Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru vi, nigot som redan i borjan af denna arti- kel frcamh&amp;lli ' ts, pk det hogsta ogillar det satt, hvarpi man sokt vinrla forbattring i berorda missforhbllanden, iiro ' vi dock af den uppfatt- ningen, att krafven pB en Ion, som stir i forhaande till det arbete som presteras prjncipielt h a varit fullt berattigade.
Den framstiillning vi nu vmit i tillfalle att gora, angHende tle i sii mhnga afseenden tryckta existensvillkor under hvilka denna tal- rika grupy af svenska arbeterskor lefva, skall, hoppas vi, gifva v4ra lasare den inblick i verkliga forhdlandet, som for ett r&amp;tt bedomande af den sA mycket dabatterade och olika uppfattade telefonistfrAgun, ' bor vara af noden.
Napoleon 1: s moder.
Bland mbgden af de lysande och rorliga gestalter, som trBn- gas kring hjalten i den napoleonska sagokretsen - om man sb fiir saga - framskymtar stundom en personlighet af piifallande blygsamt upptradande och enkln man&amp;, hvilka nlstan sticka af mot den bro- kiga skarans olnkring henne.
Det &amp; r kejsarens moder, illaria-Letizicr Bompwte.
Dels genom omstbdigheterna, dels pi % grund af egeu vilja har hon t r h g t s s % i slzymundan, att hennes bild nastan utpl8- nats.
Samtidens talrika memoarforfattare nii.mna heme siillan eller i forbighnde.
Endast M: me Junot, den genom fru Slallings bok for vAr lasande allmanhet vii.1 bekanta och sympatislra ~ f r u gnverniir.en af Paris,, agnar M: me Letizia nbgon storre upprnarksadet.
Ej heller de historiska arbeten om Napoleon, som efter hans dod ntgif- vits, hafva mycket att beratta om h m s moder.
SA t. ex. har Thiers i sin vidlyftiga historia - i 20 band - om konsulatet och kejsar- clomet knappast skrihit ens en sida sammanlagdt om henne.
Den lucka, som d&amp;igeiom uppst&amp;tt i kiinnedcken om Napo- - 1eons fainiljef6rh&amp;llance, her for nnHgra &amp; r sedan blifvit fylld.
k.r IS92 ntkom namligen.
i Paris ett arbete i t v i digra.
volymer om tillsaminms Gfver 1,000 sidor, b e d titeln B Madante M81-e2, Essai hi- st oripe par le Baron Lcrrrey.
Forf attar en, son till den berornde ' mili- tiirkirurgen .D.
J. Larrey, som stod sb hogt i Napoleons gunst och foljde honom i nastan alla hans bataljer, var genom sina forbindelser ~ n e d Bonaparterna och sin hanforelse f6r allt, som ror Napoleons minne, i m h g a hanseenden battre an nbgon annan agnad att utforn d,etta mbete.
Med otrolig flit och omsorg har.
ban samlat material till sin biografi, satt sig i foibindelse med en miingd personer, framfor allt inedlemma.rne af den ebonapnrtska familjens olika grenar,.
och slutligen p&amp; sin hoga lilderdom utgifvit ofvannarnnda- arbete.
Strax efter utgifvandet gjordes det till forem&amp;-1 for en fint skrifven essay af Cherbuliee i)) Revue des deux Mondes *, i hvilken Larreys stun- doin n&amp;got for bonapartska uppfattning lrritiseras och justeras.
Det iir hufvudsakligen med stod af dessa tvenne arbeten, som forelig- gande lilla biografislra skiss nedskrifvits.
Som ofvan aainnts, har Lnrrey gifvit sin bok titeln)) Madame Mere a: efter den benamning, soin Napoleon of ficielt tilldelade sin mo- der, d&amp; han, &amp; r 1804, gjorde sig sjalf till kejsare.
Det ar ocksB under detta namn, soin hon.
ar mest lrand i historien.
Och sallan h m ' val n&amp;- gon nndfiitt en v&amp;rdigare och riktigare benamning &amp; n den M: me Letieia har af Madrune rnhre, ty noder vsr hon i ordets hela, rika berniir- Irelse, och inoderligheten ar den af hennes egenslraper, som klarast framlyser och med sitt stilla, varmande sken ofvergjuter hela hennes Iefnad.
