Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sökanden, sorn ifrån berörde- tid varit i oafbruten Besittning af' egendomen, hvilken derunder blifvit iständsatt till. det skick,, sorn- första ani äggaren troligen, åsyftat, hade nu,, då tidpunkten för arrendets slut böljade nalkas, trott sig böra i en betryggad besittningsrätt söka* ersättning för de å lägenheten nedlagda betydliga kostnader; och hyste Sökanden så mycket hellre förhoppning om.
Nådigt bifall till sin underdåniga anhållan att få skatteköpa Kefvinge hemman, som härvid i öfrigt förekom: att lägenheten, såsom egendom betraktad, är af ringa värde, i anseende till egoviddens inskränkthet och den odlingsbara markens mindre goda beskaffenhet;: att, enär Staten genom skatteköpet befriades från den. i:
Conlractet stadgade skyldighet att betala ersättning för de å egendomen uppförde byggnader, hvilken ersättning säkerligen öfverstege det egentliga värdet af Kefvinge,, sä. mäste deraf följa, att någon uppoffring ä; Statens sida icke kunde genom skatterältighetens upplåtande- anses eg® rum, helst dess .-■fördel att draga skatt af jorden bättre försäkrades genom, enskild egande rätt,, än genom, arrende, då innehafvare- ombytas, och ingen har att påräkna ersättning för de- kostnader, iian å. egendomen, till jordens förbättring nedlagt..
Af öfrige handlingar i detta 'mål har Utskottet inhemta t1,, att, sedan Kongl. Kammar-Coliegium blifvit i Nåder anbefaildt att,.efter vederböran— des hörande,, inkomma med underdånigt Utlåtande, Kronofogden, oell lfa» radsskrifvaren i orten jemväl i underdånighet afgifvit yttrande och derut’ anfört: ”att om, efter nu gällande arrende-contracts slut,.Kefvinge hemman meri dertill hörande utjord,, hvilka båda: hafva ett fritt och ganska treflig* läge samt äro försedde- med åbyggnader,, livar för sig utarrenderades, , skulle de, i anseende till deras närhet af Ifufvudstaden,, blifva, såsom Sommarnöjen, eller Iuustställeir ganska Begärlige och med ali sannolikhet,, efter hvad bitti Is gifvits i arrende för cle under senare å ren ledigblifne Kronolägenheter nära Hufvudstaden,. lemna, i årligt arrende; Kefvinge» 50 och dess utjord 20 tunnor spanmål, samt en blifvande arrendator af i,6 Stats-Ulskotteis Utlåtande Nto 2oi. hemmanet dessutom gifva den ersättning, efter mätismanna ordom, för derstädes .befintliga stenhusbyggnader, hvartill afträdande arrendatorn är berättigad;” och' hafva bemälde tjenstemän af sådane skäl ansett, ”att Statens skuld för Sökandens egande skalterältsfordrån blefve något dyrt betald med eganderättens till Kefvinge hemman och utjord everldeliga afslående, samt att Siats-Verket erhölle en obetydlig skatteränta i stället för ett högt årligt arrende.” Kongl.
Maj;ls Befallningshafvande i Stockholms
Län har deremot i underdånighet yttrat: att då för närvarande ej med någon tillförlitlighet kan bestämmas, huruvida den årliga arrendesumman af Kefvinge kan komma att motsvara räntan af det capital, som måste användas till inlösen af vid hemmanet uppförde stenhusbyggnader, men af förhållandet med étskillige i senare tider högt uppdrifne Krono arrenden, samt, vid betraktande af ifrågavarande lägenheters beskaffenhet, det kan antagas, att blifvande arrende ej komme att öfverstiga räntan af inlösningssumman för den ej obetydliga stenhusbyggnaden; så vore det endast uti möjligheten att mod en efterträdare i arrendet öfverenskomma om ersättning lill större eller mindre del af nämnde byggnad, som fördelen för Kronan att äfven framgent behålla lägenheterne borde sökas, och hvilken ersättningsfråga åter blefve beroende af det arrendebelopp, hvartill lägenheterne vid ett nytt arrende kunna uppgå.
