Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrif v. N:o 334* 95 år, icke bör få bero på Håradshöfdingens blotta anteckning, stundom gjord under resor, aldrig controllerad af offentlig procedure, eller verificerad af något vitsordegande Diarium; så, enär den i berörde fall enda utvägen för laglig bevakning, nemligen att söka Hof-Råtten om Urtima Ting å egen kostnad * år betungande och ej sällan gör Testamentet onyttigt, emedan dess värde, af kostnader dervid, medtages ; men denna omgång, ej mindre ån interimsbevakningen, kan undvikas genpm vilkorlig förlängning af fatalieiiden, få R.
St. hos E. K. M. i underdånighet framställa det förslag* att 1 §. i 18 Cap.
ÅrfdaBalken må , undergå denna redaction: ”Hvar, som något Testamente fått häfver, vare skyldig, i Staden inom sex månader och å Landet sist å det Ting, som infaller näst efter sex månader, sedan han gifvarens död och Testamentet veta fick, det inför Domaren'att uppvisa; och gifve etc.”
Och förmoda R.
St., att, derest E. K. M. i Nåder gillar detta förslag, E. BL M. jemväl i Nåder finner lämpligt att låta till all verkan upphäfva ofvanberÖrde serskilda Nådiga Utslag af den 26 Augusti 1772, såsom då mera öfverflödigt.
Uppå väckt fråga derorn* att de i SollicitantsPlacatel den 5 October 1723, samt i Kgl. Förordningen den 11 Julii 1792, om fångars forslande, gifne föreskrifter, att dessa Författningar skola å Predikstolarne samt å HåradsTing upplåsas, må upphöra, sedan sjelfva Förfatlningarne upphört att ega förbindande kraft, 96 Exp.
Förslag till unä.
Skrif v. N:o 334,335. hafva R.
St., vid öfvervägande deraf, funnit enahanda förhållande, i afseende på åtskillige andre stadganden, ega rum, hvarföre R.
St., som anse angeläget, att Författningar, hvilka dels upphört att ega förbindande kraft och dels icke hafva ringaste tillämpning på menigheten, ej vidare kungöras, härmed få till E. K. M. frambära den underdåniga Önskan, det E. K.
M. täckes låta undersöka, hvilka Påbud och Stadgar nu mera böra uti Kyrkorne och vid HåradsTingen, till menighetens underrättelse, årligen upplåsas, samt anbefalla utgifvande af en förteckning derå, till vederbörandes underdåniga efterrättelse.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 27 Jan. 1830* Preste-Standet d. 29 — — Borgare-Ståndet d. 29 — — Bonde-Ståndet d. 29 —* — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående användande af den till Ädelforss Guldverk lydande Egendom med tillhörigf heter. S. A. E. Linder den i3 November 1828 har E. K.
St:s Statsutskott aflåtit Nådig Proposition , Exp. Utsk.
N’o 335. 97 tion, angående användande af den till Ådelforss Guldverk lydande Egendom med tillhörigheter; vid öfvervägande hvaraf R.
St , som inherntat, att E. K. M., på sått högstberörde Nådiga Proposition innehåller, redan i Nåder förordnat, att Ådelforss Guldverk skall, för Kronans räkning, nedläggas; att, såsom en följd deraf, alla i afseende på Bergverksrörelsen derstädes utkomna Författningar skola förfalla, och att de tjenstbarheter och skyldigheter till Guld verket, hvilka ålegat allmogen i de deromkring belägne Socknar, böra upphöra, äfvensom E. K.
M. serskildt i Nåder föreskrifvit, huru med Kibbe Tullmjölqvarn och Klefva Koppargrufva bör förhållas, ansett för sig återstå, alt, i anledning af så väl E. K.
M:ts förevarande Nådiga Proposition, som de i ämnet inom RiksStånden väckte motioner, pröfva, huru så vål Ådelforss Egendom med de under Guldverket lydande Hemman och Lågenheter, som Pauliströms Jernbruk med tillhörigheter, må på det för Staten I nyttigaste sått användas.
I detta afseende få R.
