Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o Os, får behålla sin plats; och slutligen, hvilket ofördelaktigt inflytande accords-systemet skall halt på förhållandet med Statens inkomster och utgifter, har Herr von Troil, Emil, då Statsutskottet uti dess Betänkande, N:o 1Ö2, om reglering af utgifterne på RiksStatens 3:dje HufvudTitei, med anledning af Motionairens derom gjorda framställning, endast yttrat, att missbruket med accorderne, hvilket ej, utan de största uppoffringar å Statens sida, stöda ati helt och hållet afskaffa, borde genom stränga föreskrifter inskränkas inom bestämda gränser , men icke uppgifvit förslag till några så beskaffade stadganden , saqrf då, i fråga om 1793 års Accords - Reglemente , hvarmed accordernes successiva förminskning åsyftades, erfarenheten så mycket påtagligare ådagalagt, hvad föga säkerhet dylika stadganden medförde, som, i trotts deraf, summan af accorderne vore mycket högre nu, än då nämnde Reglemente utfärdades, ansett sig föranlåten att framlägga följande Förslag till Straff-lag mot olagliga Tjenste-accorder: 5>Seker någon, genom erläggande aj ac”cord utöfver hvad genom af Kongl. Majit *’utjärdadt Accords-Reglemente finnes före” skrif vet, bereda sig befordran , miste den tjenst, han sig på sådant olagligt sätt för*'skaffat, äfvensom den, hvilken den dagtinga accordssumman erhållit skall den tarn - Ivåg samt Ailm.
Bese. o. Oec.Ulsk.Bet.
N:o 6j. 5 ”/«« åter utbetala , hälften till ansi}varén ”och hälften till )Vadstena Krigsmanshus
''Om någon Embetsman, hvilken det å”ligger att till Kongl. Magt inlemna under”dunigt Förslag till tjenstens dterbesättari”de, dervid föreslår någon, som, honom ve”t er ligen, genom accord medverkat till ledig''hetens inträffande, vare suspenderad tren~ ”ne månader.
Säker denne, eller annan f ör"man, att genom hotelser eller öf vertalande ’’tillvägabringa något olagligt accords-aftal, ”miste tjenstetid Detta Förslag, sorn Högloflige Ridderskapet och Adeln, genom remiss den 29 nästlidne Maji, öfverlenmat till Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskoliens handläggning, har hos Utskotten kommit i öfvervägande; och ehuru Utskotten lika med Motionairen anse, att ett stadgande, som hade till föremål, att förekomma de missbruk med tjenste-accorder, hvilkas tillvaro Utskotten ej tilltro sig bestrida, vore af behofvet påkalladt, likväl och då det torde vara så mycket mindre lämpligt att till en sådan Ansvars-lag afgifva Förslag förr, än i sammanhang med, eller såsom till-] hörande, del af den Författning eller Reglemente , som kommer att 6 Lag- samt Allm.fiesv.o.Oec. Uisk.
N:o 62» bestämma hvad i afseende på Tjenste-accorder bör iakttagas , som , i annat fall, det lätt låter tänka sig, ati straffbestämmelserna komma att sakna den nödiga öfverensstämmelse med Författningens öfriga föreskrifter, förutan hvilken de skulle förfela sitt ändamål i egenskap af Lag; då, Utskotten veterligt, något sådant allmänt Accords-Reglemente icke finnes utfärdadt, och hvar1 uti det ifrågaställde
Lag- förslaget kunde såsom tillägg intagas; då, hvad serskildt angår Mili» tairens accorder, hvarå Motionairen egentligen synes hafva afseende , Kongl. Maj:t förklarat
Sig vara i Nåder betänkt ati för de samma låta utfärda förnyadt Reglemente , dervid Kongl. Maj:t, hvars höga rätt det är att öfver detta ämne efter godtfinnande förordna , ej lärer underlåta att mot missbruk af den beskaffenhet, som öfverklagas, foga sådana ansvars-stadganden, sorn af omständigheternepåkallas.och med den förväntande nya, efter tidens kraf mera lämpade, Författningen s Bag-sann Allm.
