Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt och då Motionairens förslag i 5 punkten synes stå i oskiljaktigt sammanhang med Straff-Lagarnes omarbetning i allmänhet, och således nu icke kan blifva föremål för serskild behandling/samt Utskotten, i anledning af Herr Montnns ofvan upptagna yttrande , icke anse sig i tillfälle afgifva något förslag till Allmän Police-Förfatining för Städerne , enär icke utmärkt blifvit, om och hvilka bristfälligheter förmenas vidlåda de nu gällande Police-Författningar, eller i hvilka delar dessa tarfva ändringar eller tillägg; alltså hemställa Utskotten vördsamt att. ofvanberörde yrkanden matie iå förfalla.
Stockholm d. 4 Augusti 182g. / Zing• samt AlIm.Besv. o, Oec,Utsk.Bet.N:o‘)7'. i i N:o 57.
Antora till Exped.
Utskottet den 21 Augusti 1819.
Betänkande, i anledning af väckte frågor dels om inrättande af Arbetshus i Länen, och dels om nödvändigheten af åtskilliga uppgifna åtgärder och bestämmelser i allmänhet, till förekommande af Lösdrifveri m. m.
Ti» nedannämnde Riksstånd hafva Motioner i lörrberörde ämnen itigifne blifvit, nemligen : Till det Hogvordige PresteSidndet:
Äf Herr Prosten Hvasser, i anledning af hvars anförande sig utlåtit: Herrar P10- starne Grevillius, Petersson och Grape, Herr Domprosten Fellenius, Herr Professoren Gravander, Herr Presidenten m. m. Poppiust samt Herr Kyrkoherden Lyth. lill det Vdlloflige EorgareStändet, 1:0 Af Herr Borgmästaren Petersson, i anledning af hvars Memorial Herr Lagmannen Stahle sig utlåtit; och j ss Lag- »arntAllm.
Besv.o, Oec.Uisk.Bet.N;o 5 7. 2:0 Herr Rådmannen Lundman', samt Till det Hedervärda Bonde- Ståndet: 1:0 Af Riksdags-Fullmägtigen från Norrbottens Län, Lars Nilsson, med hvilken Fale Burman sig lörenat; och 2:0
Af Riksdags-Fullmägtigen från Hallands Län Petter Andersson.
Dessa Motioner, jemte deraf föranledda yttranden, innefatta hufvudsakligen följande förslag och hernställanden, hvaröfver Utskotten, uppå erhållne Remisser, antingen till ettdera af dem eller till Utskotten båda, nu få gemensamt
Utlåtande vördsamligen afgifva : ilo Att flere arbetshus måtte inrättas, så att åtminstone ett funnes i hvarje af Rikets Län, der sådane Personer kunde förvaras och till arbete hållas, som äro utan jordbruk, som undandraga sig Husbondeväldet, och som ej hafva något bestämdt Näringsfång, men äro liderlige, vanartige eller sysslolöse; varandes hemställdt, att den i Westmanland befintlige, så kallade LandtvärnsCassan kunde för organiserandet af en sådan inrättning inom sistnämnde province användas, och att Staten med någon uppmun - Ijäg-samtAllm.Besv.o.Oec. Uisk.
13 tran och hjelp inåtte understödja företaget, hvilket, i den händelsen, troligen skulle, genom bidrag af det enskilda välgörandet, kunna bringas till ändamålsenlig verkställighet. 2:0
Att äfven i Elfsborgs Län en Arbets-Inrättning måtte anläggas, och dertill disponeras ej mindre eli af Kongl. Maj:t, för omkring 12 år sedan, i sådant ändamål nådigst anvisadt, Kronan tillhörigt och nära Wenersborg beläget
Hus, än ock den för ändamålet sammanskjutna fond , genom skillings-afgiften af hvarje mantalsskrifven person inom Länet; hvarefter de för inrättningens fullkomnande ytterligare erforderliga medel torde kunna inbringas genom gåfvor till befordrande af ordning, sedlighet och det allmänna lugnet. 5:o
Att likaledes i Landscrona inrättningen af ett Arbetshus till förekommande af sysslolöshetens förstörande verkningar, så val inom denna sorn närgränsande Städer och Landsbygden, vore af nödvändigheten destomera påkallad , som , efter upplösningen af Kongl. Majus Eget värfvade Regemente, en skara af förafskedade
Soldater med deras oblyga och lättjefulla qvinnor och barn, skall falla hela Provincen till last; samt att icko allenast den till en sådan Inrättning passande, i Landscrona Gamla Stad befmt. 14 Lag- sami Allm.Besv.t).
