Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta resultat synes antyda, att endast ett högre pris, med garanti emot nedsättning deri under ett bestämdt antal år, kan återföra tillverkningen till den böjd den förr haft; hvadan Kommittéen, lika med Revisorerne, nu i underdånighet tillstyrker, att salpeterinlösningspriset, hvars bestämmande på Eders Kongl. Maj:ts nådiga godtfinnande beror, måtte under 10 år, räknadt från och med det nästkommande, till Sex Riksdaler banko per lispund förböjas; och får Kommittéer! derjemte i underdånighet anmäla, att genom en sådan prisförhöjning någon våda för salpeterfondens bestånd ej uppkommer, så länge densamma, utom det nuvarande statsanslaget af 180,000 R:dr årligen, får oförryckt behålla sina utestående räntebärande och ännu räntefria kapitaler, samt några nya räntefria lån från fonden icke utgifvas.
Skulle Eders Kongl. Maj:t finna skäl, att till den nu i underdånighet föreslagna prisförhöjningen, hvarigenom Kommittéen likväl ej vågar försäkra, att det at Revisorerne åsyftade ändamål fullkomligen vinnes, lemna nådigt bifall, hemställer Kommitteen i underdånighet, att beslutet derom före den under innevarande års sommar blifvande salpetersjudningen måtte få kungöras.
Rörande Revisorernes framställning om ett från salpeterfonden utleinnadt lån mot hypothek afen lifassurans, får Kommittéen underdånigst upplysa, att ifrågavarande lån, med borgen af tvenne personer, utlemnades före den tid, då Eders Kongl. Maj:t i nåder meddelade Kommittéen föreskrift att, vid
Iåns utgifvande från salpeter - r- 312 — fonden, iakttaga 1840 års nådiga reglemente för utlåning från de under Eders Kongl.
Maj:ts och rikets Krigskollegium ställda kassor.
De håda löftesmännen ansågos vid lånets meddelande säkra; men då är 1848 ett annat förhållande i detta afseende inträffade, kunde Kommittéen icke tveka att, i stället för annan borgen, såsom hypothek emottaga en af ett äldre godkändt
Lifförsäkringskompani utfärdad assurans-polis å en lånet ölverstigande summa, med fullkomlig säkerhet för premiernas och räntans ordentliga liqviderande, helst låntagaren redan uppnått en hög ålder, och salpeterfonden sannolikt ej alltför snart blifver i behof att återbekomma kapitalet.
Den nådiga remissen återställes, och Kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, Georg ULFSPARRE. N. G. THESTRUP.
Öfverståthållareembetets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af redogörelsen för de till utgifter, föranledda af oroligheterna inom hufvudstaden under vartiden 1848, anvisade medel.
Sedan Rikets Ständers, för granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, utsedde Revisorer, uti deras öfver berörde granskning afgifna berättelse, i fråga om anslagna medel till betäckande af utgifter i anledning af de, under Mars månad förstnämnde år, i hufvudstaden titnade oroligheter, anfort, att Eders Kongl. Maj t, genom nådigt bref den 11 April samma år, för omförmälda ändamål, anvisat 4,000 R:dr, att till Öfverståthållareembetet utbetalas med 3,000
R:dr af besparingarne å riksstatens 6:te hufvudtitel, emot redovisning inför Kammarrätten, samt med 1,000 R:dr af samma hufvudtitels anslag till extra utgifter, emot enahanda redovisning som dittills, i följd af Kongl, brefvet den 25 November 1812, ägt rum i afseende å det vanliga anslaget, 15,000 Ralr, till polisinrättningen i hufvudstaden, hvilket anslags förvaltning icke undergått granskning af Rikets Ständers Revisorer, samt att Revisorerne, sorn fått emottaga redogörelse för användandet af det förra anslaget å 3,000 Ralr, dervid icke funnit något att erinra; så har Eders Kongl. Maj:t, genom remiss den 20 sistlidne Januari, i nåder anbefallt Öfverståthållare-embetet att med underdånigt utlåtande i ämnet till Eders Kongl. Majit inkomma; och far, till fullgörande häraf, Öfverståthållare-embetet i underdånighet tillkännagifva, att ofvanberörde 1,000 R dr, på sätt ett hos Öfverståthållareembetet förvaradt, af dåvarande Polismästaren, numera Landshöfdingen Bergman, den 22 April 1848 utfärdadt, med dåvarande Öfverståthållare!), Herr Generalmajoren, Riddaren och kommendören af Eders Kongl. Maj:ts orden, Friherre
Sprengtportens åtecknade godkännande för.sedt, qvitto utvisar, blifvit använda till extra utgifters bestridande i och för de oroligheter, som, under loppet af Mars månad sistnämnde år inom hufvudstaden ägt rum.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, J. HAMILTON.
