Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Lagmannen Grefve Gyllenborg erin» rade, att Herr Grefven och Lagmannen redan reserverat sig i afseende på tiden för fortfaran* det af biträdet till Götha Canal, på den grund, alt om ock det alternativet skulle bifallas, enligt hvilket bidraget skulle, som orden lyda, utgå årligen från och med innevarande år till och med år 1820, eller det är , då nästa Riksdag derefter infaller , detsamma möjeligen skulle kunna komma att fastställas för längre tid, än till nästa Lagtima Riksdag; och som Herr Grefven och Lagmannen ansåg några anslag icke böra göras , som skola gälla längre, än imellan den eria Riksdagen till det nästpåföljande Lagtima Riksmötet; så begärde Herr Grefven och Lagmannen att ofvanberörde reservation måtte få åtfölja Betänkandet; hvarvid något ej var att påminna.
Ex Protocollo C. Sylvan.
Den 17 Juli. 15 55 fröjed till den af Högloft.
Stats* och Banco-Utskotten sammansatta Berednings Betänkande.
Effei’ läsning af alla till upplysning ländande handlingar, samt så noga granskning af Char* tor* Förslager och Calculer, som ti en medgift vit, har Feredningen Stadgat sin öfvertygelse, ätt Götha Canal skall t framtiden direct ofch indirect tillskynda itiket Särdeles vigtiga fördelär» §. s. "Beredningen erkänner att anläggningen , r hela dess vidd, är styrd med god ordning och omtanka, samt att den drift, hvarmed detta örn* fattande företag för det närvarande utföres,lemnar det säkraste hopp att detsammas fullbordan^ de skäll besörjas med lika varm nit af Styrelsen Och samteligä Tjenstemän-, som hvär i sin mån, med kunskap och alfvarlig håg, synas befrämja det gemensamma föremålet. §• 3- Till arbetets börjande på hela Linien har Beredningen funnit fullkomliga skäl, ej allenast
Oth förnämligast deruti, att Canalen icke på annat
Sätt kunnat inom föréskrifven tid göras färdig, utan ock i anseende till åtskilliga locala Omständigheter, s»m gjort det till en fördel.
Sam* »5 5'6
Samma orsaker, som för det närvarande fala för Wenern och Weiterns förenande, anser Beredningen gälla för Canalens fullbordande i hela dess vidd utan förändring i arbets-planen, och tror att mindsta möjeliga kostnad, jemte största framtida fördel, på intet säkrare sätt kan vinnas, än genom arbetets utförande med största möjeliga skyndsamhet. §• 4* Beredningen har icke kunnat utur hänsigt lemna, att Götha Canals anläggande ej allenast är af Riksens Ständer vid I&09 års Riksdag samtyckt, utan ock, att Octroyen för Canal-Bolaget' blifvit i Nåder utfärdad i anledning af Riksens Ständers hos Kongl. Maj:t gjorde underdåniga anhållan, med uttryckt önskan, att åt det blifvande Bolaget i Nåder måtte lemnäs alla möjeliga och skäliga förmåner.
Af sådan grund och då Beredningen anser utan all fråga och ändamål, att nu vidröra, huruvida Götha Canals anläggande bort uppskjutas till ett dertill mera lämpeligt Tidehvarf, tror Beredningen sig , med fästad hugkomst på Canal anläggningens upprinnelse, endast böra skåda ämnet från synpunkten af det närvarande. ~~ Ingen tvifvel uppstår då om omöjligheten för Bolaget, att med egna krafter och nu ägande Publika biträden fullborda Götha Canal.
