Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men andra t vi— stiga frågor hafva dock, till följd af Oeconomiska Besigtningar, hittills någon gång uppkommit och blifvit i administrativ väg afgjorda: dylika torde ock möjligtvis hädanefter kunna uppkomma; men, till följd af Kongl.
Kungörelsen af den 17 April 1828, angående upphörande af StyrelseVerkens domsrätt i vissa mål, lära de väl icke numera blifva i sådan väg behandlade.
Till förekommande af all villrådighet, huru förhållas bör, i händelse någon är med Besigtnings-förrättningens åtgärd missnöjd, tror dock Utskotten sig böra tillstyrka, i sådant fall, det uttryckliga stadgande, att den missnöjde må hos vederbörande
Domare anmäla sig till erhållande af Laga Syn.
Vid första momentet af de tillstyrkanden, Oeconomie-Utskottet i sitt förra Betänkande gjort, är den anmärkning framställd, ett, då vården öfver en del Ecclesiastika Lägenheter, såsom Skolmästare-Bo - La."- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 36. 51 ställen, Aeaderaie-, Gymnasie- och Domkyrko- samt Prasbende-hemman, är genom locala föreskrifter tillräckligt bestämd och tillhör vaksamma Autoriteter, torde Oeconomiska Besigtuingarne å desamma, såsom endast medförande onödig kostnad, vara mindre behöfliga, Utskotten godkänna detta skäl och frånträda fördenskull det förra tillstyrkandet, som innehöll, att dessa Besigtningar skulle utsträckas till alla Ecclesiastika lägenheter.
Vid andra Momentet af samma Betänkande är vordet anmärkt, att lämpligast vore, det vederbörande Kronobetjente finge föreskrift, att, i samråd med ContractsProsten, minst en månad före förrättningen, dertill utsätta dag, äfvensom att den. bestämda årstid, som Utskottet till Besigtningarna föreslagit, är i flere afseenden för Prosten mindre väl passande.
Med gillande af dessa anmärkningar, få Utskotten här nedanföre framställa förslag till deremot svarande lämplig redaclions-Förändring af delta Moment.
Hvad åter angår den gjorda anmärkningen, att Prosten må kunna förordna annan man i sitt ställe, torde densamma förfalla, enär Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 härtill lemnar honom öppen rättighet, och Utskotten härutinnan icke tillstyrkt någon förändring. 5a Las.- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 36, Vid 3:dje Momentet är anmärkt; dels att dessa Besigtningar alltid borde ske utan ersättning till Kronobetjeningen, i likhet med hvad som sker vid Militaire-Boställens besigtigande, och såsom afven genom Kongl.
Resolutionen af den 8 och 20 December 1826 stadgadt är, hvilka Kgl. Resolutioner, på grund af Kongl. Brefven af den 12 Januarii 1757 och d. 11 Julii 1781, befria Ecciesiastika Boställs-innehafvare från sådan kostnads-ersättning; dels att den i förra Betänkandet tillstyrkta rese-kostnadsersättning skulle, för innehafvare af klena Pastorat i de Norra Länen och Lappmarkerne, blifva alltför betungande; dels att kostnads-ersättningen borde erläggas af Kyrko-Cassan eller Församlingen ; hvaremot andre sådant bestridt, och ansett Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets förslag i denna del godt och grundadt på analogien af hvad som är stadgadt för husesyner å Ecciesiastika Lägenheter.
Då det likväl, å ena sidan, torde vara obilligt, att Kronobetjeningen för sin kostnad vid dessa Besigtningar alltid skulle sakna ersättning, och, å andra sidan, för de merendels svagt lönade
Comministrarne torde blifva alltför betungande att en sådan kostnads-ersättning bestrida, anse Utskotten sig hafva skäl att vidblifva det förra tillstyrkandet i denna del, endast med det tillägg, att kosina - Lag- samt Allm.Besv. o. Oec.
Utsh. Uti. N. o 36.