Oec.Utsk.Bet.N-.obj, liga och Kronan tillhöriga egendom, nemligen den så kallade Prippska Baraquen, måtte för ifrågavarande välgörande ändamål upplåtas, utan också anslag af allmänna medel beviljas för egendomens islåndsättande och inredning efter behof, och efter den plan, som för Inrättningen kan blifva uppgjord och fastställd. i:o
Att en Corrections-Inrättning måtts desto heldre anläggas i Norrbottens
Län, som detta Län, på en gång det mest vidsträckta och glest bebodda, vore beläget vid sjelfva Riksgränsen, och således i alla afseenden mest blottställdt för olägenheterna af sysslolöse och vanartige personers kringstrykande. 5:0
Att, för inrättandet af Läns-Corrections-anstalter, de i Länen befintliga, f. d. Allmänna Magazins-Directionen tillhöriga Hus kunde, i brist af andra tillgångar , varda upplåt ne. 6:0
Att Arbets-Inrättningar måtte organiseras Sockne- eller District-vis, så i Städer sorn på Landet, att uppsigten öfver Arbetshjonens flit och sedlighet borde anförtros åt ordningsmän, och desse, uppå tillgörande Reqvisition, efter behof erhålla handräckning hos vederbörande Landshöfdingar, Magistrater och KronoBetjente.
Lag-samt Allm.Besv.o.Oec.UisA.
N:o öy. I 5 7:0.
AU som tvänne slag CorrectionsInrättningar finnas, nemligen de Allmänna, der för brott straffade, vanartige eller med betlande beträdde personer böra förvaras och till tvångsarbete hållas, samt sådane Inrättningar, hvilka inom åtskilliga Län , genom enskilda bidrag, bildade blifvit, och der endast arbetsföre, sysslolöse och icke vanfrejdade personer skola intagas, men det icke destomindre skall någon gång hafva handtj att dessa inrättningar blifvit förblandade, sä att Länen gått miste om ändamålet med deras bidrag, närmare bestämmelser alltså måtte tillvägabringas af qvaliteterne hos de personer, som till de Allmänna Correctionshusen böra försäcdas, och af de vilkor, under förutsättande hvaraf inmaningen i Länens enskilda Arbets-Inrättningar må ega rum.
B:o. Att den, som blifvit förvunnen att för tredje gången hafva öfverlastat sig med starka drycker, måtte dömas till arbete å Corrections-Inrältning. 9:0.
Att förbrytare, derest han icke har eget hem eller laga försvar, måtte, efter undergången bestraffning, såsom lösdrifvare, i liäckte qvarhållas, och på lika sätt sorn försvarslöse personer, hvilka för varnart icke vilja eller kunna erhålla årstjenst, vara lör alltid underkastad kronans arbete, mansper - lC Lag- samt AUm.Besv.o.Oec.Uisk.Bet.
N:o 57. son å Correctionshus, som dertill borde inrättas , eller vid Skeppsvarf i Stockholm, Carlscrona eller Götheborg, på Wanäs fästning eller vid Höganäs Stenkolsgrufva, men qvinna å Spinnhus eller andra allmänna Arbets-inrätiningar, hvilka till den ändan borde utvidgas, så att brist på utrymme och arbete icke inträffade. 10:0.
Att i händelse sådane personel?
erhålla enskild tjenst, de dock icke måtte dertill få utsläppas, innan de minst ett år förrättat allmänt arbete. 11:0.
