Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Meri desto större tillfredsställelse liar deremot Utskottet, omfattat det af Motionairen föieslagna första alternativet, eller Tryckfrihetsfrågors behandling vid Öfver-Domstol, sorn derigenom icke allenast 86 §.
Regerings - Formen ålervunne sin ursprungliga betydelse, utan ock laga rätts-former förlikades med Juryns sanna, lefvande anda, en uplyst och samvetsöm pröfning al ämnen, alltid vexlande, ofta immateriela som tanken, inom hvars område de ligga, äfven sedan begrep försinligats af ord.
Hof-Rätlen kallas, i Allmänna Lagen, Konungens Högsta Nämnd; den dömer i första instancen öfver högmål och, bland dem, öfver förgripelser mot Rikets frihet.
Denna ständiga, utan tvifvel håttre Nämnd må derföre gerna ersätta eller utgöra Tryckfrihets Nämnden, — gerna afdöma förbrytelser mot vår icke minst dyrbara frihet, Tryckfriheten.
Mot Gönstil.-Utslds Memorial, N:o 5 r. <J Mot Tryc-kfrilietsmälens omedelbara uptagande i Hof-Rätl och locala undersökningars verkställande, efter special-delegation, från Tiof—Rätten, på säll Motionairen föreslagit, yppa sig emedlertid åtskilliga betänkligheter, hvilka, enligt Utskottets åsigt, öfverväga de fördelar, som kunde väntas af målens behandling, från början till slut, vid en och samina första Domstol.
Uti rättegångar af denna art, upstå naturligtvis frågor, mera sällan om deu anklagades häktande, men så mycket oftare om skriftens beläggande med qvarstad, — frågor, utan hvilkas skyndsamma directa handläggning, den brottslige lätt skulle genom flykten undandraga sig bestraffningen, — åtal och ransakning betydligen uppehållas, samt beslutet om inlerimsqvarstads gillande eller uphäfvande fördröjas.
När härtill framför allt kommer, att i brottmål den tilltalade bör personligen lill svars stånda, hvilket lagbud åler ej kan, ulan mycken omgång, tidspillan och kostnad, fullgöras medelst Partens inställelse för Hof-Rätten, undantagande i de Irenne Rikets Städer', hvarest Höf-Rätt äger sitt säte, och då skiljaktiga lagstadganden härutinnan för dessa städer och för alla öfriga orter skulle, dels rubba den angelägna enheten i Rättegångs-Former för lika mål, dels be Bih. till R.-St. Brot. i8?.B och 1829, 3 Sami ■2 lidra Häfti 2 JO Conseil.~UCs7(.'s Memorial.
N:o 51. föfva Parterna i förstnämnde Städer Törmönen af appell i qvarstads-frågor till en niellan-instance, har Utskottet trott sig böra, i Motionairens förslag, tillstyrka den jemkning, att förbrytelser mot Tryckfrihets-Lagen må afdömas vid vederbörande Hof-Rätt, men Under-Rätt först derom ransaka, samt öfver qvarstads- och rättegångs-frågor Utslag meddela, allt under förbindelse alt ranSakningen insända och qvarstads-besluten underställa.
En sådan procedur stöde i det närmaste tillsammans med den uti 8 Cap. 3 §.
Rätlegångs-Balken föreskrifila behandling af vissa der upraknade mål; Och deri enda, fast ätl mindre afvikelse från regeln, som härvid kunde skäligen anmärkas, vore målens nödvändiga instämmande till UnderRätt, hvarföre dock ej saknas pr&judicat, bland andra, i Kongl, Kungörelsen den Janttarii 1781, enligt hvilken till Ilof-Rälts Uptagande höra Religions-Processer, sedan de, efter Justitias-Canzlerns tillstånd, blifvit till Domstol i orten instämda och der undersökta.
Hvad ändtligen beträffar /{:de punkten af förslaget, rörande borgens ställande för Periodiska Skrifter, tillstyrker ConstilutionsUtskottet bifall derå i hufvudsaken, förnämligast på de grunder, att genom den materiela garantien skulle i viss måtto beredas en större moralisk garanlie, utan alt likväl €onstit.-UlsA:s Memorial, N:q 5i. n detta vilkor för upfyllandet af Lagens kraf innefattade elt hinder för Periodiska Prés* sens tillbörliga, från Samhällets fordringar oskiljaktiga frihet, och att, i följd af förslagets antagande, gemensamt nied det under irsta punkten, vunnes, ej allenast ett önskadt medel att betrygga Utgifvare!! mot hans egendoms godtyckliga behandling, utan ock en säker utsigt, att de flesta anlednin* gar till honom ådömda boters förvandlande i annat straff komme alt försvinna.
