Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Byggninga-Balken, åligger alla, som i socknen bo, att, vid byggnad och underhåll af Kyrkan och hvad dertill hörer, med dagsverke biträda, det genom högstberörde Nådiga Bref uti ett serskildt besvärsmål meddelade ofvannämnde förklarande icke bör erhålla den vidsträckta tillämpning, att soldater och krigsfolk i allmänhet derigenom äro fi ikallade från slik dagsverksskyldighet, den de, efter Rikets Ständers tanka, icke kunna eller böra undandraga sig, när de icke äro i tjenstgöring stadde; och få Rikets Ständer alltså, till förekommande af olika begrepp om lätta förståndet af högstberörde Nådiga Bref, hos E. K. M. i underd. anBih. lill R.
Prot. 1834. 10 Sami. 1 Afd. 55 Expcditions-ZJtskottets Förslag till und.
N.o 249• hälla om utfärdandet af en sådan Lagförklnring, att, der e) annorlunda finnes stadgadt eller särskild öfverenskommelse är träffad, soldater och annat krigsfolk böra, då de icke i tjenstgöring stadde äro, lika med alla andra, som i socknen bo, efter matlag utgöra dagsverken vid Kyrkobyggnad med hvad dertill hörer, på sätt 26 Cap, 1 §.
Byggninga-Balken innehåller.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 32 December 1834- N:o 249- Uppfäst och godkänd bos Ridd. och Adefn dei» 10 Dec. lÖi/f*
Pi este-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 2a — — Bonde-Ståndet den 72 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af vackt motion om upphäfvande till vissa delar af fule punkten i Kongl.
Brefvet den 22 Mars i8o3. (Xag-Utsk.
IN:o i63.} S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af 4 punkten i Kongl. Brefvet den 22 Mars 1808, så vidt densamma innefattar stadgande, att Öfver-Domstol eger, att bos E. K.
M. göra underd. hemställan för att inhemta Dess Nådiga yttrande, 1:0 då skäl anses förekomma, att straffet utöfver
Lag skärpa, och 2:0 då beskrifven Lag på brottet saknas. Beträffande den första omständigheten, anse Rikets Ständer tillåtelsen, att straff utöfver
Lag skärpa, hvarken hvila på något tillräckligen giltigt motiv, eller kunna vinna tillämpning utan våda till sina följder»
Motivet skulle väl vara föreställningen om angelägenheten deraf, att straffet må finnas afpassadt efter brottet.
Men gradationerne i straffen synas vara i allmänhet alltför godtyckliga, och omständigbeterne alltför omvexlande, för att i något fall lemna visshet derom, att full rättvisa ligger uti sjelfva straffgraden, och att denna således hvarken är större eller mindre än brottet förtjenar.
Dertill fordras att öfverväga, huru vi - Expeditions-Utskottets Förslag tilt und.
Skrifvelse N.o 249.
435 * da ett, under mera än vanligt besvärande omständigheter, föröfvadt brott bör straffas hårdare än en gifven
Lag bjuder, eller om icke snarare straffet ä det brott, hvarmed det förra jemföres, bör mildras.
Men valet emellan dessa båda utvägar, för att undanröja ett förment missförhållande, tillhör endast lagstiftningen, och denna är således ensamt fullt behörig att pröfva, om något visst slags brottslighet påkallar Lagens Ökade stränghet; och Rikets Sländer tro, att, innan en sådan pröfning förutgå», det är långt mindre äfventyrligt, att en eller annan förbrytare kan få försona sitt brott med ett jemförelsevis lindrigt ansvar, än att uppoffra vissheten derom, att Lagen är
Domarens ovilkorliga rättesnöre.
Hvad åter angår den senare omständigheten, eller att förfrågan må göras, då beskrifven Lag på brottet saknas; så finna vä! Rikets Ständer, att förbrytaren i sådant fall ingalunda bör blifva strafflös, men anse deremot straffets bestämmande icke påkalla någon utomordentlig åtgärd, enär det alltid i en sådan händelse, som den ifrågavarande, bör vara Domarens åliggande, att, efter hemtad analogi från Lagens stadganden, för de mest likartade förhållanden, utsätta ansvaret, hvilken pröfning ofelbart tillkommer
Domaren redan i första instantien; hvadan något skäl icke synes vara för handen dertill, att Öfver-Domstol, i dit inkommande mål, skall hafva serskild anvisning, att för sitt domslut inhemta föreskrift från högsta och sista instantien, hvarigenom i sjelfva verket en instantie går för parten förlorad.