Besv. o. Oec.Utsk.F.sl.N.o 65. 7 behörigen öfverensstämma,- hafva Utskotten ansett sig sakna skäl att ä den väckta Motionen tillstyrka Rikets Högloflige Ständers bifall.
Utskottet den 17 October 1829.’ Förslag till jemkning uti Respective Riks-Ståndens Beslut, rörande väckt fråga, att Rådstufvu- och Kämnersrätter må erhålla Exemplar af utkommande Författningar, äfvensom
Kämnersrätterne må tillhandahållas den så kallade Författnings-Samlingen.
Utskotten, som, uti häröfver under N:o 6 afgifvet Betänkande, tillstyrkt underdånig framställning till Kongl. Majit om Nådig) föreskrift till vederbörande, att alla, genom det så kallade års-trycket, till allmän efterrättelse utfärdade Förordningar, Kungörelser ni. nj? matie, i den ordning, Kongl.
Majit kun - 8 Lag-samt Allm.Btsv.o.\Oti.Utsk.Försl. N.'o 63. de finna lämpligt, till erforderligt antal Exemplar, meddelas de publika Yerken och Domstolarne, så i Städerne, som på Landet, och derefter, i anledning af gjorda anmärkningar, med ytterligare Utlåtande, under N;o ' 34, till Respective Riks-Stånden inkommit, hafva häröfver fått emottaga deras Beslut, hvaraf iithemlas: ett Höglo/lige Riddershapet och Adeln funnit för godt, det Rikets Sländer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder vidtaga sådana åtgärder i afseende på Förfatinings - Samlingen , att Förordningars kungörande, genom densamma, må ega rum, och års-trycket således upphöra; äfven som att Kongl Maj:t, i sammanhang dermed, behagade i Nåder föranstalta om en sådan reglering, i afseende på Författningars fullständiga och ordentliga utdelning till vederbörande Embetsverk, att hvarje sådant, och hvarje
Domstol måtte erhålla sitt Exemplar, oberoende deraf, att en Domare vore gemensam för flere Domstolar; — att Hogvördige Preste Ståndei, med afslag så väl å Betänkandet N;o 6, som å Utlåtandet N:o 54 j beslutit, att hos Kongl. Majtt skulle i underdånighet hemställas om sådana åtgärders vidtagande, i afseende på Svensk Författningssamling, att promulgerandet af Förordningar genom densamma må ega rum, och således allt ytterligare behof af års-trycket derige - Lnq iamt A lim.
Be sv. o. Oec.Utsk.F:sI.
N;o 65. 9 norn upphöra; äfvensom ati Kongl. Majtt, i sammanhang härmed, täcktes i Nåder anbefalla en sådan reglering, i afseende på Författningars fullständiga och ordentliga utdel. ning till vederbörande autoriteter, ati de anmärkte bristerne i detta afseende blifva afhulpne; —att yälloflige Borgare-Sldnclet beslutit, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånig Skrifvelse anhålla, att, med uteslutande och indragning af det så kallade årstrycket , Författnings - Samlingen kunde , från och med nästa års början, begagnas till upptagande af sådana Författningar, som skola kungöras, och att, för sådant ändamål, Förfatlnings-Samlingen icke må, såsom hitintills, i en numerföljd utgifvas, utan serskilda Förordningar, hvar och en för sig, i en numerföljd meddelas, i likhet med det sätt, som, vid tryckning af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, nu iaktiages, och med tillägg : 1:0 att, om en Förordning icke fyller hela arket, återstoden deraf må upptagas af andra handlingar, sorn, enligt planen för Förfatinings-Samlingen , deruti införas; 3:0 att Handlingar, som skola allmänheten kungöras, böra genom serskilda stilar från de öfriga utmärkas; och 3;o, att ett Exemplar af Förfatlnings-Samlingen bör till hvarje Domstol eller Embetsverk utdelas, för att såsom Inventarium derstädes förvaras; — och har He■ lo Leg-sa/ntAlIm.Sesv.o.Oec. Utsk*F:sl.
N.-o 63* dervdrda Bonde-Ståndet bifallit Utskottens ofvanberörde Betänkande N:o 6.
