Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition eller af enskild
Motionär fråga icke blifvit väckt om en sådan tillökning, Fångbevakningens aflöning borde vid det hittills bestådde beloppet förblifva.
Andre Ledamöter inom samma RiksStånd hafva dock, lika med Utskottet, i betraktande af de med desse Tjenste-åligganden förknippade obehagliga förhållanden, funnit berörde löneförhöjning vara högst nödig.
Finnande Utskottet, i följd deraf, sig böra vid sitt tillstyrkande i denna del förblifva. i) Emot uppförandet på Stat af redan bevil jadi arfvode, 5o R:dr åt FångPredikanten i Landskrona, är anmärkning icke gjord. k) Öfver de anmärkningar som blifvit gjorda i afseende på Garnizons- och FångPredikanlens å Waxholms Fästning lönevilkor, är serskildt yttrande afgifvit i Utlåtandet N:o 23g.
I följd af hvad detsamma innehåller anmälas här till uppförande på Stat ytterligare åt bemälde Predikant 100 II:dr eller tillhopa 191: 32. [) och m) Vid de till bestridande af Landshöfdingens i Christianstads Län samt LandtRäritmästarens i Götheborgs och Bohus
Län löner förslagsvis beiaknade summor, för den förre 2000 R:dr och för den se - yz Stats-Utskottets nar» 400 B.‘dr hafva icke helier några anmärkningar ägt rum.
I Tredje Classenj af de emot Utskottets Utlåtande rörande LandsStaterne gjorda anmärkningar, har Utskottet ansett sig böra upptaga alla de serskildta anföranden som blifvit afgifna; Hos Ridd. o. Adeln af Hr Grefve Sparrej Eric3 ang:de löneförbättringars beviljande nu äfven för LänsBokhållare, K ronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän inom Gefleborgs Län, såsom de inom samma
Län mäst vanlottade Tjenstemän, äfvensom att för Länsmännen hvilka saknade Boställen, tjenlige Kronohemman malte dertill anslås när de blefvo Åbo-ledige, och emedlertid ersättning derföre genom Contant anslag gifvas.
Af Hr Friherre Cederström,, Jacob> att, då R.
St:r vid sista Riksdag beslöto en löneförhöjning ej blott för LandsKamererarne i Bohus Län och på Gottland, utan äfven för Kronofogdarne och Länsmännen derstädes, fastän verkställighet deraf icke kunnat äga rum, enär inga bestämda medel anvisats, Utskottet borde nu, så vida icke behofvet deraf kunde vederläggas, samma Tjenstemän på Stat uppföra till den lönförhöjning sorn i8a3 års St:r redan ansett nödig; samt af Hr af Schmidt> G. L.j att Utskottet måtte taga i närmare öfvervägande behofvet af löneförbättring för LandsSecreteraren i Westerbottens
Län, samt föreslå för honom lön till lika belopp sora för LandsKamereraren stadgadt blifvit.
Betänkanden, N:o 237. 73 Inom Ilögv.
PresteSlåndet af Prosten Nordin, att
Häradsskrifvarne i allmänhet hade bordt anmälas till löneförbättring, så att deras löner blifvit ungefärligen lika med Kronofogdarnes.
Af Prosten Dillner.- att enär Vaktmästare och HofRättsposter blifvit ihogkorane med löntillökning, Iläradsskrifvaren i Härjeådahlen, sorn, utan Boställe, icke njöte i Ordinarie lön mera än 16
R:dr 32 sk. och i MantalsskrifningsProvision 100 R:dr, icke bordt uteslutas ifrån dem som ansetts vara i största behof af bättre lönevilkor.
Af Prosten Dedekind: att för Kronofogdar och Häradsskrifvare på Gottland lönevilkoren bordt afUtskottet regleras till närmare förhållande med like Tjeustemans i andre Provinser.