St. i underdånighet
I tillkännagifva deras beslut, i anledning af CanI celliRådet af Wetterstedts och Hof-Råtts-Rådet
I Adlerbrants för deras egande underdåniga SkatI teråttsfordringar sökte införsel uti åtskilliga unI der den ifrågavarande Egendomen lydande LåI genbeter; och som R.
St. härvid förekommit, latt R.
St., uti underdånig Skrifvelse den 11 j Junii 1818, vål funnit den af sökanderne då I begärda införsel i Rådmansö och Wisingsborgs
I Bihang till R.St. Erot. 10:de Sand. 2 Band. 2 Haft. 13 98 Exp. Utsk.
N;o 335.
Kungsgårdar icke böra ega rum, nien derjemte förklarat, att billigheten och rättvisan fordrade, det
Queckfeldtska slågten, eller dess rätts innehafvare, icke längre må sakna tillgonjutande af den, likmätigt Bytesbrefvet den 12 December 1758 och Kongl. Resolutionen den 28 September 1763, dem tillkommande Skatterättsfordran 7 D:r 28 öre S:mt eller 2 R:dr 3o sk.
Specie, i den ordning Författningarna medgifva och Kongl.
Brefvet till KammarCollegium af sistnämnde dag utstakar, nendigen genom införsel uti odisponerade Kronohemman eller Lågenheter; hvarföre R.
St. i underdånighet anhållit, att Fordringsegarne kunde härutinnan varda förhulpne till sin rått, når de uppgifva så beskaffadt Hemman eller Lågenhet, samt att de måtte för sina Tullqvarns-fordringar godtgöras på lika sått, eller genom enahanda quittning på oliquiderade underdåniga Frålse-Rånte- eller Skatteråtts-skulder till E. K. M. och Kronan, allt i den ordning Författningarne föreskrifva; och hafva R.
St., såsom exempel i underdånighet uppgifvit, att, då fråga vore om flere till Ådelforss Guldverk anslagna Hemmans indragning till Staten, samt dessa Hemman, om icke förr, efter då gällande ArrendeContracts upphörande, hemfölle till Kronan, desamma då blefve användbare för behof af ifrågavarande beskaffenhet; så, och då R.
St. således gifvit en bestämd anvisning å de under Ådelforss lydande Hemman, till godtgörande af sökandernes hos Staten egande ostridiga fordran, uti hvars utbekommande de redan en längre tid blifvit uppe - Exp. Utsk.
Ah-o 335.
99 hållne; hafva R.
St. medgifvit, att CancelliRådet af Wetterstedt och HofRåttsRådet
Adlerbrant för sine godkände Skatteråtts-fordringar erhålla ersättning, i de af dem dertill uppgifne Hemman under Ådelforss, till så stor del, som, efter i allmänhet stadgade grunder, emot fordringarne belöper; anhållande R.
St. i underdånighet, att KammarCollegium må erhålla Nådig befallning, att verkställigheten häraf låta skyndsamt besörja.
I afseende på användandet af den del af så vål Ådelforss som Pauliströms Jernbruk med underlydande Hemman, som återstår, sedan CancelliRådet af Wetterstedt och HofRåttsRådet
Adlerbrant blifvit för deras fordringar förnöjde; så instämma R.
St. uti den af E. K.
M. yttrade åsigt, att bibehållandet af dessa Egendomar icke kan vara för Statsverket förmonligt, hvarföre ock R.
St., i likhet med hvad E. K. M. föreslagit, anse återstoden af dessa Egendomar, med alla derunder lydande, uti E. K.
M:ts ofvanhögstberörde Nådiga Proposition uppräknade Hemman och Lågenheter, böra, efter föregången värdering, för Kronans räkning, på öppen Auction till den mestbjudande försäljas, Frälse- och Kronohemman, såsom Kronoskatte med åsätta rånior, och köpeskillingen, emot ställd och godkänd säkerhet under 6 år, med |:del om året utgå, samt antagandet af de skeende anbuden på E. K. M:ts Nådiga pröfning bero; dock att, om ett eller flere af dessa Hemman, till Boställen för Civile eller Landtstats Tjenstemän i orten, sorn deraf åro i behof och 100 Exp. Utsi.
