Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Rikets Ständer, så; val vid 1823, som vid 1828—183o årens Riksdagar, förklarat, ”att, enär innehafvare af Kronohemman och boställen icke ega sjelfva jorden och således icke heller kunna förvärfva eganderätt till den derå växande skog, frii dispositionsrätt af ekar ej heller kansådane åboer beviljas”, och i öfrigt, på de skäl, som af Nils Månsson anförde blifvit, olämpligt synes, att den föreslagne losen för dylik ekeskog på 20 år fördelas; anser Utskottet sig så mycket mindre, kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall till föi rherörde motion, som innehafvare af Kronohemman ega att,, efter förutgånget skatteköp, dispositionsrätt öfver växande ekar, i stadgad ordning, sig, tillvinna..
Stockholm den 16 Maji 1834- H;o. 1131.
, Ankom till Exp.-Utsk. dén 17 Maji kl. a e. n:
Utlåtande } i anledning af gjorde förslag om.' förändring i tiden för Mantalsskrifning och Uppbär dsstämmor samt förminskning i de sistnämndes antal.. (I. A.)
I berörde ämnen hafva tvänne hos Bönde-Ståndét väckte motioner blifvit till Stats-Utskottet remitterade, nemligen; 1:0 af Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson ifrån Östergöthlands Län,, sorn, i anseende till den nu mera framflyttade flyttningstiden för tjenstefolk och deraf uppkommande uppskof med husförhören, tillstyrkt,, att, så val Mantalsskrifningen, sorn äfven* första upphördsstämman för det föregående årets Kronoutskylder, mätte hållas i januarii: månad,, samt den sista upphördsstämman i början af Mars månad, med fram flyttning; i samma* mon af tiden för Uppbördsmännens redovisningsskyldighet..
Enligt:
Motio— nairens härvid yttrade tanka, skulle tillika,. genom denna förändring, den skatlskyldige med mera lätthet kunna utgöra sine utskylder, samt Uppbörds— mäns arbete och, besvär betydligen minskas; och:
Stats-Xh shottcts JJfl.
N.:o n3. ii 2:0 af Riksdagsfullmägligen Johan Bengtsson ifrån Wester-Norrlands Län, som föreslagit, alt, till lindring för både allmogen och Uppbördsmännen, de, efter Motionairens förmenande, öfverflödige uppbördsmöte!! måtte, åtminstone i de Norra Länen af Riket, afskaffas och blott en enda uppbördsstämma hållas vid den lid, inom hvilken, enligt nu gällande Författningar, sista uppbördsstämman bör hafva för sig gått.
Då det icke är ett bestämdt allmänt åliggande för de skatlskyldige, att vid första uppbördsstämman till större eller mindre del Krono-utskylderne sig afbörda, anser
Utskottet de för uppbördsslämmornes förrättande nu fastställde tider, så i afseende på uppbärandet af Statens inkomster oeh redovisningen derför, sorn i hänseende till den skattskyldiges beqvämlighet att i mindre belopp, på serskilda terminer, få utskylderna sig afbörda, i allmänhet vara de mest lämpliga, ehuru visserligen ett skiljaktigt förhållande möjligen kan i en- del orter ega rum.
Då likväl olägenheterne med de 2:ne uppbördsstämmorne i synnerhet synas drabba Kronobeljeningen, men dess besvär med första uppbördsstämman kan anses mindre betungande derigenom, att nämnde stämma lämpligen kan, såsom förhållandet jemväl redan i många orter lärer vara, förenas med den vid samma tid inträffande mantalsskrifningen, samt för öfrigt icke lärer kunna nekas, att uppskof med uppbördsstämmornes hållande, eller deras sammanslående till en enda, sannolikt skulle, utom flere andra olägenheter, jemväl föranleda till större restantier hos de skattskyldige, finner Utskottet, vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, någon förändring, under nu varande uppbördsförhållanden, icke vara lämplig, hvarken i antalet af uppbördsstämmorne, eller i afseende på tiden för deras förrättande.
Utskottet tillstyrker alltså: att ifrågavarande motioner må lemnäs utan afseende.