Dock ar hon afven i andra hhseenden en tilldragande per- sonlighet, i viss grad storslagen, originell, klok och modig, men fra.m- for allt agande den siillsynta gilfvan att under alla forhfillanden vara sig sjalf.
Skalder hafva liknat heme vid clen grekisks Niobe, sonens lofinlare framstallt modern med en antik romarinnas later, jainfiirt henn.e med en Cornelin, en Porcitr.
Men detta 5ir i viss m h vilse- ledande.
M: me Letizia bar hos sig intet af hvad man egentligen forsth lned majestatiskt, lika litet som man hos h e m e finner nilgot posernnde.
Hon &amp; r en foga invecklad natur, hon har en sinnets och Irasakterens ' enlrelhet, - man iir ibland frestad .&amp;t s e a hvnrdaglig- het - som verkar viilgorande i all den for1z: onstling ~ c h ' u p p s t y l t ~ ning, som omger henne.
Hon ar, om man.
s&amp; vill, en) llandtlig Cor- n e l i a ~, som Taine - har Irdlat henne.
Hon har en rattrbdighet, e t t sundt iornuft, ' son1 viicker ens aktning; en ly ' hnets ' jamvikt och .. en
f ormiiga af sjllf behiirskning, v i d a vHr uppriktiga beundran.
Vnder olyckans dagar aldrig en klagan - p l hojden af mansklig glans och storhet aldrig ett splr af f&amp;f&amp;nga eller forhtifvelse.
Naria-Letizia Ramolino foddes i Ajaccio fir 154!).
Hennes far var a£ .en friin Italien ofverflyttad adlig famil-j, medan modern vsr en Pietra-Santa af gammal, %Ma korsikansk ras.
Tidigt forlorade Le- tizia sin far, hvarefter a d a n gifte om sig nled en schweizisk officer, vid n m n Fesch.
Af detta aktenskap foddes sonen Joseph, som un- der Napoleons tid upphojdes till kardinal och alltid af sin halfsyster omfattades med den vaivlaste tillgifvenhet.
Knappt fyllda 13 h, straande vacker son1 hon var, gaf Letizia hand och hjartca kt en 18- &amp; rig, stiitlig advokat, Carlo Buonspa.rte.
~ 1 B 3 r gemmal, gifte jag ~ n i g med Carlo B. en vacker karl, l h g som 31wat.
Yid 33 l r s Alder blef jag anka.
Under 19 iks gktenskap fodde jag 13 barn, af hvilka 3 dogo spada och 2 vid foclelsen.~ St % uttrycker sig U: mc Letizia sjdf i det fragment af autobiografi, son1 hon ph sin hijga iilderdom dikterade.
Som man finner, konstlost och rakt.
p l ssk.
MHngen borgerlig matrona, anmiirker Cherbuliez, skudle sakert hafm talat ur en betydligt hogre ton vid bergttandet af sina oden iin dennu Irvinna, moder till en man, hvars lif Br en hjiiltedikt.
blef snart oroliga tider for Korsika sl val son for det unga paret Buonaparte.
&amp; r 1.768 intriiflar niidigen det tappra lror- sikanska folkets frihetskamp, dii det under sin hjalte, Paoli, soker forhindra om besittningstagande af fransmannen.
Nen korsikanmes tapperhet form&amp;r intet mot ofvermakten.
Paoli blir slagen och rad- dar sig genom 5ykten till England.
Bland de tappraste deltagarne i dessa strider var Cmlo Buonapmte, som, 1edsa.gad af sin unga, skona huutru, kampat till det sista vid Paolis sida.
Hennes boner och t&amp;rar, hennes fasthet och sgkra hopp om framtiden va.1.
det, s o u forrniidde mannen att ej, son1 han iimnat, med sin f d j folja Paoli i landsflykten.
I stiillet drogo sig de unga makarna med ndgra trogna undan till bergstrakterna for aM afvakta handelsernas gHng.
Det var under dessa lnodans och sorgens dagar den nnga signora11 bar under sitt hjaHrta det barn, som slrulle bli l ' ho) wite dzt d e s t i ~.
Ma.n kan icke varja sig fi&amp;n den tanken, siiger Larrey, hurn val framtiden skulle hafva gestaltat sig, om Buonaparte med sin hustru lamnat Korsika och hon gifvit lifvet H t sin son pL Englands jord.