Att dylika Tjenstehjon, de der icke eller finge städjas eller legas på mindre än ett års tid, måtte, om de vid tjenste-årets slut icke qvarstanna i samma tjenst eller förskaffa sig annan, å nyo till allmänt arbete hållas. 12:0.
Att HäradsSkrifvarne inom hvarje Län borde alla år vid Mantalsskrifningarnes slut, till Kongl.
Maj.ts Befallningshafvande ingifva, och desse Embetsman, vid vite , inom en månad derefter, antingen till KrigsCollegium eller till Förvaltningen af SjöÄrendena insända förteckningar öfver allt löst folk, som för Kronans arbete vore att påräkna. i5;o.
Lag- samt'Allm.Besv. o.Oet.Utsk, Bet.
N:o 57, 17 13:0.
Att den, som hos föreståndare för arbetsinrättning gör ansökning att få uttaga arbetsfånge till enskild tjenst, måtte med Prestbetyg styrka sin frejd, och fånge ej utlemnas till någon, som sjelf för tjufnad eller delagtigliet deri varit tilltalad. i4:o. Att Kongl.
Maj:t måtte ega, uppå skeende ansökning, till fästnings- eller annat allmänt arbete på viss tid eller för alltid döma den, som för delaktighet i tjufnad eller an-; nan missgerning flere gånger varit under tilltal ställd, cch antingen blifvit sakfälld eller befunnits med bindande omständigheter så besvärad, att han, enligt vederbörande Landshöfdings, Domares, eller Kyrkoherdes och För—' samlings intygande, kan anses såsom en för orten farlig och skadlig person. i5:o.
Att den, som , till allmänt arbete för viss tid, blifvit dömd, men rymmer, måtte för rymningen plikta med ett års arbete derutöfver.
Hvad sålunda och vidare rörande detta ämne är vordet yttradt och heniställdr, hafva Utskotten i noggrannt öfvervägande tagit,; och, jemte tillkännagivande, att Lagutskottet ensamt till behandlipg upptagit de flera, an-; Bik. till Riks-St.
ISIS och 181g,?
Sami, i Afd, 3, a tära Bt. neira H;t. l8 Lap-samt Allm.
N.o 57. gående ändringar i Kongl. Förordningen den 2% Augusti 1813 mot fylleri och dryckenskap, väckta Motioner, dermed den uti 8 punkten gjorda framställning står i oskiljaktigt sammanhang, och således nu ej kan komma under öfverläggning, anse sig
Utskotten i öfrige delar böra afgifva efterföljande yttrande: a) Beträffande 1 :sta , 2 '.dra 3 3:dje, A.de, 5;te, 6lie, och 7:de punkterne:
Alt det förbättrade skick , hvaruti allmänna Corrections-anslalterne obestridligen under senare åren blifvit försatte, gifva grundad anledning till den förhoppning, att de framgent skola blifva mot ändamålet fullt svarande, utan att kräfva någon synnerlig utvidgning, så framt, hvad Utskotten i serskildt Betänkande föreslagit, angående ej mindre Handtverks-Gesällers ställande under Tjenstehjons-Stadgan, än äfven skyldighet för hvar och en arbetsför person att förse sig med årstjenst eller annat lagligt försvar, varder till efterrättelse antaget; att till en ändamålsenlig organisation af Corrections- och Arbetshus hörer en noggrann classification af personerne, som derstädes förvaras, så att icke försvarslöse, men i öfrigt ej vanfrejdade personer sammanblandas med dem, som för brott blifvit dömde, eller för större vanart gjort sig kände, hvilket ock, efter hvad Utskotten Ijag-samt Allm. Besv. o. Otc,Utsll.Bet-N:o5j, ig ega anledning förmoda, sorgfälligt iaktlages vid Corrections-Inrättningarne ; all nyttan af serskilda Corrections - anstalter för hvarje Landsort icke motsvarar den dermed förenade kostnad; att, i händelse för någon serskild ort, dylik arbets-inrättning finnes behöflig, så väl organisationen , som framtida underhållet deraf, torde böra besörjas genom bidrag af ortens invånare, utan tunga för Staten, samt slutligen, att, i händelse någorstädes genom enskilda bidrag
Inrättningar redan blifvit eller framdeles blifva bildade tili emottagande af arbetsföre och välfrejdade personer, som sakna arbete och derföre aro sysslolöse, sådana inrättningars förblandning med Allmänna Corrections-anstalterne lärer innefatta misstag, deri rättelse, på anmälan, utan tvifvel vinnes.
