Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och skulle desse Herrar Ledamöters serskilta tanka genom Utdrag af Protokollet till de Respective Stånden åtfölja Högloil.
Utskottets Betänkande i detta ämne.
Banko-Z/tskottets Betänlamlen. 16g N:r 26. diiksens Högloft.
Stunders Banco-Utskotts
Betänkande i anledning af vackt motion om allmänt kungörande af Banco Sedel-stockens belopp för hvarje är.
Till Ranco-Utskottet liar blifvit remitteradt ett hos Hög lo fl Ridderskapet och Adeln ingifvit Memorial, deruti Herr Förste Arclnatern och Cointnendeureu m. m.
D. von Schultzenheim, under åberopande af dess vid 1815 års
Riksdag i enahanda afseende gjorde framställning, å nyo yrkar, att Ranken årligen måtte till allmän kännedom uppgifva beloppet af sin Utelöpande Sedelstock; och i öfrigt föreslår, det Banko-Fullmägtige rnå instrueras, att efter hvarje fulländad!
Bokslut, uti en förseglad skrift, enskildt i Kongl. Majus
Egne händer öfverlemna ett korrt Utdrag af Bankens hela tillgång och skuld.
Och har Herr Grefve Schverin, F. B., med instämmande uti hvad sålunda blifvit framställdt, tillagt den önskan, att Banco-Fullnrägtige måtte, åtminstone för hvarje decennium, till Allmän-1 heten uppgifva, icke allenast beloppet, utan äfven valeuren, på alla Backens utelöpande Sedlar.
Banko-Utskottet har ej underlåtit att härom infordra Herrar Banco-Ful Imägtiges yttrande; hvilka, med undantag af Tvenne Ledamöter, den föreslagne publiciteten afstyrkt.
Uti det utlåtande Riksens Ständers BankoUtskott vid 1815 års Riksdag, i anledning af Bihang till Riks~St.
ISI7—1 SrS- 6tt« Sami. N:r 23 a4.
J70 Banko-Utskottets Betänk anden.
Förste Archialern von Schultzenheims då väckte motion afgifvit, är omständeligen utveckladt, huruledes en oafbruten efterlefnad af Bankens äldsta Giundförfattning, sorn icke medgifver allmän kännedom af Verkets ställning, gjort det för framfarna Ständer möjligt, att vid flere tillfällen, till Rikets Allmänna nytta och räddning, både godkänna ochbe vilja dels verkli ga uppoffringar, dels I.ån och Förskott, håde med och utan ränta, utan alt dertill hvarje gång äga en af hvar
Individu i samhället godkänd tillräcklig förmåga, men endast med säker calcul på en framdeles snart återvinnande styrka och full solidité; samt att en sådan utsträckning, sorn, med försigtighet begagnad , icke medfört några menliga följdet för Verkets Credit, hvarken då kunnat eller vid framdeles möjligen inträffande oundvikeligt behof, skulle kunna äga rum, derest Verkets ställning varit, eller hädanefter göres, synbar för alla, och dess verkningsförmåga sålunda inskränktes blott till redan ägande disponible tillgångar.
Om å andra sidan fanken vid 1809 års
Riksdag blifvit starkare til litad än dess förut till andra ändamål begagnade krafter medgåfvo, bör sådant tillskrifvas ögonblickets kraf, men ej en bristande kännedom om sanna förhållandet, enär dåvarande Banko-Utskottet inför Riksens Ständer icke döljde att de biträden, som genom följderne af ett olyckligt krig, och till bevarande af Rikets framtida sjelfbestånd påfordrades, i väsendtlig mohn rubbade de grunder, som för Banco-Verkets förvaltning i allmänhet blifvit stadgade.
Och Banco-Utskottet hyser för dess del äfven nu den oförändrade öfvertygelse, att Bunko-Z/tskottets fortfarandet af samma hufvud-principer, som förf i århundraden heredt och bibehållit Banko-Verisets solidité och välstånd, i förening med det Allmännas fördel, äfven hädanefter torde utgöra ett ibland de llufvudsakliga vilkoren för dea rubbade ordningens återställande.