Och Beredningen, som förmodar, att med gifna löften och Rikets värdighet skulle vara mindre öfverensstämmande, om ett, såsom Riksgagne ligt - Ben 17 Juli. 1557 ligt ansett och till så betydelig del påbörjadt Storverk, skulle öfverlemnas att förfalla, intill thess att efterkommande, under mera gynsamma tider, voro hugade, att sig af ruinerna begagna, anser sig böra på efterskrifna vilkor föreslå sådant ytterligare understöd för Götha Canals fullbordande, sorn fullkomligen uppfyller allt, som af Bolaget skäligen kan väntas, utan att förmycket medtaga Rikets krafter, och leda till våda för dess financiella ställning. §• 5- Beredningen, som är öfvertygad om nödvändigheten, att
Discont-rörelsen i hela Riket må blifva styrd ifrån en enda central-punkt , enligt sådana principer, hvarigenom Näringarnes understöd kan förenas med bibehållandet af myntets rätta värde, ti 1.1st yi ker, att all fråga om ytterligare
Discont-inrättningars och Finance-förvaltningars förenande med Götha Canals utförande icke allenast må försvinna, utan ock, att Riksens Höglofl.
Ständer täckas äska , såsom ett vilkor för beviljandet af allt förökadt biträde utöfver de förmåner Canal Bolaget, enligt Octroyen tillkomma, ”att Bolaget afsäger sig dess nu innehafvande Nådiga Privilegium å en Discont-inrättning, emot full ersättning för den inkomst, sorn med iakttagande af föreskrifna stadgar deraf kan förväntas, till och med år 18 3 5 •’*
Vid verkställigheten häraf föreslår Beredningen : 1:0
Att ersättningen, som fördelas till lika Summa för hvarje är till och med år 1835 > utbe - Den 17 Juli.
Utbetalas till det årliga beloppet, prenumererando vid hvarje års början, från och med det år, då Canal-Bolaget med ali Discont-rörelse fullkomlig611 upphört 3:0 Att Götha Canal Discont - Directiort från och med början af nästkommande år tSlh upphörer med utgifvandet af nya lån, och vid hefinteliga lånens förfallotid deraf infordrar-'idel, så framt lane terminen är 6 månader eller i proportion, om låne-terminén vöre kortare, samt härmed så fortfarer att hela Discont-rörelsen kan, yara slutad den 31 December år 1819. 3:0 Att Götha Canal Disconts totala ut lånings-sutnma , långt ifrån att under loppet af innevarande år okas, må varda indragen, på sätt Banco-Styrelsen, genom sitt Ombud , alla^redan yrkat, 4:0
Att under de år, då på föreskrifria sätt
Discont rörelsen är under indragning, Gö tha Canal - Bolag må njuta differencen imellan den fastställande årliga ersättnings-summan peli den vinst , som
Discont rörelsen lemnat.
"Välförståendes , att från Discont-vinsten ingalunda får afräknas de förluster på Låntagare, sorn Cjötha Canal-Discont kan göra. 5:0
Att den föi; Banken och det allmänna menliga rättighet, som Götha Canal Bolag nu innehafver , att på Afskrifnings-räkning emottaga penningar, må upphöra med den 31 December år 1817 , men den till 1,600,000
R:dr vid innevarande Riksdag tills, vidare förökte
Disconträtt endast i den mårt mindskas som Herrar Banco, Fullmägtige finna, att indragningen af Götha Den 17 Juli. 1559 Götha Canal-Bolags-Discont-rörelse det kan medgifva.
Hvad här är sagdt om Discont-rätten i Banken, åsyftar en 'ast flen händelse, att Götha Ca* nal-Bolag afsäger sig dess innehafvande Octroy på en Diseont-rörelse.
I annat fall är Beredningen långt ifrån att tillstyrka,, det Disconträtten i Banken skulle utsträckas öfver de i Oetioyen beviljade 800 000 R:dr, heldst Beredningen skulle anse detta såsom ett medel att befordra en allaredan öfver all rimlig gräns utsträckt Diseont-rörelse. 6:0
På det Götha Canal-Bolag icke må sakna utvägar , att vid inträffande hastiga behof äga tillgång till penningar, må Canal - Bolaget, efter
Discont-rörelsens fullkomliga upphörande, under de fastställda Byggnads-åren bibehålla
Discont-rätt i Banken emot 3 proCents renta till ett belopp af 300,000
R:dr, med stadgadt vilkor, att vid denna rättighets förlust Assignationer aldrig må vara utgifna öfver beloppet af nämde Summa. 7:0
I den blifvande nya Biks-Discont-In« rättningen kunna Actier i Gotha Canal - Bolag belänas till 50 proCent af den derå inbetalta Summan. §. 6.
