Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Högsta Domstol Fredagen den 2/ Februarii 18 3 4- Tillförordnade Föredraganden, Expeditions-Secreleraren Dahlström 5:o
Att sedan, enligt ifrän Handels- och Finance-Expeditionen ankommet Utdrag af Stats-Råds-Protocollet den i5 innevarande månad, StatsSecreteraren för Handels- och Finance-Årenden, till följd af Kongl. Maj:ts förut gifna Nådiga befallning, författat förslag till en Lag för Banken, åsyftande att bestämma grundvilkoren för Bankens framtida verksamhet och att ordna dess lånerörelse samt öfriga förhållanden till allmänheten på ett sätt, sorn försäkrade Bankens förmåga, att framgent uppfylla in■vexlinc’ af dess sedlar med silfver i Öfverensstämmelse med Myntbestämningslagen af den 1 Mars i83o; samt derefter af Stats-Secreteraren i underdånighet blefve hemställdt, huruvida icke, fastän redaclionen af detta förslag till en del berodde utaf den omständigheten, i hvad måtto den sedan sista Riksdag hvilande redactions-förändringen af Regeringsformens •72 §. blefve antagen eller icke, Kongl. Majit likväl, till tidens vinnande, skulle finna för godt att öfver berörde Lagförslag infordra Högsta Domstolens underdåniga yttrande, på det Kongl. Majit derefter, må blifva i tillfälle att företaga ämnet till pröfning oell afgörande i den ordning, som Grundlagarne för behandling af Lagfrågor stadga; så hade Kongl. Majit, som väl funnit, att redactionen af Lag för Banken berodde af frågan om förändring af Regeringsformens 72 §, dock, enär pröfningen af hvad i samma
Lag vore af egentlig juridisk beskaffenhet icke deraf berodde, förklarat Sig, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, nu vilia till Högsta
Domstolens underdåniga utlåtande öfverlemna det af StatsSecreteraren författade, Protocollet bilagde, Förslag till Lag för Banken^ så lydande: "I.
Cap. *’Allmänna stadganden. §• f* "Sveriges Rikes Bank, för alltid skild från Rikets Statsverk, vare under Konungs och Ständers gemensamma garantie, men — —•
Maj ds Kådiga Skrifvelse N-0 36. j 1 "II Cap. Om Bankens rörelse såsom Depositions-Bank. §. i3. "III.
'Om Bankens rörelse såsom Låne-Bank. §. 20.
"IV. Cap.
Serskilda bestämmelser. §. 26. §. 27. "Denna Lag — — — — må ej annorlunda ändrås än pä sätt i Regeringsformens 87 §. om allmän Civil-Lag stadgadt är, och ege i afseende på verkställigheten samma kraft och verkan, som Rikets öfriga Lagar.” Högsta Domstolen fann, att, såvidt ifrågavarande Lagförslag innefattade ämnen af den beskaffenhet, att det tillkomme Högsta
Domstolen att utlåtande deröfver meddela, något emot samma förslag icke var att erinra; om hvilket Högsta Domstolens underdåniga yttrande Note utur Protocollet skulle till Handels- och Finance-Expeditionen afgå* Ex Protocolfo Carl M. Schönmejer.
Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.o 3(j. Motiver till den föreslagna Lagen för Banken och upplysningar rörande densamma..
Åfsiglen med denna Lag är, att genom bägge
Statsmagternas gemensamma stadfästelse gifva åt grundvalen för all eganderätt en ytterligare säkerhet, och att, medelst organiska bestämmelser för Bankens rörelse och. förvaltning, betrygga dess förmåga att alltid uppfylla sitt åliggande för myntvärdets stadga, enligt Myntbestämnings-Lagen af den r Mars i83o.
Endast h ufv tid gr unde r n a för Bankens rörelse och förvaltning utgöra föremål för denna Lagstiftning.
Regie me nl a r isk a föreskrifter, sorn kunna och böra efter omständigheterna förändras, tillböra ej dera organiska Lagen - nödvändigt är dock,, att de icke stå i strid med densamma. §•'
Denna §. är aldeles öfverensstämmande med den föreslagna förändrade redaclionen af Regeringstormens 72 §.
Om samma redaction blir antagen, så behöfver denna 1 §. ej uti Bancofagen införas, utan blott i ingressen åberopas.
I annat fall åter bör den qvarstå endast med den förändring, att, i stället för Sveriges.
Rikes Bankx sättes Rikets Ständers Bank §• 2.
