Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I den Kansli-ordning, som Konung Gustaf lil den 1 Juli 1775 utfärdade, förordnades att Kansli-Kollegiet, sorn skulle bestå af en utaf Rikets Råd, såsom President, en eller flere Riks-Kansli-Råd, 4 Stats-Sekreterare och Kansli-Råd, skulle ”förnämligast öfverväga, rådslå och utarbeta alla dithörande in- och utrikes ärenden ”i gemen, samt i synnerhet: ”l:o Huru vid alla tillfällen Kongl. Maj:ts och Rikets fördel, höghet, interesse, ”titulaturer oell rättigheter i anseende till främmande makter måge bibehållas och ”befordras, hvaröfver, då sådane ärenden förekomma, Kollegiet åligger att tili Kongl. ”Maj;t med underdånigt betänkande inkomma.” 2:o ”Stridigheter, alhandlingar, vänskaper, förbund och brefvexling med främjande makter, Förstår, Republiker oell Städer, manifester och publique skrifter, om ”orsaken till krig och örlig, Stillestånds-handlingar och Freds-traktater med Rikenes ”hender, då Kongl. Maj
;t sådant i Nåder godtfinner.” 5:o ”Kommissions-Sekreterares, Agenters, Konsulers föreslående, jemte instruktioners .uppsättande för dem, hvarvid Kommerse-Kollegium i allt hvad Agenter och ”Konsuler samt Handels-Kommissarier angår tager med Kansli-Kollegium gemensam del.” Enligt § 4 af denna Ordning hörde under Utrikes Stats-expeditionen det som ”angår utrikes, makter och Herrskaper, svar på främmande Sändebuds och Ministrars anbringande, kommissarier, Instruktioner, Rref och Ordres, som till vederbörande Mipjstrar afgå, jemväl all direkt brefvexling med främmande makter, samt alla utrike^, resepass, sorn i Kongl’ Maj:ts höga namn eller med Dess underskrift utfärdas,” hvarjemte genom denna expedition skulle besörjas allt det sorn angick de Tyska provjnserne.
Expeditionen förestods af en Stats-sekreterare, som hade till sitt hi - Bil.
Prop. N:o i, om Statsverket 1856. 65 träde Expeditions- och Protokolls-sekreterare, Registrator och Kanslister.
Kansliråden skulle (§ 15), efter fördelning deni emellan, utarbeta de in- och utrikes ärenden, hvilkas handläggning åt dem kollegialiter uppdrogs, och en af dem linde att tillse, ”det allt, sorn på latin, så från Kongl. Majit sorn från Kansli-kollegio, utfärdas, må svara mot det gamla loford, som Vårt Svenska Kansli i så måtto sig förvärfvat.
Den egentliga ministeriela brefvexlingen besörjdes likväl nu, sorn under sista delen af frihetstiden af Kansli-presidenten samt genom Presidents-kontoret, hvilket enligt § 1 skulle bestå af i President-sekreterare, 2 förste och 5 andre Sekreterare.
.— Angående delta kontors verksamhet stadgade § 25, att ”sorn Kongl. Majit numera låter genom President-kontoret besörja all korrespondensen med alla dess vid främmande hof varande Ambasadörer, Ministrar och Sändebud, Lill hvilken ända Kongl. Majit antingen sjelf eller genom
Kansli-presidenten låter meddela dess instruktioner, bud och befallningar, så har ock Kongl.
Majit försett detta kontor med tillräcklig betjening, på sätt 1 § innehåller, och tillkommer President-sekreteraren, hvilken öfver detta kontor har uppsigten, att besörja chiffrering och dechiffrering af de ankommande och afgående brefven, de sednare uppsätta och skyndsamt afsända samt hafva korrespondensen i sin enskilda vård.”