53 den må drabba den byggnads-skyldige och således Kyrkoherden, der lian ensam har Byggnads-skyldiglieten å Bostället sig ålagd, men Församlingen, der den ensam har samma byggnadsskyldighet, och åter Kyrkoherden och Församlingen till hälften hvardera, der byggnads-skyldigheten mellan dem är delad, må denna resekostnads-ersättning utgöra.
Den anmärkning är äfven inom Hedervärda Bonde-Ståndet gjord, att de tvänne Nämndemän, som vid hvarje sådan förrättning biträda, böra, äfvensom Kronobetjenten, för sin resa njuta ersättning.
Utskotten anse ock sådant billigt, och få derföre tillstyrka, att rese-kostnads-ersättning efter rese-reglementet må vid Kyrkoherde-boställens besigtigande Nämndemännen tilldelas, och utgå efter samma grund som här näst ofvan, rörande Kronobetjentens rese-koslnads-ersättning, föreslaget är.
Då icke nödigt synes att Krono-betjenten, sedan lian fullgjort sitt uppdrag, förvarar något exemplar af Besigtnings-instrumentet, anse Utskotten sig böra, lili följd af de vid 4 niom. gjorda anmärkningar, och till förekommande åfelt större be - 54 Zag- samt Allni. Besv. o. Oec. Vtsk.
Vtl. N.o 36. svar, som för Kronobetjenten skulle uppkomma genom utskrifning af flera exemplar af besigtnings-instrumentet, tillstyrka, att Prosten må af Besigtnings-förrättaren erhålla ett exemplar af Besigtningsinstrumentet, för att, inom årets slut, eller sist med nyårs-expeditionen, der sådan är bruklig, insända detsamma till Consistorium,: samt tillika sjelfva Besigtnings-conceptet, för att låta församlingen, der den i byggnads-skyldigheten deltager, deraf få del, saint derefter tillställa Boställs-innehafvaren detsamma.
Att brislerne böra, såsom förra Betänkandets 5 Mom. innehåller, uti Besigtningsinstrumentet värderas och i penningar utföras, anse Utskotten oundgängligen nödigt, emedan dessförutan Consistorium hvarken kan bedöma, huru stora bristerna äro, eller hvad åtgärd som erfordras, eller söka handräckning till en icke bestämd summas betäckande, genom borgen eller immission i Boställs-innehafvarens lön.
Uteblifver ett sådant stadgande, så äro dessa besigtningar alldeles öfverflödiga eller föranleda endast behofvet af genast påföljande laga syn.
Den anmärkning, som vid samma 5 Mom. är gjord, nemligen att Consistorium ensamt må bedöma, hvad åtgärd sorn erfor - Lag- samt Allm.
IV.-o 36.
55 dras för husrötebristens betäckande, anse Utskotten sakna anledning, enär förslaget tydligen uppdrager åt Consistorium denna pröfnings-rätt; dock medgifva Utskotten, att stadgandet, det Prosten, vid förefinnande af betydlig husrötebrist, skall sådant genast bos Consistorium anmäla, må utgå.
Hvad åter angår föreskriften för Prosten att efterse, om den byggnads-skyldige, inom förelagd tid, de befunna bristerna afbulpit, och sådant till Consistorium inberätta, anse Utskotten den honom härigenom ålagda möda, hvarken synnerligen stor eller utsträckt öfver den skyldighet, som honom härutinnan enligt Kongl. Kyrko-Ordningen åligger, men väl nyttig och nödvändig, på det Consistorium må kunna bedöma, hvad åtgärder böra vidtagas.
Då ansvars-bestämmelser för försummad embetspligt äro i allmän lag förut tillräckligt stadgade, medgifva Utskotten, att förra Betänkandets 6 mom. må, till följd af de deremot gjorda anmärkningar, såsom öfverflödigt utgå.
Då det slutligen blifvit anmärkt, att Kongl.
Kungörelsen af den 17 Mars 1824 lemnar obestämdt, om Prosten genom dessa Oeconomiska besigtningar är befriad från deri tillsyn, som Kongl. Kyrko-ordningen, 56 Las,- samt Allm.
