Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o •/, om Statsverket 4856. föreskrift, om ett års tjenstgöring i nj lön för att undfå pension efter densamma, få gälla jemväl för erhållande af pension enligt de nya pensionsgrunderna, samt tillika medgifvas, att alla de, som inom slutet af innevarande år med afskedsansökningar inkommit och då äro, enligt nu gällande pensionsgrunder, till pension berättigade, må, utan afseende derpå, att de icke tillträdt de nya lönerna, nästa år kunna afskeda* och dervid få sig tillagda pensioner till nu föreslagna belopp, emot skyldighet likväl att efter de nya pensionsgrunderna erlägga ett års afgifter.
Då likväl på sätt i det föregående är anfördt, Amiralitets-krigsmanskassan nu ej får och icke heller kan utbetala pensioner i vidsträcktare mån än fondens tillgångar det medgifva, blir, för genomförande af nu framställda förslag, oundgängligen nödigt, att ersättning för de deraf föranledda ökade utgifter kassan tillförsäkras.
Detta skulle, efter min åsigt, lämpligast kunna ske sålunda, att Rikets Ständer på sitt Riksgälds-Kontor för ändamålet anvisade eli Kreditiv, deraf Kassans Styrelse egde att efter hvarje års slut undfå godtgörelse för hvad den med behörigt räkenskapsutdrag kunde visa sig hafva utöfver egande och med de förhöjda pensions-afgifterna ökade inkomster under året utgifvit i och för pensioneringen af de med pension afgångne delegarne i kassan, hvarom alltså nådig framställning borde till Rikets snart sammanträdande Ständer aflätas.
Det behöQiga Kreditivets storlek har, genom approximatif beräkning, åtminstone för den närmaste framtiden, kunnat bestämmas och belöper, enligt hvad inhämtas af det på särskilda uträkningar för Flottans olika korpser grundade sammandrag, Litt. Q., hvilket jag nu får till Eders Kongl. Majits Nådiga granskning öfverlemna, till en förslagsvis beräknad summa för år af R:dr R:mt 40,000, hvilken borde begäras för åren 1857, 1858, 1859 och 1860, med rättighet för kassans styrelse att hvad deraf det ena eller andra året icke skulle utgå får af densamma, i händelse af behof, påföljande året utbekommas.
I händelse detta Förslag skulle vinna Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers bifall, blefve deraf äfven en följd, att särskild Reserv-Stat för Flottans befäl icke vidare erfordrades, och att således ökadt anslag dertill nu icke behöfde af Rikets Ständer äskas, utan det redan befintliga tvärtom kunde i den mån derå nu uppförde löntagare afginge, indragas och för Stals-Verket besparas.
Ingvar terings-penningar.
Denna aflöningsförmån utgår ännu till Flottans löntagare efter den uti Nådiga Inqvarlerings-Ordningen för Flottan af den 31 October 1827 intagna tariff, uti hvilken, i följd af bristande tillgång, någon förbättring hittills icke kunnat till vägabringas, samt belöper för flertalet till ungefär en tredjedel, för några till hälften och för de öfriga till mindre än två tredjedelar af hvad arméens värfvade korpser på samma garnisonsorler författningsenligt åtnjuta.
Då likväl Flottan synes i detta, såsom i andra afseenden, böra vara lika lottad med värfvade arméen, och för öfrigt hyrorna å bostäder högst betydligt stigit, sedan omförmälda nådiga författning utfärdades, vågar jag underdänigst anhålla att, till alhjelpande i någon mån af berörde missförhållande, af Rikets Ständer måtte begäras en förhöjning af 50 procent i nuvarande anslag 30,000 R:dr, eller en tillökning af . . . R:dr
Rimt 15,000: — hvarigenom anslagssumman blefve 45,000 Riksdaler Riksmynt.
Personalen å Flottans
Sjö fästningar.
