Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förra har derföre blifvit kanske alltför ofta åberopad, men den korta tiden af 5 år, deraf blott 3 tillhört undertecknad Landshöfdings Embelsförvaltning, har erbjudit endast få specialiteter för reflectionen.
Med djupaste undersåtlig vördnad, nit och trohet, framhärdar Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts Underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte C. G. BERGENSTRÅHLE.
Jönköpings Lands-Cancellie den 3i December i838. L. Lowenadler.
P. H. Landegren.
KONGL. MALTS B sif Äta. ar laro s ha fvasbes UTI KRONOBERGS LÄN TILL KONGL. MALT I UNDERDÅNIGHET AFGIFNE IP 12 US JSL K H ■■ B 12 R JlL T T E L S Ej För Åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836.
TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 1840.
Eim ru det torde blifva svårt, alt hvart femte år säga något nytt i economiskt och statistiskt afseende, skall jag likväl under föreskrifne rubriker söka upptaga hvad som förnämligast synes påkalla uppmärksamheten, och, så vidt möjligt är, lemna Eders Kongl. Maj:t en beskrifning om
Länet i allmänhet, hvilken utvisar, att alla näringar, lemnade åt sin fria utveckling och gynnade äfen ädelmodig Konung, uppblomstra och äga ett välgörande inflytande på Länets economiska förhållanden. 1:0
Län gränsar i Norr till Jönköpings Län, i Öster till Calmar och Blekinge Län, i Vester till Halland och i Söder till Skåne.
Pet Sr, enligt Baron Hermelins Charta, i/( i fa miL långt och g mil bredt, samt innefattar 6 Härader med en Stad och en Köping.
Polis och Uppbörd förvaltas af 5 Kronofogdar, 5 Häradsskrifvare och 17 Länsmän.
Lagarne handhafvas af 3:ne Häradshöfdingar och en Rådhus-Rätt.
Härader lyda alla under Tio Häraders Lagsaga.
Bergväsendet vårdas af Bergmästaren i Kronobergs Läns Bergmästaredöme, biträdd af en Bergsfogde.
Landlmäteri-göromålen besörjas af en Förste och en Andre Landtmätare, it Commissions-Landtmätare och 3 vice Landtmätare. 2:ne ProvincialLäkare, en Lazaretts-Läkaré samt en Regements-Läkare och aine BataljonsLäkare föreslå helsovården inom Länet.
Utom Kronobergs Regemente, finnas i Länet indelie så många Nummer af Kongl. Calmare Regemente, Smålands Grenadier-Bataljon samt Smålands Hussar-Regemente, som längre fram i Berättelsen uppgifvas.
Då allmänna beskaffenheten af ett så ojemnt och couperadt land, som Kronobergs
Län, icke kan uppfattas utan medelst beskrifning öfver dess serskilta delar, så torde en sådan lämpligast ske genom en kort berättelse om hvarje Härad.
Kinnevalds Härad, som gränsar i Norr och Vester intill Wexiö Stad, och utgöres af 7 Paslorater och 1 1 Församlingar, äger väl någon lerblandad mylla, men till större delen stenig och mjäll jord.
Med stark gödning och ymnigt regn gifver åkerjorden der, som öfverallt i Länet, vacker 4 — gröda, men lliy förutan svag skörd.
Vanligen skördas 3:dje kornet, sedan slösäden afräknats, men ännu mindre under tork-år, emedan åkern då brännes af den myckna sten, som besvärar jorden.
Inom detta Härad finnas flere större egendomar, af hvilka de ansenligaste äro Bergqvara, Jäthsberg och Huseby Bruk, hvilkas ägare under sednare åren der nedlagt betydliga kostnader och således mycket uppdrifvit dessa egendomars afkastning.
Kronobergs Kungsgård är cck belägen inom detta Härad.
Bland väl skötta och odlade mindre egendomar må nämnas Osaby, Stjernevik och Kronofogde-Bostället Täfvelsås.
De största sjöar inom Kinnevalds
Härad äro Åsnen och Helja sjö.