Emellertid inleddes snart underhandlingar mellan de segrmde fransmannen och de korsikanska flyktingarne.
&amp; Erne Buonaparte fick rned anledning af sitt tillsthd medgifvande att Btervanda till Ajaccio,
diir snart a h e n hennes med Frankrike forsonade make infann sig.
Men dessforinnan hade den vantade, glada tilldragelsen intraffat.
Det var den 15 augusti 1769.
Man firade en kyrkofest till den heliga jungfrnns ara.
Klockornas klang strommade ut ofver Ajaccio, kyr- korna voro sirade med blommor, och hogtidskladda skaror samlade sig i templen, medan en striilande sol got sin var~na glans ofver den lifliga taflan.
En ung, skon kvinna, af borgerligt stfind begaf sig, ledsagad af niigra slaktingar och tjanare, till katedralen.
Hennes steg iiro 1Bngsamma till foljd af den dyrbara borda hon bar under sitt hjiirta.
Miingen vanlig halsning, mhngen beundrande bliek slin- des henne.
' 2jiinstvilliga mannislcor bana vag for henne under rop:)) Plats for signoran!
Slapp fram signora Bonaparte!
B - Knappt har dock M: me Letizia intagit sin plats i kyrkan, farran hon kanner sig illamiende.
Hon fores hastigt till sin bostad, och nar hennes vanner efter messan skynda att efterhora hennes tillstfind, finnn de hos den lyckliga modern en liten argsint skrikande viirldsborgare med ett nastan vanskapligt stort hufvud.
- Barnet doptes forst 2 fir senare och fick namnet Napolione.
Han var den andra i ordningen.
nf de barn, som nAdde mogen Alder.
Under de foljande firen okades familjen hnstigt ndg, och de ekonomjska forhiillandena voro ofta ganska belrymmersamma.
Det var egentligen pH signoran de tyngde.
Mannen var en svag och sorglos karakter, beniigen att lefva p % stor fot.
Han ar jnst ej n&amp;- gon god familjefader heller -, ban tanker luera p&amp; sina nBjen an sina barn,, har det sagts om honom.
Det ar modern, soin leder barnens uppfostran, liksom hon mHste soka i ekonomiskt hanseende hala sarrmaan det hela.
Och ofver den stora barnskaran for hon spiran lned kraft, ja stranghet.
Sarskildt ar den oregerlige och egen- sinnige Napolione, s o n kloser och sparkar sin aldre bror Joseph, ut- satt for den moderliga tuktan, som ibland ar sB hhdhand, att den mera omsinte signor Car10 mdste gii emellan.
Men barnen alska och benndra dock alla sin vackra, allvarliga moder.
Sii utvecklar lifvet hos heme under dessa fir de egenskaper, som gora heme till den makalost praktiga husinoder och nppfostrn- rinna, som hon forblef i alla sina dagar.
)) Hen var skapad att styra ett rike,)) har Napoleon sngt om henne.
Det iir dock mojligen en ofverskattning af hennes formiiga.
Ett rike hade det sakert varit brydsapt for signora Letizia att forvalta, ty de stora vyerna saknade hon alldeles.
Men hon var skapnd jnst till att styra ett stort hus, hiilla ordning och lugn bland en talrik barns-kara, bilagga tvister, utjamna
stridiga intressen, tala fornuft med alla och enhvar.
Detta senare blef ocksH en uppgift, &amp; t hvilken hon fick infinga tillfallen att agna sig under sin .lbnga lefnad, och icke sb siillan lyckades hon iifveu di-impa .gloden hos sin hetlefrade fmnilj.
Under bekymrens dagar utvecklar sig diirjiimte hos heme en egenskap, som hon ofverdref, namligen en sparsamhet, griinsande till gnideri.
)) Ron ar snkl solu en bondhustru,)) sager Taine.
Kejsaren sjalf forargnde sig sedermera ofver hvad han kallade henries ~bco- nomie .passionnBe~.
~ H o n var lbjligt sparsama, yttrar han om mo- dern.
i sine memoarer.
Men han tilliigger: %Dock skulle denna kvinna, friln hvilken - det var sH svdrt att lock8 en Pcu, ha gifvit allt hvad hon ii.gde for att- hjalpa mig efter Elba och K a t e r l o o.