På dessa grunder hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, att, hvad ^'.åe punkten i Kongl. Brefvet den 22 Mars l8o3 innehåller derom, alt, ”när skäl förekomma, att straffet utöfver Lagen skärpa, äfvensom när på gerningen ej någon beskrifven
Lag finnes, Öfver-Domaren må slika mål hos E. K. M. i underd. referera och Dess Nådiga yttrande afvakta,” måtte förklaras hafva upphört att vara gällande.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 December 1834- 436 Expeduions-UtskottetsFörslag lill und.
Skrifvelser N-ris 2S0 och 2S1.
N:o 25o. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 20 Dec. 183.
Presle-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om censur d de stycken, hvilka pä enskilda Theatrar uppföras, (Allm.
Be sv, och Oecon.-Utsk. N:ris 60, 104, 131 & i36.) S. A. K.
Då Rikets Stander, i anledning af gjord framställning, ansett införandet af censur å de stycken, som uppföras å enskilda Theatrar, så väl i hufvudstaden, som i landsorterne, vara Både nyttigt och af behofvet påkailadt, helst Theatern kan betraktas som ett moraliskt bildningsmedel, samt det således är angeläget att förekomma sådana missbruk, hvarigenom detta ändamål kan motverkas; så, och då det icke bör möta serdeles hinder, att äfven i Rikets mindre städer erhålla personer, åt hvilka uppdrag i afseende på nödig censur och tillsyn i detta fall kati anförtros, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. anhålla om utfärdande af Nådigt Stadgande derom: att Theaterstycken icke må på enskilda Theatrar uppföras, utan att förut vara granskade och godkände af dertill förordnad person eiler auioritet.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 22 December 1834» N:o 25i.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adéln den 22 Dec. i834 Preste-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 2g — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående Roterings-jemkningen vid Westerbottens Regemente.
(Stats- och Oseon.- Utsk.
N;o 36.) S. A. K.
Till afhjelpande af olika fördelning utaf roteriugs-besväret vid We - Expedit ions-Ut skottets Förslag till urul.
Skrifvelse N.o 2S1. 43/ sterbottens Regemente, och af den olägenhet, att åtskilliga rotar äro vidt spridda frän hvarandra, har fråga omen jemkning, rotarne emel
Ian, dervid skattlagde nyhemman borde från extra rotering befrias och, tili de gamla rotarnes biträde, i ordinarie Knektehållet indelas, blifvit vid 1818 års Riksdag väckt, och hvilken fråga jemväl sedermera vid de 2:ne påföljande Riksdagarne utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, samt föranledt till underd. skrifvelser i ämnet; lill följd hvaraf åtgärder och beslut äfven blifvit af E. K. Rl. i Nåder vidtagne; hvarefter Rikets Ständer, uti underd. skrifvelse den 8 Mars i83o, dels förklarat, att de funno, det undersökningen om rotarnes beskaffenhet och förraoner borde föregå tilldelning af det understöd, genom nyhemmanens inrotering, hvartill svaga rotar kunde finnas berättigade, och att icke någon viss del af nybyggena, utan alla sådana, utan undantag, borde användas till förstärkning af Westerbottens Regementes ordinarie rotering; dels, på sådan grund, förnyat förut gjord anhållan om en definitiv rotejemknings skyndsamma företagande, samt om tillförordnandet af en Commission, hvaraf åtminstone hälften borde utses bland ortens jordbrukare, och hvilken skulle med instruetion förses; dels ock såsom understöd åt Rotehållarne anslagit den af nyhemman i Westerbottens och Norrbottens
Län under påföljande år inflytande rote-fi ihets-aigift, som år 1827 utgjort för bägge
Länen 1,697 ^:<^r ^ ^ »tt, ifrån i83o års början och intilldess det nya rotejemkningsförslaget kunde hinna upprättas, pröfvas och fastställas, emellan stamrolarne vid Westerbottens Regemente fördelas, efter de grunder, som de af Rotehållarne utsedde Ombud, gemensamt med E. K. M:s Befallningshafvande, egde bestämma, med ledning af en på local-kännedom stödd uppskattning af hvarje rotes behof af sådant understöd; varande den dertill erforderliga summa, af omkring 1,600 R;dr årligen, uppförd bland de extra anslag, som af Riksgälds-Contoret komina att hållas Stats-Coutoret tillhanda; — och har E. K. M., genom afl,Hen Nådig Skrifvelse af den 18 sist!.
