Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti gällande tullsats 5 procent af uppskattningsvärdet å ej specificerade Verktyg för fabriker, handtverk och jordbruk, hafva komiterade ej egt anledning att föreslå någon ändring, utan böra de endast härvid erinra, att till lika tullbehandling med denna rubrik äro hänförda följande i taxan specificerade artiklar, nemligen:
Filar, Glasmästarediamanter, Liar, Raspar, Skyfflar och Skäror af jern, Spadar, Sågar försedda med skaft, samt Sågblad och Sägbladsämnen, eller otaggade Sågblad, äfvensom Yxor.
För följande
Kemiska preparater är tullfrihet redan medgifven, nemligen : ej specificerade Apoteksvaror vid införsel af apotekare och dem, som 61 ega rätt att handla med sådana varor, eller äfven eljest efter särskilt tillstånd; Aska, pott- samt Koppar-, Tenn och Blyaska; Auripigment; Boraxsyradt natron eller Tinkal; Cement; Curkuma eller Gurkmeja; Emalj i massa; Glasgalla; Kobolt; Kolsyradt natron eller Soda; Kromsyradt kali; Magnesia, såsom apotheksvaror; Rödfärg; Salpeter och Zaffer samt alla ej specificerade Färger.
Af öfriga kemiska produkter anse komiterade följande böra, dels med hänsigt till den obetydliga tullinkomsten och dels för deras behöflighet och användning vid näringarna, medgifvas tullfrihet, nemligen Antimonium crudum eller Spetsglans och Regulus; Arsenik, till införsel af apotekare eller eljest efter särskilt tillstånd; Blyglete, Glete eller Glitt; Blysocker; Borax; Chrystalli tartari; Cremortartari; Citronsaft; Citronsalt eller kristalliserad Citronsyra; Spanskgröna; Glaubersalt; kaustik Soda; Kopparrök; Lacmus; Salmiak; Salpetersyra och Skedvatten; Saltsyra; Stenkolstjära; Tennsalt och Klortenn, äfvensom trädättikssyradt jern; Vinsten; Vinstenssalt; Vinstenssyra och Vinsyra, samt Vitriol, såväl grön som andra slag.
Uti den till 5 procent af uppskattningsvärdet nu bestämda tull å ej specificerade Kemiskt tekniska preparater hafva komiterade deremot icke funnit någon ändring vara af omständigheterna påkallad, utan sagda afgift följaktligen böra bibehållas ej mindre å denna rubrik än äfven för de till lika tullbehandling med den hänvisade artiklarna Albumin och Anilin; Blytran, samt jemväl för den med denna afgift nu belagda artikeln Vattenglas; likasom komiterade icke heller ansett ändring böra föreslås uti den för klorsyradt
Kali till 3 öre skålpundet stadgade tull.