Beredningen anser sig kunna föreslå sådana allmänna biträden för fortsättningen af Götha Canal på hela linien, hvarigenom arbetet med full drift, enligt uppgjorda planer, må kunna fort* Deri 17 Ju/f. fortsättas, ifrån och med innevarande år I815 till och med år 1820, eller det år derefter, då nästa Lagtima Riksdag infaller.
Att ingå i åtaganden för en längre framtid skulle Beedningen anse så mycket mera betänkligt , sorn det vore stridande emot antagen, princip, hvilken är gällande till och med för. de anslag, som göras till hela Samhällets upprätthållande.
De vidrigaste följer skulle äfven kunna härflyta af en mera oinskränkt förbindelse, ty då, å ena sidan, de löften böra vara Oryggliga, som gifvas af Rikets Representanter, Skulle , å den andra, förändrade tider och omständigheter så kunna försvåra uppfyllandet deraf, att verkställigheten måste göras på bekostnad af Rikets gemensamma väl, hvarifrån Götha Canals Utförande icke lärer böra isoleras.
Såsom en hufvudsaklig bevekelsegrund till deti sist gjorda framställning, bör Beredningen anmäla, att ehuru den anser de nyligen upprättade Calculer vara beräknade enligt de sannolikaste grunder, som kunskap och erfarenhet kunna lempa, vågar Beredningen ingalunda försäkra, att kostnaden får återstående Canal-arbetet med visshet skall stadna vid den påräknade Summan, utan inser tvättom flera händelser, sona kunde oka behofvet, i hvilket fall Riksens Höglofl.
Ständer, efter 5 års förlopp, likasom nu, kunde Jcomma i det brydsamma valet, imellan Canalsprbetets afstadnande och förhöjda öfver Statens förmåga sträckta anslag. §•
7° lien 17 Juli. §• 7- 1 den Finance-plan eller Tableau öfver tillgångar oc!i behof, sorn blifvit af Götha CanalD irection till Beredningen ingifven, finnes väl uppfördt, att af de återstående Go proCent å Actie-Insattningen , 10 proCent ärligen borde inbetalas och till Canal-arbetet användas, från och tnéd innevarande år 1815 till och rned år 1820; Beredningen anser för Riksens Höglofl.
Ständer vara angeläget, det Canal-Bolaget utfäster sig att framför all annan tillgång pä föreskrifne sätt använda den återstående Actie Insättningen, §. 8, Den af Götha Canal-Direction uti dess Calculer och Berättelser uppgifna totala kostna Issurnjna, för vid detta års början återstående Byggnader, utgör , efter afdrag af nu varande behållningar , fordringar och fastigheter, hvilka efter hand och slutligen kunna realiseras
R:dr 3 ,873,423 « hvartill kommer den af Bolaget vid årets början redan utöfver tillskjutna Capitalet och uppburna
Discont-vinsten gjorda skuld till Discont-Fonden - - 852,7923 samt 10 års rentor till Actie ägarne å 5 proCent på deras gjorda och görande tillskott, de sednare beräknade att utgå med lo proCent årligen i ännu 6 år * 1,335,010:
Summa R:dr 6,061,224: 156; Den 17 Juli. H vanill Bolagets tillgångar bestå uti resterande 60 proCent å Actie* capitalet - B:dr, 1,884,720:-.