Men Utskottet har ickedessmindre ansett lampligt och nyttigt, att vid förslaget göra tre särskilta tillägg eller förändringar, nemilgen: 1:0 att borgen må kunna ställas, till summan oinskränkt, emedan Utgifvaren ej bör förvägras att, om han det åslundar , en sådan prestera; 3:0 att minimi-borgen må utsättas till enahanda belopp, såväl i Stock-» holm och Götheborg, som i andra Rikets orter, enär böterua äro lika, och ådömas efter samma Lag; och 3:o alt Utgifvaren må, efter eget val, få, i stället för borgens anskaffande, deponera reda penningar, svarande mot lägsta borgens-beloppet, helst dymedelst ernås, icke blott en jemngod, men, såsom genast tillgänglig, en bättre säkerhet, I öfverensstämmelse med hvad bär ofvan blifvit anfördt, och såsom ett helt, af inbördes oskiljaktiga delar bestående förslag, iz Constit.-TJtslits Memorial, N:o 5l. hvilket följaktligen måste i ett sammanhang antagas eller förkastas, får, till Grundlagsenlig åtgärd, Constitutians-Utskottel värdsarnligen öfverlemna nedan omförmälda ändringar oell tillägg i Tryckfrihets-Lagens stadgande^; i.
Uti Första Afdelningen, angående rättigheten tiliSkrifters tryckning 111. m., och den Under-Afdelning, som handlar om Periodiska Pressen: ”Eho, som ernar utgifva Periodisk Skrift, anmäle sig derom förut hos Hof-Canzlern, med upgift å Skriftens titel och tryckningsort ””samt med bifogande af en så beskaffad skriftlig borgen eller depositions-attest, ”sorn här nedanför utsattes,”” Hof-Canzlern fige att, så vida — — — — förekommer” (Se i §. 4 morn, Tryckfrihets-Förordningenf) ””Den här ofvan föreskrifna borgen, som ”till vederhäftigheten och namnteckningen be”styrkes, för Sökande, i Stockholm af öfver”Ståthållaren, och i orterna, af Konungens ”Befallningshafvande, skall innefatta Loftes'mannens uttryckliga förbindelse att ansva”ra för erläggandet al de böter, hvartill Su^ ”kanden, för öfverträdelser af denna Lag, ”kunde skyldig kännas, och till hvilkas gäldande tillgång hos Sökanden skulle saknas; ”Löftesmanneu obetaget att inskränka sin bor-, *!ggnsförbindeise till viss summa, hvilken lik - Coiistit.'Ulsh:s Memorial, N:o 5i. ”väl alltlrig må understiga
Ett års praenu'hneralions-afgift för Ett Hundrade Femtio ^Exemplar af den till ul,gifvande anmälda "Periodiska Skriften.
Är prenumeration ic"ke tagen, eller upgår den ej å nämnde an”tal Exemplar till Trehundrade Riksdaler, ”utgöre det ta belopp minsta antagliga borgenssumman. ”” ““Vill Sökanden, hellre än att ställa “borgen, nersätta reda penningar, svarande ‘Mnot del i ena och andra fallet bestämda lägsta borgens-beiopp, vare sådant honom öp“pet lemnadt; och bör då, i stället för borgen, till Oof-Canzlern ingifvas attest öfver ‘‘summans deposition, antingen i Banken elller i Landt-Ränteriet, på Sökandens namn, ‘‘och till Ilof-Canzlerns disposition för of“vansagda ändamål." “ ““Böter, ådömda i och för Periodisk “Skrift, skola, om borgen är ställd, uttagas “först af den ansvariga Utgifvarens egendom, “och derefter bristen hos Löftesman; roen “om deposition ägt rum, ulmätes först den “deponerade summan, och sedan bristen af “Utgifvarens egendom.