Samma anmärkning, sorn vid t eger rum vid denna §- §• 3, I händelse nya redactionen af Regeringsformens 72- §. an ta ges,, blir denna §. uti Banco-Lagen §. r.
Den uttrycker föremålen för Bankens functioner, att emottaga depositioner och meddela lån under noggrannt uppfyllande af sina förbindelser.
Förvaltningen af en Bank, sorn endast emottager depositionen, är utan tvifvel mera enkel, än den af en Bank, sorn derjemte utgifver sedlar och meddelar lån? men en Bank af första slaget uppfyller ock blott en del af samhällets behof, och lånerörelsen, rigtigt ställd och bedrifven, utgör en rik källa, till allmän och enskild förkofran. S 4.
Denna §, är enlig med den är r665 utfärdade Kongl. Försäkran för Banken.
Dess införande £ organiska Lagen synes vara af vigt, för alt betrygga Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifvelse N.-o 36. deras rätt, som innehafva anvisningar på deponerade medel i Banken och för att förvara Utlänningars rätt i händelse af krig.
Det är för öfrigt klart, att om en person, genom concurs eller annan orsak, förlorar rättigheten att råda öfver sin egendom i allmänhet, han i och med detsamma förlorar dispositionen öfver den behållning, sorn han då ännu liar i Banken qvarstående och icke, medelst förut utgifven anvisning, blifvit på annor man öfverlåten, S"5'.
Denna §. är ett corollarium af Regeringsformens 72 §. efter dess både gamla och nya redaction.
Föreskriften är af stor vigt, icke blott för omloppet af Bankens sedlar, utan ock för lättnad vid alla Statens betalningar.
Önskligt är i alla afseenden, att, äfven efter Bänkens öppnnande till utvexling af silfver, Baucosedlar måtte utgöra det liufvudsaliligaste rörelsemedlet, emedan papper, hvilanda på metallisk grund, är för ändamålet beqvämare och fullkomligare än metalliskt mynt, \ \ §> * Föreskriften i denna är enlig med hvad, sorn nu iakttages till' ömsesidig förmon för Banken och det allmänna.
Bestyret med Statens medel utgör en af de förmoner, sorn beviljades; Banken genom Kongl..
Försäkran af år 1668. §• 7- Denna §. är öfverensstämmande med så väl Lagen för Banken af dera r Mars i83o, sorn den nya redactionen af Regeringsformens 72 §.
Såsom tillägg är föreslaget, att Konungens beslut om den del af Banco-vinsten, sorn skall användas till bibehållande af Bankens grundfond eller till dess förstärkning, bör Rikets Ständer vid hvarje Riksdag tillkäranagifvas, § Innehållet af denna §. är hufvudsakligen lika' med 4 §• i Lagen för Bänken af den » Mars i83o, dock med tillägg, att hvad vid något tillfälle af grundfonden användes bör utaf Bänco-vinsten ersättas.
Sättet, huru grundfonden skall bibehållas vid sitt ursprungliga belopp eller dit återföras,-utgör föremål för stadgande i dera reglemerafiariska In-- structionen för Bankens; förvaltning. >4 Kongl.
Maj ds tfådiga Skrifvelse N.o 36.
Det synes ändamålsenligt att i Lagen för Banken förbjuda densamma att ega annan fastighet, än som för dess rörelses bedrifvande erfordras, enligt hvad derom vid hvarje Riksdag af Konung och Stanaer Deslutas.
Banken bör ej kunna befatta sig hvarken med landlegendomars förvaltmng eller med någon egentlig fabriksrörelse, såsom dels sannolikt medförande förlust för Banken, dels menligt inverkande nå enskilda industriföretag af samma art. §• »o Föreskrifterna i denna §. härflyta klart ifrån grundsattsen ora Konungens och Rikets Ständers gemensamma deltagande i Bankens Lagstiftning, vare sig i följd af 72 §. i Regerings-forraen eller genom en Lag för Banken.
Delta deltagande kan ej annat än innebära en fullkomligare garantie för Banken och allmänheten, än den beslutande rätt om Bankens angelägenheter, sorn Rikets Ständer hittills allena utöfvat.
Ständer äro blott periodiskt församlade och ingen ansvarighet, moralisk eller juridisk, eger rum för deras beslut eller följderna deraf.
Konungen är alltid tillstädes, Han har genom Sin ed och Regeringsformens 16 §. en stor moralisk ansvarighet att uppfylla, och Hans Rådgifvare äro dessutom i constitutionel ordning underkastade juridiskt ansvar.
