Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Höghets KronPrinsen OSCARS Lärare. (jenom ProtocollsUtdrag af deri 2:drä ock i 5:de nästledne Jatiuarii hafva till StatsUtskottet blifvit remitterade sefskildie dels hos Hedervärda BondeStåndet af f. d. vice Talmannen Jon Jonsson, dels innom Högvöfdige PrästéStåndet af Herr Prosten Palm ooh tjenstförrättande ÖfverHofPredikanten m. m.
Herr Doäor Hedrén och StatsUtshottets Betänkandert. s4J dels hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln äf Herr Grefve Reinh.
Stackelberg samt Hans Exfcelence m. m.
Herr Friherre Claes Fleming väckte och understödde Motioner, om anslående af årlig pension åt Hans Kongl.
Höghets nu mera KronPtinsenS OSCARS Lärare; hvarvid, under frarnslällning af Nationens förbindelse till något offentligt betyg af
Dess tacksamhet för Deras med så mycken framgång utförde vigtige upflrag, det blifvit föreslagit af Jon Jonson, att Herr Cantzlie Rådet och Riddaren af Tannström samt Pierr Regerings Rådet LeMoine matte tiU läggas Et Tusende R:d
B:co hvardera om året i af Herr Doctor Hedren, att jemte hvad sålunda blifvit proponeradt och i likhet dermed må bestämmas någon belöning åt Herr DomProsten Dodor Wallin, som varit Hans Kongl. Höghets
Eärare i Religionen, samt af Herr Grefve Stackelberg, att ifrågavarande Pensioner ej måga blifva ringare än i dylikt fall redart för Tjugo år sedan faststäldes, då Herr Landshöfdingen m. m.
Rosenstein erhöll 2000 R:d B:co och att, hvad Herr Regerings Rådet LeMoine nu beträffade, Pensions summan i den händelse hart lemnar Sverige, måtte uttbetalas i Hamburger B:Cö eller Franske Livres, enligt Cours-beräkning sorn nu skulle bestämmas, men att hvad anginge Heri? CanszlieRådet Tannström, sorn förmodas innom Riket framdeles emottaga något Embete med Lön, Pensionen, då, likmätigt författningarne, derunder borde beräknas och således ej gravera StatsCassan; hvaremot Hans Excelence Herr Friherre Fleming hemstält, örn icke de pensioner sorn för Hans Kongl. Höghet*
Informatorer var - % 44 StatsXJtskottets BetänkandeH. da anslagne, måtte af dem få under hela deras lifstid uphäras, ehvad Embete de kunna kornma att bekläda samt på hvad
Ort som hälst de vistas innom eller utom Biket.
Då nu StatsUtskottet får i anledning häraf vördsam ligen afgifva Dess yttrande, är Utskottet öfvertygadt, att Riksens Höglofl.
Ständer skola anse såsom en bland Nationens gladaste plikter, att gifva något varagtigf vedermäle af Dess erkänsla åt dem, som ägt det dyrbara förtroende att vårda, undervisa och bilda Hans Kongl. Höghet
KronPrinsen för det höga kall, uti hvilket Hans Kongl.
Höghet skall bereda Rikets lycka och sällhet:
Och då Herr Regerings Rådet LeMoine samt Herr CantzlieRådet af Tannström, i egenskap af Hans Kongl Höghets Informatorer, egnat deras tid och omsorg odelade åt detta vigtiga updrag, har vid öfvervägande af de serskildte förslag till deras belönande sona hos BiksStånden blifvit gjorde, StatsUtskottet funnit sig böra tillstyrka Riksens Hoglofl.
Ständer, att for Herr Regerings Rådet TeMoine samt H err CantzlieRådet af Tannström bevillja årlig pension af 1,500 B:d Svenskt Banco hvardera, sålunda, att Herr Regerings
Rådet må oafkortadt ehvad han vistas inom eller utom Riket upbära pensionen, likväl i senare fallet äfven beräknad uti Rikets mynt eller svenskt Banco, till nämnde summa, men om CanzlieRådet Tannström till något
Embete med Uön på Rikets Stat befordras, kommer, likmätigt de haiom gällande författningar, pension att räknas under Uönen, sä länge han sådan åtnjuter, men, om han derifrån afgår, hör pensionen fortfarande Herr CantzlieRådet i StatsXJtskotiets Betänkande^ *45 dess lifstid tillgodokomma.
Oell hvad åter angår Herr DomProsten Doftor Wallin, som varit Hans Kongl. Höghets Religionslärare; så lära Riksens Höglofl.