Discontvinsten , upptagen lika med dess per medium hittills gjorda belopp å t 20,000 B:dr per år, gör för 10 ar 1,200,000:
Således in alles 3,148,720:
Alltså visande en brist under byggnads-åren af B:dr 2,912,504:
Och med det fördelande på hvarje af dem, enligt af Canal - Directionen upprättad
Är« bets-plan, skulle, jemlikt bifogade Calcul, erfordra* R:dr 342,149 : I8I6 - 343,214: 1817 224,250: 1818 - 234,661: 1819 - 262 ,151: 1820 * 282,22 1 : I82I - 377,221 : 1822 ■ 464,327: 1823 - 274,9&9 : 1824 - 107,341:
In alles B:dr 2,912,504:
Som årligt Byggnads-Låne-biträde tror Beredningen sig dock , om än någon brist i fulla års - Ven 17 Juli. års-hehofvet
Vid en forcerad fortsättning af Canal-byggnaden skulle något år kunna uppstå, icke kunna tillstyrka större Summa än R:dr 250,000, såsom den hogsta, Statens tillgångar till detta ändamål nu torde kunna medgifva.
För den sålunda utgående Fåne-summan tillstyrker Beredningen att under de for Byggnaden påräknade ro år icke någon renta heräknas, men derefter ifrån och med år 1825 erlägges 2 proCent årligen, samt, att hvad Capitalets återgäldande vidkommer, heslut derom må ofverlerrinas till Riksens Ständer vid nästa Fagtima Riksdag, eller del Riksmöte, sorn år 1820 eller först derefter infaller, för att på då varande omständigheter kunna grunda deras s adgande. 5 5- 9.
Helt olika var förhållandet då Octroyen innefattade ett Contract, hvarigenom Bolaget åtog sig, att med bestämda vilkor, på föreskrifven tid fullborda Götha Canal; och nu, då Bolaget anser Staten ensamt böra vidkännas det deficit som uppkommer, sedan hela Actie
Capitalet och öfriga ägande tillgångar äro använde.
Förut var administrationen Bolagets ensak, och Banco-Styrelsens rätt och åliggande endast att tillse, det Canal-arbetet och Discont-rörelsen så förvaltades, att Bankens säkerhet klefve bevarad.
Nu , och synnerligen om anslag skulle göras för längre tid än projecteradt är, verkar administrationssättet nära lika mycket till Statens, sorn Bolagets directa fördel eller skada.
Beredningen före - JDen 17 full' föreslår derföre, att Banco - Styrelsen må hädanefter äga ovilkorlig rätt, att erhålla fullständiga upplysningar och förslager öfver det verkstälda och tillärnade arbetet, samt att anmärka alltsom finnes anmärkningsvärd!, med förmåga att innehålla anslagen intilldess nöjaktigt afseende göles å det, som till rättelse är uppgifvet. §. io. O m tinder någotdera af de 6 förrberörde år, allt påräknadt arbete icke skulle kunna utföras, så tillstyrker Beredningen att den besparda summan må det påföljande året få begagnas, men att den del af anslags-summorna, som år 1820 icke är till arbetets fortsättning disponerad , ingalunda må anses såsom en Bolagets ovilkorliga fordran. §. il. Genom de nu föreslagna tillökta biträden, anser Beredningen all af Ganal-Bolaget uppgifven pretention å ersättning af Stats-Verket, helt och hållet böra försvinna. §. 12.'
Sedan Beredningen i möjligaste måtto sökt iakttaga Riksens Högloft, Ständers rätt och säkerhet, i förening med Bolagets bestånd och skäliga fördel , återstår undanrödjandet af den ■verkeliga eller föregifna möjlighet, att Ac:ieägare , i ovisshet 0111 de beslut, som tillkommande - Deh % 7 Julié 1565 mande Ständer ltunna fatta, heldre valde förlusten af nu insatta 40 proCent , än att våga insättning af ännu återstående 60 proCent.
Med rimlighet’ lärer icke kunna tänkas eller befaras, att Riksens Ständer i framtiden, och sedan större uppoffringar derföre blifvit gjorde, skulle vara mindre angelägna än nu, om Canalens fullbordan.