Till åstadkommande af reda och ordning i denna personals aflöningsförhållanden, behagade Eders Kongl. Majit, under den 30 Mars 1855 för densamma tills vidare i Nåder fastställa en särskild stat.
Som likväl annan tillgång för de deri bestämda utgifter, icke förefinnes än aflöningsbesparingarne på 5:te Hufvudtiteln, men denna tillgång är oviss, nödgas jag hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt hvad för ändamålet erfordras nu mätte af Rikets Ständer hega - Bil.
N:o 4 till Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 15 ras med R:dr R:mt 6,378: 28. deraf elt belopp af „ 2,007: 50, motsvarande värdet af natura-underhållet för 20 artilleri-båtsmän och 2 skeppsgossar, som på nämnde fästningar äro för lagde, borde ingå uti det ifrågaställda förslags-anslaget till utgifter af dylik beskaffenhet, och således endast här utföras . . R:dr R:mt 4,370: 78.
C hej erne för 9 Indelnings-Båtsmans-kompanier hafva hittills af influtna besparade arrende-medel för båtsrnans-kompani-chefs-bohemman åtnjutit arfvoden å 300 Riksdaler Riksmynt, eller hvad öfrige båtsmans-kompani-cheferne hafva sig å ordinarie stat anslaget; men sorn omförmälde arrendemedel ej vidare lemna tillgång till berörde arf vodens utgörande, hemställer jag underdånigst, att det dertill erforderliga belopp i Nåder måtte af Rikets Ständer äskas med R:dr R:mt 2,700: — Tillika vågar jag underdånigst föreslå, att befälhafvande amiralen i Carlskronå och chefen i Förvaltningen af Sjö-ärendena må, i likhet med hvad tillförene, jemlikt Nådiga brefvet den 24 November 1824, var dem förunnadt, förklaras berättigade att från 5:te Hufvudlilelns aflöningsbesparingar, så vida de dertill lemna tillgång, uppbära skillnaden emellan innehafvande löner och vice-amirals-lön, samt stations-befälhafvaren i Stockholm skillnaden emellan innehafvande lön och konter-amiralslön, af hvilken förmån bemälde embetsmän, med afseende på dem åliggande representations-skyldighet, obestridligen äro i behof.
Då, efter införandet af riksmynt-räkningen, svårighet kommer att möta vid fördelningen af de båtsmans-korporalerne med 25 R:dr R:co eller 37 R:dr 50 öre Riksmynt tillagda arfvoden, hemställer jag i underdånighet, ali dessa arfvoden matte jernnäs till 38 R:dr R:rnt, hvartill för 227 båtsmans-korporaler fordras en tillökning af R:dr R:mt 113: 50, samt att detta belopp, enär tillgång till dess bestridande icke förefinnes, alltså nu måtte af Rikets Ständer begäras.
Af de ä 5:te Hufvudtiteln under rubriken ”Aflönings-Staterna” uppförda 6,420 tunnor oindeld spanmål, hafva hittills 1,158 tunnor icke för nämnde stater behöft begagnas, ulan varit använda för flottans nybyggnads- och underhålls-slater.
1 följd af nu föreslagna personal-tillökningar erfordras, utöfver hvad staterna nu upptaga, 960 tunnor spanmål in natura, hvilka, afdragna från omförmälda 1,158 tunnor, lemna ett öfverskott af 198 tunnor, som, fortfarande erforderligt för yppade brister på underhållss-talen, alltså torde å Hufvudtiteln fä cjvarstå. 2:0 Malerielen.
Från det under denna hufvudrubrik först upptagna anslag eller det till ”Flottans Underhåll”, aflönas den, lill verkställande af alla slags vid Flottans stationer vanligen förekommande arbeten, sorn fordra särskild yrkes-skicklighet, inrättade och, efter arbetenas beskaffenhet, under befäl af Flottans olika korpser ställda ständiga arbetare-korps, eller de så kallade Timmermans- oc.h f/andtverks-Stalerne, hvartill äfven räknas den i sednare tider tillkomna machinisl-slaten.
