Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De felslagna eller svaga sädesskördarne hafva bidragit att hos landtbrukare rikta uppmärksämheten på nödvändigheten att väl ordna ladugårdsskötseln och utvidga odlingen af foderväxter.
Att ladugårds-afkastningen i Länet är i stigande och att den numera än förr svarar emot behofvet kan man med säkerhet bedöma; men lika säkert är, att den på det hela taget är långt under den ståndpunkt, hvartill den kunde och borde drifvas.
Fördel och inkomst af koladugårdar dragas i allmänhet på det sätt, att ifrån egendomar, belägna i grannskapet af eller på ungefär en mils afstånd ifrån de städer, der afsättning är att påräkna, mjölk och grädda till staden införas och försäljas, men vid en och annan längre ifrån afsättningsort inom Länet belägen egendom tillverkas smör och skumm-ost (mager ost), hvilka produkter vanligen på Stockholm afsättas.
Ett Kongl.
Majit och kronan tillhörigt Stamschäferi af Southdowns-race, bestående af 2 baggar och 25 tackor har, sedan Juli månad 1852, vant stationeradt vid Johannisbergs kungsladugård.
Ifrån och med år 1854 har tillfälle varit öppnadt att ifrån detta schäferi inköpa får af nämnde race.
Detta schäferi har varit i friskt och tilltagande godt stånd.
I sin berättelse öfver besigtningen å schäferiet i Juni månad 1855 yttrar Direktören Hofman Bang, att han funnit: ”tackorna friska samt lammen utomordentligt kraftiga och väl födda.
De ett år gamla gumsarne äro äfven till kroppen bland de bäst utvecklade sorn jag för året sett i landet.”
Vid auktionen 16 1855 uppgick priset å två års samt 1| års springbaggar till högst 27 och minst 22 R:dr 32 sk.
B:ko stycket.
Under hand har en blifvit såld till 28 R:dr B:ko.
Sedan ullen blifvit tvättad befanns att tackorna vid schäferiet öfverhufvud gifvit nära 3, och baggarne, ett år gamla, nära 5 ® ull hvardera.
Ullen har betalts med 44 sk.
B:ko per skålpund.
På fårafveln i Länet kommer detta schäferi efter all anledning att hafva ett förmånligt inflytande, men ännu har fårafveln i Westmanland icke hun nit till någon betydlig utveckling, utan är merändels inskränkt till husbehof.
Vid Strömsholms Kongl. Stuteri funnos vid slutet af år 1850 ett antal af 180 hästar, deribland 48 hingstar och 36 ston i första till och med 4:de året, 54 hingstar och 41 ston samt 1 wallack i 5:te året och derutöfver.
I slutet af 1855 voro vid detta stuteri 189 hästar, deribland 44 hingstar och 59 ston i första till och med 4:de året, 41 hingstar och 44 ston och 1 wallack i 5:te året och derutöfver.
Antalet af fallne föl vid detta stuteri har varit: år 1851 efter 40 betäckta ston 28 föl, år 1852 af 42 betäckta ston 28 föl, deribland dock 9 voro så mycket för tidigt födde, att de dogo af svaghet, år 1853 efter 44 betäckta ston 30 föl. år 1854 efter 40 betäckta ston 29 föl; och år 1855 af 42 betäckta ston 35 föl.
Vid stuteriet hafva årligen i September månad auktioner varit hällne, dervid för Kongl. Stuteriets räkning blifvit försålde: år 1851 15 hingstar och 7 ston för .
. 5,004 R:dr 32 sk.
B:ko år 1852 12 hingstar och 10 ston för . . 5,744 » 16 » år 1853 9 hingstar och 6 ston för .
. 3,860 « — år 1854 19 hingstar och 6 ston för . . . 5,339 » 32 « år 1855 7 hingstar och 10 ston för . . 5,848 » 16 - Tillsammans 62 hingstar 39 ston för 25,797 R:dr — sk.
Till upprätthållande och förädlande af vid stuteriet befintliga hästracer hafva under tiden blifvit inköpte: år 1853 från Kongl. Preussiska Stuteriet Trakehnen 1 hingst och 2 ston, alla 4 år gamla, och år 1855 från Ottenby Kongl.
Stuteri 2 ston, och från Kongl. Hofstallet 1 sto.
Helsotillståndet bland stuteriets hästar under förenämnde fem år har i allmänhet varit tillfredsställande.