~ SP forhall det sig iifven.
det s p i d e r ett forsonande skimmer iifver &gt; h e Letizias ofornekliga snWhet.
?dot de fattiga kunde hon ocks5 visa godhet.
Napoleon gjorde h e m e till wprotectrice gknkalew for d l a valgorenhetsinriittningar i Frankrike, och hon visade s o u sddari lifligt intresse och deltegande fiir de hjalpbehofvande.
~ H o n gaf utan njugghet,~ sager en samtida, omen som vi i Frankrike aro vana ntt se darner af h6g rang kasta pengarne ut genom fiinstret, sfi viickte Madames Aterhbllsainhet i detta fall niigon forvbning, och man anklagade h e m e anart for girighet.))
f % domde iuan om .heme l h g r e fram.
Men, for ntt Aterg&amp; till ett tidigare skede af hennes lif, var det val sii.
underligt, ow hon larde sig randa pb styfvern och hillla h k d t om borsen,.
d8r hon satt med en sorglos man, Btta barn oclr smB inkomster?
Snart blef hon ensam om bordan.
39 iir gamma1 dog Carlo Buonaparte under en resa till Frankrike, rnedan BEme Letizia kvarholls pH Korsika af omsorgen om en spad son, Jkrcme.
FrHn denna tid ar hon familjens hufrud.
rtan svftrighet kunde den unga, vackra ankan ingiitt ett nytt aktenskap, men hon afvisade a l i ~ anbud; hon ville ej pie nbgon annan ofverfiytta det stora ansvaret att trygga de Atta barnens framtid.
, Den mjuka, behagfulla kvinnan trader frAn denna tid tillbaka for den sjiilsstarka kvinnan.
Blicken vinner i klarhet, hvad den forlorar i ljnfhet~, har niigon sagt om D henna vid denna tidpunkt.
Hadanefter giiller det ocksb att mer an ntlgonsin inskranka sig, beraknrt och ordna allt pb det fornuftigaste satt for att fb debet och kredit att gil ihop.
Och det lyckas afven tamligen bra.
3Ien Gud nHde den late, slrtrfvige eller slosaktige for mamma Letizia!
En karakteristisk anekdot beriittas om modern och den unge R ' apoleon.
~ ' e ' var t ' bid ett besok i hemmet ' af den dH IS-hige sonen en tid efter faderns dod.
En dag.
lnotte han i .trappan en ung hondflicla, hvilken- medforde som present en f&amp;sk ost till signor Napolione.
Han gaf h e m e till tack en summa af ungefar 5 kronor.
Detta.
vackte N: me Letizias djupa h a m, och lion borjade att med sydliindsk ord- rikedom '.
laxa npp sin herr son for hans sloseri.
denne grep hastigt sin lriira mamma om lifvet ' och svangde om.
mea h e m e i eu liflig.
vals for att ge flickan tid att aflagsna sig.
Signora madre hade dock sv5irt att forl8ta honom.
Till de ekonomiska svkigheterna k0mm.0 snart andra af politisk art.
Man hefann sig inidt uppe i revolutionen.
Skrilckregeringens f a s ~ ~ hade: bregt stora delar af Frankrike i harnesk mot konventet.
&amp; ven pR Korsi ' ka gjorcles ett fijrsok till resning under ledning af den frln lnndsflykten hemviinde.
Paoli, soiu ville ofverl ' hna on Ht engels- inannen.
Hans forsolr att vinnn .., f amiljen Bnonaparte strandade p % signoia Letizias fnsta ' be~~utsnmhet och uppoflirandb mod.
Hon utsatte eig hellre for Iionfiskering af sin egendom, forfoljelse och landsflykt &amp; ' att ofverg8 till det engelslra .partiet.
De tre aldstn sonerna ' nod- gncles forkl$cldn liinna faderneon for att ej fallaa i den uppretnde Paolis vgld; .ocb snart nihte iifGen signoran mbd sin Gfriga familj &amp; a ' sin.
riicldning - kenom flykten ..
Hennes ' sinnesniixvaro och sfals- styrka 6fvergAfvo h e m i e j Btt Bgon5lick u i d e r dessa diqpr.