N;o 335, 336- böra med sådana förses, lämpligen kunna anslås, sådant må förut, efter E. K. M:ts Nådiga pröfning, kunna ega rum.
I öfrigt och som de om Ådelforss och Pauliströms Egendomar afslutade ArrendeContract vid Midfastan innevarande år tilländagå, men någon längre tid torde erfordras, innan de undersökningar och värderingar, som böra föregå så väl pröfningen af den införsel, som Cancelli-Rådet af Wetterstedt och HofRåttsRådet
Adlerbrant tillkommen som frågan om försäljningen af återstoden utaf berörde Egendomar hinna blifva i behörig ordning verkställde; så, och på det samma Egendomar emedlertid måtte till Statsverket lemna någon afkomst, anhålla R.
St. i underdånighet, att, i fall nuvarande Arrendatorer sådant åstunda, de med dem ingångna Contract må under -tiden förlängas, eller, i annat fall, Egendomarne på enahanda sått till nytt arrende utbjudas.
Rikets Ständer framhärda etc. N:o 336.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adela d. 29 Jan. 1830t.
Preste-Ståndet d. 29 — — Borgare-Ståndet d. 29 — — Bonde-Ståndet d. 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Myntbestämningen.
S. A. K. Oenom Nådig Skrifvelse af den 26 November Exp. XJtsk.
Skrif v. N:o 336. 101 1828, har E. K.
M. behagat uppmana R.
St., atl i allvarligt öfvervägande taga den ställning, i hvilken Banken för närvarande sig befinner; att om densamma förordna på ett sått, som befrämjar myntvärdets stadga, befåstar allmänt och enskildt förtroende och afböjer en för alla Medborgareclasser skadlig rubbning i närvarande penningeförhållanden; att alla omständigheter framställa sig såsom serdeles gynnande, att, under fortsatt tillämpning af det förra beslutet om Silfveruppköp, till förstärkande af Bankens redbara Fond, vidtaga kraftiga åtgärder, för att, medelst Silfvers utlemnande emot Bancosedlar, till det pris, som komme att bestämmas, bereda och bibehålla jemvigt i penningevåsendet, samt att åt de beslut, som röra grunden för eganderåtten, gifva en större grad af oföränderlighet, ån hittills. R. St., som, i föremålet för denna Nådiga Skrifvelse, erkänna ett förnyadt vedermäle af E. K.
M;ts visa omsorger för myntvärdets upprätthållande, hafva tagit detta vigtiga ärende i det noggranna öfvervägande de, såsom Förvaltare af Banken, funnit sig, som pligt både emot Konung och Medborgare, åligga; och då R.
St. ansett, att, till beredande af stadga i Myntväsendet, samt utan den vådligaste skakning i redan tillvarande penninge-förbindelser och förhållanden, enskilde emellan, någon annan grund för inlösningen af Bankens utelöpande Sedlar icke kunna antagas, ån den, som närmast öfverensståmmer med det medelvärde i Silfver, hvarför dessa sedlar i allmänna rö - 102 Exp. Utsi.
N:o 336. rörelsen, under en längre tid, varit gångbare, hafva R.
St., som för deras del beslutit, att en Myntbestämning på sådan grund må, såsom för nödig reglering i penningeväsenrlet, af behofvet påkallad, ega rum, alltså, och för att gifva Bankens återvidtagande allmänna Silfverutvexling en ökad säkerhet och ett ökadt förtroende, lemnat deras BancoFuHmågtige följande föreskrifter, nemligen: att Bancosedelns Silfvervärde nu må bestämmas, till 2*:dels R:dr eller 128 sk. i Sedlar för 1 R:dr i Silfver efter 1664 års Myntfot; att proportionen af Bankens reela Fond till Sedelstocken, dertill räknadt Banco- och Riksgäldssedlarnes sammanlagda belopp, efter ett afdrag, motsvarande Bancolånen på metaller, exportabla elfecter och Länebanks-obligationer, skall blifva såsom 5 till 8, innan Silfver-utvexlingen får taga sin början; att, vid beräkningen af Sedelstocken, summan af depositioner i YexelBanken, vid den tidpunkt, då anmälan om utvexlingens verkställighet skall af BancoFullmåglige ske, antages till 2,ioo,ooo R:dr, på så sätt, alt hvad som öfverstiger detta belopp, skall tilläggas summan af utelöpande Sedlar, och hvad depositionerne åro mindre, afgå på den summa, som i Sedlar beräknas fordra inlösen; att, till beredande af den förstärkning åt reela Fonden, som erfordras, för att bringa densamma till det nödigt ansedda förhållandet Exp. Etsk.