Privata Privata personer tillhöriga ston hafva blifvit betäckta af Stuteriets hingstar:
Vid Af de 40 beskällare, hvilka årligen Strömsholm. till landsorterna utsändas. år 1851 . . . 107 . . . . 2,026 . . .
Suna 2,133.
» 1852 ... 98 . . . . 1,823 . . . » 1,921.
» 1853 . . . 95 . . . . 1,705 . . . » 1,800.
» 1854 . . . 149 . . . . 1,859 . . . » 2,008.
» 1855 138 . . . 1,627 . . . » 1,765.
Summa 587 . . . 9,040 . . . » 9,627.
Hvad svinkreaturs-afveln i Länet beträffar är den ungefär i samma förhållande som efter förra berättelserne.
Kommissionslandtmätaren J. G. Littmark har under sista qvinqvennium på sin egendom
Sätran i Svedvi socken fortsatt att uppföda ett större antal kalkoner; och årligen, mest i Stockholm, försålt betydligt antal lefvande kalkoner.
Detta exempel, ehuru enstaka, visar dock att äfven afveln af detta slags husdjur kan drifvas med fördel.
Skogshushållningen inom Länet har i allmänhet å enskilda egendomar icke gjort några väsentliga framsteg, utan den förra behandlingen af skogarne fortfarit, hvarföre äfven skogsbrist på flere ställen yppats.
Afven å bruksegendomar öfverstiger årsafverkningen den årliga tillväxten, med undantag för de Bruk, hvilkas ägare, i likhet ined några få andre större possessionater, öfvertygade om nödvändigheten att mera vinnlägga sig om skogsskötseln, låtit å skogarne införa en reglerad hushållning, eller å dem antagit skogshushållnings-kunnige förvaltare.
Arealen af de privata skogar, som sålunda behandlas efter rationella grunder, uppgår numera till omkring 175,000 tunnland, som i förhållande till Länets stora skogsvidd är obetydligt.
Ibland privata egendomar, å hvilkas skogar en reglerad hushållning blifvit införd, må nämnas Ramnäs, Lisjö, Ferna och Karmansbo Bruk, Slagåla, Hannevad, Westsura och Skattmansö.
Spår har äfven börjat visa sig dertill, att allmogen inser angelägenheten af en förbättrad skogshushållning.
Sålunda har Bergsmannen unge Lars Pehrsson i Fragg, Norbergs socken, ä sin ägande skog infört en ordnad hjelpgallring och trakthuggning, hvarom Skogsförvaltaren vid Karmansbo lemnat det vitsord, att emot arbetets utförande ingen anmärkning kan göras och att den efter hjelpgallringen qvarstående skogen är en typ för växande skog, Lars Pehrssons grannar, inseende klokheten af hans företag, hafva något hvar förklarat sig ämna följa detta af honom gifna föredöme.
Län för åren 1851—1855. 3 48 Af Länets 40 allmänningar, innehållande tillsammans 19,750 tunnland, äro fern, med en areal af tillsammans omkring 10,000 tunnland, af Länets Jägeristat till trakthuggning indelade, och fortgår uppmätandet och indelningen af de öfrige innevarande år genom Kongl.
Skogsinstitutets lärare och elever.
Den årliga afverkningen å allmänningarne har i medeltal uppgått till 2,093 normal-famnar, hvilken afverkningsmassa troligen, då husbållnings-planerna för de nu oindelade allmänningarne sättas i verkställighet, kommer att betydligen ökas.
Med undantag af Kungsörs allmänning äro de öfriga obetydligt utsatte för åverkningar.
Af de inom Länet befintliga kungsgårds- och boställs-skogarne äro 3,400 tunnland för trakthuggning indelade.
Brukssocietetens Skogsinstitut har ifrån Yest-Sura i Ramnäs socken af detta Län blifvit förflyttadt till Nora i Örebro Län.
Institutets verksamhet inom detta Län har vant af mycket gagn för bildande af Skogsförvaltare och utspridande af kunskap i skogshushållningen, samt för införande af en förbättrad skogshushållning, isynnerhet å bruksskogar.
Också har vid Institutet efterfrågan efter der bildade kunnige Skogsförvaltare och Skogsvaktare varit så stor, att den icke alltid kunnat tillfredsställas.
