Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
J a g siiger idel, t-y i i5ra cljnpn led doljer sig nog en och annan indirid, som ~ 8 k 1 m d e hrinfiirit
sig till endera af ofvann %mndn kategorier, men, son1 sagdt, detta g&amp;ller ej om det stora flertalet.
Alltsi;, mina darner, icke pedagogik, icke filantrogi, icke goli- tik, tuunsiidt med idkare af konst och vetenskap, och mycket f A s. k. blBstmmpor!
- Nen hvillren ar dB den lifskraftiga id&amp;, soln hallit oss samrnan under dessa 10 Br, och sorn, hoppas jag, iir nog miilztig att nppehAlla oss genom nya decennier?
Hrar iir tanken?
Hvarifrkn kom v&amp;clrelsen?
- Det 5il.
nu pA tic1 att nLgot beratta oi?
nnledningen till Kvinnoklubbens stiftan.de och niigrs f A drag IU.
de giingna firens historia, lrort och godt, hvad I&lt;vinnolclabben i i r och hvad den gor.
I den inbjudning till stiftande sf en kvinnoklnbb i Stoclxholm, so11-1 af 118gra fo~.
snlreu intresserade darner fir 188.7 ntsiindes till o1ik.n lrretsizr af utom heinnlet arbetande lcviqnor, heter det bland annat:, VBr hufvudstad hAllei: pii att utveclzla sig till storstad, och under en sAdan ntveclrling upgstR nya bellof pi % olilra.omr %ten.
Propo~.t ionsvis Bnnu snabbare $in Stockholnzs f ollrmiingd har de utom kernmen nrbetaucle krinnornas sntal iilrats.
Denna hastiga tillvtixt har helt nizturligt fralnlrallat en allt tydligare splittring i yrkesirupper.
Bland lnedelklassens ut$t arbetande kvianor - och om dessn a m i hiir hufvadsalzligen frB.ga - bilcla t. ex. liirarinnor vid lli5gre skolor och f ollcakollararinnor olilra grnpl) er, de vid post, telegraf, telefon, 116 Bauk, lrontor eller i praktiska yrlzen aust&amp;llda en he1 foljd af snz&amp;gmpl ?er.
Denna dellling har obestridligen izHgrcz for- delm med sig, men den innebii.1- stora faror for lrvinnnn so111 inasnnislra, friiinst ensidighetens fartz, som ju hvarje art af isolering nledfor.
DBrtill Ironlmer, att den utfit nrbetande lrvinnan allt for ofta salruar ett, godt hernlifs trefnad och gltidje, lilcsom hon af brist pb tid och me- del endast sparsumt kan njuta af ngpfriskande siillskapslif.
Eenaes krets blir 15itt tr8ig, hon kMnner sig ensam och stalld utanfijr det rilrare lif, sorn ror sig omkring heme.
En salmlanslntning mellan oliku grnpper af kvinaor for utbyte af iclber och for idliande af ett godt och angenBlnt kamratlif skulle siilzert lrraftigt motverka den I@.- pelracle isoleringens faror fijr intelligens och lriinsla.~) Se dar allt!
Diir Br grmudidken, tauken, sou vi byggt pB i dessa tio &amp; r.
Vi lrviunor, sonl cwbeta ntoin hemmet, vi sknlle bereda oss litet Zifsglddje under arbetet, vi slzulle sjiilfva slrnffa oss en tiQjiyktsort, d&amp;r hvarje inedleln lrnnde Iz&amp;nnn .sig soin hemma hos sig sjalf, men gii sanlma gang ute i lifvet, d8r vi liunde lefva ett godt kamratlif ntan lwns och tvang, d3i.r vi hade ett neutrnlt om-
ride, dar ordet Valm fritt, dar det ej var friiga on1 rang cller klass, klder eller fiirg, - dit man Lorn, niir lnitll ~ i l l e, och ciiirifriin man gick, n&amp;r man behagade, d&amp;r man kunde fd 1.0 eller ryckas npp, allt sorn man mest behofde, - en oas i hvardagslifi~ets iiken, en oas, son1 stiindigt vinkade.
