Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Författningens mening och ändamål stridande tydning, som invecklat flere Städers Borgerskap i långvariga, obehagliga och kostsamma Rättegångar, bör föranleda till utfärdande af en , med åberopade Kongl.
Kungörelses ordalydelse, instämmande för. klaring i omförmåidte afseende.
Lag Utskottets Betinkauitn. til Utskotten, som tagit denna fråga i öfvervägande, äro väl för egen del öfvertygade: att då 1B10 års Concessioner af R.
S. ingingos, åsigterne voro allmänna, och att, i följd deraf, de af Hoglofl.
Rid. derskapet och Adeln samt Högv.
PresteStåndet, emot Vällofl.
BorgareSiåndets ef. tergift af Lösningsrätten till Fastigheter i Stad, eller till Stad hörande hus och jord, åtagne motsvarande förbindelser, att försina hus och tomter i Städerne deltaga i Skjutsningsbesvär, Inqvartering, Båtsmans, håll och öfrige Egendomen ålagde afgifter, haft afseende på alla Rikets Städer, utan undantag; men då motionen föranleder, att den häremot stridande tydning af Kongl.
Kungörelsen den 6 April 1810 egt rum, att de sålunda åtagne förbindelser endast ansetts gällande i de Ståder, hvilka med privilegier kunnat styrka, att lösningsråtten dem förut tillhört; så hafva Utskotten ansett sig icke tillkomma, att den med mo» tionen afsedde förklaring öfver rätta förståndet af Kongl. Kungörelsen den 6 April I810, meddela, utan att sådant ensamt tillhörer Höglofl.
Ridderskapet och Adeln Samt Högv.
PresteStåndet, till hvilkas handläggning och beslut Utskotten alltså vördsamligen hemställa att denna fråga må öfveriemnas.
Stockholm den 14 Maji i$2j. 31* legVtskotteis
Bet N:o 56.
Betänkande, i anledning af väckt motion om upphäjvande af Kongl.
Stadgan om Jagt och Djurfång af den 13 April 1808, så vidt den avgår skallgång till Rofdjurs ut ödande.
RiksdagsFulimågtigen Eric Larsson /rån Westerås Län har* uti till Hederv.
BondeStåndet ingifvit, till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet) remitteradt, Memorial, andragit, huruledes Allmogen, utom den kostnad, sorn åtgår till luddring och vakthållning för rofdjurs r.tödande, uti de fleste orter får vidkännas ett ytterligare betungande genom de skallgångar, hvilka två eller tre gånger årligen anställas , hvarvid hvarje gång omkring sexhundrade dagsverken användas, utan att något hufvudsakiigt til 1 ändamålet uträttas, emedan oftast intet och högst två å tre rofdjur dödas, hvaremot oordningar merendels vid dessa tillfällen uppstå bland den församlade folkmängden;! anledning hvaraf Evric Larsson föreslagit, att Kongl» Stadgan om Jagt och Djurfång af den 13 April igod måtte, så vidt den angår Skallgäng och Rofdjurs utödande, upphåfvas, Sami tili invånare i hvarje Lin eller Hår LagUtskotteti Bttinkanien] aij råd öfverlemnas, att sjelfve öfverenskomi ma cm de för ändamålet mest tjenlige medel.
Vid företagen pröfning häraf hafva Utskotten inhemtat, att Riksens Ständer under sistförflutne Riksmöte, i anledning af då väckt enahanda fråga, uti underdånig Skrifvelse, till Kongl. Maj:t hemställt, att, med ändring af de uti 3 Art. af JagtStadgan meddetda föreskrifter, såtten för rof. djurs utödande mätte få ankomma på da överenskommelser derom, som, efter !ocala förhållanden, kunde Härads-eller Sockrtevis af invånarne träffas eller varda af Lånens Styrelser dem till öfverläggning föreställde; dock att samma öfverenskommelser alltid borde till Kongl.