Med anledning af Riksdagsordningens föreskrift i 73 §., hafva Utskotten, såsom en lämplig medelväg emellan dessa serskilda, egentligen endast i detailerne skiljaktiga, beslut, ansett sig böra hemställa : att Rikets Högloflige Ständer må, genom underdånig Skri/velse , hos Kongl. Maj:t frambära den anhållan, det Kongl. Majit täcktes, i afseende på Svensk Författnings-Samling, låta vidtaga sådana åtgärder, att allmängörandet af Författningar genom den samma må ega rum , och således allt ytterligare behof af års-trycket derigenom upphöra; äfvensom att Kongl. Maj:t täcktes j
Nåder anbefalla en sådan Reglering af Författningars fullständiga och ordentliga utdelning till hvarje Domare och Embets-verk, att de härutinnan anmärkte brister blifva afhulpne.
Lag-samt Allm. Besv.o. Oec. Utsi-Lörsl.N.o 64, i 1 N:o 64.
Ankom till Exp. Utsk, den 17 October 1819.
Förslag till jemkning uti Resp. Riks-Ståndens beslut, i fråga om förändrad redaction af sista punkten i i $. 15 Cap. Byggninga-Balken, m. m.
Sedan Utskotten afgifvit Betänkandet, N;o 22 , rörande åtskilliga föreslagna förändringar, så väl i i8o5 års Kongl. Förordning otn Skogarne i Riket, som i andra med Skogshushållningen gemenskap egande La-i gar och Författningar, samt derefter, i anledning af gjorda anmärkningar, ytterligare Utlåtande, under N.‘o 49; så hafva Utskotten, efter erhållen del af Respective Riks-Ståndens beslut, inhemtat, att Högloflige Riddershapet och Adeln samt Vållojlige Borgare-Ståndet bifallit den af Utskotten föreslagna redaction af sista punkten i 1 §. i5 Cap. Byggninga - Balken (pag. 31, Bet.
N:o 22); hvaremot Hägvoräige Pr este-St ände t samt Hedervärda Bonde-Stdndet sig förenat om en så lydande redaction af nyssnämnde Lagrum: *’Går elden från svedjan in på e9’gen mark och åstadkommer sådan våda, 12 £iag~samtAllin.liisv.o.Oec. Utsk.Försl- N:o 64- ”att, till dess dampande, folk från granngår”darne måste uppbådas, böie 100
Daler; ”gifve ock dessutom fullt skadestånd, då ’’annor af elden lidi t.”
Vid detta förhållande, och med stöd at Riksdags-Ordningens 75 § , hafva Utskotten ansett sig böra vördsamt hemställa: om icke Hög v or dige Preste Siandet och Hedervärda Bonde - Staude t skulle finna skäligt, att till den af Utskotten föreslagna samt af Högloflige Ridderskapet och Adeln och Välloflige Borgare-Ståndet godkända redaction af ofvanberörde Lagrum destohellre accedera, som, i händelse deri af förstnämnde 2:ne Riks-Stånd beslutna redactionen såsom gällande antoges. den följd kunde inträffa , att , när elden går från svedjan in på egarens egen mark, han, å eria sidan, icke sällan kan finnas osäker i sitt omdöme, huruvida, till farans afvändande , folk ifrån granngårdarne behöfva uppbådas eller icke, samt han, å den andra, och i ändamål ali undgå de böter, hvartill han, genom er, sådan uppbådning, visste sig vara förfallen , kunde föranledas alt så länge uppskjuta med anlitandet af grannarnes hjelp, till dess all hjelp komme för sent.
Rörande grunderne för Allmänningarnes delning hafva , enligt de ankomne Protocolls - Utdragen , Högloflige Ridderskapet hag-samtAllm.Hesv.o.Qtc.Utsk. Försl.No 64. 13 och Adeln samt Hogvårdige Preste-Stdndet bifallit Utskottens förslag (pag. 28 , Bet.
