Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enar skiljaktigheten i värde å tvål hufvudsakligen är beroende på dess egenskap att vara parfymerad eller icke, torde i rubriken »parfymerad och savonetter» orden »och savonetter» böra uteslutas, hvarjemte införselstullen, som nu motsvarar 33 l/3 procent å värdet, lärer böra nedsättas från 16 till 12 sk. skålpundet, men deremot å rubriken »sämre slag», hvarå värdet skäligen kan antagas till 12 sk. skålpundet, bibehållas vid 3 sk. 'tigvirke, Sedan för ohäcklad hampa föreslagits tullfrihet vid införsel, synes införselsaf nV11- giften å nytt tågvirke kunna från 36 till 24 sk. lispundet nedsättas.
Då nuvarande tullvärde å ej specificerade delar af ur, 40 r:dr skålpundet, vida öfverstiger det verkliga, hvilket i medeltal icke lärer utgöra mer än 20 r:dr, föreslås nedsättning af införselstullen i samma förhållande, nemligen från 2 till 1 r:dr. Visitkort.
Väfnader. (50 Kongl. Majda Nåd.
Rubriken visitkort synes lämpligen kunn:i ur texten utgå och hänvisning för denna artikel i stället meddelas i noten till papper, färgadt, pressadf, tryckt, figureradt, försilfradt eller förgyldt, på sätt i Norrige äger rum.
Då på den senare tiden silkesvadd alls icke utgjort föremål för införsel, synes särskilt tullbestämmelse för det slaget icke erfordras, utan, derest import deraf ifi aga— kommer, förtullningen kunna verkställas efter den i tarifen sist förekommande rubrik för ospecificerade varor.
Bomullsvadd åter torde, med införselsafgiftens bestämmande till 25 procent af nuvarande tull värd e 24 sk. eller till 6 sk. skålpundet, lämpligen böra flyttas under bokstafven B.
Lamp- och ljusvekar torde kunna sammanfattas under en gemensam rubrik och införselstullen bestämmas till 20 sk. skålpundet eller 25 procent på ett antaget medelvärde af i r:dr 32 sk.
Den nu å verktyg till 20 procent å värdet faststälda införselstull må skäligen kunna lill 15 procent nedsättas.
I afseende frä artikeln vin, för hvilken ändring i de nuvarande tulibestämmelserna icke synes böra föreslås, åberopas i underdånighet hvad 1839 års Tullkommitté derom yttrat, att nemligen, ehuru nedsättning i afgifterna å denna vara af flera skäl må finnas påkallad, »sådant likväl, enär förhållandena med denna artikel vöre af be»skaffenhet att företrädesvis egna sig till sammanbindande med de större intressena, »så väl för utvidgad afsättning af rikets exportvaror i allmänhet, som befrämjande »af svenska sjöfarten genom beredande af lindring i de derpå i utrikes hamnar hvi»lande afgifter, måtte blifva beroende af de utvägar, som kunna i ministeriel väg, »eller genom fördrag med de länder, der vinproduktionen utgör en hufvudsaklig nä»ringsgren, för nyssnämnda ändamål beredas, antingen partielt för något särskilt lands »produktion eller i allmänhet.»
Med nedsättning i gällande införselstull å vindrufvor, 6 sk. skålpundet, torde den af Tullkommittcen derå föreslagna afgift, 5 sk. eller 20 procent å tullvärdet, böra godkännas, enär varan är att hänföra till klassen af naturprodukter.
Den i införselstarifen föreslagna redaktionen af artikeln väfnader innebär både en förenkling i rubrikernes uppställning och en efter de särskilta varornas verkliga värden lämpad nedsättning i tullafgiflerna.
Bägge dessa omständigheter torde få anses bufvudsakligen bidraga till de inhemske fabrikernes sanna skydd och fördel, ty en tulltaxa, hvars bestämmelser kunna med lätthet och säkerhet tillämpas, och Kongl.
