Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Finnas andre, hvilka för en eller annan orsak skull icke kunna offentligen utlalas, så äro desse säkerligen af den natur, att de icke fordra någon vederläggning. lior till Bevillnings-Utskottets Utlåtande Ar.o l\5. 2 3
Men nian kan med all billighet af mig fordra, att, då jag önskar prohibiliv-systemets bibehållande, redogöra för den större säkerhet och skygd, som della skall lemna framför skyddslullssystemet.
Ehuruväl jag på det högsta önskade, att icke behöfva, ej en gång med minsta skymt af tadel, träffa någon province eller Corporation, känner jag dock för väl min pligt sorn representant för att icke för denna låta alla considerationer vika.
Då jag derföre oförställdt erkänner, att landet och näringarne icke njutit all den fördel af förbudssystemet, som dermed varit åsyfladt, så tvekar jag ej heller att derföre kasta skulden på den, som sysselsätter sig med lagöfverträdelser, eller ock på den, hvilken bar sig lagarneS handhafvande och verkställande uppdraget, eller ock på båda gemensamt.
Jag har i det föregående visat, att prohibitioner både äro rätlsenliga och nödvändiga; om nu desse icke uppfyllt sitt ändamål, så är det sannt, att mindre nit och bristande controler understödt dem, som begått öfverträdelserue, och att Rikets Höglofl.
Ständer derpå böra rigta sin uppmärksamhet. llvatje uppsåtligt brott emot gifven lag innebär redan i sig sjelf en moralisk förbrytelse, men då denna förbrytelse är af natur att undergräfva samhällets närande krafter, bör den så mycket mer draga til! sig|allmänna opinionens förakt och från Statsmagtcrnes sida nödiga correctiv.
Vill man nu hafva funnit dessa correctiv i upphäfvandet af sjelfva Förbudslagen, så är det säkert, att inga lurendrägare och smuglare i allmänhet mera skola finnas, nion lika säkert är det ock, alt tullförsnillare skola eludera den nya lagen lättare och säkrare än någonsin, så mycket mer, sorn det Höglofl.
Utskottet, vid tullbestämmelserne af 33i till 100 proc. af varans värde, de facto uttalat ett förbud, som bestämdt skulle hindra ali import, om det åtlyddes och mer än allt annat skydda näringarne, om en enda slöjdidkare funnes, som trodde på dess tillämpning.
Af lurendrägeri- och tullförsniliningsbrolten sker det senare lättare derför, att det kan utöfvas både i connivence med Tull-Tjenstemännen och nästan utan all fara, utom denna samverkan, emedan inga controler dervid äro ti 11 fyllest förande eller ens tänkbara; bevisen derför igenfinnas deri, att inga tullförsnillningsbrolt blifva åtalade, då deremot lurend'ägeriet någon gång ertappas.
Del sker äfven säkrare, emedan den tullförsnillade varan, sedan den fått sig påtryckt det ärliga inseglet, går, ehuru verkligen förbruten, oantastad öfver hela landet, då deremot den lurendrägade är sin egen angifvare, hvar helst den träffas.
Ått Höglofl.
Utskottet sjelft icke har förtroende till det system det uppställt, förspörjes äfven tydligen deraf, alt den önskan, som serdeles af det Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter blifvit uttalad, att tullen å öf - H Hor till Bevillningsutskottets Utlåtande IV:o 4-'> ■ vcrflödsvaror mål te uppsättas så högt, att derigenom den directa bevillningen skulle kunna lindras, endast måste gifva vika för den öppna förklaringen af omöjlighet att förekomma tullförsnillning.
Det är sålunda för några få lurendrägare, som nationen skall, efter Utskottets tillstyrkan, uppoffra sina dyrbaraste interessen, sina näringar och sin konstflit och med dem sin nationalitet; för desse, som ett skyddssystem skulle antagas, som egentligen bättre skyddar förbrytaren än slöjd-idkaren.
Men om jag äfven för ett ögonblick skulle antaga, att ingen tullförsnillning vore möjlig och att tullen på utländska slöjdyaror vore och kunde vara så beräknad, alt den lemnade ett tillbörligt rum för täflan af inhemsk producent, så fruktar jag dock, att de jemförelsevis alltför svagt rotfästade Svenska slöjderne snart skulle falla ett offer för de utländska.
