Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att förluster uppstått å till ISagareEmbetet i Stockholm utlerrinad Spannmål m. m. 7:0 Försummad indrifning af CommerceRådet Björnbergs skuld, och att han derå bör betala Ränta. 8m Att Lån till Handlande blifvit utlemnade, hvilka Lån ej användts till ändamålet.
I anledning af detta anförande får Utskottet, med åberopande af hvad dess förra betänkande upplyser och utreder, serskildt meddela! 1:0
Att den omnämnde Kalancen innefattar värdet för sådane försträckningar till Krigsrustningar , hvilka försträckningar på Kongl. Majus Nådiga befallning fran Inrättningens förråder utgått, utan alt ersättning derföre från Stats-Utskottens Betänk anden'. 1913 de Fonder, Botn dem bordt godigöras, kunnat meddelas. 2:0 Spannmåls - Lånens verificerande med Best - längder har hittills ej i Författningarne varit föreskrifvet. 4:0 Afskrifningar å åtskiilige SpanninålsLån äro af Kongl.
Maj:t i Nåder inedgifne:
De förluster, som i denna punkt åtalas, äro af den beskaffenhet, att de icke kunnat förekommas, hvarom så väl Revisoierne, som Utskottet tagit den nogaste kännedom. 5:0
I afseende på Magazins - utgifterne, hafva de ej hittills, emot antagen och i Nåder gillad Räkenskaps-fonn, kunnat annorlunda fördelas, än som skedt är. 6:0
De häruti omnämnde förluster äro ej eller en följd af Inrättningens förvaltning. 7:0 och 8:0 Åberopas, till undvikande af vidlyftighet, Utskottets betänkande, deruti äfven namnes, att Commerce - Rådet Björnbergs Skuld löper med Sex Procents Ränta.
Sedan Stats - Utskottet nu i korthet upplyst, att hvad som blifvit i fråga satt ingalunda är af den egenskap, att Magazins - Directiolien derföre tillvitas kan, anser Utskottet någon vidare förklaring icke behöflig i afseende på hvad den värda Ledamoten funnit anmärkningsvärdt i Utskottets yttrande om förökad
Lön för Uppbörds - Staten.
Ständer vördsammast underställes; och hvarvid bifogas någre Ledamöters yttrade 1 914 Stats-Ut skot tets Betänkanden• serskildta tanka i fråga derom, huruviJa Riksens ^Ständers
Revisorer skola äga förordna, att någon del af Mag, zins - Inrättningens Creditif bör i förekomtnart'e möjligt fall indragas.
Stockholm den i 3 Junii 1818.
Utdrag af Protocol/et hållit uti Riksens Häglof. Ständers Stuts - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 23 Jun i i 1818.
S» D. Då Stats Utskottet nu beslöt det Utlå* tande, som skulle afgilvas öfver de anmärkningar, hvilka inom san tiige Respective Riks-Stånden blifvit gjorde viri Utskottets -Berättelse öfver verkställd granskning af Magazins - Inrättningens förvaltning samt Förslag till denna Inrättnings nya organisation, uppläste Herr Borgmästaren Ekstrand följande!
”Jag kan för min del icke frångå den tanka, Höglofl.
Riksens Ständers Herrar Revisorer, i fall af befunnen öfverträdelse uti de för Magazins Directionens förvarning gifne grunder, böra berättigas indraga hälften af dess Creditiv.
Orätt har man behagat kalla sådant ett straff för Landet, drabbande dem som icke det minsta felat; mig synes det icke annorlunda än sorn en välgerning för undsättnings tagare och hjelpbehöfvande.
Långt ifrån att tro möjligheten af en sådan öfverträdelse hvarken å Regeringens eller Magazins
Directionens sida, vill jag antaga för Stats Utskottets Betänk anden. >915 säkert, att skäl till ifrågavarande indragning aildrig hädanefter skall kunna förefinna*, och hvad är då att befara af den klandrade föreskriften?