Majrts Bafallningshafvandes pröfning och fastställelse Öfverlämnäs; men att Kongl. Maj:t, vid underdånig föredragning af Riksens Ständers berörde Skrifvelse deri 2 December 1818, i nåd'r ansett det böra förblifva vid hvad tillförene i detta ämne vordet stadgadt.
Ehuru nu Utskotten, i anseende till de skäl, hvilka till Riksens Ständers ofvanberörde underdåniga hemställning blifvit andragne, hufvudsakligen delat lika åsigter, nemligen; att inrättandet af duls»jagttyg och uppförande af de hus, hvaruti de skola förvaras, för Lånens invånare med» föra kännbar kostnad; att till Jagtplatsers upphuggning, Jagt-tygens transporterande och utläggning, bevakningen vid Jagtplat - £14 LttgUtskotttrs
Bttinkanden. gen under jagniogstiden» och för skallens förrättande, ett batydligt antal dagsverken årligen utgå och förspiilas; att nyttan af skallen, efter hvad erfarenheten visat, icke svarat emot detsa olägenheter, samt att i öfrigt hvar och en jordegare elier åbo, som åger boskap och kreatur, lärer vara angelägen att freda sig för den skada och förlust, som af rofdjur kan tillVkyndaF, hvartill flere, mindre kostsamma åtgärder, än de uti 3 Art, af JagtS adgan föreskrifne, finnas att använd», hafva Utskotten likväl, i anledning af Kongl Maj:ts ofvanåberopade Beslut, ansett det icke vara lämpligt, ytterligare tillstyrka upphäfvande af de uti förenämnde Artikel meddelde föreskrifterJ men deremot trott sig ega anledning hemställa, att Riksens Höglofl, Ständer, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit anhålla , att enär u»i någon ort särskild öfverenskommelse träffas om andre an de uti 5 Art. af lgofl års jsgtStadga föreskriine åtgärder till skadedjurs utödande, och sådan öfverenskommelse, hvilken till Kongl. Majus Nådiga pröfning bor »nmälas, skulle pr< fVas fullkomligen leda till uppfyllande af ändamålet på ett för orten* innevånare mindre betungande och kostsamt sätt, densamma då mätte , utan hinder af hvad JsgtStadgan i allmänhet föreskrifver, entagas och lör den ortens innevånare till efterrättelse i Nåder fastställas, hvarigenom de skyldigheter JagtStadgan förut bestämt, för dem komma att upphöra; men berörde IngUtskottHs Bitttnknnden, tig
Stadga uti öfrige orter lända till efterråttel se; hvilket dock till Riksens Högloft.
Ständer vördsamligeD öfverlemnas.
Stockholm den 14 Maji 1823.
N:o ?7.
Ankom den 27 Maji I825.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotts Betänkande, i anledning af RiksdagsFiillmågtigen Peter Anderssons Memorial, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att de förslag, Kongl. Maj:ts Befallvingshajvande förmodades hafva afgifvit, rörande Hemmans-klyfningar t 'mätte Riksens Ständer föreläggas.
Genom ProtocollsUtdrag den xl sistl.
Martu har Hederv.
BondeStändet till Lsgsamt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet! remitterat ett af RiksdagsFullmåg14 tigen Peter Andersson afgifvit så lydande Memorial : ”Vid I815 års Riksdag anhdllo Riksens Ständer i underdånighet hos Kongl» Majit, att då hemmans-fclyfaing verkställdes, densamma måtte lämpas efter de för hvarje
Lån förekommande särskilda omständigheter och forhållanden.
Sedan den tiden siÖ LggUiikotteti Betdr.Jaindfti' Isar Landshöfdingen i Hallands Lin sammankallat
Länets innevånare genom full» imgtige från hvarje Socken till vinnande af upplysning om den jordrymd, som i mån af jordrymdecs beskaffenhet , erfordras för en äbo, att derå tarfveligen föda och kläda sig och hushåll, samt derjemte utgöra honora åliggande onera.