Nattetid mAste ' hen ~n.ed cle yngsta barnen och n8gra ' viinner smyga sig ut ur ' Ajacc ' io.
ndgou visade henne, huru 18gorna sldgo upp fr&amp;n hen- nes hns; svwnde hon lugnt: ~ H v a d gor det?
Vi skola bygga upp det igen mycket vaclrrare.~ - Ron Br, som Taine .sager, .kraftfull och kallblodig s o i en p m c h e f.
, Lyckligt koin hon ofver till ' Frankrike och slog sig for en tid ned i ' Nmseille, till en borjan i verkligt betrjrck.
Hogt uppe i fjarde vbing ' 6n af ' ett tmfligt hns hyrde .hob in sig rned de tv8 yngsta - s8nerna.
och sina tre cbaimant vackra dottrar, Elise, vid denna tid I&amp; Pauline 15 och Caroline ungefBr 13 b.
Madame Letizia steg q i p tidigare Bn de andra och ordnade dngens axbete for sig och bar- .nen.
Den ena dottern hade p&amp; sin lott stadning och dukning, den andra forde riikenskaperna,.
rnedan Caroline., den blifvande drottnin- gen af Neapel, fick hjalpa sin mor rned de tarfliga uppkopen.
Efter n&amp;on tid forbgttrades stallningen, till en del genom bekantskapen rned eri rik kopmrtnsfamilj, Clary, h o s hviken Joseph n %got senare blef dig.
Men framfor allt var d e t.
, f r h Napoleon, som h j d p n skdle komma.
Vid denna tid.
borjade det ljusna for- d e stackaxs, ~ luggslitne artilleri- ' ' ' ' *
officern.
Han erofrade den forsta segerpalmen under sin sagolika bana vid Toulons Atertagande frin engelsmannen, och fore slutet af 1793 bade Wme Letida den frojden a&amp; fd omfamna sin son sdsom n y n t n h n d brigadgeneral.
Nu vet hon, att han har framtiden i sin hand och att han s k d l bli familjens stod.
Det drojde ej heller lange, ' innan hennes forhoppningar blefvo verklighet.
Det gltinsande gjorde i ett enda slag Napoleon till italienska +ilttAget 1796-97 Frankrikes afgud, och den ara han vann bestrilade naturligtvis afven bans fa~nilj.
Efter en tids vistelse pti Korsika ofverflyttade M: me Letizisl till Paris under Napoleons frdnvaro ~ n e d anledning af expeditionen ti11 Egypten.
Hennes s t a h i n g ar nu en helt annan.
Joseph Zir gift med Julie Clary och kan erbjuda modern ett angentmt hem, diir hon omt omhuldas a£ sviirdottern.
Det finns ocksi redm en madame la gknkrde Bonrtparte, med hvilken dock signora Letizia ddrig riitt kan forlika sig.
Napoleon hade niimligen redan fore det italienska falttdget ingdtt sitt &amp; tenskap med Joskphine Beauharnrmis.
Denna forbindelse hrrde vilckt Nadames lifliga missnoje af tv&amp; skiil.
Det ena var rtt sonen isidosatt sin, som modern tyckte, oofvisliga plikt att frAga henne till rAds, men det var afven diirfiir att foreningea ej helgats af kyrkans vdsignelse.
Hon hade k h t sig sirad s&amp; vtl i sina moderliga som i sina religiosa kanslor.
Med gliidje hade hon dbemot sett sina tv % iildsta dottar, Elise och Pauline, forsorjda ge- nom passande giftermil, den form med en italiensk officer, Felice Bacciochi, den senme med general Leclerc, broderns adjutant.
Vid sin hemkomst frdn det egyptiska afventyret medforde En- poleon ' de rikaste g&amp;fvor A t gemdl, moder och systrar, men signora madre s i g med oro sonens slosande frikostighet och dottrarnas redan vid denna tid ofverdddiga lys, hrari de tiiflade med N: me Joskphine.
Det var en dag strax efter Napoleons dterkornst, vid en familjens tillfalliga vistelse pP ett landtstiille.
Joskphine och de bonapartska unga da- merna strtilade i de ntsoktaste toaletter, medan 31: me Letizia visade sig i en skgligen tarflig kladning.
Dd Pauline skamtande forebrddde modern detta, svarnde dennca: ~ T y s t du, sloserska, jag rnSlste spara och tanka p % gossarne.