Sänkningen af den förstnämnda kommer otvifvelakligt att medföra stor nytta.
Man har redan för längre lider tillbaka insett detta, men bristande tillgångar hos strand-ägarne hafva afhåilit dem från företaget.
Vid den år 1833 hällne, af mig i sista Femårs-Berättelsen åberopade undersökning, i afseende på förctelarne af företaget och kostnaden dervid, utröntes dels att genom sjön Asnens sänkning skola omkring 2000 tunneland sidländt och vattensjuk jord, som årligen fördränktes af sjöns öfversvämningar, kunna uppodlas vid och ofvan dess stränder inom Kinnevalds, Konga och Allbo Härader, dels flera tusende tunneland betesmarker framdeles befrias från syra, hvarigenom någon del af mera aflägse trakter från sjön torde blifva odlingsbar, och kostnaden i och för detta arbete upptogs till 14,000 R:dr.
Sedan Eders Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga framställning, redan år 1834 1 Nåder bestått strandägarne, som till största delen utgjorts af Allmoge, med halfva koslnadsbeioppet, samt innevarande år ytterligare täckts i Nåder förära 2000 R:dr för arbetets skyndsamma bedrifvande, så är det med verklig glädje och underdånig tacksamhet för Eders Kongl. Maj:ts
Nåd, jag nu kan inberätta, att ifrågavarande, för orten högst vigliga sjö-sänkning, under loppet af denna sommar blifvit fullbordad.
Kinnevalds
Härad har länge haft Possessionaten och Boställs-innehafvare, som utmärkt sig såsom skicklige landthushållare; och till bevis på odlingshågen torde böra nämnas, att under loppet af de sednare åren endast inom Urshults och Allmundsryds Socknar omkring 2^5 tunneland sidländ jord och mossar dels blifvit odlade, dels äro under uttappning för odlingars verkställande.
Norrvidinge Härad, som lyder till samma Fögderi, och äfven gränsar på en sida intill Wexiö Stads mark, är till arealen det minsta i Länet, men har i allmänhet bättre jordmån.
Det består endast af 3 Pastorater och 7 SoCknar med flera väl odlade, men ej större egendomar.
Åsa, Berg, Åby oell Wartorp äro de största i Häradet.
Allmogen i detta Härad bergar sig väl.
Konga Härad gränsar i Öster till Wexiö och i Söder till Calmare
Län och Blekinge, samt utgöres af 8 ILstorater med i5 Församlingar.
Jordmånen inom detta Härad är i några Socknar af god, men i de flesta af mager beskaffenhet; och Allmogen der gagnar mest vär-råg.
Granskapet med Sjöstäderne Carlskrona, Carlshamn och Calmar förskaffar delta Härads innevånare i missväxt-år deras spannemåls-behof, helst de genom försäljning af skogs-effecter samt frakter emellan Wexiö och nämnde
Städer förtjena mycket penningar.
Lessebo och Åryds Bruks-egendomar gifva Allmogen deromkring betydlig inkomst genom kolning och andra tillfällen till arbetsförtjenster.
Vid Lessebo Bruk är i sednare åren uppförd en större grundmurad, vacker stenhusbyggnad, hvaruti Pappers-Fabrik är inrättad, till beskaffenhet och sammansättning lika med den vid Klippan i Skåne.
Der kan dagligen tillverkas 60 Ris så kalladt machin-papper, och egaren har ej sparat kostnad eller möda för att bringa denna vackra och dyra inrättning till likhet med Pappers-Fabriker, som finnas i England och Frankrike.
Iuom Häradet finnas dessutom 3:rie mindre Bruks-egendomar.
Bland Landtegendomar må nämnas Lidhem, Ingelstad, Hofmantorp, Orraryd och Wärnlanda, som alla äro väl bebygda och skötta possessioner.
En Bonde i Sandsjö Socken och en Krono-Länsman hafva, den förre på egen gård och den senare på sitt boställe, utmärkt sig företrädesvis för stenbrytning och mycken åkers upptagande af oländig mark.