I samma mån som Konung Gustaf lil sjelf lade hand vid de utrikes ärendena, drogos de äfven under President-kontoret och ifrån Kansli-kollegium samt utrikes Stats-expeditionen; och under denne Konungs sista regeringsår, då hvarken något Råd eller någon Utrikes-minister fanns, besörjdes af President-kontoret oell under Konungens omedelbara tillsyn, alla yttre politiska angelägenheter, så alt detta kontor då i sjelfva verket öfvergick till hvad i andra Utrikes-ministerier vanligen benämnes Politiska Afdelningen (direction politique).— Det fick nu, den 26 April 1791, benämningen Konungens Kabinett för utrikes brefvexlingen; Chefen blef kallad Kabinetts-sekreterare och de 2 förste Sekreterarne ”Chefs de Bureau.” Handels- och enskilda personers angelägenheter behandlades ännu i Kollegiet och Stats-expeditionen, ehuru man äfven finner, att sådana började handläggas af President-kontoret.
Finanserne sköttes af Stats-kontoret samt af Kansli-bokhållaren.
Ehuru Riks-kanslers-embetct under Konung Gustaf IV Adolphs minderårighet återupplifvades, fortforo de utrikes ärendena att behandlas ungefärligen på samma sätt, och då embetet efter Riks-kansleren Grefve F.
Sparres död icke återbesattes, utan en Kansli-president i stället lörordnades, blef han Utrikes-minister, ehuru Konungen i sjelfva verket var den, soni, i likhet med hans fader, lade omedelbar hand vid de vigtigaste af de utrikes ärendena.
Genom Kansli-ordningen den 17 Februari 1801 förordnades i afsende å behandlingen af desse ärenden, att Kansli-presidenten åligger vården af alla utrikes angelägenheter, till hvilken ända han genom Kabinettet besörjer brefvexlingen med Kongl. Majits Sändebud på utrikes orter, före - 64 Bil.
N:o 2 lill Kongl. Maj.-ts Nåd.
Prop. N:o i, om Statsverket 1856. drager alla ifrån dera ankommande depescher och bref, och, i likhet med Kongl. Maj:ts befallningar, dera svar och föreskrifter meddelar, enligt den ordning sora Kongl.
Majit sjelf behagar härutinnan utstaka, samt gifver promotorial till erhållande af deras biträde åt de Kongl. Majlis undersåter, sora det i enskilde angelägenheter tarfva;” samt vidare (§ o), ”att Utrikes-expeditionen vid sig yppande ledighet af Stats-sekreterare, konmier att under Hof-kanslerens särskilda styrelse och inseende af Expeditions-Sekreteraren föreslås.”
Till denna expedition hörde, enligt § 11, ”brefvexlingen med främmande potentater, utfärdandet af kreditiver och rekreditiver, af sköldebref och öppna bref för personer, sora utomlands vistas, af utrikes pass,” med ett ord af allt hvad sub titulo Majestatis utrikes afgår och icke genom särskildt förordnande blifvit Kabinettet uppdraget; vidare traktater oell afhandlingar med Barbaresk-staterne, instruktioner för Kongl. Majits Beskickningar till dem, samt alla mål, som till Konvoy-kommissariatets åtgärd höra; diplomer och instruktioner för alla Agenter, Konsuler och Kommissarier, som på utrikes orter anställas; utrikes postväsendet och alla ärenden (med undantag af militaire) som angå de Tyska provinserna.
Föreskrifterne för Kabinetts-sekreteraren uti § 15 äro hufvudsakligen desamma, som uti 1773 års Kansli-ordning för President-kontoret.
Nya åligganden för honom voro att ”uppsätta och kontrasignera hvad rörande Beskickningarne från Kongl.
Majit till Dess och Bikets Stats-kontor afgår”, samt att, i Kansli-kollegii och Kansli-rådens ställe, ”vaka öfver de titulaturer, som emellan Deras Kongl.
Majestäter och främmande
Hof brukas, samt notera de förändringar, som deruti förefalla.”