Hvad serskildt angår den af Riksdagsfullmägligen Anders Andersson väckta fråga, om förändring jemväl i tiden för mantalsskrifningen; så enär Rikets Ständer komma i tillfälle att deröfver besluta, vid pröfningen af förslaget till Bevillnings-Stadga, anser Utskottet sig icke tillhöra, alt härom något yttrande meddela.
Stockholm den 16 Maji 1834- ix Stut s-Ut skottets Uti.
Ar5» «i4- N:o i tf Ankom lill Exp Ulsk. d. 17 Maji kl. 2 e. ra.
Utlåtande j i fråga orri indragning till Kongl. Maj.-t och Kramm af ett till Forss-Styrmansboställe anslaget hemman i Degerfors Socken af }Vesterbottens
Län. (I. A.) Till handläggning har Siats-Utskottet ifrån Bonde-Ståndet emottagit ett memorial af Biksdagsfullmägligen Olof Olofsson ifrån Westerbottens
Län, hvaruti yrkas, att ett under strömrensningens fortgång i Umeå Ulf af Staten inköpt och till Forss-Styrmansboställe anslaget hemman i Iljulkens by och Degerfors Socken af Westerbottens
Såsom anledning till detta yrkande har Motionairen uppgifvit, att som ändamålet med samma inköp, eller att ortens invånare, vid behof af flottning, skulle påräkna biträde af Forss-Slyrmannen vid den äfvenlyrliga farten utföre forssarne och af honom tillika inöfvas i styrmanskonsten, nu mera blifvit så vida uppfylldt, alt de trafikerande, i stället för allvid flottningarne påkalla Styimannens öfverinseende och ledning, genom egen drift och tilltagsenhet, lärt sig att med skicklighet sjelfve verkställa flottnings-arbetet; så vore oek styrmansbefattningen lika öfverflödig, som utgiften för det allmänna; hvarjemte
Motionairen bifogat bestyikt afskrift af en utaf 1111 varande boställsinnehafvaren till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i ofvanherörde
Län ställd skrift, hvarigenom han, på anförde skäl, anhåller, att, emot boställets afstående, blifva ifrån styrmansbefattningen endtledigad.
Utskottet har tagit detta ämne i öfvervägande och dervid funnit den af Motionairen sålunda gjorde framställning väl åsyfta en fördel för Staten; men som Utskottet af motionen icke kunnat vinna tillförlitlig upplysning om tillkomsten samt förhållandet i öfrigt med ifrågavarande boställe; så och då Utskottet för öfrigt anser, att
Molionairens förslag bör först i administrativ väg, uppå derom skeende vederbörlig anmälan, behandlas; anser Utskottet ock: att denna fråga icke lämpligen kan i dess närvarande skick af Rikets Ständer till pröfning upptagas.
Stockholm den 16 Maji 1804.
Stn:-Vtskottets Ut alt ande Ku i iS. i3 N:o ii5.
Ank. till Exp. Utsk. den 17 Maji 11. 2 e. m.
Utlåtande, angående förändring i sättet för beräknandet af dm så kallade Gewinsten d Kronans behållne Räntor. (I. A.) Genom Protocolls-Utdrag har Bonde-S landet till Slats-Ulskollels åtgärd remitterat ett Memorial af Riksdagsfullmägtigen Olof Lindbeck ifrån Hallands Län, som, med afseende derå, att under benämningen af Gewinst utgår en, efter hemmanens närvarande beskaffenhet, både ojemt fördelad ock mycket dryg skatt, bestående af vissa jordebokspersedlar, hvilkas serskilda belopp ingen åbo känner, föreslagit: 1:0 att, till undvikande af allt möjligt underslef, de under uttrycket Gewinst inbegripne jordebokspersedlar, till de skattdragandes underrättelse, i Debetsedlarne måtte specificeras; 2:0 att, till beredande af någon lindring i denna skattebörda under missväxtår, då markegången vöre hög och allmogens behof större än eljest, persedlarnes förvandling i penningar måtte bestämmas efter medeltalet af dc senast förflulne fern, om icke tio årens Riks- eller åtminstone Läns-markegång, och icke efter hvarje års markegång; samt 3:o att debiteringen verkställes på en gång med den af öfriga n t lago r ne, eller senast vid första uppbördsslämman, hvarigenom de af allmogen, sorn då kunde betala sina Kronoutskylder, undginge att infinna sig vid andra stämman, med besparing i tid och kostnad.