s0nskningsm&amp;1ets, heter det niimligen vidure,: biir, utt k l u b h ~ n kommer att aga en rymlig, hemlilrt aaordnad, egen lokid, dit med- lemnarna under lediga stunder Buni~a g d for att liiaa~ ilagena tid- ningar, nynre tidskrifter och litteratur, j d h ~ n m i k, intaga tillfiilligu eller regelbundna rniltidcr och fijrfrislmingar, goro nya b e l r u ~ ~ t s l t u ~ e ~ ~, och odln de gamla, angendlnt til1l) liugn lediga stnnder i en tillfiilligt eller afsiktligt sammartfiird krets och emellalint samlns till stiirre samlrriim med foredrag, diskussion och siillskapslif.
:: Den framkastqcie i d h raun liflig tillslntning.
Iuonl ett ar r8laade den nysl foreningen omkring 400 rntdlelnmar, och ilrt visade sig snart, att den fijrsta lolrden, son1 l i l u b b t ~ hyrt 1) R (; anll: ~ Sorrbro, var alldeles otillriiclilig.
Yi disk~terade en g i n g pd kl111,- beu danskornas id6 om en, i Kviuciemes Eyguing r, inen ehimr btsliil- liga roro varrnt inta-esserade for att s o h realisera en clylik id;.
Bf- yen hiir i Stockholm, l8.r det v d droja ldnga tider, innan K ~ i n n o - klubben i ett slwinnornas palats:) kan f t sig ett eget hem fiirlw hfillet, och till dess l l r den viil ock £8 n r a am1) nlatorisli.
Xn har klubbeu sedau h e Br sitt hem i huset n: o I 7 Sorrlanrbgatan, sd- ledes en ganska centralt beliigen lokal.
Dcn l~estiir af en snl, son1 anriindes till diskussions- och rnusilrrkl;, rtt fRrmak, c-tt Li1) liotel~- och 1Bsrum och ett rnm, som disponerits af den af ~nedlem~narna, som tillikw Br Irluhbeus viirdinna eller hnsfru.
3Zeniiigen Br nlrw liken, att klubbea helt och hiillet ekrill giira intq-ck af ctt hem.
Trots de enkla anordningarna har det ej varit forenadt ilieil liten anstriiagning att Astadkomnla ocli ekouomislrt vidmakthil1: l ett dylilrt foretag, helst alltsammnns nkall h i r a sig p i niedleinmar- nas Brsafgifter, hvilku naturligtris mlste siittas Idgt, clh kvil~nor i allmiinbet ba 13ga loner.
Nen tuck are euergi och intresst!
fiir saken, ha].
allt hittills g i t t viil: Gama skulk jag i en-sei-ie bilder rilja visa eu lniingd inte- riiirer friin de oliha sbedena i ldnbbcns lif eller lBta ett fir i ciess histoiia Askidligt triidn infiir edra ogon.
S n ffi orden, alltfiir fat- tiga, t ' iinstgora.
Som sagdt ii1- lokale11 tillgiinglig fijr lnedleni~~~arna hela d a g m dret om.
Om man tar med i beriilrningen den begriin.itde tid de
flesta arbetande kviuuor iiga till sin disposition, m h t e inan erkiinna, att Irlubben i hvnrdagslag iin gtznslca talrikt besblct.
Man ii.r diir i tillfiille ai; t lgsa de clngliga tidningai: na, en m$i,ngd tidskrifter och backer, man Iran slh sig necl och skrifvn bref, musicera, med fii ord, nlan iir soin 11enlnla hos sig sjiilf.
Just i. det afseende har Evinnoklubben foretrade fi: acufoi: audra kviunofiireuiugar, att den har egen, hemlilrt auorclnacl lolral, son1 %r tillgiiuglig for medleln- marnil hela dagen tiret om.