Platt intet — men Ständerne hafva emed ertid fullgjort den pligt, sorn jag anser bland de mäst heliga för dem, att nemligen för den framtid, ett nu utfärdande
Reglemente troligen länge skall komma att gälla, hafva sökt försäkra sine Committenter eller Nationen, det deras anslag af penningar till denna Handels- och Undsättnings - anstalt icke skola förskingras och minskas.
Antager jag åter för ett ögonblick meijeligheten af en öfverträdelse och att vådan af indiagningen blefve för handen, så borde jag väl än mera befara fortsättning af öfverträdelserne och hvad blefve följden deraf?
Jo — att hela Fonden kunde förstöras och denna Inrättning, so"m man anser så högst nödig för Landet, derigenom alldeles skulle upphöra , så framt man ej kan taga för afgjordt, att Ständerne vide och Banken kunde gifva en ny Fond — jag kan för min del icke se denna vilja och förmåga i en framtid så tydelig, utan tviflar derpå lika mycket sorn på möjligheten af öfverträdelse och lerrtnar en livar att domina om då icke vid den händelse, jag nu för ett ögonblick måst antaga möjelig, ilen att Fonden genom öfverträdelser befunnes minskad, det vore en välgerning för de hjelpbehöfvande att halfva Fonden indroges och kunde vara i behåll, att en gång åter användas för sitt rätta ändamål sedan Ständerne på nytt fått derom besluta 5 jag är åtminstone icka i stånd att se saken annorlunda, utan tror för - 1916 Stats-Utskottets
Beta nk and en. deln af Indragningen vid en sådan högst oförmodad händelse alltför påtagelig — vådan deremot föga märkbar genom de modificationer, förra Betänkandet innehåller, att nemi. af Revisoferne skola finna skäl till indragningen och derjemte bestämma en sådan tid för verkställigheten deraf, som de anse den kunna ske utan våda för Landet.”
'Örn man meu tillämpning af 106 elier 107 §. §. af Regerings-Formen ville påstå, att Correctivet emot dylika öfverträdelser af Konungens Föredragande redan der finnes stadgadt, matte, om så är, detta Correctiv föga gagna, enär ersättning för de 2 Millionerne Rdr säkert alldrig kunde gifvas af deri felande; Och, så vida Magazins --Directionens befattning är alldeles olik Stats Contoirets deri, att den förra skall åsyfta Fondernes bibehållande, alltid utan förminskning, derest Verket skall kunna fortfara, rrien det sednare deremot blott har att till bestämda ändamål årligen utbetala hvad sorn fås in, så långt det räcker, måtte ett förvarings-medel emot Fondernes förminskning, i afseende på Magazins-Ditectionen, vara att anse lämpligast, när deremot ett Correctiv allena eller bestraffning för den felande, i afseende på Stats - Contoirets förvaltning, kan vara till" räckligt.” ”Jag har länge ansett Magazins-Directionen för en olycklig Inrättning i vårt Lagd och jag bekänner att jag vid våra första öfverläggningar uti Högloft.
Afdelningen yrkat dess upphörande derföre, att dess Spannmåls-hande! hittills nästan alltid slagit ut med förlust, att den Stats-Uiskoltets Bttiinkandert. *917 deremot skolat söka siri vinst uti Brännvinsbränning af blott strid Säd, drifven i stort till Landets skada mera än gagn, att den qväft enskildta Handels-speculationer och loflig industri, att den genom Spannemåls - undsättningar, ofta öfver verkeliga behofvet, till låga pris och på Credit , snart sagdt uppmuntrat Landtmannen tiil lättja, till liknöjdhet att sjelf skaffa sig
Säd för året och art i stället sälja eller bränna upp sin Säd om hösten, hvartill jag vilie lägga den bedröfllga erfarenhet, sistiedit år lemnade, att nemi. hungersnöd då var för handen i flere orter och i min ort endast derföre, att man väntade lofvad Undsättnings - Spannmål; Jag vill dock icke bestrida att
Inrättningen kan vara gagnande om den ställes så, att den bär sig utan de^ stora Brännvins - Fabrikerue, örn dess ändamål b<ir förnämligast att hålla frösäd, deraf vi för Climatets tilltagande hårdhet nog ofta mäste se oss i behof; om genom en sådan inskränkning undsättnings - tagares anspråk tninskas i stället att de nu med livart år ökas, och orri utborgning af Säd för de mä sta och kanske för alla blir förbuden.