N;o 336.
103 af /> till 8 emot utelöpande Sedelstocken, BancoFullmågtige berättigas, att å de tider, Fullmågtige finna tjenligast till Silfveruppköp, efter möjligen båsta jaris använda: a) det år 1826 lyftade Spanmålscreditivsbelopp, 1,000,000 R:dr; b) de af i8a3 års Ständer, till Silfverköp, såsom ersättning för uttagna Piastrar, anviste 66,666*:dels R:dr, och dessutom, i likhet med hvad Ständerne då jemväl beslutit, 26G,666|:dels R:dr i Bancosedlar, årligen till med i854, och c) de under samma tid årligen ingående 2 procent af de Fastighetslån, R.
St. 1820 beslutit; att Fullmågtige berättigas att, före 1801 års slut, verkställa förvexling till Silfver, utaf förenämnde, under Litt. b oell c upptagna tillgångar, för åren till och med i854, och, till följd deraf, Fullmågtige, vid den före anmälandet anställda beräkning öfver Bankens Silf— verfonds förhållande till Sedelstocken, lill utrönande, huruvida reela Fonden finnes motsvarande |:delar af den senare, få afdraga förskoltsbeloppel af anslagen för de 3:ne åren 1802, i855 och i834, de der successivt eller med f:del för hvarje af dessa ingå, från den verkligen utelöpande Sedelslocks-summan, vid den tid, då Fullmågtige anmäla, att Banken år färdig till Silfverutvexlings öppnande; all BancoFuHmågtige, efter fullbordandet af alla föreskrifna förberedande åtgärder, senast 104 Exp. Utsi.
N;o 336. vid i.85i års slut, hos E. K. M. böra göra underdånig hemställan om bestämmande af tiden, då utvexlingen skall taga sin början; att Banken, efter ofvan upptagne bestämningsgrunder af 128 sk. i Bancosedlar för 1 *R:dr i Silfver, efter i664 års Myntfot, skall Silfver emot Sedlar invexla; att Silfverrnynt, efter denna bestämningsgrund, må tillåtas till emottagande i all Kronouppbörd; hvadan E. K. M., uti Dess derom utfärdande Nådiga Kungörelse, täcktes tillkännagifva, att 1 R:dr i Silfver, efter i664 års Myntfot, beräknas till 2| R:dr Bancosedlar, eller 4 R:dr Riksgäldssedlar; att Silfverutförseln hädanefter må lemnäs lika fri, som Silfverinförseln för det närvarande är; att i Banken må öppnas en depositionsräkning, till insättande af myntadt eller oinyntadt Guld eller Silfver, emot utbekommande af Bancosedlar, efter ofvannämnde bestämningsgrund för Silfver, och för Guld efter bestämdt förhållande till Silfver, med iakttagande derjemte, att, för sådan insättning, en DepositionsAttest lemnäs, berättigande innehafvaren, att det insalta beloppet af Guld eller Silfver (helt, eller uti mindre summor), för motsvarande belopp Sedlar, åter uttaga, dock under vilkor: a) att deposition och uttag alltid ställas på jemna tiotal; b) Exp. Utsi.
