Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts nådiga bref den 3 Februari sistnämnde år innehåller, stadgadt, att för de embets- och tjenstemän, sorn efter det då fastställda statsreglering vidtagit, erhöllo löner, under hvilka spanmål funnes beräknad, lönen dädanefter borde utföras endast i penningar till sitt dittills varande belopp, med tillägg af skillnaden emellan det förslagsvis uppförda priset, 6 r:dr, och de 7 r:dr, hvartill detta pris för framtiden fortfarande bestämdes, eller
En r:dr för hvarje under lönen beräknad tunna spanmål; hvaremot för de tjenstemän, hvilka före ofvanberörda statsreglerings vidtagande innehaft löner, under hvilka spanmål varit beräknad, fastställdes att till nästpåföljde riksdag vara gällande ett genom 1835 — 1839 årens markegång*- ättningar uppkommet medelpris af 7 r:dr 10 sk. tunnan, hvilket sedermera till dess de hunno afgå, komme att vid hvarje riksdag, efter enahanda grunder, ånyo uträknas och bestämmas; hvarjemte nämnde, öfver Sju r:dr för tunnan uppkommande tillökning anvisades å allmänna (ndragnings-staten; och blef vid 1844—1845 årens riksdag priset bestämdt till 7 r:dr 35 sk., hvaremot detsamma vid nästlidne riksmöte, ehuru medium af markegångspriserne då utgjorde 7 r:dr 45 sk., af Rikets Ständer utsattes till 8 r:dr. 32 Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 90. f)å nu, enligt hvad Kongl. Majds nådiga proposition innehåller, riks-inarkegångspriset utgjort: för år 1848 8: 20. — „ „ 1849 6: 22. — „ „ 1850 6: 22. — deraf medium utgör 7 r:dr 5 sk. 4 rst., samt qvantitcten af den spanmål, som inhegripes under lönerna för aldre, före år 1841 utnämnde, embets- och tjenstemän, uppgår till cirka 24,000 tunnor, hemställer Utskottet, att för de tjenstemän, hvilka således äro berättigade till spanmålslillökning utöfver det i staterna beräknade priset af 7 r:dr, denna tillökning måtte för hvarje tunna under lönerne beräknad spanmål bestämmas till 6 sk. — för summans jemnande — och å allmänna indragningsstaten härtill anvisas ett förslags-anslag af 3,000 r:dr. 52:o.
Öfriga under nionde hufvud-titeln uppförda anslag, uti hvilka någon förändring icke blifvit ifrågasatt, har Utskottet föreslagit till samma belopp, som tillförene, på sätt bilagde tabell närmare utvisar. 53:o.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet uti dess betänkando N:o 51, angående beräkning af statsverkets inkomster, tillstyrkt i afseende å indelda räntor och lionderiy föreslår Utskottet, att Rikets Ständers godkännande af denna hufvud—titel, med bifogade tabell, icke må lägga hinder i vägen för verkställighet af de beslut, Rikets nu församlade Ständer kunna fatta i fråga om allmän förenkling af indelda- räntorna och tionden, eller deras i mer eller mindre mån skeende indragning till statsverket.
Reser - iStats-Utskottels Utlåtande, N:o 90. 33 Reservationer: vid 10:de oell flera följande punkter, af grefve Mörner, C. G.: vDå, vid reglering af utgifterne under 9:de Hufvudliteln, de många voteringarnes alltid ovissa och till följd deraf äfven i viss mån nyckfulla resultat i en del punkter ledt till beslut, som synas mig icke till hvarandra stå i det någorlunda afvägda förhållande, som af omständigheterne varit påkalladt, har jag, så väl för att inför allmänna vettets domstol freda mig från misstankan att hafva bidragit till dessa, enligt min åsigt, mindre rigtiga beslut, som för att möjligen kunna i ett eller annat deraf bereda rättelse, trott mig böra anmäla följande reservationer:
Vid 10 punkten angående revisor Nyström.