Så länge en Banko-Inrättning med noggranhet uppfyller sine förbindelser, efterfrågar ingea dess inre tillstånd; på samma sätt är förhållandet med den enskilde Banqnierens; men enär en rubbning i denna ordning inträffar, blir miss-1 troendet till dess styrka en naturlig följd deraf.
Sedan Rikets Ständers Bank med Silfverufvexlirigen upphört, är den uti sistnämnde belägenhet.
Den har tillgångar nog till betalning af sine skulder, eller till inlösen af Sedlarne , som är detssmma; men fordringame kunna icke disponeras utan att rubba Samhällets bestånd L sin grund.
Det skulle alltså vara, för att på en gång ådagalägga Bankens tillstånd, jemte bevekelsegrunderne för dess åtgärder, som den nu skulle allmängöra sitt Bokslut.
Men det närvarande synes härvid icke allena böra fästa uppmärksamheten, utan verkan för framtiden äfven tillses.
Ett beslut en rång tagit kan icke vidare göras till intet; Ftt ändamål må väl derigenom vinnas; men andra olägenheter kunna ock framstå i spåren deraf.
Mången Banko-Inrättning, som aldrig brustit i sine förbindelser, skulle må hända rubbas i sin styrka eller tili sin verksamhet inskränkas, genom publiciteten , ehuru dess solidité förut aldrig blifvit ifrågaställa A andra sidan kan väl en till sin stadga angripen Bank, genom allmängörandet af sin 172 Banko-Utskottets Betänk anden. ställning, för tillfället vinna tillbaka en del af sin förlorade kredit; men ofelbart skall den derigenom med det samma lägga ett hinder för återinträdandet af dess fullkomligare verksamhet; emedan det en gäng vidtagne periodiska kungörandet , icke utan ny misskredit kunde åter afbrvtas.
Desse bägge serskilde föremål synas alltså till deras vigt böra sins emellan öfvervägas, och det angelägnare taga företrädet.
Så vidt Banko-Utskottet har sig bekant, finnes ingen Banko-Inrättning i Europa, som publicerar sin ställning genom periodiske uppgifter.
Ej heller gör det den nya Amerikanske Banken, hvars grund författning likväl är ett mönster af fullständighet, emedan man haft den senare tidens erfarenhet till rättelse och till varning.
Deremot händer det esomoftast, att, der Banko Inrättningarne, såsom nu här i Riket, blifvit bragte i nara gemenskap och sammanhang med Stats-Financen och kreditväsendet, infordra nationens representanter, vid pröfning af Allmänna financiela ämnen , den ena eller andra för nödig ansedde speciela upplysningen om Bankens ställning, hvilket da ej förvägras.
Sådane erfarenhetsbevis finnas manga i afseende på Engelska Banken , hvilken ej heller ännu återtagit sine vexlings-functioner; och äfven i Amerikanska Banko-Reglementet är det stadgadt huru och i hvilka fall uppgifter kunna meddelas; men dess emellan existerar ingen publicitet; såsom ock i sjelfva verket emot naturen af en Banko-Inrättning, och det dermed åsyftade ändamål. Banko-Utskottets Betänkanden. 173
Med erkännandet af desse grunders sanning, kan Banko-Utskottet sålunda för ingen del hafva till afsigt, att den kännedom om BankoVerket, och serdeles om Sedel-Kapitalets belopp, stfm oundgängeligen må erfordras för riktigt bedömande af Landets financiella och ekonomiska angelägenheter, skulle undandragas Riksens Högloft.
Ständer; men deremot kan Utskottet icke inse nyttan af ett periodiskt kungörande af Bankens ställning mellan Riksdagarne; enär tvärtom flere olägenheter och missförstånd derigenom utan tvifvel bereddes.