Stockholm den 13 Mars 1S52. o. b. Huit.
JMaj:ts Befallningsbafvandes i Norrbottens län tinrlerdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af 1848 och 1819 års räkenskaper öfver nämnde läns arbetshusfond.
Aller n å d i g s t e Ko n u n g! Rikets Ständers Revisorer hafva uti deras berättelse, angående granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, i afseende på Norrbottens läns arbetshus fond, med anförande, — att, enär berörde fond, efter livad utredt vore, de sednare åren icke blifvit annorlunda begagnad, än till lånebidrag åt sådane personer, för hvilka arbetsinrättningen icke varit afsedd, samt dertill komme, dels att Revisorerne saknat tillfälle att pröfva huruvida erforderlig säkerhet för de utgifna lånen blifvit ställd, dels att, då undsättning för behöfvande inom länet blefve nödig, andra tillgångar dertill voro för Eders Kongl.
Maj:t disponibla, — hemställt, att fondens behållning måtte till Riksgäldskontoret öfverlemnas. — 314 — Till underdånig åtlydnad at Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning uti skrifvelse den 20 nästlidne Januari, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län utlåtande, i anledning af hvad Bikets Ständers Revisorer sålunda anmärkt och hemställt i djupaste underdånighet härmed afgifva.
Den fördel, som genom fondens användande, vid inträffade missväxtår, till uppköp af lin eller andra rudimaterier, för att bereda de mest behöfvande arbetsföre personer nyttig sysselsättning och derigenom lättad lifsbergning, tillskyndats länet, är väl otvifvelaktig och af icke ringa betydenhet; men då fonden icke är afsedd för dessa ändamål, synes Rikets Ständers Revisorers hemställan, att fondens behållning må till Riksgäldskontoret öfverlemnas, vara mera formenligt.
Dock som anslaget till denna fond blifvit beviljadt, för organiserandet af en arbetshusinrättning, som för länet befunnits vara af största vigt, tillåter Eders Kongl. Maj.ts Befallningshafvande sig underdånigst anhålla, att ifrågakomna medel måtte för ändamålet reserveras och vara att tillgå, så snart en arbetsinrättning för länet kan åstadkommas.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, K. ÅKERHJELM.
Norrbottens Landskontor i Piteå den 6 Februari 1852.
Styrelsens för Teknologiska Institutet underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Stiinders Revisorers berättelse om granskningen al Institutets räkenskaper för åren 184S och 1S49.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Mai:ts nådiga befallning, får Styrelsen för Teknologiska institutet härmed afgifva sitt utlåtande, i anledning af hvad uti Rikets Ständers Revisorers berättelse angående granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1848 och 1849, rörande Institutet förekommit. — 315 — Rikets Ständers Revisorer hafva nemligen anfört: att, då undervisningen vid Institutet år 1S44 skall begagnats af 163 och år 1845 af 126 elever, den Elever.
Summa. år 1848, vårterminen, begagnades allenast af 31. 13. 44. s. å. höstterminen, af 19. 11. 30. år 1849, vårterminen, af 18. 23. 41. s. å. höstterminen, af - — - 28. 19. 47. samt, anledningen till denna betydliga minskning i elevernas antal förmodades böra sökas deruti, att fordringarne på kunskaper för erhållande af inträde vid Institutet blifvit så högt uppstegrade, att. de samhällsklasser, hvilka företrädesvis egnade sina barn åt de närande yrkena, med svårighet kunde bibringa dem det för inträdet behöfliga kunskapsmått; så hafva Revisorerne, erkännande den stora fördelen för samhället, att tillfälle till inhemtande af en vidsträcktare undervisning i de tekniska vetenskaperna förefunnes, likväl ansett önskvärdt, att, intilldess teknologiska skolor komme att inrättas till ett större antal, än för närvarande finnes, tillfälle jemväl måtte beredas att, vid Teknologiska institutet inhemta den för de tekniska yrkena erforderliga elementarbildning.