I regeln anordnas samlrviim tvA gtinger i hvar och en nf mfinaderna september-maj, hrarannan g h g med disknssion eller foredrag, hvarmlaan gAng shorn siillslcapsafton med mnsik och sAng, uppliisningsr, dranmtislrn tillstiiilningar m. m. Ehmru lclubben icke iir Bmnacl vara mteslutimde clisk~~ssionslrlubls, bar dock, som erf aren- heten visnt, clet storstlz intresset koncentrernt sig kring dislrussio- neim, vid hvillra naturligtvis mest behandlats frAgor, soin specielt rora k14nnan, men afven en miingcl andra.
Af ganslra stort intresse Br ntt ialrttnga, hurusom en miiugd medlem~par, hvilka forst bedyrat, ntt de uldrig skulle viga sii diir hogtidligt saga)) frolien (eller fm) ordfolmcle)) en gHng, ii.11 mindre ' sedan ytha sig lil~som under $on- troll och lned risk att fii hvarje sitt ord fordt till protok011s, S % smhningom ofvervunnit sin blygllet och komnit med klart fram-.
stiilldn tanliar och syapnnkter, som skiinkt ljus i Bmnet och gifvit impul- ser H t andra.
I clet afseendet har lclubbea verkligen verit en h ~.
s o s a m sliols, endast d$irjgeaom, att mhnga diii: lsrt sig sltt v&amp;ga deltngn, i dislrussio~ler, alldeles 11oi: bseclt h h den stom Betydelse disknssio- I I ~ I I sBsom slidan har att forn fram en viktig frRga i ljuset och f B den belyst f r h olilza siclor, for att sedan blifvs~ lattsre omsatt i praktik ute i lifvet.
Det otvuagna, frin, lzamratliga i klnbblifvet 11ar gjort, att mdaga solct intriide soin wedlemmar i Kvinnolrlnbbeu, hvillra ej hnfva direkt nyttn af cleasamma, ellei: for hvillca den iir ett verk- ligt behof.
SB t. es.
1115irlces bland rnedlemmarna ett gans1: a stort nntal gifts darux, som alldeles ej ha arbete utom hemmet, inen som lnecl stort intresse cleltaga i hvad s o ~ n forekolnwer ocll flitigt infinna sig till I~lnl~beas salnlrv&amp;~n.
DB IrlnBben.
synes vara en Irgr tillfl-yktsoi: t for dessa, som clock Bga ett eget hem, hvad kan den dB icke vara for den, som lefver ett.
ensaint lif eller lider a£ isole- rillgens he~nslra odsli.ghet?
Hur Iran den icke skiiuka sBclana kviu- nor omviixling, gersoaligt umgamge och ndgot npplyftande och soligt att minnas under hvwrdagslif vets enfolmigt~ sl8p P
Ti, som lefrat ined i klubben under alla de As den existerat, ri, som diir varit i t,illfiille att knyta viiriiefalla viinskapslxtnd, son1 diirifriin knnna minnas en miingd rika tanlceut ?~yten och uppfri- skande glada stunder, ri, som dar fgtt ridgad syn pA en m h g d fiir- hbllanden, f l t t vana a t t tala och diskutera, vi, sQger jag, knima e j annat 2.n beklaga dem, som ej varit i t: llfiille att komma i iitnjn- tande af samma f8rminer.
Onskligt vore ock, att iiiiuu flere nf dew, for h b l k a klubben kunde Tam till storsta gliidjrt och nytta, rerkligen begagnade sig af de fordelar den erljuder gelloin utt ingd som medlernmar i densamma.
I England och Ainesika, diii- k v i ~ l - norna mer inse behofret af sammnnslutniiq for att gernensamt stu- dera lifret, finnas i h ~ a r j e stiirre stad en eller flcre kriulign kluhbar nled a.11dambl att bereda kvinnan en viil l~ehiiflig ou~viislii~g f i i h det dagliga arbetets tyngd.