I anledning häraf, får Utskottet upplysa, att Kronans Gewinst icke, såsom Molionairen uppgifvit, utgör någon ökad skatt, utan endast .består af den förhöjning eller vinst, som uppkommer efter hvarje års markegång emot Kronovärdiet i Jordeboken, hvilken förhöjning, enligt Författningarne, skall, likasom all annan ingäld, under sin vissa titel ofelbart och fullkomligen beräknas.
Motionairens förslag, i afseende pS Räntepersedlars förvandling i penningar efter medeltalet af de senast förflulne fem eller tio årens markegång; så skall Utskottet derutinnan afgifva yttrande vid besvarandet af en till Utskottet remitterad motion i enahanda ämne; och vidkommande slutligen Olof Lindbecks framställning om Gevinstens debiterande på samma gång, sorn de öfrige utlagorne, eller åtminstone vid första Uppbördsstämman, så är sådan debitering icke verkställbar, enär Gewinstens belopp icke kan blifva kändt förrän årliga Marke - gångslaxan i föreskrifven ordning blifvit upprättad och fastställd, hvilket i allmänhet sker efter det första uppbördsstämman är vorden verkställd.
Af hvad Utskottet sålunda anfört Jära Rikets Ständer finna: att Motionairens ifrågavarande förslag, hvarken för det närvarande påfordrar någon åtgärd, eller, såsom i åtskillige delar saknande behörig grund, förtjenar afseende, Stockholm den 16 Maji 1834- N:o 116.
Ankom tiil Exp. Utsk, den 17 Maji kl. 1 e. m, Utlåtande . i fråga om Ut jordars beskattning.
Cl. A.) Riksdagslullmägtigen Lars Jönsson ifrån Östergöthland har, uti ett hos Bönde-Slåndet afgifvet och till Utskottet remitteradt memorial, yrkat, alt de uti alla Rikets Landskap befintlige, såkallade utjordarne mätte, i nion af deras storlek, förklaras skyldige att deltaga i alla de extra onera, hvilka åligga hemman af samma natur som de sjelfve äro; och har Motionairen, under yttrad förmodan, att den högst ojemna skallefördelningen mycket bidrager till landtbrukarens nedtryckta belägenhet, trott sig benita fullt stöd för siu framställning deraf, att utjordarne i landet icke genom någre privilegier, Kongl.
Förordningar eller Ständers beslut, utan endast genom häfdvunna missbruk kommit i åtnjutande af deras fördelar och skattefriheter; och ehuruväl desse missbruk till någon del i senare tider blifvit stadfästade genom Kongl. Brefvet den 10 och Kongl. Karanjar-Collegii Kungörelse den 29 October 1793, som befria utjordarne ifrån deltagande i vägrödjning, samt Kongl.
Brefvet den l4 Augusti i8i3, hvarigenom de fritagas ifrån deltagande i Prestegårds- och Kyrkobyggnad, ansåge dock Motionairen uljordames fortfarande bibehållande vid samma förmoner Bora så myckel mera sättas i fråga, som Kongl. Majit sedermera, genom serskildt Nådiga Beslut, funnit sådan egendom böra deltaga i bro- och väghåll o o 0, C rmij, äfvensom cle oroterade utjordarne underkastas ex li a rotering.
Vid ärendets föredragning hos Bonde-Ståndet, hafva en del Ledamöter biträd t Motionairens hemställan, hvaremot andre ansett utjordarne, Stnts-XJt skottets Uå, No 117. i5 hvilka dessutom 1 vissa
Län deltaga i alla' onera, icke höra vidare hetungas, enär jordbruket i allmänhet vore tillräckligen hardt beskattadt, samt nämnde jordlägenheter, dels funnes inbegripne i hemmanens ränta,, derunder de lyda, och dels i allt fialliaf den enskiklfe förvärfvade med de foi möner, som dem åtfölja, i anledning hvaraf någon rubbning af hvad rörande utjordar stadgadt och ölligt varit, ansols icke böra ega rum.