Betviflar man ock, att andra länders industri, hvilken för sin existence måste söka göra sig gällande öfver hela den stora verldsmarknaden, skulle försmå den speculationen, att någon tid göra uppoffringar för att röja fältet rent till framtida säkra skördar, så måste det dock antagas som säkert, att den nya tillåtelsen skulle tillföra oss oberäkneliga qvantiteter af all deras öfverproduction, så väl i köp som consignation, hvaraf följden måste blifva ett till den grad nedtryckt pris, alt egne näringar ej förmå uthärda.
Utgående sålunda från hvilken synpunkt och under hvilka förutsättande!) som helst, finner jag alltid proliibitioner mera ändamålsenliga än skyddstull och i allmänhet
Utskottets förslag ej leda till något af de åsyftade resultaten, utan fastmer till alldeles motsatta, undergräfvande ej allenast all egentlig fabriksnäring, ulan äfven den handaslöjd, som i många socknar och delar af Riket utgör den Svenska allmogens enda arbetsförtjenst.
Med Yllefabrikernes fall, skall också otvifvelaktigt den nya rigtning jordbruket vunnit genom ullculturen, gå förlorad, liksom alla landtmannanäringar i mer eller mindre mon lida.
Jag bör dock icke i tysthet förbigå, att det finnas näringar i vårt land, som, utan att vara skyddade af förbud, kunna trifvas och växa, ehuru få de än äro, men utom det, att de merendels äro af en mindre compliquerad art, hafva de derföre helt andra orsaker än skyddstullsystemet att tacka, hvilket vid hvarje specielt fall lätt upptäckes.
Men då man säger, alt förbudssystemet vållat och måste fortfarande vålla våra näringars långsamma framsteg, så vet man icke, eller vill man icke veta af den hastiga och lyckliga fart, just de näringar, hvilka af Hor till Bevi/lnings-Ulskoltets Utlåtande N.o 45- af fö/bud varit skyddade, under de senare åren gjort.
Yllefabricationen, hvilken jag åberopar derför att jag specielt känner den, bär sedan sista Riksdag tillegnat sig dt bästa utländska arbelsmethoder och machinerier.
Från Nederländerne och England hafva under denna tid inkommit macliiner och redskaper för ett värde af i oo å 15o,ooo Francs.
Under samma tid har en mechanisk verkstad i Norrköping sysselsatt 70 personer och deröfver till förfärdigande af machiner efter de inkomne modellerne.
På Yllefabrikanternes bekostnad och genom deras försorg är från Belgien införskrifven en utomordentligt skicklig machinist och fabriksmästare, hvilken ännu är i Sverige och för närvarande i Slockholm.
Stora och kostsamma fabriksbyggnader äro uppkörde och den vattenkraft, som Norrköpings ström så ymnigt erbjuder, har under denna tid blifvit mer använd än förut under sammanlagde decennier.
Kallar man detta stillestånd och kan till bevis derföre framvisa en enda näringsgren af så compliquerad art, som, under skyddstullssystemet, här eller i något annat land gjort hastigare framsteg, så vill jag erkänna, att detta system är nyttigt, men intill dess måste jag vara fast i den öfverlygelsen, att en utlänning, i hvars interesse det låg att förstöra vårt välstånd och vår industri, dertill icke kunde utfinna något bättre medel än just delta absoluta skyddslulIssystera.
Slutligen må det tillåtas mig förklara, det jag icke anser det Höglofl.
Utskottet hafva rätt uppfattat dagens opinion, som nog tydligt uttalar sitt hat till utländsk skuldsättning, äfven då när denna skulle leda till repr«ductiva ändamål.
Expeditions-Utshottels Förslag till lind Skrfvelse, N.o 149' 299 Sättning och handel i en folkrik ort, samt enär härtill kommer, att, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit upplyst, Wadstena till kronomagasin begagnade slofctr har ett upplag af omkring 6,000 tunnor spanmål årligen, och hamnanläggningen''således, i händelse slottsbyggnaden kommer att för samma ändamål fortfarande begagnas, skulle komma att medföra ej mindre minskning i kostnaderjie för lastningen af berörda spanmål, fin sannolikt äfven en tillökning i hyran för den del af slottet, sorn kan åt enskilde upplåtas, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt att för ifrågavarande hamnanläggning bevilja staden Wadstena elt lån af trettiotvå tusen (32,000) riksdaler, emot förbindelse för staden att ansvara för arbetets fullbordan efter fastställd plan samt under iakttagande i öfrigt af de vilkor, som blifva af Rikets Ständer bestämde. 9:o
Enär uti det af styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader afgifna oftaberörda förslag jemväl förekommer fråga om siats-anslag för en hamnbyggnad vid staden Grenna, och då nämnda förslag, i sammanhang med E. K.