Och får Styrelsen med anledning häraf i underdånighet anföra följande:
Hvad först angår det åberopade faktum, att Teknologiska institutet åren 1844 och 1845 ägt ett större elevantal, än åren 1848 och 1849, så bistrides detta ingalunda, ehuru skillnaden egentligen icke torde böra upptagas så stor, som den Rikets Ständers Revisorer uppgifvit.
Enligt den underdåniga berättelse, som den 26 Augusti 1847 blifvit af Institutets dåvarande
Direktion för påföljande statsrevision afgifven, hade Institutet nemligen haft:
Söckneilags- Sönilags- c elever? elever?
S,lmma 1844, vårterminen 125. 38. 163. s. å. höstterminen 91. 43. 134. 1S45, vårterminen 83. 43. 126. s. å. höstterminen 66. 33. 99.
Vid jemförelse mellan elevantalet under dessa år samt åren 184S och 1849, hade. i Styrelsens tanke, söndags-eleverna icke bordt upptagas, helst söndagsunilervisning icke fanns i Institutets stadgar föreskrifven.
Härtill kommer, att, under åren 1848 och 1849, Institutets både ordinarie och extra elever eller s. k. åhörare åtnjutit undervisning alla söcknedagar, samt äfven för öfrigt kunnat sättas i full paritet med Institutets söcknedagseiever under åren 1845 och 1846.
Institutets elever voro alltså i sjelfva verket: 1844, vårterminen „ - - 125. s. å. höstterminen - 91. 1845, vårterminen -'- 83. s. å. höstterminen 66.
Ilade nu Rikets Ständers Revisorer tagit i betraktande, att Institutet under 1848 års vårtermin ännu stod under reorganisation och dess lokal då, äfvensom höstterminen samma år, under reparation, samt att nämnde hösttermin undervisningen började, enligt, de nya stadgarne, då, äfvensom vårterminen 1849, Institutet endast kunde hafva en afdelning, nemligen på första året, samt att äfven höstterminen sistnämnde år var för nära det nya Institutets början, att man deraf borde draga — 316 — någon slutsats till grund för ändringar i det nya systemet; så hade, i Styrelsens tanke, den erfarenhet, sorn sedan 184!) vunnits, bordt ligga till grund för Rikets Ständers Revisorers bedömande.
Styrelsen hade nemligen uti sin sednast afgifna underdåniga berättelse om Institutets tillstånd visat, att antalet af läroverkets ordinarie och extra elever utgjorde tillsammantagne. 1848, höstterminen 'j** 1849, vårterminen *;• „ höstterminen - - **" 1850, vårterminen y'* „ höstterminen 1851, vårterminen hvaraf ses, att det nya Institutet redan efter 3:ne år uppnått samma elevantal, som det gamla hade under höstterminen det ena af de ar, Rikets Ständers Revisorer anfört till förmån, i qvantitativt hänseende, för det sednare.
Den skillnad, till förmån för det reorganiserade Institutet, torde äfven hafva förtjent afseende, att det gamla Institutets elevantal under de uppgifna 2:ne åren minskats till hälften, ela deremot det nya Institutets elevantal under sina 3 första år ökats till dubbelt.
Efter dessa erinringar vid Rikets Ständers Revisorers sätt att anställa jemförelse mellan Institutets elevantal före och efter reorganisationeu, hvilka Styrelsen tillåtit sig i underdånighet framställa, oaktadt de endast röra frågans mindre vigtiga del, vågar Styrelsen i lika underdånighet erinra om r/valiteten af den undervisning, sorn vid det fordna Institutet, och således äfven under de anförda åren 1844 och 1845, meddelades.
Af examenshandlingarne för vårterminen 1844 upplyses nemligen, att af Institutets dåvarande 125 elever hade blott 22 åtnjutit undervisning i teknisk mekanik samt 10 i teknisk kemi, och endast 2:ne blifvit undervisade i hada dessa kunskapsgrenar samfäldt.
För öfrigt hade ingen elev erhållit undervisning i egentlig fysik Och i mekanisk teknologi.
Någon egentlig teknisk bildning, ej ens sä elementär, sorn i andra länder numera meddelas i hvarje teknisk elementarskola, hade således hajen af alla dessa elever vid rikets högsta tekniska läroinrättning erhållit.