Ehuru skäl icke saknats att till förmån för inhemska näringar ifrågasätta tullfrihet för flere andra hit hörande produkter, har likväl afseendet dels på den tillverkning deraf, som inom landet eger rum, och dels på den inkomst, som af deras tullpligtighet kan statsverket beredas, föranledt komiterade att såväl för dem, som för åtskillige till omedelbar förbrukning afsedda kemiska tillverkningar, föreslå endast passande nedsättningar i nu gällande tullsatser, nemligen för Bensvart, Benkol eller Bister från 1 R:dr 50 öre till 75 öre pr centner; för Fosfor från 15 till 8 öre skålpundet; för Blyhvitt, Kremserhvitt och Zinkhvitt från 5 till 3 öre, men hvilken nedsättning torde, i anseende till den betydande tullinkomsten af icke mindre än 44,657 R:dr år 1862, böra inträda efterhand med 4 öre år 1865 och med den nyssnämnda slutsiffran, 3 öre skålpundet, år 1867; — för Klorkalk från 2 till 1 öre pr skålpund; för Svafvelsyra, som, enär de dertill allmännast begagnade råämnen, Sicilianskt svafvel äfvensom Chilisk salpeter, redan äro tullfria, och hvilken lättnad komiterade, på sätt här nedan kommer att förmälas, hafva för afsigt att förorda jern - 62 vål för annat svafvel, destomindre synes böra med så hög afgift, som den nu varande, af 1 öre skålpundet eller 16f procent på varans värde oförtullad, nemligen 6 öre pr skålpund, betungas, som ingen annan kemisk produkt torde i behofvet och mångfalden af dess användning för näringarna kunna med denna jemföras, hvarföre komiterade föreslå nedsättning till hälften i berörda tullsats, eller till 50 öre pr centner; samt slutligen för Tändstickor och Tändsvamp, hvilka, i Tyska Tullföreningstraktaten åsatte en afgift af allenast öre pr skålpund, såsom föremål, hvad de förre angå, för en betydande export, och med afseende jemväl å den ofvan föreslagna nedsättningen i tullen å Fosfor, funnits i stället för den vid sednaste riksdag dem åsätta öfverdrifvet höga tull af 12 öre, icke böra vara i behof af större tullsats än 2 öre skålpundet.
Gutta per- Tullfrihet är redan medgifven för vattenlednings- och gasrör, buffers schutt!"1" samt sprutslangar af Gutta percha, hvaremot såväl öfriga arbeten deraf som i allmänhet arbeten af Kautschuk, — alla, såvidt de ej äro särskilt i taxan specificerade eller hänförliga till redskap och maskinerier eller delar deraf, — draga 50 öres tull pr skålpund.
Enligt tariffen vid Tullföreningstraktaten äro de hänförda till lika tullbehandling dels med Läderarbeten, för hvilka tullen; der utgör 9 å 23 öre pr skålpund, dels ock med väfnader och kläder, med tullsatsen af 34 och 57 öre.
Artiklarne äro icke föremål för någon större inhemsk industri, och tullen derå skulle visserligen ur sådan synpunkt kunna icke obetydligt nedsättas, men då de lemnat en inkomst åt Staten, uppgående år 1862 till icke mindre än 54,000 R:dr, anse komiterade sagde nedsättning böra inskränkas till 40 öre skålpundet.
I sammanhang härmed tillstyrkes för vattentäta eller dubbla väfnader, sammansatta genom upplösning af kautschuk, gutta percha, m. m., hvarå tullen nu utgör 75 öre, och i Tyska Tullföreningstraktaten är bestämd till 34 öre pr skålpund, nedsättning till likhet med den för sådana bomulls- och linneväfnader, som närmast kunna dermed jemföras, föreslagna, eller 50 öre skålpundet. samt^Bok- Den nu varande tullen å Skrifbläck, 50 öre kannan, är i det närmaste och Koppar- lika. med hvad Tullföreningstariffen utvisar, eller omkring 7i öre skåltryoksv. irta. pUn(jep fQr denna artikel vigtförtullning äfven här bör vara ända målsenlig, hemställes, att afgiften må beräknas efter hvad varan väger, och med afseende å dess allmänna behöflighet, samt dryga transportkostnad icke sättas högre än till 5 öre skålpundet.
För Trycksväs-ta, hvaraf tillverkning inom landet är ingen eller ringa, men här har sig åsatt en tull af 10 öre, under det att den uti tariffen till konventionen med Tyskland är uppförd till endast något öfver 1 öres 63 tull pr skålpund, hafva komiterade, vid dessa förhållanden och med afseende likaledes å denna varas stora användning, ansett afgiften böra betydligt nedsättas, nemligen till 3 öre skålpundet.
Uti det för Soja och Såser stadgade förtullningssätt pr kanna tillstyrka komiterade den ändring, att tullen här likasom enligt Tullföreningstraktaten må beräknas efter vigt.