Hvad sedermera, i föijd häraf, blifvit uti denna vigtiga sak tillgjort, känner jag icke, men kan icke förmoda, att den alldeles råkat i glömska.
Jag hemställer derföre till mine Hedervärde Ståndsbröder , om de icke skulle vilja till Kongl, Maj:t ingå med underdånig anhållan, att så väl Landshöfdingens i Hallands
Län förslag, som dem, hvilka öfrige Landshöfdicgar i ämnet förmodligen afgifvit, måtte Riksens Ständer föreläggas; på det något bestämdt resultat deraf måtte vinnas och da jemkningar dervid göras, som kunna finnas nödige.
Detta tror jag vara af behofvet påkalladt, sorn i sakens cu varande skick hemmans-klyfningar verkställas till den grad, att slutligen ingen åbo blif. ver besuten, och då han hvarken kan underhålla da sina eller till Kronan erlägga sina utskylder, nödgas öfvergifva hus och hem och blifva rof för det bittraste elinde, hvars följder åro andras^ besvärande med tiggeri och brott, samt hemmanens totala vanhäfd och undergång.’’
Vid detta Memorials uppläsande i Hederv.
BondeSiåndet, har RiksdagsFullmägtigen Feter Bengtsson, från Hallands Län, LtigUtshottttt Eetinkaniieit. tif yttrat, det han ansåg förbud för hemmansegare, att klyfva deras jord i så många delar de för sig
Hnna nyttigt och omständigheterne medgifva, vara stridande emot begreppet om egande rätt, hvadan Peter Anderssons förslag ogillas.
Ehuru Peter Anderssons Memorial egentligen endast tillstyrker en underdånig anhållan hos Kongl. Majit, att Riksens Ständer måtte föreläggas de förslag, sorn Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förmodas hafva sfgifvit, rörande gransors bestämmande för hemmans klyfningar; men Motionären, såsom skäl för påskyndandet af åtgärders vidtagande i detta hänseende, åberopst de olägenheter, som för det närvarande skola uppkomma genom en för vida sträckt hemmans, klyfning, samt en annan Ledamot af det Hedery, BondeSiåndet i anledning häraf förment, att en inskränkning i detta fall vore stridande emot begreppet om eganderätt; anse Utskotten det hår icke vara ur vägen, att yttra, det Utskotten tro alla binder för jordens delning mellan flere S* boer, uti ett föga bebodt och odladt land vara skadliga, helst en sådan styckning, hvarigenom egen bostad och nyttig verkningskrets lemnäs åt flere hushåll, som, för att vinna bergning å mindre lägenheter, tvingas att omtänksamt använda alla de fördelar natur och local erbjuda, säkrast bereder stigande befolkning, odling och välstånd ; att deremot, Utskotten vetterlig!:, någon anledning till klagan öfver för yidt 3ig LngUtsknttits Bttånkanden. sträckte hemmans-klyfningav i allmänhet icke finnas; samt att, om någon gång ett hemman skulle så styckas, att en eller annan åbo ej blefve besuten, rättelse härutinnan kan vid vederbörlig
Domstol erhållas; i anledning hvaraf Utskotten, sorn åro förvissade, att desse, jemte flera andra skäl, emot inskränkning af hemmans-kly fning skola framställa sig vid granskning af de underrättelser Kongl.
Majit i ämnet täckts infordra, förmoda, det Kongl. Majit icke torde finna för godt, att någon författning hårom utfärda
I öfrigt och då Utskotten erhållit kännedom derom, att Kongl. Majit, i suled* ning af Riksens Ständers vid 18x5 års
Riksmöte yttrade önskan infordrat uppgifter och förslag, rörande detta ämne, af samtlige Kongl.
Maj;ts Befallningshafvande i Länen , deröfver KammarCollegium underdånigt utlåtande afgifvit, och att hagan för det närvarande beror på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, ansågo Utskotten sig icke böra tillstyrka den af Peter Andersson föreslagne åtgärd ; hvilket dock till Riksens Höglofl, Siänders vidare pröfning vördsam» ligen öfveilemnas.