Då utjordar, jemlikt äldre ännu gällande Författningar och Stadganden, äro Befriade ifrån utgörande af vissa-skatter och onera, samt denna Befrielse mäste betraktas såsom egande urminnes häfd; så och enär Motionairens sålunda gjorde framställning; åsyftar ett ingripande i helgden af enskild man», på laga fång grundade, rätt; kan UtskoLtet icke tillstyrka alt å. samma framställning något afseende göres.
Stockholm, den. 16 Maji 1834-■ N:o 117.
Ankom till Exp. Uisk. den 21 Maji kl. 9 f. ro. "Utlåtande , i ani ahling af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer j angående afskrifning af Upsala Acadenues skuld till Riksgälds-Contoret för ett erhållet lån till fullbor dande af det nya Bibliothekshuset i Upsala.
(RGs. Afd.) Kongl. Maj:ls Högstberörde Nådiga Proposition (N:o 6,~) har från samtlige Riks-Slånden blifvit till Stats-Ulskottet remitterad, jemte 2:ne Utdrag af de hos Bonde-Ståndfet den 24 Februarii och 7 April Haline Protbcoll, innefattande åtskillige Ledamöters- i ämnet afgifne yttranden.
Den Kongl. Propositionen upplyser, att på Bibliotheksbyggnaden, från förberedeiserne år 18 r3 intill slutet af år 1833; Blifvit använd- en summa af mer än 280,000 R:dr, räntan å Riksgälds-Contorets lån deruti icke inberäknad, af hvilken summa omkring 200,000 R:dr utgått af Academiens egne tillgångar.
Af de Handlingar, som åtföljt den Kongl. Propositionen till StatsUtskottet, inliemtas för öfrigt ajt Upsala Academies Drätsel-Werk för dét närvarande Befinnes; uti en mindre fördelaktig, ställning^, och. att,, såsom *6 ts-Ut skottets U;l, N:o 117. vilkor för möjligheten alt fortsätta och fullborda den ännu återstående inredningen i Bibliotheksbyggnaden, något biträde synes blifva behöfligt.
Men då Statens knappa tillgångar icke medgifva en så betydlig uppoffring å Statens sida, som afskrifningen af Academiens återstående skuld till Riksgälds-Contoret, utgörande 1 Capital 42,000 Rall- B:co, skidle innebära, så anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till den af Kongl. Majrt föreslagna afskrifningen af Upsala Academies ifrågavarande skuld.
Deremot, och med fäsladt afseende på Academiens närvarande b«- hof af biträde för vinnande af det åsyftade ändamålet, Bibliotheksbyggnadens fullbordande, så vidt detta biträde utan någon större förlust för Slaten kan beredas, föreslår Utskottet, att Academien må beviljas fem års förlängdt anstånd med de föreskrifne årliga capital-albetalningarna, (yller ifrån den 1 Januarii i834 intill den 3i December 1838,) samt derjemte njuta befrielse ifrån erläggande af all ränta å hela återstående lånet under samma tid, men hvarefter de, för capital-afbetalningarne och räntans erläggande, förut bestämda föreskrifter komma att åter inträda i verksamhet, Och lärer det beslut, som af Rikets Ständer i ämnet fattas, böra hos Kgl. Maj:t i underdånighet anmälas.
Stockholm den 16 Maji i834.
Af Riksdagsfullmägtigen Hans Jansson från Elfsborgs Län: ”Emot Höglofl.
Utskottets fattade beslut att tillstyrka Rikets Ständer låta Upsala Acadcmie få hafva det erhållna lånet räntefritt under 5 Ars lid, nödgas jag reservera mig.
Under öfverläggningen om denna sak, har blifvit yttradt: ”att vetenskaperna och lärdomen skulle lida och undergräfvas, derest icke denna lindring beviljades”.