Skrifvelse, N:o 40. 61 hvars algifter äro maltliga, aflägsnar vinningslystnadens försök till oloflig införsel och betryggar sålunda bäst den åsyftade uppmuntran för inhemsk slöjd i föiening med statens påräknade inkomst.
En redan flerårig erfarenhet har äfven här i landet ådagalagt det med siffror bevista förhållandet, att just de handtverks- och fabriksvaror, för hvilka sedan år 1825 införselsförbud blifvit upphäfna eller nedsättningar i tull ägt rum, åstadkommits inom landet till större mängd och godhet än förut, och exempel finnes till och med på ett handtverk, som förkofrat sig under tullfrihet för likartade utländska tillverkningar.
Deremot har ock erfarenheten visat, att varor, förbjudna till införsel eller med alltför hög tull belagda, särdeles väfnader, företrädesvis vid beslagstillfälien anträffats.
Med hänsigt till upphäfvandet af hittills gällande förbud emot införsel af vissa utländska väfnader, förnämligast släta sidentyger, kläden och andra dermed jmförlige ylleväfnader, samt gröfre bomullsvaror, må särskilt erinras, att betydliga nedsättningar blifvit föreslagna i tullafgifterna å flera för den inhemska tillverkningen nödiga råämnen, såsom färgadt silke, ull, bomolja samt bleknings- och färgämnen, äfvensom att lättnad för införsel af machinerier och redskap blifvit tillstyrkt.
1 öfverensstämmelse med hvad Norrköpings fabrikssocietet, uti dess bär ofvan anförda skrift önskat, torde Kongl.
Majit derjemte finna för godt, att såsom öfvergångsåtgärder, tjenande att lugna tilläfventyrs öfverdrifna farhågor, förordna: dels, att såväl de ylleväfnader, som nu skulle till införsel blifva tillåtne, som ,i!t K. öfriga å en särskilt förteckning Litt.
E. upptagna varor och tillverkningar, för hvilka nu gällande införselsförbud komma att uppbäfvas, tills vidare må införas endast till vissa stapelstäder; dels ock, att alla dessa artiklar, å hvilka, vid den nya tulltaxans utfärdande, en fullständig förteckning lärer böra allmänheten meddelas, icke må på kreditupplag uppläggas, och ej heller på nederlag, annorlunda än lill återutförsel i de hamnar, som enligt kongl, förordningen om nederlag af den 13
Maj 1843 nu äga ständig nederlagsrätt för varor, förbjudna till införsel, nemligen: Slockholm. Göteborg, Karlshamn, Landskrona och Söderköping.
De hamnar, dit införsel af hittilis förbjudna varor endast skulle få äga rum, synas böra blifva de af Norrköpings fabrikssocietet uppgifna: Stockholm, Göteborg, Malmö, Kalmar, Norrköping och Gefle, med tillägg af Helsingborg, särskilt i betraktande af den omständigheten, att be - 6*2 Kongl. Maj:ts Nåd.
1 afseende på Kalmar kunde måhända med skäl föreskrifvas, att införsel af hittills förbjudna utländska varor dit ej finge äga rum förr än staden blifvit försedd med fullkomligen ändamålsenligt packhus.
För att icke medgifva rätt till kreditupplag för varor, som nu komme att från införselsförbud befrias, erfordras blott, att icke upptaga dem å den vid tulltaxan fogade särskilta tarif för nämnda upplag, hvilket ock vid redaktionen deraf iaktta— gits.