Också hade allmänhetens missnöje med läroverket stigit till betydlig höjd, dä Eders Majestät täcktes nedsätta en särskild
Kommitté af sakkunniga män, för att utreda orsaken till denna klagan.
Styrelsen utbeder sig i underdånighet att ur Kommitté* rades utförliga utlåtande få här i Eders Majestäts minne återkalla några yttranden, såsom särdeles upplysande i detta ämne. “Elever hafva*1, säga Kommitteratfe, “till undervisning blifvit admitterade, hvilka icke kunnat med färdighet räkna qvatuor species, ännu mindre decimalbråk och regula de fri, och knappt definitionerna i geometri.
Detta utgör ett missbruk, som inritat sig vid Institutet, redan långt före detta, och ett betänkligt afsteg från de antagna stadgarne och från hela inrättningens idé.
Denna är icke och kan icke vara, att harn böra intagas och blifva undervisade i de första elementema af mensklig kunskap, ty derigenom skulle antingen Institutet förvandlas till en förberedande pedagogi, eller ock eleven stängas fran möjligheten att med nytta bevista undervisningen derstädes, emedan afhörandet af föreläsningar i ämnen, till hvilkas inhemtande eleven saknar nödiga kunskaper, måste blifva alldeles ofrugtsamt eller på sin höjd frambringa blott strödda, osammanhängande eller förvirrade begrepp.“ “Detta missbruk står i nära sammanhang med det redan anmärkta bemödandet att förvandla undervisningen från vetenskaplig, meri på tillämpning beräknad, till en — 317 — handtverksundervisning i handafärdighet.
Och Kommitterade våga förklara dessa båda misstydningar af Institutets idé vara bland de aldra verksammaste orsakerna till dess iråkade förfall och misskredit.
Den grundtanke, hvarpå en dylik undervisningsanstalt skall hvila, mäste vara, att den, som redan på annan väg lärt eller ämnar lära ilen handtverksmässiga skickligheten i slöjder och fabrikationer, finner ett ställe, der han kan inhemta de vetenskapliga grunderna för de fenomener, han ser uppkomma under handtering af råämnena, men ingalunda att han, på det stället, skall inöfva äfven denna handtering, och ännu mindre förenligt är det med ett sådant instituts bestämmelse, att bibringa de allmänna kunskaper, som hvarje menniska bör äga, antingen hon ämnar sig in i slöjder eller icke." “livad den egentliga undervisningens gäng vid Institutet vidkommer, så har den synts Kommitterade illa stå tillsammans med de grundsatser, som i stadgarne uttalas eller med de begrepp, som man måste göra sig om ett dylikt undervisningsverks bestämmelse.
Stadgarne föreskrifva, att de kunskaper i mathematik och humaniora, som äro nödvändiga för att med nytta genomgå lärokursen, skola af eleven vara in hemtade före hans admitterande till Institutet."
“De flesta inträdande elever äga så obetydliga förberedande kunskaper, att de icke kunna admitteras till genomgående af något ordinarie läroämne förr, än de vid Institutet inhemtat de första elementema af vanliga kunskaper.
De flesta admitteras derföre först till de två förberedande läroämnena arithmetik och språk äfvensom till ritning.
Af dessa upptager ritningen ätta timmar, arithmetiken två och språkundervisningen en timma om dagen.
Så snart ritkursen är genomgången, utbytes den ovilkorligt mot arbete i verkstäderna för de clever, sorn vilja följa den fysiskt-tekniska bildningslinien, och sä snart ske kan utbytes arithmetiken mot algebra.
I geometrien har, sedan de första åren af Institutets tillvaro, ingen undervisning lemnats annat än undantagsvis; och sådana undantag hafva för det mesta ägt ruin endast under mellanterminer.
Först sedan den algebraiska kursen blifvit genomgången, hvilket dock för de flesta eleverna sannolikt aldrig inträffar, kan eleven admitteras till den så kallade fysiska kursen; och da först är han att anse för ordinarie elev, i hvilken egenskap han sedermera använder en timma om dagen på vetenskaplig undervisning, men de tio öfriga fortfarande i verkstäderna."
“Den fysiska kursen har i de flesta fall varit helt och hållet inskränkt till rörelseläran, utan ringaste undervisning i något af de mångfaldiga ämnen, sorn utom denna, utgöra den vetenskap, hvilken kallas fysik."
