid de så kallade DykeriAuctioner, och de strän* dadé varornas försäljande till ett högst betyd* ligt underpris, ej allenast Kongl, Maj:t och Kronan förlorar på Tullen äf dessa Värö?» Och Städerna på de dem tillfallande StadsafgiFter, Utan i synnerhet Godsägare och ÄSSUradeurer derigenom lida högst betydligå förluster.
Och då DykeriFörfattningärne til* låta, att
DykeriCommissarien äfven får Varå Godsägarens Ombud, hvilket äfven ganska ofta inträffa?» så kan vid dessa auctioner ert sådan ensidighet så mycket lättare ägå ritm» när det afven står i OykeriCommisSarienS fria val, att till dessa Äuctioners förrättande antaga hven, han vill, och detta Val kan fälla på personer, sorn i^ke ens kännä Alictiotts® 164 Besv. och Ekon.
Författningarna, än mindre fråga efter deras iakttagande, då de i sjelfva verket ej kunna anse sig annorlunda, än såsom de der fått sig ett privat ärende uppdragit af Dykeri Commissarien, hvars ordres de således måste ätiydaj och följaktligen ej heller behöfva frukta, att ställas till något ansvar, om än vid Auctionerna emot gällande författningar, de uppenbaraste fel blifvit begångnej men då, vid ett sådant förhållande, Dykeriets och Godsägarens Ombud och äfven AuctionsFörrättaren kunna anses förenade i samma person, tyckes ingen vederbörlig
Controll vid dessa auctioner äga rum, hvarföre jag för min del tillstyrkt, att dessa Auctioner böra förrättas af Städernas AuctionsKammare, af hvilka man, såsom auctoriserade Verk, ej allenast kan vänta fullständig kännedom och ett noggrannare iakttagande af Auction sförfattningarna, utan jemväl fordra ansvar och ersättning, i händelse deremot blifvit feladt.
I anseende till dessa, af mig anförda skäl, förenade sig i samma mening afdelningens Ledamöter af det Vällofl.
Borgare-Ståndet; och af samma skäl, som, efter mitt omdöme, ej under de förefallna discussionerna blifvit vederlagde, anser jag mig förbunden, att vid denna yttrade mening förblifva.” Vidare anförde Herr Malmberg: ”att han för sin del så mycket mindre kunde lemna bifall åt Höglofl.
Utskottets Betänkande, som han af erfarenheten ägde den obehagliga undervisningen, att, utom det att dylika Auctiontr, beroende endast af DykeriBetjeningens Bcsv. och Ekon.
165 j godtfinnande, stundom blifvit utsatte för tidigt, stundom för .sent, stundom på otjenliga både tider och platser, hvarigenom både ytterligare förderf å de förolyckade varorna och ett orimligt > vanpris vid försäljningen varit en oundviklig följd.
Det borde ej heller Jernnäs utan afseende, alt då icke sällan så beskaffade Auctioner ske för Assuradeurens räkning, deras säkerhet borde vara på det möjligaste bästa vis förvarad, om, och då Auctionerne förrättades genom Städernas- AuctionsKammares försorg} och torde här lämpligen kunna tilläggas: att det bör förekomma en hvar litet bakvändt, att sistnämnde Antori te ter få vidkännas besvär med det, som hörer till Skepparens och Besättningens Sjöförklaring, hvaruppå ej annat är att vinna, än afhöra Edgång; men då fråga är om en liten vinning genom Auctions provision, anser man Magistraterna alldeles icke behöfliga. dag matte än tillägga, det jag vet mer än visst, att utländske
Assuradeurer skulle gerna betala litet högre Auctionsprovision, och äga mera tillförlitlighet uti anstalten, än om den förra nu befinnes vara lindrig och den sednare ingen.”
Med dessa, af Herrar Prosten Kolmodin och Malmberg nu aflemnade, yttranden förklarade sig Herrar Faurell och Eneroth till alla delar instämma.