N;o 336. io5 b) att minimum deraf blifver 25 Duc. i Guld eller 5o R:dr i Silfver; c) att, vid återuttagandet, i förhållande till tiden, under hvilken de insatta metallerne blifva under deposition, en afgift till Banken erlägges af § procent af det uttag, som sker inom loppet af första året, och ~ procent för hvarje efter årets slut löpande halft år,’ som depositionerne i räkningen qvarstå; d) att ofvannämnde Attest, till uttagande af på denna räkning insatt Silfver, upphör att vara gällande å dagen för Silfverutvexlingens början i allmänhet; e) att BancoStyrelsen, om den finner denna deposit-räknings begagnande, i ett eller annat hänseende, hinderligt för Bankens egna operationer, må ega rättighet inställa alla vidare depositioner, efter derom 4 månader förut utfärdad kungörelse; f) att Silfvers utlemnande från Banken härutöfver ej må tillåtas, intill allmänna utvexlingens början, i vidsträcktare måtto eller till andra ändamål, än irsta punkten 4:de Art. af 1825 års BancoReglemente stadgar.
R. St., som funnit vara af vigt, att det framdeles i omlopp utgående
Silfverrnynt blifver till namn och värde lika med det gångbara BancoSedelmyntet, och som derjemte ansett, dels att närvarande tillfälle icke bör lemnäs obegagnadt, att införa en förenklad och redig myntB ihang till R.
Fröt. 10 :de Sami. 2 Band. 2 Haft. 14 106 Exp. UtFörslag till and.
Sirify, A’:o 336. fot, slående i samband med det för dagliga beliofvet antagna vigtsystemet, dels att utmyntningskostnaden, åtminstone till en del, blifver Staten godtgjord, få till E. K. M. i underdånighet öfverlemna: att, efter Vetenskapsmäns hörande, utsätta en lindrig myntskatt, inberåknad i Silfvermyntet, till förekommande af detsatnmas utförsel eller nedsmältning; samt derjemte hos E. K.
M. föreslå och anhålla: att en lägre enhet ån den närvarande malte, för myntförhållandena och penningeberåkningen i landet, bestämmas, och att denna enhet måtte blifva ett Silfvermynt, motsvarande i R:dr Bancosedlar, efter ofvannåmnde beståmningsgrund; att omförmålde enhet må benämnas i R:<tr, och detta namn derå uttryckas; att utmyntning derjemte mätte ske, så vål af detta största mynt, som i Silfver kommer att präglas, sorn af stycken, motsvarande ^:dels R:dr B:co ^:dels d:o d:o J:dels d:o d:o |:dels d:o d:o Trs:dels d:o d:o; att | fint Silfver och | Koppar eller Alliage, eller den så kallade 12-lödiga halten, må lör så vål hufvudmyntet som underafdelningarne begagnas, och öfverlemna R.
St. till E. K. M., att, sedan utvexlingen börjat, och ett tillräckligt belopp af nytt Silfver kommit i rörelse, Exp. Ulsh.
Förslag till und. aflysa det ganda Silfvermyntet från och med 8 sk. och derunder; alt, så vål till fyllande af bristen i Bankens tillgångar i förhållande till dess skulder, som för att gifva Banken en grundfond, till garanti för oafbrutet uppfyllande af dess förbindelser, må, för Statsverkets Capitalskuld för i 808 års krigskostnader, af RiksgåldsContoiret utfärdas förskrifningar, å R.
Sl:s vägnar, ställde till Hanken eller Ordres, å minst 10,000 R:dr B:co hvardera, till ett sammanlagdt belopp af 4,4oo,ooo R:dr B:co, och dessa förbindelser ställas på betalning af allenast 4 procents ränta, från och med år i83o och på betalning dessutom af 2 procent årligen i afräkning å primitiva Capitalet från och med år 183.4, under förbehåll derjemte för RiksgåldsContoiret, att göra större eller mindre afbetalning al Capitalet; att dessa förbindelser, innan Banken må desamma å annor man öfverlåta, skola RiksgåldsContoiret till inlösen hembjudas; att de 1,432 R:dr 10 sk. 3 rst., hvilka, efter 1828 års bokslut, öfverskjuta jemna summan 4,4oo,ooo R:dr, af förenämnde Capitalskuld af RiksgåldsContoiret inbetalas; att, inom linien, lills vidare balanceras öfrige Bankens fordringar hos Staten; att RiksgåldsContoiret, för beloppet af den summa, som kan komma att i Ranken å stora Creditivel lyftas, under samma dag lyftningen sker, skall, å R.