Företagen förtjena att omnämnas derföre, att ingen af dem hvarken begärt understöd dertill, ej eller gjort anspråk på allmännare uppmärksamhet.
Den förre har likväl blifvit tilldelad Guldmedalj för odlingsflit.
Uppvidinge
Härad, som inneslutes af 7 Pastoraler och i3 Församlingar, gränsar i Öster till Calmar, i Norr och Vester till Jönköpings Län.
Jordmånen är mjellblandad och i allmänhet mycket stenbunden med magert gräsbele.
De inom Häradet belägne Orraforss, Braås, Säfsjöström och Klafveröströms Jernbruk, lemna allmogen i denna magra ort mycken arbetsförtjenst och tillfälle att genom kolning och andra brukskörslor lätt afbörda sig sina skatter, hvarföre vid uppbördstiden Kronofogden i Uppvidinge Härad alltid lefvererar uppbörden nära restfritt från detta Härad.
De bättre Landtegendomarne äro Hofgård, Drättinge, Ön och Ramnåsa. — 6 — Vkl
Drättinge har för 3:ne år sedan blifvit utlappad en sjö, deraf egaren af nämnde gård redan njutit betydlig afkomst al både säd och gräs, hvarigenom egendomen stigit mer än dubbelt i värde, och innevarande år anser man denna sjö-ultappning inbringa omkring 25,ooo LU. hö. Kosta Glasbruk, sorn äfven är beläget i detta Härad, är i sednare tider betydligt förbättradt, och man kommer der alt snart tillverka både gjutet och slipadt glas, som kan täfla med det utländska.
Allbo
Härad gränsar i norr till Jönköpings Län, och i söder till Skåne, består af 8:la Pastorater och 17 Församlingar och har i allmänhet svag jordmån, men odlingshågen äfven inom detta
Härad har så tilltagit alt exempelvis må nämnas, det under i838, 74 tunneland 26 kapp], ny åker blifvit upptagen, äfvensom odalåkern blifvit befriad från 38o stenrör och 2,220 större jordstenar.
Detta arbete bar förnämligast blifvit verkställdt af allmogen å stenbunden mark.
Flera sjöar äro utlappade och sänkta inom Häradet, deraf 3:ne å ägorne till Oby Sätesgård, hvars ägare, som sjelf bekostat arbetet, har att vänta betydlig höafkastning.
Det vackra Koskullska Fideicomisset Engaholm är här beläget, och af Landtegendomar äro i öfrigt Oby, Gåfvetorp, Tagel och Torp de förnämsta.
Ägarne af dessa egendomar hafva nedlagt betydlig kostnad på deras förbättring och de hafva föregått Allmänheten med vackra efterdömen af odlingsflit och ett förbättradt åkerbruk.
Inom detta Härad, likasom öfver allt i Länet, finnes en mängd smärre, väl bebyggda egendomar till ett helt mantal och något deröfver.
Vid stora landsvägen emellan Dihults och Elmhults Gästgifvaregårdar är hemmanet Råshult beläget, hvarest Linnéé är född, och det vöre för närvarande och kommande tider, om ej ett varaktigt, dock ett vackert minne af den verldsbekante Naturforskaren, om åtminstone något värdigt monument här uppfördes, som erinrade om hans härkomst och födelsebyggd.
Diö Jernbruk och en en del af Huseby Bruk äro här belägne.
Häradets största sjöar äro Salen och Möckeln, äfvensom sjön Åsnen angränsar detta härad.
Mångå smärre sjöar och så kallade gölar förekomma der så väl som öfver allt i Länet.
Sunnerbo
Härad är ett mera vanlotladt land.
Det är till areal och folkmängd större än något af öfrige Häraderne, och inneslules af 11 Pastorater och 23 församlingar.
Jordmånen består till det mesta af sandmylla, och naturen har i rikt mått tilldelat denna ort ljunghedar och mossar, deraf likväl en stor del skulle kunna göras odelbara och frugtbärande, om det fattiga, men idoga folket ägde tillgångar och förmåga att bekosta uppodlin - — 7 — garne.