M:s nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, vore under Rikets Ständers Stats-utskotts handläggning, har E. K.
M. medelst nådig remiss af den 5 förlidne
Maj behagat till bemälde Utskott öfverlemna en af E. K.
M:s befallningshafvande i Jönköpings län, uti skrifvelse af den 24 förutgångne Mars, afgifven förnyad underd. framställning i fråga om ofvanberörda ha tunby ggnads-företag, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att taga ärendet under närmare pröfning.
Af de till detta ärende hörande handlingar inhemtas, att, sedan, enligt E. K.
M:s nådiga beslut, undersökning rörande hamn-anläggning vid Grenna blifvit på statens bekostnad verkställd och kostnaderne för uppfö.iandet af fullständig hamnbyggnad dervid beräknad till 60,974 r:dr 24 sk., men tillika befunnits, att, i brist på medel till nämnda byggnad, en hamn eller last-brygga, beräknad att kosta omkring 12,000 r:dr, kunde blifva för staden af stor nytta, så hade bolaget, for tillvägabringande af ofvanberörda hamnbyggnad, i underdånig skrift och med förord af E. K.
M:s befallningshafvande i länet, hos E. K.
M. anhållit, det mätte, med hänseende till frågans stora och allmänna vigt, nådig proposition till Rikets Ständer allåtas derom, att bolaget, utan återbetalningsskyldighet, af allmänna medel erhölle trefjerdedelar af den i förslaget upptagna kostnad, 60,974 r:dr 24 sk., till den ifrågasatta fullständiga hamnbyggnaden, eller att, derest afseende å denna underdåniga begäran icke kumle fästas, E. K. M. ville i nåder äska sådant anslag till den föreslagna lastbryggan med tre fjerdedelar af den dertill upptagna kostnad, 12,000 r;dv. 300 Expeditions-Utskottets Forslag till und.
Skrifvelse, N.o Då Rikets
Ständer här ofvan beviljat lån för anläggning af en hamn vid Wadstena stad, äfven belägen vid sjön Wettern, och derigenom, så vidt tillgångarne medgifvit, sökt trygga och befordra seglationen å nämnda sjö, hafva Rikets Ständer funnit sig förhindrade att några medel till nu ifrågavarande föremål anslå. inläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar j äfvensom understödjande af mindre strömoch årensnings-arbeten samt smärre hamn- och bro byggnader. 10:o
Utaf en af styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uppgjord tablå inhemtas, bland annat, att, i den nion företagen hinna blifva färdiga, vägomläggningar, hvilka under åren 1845, 1846 och 1847 blifvit af statsmedlen understödda med 369,598 r:dr 1 sk. 2 r:st., skulle komma att verkställas till ett ungefärligt arbetsvärde, enligt uppgjorda kostnads-förslag, al 489,650 r:dr 25 sk. 3 r:st., och hvarigenom tillsammans omkring 473,343 alnar väg inom riket blefve omlagde och förbättrade; varande för dylika företag, enligt föregångna undersökningar och upprättade förslag, erforderliga ytterligare från det allmännas sida 346,190 r:dr 44 sk., utom anslag för undersökta väg-arbeten, derom planerne ännu icke hunnit utarbetas; — och har E. K. M., uti
Dess nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof iöreslagit, att Rikets Ständer måtte, för ifrågavarande föremål och med bestämmande af vissa iakttagelser, anvisa 166,666 r:dr 32 sk. årligen i tre år, eller tillsammans 500,000 r:dr. Enligt Rikets Ständer meddelade upplysningar, hafva ansökningar om statsbidrag för omläggning och förbättring af backiga samt anläggning af nya vägar blifvit till betydligt antal af menigheter gjorda; och då sådana arbeten, utom det att derigenom beredas tillfällen till arbetsförtjenst för den fattigare befolkningen, äfven i väsendtlig nion bidraga till rörelsens och transporterneS underlättande och spridande af välmåga i landet, och således torde framför öfrige af E. K. M. i sammanhang härmed ifrågasatta arbeten böra understödjas, hafva Rikets Ständer, så vidt de för handen varande inskränkta tillgångarna. sådant medgifva, ansett sig böra till förstbcrörda arbeten anslå fortfarande bidrag af allmänna medel, samt i öfverensstämmelse härmed beslutat att till E. K.