KammarCollegium har derefter under den 26
Mars innevarande år uti infordradt underdånigt Utlåtande, jemte förklarande, alt de af Sökanden uppgifna skatterättsfordiingar ega sin läglighet, samt att han för dem vore till ersättning berättigad, i underdånighet anfört: det Kefvinge, ett gamtnalt Krono skattehemman, som bestått åfelt mantal och år if>95, sedan Kronan skatterättigheten sig til löst, blifvit undcrlagdt Ulricsdals Kungsgård, tillika med den hemmanet tillhörande utjord af a-3:dels öresland, år i y?4 blifvit, i anseende till dess svaga beskaffenhet, förmedladt från helt till halft manta], hvarefter, och sedan räntan å utjorden jemväl undergått förhöjning, den för bägge lägenheterna nu gällande behörigen fastställda grundränta uppgår till 20 daler 4 öre Silfvermynt eller 8 Rdr. 18 sk.; och att, vid den undersökning, som, till vinnande af noggrann upplysning om lägenheternes nuvarande för möner och beskaffenhet efter skedd affallning deraf, blifvit verkställd, befunnits, det Kefvinge hemmans hela egoområde består af 42 tunne- 9 kappeland inrösningsjord, Slalt-Vtikoitttt Utlåtande N.o 201. till större delen af mindre bördig beskaffenhet, jemte io5 tunne- 21 kappeland beteshagar och bergbunden skogsmark, samt utjorden af t2 lunne27 7-8:dels kappeland ograderad afrösningsjord, med hjelplig! mulbete och skog dertill; och hafva skatllnggningsmännen, med afseende å dessa förmoner, till betydlig del härledande sig ifrån odlingar och förbättringar under arrendetiden, ansett hemmanet åter kunna uppföras till helt mantal, samt räntan å hemmanet förhöjas till i3 Rdr. 31 sk, 11 rst. och å utjorden till 3 Rdr. 43 sk. 11 rst.; uppgående dessa belopp, efter i833 års markegång, till 13S Rdr. 2g sk. 2 2/3:dels rst., utom den åsätta Kronotionden, 4 tunnor 4 kappar spanmål.
Vidkommande frågan, huruvida Kefvinge hemman och utjord må kunna användas till ersättning för de ska t terättsford ringar Sökanden anmält sig cga; så enär desse lägenheter, sedan Kronan skatteriittigheten dertill inlöst, icke blifvit under Ulricsdals Kungsgård häfdade, ulan såsom för Kungsgårdens bruk och skötsel umbärliga, serskildt för sig utarrenderade, har Kongl. Kammar-Collegium ansett berörde lägenheter icke kunna hänföras till Kronans omistliga gods, eller till desse lägenheter, som äro af pur Krononatur, kunna lämpas det förbud emot Kungs- och Kungsladugårdars afhändande, Kongl.
Brefvet den 21 Maji 1810* innefattar, utan höra till de öfriga i 77 §.
Regeringsformen omnämnde Statens lägenheter, hvilka icke få af Konungen, utan Rikets Ständers bifall, genom försäljning, förpantning eller på annat sätt Kronan afhändas.
Kammar-Collegium har, med instämmande uti den åsigt Kongl. Majrts Befallningshafvande tillkännagifvit, rörande skallläggningsmännens yttrade omdöme, att arrendet, på anförde skäl, kunde uppdrifvas till 70 tunnor spanmål, trott det tillika kunna inträffa, att, huru lindrig den löseskilling än må anses, efter beräkning af de företedde skatterättsfordringarnes gällande penningevärde, hvarför skallerättigheten till ifrågavarande lägenheter af Sökanden vill förvärfvas, ett vägrad t bifall till hans anhållan derom möjligen inleder Stats-Verket i större eller mindre förlust; och har Kongl. Kammar-Collegium i öfrigt upplyst, alt då det alltid varit och ävskatterätlsfordringsegares ovilkorliga rättighet att i jord få ersättning för sådane äfven utöfver deras gångbara penningevärde, så hafva, med stöd af Kongl.