Den splittring af de till ett Utrikes-departement hörande särskilda ärenden, hvilka ifrån Konung Carl XIIis död, under vexlande regeringssätt, fortgått, upphörde icke heller efter regements-förändringen 1809, utan fortsattes genom Kansli-ordningen af den 23 October s. å.
I stället för det förra Kansli-kollegium inrättades nu en Kansli-stvrelse, deruti Statsministern för utrikes ärendena blef Chef, med Ilof-kansleren, de 4 Stats-sekreterarne, Kansli-råden, Ölver-post-direktören, Kabinetts-sekreteraren och Sekreteraren vid Biks-arkivet till ledamöter.
I afseende å de utrikes ärendena erhöll denna styrelse väsendtligen samma åligganden, sorn de, hvilka genom 1773 års Kansli-ordning tillhörde Kansli-kollegium.
Styrelsen skulle, enligt § 2, lista moment ”uti åtskilliga utrikes ärenden, såsom frågor rörande Kongl. Majits och Rikets fördel, höghet, interesse, titulaturer och rättigheter, stridigheter, afhandlingar och förbund med främmande makter, manifester och publique skrifter rörande orsaken till krig, stillestånds- och freds-traktater med Rikets fiender, samt frågor om traktamenten, resepenningar och extra utgifter m. m. för alla vid utrikes Beskickningar nyttjade personer, när Kongl. Majit det äskade, afgifva underdånigt Betänkande.
” Till att besörja dessa och öfriga ärenden hade Styrelsen en särskild Expedition med vanlig Kansli-personal.
Den Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 65 Den ministeriela brefvexlingen och i allmänhet alla politiska ärenden, besörjdes under Stats-ministerns inseende af kabinettet, för hvilket ur 1801 års Kansli-ordning intogos de deruti gifne föreskrifter, med tillägg att
Kabinetts-sekreteraren eger under sin vård de medel, hvilka i ministerielt hänseende användas, och för hvilka han redovisar inför Konungen.
Hof-kansleren bibehöll den befattning han genom 180i års Kansli-ordning fått med de ärenden, hvilka svb titulo Majestatis utrikes afgår, och egde för bestridande af dessa och öfriga göromål en egen Bureau med erforderlig betjening.
Sedan Kansli-styrelsen genom Nådigt heslut af den 30 November 1833 blifvit upphäfd, fanns knappast namnet qvar af det Riksens Kansli, som af den store Axel Oxenstjerna ordnades 1634, och i hvilket traditionerne af Sveriges politik sedermera blifvit bevarade.
De utrikes ärendena handlades derefter och till 1840 af Statsministern för utrikes ärendena och Hof-Kansleren samt af deras Expeditioner, Kabinettet och Holkan slers-expeditionen.
Den sednare indrogs tillika med Hof-kanslers-embetet sistnämnde år, hvarefter, genom den vid dåvarande Riksdag beslutade Grundlags-förändring, Stats-ministern för utrikes ärenden hlef Chef för det då upprättade utrikes Stats-departementet.
Detta Departement, som bestämdes böra bestå af samma personal, som det förra Kabinettet för utrikes brefvexlingen, samt af en ifrån Hof-kanslers-expeditionen öfverflyttad Kanslist, skulle enligt Kongl. Stadgan den 16
Maj 1840, ”handlägga alla diplomatiska ärenden, eller sådane, sorn röra förhållandet till främmande makter; bevakande af Svenske undersåters angelägenheter på utrikes ort, då ministerielt biträde dertill kunde erfordras, samt frågor om rättighet för utlänningar, att i Riket inkomma. ” Under
Departementet ställdes, förutom dess Expedition, Kongl. Maj:ts Beskickningar till utländska Regeringar, Handels-Agenter och Konsuler; hvarigenom vården af samtelige de ärenden, som förut varit fördelade emellan olika myndigheter, således åter förenades i en och samma hand, Stats-ministerns för utrikes ärenden.