Af Prosten Forslind: att, då en allmän lönereglering nu icke kunnat åstadkommas, en partiell lönetillökning åtminstone bordt ske för de Kronofogdar och Häradsskrifvare sora icke ägde Boställen, så att för de förre lönen uppginge till 866
R:dr 32 sk. och för de senare till 666
R:dr 32 sk. Af Professoren Morén: att ifall Utskottet skulle finna sig kunna en sädén partiell löneförbättring föreslå; Kronofogden och Häradsskrifvaren i Carlskoga och Lekebergs Fögderi då äfven måtte varda ihogkomne; samt af ContractsProsten Agrell: att Utskottet måtte föreslå, att någon ersättning gåfves de Kronofogdar och Häradsskrifvare, som voro utan Boställen, samt, 74 Stats-Utskottets på sätt K. M:ts Nåd.
Proposition innehåller, loo R:dr åt hvar och en af dem gifvas.
BorgareStänden.
Af Hr Leffler: att, då vid sista Riksdag StatsUtskottet insåg; behofvet af löneförbättring förLandsSecreteraren i Götheborgs och Bohus Län, ehuru Utskottet då ej kunde enskildt för honom föreslå sådan, utan att dermed borde till denna Riksdag anstå, då en allmän lönereglering för LandsStaten förmodades inträffa, Utskottet nu måtte taga detta i övervägande och föreslå löneförbättring åt denne Tjensteman.
Varandes inom H. BondeStåndct jemväl yrkadt, af flere Ledamöter dels att Kronofogdar och Häradsskrifvare i allmänhet borde påtänkas med högre löner, hälst der Boställen för dem icke finnas; dels att de af desse Tjenstemän, hvilkas löner icke uppgå till det belopp, hvilket Utskottet för de nya tjensterne föreslaget, måtte erhålla förhöjning.
Då Utskottet redan anmält de hinder, i bristande tillgångar, sorn vid detta Riksmöte framställt sig, för vidtagandet af en så allmän förbättring i LandsStatsTjenstemäunens löner, som R.
St:r åsyftat samt K.
M:t i Nåder föreslagit; och af de discussioner inom RiksStånden, sorn, i anledning af Utskottets förslag till reglering af 2tdra IIufvudTiteln, förefallit, Utskottet icke funnit inotsagdt dess tillstyrkande, att med den generelle löneförhöjningen åt LandsStatsTjenstemannen bor uppskjutas, för att åt de Militaire Tjenstemännen, hvilkas löner mäst fordra påökning, måtte kunna verkställas en nödig förändring i detta afseen - Betänkandcn, N:o 237. 75 dc; så liar Ulskottel, vid det förhållande, att några nya tillgångar icke kunna af Utskottet uppgifvas för så vidsträckta utgifter som äfven de här ofvan tillstyrkta partielle löntillökningar erfordra, trott sigock kunna frågorne derom i ett sammanhang till besvarande upptaga.
I det föregående har Utskottet redovisat skälen för desse tillstyrkanden af de nya löner och partielle mindre löneförbättringar som för LandsStaterne blifvit hos B.. St:r anmäldta.
Hvarken vill eller kan Utskottet ifrågaställa behofvet af de lön-tillökningar som nu ytterligare blifvit påyrkade, om än någon jemkning i afseende på desse påståenden för visse grader skäligen kunna äga rum; men som allt detta står i oskiljaktigt samman» hang med den allmänna lönereglering, hvars uppskjutande R.
St:r synas hafva godkänt; så får Utskottet jemväl tillkännagifva: att några nya anslag, i anledning af förrberörde anmärkningar icke kunna af Utskottet föreslås.
BondeStåndet har RiksdagsFullmägtigen Olof Jansson från Calmar Län yrkat, att serskildt Utlåtande måtte af Utskottet gifvas öfver dess motion ang:de boställe åt Häradsskrifvaren i Tunaläns, Aspelands och Säfvedes Häraders Fögderi, genom användandet dertill af en del af Hemmanet Plittorp i Misterhults Socken, hvaraf hälften, jemlikt K.
Resolutionen den 27 Nov. 1792, vore på 4° år Kronan li anhänd, men snart till Kronan ålerfölle; förmodande Motionären, att bifall dertill destohalldre borde före - 76 Stats-Utskottets. slas, sora Utskottets förslag i öfrigt deraf icke rubbades, och det öj eller kunde innefatta ett förnärmande för de lottlöse, ora af tillfälligheten utväg bereddes till förbättring i vilkoren för den, sora ensamt af ett särskildt förhållande kunde hämta fördel.