Norrköpings fabrikssocietet har dessutom till ytterligare kontroll å införseln af hittills förbjudna ylleväfnader föreslagit: l:o att de icke skulle få införas med andra än däckade fartyg af minst 20 lästers drägtighet; 2:o att i manifestet, hvilket konsul i lastningsorten bestyrker, äfvensom i konnässementerna, noga borde upptagas icke allenast märke och innehåll för hvarje kolly, utan ock dess volym af vigt; 5:o att förtullning af sådane väfnader icke skulle få äga rum med mindre särskilt tillförordnad fabriksombudsman dervid vore närvarande för alt bevittna för— tullningens riktighet genom påskrift å plakatsstämpeln; 4:o att förnyade förekrifter må meddelas om denna stämpels beskaffenhet; samt 5:o att alla kläden, som konfiskerades, skulle föras till tullkammaren i närmaste stad, hvarest införsel af kläden är medgifven, för att der förses med konfiskationsstämpel och der på auktion försäljas.
Hvad första punkten beträffar, så synes någon lättnad för tullbevakningen genom dst föreslagna förbudet emot mindre fartygs begagnande destomindre uppkomma, som oloflig varuinförsel måste, då företaget vinner framgång, förutsättas hafva undsluppit tullbevakningens uppmärksamhet, i hvilket fall omständigheterna hvarken förbättras eller försämras deraf, att godset icke lagligen kunnat med sådant fartyg införas, och om åter farkosterne i olaga hamn eller under lossning af tullbetjeningen anträffas, påföljden blir enahanda antingen fartyget är större eller mindre.
Ett sådant stadgande, som det 2:dra punkten åsyftar, fauns uti den år 1835 utfärdade seglationsordning, och hade sin grund i bemödandet att åstadkomma ett särskilt korrektiv mot det slags underslef, att större kollys af varor under resa till svensk lossningshamn brytas och olofligen lossas, med qvarlemnande endast af smärre deruti inlagde persedlar, försedde med samma nummer och märken som konnässementet för de hela persedlarne upptager.
Skrifvelse, Nio 40.
63 vissa fall medförde äfven för den lofliga sjöfarten, samt sedan Generaltullstyrelsen vitsordat, att erfarenheten icke ådagalagt några särdeles frugter af denna kontroll, blef densamma i följd af de framställningar, som i delta ämne gjordes af den år 4839 nedsatta Handels- och sjöfartskommitte, ej intagen i den förnyade seglationsordning, som utkom år 4843 och ännu är gällande.
Då senare årens erfarenhet icke heller gifvit anledning dertill, att den genom 1843 års seglationsordning i herörda afseende medgifna lättnad lernnat rum för missbruk, hvilkas motverkande kunde påkalla återupptagandet af ifrågavarande stadgande, torde tillräckliga skäl icke förefinnas att bifalla fabrikssocietetens framställning i denna del, för hvilken någon grund icke heller kan, på sätt fabrikssocie teten velat antyda, från norska tullagstiftningen härledas.
Genom 9:de § i underrättelserna vid nu gällande tulltaxa är det inhemska fabriksidkare medgifvet, att sjelfva eller genom ombud öfvervara tullbehandlingen af utländska fabriksvaror, dock att förrättningen ej må hindras af sådant omhuds frånvaro.
Detta medgifvande synes höra i en förnyad tulltaxa bibehållas, men skäligt afseende å de trafikerandes beqvämlighet och aktning för tulltjenstemannens kall bjuda att icke utsträcka fabriksombuds kontrollerande rätt så, som fabrikssocieteten föreslagit.
Den i fjerde punkten framstälda önskan torde lämpligen kunna pröfvas i sammanhang med de frågor om fabriks- och tullstämpling, som redan äro till Kongl. Majtts afgörande i underdånighet öfverlemnade.
I afseende på den femte punkten förekommer, att Generaltullstyrelsen, som det, enligt Kongl, förordningen emot oloflig varuinförsel, tillhörer att efter omständigheterna förordna å hvilken ort, i hvart särskilt fall, förbrutet dömdt gods bör å auktion försäljas, härvid i allmänhet måste hafva till ögonmärke statens och be slagarens gemensamma fördel i godsets högre betalning utan alltför betungande transportkostnader, under iakttagande tillika, hvad väfnader beträffar, att försäljning icke må ske annorstädes än i stapelstad eller någon af de få läneresidensstäder i öfrigt, hvarest lullkamrarne äro i besittning af sådana plakatstämpelmaterialier, som för väfnaders tull- och konfiskationsslämpling, enligt gällande föreskrifter, erfordras.