Kunna de ådömda “böterna icke på detta sätt fullt ulgå, bör “återstoden deraf förvandlas, likmätigt före“skriften i §. moni.1"1 ””Ilar, vid böters erläggande för Periodisk Skrift, större eller mindre del deraf ”jnåst uttagas, antingen hos Löflesmaunen l4 Coastil.-Utsh:s Memorial, K:o 5i, ”eller af depositions-summan, må Skriften ”icke vidare fortsättas förr, än (Jtgifvaren ”till Hof-Canzlern eller lians Ombud aflem”nat ny behörig borgen, eller ock attest om ”åter fullgjord deposition.
Samma förhållande iakltages jemväl, i händelse Löftes"raannen sin borgen återkallar, eller om hans ''vederhäftighet uphör, och Hof-Canzlern, ”efter derom erhållet laga betyg, ny borgen ”äskar.”” ””När utgifvandet af Periodisk Skrift ”uphör, vare Ulgifvaren eller hans rätts innehafvare berättigad att, vid anmälan der”om, och då det Utgifvaren meddelade tillståndsbevis eller Diarii-Utdrag återställes, ”genast af Hof-Canzlern återbekomma den ”aflemnade borgens-förbindelsen eller depo”sitions-altesten, denna senare med påskrift ”af Hof-Canzlern, alt de deponerade medlen ”få af Ulgifvaren eller hans rätts innehafvare, utan all afgift, hos vederbörande lyftas.”” 2. (8:de mom. i \ §. af nuvarande Tryckfribets-Förordning, eller stadgandet om Indragnings-magten, kommer att alldeles uphälvas och uteslutas.) 3.
Uti Femte Afdelningen, eller den om Rättegång i Tryckfrihetsmål, inflyta, sedan i, 2, 3, 4 och 5 mom. af nuvarande 5 §.
Constit.-Utsh:s ‘Memorial, N:o 5i. i5 derifrån utgått, följande, dels ändrade, dels lija föreskrifter: ‘Förbrytelser mot denna Lag ””skola, ”sedan först, på sätt här nedanför sägs, Un”derrätt derom ransakat, afdömas vid den ”IIof-Rätt, inom hvars Domvärjo”” Boktryckeriet, från hvilken den åklagade Skriften ulkommit, ””eller, om Bokhandlare tilltalas, ”Bokhandeln, hvarest Skriften till salu hål— ,Jlits,”“ anlagda äro, eller, ””enligt § lill anläggande anmälda blifvit.’ Anm.
Då, i vissa fall, Försäljare är underkastad Boktryckare-eller Författare-ansvar, har tillägget angående Bokhandlarens Forum ansetts nödigt. ””Målen instämmes till Rådhus Räll i ”den stad, derunder Boktryckeriet eller Bok”handeln lyda; Universiteten’ ” dock förbehållen deras Jurisdictiönsrätt* enligt Academiska Constilutionerna, öfver ””underlydande Boktryckeri eller Bokhandel,”” Anm.
Stadgandet om stämningstid är uteslutet, emedan, jemlikt ii Cap. 10 §.
Bättegångs-Balken, den, som i brottmål käres till, hör genast å Rättens hud till svars komma. ”Upstår fråga om Boktryckares — han eller de “”inför
Domstolen’ ” personligen till svars stånda, ””och”” ätnjute — icke uttryckligen genom ””denria Grundlag 'fannorluuda stadgas,”” (Se G morn.) i6 Corjstlt.-TJtsJsts "Memorial, N:o 5r« (Torra delen af 7 mom. borttages; Den' sednare förekommer på sitt ställe, här längre ned.) ””Vid kallelse till Domstolen, erhålla ”den tilltalade del al Åklagarens Stämnings”ansökning, som skall innefatta bestämd up“gift om förbrytelsens beskaffenhet, jemte “åberopande af det eller de Lagens rum, “hvarå käromålet grundas.““ ““Under-Rätt äge i dessa mål endast “ransaka, samt öfver qvarstads- och npkom“mande rättegångs-frågor Utslag meddela.