Brefvet den 6 November 1772, vid flere tillfällen de, som egt inuestående, från Tuilgnrnsgodset sig härledande skatlerättsfordringar, er» Bih. till R.
St, Prot. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 3 cf.de i8 Stats-Upskotlels Utlåtande Tf.o 201. hållit införsel i Kungs- och Kungsladugårdar samt rå- och rörs hemman» hvarjemte Rikets Ständer, genom beslut vid senaste Riksdag, beviljat CancellieRådet N. af Wetterstedt samt HofRättsRådet Adlerbrandt sådan införsel uti åtskiilige under Ädelforss Guldverk hörande, för Statens räkning utarrendet ade, sam t, i följd deraf, lika med Kefvinge hemman och Utjord, under 77 § Regeringsformen inbegripne Kronohemman och lägenheter, icke allenast för innehafvände
Tullgarns- ulan äfven för vanliga skälterättsfordringar, till fyllnad af livad i de förra vid liquiden bruste, och att samma skäl, som legat till grund för åberopade Rikets Ständers beslut, äfven nu talade till Sökandens fördel, hvars lagliga rätt icke rimligen kunde vara mindre för det han med omsorg vårdat den Statens egendom, som lian under arrende innehar.
Slutligen har Kongl. KaramarCollegium hemställt, att, i händelse Kongl. Majit och Rikets Ständer den sökte införseln bevilja, på Collegii pröfning må bero, om och huruledes Kefvinge hemman och utjord må, efter skattläggningsmännens förslag, eiler annorledes, lill ränta och mantal förhöjas; samt» i händelse de nu i och för quitlningen anmälde fordringar icke blefve tillräckliga, Sökanden måtte tillåtas att den uppkommande bristen med andre skatterättsfordringar fylla, på sätt vid dylika tillfällen förut öfligt varit.
Från denna Collegii mening har, enligt det handlingarne vidfogade Protocolls-Utdrag, en skiljaktig mening blifvit anförd, af innehåll: att då Kefvinge hemman med dertill hörande utjord år 1626 köptes från Kronan af Kongl. Rådet Sv. Baner, men i6g5 åter indrogs och, genom Kongl Brefvet den 3 Sept. samma år, underlacles Säteriet Ulricsdal, förr kalladt Jacobsdal, innan nämnde Säteri, med dertill lydande hemman, och deribland Kefvinge, hemföll till Kronan och för Kungsgård förklarades, borde äfven detta hemman i sådan egenskap, efter gällande Författningar, lika med sjelfva Kungsgården, räknas bland Kronans omisteliga gods, hvilket ytterligare bekräftades deraf, dels att Kefvinge, jemte Ulricsdals Kungsgård och gods» medelst Kongl. Bref af den 9 April 1810 blifvit öfverlemnadt till Rikets Ständers disposition, dels att Kongl. Majit i Nådigt bref den 21 Maji 1810 förklarat det icke vara med 77 §.
Regeringsformen öfverensstämmande, att för beständigt från Kronan afsöndra Kungs- och Kungsladugårdarne, emedan derigenom den förhöjda afkastningen, som för dessa egendomar i framtiden vore att påräkna, måste för det allmänna gå förlorad, och Rikets Ständers förvaltningsrätt i detta fall följaktligen skulle komma att upphöra. Stats-Vlskottets Utlåtande Nio 201 >9
I öfrigt har, såsom ytterligare stöd för den serskilda meningen och det deri gifna afstyrkande af bifall till införsels beviljande i Kefvinge hemman och utjord, blifvit omförmäldl: att den af Sökanden erbjudne skatterättsfordran, Daler Silfver mynt, uppkommen genom ingånget byte om någre i Stockholms Läns skärgård liggande vanliga Kronohemman, icke är af den beskaffenhet, att införsel derför får beviljas i Kungsgårdar eller Kungsgårdshemman; att Tullgarns-fordringar, för hvilka införsel väl varit medgifven och tillåten i flere från Hufvudstaden aflägsne Kungsgårdar, men aldrig förr blifvit begärd i något af de invid Stockholm belägne och Kongl. Lusi Slotten underlagde hemman, nu mera syntes, hvad Kungsgårdar och Kungsgårdshemman angår, hafva, genom Kongl.