Då revisor Nyström redan är på indragnings-stat uppförd för den lön, som åtföljt den tjenst, hvilken han innehade vid Allmänna Magazins-Direktionens upplösning, och han dessutom, såsom ännu i tjenst varande kammarskrifvare inom Kongl.
Kammar-rätten, åtnjuter i årlig lön 425 r:dr, med tillökning efter Riksmarkegång för 38 tunnor derunder beräknad spanmål, har jag icke kunnat finna giltigt skäl, att, med frångående af Rikets Ständers, vid 1844 års riksdag, fattade beslut, blott af den anledning att vid förra riksdagen en annan f. d. tjensteman vid Allmänna Magazins-Direktjonen kommit att få röna ett serdeles prof på Rikets Ständers frikostighet, nu för Nyström, i afseende på hvilken inga serdeles ömande omständigheter ens blifvit åberopade, tillstyrka förhöjning i pensionen.
Vid 12 punkten angående doktor Johan Erik Nyblaus.
Sedan Stats-utskottet funnit för godt anmäla revisor Nyström att på allmänna indrag-- nings-staten, utöfver den honom redan derstädes tillerkända, från Allmänna Magazins-Direktionens stat öfverflyttade lön komma i åtnjutande af ett honom sedermera tillagdt arfvode utaf 270 r:dr 24 sk., har det synts mig icke med denna frikostighet låta rätt väl förena sig, att vägra doktor Nyblaus det arfvode af 250 r:dr, som han under en långvarig tjenstgöring, såsom läkare vid Norra Korrektions-Inrättningen, åtnjutit.
Vid 14 punkten angående majoren Nils Jolian Gjertz.
Afdelningen hade för majoren Gjertz tillstyrkt en pension af 600 rrdr; och dä majoren Gjertz icke fullt i 12 år innehaft kommendantsbefattningen vid Långholmen, samt först 9 år härefter skulle hafva uppnått den ålder, som för hans förflyttning på indragningsstat Bii., till B.
Brot. i850 # 1851. 4 Sami. 1 Afd. 32 Haft. 5 3\
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. är i för fal tningarne föreskrifven, Ilar jag så mycket mindre funnit skäl, att från afdelningens förslag afvika, som majoren Gjertz redan genom detsamma blifvit tillagd en förmån, hvilken under likartade förhållanden sannolikt icke skulle hafva tillkommit annan, till Fångvårds-stalen ej hörande, civil- eller militär-emhefsman, och hvilken förmån just på siffran motsvarar hvad Kongl.
Majit med nedsättning i det af Velenskaps-Akademien till 1,000 ridr föreslagna belopp, begärt, och Utskottet i nästföljande loide punkt tillstyrkt för professorn Guslaf Erik Pasch, som dock, med afseende på hans förljenster om det allmänna och om vetenskapen, torde, utan underkännande af de goda vitsord, sorn majoren Gjertz erhållit för det siilf, hvaruppå han vidmakthållit ordning och polis inom Korrektions-inrättningen, kunna med majoren uthärda jemförelse!).
Vid 21 punkten, angående fröken Törnebladh.
Till beviljande af understöd åt många andra har Utskott et tillstyrkt Rikets Ständers bifall, men då det kommit i fråga, att med en ringa summa söka minska närings-bekymren för dottern till en man, som efter att under en längre följd af år hafva beklädt det embete hvartill Rikets Ständers förtroende honom kallat, sedermera innehaft den högsta värdigheten i riket, då finnas inga medel eller ingen båg att meddela något deraf!
Hvarifrån denna njugghet emot en högt förtjent, redlig och ända till försakelse oegennyttig mans, i knappa omständigheter efterlemnade dotter?
Jo! säger Utskottet, det är allt för betänkligt, att på pensionärernes barn öfver Hytta rättigheten till pensions åtnjutande.
Det torde, till vederläggning af detta skäl, vara tillräckligt, att åberopa, det nu gällande Indragningsstat, företer mångfaldiga bevis deruppå att vid föregående riksdagar en sådan betänklighet icke gjort sig gällande, och får jag såsom exempel häruppå endast anföra, att vid 1840 års riksdag tillädes riksdagsmannen Anders
Danielssons enka och två barn en pension af 600 ridr årligen, att på det sätt fördelas att enkan skulle intill sin död erhålla hälften, och barnen hvardera en fjerdedel utaf nämnde summa, sonen intill dess han fyllt 25 år och dottern intill dess hon inträdt i gifte.