Utskotten sakna alltså skäl att, i anledning af de i ofvan antecknade punkter gjorda framställningar, föreslå någon åtgärd af Rikets Ständer. b) Öfver q:de, louie, inte f i4:de och l5'-de punkterne.
I likhet med hvad Utskotten i serskildt Betänkande, angående ändring i i8o5 års Tjenstehjons-Stadga löreslagit, anse Utskot» .ten sig böra tillstyrka Rikets Ständers $0 Lag-samt Allm.Besv.o.Otc.Utsk.
Bet, Ao Sj, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om den ändring i i:sta §. af Kongl. Förordningen den 3i] Augusti 1819: att ÖfverStåthållare-Embetet och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande må ega att på obe-i stämd tid till Corrections- eller all-> män Arbets - Inrättning döma: 1:0 Lösdrifvare, då de, ehuru arbetsföre , likväl 6ysslolöst kringstrukit och besvärat allmänheten med tig-s* gande, men icke finnas till krigstjenst duglige, samt då utrymme till deras intagande saknas i serskildt arbetshus, som i Länet kan vara inrättadt; a;o Lösdrifvare, sorn gjort sig kände för vanartigt, liderligt och lättjefullt uppförande i och således för samhället äro vådligen samt 3:0 sådane personer, sorn för brott blifvit dömde och straffade och äro såsom lösdrifvare att anse.
Häraf följer ock, att den, sorn för någon af ofvannämnde orsaker varit å Correctionshus insatt , men derifrån blifvit fri— lemnad, endast i den händelse bör kunna åter insättas, att han å nyo beträdes med sådane lagöfverträdelser, sorn medföra berörde påföljd, Att bestämma någon viss tid} 'JLag-samtÅlIm.Besv.o.Oec.
N.'o 57. 21 inora hvilken en å Corrections-Inrätining insatt person icke må frigifvas är, efter Utskottens tanka, hvarken lämpligt, billigt eller för allmänna säkerheten nödigt; och Utskotten, som icke kunna utöfver dess nyss intagne förslag medgifva utsträckning af rättigheten att döma till Corrections-straff, hemställa alltså: ätt ifrågavarande punkter, så vidt bifall dertill icke innefattas i sarn^ ma förslag, målte utan vidare åt» gärd förfalla.
lT.te punkten: vid noggrant betraktande deraf lärer det deri framställda Förslag finnas icke verkställbart; och om än det så vore, torde näppeligen någon nytta deraf kunna hemtas, hvadan Utskotten tillstyrka, att det lemnäs utan bifall. i5:de punkten innefalfar egentligen ett stadgande hörande till Instructionen för Sty.; reisen öfver Arbets- och Correctionshus, hvilket, efter hvad till Utskottens kunskap kommit, af nuvarande Fång-Styrelse, med anledning af 15 §. i Kongl.
Förordningen den 5i Augusti 1819, sorgfälligt iakttages; men då något bestämdt lagstadgande derom likväl icke finnes, anse aa Bil.t-Lag'S.j4llm,Besv,(r.0ec.Zhsk.Bet.N:a 57.
Utskotten sig böra tillstyrka Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , att ett sådant må, till rättelse för Fång-Styrelsen, varda utfärdade Flera Ledamöters serskilda tanka i ämnat bifogas.
Reservation af Herr ]jeffler'.
Som jag uti följande om» ständigheter icke kan gilla Högloflige Utskottens nu afgifvande Betänkande i frågan om Corrections-anstalter, får jag mig deremot ödmjukligen reservera.