Om detta resonement vöre grundadt, så skulle deraf Otvunget följa, att lärdomen och vetenskaperne vid Upsala Academie jemförelsevis befunne sig för närvarande på en låg ståndpunkt, helst Academien från äldre tider icke haft något annat Bibliothekshus än det gamla, samt saknat den nya praktbyggnad, för hvilken lånet begärdes och erhölls, och hvars snara fullbordan borde undanrödja det lidande och måhända förmo - Stntt-TJ tkcmts Uti.
Nu 117. 17 förmodade förfall, som annars skulle lärdomen och vetenskaperne förestå.
Jag tviflar likväl storligen på att någon, allraininst Academieslalen, medgifver delta.
Icke heller lönnar jag fatta hvad utomordentlig verkan denna byggnad skall i en framtid åstadkomma på vetenskapernas framsteg, och det torde benäget förlåtas mig, som är alldeles obevandrad på lärdomsfälten, om jag icke kan inse alla de utmärkta fördelar af denna byggnad för den Svenska ungdomen samt Litteraturens idkare, likasom af den löreslagne ränteeftergilleii, för hvilka man ordat.
För mig visar sig, utom den fördel, som gåfvor och skänker i allmänhet medföra, ingen annan betydlig vinst, än den, dels alt skönhelssinnet och smaken i architecturen kan af denna byggnadsgranlåt skörda någon näring, hvilket ändamål, då huset är uppfördt, synes redan vara vunnet, — dels att alla de, sora komma att granska ritningar och förslag till byggnadsföretag, måtte iakttaga mera lioggranliet, och i tid förekomma att icke allt för dryga kostnader deraf blifva en följd; men äfven della ändamål är uppnådt, ty huset blifver i detta fall ett varaktigt monument för den Svenska ungdomen att åskåd* 'Och studera.
Man (alar om de dyrbara skatter, som der skola förvaras.
Äfven jag, ehuru icke vetenskapligt bildad, vet att högt värdera kunskaper, och källorna ur hvilka de bernias.
Men, vore dessa källor otillgängliga förden vetgirige, der de före nybyggnaden befunno sig?
Har icke Academien sitt vackra Bibliothek qvar? eger det icke en utmärkt Bibliothekarie, som vårdat det, ordnat samlingarne, hållit dem tillhanda och upplåtit när som helst för en livar ett förråd, det ingen dödlig mägtar tömma?
De böcker, hvilka icke blifvit uppsatta i gamla huset, äro redan, som det säges, inflyttade i det nya.
Resten, som jag tror, torde, om så fordrades, ännu några år kunna stå qvar i sina gamla hyllor, ulan alt lärdomen eller velenskaperne deraf hade det ringaste mehn.
Dessutom lärer väl icke allt, som finnes i ett så stort Bibliothek, förtjena namn af ”dyrbar skatt.”
Utan tvifvel gifves der, såsom annorstädes, en mängd äldre och nyare luntor, dem ingen vill se, än mindre Jäsa, hvilka förvaras antingen för curiositeten, för det de blifvit diiskänkta, eller för alt hafva ett stort antal.
Ifall af en vetenskaplig generalmönstring, vågar jag tro, alt många gamla invalider med rätta kunde få afsked, och många nya vanskapliga recruler casseras, så att troligen en icke ringa del af dessa såkallade "dyrbara skatter”, vandrade bort tiil sin rälta bestämmelse—.kryddboden.
Deribland räknar jag, hvad Bihnvg till R.
St, Prat. i834. 4 Sami. 1 AfJtln, i u6:te Häftet.
,8 Stms-Vt,kattet/ Ut/.
A:» 117.
.jag i mili ovetenhet torde till en del kunna bedöma, nemligen en god portion af det, som inkommer årligen från alla Tryckerien i Riket, såsom dagblad, Landshöfdinge-kungörelser, med mera dylikt, enligt Tryckfrihets-Förordningens I.
§. och 11 moment, som för lärdomen och vetenskaperne väl icke mätte anses sorn dyrbarheter.
Det är vackert och nyttigt att följa sådane, när det kari ske utan skada, til! vinnande af en uppenbart maglpåliggande fördel.