Men, för att göra Bolaget fullt förvissadt, att dess skada och undergång aldrig skall komma i fråga, tillstyrker Beredningen , det Bolaget må erhålla den högtidliga försäkran, att om Riksens Ständer år 1820 skulle vägra de biträden, som Bolaget, till Canalens färdiggörande, funne sig befogadt att då äska, bör Bolaget äga rätt, att till Riksens Ständer öfverlemna Canaleri med alla dess tillhörigheter, inventarier och behållningar, emot återbetalning af verkligen inbetalta Actie-Capitalet , inom hög9t ro år, till mindst Xo proCent om året, och med löpande 5 proCents årlig renta.
Beredningen förmodar
Bolaget vara till denna försäkran berättigad), äfven derigenom, att om Staten fått vidkännas förökade uppoffringar, genom den öfver första calculen uppstigna kostnad, har Bolaget på enahanda sätt äfven lidit känbaraste förlust, då det nödgas göra en inbetalning till mer än 3 gånger så stor summa som påräknad var. r §• 13- Beredningen föreställer sig, det Riksens Höglofl.
Ständer så mycket heldre kunna göra sig Den 17 Juli. sig 1 underdånighet förvissade om Hans Kgt* Maj:ts Nädiga Sanction till de förändringar i fjö* tha Canal Bolags Octroy, hvilka Riksens Stan. der anse nödvändiga, som Konungens Nådiga af. sigt är vunnen , då tillräckliga utvägar blifvit utsedda till Canalens fullbordande.
Fortsättningen af Bolagets Financietla be« fattning lärer aldrig af Konungen i Nåder yrkas, om den befinnes vara ett hinder emot etl sadan reglering af penninge väsendet, hvatigenom, med återställande af Sedel myntets värde * ett tillräckligt understöd »nå kunna lemhas åt de tynande Näringarna, beldst Konungens höga rätt, att till undersåtares bibehållande vid välfången egendom, vaka öfver allt sorn dermed gemenskap äger, icke af någon enskild corp©, ration bör kunna motverkas. §. i 4.
För sin del anser Beredningen af yttersta vigt att den fråga, som af Respectiva Utskotten blifvit lemnad till Beredningens granskning och utlåtande, icke ma af Riksens Höglofl.
Ständer afgöras förr än beslut är fattadt om sättet till inrättandet af nya Riks-Disconten.
Igenom detta Betänkande, som understället Respectiva Utskottens upplysta bepröfvande, troE Beredningen sig hafva lemnat förslag till Riksens Höglofl.
Ständers Beslut, i anledning af Konungens Nådiga Proposition, och med det. samma tillika besvarat de till Beredningen remitterade Memorial.
Stockholm den 5 Juni 1815» J. tV. Lilljencrantz, T)ers 17 Juli* Uppläst hos Samtliga RiksStänden deh 17 Juli.
Till följe af hvad så väl Högloft.
Ridderskapet och Adeln, sorn någre Ledamöter af Vällofl. Borgare-Ståndet begärt, får Särskildta Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständer nu öfverlemna den del af Utskottets under den 17 sistlidne Juni afgifne Betänkande, som innefattar de Oeconomiska ärender, hvilka, i händelse de af Riksens Ständer gillas, böra till Kongl.
Majus Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemnas.
Om Åkerbruk och Boskapsskjötsel med skäl kunna räknas bland Rikets mest vigtiga Näringar , på hvilkas trefnad den allmänna välfärden väsendtligen beror, så bör, vid frågor om Oeconomiska Författningar den princip alltid vara rådande, att ej vidtaga något, som strider emot dessa Näringars verkliga fördel.
Genom den medgifna fria Spannmålshandeln är det stora ändamål åsyftadt, att främja en jemn och säker tillgång på denna nödvändighets-vara i alla orter af Riket, att genom en större concurrence af Köpare stadga jemnlikhet i Spannmålspriserna och bereda Landtmannen en vig och förrnonlig afsättning på den afkastning hans åkerbruk lemnar.
Det kan ej nekas, att denna Författning medfört en välgörande verkan till Landtbrukets förkofran.