Redan år 1852 afgaf Förvaltningen af Sjö-ärendena underdånigt förslag till sådan reglering af förstnämnda stater, alt ordinarie personalen, med förbättrad aflöning, inskränktes till det minsta antal, som för arbetenas behöriga bedrifvande under vanliga förhållanden oundgängligen erfordrades, samt att behofvel af arbetsbiträden derutöfver blefve fyldt med för tillfället antagna arbetare; men, i anseende till brist på nödiga medel för de ifrågaställda, visserligen efter då redan Litt. 16 Bil.
N.o 4 lill Kongl. Majds Nåd.
Prop. N:o i, om Statsverket 1856. stegrade lefnadskostnad icke obilliga löneförhöjningarnes beviljande, bar frågan hittills förblifvit hvilande.
Bemäldte embels-verk bar emedlertid nu i underdånighet framställt ett i någon mån förändrädt förslag lill samma staters reglerande, enligt hvilket: vid Carlskrona station månadslönarnes antal skulla ökas med 2 och invalidernes med 10, men daglönarnes deremot minskas med 4, samt vid Stockholms station åter månadslönarnes minskas med 2, men daglönarnes ökas med 12, äfvensom aflöningarne lör personalen efter uppgifna olika grunder förhöjas, jemte det inqvarterings-penningarne ökades för månadslönarne med 50 procent eller från 24 lill 36 R:dr R:mt ochfördaglönarne med 100 procent, eller från 6 till 12 R:dr R:mt; hvaremot bandtverkarepersonalen vid Göteborgs depot och inachlnist-stalen, såsom reglerade år 1854, lemnats utan förändring; och är af Förvaltningen, i sammanhang dermed,, bland annat vidare hemstäldt: att de föreslagna indragningarne måtte, till undvikande af särskild indragningsstat, verkställas endast i mån af skeende afgång eller medelst förflyttning af de indragna befaltningarnes innehafvare lill andra beställningar, i hvilket sednare fäll den från befattning med högre benämning förflyttade borde för sin person få bibehålla den förra benämningen; att den från mekaniska korpsen till Carlskrona stations handtverksstat öfverflyttade instrument- och kompassmakare» måtte, i anseende lill den särskilda beskaffenheten af hans åligganden, bibehållas vid årlig lön; att antalet af ordningsmän eller kompani-chefs-biträden, med 6 öre daglig aflnningstillökning hvardera, mätte bestämmas lill 13 vid Carlskrona station och 2 vid Stockholms, samt af tillsyningsman eller förhandskarlar, med uppmuntringspenningar, till 28 å 12 öre och 40 å 6 öre för hvarje arbetsdag vid Carlskrona station och 5 å 12 öre samt lika många å 6 öre vid Stockholms station; att till stations-befälhafvarncs' disposition måtte, för att på varfschefens förslag såsom arfvoden tilldelas de personer, som för varfvets behof utföra ritningar eller andra tillfälliga uppdrag, få å stat upptagas, för Carlskrona station 750 och för Stockholms 285 R.dr R:mt; att, i likhet med hvad författningsenligt redan tillkommer sjuke daglönare vid varfvet, samtlige daglönarne vid ofvannämnde stat måtte för Sön- och Helgdagar få tillgodonjuta half daglön, samt att den af varfscheferoe vid så väl Carlskrona som
Stockholms stationer gjorda hemställan om särskild ersättning till arbetarne å varfvet för den i sednare tider borttagna förmånen till spånhemtning mätte, enär denna förmån icke varit arbetarne ovilkorlig! medgifven, alltså icke vinna Nådigt bifall.