M:s nådiga disposition ställa en summa af trettiotre tusen tre hundra trettiotre riksdaler 16 sk. för hvartdera af åren 1848, 1849 och 1850, eller tillhopa ett hundra tusen riksdaler, för att, efter den fördelning, som i nåder pröfvas lämplig, utgå dels till anläggning af nya, dels till för - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelset N.o tjfp. 301 ■jemte Rikets Ständer få i underdånighet fästa E. K.
Ms nådiga uppmärksaEnhet på angelägenheten deraf, att anslaget hufvudsakligen användes till förbättrande af sådana vägar, som, enligt de af styrelsen för väg- och vattenbyggnader uppgjorda planer och förslag, utgöra delar af större vägsträckningar och tillhöra orter, der varutrafiken är liflig.
Befrämjande aj utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlings-f öretag. 11:0
För detta ändamål har E. K. M. i nåder föreslagit Rikets Ständer att, med bibehållande af hvad angående bidragens beviljande såsom lån eller anslag utan återbetalningsskyldighet blifvit vid de tvänne senaste riksdagarna bestämdt, anvisa en årlig summa af 33,333 r:dr 16 sk. i tre år, eller tillsammans 100,000 r:dr.
Erkännande nyttan af de företag, som med det äskade anslaget äro afsedda, hafva Rikets Ständer likväl af statsverkets till största delen redan i anspråk tagna tillgångar funnit sig förhindrade att till E. K.
M:s förevarande nådiga framställning lemna bifall. 12:o
Enär det till rese- och undersöknings-kostnader samt expenser för allmänna arbeten hittills beviljade anslag, 10,000 r:dr, befunnits otillräckligt, har E K.
M. ansett Sig böra af Rikets Ständer begära 12,000 r:dr årligen i tre år, eller tillsammans 36,000 ralr; äfvensom och då den till aflöning för styrelsen öfver allmänna väg- och vattenbyggnader, jemte de under samma styrelse lydande distrikt-chefer anslagna summa af 9,760 r:dr 32 sk. numera, i anseende till göromålens tilltagande mängd och personalens derigenom beliötliga tillökning, icke vore tillräcklig, E. K.
M. för detta ändamål i nåder äskat ett till 12,566 ralr 32 sk. förhöjdt årsanslag, eller tillsammans för tre år, 37,700 ralr.
Då Rikets Ständer, i anseende till statsverkets knappa tillgångar, funnit sig icke kunna bevilja största delen af begärda anslaget för sådane företag, som tillhöra nämnda styrelses verksamhet, och deraf torde följa, att så väl resor och undersökningar för allmänna arbeten, sorn styrelsens göromål i öfrigt varda i väsendtlig måtto inskränkta, hafva Rikets
Ständer ansett sig sakna skäl att de äskade förhöjningarne bevilja, utan deremot beslutat, att de årliga anslagen till så väl rese- och undersökningskostnader samt expenser för allmänna arbeten, som aflöning för nämnda styrelse, utgörande det förra tio tusen riksdaler och det sednare nio tusen sjuhundiasexlio riksdaler 32 sk., böra för åren 1848, 1849 och 1830 oförändrade bibehållas. 13:o
Till arfvode för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, sorn tillhöra civil-ingeniörer, har E K. M. i nåder äskat, såsom hittills 302 Expeditions-Utskottet Forslag lill utid.
N.o >49 1.000 rdr, eller för tre år 3,000 rdr, men hvad angår anslaget till stipendier för elever, som vid nämnda läroverk genomgå den för civii-ingeniörer bestämda kurs, hvilket hittills utgjort 1,000 r:dr, har E. K. M., för att befrämja det angelägna syftemålet att påskynda bildandet af skicklige ingeniörer för allmänna arbeten, ansett Sig höra af Rikets Ständer begära ett till 2.000 rdr förhöjilt årsanslag för åren 1848, 1849 och 1850, eller tillsammans 6,000 r:dr. Rikets Ständer, som, i betraktande af statsverkets ringa tillgångar, icke kunnat bevilja någon förhöjning i anslaget till stipendier för dem, som genomgå civil-ingeniörskurs, hafva deremot anvisat ifrågavarande tvänne årliga anslag, hvartdera af 1,000 r.dr, att ytterligare under åren 1848, 1849 och 1850 fortfarande utgå. 14:o Jemte dessa till befrämjande af allmänna arbeten i nåder föreslagna statsbidrag, har E. K.