N:o 22), jemte tillägget dervid (pag. 27, BetN;o a 9); hvaremot Pallo (lige Borgare-Stdndet oell Hedervärda Bonde - Ståndet stannat i det sammanstämmande beslut, det bor. de Rikets Ständer i underdånighet hos Kongl. Majit anhålla , att delning ai Skogsallmänningarne må ske, elter de af Kongl. Kammar-Collegiuin föreslagna grunder fpag. 21».
N:o 22); och lära Rikets Höglofliga Ständer, vid ett slikt förhållande, finna, att frågan härom för närvarande kommer att förfalla, såvida icke Välloflige Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet skulle pröfva skäligt att förena sig om det beslut , sorn Höglollige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste- Ståndet, på grund al Utskottens vördsamma tillstyrkande i ämnet, vidtagit.
Stockholm den »5 October 1829. STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, 1829, Lag- s. Allm. Besv.- o. Or c.-Utsi.
N:o 65. i N:o 65.
Ankom till Exp. Utsk, d. 3 Dec. 1829» Ytterligare Utlåtande, rörande den sä kallade Näringsfriheten.
Emot Utskottens i delta ämne, under N:o 3a, förut afgifnä Betänkande, liar af åtskilliga Ledamöter inom Högvördige PresteStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit anmärkt: t:o att öfverensstämmelse saknades emellan Utskottens förevarande Betänkande celi det beslut Utlåtandet ]N[:o 3i innehåller, enär Utskotten i det sistnämnde afstjrkt underdånig Skrifvelse, angående utfärdande af de vid sista Riksdagen afgifna fötslag till nja Handels- oell Handlverks-Ordilingar, men i det förra besvarat åtskilliga motioner genom hänvisning till dessa Förordningar, hvilka ännu icke vunnit Kongl. Maj:ts fastställelse, och att, på blotta förutsättningen deraf, Utskotten icke bordt grunda deras af- eller tillstyrkande af de väckta frågorna; 2:0 att de i Betänkandet föreslagne underderdåniga Skrivelser rörde ämnen, sorn i sig sjelfva vore af föga vigt och för hvilka Administrationen må reglementera, om den så funne nödigt; Bilt. lillRi/ts-Sl.
Prot. 1828 cch 182g, 7 Sami. 2.
Af d. 2 Band. 5:te Haft. 1 2 Lflg- $■ Mtm• Besv.- o, Oee.
UtSÅ.
N:0 65» samt 3:o att då de frågor, hvilka i Belänkandet afhandlas, vöre af oskiljaktigt sammanhang med de om förmälde Handels- och Handtverks-Ordningarne, hade ock Utskotten bordt öfverväga, huruvida, i anledning af de väckta motionerne, och bland dem serdeles Herr Lefréns„ något tillägg erfordrades i berörde Förordningar, till befrämjande af de välgörande följder, som en utvidgad Näringsfrihet måste medföra.
Då ofvannämnde a:ne Riks-Stånd funnit godt alt, på grund af hvad således blifvit anmärkt, tili Utskotten återförvisa detta Betänkande, har ämnet å njo kommit under öfvervägande; och förmoda Utskotten, att den anmärkta stridigheten emellan förevarande Utlåtande och Utskottens, under N:o 31, afgifna, lärer finnas undanröjd, sedan Utskotten i förnyadt Utlåtande af den 4 nästJiJne Augusti, under N:o 55, ansett sig böra tillstyrka underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att de vid sista Riksdagen föreslagna Handels- och Ilandtverks-Ordningar måtte såsom gällande
Lag varda utfärdade.
Utskotten finna sig ock föranlåtna, att här upprepa den öfvertygelse de redan •yttrat, alt ändamålet med de af Herr Lefrén, med flere, väckta motioner, åsyftande en allmännare frihet i handel och näringar, skall i det närmaste blifva uppfylldt, så vida Kongl.
Maj:t, med bifall till ifrågavaran - iLag- t. Allm. Bent.- o. Oea.-UisJ;.