Januarii, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna: att E. K/M. funnit dea af Rikets Ständer äskade allmänna och definitiva role-jemkning vid Westerbottens Regemente, hvilken borde grunda sig på hemmanens skattetal, sedan, i nion af dessa, både gamla hemman och nybyggen vid afvitlriugarne undfått motsvarande egovidd, ej kunna på tillförlitliga grunder uppgöras, innan Afvittrings-Verket och verkställigheten af de förberedande åtgärder, E. K.
M. redan föreskrilvit, till det mesta medhunuits; att deremot E. K.
M. ansett en provisionel rotejemkning vid Regemen - 438 Expeditions-TJukotlets Förslag till und.
N.-o a5t. tet för det närvarande vara lämplig, i ändamål att, medelst tilldelning af i skatt redan ingångne nyhemman och lägenheter, intill dess den definitiva jemkningen kunde för sig gå och blifvit fastställd, i mon af tillgången understödja gamla ordinarie rotar; att såsom hufvudsaklig grund vid denna provisionel jemkning borde afses, att svaga rotar, genom tilldelning af understöd från nyhemman, försättas, så vidt ske kun de, i lika beskaffenhet med Regementets fullgoda rotar i allmänhet; men då likväl härvid kunde inträffa, att åtskillige svaga rotar, i anseende till deras belägenhet och längre afstånd från nyhem manen, icke allestädes kunde med effectivt understöd af nyhemmanen förstärkas, E. K. M. funnit, i sådane fall, skäligt, att dylike svaga rotar borde tilldelas årligt understöd af vacance-afgift till det belopp, som motsvarade den effectiva tilldelning, hvaraf de funnos vara i behof, och hvilken afgift borde, i stället för roterings-praestation in natura, af de aflägse nybyggena årligen betalas, och af Kronofogdarne, inom uppbörds-årets utgång, ve derbörande tillhandahållas, samt, enär tillfälligheten af en del nyheminans aflägsenhet från rotarne icke borde verka på rolerings-skyldigheten annorlunda, än att denna fullgjordes med penningar i stället för effecliv prasstation, borde penningebeloppet motsvara roterings-besväret till fullo, och således icke, såsom hittills, utgöras blott med tolf R:dr B:co för helt hemman, enligt a5 §. i i83o års Bevillnings-Förordning; dock att för sådane svaga nybyggen, hvilka icke kunde roteringsbesväret genast till fullo hvarken in natura eller med penningar utgöra, rote-andelarne lills vidare nedsattes till lägre belopp, efter omständigheterne, och borde roterings-kostnaden, i anseende till dess olika förhållande efter omvexlande varu- och dagsverkspris, hädanefter uträknas vid markegångssättningarne, samt i årliga Markegångs-taxorne utsättas; att E. K. M., på anförde skäl, funnit nyhemman böra till gamla rotarnes förstärkning användas, endast i den mon de voro för svaga rotar nödige och behöflige, men att deremot de öfrige borde anses såsom tillgång för indelning af nva soldat-rotar i en framtid; att E. K. M, till verkställande af ifrågavarande provisionela rotejemkning, ansett lämpligt förordna serskilde Commissioner, hvilka skulle sammansättas på enahanda sätt med dem, som, jemlikt E. K.
M:§ Nådiga Instruction den ao December i8a5, förrättat 1826 års extra rotering; dock att åtminstone hälften af Ledamöterne borde utses bland ortens jordbrukare; att Ej K.
M:s Bef;de, hvar och en för sitt Eän, borde vara Comiterades Ordförande, men Regements-Chefen ega att sjelf inom hela Regementet i förrättningarne deltaga; att, i afseende på ■* Exped ions-Vtskoltets Förslag till tind.
Skrifvelse N.-o aSt.