I alla fall uppstår genom den gemensamma lagstiftningen för Banken den stora förmon, att, då Konung och Ständer ej kunna förena sig örn ett beslut, redan gällande Stadgar blifva beståndande och att ett ömsesidigt veto kan utöfvas.
En sådan ömsesidigt motvägande magt utgör den säkraste borgen emot förhastade beslut, byggde på dagens farhågor eller förvillseler.
Att förslagsberäkningar och Stater för Bankens utgifter, för andra än* damål, än Tjenstemäns aflöningar och arfvoden, hvilka uti den förändrade redactionen af 73 §. äro uttryckligen undantagna, vid hvarje Riksdag, af Konungen och Rikets Ständer fastställas, bör väl finnas så mycket-mindre olämpligt, som endast större säkerhet derigenom beredes emot öfverdrifna kostnader, hvilka eljest skulle kunna tillintetgöra den Konungen tillerkända rätt att förordna om hvad af behållna Banco-vinsten bör minst användas till grundfondens bibehållande eller förstärkning. §. 11.
Publiciteten af Bankens tillstånd utgör visserligen en af garantierna Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifvelse N.o 36.
15 för dess ändamålsenliga förvaltning.
Man har trott, att Banco-sedelstockens och de på räkning stående behållningarnes belopp borde hvar tredje månad göras offentligt, meri att det icke vore af nöden alt förr, än efter räkenskapernas afslutande för hvarje år, kungöra en fullständig berättelse om Bankens hela ställning.
Täta offentliggöranden af förändringarna med Bankens metalliska fond eller dess grund-capital kunna möjligtvis leda till olägenheter, mindre för Banken än för allmänheten, som icke alltid kan genast inse alla omständigheter och lätt intages af Öfverdrifna farhågor.
Deremot är offentligheten af Bankens tillstånd vid bestämda tidpunkter, oberoende af ögonblickets oro, alltid en nyttig controll. Att Konungen genom Sitt Ombud, kan vid alla tillfällen erhålla kännedom af Bankens hela ställning, är en nödvändig följd af Konungens deltagande i Lagstiftningen för Banken.
Fall kunna ock uppstå, då Konungens meddefanden ega ett stort inflytande på Banco-styrelsens åtgärder, och en laglig form för sådana meddelanden, hvilka ej alltid medgif va en skriftlig behandling, bör sålunda finnas. § 12- Här åberopas blott § 6 i Lagen för Banken af den 1 Mars i83o> och det är nödigt, alt, med undantag från Bankens uteslutande rätt, tillåtelsen till enskilda Bankers stillande bibehålles.
Huru dessa skola ordnas för att uppfylla ett nyttigt rum i allmänna rörelsen, utgör föremål för särskildt beslut. § i3.
Denna § uttrycker ett förhållande, som na eger rum och utgör grunden för en Deposit-Bank.
Sättet och vilkoren för räknings öppnande med Banken och lör utgifvande af anvisningar å densamma böra bestämmas i Reglementet för Bankens förvaltning, så att missbruk- förekommas, utan att onödiga band läggas på dispositionen af egande behållning i Banken. § >4.
Utgifvandet af sedlar emot silfver, kostnadsfritt leVcreradt enligt niyntbestämningsgrunden, utgör på en gång det bästa sättet för Banken att öka sin metalliska fond, och en Utväg att, under förmonliga cursförliållanden, på vigtig grund utveckla sedelstocken och lifva allmänna rörelsen, hvarigenom för näringsfliten helt andra förhållanden uppkomma, än genom våra förra bemödanden: i6 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse No 36.
1:0 att solia förbättra myntet genom en successiv förminskning af sedelstocken; 2:0 att söka upprätthålla myntvärdet genom bestämmelser af sedelstockens qvantitet. 5 15- Att Bankens sedlay hädanefter utgifvas på bestämda summor, är utan tvifvel en förbättring.
Nödigt är ock, vid valetirernas bestämmande, serdeles 1 början , att så liten förändring, som möjligt, sker i den dagliga rörelsens nuvarande förhållanden. § 16.
Denna §. är enlig med Lagen för Banken af den r Mars i33o § 1.
Innehafvare af Bankens sedlar har, efter myntbestämningens verkställighet, ovillkorlig rättighet att derför erhålla betalning i Svenskt Silfvermynt,^ sådant det genom Kongl.