DA jag a£ Kvinnoklnbben erhiill det fiirtroendeul~pdl-aget att vid kvinnokonferensen fiira, dess talan, li-ifvade jug til1l) aka v i ~ l t a d e n ' tt upptriida infiir en samling kriiinor, h ~ i l k a nnliindt hit f r h nordens skilda land i afsikt ate behalidla iitskilliga, af dct for oss lrvinnor viktigaste frigor, men jag hemtade mod af den tanken, att mu11 just i denna kcnferens ser nttryck fiir deu stora, Hiirliga tanke, som Irhnetecknar aiir tid, denna solidaritetslriinsla, som striimniar genom de olika samhiillalagren, som pligmr ut gaiula fijrdo~nar, ned- br~rter skrankorna mellan de olika klnssernu, och s o ~ n i v i r t land liksoin i ijfriga t a r sig s9ciana vackr;; u t t l - y k som escml~elvis i snmmanslutniag lnellan studenter och arhetare, nlellan in; ?lsmii~t fiir retenskap och follmpplysning, Inellan lddade ocll kroppsas1) et~anclc kvinnor o. s. r.
Det var ock sainma idt ' l, som skapacle the Woiuan ' s af Building A utstiillningen i Chicago, smuina, som sy~nl~oliserades den rugyldene Liiretands, som satt 3 ~ c ingiingen r till-Iivindenles Udstilling i K~penhamu, - det iir ock sarnnla id&amp;, som gifvit upphof i t.
Kviimoklubben i Stockholm.
Woman ' s l~uildiug 4r jiiiu- nnd med jorden, de danska krinnornas rdstiiling iir stiiugd, ~: i r konferens iir w a r t ett minne blott, ~ n e u deu stora g~inrnsainhets- tanken lefver kvar, och den star 111111 i 11ya former 11n~Ier olika tidw.
Us denna stora tanke ar, soin sagdt, ocksd den fijrening fraiusyr~~u- gen, hrilkens syfte jag ' i korthet denna stund fiir eder siikt frain- stalla, ocli rued tanken pb, hrad den under de gihgiia dren sklrilct m h g a af oss kvinuor, och lned tacksamllet luot dem, soul fiirst rea-
liseracle den vackra tanlren, Iriinne~: jag wig manad ntt sluts mecl de orden, ined hvilka den finslre skdden borjade sin minness&amp;ng ofver v8r friijdade lundsmaninna Freclrika Bremer:)) Plats fiir idBerna!
Plats .for de hoga, friboma tanlra~., som i viirldens natt likt .gniktor tiindas for v&amp;rt skulninti 6ga.
ocll alstra, lyftn, lyss, viirma gladt!
- .-, Eft studentmote med kristligt program.
\ Motet vid Herlnfsholm p&amp; Sjalland sistlidne sommsr var iclse det forstn studentmote af detta slag, soin hillits i norden.
Det hade haft tre fiiregfingare, ctt i hvardern nf de tre skandinavislia liinderna, - det sistn i Vadstena 1895.
Men Atxninstone i ett afseende hade Herlnfs- hollilsnlotet en annan Irwaktiir iin de foregAende.
Det vm det for- sta nordislrn studentmote, hvartill kvinliga studenter sarslrildt ju- bjudits och hvaruti de i nligon namnviisd mdn deltogo.
Ty att tre modiga norslia pionierer narvarit i Vnclstena, hade natnrligtvis iclcs k~mnat inviirka nAgot p8 karaldiaren af detta mote.
Daxemot torde det icke vara nl.gon ofverdrift i det plstiendet, att det lwinliga ele- mentet vid Herlufsholm i ganska hog grad bidrog att siitta fkg p i samraron.
I den mAn st % var forhdllandet borde oclcs8 en redogjorelse.
for motet kunna vara p t sin plats i Dagny.