“Så snart, genom förhör med Parterna, Å“klagarens slut påstående och den tilltalades “förklaring, ransakningen fullbordad är, var“de den genast, ined samtliga handlingarna, “Lill vederbörande Hof-Rätl insänd ““ ““Åklagarens slut-påslående skall alltid “skriftligen afgifvas, med utsättande af det “Lagrum, hvarefter ansvar yrkas, så vida “hönicke, i stället, endast åberopar sin Stäm“nings-ansökning; Och vare alltid den tilltalade berättigad att öfver Stämnings-ansök“ningen samt Åklagarens öfriga skriftliga anföranden likaledes skriftligen sig yttra och “förklara.““ ““Ar qvarstad å tryckt Skrift, efter Hof“Canzlerns eller hans Ombuds reqvisition, “verkställd och anteckningen deröfver till “JustitiEe-Canzlern insänd,““ må Jusitia?
Can “zlern - Constit,-Uts7(:s Memorial, N:o '5r, zlern sedermera, ““inom den i mom. “bestämda tid,““ hafva hän vist — — — ansvar af Embetets förlust/* (Se 8 mom. 4 och 5 punkterna.) “Anmäies hos Justitiae-Canzlern omedelbarligen — skall qvarstaden verk ställas; ““Men ej må annars» efter Underrätts Utslag, qvarstad läggas förr, an Mof“Rält i nedannämnda ordning det om beslu“lit. ““ (Se 8 morn. 7, 8 och g pp.) ““Uti rättegång, som genom Allmän Å“klagare utföres, skall Under-Rätts Utslag “i qvarstads-frågor, ehvad besvär deröfver •‘anföras eller ej, alltid utan uppehåll till “Hof-Rätten insändas, och fortfare då sådan “qvarstad, hvilken blifvit i följd afHof-Cali“zlerns eller Justilice-Canzlerns föranstaltande lagd, eller efter Under Rätts Utslag verkställd, intilldess Hof-Rätten annorlunda förordnar; Rörandes emedlertid rättegången “fortsättas, och ransakniugen, så snart den “fulländats, lill Hof-Rätten öfverlemnas."“ ““Sedan Under-Rätts Utslag i qvarslads“frågor, antingen underställningsvis eller ge“nom besvär, till Hof-Rätt inkommit, åligge““ Ilof-Rätt alt genast deröfver infordra Tryckfrihets-Comitens utlåtande.
““När detta af“lemnats, företage Hof-Rätten ofördröjligen “qvarstads-frågan till afgörande, och med Bih, lill R-St, Fröt. 1828 och 182g, 3 Sami. ii:dra Iläft 3 i8 Constit.-Utslits Memorial, N:o 5i. “dele deri sitt Utslag, hvaröfver Parterna “stånde öppet att hos Kongl, Majit anföra “underdåniga besvär, utan att likväl dymedelst Utslagets verkställande eller rättegångens fortsättning må hindras.““
(Se 10, 11 och 12 pp) Anm.
För ifrågavarande ändring, med uteslutande af föreskriften i 5 §. 8 mom. om qvarstads-utslags underställning, när Tryckfrihes-Comitén qvarstaden alstyrkt, men HofRätten dock finner den äga rum, torde det enda motif göra tillfyllest, att Domare-magtens lagliga åtgärder, och helst en ÖfverDomstols, skäligen ej höra paralyseras eller försvagas af en för Lagskipningen främmande Corporations inverkan på heslutets giltighet. (9 och 10 momenten af 5 §. uteslutas.) “Angripes, i tryckt Skrift, enskild person — ej må verkställas; ““Men rät “tegången fortsättes oafbrutet, och ransak“ningen varde, så fort den hunnit afslutas, “till JFIof-Rätten insänd." “ (Se 5 §.
11 mom.) ““När hufvudsaken afgöres, skola minst “så många Hof-Rällens Ledamöter, som, en“ligt Lag, höra öfvervara vigtigare brottmål, “i hesiutet deltaga; Hvarvid Hof-Rätten, der“est den anklagade frikännes, tillika be“stämme om och i hvad mon han må njuta “uprättelse.““ . Constit.
Ucsh:s Memorial, N:o år. ig
Så viii från Ilans Excellence Herr Grefve Lagerbjelkes och andra Riksdagsmäns Motioner, som från egna anmärkningar och betraktelser, har Constilutions-Ulskotlet hemlat anledning lill åtskilliga parlieia och inbördes oberoende ändringar i TryckfrihetsLagen, för hvilka Utskottet här skall söka redogöra.