Son» först år i832 Kronan kommer i disposition af förenämnde Ilemmanshälft, och för de tvänne år sorn derifrån till nästkommande lagtima Riksdag återstå det icke synes Utskottet mera angeläget, än för bela den förflutna tiden, alt för nyssbemälde Häradsskrifvare anskaffa boställe; så bar Utskottet redan förut, vid handläggningen af ofvanberörde motion, ansett oläinpligt, att med någon serskild hemställan i detta ämne till R.
St:r inkomma, och derföre Utskottet äfven, i sammanhang med flere andre motioner, tillkännagifvit, det Utskottet genom det redan afgifna Förslaget ansett ifrågavarande Motion varu besvarad och således icke erfordra vidare Utlåtande.
De skäl, som af Motionären nu ytterligare blifvit anförde, hafva icke kunnat förändra denna Utskottets öfvertygelse i sjelfva saken; hvadan ej eller nu Utskottet finner sig kunna bifall till motionen tillstyrka. 17:0 Vid hvad Utskottet föreslagit, i afseende på den tillernade förbättrade löneregleringen för Landtmäteristaten i Orterne, är någon anmärkning icke gjord. 18:0
Det tillstyrkande Utskottet afgifvit, alt, »ned begagnande af de för Landshöfdingarne på Stat dii befintlige anslag, utan vidare utgift för StatsVerket^ Betan landen, N:o 237.
77 en för desse Embetsman lämplig lönereglering måtte vidtagas, har lernnat rum för den erinran inom R. o. j4. af Herr Cederschöld, P. G.j att B.
St:r icke borde så aldeles ovilkoriigt öfverlemna åt Regeringen, att verkställa denna reglering', utan att fastställa grunderne derföre, såsom t. ex. att en Landshöfding, som bodde in i landet icke borde få lika stor lön som en Landshöfding, hvars Residence lage vid allmän farväg; äfvensom att det vilkor borde vid regleringen fästas, att accorder för Landshöfdingeplatser afskaffas och hädanefter inga nya måtte äga rum; hvarjemte hos II.
BondeStändet Casper Wijkman från Upsala Län , ansett, att i den underd.
Skrifvelse till K. M:t, som rörande denna reglering komme att expedieras, tillika borde uttryckas den underd. önskan: att förslag till regleringen måtte R.
St:r vid nästa Rdksdag föreläggas.
Som , efter hvad K.
M:t i Nåder behagat tillkännagifva, nu varande missförhållanden emellan lönerne, hvilka för visse af desse tjenster äro alldeles otillräckliga men för andra åter utöfver behofvet stora , föranleda en ny reglering af ifrågavarande löner, och vid bestämmandet af desammas belopp för framtiden, icke lärer underlåtas, att tagas i öfvervägande alla sådane omständigheter som på innehafvarnes mer och mindre behof kunna äga inflytande; alltså anser Utskottet några allmänna grunder i detta afseende icke behöfva uppgifvas, utan tror, att vid Utskottets tillstyrkande i detta fall bör förblifva.
— Utskottet finner väl äfven att ett hufvud - 3 78 Stats-Utskottets sakligt vilkor för en ändamålsenlig reglering af lönerne för CivilStaterne i Allmänhet är ett noggrant och strängt handhafvande af redan gifna förbud emot Tjenstemanna-accorder; men då någon serskild anledning icke blifvit uppgifven för en hemställan å R.
Sttrs sida till K. M:t i detta ämne, har Utskottet ej eller funnit nödigt, att förslag till någon sådan i sammanhang med förevarande fråga afgifva. 19:0
I anledning af hvad Utskottet i i9:de Puncten tillstyrkt har hos R. 0. A. blifvit anmärkt, af Herr von Hartmansdorff, att R.
St:r icke borde hos K.