Men forst d g r a ord om iindam&amp;let ined den studentrorelse, som fgtt ett uttryck i detta mote.
IdBn diirtill hnr n8rinast utgAtt frdn dmerika, diir redan 18 ' 77 fans en Iiristlig studentforeaing, soin nu i.iiIilmar narmare: 35; 000 studenter ocl.
professorer och soin man har att tnclra for clet for- vlnnnde falitam, stt for niirvarande asgot mer Bn hiilften af Forentn.
Staternas akndemiska medborgare tillhijr en prononcerctdt lwisten &amp; sktdning.
I Storbrittanien och Irlnnd har rorelsen sedan 80-talet haft ett mer eller mindre stnrlrt inflytande pB storre delen af clar- vurande hogalrolor, harvid stdende i niirmaste forbindelse mecl en lifskraftig studentmissionsforening, som till sin sista storn kongress i Liverpool 1.896 lyckndes salnla 760 studenter f r h alla horn nf:.
vlirlden, cliiiib1: mcl Iiirta ocL J u p m.
I,ilrnaucle fbreningar iillnas iifven.
i Tysldand, I~ranlirilce och Schmix, oc11 hrad Skandiuaview I-cristli,ba stndentfijrenir~g an&amp;, sR har i l t a nn pii sjn br ~uedhnnnit f y m inoten och bestfir sig.
med en ege: l tidning, nlinaclshludet)) Excelsior)), soiu utgiEves i Kristiania med sveusl; rednktilr och Li- drag fr&amp;n Danmark och Pialand.
E d Vndsteun-motet 189.5, den fiirsta lronferens met1 rapresen- t m t e r f r h alln stiirro prot.estnntislra nntioner, bildtides ?The \ \ ' orld ' s St.udent Cllristian I.
' ederationi~, som hnr till uppgift 111. a. att fiirena de lrristua stndentrorelsernrr ofver liela vrirlden och att leda de alrn- demiskt bildade klasserna till arbete f i r utlmdande af ett histligt lif.
Den sistn uppgiften omfattar natnrligtvis ~nissionsverksa~nllet i ldngt vidstriiclxtare bemiirkelse, iin iu; 11i vanligen inliiggttr i dettn ord: en mission i nar~naste sambund me11 cte olika liindernas ocll individernas moderna, &gt;rent viir1dsliga.b lrnlturnpl~gift.e~., rare sig det nu galler att genoin socidt wbete vinna cle europeislia liincicr1i~7s lnnnga ~) aflcrjstnacie) ~ individer, ellcr a t t i tid riiclda hediinviirl~le~~s iutelligensaristokrnter vid Indiens och Japans nngn mi \ - ergitet frill den europeislra ij fverkultnrens elilratc,t.n.
:: pessimism och skepsis.
Siirskildt bland Stor-Brittanieus iuissioniirer finnas sto~ * nrtacle type].
af lrristen intelligens; framfijr allt Liririgsto~re, liilraren, geografen, nnturforslrnren, han, hvars helgjutna harmoni icke splittrades af nigra artificiella blyftor luellan kristeudolu och veteuslrap och s o ~ u triiffades af doden, clil hail kuiibojde i bon for Afrilras riiildning.
Vnnslrligt sir att uttala sig om den bctydelse,.
l ' iirldens lrrist~la studenters forening) &gt; lxan Ixomma att fb.
Det bet.
or natiwligtvis pit det s ' iitt, hvarpii den skoter sin storartade nppgift atti brings ovau- gelinm till de bildade pH de bildades eget sprbk, det enda, hvari- gel; om inan n8r d e n - for att silunda genom hnfmdet; nb liela.
sumhlllskroppen.
Oijfverskidliga rymder iuom andens riirld ligga frnmfor oss.