Det af Förvaltningen nu sednast afgifna förslag till förändrad reglering af Flottans timmermans- och handlverks-stater finner jag, för min del, slödt på riktiga grunder och får alltså detsamma, utom hvad angår allönings-beloppen lill Nådigt bifall i underdånighet förorda, likasom äfven de i sammanhang dermed af Förvaltningen gjorda hemställanden.
Beträffande åter de föreslagna aflöningsbeloppen, hvilka Förvaltningen sjelf förmäler sig finna understiga lefnadsbehofven, så anser jag samma belopp desto heldre böra höjas, för daglönarne till hvad, elier de stegrade prisen på alla lifsförnödenheler, numera ovilkorligen erfordras för en tarflig bergning inom den samhällsklass de tillhöra, och för månadslönarne derutöfver sä mycket, att de för sin i Kronans tjenst använda högre arbels-skicklighet kunna påräkna ungefärligen lika vedergällning med hvad dem från andra håll erbjudes, som det, i vidrigt fäll, är att befara, att åtminstone de utmärklare bland ifrågavarande personal icke längre skola dröja att lemna Flottans tjenst och begagna de många tillfällen till vinnande af förbättrade lefnadsvilkor, hvilka i närvarande lid för den skicklige arbetaren slå öppna; och har jag derföre låtit, i öfverensstämmelse med nu yttrade åsigler, upprätta det förslag lill förändring af Flottans Timmermans- samt
Handtverksstater samt förbättrad aflöning för desamma, som jag härmed får Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställa och hvari Bit.
No A till Kongl. Maj: Is Nåd.
Prop. N:0 4, om Statsverk cl 1856.
17 hvari äfven flottans machinister, såsom dithörande och för öfrigt af enskilde ångfartjgsegare mycket eftersökte, blifvit uppförde till den för deras vederlikar föreslagna aflöning, ehuru förbättring af lönevilkoren dem icke längre tillbaka, än vid sista Riksdagen förunnades.
Det sålunda uppgjorda förslaget Litt.
S slutar, inqvarteringspen ningarne inbegripna, ined en summa af R:dr R.mt 236,653: 34. och då derifrån afdrages hvad Staten nu består rped „ 150,702: 87. uppgår således den erforderliga tillökningen till R:dr R:mt 85,950: 47. hvaremot af den dessa Stater hittills, med 4 tunnor per man, bestådda spanmål in natura, dervid de af samma skäl, som i afseende på underbefälet vid Flottans korpser förut finnes anfördt, eller att de icke åtnjuta beklädnadshjelp, blifvit bibehållna, besparas 29 tunnor, hvilka dock loide å Hufvudtiteln få qvarstå, då detta belopp väl behöfves till minskande af bristen i spanmålslillgången för uppfordrade båtsmäns förseende med bröd.
Till Fngvarteringspenninf/ar ät Matroser och Båtsman finnes nu å Flottans s. k.
Underhålls-stat uppfördt ett belopp af 1,326 R:dr 63 öre Runt, derifrån ät dem af bemälda gemenskap, som icke njuta bostad i Kronans hus, tilldelas inqvarteringsersättning efter samma grund, som gäller för daglönarne vid Flottans Timmermansoch Handtverks-slater.
Då nu för dessa sednare, med anledning af de betydligt stegrade hyrorna för äfven det inskränktaste husrum, af mig föreslagits en förhöjning af 100 procent uti inqvarterings-ersätlningen, anser jag ock billigheten kräfva, att enahanda förmån jemväl förbemälde deras vederlikar beredes, och hemställer derföre underdånigst, att Eders Kongl. Maj:t täcktes i Nåder af Rikets Ständer äska, att berörde anslag må fördubblas, eller med R:dr Runt 1„326: 63 tillökas.
Vid Flottans stationer i Carlskrona och Stockholm samt depöt i Götheborg äro under vanliga förhållanden uppfordrade till årstjenst tillhopa 1,115 och vid Stockholms station särskildt till sommartjenst 223 båtsmän.