Ut supra. i 64 Besvi o.dk Ejton*, Risk-, Betänkanden*.
N:r 43..
Riksens Högloft, Ständers.
Allmänna Besvärs*, peli EhonomiUtskotts, Betänkande rörande; Vackt fråga örn de i Riket brukliga Vigt*, sorters reduetion till enhet..
Frän Väl 1 o fl.
BorgareStåndet har till Ut-.
Skottet blifvit remitteradt ett Memorial af Herr J.
Uilberg, hvaruti han förnyat sin vid;; 11809 års Riksdag gjorda motion uti nyss. nämnda ämne, och derjemte anfört, att, sorn. olägenheterna af de i Riket brukliga Vigt-, sorters mångfalldighet då blifvit, enligt detta Utskotts Betänkande, af Riksens Högloft, Ständer erkände, och underdånig anmälan hos Kongl. Majit derom gjord, men någon Resolution deröfver ännu icke meddelad; så Önskade Herr Ullberg, att ytterligare under* dånig anmälan hos, Kongl, Majtt matte i det* ta ämne göras.
Utskottet, sam förskaffat sig de för den* na frågas handläggande nödiga upplysningar, har i anledning deraf trott sig böra endast åberopa det af detta Utskott under den 15, Juli 1815 afgifna, och af Högloff.
Ridderskapet och Adeln,' Högvördjga RrestStåndet, samt Vä 11 o fl.
BorgareStåndet bifallne, men af Hedervärda BondeStåndet afslagne
Betänkan* de öfver ett af Rjksdagsfull ruag tigen för Falu Bergslag, Herr Lagmannen J.
Noreus till Vällofl. BorgareStåndet inlemnadt Memorial angående en ny och allmän Reglering af de uti Riket antagna serskilda Yigtsorter, hvilket Besv. och Ekon.
TJtsJc. fictänkanclen.
Betänkande, enligt Utskottets omdöme, är st fullständigt och nöjaktigt upplysande om allt hvad i detta ämne sig tilldragit, och blifvit af Kongl.
Maj:t Riksens Höglofl.
Ständer, samt Vederbörande Kongl. Collegier, jemte åtskilliga Embetsman, förordnadt, beslutadt och tillgjordt allt sedan i78otalet, att
Utskottet nu icke tror sig böra något ytterligare dervid tillägga, än vördsamt föreslå, det Riksens Höglofl.
Ständer täcktes låta till Kongl, Maj:t afgå en med detta Utskotts ofvan åberopade Betänkande af den 15 Juli 1815, så vidt samma Betänkande rörer de allmänna vigtsorterna, öfverensstämmande underdånig skrifvelse och anhållan, att hvad af Herrar Committerade uti deras redan år 1789 afgifna underdåniga Förslag är tillstyrkt, rörande Vigterna, måtte få antagas, och att Kongl, Maj.'t i
Nåder behagade låta en allmän författning derom utfärda; och varder, i sådan afsigt, härhos vördsamt bifogadt ett bestyrkt Transumt af merberörda betänkande.
För öfrigt får Utskottet tillkännagifva, att, sedan Kongl. Maj:t, uti Nådig Remiss af den 26 September 1806, infordrat Dess och Rikets Kammar-, Bergs- och CommerceCoIlegiers underdåniga Utlåtanden öfver , 1789 års Herrar Committerades ofvannämnda underdåniga förslag, och Kongl.
Bergs- samt Commerce Collegierna, såsom Utskottets Betänkande af år 1815 omförmäler, redan då inkommit med deras underdåniga utlåtanden, Kongl. KammarCollegium ännu icke fullgjort den Nådiga Remissens innehall, derföre hin - 16Q Eesv. och Ekon.