Den nuvarande afgiften, 1 R:dr 50 öre kannan, svarar mot 20 ä 25 öre skålpundet, men har ansetts kunna till samma belopp nedsättas, som sistnämnde traktat utvisar, eller 16 öre pr skålpund.
Ljus är för närvarande indelad i »Vax- och Spermacetimed 15, — i Talg- och Palmitin- med 3, samt i »andra slag» ljus med 6 öres tull pr skålpund.
Tariffen till Tullföreningstraktaten upptager deremot blott två rubriker, nemligen Talg- och Stearin- med öfvergångsafgifter frå 4\ till 3$, samt andra slag med 4£ öres tull skålpundet.
Då vax- och spermacetiljus icke äro föremål hvarken för någon egentlig inhemsk tillverkning eller för någon särdeles införsel, har betänklighet icke synts böra möta mot deras hänförande äfven härstädes till rubriken »andra slag», hvarå tullsatsen, med afseende derå, att en del råämnen, såsom talg, vax, hvalraf, bomull äro tullfria, och nedsättning blifvit föreslagen i tullen för andra, exempelvis för svafvelsyra, ansetts kunna nedjemkas till 5 öre, hvaremoi afgiftsbeloppet å Talg- och Palmitinljus funnits vid förenämnda 3 öre pr skålpund böra bibehållas.
Enär någon införsel icke lärer ega rum af konstgjorda Mineralvatten, hvilkas tillverkning dessutom i den höga transportkostnaden hafva allt behöfligt skydd, och det icke kan vara lämpligt att för statsintradens skull fördyra inkommande naturliga mineralvatten, såsom i allmänhet afsedda endast för sanitära ändamål, anse komiterade väl, att tullfrihet bör för denna artikel medgifvas; men då den år 1862 gifvit en inkomst af 5,815 Rdr, hemställes likväl, att, innan fullkomlig afgiftsfrihet inträder, tullen, som nu utgör 10 öre pr kanna, må för åren 1865 och 1866 nednedsättas till och utgå med 5 öre.
Af kådämnen eger tullfrihet redan rum för Ambra; Asfalt; Assa foetida, med vilkor som för apoteksvaror; Beck och Beckolja; Bernsten; Drakblod; Gummi gutta, äfvensom för Gummi elasticum eller Kautschuk och Gutta percha; Storax, såsom apoteksvaror samt Tjära, Tjärbärma och Vraktjära; — och för öfriga med relativt låga tullafgifter belagda sådana ämnen hafva komiterade ansett tullfrihet skäligen kunna, likasom i Tyska Tullförenigstraktaten medgifvas, nemligen för Kopaive-, Peruviansk- och annan nativ Balsam; Gallipot; Gummi lacca och annan ej specificerad Gummi; Harpoes och Harts; Kopal; Mastix; Sandarak; Schellack, och Terpentin.
Mineral vatten.
Kådor. 64 Latrits, Lakrits har sig åsatt en tull i Svenska taxan af 8 öre och i tariffen Lakritsrot.
Tullföreningstraktaten af 4£ öre pr skålpund; och då varan, som ej tillverkas inom landet, är för åtskilliga näringar behöflig, må afgiften vål kunna till nära likhet med sistnämnda belopp nedsättas, eller till 4 öre skålpundet, men emedan inkomsten för statsverket utaf denna artikel icke varit obetydlig, nemligen 14,693 Rdr år 1862, hemställes, att nedsättningen under åren 1865 och 1866 må inskränkas till endast 6 öre skålpundet.
Deremot synes, med borttagande af den för Lakritsrot eller Glycyrriza, hvaraf endast en ringa införsel egt rum, nu stadgade tull, 3 öre pr skålpund, sjelfva råämnet böra afgiftsfritt kunna få inkomma.
Af de feta Oljorna tillverkas härstädes i någon betydenhet endast Rof- och Linolja, och af de fossila har nyligen börjat fabriceras så kallad fotogénolja, med öfriga oljor och fettämnen, hvilka dervid erhållas såsom biprodukter.