Desse åtnjuta nu under uppfordringstiden, utom brödet, hvardera i daglig aflöning 7 skillingar Ranko eller omkring 21 öre Riksmynt, med undantag af 118 s. k. timmerbåtsmän i Carlskrona, hvilka derutöfver uppbära hvardera 2 sk.
Ranko eller 6 öre Riksmynt om dagen.
Att denna aflöning, (icke ens de sistnämndes) ej under den sedan några år rådande dyrheten på födoämnen kunnat, efter afdrag af den båtsmännen förbehållna kontanta tobaks- eller porlionsskilling, förslå till bestridande af kostnaderna för Råtsmännens natura-underhåll eller portion, ehuru knappt denna varit bestämd, är påtagligt: och hafva derföre yppats brister, som, då Kronan är skyldig att underhålla båtsmännen under den tid de äro till dess tjenst uppfordrade, mäst betunga tillfälliga behållningarne på anslaget till Flottans underhåll, hvilka dock bättre kunnat användas för detta anslags egentliga föremål.
Under sådana omständigheter och då för öfrigt båtsmännen böra, under den tid de äro inkallade till tjenstgöring, få icke blott åtnjuta tillräcklig föda, utan äfven derjemte, till smärre förekommande utgifter, hafva i behåll något mera i kontant aflöning, än hittills kunnat beslås, hemställer jag underdånigst, att för de till Flottans stationer uppfordrade båtsman måtte i Nåder beredas enahanda aflöningslörmåner, som här förut blifvit af mig för Flottans öfriga gemenskap föreslagna, eller, utom 6 öre i kontant portionsskilling, natura-underhåll eller portion efter i Nåder fastställd, för alla trupper gemensam, utspisningsslat, hvartill för ofvanuppgifna båtsmansstvrka skulle fordras: lill kontanta aflöningen R:dr R:mt 26,848: 59.
R:dr R:mt 26,848: 59.
4 Sami. 4 A/d. 5 Höft. 3 18 Bil.
Prop. N:o 4, om Statsverket 4856.
R:dr R:mt 26,848: 59. samt till bekostande af natura-underhållet, förslagsvis beräk nadl efter 25 öre per man om dagen ,, ,, 111,872: 50. eller tillhopa R:dr R:mt 188,721: iT Toch således, efter afdrag af hvad Staten nu beslår ....
„ „ 99,884: 62. behöfvas en tillökning af R:dr R:mt 38,836: 47. att af Rikets Ständer begäras.
Af den sålunda tillökade aflöningssumman skulle dock endast förstberörde belopp R:dr Runt 26,848: 59 lemnäs qvarstående på anslaget till Flottans underhåll och deremot återstoden, eller de till bestridande af kostnaderna för båtsmannens nalura-underhåll alsedda ,111,872 R:dr 50 öre, med de å aflöningsförslagen för Flottans öfriga gemenskap upptagna natura-porlions-värden sammanföras under det al mig i fråga ställde förslagS-anslag till d vlika utgifter.
Sedan behofven till förbättrande af lönevilkoren för de under Sjöförsvars-Departemenlet hörande stater och korpser nu blifvit inför Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet framlagda, återstår för mig att fästa Dess Höga uppmärksamhet på det förhållande, att de för samma behofs fyllande ifrågaställa anslags-lillökningar, om de beviljas, likväl icke kunna, såsom afsedda att blifva ständiga, komma att på ordinarie stat uppföras förr än med 1858 eller början af näslblifvande statsreglering, samt att följaktligen vederbörande stater och korpser måste ytterligare ett är blifva i saknad af de för dem föreslagna aflönings-förbättringar, såvida icke särskild åtgärd vidtages, för att tidigare förhjelpa dem dertill.