Nu, då en svår missväxt hotar, vill jag medgifva att tiden ej är inne för Inrättningens upphörande eller så stora reform, utan erkänner jag med full öfvertygelse det behof, Kongl. Maj t af Landsfaderlig omsorg nu framställt, att Magazins-Directionens Fonder för tillfället ökas, men detta gör ock, att jag mäste anse desto mera af vigt, att Fonderne förvaltas utan någor» förminskning, .och att, i den oförmodade händelse att annat resultat af upphandlings opera - i 91 8 Stuts- Utskottets Betänhanden. tionerne skulle visa sig till någon förlust för Veikct, eri <lel af Fondefne bor coasei veras just till fördel och icke i i i 1 straff för dem som Fonden ar bestämd att understödja och Värja från hungersnöd, — en tanke den jag alltid trott mig kunna och böra oförstäldt yttra, Utan fruktan att dömas misstänksam och blott deiföre att i<ig ansett min pligt, som Fullmäktig bär, ovilkorligen det fordra.” Herr Assessoren Lagerhjelm anförde: ”Grundlagen kallar Svenska folkets rätt att sig beskatta, Urgammali Historien rättvisar benämningen.
De allo.anna fondernes ursprung, nemi. fran räntor eller sarnmanskoit, leder naturligen granskningen af deras förvaltning i folkets liander.
— En af Sveriges största Konungar, skaprre af true Styrelsens hela sarninanfogriing, har åt folket lemnat Hankens vård, och grundlagen innehåller samma stadgande.
Lika naturlig som denna vård är äfven Folkets skyldighet alt hålla Bankens förbindelser i helgd, förgäfves tror man sig kunna disponera Bankens fonder utan ansvar; och deremot svarat rättighet att bestämma förvaltningsgrunder och tillse att de fuljas.
Häraf följer Ständers rätt, att genom egne fullmägtige förvalta Banken och Jtiksgäkls-Contoiret.
Magazins-Inrättningens och ]Vfanufactur-Diseontens Creditiv på Banken kunna icke underkastas samma åtgärd, emedan förvaltningen är sammanblandad med ren Embetsinanna-åtgärd; Men Rikets Ständer, hvilka här icke kunna verkställa samma anspråk ehuru de äro underkastade samma ansvar, böra söka att, med bibehållande af Constitutionella former, *$tats-Utskottets Betänkanden. approximera till samma förvaltningsrätt; och dertill finnes endast ett sätt:
Öfverlemnande t af Magien i Revisorernes händer.
’’Ett folk, som ser att uppoffring af Lif eller Egendom sker ät Staten, bär den med glädje, om det annars vill förtjena ett rum i Historien.
Detta folk har gjort sitt, när stridbara söner samlas kring Konungens fanor; när Skattkammaren får sitt. behof och de Allmänna fonderne göra sio tjenst.
Ar formen god, men medlen tillräckiige; så blir det utförandets ensak om något saknas, och det är endast S.yrelsens interét att felet rättas obekymrad hvar det ytterst hvilar.
Denna rättelse är lätt, om granskningen är skarp och tanklöshet eller väld sky för trackter, där de lenina märke efter fjäten.
Herr Öfverste Lieutenanten och Riddaren Pahlman samt Herr Prosten Almqvist instämde uti de af Herr Borgmästaren Ekstrand och Herr Assessoren Lagerhjelm yttrade tankar, med det tillägg af Herr Prosten Almqvist, att han icke kunde föreställa sig huru det uti Utskottets förra Utlåtande öfver detta ämne föreslagne Correctiv kunde medföra någon våda för Landet; men trodde deremot alt detta stadgande »kulle bereda Allmänheten mycken tillfredsstäl-» 3g2o Stats-Uiskottets Bettini anden; \ leise I afseende pä förvaltningen af de stora Summor, som för denna Inrättning blifvit frän Hanken beviljade.