Priset har uppgifvits vara, å de begge förstnämnda slagen, 2 Rdr 15 öre samt å fotogén 1 Rdr 75 öre kannan, och dennas vigt utgöra, för rof- och linolja 5 \ å 5 1 samt för fotogénolja 4 \ skålpund.
Utur synpunkten af skydd för inhemsk fabrikation har hinder således icke mött att till förmån för andra landets näringar föreslå skälig tullnedsättning för de i nu varande taxa främst uppräknade slagen, nemligen born-, hamp-, kokosnöt-, palm- och sperinacetioljor, hvilka äro åsätta 2 öres afgift pr skålpund; och ehuru de år 1862 i tull inbringat icke mindre än 64,465 Rdr, anse koiniterade dessa för mångfaldiga inhemska industrigrenar oundgängligen nödiga beredningsämnen, likväl icke böra belastas med mera än högst hälften af sagde afgift, nemligen 1 öre skålpundet, eller ungefärligen samma belopp, som, med undantag af bomolja, blifvit genom konventionen med Tyskland för dem antaget.
Derifrån synes likväl, i öfverensstämmelse också med nämnda traktat, böra undantagas sådana dyrbarare slags oljor, som inkomma på flaskor eller i krus, och för hvilka den nu varande tullen, i det närmaste motsvarande den genom Tullföreningstraktaten bestämda afgift, torde böra bibehållas.
Med afseende derå, att såväl Rof- och Linfrö, som Stenkol samt de nativa eller råa oljorna få afgiftsfritt införas, så att skydd endast bör ifrågakomma för sjelfva tillverkningskostnaden, hvarom upplysning, hvad fotogénolja angår, väl icke ännu kunnat vinnas, men för rof- och linolja funnits utgöra en högst ringa del af hela varuvärdet, eller 7 å 10 öre pr skålpund, böra äfven gällande tullsatser å dessa oljor kunna nedsättas, nemligen å rof- och linolja från 3 till 2, samt å de genom rektificering renade oljorna, såsom fotogén, m. fl., från 2 till 1 öre skålpundet; och har 65 i öfverensstämmelse härmed artikeln fått den förändrade uppställning, det bifogade tariff-förslaget utvisar.
Då Svafvel sedan längre tid fått tillgodonjuta tullfrihet vid införsel svafvel, från Sicilien, äfven om det skulle i renadt tillstånd derifrån inkomma, under det att annat svafvel fått vidkännas 1 öres tull pr skålpund, men giltigt skäl icke kan förefinnas till ett sådant undantagsstadgande för ett ämne, sorn, ehvad det förekommer såsom naturprodukt, eller genom särskilt fabrikation åstadkommes, likväl endast utgör ett material för en mängd olika tillverkningar, hemställa komiterade, att svafvel, rått eller renadt, må i allmänhet, och likaså äfven Svafvelblomma, hvaraf en jemförelsevis ringa införsel eger rum, och som hufvudsakligen har medicinsk användning, blifva här, likasom genom Tyska Tullföreningstraktaten, beviljade fullständig afgiftsfrihet.
Då såväl jernvägsvagnar som andra åkdon uti tariffen till sistnämnda vagnar och traktat äro åsatte högre tullsatser, än Svenska tulltaxan bestämmer, finnes li<aon. för närvarande ingen anledning att i dessa sednare föreslå någon ändring.
Böcher, med undantag för de på Svenska annorstädes än i Finland Böcker, tryckta och af Finske undersåtar författade, äfvensom Redskap och Ma- Maskine1'- skinerier, jemte dertill hänvisade Bobiner, Deglar, Kardor, Kardläder och Skrubbor, samt särskilt specificerade Ångmaskiner och Ångpannor äro redan från all tull fria; och då någon återgång från denna tullfrihet hädanefter icke lärer ifrågakomma, synes den från Frankrikes sida uttalade önskan, att nämnda tullfrihet betryggades genom en Traktatsbestämmelse icke böra möta något hinder.