Stockholm den 10 Maji I825. iagUtskotttts Bttänknnien. t ig N:o 58.
Ankom den 27 Maji 1825.
Riksens Höglofl Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts
Betänkande > i anledning af RiksdagsFulhnägtigen J. J.
Rutbergs, från Norrbottens Län, Memorial, rörande Nämndemäns Arfvoden för biträde vid Afvittrings- och Skattlåggn i ngsFörrä ttninga r.
Uii Memorial, som Hederv, BondeStåndet under den 7 sistl.
Martil till Lag6amt Allmänna Besvärs» och EkonomiUt» skotten remitterat, har RiksdagsFullmägtigen J.
J Rutberg, från Norrbottens Län, andragit, huruledes, med hemtad grund från SkattläggningsMethoderne, hvilka äro äldre än de gällande ReseReglementen och ExpeditionsTaxor, och följaktligen annu längre än desse aflägse från vår tids mynt» värden, Nämndemän, som biträda vid Afvittrings- och SkaltlåggningsFörrättningar, anses skyldige att åtnöjas med ett tractamente af åtta skillingar om dagen, utan ersättning för skjuts; och som användandet af Sicattläggnings-methodernas Taxa icke skall kunna lagligen försvaras emot de allmänna stadganden, som om Nämndemäns aflöning för deras tjenstegöromål åro gifne; men sådant likväl sker, har Rutberg ansett säkrast vara, att, genom en fullständigare Lagstiftning, afhjelpa missförståndet, sami J20 7,ttgöt skottets Betånkttndenl alltså föreslagit, att Nämndemän för Afvitt# ringar och Skattläggningar må njuta enahanda resekostaads-ersätlning och daglractarnente, som för andre förrättningar, elier skjuts efter en häst och 24. sk. om dagen.
Utskotten, som vid öfvervägande hår» af dels iuhemtat, ntt, enligt Kongl, lnstructionen för AfvittringsRätten i Jemtland, den 8 Dec. »820, hvarje Ledamot deraf under förvaltningen åtnjuter en R:dr om dagen, resekostnaden derunder begripen3 hvilket tractnmente Koauungens Befallningshafvande tili dem af allmänna medel anordnar, dels förmodat, att enahanda aflöning blifver fastställd för AfvittringsRättens
Ledamöter uti den för Rikets öfrige norra Provinser förväntande AfvittringsStadga; hafva, i anledning häraf, och då det arfvode Nämndemän hittills åtnjutit med 8 sk.
B:co orri dagen för biträde vid Afvittringar och Skattläggningar, icke kan anses utgöra en , i förhållande till nu varande penningevärde och pris på dagsverken svarande ersättning för deras tidsspillan och besvär vid dylika förrättningar, ansett skäligt att, med bifall till motionen, tillstyrka: att genom allmän Författning
Nämndemän förklaras berättigade, a't för biträde under Afvittrings- och SkattlåggningsFörrättningar , i likhet med hvad dem, enligt Firfaltningarne, vid alla private förrättningar bestås, åtnjuta 24 sk.
Btco om dagen, samt skjuts efter en häst; hvilket tractamente och skjuts Kongl.
Majtts Befallningshafvande, efter rerificerad rak* LtgUtskottett BttånkanHen, tat »ing}, ma ega att af allmänna medel till dem anordna.
Ständers vidare pröfning vördssmligen hemståldt.
Stockholm den 10 Maji 1823.
Ankom d. 7a Maji 1823.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUrskotts Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmågtigenför Rasbo, Bälinge och Vaxala Härader i Upland, Eric Janssons Memorial, angående ändring uti <2.6 Cap. 1 §.
Byggninga Balken.