Vid irsta §:n.
Definitionen på ordet ““Skrift"“ i allmänhet anser Utskottet böra utgå, såsom obehöflig och tillika förvillande.
Ansvars-påföljden, enligt 8 morn., för Boktryckare, som åsätter någon Skrift, ulan Författares tillstånd, hans namn, synes vida utöfver ett rätt förhållande lill sakens beskaffenhet, helst öfvcrträdelsen, ulan all rättsgrund, straffas lika med verkligt förfalskningsbrott.
Äfvenväl tyckes det vara ej mindre ändamålslöst än hårdt, alt Boktryckares förseelse, genom underlåten anmälan af Boktryckeris anläggning, skall i Allmänna Tidningarna kungöras, och sålunda, ehuru i sig sjelf blott innebärande en försummad formalitet, stämplas med ett slags offentlig skymf.
Utskottet föreslår derföre, att ur 5 mom. 3 punkten må utgå denna mening: “och varde hans förbrytelse i Allmänna Tidningarna kungjord,“ samt urbota bestraffningen i 8 momentets sisla punkt lörbytas 30 Constit.- Utsfcs Memorial, N:o 5i, lill penninge-böler af Fyra Hundrade Riksdaler.
Enär, vid citationen, i g mom. sista punkten, af* Missgeruings-Balkens 8 Gap., utan tvifvel bör tilläggas samma Capitels 3 § , den enda på förbrytelsen tillämpliga, och sorn äfven i io morn. är fären likartad förbrytelse åberopad, hemställer Utskottet, att ett sådant tillägg må antagas.
Sedan Kongl. Maj:t, genom Circulaire till Hof-Canzlern under den 16 April 1817, förklarat, att de i 1 punkten af 1 1 mom. omförmälda exemplar böra inom viss tiel alJemnas, vid 5o R:dr bot, tillstyrker Utskottet, i öfverensstämmelse härmed, följande tillägg: ““Sker sådant ej, i Hufvudstaden inom •‘Sex månader, och (rån Landsorterna inom ♦‘Ett år efter den tryckta Skriftens utgifvan“de, böle Boktryckaren Femtio Riksdaler,"
I slutet af samma moment förekommer: ♦‘Är något Verk åtföljd t af kostsammare Plancher, må sådana, dock endast för Kongl.
Bibliotheket, ovilkorligen allefnnas.“
Men som ett dylikt
Verk ofta äger sitt hela välde blott af Plancherna, Lithographien och andra Upfinningar under sednare tider beredt lindrigare pris i allmänhet på gravurer och dermed jern förliga konst-arbeten, samt bedömandet af Planchernas mer eller mindre kostsamma egenskap mäste oundvikligen Cofistit.-UtsA:s Memorial, J\:o 5i. 21 leda lill tvister, föreslår Utskottet, ali ofvan citerade Period måtte uteslutas.
Vid 2 § Utskottet, som ansett 1, 2 och 3 momenten innehålla några, dels onödiga och intet sägande, dels för tidigt fr arn ko minan.,' de föreskrifter, har trott sig böra sammanbringa dessa momenter till ett enda, hvilket här nedan underställes; ““I öfverensstämmelse med Regerings“Formeu och denna Grundlag,““ skall det stå ““hvai och en““ fritt att, genom tryck, ““all“mängöra Skrifter, i hvad ämne som heUt““ Början af 4 morn , innefattande den generela tillåtelsen att utgifva Allmänna Handlingar, har Utskottet funnit erfordra omarbetning, isynnerhet af det skäl, att de publika Verkens och handlingarnas speciela upnämnande endast medför vidlyftighet och ej befrämjar, utan snarare hindrar fullständigheten, så länge något annat Verk eller annan handling, än de som der till na nili en äro upräknade, kan gifvas eller tänkas.