Kungörelsen af den a5 Junii iS3o blifvit betsämdt. j 5 » 7- Medgifvandet för Banken att, efter serskild öfverenskommelse, i utbyte emot Svenskt Silfvermynt lemna omyntadt guld eller silfver, eller främmande mynt eller vexlar, kan, då silfver erfordras till export, medföra ömsesidiga fördelar genom besparing af myntningsomsältnings- eller transportkostnader, en besparing, sorn alltid blir en allmän vinst. $ «8.
Denna $ hänvisar till §§. 2 och 3 uti Lagen för Banken af dcn’i Mais 183o, som handla om sättet att gå tillväga, derest Banken vägrar att sedel vid uppvisandet inlösa med det belopp', som genom Lagen om myntbestämningen fastställdt blifvit. § x9* I afseende på Bankens framlida lånerörelse har syftemålet varit, att å ena sidan de summor, sorn Banken nu har på serskilda sätt i låneväg fästade, icke skola på det hela förminskas, innan andra utvägar till lån blifvit beredde och öppnade; samt att i de fall, då en för Banken ändamålsvidrig utlåning anses böra inskränkas eller upphöra, sådant sker med Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.-o 36. *7 med all varsamhet och utan minsta rubbning af låntagares bestämdt uttryckta rätt eller tyst medgifna beräkningar; men att deremot, å andra sidan, för det närvarande, lill dess Banken blifvit consoliderad 1 sitt nya skick och mera vana vunnits vid rättsenlige myntförhållanden, Bankens lånerörelse i tillämpning äfven på rigtiga bankmässiga föremål, ej borde erhålla all den utsträckning, sorn eljest med allmän nytta och Bankens fördel vore öfverenstämmande.
Man har trott, att, vid öfvergången till en bättre ordning i penningverket, det vöre önskvärdt, att så liten skakning eller rubbning som möjligt egde rum uti redan existerande förhållanden och vanor, celi man har hoppats, att tidpunkten ej skulle vara aflägsen, då alla de välgörande följderna af det återställda rättstillståndet skulle i hela sin vidd utveckla sig.
Såsom allmän grund för Bankens lånerörelse måste likväl erkännas och antagas, att Banken får gifva lån på vissa säkerheter, men att Banken ingalunda måste gifva lån på hvad säkerhet som helst, och att således ordet läner ätt, med hänsigt till Banken, måste helt och hållet försvinna.
På en upplyst och verksam Bancostyrelse beror det, alt Bankens rätt att vägra lån icke blir menlig lör något samhälls-interesse.
Hvad 19 § beträffar, så föreslås der, att Banken må, under full säkerhet, lemna Cassa-Creditiver åt allmänna Verk, Corporationer, Föreningar och Bolag, inom bestämda Maximi-sumrnor och med rättighet för Banken att, när uppfyllandet af dess egna förbindelser så kräfver, dem minska eller indraga.
Det vore utan tvifvel för Banken nyttigt, om dess utlåning kunde hufvudsakligen inskränkas till en sådan förlagsrörelse, och att bestyret med utlåningen till enskilda personer öfvergick till serskilda inrättningar.
Fiamgången deraf beror väsendtligen af väl inrättade Hypotheks-föreningar och Privatbanker.
Såsom fond för denna förlags-rörelse skulle användas: hvad redan såsom Creditiv för Manufactur-Disconten, Jern-Contoret m. m. är anvisadt, och således till största delen redan är utelöpande; b~) hvad hädanefter i afbetalning å Bankens fastighets och enskifteslån inflyter; c) det belopp, hvarmed Discontrörelsen på namn emot borgen kan årligen minskas; Bihang lill R.
Prot. l834 1 Sami. 1 Afd. 3 g:de Häftet. i8 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.o 36.
(T) behållningen af Bankens vinstmedel utöfver hvad till grundfondens bibehållande eller förstärkning erfordras.
Riksgälds-Contoret har hittills egt rätt att, i afräkning på det löpande årets allmänna Bevillning, i Banken anticipationsvis lyfta en million Riksdaler, hvilket förskott af först inflytande bevillningsmedel godtgjorts.
Erfarenheten har under de senare åren ådagalagt, att Statsverket, som under loppet af kalenderåret måste bestrida utgifter, grundade på inkomster, som till en betydlig del först året efter inflyta, har behof ieke blott af nämnde förskott ifrån Riksgälds-Contoret, utan äfven af återstoden å den så kallade Stuts-brist-summan för året.