Besy. o. Oec. Utsk.
N.-o 36.
Cap. 19 §, honom ålägger, få Utskotten vördsamt upplysa, att Rikets Höglofl.
Ständer i denna underdåniga skrifvelse (N:o 120) vid 1823 års Riksdag, i följd hvaraf ofvannämnda Kongl.
Kungörelse tillkommit, bestämdt yttrat den mening, att dessa Besigtningar skulle vara just de samma, som i Kongl. Kyrko-ordningen , 24 Cap. 19 §, åläggas Contracts-Prosten, och Utskotten tro sig derföre böra tillstyrka, att det må tydligen stadgas, att Prosten icke skall med några vidare Besigtningar å Kyrkoherde-boställen , än de nu ifrågavarande, besväras.
Sedan sålunda de gjorda anmärkningarne blifvit besvarade, få Utskotten, på de skäl, som så väl i allmänna Besvärs- och Oeconomi-Utskoltets förra Betänkande N:o 43, som här ofvan nu blifvit anförde, vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om följande tillägg och förklaring af Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824, rörande Oeconoraiska Besigtningar å Kyrkoherde-boställen m. m. ) 1:0 Oeconomiska Besigtningar å Kyrkoherde-boställen, Capellans- och Klockarebord samt de så kallade PresteStomhemman, som icke äro till skatte Lag- samt Allm.
Besv. o. Occ. Utsk Uti.
IV.-o 3,6. 5j köpte, skola, i den ordning Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 stadgar, förrättas.
Der dessa besigtningar icke ännu blifvit hällne, böra de, på första året efter Kongl. Majrts härom utkommande Nådiga kungörelse, verkställas.
Efter laga husesyn må dock icke, utan synnerliga skäl, sådan besigtning hållas, förr än 5 år efter husesynen förflutit. 2:0 Contracts-Prosten anmäle, tidigt på året och sist inom Februarii månad, hos Konungens Befallningshafvande, hvilka Oeconomiska besigtningar inom Prosteriet, enligt nyss anförde Kongl. Kungörelses föreskrift, eller i anseende till förekommande vigtiga skäl, erfordras.
Befallningshafvande gifve genast derefter den Kronobetjent, som skall besigtningen förrätta, dertill behörigt förordnande med föreskrift att, i samråd med Prosten, minst en månad innan hvarje förrättning, dertill utsätta dag, om hvilken Prosten genast derpå gifve Boställs-innehafvaren underrättelse.
Der Församlingen har vid bostället byggnads-skyldighet, åligge Boställs-innehafvaren, att låta Församlingens Ledamöter kallas till ordentligen utlyst Sockenstämma, 58 Las,- samt Allm.
N:o 36. för att utse fullmägtige, som vid Besigtningen må Församlingens rätt bevaka. 3:o De Oeconomiska besigtningarne förrättas å tjenstens vägnar, utan dagtractamente, skjuts-ersättning eller arfvode för expedition af Besigtnings-instrumentet, dock med det undantag, att, vid besigtningar å Kyrkoherde-Boställen, Krono-betjenten och Nämndemännen må enligt Rese-reglementet njuta skjuts-ersättning, hvilken bekostas af Kyrkoherden, der han ensam liar byggnads-skyldigheten sig ålagd, men af Församlingen, der den ensam bygger Prestgården, samt af Församlingen och Kyrkoherden till hälften hvardera, der byggnads-skyldigheten är mellan dem delad. 4:o Af Besigtnings.Instrumentet aflemne Krono-betjenten, som besigtningen förrättat, skyndsamt concept-exemplaret till Prosten, som tillställe Boställs-innehafvaren detsamma; tillika aflemne Kronobetjenlen till Prosten ett exemplar, som denne skall inom årets slut, eller sist med nyårs-expeditionen, der sådan är bruklig, till Consistorium insända, att i dess archiv förvaras, Lag- samt Allm.