St:s vägnar, utfärda förbindel - 108 Exp. Utsi;.
Skrif v. N:o 336. ser till Banken, löpande med 5 procents årlig ränta och berättigande Banken, att för Capital och Ränta undfå betalning af först inflytande Tullmedel, på sått, att desse medel då genast skola i LåneBanken insättas och å skulden afföras, i den mon de inflyta; att lilla Creditivet må ställas på RiksgåldsContoiret, med rättighet för R.
St:s Fullmågtige derstädes, att, i saknad af egne medel, då möjligen influtne öfverskott åro för ändamålet otillräcklige, de dertill erforderlige medel genom lån i allmänhet anskaffa, på sått R.
St. kunna derom serskildt besluta; att, för liquiden af Statsbrist-summan, till StatsContoirets och RiksgåldsContoirets egna behof, RiksgåldsContoiret må berättigas att förskottsvis i Banken uttaga ett belopp af högst 1,000,000 R:dr B:co, från den i September det ena året, till den sista Junii det påföljande, då Bankens förskott skola vara af inflytande medel ovilkorligen liquiderade; att, med undantag af 266,666* R:dr B:co årligen af Bankens råntevinst, behöflige, till en början, för Silfver-utvexlingens förberedande och sedermera till bildande af en reservfond för Bankens rörelse, från Riksdag till Riksdag, återstoden af Bankens behållna råntevinst må för Statsverkets räkning användas; skolande sådana åtgärder af R.
St. vidtagas, att icke någon förminskning i Bankens Lånerörelse kommer att ega rumRikets Ständer framhärda etc.
Exp. XJtsk.
Skrif o.
N;o 337- i09 jy.-o 337.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Ådeln d. 29 Jan. 1830.
Preste-Ståndet d. 29 — — Borgare-Ståndet d. 29 — — Bonde-Ståndet d. 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till Lag, angående Myntbestämningen. S. A. K.
Tili beredande af stadga i myntväsendet för framtiden, och då, utan den vådligaste skakning i redan tillvarande penningeförhållanden, man och man emellan, någon annan grund, för inlösningen af Bankens utelöpande Sedlar, icke utaf R.
St. ansetts kunna antagas, ån den, som närmast öfverensståmmer med det medelvärde i Silfver, hvarför dessa Sedlar, i allmänna rörelsen, under en längre tid varit gångbare, hafva R.
St., i sammanhang med deras beslut i afseende på myntbeståmningen i det hela, hvarom serskild Skrifvelse af denna dag varder till E. K. M. i underdånighet aflåten, öfverenskomma om en sådan Lag, angående myntbestämningen, som nårlagde Förslag utvisar, och hvilket härmed till E. K. M:ts Nådiga fastställelse och kungörande i underdånighet öfterlemnas.
Exp. Disk-.
Skrif v. N:o 338- lil 110 Bil. till Fxp.
Flsk.
Försl.till uriel.
Skr ifo.
Ti :o 337.
Förslag till Lag, angående Myntbestämningen . $. 1.
Såsom orubblig grund, så vål för invexlingen af Bankens Sedlar, som för inlösen af dess Öfriga förbindelser, hvilka nu med Bancosedlar fullgöras, faststålles, alt 128 sk, eller 2*:dels R:dr Specie i sådane sedlar- eller förbindelser skola gålla lika med Én R:dr i Silfver efter den, med afseende å slagskattens beräkning i myntet, af Ik. M. och R.
St. förändrade ib64 års myntfot. §. 2. R.
St. utlofva och försäkra, alt hvar och en, som någon Bancosedel eller förbindelse innehafver, skall derföre njuta full betalning, enligt den i 1 §. stadgade grund, och all utvexling af Svenskt Silfvermynt emot Sedlar efter denna grund skall, sedan BancoFullmågtige hos K. M. i underdånighet anmält, att de af R.
St. för vexlingen beslutade åtgärder hunnit verkställas, vidtaga, å den lid K.