Betäukanclen, diet skall vara, att de i nåder remitterad» handlingar, hvilka af Kongl. KammarCollegiura blifvit communicerade med Herr Öfver» directeuren vid Landtmlteriet, som åter begagnat dem uti den Comité, hvilken varit förordnad att utarbeta project tili en ny UandtmäteriFörordning och Taxa, ännu icke blifvit af sistnämnde comité återlemnade.
Hvad Utskottet .sålunda yttrat, varder vöråsamligen hemstäldt till Riksens HöglofL Ständers pröfning.
Stockholm den 12 Februari 1818.
Tran$u,mt af Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs och EkonomiUt skotts Betänkande — -— —• — — angående en ny och allmän reglering af de uti Riket nu antagna serskilda vigtsorterna, gifvit vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 15 Juli i8i5« Tid Utlåtandes afgifvande häröfver får Utskottet vördsamligen upplysa, att, sedan Högstsal.
Hans Maj-t Konung Gustaf den III. på i78otalet förordnat vissa Committerade, att undersöka och med underdånigt utlåtande inkomma, huru Mål och
Ti g t er i Riket må kunna så inskränkas, att målet på sädestnnnan innefattades i cuben, och att ingen annan vigt blefve allmänt gällande, än victualievigten; så hafva committerade, uti ett den 12
Maj 1789 aflåtet Betänkande, häröfver i underdånighet sig utlåtit och beträffande vigternas inskränkning yttrat, att om, af åbero - Eesv. och Ekon., TJtsk.
Betänhanäen. i6g pad orsaker, slitningsmarkerna skulle anses ej böra upptagas vid Bergs- och Uppstadsvigtens reduction till Victnalievigt, så vöre vid beräknandet af skillnaden imellan Victualieoch Bergsvigt, den samma e] mera invecklad än att förstnämnda vigt förhölle sig till den sednare, som 25 till 22 eller 100 till 80, sä att Bergsvigten vore jemt 12 proCent tyngre än Victualievigten och kunde således dertill förvandlas, om 12 proCent af ett gifvet Qvantum Bergsvigt afdrogos; att enär Uppstadsvigtens förhållande till Victualievigt vore, slitningsmarkerna oberäknade, som 21 till 25, eller 84 till 100, och Uppstadsvigten följ. akcligen ägde 16 proCents större tyngd än Victualievigten, kunde äfven Uppstadsvigtens reduction utan synnerlig svårighet ske; Stapelsiadsvigten åter gjorde vissa delar af Victualiévigten, så att 20 lispund af den förra utgjordd 16 lispund i den sednare, och bestode alltså skillnaden dessa vigter imellan endast i sjelfva räkningssättet, vid hvars förändring hvarken svårigheter eller olägenheter kunde möta; Tackjernsvigten vöre grundad på Bergsvigten, så att 26
Lispund af den sistnämnda räknades för ett skeppnnd Tackjernsvigt, och Råkopparvigten, som, efter 1759 års förordning oril Mått, Mål och vigt, borde vara alldeles lika med bergsvigten, torde ej hafva annan skiljaktighet derifrån, än som åstadkommes genom bruket af något tyngre likarevigter vid Råkopparens vägning,'lärn. padt efter afgången vid dess ytterligare beredande, men dertill skulle ej serskilda vig. ter behöfvas, utan kunde skillnaden genom vis* lyas Besv. och Ekon.
Utsk, Bctiinkanäen, sa procents afskrifning lättare utsättas, och således vöre vid denna Vigtreductioo ena-* handa grunder användbara, som i anseende till bergsvigten blifvit åberopade.