Slutligen hafva de Svenske underhandlarne, likväl under erinran, att Tyska Tullföreningstraktaten förbigår denna fråga, vidrört den här å Raffinadsocker utöfver råsockertullen stadgade surtaxe af ej mindre än 62 procent, hvilken surtaxe antagits möjligen kunna nedsättas till 50 procent.
Från de Franske fullmäktiges sida har deremot något yttrande i detta ämne icke blifvit afgifvet; men då frågan möjligen torde vid de ytterligare traktatsförhandlingarne återupptagas, hafva komiterade ansett sig jemväl derom nu böra uttala sin mening.
De alldeles egendomliga och ännu icke fullt utredda förhållanden, hvilka såväl inom Frankrike som vissa andra länder gjort sig gällande i afseende å s. k. drawback vid utförsel af raffinad-socker, hafva hittills så väl här som annorstädes utöfvat väsendtligt inflytande på bestämmandet af den surtaxe, utöfver råsockertullen, som vid den förädlade varans införsel må ega rum.
Om ock denna synpunkt framdeles kan och bör 9 66 lemnäs åsido, innebär likväl så väl rå- som raffinadsockrets egenskap af Sveriges förnämsta kassa-artikel samt statens behof att, obehindrad af för lång tid bindande aftal med främmande makter, kunna fritt vidtaga de förfoganden, som af vexlande omständigheter må finnas påkallade, i afseende på tullbeskattningen å denna kassa-artikel, enligt komiterades tanka, tillräckligt skäl att göra frågan härom af traktaten oberoende.
För den händelse åter, att Eders Kongl. Maj:t icke skulle finna för godt att i öfverensstämmelse med denna åsigt besluta, utan äfven införselstullen å raffinadsocker må göras till föremål för traktatsunderhandlingarne, hafva komiterade sökt för sig utreda, hvilken tullsats i sådant fall kunde såsom traktatsbestämmelse finnas antaglig.
Att denna tullsats icke i någon händelse kan eller bör bestämmas annorlunda än till viss procent af den råsockertull, som här nu är eller framdeles må blifva stadgad, följer naturligen af Sveriges oeftergifliga berättigande att fritt förfoga om råsockertullens belopp samt af nödvändigheten att vid raffinadtullens bestämmande i första rummet iakttaga förhållandet af sockerhalten hos den råa och raffinerade varan.
Utan att nu ingå i den närmare utredning, som må erfordras för ådagaläggande af den möjligen lägsta surtaxe, hvilken här må anses lämplig, då sjelfva tullbeloppen framdeles skola bestämmas, anse komiterade för det förevarande vilkorligt förutsatta fall, att något dylikt stadgande i traktaten skall inflyta, sig endast böra, såsom allmänt resultat af hvad komiterade inhemtat, underdånigst anmäla, att surtaxen utan all tvekan kan, på sätt de Svenske underhandlarne redan antydt, nedsättas till 50 procent utöfver råsockertullen eller, om skiljaktiga tullsatser framdeles, såsom i England, här skulle för olika råsockerslag blifva antagna, till 50 procent utöfver medelbeloppet af dessa tullsatser.
Komiterade hafva härmed afslutat sin redogörelse för de frågor, hvilka vid traktatsförhandlingarne förekommit, och för de tullbestämmelser, hvilka de Svenske underhandlarne, enligt komiterades tanka, böra bemyndigas att vid traktatens afslutande med Frankrike antaga.
Och komiterade förmoda, att det tillmötesgående, som härigenom, derest Eders Kongl. Majit i Nåder gillar komiterades förslag, blifvit Frankrike bevisadt, skall från dess sida finnas tillfredsställande.
Något allmänt medgifvande för underhandlarne att gå längre i eftergifter, än förslaget innehåller, tveka komiterade derföre att underdånigst tillstyrka.
Skulle ytterligare eftergifter, emot förmodan, komma att af Frankrike äskas, lära sådana frågor i allmänhet böra blifva föremål för särskilt underdånig framställning.
Endast för några få redan behandlade artiklar, i afseende å hvilka de af Svenske underhandlarne förslagsvis uppgifne tullbestämmelser redan 67 blifvit af de Franske fullmäktige antagne eller ännu lägre yrkade, men icke ansetts böra af komiterade biträdas, hafva komiterade likväl, då dessa artiklar hvarken för Svensk industri eller för Statskassan äro af någon mera framstående vigt, trott sig böra underdånigst hemställa, att Eders Kongl. Maj:t redan nu måtte meddela de Svenske underhandlarne bemyndigande att, utan särskilt hemställan, göra de vidare medgifvanden, som må finnas oundgängliga, på det traktatens afslutande ej må af sådana jemförelsevis obetydliga frågor blifva fördröjdt.
Dessa artiklar äro: Konserver, Champignoner och Tryffel, Perlemor, arbetad, oinfattad, Perlor, oäkta, Glas, Bijouteri-varor, af annat ämne än Guld och Silfver, Blommor, konstgjorda och delar deraf; Plymer, Håreller Tagelarbeten; Tvål, Lack, Korgmakare-arbeten, Trädvaror, nemligen Svarfvare-arbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering, Leksaker, Lackerade arbeten, Askar och Dosor, Etuis, Borstbindarearbeten med infattning af ben.
För att bereda en öfversigt af det inflytande på Statsverkets inkomster, som de tillstyrkta förändringarne i tulltaxan kunna beräknas utöfva, hafva komiterade låtit upprätta underdånigst bilagde uträkning, grundad på införseln år 1862, hvilken införsel utgjort ungefärligen medeltalet af de 3 årens 1860, 1861 och 1862.
Att sådane beräkningar, ehvad flere eller färre förflutna års handelsrörelse tages till grund, emellertid aldrig angifva det verkliga resultatet af förändrade tullsatser, har en lång erfarenhet nogsamt ådagalagt.
Höjes en tullsats, så verkar den, såsom all prisstegring, till inskränkning i förbrukningen; sänkes den åter, blir af det billigare priset ökad förbrukning den naturliga följden.
Detta förhållande emellan pris och förbrukning är fullkomligen konstateradt till och med i afseende på de oundgängligaste förnödenheter och måste ännu mera ega tillämpning på andra umbärligare varor.
Men ännu en annan icke mindre verkande omständighet, då frågan gäller statens tullinkomster, är härvid att bemärka; och det är den ökade eller sänkta tullsatsens inflytande på varuförtullningen.
Afven med antagande af den strängaste pligttrohet och vaksamhet hos tullverkets tjenstemannapersonal, måste denna befinnas oförmögen att förekomma eller upptäcka den enskilta, af höga tullsatser sporrade vinningslystnadens outtröttliga bemödanden att undgå dessa afgifter.
I samma mån tullsatserna förmildras, förlora ock dessa bemödanden sin kraft.
Denna vexelverkan är lika obestridlig som resultaten deraf oberäkneliga.
Derföre kan icke heller den nu verkställda beräkningen öfver Statsverkets förlust på de ifrågasatta tullnedsättningarne tillmätas någon med de höga sifferbeloppen jemförlig betydelse.
Att någon och visserligen icke obetydlig minskning till en 68 början inträffar, derest den icke af lyckliga konjunkturer för landet kommer att motvägas, är emellertid af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag förutsatt och antagligt; likasom det icke kan förbises, att det genom
Handelstraktaten beträdda friare handelssystem i sina nödvändiga konseqvenser framdeles måste föranleda tullnedsättningar för många andra artiklar, samt tullfrihet för rätt betydliga förnödenhets- och kassaartiklar, exempelvis fisk och salt.
Men lika visst kan ock förutsättas, att landets raskare utveckling under ett friare system skall ganska rikligt ersätta dessa förluster genom ökad företagsamhet och allmän välmåga med derifrån oskiljaktig ökad förbrukning.
Om inflytandet af tullnedsättningarne på Statsinkomsten må rneningarne emellertid vara delade; och om behofvet sådant kräfver, blifver alltid tillfälle vid nästa riksdag att genom lämplig förhöjning af tullen å några betydligare kassa-artiklar få förlusten ersatt.
Men deremot synes någon meningsskiljaktighet icke böra med skäl ega rum derom, huruvida de ifrågavarande tullnedsättningarne må betraktas såsom en uppoffring af Sverige till Frankrikes förmån, eller icke fasthellre såsom en eftergift af Svenska Statskassan till Svenska folkets förmån.
Då ali införselstull är en beskattning, lagd på den inhemska förbrukningen, ehuru sjelfva skatten långt ifrån alltid kommer Statskassan till godo, utan rätt ofta nästan uteslutande utgår under form af ett ökadt pris å inhemska tillverkningar, torde förstnämnde mening och en i öfverensstämmelse dermed försökt beräkning af de respektive ländernas inbördes uppoffringar i och för traktatens ernående icke påkalla någon närmare vederläggning.
Statskassorna må, om sådant låter sig göra, beräkna den ömsesidiga minskningen i sina inkomster.
Men otvifvelaktigt blir traktaten fördelaktigast för det land, som ser sig i tillfälle att bereda sina innevånare största eftergifterna i de på rörelsen lagda och på folkets förbrukning dock slutligen fallande afgifter.
Då komiterade voro i begrepp att afsluta detta arbete, fingo de emottaga Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga remiss af förlidne gårdag på en af fullmäktige för Norrköpings Fabriksförening skriftligen gjord underdånig hemställan derom, att den tullnedsättning för ylle- och bomullsväfnader, som kunde ifrågakomma, ej måtte bestämmas till högre än en tredjedel af gällande tullsatser, äfvensom att tillämpningen af de nya tullsatserna matte ske successivt under 6 år. 69 Hvad till stöd för denna hemställan blifvit anfördt har icke i någon män rubbat de af komiterade här förut uttalade, på sorgfälligt undersökta faktiska förhållanden grundade åsigter och framställda förslag; hvilket komiterade, med återställande af bemälde fullmäktiges skrift, ansett sig böra underdånigst anmäla.
Undertecknade, Karström, Murén och Lenning, hvilka i vissa delar varit af skiljaktiga meningar från pluraliteten, våga underdånigst åberopa sina bilagda reservationer.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter Å. G'.SON BENNICH. W. Karström.
Maj:t underdånigst:
Utlåtande rörande vissa på inledda underhandlingar om en Handels- och Sjöfartstraktat med Frankrike beroende frågor. 70 Reservationer.
Vid afgifvandet af det nära fullständiga Förslag till förändrad Tulltaxa för varuimporten, som föranledts af de nu pågående underhandlingarne om afslutande af en Handels- och Sjöfartstraktat med Frankrike, har komitén ansett redovisningen för och utvecklingen af de hufvudgrunder, komitén dervid följt, rättast tillhöra det Betänkande, som kommer att åtfölja det Förslag tili ny Tulltaxa, hvilket komitén har sig ålagdt utarbeta för att underställas
Rikets näst sammankommande Ständers pröfning.
Som jag i allt väsendtligt instämmer i de af komitén antagne hufvudgrunder och inser, att en fullständig utarbetning af nu afgifne
Betänkande i denna del skulle vållat en menlig tidsutdrägt, hvarförutan det nu ingående förslaget icke omfattar alla i Tulltaxan förekommande varurubriker, omnämnes detta förhållande blott ur det skäl, att mina här nedan anförda skiljaktigheter från pluralitetens mening icke kunnat erhålla den fullständiga motivering, som vederbort.