Majrts bifall till Rikets Sländers i detta äjnne aflåtne Skrifvelse af den 11 Junii 1818, upphört; samt att värdet af ofvannämnde skatterättsfordringar med tillägg af den ständiga ränta, sorn kunde åsättas
Kefvinge hemman för ett mantal med i3 Rdr. 3i sk. 11 rst. och för utjorden med 3 Rdr. 44 på långt när icke motsvarade den oafkortade inkomst Kronan kunde, med ali sannolikhet, af berörde hemman efter arrendetidens slut påräkna.
Till upplysning i delta ämne får Utskottet jemväl meddela innehållet af ofvan åberopade Arrende-Contracts 5:te §., sorn angår Kronans åliggande att efter arrendetidens slut inlösa de å Kefvinge hemman uppförde byggnader: ”1 anseende lill den långa tid af 5o år, hvarå detta arrende är stälhlt, har arrendatorn åtagit sig att å detta hemman uppföra en “prydlig Sätesbyggnad af sten, efter elen ritning han dertill vill uppgifva och kan blifva godkänd, samt att anlägga Trädgårdar m. m., i följd hvaraf honom > jemväl åligger att en sådan byggnad, efter den ritning,' som dertill kan varda fasställd, förrätta, och syara i öfrigt lill årliga byggnadsskyldigheter efter Lag, hvarvid honom jemväl tillgodokommer den husröta, nuvarande åboen kan skyldig kännas att betala, och hos honom kan utgå; och tillfalla vid arrendeårens förlopp alla gjorda uppodlingar, förbättringar och anläggningar hemmanet, utom stenhus och dertill hörande mangårdsbyggnad, som, efter öfverenskommelse eller mätismaniia ordom, kommer arrendatorn att ersättas,” Detta allt, med hvad mera handlingarne innehålla, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande; och hvad först angår frågan, huruvida Kefvinge hemman med underlydande utjord äro af beskaffenhet att kunna Stats-Uukoitete Vtlitanäe N.-a aox.
Kronill afhändas, så enär, efter hvad upplyst är, dessa lägenheter ieke blifvit under Ulricsdals Kungsgård häfdade, utan, såsom för Kungsgårdens bruk och skötsel umbärliga, serskildt för sig utarrenderade, anser Utskottet, lika med Kongl. Kammar-Collegium, berörde lägenheter icke kunna hänföras till Kronans omistliga gods, oell således, utan frångående af gällande ordning, utaf Konungen med Pdkets Ständers bifall kunna Kronan afhändas.
Beträffande dernäst frågan, huruvida Kronan, genom den sökta skatterättighetens beviljande, koraine att förlora eller vinna och hvarom vederbörande i deras afgifua underdåniga utlåtanden yttrat olika åsigter, så har Utskottet deröfver uppgjort följande beräkning:
Genom bifall lill Herr Presidenten m. m.
Poppii nu gjorda ansökning, skulle Kronans inkomst af Kefvinge hemman och utjord, efter arrendetidens slut och verkställd ny skattläggning, enligt Kongl. KammarCollegii utredning, troligen komma alt utgöra, om 1833 års markegång Lages till grund, Rdr 136? 29: 2 2J5, eller med tillägg af 4 tunnor 4 kappar Kronotiondespanmål, omkring i5(i Rdr. årligen; men åter, om lägenheterne varda för Kronans räkning åter utarrenderade och det i Kronofogdens samt Häradsskrifvare!!» underdåniga yttrande omnämnde arrendebelopp af 70 tunnor spanmål äfven skulle tagas till beräkningsgrund, spanmålen i bägge fallen upptagen till det pris, som i RiksStaten blifvit beräknadt, eller 5 Rdr. tunnan, arrendet uppgå till 35o Rdr.; utvisande detta senare alternativ en årlig tillökning i inkomst af jorden med 194 Rdr.