4-9 sättet för dessa förrättningars verkställighet, borde E. K. M:s Befallningshafvande dels genom tidiga kungörelser upplysa Rotehållarnesom rotejemkningens föremål och gruuder, och dels före Comiterades sammanträdeQ vidtaga növliga anstalter lill befordrande af föi rättningarnes ändamålsenliga gång, efter samråd derom både med hvarandra och med Regements-Chefen; alt då det vore af hufvudsaklig vigt, att Comiterade om olikheten i roterings-besväret inhemtade fullständiga upplysningar, men sådane icke ulan Rotehållurnes egen medverkan kunde erhållas, borde det åligga hvar och en rote, som ansåg sig vara till understöd berättigad, att sjelf derom sig anmäla; hvarförutan E. K. M:s Befrde borde i socknarne utse och förordna gode mati, till hvilka Rotehållarne kunde i denna angelägenhet sig vända, och skulle dessa gode män dessutom Commissionerne med nödige upplysningar tillhandagå, i öfverensstämmelse med de serskilde föreskrifter, som E. K. M:s Bef:de hade att, enligt högslberörde Nådiga Skrifvelse, gode männen meddela; att E. K. M. ansett med Rikets Ständers mening i afseende å det starnrotarne beviljade understöd, öfverensstämma, att ej blott stamrolarne, utan ock strö- eller utrotarne skola, i mon af behofvet, åtnjuta delta understöd, helst de deltaga i Knektehållet lika, utan annan skilnad, än att starnrotarne merendels hafva soldat-torpen på sina egor; äfvensom E. K.
M. funnit fördelningen af understödet lämpligast kunna fullgöras af Commissionerne, som kommo att verkställa den anbefallda roterings-jemkningen, enär angeläget vore, att lika grunder iakttogos vid anslagets fördelning, som vid föreslåendet af rotarnes förstärkning; samt alt E. K. M., i likhet med de hufvudgrunder, som uti högstberörde Nådiga Skrifvelse finnas uppgifne, anbefallt E. K. M:s och Rikets Krigs- och l-vamtnar-Collegier alt upprätta och till E. K.
M. ofördröjligen inkomma med underd. förslag till Instruction för Comiterade, hvarefter, och sedan Instructionen blifvit i Nåder fastställd och utfärdad, E. K.
M. ville meddela Stats-Contoret Nådig föreskrift om anordnande, efter vederbörande Lnndshöfdingnrs reqvisition, af det anslag Rikets Ständer tills vidaje beviljat rotarne vid Westerbottens Regemente; och har E. K. M., i afseende på den förändring i sättet för en del nyliemmans prasstation af roteringsbesväret genom förhöjd rotefrihets-afgift, som E. K. M. i ©fvanberörde måtto funuit lämplig, i Nåder velat inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande.
I sammanhang med detta ärende hafva Riksdagsfidlmägtige från Westerbotten och Norrbotten serskildt hos Rikets Ständer gjort framställning derom, att ifrågavarande rotejemkning måtte skyndsamt företagas till deH - 44o Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse Ar.-o n5i. nitiv verkställighet; att alla nyhemman borde, enligt Rikets Ständers derom yttrade åsigt, anslås såsom bidrag till den gamla roteringen; samt alt omförmälde understöd måtte komma Rotehållarne till godo, från och med i83o intill rotejemkningens fullbordan, att dem emellan fördelas efter de uti Rikets Ständers skrifvelse af sistnämnde år utstakade grunder; hvarförutan blifvit anmärkt, att den provisionel jemkning, som funnits lämplig, vore beledsagad med flera öfverflödiga omgångar och vidlyftigheter, och att, oansedt Rikets Ständers afsigt varit, det en del af Ledamöterne uti Roterings-Commissionen skulle ditkallas af sina medborgares förtroende, antydde dock E. K. M:s Nådiga Skrifvelse, att denna valrätt nu skulle utofvas af E. K. M:s Befallningshafvande.
Hvad i detta mål sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och ehuru båda Statsmagterne ansett en rotejeinkning vid Westerbottens Regemente böra ega rum, hafva Rikets Ständer likväl funnit, att, på sätt E. K M:s Nådiga Skrifvelse upptager, ett väsendtligt hinder för en sådan jemknings definitiva afslutande ligger deri, att afvittringarne i Westerbotten och Norrbotten icke äro fulländade, och att således ej är bestämdt, hvad biträde de gamla rotarne kunna och böra af nyhemman erhålla.