Af dessa skäl, och då inskränkningen af Rikets mångfalldiga slag serskilda vigter, till Victuaiievigten allena, e| vora med så mångå och stora svårigheter förknippad, som fördomar och okunnighet torde afmåla, hafva C.ommitterade 1 underdånighet tillstyrkt Kongl. Majit att samma vigtförändring i Nåder antaga och till allmän efterrättelse påbjuda; men på det denna förändring, som endast hade för ändamål, att införa redighet, ordning och säkerhet i Allmänna Rörelsen, ej må på något sätt mindska Bruksägares rättigheter eller förorsaka tillökning i de, jern och andra varor påförda afgifter, hafva Committerade derjemte i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit täcktes anbefalla Dess och Rikets Bergscollegium, att, vid hammarskattens förvandling till Viktualievigt och Bråkens jemrande, enligt Kongl. Brefvet af den 17 Juni 1755,, på det nogaste iakttaga, att inga Bruksägares Hammarskatt eller smidesrättighet mindskas, utan tvärtom efter omständigheterna så okas,, att ej annat än hela Lispund i Hammarskattslängderna inflyta, samt att för öfrigt alla vederbörande, högre och lägre embetsman, skulle vara skyldige så reglera alla utgifter efter Victualievigten, att jernet eller andra varor ej må med någon större förhöjning belastas, än efter en rätt proportion sig belöperj och om, vid afgifternas uträknande efter Vi - JtesvA och Ekon* TJtsk.
BetÄnkandcn.
Ctualievigten, små och obetydliga bråk af rim* $tycken förekomma, då icke måtte vara tillåtet, att, till bråkens jemhande, någon tillökning iern och varor påföra, utan borde i sådant fall, för Kronans och Städernas Yågars räkning, eftergift ske, och kunde, innan Vigtförändringen skulle gå i fullbordan, Taxor upprättas, och af vederbörande Kongl.
Maj is Collegiér fastställas på alla afgifter, så väl till Kronan som Städerna, lämpade efter Victualievigten, så att ingen ovisshet härutinnan mera då agde rum; hvarförutan Comtnitterade underdånigst gjort följande förslag, nämligen: att, på det vederbörande måtte kunna undvika kostnad till nya Lödjors anskaffande, tillåtas måtts, det Lödjor, af hvad form och skapnad de vara inå, kunde till bruk och nyttjande medgifvas, allenast de till Victualievigt justerades, men att den skilnad i formen, som 1739 års förordning om Mått, Mål och Vigt utsätter af runda Lodjur för Victualievigten och ökantiga för de öfriga, mätte förfalla så vida, sedan ingen annan Vigt än Victualievigten blir tillåtlig, den förut befarade blandningen då mera ej egde rum: att, om denna vigtförändring antoges, anbefallas mätte att, efter 1791 års bönan, ingen annan vigt linge på något ställe i Riket gälla och nyttjas än Victualievigten, och alla Räkenskaper, så hos enskilda som vid Kronans verk, derefter rättas, Mynt- och Medicinalvigterna likväl oförändrade; samt att en förbättrad och efter de nya grunderna 13mpad Förordning om Mått, Mål och Vigt i 172 Bcsv. och Ekon.
Nåder mätte utfärdas, hvilken framför allt borde hafva för ändamål att utestänga underslef och i det stället bibehålla redlighet och noggrannhet
N:r 44* Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkortomiUtskotts
Betänkande i anledning af gjordt yrkande att förlänings- och löningshemman i Hedland må tilläggas samma förmoner som Kronohemman i allmänhet, eller få lösas till skatte.
"Uti ProtocollsUtdrag af den 5 nästlidne Januari har Hedervärda Bondeståndet till Utskottet remitterat ett Memorial af Riksdagsmannen Pehr Bengtson frän Halland; deruti blifvit anfördt, att, då Kronohemman i Halland merändels äro förläningshemman till Kronans Embetsman, och dessa hemmans åboer äga rättighet med Arfsrätt behållas af slägten till städjning, hvarvid städjan tillkommer Kronan och icke Embetsmannen, som tager rentan, hvarförutan en del hemman skola erlägga någon renta till kyrkorna, men de öfriga rentorna uppbäras af Kronan, såsom Jordeboksrenta, Ordinarie BåtsmansContract m. m., berörde hemman böra anses vara af Krononatur, desto heldre, som äfven Riksdagsmanna arfvode af dem fordras; Och enär, i händelse det blefve Presterskapet til - Besv och Ekon.