Nr 3i7.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts, under den 23 December 1817, till Utskottet aflidne Nådiga Skrifvelse om Liqviden af Rikets Utländske Guld.
T o -*-ill Stats-Utskoitet har ankommit följande Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stars-Utskott örn Liqviden om Rikets Utländske Gäld; Gifven Stockholms Slott den 2 3 Decem ber 1817.
., I anledning af Kongl. Majus Proposition'; beslöto Riksens Ständer, vid Riksdagen år 1812, att Rikets Capipal-Gäld i Holland, Babrant och -Genua till två tredjedelar af dess belopp genast skulle försvinna; hvarjemte Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse af den 19 Julii samma år, hos Kongl. Maj:t anmälde detta deras Beslut, med tillkännngifvande, dels att derutin nan likväl icke skulle inbegripas de af Svenske Medborgare till inlösen företedde 418 Obligationer af Holländske och Brabantske Länen, dels, att återstående tredjedelen af ofvannämn - Stats- Utskottets Ettiinkänderi'.
1921 de Gapital-gäld val tills vidare måtte uti Biksgälds-Contoirets Räkenskaper upptagas, dock att Rikets Ständer till Kongl. Majus afgörande öf« verlemnade, att, om och enär Kongl. Maj:t skulle finna det nödigt, något anspråk på berörda tredjedel erkänna, eller ock förklara densamma alldeles förfallen, pa lika sätt, som, i afseende på de två tredjedelarne och räntorne, förut var beslutet.
I sammanhang härmed anmälde Rikets Ständer dessutom hos Kongl. Majit deras vidtagne Beslut och Författningar, angående Rikets gäld uti Leipzig och Hamburg.
Sedermera, vid 1815 års Riksdag, och efter det Kongl. Majit, genom Nådig Proposition af den 6 Julii samma år, erbjudit
Sig att,’ på då tillika framställde villkor, af de medel, hvilka, såsom lösen för Ön Guadeloupe, medelst Tractaten med Stora Brittanien af den 13 Mars 1813, tillfallit Kongl. Majit och Dess Efterträdare på Svenska Thronen, enligt Successionsordningen af den 26 September 1810, besörja indragningen och liqviden af all den Utländska Skuld, hvarföre Sverige dittills häftat, hafva Rikets Ständer, med förklarande och särskildt ådagaläggande af deras tacksamhet, detta anbud emottagit och derjemte till Kongl. Maj.t öfverlemnat, att låta besörja Liqviden af hela Riksgälds-Contoirets Utländska Skuld, hvarmed Riksgälds - Contoiret således icke vidare komme att taga befattning.
Enligt Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 19 Julii 18x2, var, vid Riksdagens början samma år, Riksgälds-Contoirets UtRihang till Riks.St.
Prat. isn ■ igiS. 4.dt Sami. N:r Z4J. a«• ig? 2 Stats-Utskottets Betänkanden.
Jändska Capital-gäld, med deri inbegripne Sven. ske Medborgare tillhörige 418 stycken Obliga, tioner för Lånen i Holland och Antwerpen, hvardera å 1000 Gulden, så beskaffad, sorn följer, nemligen: A. I Holland.
Fyra Millioner, 235,100 Riksdaler Holländsk Courant i flere serskildte Lån, hvaraf 529,500 R:dr voro Lifräntor. B. I Brabant:
Sju Millioner 541,000 Gulden Rrabantskt jVexel-mynt i flera serskildte Lån. C. I Genua:
Nio millioner, 475,182:! 6.
3 Juori di Banco, i särskildte I-ån, hvaraf 45,125 Li* res voro Lif-räntor. H. 1 Leipzig :
Ett derstädes till realisationens befrämjande år 1802 upptaget Lån af En Million 350,000 R:dr Conventions-rnynt. E. X Hamburg.
l.‘o Ett derstädes, genom numera framlidne Cantzli-Rådet och General-Agenten Awerhoff, fourneradt Lin af 500,000 Iltdr Hainb.