M. äskat beviljandet af följande anslag, nemligen: a) I likhet med hvad E. K. M., i Dess vid nästlidna riksdag aflåtna nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof föreslagit för anskaffande till Strömsholm och Ottenby stuterier af utländska hingstar till å~ stadkommande af en ädlare och starkare hästrace, företrädesvis tjenlig tillbegagnande äfven vid jordbruket, ett anslag för en gång af 10,000 rdr.
Då, efter Rikets Ständers tanka, den inhemska hästracens förbättring bäst torde åstadkommas genom de föreningar, som för sådant ändamål i flera delar af riket sig bildat, och statens mellankomst i detta hänseende ej synes vara af behofvet påkallad, hafva Rikets Ständer, i betraktande jemväl af statsverkets knappa tillgångar, funnit sig förhindrade att ofvanberörda 10,000 r:dr bevilja. b) Till slöjd-expositioners befrämjande, ett lika anslag, som med 1,000 rdr årligen för tre år vid nästlidne riksdag beviljades, eller 3,000 rdr; hvarå Rikets Ständer ansett sig böra lemna bifall. c) Till utdelning vid landtbruksmöten af praemier åt egare af kreatur utaf utmärktare slag, 3,000 r:dr,- hvilka 3,000 rdr Rikets Ständer, med afseende å det nyttiga ändamål, som genom dylika anslag hittills befrämjats, anslagit, att, i berörda ändamål, utgå med ett tusen riksdaler för hvartdera af åren , 1848, 1849 och 1850.
Af de här ofvan af Rikets Ständer beviljade statsbidrag, utgörande inberäknadt det för Wisby hamnanläggning serskildt beviljade lån af 25,000 rdr, ett sammanlagdt belopp af 363,376 rdr 8 sk., komme alltså 195,709 rdr Expedilions-Utskollets Förslag lill und.
Skri/velse, N.o i5o.
303 24 sk. att såsom direkta anslag och återstoden 167,666 r;dr 32 sk. att såsom lån utgå.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Augusti 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Juli 1848.
Pieste-ståndet den 3i — — Borgare-ståndet den 1 Aug. — Bonde-ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående låne understöd för iståndsättande af IVisby hamnbyggnad, (Stats-utsk.
Uti., IN:o 195 och Mein., N:o 222.) S. A. K. Sedan E. K.
M. i Dess nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof hos Rikets
Ständer gjort nådig framställning om understöd af allmänna medel till iståndsättande af AV isby hamnbyggnad, har, såsom alternativ härtill, inom Riks-stånden blifvit vackt fråga derom, att Rikets
Ständer måtte för samma ändamål äfvensom för uppmuddring af hamnen vid nämnda stad, bevilja ett lån, hvarefter Rikets Ständer, som sökt närmare kännedom rörande de härvid erforderliga och af E. K.
M. omförmälda arbeten, i sådant afseende genom chefen för allmänna väg- oell vattenhyggnads-styreisen .erhållit den upplysning, att grundläggningen af ifrågaställda tvänne landtarmar väl skulle kunna, utan väsendtlig olägenhet, ännu för någon tid uppskjutas, men att deremot uraktlåtenhet af vågbrytarens förstärkning skulle, i händelse af inträffande häftiga stormar, komma att förorsaka hamnens fullkomliga förstöring.
1 betraktande häraf och då E. K. M. ansett berörda åtgärder för Wisby hamns iståndsättande vara af den synnerliga vigt, att direkt statsanslag af 84,6,25 rdr derför blifvit i nåder begärdt, saint dertill kommer, att Wisby stad, såsom bidrag för uppförande af den, sedermera genom storm år 1845 skadade, hamnbyggnaden, fått vidkännas uppoffringar tili det ansenliga belop - 304 Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N:o >51. pel af 40,000 rdr, hafva Rikets Ständer funnit skäl att, såsom understöd lör iståudsättande af vågbrytaren vid Wisby och uppmuddring af hamnen derstädes, bevilja staden ett lån af tjugufemtusen (25,000) riksdaler, att under fem års tid innehafvas utan ränta och med iakttagande för öfrigt af de vilkor, som af Rikets Ständer, i afseende på lånebidrag till allmänna arbeten, blifva bestämde.