Anledningen dertill att prisen på ved och alla slags skogseffekter under de sista fem åren betydligt stigit torde böra sökas dels uti en större åtgång och min skade tillgångar, men dels deruti att skogsägarne lärt sig att bättre känna skogens rätta värde, hvaremot de förut gällande lägre prisen icke kunna anses hafva svarat, dels ock uti de sista årens förmånligare skördar jemte de höga spanmålsprisen och stegrade arbetslöner.
Något har den stegrade åtgången minskats derigenom, att de ångfartyg, som gå till hamnar i Länet, börjat att i stället för ved nyttja stenkol till bränsle.
Deremot har åtgången förökats dels genom export ifrån Köpings hamn till Stockholm af trädeffekter ifrån tvänne ofvanliggande sågverk, dels genom försäljning af timmer i trakterna af Dalelfven och timrets flottning på elfven till utom
Länet anlagdt sågverk, dels också genom anläggningen af en såg för ångkraft i Enåkers socken, Sahlbergs fögderi.
Vid denna ångsåg, anlagd år 4854, är tillverkningen af plank och bräder beräknad för utskeppning.
Denna anläggning har i betydlig mån höjt skogens värde i omgifvande trakter.
En annan ångsåg, anlagd vid Lycksta i Romfartuna socken, är endast beräknad för ortens behof och således af ingen våda för skogarnes bestånd i orten. 19 Bergs- och Bruksrörelsen.
Sala silfververk anmärkas följande förhållanden: a) Om Grufvebrytningen.
Den hufvudsakligaste grufvebrytningen inom Sala distrikt har, såsom vanligt, skett å silfverhaltig blyglans uti stora silfvergrufvan vid Sala, för Sala silfververks och Bergslags räkning, och har denna brytning i medeltal för ifrågavarande fem år utgjort 90,388 tunnor, å 6f kubik-fots innehåll, per år, eller 9,528 tunnor mera än under föregående qvinqvennium.
Denna brytning har i skrädning lemnat i medeltal 33,782 lass vaskmalm, eller 5,018 tunnor mera än under föregående qvinqvennium, med alldeles lika medelhalt i silfver, samt af bättre, eller så kallad stuffmalm, i medeltal 15,780 centner eller 3,190 centner årligen mera än under förra qvinqvennium.
Denna brytning har dock på långt när ej kunnat genom bokning och vaskning tillgodogöras, i anseende till den vattenbrist, som under de tre sista åren i mer och mindre mån hindrat verkens jemna gång, så att ett oafverkadt inventarium af 31,201 lass vaskmalm uppkommit under detta qvinqvennium.
Utom denna Sala Bergslags malmbrytning i stora silfvergrufvan hafva under de tvänne sista åren en mängd inmutningar af enskilda skett utom nämnde grufvas område, dels å nyfunna anledningar, dels å gamla ödelagda grufvor och skärpningar, för det mesta å silfverhaltig blyglans, men äfven några å koppar- och jernmalm samt svafvelkis under åren 1854 och 1855.
Ur de få bland dessa, der någon ordentlig brytning under år 1855 kommit i gång, har vunnits 1,996 lass vaskmalm och 321 centner stuflfmalm ur silfvergrufvorna, samt 138 skeppund 18 lispund jernmalm.
Någon metall-tillverkning häraf är dock ännu icke att uppgifva. b) Sala Silfververks och Bergslags produkter hafva varit: år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 Bly, Metallvigt.
Silfver-glitt.
Skit L® ® Centner 269. 17. 3. 65,oo. 238. 13. 15. 70,oo. 224. 2. * 111,oo. 239. 10. 19. 138,05. 287. 18. 12; 140,85.
Silfver, Bergfint.
Lödig m:k lod 3,811. 1. 3,425. 5. 3,934. 15. 3,079. 10. 3,734. 12.
Summa 17,985. 11. 1,260. 3. 7. 524,90.
Medium för åren 1851 —1855 3,597. — 252. — 13. 104,98.
Några andra bergverks-anläggningar inom
Sala bergsdistrikt hafva icke förekommit, sedan köpmans-grufvornas rödfärgsverk blifvit ödelagdt 20 c) Om Sala silfververks kronoförläningar och afgifter till Kronan.