M:t göra någon framställning, hvarigenom de gillade det sätt, alt tillsätta en mängd tjenster genom Constilulorialer och emot arfvoden, så att Tjenstemännen, i stället för att vara oberoende, blefvo föremål för godtycklig behandling: att så länge EmbetsVerkens närvarande inrättning icke vore upphäfven, Tjenstemännen ock borde genom Fullmagter tillsättas och i vanlig ordning aflönas; och att det vore tid nog att sysselsätta sig med löneindragningarne, då en ny inrättning af tjensterna ägde rum.
Då, såsom en följd af EmbetsVerkens nya Organisation, hvarmed åsyftas minskning i Tjenstemannapersonalen, det ostridigt skulle inträffa, i händelse under tiden, som för beredelsen till den nya ordningen framflyter, ledige tjenster blefvo genom Fullmagter ordentligen tillsatte, att innehafvarne af dem, hvilka vid den nya Inrättningens vidtagande funnosöfverflödige, måste på IndragningsStat förflyttas, har Utskottet uti K.
M:tsi förevarande fall framställdte Nådiga begäran Betänkanden, N:o 237.
79 trott sig böra igenkänna en Nådig omsorg, att icke med flere löntagare, an oraständigheterne oundvikeligen påfordra, belasta den allmänna IndragningsStaten.
Utskottet har fördenskull äfven funnit sig böra till R.
St:rs bifall framställa K.
M:ts högstberörde Nådiga begäran, och finner af de gjorda anmärkningarne ingen anledning, att detta tillstyrkande återtaga eller förändra.
I öfrigt får Utskottet anmäla att H. BondeStåndet denna Punct i Betänkandet redan bifallit. 20:0
Vid förslaget om öfverflyttning af KrigsHofRättens Stat till den 3:dje HufvudTiteln har anmärkts hos R. o. A.j af Hr Hjerta, Gustaf, alt en sådan öfverflyttning i sig sjelf vore af ringa vigt, då medlen till lika belopp utgingo i bägge fallen, men att Utskottet derföre borde fästa ett bestämdt vilkor vid denna öfverflyttning, att anslaget tillhörde 3:dje HufvudTiteln blott i det fall, att KrigsHofRälten till densamma öfverflyttades, emedan eljest det blefve ett nytt tillfälle, att än en gång begagna KrigsFIofRättens Stat till 3:dje HufvudTitelns förökande, hvilket förhållande kunde inträffa, om R.
St:r med detta anslag höjde 3:dje HufvudTitelns summa och K.
M:t än en gång, emot Grundlagens föreskrift, ansåge sig kunna låta densamma på 2:dra HufvudTiteln qvarstå.
Och hafva inom Bondeståndet flere Ledamöter, med afseende derpå, att de Mili laire Ledamöterne, som på kortare tid förordnades, alltid voro försedde med andre löner på Stat och vanligen voro i allt fall boende i Hufvudsladen, yrkat att arfvoden för Militaire Ledamö - 8o Ståts-Utskottets terne borde nedsättas, för de 2tne som hvardera uppburo 600 R:dr, till 400 Rtdr, och för de 3 som åtnjöto 45° Rtdr till 3oo R:dr hvardera; derjemte en Ledamot, i anledning af den uteblifna påföljden af R.
St:rs beslut år i8?.3 om den ifrågavarande Statens öfvert!}' ttande till 3:dje HufvudTiteln, begärt förslag till det stadgande, hvarigenom det för KrigsHofRätten erforderlige och i nämnde HufvudTitel beräknade anslag måtte komma att innehållas, i händelse Staten-s öfverflyttning äfven denne gång skulle sakna påföljd.
Förslag i detta ämne innehåller bestämdt, att , med uteslutande af Krigs ffof Rattens Stat ifrån 2:dra TIufvudTitdn, den matte till den 3:dje HufvudTiteln öfvertlyttas.
Benämningen flyttning förutsätter dessutom, att hvad från ett ställe till ett annat öfverföres , icke meia, eller åtminstone så länge en sådan förändring fortfar, på det förra kan qvarstå.
Och som Utskottet i alla fall, vid den definitiva Statstegleringen eller i det förslag till RiksStat, som kommer att till R.
Stms bifall öfverlemnas, ej underlåter, alt behörigen iakttaga det beslut som R.