Detta fullkomligt riktiga förhållande, fick genom Kongl. Beslutet den 25
Maj 4850 en ytterligare utvidgning, i det att
Stats-ministern erhöll ett mera omedelbart öfverinseende i afseende på Konsulerne, ett förmanskap, som Kommitterade för ordnande af Konsuls-ärendena tillstyrkt måtte än mera utsträckas.
En större enhet i ärendenas behandling hlef väl en naturlig följd deraf, att numera endast en ansvarig rådgifvare hlef ställd i spetsen för dem alla, men genom upphäfvandet af den dittills följda kollegiala behandlingen af vissa ärenden, hlef äfven, då Departementet samtidigt icke omorganiserades, följden den, att ett öfver höfvan ansträngande arbete och ansvar hlef lagdt på en enda person — Expeditions-chefen.
— Då nemligen Utrikes-departementet är icke allenast en Stats-expedition, der ären Bih. till R.
Fröt. 1856 fy 1857. 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 9 66 Bil.
Prop. N:o i, om Statsverket 1856. dena, i saknad af ett underordnadt kollegium, både beredas och expedieras, utan äfven en plantskola, der de unge män. som böra anställas vid Beskickningarne, erhålla sin första utbildning för yrket, så följer häraf, att ganska fä af tjenstemännen — 1 eller högst 2 — qvarstadna der någon längre tid, eller åtminstone så länge, att de få tillfälle att göra sig så förtroliga med alla detaljer af förrättningarne, att de kunna vara till något verkligt biträde vid utarbetande af vigtigare eller mera detaljkunskap fordrande mål.
Härvid bör anmärkas, att de i Departementet förekommande ärenden ofta äro al" den beskaffenhet, att de skyndsamt måste afgöras, och då, öfverhufvud taget, Kabinetts-sekreteraren varit den ende, som kunnat hafva den för dylika ärendens snabbare handläggning erforderliga detaljkännedom, har han mången gång nödgats att undvara det biträde, som han, under andra förhållanden, bordt kunna af sine underordnade påräkna, likasom desse, å deras sida, härigenom gått miste om möjligheten, att genom en sjelfständig verksamhet förvärfva desse så nödige insigter.
Dessa af organisationen härflytande brister har jag desto heldre bordt framhålla, sorn de synas mig lätteligen kunna afbjelpas genom en förändrad arbets ordning, i förbindelse med en sådan indelning af tjenstegraderne och en sådan förbättring af lönerne för deni, att man kunde vänta, att tjenstemännen, längre än hittills, skulle vilja qvarstadna inom Departementet.
Med ringa kostnad kan den åsyftade omorganisationen äfven tillvägabringas, och får jag med Eders Kongl. Maj:ts
Nådiga tillstånd nu i underdånighet framställa de grunder, enligt hvilka jag anser, att densamma ändamålsenligast kan verkställas, samt föreslå den nya stat för Departementet, hvilken, tillika med den förra, skulle träda i verket.
De ärenden, sorn i ett
Departement för utrikes ärenden förekomma, kunna i allmänhet sammanfattas under följande tre liufvud-afdelningar, nemligen: i:o. Politiska, eller hvad Grundlagen benämner ministeriela ärenden. 2:o.
Handels- och konsuls-ärenden samt öfverhufvud de med den inre administrationen samband egande ärenden, enskilda personers angelägenheter m. m., samt 5:o.
Förvaltningen af de för
Departementet anslagne medel, hvartill komma, såsom gemensamma för dem alla, Chifler-bureauen:
Arkivet, och Kansliet.
I dessa afdelningar sönderfalla äfven, med en eller annan modifikation, de flesta Utrikes-ministerier, i de större länderne åter efter behofvet fördelade uti flera underafdelningar och bureauer.
I motsvarande afdelningar skulle jag också tro, att Eders Kongl. Maj:ts Utrikes-Departement lämpligen kan och bör fördelas.