' Beloppet af de till Sala silfververk af Statsverket disponerade och af silfververket uppburne medel, äfvensom hvad Sala Bergslag deremot till Kongl. Majit och Kronan erlagt i tionde, myntare-lön och slagskatt, samt afgifter efter silfver-tillverkningens belopp, i följd af '174-1 års transport och 1743 års arrende-kontrakt, upplyses af följande tabell:
Erlagdt arrende-10:de, Uppburne konststats- Kronans mynt.-lön och slagskatt och arrende-medel Förlust Vinst Banko Banko Banko år 4854 4 3,4 73: 4 9. 4. 20,536: 8. 4. 7,362: 37. 3. » » 4852 .... 42,052: 32. 4. 20,349: 23. 8,266: 38. 8. » » 4853 .... 4 3,358: 4-3. 8. 24,530: 8. 6. 4 4,474: 42. 4 0. » » 4854 .... 4 4,407: 28. 2. 22,095: 24. 44. 4 0,987: 44 9.
» » 4855 .... 42,926: 27. 7. 28,456: 38. 9. 4 5,230: 14. 2. » Summa 62,649: 6. 40. 4 4 5,638: 4. 6. 53,048: 4-5. 8. » Medium 4854 — 4 855 42,523: 39. 9. 23,427: 29. 8. 4 0,603: 37. 44.
» Kronans förlust utgör således på det hela 10,603 R:dr 37 sk. 11 rst. i årligt medeltal, eller betydligt mera än under föregående qvinqvennium, hvilket härleder sig från de höga spanmålsprisen under de sednaste åren.
Men om från beräkningen utgå de arrenderade räntorne, hvarför ersättning beredes Staten i framtiden genom den årliga afsättningen till den särskilda så kallade ränte-ersättningsfonden och dennes förräntande, uppstår följande förhållande emellan Statens till silfververket anslagne konststats-medel och silfververkets afgifter till Staten uti tionde, myntare-lön och slagskatt, jemte förhöjd afgift enligt 4744 års transport. år 1851 .
» 4852 . » 4853 . » 4854 . » 4855 .
Summa 54,398: 44.T(b 37,376: 39 — 4 7,024: 23. 4 0 Afgifteme till Staten. 4 4,529: 4 4. 4. 40,408: 24. 4. 4 4,744: 35. 8. 9,463: 20. 2. 4 4,282: 49. 7. Uppburne konststatsmedel. 6,730: 27. 4. 6,708: 47. 4. 7,680: 4 4. 4. 7.4 49: 3. 4. 9.4 37: 45. 8.
Statens vinst. 4,798: 34. 9. 3,699: 25. — 4,034: 24. 4. 2,344: 46. 40. 2,4 44: 24. 4 0.
Medium 4854—4855 4 0,879: 34. 9. 7,475: 4 7. 5. 3,404: 4 4: 4 hvaraf visar sig att
Staten på denna räkning haft en vinst af 3,4-04 R:dr 4 4 sk. 4 rst.
Banko i medeltal för de sista fem åren. 21 d) Om Sala silfververks ränte-ersättningsfond.
Denna fond utgjorde vid början af detta qvinqvennium 48,5 1 8 R:dr 22 sk. 7 rst.
Banko och vid 1855 års bokslut 67,660 R:dr 6 sk, 3 rst. samma mynt, och har således under dessa 5 åren tillväxt med tillsammans 19,141 R:dr 31 sk. 8 rst., eller i medeltal för året 3,828 R:dr 15 sk. 9 rst.
Silfvermalmsbrytning har för öfrigt i Länet ägt rum vid Rambacka grufva i Arboga socken, hvarest erhållits silfverhaltig blyglansmalm, nemligen: år 1852 . 300 Sk«.
» 1853 46 » Jernmalmsbrytningen i Länet har varit: Brutne Grufvor Bruten malm Sk® Tackjernsvigt. år 1851 39. 174,246.
» 1852 37. 177,364. 1853 36. 174,116.
» 1854 > , 38. 185,402 4.
» 1855 , 44.
Kopparmalmsbrytningen.
197,432. år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 Sk®. 8,555. 11,144. 10,397. 6,991. 7,818.
Tackjernstillverkning.
L®. ®. Sk®. år 1851 . . . . , 42,488. 13. — deraf gjutgods . . . . 1,043 » 1852 . . . 36,841. 20. 15. » » . . . . 1,141 » 1853 . . . 43,615. 25. 15. » » . . 904 » 1854 36,112. 8. — » » . . . . 670 » 1855 66,333. 10. 5. » » . . . . 427 n Yalsade plåtar Brännstål . . . .
Knippjern . . .
Spik- och Klensmide Jerntråd ....