Jag kan icke instämma deruti, att de redan varande inrättningarne i denna väg framgent kunna blifva fullt svarande mot ändamålet, utan att kräfva någon synerlig utvidgning.
Jag bestrider visst icke, att den i Hufvudsladen varande redan är, och den i Malmö tillämnade äfven kan blifva väl organiserad , och således på visst sätt svarande mot deras ändamål, så \idt utrymmet och öfriga omständigheter det medgifva.
Men att dessa båda inrättningar ensamt blifva tillräckliga och ändamålsenligt Jiil.t.Lags.Allm.Besv.o.Oec.Ulsk.Bet.
N:o57. 23 kanna användas för hela landet, det mäste jag bestrida, och får såsom skäl för min tanka i denna del åberopa, hvad jag och flere andra under denna Riksdag yrkat i anseende till en högst nödig Correctionsanstalt å Rikets Vestra sida, helst det ännu icke är afgjordt, om Correctionshjonen från denna aflägsna trakt ens få sändas till Inrättningen i Stockholn), och i alia fall ett sådant försändande, ofta och efter behofvet begagnadt, skall påföra Staten större kostnader i skjuts och fångvård, än räntan komme att utgöra å det Capital, som uti en för Vestra delen af Riket gjord enskild Inrättning behöfde att medtagas.
— Icke eller kan jag instämma uti Högloflige Utskottens tanka, att nyttan af serskilda sådana Inrättningar för hvarje ort icke motsvarar den dermed förenade kostnad.
Jag tror att om tillgångarne det msdgåfvo , vore det nyttigast att dessa Inrättningar voro mera fördelade , emedan ett hjon då, efter undergången correction, lättare i sin hembygd kunde vinna inträde i någon för detsamma gagnelig sysselsättning , än som kan ske å en alldeles främmande ort, der ingen känner eller vårdar sig om detsamma.
Slutligen kan jag icke eller gilla Högloflige Utskottens yttrande, att, i händelse för någon ort dylika arbetshus-inrättningar finnas behöflige , så väl organisation som framtida underhållet deraf torde böra be - 3\
Bil,I.La g-s, Ålim.Bese,n.Oec. Utsi.Bet.Nio 57; sörjas genom bidrag af ortens invånare utan timga för Staten.
Jag skulle antaga detta Förslag, om det blefye allmänt för hela Riket, så att de inrättningar, hvilka redan förefinnas, ensamt betalas och underhållas af de provincer eller orter, sorn deraf draga fördel , och deremot de öfrige undginge att deltaga i kostnaden härföre.
Men då nu så icke är, utan de redan varande Correctionsanstalterne ingå med sina kostnader uti de allmänna skatterne lör alla provincer och orter, finner jag de Högloflige Utskottens Förslag, om det antages, ledande till en dubbel och , efter min tanka , orättvis beskattning för alla dem, som på en gång skulla skatta till de allmänna samt derjemte inrätta och underhålla egna Corrections-anstalter.
Häruti instämde Herrar Professor Gra-, •vander och Prosten Hvasser samt Hers?
Höj venius.
Lag-samt Allm.Besv>o.Oec.Utsk, Bei, N.o 58. 25 N:o 58.
Ankom till Iixped, Utskottet den 21 Augusti ig29» Betänkande, i anledning af väckta frågor rörande Fattigförsörjningsanstalterne.
Tm nedannämnde Riks-Stånd hafva blifvit ingifne och derifrån, dels till Lag- samt Allm.
Besvärs- ochOeconomie-Utskotten gemensamt, och dels till sistbemälde Utskott serskildt, remitterade följande Memorial , och deraf löranledda yttranden , nemligen : Till Hogloflige Ridder skap et och Adeln: 1:0 Af Herr von Qvanten] Carli 2:0 Af Rerr Cederschjöld, Pehr Gustaf; 3:o Af Herr Friherre Ridderstolpe, Fredrik.