Med afseende härå och tillika å den i Lagl eijaelioner ei kända vinsten af all korthet, hvarigenom ej tydligheten lider, föreslås alt stycket frän och med orden; “I grund af hvad11 till och med; “i hvad ämne sorn helst" må sålunda förändras: ““Såsom följd häraf, skall ock hvar och “en vara tillåtet att genom allmänt tryck 22 Cons tit.-Utslits Memorial, N:o 5i “utgifva alla, i embetsväg, till Domstolar “samt Publika Verk, Myndigheter och Cov“porationer inkomna, hos dem handlagda, “eller från dem utgångna Handlingar; Bö“randes för detta ändamål, sådana Allmänna Embets-Handlingar icke allenast, mot “lösen, i afskrift ullemnas åt hvem det ä“skar, utan äfven kunna, ora det ej medför “betydande olägenheter, på stället, utan lö“sen, afskrifvas, vid ansvar, såsom för tjen“stens försummelse, derest, genom Publik “Tjenstemans åtgärd, utlemnandet eller al“skrifningen ohehörigen fördröjes eller hin“dras. ““ Uti första undantags-punkten för Handlingar, hvilka icke få, utan vederbörandcs tillstånd, offentliggöras, har Utskottet förslagsvis tillagt; ““att sådana Försvarsverket “beträffande, hos Krigs-Collegium, Förvaltningen af SjÖ-Ärenderna eller Gcneral-A“djutaiits-Expeditionerna vårdade Handlin“lingar, hvilkas offentliggörande kunde an“ses medföra våda för Rikets säkerhet, ej “må, ulan Konungens tillstånd, ullemnas,““— ett undantag, sorn väl synes följa af dessa handlingars natur, men dock lärer fordra att bokstafligen uttryckas, och för öfrigt i det närmaste instämmer med Kongl. Brefvet den 29 Februarii 1820.
At Tredje uudantägspunklen har Utskottet föranlåtits att lemna en närmare reda - Constit,-Uti7i;s Memorial, N:o Si, a3 ctions-omsorg, till undanrödjande af motsägelser och obestämdhet; Och får Utskottet nu tillstyrka, att nämnda punkt må erhålla nedanstående kortate och enklare lydelse: “Uti hvad Rättegångsmål som helst, må en part väl tillåtas att, ““afven1"* innan Dom eller Utslag fallit, genom tryck kungöra Inlagor, Anklagelse och Besvär; men honom fligge ““tillika att, i sammanhang dermed, ofördröjligen" “ trycka vederpartens förklaringar ““jemte den del af “Prolocollet och öfriga Handlingar, som
Domstolen pröfvar, för sakens fullständiga up“lysning, oundgängligen nödig.““
Den häremot bryter, böle Femtio
* Böterna, utsatta i Fjerde Undantagspunkten, för osanna eller oanständiga Species Faeli, har Utskottet ansett böra ifrån nu varande belopp, såsom minimum bibehållet, förhöjas till ett passande maximum, och föreslår Utskottet i slikt hänseende, att slutet af berörda punkt må förändras till ordalagen: “Den häremot bryter, bote ““från""
Trettio Tre Riksdaler Sexton Skillingar till ““Ett Hundrade Riksdaler.““
Sista stycket af ifrågavarande moment, från orden: “I öfrigt och som det blefve" lill “i denna Lag stadgadt är“ skulle, efter Utskottets förmenande, lämpligen uteslutas, såsom alldeles öfverflödigt och dessutom, i viss måtto, stridande mot ingressen lill 3 §. ?4 Constit.'
Utslits Memorial, N:o 5r.
Vid 3 §.
In gressen liar Utskottet, med jemkning i Hans Execllence Herr Grefve Lagerbjelkef förslag, ansett kunna förvandlas till en särskild så lydande: ““Vid pröfningen “af åtalade tryckta Skrifters innehall, skall, “under iakttagande af Lagens allmänna bud, “att i mål, som tvetydiga finnas, häldre fria “än fälla, Domaren i de fall, der meningen “icke ansåges genom bokslafliga lydelsen “klart uttryckt, särskilt fästa uprnärksamhe“teu å ämnets och tankens beskaffenhet, “samt således icke ensamt grunda sitt om“dörne pa blotta ordaförståndet, utan fast “mer på framställningens verkliga åsyll“ning.
Den första mellansatsen skulle nemligen förblifva en allmännelig regel , ett stadigtvarande ögonmärke för Domstolen, af alldaglig moralisk användbarhet, men det O Ca öfriga åter, antydande sättet och ordningen för Skriftens närmare pröfning, kunna, i spcciela fall, juridiskt tillämpas och såsom domskäl åberopas.