De &amp; ro inte alla forso rjda iinnu.~ - Nej, men de skulle snmt hlifva det, och det pd ett satt, som den goda modern viil knappast mat.
Louis och Jbrame, de hlda hon niirmnst haft i tankmne, skulle, innan annu mdnga dr forflutit, bh-a hvar gin konungakrona.
Vagen till familjens npphojelse ar klar - general Bonaparte hnr arbetat i tysthet med sinn vanner under dessa veckor C
105 efter sin hemkomst.
Br redo for aktion, ocb ett par dagar efter nyss niimnda lilla tilldragelse sl %s det forsta stora slnget, i det Napoleon lyckligt utfor sin statskupp af den 18-19 Brumaire %r VIII, d. v. s. i november 1 ' 799.
Han ar nu forste konsul och tager sitt residens i Tuilerierna.
Diirined slutnr for signora medre det forsta skedet af.
hennes Iefnad, ka~akteriseradt af modedig hangif- venhet, klarsynthet och sjalsstyrka under.
alla de motgAngar och sv %- rjgheter hon dittills mott.
Foljer s % en tid af underbara framglngar och svindlande makt for sonen och yttre glans for modern, under hvilken hon dock alltid biir i sitt inre oro och fruktan.
S$lf sager hon senar ' e:)) Om ni kunnat 118sa i mitt hjiirta den tiden, skulle ni funnit mera bekymmer Bn gladje.~ (Forts.)
Nar vbrem &amp; kt till 7corden Jon Och dgvet Kter vakmr, r o ~, Si-?
Gekande blir hdgerz.
Nos skalden och hos barnet a~ De rdiina sagor g2 igert Och kransad nack ztr v6gen Uppdyker, przsa ?~de i shzg Forlossnilzgen 2tr &amp; a ?sknllt tvRng.
, R n m Knutsoin,
' Kvinnan s r o s t r ~ t t in.ft) r engelska.
Underhuset.
Den 3 fel~ruari 1187 ' i anses utan tvifvel for on glildjedag inom Englands kvinnosakskietsar, alldenstund denna dag billen om utstrack- ning af rostriitt afvea till kvinnor (\ VoinenJs S&amp;n; ge Bill) bifolls ' i ~ d e r h u s e t vid a&amp;n liisniigen ' ged 71 rosters ofvervikt, utan gen- sagelse.
, den stijrsta f r a m g h g denna vilrtiga ' frBga nBgonsin ront '.
Innan vi ofvergB till redogorelse for.
den i m h g a afseenden mark- liga diskussionen, torde en kort historili: ofver billen i dess olika ...
slreden ej vara utan intresse.
Women ' s Suffrage Bill hor till de ' fi.G.gor, som val faUa men ej do, alldenstnnd det nu ar 30 Ar sedan den forsta gBngen framlades for, Underhnset, och den sedan, dltjamt under olika former, fornyade ginger pikallat Husets uppux %rksamhet.
t Den 20 in4j IS67 fraklade John Stuart .filill, dB.
~ u &amp; .bade konstitierat sig till Icoinit~P) i afseende p i reformbillen, forslag till Btt amendement, ifsedt tttt utstrilcka.
r6siriitten .iifvcin till kvinnor., / Bland dem, kom dB r ~ s t a d e for amed&amp;e&amp;et, marktes John Bright bch Labouchbe, ded senare numera forslagets hiitskkte motstihdare.
~rnendementet foll ned en ofverpikt d l 2 3 raster. (196-73). '
Women ' s Suffrage Bill har sedan under olilca ' forn; er / blifvit afsl&amp;pl af Underhuset ej inindre iin 13 ginger.
Tv6 g ~
Dft billen IS92 afslogs med endast 2s rosters ofvervikt, anssgs detta som en stor triumf for kvinnorostsaken, ehuru mr Gladstone i ett bref till en parltxi~nentsledainot _uttalat sig mot dens&amp;nma.
Vid billens behandling upptriidde ernellertid den gamle statsmannen ej emot forslaget, ehnrn han liir hafva rostat for afslag af detsarnma.
Ti &amp; terviinda nu till parlamentssesaionen.
den 3 febr.
1897..