M. genom utfärdad allmän kungörelse dertill bestämmer. §. 3.
Det skall stå hvar och en fritt, äfven innan den i 2 §. omnämnda utvexling tagit siri början, att i Banken emot Silfver tillvexla sig Sedlar efter den i i §. stadgade grund, såsom ock, att med Silfver, efter samma grund, skuld till Banken godtgöra. §. 4.
Alla liquider och betalningar kunna hädanefter, såsom hittills, i Bancosedlar fullgöras, der ej annat förbehåll gjordt år. $. 5.
Innan ännu allmän vexling kan ega rum, stånde det hvar och en fritt, alt, på en i Banken serskildt inrättad depositions-råkning, Silfver eller (luid insätta och för Silfver, efter den i 1 §. stadgade grund, samt för Guld, efter bestämdt förhållande till Silfver, erhålla Sedlar, tillika med Attest öfver insättningen, sorn berättigar innehafvare», att det insalta beloppet Silfver eller Guld, för det erhållna beloppet Sedlar, åter uttaga, på det sått och med de vilkor BancoReglementet bestämmer.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 29 Jan. 1830- Preste-Ståndet d. 29 — — Borgare-Ståndet d. 29 — — Bonde-Ståndet d. 29 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till Lag för R.
St:s Bank. S. A. K.
I sammanhang med R.
St.'s beslut, i afseende på mynlbeståmningen, hvarom serskild Skrifvel - 412 Bil. tillExp.
Börslag {ill uriel.
Skrif v. N:o 33g. se af denna dag varder till E. K. M. i underdånighet aflåten, och då R.
St. ansett, att i sjelfva den Rag, som reglerar Banken, vågen för öfvergången till ett naturligare system, ån det hittills varande, bör antydas, genom förklarandet, att BancoröreJsen år fri och öppen för en hvar, som under lagligt skydd vill drifva den, hafva R.
St., efter dessa åsigter och till ytterligare beståmmande af den garanti och de vilkor, hvarunder R. St., enligt RegeringsForniens 72 §., ega att förvalta den Depositions-, Vexel- och Lånebank, hvarå K. M:ts Privilegium, af den 17 September 1668, blifvit dem meddeladt, nu för sin del beslutat en sådan Lag för R.
St:s Bankj hvartill förslag hårhos i underdånighet bifogas, och hvarå R.
St. i underdånighet anhålla om E. K. M:ts Nådiga stadfästelse lill allmän efterrättelse.
Förslag till Lag för Rikets Ständers Bank. $• >•
Ifrån den dag, då utvexling af Silfver å nyo vidtager, enligt hvad derom vid denna Riksdag beslutadt blifvit, år Banken skyldig, att, enår så påfordras, sina Sedlar med Svenskt Silf— vermynt inlösa, efter den grund, Konung och R.
St. fastställt. 5. 2.
Vägrar Banken, under hvad sken det vara raå, att Sedel vid uppvisandet inlösa med det belopp, ' • • :\
\ Bil. lill Exp. Utsk.
Förslag till and. Skrif v.N:o 338. 113 belopp, som genom Lagen om Myntbeståmningen vid denna Riksdag faststålldt blifvit, må den, som Sedel innehafver, derom göra skriftlig anmälan hos K.
M:ts och Rikets Svea HofRått, hvilken, efter att deröfver hafva hört BancoFullmågtige, eger att med frågan, enligt Lag och Författningar, förfara.
Finnes då, att Sedelns vägrade inlösen härrört af Bankens ofönnåga att genast uppfylla sina förbindelser, göre HofRätten underdånig anmälan derom hos K. M. På K.
M. ankomme att pröfva, hvilka utvägar, i öfverensstämmelse med Grundlagarne, lämpligast må vidtagas, för att upprätthålla allmänna förtroendet och återställa Banken i det skick 1 §. stadgar. §. 3.
Öfver Hof-Råttens beslut må klagan förås i Konungens Högsta Domstol, på sått i 3o Cap. 1, 6 och 18 §§.
RättegångsBalken såges. §. 4.
Den summa af 4,4oo,ooo Ridr, som R.