Då nu äfven i Utskottets förevarande betänkande vid bestämmande af pensioner för enkor, det i allmänhet fästat ett, enligt min tanka, äfven af rättvisa och billighet påkalladt afseende deruppå, hutuvida enkan haft flere eller färre barn att försöija, skulle jag, i motsatts emot den af Utskottet uttalade åsigt, tro det ligga en hårdhet deruti om staten, sedan den beviljat enka understöd för sig och barn, ovilkorligt efter enkans frånfälle undandroge de värnlösa barnen ett understöd, hvarutaf de kanske 4å vore uti ännu större behof.
Om således den uttalade sattsen icke torde såsom ovil - Slats-Utskottets Utlåtande, N:o 90.
35 kärligt gällande allmän grundsats kunna antagas, återstår att tillse om några sådane förhållanden i förevarande serskilda fall kommit till Utskotlets kännedom, hvilka kunnat föranleda ett afslag på Kongl. Maj:ts nådiga framställning
Betänkandet upplyser icke något härom, och jag vågar tvärtom påstå, alt dan kännedom, som
Utgifls-afdelningen erhållit om ställningen i boet efter frami. H. E. Törnebladh och hans fru fastmera bordt grundlägga ett tillstyrkande af den nådiga propositionen, hvartill jag afven med min röst inom Utskottet. sökt bidraga.
Vid 27: de punkten angående pension ät Fru Sandelhjelm.
Med afseende deruppå, att framlidne Landshöfdingen Sandelhjelm icke efterlemnat någon enskild förmögenhet, och att den omständighet, att han genom enskild uppoffring under sin lifstid beredt sin efterlämnade enka en mindre pension af Civilstatens pensions-, inrättnings enskilda enke- och pupill-fond, icke, enligt min tanka, bardt utestänga Fru Sandelhjelm från tillgodonjutandet af en förmån, som blifvit tillstyrkt för Landshöfdingen Virgius, i jemförelsevis häl tre ekonomiska omständigheter sladda enka, har jag ej kunnat biträda Utskottets beslut i denna punkt.” Uti Grefve Mörners förevarande reservation har Friherre Stjernstedt, Aug. Wilh., till alla delar instämt.
Herr Lagerhjelm, Per, har förenat sig med Grefve Mörner i bans emot 21:sta punkten af Utskottets ^betänkande afgifne reservation.
Herr Bildt, D. G., har förenat sig med Grefve Mörner i hans emot 2Irsta och 27:de punktorne af Utskottets betänkande afgifne resrrvalioner.
Friherre Klinckowström har förenat sig med Grefve
Mörner i bans emot L2:te och 27:de punkterne af Utskottets betänkande afgifne reservation.
Vid 13:de och flera följande punkter af Riksdagsfullmäkligen David Andersson från Hallands fän: ”Enrot högloft.
Stals-utskottets utlåtande i statsregleringens 9:de huf vudtilel, får jag mig reservera i följande punkter:
I 13:de punkten har Utskottet tillstyrkt en pension åt Herr Öfverste Liljestolpe af 500 r:dr, oaktadt hemälde Herr Öfverste redan förut innehar pension, dels af Arméns-, (fits af Strömsholms stuteri pensionskassor lill belopp af 900 r:dr.
Utskottsafdelningen hade i de-s~. till Utskottet ingifna förslag tillstyrkt en tillökning af 300 r:dr, hvarigenom hemälde Öfver - 36 Stats-Vtsknttets Utlåtande, N:o 90. ste skulle komma i åtnjutande at 1200 r:dr såsom pension, detta tillstyrkande har jag ansett med rättvisa och billighet öfverensstämmande, men kan icke gilla det af Utskottet derutöfver tillstyrkta anslag, enär detsamma icke står i jemförelse rned hvad Utskottet af staten bereder åt andra, lika behöfvande och förtjente män.