If:o 65. 3 de underdåniga framställning, i Nåder behagar till efterlefnad fastställa de nya Handels- och Handtverks Ordningarne; men Utskotten anse sig ieke ega skäl att föreslå införandet af någon annan eller mera utsträckt Näringsfrihet, än samma förslag innehålla; äfvensom Utskotten förmoda det icke hafva tillhört dem att, utöfver motionernes syftemål och lydelse, ingå i speciel granskning af förslagen, eller deri föreslå tillägg och förändringar.
Enär åter, efter hvad till Utskottens kunskap kommit, arne Stånd stannat mot Två i deras beslut, öfver den af Utskotten, uti Utlåtandet N:o 55, tillstyrkta förnyade, underdåniga anhållan cm Kongl. Maj:ts Nådiga sanction af ifrågavarande Lagförslag, i följd hvaraf frågan derom komme att förfalla, hafva Utskotten , hvad angår första punkten af Herr Lefréns motion, samt Herr Friherre FTrtmgels Anders Anderssons och Petter Petterssons motioner, ansett sig böra, med åberopande af hvad förra Betänkandet derom innehåller, vördsamt tillstyrka och föreslå, att, till befrämjande af med berörde motion åsyftade allmänt nyttiga ändamål, samt, till förekommande af allt tvifvelsmål om vilkoren och gränserne för den Allmogen af ålder tillåtna och genom flere Författningar bekräftade egna Slöjda- och Afsättningsfrihet, Rikets Högloflige Ständer 4 Lag- t.
Allm. Besv.- o. Oee.-Ulsh.
Vtl. N:o 65, mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att genom allmän Författning må Varda till efterrätteisekungjordtoch förklaradt: att under ofvannämnde frihet skull begripas alla sådana producter och tillverkningar, som Landtman af egen Jord eller Ladugård, eller af egna rå-ämnen kunna åstadkomma, samt att dem må vara obetaget, alt slika deras egna producter och tillverkningar till Städer införa, samt 1 Hamnar eller å Torg vid alla så Marknads- som andra tillfallen till salu hålla, och jemväl vid Marknader å Landet, samt hemma i deras hus och under väg till och ifrån Städer och Marknader, föryttra; dock skulle under berörde tillåtelse icke inbegripas Guld, Silfver och Tenn, vid hvilkas förarbetande serskilda föreskrifter ega rum.
Deremot finna Utskotten sig i öfrigt föranlåtna, att, hvad beträffar 2.'dra, 3:dje och 4:de punkterne i Herr Lefrens motion, äfvensom Herrar Levtons och Klemcms motioner, uppå de i förra Betänkandet anförda skäl, hemställa, att dessa motioner icke serskildt måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, utan anses böra förfalla.
Reservation i ämnet af en Ledamot af Borgare-Ståndet åtföljer.
Bil. t. Lag-s.
Allm. Besv.-o, Oee rUtth.
N:o (35. 5 Reservation af Herr Leffler; Emot det af de Högloflige
Utskottens pluralitet fattade beslut får jag mig i följ ande delar ödmjukeligen reservera:
Sedan nu mera afgjordt år, att den frågan, — som under innevarande Riksdag blifvit väckt, att Rikets Högloflige Ständer borde i underdånighet hos Kongl Majrt derom anhålla, att de förslag till Författningar för Handeln, Handtverkerieina och Gerningsmän å Landet, som af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag hlefvo lill Kongl. Majit inlemnade, skyndsamt måtte varda utgifne, — genom det att aine af Riks-Stånden detsamma antagit och nine afslagit, förfallit; anser jag ock deraf böra följa, att Utskotten icke vidare bordt föreslå en sådan anhållan, i anseende till någon serskild del af nämnde Förslag, såsom nu skett, med afseende tili 7 §. af Författningen för Gerningsmän å Landet, Jag kan icke förmoda, att de aine Riks-Stånden, sorn afslagit det förstnämnda Förslaget, lära bifalla detta senare, helst icke nu fråga är om nyttan elier fördelen af hvad §. innehåller, ulan endast huruvida det behöfves och är passande att frambära en sådan påminnelse till Kongl. Majit.
Alt delta är onödigt och olämpligt, anser jag, helst de Stånd, som afslagit hufvudfrågan, redan hafva ✓ 6 Bil. t. Ljg-s.