IV:o 36. 5g
Der byggnads-skyldigheten hel och hållen eller till en del åligger Församlingen, skall Kyrkoherden, å dertill lagligen utlyst Sockenstämma, inom fjorton dagar, sedan han af Prosten Besigtnings-Instrumentet erhållit, af detsamma gifva Församlingen del. 5:o Bristerna varda i Besigtningsinstrumentet värderade och i penningar utförde, äfvensom deruti skall utsättas den tid, inom hvilken hristerna höra, genom den byggnads-skyldiges försorg, vara afhulpne.
Den, som är med Besigtnings - Förrättningen missnöjd, tillkännagifve sådant vid Besigtningen och läte då å Besigtnings-Instrumentet anteckna, att lian vill rättelse söka, samt anmäle derefter, inom 3o dagar från den dag han af BesigtningsInstrumentet erhållit del, hos vederbörande
Domare sitt missnöje, med anhållan om laga s}7n till rättelses vinnande.
Der detta uraktlåtes, och den byggnads-skyldige icke inom den förelagde tiden byggnads-skyldigheten fullgör, anmäle Prosten sådant skyndsammast hos Consistorium, som har att vidtaga de åtgärder, hvilka profves nödige för Boställets och Efterträdarens rätt, antingen medelst begäran 6o Lag- samt Allm.
Ult. N.o 36. hos Konungens Befallningshafvande, att genom dess Embets-åtgärd bristerna må blifva för lego, å den byggnadsskyldiges kostnad, afbulpna, eller att hos den byggnads-skyldige ina sökas för husröle-bristen immission i hans lön eller annan fullgod säkerhet. 6:0
Då Prosten fullgör hvad i Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 17 Mars 1824 och ytterligare bär ofvan är såsom hans åliggande stadgadt, vare han befriad från vidare Besigtningar å Kyrkoherde-boställen, som i Kongl. Kyrko-Ordningens 24 Cap. 19 § äro honom ålagde.
Stockholm den 20 Maji 1829.
Reservation af Herr Biskop Tegnér.
Då Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet i silt Betänkande N:o 43 tillstyrkt ersättning för rese-kostnader lill Krono-betjeningen vid Oeconomiska syner, reserverade jag mig icke emot ett sådant Beslut, emedan frågan syntes mig vara af föga vigt och det dessutom är förhatligt att vägra en afgift, som kunde synas ej sakna ali grund af billighet.
Men då nu ett sådant medgifvande Bil. t. Lag- s. Allm.
Desv. o. Occ. Utsfc.
G t föranledt dc anspråk, att denna ersättning skulle utsträckas äfven till Nämndemännen, och detta nya tillägg genom en knapp pluralitet inom de sammansatte Utskotten blifvit godkändt, reserverar jag mig emot hela Tredje Momentet i Utskottens Betänkande, af följande skäl: 1:0
Emedan det är stridande emot Kongl. Resolutionerne af den 8 och 20 December 1826, grundade på KungaBrefven af den 12 Januarii iy5y och den 11 Julii 1781. 2:0
Emedan dylika förrättningar ostridigt tillhöra Krono-Betjeningens Embets-befattning, och samma billig— hetsgrund, som talar för serskild ersättning till Krono-Betjeningen, äfven kunde åberopas för Härads-Prosten eller hans ombud, hvarom dock ingen fråga uppstått. 3:o Emedan, hvad Nämndemännen serskildt angår, Beslutet är oförenligt med det redan af 3:ne Riks-Stånd gillade Betänkande, som Oeconomie-Utskottet vid denna Riksdag under N:o 7, i en likartad fråga, afgifvit. 4:o Emedan slutligen dylika concessioner kunna, å Krono-Betjeningens och Nämndens sida, föranleda till anspråk, hvilkas gräns man icke kan förutse.
!Lag‘*arni Allni.
Btsv. öl Otc.
Utsi» Uth N:o5y« 1 Ankom till Eip.
Utskottet dan ?
Julii 1639, 17- Utlåtande, i anledning af väckta Motioner angående Socknestäm* mor och Kyrka-Råd.