I ett pensionsbelopp af 1000 r:dr ellet en lika summa med hans innehafvande lön, oafsedt det bemälde Herre, som är född den 3 November 1794, ännu icke uppfyllt den ålder, 65 år, som finnes föreskrifven som vilkor för erhållandet af dylik pension.
Utan att på ringaste sätt vilja förringa värdet af de förtjenster som talat till fördel för Herr Majoren såsom tjensteman, kan jag likväl icke förbise nödvändigheten deraf att hålla gifna lagar och föreskrifter i helgd, och då bemälde Herre i sådant afseende brister, ehuru han i tjensteår torde kunna räkna öfverskott, och hans sjukdom enligt läkarebetyg icke är af ständig utan periodisk art, har jag ansett det medlande förslag tili utlåtande, som afdelningen afgifvit och hvari blifvit föreslaget 600 r:dr såsom årlig pension åt Major Gjertz hade bort utgöra Utskottets tillstyrkande hos Riksstånden.
Det är icke den ifrågavarande summan 400 r:dr, som här fäster min uppmärksamhet, det är principen som här är i fråga att göra sig gällande; jag mäktar intet inse hvar det skall stanna om man på detta sätt kringgår lagarnes fordringar; visst är det att ingen lär vara så fattig på vänner alt han icke kan bereda sig tillfälle att erhålla någon förespråkare, och torde det blifva svårt, sedan man en gång frånträdt de gifna föreskrifterna, att vid lika ömande förhållanden återkomma till desamma.
Det loford, som inom Utskottet blifvit uttaladt till Herr Majorens fördel, förvissar mig, att hans qvarstående i tjensten såsom Kommendant är för staten nyttigt, äfven för den händelse den periodiska sjukdomen ej skulle gifva vika, och således en annan person komma att stundom utgöra Kommendantstjensten; någon förlust för staten kan derigenom icke uppkomma, då i hvilket fall som helst lika lönebelopp utgå, och torde för inrättningen icke heller vara något att befara; och lika litet torde
Majoren hafva att sig beklaga då man icke träder hans lagliga rätt för nära.
De tillstyrkanden Utskottet afgifvit i 18;de och 19:de punkterne kan jag icke gilla, och får derföre i dessa delar såsom reservation åberopa afdelningens förslag, så lydande: ”18:de punkten:
Då Länsnotarien Förbergs förtjenster icke varit af den beskaf fenhet, att någon serskild gärd af erkänsla från statens sida derför skäligen bör ifrågasät - Stats- i t skut tels Utlåtande, N:o 90. 37 tas, har Utskottet, ehuru ömande omständigheter sig än härvid förete, likväl icke ansett sig kunna understödja rnotionärernes begäran, utan får hemställa, att förevarande motioner icke må af Rikets Ständer bifallas. i9:de pank len:
Ehuru sådane omständigheter icke sällan sig förete, hvarigenom det blifver en pligt för staten att åt förljente mäns enkor, som befinnas vara i nödställd belägenhet, medelst pensionsunderstöd söka bereda en tarflig utkomst, anser Utskottet det likväl vara betänkligt att, vid dessa pensionärers frånfälle, å deras efterlemnade barn öfverflytta rättigheten till åtnjutande af en dylik förmån, helst, genom en sådan åtgärd, icke allenast statsverkets tillgångar i betydlig mån skulle tagas i anspråk, utan ock andra, närmare berättigade behöfvande, utestängas från möjligheten att erhålla understöd.
På grund häraf linner Utskottet sig föranlåtet afstyrka bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition i denna del.
Jag anser icke staten vara en barmhertighetsstiftelse, enär den icke mot alla lika behöfvande kan uppfylla ett sådant ändamål.“
Uti ofvanstående reservation instämma P.
Pehrsson från Örebro län, Johannes Olsson från Wermland, Anders Ersson från Stora Kopparberg, äfvensom Christen Andersson från Malmöhus län, med undantag af 14:de punkten.
Vid 14:de punkten, af Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län.