Hvilket Rikets Ständer få hos Ii K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhräda &c. Stockholm den 2 Augusti 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Juli I848.
Preste-ståndet den 3i — — Borgare-slåndet den 1 Aug- — Bonde-ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse> angående sättetj ordningen och vilkoren för utbetalning af anslags- och lånebidrag till befrämjande af allmänna arbeten.
Uti., N;ris 196 och 240.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, jemlikt underd. skrifvelse af innevarande dag, fattat beslut, angående de dels uti E. K. M:s nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, dels af enskilde personer äskade extra statsbidrag i anslags- och låneväg för hamnbyggnader, vattenkommunikationer, odlingsföretag och vägförbättringar, hafva Rikets Ständer till pröfning förehaft frågan angående sättet, vilkoren och ordningen för utbetalningen af de anslags- och låne-belopp, hvilka till dessa föremål blifvit af Rikets Ständer anvisade.
I afseende härå hafva Rikets Ständer, såsom ej mindre ledande till förenkling och lättnad vid lånens liqviderande, än ock medförande ökad trygghet för lånebeloppets återgäldande, beslutat, att hvad genom Kongl, kungörelsen den 13 Juni 1845 blifvit stadgadt, rörande sättet för återbetalning af lån Expeditions-Z)tskollets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o i5t.
305 lån utaf allmänna medel till korporationer eller menigheter för beredande af odlingsföretag, må utsträckas till de lån af ifrågavarande beskaffenhet, hvilka hädanefter varda enskilde personer meddelade, så att, sedan den låneandel, för hvars återgäldande hvarje betalningsskyldig! hemman skall ansvara, samt den summa, som, i följd deraf, till skuldens jemte den utfästa räntans fulla liqviderande skall för hvarje hemman årligen erläggas, blifvit bestämd, det sammanlagda afbetalnings- och räntebeloppet från och med det år, då betalningsskyldigheten vidtager, under serskild rubrik, med utsättande af det sista året, då betalningen skall utgå, såsom ett hemmanet under sålunda bestämdt antal år åliggande allmänt onus, i jordeboken antecknas och å debetsedeln för hvarje år upptagas samt af kronobetjeningen uppbäras, i landtränteriet insättas och såsom andra till Riksgälds-kontoret ingående medel serskildt redovisas, samt att dessa bestämmelser, derest vederbörande låntagare så åstunda, må tillämpas jemväl å de odlingslån, hvilka redan blifvit från Riksgäldskontoret till enskilde personer utgifne.
Då, i fråga om sättet för återbetalningen af de utaf Rikets Ständer för allmänna arbetsföretag beviljade lånebiträden, enligt nuvarande bestämmelser, i allmänhet är stadgadt, att efter 5 års förlopp från slutet af det år, hvarunder medlen blifvit af Riksgälds-kontoret utbetalde, och för de lån, sorn successive utgå, fem år från slutet af det år, hvarunder första hälften af lånet blifvit lyftadt, bör årligen erläggas 8 procent af hela den beviljade lånesuniman, hvarigenom godtgöres ränta å 2 procent af det vid hvarje liqvid återstående kapital samt det öfriga utgör kapital-afbetalning, så hafva Rikets Ständer, till beredande af nedsättning i of vanberörda, efter Rikets Ständers åsigt, alltför höga årliga amortissementsbelopp, för de lån af ifrågavarande beskaffenhet, hvilka komma att utgå af medel, som vid innevarande riksdag blifvit af Rikets Ständer anslagare, beslutat den förändring, att, med borttagande af hvad angående räntefrihet under viss tid för dylika lån för närvarande är stadgadt, lånesumman skall infrias genom årligt erläggande af 6 procent, deraf först godtgöres 4 procents årlig ränta å det återstående lånekapitalet, hvarefter det öfriga kommer att såsom kapitalafbetalning å lånet afgå.
Från de vid sistlidne riksdag meddelade föreskrifter angående pröfningen af skuldförbindelser och öfriga säkerhetshandlingar för lånebidrag af ifrågavarande beskaffenhet, hafva Rikets
Ständer tillika ansett den afvikelse böra ega rum, att nämnde pröfning varder åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret anförtrodd. Bih. till R.
Prof. iS4l och l84Sj 10 Sami. 1 Afd. 39 306 Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N:o l5t.