För det första lärer det ej kunna anses stärka krediten , om blott skulden, men icke tillgångar ne tillika, uppgäfves ; derigenom alltså ändamålet icke vunnes, och uppgiften älven vöre 0- fullkomlig; hvarför ock, derest den ifrågavarande publiciteten skulle inskränkas till Sedelstocken esarnt, allmänheten deraf lika ofta kunde villas sorn upplysas.
Egenskapen af de på Banken stälde kreditiver är ej fattlig för alla; men verkan deraf på Sedelstocken blefve emedlertid uti hvarje sådan uppgift synlig.
En genom d yl ike anslags begagnande inträffad temporaire tillökning i Sedelstocken, skulle kunna väcka en förlåtlig farhåga för Banko-Sedlarnes ytterligare vanvärde , likasom å andra sidan hvarje betydlig minskning i deras nurneraire genom skeende insättningar, föranledde till klagan öfver en för hastig indragning af rörelse-kapitalet: i bägge fallen sålunda blott oro eller missförstånd, utan att likväl någon rättelse uti de betänklige ansedde förhållanden, emellan Itiksdagarne skulle kunna äga rum. Banio-Utsiottets Betänharulen.
Vidare kan ock den möjlighet ined skäl framställas, att just i sådane periodiska kungnranden, öppnas ett nytt tillfälle till hvarjehanda för det allmänna menliga försök, grundade på beräkningen att af de omväxlande resultaten draga fördel ; men i synnerhet skulle vid fråga om en generel reglering till penninge - väsendets stadga, medelst vexel-fnnctionens återtagande, denna slags publicitet kunna gifva utlänningen ett vidt fält för sine spekulationer, att på mynt-regleringen göra vinster, som ofelbart i samma mun skulle försvaga de medel, som för ändamålet kunnat beredas, elier dem tillintetgöra.
Vore Banken i den mindre goda författning, att målet för dess återtagande verksamhet som Vexel-Bank mäste betragtas alltför aflägset, skulle Banko-Utskottet tilläfventyrs mindre tveka, i allo tillstyrka förslaget, för att dymedelst söka tillvägabringa en ytterligare säkerhet och tillit, genom den Opinions-kontroi!
, hvartill ett sådant periodiskt kungörande må gifva anledningj men just af det skäl, att Riksens Höglöll.
Ständer reclan vid denne Riksdag synas kunna lägga grund för en finance-reglering, som, derest Jen får •verka i gemensamhet med Jordbruks och Näringars förkofran, samt allmän och enskild hushållning, äfven någorlunda bestämmer medlen och tidepunkten då detta ändamål vinnas kan ; synes den tillfredsställelse, sorn för tillfallet vore ått hämta af bevisningen om Bankens verkliga styrka, icke uppväga de hinder, sorn en vidtagande ny ordning medelst ett periodiskt kungörande deraf, tilläfventyrs skulle lagga för sjelva saken. Banko-Utskottets Betänkandet 175
För öfrigt torde Stats-Läran och erfarenheten gemensamt gifva vid handen, att sadane beslut, som genom bibehållen jämnvigt mellan aldeles motsatta åsigter och interessen närmast förvara det helas väl, och med deras återhållande kraft befästa ordningen, ej mindre uti. politiska än firianciella ämnen af vigt, möjligare kunna fatta* och till verksamhet bringas genom ett inskränktare antal än af ett talrikare : hvilka principer derföre ock uti Rikets Grundlag, synas hafva blifvit antagne och i den för Constitutions- samt Banko - Utskottens områden an visit? verksamhet tillämpade.
Då Banko-Utskottet, på desse vördsamt anförde skäl, i hufvudsaken tillstyrker, att vid nu gällande ordning må förblifva, och något periodiskt kungörande till allmänheten af Bankens ställning eller Sedelstockens belopp, sålunda icke anses böra äga rum; atvaktar Banko-Utskottet likväl Riksens Högloft.