Vid 18:de punkten, af Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län.
Vid \9:de punkten, af Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms län.
Al Riksdagsfullmäktigen Carl Ersson från Westerås län:
"Emot Utskottets beslut i 19:de punkten, angående pension för Öfversle-löjtnanten Nordencreutz s döttrar, föranlåles jag att mig reservera.
Om nemligen fröknarne
Nordencreutz äfven vore i behöfvande 'omständigheter, så enär under frågans behandling inom Utskottet blifvit upplyst, att den yngsta af dem redan uppnått 21 års ålder, och de således måste antagas numera vara i tillfälle att sig sjelfve försörja, kan jag för min del ingalunda tillstyrka, att större eller mindre del af den för deras moder i lifstiden jemte barnen, under dessas minderårighet, beviljade pension varder på döttrarne öfverflyttad."
Vid 21:de punkten af Herr C. F. IVxrn.
,'i8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90.
Vid 42idra punkten af Lektor Wallman: ”Det ör allmänt kändt, att de gratialbiy livilka komma manskapet vid armén och flottan, eftrr deras afskedstagande,, till godo, aret alldeles otillräckliga för de första lefnadsbehofven.
Detta underhåll utgår nemligen vid landt-armén till underhållstagare i 4:de klassen med 8 r:dr årligen och i 3:dje med 12 r:dr, d. v. s. i den förstnämnde klassen med ett dagtraktamente af omkring 1 sk.
I rst.
Sådan är den framtid, som vantar största delen af manskapet, när de ieke längre förmå tj<na fäderneslandet oell ej vilja falla fattigvården till last.
Gralialisternes antal i dessa håda klasser var vid 1849 års slut ungefär lika och utgjorde tillsammans 9,628 af 10,080 eller mera än 90 procent af hela antalet underhållstagare.
I anledning af detta förhållande, oell då Wadstena krigsmanshus-kassa är i årlig tillväxt, arisågo rikets 1849 församlade revisorer åtminstone någon förhöjning i det ringa underhållet kunna och böra ega rum; men Kongl. Krigs-kollegium, hvars utlåtande af Kongl. Majit infordrades, anförde, alt ursprungliga ändamålet med krigsmanshus-inrättningen att bispringa stympade krigare, icke eller linder fredliga tider holde lemnäs ur sigte, samt att, ”jemväl en ringa tillökning i underhållet skulle medtaga en ganska betydlig del af kassans öfverskotts-medel”; och förklarade kollegium slutligen sig icke skola underlåt^ alt, “om och när en sådan förhöjning utan äfventyr för kassans bestånd eller rubbning i grunderna för dess förvaltning, kan ega rum, derom hos Kongl.
Majit göra underdånig framställning44.
Då således på denna väg icke mycket syntes vara att hoppas för beredande af någon förbättring i gralialislernas vilkor, har deras belägenhet blifvit af enskilda motionärer inom riksstånden behjertad.
Om också den föreslagna förhöjningen var alltför hög med afseende på statsverkets tillgångar, så hade motionerna likväl, efter min öfvertygelse, bort vinna större afseende än förhållandet varit.
Utgilts-afdelningen syntes väl erkänna behofvets vigt, men ansåg de summor, som erfordrades för att, på sätt motionärerne föreslagit, vinna det åsyftade ändamålet, blifva så högst betydliga, att statsverket deraf öfver höfvan k om me att betungas, samt afstyrkte bifall tdl motionerna.
Med erkännande al vigten i de anförda skälen, såvidt frågan var om det högre anslag motionärerne begärt, föreslogs inom
Utskottet en förhöjning af endast 2 ridr årligen åt hvarje gratialist inom 3:dje och 4:de klasserna att till nästa riksdag utgå, samt i sammanhang dermed och då Ständerna endast till en del egde att förfoga öfver de ifrågavarande fonderna, såsom, åtminstone hvad krigsmanshus-kassan angår, till väsendtlig del grundad på Kongl, eller enskilda donationer, alt Stats-utskottet ville tillstyrka Ständerna ingå lill Kongl.