Uti förevarande ämne hafva till nedann^jnn® de Riks-Ståud följande Memorial och Ante* fandén blifvit ingifne, nemligen t Till H'6gloJlf Riddershapet och Adeln: Af Herr Grefve Cronhjelm till Hakunga, O. A., sorn, efter en historisk framställning af de beskattningar, hvilka tid elter annan öfvergått invånarne inom hufvudstadens församlingar, hvilka, på grund af Sockfiestämmobeslut, vidtagne af Pastor och oftast några få närvarande församlings-ledamöter,' blifvit ålagde att utgöra Fattig-Försorjningsmedel, Curhusafgifter, Collect- eller såkallaHofpenningar, bidrag till Gatulysning, Lazarettsbyggnad m. m., fästat Rikets Högloflig® Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att satta ed gräns för dylika, i den fria medborgarens rättigheter ingripande förfoganden. jSih, till Rikt-Si.
Prat. 182S och 1829. 7 Sami, 1 Af i, 1, 14 :de få:tt S Lsg- samt Allm. Besv.o. Oec.
Utsk.UtI.N:o Utgående från den satts, att de frånvarande skola nöjas åt de närvarandes beslut, hade man väl önskat gifva dessa ett utseende af laglighet ; men som Grundlagens 67 §. uttryckligen innehåller, att ”Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Rikets Ständer allena vid allmän Riksdag” , och hvarje skatt och tunga , sorn lägges, vid Socknestämmor eller andra sammankomster, på personer, som ej frivilligt deruti ingått, varit frånvarande och icke representerade, således är i Herr Grefvens tanka lika grundlagsvidrig som obillig; så har Herr Grefven , i ändamål att lÖrekomma felaktig tillämpning i framtiden af Kongl.
Förordningen den 26 Februarii 1817, angående Socknestämmor och Kyrko-Råd, föreslagit, att Rikets Ilöglollige Ständer ville till Kongl. Majit frambära underdånig anhållan om en ny redaction af högstberörde Nådiga Förordning, i hvilken redaction bestämdt uttrycktes: att inga beskattningar eller afgifter, af hvad nama de vara må , få på Socknestämmor beviljas i åtminstone annorlunda, än att de , som medgifvit utgiften , kunna till densammas erläggande anses förbundne; härifrån dock undantagne Församlingens enskilde oeconomiska mål, såsom Kyrkans , Prestgårds, Schölans , Fattig- och Socknestugas underhållande , med mera dylikt, hvarförutan Motionairen hemställt, att, i sammanhang med Zog-snmt Ailm. Pesv.o. Oec.
K;a5j. 3 tlen sålunda föreslagna nya redactionen , det stadgande, som medgifver Kyrko-Rådet oinskränkt rätt att blanda sig i enskilde förhållanden , måtte ur meranämde Nådiga Förordning desto hellre varda uteslutet, sorn det husliga lifvets kretsar inom ett fritt samhälle böra Vara fredade för alla obehöriga controller» Till Hogvard.
Presie-Ständet .•
Af Herr Prosten Dedekind, som föreslagit : i:ö att , då ifrågavarande Kongl. Förordning tillåter Kyrko-Råd att till pröfning upptaga mål af criminal beskaffenhet, hvarvid det undantag likväl är gjordt, att Kyrko-Rådet ej må befatta sig med egentliga ^Lagbrott, eller sådane mål , som höra till verldsliga
Domstolars befattning? men det, i Motionairens tanka, icke finnes någon förbrytelse , som kan komma under ett Kyrko-Råds pröfning, och icke tillika hör till den verdsliga
Domstolens behandling, gransorne alltså måtte skarpt uppdragas emellan så kallade mål af criminel beskaffenhet och sådane brottmål, der Domaren anlitas bör , på det Kyrko-Rådet, vid tillämpningen af obestämda föreskrifter på speciela fall, icke 4 Lag- samt Allm.