Billar m. m. . Diverse Summa StångjernstiUverkning.
Sk®. i®. ®. år 1851 , . . . 66,182. 13. 11 » 1852 . . . . 66,477. 2. 14 » 1853 . . . . 66,300. 11. 18 » 1854 . . . . 62,689. 11. 16 » 1855 . . . . 82,030. 11. 4 J'ernmanuf aktur-tillverkning.
1851 1852 1853 Sk®. I®. ®. Sk®. L®. ®. Sk®. L®. 1854 1855 Sk®. L®. ®. Sk®. L®. ®. 1,367. 9. — 2,176. 4. — 2,672. 13. 10. 3,785. 1. 14. 410. 11. 5. 209. 1. 10. 1,050. 18. 15. 232. 2. 10. . 1,749. 3. 15. 366. 11. 11. 361. 16. 14. 497. 19. 14. 518. 4. 10. 133. 5. 5. 238. 11. 5. 846. — 6. 574. 15. 1. 165. 15. 16. 175. 19. 6. 707. 1. 12. 535. 10. 12. 105. 4. 14. 263. 18. 19. 315. 5. 14. 427. 11. 7. 95. 9. 9. 287. 12. 9. 777. 5. — 5,024. 18. 18. 330. 6. — 1,070. 11. 1. 467. 2. 16. 1,149. 7. 9. 53. 7. 13. 5,263. 5. 6. 2.475. 8. 16. 5,304. 18. 18. 6,103. 2. 3. 8,095. 13. 17. Koppartillverkning. år 4854 » 1852 » 1853 » 1354 » 1855 Sk®. 354. 370. 315. 423. 299. i®. 14. 8. 11. ®. 5. 6. 15. 8.
Messingstillverkning. år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 Sk®, i®. ®. 559. 8. 3 jf. 419. 12. 3 457. 3. 3 i 633. 2.
Tv 788. 7. 4 §*.
Summa Sk®.
I®. ®. 15,026. 7. 2. 2,233. 4,046. 2. 15. 2,523. 4. 6. 499. 15. 2,114. 19. 2,699. — 29,142. 9. — 23 Blyertstillverkning.
Sk® L® ® år 1851 ... 181 18 15 » 1852 ... 50 5 — » 1853 ... 107 19 — » 1854 ... 88 1 — » 1855 ... 170 11 10.
En högst ovanlig brist på driftvatten under de sednast förflutne trenne åren inverkade ganska menligt både på grufvedriften, tackjernsblåsningarna och stångjernssamt manufaktur-smidet.
Vidare hafva både forlöner och kolpris varit uti sådant stigande, att desamma under sista qvinqvennium, inom flere trakter af nuvarande 4:de bergverks-distriktet, stigit till nära dubbelt emot hvad de voro år 1850.
Förbättringar inom jernhandteringen hafva ägt rum och sträckt sig såväl till tackjernsblåsningarne, synnerligast förmedelst förbättrade rostningsanstalter, som till smältprocessen för beredande af smidigt jern, medelst bättre methoder, hufvudsakligen för vinnande af allt större besparing af det dyrbara bränslet.
Vid Surahamnars
Bruk hafva vackra prof visats å hvad som medelst ett ända målsenligt valsverk kan i stort uträttas.
Anläggningarne för det nya jernverket derstädes hafva under sista qvinqvennium blifvit fullbordade.
Smidesmethoden, eller rättare färskningsmethoden, der är puddling.
Bruket har tillverkat jernplåt af alla slag, såväl gröfre för fartyg och ångpannor, som mindre för taktäckning med mera, samt dessutom knipp- och bultjern, ämnen till stora axlar, gruftrud, machinspik, sågblad och annan manufaktur.
Vid puddlingen har endast ved varit till brännmaterial använd, men vid puddeljernets vallning, uträckning och vidare förarbetande har man användt ved och stenkol ömsom, äfvensom vid skrosmältning trädkol blifvit begagnade.
Vid Skultuna messingsbruk har plåttillverkningen blifvit utvidgad för fabrikation af så kallad Muntz förhydnings-metall.
I afseende på grufvebrytningen i Länet under ifrågavarande qvinqvennium, har för dess förbättring föga blifvit afgjordt af det myckna som erfordras, utom i trakten af Riddarhyttan, hvarest koppargrufvornes skötsel blifvit förbättrad, samt genom ett klokt och ihärdigt bearbetande af länge ödeliggande och misskända jernmalms-tillgångar, en helt och hållet ny tackjerns-tillverkning blifvit bragt å bane, uppgående årligen ända till 7,000 Sk®.