Härifrån måste likväl sedermera till afdrag observeras räntan, ej allenast å det capital, som Kronan linge utgifva till inlösen, på grund af ArrendeContractets uttryckliga stadgande, af de vid Kefvinge befintlige icke obetydliga stenhus och inang&rdsbyggnader, ulan ock å sökandens egande skatterätts fordringar, hvilkas giltighet blifvit af Kongl. KammarCollegium granskad och vitsordad, och för hvilka innehafvare!! eljest måste tilldelas vederlag af annan Kronan tillhörig jord.
Antager man äfven värdet å de förra så lågt, sorn rimligen luter sig göra, blifver det, i Utskottets tanka, i allt fall olvifvelaktigt, att Kronan finge, i stället för inkomst, vidkännas en årlig förlust; och anser Utskottet den af Kronofogden och Häradsskrifvaren yttrade förmodan, det en blifvande arrendator för Kefvinge hemman och utjord skulle, utom 70 tunnors årligt arrende,för egen räkning inlösa byggruderne af den frånträdande arrendatorn, icke vara fotad på .sådu - Stats- Utskottet* Utlåtande N;o-202. sådane förhållanden, att den 'skulle kunna antagas såsom* en tillförlitlig grund för beräkningens uppgörande.
Elter öfvervägande af hvad i denna fråga fi> ena oell andra* sidan förekommit, Ivor Utskottet,, enär beviljandet af ifrågavarande skattelösen sålunda, ej allenast skulle öka Statsverket» inkomst utöfver nuvarande arrendet, utan äfven befria Kronan från utgifvandet af en sannolikt betyda lig lösesumma för byggnaderne å Kefvinge, sig bära tillstyrka Rikets Ständer, att medgifva den af Herr Presidenten ro. m.
Poppius slikte skattemanna rättighet till Kefvinge hemman och utjord, likväl, på de vilkor och med de föreskrifter, sora Kongl.
KararaarColiegiuiu uppgifvit, och hvilka vid verkställigheten lära böra af Kongl,.
Slockholm den 5 Augusti i834- Nro 202.
Ulsk. den 12 Augusti.
Utlåtande, i frågan om medels\ anskaffande till Canal- och Slussbyggnaden vid Säffle i Wermland} medelst anticipation ä i835 års anslag till vattencommunicatiorier och andre allmänna byggnader,, Sedan Bolaget till Canal- och Slussbyggnaden vid Säffle ['Wermland; ali November månad sistl. år hos Kongl.,.Maj;t i underdånighet anhållit ©111 utbekommande af någon del utaf det anslag, 7/p000 Bdiy-Kongl, Majrt redan år i83a förklarat böra utgå till nämnde Canal- och Slussbyggnad,, roen StorAuiirals-Embetets 3:dje Afdelning, uti häröfver in ford rädt Utlåtande, underdånigst anfört, att så val 1S33 års som detta årets tillgångar blifvit använde till andra redan påbörjade företags fortsättning och fulländning, och att annan tillgång för Canalhyggnaden vid Säffle icke funnes än medelst anticipalion å nästa års anslagssumma; så har Kongl. Majrt,.
Fröt. 1834- 4 Sami. 1.
Ajd, a Rand- 4 cpde Häftet.
Stats-UlsKotlets Utlåtande N‘.o 202. ehuru Rikets.
Ständer vid sista Riksdag Beräknat det årliga anslaget till strömrensningen alt utgå till och med år 1835, då, i händelse Rikets Ständer icke blifvit till Urtima Riksdag sammankallade, ny Stats-Regje». ring vid Lagtima Riksdag egt rum, nu genom Nådig Proposition, införd i 1 Sami. 1 Afd. 10 Häftet under N:o 42>dill Stats-Utskotlets ompröfvande och afgörande öfverlemnat, huruvida något hinder förekommer att, på sätt StorAmirals-Embetets. 3:dje Afdelning föreslagit, för ofvannänmde ändamål anticipera å strömrensuingsanslaget för år 1835.