Yisst iir, att lrristendomeu har stora utsikter ntt segra i ett land, Ilvars praster, jurister, liikare och liirare aro geno~utriingda diiraf sedan sin unil-ersitetstid - under forutsiittuing uf att man 14 aktar sig for allt osuudt kotteriviisende, alla forsiik ntt g61.a Kristi lara till en \, esoteriskr religion for de bildade nllena.
Men liittills Htminstone har den luistna stndentrorelsen icke fallit for frestelsen att soka h r a d Ibsen Izallar: clrifra folk: i sognevis ti1 Paradis)).
E t t niira religiost samband mellnn ~mil-ersiteten iifver hcla riirlden midt i denua Irrigeryktenas och selrtsplittringens tid iir fiir))
ofrigt clen basta.
illnstratiou till clen gainla satsen, att inom h i - stendoinen nicke fins jnde eller grek,, utan alla iiro ett i 1i; ristiis.
Och hvad soin siirslrildt inom kvinnov#rlden borde uppfnttas son1 ett gliidjnnde tidens tecken: den Icristaa stndentrorelsen liar gjort allvar iifven af clen F A ofta citerade fortsiittningen nf denna sat.s:)) hi.ir 2r icke mall eller l ~ v i n n a ~ Piireningen.
bar, trogen sin grundsats, e1111eteiz, nellnrz uiirldeus slw7eiatet.
.i personliy t r o pd Erislrls, lyckats bol-tse icke blott fr5n splittringen mellnn de olilrn lryrkor~las hekiinnelser, utan lifven fr5n en nf samhfillenas inest inrotnde foi- clomnr och - iclre af)) ridderligt gnlanteri mot damerna)), utan fif allvarlig ofve~ ' tyge1se om den hogre Iivinuobildningens stora Betyclelse for Quds ri.1re utan tvekan gif vit de 1cvi.nliga studen- ternn plats i ledet, ja Rfven blnncl hefhlet.
Sii~.slrildt i. England ~ p e l e lzvinnornn en stor roll inom dennn stmdentrorelse, nr ' igot som atdler den kiistna frisintheten i en lysnnde cleger, hiilst om den scs mot den rnorlro bnli~runden uf visss bypermodel na reaktions- fiireteelser i)) de stora knlturl&amp;nderua~.
Jag tanker 1-6rvid nirmnst.
138 Cambridge ' s nniversitets nekan att bevilja livinnorna de 15irdo111s- grader, till hvilka deras aflagda exauiina gora dem beriittigacle.
Man skulle kanslre v5i.nta sig, att England, soin rued Sverige clelar.
Bran a€ en genom historiens gang niistan orubbad lronstitutioi~ell frihet, lifven i afseende pfi ifrdgavczrande slags liberalisin borde lruana tiifla mecl.
Sverige; men iinnu torcle det drajn, innnn man i de parlamentarislra tdlsiicl~arnas och de hyrikratiska perilkernas land l k t sig bortse frAu gamla n-~ossbelupnzt traclitioner.
Desto inera gliidjancle om dessa i stiillet fb vilia frbn det religiosn omrAdot, son1 anau a£ mtngen s8kerligen 11et1: aktas soin ett ~dunkelmiinneus~ sannslcyldiga eldorado.
i:: ir:: Det Iran nu varn tid at-t ofvergH till 141-a motesdeltagsre.
Det vtzr en brolrig nngdomsskni.a frBu Nordens olilra lander, s o n inottes vid Kopenhamns jiirnviigsstation pB morgonen den 17 jnli 189 ' 7.
och instnfvades i de sinr ' i tr8nga dnnslca knpkerna pr ' i v&amp;g till Syd- Sjalland.
Autalet npggiclr till omlrring 235, hvaraf storsta delen nnt~~rligtvis vizr friin Dnnrnsrlr, hvilket land ocks5 hnfvudsalrligen ropre- senterades af teologer.
Dettn var diireinot icke fallet med de iifriga nationerna; Norge och Finland hade t. es.
lnest slrickat medicinare.