Antalet af arbetare, som egentligen äro sysselsatte för grufvornes, bergverkens och brukens drift, har i sista berättelsen blifvit beräknadt till 3,000 ä 3,500 perso - 24 ner.
Under nu ifrågavarande qvinqvennium har detta antal icke blifvit förminskadt, utan tvärtom något förökadt.
Beträffande de fabriker, bruk och öfrige näringar, hvilka icke höra till bergsrörelsen, anmärkes följande: 1:o Tegelbruken.
Deras antal har enligt tabellen blifvit sedan sista berättelsen förökadt.
Tillverkningen är i stigande och afsättningen god. 2:o En vadmalsstamp i Strömsholms fögderi, utom den på Arboga stads område. 3:o
Fyra lädergarfverier på landet, utom dem som finnas i städerne. 4:o
En reparationsdocka vid Hjelmare kanal.
Uti denna docka hafva, under de lem sista åren, 13 fartyg öfver 5 lästers drägtighet årligen per medium undergått större och mindre reparationer, nemligen 2 ångfartyg och 11 seglande fartyg.
För städernes fabriker redogöres i 5 paragrafen.
Den nålfabrik, som varit vid Skultuna messingsbruk anlagd, nedlades år 1852.
Ibland binäringar förekomma följande: 1:0
Varors forslande intager ibland binäringarne i Länet första rummet i afseende på dess betydlighet och de pennmge-inkomsler, som allmogen sig deraf bereder.
Förhållandet härmed har under de sista fem åren varit enahanda med det uti sista berättelsen omförmälda, utom det att forlönerne betydligt stigit, hvilket torde böra tillskrifvas dels den vissa år inträffade foderbristen och förökade pris både på foder och lifsförnödenheter, dels den omständigheten att denna slags biförtjenst icke är så mycket eftersökt som förr 2:0 Kolning.
Äfven om denna binäring gäller hufvudsakligen hvad som anföres i sista berättelsen, med det tillägg att också kolprisen betydligt stigit. 3:o Ijärubränning till afsalu, hufvudsakligen endast idkad i skogs-socknarne inom Sahlbergs fögderi. 4:0 Plank- och brädsågning, takspånsberedning, tillverkning af laggkärl, stolar och möbler, likaledes hufvudsakligen inom Sahlbergs fögderi, der plank- och brädsåe;ningen tilltagit genom anläggningen af förut omförmälde ångsåg i Enåker; dock har sådan sågning för afsalu utom
Länet äfven börjat vid tvänne skogsegendomar norr om Köping. 5:o
Linne- och ylleväfnader samt tillverkning af nöthårsmattor och täcken.
Denna sistnämnde tillverkning drifves hufvudsakligast inom Fläckebo och något äfven i VesterFernebo socken, med lätt afsättning å marknaderne i Sala och Westerås, och anses uppgå årligen till 4 a 5,000 alnar.
Linne- och ylleväfnader tillverkas något af all mogen, dock ganska litet till afsalu. 6:o 25 6:0 Salpeter-tillverkningen.
Denna näringsgren blef väl för några år sedan upphjelpt genom då beviljade lån af statsmedel för salpeter-ladors anläggande och genom förhöjdt lösningspris för salpetern, men har dock sedan sista berättelsen icke vunnit någon utvidgning, utan står ungefär på samma punkt. 7:o Jagt och djurfångst.
Tillgången på nyttigt villebråd synes vara i ett ständigt aftagande, dock har det sista förbudet mot elg-skytte betydligt bidragit till elg-slägtets fredande och förökning, så att elgar ej sällan anträffats äfven i medlersta och södra delen af Länet.
Rofdjursfångsten har under de sista fem åren inbringat skottpenningar efter gällande föreningar för tillsammans 38 vargar, 66 lon, 2,359 räfvar och 1,690 roffoglar. 8:o Fiske har idkats såsom i sista berättelsen är omförmäldt. 9:o Sjöfart.
Utom den som idkas frun städerne Westerås, Arboga och Köping, hvarom i 5:te § förmäles, bedrifves sjöfart inom detta Län, hufvudsakligen på Strömsholms och Hjelmare kanaler.