Ständers Beslut, huruvida det, vid nu for handen varande finance-reglering , må anses lämpeligt', att Sedelstockens belopp till Riksens Högloft.
Stander uppgifves.
Tvänue .Ledamöters yttrade serskilda meningar, blifva genom Utdrag af Protokollet härvid bifogade.
Stockholm den ltste April 1818.
Ständers Banko-Utskott, vid Urtima Riksdagen i Ssockholm, den 23 Martii 1818.
Herr Lagmannen Mannerstam uppläste till Protocollet följande: jy6 Jicinio-Uiskottets Bciänkimdtn.
”Deri farhåga för upptänkande af Växel Bankens skulder, eller så kallad publicitet af dess Sedelstock, som man annu hyser, grundar sig hufvudsakligen på föreställningen att Bankens Credit skulle, genom en sådan upptäckt, minskas och följakte!igen svårigheten okas att deri samma återställa eller stadga.
Jag delar icke denna fruktan, och har ibland de skal jag hört anföras for bibehållande af hemlighet i detta fall, Icke funnit något enda, sorn i mitt omdöme är giltigt eller bevisande.
Bankens tillstånd kunde vara likgiltigt för Allmänheten, så Länge hanken fullgjorde sina förbindelser, och vid uppvisande inlöste med Silfverrnynt sina utelöpande
Sedlar samt icke inblandades uti några financiel]a operationer, som kunde hindra denna utvexling, hvilken är ett oundvikeligt vilkor för Sedlarnes bestämda värde.
Men då denna utvexling måst till största delen inställas och Bankens Sedlat; derigenom förändrat natur samt blifvit förvandlade till kredit-papper med ett vacklande värde, hvilket till en hufvudsakelig'del herot på opinionen , är det för Banken lika sorn tor en enskildt , hvilken upphört att betala, en skyldighet att for sina kredifoter tillkännagifva sin ställning; och enda möjligheten att, örn ickeäterställa , åtminstone bidtaga till stadgandet af sin kredit, är att bibringa kreditorerne visshet , att tillgångar finnas till sknlldernes betalande fastan de icke kunna genast dertill användas.
Härvid uppstår den frågan, om icke, for att vinna det med publiciteten åsyftade ändamålet, Buriio-Utskottets Betänkanden.
177 Bankens tillgångar och således äfven beloppet af dess reela fond böra järnte dess sknllder uppgifva. ?.
Min tanka är äfven att en fullständig uppgift i detta fall är ovillkorligt den rättaste , men då den af Herr Presidenten von Schultzenlieim väckte rrioti n om publicitet, hvilken nu skall besvaras, hufvudsakeltgen angår uppgift af Bankens Sedelstock, anser jag mig för det närvarande egentligen böra yttra mig om denna fråga och i förening denne.*! örn uppgift af Bankens fordringar , hvilka uppgifter jag anser utan mehn för Bankens kredit kunna meddelas, afven titan att åtföljas af den om beloppet af dess leela fond.
Att Bankens kredit icke blifvit upprätthållen af hemligheten om dess tillstånd, bevises bäst af forhållandet med dess Sedlars värde alltsedan J809.
Borelse-Kapitalet var redan under år 1808 så starkt ökadt, att allmänna rörelsen icke kunde upphämta och använda den nya tillväxt af Sedlar sorn åren 1809 och 1 8.10 utgåfvos, och deri natturliga följden, häraf måste blifva att dessa Sedlar skulle till utväxling i Banken återgå samt att, så snart denna utväxling upphörde, deras varde skulle falla i samma nion, som beloppet ökades och följaktligen möjligheten aflagtnades att kunna dem med Silfver inlösa.
Man har anfort såsom fördel af Bankens hemlighet, att Banken vid påkommande behof kunde anlitas örn biträde till Slaten. _ Jag åter anser dessa biträden hafva medfört större olägenheter an fordelar för Banken och Staten, och jag åberopar erfarenheten till styrka for mitt tanka. jyS Ban&o-Utskotlets Betäriianden.