Utskottet har tagit i öfvervägande hvad Kongl. Majits Nådiga Proposition i detta ämne innehåller; men då Utskottet deraf inliemtat, att 0- förutsedde omständigheter vållat, att tillgångarne sisth, år icke medgifvit, utbetalandet af de till ifrågavarande företag anslagne medel och åter att detta års tillgångar måst- användas till fullföljandet af redan påbörjade anläggningar, hemtar Utskottet deraf anledning förmoda, dels att anticipatiönsvis verkställda dispositioner i allmänhet medföra olägenheter vid pröfningcn af följande års behof, och dels att arbetet vid Säffle, sorn arne år efter hvarannan ansetts kunna, vid jemförelse med andra anmälda behof, uppskjutas, icke är af den stora- angelägenhet, att ett undantag ifrån den i allmänhet gällande ordningen, att anslagen böra för året disponeras, derföre bör göras; Utskottet kan således icke tillstyrka., bifall till hvad Kongl.
Majrts högstberörde Proposition i berörde hänseende innehåller.
Och torde, i händelse Rikets Ständer gilla denna, åsigt,, underdånig skrifvelse höra till Kongl.
Maj:t aflåtas.
Stockholm den 12 Aug. £;834« S T O C K II; O LM, nos Ludv. Westerberg, i834. * Stats-Utskottcts Utlåtande N.o 2o3.
I N:o 203.
Ankom till Exp.-Utsk. den ia Augusti.
Utlåtandej i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof i hvad densamma afser ett Extra Statsanslag af Tre millioner R:dr till
För svar sVerkets iståndsättande, allmänna arbeten m. m.
Proposition är i detta hänseende af följande lydelse: ”1 sammanhang med Stats-Regleringen vid sista Riksdag, hegärde Kongl. Maj:t af Rikets Ständer ett utomordentligt anslag till Försvarsanstalternas iståndsättande af 3,5g 1,000 R:dr.
Rikets Ständer beviljade då en summa af 2,870,000 R:dr, den de funno utväg att på öfverskotten af StatsVerkets inkomster och andra tillgänglige medel anvisa, och detta anslag var således 72^000
R:dr mindre, än det af Kongl. Majit för behofven uppgifna belopp.
En fullständig redogörelse för de med extra anslagen till Försvars-Verket dels redan verkställda, dels beslutade anskaffningar, kommer att till Stats-Utskottet öfverlemnas.” ”Kongl.
Maj:t yttrade vid sista Riksdag, i afseende på dessa utomordentliga kostnader: att
Rikets sanna fördel och säkerhet bjuda, såsom bästa medlet till undvikande eller åtminstone mildrande af krigets olyckor, att under fredens lugn anskaffa och iordningställa de förråd, som vid inträffa'dt fredsbrott blifva af nöden, och då, antingen alldeles icke eller endast genom större uppoffringar, kunna erhållas; att en väsendtlig skillnad eger rum emellan sädane kostnader jör en gång och de årligen löpande underhålls- och aflönings-utgifterna; att, då, i ett väl ordnadt samhälle, de senare böra genom årliga utskylder bestridas, de förre egentligen åsyftade Jramtidens nytta och säkerhet; att de öka samhällscapitalet, samt att de sålunda rättvisligen och lämpligen kunna äfven på kommande slägten fördelas
Med enahanda åsigter föreslår Kongl. Maj:t till Rikets Ständer, alt nu bevilja lika beskaffade och af behofvet påkallade anslag, hvilkas angelägenhet, till det för hvarje föremål upptagne belopp, ådagalägges af de handlingar och utredningar, som skola Stats-Utskollet meddelas, nemi.:
Sill. lill R.
Prat. 1834. 4 Sami. t Afd. 2 Sandel. 1 Häftet Stats-Utskottels Utlåtande N.o 2 o3.