Ut sk. Uti. N.O
Sfi malte blottställas för misstaget allt öfverskrln da gränsen för sin jurisdiction; 2to att , då vittnesmål, som ej äro styrk-5 te med ed, icke synas ega den bevisande kraft, utom hvilken en anklagad icke bör kunna beläggas med den plikt, hvartill hara af Kyrko-Rådet kunde anses vara förfallen „ med Kyrko-Rådets
Domsrättighet måtte förenas den formalitet, att de, som till vittnen kallade varda , må inför Kyrko-Rådet med ed få fästa deras vittnesmål; samt 5:o att, som Kyrko-Rådet är beratligadt att, efter förekommande omständigheter, belägga den felande med böter, utan att stadgadt är, om debora bestämmas, i enligt het med de vitén allmänna Lagen utsätter för förbrytelsen, eller få bero af KyrkoRådets godtfinnande ; men det i förra afseende! skulle förutsättas hos Kyrko-Rådet esa kännedom af Lagarne, vid tillämpning af vi} ten på olika förbrytelse-grader, hvilken mari endast af den Lagfarne kan fordra, och i det senare en isolerad Lagskipning i Staten kunde uppstå, som lätt förvandlades till era farlig inqvisition, någon viss norm alltså för bestämmandet af de böter; som Kyrko-Råd eger att pålägga, fastställes, på det dess bed strafiningsrätt måtte blifva utöfvad i harmod nie med de allmänna strafflagarne, 'Tjog- samt Allm. Btsv.o.
Utsk.Utl, N:oo7. 5 Till det Hedervärda Bonde-Ståndet: 1:0
Af vice Talmannen Jon Jonsson, soro, under åberopande af erfarenheten, alt brottmål i senare tider, på landsbygden i synnerhet, betydligen tilltagit, att sjelfsvåld , osedlighet och utsväfningar snart sagdt tillintetgjort den allmänna säkerheten ,' samt att Tjenstemän och Domstolar förgäfves använda allt möjligt nit till det ondas hämmande, så länge våra strafflagar rakt motverka deras ändamål , nemligen den brottsliges förbättring, funnit sig böra hem. ställa, att en för ändamålet passande Poliee» magt på landet organiserades , hvilken borde beifra så beskafiade afvikelser från samhälls, skick och goda seder, som icke skäligen böra dragas inför allmänna Domstolarne. och hvars egentliga syftemål skulle vara att söka förhindra hvarjehanda utsväfningar, men inga lunda att bilägga eller afdöma verkliga brottmål.
Den komtne alltså att utöfva blott en slags faderlig myndighet, hvilken endast borde användas att, genom varningar och förebråelser, kanske någon gång genom lindriga böters åläggande, eller föreskrift om husaga för barn och tjenstefolk, motarbeta allt fortskrdande i lastbarhet; och har Motionairen ansett en så beskaffad faderlig
Police-magt lämpligast kunna uppdragas åt de förut i hvarje Församling, pnder namn af Kyrko - 6 Z6g* samt Allm', Besv, o. Oec.[Utsi, Uti, N--o Råd, befintliga, till hälften religieusa och till häl ten administrativa inrättningar, hvilka bäst känna folkets lynne, och sålunda på det mest passande sätt böra kunna använda den magt, sorn blefve dem anförtrodd, till lastens hämmande och den felandes förbättring. a;o Af Riksdagsmannen från Norrbottens Län, Johun Jacob Rulberg, som yttrat, att, då i hans tanka något verkligt skäl icke vore för handen, hvarföre I5astor, eller den hans ställe företräder, skall intaga Ordförande-platsen vid Socknestämmor, helst derigenom kan ofta inträffa, att en ung och oerfaren hjelp-prest blifver Ordförande, oaktadt Församlingen kunde inom sig ega skickligare personer att uppfylla en sådan plats, det alltså vöre ändamålsenligare att vid sådane tillfällen Ordförande-befattningen genom Församlingens val bestämdes; hvadan också Motionairen föreslagit, att förordningen om Socknestämmor och Kyrko-Råd måtte i denna del bringas till öfverensstämmelse med den åsigt han sålunda utvecklat; och 3:o Af samme Motionair, som, under åberopande af enahanda skäl, hvilka Herr Grefve Cronhjelm lagt till grund för det första momentet af dess ofvan upptagna Motion, yrkat, det inga andra beskattnings-frågor än sådane, som angå Socknarnes enskil - Lag- samt Allm. Besv.o. Oec. Utsi.