Erfarenheten har visat, att vårt behof af utländsk Spannmål blifvit tid efter annan mindskadt; men den upplyser tillika, att icke destomindre stora penninge-summor för denna vara gatt utur Riket; och det är ej obekant, att JDen 17 Juli. att, ilrnier det brist på afsättning i vissa Landsorter stundom yppats, hvarigenom Spannmålspriserna blifvit under varans lätta värde nedtvingade, tillgången i andra Landskap blifvit befordrad genom införsel från främmande orter* Svenska Jordbrukaren har att strida med dryga utlagor, hög penninge-renta och ett hardt iuftstrek.
Hail kan derföre icke producera sin Spannmål till samma pris, som denna artikel vanligen har i Länderna på södra och östra sidorna om Östersjön, der possessionerna äro större, och avancen således ligger egentligen i försäljningens qvantitet, der antalet af Städer och Fa* briks-irirattningar icke står i rigtigt förhållande till Jordbruks Näringens vidd och der Spannmålen utgör Landets nästan enda export, samt det enda Jordägaren har att vända i penningar.
I andra Länder, der den inre Spannmåls consumtionen är stark , der äro ock Spannmålspriserna icke lägre än hos oss, oaktadt deras Jordbrukare, i jemnförelse med våra, äro gynnade af ett blidare luftstreck, längre a, betstid, mindre productions-kostnad , lättare afsättning , ymnig penninge tillgång till lägre renta, öcli ändteligen genom lindrigare utlagor.
Dessa omständigheter ådagalägga nogsamt angelägenheten , ej allenast att använda den yttersta uppmärksamhet och sorgfällighet, för att genom lämpeliga Tullafgifter på främmande
Spannmål motverka ert för den inhemska productioiien menlig medtäflan af utlänningen, utan ock att genom Allmänna Mägazins-inrättningar öppna beqväma tillfällen både för Landets Jordbrukare, att med för inora - Deri 17 Juli. 1569 mon fa afyttra sina Spann trin Is-fri'-råd , och för de behöfvande, att dermed blifva forsedde, utan att i nödens stund nödgas tillita den of a osäkra och äfventyr'liga, samt merendels alltid mera kostsamma u väg, att t i 1J hvad pris sorn heldst hamia denna oumbärliga vara fran u r ikes hamnar, 1 förra afseendei tror Utskottet det blifva af stor nödvändighet, att Tullen pä inländsk Spannmål alltid beräknas efter varans inhemska pris, hvas minimum torde kunna bestainmas till 3 Hulr och maximum till 5 R:dr i Silfver för Rågen och i proportion derefter fö,' Kornet, så att, då priserna inom Riket höjde sig till ma* xirnum eller närmades till minimum, importen i förra fallet lättades och i det sednare försvåra-* des genom Tull afgifter, afpassade efter Spann* målens pris i försäljnings orten och ef er forhål» landet med frakt- och öfriga omkostnader vid in» skeppningen.
Utskottet har företett, att detta förslag skall mötas med den anmärkning, ätt flera af våra inhemska Näringar och i synnerhet den,' hvarpå vår export hufvudsakligen är gundad, Jern-tillverkningen , icke skola kunna bestå vid höga Spannmåls pris.
Men verkan af detta skäl torde latt förfalla, då man eftersin* rtar, att det föreslagna medelpriset 4 R:dr i Silfver icke är högre, an det,, öfver hufvu dräknadt, redan i nära 20 är varit; att Jo.dbrukirens produc. ter ovilkorligen tnåste hällas i högre pris, sedan han sjelf blifvit betungad med högre bevillning; att den arbetande Glassens daglöner val stiga i högre, trien icke i lägre förhållande, än Spannmåls - priset; att alla Fabrikanter oell j.-e Bandet 197* 1 y 8» Siöjde - 157® Den 17 Juli.