Hvad större kontrollsäkerhet skulle vinnas genom försäljningsorternes inskränkning till det ringa antal städer, dit nu förbjudne ylleväfnader, enligt det underdåniga förslaget, (ingo mot lull införas, är svårt att inse.
Att deremot en sådan in skränkning i många fall skulle föranleda uppehåll i åklagarnes rätt och minskning i deras heslagsvinst, ett förhållande, som åter i sin mån komme att verka menligt för statens och den inhemska väfnadsindustriens egna intresse, synes uppenbart, likasom \ 64 Kongl. Majfts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. att, derest det kläde, till qvantiteten betydligt eller ringa, som vid varuanhållningar förefinnes, måste, till försäljning och afstämpling å annan ort, ovilkorligen frånskiljas det öfriga beslagsgodset, sådant komme att rubba den enkelhet och ordning i räkenskap och redogörelse, som för kontrollen är af icke ringa vigt.
Derlörutan har Norrköpings fabrikssocietet dels i underdånighet begärt, att viss tid, och minst ett år, måtte bestämmas till de äldre med nu stadgad tull på råämnena belastade förlagens upparbetande, innan den nya tulitarifen vidtager, men hvilken underdåniga anhållan torde få förfalla, då skäl icke förefunnits att, såsom societeten föreslagit, tillstyrka, det alia för yllefabrikationen erforderliga råämnen borde från införselstull helt och hållet befrias, och dels i afseende på förtullningsgrunden och afgiftsbeioppen för de ifrågavarande ylleväfnaderne hemställt, att, då antalet af trådarne på tummen i varpen i allmänhet angåfve varans finhet, desse väfnader måtte vid tillåten införsel efter sådan grund förtullas, sålunda, att för tyger af 30 trådar och derunder på tummen i varpen tullen bestämdes till 1 r:dr skålpundet, — för dem af 31 till och med 40 trådar till 1 r:dr 24 sk., — för väfnader, i hvilka trådarnes antal öfverstege 40 till och med 50, till 2 r:dr, — samt då hvart turn innehöile flere trådar än 50 till 2 r:dr 24 sk. per skålpund, — äfvensom att, enär denna förtullningsgrund endast vore tillämplig på tvåskaftade väfnader, för alla andra malte antagas en gemensam tull af 2 r:dr skålpundet; men oberäknadt de väsentliga olägenheter vid tullhehandlingen, som en och samma varas indelning i flera särskilta klasser, särdeles så många som nu ifrågasatts, medförer, hvadan ock i främmande länders lulltarifer, exempelvis Preussens, Danmarks och Norriges, klädesväfnader icke äro efter olika finhet klassificerade till skiljaktiga införselsafgifier, förekommer härvid i öfrigt, att trådantalet ingalunda ger en tillförlitlig måttstock på varans högre eller lägre värde, enär detta antal icke uteslutande beror på varans finlek, och ej allenast finare spånad kan åstadkommas af gröfre ull, likasom tvärtom gröfre spånad af finare ull, utan ock tygets tätare eller glesare väfnad, samt den hårdare eller lösare valkning det undergått, göra trådarnes antal större eller mindre så väl i allmänhet, som ock i olika delar af samma styeke.
På det imellertid någon skillnad i afgifter må äga rum imellan de gröfre och finare slagen af valkade ylleväfnader, och då erfarenheten hittills visat, att bredden å de förra vanligen icke öfverstiger 9 qvarter, hvilket deremot är förhållandet med finare väfnader, hemställes, att efter sådan grund skiljaktiga tullsatser må bestämmas sålunda, att afgiften för valkade ylleväfnader, till och med 9 qvarters bredd, biifver 1 r:dr 16 sk , samt för dem, som i bredd öfverstiga 9 qvarter, 1 r:dr 32 sk. per skålpund.