Då emedlertid Länens Riksdagsfullmägtige, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers å förra Riksdagen gjorda underd. hemställan, ytterligare yrkat, att jemkningen definitivt måtte för sig gå; och annan utväg att för närvarande vinna detta ändamål, efter Rikets Ständers tanka, icke finnes, än att all fordran frånträdes på hjelp i gamla roteringen af framdeles' i skatt ingående nyhemman, få Rikets Ständer i underd. anhålla, att E. K.
M. i Nåder täcktes i ämnet låta höra Rotehållarne vid Westerbottens Regemente, samt, i händelse större delen af dem afsäger sig anspråket på biträde i gamla roteringen af de hemman, som efter en blifvande reglering i skatt ingå, anbefalla, det en allmän och definitiv rotejemkning vid nämnde Regemente bör förrättas, med användande af redan i skatt ingångne nyhemman; men att, om en sådan afsägelse icke sker, roteregleringen då måtte, på satt E. K. M. i Nåder föreslagit, provisionel verkställas; och hemställa Rikets Ständer tillika, att Rotehållarnes utlåtande måtte varda inhemtadt, samt på de flestes önskan få ankomma, huruvida jemkningen bör ske Regements- eller Corapagnievis, dock med bibehållande af de nuvarande districten och rotarnes antal vid hvarje Compagnie.
Att en del nyhemman, som böra anslås till hjelp åt svaga rotar, men, Expeduions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N:0 25l'.
441 i anseende till sin aflägsna belägenhet, ej kunna utgöra roteringen in natura, i stället betala vacance-afgift, äfvensom att denna afgift, i enlighet med E. K. M:s Nådiga förslag, uträknas vid de årliga markegångssättningarne och bestämmes till ett belopp, som motsvarar knektebesväret, efter ortens roteringsgrunder, bafva Rikets Ständer ansett vara destomera billigt, som ali jord al lika natur bör, oansedt tillfälligheten af en olika belägenhet, draga lika besvär.
Lika nied hvad E. K.
M. derom i Nåder yttrat, finna äfven Rikets Ständer, att det vid förra Riksdagen beviljade anslag, hvilket, både enligt Rikets Ständers beslut och efter hvad E. K. M. i Dess Nådiga Skrifvelse tillkännagifvit, skall ifrån och med år i83o utgå, bör komma så väl strö* eller hjelprotarne, som stamrotarne till godo; äfvensom fördelningen deraf, på de i den Nådiga Skrifvelsen anförde skäl, synes lämpligast kunna af Rotejemknings-Commissionerne verkställas.
I afseende på ofvanherörde anmärkningar vid sjelfva sättet för en rotejemknings verkställande, hafva Rikets Ständer funnit, att E. K. M;s Nådiga Beslut, angående Roterings-Coramissionernes sammansättning, enligt hvilket Commissionernes Ledamöter komma att förordnas af E. K. M;s Bef;de, icke i denna del skiljer sig från Rikets Ständers förslag, sorn ej antyder, alt några af Ledamöterne skulle utaf Rotehållarne utses, utan allenast innehåller, att hälften af dem borde bestå af ortens jordbrukare, hvilket af E. K. M. jemväl blifvit antaget.
Och då de af E. K. M. i öfrigt stadgade grunder äro nödige för rotejemkningens noggranna och rättvisa tillvägabringande, och böra, i afseende på förrättningens fortgång, icke blifva hinderlige, så vida drift och verksamhet dervid användas, hafva Rikets Ständer dels funnit godt antaga E. K. M:s Nådiga förslag rörande förändring i sättet för en del nyhemmans praestation af roteringsbesväret genom förhöjd rotefrihets-afgift, dels ock skolat i underd. tillkännagifva, att vid hvad E. K.
M:s Nådiga Skrifvelse i öfrigt innehåller, rörande sättet för fördelningen af det utaf Ständerne å förra Riksdagen beviljade anslag, samt för rotejemkningens bringande i verkställighet, icke något är å Rikets Ständers sida att erinra.
Hvilket allt Rikets Ständer, i anledning af högstberörde Nådiga Skrifvelse, härigenom få hos E. K. M. i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 December x834* Bih. till R.
Prat. 1834- 10 Sami. t Afå. 56 44» Expeditions-Utikoilels Förslag til' und.
Skrifvelse N.-o 252.
N:o 25a* Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 22 Dec. iB34- Preste-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 —- — Bonde-Ståndet den 2g — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse t angående Indelningsjemkning i Blekinge.
(Stats- och Oecon.-Utsk. N:o 4^) S. A. K.