Men i fråga om luxe, öfverflöd, och prakt i byggnader samt annat yttre bländverk, skull jag för min del icke vilja antaga mägtigare och rikare länder lill föresyn, eller rösta för dess införande i vårt fattiga lund.
Man klagar att vetenskapsmannen bär har för liten uppmuntran; man begär fortfarande af sista Riksdagens anslag tili löner för Lärarne vid Läroverken, att de utan svåra näringsbekymmer må sköta sitt magtpåliggande kall.
Dessa föremål synas mig vara af vida större vigt, än det nya huset i Upsala, och af den beskaffenhet, att Rikets Ständer böra göra allt hvad de förmå, med afseende på tillgångarne, för alt på denna väg befordra lärdomen och kunskapernas spridande.
Min tanka är den, att detta sätt är det första, hvaruti man bör följa, till och med om möjligt vore, öfverträffa utlänningen — men icke bör man, på Statens bekostnad, apa efter hans palats förr, än man har så god tillgång på medel, att dessa icke kunna ändamålsenligare användas.
Den tiden är åtminstone ännu icke inne.
Våra financer stå icke just på fördelagtiga fötter, oaktadt landet klagar öfver dryga skatter.
Iviksgälds-Gontoret befinner sig uti en skuld af flera millioner, hvarföre ränta mäste utgöras.
Är det då rimligt alt efterskänka räntor för ett sådant föremål, som det ifrågavarande, för en byggnad, tilltagen i en sådan stil, alt den kommer att kosta säkert 3oo,ooo R:dr Banco, om icke derutöfver?
Är det skäligt, att Nationen skall efterskänka räntor för detta ändamål, till det rikt donerade Upsala Universitet, som icke har mindre än följande ränte■gifvande egendomar:
(Se Kongl. Läroverks-Cpmiteens underdåniga Betänkande af den 20 December 1828).
Frälsehemman ......... 3644® mantal i", r Skattehemman a5 Utjordar . 38 Sågqvarnar 5 Mjölq värnar 9 Tegelbruk r Åkrar, Ängfjäll och Yretar ..... 11 ■g - Stits-TJtskottets Ut?.
Nie 117.
Derjemte qvarnen i staden, — a3g tunnland åkerjord,— 21 humle-, gårdar — hagmark — trägårdstomter, utom i8f mantal till Exereitie-Mästares aflöning,— 1 - mantal till Tryckeriets underhåll.
Dessutom 18 socknars förbulta Kronotionde, — utgörande 267g tunnor span mål.
Räntorna af Aeademiens egna hemman och egendomar, samt qvarnar, uppgå serskildt till 6o.Sg tunnor i spanmål; persedlar samt penningar uppgå till nära 16000 R:dr årligen: och med
Domkyrkoförsamlingen och landtsocknar tillhopa 7 praehende-pastorat — samt dertill enskilda personers donationer, dels i hemman — dels i penningar till icke obetydligt belopp, för serskilde lärares aflöning, eller vissa läroanstalters underhåll.
J Academiens stat äro 2000 R:dr årligen upptagna till byggnadsfond — 750
R:dr till Academiens Bibliothek.
Vid 1812 års slut, bade Academien genom besparingar samlat en fond af nära 67000 R:dr Banco.
Dessa medel hade kunnat lämpligare användas till löneförbältiing åt lärarne, der sådane varit af behofvet påkallade, än i ett så kostsamt Bibliotbeks-lms, som det ifrågavarande, hvarige nom Nationen kunnat undgå att anlitas, både för lärare och bygnaden; eller hade den senare bort tilltagas i en mindre kostsam scala.
Men hushållning med allmänna medel lärer icke vara vederhörandes svaga sid*.
Den Institution, som är i stånd tillvägabringa slika besparingar, som jag na nämnt, och som har så rika årliga tillgångar, synes mig ingalunda vara någon fattiganstalt, för hvilken man bör hysa miskundsamhet och upplåta pungen.