Med Zink, lula nego och spiauter.
Ågg. Litt.
H. Kongl.
Mcijtts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. 65
Med bibehållande af nuvarande införselstull för oarbetad zink torde, likasom vid artikeln bly blifvit föreslaget, den arbetade varan böra klassificeras uti »omålad och olackerad», derå den för arbetad zink i allmänhet hittills gällande införselsafgift synes kunna bibehåRas, samt i »målad eller lackerad», hvarå, med afseende å dess högre värde, sagda afgift torde böra antagas till samma belopp, som för målade eller lackerade blyarbeten föreslagits, nemligen 6 sk. skålpundet.
Då för ångmachiner är stadgad en införselstull af endast 10 procent af värdet, synes den för ångpannor till 20 procent bestämda skäligen kunna nedsättas till 15 procent.
Till vinnande af likstämmighet med norska tulltarifen, torde införselstullen å ägg, nu utgörande 2 sk. skålpundet, kunna jemkas till 1 sk. 4 rst. 1 de delar, hvaruti ändringar icke här ofvan blifvit i underdånighet föreslagne, hemställes, att bestämmelserna i 1845 års taxa må bibehållas.
Änskönt, för beredande af förenkling i tarifen, särskilte rubriker blifvit under allmännare benämningar hänförde, torde likväl, för nödiga upplysningar och kontroll, det böra åligga vederbörande vid tullverket att på förut vanligt sätt i journaler och persedelsammandrag specifikt upptaga de särskilta varuslagen.
F. och G. öfver varor, för hvilka tullfrihet vid in- och utförsel föreslagits, årliga tullintraden komma att minskas med omkring 221,334 r:dr; men utan att taga i beräkning den tull, som kan inflyta för tillförene förbjudna varor eller för tillökning i införselqvantiteterna i följd af föreslagna nedsättningar, bör det kunna antagas, att sagda belopp skall fullt ersättas endast genom en af dessa nedsättningar i allmänhet framkallad mera samvetsgrann förtullning.
Tarifen för kreditupplag et och transitoafgiften.
Med bifall till Rikets åren 1840—1841 församlade Ständers förslag beslutade Kongl. Maj:t den förändring i tarifen för kreditupplaget och transitoafgiften, att, i stället för det minimiqvantiteten för upplaget förut var bestämd till visst mått, mål eller vigt af hvarje kreditupplagsrätt medgifven vara, dervid transitoafgiften beräkBih. lill R.
Fröt. 1847 och 1848■ 1 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 9 66 Kongl. Mcij:Ls Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. nades efter ett för enheterna af hvarje slik qvantitetsbestärnmelse stadgadt belopp, men till visst varuvärde endast för sådana varor, som ad volorem förtullades, i hvilket senare fall transitoafgiften utgick efter stadgad procent å varans värde, —> meddelades i 1841 års taxa den föreskrift, att minimiqvantiteterna för upplaget borde i allmänhet blifva beroende deraf, att varorna uppgingo till ett tullvärde af 300 r:dr, hvarefter transitoafgiften skulle beräknas till 1 r.dr för hvart 100 r:dr varuvärde.
Förhållandet mellan de qvantiteter, som minst fått på kredit uppläggas före och efter vidtagandet af sagda ändring, blef i flera fall högst skiljaktigt.