For ofrigt voro alla fal~nlteter re.presentei: a.de, de tekniska hogsko- lorna icke till fiii-glommmdes.
Samuanlslgda nntalet kvinliglz studen-
ter nppgick till 36, rliirvid: -: frnn Sverige, 10 frfin Sorge och 1 1 hvardera frdn Danrnark och Finland.
Att Sverige r a r fitdigast.
representeradt, berodde pA t v i o~.ealrcr: dels s p l i t t h g e n i fern olika hogslcolor, (om man riiknar mod h ' aroli~xdra institutet), hvilket tydligt forsvirar sanman hillningen; dels dtrn 1c: ~ralrt~ii~istish 0111stiiudig- heten, att Sverige, trots sitt ofverliigsna iuriuarttqtal har minstu antalet kvinljga stnderande, d. v. s. sammunlagdt endast omkriug TO, dB Finland Atmiastone har 200, sorn verkligen fortsiitta s i m stndier, och Korge och Damnark niira 100 hrardera.
En helt natur- lig foljtl af den hogre flickundervisningens relativa dyrhet hos oss.
h a - Sarntliga Iwinliga deltugare buro siua resp. st; tndentmiiswor, ntom danslrolma, soul nojt sig mcd att satta c ' lmskii kolrardeil i sina sommarhsttar, men rnsste lofva hot ocli biittring till niistu mijt~, vid &amp; fventyr ntt eljes jute bli mottagnn.
Fiiktiskt erbjodo de lniinga mossorna en stdtlig anblicli till~ammilus med Ijusa somm; ila- toi letter.
SSirskildt tycktes norrmlnnens artistiska;.
sortr tiusfiehe.
gonternd p,S alla hU1, och man bytte @ ma till sig en dylilr: for att liira sig graciost och eMer alla Ironstens regler nppbiira silkestofsm pi.
hiigrn aseln.
En entusiastisk svensk pistod rent af, att deli var en ypperlig siikerhetsrentil for ofwrstriimmallde skaudinavislia brode~kiinslor: man liade ju i nadfdl alltid tlusken .. att stryka p5.
Norrmannen, som sjflfva finnu den tiimfigen besriirlig, innan cle hnnnit minska dess reglementerade vikt genom att darur taga s y d k e till lagningar, tycktes heller inte ha ll&amp;got emot att segla under frrinl- mande flagg.
B iir syelte den politiskit pnrtisplittringen ingcn stijrre 1.011, an fnllet var lned en norska cch en s~rensku, son1 genast bytte mossor, efter att ha gjort den gliiitjande uyptiickten, att clen ena var:) venstre~ och den andrn: norskiitare: .. .ilderdomen vid motet rep1 esenterades nf nggra h ~ i t h i r i g a professorer, teologen Xadsen frin Kiipenhamn, kernisten Waage f r h Kristianin och prof. Rudin.
~ f x - e n n Q r a p g r e dausltn och sren- ska univeraitetslarare n i h o r o, bl.
a. den clanske nation: ~lekono~uen prof. Westergaard, s o u i ansiktsnttryckets it ' lealitet bet;) - dligt erinrnrle om Pontns Yikner.
E t t htreesant studiuw erbj6do de olika nationaltypema, son1 dloin till gliidje och fromma-.
iifven p i det religiijsit ornrtdct visade sig tiimligen starkt utpriiglade - tillrrickligt skiljaktiga fiir att ~ e r k n z~ppfrisliande, men dock.
tillriickligt besliilrtnde for ntt icke hindra den inbodes forstielsen.
:) OPS
I sistiziiin~~da fall utgjorde rnBh8nda endast finnarne ett nndan- tag.
D5 de nteslntande voro fennomaner, af hvilka de flestr~ hade iinskan till sitt 1nodersmB1 och soinliga enclast ined svkrighet talsde svenslza, vai: det natnrligt, att de i flere afseenden komrno att bilda en liten grnpp for ' sig, och att svenskarne ofta mBste tjanstgora sorn tolknr vid salntal rnellan finnar och danslmr.