Visar man frikostighet i förevarande fall, och ej gör afseende på det penningeödande företaget, som åtminstone för mig framställer sig i en så föga fördelaktig dager, alt jag för min del ej anser lämpligt tillstyrka någon ränte-eftergift: så skola Rikets Ständer snart se sig bestormade af hundradetals lånesökande, som alla vilja låna utan ränta, och tvifvelsutan kunna förete giltigare anledningar, än de ifrågasatta.
En Tidning har nyligen yttrat om det nya Bibliothekshuset, att det är ”den skönaste och dyrbaraste locatj som kan tänkasoch det är lill denna, lindrigast sagt, öfverdådiga praktbyggnad, Sveriges skaltskyldige invånare skola bekosta medel, på en tid, då man har en kännbar Nationalskuld att förränta”!!
Riksdagsfullmägtige Johannes Andersson från Upsala Län, Hant Hansson från Götheborgs- och Bohus Län samt Daniel Danielsson frå* Örebro Län. STOCKHOLM, i834; hos J. A. Wali.dc*. Siats-Vtskotlets Utlåtande N.o ti8.
I N:o 118.
Ankom till Exp.-Utsk. den 22 Maji kl. 7 e. m.
Berättelse till Rikets Ständer, om den af Utskottet förrättade granskning af Riksgälds-Contoret, f. d.
General-AssistanceContoret och Götha Canal Bolags samt Malmö f. d. Discont-Inrättningar.
(RG:s A.) Då Stals-Ulskollet nu mera hunnit fullborda den, enligt 3o §. i Riksdags-Ordningen, Utskottet åliggande granskning af ofvanberörde Verk ecb Inrättningar, går Utskottet att om befunne förhållandet Berättelse och Utlåtande härmedelst till Rikets Ständer afgifva.
Sedan, utaf de år i832 församlade Revisorers lill Rikets Ständer afgifne Berättelse, inhemlats, alt alla, så viii hos Fullmägtige, sorn hos Commissarierne i Riksgälds-Contoret samt Granskning af Öfver-Commissariatet vid f. d. General-Assistance-Contoret Berättelser, förde Prolocoll, blifvit af förbemäldej i83a års Revisorer granskade, till och med för 3:<ljo qvartalet af sistberörde år, så liar Utskottet genomläst alla dylika derefter, inom 1833 års slut, hällne Protocoll; äfvensom de ifrån Fullmägtige och vederbörande till innevarande Riksdag afgifne Berättelser. irsla Afdelningen.
Angående Riksgälds-Contoret.
Enär de för åren i83o och 1S31 öfver Riksgälds-Contorels Skulder och Tillgångar, Inkomster och Utgifter afslutade Räkenskaper, vid 1882 års Revision, granskning undergått, så har Utskot- Granskning tet nu lill en sådan åtgärd och handläggning förehaft den Hufvifdbokisfsenast för år i832 afslutade Hufvudbok.
— Då härvid förekom- ver Riksgälds-, mit någon olikhet emellan utsående balancerne i i83i års 'eikctoch ingående balancerne i iS32 års Hufvudbok, så har Utskottet om anledningen härtill erhållit den upplysning, alt, sedan Comrnissarierne kommit i erfarenhet deraf, att den serskilda Räkningen öfver extra anslag Bih. till R.
Prot. 1884.
4 Sand. 1 Afd. 1 zyule Häftet. a Stats-Vtshottels Utlåtande N;o 118. och uIgifler, inlagen uti i83o och 183r Arens Hufvudböcker, hvilka varit upprättade och afslulade af deri år iS3a aflidne Kamereraren i Boksluls-Contoret, icke varit förd enligt Reglementets föreskrift, så hade Gom miss ali er ne, uti deras till i832 års Pievision aflemnade Berättelse, tillkännagifvit, att,,dill rättelses vinnande uti i832 års Räkenskaper, de voro sinnade alt hos Fullir.äglige göra hemställan om upprättande af ett omslut öfver i83o och 1831 årens Hufvudböcker; hvilket också, under påslående Revision, är vordet verkstäildt samt omslutet, som nu är bifogadt i83a års Hufvudbok, Revisorerne lill kännedom meddeladt.