Utl.N.o 37. 7 da hushållning, må blifva föremål för pröfning och afgörande å Socknestämmor.
Alla dessa Motioner, af hvilka Herr Grefve Cronhjelms och Vice Talmannen Jon Jonssons blifvit remitterade till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, Herr Frosten Dedekinds till Lag-Utskottet, och Riksdagsmannen Rutbergs till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, hafva Utskotten ansett böra i ett sammanhang behandlas, och fördenskull i gemensamt öfvervägande tagit.
Och hvad nu beträffar första momentet af Herr Grefve Cronhjelms förslag, deruti Riksdagsmannen
Rut - berg i ofvanberörde måtto instämt, att nemligen inga beskattningar eller afgifter, af hvad namn de vara må, få på Socknestämmor beviljas, åtminstone annorlunda, än att de, som inedgifvit utgiften, kunna till densammas erläggande anses förbundne, härifrån dock undantagne Församlingens enskilda oeconomiska mål ; så alldenstund 6 §. af Kongl. Förordningen, den 26 Februarii 1817, angående Socknestämmor och KyrkoRåd, bestämmer de ämnen, sorn till Socknestämmas handläggning höra, och i sammanhang dermed upptager sådana frågor, sorn röra ut - | Ijflg samt Ally).
Beiv.öyOec. U/si.
N.o gifter 1 och för vården af Socknens eller Församlingens egna oeconamiska angelägenheter, men 3 §. uttryckligen föreskrifver , att Socknestämma skall i Församlingens kyrka från Predikstolen pålysas fjor^ ton eller minst åtta dagar förr, än den hålles; fördenskull och då hvar och en 1 Socknestämma rösteganda Försemlings-bo icke kan eiler bör Vara i okunnighet om tiden och tillfället att der yttra sina tankar; och sjelf bevaka sina rättigheter» finna Utskotten ett i sådan ordning tillkommet Beslut icke kunna sägas innefatta någon grundlagsvidrig beskattning.
Enär nu den, som med Beslutet missnöjd är, har, jern* likt stadgandet i 9 §., öppet att i besvärsväg sin talan gällande göra,' synes vårdnaden om medborgerlig rätt vara med all nödig och möj-r lig sorgfällighet iakttagen; äfvensom Utskotten kunna, vid anmärkningen mot den nu gällande praxis, ati de frånvarande få nöjas åt de närvarandes beslut, desto mindre något afseende fästa, som resultatet af öfverläggningar om utgifter, va. re sig inom Socknestämmor elley andra sammankomster, skulla alls åsåg* tami Ålim'.
Bern ö. 6ec. Vttk.
A7.o 37; 5 deles uteblifva eller åtminstone icke leda till ändamålet, om det ej fordrades annat till befrielse från en ifrågaställd utgift, än försummelse att sig sjelf inställa,hvilken försummelse deremot, såvida pålysningen om
Stämman eller sammankomsten i laga ordning föregått, måste anses innebära en tyst afsägelse af alla anspråk att vidare ta-i la å de åtgärder, som af de närvarande beslutas.
Och kunna således Utskotten icke, för sin del, tillstyrka bifall å den yrkade förändringen i redactionen af högstberörda Nådiga Förordning.
Vidkommande 'dernäst senare momen" tet af Herr Grefvens förslag, att det stad-» gande, som medgifver Kyrko-Rådet oinskränkt rätt att blanda sig i enskilda förhållanden, måtte ur meranämnde Förordning desto hellre varda uteslutet, som det husliga lifvets kretsar inora ett fritt samhälle böra yara fredade för alla obehöriga controller; så hafva Uskotten skolat vördsamt er“ inra, att första grunden till inrätt" pingen af KyrkoRåd »geafinnef I .io Lag■ samt Allm, Besv.o. Oec. Utsi.