St:r äfven i detta afseende fatta; så anser Utskottet all vidare åtgärd än den redan föreslagne härutinnan öfverflödig.
I anledning af det inom Ilederv.'
BondeStandet gjorde yrkande om nedsättning i de för de Militaire Ledamöterne anslagne arfvoden, finner dock Utskottet lämpligt föreslå: det ti i lägg i R.
Stms blifvande underd. skrifvelse, rörande öfverförandet af KrigsHofRättens Stat på 3:dje HufvudTiteln: att B e t ä n k a n d e n_, 3V:o 3.37. 8i alt berörde arfvoden böra utbetalas ”till redan stadgadt belopp för dem, som lill sådan tjenstgöring ifrån annan ort inkallas, men med 33f procents fö rminskning deruti, då i Stockholm stationerade Militairpersoner till samma befattningar utses.”
De nya tillstyrkanden, som, i följd af inom RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottets förut afgifna förslag till andra HufvudTitelns reglering, här ofvan blifvit R.
St:rs pröfning understäldte; nemi. att lönerne för de fyra StatsSecreterarne samt för HofCancelleren och JustitiaeCancelleren ökas ytterligare med 5oo R:dr för hvardera, eller tillhopa .
R:dr 3,000: t att, med ljuspenningarnes bibehållande för Ordinarie samt Extraordinarie Embets-och Tjenstemän, anslaget till Skrifmaterialier och Expencer m. rn. ökas med . .
R:dr 4>ooo: —• — att för nya ProvincialLäkares aflö— nande ytterligare bestås R:dr 800. samt att en ytterligare tillökning i lönen för Garnizons- och FångPredikanten å Waxholms Fästning beviljas med . . «, •
R:dr 100. — — föranleda, så vida desse Förslag af R.
St:r bifallas, en ytterligare tillökning på HufvudTiteln af samman laggdt .
R:dr 7,900. 4 B. 6 g2 Stats-Utsköttets derjemte tillkomma, om R.
St:r godkänna den i Utlåtandet N:o 247 föreslagne öfverflyttning från 5:te till 2:dra HufvudTitelnaf 2:ne Architectslöner, 1000
R:dr, som likväl icke innefatta någon ny utgift, hvaremot kommer att försvinna de för LänsNotarierne beräknade R:dr 2,400. så att med R:dr 5,5oo. — — mera, än de förut upptagne . . „ 23o,o44: 3t. 10, (i hvilken sistnämnde Summa likväl innefattas de ökade FörslagsSummorne för omkostnader vid Tull-och PostVerken samt ChartsSigillata:Contoiret tillsammans 118,364: 22. 8.) eller tillhopa R:dr 235,544* 3i. 10. blifver den tillökning, som i det hela nu på 2tdra HufvudTiteln föreslås.
I anledning af Utskottets tillstyrkande i i:a Punctcn, ang.-dc lönerneför StatsRäden harII:r Öfverste Lefren åberopat hvad han vid afgifvandet af StatsUtskottets förra Betänkande i detta ämne skriftligen anfört; hvarjemte Herr Lagman Noréus fortfarande instämt uti Herr Öfverstens berörde anförande.
Hvarmed sig förenat H:rr Lagerhjelm och von Schantz samt CommerceRådet Santesson. 2:dra Tundén:
Lönerne för JustiticeRdden.
Emot Utskottets utlåtande derom hafva reserverat sig H:rr Amiral von Schantz; Öfvers te-Lieu ten an ten von Betänkan den, N:o 237. 83 Heyne och Lagman Noréus, hvilka ansett desse löner böra bestämmas till 5ooo R.-dr för hvar och en. 4-de Punden.- Lönen för RevisionsSecreterare.
H:rr Lagerhjelm, Noreus och Santesson hafva ansell berörde lön böra bestämmas till det belopp K.
M:t föreslagit eller 1800 R:dr.
S. te Puncten .■ Äng:ela K. HofRätterne.
Emot Utskottets i samma Punct upptagne yttrande rörande Presidenlernes löner, har H:r Lagman Noréus såsom Reservation åberopat dess vid behandlingen af Utlåtandet N:o 128 hos Vällofl.