Ett sådant förskott, utsträckt till hela beloppet af den allmänna taxerade bévillningen för ett år, synes visserligen kunna af Banken utan olägenhet lemnäs, enär det blott successive utgår och vid bestämd tid året derpå inbetalas, hvartill äfven kommer, att under krono-uppbördens fortgång stora summor i Bancosedlar äro dragne ur allmänna rörelsen och qvarliggande i Landtränterien och andra Statens cassör, till dess de hinna åter utassigneras eller till Stockholm remitteras; men då det strider emot grundsattsen för Bankens framtida verksamhet, att ett tvunget Crediliv i hvad skepnad som helst skulle kunna å densamma ställas; så har någon föreskrift härom ej blifvit i förslaget lill Bancolag intagen.
Ett temporairt förskott till Riksgälds-Contoret hörer eljest inom cath egor ien af den i 19 §. åsyftade lånerörelse, och vid discussionen om Reglementet för Bankens förvaltning må det lämpligen tagas i öfvervägande, om Banken kan tillåtas alt lemna ett sådant förskott, och på hvad vilkor.
Om det icke kan af Banken erhållas, så måste, i sammanhang med Statsregleringen, annan utväg beredas för medel till Slatsutgifternes bestridande under afvaktan af de dertill påräknade inkomster. §. 20.
Att låna på pant af guld och silfver, är naturligtvis den enklaste och säkraste delen af en Banks rörelse.
Föreskrifterne äro bibehållne lika med de nu gällande.
Lån emot pant af andra metalliska effecter till högst | af värdet innefatta äfven en sådan säkerhet för Banken, att något maximum för utlåningens belopp på det hela ej torde vara af nöden, helst Bancostyrelsen har rätt både att nedsätta lånesumman i förhållande till värdet, och att vägra lån: i betraktande hvaraf någon betänklighet ej heller synes möta, att utsträcka lånetiden till 9 månader.
Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.o 36. >9 §• **•
Nuvarande så kallade
Discontrörelse på namn, emot borgen och med omsättning, är icke föremål för en väl ordnad Bank.
Genom Hypolheks-fÖreningar och Privat-banker torde behofvet af sådane försträckningar ifrån Banken upphöra eller åtminstone småningom nedsättas.
Banco-Discont-rörelsens öfverflyttning till Riksgälds-Contoret bör kunna verkställas på villkor, som äro för Banken förmonliga, utan att förorsaka olägenheter för gäldenärerne.
Men om öfverflytlningen ej antages, skulle naturligtvis fråga kunna uppstå om Discont-rörelsens successiva indragning, i den moa som andra utvägar till låns erhållande på längre tid varda öppnade. §. 22.
Att de nu fästade summor i lån på aflägsna återbetalnings-terminer icke må ökas, öfverensstämmer med grunderna för en vigtig Banco-rörelse.
Derest Hypotheks-föreningar komma till stånd, så skola fastighetsegare i dem erhålla en naturligare och ymnigare utväg till ouppsägbara förlag, än hittills genom Banco-lån kunnat lemnäs. §. 33.
Maximum för den ränta, Banken skulle beräkna, är föreslaget till fern för hundrade, hvilket synes så mycket lämpligare, som, efter myntbestämningens verkställighet, räntefoten torde snart nog i allmänhet falla till detta belopp.
Hvad ränta under fem för hundrade Banken må taga, beror rätteligen på säkerheternas beskaffenhet, längre eller kortare tid för återbetalningerne, tillgången på capital m. ra. §•
Ju enklare och bestämdare förskrifterna om Bankens rörelse och förvaltning äro, desto större blir ock säkerheten för deras behöriga handhafvande. §. 25.
Ansvarighets-lag för Banco-Fullmäglige kan icke uppgöras förr än Banco-lagen och Reglementet för Bankens förvaltning blifvit fastställde. §. 26.
Sjelfva den organiska Lagen för Banken, bör ej kunna ändras eller jo Kongl- Majlis Nådiga Skrifvelse N.o 36. upphäfvas i annan form, än Regeringsformens 87 §. för sliftamle af Allmän Civil-lag stadgar.
Reglementet för Bankens förvaltning och andra med tillämpning af Lagen fattade beslut torde ej behöfva samma formaliteter, utan böra behandlas på enahanda sätt, som för financiela, af Konungs och Ständers medverkan beroende frågor hittills iakttagits. STOCKHOLM, Ecksteinska.
Trvckeriet, i834- Kongl. Maj.-ls Nådiga Skrifvelse Nio 3j. t N:o 37.
Ankom i afskr. till Exp.-TJtsk. den 6 Mars kl. 4 e. m.