Majit med underdånig anhåban, att Kongl.
StalsUlskolteis Utlåtande, N:o 90.
39 efter vederbörandes hörande samt verkställd utredning af de tillgångar krigsnianshuskassan, sjöfnanskaSsan och invalidhusfonden kunde lemna för ändamålet, dervid Utskottets synnerliga uppmärksamhet påkallades med afseende på behållningarne i invalidhus-fonden *), hvilken, efter invalid-inrättningens upphörande, blifvit ställd till Kongl. Maj:ts höga disposition, ville till näst sammanträdande S änder allåta nådig proposition i ämnet.
Det förra af dessa förslag förkastades alldeles; man synes hafva befarat, att genom detta ringa understöd, hvilket beräknades erfordra ett förslags-anslag af 25 ä 30,000 r:dr, nödiga medel skulle fiånryckas andra vigtiga behof.
Men då man af Statskontorets böcker finner, alt Ständerna vid föregående riksdagar beviljat pensioner till ett icke ringa belopp, t. ex. på allmänna indragnii.gsstaten inom förslå titeln, åt 127 pensionärer med tillsammans 35,555: 29. 4, eller hvad 4,444 man af gratialister i 4:de klassen vid landt-armén för närvarande åtnjuta, är det svårt att finna det nödig konseqvens inom 9:de hufvudtiteln blifvit, med‘afseende på förevarande motion, iakttagen.
1 det omarbetade betänkandet öfver denna punkt, har Utskottet väl antydt möjligheten att genom anlitande af ifrågavarande kassa, vinna ändamålet; men äfven om denna förhoppning, uttalad, icke i en Ständernas skrifvelse, utan i motiverna till ett betänkande, skulle medföra åsyftad framgång, är det likväl föga sannolikt, att verkställighet af de för— *) Enligt de upplysningar jag hade förskaffat mig, och hvilka, såsom i enskild] väg erhållna, blott kunna vara approximativa, men troligen icke obetydligt differera från verkliga förhållandel, var Invalidhus-fondens ställning vid 1850 års utgång följande:
Kontant i Rikets Ständers Bank B:co 7,952: — Utlånla medel mot ränta ä 5 eller 4§ proc. omkring 202.000: — 209,952:
Årliga inkomster:
Ränta ä 44 pr.
å 73,000: 3,285: — „ å 5" pr. å 129,000: 6.450:
— Netto inkomsten af hemin ans-räntor och arrenden kan antagas utgöra omkring 9,735: - 25,000: — Summa inkomst B:ko 34,735:
Årliga utgifter:
Underhåll: åt 7 st. officerare ä 200 rdr 1,400: — 2 linder- officerare ä 133: 16 266: 32. 5 Soldater å 100 rdr . 500: — 20 d:o å 80 rdr . 1,600: — Tobaks-penningar: åt 7 Officerare å 4 sk. om dagen för hvarje . . 212: 44. 2 Under-officerare å 2 sk. 30:20. 25 Soldater å 1 sk. . . . 190: 5. 3,766: 32. 433: 16.
Till gratifikationer vid landtarméen högst 7.300 vid flottan 2,700 omkring. 10,000: — Aflöning m. m. omkring . 2,000: — 12,000: — Ärligt öfverskott 18,535: — Summa Banko 34,735: — 40 Stais-Ut.skottets Utlåtande, N:o 90. väntade åtgärderna linder tiden till nästa riksdag står att vinna; och närmare 10,000, sannolikt till största delen i torftiga vilkor stadda, fäderneslandets försvarare, skola ännu i några år blifva i saknad af en förbättring, lika mycket påkallad af billighet och rättvisa, i deras svaga vilkor.
Hvad den föreslagna förhöjningen beträffar, kan den visserligen synas ringa, men den lyckligare lottade torde hafva svårt att föreställa sig, huru mycken glädje jemväl en så liten summa kan föra med sig till den fattiges hemvist och huru många trängande behof den athjelper.