173 iStet, att utbjuda dessa hemman pä 50 års tid, åboernas undergång derigenom skulle förorsakas och hemmanen vanskötas, yrkas, att hemmansåbo er på ofvannämnda Hemman måtte blifva förunnade samma förmoner, sorn Kronohemman i allmänhet äga ehvad de skola städjas af kyrkan eller af Kronan.
Län gjort det ti 1- lägg, att de i Memorialetomförmäldte löningshemman äfvenledes må, i likhet med öfriga Kronohemman, få lösas till skatte.
Utskottet har vid handläggningen af detta mål funnit det innefatta sådana ämnen, hvilka erfordra en närmare undersökning, rörande de i fråga varande hemmanens natur oell de Contracter, på hvilka Innehafvarnes rättigheter och skyldigheter sig grunda; Och då Utskottet hvarken är i tillfälle att inhemta alla härvid nödiga upplysningar, eller finner skäl, att tillstyrka någon ändring, i de grunder, som för skatteköp i allmänhet blifvit stadgade, så anser Utskottet sig ej kunna härmed taga någon hufvudsaklig befattning.
Stoskholm den 10 Februari 18x8. 174 Beil), och Ekön. TJtsk.
Betänkan deri.
I*:t 45-* Biksens Högloft.
Ståndets jillmåiiiiaÉSSVärS* och EhonomiUtskotts Betänkande i anledning af väckt fråga om Krono Uppbördens öfverlemnande till KyrkoIUidet i hvarje Församling.
U"ti Protocolls Utdrag af den £te nästlidnö Januari har Hedervärda BondeStåndet till Utskottet remitterat ett Memorial af Riksdagsmannen Garl Fredric Berg från Bohus Lä Oj deruti, tili förekommande af de försnillningar af allmänna Medel, sorn ofta skola in* träffa* och de Förluster Staten deraf får vidkännas, och hvilka åter med nya tillskott af Nationen måste fyllas, föreslås, att ICrönoUppbördeh öfverlemnades sill K.yrkoRådet i hvarje församling, hvars Ledamöter, enligt Författningens Föreskrift, böra väljas af redligå, förståndiga och bofaste
Män bland Hära* dets Innevånare, sorn skola ansvara alla för éft och en för alla; och anser Riksdagsman* nen derföre dessa i hvarje afseende kunna åtaga sig en sådan befattning, sätnt förmodar, alt de ej skulle neka att derföre uppoffra tre eller fyra dagar hvarje år, eller göra afseende på någon betalning, Deremot 1 Piiksdagsfullmägtigen Jon Jonsson från Blekinge anfört, att om denna än* Stalt möjeligen Vöre af behofvet påkallad i Bohus
Län, syntes den för det öfriga Riket alldeles olämpelig, så väl för den intrassling af Uppbördsverket, som derigenom skullö Eesv. etli Ehon.
Eetankancleil. 175 uppkomma, hviket behöfde, om möjligt vöre* ännu mer förenklas och utredas, som för den föga större säkerhet, sorn derigenom skulle vinnas, emedan det cj vöre att förmoda* det de säkraste och pålitligaste af Häradets Innevånare skulle vill ja befatta sig med ert Sak, som blott inbragte besvär, och sorn kunde på annat lika förmonligt sätt verkställas; hvarvid Måns Persson från Blekinge tillagt, att om man satte Kronofogdarnes säkerhet i fråga, kunde man blott ålägga dem, att förnya den borgen, Som de vid inträdandet till Syslan, enligt redan gällande föreskrifter, bordö erlägga, Riksdagsmannen Leiditz från Bohus
Län har åtet förmenat, att genom denna förnyade borgen ingenting uträttades, då Kronofogdarne ej behöfva ställa borgen för mer än 1500 Riksdaler och uppbörden 1 det fögderi, der han har sift Riksdagsmanna uppdrag, årligen uppgår till omkring i2ö,ooo Rd. Banco; hvarjemte Riksdagsmannen Berg ytterligare andragit, att han ansåg den af honom föreSlagne anstalt så mycket angelägnare, Söm exemplen af Balancer ej behöfde letas, då i Götheborgs
Yid den pröfning, Sorn Utskottet i anledning häraf fÖrehaft, har Utskottet trott sig linna, att anledningen till den gjorda motiotionen härleder sig ifrån de enskildta exempel å försnillning af Kronans UppbördsMedel, som någon gång kunnat äga rum, och den förlust för Statsverket, som derigenom uppkommit.