“Kommitterade erkänna visserligen, att det finnes en teknisk bildningsväg, der förkunskaperna och alla derpäföljande kunskapers succession icke kunna inhenitas på ett strängt, vetenskapligt och demonstrativt, utan på hvad man kunde kalla ett historiskt sätt; men det är icke egentligen denna väg, som är det teknologiska institutets, utan handtverksskolans.
Dessa torde hufvudsakligast skiljas derutinnan, att det förra meddelar kunskaper om hvarföre så eller så är, det sednare endast alt så är.
Det Stockholmska institutet har, såsom redan sagdt är, endast fragmentariskt och i de flesta fäll, i anseende till bristande förkunskaper, onyttigt sysselsatt sig med det förra och icke ens till någon fullständighet med det sednare, utan stadnat pä ett ännu lägre trappsteg, eller ett bemödande att meddela handlar/ till frambringande af fenomener, utan ens historisk grund, eller, med andra ord, icke ens i utan allenast «e/7>.vtwf.v-undervisning." — 318 — Sedan Kommitterade framlagt deras vackra idé om ett teknologiskt institut, yttra de: “Sä hafva Kommitterade, efter hvad ofta är sagdt och icke för ofta kan upprepas, uppfattat grundtanken af ett tekniskt institut; och de hafva följaktligen icke kunnat annat än i hög grad bedröfvas öfver den vändning, som en dylik läroanstalts verksamhet från första stund visat sig hafva tagit här, oaktadt stiftningshandlingen och stadgarne omisskänneligen åsyfta nära nog detsamma, som här ofvan är i underdånighet framstäldt såsom den, efter Koinmitterades tanke, riktiga uppfattningen af ett dylikt instituts bestämmelse.
De “institutioner", hvilka efteråt tillkommit, såsom utväxter på stadgarne, hafva grundlagt hvad som derpå med förkärlek blifvit i praxis verkstäldt. l iela idéen är förstörd genom adinitterande af fullkomligt okunniga barn, i stället för någorlunda försigkomna ynglingar med tillräckliga förberedande allmänna kunskaper, för att med nytta begagna en verkligen teknologisk undervisning i dess högre och enda rätta mening.
Att försöket att bilda handtverksgesäller, innebär ett misskännande af denna idé, och huru illa det försöket i allmänhet slagit sig ut, hafva Kommitterade redan sökt i underdånighet ådagalägga."
Det var ock, på grund af dessa och andra i Koinmitterades utlåtande anförda skäl, Eders Majit täcktes anbefalla den reorganisation af Institutet, som var i så hög grad af behofvet påkallad.
Att, sedan det numera fordras vissa förkunskaper i mathematik och lefvande språk för inträde såsom ordinarie elev, antalet deraf icke kunde blifva, åtminstone genast, särdeles stort, var väl ganska naturligt, då man känner huru stjufmoderligt dessa läroämnen i allmänhet behandlats vid de lägre allmänna läroverken; men att dessa fordringar hvarken äro öfverdrifna eller blifvit öfverskridna, kan Styrelsen med full trygghet försäkra.
Deremot torde måhända mera skäl vara att anse de allmänna läroverkens prestationer i dessa ämnen alltför ringa, och att således dessa borde höjas så, att hvar och en vid dem kunde erhålla allmän medborgerlig bildning, dit onekligen kunskap i mathematik och lefvande språk numera måste räknas.
Institutets fordringar för inträde derstädes skulle säkerligen då, lika litet blifva ansedda öfverdrifna, som inrättandet af en afdelning inom detsamma finnas behöflig för kunskapers meddelande i ämnen, tillhörande den allmänna skolundervisningen.
Magister Wiemers enskilda förberedande skola för dem, som erna sig till Teknologiska institutet, har Styrelsen vid ett föregående tillfälle i underdånighet omnämnt, och fortfar denna skola ännu att, mot en mycket ringa afgift, lemna en särdeles god undervisning i de hithörande ämnena.
Den omständighet, att extra eleverna eller de s. k. åhörarne, hvilka icke äro underkastade någon inträdesexamen, ej fylla det elevantal, som förut fanns vid Institutet, är äfven lätt att förklara, da under tiden den Svenska Slöjdföreningens söndags- och aftonskola uppstått, sorn redan första året af sin tillvaro eller år 1S46 hade 94 samt åren 1848 och 1849 i medeltal 107 elever.