I stället för att, såsom nu är förhållandet, Expeditions-Chefen — Kabinettssekreteraren — förutom de funktioner som äro gemensamma för honom och för Utrikes-Ministerns i andra länder närmaste man — Under-Stals-Sekreterare, General - Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 67 Direktör, General-Sekreterare — eller att i Stats-Ministems frånvaro emottaga och besvara de främmande Sändebudens muntliga andragande^ oell att hafva tillsyn öfver
Departementets öfrige tjenstemän, bos oss och lill följd af organisationen, tillika är ensam Chef och ansvarig för alla detaljerne, hvarigenom hans förut nog upptagna tid blir ännu mera anlitad, — skulle i spetsen för hvardera af de afdelningar jag omnämnt, och till hvilka tjenstgöringens detaljer kunna öfverlemnas, finnas en Afdelnings-Chef, hvilken det skulle åligga att, under Expeditions-Chefens inseende, handlägga alla till afdelningen hörande ärenden, som icke voro af den beskaffenhet, att Stats-Ministern eller Expeditions-Chefen sjelfve ville med, dem taga befattning och att ansvara för dessa ärendens behöriga expedierande.
Denna Afdelnings-Chefernes tjenstebefattning synes mig kunna ordnas närmast i öfverensstämmelse med hvad genom Nådig Instruktion af den 3:djc Juli 1840 blifvit stadgadt i afseende å de då inrättade 3:ne Bureau-Chefs-Embetena uti Kongl. Justitiae-Stats-Departementet, med hvilka de också torde böra hafva lika värdighet eller Expeditions-Sekreterares.
För de 3:ne Hufvud-Afdelningarne erfordrades således 5:ne Afdelnings-Chefer, men då den ene af dem, eller den för Handels- och Konsulat-ärenden, kunde, på sätt Kommitterade för ordnande af Konsulsförvaltningen föreslagit, blifva allönad ifrån den gemensamma Konsulsfonden, beliöfves icke att å den stat, som nu bör uppgöras, någre medel för nämnde afdelning af Ständerne eller Stortinget anslås.
Och då det synes vara naturligast, alt en och samma Embetsman förvaltar och redogör för samtlige de till Departementet anvisade medel, hvilket ingalunda hindrar, att hvarje fond särskildt bokföres, anser jag att den 5:dje Afdelnings-Chefen, eller den för Kassaförvaltningen, äfven bör förvalta Konsulsfonden.
Jag har derföre också beräknat, att denna fond skulle med aidel bidraga till bemälte Embelsmans aflöning, och i öfverensstämmelse härmed har mitt underdåniga förslag till ny stat för
Departementet äfven blifvit uppgjordt.
För hvardera af dessa 3:ne Afdelnings-Chefer anser jag mig icke kunna föreslå ringare lön än 4,500 R:dr R:mt (De motsvarande Embetsmännen i Danska Utrikes Miuistéren, Departements-Cheferne, hafva hvardera Rbd.
2,400 eller 4,800 R:dr Runt); och såvida alsigten att på dessa platser under längre tid kunna påräkna att bibehålla samma personer, skall kunna ernås, är denna lön visserligen den lägsta som kan beräknas, i synnerhet då man ihågkommer, att Tjenslemännen i Utrikes Departementet hvarken få, eller ens kunna, tillika innehafva andra tjenster eller befattningar, vare sig för Kronans, Stadens, allmänna eller enskilda Korporationers räkning.
Deremot kunna 2:ne af de 3:ne förste Sekreterare, hvilka för närvarande finnas å staterne, nemligen 2 å den Svenska och 1 å den Norrska, indragas, så att endast en sådan tjensteman komme att finnas.
Hans åligganden skulle då blifva att biträda dels Expeditions-Chefen, dels Chefen för den politiska afdelningen, dels föra Protokollet i Stats-Rådet, så länge sådant skall ske genom särskilde Protokolls-Sekre - 68 Bil.
Prop. N:o i, om Statsverket i856. terare för hvarje Departement, dels, och såsom en hufvudsaklig detalj, besörja chiff— rering och dechiffrering samt utarbeta klaver m. m., hvilka sistnämnda bestyr i andra länder besörjas af en s. k. Chiffer-Bureau (Bureau du Chiffre), och hvilken detalj, enligt 1720 års Kansli-ordning tillhörde den ene af Registratorerne vid Utrikes Stats-Expeditionen.