BorgareStåndet gjorde yrkande om 5oo R:drs högre löneanslag årligen för Presidenten i K. Svea HofRätt än för Presidenterne i öfrige HofRätterne, hvarigenom den förres lön skulle komma att uppgå till 5oooR:dr; hvarvid H:r Lagmannen, såsom skäl för samma yrkande, anfört: att redan vid 1810 års
Riksdag stadgades taffelpenningar för Presidenten i K. Svea HofRätt till ett belopp af 1000 R:dr årligen; att den då afgifne K.
Propositionen upptager såsom skäl, att denna K.
HofRätt, verkande i samma ort, som Regeringen, oftare an de öfrige HofRätterne, får en tillökning uti de vanliga göromålen, genom Ärender, som röra Rikets säkerhet; att Ordförandeskapet i RiksRätt åtföljer detta PresidentsEmbete; att de fleste Tryckfrihetsmål, hvilka i besvärsväg inkomma, tillböra denna K.
HofRätt; att utom dessa alltid fortfarande skäl, HofRätlens göromål i sednare tider fått en ny tillökning derigenom, att vissa inål, sorn uti besvärsväg förut be - 84 Stats-Utskottets handlats af K.
CommerceCollegium blifvit till HofRätter— ne i allmänhet, och alla ifrän K.
Bergscollegium till Svea HofRätt förviste; att, på sätt den upprättade Statistiska Tabellen utvisar, är ock Svea HofRätts Jurisdiction, både i anseende till areal och folkmängd, större än de andre HofRätternes, hvarföre det ock blifvit nödvändigt att fördela HofRättens göromål på flere Divisioner, äfvensom en tillökning i Ledamotsoch Tjenstemanna-Personalen redan är af K.
M:t i Nåder beviljad, och nytt löneanslag för denna personal af Utskottet föreslaget; i anledning hvarafochdå, utom det mödosammare af denne Presidents* Embetsmannakall, han, såsom bosatt i Stockholm, måste vidkännas en högre lefnadskostnad, än de öfrige Presidenterne, och den representation, ifrån hvilken lian, såsom Chef, äfven med den största enskilda anspråkslöshet, icke kan skilja sig, alltid skall medföra större utgifter uti flere till hushållsbehofven hörande delar än i Landsorterne, H:r Lagmannen icke funne någon anledning, att denne President, som ifrån 1810 intill 1826, då K.
M:t tilläde de 2tne öfrige Presidenterne hvardera 1000
R:dr såsom taffelpenningar, alltid njutit en denna summa motsvarande högre löneinkomst, nu skulle blifva i en lika löneställning med desse, och således sakna medel att uppfylla de större behof, som för honom nödvändigt måste uppkomma ; hvartill äfven komme, att den högre löningsförmånen för Svea HofRättsPresident vid fyra Riksdagar blifvit antagen och gillad, serdeles som göromålen blifvit ökade mera för K, Svea HofRätt än de öfrige HofRätterne och Betänkan den, N:o 337. 85 obilligt vore att göra en förändring i dessa lönförhållanden, enär mödorne och arbetet alltid skola kännas tunga för den Embetsman, sorn saknar nödig bergning och denna tyngd ännu mera vore tryckande folden , hvars förtjenster beredt honom ett högre kall.
Häruti hafva H:rr Amiral v. Schantz, Assessor Lagerhjelm, Rådman Lundgren och Grosshandlaren Eckerman instämt. 12:1c.
Punden moni. cl) och smittosamma. sjukdomars hämmande.
Herr Öfverste Lefrén har åberopat dess i ämnet förut afgifna reservation samt tillagt:
Utskottet har ej ogillat grundsatsen, men ansett det skulle blifva alltför tryckande för en Landsort, som blifvit hemsökt med en smittosam sjukdom, att sjelf påkosta botemedlen och alt hela landet lättare kan bära samma utgift.