RiksdagsFulJmägtigen för Rasbo, Bålinge och Vaxala Härader i Upland , Eric Jansson har, uti Memorial, hvarmed RiksdagsFullmitgiigen för Lagunda, Hagunda och Uleråkers Härader af samma Län, Anders Ha nsson, sig förenat, hvilket Hederv, BondeStåndct till Lag- samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotfcen remitterat, andragit: att af Lagens Stadgande uti 26 Cap. r §.
ByggningaBalken, att alla dagsverken, »om till Kyrkors, med flere i nämnde Lagrum uppräknade allmänna Byggnaders uppförande och underhåll erfordras, skola ut - 212 LttgUtskottft!
Bttdnkandtn. göras af matlagen i Socknen , den största ojemnhet vid desse skyldigheters utgörande skall uppkomma; hvarföre och då, efter Eric Janssons tanka , den, som besitter ett större antal jord i en Församling, äfven borde bidraga med flere arbeteo vid allmänna Byggnaders uppförande och underhåll, än den mindre jordegaren, emedan skyldigheterne böra råttas efter formånernes olikhet, Eric Jansson föreslagit, att de dagsverken, sorn erfordras till Kyrkors och öf« rige i 26 Cip. 1 (j. ByggningaBalken uppräknade
Byggnaders upprättande och underhållande matte utgå i förhållande till hvarje hemmans storlek och att öfrige i hvarje Socken befintlige lägenheter böra, vid beräkning af berörde dagsverksskyldighet, anses lika med ett åttondedels mantal.
Vid öfvervägande häraf, hafva Utskotten ansett någon annan, ån den genom 26 Cap. I $.
ByggningaBalken fastställde grund, för dagsverkens utgörande vid nybyggnad eller underhållande af Kyrka och dertill hörande i samma uppräknade Byggnader, nemligen matlagen inom Socknen , så mycket mindre skäligen böra antagas, sorn, enär byggnads-och underhålls-skyldigheten, åligger alia, hvilka inom Socknen bo, denna skyldighets utgörande, på sätt nu stadgadt är, säkraro befordrar alla Socknens invånares deltagande deruti, och följaktligen en jemnare fördelning dem emellan, än om hemmantalet såsom grund antoges, helst den följd häraf skulle uppkomma, att Tor - LagUtikottett Betänkande*.
523 pire med flere, utan egande rätt till grun» den, å Landet bosatte personer , hvilka icke annorledes än genom dagsverken äro i tillfälle att uti Byggnads-skyldigheten deltaga , blefvo från denna skyldighet helt och hållet befriade; hvilket åter verkade till Församlingens hemmansegares så mycket kännbarare betungande , aom de«se särskildt skola, efter hemmantalen, ansksfFa byggnadsvirke, utgöra körslor samt alla öfrige kostnader vid dylika Byggnader; och hafva Utskotten alltså saknat anledning , att tillstyrka den med motionen åsyftade Lagförändring; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers vidare pröfning vördsamligen hem* ställes.
Stockholm den 10 Maji 1023.
Ständers Lag. samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi Utskotts Betänkande, i anledning af yrkad befrielse för Nämndemän från skyldigheten att biträda Krono Betjeningen vid allmänna Syner och Bcsigtningar.