För honom, likasom för Arkivarien, som har samma värdighet, eller en Protokolls-Sekreterares, och sorn är ansvarig för vården af Departementets dyrbara Arkiver, och hvilken det åligger att besörja en del af de sub litulo Majestatis till Utrikes orter afgående expeditioner, föreslår jag en lön af 5.500 R:dr Bunt.
I likhet med hvad hittills egt runi, anser jag att de egentliga Kansligöromålen böra besörjas af Andre Sekreterare, dock med den förändring att.
Andre Sekreteraregraden fördelas i 2:ne motsvarande Kanslist- och Kopistgraderne i öfriga Stats-Departementen. och så att i stället för de 4 Svenske och 2 Norrske Andre Sekreterare, slaterne upptaga 4 Andre Sekreterare med hvardera 2,000 R:dr i lön, samt 5 Andre Sekreterare — motsvarande Kopistgraden—med 1,000 R:dr för hvardera i lön, komma att å staten uppföras.
De 4 Andre Sekreterarne skulle då efter behofvet fördelas till tjenstgöring på de 5 hufvud-afdelningarne, och genom att biträda Afdelnings-Chefen med uppsättning och ärendenas utarbetning, hildas tili att en gång kunna efterträda dessa eiler användas å andra sjelfständigt platser, hvaremot renskrifningen, då expeditionerne icke voro af den natur att den kunde verkställas af särskilde för månad antagne renskrifvare eller af extra ordinarie tjenstemän, borde bestridas af de 3 yngre Andre Sekreterare.
Genom att tjenstgöra än på den ena, än på den andra af afdelningarne, och under Chefer, hvilka med ärendernas alla detaljer voro förtroliga, skola de unge tjenstemännen förvärfva insigt i och vana vid behandlingen af så väl de politiska som de kommersiella frågorna, och deras fallenhet för än den ena än den andra förvaltningsgrenen skall på samma gång lättare och säkrare kunna utrönas.
Ifrån Andre Sekreteraregraderne torde framdeles Attaché och Legations-Sekreterare-belättningarne vid Beskickningarne böra besättas.
Den nu befintliga Registrators-tjensten torde genom en sådan organisation, som den jag föreslagit, kunna undvaras, enär hvarje afdelning komme att ega sin särskilda Registratur, vid hvilken de yngre Andre Sekreterarne lämpligen kunde användas, och hvad angår Registraturen af de hemligare ärendena, som af Stats-Ministern eller Expeditions-Chefen sjelfve handläggas, så synes det mest i sin ordning att
Expeditionschefen låter besörja den på sitt ansvar och på sätt han pröfvar lämpligast.
I enlighet med dessa i allmänhet angifna grunder skulle jag komma att i underdånighet förelägga Eders Kongl. Majit förslag till Instruktion - för
Departementet, men som detta icke kan ske förr än Departementets förändrade organisation blifvit af Eders Kongl. Majit godkänd, och de dertill nödige medel beviljade, torde det icke ens vara lämpligt att, vidlyftigare än som skett, ingå uti iletta ämne.
— Af det förslag till ny stat för Departementet, hvilket, utgående från de nu angifne grunder, blifvit Bil.
69 uppgjordt oell i underdånighet linnes bilagdt, åskådliggöres planen bättre och vågar jag derföre, för detaljerne af densamma åberopa nämnde underdåniga förslag.
De belopp sorn der blifvit uppförda för Expeditions-Chefen —Kabinetts-Sekreteraren — och för
Vaktbetjeningen — torde mera än tillräckligt rättfärdigas af deras trägna och oafbrutna tjenstgöring samt af de ökade lefnads-kostnaderne.