Ständer finna honom äfven vara högst förtjent af Nationens tacksamhet och välvilja; Och skulle Uttkottet, på sådan grund, ock föreslå, det Riksens Höglofl.
Ständer gåfvo serskildt vedermäle af Deras erkänsla, derest icke Herr Doäorn genom det Embete, han innehafver, finner sig i den lyckliga ställning, att han, icke lärer vänta någon annan än den ypperliga belöning, han redan njuter uti hugkomsten af det förtroende han ägt och framiiängen af sitt bemödande samt uti det odelade bifall han af Kongl. Maj:t och af hela Nationen fått upbära; hvilket allt vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl.
Stockholm den 16 Februarii 1818* N:r 89- Riksens Höglofl.
Ständers StatsUtskotts Utlåtande i anledning af gjorde Anmärkningar vid dess yttrande i fråga om fortfarande af det för Fattigvårdsinrättningen i Carlscrona anslagne Understöd af Statens Medel.
I anseende till åtskillige hos Hedervärda BondeStåndet gjorde erindringar mot det af StatsUtskottet under den 12 i denne Månad tillstyrkte fortfarande till nästa Riksdag af StatsAnslaget 3,000 R’.d till understöd för Fattigvårds - 446 StatsUtskottets
B et ti ni and ert.
Inrättningen i Carlscrona, har bemälte Stånd un. der den ig:de dennes återremitterat frågan till Utskottet.
Men som någon vidare uplysning i detta ämne icke är att afgifva, än Utskottets förra utlåtande innehåller, och det samma blifvit af de öfrige 3:ne Stånden bifallit, nemligen, af Högloft, Ridderskapet och Adeln den 2o:de samt af Högvördig^ PrästeStåndet och Wällofi.
BorgareStåndet den ig:de i denne Månad; så har StatsUtskottet med tillämpning af 6g §. i RegeringsFormen skolat sådant till svar på denna återJemiss meddela.
Stockholm den 16 Februarii 1818» N:r 90.
Ständers Stats Utskotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående visse vilkor vid Wadstena Klosterkyrkas uplåtande åt Wadstena Stads samt dermed förenade Sandle Pehrs Församlingar, Sedan Kongl. Maj:t uppå Wadstena Stads och Santfte Pehrs UandsFörsamlingars i underdånighet gjorde ansökning, att då deras gemensamma Kyrka tarfvade en så kostsam Separation att Församlingarne icke kunde förmå den bestrida, Kongl, Maj:t i Nåder täcktes tillåta dem, att få emottaga och begagna Wadstena så kallade Klo. sterkyrka, sedan den samma likväl först blifvit på StatsWerkets bekostnad försedd med inred, ning och Tornbyggnad m. m., genom Nådig Resolution af den a 8 Februarii förledit år täckts StatsUtskottets Betänkande?!.
Nådér härtill bifalla i sa måtto att Klosterkyrkan skulle till berörde
Församlingar öfverlåta* i det skick den befinnes, samt utan något anslag af Kongl Maj:ts och Kronans medel till dess inredande och framtida underhåll, hvilket alt på Försam lingarnes bekostnad ankomme; så hafva desse Församlingar uti en af Landshöfdingen och DomCapitlet i Linköping i underdånighet insänd och med förord beledsagad ytterligare ansökning underdånigst andragit, huruledes Församlingarne med tacksamhet och glädje skulle begagna högstberöde
Nådiga tillåtelse orri de för emottagande! af Klosterkyrkan föreskrifne vilkor icke vida öfverstego Församlingarnes krafter och tillgångar; Men då den företagne Reparationen af denne Kyrka ännu icke på långt när kunde anses fullbordad, samt de kostnader, som till Kyrkans iståndsättande och förseende med inqanredning, så att Gudstjenst derstädes kan förrättas, jämte Tornbyggnaden, skola bestiga till en nära Tredubbelt så stor summa, som den af 8000 R:d, hvilken förmodas åtgå till Stads Kyrkans hjelpliga Reparerande: så vore det Församlingarne aldeles omöjligt att med de af Kongl. Maj:t i Nåder föreskrifne vilkor af Kyrkans inredande, Tornbyggnaden och framtida underhållet häraf, Klosterkyrkan emottaga i det skick den nu befinnes, och utan att dertill få påräkna något kraftigt understöd; X anseende hvartill Församlingarne, som skola bestå af högst 9oo:de Mantalsskrifne personer i Staden och 24 förmedlade hemman å Landet, med en KyrkoCassa föga öfverstigande 700 R:d och Invånare, som i allmänhet ej äga någon serde - *48 StatsUtskottets Betanhandefi; les förmögenhet, i underdånighet anhållit icke allenast att Stambok och Collett öfver hela Riket måtte dem beviljas till insamlande af understöd för Klosterkyrkans iståndsättande, utan ock, att Nådig Proposition kunde göras Riksens Ständer derom, att den Summa af omkring 5,000 R:d Banco, hvilken vid den föietagne Reparationen å nämnde Kyrka blifvit öfrig på de medel, som genom försäljning af Klosterkyrkans fordna KopparTak influtit till StatsWerket, måtte anses och erkännas såsom en Skuld till Kyrkan och varda till Församlingarne utbetald, hvarigenom det blefve möjligt för dem att emottaga Kyrkan samt bekosta den sammas försättande i behörigt skick och hvaremot Församlingarne äfven ville åtaga sig och efterkommande att framgent sorgfälligt vårda och underhålla detta uråldriga minnesmärke, hvilket fästat Store Konungars upmärksamhet och njutit
Deras hägn.