Uti ett till Hederv. BondeStåndet ingifvet, till Lag- samt Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskotteo remitterade Memorial, 824 LagUtikotttts Baänkandtit. har RifcsdagsFulImågtigen frän Jonköpings Lån, Johannes Larsson, anmärkt, att om Domareniagten skall vara sjelfständig, enligt dess inrättning, sa bör den, så vidt möjligt är, fredas, från inflytande af verkställande magten; att denna princip bör vara lika gällande för alla grader, och följaktligen äfven för den yttersta, som utgöres af Nämnden, att organisation af Domstolar å Landet, förmodeligen haft för afsigt, att genom Ledamöter af Bönder, få nödige upplysningar och locala förhållanden, för hvilket ändamål en längre erfarenhet erfordra*, än med ungdoms-år kan förenas, men att, efter nu gällande method, ingen äldre Bonde skall kunna vara Namndeman, emedia han i denna egenskap skall stå under Krono- och Jägeri Betjeningen* befäl att biträda vid Vägsyner, KneckteTorpSyner, Skogs* Betigtniogar m, m., allt utan betalning, samt icke sällan skall hända, att Nämndemän sålunda ryckas från Domaren midas Ting och andre förrättningar; hvarföre, till vinnande af rättelse härutinnan , Johanne* Larsson föreslagit: att Nämndemän ej böra stå under något annat Befäl eller lydnad, an Domarens, hvaremot Fjerdingsman , som vanligen blott tjena ett år, kunna ensamt disponeras af Krono- och JägeriBetjeningan, och om så nödigt anses, nfläggä Värderings* mansEd för att biträda vid värderingar och ayneförrittaiogar, hvarigenom den i Johanb ne* Larssons tanka stora förmån skall vinnas, Lagutskottet!
Bctätikantieit, 225 tias, att Nämndeman kunna längre tid vara tjenstgörande, och således med större skicklighet uppfylla sin bestämmelse, samt vinna större anseende och förtroende, genom den erfarenhet en lång tjenstetid bereder* hvarvid RiksdagsFullmägtigea Anders Danielsson , från Elfsborgs Lån, enligt Hederv.
BondeStåndets ProtocollsUidrag för den 7 sistl.
Martii, anmärkt, att Nämndemän vål borde vara frie från deltagande i sådana göromål, som af Fjerdingsman kunna uträttas 5 men att, i afseende på DomareÄtnbetets eller Rättens uppdrag till
Syner, värderingar och dylika förrättningar, det vore nödigt, att andre icke dem förrätta, än sådane , till hvilka folket har fullt förtroende» Hvad sålunda till Utskottens utlåtande blifvit öfverlemnadt, hafva Utskotten öfvervägat; och dä, i afseende på veder* börandes derunder beroende rätt och säkerhet , det är af lika vigt, att de vid VägSyner, KneckteTorpsSyner och SkogsBesigtningar biträdande, utgöras af män, hvilka ega allmänna förtroendet i orten, sorn vid alla andra Syner och förrättningar, der, enligt
Lag och Författningar, Nämndemäns biträde af sådan anledning erfordras, samt ehuru de af Johannes Larsson ifrågaställa Syner och förrättningar af Krono- eller JägeriBetjente förrättas, de dervid biträdande Nämndemän, likväl icke kunna anses, ställde under dessas befäl, enar deras åtgärder ro Lagutskottets Betänkatiden, 15 2.26 Lif g VtskottttsBetänkandeti, oberoende af de förres inflytande; så hafva Utskotten icke funnit skål att tillstyrka bifall af motionen; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers vidare profning vördsamligen hemställes.
Ankom den 3 Junii I825« Riksens Höglofl. Ständers Lag- saint Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts
Betänkande, i anledning af väckte motioner om af skaffande af all Expeditions-lösen samt om nedsättning dels i allmänhet dels i särskilde delar af nu gällande Taxa a Expeditionslösen.
Rörande detta ämne hafva följande Memorialer blifvit till Lagutskottet remitterade , nemligen af Högv.
PresteStåndet, Herr Professoren Bexells Memorial, af innehåll, att då rättvisan borde göras lika tillgänglig för alla medborgare, och Domaremakten icke vara förskansad inom former och afgifter, så att en viss förmögenhet fordrades, för att kunna anlita dess mellankomst, hvarigenom den fattige och förtryckte, för hvilkens försvar och upprättelse
Lagarna till eo stor del äro ämnade, skulle i det LngUt slottets
Bet ånk/inaen.