Ett egendomligt in- tryck gjorde det onekligen att se studenter af Runebergs och Topelii folk redan till den grad frammande for det ofriga Nordens kulturlif, att t. o. m. Snoilskys)) Svenska bilder)) med Edelfelts teckningar tycktes vara ntigrn af dem ett okanclt v5irk.
Dock -- f o r ~ eller senare mBste det va.1 ssB gB.
Och Hei: lufsholrnsmotet jafvade dock iclze den gainla erfarenheten, att finnarne vid gemensam~na f ' estligheter behaadlas son1 de ofriga skandinavernas bortsk3imdw barn.
Vi slrulle ocksti foktiskt ha haft svbrt att reda oss utan denna finslia grupp ~ n e d de for oss sB barbariska nainnen pB - onen och inen.
.hininstone vore det omojligt att tanka sig ett sannskyldigt Her- lnfsholrnsmote utan den harliga sing och den specielt finska pragel af eakel, trohjiirtad gudsfruhtan, hvarmed de 21 Helsingforsa.rne riktade vLrt samlif - allt i den nniveste oknnnighet om den stora roll de i sj$i.lfva varket spelade.
For ofrigt utgjorde de 11 finskorna i fijrhdlancle till sina man- ligu lramratei.
mest lysnnde r3klain for den finska samunder- .visningen.
For den, son1 f&amp;tt bliclcen tidigt forstord genom s2illslcaps- lifvets oaatur, iir det helt enkelt omojligt att tanka sjg en sS harmo- nisk fbrening af fin takt och okonstlad hjartlighet i fijrh511andet inell an m g a man och kvinnor.
SB ha vi danskarna lned deras mera europeisksl, ofta nervost in telligen ta priigel, deras rent tzf vir tuosm8ssiga latthet att nttrycka sig och dei: as i alla skiften obesvarade gemytlighet, lika vidt skild frBn normiinnens oslipade ~kiickhet)) som friin svenskarnas tunga, korrelzta viirdighet.
Det var ocksii endast en helt naturlig konse- kvens af de nationella forhtillandena, att danskorna voro de motes- deltagare, soin bast gjorde s l d for aamnet)) nnga darner,.
Delvis till foljd wf att de flestw ha sina hem i Ropenhomn har n k o t egentligt lznmratlif mellaa inanliga och kvinliglz studenter eller bland de kvihliga sinsemellan diir iinnu icke hunnit utve&amp;las.
Den krist- liga studentrorelsen har i sjalfvn viirket inedfort deras forsta orga- nisationsforsok, pB samnla g&amp;ng den, gifvit nppslag till nara be- i-oi: ing ~ n e d lrlzmraterna frBn Nordells ofriga Iancler.
-- Af de nar- varaucle dnnskorna hade n Agva redan slutat sin a stndier, bland dein *.
en skolforest&amp;udarim1a frAu Kiipeu hamu, er,, canrl.
niag.
.. som e m - minerar i grelrislra ocli latin fvr atur1ei1: esiimen vi (Z ell uf I&lt;~lJt ?li- hamns st8rsta Bickskolor, ocli en annuu cnnd.
mag. soin 1111 ~ J K 116 sten gAtt u t som missioniir till Santhalistan meil sin illan, en af hnfrnd- stadens mera lriinda p g r e priistmiin.
K~innde dansliornn egentligen incicius i t r 5 kl.lsser, ~ilclrth o (.Ii ~nycket nnga., sb roro diirelnot blanil de tio nor ..; lcol~nn Iiere i i t ' ~ - ~: gingsstadier representerade, alltifrgn den nyhakade stnrlenten, snm redan .1111nnit gijra.
sig kand soln en rf I&lt;ristianins hiista sliid1iipt~- skor och till eu gift medicinure, soul snant.
blir fiirdig att.