Trafiken på Strömsholms kanal, hvars ombyggnad under detta qvinqvennium fortgått, har varit såsom följande tablå utvisar:
Fartygens antal.
Fartygens drägtig- het tillsammans.
Tiden, under hvilken trafiken fortgått.
Slussinkomsternes brutto-belopp. år 1851 . . . 60.
Skeppnnd. 13,860. månader. 5. dagar 5.
R:dr sk. 30,401: 4. rst. 9.
» 1852 . , . 63. 14,534. 5. 6. 23,246. 6. 6. » 1853 . . . 62. 11,610. 5. 22. 28,990. 24. 3.
» 1854 . . 63. 11,780. 5. 14. 26,663. 10. 11. » 1855 . . . 78. 19,390. 6. 5. 37,251. 7. 3.
Summa 326. 71,174. 21. 22. 146,552. 5. 8.
Vid Wirsbo, Ramnäs, Hofgårdens, Ahlsätra och Trångforss arbetsstationer, der kanal-arbetet under detta qvinqvennium fortgått, har det under tiden blifvit fullbordadt, så att segelleden, med undantag af någon rensning i strömmarna, är fullfärdig ifrån Smedjebacken i Dalarne till Skantsen i Kohlbäcks socken af detta Län. Å Hjelmare kanal har trafiken 1851 börjat den 29 April och slutat den 1852 börjat den 3 Maj 1853 börjat den 10 Maj 1854 börjat den 10 April ar 1 December, slutat den 31 Oktober, slutat den 4 December, slutat den 11 November, och » 1855 börjat den 7
Maj slutat den 24 November.
Län åren 1851—1855. 4 26
I medeltal har trafiken på denna kanal årligen bedrifvits på följande sätt:
Lastade ångfartyg hafva gjort 4 79 resor.
Lastade segelfartyg af 5 läster och derutöfver . . 277 « Lastade segelbåtar under 5 läster 6 « tillsammans resor med last 462.
Olastade fartyg af 5 läster och derutöfver hafva gjort 88 resor.
Olastade båtar under 5 läster hafva gjort .... 9 » tillsammans resor utan last 97.
Summa resor genom kanalen 559.
Resorne äro verkställde med fartyg och båtar till ett antal af 69.
Deribland hafva varit ångfartyg 3.
Kanalinkomsterne hafva i medeltal per år stigit till ett bruttobelopp af 49,054 R:dr 39 sk. 2 rst.
Banko, dervid de intrader äro beräknade, som år 4855 inkommo för jern och andra effekter till Köping-Hults jernväg, hvilka stego till det betydliga beloppet af 4,364 R:dr 30 sk.
Banko, och hvarigenom medelbeloppet för alla fem åren vann en tillväxt af 872 R:dr 44 sk. 5 rst.
Sammanlagde drägtetalet på alla genom kanalen passerade fartyg, som undergått mätning, utgjorde per medium 4,399 läster.
Utom den sålunda beskrifne sjöfarten anmärkes, att sjöfart af landtman äfven något drifves på Mälaren, dels med öppna båtar, som ifrån Kungsörs och andra landthamnar frakta hö m. m. till Stockholm, dels med ett lastfartyg vid Strömsholms lastageplats om 4 3 i läster; varandes en ny lastbrygga uppförd på södra stranden vid Borgåssmeds bro invid Stömsholms våg.
Ibland tillfälliga binäringar torde, i sammanhang med landsbygdens sjöfart, här ( böra anmärkas. 4 0) Ett å Frössåkers egendom i Kärrbo socken af egendoms-ägaren, Kapitenen C: R. von Post, vid stranden af Mälaren anlagdt varf, hvarest år 4 853 af ek, växt på egendomen, byggdes en skonert om 33 lästers drägtighet och år 4 855 påbörjades byggandet af ett mindre fartyg, som i år gått af stapeln. 4 4) Ibland industriösa företag å landsbygden förtjena följande att anmärkas:
Vid Sörqvarns fabrik i Kohlbäcks socken tillverkas långhalms-tröskverk. hvilka med stor fördel begagnas.
På Frössvi ägor i nämnde socken tillverkar en torpare borstar, ibland annat ryktborstar, utmärkt goda, och har god afsättning på sina produkter.
En smed i samma socken, som för ett konstlås blef prisbelönt vid den i We - 21 sterås hösttiden 1854 föranstaltade exposition, tillverkar borrsatser i parti, med afsättning på Eskilstuna.