Banco. 2:0 Allmänna Magazins-Directionens Skuld till Atverhoffska Sterbhuset, hvilken, vid 1809 och 1810 årens Riksdag i Stockholm, på Riksgälds - Conroiret blifvit öfverflyttad, utgörande 150,400 R:dr Hamb.
Banco, utom derå berak* nade Interessen och omkostnader. Siats-Utskottets Betänkanden. 1 gg 3 Kongl. Majit, sorn, i anledning af hvad Rik. sens Ständer, vid 1812 och 1815 arens Riksdagar, på förut nämnde sätt, beslutat och hemställt, åtagit
Sig att besörja betalningen och Liqvidaiionen af ifrågavarande Stats-Skuld, har, i följd af detta åtagande, och med afseende på Riksens Ständers for hvarje serskild Skuldpost fattade beslut eller gjorda hemställänden, tid e •* ter annan, vidtagit de åtgärder, hvarom Kongl. Maj t nu får Riksens Ständers Stats-Utskott underrätta, nemligen: A.
Angående Capital Gä/den i Holland.
Henne, under åren 1784 till och med 1797* genom
Nio serskildte upptagne ärftelige Lån. och ett upptaget Liffänte*Lån, tillkomne Rikets Skuld, utgjorde ifrån början Sex millioner 600.000 Riksdaler, eller Sexton Millioner 500.000 Gulden Holländsk Courant, men var redan, förmedelst verkställde afbetalningar eller återfallne Lifräntor, minskad, på satt ofvanberördt är, till Fyra Millioner 2 3 5,000 Riksdaler eller Tio Millioner ,587,500 Gulden, när 'åt 181a beslutet om dess nedsättning till en tredjedel af Riksens Ständer fattades, — Hen blef likväl, genom inlösen af åtskillige Svenske Medborgare då tillhörige Partial Obligationer ytterligare något minskad, så att den, vid Hecem* ber månads slut 1815, enligt af Riksgälds-Contoiret då meddelad uppgift, utgjorde Fyra Millioner, 160,700 Rulr eller Tio Millioner 401,75° Gulden Holländsk Courant återstående Capital i namn-värde, oberäknad! återståenda intill den 1 Augusti 1812 uppiupne räntor, svarande emot 970,2813 B:dr Holländsk Courant, Ståts-Utskottets Betänk andeni Till säkerhet för Linén i Holland hade,' vid deras upptagande, blifvit lemnade, dels Konungens Authorisation och Förbindelse samt Stats-Contoirets Obligationer, dels ock Konungens Authorisation samt Riksgälds Contoirets Garantier och Förbindelser, för hufvudbeloppet af de hvarje gang negocierade
Nio upptagne ärftelige Länen beträffar, ned» laggde i Lagligt förvar hos en Notarius Pub.'
Jicus i Amsterdam, tili hypotliek för den långifvande Allmänheten; och de Banquierer, genom hvilka Lånen för Svensk räkning upptogos, voro deremot befullmägtigade att, under samme Notaries Controll och med dess påskrift, utfärda Partial-Obligationer å Ettj Tusende Gulden Holländsk Courant hvardera,' och försedde med Ränte•
Coupuns för den tid Lånen borde löpa, till si stort antal, sorn emot Hufvud-Obligationerne svarade.
Med det upptagne Lif-Ränte-Lånet inträffar åter det serskildta förhållande, att Hufvud-Obligationen qvarlemnades hos det Banquiershus, som besörjde Lånets upptagande och som derföre utfärdade Lifräntel- Con. "Stitutioner, till ett Hufvud - Obligationen motsvarande belopp, under Controll och med påskrift af Konungens Minister i Haag.
Maj:t fått del af Riksens Ständers Beslut och Skrifvelse, under den 2 Augusti 1815, lät Kongl. Maj:t underhandlingar börjas med ett emedlertid från Holland hit» sandt, de fläste Fordrings-ägarnes Lagligen befullmägtigade Ombud, W. G. van de Poll, och, efter åtskilige svårigheter, lyckades det ändte - Statt-Utskottets BetänkandenJ 1925 ligen för Kongl. Maj:ts härtill utsedde Com-j missarier, att den 31 December 1815 med samma Ombud afsluta, om betalningen af Svenska Rikets i Holland återstående Capital-Skuld, en Convention, som Kongl. Majit sedermera gillade, och sorn nu till Riksens Ständers Stats-Utskott 'Öfverlemna!.