Såsom aflägse från släder är det mindre smittadt af flärd och fåfänga, och det gränsar till obegriplighet, att en så vanlottad landsort, der man kan färdas flera mil utan att upptäcka annat än ljung eller sandhedar, så långt ögat kan se, förmår äfven under missväxtår lifnära sig.
Under de 12 år, som Styrelsen af detta Län varit mig i Nåder anförtrodd, har mer och mindre svag skörd inträffat 2/3 af denna lid, och det på arbetsförtjenst blottade Sunnerbo Härad, har ej begärt undsättning utan i högsta nödfall, och har alltid redogjort med lika beredvillighet och vid samma tid sorn öfrige Härader.
Örn anslag af allmänna medel kunde beviljas såsom understöd vid de många, nu ofruktbara fältens förvandling till bördig åker och äng, så skulle detta Härad snart täfla med de öfrige uti sädesproduklion och välmåga.
Ljungby Köping, som äfven här är belägen , har ännu icke vunnit den förkofran man borde vänta.
Der finnes Post-Contoir, Apothek, några få Handlande och Handtverkare.
Ljungby Gästgifvaregård är den största i Länet i anseende till de många vägar, som der korssa hvarandra, och dess ägare har serdeles utmärkt sig såsom skicklig Landtbrukare.
Flera andra ståndspersoner i trakten af Ljungby föregå allmogen med vackra efterdöme!! af odlingsflit.
Det nära intill belägna flygsandsfältet, hvartill Eders Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref den 19 Februari 1831, anslog medel för flygsandens hämmande, är icke blott med sandhafra och tallfrö fullkomligen besådt, utan en del redan beväxt med tät och vacker skog, så att inom ett tiotal af år, man på det härjande sandfältet skall finna stor och växtlig skog.
På sätt jag i min förra underdåniga Berättelse omnämnt, har en nära derintill boende Landtmätare med mycken verksamhet och nit verkställt såningen och vårdat sig om planteringen och med den tillgång, som finnes i behåll, torde han ännu kunna bestrida utgiflerne till vakthållning och den unga skogens fredande från åverkan.
Bland egendomar i Ssnnerbo Härad må nämnas Toftaholm, Fidekomiss i Grefliga Bondiska ätten, Stenenäs, tillhörigt Lilljebergska slagteri, en del af Yxkullsunds egendom, Skeen, Ryd, Ugglansryd, Bolmaryd, Erikstad, Bolmstad och Borsna.
Ett jernbruk finnes här äfven, som afsätter sitt jern med fördel till Skåne.
Skoglösheten gör, att större Bruk icke kunna anläggas i denna ort, ehuru grannskapet af Skåne, der Bruk icke finnas, skulle inbringa betydlig inkomst.
En del af Häradet har utmärkt vackra trakter, och i de socknar, som genomskäras af Laga å, är belägenheten i synnerhet angenäm.
Större in - 8 — sjöar finnas icke utom Möckeln och Bolmen, hvilken sednare tillstöter gränsen af Jönköpings Län. 2:0 Jnnevånarne i Kronobergs
Län aro ett villigt, laglydigt och fridälskande folk, men deras moraliska bildning Beror mycket af Presterskapet.
På sednare tider hafva Nykterhetsföreningar Bildat sig inom flera församlingar, och om det åtminstone kommer derhän, att man anser för en skam att öfverlasta sig med bränvin, är redan mycket vunnet i sedligt afseende.
En sådan reform synes vara af vida fördelaktigare inflytande än de flesta af dem, hvarom man både talar och skrifver.
Efter 1838 års Mantalslängder utgör Länets folkmängd 114,836 personer af båda könen, deraf 52,489 äro mantalsskrifne och 5y,715 mantalsfrie.
Enligt 1833 års Femårs-Berättelse utgjorde folkmängden då 107,207 personer.