Det är också min öfvertygelse, alt denna lilla gåfva af Rikets Ständer skulle gifvit en visshet om, att en aktningsvärd klass af svenska folket, hvilken icke representeras i riksförsamlingen, inom densamma icke saknar målsmän, och öfver hela riket med sig burit belåtenhet och välsignelse.” STOCKHOLM.
Bkrlinl, SaMsmaiMlrag öfver Ordinarie Stats-liep leringen.
Rank 0.
Bank Q. Ordinarie Inkomsterne, beräknade Utgifterne efter Stats-Utskottets Utlåtande Enligt l.-sta Hufvud-Titeln 790,840: — — N:o 51 4.742.580: — — „ 2:dra Dito .... 1.110,270: — — Extraordinarie Inkomsterne, be- räknade efter Kongl. Majis nå- diga Proposition . . . . 6,232,000: „ 3:dje „ 4:de „ 5:te ,, 6:te Dito ....
Dito ....
Dito .... 225,650: 4,213.810: 1,548,950: 876,840: — — Stats fy llnads-Summan, efter 1848 » 7:de Dito .... 1,719,170: års Riksdagsbeslut . . . 1,318,530: — — „ 8: de Dito .... 1.191.400: — ,, 9:de Dito .... 522,500: — — S:a 12.229,460: — — ' Skillnaden u'gSr 63,650: — —■ Summa 12*293 110: — — Summa 12.293,110: — — lior lill Stats-Etsk.
Ulla!ande 1859 $■ 185!, N:o 99, NIONDE HUFVUD - TITELN. 1849 års Riksstat anslår 25.000 25.000 25,000; 71,099: 6,000: 152,099; 3 87,740: 32 32 16 Pensions- och Indr a gnings-S t atem e. Pensions-Staten för Civile Embets- och Tjenstemän Dito för deras Enkor och omyndiga Barn Dito för Militäre Embets- och Tjenstemäns samt Under-Officerares Enkor och Barn Ersättning för mistade Löne-Innehållningar Wadstena Amiralitets-Krigsmans-Kassan, 1849 års anslag 6,000:
Tillökning, genom öfverflyttning från 5:te Hufvud-Titeln af Arm- och Lastpenningar 3,000: - — 539,840:
Förslag till blifvande Riks-Stat.
Indelda Räntor. 25.000 25.000 25.000 5,000 40.000 9,000:
Allmänna ln dr a gnings-S tat en.
Af de under denna Titel enligt 1849 års Riks-Stat gjorde anslag upptagas här hvad som för närvarande utgår Tillökning:
Statsrådet Ehrenstams Enka 800: Kontre-Amiralen von Sydows d:o 500: Biskopen Franzéns d:o • 500:
— Landshöfdingen von Hedenbergs d:o • • 400:
Dito von Nauckhoff* Dito Virgins Professoren Thorilds d:o . . ._ 500:
Dito Cronstrands 300: Öfverste-Lieutenanten Nordencreutz^ Döttrar 200: Regements-Läkaren Freses Enka 200: Provincial-Läkaren Hartmans d:o 250: — Professoren Palmstedt ' •
1,000:
Dito Limnell S:a - 363,563:47.
9 Dito Sandberg
Dito Pasch ®00 Majoren Gjertz 1,000 Öfversten Liljestolpe 500 F. d.
Länsnotarien Förberg 200 Landskanslisten Isberg 108 Revisoren Nyström, förhöjning i Expektans-arfvode 270 Kapellpredikanten i Ramsjö 133 Ersättning till åtskillige Läns- och Fjerdingsman, Färjekarlar m. fl. i Kopparbergs
Län 190 24 — 16 — Spanmålsförhöjning under lönerne Lagmans löner Öfverflyttning från 2:dra Hufvud-Titeln af indelda räntor och spanmål 9,701:40.— 3,000; 9,800: 34. 9. 380: 37. 6. 22,883: 16. 3.
S:a Afgår} det för närvaiande utgående anslaget:
Spanmålsförhöjning under lönerne 386,447: 16. — 24,047: — - S:a 362,400: i hvilken summa inbegripas Reservations-anslagen: för Blesserade Öfver- och Under-Officerare ■•......«••• 5,000: