Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arabernes till det mesta i Spanien slagna mynt, jemte några få moderna Turkiska, Persiska och Maroccanska, 6:o oordnade, till det mesta utnötta odugliga antika mynt, 7:o Spanska och andra Wesleriändska nationers mynt från medeltiden och nyare tid, 8:o Spanska och andra nationers medaljer, samt 9:o diverse mynt, jettoner m. m., uppgående hela samlingen till ett antal af 35,187, hvaraf 525 af guld, 7,170 af silfver och 27,492 af koppar: så har, enligt hvad en af E. K.
Maj:t den 30 Januari innevarande år till Rikets Sländer aflåten nådig Proposition innehåller, Riks-antiqvarien uti till Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-akademien ingifven skrift, i afseende på det inköp, som för Statens räkning kunde komma i fråga, framställt två alternativa förslag, det ena att inlösen skulle ske af alla de under N:ris 1—6 upptagna afdelningarne för 30,084 R:dr jemte ett urval af 7:de och 8:de afdelningarne för 6,000 R:dr, och det andra att köpet blelve inskränkt till de för Kongl. Mynt-kabinettet företrädesvis vigliga afdelningarne N:o 1, de äldre spanska mynten, N:o 4, de Vestgötiska Konungarnes, och N:o 5, Arabernas i Spanien slagna mynt, hvartill erfordrades 11,832 R:d r, samt att dessutom ur 7:de och 8:de afdelningarne ett urval finge ske lill ett värde af 6,000 R:dr.
Rxp ed i tia n s- U/s ho Itets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 10. 15 Jemte anmälan alt arfvingarne efter Kammarherren Lorichs förklarat sig benägne antaga hvilkeldera som helst af de alternativa förslagen äfvensom att lösningssumman terminvis emottaga, hade ofvanbemälda Akademi uti skrifvelse den 9
December nästlidet år i underdånighet anfort: att det Kongl. Myntkabinettet väl i sednare tid genom jordfynd, byten och uppköp vunnit ganska betydlig tillvext med hänseende till medeltidens och nyare tidens mynt, men att bland dessa högst få vöre från den aflägsna Hesperiska hallon, hvars mynt endast undantagsvis anträffades vid fynd i den Svenska jorden och sällan stöde att hos mynthandlare erhålla ; att af antika, d. v. s. forntidens Grekiska och Romerska mynt, hvilka utgjorde hufvudsakliga innehållet af Lorichska samlingen, Myntkabinettet icke sedan är 1786 bekommit någon tillökning, värd att omnämnas; samt att, genom inköp af den erbjudna samlingen, de afdelningar i Myntkabinettet, hvilka för närvarande vore svagast representerade, skulle vinna en sådan förökning, att detta kabinett skulle äfven inom dessa afdelningar kunna ställas i jemnbredd med de flesta större samlingar i Europa; och då det vore af största vigt, att det tillfälle blefve begagnadt, hvilket till riglande af Svenska Statens mumismntiska samlingar nu erbjöde sig och hvilket sent elier aldrig torde lika fördelaktigt återkomma, hade Akademien hemställt i främsta rummet, att det förra af de alternativa förslagen måtte antagas, men, derest den derför erforderliga summan ansåges nog betydlig, att det andra alternativet mätte gillas, hvarigenom Myntkabinettet komme alt af Spaniens mynt från så väl äldsta tider, som medeltiden och nyare liden, erhålla en så betydlig tillvext, alt icke något annat Myntkabinett, åtminstone ej i norra Europa, skulle i denna del kunna dermed täfla.
Med anledning af hvad sålunda förekommit har E. K. Maj:t, som ansett det vara af största vigt att Myntkabinettet erhölle de delar af framlidne Kammarherren Lorichs mynt- och medaljsamling, hvilka, enligt hvad ofvan nämndt är, finnas uti del sednare bland de alternativa förslagen angifna, i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja det för inköp deraf erforderliga belopp, 17,832 R:dr.
Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande; och då upplyst är, att Statens Myntkabinett, som från längre tid tillbaka icke erhållit någon större tillökning i sina samlingar, genom nu ifrågaställa inköp afen del utaf den Kammarherren Lorichs i lifstiden tillhöriga mynt- och medaljsamling, skulle komma i tillfälle att förskaffa sig en mängd sällsynta mynt och medaljer af utmärkt värde, hafva Rikets Ständer, på grund häraf och med afseende å de i den nådiga Propositionen i öfrigt utredda förhållanden, funnit skäligt att, med bifall till E. K.
Maj:ts förevarande nådiga framställning, bevilja den af E. K. Maj:t för inköp af berörda mynt och medaljer äskade summa 17,832 R:dr, att från Riksgälds-konloret utbetalas.
Slockholm den 28 Mars 1863. 16 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 74. l\:0 VI.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 26 Mars 1863.
Preste-Slåudel den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag för framtida vård och underhåll af Gustaf Wasas monument vid Utmeland i Dalarne.
(Stats-Utskottels Utlåtande N:o 63.) S. A. K.
Enligt en af E. K. Maj:t den 24 Oktober nästlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, hafva, uti en till E. K.
Maj:t ingifven skrift, Revisions-sekreteraren m. m. A. W. Netzel och Grosshandlanden ni. m. S. Godenius, såsom ledamöter af den bestyrelse, hvilken ombesörjt uppförandet af en monumental byggnad öfver den s. k.
Kungskällaren vid Utmeland i närheten af Mora kyrka i Dalarne, hvarest Gustaf Wasa genom en Dalqvinnas rådighet räddades undan Danskarnes förföljelser, i underdånighet anhållit, att sagda monument med tillhörigheter, -— utgörande, utom den af sjelfva byggnaden upptagna plats, hvaraf Kronan redan förut varit egare, dels en närmast deromkring af Bestyrelsen inköpt och till trädplantering ordnad jordrymd, dels en likaledes inköpt jordremsa för ny utfartsväg, allt i öfverensstämmelse med en af Andre Landtmätaren J.
Hardy år 1859 öfver ifrågavarande område upprättad, handlingarne bilagd karta, dels en lill bostad för en tillsyningsman inom samma område uppförd särskild byggnad, dels ock slutligen åtskilliga å jemväl bifogad förteckning upptagna inventarier, — måtte af Kronan såsom dess egendom öfvertagas samt. såsom följd deraf, inseendet öfver och befattningen med hvad lill den fosterländska stiftelsens framtida förvaltning, vård och underhållande hörde, uppdragas åt den eller de offentliga myndigheter, E. K. Maj:t behagade dertill i nåder utse; äfvensom att ett bestämdt årligt anslag af allmänna medel måtte anvisas till bestridande af de för sagda ändamål erforderliga utgifter.
Olver denna underdåniga ansökning hade Öfver-Intendenls-embetet, uti infordradt underdånigt utlåtande af den 12 Augusti sistlidet år, anfört, hurusom alltsedan äldre tider tillbaka den åsigt gjort sig gällande, att, med afseende å fäderneslandets förbindelser till den store stamfadern för Wasa-ätlen, Slaten borde genom sin mellankomst skydda Expedit iöns- Vt sholto Is Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 71. 17 skydda från förstöring alla sådana byggnader, sorn (rån Konung Gustafs vistande i Dalarne före bans thronbesligning egde historisk märkvärdighet; hvadan ock från statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna utginge vissa ersättningsbelopp till egarne af loftsbyggnaden vid Ornäs samt kungsladorna vid Rankhyttan och Isala, mot skyldighet för bemälde egare alt samma byggnader behörigen vårda och underhålla.
Af sådan anledning och dä handlingarne utvisade, att behållningen af de för monumentet vid Utmeland genom enskilda bidrag insamlade medel utgjorde ett belopp af endast 331 R:dr (55 öre, men kostnaden för underhållet af monumentshuset jemte dermed förenade öfriga utgifter, såsom boslällsbyggnadens. planteringarnas och vägarnes vårdande, tillsyningsmannens aflöning äfvensom åtskilliga pä jordlägenheterna belöpande onera vore förslagsvis beräknade till sammanlagdt 475 Ridr R:mt om äret, samt någon fond, af hvars afkastning dessa kostnader skulle kunna bestridas, icke förefunnes, hade Öfver-Intendenls-embelet i underdånighet tillstyrkt, det E. K.
Maj t, med hufvudsaklig! bifall lill hvad Bestyrelsens ofvannämnde ledamöter hemställt, täcktes i nåder medgifva, att ifrågavarande jordlotter, med derå befintliga byggnader jemte tillhörigheter. mätte från och med innevarande år af Kronan ölvertagas och ställas under Öfver-Inlendonts-embelets inseende, lör alt, i likhet med öfriga Embetets förvaltning tillhörande Kronans egendomar utom Slockholm, underhållas af statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna, från hvilket anslag jemväl borde bestridas såväl den kontanta aflöningen åt tillsyningsmannen, sorn de på jordlotterna belöpande allmänna onera; intilldess dessa sednare, hvilka uppgifvits lill omkring 23 R:dr om året, kunde, med anledning af dertill utaf Bestyrelse!! redan vidtagna åtgärder, komma att, emot behörig ersättning, öfverflyttas på öfrige jordegare i Ulmelands by.
Majit, som i nåder gillat hvad Ofver-lnlendents-embetet sålunda i underdånighet tillstyrkt, med anledning deraf äfvensom af Embetets i sammanhang härmed gjorda hemställan, i nåder föreslagit Rikets Ständer, alt, — i likhet med hvad som egt rum i afseende pä kostnaderna för vidinagthålfande såväl af dammen vid Runna qvarn som al loftsbyggnaden vid Ornäs samt kungsladorna vid Rankhyttan och Isala, — Rikets Ständer mätte, från och med nästinstundande stalsregleringsperiod, för nu ifrågavarande ändamål bevilja en emot ofvannämnda belopp, Fyrahundra Sjutiofem (475) R:dr R:ml, svarande årlig tillökning i statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna.
Med afseende å det varma deltagande, hvarmed förslaget att vid byn Utmeland i Dalarne uppresa en minnesvård öfver Guslaf Wasa omfattats af landels alla samhällsklasser, från de högsta till de lägsta, äfvensom å företagets fortgång, dess utveckling och fullbordan, hafva Rikets Ständer ansett den å ifrågavarande plats uppförda monumentalbyggnad böra blifva en allmän egendom, hvilken, likasom öfriga i delta landskap befintliga byggnader af historisk märkvärdighet från denne store Konungs lid, bör af Slaten underhållas; och då Rikets Ständer af E. K.
Majlis nådiga Proposition samt öfriga handlingar inhemtat, alt de för sådant ändamål erforderliga utgifter icke kunna bestridas, med mindre ett bestämdt årligt anslag dertill af Rikets Ständer beviljas, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att, med bifall till E. K.
Majits härom gjorda Bih. till R.
Prof. 1862 1863. 10 Sami. 1 Afd. 4 Haft, 3 !8 EarpetU.linns- Utskottets Förs far/ till underd.
Skrifvelse, N:o 72. nådiga fra ms t ä 11 n i n fj, anvisa del för underhåll och vård af’ ifrågavarande monument äskade belopp, all utgå på säll E. K.
Majit behagal i nåder föreslå.
Stockholm den 28 Mars 1803.
Nio ¥3.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den H April 1863.
Presle-Slnndct den 11 — — Borgare Staude! den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets S'Unders underdåniga Skrifvelse, angående förändrade grunder för Mjöl- och Sågqvarnars beskattning.
(Slals-Ulskollels Utlåtande N:o 45.
Litt. A.) S. A. K.
Vid innevarande, liksom vid flere föregående riksdagar, hafva hos Rikets Ständer framställningar blifvit gjorda, åsyftande eli förändrad) beskattningssätl för mjöl- och sägqvarnar: och hafva Rikets Stander, efter lagen kännedom af hvad i detta ämne blifvit såväl nu som tillförene anfördi ocb ulredt, ansett sig endast böra i sådant alseende erinra, alt, enligt
Kammar-kollegii underdåniga utlåtande af den 29 Augusti 1850, grundräntan å skalilagda tullmjölqvarnar beräknats till 80,000 R:dr Banko, utgörande i Riksmynt 120,000 B:dr, hvilket belopp, i anseende lill derefter inträffad prisstegring och med tillägg af sågränlan, hvilken icke lill summan blifvit utredd, vid sednasle riksdag ansetts böra för båda räntorna upptagas till 130,000 R:dr, samt att vidare den till särskilda ändamål anordnade del af ifrågavarande räntor, jemlikt förbemälda Kollegji utlåtande af den 12 December 1856, förslagsvis beräknats till 28,tlOR:dr 58 öre, som sålunda kan i jemn! tal upptagas lill 30,000 R:dr R:rnt.
I likhet med den tillförene af såväl E. K. Maj:l sorn Rikets Ständer uttalade åsigt, hafva äfven Rikets nu församlade Ständer funnit, all mjöl- och sägqvarnar., som till sin natur egentligen äro alt hänföra lill fabriksinräftningar, och hvilkas större eller mindre afkomst är af konjunkturen beroende, icke kunna rättvist beskattas med, såsom nu är fallet, en grundränta, hvilken förblifver oförändrad, ehvad inkomsten af verken genom folkmängdens tillvext, Ökad spanmälsproduktion, qvarnarnas ändamålsenligare Expedition!;- U/s/t oliets Förslag till underd.
Skrifvelse, l\:o 72.
19 konstruktion och andra orsaker uppdnTves, eller densamma, lill följd af missgynnande omständigheter, såsom minskad vattentillgång, nya verks anläggande o. s. v., till större eller mindre del förloras.
Till skydd mot inträng af nya qvarnar är \äl föreskrifva!, att vid deras skattläggning bör tillses, ali de förut skaltlagda icke derigenom komma att lida förminskning i deras vid skattläggningen påräknade inkomster, men pä det sätt nu i verkligheten tillgår, hafva föreskrifterna derom, utan att kunna bereda de äldre qvarnarne det skvdd sorn afsetts, allenast utgjort hinder för nya qvarnars anläggning.
Dessa och dylika missförhållanden i qvarn- och sågverkens beskattning hafva Rikets
Ständer ansett kunna undanrödjas allenast genom uppbäfvande al de. räntor, som äro åsätta en del af dessa verk, hvarigenom äfven denna näringsgren, som har till ändamål förädling af vår hufvudnärings dyrbaraste och oumbärligaste produkter, skulle lossas frän de band, hvaraf den hittills varit tryckt; och dä, äfven om den bevillning, som i stället för grundräntan komme att för qvarnverken utgå, åtminstone till en början icke torde ersätta den derigenom uppkommande minskningen i Statens ordinarie inkomster, landel i allt fall medelst denna af rättvisa påkallade åtgärd medelbarligen tillskyndas fördel genom en utvidgad industriel verksamhet, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat: l:o att räntan å mjöl- och sågqvarnar må, — under förutsättning att nu gällande författningar, så vidt desamma icke angå frågor om vattenuppdämning, skola i behörig ordning ändras så väl i afseende å hittills meddelade föreskrifter rörande rättigheten för mjöl- och sågqvarnars anläggning som ock beträffande den tull, som härvid bör utgå, — från och med nästa slalsregleringsperiod, upphöra att vidare utgöras; i följd hvaraf rustningsskyldigheten för så beskaffade verk af frälse natur äfven bör försvinna : samt 2:o att, vid beräkningen af Statens ständiga inkomster uti ordinarie eller grundränta, af den Kronan behållna delen må aldragas 100,000 Riksdaler Riksmynt.
Ett dylikt afdrag från de beräknade inkomsterna borde viii ock ske för de indelta qvarnränlorna, då icke heller dessa, vidare komma alt utgå, utan i stället böra ersättas med särskildt anslag; men då dessa indelta räntor ingå i flera särskilda under Hufvudtitlarne upptagne utgiftsposter, och den utredning, som borde afse att bestämma det belopp, hvilket å hvarje anslag inom de särskilda Hufvudiitlarne skulle älgå lill följd af qvarnräritans indragning, måste blifva alltför vidlyftig att nu kunna lillvägabringas, synes del vida lämpligare att bibehålla beräkningen af de indelta räntorna och jemväl låta de särskilda anslag, hvari qvarnräutor ingå, vid små nuvarande belopp qvarstå; hvarigenom öfverensstämmelse!! emellan inkomst och utgift af indelta räntor i Riksstaten icke af denna anledning rubbas.
Deremot har del funnits nödigt, att eli särskildt belopp anvisas till Kongl. Majlis, disposition, för all användas lill ersättning åt de indelnings- och ränteiimehafvare, som genom indragningen gä miste orri uppburen qvarnränla.
Sedan liqviden sålunda fortgått 2 å 3 är, framträder sjelfmant, utan särskild utredning, all den upplysning, som erfordras för den noggranna regleringen såväl af inkomststaten, sorn af de särskilda anslagsbeloppen under Hufvudiitlarne, efter det vederbörande, hvilka genom förändringen lätt vidkännas minskning i inkomster erhållit den derför dem tillkommande ersättning af dertill anvisade medel.
Al dessa skäl halva Rikets Ständer ansell, att något afdrag vid beräkningen af de indelta räntorna icke bör, till följd af qvarnräritans indragning, ega rum, hvadan Rikets Ständer vidare beslutat 3:o alt, lill ersättande af de förluster, indelnings- och ränleijmehafvare, genom ifrågavarande qvarnräntors upphörande, kunna komma att vidkännas, ett förslagsanslag af 30,000 R;dr Runt om äret skall för åren 1864—1806 å Riksgälds-konioret stål - 20 Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N-.o 75. las till Kongl. Majits nådiga disposition, för alt, i mån af behof, till berörda ändamål utgå.
Och få Rikets Ständer slutligen i underdånighet anhålla : 4:o alt E. K.
Majit måtte meddela nådig föreskrift om de åtgärder i kameralt hänseende, som för verkställighet af de nu utaf Rikets Ständer, för deras del, beslutade förändringar, i afseende å beskattningen af mjöl- och sågqvarnar, kunna vara af nöden.
AT:o 93.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 April 1863.
Presle-Ståndet den 11 — — Borgare-Siandet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om antagande af en ny Förordning angående Mantalspenningarne.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45.
Litt. B.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag uti underdånig Skrifvelse af den 28 Oktober 1860 hos E. K.
Majit anhållit, bland annat, att, då de särskilda sladganden, hvilka äro gällande i fråga om mantaispenniugarnes utgörande samt om befrielse derifrån för vissa läll, vore spridda i en mängd äldre och nyare författningar och Kongl. Skrifvelse!', samt dertill komme, att hvad i nämnda hänseende då lanns i Bevillningsstadgan intaget, blifvit ur den nya stadgan helt och hållet uteslutet, E. K.
Majit malte i en enda förordning låta sammanföra de i ofvanberörda hänseenden gällande föreskrifter äfvensom i nåder tillse, i hvad mån en förenkling af dessa föreskrifter funnes af behofvel påkallad.
Så har E. K.
Majit uti till Rikets nu församlade Ständer aflåten Proposition af den 5 December sistlidet år i nåder meddelat, hurusom E. K. Majlis och Rikets Kammar-räll, som erhållit E. K.
Majlis nådiga befallning att i detta ämne sig yttra, Ex pr ili tio ns- (Jin kotte ts Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 73. 21 i sådant afseende uti underdånigt utlåtande af den Ö
Juni sistlidet år hufvudsakligen anfört: all vid riksdagen år 1625 Rikets Ständer, för uppehållande af en ständig krigsrnagl, åtogo sig en skatt, som under namn af qvarntull utgick på del sätt, alt lör hvarje lunna spamnäl, som förmäldes vid qvarn, en viss afgäld erlades till Kronan utom den tull, qvarnegaren hade att uppbära; — alt denna skatt, efter åtskilliga vexlingar i lagstiftningen, förby t tes lill en personel afgift och sålunda gaf upphof till de s. k. mantalspenningarne, hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 14 November 1634, borde utgå med 3 Mark för hvarje person, som fyllt tolf år, från hvilken tid afgiften fortfarit för innevånare på landet, endast med lindring för allmogen i några orter och med befrielse från skattens utgörande för personer, tillhörande vissa klasser eller yrken ; — att samma afgift slutligen äfven påbjöds i städerna; — att i Skåne, Halland och Blekinge, vid dessa provinsers inlörlifvande med Sverige år 1658, utgick en personel afgift under benämning koppskatt, hvilken sedermera bestämdes att utgå likaledes med 3 Mark af hvarje person; — att i Bohus län, der, före dess förening med Sverige, dylik afgift icke varit ålagd, mantalspenningarne infördes genom Kongl.
Brefvet den 12 Augusti 1668, hvarvid dock stadgades, att afgiften skulle erläggas med enahanda belopp, som i Dalarne, eller 16 öre för hvarje person ; — samt att ända lill sednasle tiden Jemtland och Herjeådalen varit befriad från skattens utgörande.
Enligt särskilda författningar eller åkommeu häfd hade Kammar-rätten funnit: A) att följande ur o från manla/spenningirrs utgörande befriade, nemligen: l:o Gemenskapen af arméen och flottan äfvensom vid Stockholms stads militärkompani; alla dessa, såvida de icke äro jordegare; 2:o Studenter och djeknar, som stadigt vistas vid akademierna och skolorna, samt kadelter och skolgossar; 3:o Ålderstigna och bräckliga personer af allmogen, hvilka ej förmå vidare bruka sina hemman, ulan ölverlemnat dem åt sina barn mot undantag; hvarjemte enahanda förmån tillagts torpare och andra till arbetsklassen hörande personer, hvilka innehafva eller bruka torp och andra sådana lägenheter, som ej under egande eller stadgad åborätt besittas; 4:o Almosehjon ; 5:o Lappmarkens innebyggare; 6:o Jnnevånarne i Särna och Idre socknar af Kopparbergs län; 7:o Nybyggare å allmänningar jemte hustrur, hemmavarande barn och tjenstefolk, under en lid af 15 år, ehuru stadgaudena härom numera tillämpades allenast i Westerbottens län ; 8:o Vissa personer af arbetsklassen, hvilka hafva fyra eller flera minderåriga barn under 15 år; 9:0 Barnhusbarn; 10:o Fattiga faderlösa barn samt barn, födda af föräldrar, som genom långvarig sjukdom oell bräcklighet blifvit satte ur stånd alt föda sig sjelfva och barnen, när de upptagits af IbsterlÖräldrarne och i deras tjenst förblifva; 1 1:o Jern-, stål- och metallarbetare i Eskilstuna fristad jemte hustrur och barn; 12:o Skeppstimmerman och andra lill handtverksslalen hörande personer jemte skeppsgossar och lärlingar vid Kongl. Flottans stationer i Carlskrona och Stockholm samt depot i Göteborg. 13:o
Backstugusittare mrd deras hustrur och enkor samt inhyseshjon; 14:o Krigsbefälet, Hof-Rätts-assessorer i tredje klassen, Professorer vid akademierna jemte deras enkor, Docenter, Hof- och slallbel jeningen äfvensom betjeningen vid stuterierna, gemenskapens vid en del regementen hustrur och folk, vaktknektar, brand - 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 73. vakter, skarprättare med hustrur, barn och drängar, kofferdisjöman äfvensom deras hustrur och hemmavarande barn för det år dessa sjömän gjort sjöresa, lotsar och deras barn samt loisdrängar; de som uppföra slenhusbvggnader på landet och i städerna med undantag af Stockholm, — dervid skattefriheten, som utsträcktes äfven (ill sådane personers hustrur och harn, kunde fä åtnjutas under 10 till 20 år, allt efter byggnadens större eller mindre betydenhet, — salpetersjudare, grufarbetare, uppfinnare af malmstreck, arbetare vid jern- och slålmanuläklurier och andra fäbriksinrättningar samt bruksarbetare vid Ljusnedals bruk med flere: dock hade, enligt hvad luonoräkenskaperna utvisade, ofvan uppräknade personer, i likhet med Ridderskapel och Adeln samt vissa ledamöter af Preste-Ständet, sedan den, jemlikt samma äldre författningar, desse medgifna frikallelse från mantalspenningarnes utgörande genom 1810 års Riksdagsbeslut upphört, numera i allmänhet påförts och erlagt mantalspenningar, samt förthy de till deras förmån tillkomna äldre sladganden endast undantagsvis tillämpats.
B) att i följande landsorter innevånarne uro lill en det i åtnjutande af nedsättning i mantalspenningarnes belopp, ulan alt i stället för den åtnjutna lindringen utgöra motsvarande särskilda tjenslbarheter, nemligen: l:o i Göteborgs och Bobus lön. den jordbrukande allmogen inom det egentliga Bohus, eller bönder och torpare derstädes.; 2:o i Orebro län, allmogen i Nysunds socken af Edsbergs härad, samt hemmansegare af bergsmansständet inom Nora, Linde, Leke och Carlskoga fögderier, jemte desse sednares barn, tjenstefolk och torpare, hvilka biträdde vid bergs- och jordbrukshandleringen; 3:o i // vrmlands län, hvarje skattekvldig person af bondeståndet; 4:o i Westmanlands län, hemmansegarne inom Skinskattebergs och Norbergs härader; 5:o i Weslei--Norr
Ian ds län, allmogen eller alla, som icke räknades till ståndspersoner ; 6:o i Westerbottens län, åboer på kronoskatte- och kronohemman samt nybyggare, äfvensom torpare med barn och tjenstefolk samt i tjenst varande soldaters och båtsmäns hustrur, dock ej om de voro boende i Umeå stad ; och 7:o i Norrbottens län, äkerbruksidkande bönder och deras vederlikar, såsom nvrbyggare, landtbonde!1 och torpare; — Och hade i dessa län mantalspenningar af ofvanuppiäknade klasser och personer blifvit erlagda med 8 sk.
Banko, dä de deremot i allmänhet utgått med 12 sk.
Banko, som efter gällande myntfot motsvarade del belopp, 3* Mark, hvartill utskylden ursprungligen bestämdes.
Vidare ätnjötes lindring 8:o i Kopparbergs län, der mantalspenningarne utgått af allmogen i Kopparbergs, Näsgårds, Säthers, Nedan-Siljans och Westerbergslags fögderier, utom den inom NedanSiljans fögderi belägna Ore socken, med 8 sk.; i sistnämnda socken och Ofvan-Siljans fögderi med 6 sk.; och i Westerdalarnes fögderi med 4 sk.