Det af Riksens Ständer först år 1812 vidtagne, och sedan år 18J5 bekräftade Allmänna Beslutet, om Stats-Skuldens nedsättning, har, genom denna Convention, blifvit vidmakthållet och till grund för Liqviden, äfven ifrån Holländske Fordrings ägares sida, antagit, i följd hvaraf Kongl. Majit låtit, af det år 1815 i Holland återstående Lane Capitalet, såsom Svenska Statens Skuld, erkänna en tredjedel, med tillhopa En million 386,900 Riksdaler eller Tre millioner 467,230 Gulden Holländsk Courant, för hvilken erkända Skuld Kongl. Majit
Sig förbundit att, i ett för allt, betala En million 300,000; Ridr Ramb. Banco på serskilte Terminer, i den ordning och med de villkor för öfrigt, som Conventionen utmärker.
Majit har deremot , vid Conventionens afslutande, låtit fordra och betinga de uti Holland då utelöpande partiella Skuldförbindelserna, äfvensom Ränte-Couponemas återställande inom viss tid, och dessutom hafva, med förutseende af de svårigheter, sorn oundvikligen skulle möta Hufvud-Obligationernes och Garantie-Handlingarnes återlemnande, så länge ick© alle Partial-Titlar, utan undantag, voro infriade eller förfallne, sådane förbehåll ifrån Kongl. Majus sida och å dess vägnar blifvit uti Conventionen gjorde, sorn dödat alla anspråk emot 1926 Slais Utskollets Bitlinkanden.
Svenska Riket, i samina stuni!
TV!aj:t uppfyllt Cbhventiöns- villkoren.
Vidare blcf genom Conventionen öfverenskomma, au den, till Iiqviderande af Rikets hela återstående gäld i Holland, betingade Gontanta Summa af Eu mil» lion 300,000 R'dr Hanni).
Banco, skulle utbetalas och Conventionens verkställighet i öfrigt anförtros till en, Cornmittée i Amsterdam, bestående, jemte det här varande Ombudet van <le Poll, af de Partial - Obligations- och Lif-RämeConstitutions - Innehafvarties Beful Intägt Sgade, gom, å desses vägnar, utstäTt van de Polis fullmakt, nemligen: J, J. Laurin, M. C »van Hall och J.
Schölling, samt af de Btnquierer, som lilföréne besörjt ärftelige Lånens upptagande, nämligen Jan et Carl Hass Ignen och Hogguer &
Cotnp,, detta sednare hus genom huset Kel* ivick och ybornhergh, äfvensom att Kongl Majit ägde utnämna en Special Commissarius, för att, å dess vägnar, bevaka Conventionens behöriga verkställighet.
Såsom följd af allt detta, afskickade Kongl, Maj:t i Februarii månad 1815, Kammar-Rätts» Rådet Pani Öhrwall til!
Amsterdam, försedd med nödig Fond till Conventions-Surnroans fulla betalande, och med Ipstruction, att i öfrigt vaka öfver verkställigheten af Conventionen, i anseende till så val Conventions-Summäns utdelning, samt Partial-Titlarneä inlösen och återställande, som Hufvud-Titlarnes återfordrande och det mera, hvarigenom Svenska Statens säkerhet för framtiden ytterligare kunde befästas.