Jag anser en sådan åtgärd så mycket angelägnare, som flertalet af Flottans löntagare under de sednast förllutna tvänne åren måst, för lefnadsbehofvens fyllande, sätta sig i betydlig skuld och otvifvelaktig! råka i obestånd, om en skälig löneförbättring dem längre förhålles samt, hvad gemenskapen angår, besparingärne på 5:te Hufvudliteln icke vidare lemna tillgång till betäckande af de genom prisstegringen högt uppdrifna kostnaderna för manskapets utspisning; och måste jag derföre i underdånighet yrka, det täcktes Eders Kongl. Maj:t i Nåder af Rikets Ständer begära, all hvad af ifrågavarande aflönings-förhöjningar, lillökningarne för gemenskapens mathållning derunder inbegripna, belöper för den på nuvarande aflöningsstater uppförda personal, må redan för nästkommande år 1857 särskildt och så tidigt beviljås, att det dermed åsyftade ändamål, en snar förbättring af de tjenandes ställning, icke må förfelas.
Den härtill erforderliga summa uppgår, enligt summarisk uppgift å behofven för de särskilda staterna och korpserna, Litt. T, hvilken jag nu får till Eders Kongl. Maj :ls Nådiga granskning öfverlemna, lill R:dr R:mt 523,860: 70, och torde, såsom en utgift för en gång, lämpligast tagas i beräkning i sammanhang med öfriga utomordentliga anslags-behof för Sjöförsvaret.
Sedan, i öfverensstämmelse med den af Rikets åren 1850 och 1851 församlade
Ständer antydda och uti mitt underdåniga anförande till Stats-Råds-protokollel af den 8 November 1853 närmare utvecklade åsigt: att den materiel af Flottan, som då förefanns och kunde förtjena att göras användbar, skulle först iståndsättas, Eders Kongl. Maj: t vid sednaste Riksmöte äskat och då församlade
Ständer beviljat de för detta ändamåls vinnande erforderliga extra anslag, borde ock, i enlighet med de uppgjorda approximativa kalkylerna och den derpå grundade arbetsplan det sålunda afsedda inälet, — den befintliga malerielens försättande i fullt tjenstbar! skick, — vid 1857 års slut vara uppuådt.
N:o 4 till Kongl. Mnj.-ts Nåd.
Prog. N;o 1, om Statsverket 1856. 19 Alt för Eders Kongl.
Majit redogöra för hvad som redan blifvit tillgjordt för att hinna detta mål och huruvida detsamma^ med de anslagna medlen kan uppnås, blir derföre milt loista åliggande, och får jag i sådant afseende underdånigst åberopa bilagorna Litt IJ och IV, af hvilka Eders Kongl. Majit täckes inhemta huru det af Rikets sednast församlade
Ständer beviljade extra anslag af 1,000,000 Riksdaler Banko blifvit fördeladt och användt, samt hvilka arbeten, med begagnande af dessa medel jemte tillgängliga delen äf ordinarie anslaget till materielen, dels redan blifvit och dels äro beräknade att blifva verkställda under perioden för den med nästa år tilländagående arbetsplan.
Af bilagan (V visar sig, alt den af Eders Kongl. Majit för åren 1855, 1856 och 1857 Nådigst fastställda arbetsplan, hvilken igenflnnes uti den ofvanberörde Stats-Råds-protokoli af äen 8 November 1853 vidlogade bilaga 7, kommer att i afseende på fartygs-materielen blifva lill alla delar utförd, med undantag af dels iståndsättningen utaf några der upptagna kanonskonertar, hvilken dessa befunnits icke förtjena, och' dels, jemlikt hvad jag under den 12 Augusti innevarande år i underdånighet anmält, af vissa ännu för linieskeppet Skandinavien återstående kompletteringsarbeten, som, uti bilagan X, förslagsvis beräknade att kosta 109,958 R:dr Rimt, icke kunnat med de anslagna medlen bestridas, oaktadt vid dessas fördelande och användande all möjlig omtanka och ekonomisk beräkning varit iakttagna, men hvartill orsaken är att söka ej mindre uti den på sednare tiden inträffade, men vid förslagens uppgörande icke förutsedda, betydliga stegring i prisen å så väl dagsverken, som de flesta skeppsmalerialier, än äfven åtskilliga nödvändiga nya arbeten, som under tiden tillkommit och lill en del finnas upptagna i förberörde bilaga IV.