Utskottet lår härvid anmärka, att ehuru full* 176 Besv. och Ekon.
Betänkandén. komlig en Ekonomisk anstalt än må vara, kunna likväl missbruk dervid ej alltid förekommas.
Med anledning af en sådan synpunkt bör föijakteligen, i händelse exempel på sådana missbruk någon gång skulle förefinnas, dessa ej kunna leda till den säkra följd, att sjelfva anstalten är fotad på origtiga grunder.
Vid granskningen af nu gällande uppbördsmethod och den säkerhet, som derigenom är Kongl. Maj:t och Kronan förvarad, har Utskottet trott sig finna, att den i möjligaste måtto är lämpad efter ändamålet.
Genom den borgen, sorn författningarne åligga KronoFogde, att ställa , och som enligt Utskottets tanka ej billigt kan fordras till högre belopp än det nu föreskrifna; genom den ersättningsrätt, som vid förskingringen af Kronans ingäld är i allmänna lagen stadgad, och genom det stränga straff, som i sådant fall drabbar uppbördsmannen, synas härvid alla försigtighetsmått vara iakttagne, sorn genom författningar kunna beredas.
Det i Memorialet föreslagna uppbördssättet är dessutom, enligt Utskottets tanka, i flere afseend< n mindre lämpligt, dels derföre att err sådan uppbörd erfordrar en noga kännedom, ej mindre cm landets beskattning, än öfriga med Uppbördsverket gemenskap ägande ämnen, dels emedan den föreslagna methoden skulle leda till en betydlig utveckling af upbördssättet, hvartill äfven skulle kunna läggas, att den större säkerhet, som Kronan derigenom kunde erhålla, ej torde vara så all - Bisp. otti Ekon, Ut sk.
Gieles gifven, enär exempel ej heller saknas af Corporationer, som genom sin förvaltning af främmande medel förorsakat de känbaraste förlusterj och finner Utskottet, på dessa grunder, så mycket mindre skäl, att till det väckta förslaget tillstyrka bifall, som, enligt Utskottets öfvertygelse, de största svårigheter skulle mota för emottagandet af en lönlös och. i hög grad ansvarsfull befattning.
Hvilket dock vördsamt underställes Riksens HöglofL Ständers egen pröfning.
Stockholm den io> Februari 1818.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Betänkande rörandeyrkad jemkning i träns por t skyldigheten; oj Tionde- och Afradsspannemålen.
Ett Memorial i detta ämne af Riksdagsman* nen Eric Svensson från Elfborgs Län håt uti Pro tocoll sUtdrag af den adra nästlidnös januari blifvit från Hedervärda BondeStåndet till Utskottet remitteiadt, uti hvilket Memorial anföres, att den Kronan besparde
Ti* onden ofta får lösas efter Markegång» och när den in natura mäste utgöras, det icke ätf fråga om att transportera den längre än till närmaste KronoMagazin, hvilket för TdsbOh1 och Vedbo Härader i Elfsborgs
Län icka> skall utgöra mer än ungefärligen hälften af Bihang till RiksSt, Brot, SamU Nu Säj 24* 178 Bery. och Ekon.