Maj-.ts Ombud har, efter slutad förrättning, om förloppet afgifvit sin underdåniga
Be - Stats-Uiskottets Betäni anden. *927 rättelse, hvaraf inhämtas: att sedan, efter föregången Kungörelse till allmänheten om tillvarelsen och innehållet af Conventionen, hela den betingade Conventions-Summan efter hand blifvit till Liqvidations Comrriittéens disposition betald , hade emedlertid den med de enskilde Fordrings - ägarne i Amsterdam började Liqvidation likväl icke, utan långt dröjsmål och många svåtigheter, blifvit fortsatt och slutad, på det sätt, att hvarje serskild innehafvare affPartial Obligationer, eller af Lif-Ränte-Constitutioner, ändteligen förklarat sig nöjd med Liqvidations-granden och medgifva sådane ägande Partial-Titlars öfverkorssande och utlefverering till Kongl. Maj.ts Ombud, och med den framgång för öfrigt, att, vid medlet af Mars månad innevarande år, af hela den massa, som, vid Liqvidationens början, borde finnas utelöpande, endast 284 Partial-Obligationer, hvardera å tooo Gulden nämnvärde, och Lif- Ränte- Constitutioner för ett sammanräknadt nämnvärde af 94,750 Guiden saknades, såsom då ännu icke ingåogne, men hvilka Partial-Titlar Kongl. Maj:t förmodar vara, antingen genom tillfälligheter under tidens lopp förkomne, eller ock utslocknade genom, ibland Lif-Ränte-Titulairerne , sedan år 1812 timade dödsfall.
I alla händelser äro likväl redan vid Con ventionens afsluiande si kraftiga förbehåll från Kongl. Majus sida gjorde, att de, jemte i öfverensstämmelse dermed sedermera vidtagne åtgärder, fullkomligen försäkra Sven. ska Staten från kraf för den ringa del af sistT>--•bil.
Obligationer och Lif - Stats-Utskottets Betänk andeni Bänte-Constitutioner, hvilken ännu tilläfventyrs kan vara i Holland utelöpande.
Emedlertid, och då de vid ärftelige Lånens upptagande ifrån Sveriges sida utställde Hufvud, och Hypothekariske förbindelser, blifvit aflemnade till samtelige Långi säkerhet och, i sådan afsigt, nedlagde såsom ett depositum hos Notarius Publicus Wilhelm van Homrigh i Amsterdam, har den omständighet, att alla i anledning af samma Hufvud-Documenter utfärdade Partial-Obligationer icke till Liqvidations - Committéen ingått, eller möjligen kunnat ingå, haft till påföljd, att denne Embetsman, med stöd af Landets Lagar, vägrat utlefverera Hufvud-Documenterne, förr .än antingen en hvar af de utfärdade Obligalionerne är infriad, eller den genom
Lagarne för kraf i allmänhet bestämda prassel iptions - tid till ändalupit; Och hvilket vägrande således förorsakat, att Liqvidations - Committéen icke till Kongl.
Maj: ts Ombud förmått öfverlemna någre af de, för ifrågavarande Lån, utgifne Konungens förbindelser och Authorisationer, eller Stats-Contoirets och Riksgälds-Coutoirets förbindelser och garantier, hvilka samtlige ännu hos bemälde Notarius Publicus förvaras; men, som alla, enligt Conventionen af den 31 December 1815, inlöste Partial-Obligationer först varit hos denne Embetsman deponerade, samt sedan der blifvit, med sista innehafvarens bifall, öfverkorssade och utlefvererade till Kongl. Maj:ts Ombud, hvarefter beloppet är vordet, genom Liqvidations-Cornmittéen , i närvaro af samma Ombud, afskrifvit å nyssnämnde Hufvud- Documenter, Ståts-Utskottets Betänkanderi'.
19*9 så anser Kongl. Maj:t alldeles intet äfventyr vara förknippadt med Hufvud - Documenternes, dessutom oundvikliga, qvarblifvande under No* tarii Publici van Homrighs vård i Amsterdam, intill dess de, med stöd af Landets gällande Lagar, må kunna återfordras.
I hänseende till Hufvud-Documenterne å det år 1792 upptagne, i Lif-Räntor indelade Lånet, har åter det förhållande ägt rum, att desse Documenter, som qvarstannat hos Banquiershuset A. 8c S.
I Haag, hvilket ombesörjt Låne-Operationen, sedermera, etter Husets inträffade obestånd, kommit att inlemnas till en Domstol på stället, derifrån Liqvidations-Committéen återbegärt dem, för att Kongl. Majus