För Skönskrifvaren, hvars tjenstgöring endast tillfälligtvis påkallas, och som tillika kan innehafva och äfven innehar andra befattningar, har i stället för de 507 R:dr 50 öre, sorn han nu åtnjuter i lön och ljuspenningar, eller 42 R:dr 29 ' öre månadtligen, allöningen blifvit beräknad efter 50 R:dr i månaden till jemna 600 R:dr för år.
Den summa sorn sålunda erfordras utgör 56,000 R:dr R:mt, hvilket, enär å den nuvarande Svenska Riks-staten, på sätt Eders Kongl. Maj:t af i underdånighet bilagda stal, Litt B, täcktes inhemta, för Departementet utgå i löner och ljuspenningar sammanlagdt B:ko R:dr 15,406: 16. eller R:dr Runt .... 20,109: 50. samt då Departementets Norrska stat uppgår till R:dr R:mt . . . 5,650: — hvartill ytterligare bör räknas arfvodet å Minister-staten för Ar kivarien 1,200: — eller i allt 26,959: 50. förutsätter en tillökning i allt af R:dr R:mt 9,040: 50 öre.
För att kunna inskränka utgifteme för Departementets Expeditioner inom dessa summor, erfordras dock att någre å Departementets Svenska stat uppförde befattningar öfverföras på allmänna Indragnings-staten, för att, i mån af nuvarande innehafvares afgång, indragas.
Detta gäller i första rummet de 5:ne Kabinetts-Kurirema, åtnjutande hvardera, enligt stat, 500 R:dr B:ko eller sammanlagdt 2,250 R:dr Runt.
Dessa befattningar kunna numera anses såsom öfverflödiga, enär, då behofvet kräfver att en expedition afsändes med särskild Kurir, dylika beskickningar uppdragas åt
Departementets yngre tjenstemän eller officerare och underofficerare, vid hvilket förhållande det icke synes lämpligt, att
Staten aflönar särskilda personer för sådane ändamål.
Såsom försedde med fullmagt och uppförde å Rikets stat, ega Kabinetts-Kurirer rätt att i sinom tid erhålla lönen i pension å allmänna indragningsstaten.
Den ene af dem, som uppnått 72 års ålder, och tjenat sedan 1806, är redan dertill berättigad, och för den andre återstå blott några år innan också han kan göra anspråk på denna förmån.
Något hinder för deras öfverflyttande å Allmänna Indragningsstaten synes således icke förefinnas, och, hvad den tredje eller yngste angår, så, enär han visserligen ännu länge kan och måste tjena innan han uppnår föreskrifven ålder, kunde ju, äfven om han tillika med sine kamrater öfverfördes å sistnämnde stat, honom blifva ålagdt att fortfarande vid behof inställa sig till tjenstgöring.
Vidare är å Departementets stat under benämning ”till
Departementet hörande Embets- och Tjenstemän” uppförd en Translator för Finska Språket med lön af R:dr 70 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket i856.
B:ko 457: hvarförutan han i ljuspenningar erhåller R:dr II:ko 15: 16.
Huruvida någon tjenstgöring är förenad med denna befattning har jag mig icke bekant, men skulle näppeligen tro det.
Departementet liar hans biträde icke blifvit påkal— ladt, och anser jag, vid sådant förhållande, att den lön, han åtnjuter bör uppföras å Rikets Allmänna •
Indragningsstat, samt tjensten, vid den nuvarande innehalvarens afgång, indragas, eller att, derest sådant icke anses vara i sin ordning, den må öf verflyttas till annan Rikets stat, med hvilken befattningen möjligen kan hafva någon frändskap.
Hvad angår Öfver-Ceremoni-Mästare-befattningen, så har den alltid blifvit räknad till Kansliet, och då det ännu i denna stund är åt Öfver-Ceremoni-Mästaren uppdraget att vaka öfver Ceremonielet vid främmande Ministrars emottagande, torde det vara skäl att han, likasom under föregående 200 år, fortfarande uppföres å Utrikes-Departementets stat.