Den har således under de sistföi flutne fem åren ökats med 6,897 personer.
Folkmassans tillväxt anses vanligen förmånlig för ett land, men der näringsmedlen icke tilltaga i samma mån, är folkökningen mindre nyttig, fcders Kongl.
Majrts Befallningshafvande både här och i Jönköpings
Län hafva, lika med Consistorium i Wexiö, förr haft tillfälle i underdånighet anföra, hvad som i deras tanka varit bidragande orsaker till både en ökad folkmängd och fattigdom hos den del af folket, som lefver förnämligast af potaterne och sin arbetskraft.
Dessa orsaker qvarstå ännu, och det vore väl, om ett correctiv kunde utfinnas för de alltför tidiga obetänkta giftermålen, som endast äro byggde på hoppet att genom arbete kunna förtjena uppehället.
Dessa lijonelag förvandlas oltast till sådane backstugusittare eller tiggare, som antingen ligga Socknarne till last eller genom begångne brott blifva mogna för fästningen och correctionsinrättningen.
Skärpning i Författningen mott lösdrifveri och Gesällers lydnad under Tjenstehjons-stadgan skulle minska icke blott lättjan och sedeiösheten, utan ock det öfverhandtagande tiggeriet bland de sistnämnde, som oförsynt stryka landet omkring och besvära öfverallt med bettlande.
Allmogen i Kronobergs
Län är eljest, som Smålänningen i allmänhet, ytterst tarflig och förnöjsam.
Derjemte är den arbetsam och vill gerna förtjena penningar.
Den Wexiö stad förlidet år öfvergångna eldsvåda, har genom stadens återuppbyggande spridt mycket penningar till omkringliggande - — 9 — de trakter, och mången, sorn tillvaratagit sin arbetsvinst, kan för sig och de sina deraf draga fördel lör lifstiden.
Märkligt är att nästan allt murarearbete verkställts af soldater, som efter corn mender ingar vid Götha Kanal blifvit utmärkt skicklige i detta yrke. 3:o JV är ingar.
Åkerbruket utgör Landtmannens hufvuclnäring.
Odlingshågen stiger med hvarje år, och hos mången är det endast bristande tillgångar, som hindra utförandet af vackra odlings eller stenbrylningsföreiag.
Länets Hushållssällskap har haft all möda ospard för att i möjligaste måtto uppmuntra till jordbrukets förbättring genom antagandet af Agronomen Jonsson, som, aflönt af Sällskapets cassa, årligen från 1835 besökt Länet.
Efter Jonssons tillstyrkanden hafva dels flere större och mindre sjöar blifvit ultappade, deraf en del redan lemna betydlig höafkastning, dels förut oländiga kärr och mossar förvandlats till bördiga åkerfält.
Allmogen, som gerna vidhåller gamla bruk, äfven i sältet att sköta sin jord, anlitade Jonsson föga i början, men anmärkningsvärdt är, att då endast nio af allmogen föriidet år sökte hans biträde, hafva i år a5 bönder derom anmält sig, För nästkommande och följande åren förnyas Contraclet med Jonsson, och jag äger det hopp, alt inom ett tiotal af år, skola de fördelaktiga lägenheter, som nu endast gagnas till svagt bete, blifva uppodlade och gifva icke obetydlig afkastning.
Possessionaten och Ståndspersoner i allmänhet, föregå med vackra efterdömen i sättet att förbättra åkren, och circulationsbruket har nu blifvit någorlunda allmänt antaget.
Der jorden icke är alltför stenbunden och ägovidden mycket inskränkt har äfven Allmogen indelat sin jord i circulation, hvarföre man också på många ställen gagnar vändplogen, äfvensom drillplogen af endel Possessionater användes.
Det ständiga betandet äfven å ängsmarken, som derigenom alltmer tröttnar, gör växelbruket alldeles nödvändigt, om icke foderlillgångarne skola år från år betydligen minskas.
De vanliga sädesslagen äro Råg, Korn och Hafra samt Blandsäd af Vårråg och Hafra.