MAJ:TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Bevillning af Utdelningen å Trollhätte Canal- och Slussverks-Bolags Actie r; Gifven Stockholms Slott den 22 Februarii 1834.
Sedan, i anledning af vederbörandes påstående, Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, genom trenne serskilda Utslag af den i4 Februarii, 2 Augusti och 19 November i832, förklarat, att den i 2 Art. 6 §. 3 mom. af i8a3 års, samt 2 Art. 39 §. af i83o års Bevillningsförordningar stadgade, men för 1828, 1829, j83o och 1831 årens utdelning å Trollhätte Canal- och Slussverks-Bolags
Actier icke beräknade bevillning, borde Kongl. Maj:t och Kronan tillgodokomma; så har Directionen öfver berörde Canal och Slussverk, hos Kongl.
Majtt i underdånighet öfverklagat dessa beslut och derjemte anhållit, det Kongl.
Maj:t måtte täckas, med upphäfvande al desamma, i Nåder befria Canal- och Slussverks-Bolaget från erläggande af den sålunda yrkade bevillningen.
Då vid pröfningen af dessa underdåniga besvär hos Kongl. Maj:t förekommit, å ena sidan, att ofvanberörde Bevillningsförordningar val ovilkorligen stadga, det bevillning skali, af alla Actie-Bolag, Societeter, Verk och Allmänna Inrättningar erläggas med 5 procent af den utdelning, sora icke öfverstiger sex för hundradet, samt med 10 procent för hvad derutöfver utdelas; men åter å den andra, att Bolags-Directionen. hufvudsakligen grundat sin underdåniga anhållan om befrielse från den påstådda bevillningen dels derpå, att någon bevillning af Trollhätte Canal- och Slussverks-Bolag aldrig skall blifvit erlagd, förrän den genom nu ifrågavarande Utslag till betalande fastställdes, dels på det förmenande, att delta Bolag icke vore af sådan egenskap, som Bevillningsförordningarne afse med Bolag, för hvilka bevillning utgöras bör, alldenstund Kongl. Maj:t och Kronan, enligt det för Bolaget den i3 Dec. 1793 i Nåder utfärdade Privilegium, af Bolaget årligen erhåller en bestämd arrende-summa, och dessutom tillgodonjuter den förmon, att dess fartyg, varor och effecter utan afgift få begagna Canalen och Slussverket, hvarBih. till R.
Prot. l83j. 1 Sami. 1 Afd. t io:de Häftet. 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N.o 3j. igenom alltså, efter Directionens tanka, Slaten af Bolaget åtnjöte vida större inkomst, än som möjligen kunde uppkomma genom omförmälde Bevillnings-afgift; alltså, och då Kongl.
Majit, vid sådant förhållande, funnit frågan, huruvida bevillning för utdelningen å Trollhätte Canaloch Slussverks-Bolags Actier bör ega rum, vara tvåtydig, vill Kongl. Majit, enligt Dess uti Siats-Rådet fattade Nådiga beslut, till Rikets Ständer härmed öfverlemna, att meddela förklaring öfver Bevillnings-förordningens stadgande i detta afseende; och varda besvärshandlingarne i sådant ändamål till Rikets Ständers Bevillnings-Utskott aflemnade.
Majit förhlifver Rikets Ständer med all Kongl.
Gust. Fredr.
Utdrag af Protocollet öfver Handels- och Finance-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 22 Februarii i834•
Hans Excellence Justitiae Stats-Minislern Herr Grefve Rosenblad, flans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Gref ve af Wetterstedt, Stats-Råden I Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Gref se Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm, Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Åkerhjelm, Poppius, Cancellie-Rådet Bohm.
Cancellie-Rådet
Bohm uppläste 1 underdånighet till justering ett af honom, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits förut fattade Nådiga beslut, uppsatt forsla g t ill Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående bevillning af utdelningen å Trollhätte Canal- och Slussverks-Bolags ,Actiey.
Majits Nådiga Skrifvelse N:o 38. 3 Kongl.
Majit behagade, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla detta förslag, sådant det finnes Protocollet bilagdfi och befallde, alt Dess Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer skulle, i enlighet dermed, under denna dag expedieras.
Ex Prolocollo A. F. Normelin.
Antom i afskr. till Exp.-Utsk. den 10 Mars kl. 5 e. m. KONGL.
MAJ.TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående det vid sista.
Riksdag framställde Förslag till en ny Stängsel-förordning; Gifven Stockholms Slott den 22 Februarii i83/j.