Förskott till Staten hafva förstört bade var och flere andre Bankers kredit.
Genom sådane I>ån eller förskott blefvo Bankens Sedlar och kredit under förra århnndradet så försämrade, att den sluteligen år 1776 måste göra Bankqveroute, dervid Sedlarne förlorade hälften af deras nominela värde.
Af samma orsak är Banken ru satt i ett skick som förr eller senare torde göra en ungefärligen dylik operation nödvändig.
Erfarenheten bevisar således häst att den återhållande kraft, som Banko-Utskottets yttrande bort äga på beslut om Banken, och det afseende Riksens 6'tänder derpå fästat, icke hittills, såsom man velat pasta, bevarat Bankens kredit ifrån operationer, skadliga både för den och Staten.
Jag kan icke föreställa mig, alt denna kredit skulle vara blottställd för mera våda, i den händelse sorn man synes befara, att
Bankens öde knnde af votering innom Riks-Stånden bero, än om den genom votering i BankoUtskottet skulle afgöras.
Det är ändå sluteligen af Riksens-Ständer, som alla nufvudsakliga frågor, hvilka röra Banken , bero.
Jag anset' det da bättre, att Riksens Ständer kunna på full kännedom af förhållandet, grunda sina beslut, än att de skola blindvis stödja dem på BancoUtskottets omdöme, hvilket måhända ofta lika lätt sorn Riksens Ständers eget kunde i dylika frågor missledas.
Vid 1809 års och påföljande Riksdagar, har åtminstone detta Uskott för uppehållande af Bankens kredit antingen icke tillstyrkt de bästa utvägar, eller ock hafva Utskottets tillstyrkanden måst vika för omständigheterne eller för Rik - Banlin-Utsiltets Betänhanden. iyg sens Ständers beslut.
Det är troligt, att, om
Bankens ställning åren 1809 och 1810 varit känd om inan vetat att Bankens kredit redan 1808 varit så hardt anlitad , och dess Sedel-utgifning sä stor, att' hvarje ny tillökning skulle förstöra den, man må hända mera varsamt yrkat på nya förskott till Staten, då andra utvägar icke helt och hållet saknades.
Men det gifves , efter min tanka, ett skäl af ännu mera vigt för Bankens publicitet.
Man bör erindra sig, att dess Sedlar, ehuru nu mera kredir-papper, utgöra Rikets enda mynt; att följakteligeu hvar enda medborgares förmögenhelstillstånd i mer eller mindre mohn beror af dessa Sedlars värde, och att det derföre är deras rättighet att begära säkra upplysningar för sitt omdöme i detta fall.
Afven om publiciteten vore for Bankens kredit menlirr, om värdet af dess Sedlar derefter skulle falla, så vpre det ändå för det allmänna vida bättre att förhållandet blefve kändt och att hvar och en kunde säkrare än nu bedöma värdet af sin egendom, samt att således opinion om
Sedlarnes värde blefve mera stadgad än den nu är.
Det vore då äfven lättare att bestämma grunden för det Silfvervärde som de böra få vid en blifvande Realisation, för hvilken icke någon annan allmännt rättvis grund lärer finnas, än att bibehålla hvar och en viddess, under tidepunkten då Realisation företages, ägande förmögenhet, samt att icke genom financiella operationer, på sätt hittills ofta skett, med den ena medborgarens förlust öka den andras tillgångar , utan åtgärd af någondera. i8o Banko-Utskottets Betänkanden.
De beslut, som Riksens Ständer i afseende pä den allmänna pen ningerörelsens reglerande vid denna Riksdag gä att fatta, mäste hufvudsakeligen bero pä utredande af rörelse kapitalets belopp och följaktligen af Sedelstockens förhållande i storlek och välde till det under förflutna perioder gänghara.