Allm. Bero.-o. Oee.- Utsi:.
N:o65. sina beslut härutinnan fattat, hvarföre ock denna framställning från Utskotten troligen lärer möta samma öde inom Stånden.
Vill man ock ingå uti en närmare pröfning af den sak, som berörde 7 §. af Förslaget till Författning för Gerningsmän innehåller, finnes deraf lätteligen, att detsamma, icke ilian orättvisa emot, och skada för, åtminstone de större Städerna, kan antagas.
Genom den större frihet man förmenar sig vilja bereda Allmogen, kan man lätteligen åstadkomma tillfällig och högst vådlig brist på lifvets nödvändigaste behof inom den, enär Allmogen endast kommer att efter sin beqvämlighet begagna dessa fördelar; och StadsBorgaren derefter icke med rättvisa och billighet lärer kunna bindas vid utfärdade Taxor och stränga åiägganden att hålla dessa varor tillhanda, då de icke från Landet inkomma, för att, då det sker, sakna afsättning och blottställas för stora förluster.
Att nu vidlyftigt tala om orättvisan i denna för vidt utsträckta frihet till mehn för medborgare, som under belt andra vilkor ingått uti samhällsförbundet, och som derigenom på en gång se sig ruinerade, lärer föga gagna.
Då dessa gått under, och villervallan blifvit fullkomlig, torde återgången från nylietslärorua till den gamla ordningen, med billighet lämpad efter tidens kraf, blifva lika nödvändig som lätt, och hvilket redan Bil. t^Lag-s.
Allm. Besv.-o. Oec.-VtsJi. Uti.N:o 65. y flera gånger förut under de senaste sekler inträffat inom Svea Land.
Vöre det dock den redbara Allmogen, som droge fördel af denna utsträckta frihet, kunde någon hugnad sägas dermed vara förenad.
Men, enligt min öfvertygelse, blifver det högst få af den egentliga Allmogen, sorn komma alt densamma begagna, emedan den, som rätt och väl vårdar sin jord, med hvad dertill hörer, lärer hafva föga tid öfrig alt uppoffra åt binäringar.
Deremot kommer denna frihet att beqvämligt begagnas af en hop löst folk och äfventyrare, som hvarken rält interessera sig för Städernes eller Landets väl, utan endast önska att rikta sig på bådas bekostnad.
Jag förmodar således, att tiden nog skall ådagalägga, att hvarken Landet eller Städerne blifva dermed belåtne, och att den egentliga Landtmanr.en i längden skall finna sig bedragen i sina förhoppningar om fördelarne af denna förmenta större frihet, enär, uti sjelfva verket, dess varor på delta sätt blifva sämre betalde, än då förädlings- och minulerings-rätten för honom inom Städerne icke var såvidt utsträckt, utan behörigen ordnad och begränsad.
Härmed förenade sig samtlige närvarande Ledamöter af Välloflige Borgare-Ståndet. 8 Lag- s. Allm. hesv.- o■ Oee.-Utsh. Uti.
Ankom till Exp. Utsk, d, 3 Dec. 1829; Förslåg lill jemkning uti de respective Riks-Ståhdehs Beslut öfver anmärkning arné vid Kongl.
Majjts Nådiga Stadga örn Skiftes-Vet'ket i Riketj deri 4 Maji i8'2J. u, skotten, sotil öfver ifrågavarande anmärkningar afgifvit Betänkandet N:o 8, under den 18 Mars , samt derefter ytterligare Utlåtande, under den 25 Junii innevarande år, hafva, efter erhållen del af Rikets Högloflige Ständers beslut, inhemtal: 1:0 att den, i ändamål att undanrödja all villrådighet vid' tillämpningen af Skiftesstadgans 5 Cap, 2 rörande hänvisning äf Rågångstvist till behörig Domstol, af Utskotten tillstyrkta förändring i redactionen af §:s sista moment, sålunda, att orden : behörig
Domstolj utbytas mot ordet:
IläradsRätt, blifvit af det Högvördige Preste-Ståndet och det Hedervärda Bonde-Ståndei bifallen, men af det Välloflige Borgare-Ståndet ogillad; samt att Högloflige Ridderskapet och Adeln funnit nyssnämnde moment böra erhålla (oljande lydelse: ”sedan stånde ”livar och en af dem fritt, att målet instämma, när det ensamt rör Stadsjord, 'till Lag• t. Allm. Besv.- o. Ooc.-Vtsl.