Sålunda kunde t. ex. före tiden för tillämpningen af 1841 års taxa icke på kredit få uppläggas mindre än 4,000 Lispund gråsidor och 2,000 skålpund tobaksblad, men efter nämnde tid fick deremot kreditupplagsrätt tillgodonjutas för endast 225 lispund gråsidor och för 800 skålpund tobaksblad, eller ock utgjorde tvärtom före 1841 års taxereglering minimiqvantiteten för upplaget af anis 500 skålpund, men derefter 1800 skålpund,— af kaffe 500 skålpund före, men 1200 skålpund efter nämnde tidpunkt, — af ingefära 100 skålpund förut, men 1600 skålpund efteråt, — af plommon 400 skålpund före, men ända till 2,400 skålpund efter taxeregleringen afår 1841 o. s. v. Denna skiljaktighet må imellertid, sedan förhållandet redan under flera års tid ägt rum, nu kunna med mera likgiltighet anses, men då af förslaget att ur tarifen utesluta alla tullvärden möjligheten att vidare på desamma grunda minimiqvantiteterna för kreditupplaget upphäfves, så föreslås, att dessa må ånyo bestämmas till visst mått, mål eller vigt, men till den myckenhet, ungefärligen och i jemna 100:de- eller 10:tal, som de nu utgöra, och att transitoafgiften jemväl fortfarande antages till vid pass en procent af varuvärdena, men utsättes i bestämda belopp.
Jemte det att artiklarne romersk alun samt hamp- och linblår, i anseende till den ringa införseln deraf, äfvensom oarbetadt elfenben och ohäcklad hampa, för hvilka föreslagits tullfrihet vid införsel, samt piphufvuden af sjöskum, hvilken artikel synes vara i relativt mindre behof af kreditupplagsrätt, torde böra ur tarifen utgå, lära alltså, i öfverensstämmelse med hvad nu blifvit anfördt, minimiqvantite terna och transitoafgifterna för de öfrige artiklarne, vid en del af hvilka redaktionen jemkats efter den förändrade lydelse, som ofvanföre i hvart fall föreslagits, få antagas till de belopp, som i en uppgjord tarif Litt.
C. blifvit utförda.
Tulltaxeunderrättclserna.
D. § 1 i underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör synes, såsom innefattande endast upplysning angående hvilken myntsort, som med tull - §§ i och S, nja N:ris 5 oell *• § f!. rm 4. % !), lili 7. § II, nu 9. § 1L4, nu 12. §?) IS och 2(1, uti 15. E " Kongl. Maj.-ts Nåd.
Skrijve/se, N:o 40. 67 bestämmelserna afses, lämpligen kunna utgå, och sådant i stället i kolumnerne för tullafgifterna utsättas.
Då den i 4 § fartyg inom riket medgifna förmån att tullen för varor, som i dem införas, beräknas endast till hvad i taxan är bestämdt, lärer komma dem till godo äfven utan ett slikt medgifvande, torde paragrafen kunna alldeles utgå; i sammanhang hvarmed det i 5:te § förekommande uttrycket »helfria» jemväl må uteslutas.
I stället för nu varande lydelse af 6 § sista moment, nemligen: »I fråga om »fartyg må anses lastadt eller barlastadt, skall, äfven med hänsigt till skyldigheten »att erlägga lastpenningar, tjena till efterrättelse hvad — — — — finnes stad »gadt», föreslås följande redaktionsförändring: »För bestämmandet härvid om fartyg »må anses lastadt eller barlastadt, skall tjena etc.»
Benämningen »societet» å de ställen der den förekommer i 9 § lärer, till följd af Kongl. Maj:ts den 22 December förlidna år utfärdade fabriks- och handtverksordning, bora utbytas mot »förening» och paragrafens sista moment, som medgifver schäferiägare och ullproducenter rättighet att i de städer, dit grof ull får införas, hålla ombud för tillsyn på förtullningarna deraf, uteslutas, sedan för all ull föreslagits lika tull.
I öfverensstämmelse med hvad här ofvan för kreditupplagstarifen blifvit föreslaget, bör uttrycket i l:a momentet af 14 § »minimivärde» utbytas mot »minimiqvantiteter».