Och huru är det väl möjligt att kunna reda sina begrepp i detta fall, utan kännedom af förhållandet?
Genom allmänheten meddelade uppgifter, hvilkas trovärdighet ilen icke lärer betvifla, har den redan erhållit åtskilliga upplysningar om Hankens Sedelstock, och alla Bankens hemligheter äro dessutom, på satt Herr Presidenten von Schultzenheim aninärkt, redan af ett ganska stort antal personel kändt.
Om operationer, grundade pä en sådan kännedom, möjeligen skulle ku n na lill Bankens skada företagas , så kan, efter mitt omdöme, det palladium för dess kredit, som hemligheten af dess tillstånd anses utgöra, icke derifrån skydda.
Den genomskinliga och till en del redan sönderslitna slöja, sorn ännu söker dölja detta tillstånd, bör derföre ju förr desto heldre helt och afhoijas, på det att stridiga och origtiga begrepp detom må förekoinmas.
Pä desse grunder och de flere skäl, som Herr Presidenten von Schultzenheim med sin på vidsträckt erfarenhet grundade kännedom i detta ämne anfört , har jag icke den ringaste betänklighet att vördsamt tillstyrka ett sådant bifall till dess motion om Hankens publicitet , att Banko-Sedelstockens belopp, så vith den efter redan afslutade Räkenskaper kan vara känd, genast för Riksens ötander tillkännagifves, jämte BanKo-Utskottets Betiinhanilen.
181 beloppet af Bankens fordringar; samt att vid de Revisioner, sorn emellan Riksdagarrte verkställas; Riksens Ständers Revisorer uti deti berättelse som, i fall Riksens Ständer gilla Banko-Utskottets tillstyrkande, bor Allmänheten efter hvarje Revision genom trycket kungöras, Sedelstockens och fordrirtgarnes belopp äfven uppgifves , med upplysning om orsakeme till de lillfällige förändringar, som förbållandet i ett eller annat fall kunnat undergå.
Jag får dessutom för min del förklara, att, sä framt Riksens Ständer täckas anbefalla, att beloppet af Bankens reella Fond, äfven bör af deras Banko-Utskott uppgifvas, jag anser någon vålla för Bankens credit deraf icke uppstå, samt att åtminstore för det närvarande, jemte ofvannämnde uppgift om Sedelstocken , underrättelse bör meddelas, om den reella Fonden sedan 1809 blifvit i betydlig mon ökad eller minsk ad.“ Herr Borgmästaren Holm anförde: “Jag förenar mig i det yttrande, Herr Lagman Maririerstiimm afgifvit, men anser nödigt, att Bankens tillstånd i hela sin vidd varder uppgifvit.
Om hela Nationen skall anses samfällt äga Banken, det vill säga Bankens behållna tillgångar; så är det ock Nationens samfälda rätt att få känna dess belägenhet, på lika sätt som hvarje annan medlem i ett mindre Bolag.
Jag tror härmed icke någon större våda för Bankens Credit vara beredd, än den sorn redan inträffat medelst inställande af all betalning.
Om man kunde föreställa sig, att deri delen af Nationen, som fått tillfälle att lära känna Bankens tillstånd, skulle kunna för egna spe - 1 8i Banko-Utskottets Betänkandett. culationer draga nytta af denna kunskap
,så mä äfven den öfrige större delen lå en lika kännedom, till användande eller motarbetande af egna eller andras speculationer.
För öfrigt tror jag, att Bankens publicitet skulle innefatta det säkraste correctif mot allt användande af dess tillgångar till mindre angelägna ändamål.
Jag har ej blifvit öfvertygad, att Banken i sednare tider vunnit något i styrka eller credit, genom Tysthets-Eden.
Då Statens och Bankens fmancer nu äro så nära förenade, och Nationen fullkomligen känner Statens Financer; så anser jag Nationen äfven böra känna Bankens Financiella tillstånd i hela sin vidd.“
Ut supra N:r 27.