Till HÖgvårdige Preste-Standet: r:o af Herr Biskopen Doctor Thyselius-, i anledning af hvars Memorial sig utlåtit: Herr Prosten Östberg, och Herr Professoren Bexell; 2:0 Af Herr Prosten Forsslind.
Till Vallöf lige Burgare-Standet: j;o Af Herr Rådman Mattsson i 36 Lag-samtAllm.J3esv,o. Otc.
(Jisk.
Bet. N:o 58. 2:0 af Herr Rådman Lundman.
Till det Hedervärda Bonde-Ståndet: 1:0.
Af Riksdagsfullmägtigen Hans Jansson från Elfsborgs Län, och 2:0.
Af Riksdagsfullmägtigen Jöran sindersson från Vestmanlands
Län ; med hvilken Johan Olofsson från sistnämnde Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län,samt flere af det Hedervärda Ståndets Ledamöter sig förenat.
Efter gemensam granskning af dessa Memorial och yttranden, åsyftande alla, i större eller mindre nion, rättelser eller tillägg i Kongl. Kungörelsen den 5 December 1788, angående Fattigförsörjningen, hafva Utskotten funnit dem innefatta följande hufvudsakliga hemställanden, hvilka Utskotten nu gå att i nedanstående ordning upptaga och besvara : 1:0.
Att hvar och en må ega rätt att flytta hvart helst han vill, då han har godkänd Orlofssedel, är af god frejd och visar sig ega utkomst, antingen genom egen arbetsförmåga eller genom andras försvar. 2:0.
Att , då man eller qvinna, efter fyllda 20 år, flyttar till annan Socken , det »natte antecknas å Prestbevis, och i Kyrko - Lag- samt.Allm.Besv.o.Oec.Utsk.
N:o58. 97 bok, huru länge han eller hon, efter den tiden till 5o år, tjent i hvarje socken: att fattighjon ej borde ovilkorligen försörjas der eller alflytla dit, hvarest de senast varit skattskrifne, utan, då tvist uppstår, flytta till den socken, hvarest de under deras mest arbetsföra tid, användt sina bästa arbelskralter. 3:0.
Att den, som i 10 år försörjt sig och de sina i en församling, målie anses derigenom hafva förvärfvat sig infödsloräti och anspråk på fullt fatiig-underhåll; men att, om han dessförinnan faller fattigförsörj - ningen till last, den församling, hvarifrån han kommit, borde bidraga till hans underhåll med 10 procent för hvarje år, som detta underhåll komme att tidigare utgöras, 4:0, Att någon proescriptions-tid matte bestämmas, till församlingarnes tryggande mot anspråk på understöd från fattigförsörjningt 5:o.
Att den församling , dit en behöfvande inflyttat; och der han i flere månaders tid vistats utan anmärkning, borde inom en viss tid protestera mot inflyttningen vid påföljd af talans förlust. 6:0, Att ingen veterligen fattig och till arbete oduglig person måtte ega rättighet , att från den ort, der han sist varit mantalsskrifven eller boende, få inflytta och sig bo. s8 Lng-samtAllnuBesv.o.Occ, XJtsk.
Bel, N.o 58, sälta i någon stad, utan dertill förut erhållen skriftlig tillåtelse af Stadens Magistrat; i samråd med Stadens äldste och Kyrkoråd. 7:0.
Att, inora hvarje?
Socken, Säteriegare, Brukspatroner och Pössessionater borde draga försorg otn deras underlydande afsigkoinne Frälsebönder, Torpare, Smeder, dagoch stat-karlar; Krono- och Skatte-hemmansegare deremot vidkännas skyldigheten att värda sådana af deras vederlikar, som sortera under dem, men komma på obestånd ; samt att Tjenstehjon, hvilka under sin arbetsföra tid ömsom tjent frälse- och skatteman, måtte underhållas gemensamt af hela församlingen, allt efter hemmantalet. J. -*•' 8.0.
Att, äfven med penningar, man ej borde kunna förvärfva egendom i annan province utan att ega beyis öfver godkänd frejd, hvarföre också Motionairen ansett ”Pastors och Socknemans attest böra åtfölja alla mindre köpebref.” g;o.