Detta synes vid första påseendet vara billigt, men är det ej i grunden, emedan hvar och en ort bör hjelpa sig sjelf och vårda sina egna angelägenheter, för att upprätthålla ett sjelfständigt sinne, hvartill i första rummet hör att en Landsorts innevånare ej tillita det allmänna, förrän ulredt blifvit, att den öfverståndna olyckan varit så tryckande att
Landsorten bör under vissa år njuta någon lindring i bevillningen, hvilket efter min öfvertygelse är det rätta sättet att godtgöra hvad olyckan åstadkommit. 16 Punden mom. b) H:r Biskop Thyselius har yttrat det han icke kunde instämma i Utskottets beslut, att utesluta LänsNotarierne från ordinarie Stat, 86 Stats-Utslottets helst Utskottet sjelf medgifvit att ifrågavarande Tjenstemän borde vicariera för LandsSecrelerarne då desse af Embetsresor eller laga hinder afhållas från Tjenstens utöfning.
— Härmed förenade sig Herr Major Heykensköldj H:r Lagman Noréus j H:r CommerceRådet Santesson sarnt H:r DomProslen Heurlin.
N:o 238- (Bil. till a:dra Hufv.Tit.)
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o i3i, rörande tillökning i lönen för Kyrkoherden i "Waxholm. (U.-A.)
Vid samma Betänkande har blifvit erinradt inom H.
PresteStåndet af någre Ledamöter, att då K.
M:t redan för flere år tillbaka i Nåder förklarat loo T:r behållen Spannmål såsom det minsta möjliga qvantum för en Kyrkoherdes aflöning, lönen för Pastor i Vaxholm bordt af Utskottet uppföras till ett belopp mera nära detta minimum, emedan bemälde Pastor, för dess dubbla befattning såsom både Kyrkoherde och Fångpredikant icke kunde vara belåten med den ringa Summa Utskottet föreslagit, samt någon KronoSpannemål destoheldre för honora anvisas, som StadsPastor i Marstrand, hvilken tillika vore Fångpredikant på Carlstens Fästning, ägde sig anslagne 5o T:r Spannemål såsom Kyrkoherde i Staden, utom den Penningelön han såsom Prest å Fästningen njöte af Betänkande n, N:o 238. 87 Staten; och borde, om serskildte tillgångar icke meia voro att disponera, utväg för en skälig löneförbättring åt förstnämnde Predikant utfinnas, genom minskning i något af de nya anslag, som på IIufvudTitlarne af Utskottet voro tillstyrkta; Äfvensom hos V. BorgareStändet flere Ledamöter yrkat, att, i anseende till bemälde Pastors högst svaga lönevilkor, hvilka år 1828 sammanlagdt knappt uppgått till 3oo R:dr , åtminstone 20 T:r Spannemål årligen måtte för honom anvisas.
I anseende till desse anmärkningar, och då ännu icke II. B. o, A. samt Hederv.
BondeStåndet till slutelig pröfning förehaft
Utskottets i detta ämne förut afgifna Betänkande, anser Utskottet sig böra hemställa, att R.
St:r, med afseende på de upplysningar Utskottet rörande beskaffenheten af lönevilkoren vid KyrkolierdeBeställningen i Waxholms
Stad redan meddelat, äfvensom derpå, att till FångPredikantsBeställningen erfordras en äldre person, som, i anseende till de högst svaga löneförmoner som Pastorstjensten i Waxholm åtfölja, dock icke torde söka desse förenade befattningar, måga bifalla: att, såsom ett undantag af nyss anförde skäl, för innehafvaren afFångPredikantsTjensten i Waxholm en ytterligare tillökning i arfvodet med 100 R:dr B:co anslås, så att berörde arfvode till sammanlagdt 200 R:dr å Stat uppföres. 88 Stats-Utskottets N:o 259.
Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o i3a angående regleringen af utgifterne under RiksStatens l^redje HufvudTitel.
(U.-A.) Till följd af dea Utskottets berörde Betänkande från samll.
Respeetive RiksStånden, erhåline Aterremisser, får Utskottet, med iagttagande af den ordning, i hvilken ämnena i Betänkandet förekomma, öfver de gjorda anmärkningarne vördsamt
Utlåtande afgifva. 1:0.
I anledning af Utskottets, i enlighet med K. M:ts Nåd.