Uti Nådig Skrifvelse af den 18 sistl.
Januarii har E, K. M. behagat öfverlemna till Rikets Ständer, att, i afseende å föreslagen jemkning uti indelningen lill båtsmanshåll emellan hemmanen inom Blekinge Län äfvensom rörande de dermed gemenskap egande frågor, med Utlåtande till Er K. M. i underdånighet inkomma.
Af de till målet hörande och Rikets Ständer tillhandakomne handlingar hafva Rikets Ständer inhemtat, hurusom frågan om nödige ändringar och förbättringar i Blekinge Läns Indelnings-verk först blifvit vid 18otj års Riksmöte vackt och sedermera vid de fleste Riksdagar fortsatt.
Det har dock ansetts utredt och styrkt, att antalet i,5oo Båtsmän, som, enligt Kongl. Brefvet den 1 Augusti i683 och Contractet af den 27 April i685, det åligger Blekinge Län att rusta, icke egentligen är det, som gör rustnings-besväret tryckande och en förändring deruti nödvändig, utan det olika och ojemna sätt, hvarpå rustningen af hemmanen utgöres, befunnits vara den olägenhet, som med skäl öfverklagats, och hvaruti rättelse synts vara af nöden.^
I detta afseende har blifvit upplyst: att
Blekingska hemman deltaga i båtsmanshållet i raon af deras grundräntor, men för öfrigt efter hemmanens vid indelningstiden befunna beskaffenhet, så att bättre hemman rusta för lägre, men sämre hemman för högre rustnings» daler-tal af hemmanens räntor; att dessa dalertal variera emellan 16 och 21} att endast ett mindre antal hemman hafva räntor jemnt motsvarande rustnings-daler-talet, hvilka hemman hvarken betala Öfverskotts- eller erhålla tillskotts-räntoratt liqvider deremot inträffa för de öfrige hemmanen sålunda, att, der räntan utgör 24 daler, men rustnings-dalertalet blott 18, prassterar hemmanet båtsman för desse 18 daler, hvaremot ränte-öfverskottet, 6 daler, erlägges till uppbördsmannen; att, om åter förhållandet är omvändt, så att räntan är mindre än rustnings-daler-talet, får hemmanet af uppbördsmannen ett, skillnaden emellan grundräntan och Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o a5i.
44^ rustnings-dalertalet jemnt motsvarande tillskott; att öfverskottsräntorne länge liqviderats efter den primitiva grunden och endast förhöjts år 1776 efter allmänna valvationen af 3 daler silfvermynt på Riksdalern; samt att ränta och rustnings-kostnad, hvilken senare för hel båtsman, vid indelningstiden, utgjorde 24 daler, då voro hvarandra nära motsvarande, hvarföre det var jordegaren likgiltigt, om han, i stället att betala öfverskottsränta, praesterade för denna ränta motsvarande effectiv rustning, men att sedermera, genom myntets försämring, ett högst ojemnt förhållande emellan räntor och effectiv rustning uppkommit, så att öfverskottsräntorne under nu för tiden uppstegrade pris utgöra allenast en ringa del af verkliga rustnings-kostnadem.
I denna del har E. K. M. ock, genom Skrifvelse till Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Kammar-Collegium af den 26 April 1814» i Nåder förklarat den sökte rättelsen uti Blekingska indelningen vara af rättvisa påkallad, hvarföre E. K.
M. varit betänkt på sättet att återföra ortens Indelningsverk och Båtsmants-Contract till deras hufvudgrunder och rätta tillämpning, för hvilket ändamål, och för att i nämnde indelning således återföra en jemnhet, derförutan stamhemmanen skulle råka i fullkomlig vanmagt under det tillskottgifvande, eller de, som erlade reserv- eller öfverskotts-räntor, njöto en, hvarken genom privilegier, contract eller sakens beskaffenhet, föranledd lindring, E. K. M. funnit lämpligast att, med iakttagande deraf, att Indelnings-Yerkets hufvudgrunder icke rubbades, utan antalet af båtsmän, sorn provincen egde att utgöra, blefve ofÖrändradt, likasom Kronans dertill öfverlålne räntebelopp och hvad af Rusthållarne till båtsmännen utgöras borde, en indelningsjemkning i Blekinge förättades, hvarigenom sammansatte rote-delars bidrag sins emellan kunde närmare och rättvisare fastställas.