Att gift medellös man icke borde erhålla Pass, att vandra längre bort på ar-i bete, utan Socknemän» medgifvande, så vida han ej medtager hustru och barn. 10:0.
Att den, som vill flytta från én församling, måtte förses med församlingens Pass, LagsamtAllm.Besv.o.Oec. Utsk, Bet.
N\o 58. 29 1 iso.- Att, till förvarande af Kronans ratt. till församlingarnes tryggande emot oförmodade besvär, samt till undanrödjande af ett bland Pastorsvårdens svårare hinder , ett lämpligt ansvar måtte stadgas för den , som vid husförhör och mantalsskrifning förtiger någon hos honom boende. 12:0.
Att, då Kongl. Maj:t, genom senare Nådiga stadganden förordnat: att hvarje välfrejdad person eger bosätta sig å hvilken ort af Riket honom behagar; att tvungen krigstjenst skulle upphöra, och ingen, som ej stulit eller tiggt, kunna till Correctionshus försändas; de äldre författningarne alltså, an. gående arbetsfolks skyldighet att förse sig med årstjenst, måtte upplifvas , eller påbuden om fattigförsörjning upphäfvas, eller ock församlingarne återfå sin fordna rätt att vägra inflyttningar.
Detta allt hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och ehuru det såsom allmän grundsats synes vara med rättvisa och billighet närmast öfverensstämmande, att den, sora på ålderdomen är i behof af fattigvård och understöd, deraf kommer i åtnju-, tande inom den församling, hvarest han längsta tiden vistats och sina arbetskrafter användt, torde likväl med skäl kunna befaras,' ali elt sådant stadgande skulle leda till oberäkneliga oredor och stridigheter, samt of. 30 Lag* samt Allm.
Rexv.o.Oec.Uuk.liet.
N.o 58. tast i tillämpningen blifva orättvist.
Utskot. ten finna derföre betänkligt att tillstyrka nå* gon ändring uti den genom Kongl.
Kungörelsen den 5 December 1788 stadgade grund» att den församling, der fattighjonet antingen haft eget hemman eller såsom inhyses- eller tjenstehjon senast varit i skatt antecknad, bör vidkännas dess vård, sedan det icke förmår med arbete sig sjelf underhålla.
Mot denna skyldighet måste, på sätt samma Kungörelse bjuder, församlingen ega den rättighet, att icke något inhyseshjon må kunna sig der nedsätta, eller något gammalt och mindre arbetsfört Tjenstehjon antagas, innan sådant först blifvit vid allmän Sockenstämma anmäldt, och församlingen dertill lemnat sitt bifall.
På dessa grunder anse sig Utskotten föranlåtne att afstyrka de uti första, andra och tredje punkterne gjorda yrkanden.
Förslaget i 4.de punkten kunna Utskotten icke elfer understödja, efter som derigenom skulle kunna inträffa , att personer, i största behof af fattigförsörjning och understöd, deraf likväl blefve i saknad , endast af den orsak, att icke någon församling vore pligtig att dem såsom fatiighjon emottaga 5 hvadan Lag. samtAllm.Besv.o. Oec.
N:o 58. 31 Utskotten äfvenledes afstyrka denna Motion.
Deremot, och som billigheten synes påkalla, att hvarje församlings fattigfÖrsörjningsskyldighet, så vidt ske kan, inskränkes till sådane personer, som inom församlingen uppoffrat sin arbetsförmåga och derstädes blifvit orkeslösa och således, i händelse en person afflyttar från en församling till en annan, och sig bosätter utan att låta sig der mantalsskrifvas, den församling, som hos sig emottager och hyser en sådan person, icke bör, efter Utskottens omdöme, vara fredad från skyldigheten att honom vid inträffande orkeslÖshet försörja, derföre att han underlåtit, Författningarne likmätigt, låta sig mantalsskrifva , samt då Utskotten hafva sig bekant, dels att ett slikt oskick på flere orter sig inrotat, dels att, till förekommande deraf, Kongl.