I anledning af ofvanberörda underdåniga ansökning om tullfri införsel af in - 68 Kongl. McijUs Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. ventarier till nybyggda fartyg, har Kommerskollegium uti dess öfver samma ansökning infordrade och afgifna utlåtande i underdånighet tillstyrkt: l:o att hampa må till riket införas fritt från tull, afgift till handels- och sjö— artsfonden samt tolag; 2:o att tillstånd till tullfri införsel af garkoppar, zink eller annan metall eller metallsammansattning för sådana manufakturverks behof, som tillverka bleck och spik till fartygs förhydning, må, på derom hos Kommerskollegium gjord ansökning, af Bergs- och Kommerskollegierna gemensamt, eller endast af sistnämnda kollegium beviljas; 5:o att i stället för den i l:a momentet 20:de § i underrättelserna till 1843 års tulltaxa beviljade restitution af 23 procent af tullumgälderna för inventarier till fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid svenskt skeppsvarf nybyggas, ägare af fartyg om 10 lästers drägtighet och deröfver, som i Sverige byggas, må, till dess införselsafgifterna för skeppsinventarier kommit under närmare pröfning och en ny tulltaxa blir gällande, åtnjuta tullfrihet för den till fartygets förhydning åtgående bleck och spik af koppar eller annan metall, samt 73 procents lindring i den genom tulltaxan bestämda införselsafgift för öfriga förnödenheter till fartygets första utredning och tackling, mot förbindelse att ställa borgen för det återstående tullbeloppet och underkasta sig de kontroller i afseende på effekternes användande inom viss tid för det uppgifna ändamålet, som Kongl. Majit, efter Generaltullstyrelsens hörande, kan finna för godt i nåder bestämma.
Jemte det vidsträcktare afseende å tillstyrkandet af tullfrihet för hampa icke synes böra fästas, än att sådan, på sätt ofvan är föreslaget, medgifves för ohäcklad hampa, samt under afstyrkande af nådigt bifall å de undantagsstadganden Kommerskollegium i öfrigt föreslagit, hemställes att, sedan jemväl för sä väl lin som rå- och beredningsämnen i allmänhet tullfrihet eller tullnedsältning blifvit tillstyrkt, Kongl.
Majit må åt den genom 20 § i tulltaxeunderrättelserna redan medgifna lindring, hvilken, intilldess den nya taxeregleringen kommer till stånd, torde kunna anses vara tillfyllestgörande, täckas lemna den ytterligare utsträckning, att 30 procent i stället för nu bestämda 23 procent få restitueras å belöpande tullumgälder för de skeppsförnödenheter, som visas hafva blifvit till fartygets tackling och utredning införda och använda, samt att, enär så väl nyssnämnda 20 §, som stadgandet angående den ofvan ifrågaställda rättigheten till tullfritt införande af machinerier till nya fabriksanläggningar, synes rätteligen böra få sin plats i ett sammanhang med föreskrifterna i 13 § om tullindring för redskap, machinerier och verktyg för inhemska näringar, samt om tullfrihet för prof och modeller, alla dessa stadganden må sammanfattas uti en gemensam paragraf under blifvande ordningsnummern 13, 16, nu 14. § 17, nu 15. 8 19- § 2 2, lill 17. § 24, nu 19.
•§ <25, nu 20.
Skrifvelse, Ar:o 40, 69 Sisla momentet i den nu varande 20 §, innefattande att fartyg, bär i riket bygdå, som för utländsk räkning köpas och utföras, njuta tullfrihet för de varor, som med dem första gången utskeppas, synes lämpligen böra Hyttas till den nuvarande 5:te, men blifvande 3:dje §.
Sedan å saltadt kött och fisk, för hvilka varor, enligt § 16, den 13:de tunnan, som bestås till packning, är fri från lull och öfriga afgifter, nedsättning ofvanföre blifvit föreslagen, hemställes att ifrågavarande § må utgå.