Sädesproduktionen inom
Länet har på sednare åren så ökat sig, att, ehuru åren 1807 och 1838 priseme varit höga å all spannemål och till afsalu icke utbjudils mer än hvad Possessionater kunnat afyttra, har genom sparsamhet med egna tillgångar
Allmogen icke behöft anlita administrationen om understöd.
Den myckenhet poLaiulsh. i Kronobergs
Län Fcmars-Berättclse. 2 10 - tater, som planteras ocli skördas, förekommer äfven till stor del hungersndö och minskar behofvet af spännemål till brödföda.
Boskapsskötseln bar länge varit en lönande näring för detta Län, och Oxhandeln utgör en vigtig inkomstkälla för denna ortens Allmoge.
Slagtare från Stockholm och uppköpare från andra
Län göra vid marknaderne betydlig handel af Oxar, hvilka nu mera stigit myckel i pris äfven af den orsak att foderbristen desse senare åren både här i orten och annors'ädes föranledt lill slagtning af en stor del kreatur, som icke kunnat vinterfödas.
Det synes blifva en fördelaktig period för Ladugårdsskötsel!! i allmänhet, sedan alla landtmannaproducter med fördel afsältas och försändas ångbåtsväg från Jönköping på Stockholm och lill andra orter i Riket.
Man får derigenom nu mera ofta erfara brist på vissa nödiga artiklar i Provinsen, af hvilka smör stundom gäller 22 å 24 sk.
Rrgds U., då man för få år sedan köpte deraf till 12 å 14 sk.
Det är emellertid önskvärdt alt Landtmannen sålunda uppmuntras till ladugårdsskötselns bättre bedrifvande, och mindre än hittills skett grundar jordbrukets bestånd på spannemåls- och bränvinsförsäljning.
Genom de alltjemt stigande priser å victualievaror öppnas någon utsigt att kunna utrota den öfverdrifna bränvinsbränningen, som likväl för närvarande, och så länge fodertillgångarne äro otillräcklige, endast kan så småningom inskränkas.
Förrän Landtmannen sjelf finner att han utan tillhjelp af dranken kan föda sina kreatur, och alt han kan undvara bränvinsbränningen såsom en hufvudsaklig näringsgren, förr vill han ej afstå från dess utöfvande.
Det har lyckligtvis kommit derhän, att inom detta Län flere Possessionater och en stor del Allmoge nedlagt bränvinsbränningshandleringen såsom i moraliskt afseende af skadlig inflytelse, och om denna känsla för den goda saken kunde mera allmänt spridas, är jag säker att bränvinspannornes antal skulle snart betydligt minskas — att utfinna ett correctiv mot bränvinsfloden och dess consumenter är i sanning svårt.
I förra afseendet låter det sig knappt göra utan en af Nationen fattad gemensam öfvertygelse om bränvisbränningens skadlighet, och genom en kraftfull medverkan å folkrepresentanternes sida, alt förekomma öfverflödet af den så i moraliskt som physiskt hänseende skadliga drycken.
Icke utan en sådan gemensam anda om dess oumbärlighet anser jag bränvinsbränningen kunna inskränkas, ty så länge den grundsatts får vara beståndande alt man äger fritt använda sina producter på sätt man för sig finner fördelaktigast, blifver det alltid blott en fattad bättre öfvertygelse om sjelfva användandet, som kan åstadkomma förändrad hushållning med dessa producter.
Bland föreslagna ulvä - - 11 — gar alt förekomma både en öfverdrifven bran vinstillverkning och omåttelig förtäring deraf bland de lägre folkklasserne, är, efter min tanka, en så hög beskattning på tillverkningen, alt bran vinet i möjligaste måtto fördyras och derigenom icke vinner någon större afsättning bland dem som endast köpa för att berusa sig och andra.
De öfvervägande fördelarne i moraliskt hänseende af en minskad bränvinsconsumtion, äro för väl insedde och så ofta upprepade, alt de bär icke torde behöfva ytterligare åberopas.