Slöjde-idkare, sein arbeta för den inhemska eonshmtionen, både beräkna och lätt kunna beräkna priset på sin vara efter det förhöjda priset på spannmål och arbete ; att en förhöjning i det förra, äfven för. penninge-löntagaren och dem, sorn lefva af reman på sitt capital, är af föga betydenhet; att Landtbrukaren® trefnad bereder de öfriga folkclassernas välstånd , och att dessutom ingen anstalt, som befordrar ,Uandtmannanäringen, kan i något afseende sagas vara af menlig påföljd för det allmänna, samt slutligen , att om
Bruks-rörelsens bestånd icke kan förenas med de pris å spannmål, som för Landtbruket® trefnad äro oundgängligen nödvändiga, man till den förres understöd måste använda andra och tjenligare medel, såsom lindring i Hammarskaften, i tionde-afgiften på tackjern och koppar, i Bevillningen, samt i tullen på utgående Brukseffecter, och genom upphäfvandet af de föreskrifter, som till vissa qvantiteter bestämma gränsen för till verknirigarnes mängd , den hvar och en Bruksidkare sjelf säkrast bör kunna bedöma efter de utsigter han äger till afsättning på sina producter; och slutligen derigenom, att en fullkomlig frihet uti handeln inom Iliket med dylika tillverkningar medgifves.
För öfrigt är Utskottet af deri öfvertygelse, att införseln af utländsk råg bör inskränkas endast till ritorr råg, och att vissa sorter spannmål , såsom hvete, arter och hafre, samt äfven alla spannmåls-fabrikater, såsom malt, mjöl, gryn, til och bränvin till införsel aldeles förbjudas.
För Den 17 Juft. *57* För tandtbrufoefS framgång är Bränvfns-bräribingen af <!en största vigt och nödvändighet*
Den befordrar och uppmuntrar
Dandtmannens omtanka
Och bemödanden för productiönen af säd och jord-frukter, genrirh hvilkas ånVändandé till Bränvirts-bränriing densamma återskänker fördubblade capital, i det att deri, med bibehållande af ett redan gifvet, åstadkommer ett nytt af lika värde, orri ej derutöfver.
Denna handtering äger ett Sa alldeles afgjordt bifall för sin nytta, ätt något tvifvelsmål derom ej kan äga rum.
I fall mati ej vill bestrida den allmänt vitsordade och på Uråldrig erfarenhet grundade sanning^ att drankeri efter vanlig Bränvinsbränning, använd till utfordring för boskap och i synnerhet för svinkreatur, nära motsvarar den föda , sorri hämtas af sjelfva rå-ämnet, säd eller rotväxter, så måste man medgifva, att, så framt den förädlade varan eller hränvinet i pris icke går under tillverkningskostnaden-, någon förlust dervid icke uppkommer, samt att följakteligen all den behållning derutöfver, som bränvinets försäljningsvärde lemnar, utgör en verklig vinst; och då det ej lärer kunna med rättvisa betagas ägaren, att på sätt han för sig förmånligast finnér, använda den product, sorn lian genom egen möda och med egna tillgångar främbragt, likasom honom ej ellef kan med skal förmena* fett måttligt bruk af riri genom haris egen försorg förädlad eller af honom inköpt vara , den vanan tilläfventyrs mindre än clirnat, arbetshåg, öclf en tarflig meri trefven lefnad gjort nödvändig; så synes häraf följa, att de anledningar» - J 57* Den 17 Juli. gar, som möjligen skulle kunna yppas, att inställa en så beskaffad tillverkning som denna, hvilken dessutom i mängd erfordras vid mångfalldiga anora varors beredning, samt vid åtskilliga handtverk och slöjder, måste vara högst oumbarliga och ma hända alltid af den art, att de endast genom sin egen natur dertill föranleda, utan att något särskildt förbud är af nöden.
Efter säkra beräkningar ålgar rnindst omkring 350.000 tunnor spannmål eller ett motsvarande qvantum jordfrukter ärligen till sådana behof for l adugårdarna, som utan afseende på mindre eller större skörd af säd måste användas, såsom vid kors kalfning, får-kreaturs gödning, vid får skötseln och i synnerhet åt svin.