S i minga &amp; orare, som lrunde rymmas, voro nnturligtvis nar- varnnde och pB dwmernas Iiktare sigos kvinliga representanter for de olika politiska partiema, glommande for dagen all partipolitik Q C ~ piinligt komenterande ined hvarmdra ~ ?ttsikterna for uppniendet 1 ' +) I stiillet far- att hos oss riksdagst ' r~igorna behkndlas af de respektive ntskotten, forvandlar sig i Engl&amp;nd hela Underhuset efter andra liisningen af en bill till lrornite for att diskutera frhgan.
af det for alla gemensamma rnlilet: billens t .tagande.
Hvad sj5i1,cT.a diskussionen betraffar, kan man utan all pa 6skhet saga, att billens vanner i Underhnset upptradde pA ett vida mer viirdigt satt an dess motstAndare, som genom sitt vbrdslosa, hinfulla och rent af opessande upptradmde och sina misslyckade f orsok till kvickhet snarare tjiinade an skadade den s&amp;, mot hvilken de talade.
Mr Faithful Begg foreslog under hogljudda bravorop aitd~-n liisnin- gen af Parliamentary Franchise (Extension to Women) Bill, som afser att gifva kvinna, hvilken i egenskap af iigare eller hyresgast iir bo- stadsinnehafvsre af boningshus eller lagenhet i stad eller grefskap, rostl-att i valkretsen, sedan hon forst upptagits pH rostlangden diir- sainmanstades och for ofiigt iir lagligt oforhindrad att rosta.
Talaren hoppades, att han i denns omtaiga frbga, som dock ej var ntigon partifrilga, skulle fti q e d sig de olika partierna i Huset.
Billens antagande skulle skanka valriitt &amp; t omkring 500,000 kvinnor, exakt kunde ej siKran bestammas, eftersom det ej tydligt framgick, om rostriitten skulle utstrackas afven till de gifta kvinnorna, for hvilket han sjalf vore beniigen, dB de i andra riktningar erhdllit en del nya r&amp;ttigheter, hvaraf deras rostratt vore en naturlig konsekvens.
Enligt Englands nnvnrande vallag vore frdn valurnoina uteslutna: vansinniga, fattighjon, forbrytare och - kvinnor, med den Atskilnn- den, att under det de tre forstnhnda kategorierna kunde komma ur sin stiillning, kunde kvinnorna det ej.
Detta var den stidlning intel- ligenta kvinnor i vEirt upplysta hhundrade intoge i afseende pft rostratten, under det ' 73,000 m h, som ej kunde lgsa och skrifva, vid de sista valen agde rattighet att rosta.
Eftersom kvinnor aga sjiilfstindig formogenhet och miste betala skatt i forhillande dlirtill, borde dct titminstone erkannas, att taxering och rostriitt bora fijljas tit.
Kvinnor rostade redan till kommuna.lstyrelse, kyrko- och distrikts- rid, fattigv~rdsstyrelse, stadsfullmtiktige och skohiid.
De hade nyli- gen utnamnts till ledamoter af Kungliga kommissionen for arbetslagar (Labour-Laws) och skolfrtigor och hade blifvit inkallade som vittnen vid parlamentsforhor (Parliamentary Inquiries).
500 kvinnor hsde tagit Bachelor of Arts examen vid Londons universitet och 300 Tripos (hogsta matematiska esamen) vid Cambridge.
Trots allt detta utestiingdes de fortfarande f r b rostratt.
Englsnds kvinliga befolkning ofverstege den manliga med mer an en million, under det att pH 8,426 domda mapliga brottslingar komme endast 1,276 kvimor.
Det hade invtindts, att kvinnor ej forstode sig p i politik - men forstodo verkligen alln miin politik?
Kvinnorna vore icke blott i stlnd att forstd politik, men de hade specialkunskaper i friigor rorande deras eget kon, och darfiir vore det den enklaste rattvisa att ldta dem fH uttala sina tisikter anglende lagar, som stiftades afven for dem (bravorop).
Icke min- dre an 250,000 kvinnor hade Iorra &amp; et undertecknat en petition om en for dem gynnsarn rostrittsrefoi-m.
Den erfarenhet, som vunnits af rostrattens utstrackande till kvilrnan i S y a Zeeland 1898 och Syd- '
Australien 1894 ' hade varit utomordentligt gynnsam.