När, efter omförmälda kompletterings-arbetens fullbordande, den befintliga materielen blifvit försatt i fullt tjenstbart skick, skulle ock på sätt jag redan uti förut åberopade underdåniga anförande antydt, tiden vara inne att tillse, icke allenast pä hvad sätt denna materiel sedermera städse må kunna vidmakthållas genom omsättning af de fartyg, som under tidens lopp blifva otjenstbara och måste ersättas med nybyggda, saint hvilka kostnader dertill må kunna erfordras, utan äfven huruvida denna materiel bör till numerären i det hela eller några särskilda beståndsdelar utvidgas.
1 detta sistnämnda afseende hafva flera olika beräkningar och planer blifvit uppgjorda, hvarvid i betraktande tagits så väl det sätt, hvarpå Flottan vid inträffande behof sannolikt kommer att tagas i anspråk, samt den personal, som för olika antal af fartyg är behöflig och möjligen kan anskaffas, som ock kostnaderna i ena eller andra fallet; och har hos mig, vid noggrannt öfvervägande häraf, den öfvertygelse!) ytterligare stadgats att, då det obestridligen är vida bättre att ega en mindre, väl bemannad och väl öfvad Flotta, än en större på bekostnad eller med eftersättande af någon af dessa hufvudsakliga omständigheter, den nuvarande materielen tills vidare icke bör i någon väsendtligare mån lill antalet förökas, men ej heller förminskas, begge delarne likväl med de smärre jemkningar i afseende på några särskilda certer, hvarföre jag längre fram skall vidare redogöra.
Det har emedlertid redan uti ofta åberopade, Rikets
Ständer delgifna anförande af mig blifvit framhållet, att nuvarande ordinarie
Stats-anslag blifver alldeles otillräckligt äfven för blott den, efter nu pågående arbetsplans fullbordande, befintliga materielens ständiga underhåll och fortfarande vidmakthållande, enär detta anslag icke härtill lemnar, såsom jag framdeles får Nåden visa, större tillgång än omkring 400,000 R:dr Runt; men det uppgifna ändamålets vinnande erfordrar, enligt gjorda beräkningar, denna summa mer än fördubblad, utan att ändock dermed ens skulle ernås möjligheten att, vid blifvande reparationer och omsättningar af nu befintliga fartyg, kunna 20 Bil.
N:o i till Kongl. Maj-.ts Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. å dem anbringa den numera oundgängliga ångkraften, hvartill således ytterligare bomme att erfordras en förökning af det årliga anslaget.
På grunder, sorn i berörde underdåniga anförande finnas uppgifna, blef ångkraftens anbringande till en början af mig föreslagen och af Eders Kongl. Majit Nådigst anbefalld endast å Linieskeppen Carl XIV Johan och Stockholm; men då dels de försök, som med förstnämnde skepp blefvo under hösten 1854 anställda, utfallit särdeles väl, och dels sednaste krigsföreteelser ännu bestämdare än förut ådagalagt ångkraftens stora fördelar och — snart sagdt — oumbärlighet å de större krigsfartygen, så vida af desamma skall kunna påräknas den emot deras kostnad svarande strids-effekl, anser jag det ock för fäderneslandet, hvars tillgångar äro inskränkta och som just derföre bör så mycket snarare gifva åt sin mindre materiel den högsta hitintills kända fullkomlighet, vara synnerligen angeläget, att berörde vigtiga, men inom Svenska Flottan hittills blott föga tillämpade uppfinning, der må, så fort sig möjligen göra låter, komma till vidsträcktare användande.