Ständers Stats- samt Banko-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 10 December 1817, angående allmänna Penninge-rörelsen och myntvärdets upprätthållande.
Majtfs till Rikets Högloft.
Ständer under den 10
December 1817 aflåtrie Nådiga Proposition, angående allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, har från de Respective Riks-Stånden blifvit till Stats- och Ranco-Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnad; äfvensom de liera hos Riks-Stånden ingifna Memorial och Anföranden samt muntliga Yttranden uti sådanna ämnen, sorn Kongl, Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden. 183 Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition innehåller.
Då, efter ganska många brydsamma öfverläggningar , förenade Stats- och Ranko-Utskotten nu ga, att, i anledning deTaf, yttra sina tankar, i afseende på allmänna Finance-regleringen eller om Penninge-rörelsen och Mynt-värdets upprätthållande, är anspråket på Rikets Höglofl.
Ständerä öfverseende det enda, sorn förenade Utskotten önska att fa göra gällande, vid ett tillfälle, då Rikets Höglofl.
Ständers upplysta granskning underställes förenade Utskottens Förslag och Utlåtande uti ett ämne af sådan vidsträkt omfattning och så inveklad beskaffenhet, atc hvilken plan som helst, alltid skall lämna rum åt flera välgrundade inkast och rättelser.
Utan att ingå uti undersökning om serskilda Finance-Theoriers företräde sins emellan, eller vidlyftigt söka utveckla de orsaker, hvilka efter hand bragt Penninge-väsendet uti dess nu varande belägenhet, hafva förenade Utskotten likväl funnit angeläget, att, med tillämpning på Rikets allmänna Penninge ställning, aldraförst upptaga några dertill hörande ämnen af vigt, och genom framställningen af sine åsigter deruti, tillika närmare redovisa de allmänna grunder, hvari-) från förenade Utskotten, i fråga om medlen och utvägarne tfil Fenninge-väsendets regi,ering utgått.
Rikets Mynt-väsende har genom inträffade omständigheter blifvit sammansatt med dess Credit-, förhållanden.
Statens och Enskildes Skulder föreställas nu genom löpande Mynt-tecken eller Sedlar, stälde, att inlösas med Silfver; men hvilken inlösen nu. icke eger rum. 184 Stats* och Banho^Uiskottens Betiinkanden.
1788 års krig grundläde denna Credit-rörelse då Statens Skuld-Forbindelser sattes i omlopp under formen af Mynt. — 1800 års Realisations]Jlan öfverflyttade på Rikets Ständers Hank första delaktigheten häruti; men vådorne, som deraf uppkornmo, undanröjdes likväl genom tiden och inre hushållningens förkofran under desse lopp; så att ordningen var i det närmaste åter. staid, då, genom J808 års krig och dess följder, den skakning hastigt bereddes och utvecklades, sorn bragr Credit-väsendet till sitt nu varande högt uppdrifna och vådliga skick, på bekostnad af all stadga uti Mynt-värdet.
Statens Gäld gjordes till Rikets mynt.
Tre Millioner ..Riksdaler i metalliskt mynt ingingo väl år 1808 i Bankens hvalf; men deremot utställdes, under loppet af åren <808 och 180g, omkring Tretton Millioner i Sedlar.
Må man likväl härvid betrakta emstäridigheterne i den tid, då sådanc skedde.
Det är visserligeh lätt, att efteråt, på grund af en ovedersäglig iheori, förkasta nyssnämnde åtgärd; men det måtte, deremot hafva varit svårt, at för tillfället utfinna någon annan.
Riket var af fienden styckadt, Arméerrie lago på gränsorne utan underhåll, utan kläder och utan aflöning.
Skatter, sorn icke kunde ut. töras, voro påbpdrie.
Under sådana omständigheter inträffade Regementsförändringen :
Den på bud ne Krigs-Gärden eftergafs, emedan Nationen icke rnägtade bära den; men försvaret skulle icke dess mindre fortsättas.