N:o 66. g ”lill Stads Domstol, oell eljest till Häradsrätt, der ej annorlunda för något serskildt ”full finnes förordnadl;” 2:0 att, sedan Utskotten med fästadt afseende å behofvet af en föregående noggrann oell fullständig undersökning och pröfning, huruvida njtt skifte kan verkställas lill allmän fördel, utan någons förnärmande, ansett det för ett serskildt fall g i Ina stadgande, som innefattas uti iaCap. 12 §., böra erhålla en mera allmän utsträckning, och alltså föreslagit följande förändrade redaclion af §:n: har Storskifte förut ofvergtytt ett skifteslag, då börj om delegare det åskar} förr än nytt skifte verkställ as måj Landtmätaren och Gode Män undersöka , huruvida detsamma, med afseende å sd väl belägenheten och jordens beskaffenhet, som de med skiftet förenade kostnader och delegarnes förmåga att dem bestrida, kan, utan att bereda någons skada och förlust, för skifteslaget i allmänhet blifva förmonligare, än det redan varande storskiftet, hvarom Landtmätarens och Gode Männens Utlåtande bör till egodelningsrätten öfverlännäs på sätt i nästföregående f. sagdt är; det Hedervärda Bolide-Ståndet bifallit Utskottens förslag; hvaremot det Välloflige Bilt. till It.
St.Proti 1828 och 1829, 7 Sami. 1 Afd. 2 Band. 5:te Haft. 2 io Lag- s. Allm. B«sv.- o. Oee.-UlsA.
Ull. N:o 66.
Borgare-Ståndet ogillat detsamma; alt det Högvördige Preste-Slåndet vål godkänt den föreslagna redactionen, men med följande förtydligande i slutet aT§:n: "hvarom Land t''mäiarens och Gode Männens utlåtande, jern”te af Landtmätaren upprättadt och utlåtandet vid föga dt kostnadsförslag hör till ego”delningsrätten öfverlemnas, på sätt i nästföregående §. sasdt är;” samt att Högloflige Ridderskapet och Adeln funnit förevarande höra lyda som följer: "har Storskifta "förut öfvergått ett skifteslag, och finna, på "grund af deiegares gjorda yrkande, Skiftes"mauneu och Gode Männen, att nytt Skif"te för Skifteslaget i allmänhet icke kan •'blifva förmonligare, än det redan varande "Storskiftet, så bör, med inställelse af det ''sökta skiftet, utlåtande derom till egodel'nmgsrättens pröfning öfverlemnas, på sätt ”i nästföj egående §. sagdt är."
Vid fullgörandet af den, jemlikt föreskriften i Riksdags-Ordningens y3 §, Utskotten åliggande skyldighet de skiljaktiga meningarne i ofvanupptagne ämnen, så nära möjligt är, sammanjemka, hafva Utskotten skolat vördsamt föreslå: 1:0 att, hvad redactionen af sista mom. 2 §. 5 Cap. beträffar, det Högvördige Preste-Ståndet och det Hedervärda Bonde-Ståndet läcktes förena sig om det förtydligande Lag- s.
Allm, Best).- o. Oec.-TJtsli, Uti.
N;o 66. r i af momentet, som Ilögloflige Ridderskapet och Adeln beslutat, och hvilket förtydligande instämmer med de grunder, hvarpå Utskotten byggt den föreslagna redaclionen; samt 2:0 att, vidkommande lydelsen af 1 2 §. 13 Cap., Högloflige Ridderskapet och Adelil samt det Högvördige Preste-Slåndet behagade, nied afseende på de af Utskotten anförda skål, för mera allmän utsträckning af §:s innehåll, .-iccedera till det Hedervärda BondeSlåndets beslut öfver frågan