Denna skola, som sistlidet är räknade i medeltal icke mindre än 212 elever, lärer numera hafva i inkomster omkring hälften af Teknologiska institutets, eller vid pass 7,000 Hulr banko, deraf staten tillskjuter 4,000; och har äfven Chalmerska slöjdskolan erhållit utvidgning samt ett ökad t statsanslag, hvaremot Teknologiska institutets anslag under hela dess tillvaro varit i det närmaste oförändradt.
Institutets
Styrelse har nu i underdånighet sökt ådagalägga, att orsakerna till Institutets ringare elevantal efter reorganisationen icke är något bevis derpå, att Institutet var mera gagnande löre, än efter dess reorganisation.
Styrelsen tror tvert - — 319 — om, att denna reorganisation var i hög grad af behofvet påkallad, och att Institutet gör vida större nytta åt landet, då ett mindre antal blifvande industri-idkare erhålla grundliga kunskaper, sorn de kunna använda, äfven å de industrigrenar, som fordra större theoretiska insigter, än då ett stort antal erhölle några ofullständiga notiser i vetenskapernas a-b-c-d.
De flesta civiliserade länder hafva ock inrättat högre tekniska undervisningsanstalter.
Om organisationen af dessa läroanstalter har man, af lätt insedda skäl, likväl icke varit särdeles ense.
Men oaktadt flera sådana högre instituter finnas med förberedande afdelningar, hvilka dock i allmänhet hafva sina särskilde lärare och jemväl ofta egna lokaler, så torde man dock numera, åtminstone i allmänhet, anse ändamålsenligast att hafva en särskild lägre skola i samma riktning, jemte den högre, i hufvudstaden, och vidare en lägre, om möjligt, i hvarje provins.
Så har Preussen ett högre Teknologiskt institut samt ett lägre, det sednare, under namn af Gewerbe-Schule (Teknisk elementär skola), i sjelfva hufvudstaden, och vidare en dylik skola i hvarje provins.
Sä har Baijern, hvars folkmängd blott med ^ öfverstiger Sveriges, utom sin statsvetenskapliga fakultet vid Universitetet, ej mindre an trenne högre Tekniska instituter, understödda af 24 större och mindre Tekniska elententar-skolor.
I Munchen finnes ett af den högre och ett af den lägre sorten, hvilka förut varit sammanslagna, men måst så noga skiljas, att de nu hafva gemensamt hvarken föreståndare, lärare, lokal eller samlingar, utan blott samma vägg i huset.
I dessa lägre skolor meddelas likväl ända till 4-årig kontinuerlig undervisning i elementerna af de exakta vetenskaperna och deras tillämpning å näringarne samt i hvad för öfrigt för en blifvande mindre industri-idkare kan erfordras.
Chalmerska institutet i Götheborg är i hufvudsaken en sådan teknisk elementarskola, som i Tyskland bär namnet Géwerbe-Schule.
Men icke nog härmed; hvarje stad i Tyskland af någon betydenhet har en söndagsskola för redan anställda, merändels yngre slöjdidkare.
En sådan skola, af utmärkt god qvalitet, är den Svenska Slöjdföreningens förbemälda söndags- och aftonskola.
Detta allt är närmare utveckladt i undertecknads, Föreståndare för Teknologiska institutet, afgifna och af Kommerskollegium biträdda förslag till inrättande sä väl i Stockholm som i rikets provinser af dylika Tekniska elementarskolor; och har Eders Kongl. Maj:t, på grund af detta förslag, täckts hos Rikets sist församlade Ständer begära anslag till inrättande, till en början i Stockholm och Malmö, af dylika skolor, en i hvardera staden, ehuru Rikets Ständer funno för godt anslå medel endast till en skola uti någon af Rikets södra provinser, och det med ett något nedsatt belopp.
Att, efter en sådan utgång, en lucka i den tekniska bildningen i hufvudstaden ännu förefinnes, — hvilken likväl ingalunda af ^et gamla Institutet fylldes, — kan Styrelsen icke bestrida, helst Rikets Ständer vid det ökade anslaget åt
Slöjdföreningens nämnde skola icke lärer fästat något vilkor, att en teknisk elementar-bildning der skulle meddelas.