Det är emellertid olvifvelakligt att den såsom oumbärlig ansedda dranken för kreaturs ulfodiing, bidragit till åkerjordens förbättring genom tillfället att starkare göda, men erfarenheten har också besannat, att den icke är nyttig för fäkreatur.
Hästafveln har under senare åren icke förbättrats.
Stuterislyrelsen har väl årligen placerat
Hingstar inom Länet till begagnande på förmånliga vilkor, men ganska få föl hafva fallit af dessa hingstar, och Allmogen har icke med den begärlighet omfattat tillfället alt upphjelpa raoen som man borde vänta.
Smålänningen sköter och vårdar i allmänhet icke sin häst såsom han borde, och gagnar den mindre för sitt jordbruk än för skjulsningar, hvilka inbringa en contant inkomst, sorn bonden i en sädesfattig province använder ofta till inköp af bröd för dagen eller andra förefallande dagliga behof.
Det är också derföre som åtminstone Småländska bonden så ogerna afstår från skyldigheten att utgöra reserveskjuls, ehuru denna, serdeles vårtiden, då hästarne äro utmagrade, är å de större farvägarne mycket betungande.
Hästar äro nu i allmänhet ganska dyra, och större vagnshästar samt Remonter kunna endast köpas i Skåne eller vid Stuterierne, der Rusthållaren nu med möda kan få köpa sin Remont för aoo R;dr B:co, transportkostnaden oberäknad.
Allmogen köper mycket hästar på Öland, der de förr erhållits för lindrigare pris än inom Länet, men der de nu äfven stigit högt i värde.
Om Stuteri-Styrelsen ägde tillfälle att låta fördela Ilingslarne på flere stationer, och det blef Landshöfdingen förbehållet alt uppgifva dessa, i mån af behofvet, tror jag alt ändamålet skulle bättre uppfyllas, under förutsättning likväl alt Ilingslarne voro, om äfven icke stora, dock af säker och god beskaffenhet.
Får-afveln, sorn blifvit af Eders Kongl. Majrt serdeles uppmuntrad, och som nästan öfverallt i Riket fästat de större jordbrukarnes uppmärksamhet, har äfven inom Kronobergs
Län blifvit förbättrad under de sednare åren, ehuru man här icke anser sig kunna med fötdel gagna de finaste eller Eleeloral-får.
I skogsbygden saknas väl icke Ijenligt bete för finare får, men ullen kan der icke hållas så ren sorn vederbör, för att afyttras med fördel, och ägorna äro i allmänhet så inskränkta, samt vinter - — 12 fodret åtminstone för närvarande så otillräckligt, att större hjordar icke kunna underhållas.
En stor del Possessionater hafva så kallade Spanska och medelfina får af Soutlidown- eller Leicester-race, hvilkas ull hittills Blifvit försåld till en Klädesfabrikant i Wexiö, som för fåhdet betalt En R:dr B:co och derutöfver, allt efter ullens reuhet; och med denna betalning anser producenten sig väl belålen.
Allmogens får-afvel är i allmänhet blott till husbehof, och till afsalu i trakten omkring Wexiö Stad.
Inom Sunnerbo Härad trifvas endast grof-ulliga
Får på de vidsträckta Ljungfälten, hvarest större hjordar beta sommartiden; oell deras ull, som vanligen kostar 24 å 32 sk.
B:co, tjenar Allmogen till beklädnad, och, förvandlad till vadmal, afyttras 1 betydliga partier till andra orter.
Misshushållningen härmed fortfar; och om icke skogsmarken nästan öfverallt 1 Småland vore serdeles produetiv, samt åLerväxten skyndsam, skulle den dagliga förödelse hagarne undergå, leda derhän att verklig brist på denna oumbärliga vara omsider uppkom.
Virkeshandeln inbringar ännu likväl betjulligt, och återuppbyggandet af Wexiö
Stad har spridt mycken penninge-inkomst i orten, genom allt det virke oell de skogs-effeeter sorn försålts.