227 närmaste vara utestängd ifrån åtnjutandet af deras beskydd, samt
Staten på annat sätt borde besörja Domarens aflöning , än genom den fattiges aflägsnande från hans forum» hemstäldes, att den, i anseende till en tilltagande penningebrist, får den fattige Rättsökande nu mera alldeles odrägliga Expeditions-lösen mätte betydligt nedsättas eller aldra helst helt och hållet upphöra • hvarigenom skulle vinnas både en ymnigare tillgång p-å rättvisa och en troligen icke obetydlig papperbesparing.
Såsom vederläggning ef det förmodade inkast, att rättegångarnes antal härigenom skulle omåttligen Ökas, har Motionären vidare andragit, att Expeditions-lösen icke lärer kunna betraktas såsom en bestraffning för trätlystnaden, helst den då ej borde drabba äfven den nödtvungne Rättsökaijden, utan förvandlas till böter, på det den oskyldige matte få »juta sin oskuld till godo och den fattige icke behöfva, för sin fattigdoms skull, endast vädja till tålamodet och tigande böja sig under den förmögnares godtyckliga behandling.
Med instämmande uti denna motion, har Herr Prosten Wikbladjyrkat, att, i händelse ExpeditionsTaxan bibehålies, Domaren måtte förpligta® att, i afseende på sjelfva utskrifningen, noggrannt följa författningarne, så att icke vidare må inträffa hvad någon gång skall hafva skett, tili betydlig tunga för Parter, nemligen att det som kunde och borde utskrifvas på ett eller två ark, genom Stilens utdragning 228 Lagutskottet:
Bctänkanden, upptagit ett mångdubbelt arktal.
Och af Vällofl.
BorgareStåndet, RiksdagsFullmägtigen för Uddevalla Stad, Herr M. Bagges Memorial, deruti hemställesj att då Kongl.
Kungörelsen den 2 i October 1817, förklarat KämnersRåtterne berättigade, att för derifrån utgående Expeditioner uppbära lika lösen, som vid HäradsRätterne, men genom ExpeditionsTaxan af den 15 Maji 1821, förstnämnde Råtters lösen kommit att vida understiga den, som blifvit bestämd för HäradsRätterne, KämnersRåtterne mätte förklaras berättigade att uppbära lika hög lösen, med den, som HäradsRätterne är vorden tillagd, och att denna rättighet må sträcka sig till RådstufvuRätterne i de Städer, der KämnersRätt ej finnes, för de mål, tom i annat fall borde behandlas vid sistnämnde Rätt; att lösen för Gravalions-be*» vis, och bevis, angående innehaft/ande Förmynderskap, såsom för dryg, måtte nedsättas till hälften mot hvad nu är bestämdt och för förstnämnde bevis aldrig öfverstiga fem R:dr; att deremot lösen för Fastebref vid RådstufvuRätterne borde uppsättas till det belopp, som för HäradsRätterne är faststäldtj och att lösen för Magistraternes Expeditioner, såsom tarfvande betydlig för-; höjning, kunde utgå efter följande af Maijonären föreslagna Taxa, nemligen:
Burbref för Grosshandlande i Stockholm. och Götheborg - - R;dr 6, 52 sk.
För andre|Handlande och Fabrikörer - - - • — 5.
LagUtskottets Betankanåcn. 329 För Handtverkare och andre Borgare ----- — 4.
I första och andra klassens Städer en tredjedel mindre och i de öfrige Städerne hälften mot Stockholm.
Certificater till Fribref och Algieriskt Sjöpass och verificationer å Mäklarebref,samt Folkpass, för hvardera af dessa Documeater:
För Fartyg tili 25 Läster - - 1. — 50 D:o - - 1: 24. — 100 D:o - - 2. — 150 D;o - - 3.
Deröfver - - - 4.
Dock borde, utan afgift, utlemnas tryckta formulär till RedareEd ocn Skeppares afgifvande Specification, och lösen ej tagas för särskildte bevis öfver aflagd SjömansEd; att, i händelse SjöTullsRåtterne icke skulle komma att indragas, lösen dervid måtte beräknas som vid RådstufvuRätt i Stad der Kärn* nersRätt ej år.