Sedan, på den af Motionairen gifna anledning, Utskottet noggrannt öfverväga! och sinsemellan sammanställt de i denna stadgade ansvarsbestämmelser, har Utskottet alltmer öfverlygat sig, alt förbrytelsernas moralvigt och straffens maleriela tyngd icke alltid Canstit.-UtsJdt Memorial, N:o 5i, 7§ alltid motsvara hvarandra, att i bestraffningarna för urbota brott, äfvensom i penningebölerna för andra förbrytelser, nödiga och billiga gradalioner ofta saknas, och att flera Öfverträdelser sannolikt skulle både tjenligare och kraftigare bestraffas med lindrigare ansvar, i stallet för de strängare, som mången gång, just genom svårigheten att deri lagligen göra modificationer, utestänga positif verkställbarhet.
Under hufvudsaklig tillämpning häraf, och med några smärre redactions-jemkningar, tillstyrker Utskottet nedannämnda nyai eller förändrade stadganden om hvad soni för missbruk af Tryckfriheten må anses: “Gäckeri ““med““ den Allmänna Gudstjefisten, Guds Örd Celi Sacramenten; ““Brot“161““ umgälles med Étt Hundrade till ““Två “Hundrade1*1'
Riksdalers böter.“
(Se 3 morn.) ““Laslligt ““ yttrande om Regerande Konungens Person eller ““gerningar; Brot“tet straffes med lifvets förlust, eller med “fängelse å fästning på längre ellef korrtare “tid, allt efter förbrytelsens beskaffenhet.*1 “
(Se 4 moni.) ““Laslligt*1“ yttrande om ‘‘“Konungens “Gemål/1 “ Drottningen, eller om Rikets bestämda Thronföljare; Brottet
Straffes med ““fängelse å fästning på längre eller korrta“re lid, efter beskaffenheten11 “ (Se 4 moni.)
Bih. lill R.-St. Prat. r8?.8 och 1829, 3 Sami iililra Haft. 4 z6 Constit.-Vtslcs Memorial, N:o 5t. ““Lastligt yttrande**** om någon Mand öfriga Personer af ““den Regerande Konungens Hus,““ hvilka Konglig eller Furstlig värdighet inom Riket åtnjuta; Brottet straffes ““med fängelse under högst
Tre år, el“ler ock med böter från Ett Hundrade till “Två Hundrade Riksdaler/*“
(Se 5 mom.) “Smädliga ‘“‘yttranden**** om Rikets Ständer, eller någon af deras Fördelningar; Brottet umgälles med böter ““från““ Ett Hundrade ““till Två Hundrade**** Riksdaler.
“ (Se 6 mom.) “Smädliga och “* förgripliga yttranden'*** om samtida Nationer eller Stater, med hvilka Riket är i fredligt förhållande, om deras varande Öfverhet, ““Regering, Sändebud**** eller Högre Embetsman; Brottet straffes, ““efter omständigheterna, med fängelse, un“der högst Tvänne år, eiler ock med böter “från Femtio till Ett Hundrade Riksdaler/*** (Se 9 mom.)
Man har förslagsvis uteslutit, så väl dessa yttrandens möjliga syftning till osämja med främmande Magter, sorn behandling af Skriften, då den ej är smädlig eller förgriplig, emedan, i förra fallet, bestämmelsen synes alltför utsträckt, och, hvad sednare händelsen angår, något ansvar ej bör komma i fråga, der Tryckfrihets-missbruk icke ägt rum.
— De i Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1779 stadgade straff af Spö och Landsflykt äro här jemväl ute - Constit.-Utsk:s Memorial, N:o 51. slutna, det ena, såsom en troligen snart försvinnande lemning af fordna tiders mindre menskliga criminal-lagstiftnmg, och det andra, såsom olämpligt ansvar för ett brott, ej mot eget, ulan mot främmande land. “Smädliga uttryck om Rikets Embetsoch Tjenstemän, i och för Embetet; ““Gå “'de å heder och ära, umgälles förbrytelsen “med ärans förlust, och böter från Femtio “till Ett Hundrade Riksdaler:
Äro de eljest “för- den förolämpades goda namn och ryk“te förklenliga, straffes med böter lill ena“handa belopp: Gore ock, i båda fallen, den “brottslige offentlig afbön““