För Försvars-Verket till lands . . • 1,782,000.
För D:o till sjös, jemte Fyrbåkars byggnad . . 625,000.
För allmänna undervisningen . i5,5oo. och för allmänna arbeten Soo.ooo.
Summa R:dr 2,922,500.
”Då införandet af elt väl ordnadt fondsystem icke allenast grundlägger möjligheten att, utan alltför stora uppoffringar, bereda utvägar till Rikets försvar, i händelse af krig, utan ock innebär garantie emot tillfälliga missbruk af Bankens credit och följaktligen säkrast betryggar myntbestämningens bestånd; så äskar Kongl. Maj:t af Rikets Ständer, att till förrberörde utgifter Riksgälds-Contorets Obligationer på Tre millioner R:dr Banco varda ställde lill Kongl. Maj:ts disposition, på det sätt, att dessa Obligationer, ouppsägbara å långifvarnes sida och löpande med 4 procents årlig ränta, som hvarje 6 månader med 2 procent erlägges, utfärdas successive ifrån och med 1835 års början med 600,000
R:dr om året, samt att 2 procent af ursprungliga Gapitnlet årligen anslås, för att, jemte öfriga besparingar och öfverskott i Riksgälds-Contoret användas till Obligationernas amortissement, medelst successiva inköp med beräknad och tillagd ränta på ränta.
Maj:t har, af uppgjord beräkning öfver Riksgälds-Contorets tillgångar och utgifter från och med år i835, inhemtat, att så väl ränta, sora amortissement å Tre millioner R:dr i Obligationer kunna af RiksgäldsContoret bestridas, utan att nu gällande allmänna bevillning eller andr* till Riksgälds-Contoret ingående afgifter behöfva i någon mon förhöjas.”
Redogörelser för de, med vid sista Riksdag beviljade extra anslag till Försvars-Verket dels redan verkställde, dels beslutade anskaffningar hafva, i enlighet med hvad ofvan är närnndt, blifvit till Utskottet öfverlemnade; och skall Utskottet, efter nu slutad revision, öfver dessa medels förvaltning afgifva serskildt Utlåtande.
Vid den detaillerade granskningen af utgifterna i dessa afseenden samt genom tagen noggrann kännedom af öfrige Utskottet tillställde handlingar och förslag, har Utskottet stadgat sin öfvertygelse, att äfven vid denna Riksdag vissa extra Statsanslag äro nödvändige att bevilja, på det redan långt framskridna och för Fäderneslandets, trygghet väsendtligen vigtiga allmänna arbeten må kunna fullbordas, eller åtminstone fortgå med den drift, som ändamålets angelägenhet kräfTer, och hvarförutan redan verkställde arbetens förfall och förlust af redan nedlagda kostnader skulle äfventyras samt Rikets sanna nytta åsidosättas.
Likväl, oeh då Kongl. Maj:t förklarat Dess Nådiga afsigt vara, att sk väl Siats-VtiTkOttéts Utlåtande N.o 2o3. ränta som amorlissement å den äskade summan af lie millioner skulle af Riksgälds-Contoret kunna bestridas, ulan alt nu gällande allmänna bevillning eller andre lill Riksgälds-Contoret ingående afgifter i någon mon förhöjas, men sådant, efter den öfversigt al Riksgälds-Contorets ställning
Utskottet varit i tillfälle att inhemta, och som af Utskottet i Betänkandena N:ris 118 och 204 Rikets Ständer meddelats, under sakernas närvarande förhållanden icke låter sig göra, har Utskottet trott, att i några fall kunde beslutas anstånd med de i Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition om extra Statsregleringen uppgifna bristers afhjelpande, utan att derigenom vore att befara några så menliga följder, de der kunde jemföras med de i Utskottets tanka väsendlligare olägenheter, sorn, genom anslagens beviljande till oförminskadt belopp och deraf föranledd betydlig tillökning i bevillningen, 0- tvifvelaktigt skulle uppkomma.