Och har Kongl. Maj:t under den 10 nästledne December beviljat Församlingarne, för Kyrkans emottagande med vilkor att ansvara för alla Reparationer och Dess iståndsättande, den begärde Colledt och Stambok öfver hela Riket, samt, beträffande återstoden af de för fordna KopparTaiet influtne medel, förklarat, att då densamma bland Statens tillgångar blifvit uptagen, Komgl. Maj:t väl icke kunde i Nåder bevilja Församlingames begäran att desse medel erhålla; Men som Kongl. Majit funné församlingarnes anhållan i denne del icke sakna grund, enär de deremot åtogo sig de återstående Reparationerne, samt StatsWerket för altid befriades från kostnaden »ill underhåJ.Jandet af ett utaf de vackra - StatsUtskottets Betänkanden.
349 ste och märkvärdigaste minnesmärken af fornåldern, och hvilket Rikets Heder syntes icke böra tillåta att förfalla, så ville Kongl. Majit i Nåder öfverlemna frågan om desse
Öfverskotts medels beviljande för ändamålet till Riksens Ständers StatsUtskotts åtgärd.
Vid öfvervägande häraf har StatsUtskottet väl funnit, att då Wadstena Klosterkyrka, såsom en märkvärdig fornlemning hädanefter så väl som hittils, synes böra af Staten vårdas och vidmagthållas; så skulle detta åliggande lämpligen och med minsta tunga för StatsWerket kunna uppfyllas derigenom, att ofvannämnde För. samlingar, såsom Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit, öfvertaga Kyrkan till begagnande med förbindelse, att densamma på deras bekostnad i fullkomligt stånd sätta och framgent behörigen underhålla, emot det att StatsWerket i ett för alt utbetalar den Summa af omkring 5,000 R:d Banco, hvartill, såsom ofvanberördt är, öfverskottet af hvad som influtit genom försäljning af Kyrkans fordna KopparTak, hade upgått efter verkställigheten af den derå för Statens räkning gjorde Reparation; Men sedan nämnde Öfverskott ingått och blifvit uptaget bland StatsWerkets tillgångar år 1811 så att nytt anslag fordras för en sådan utbetalning, har StatsUtskottet, som ansett hvad Församlingarne begärt i denne del, icke kunna såsom någon skyldighet å Statens Sida betraktas, trott, det ett ordentligt Contraft, hvarigenom Församlingarne åtaga sig Kyrkans försättande i fullkomligt skick och dess framtida underhåll, bör upgöras och af Kongl. ^faj:t i Nåder gillas förr än någre medel här - <5° Stat$Utsi(ittet$ B et arti and en, till kunna beviljas, hälst på antagligheten af Gontra&s - vilkoren beror, huruvida Summan in| böra anslås; Och har StatsUtskottet altså funnit sig ej kunna tillstyrka någon åtgärd härvid af Riksens Ständer för närvarande och innan ett sådant Contraö varder upgjordt, pröfvadt och godkändt.
Hvilket vördsarnligeu hernställes till Riksens Höglofl.
Ständers hepröfvande; hvarvid a:ne Ledamöters yttrade serskildte tanka genom ProtocollsUtdrag bifogas.
Stockholm den 12 Februarii i8t$r Utdrag af Protocollet y hållet hos Riksens Höglofl.
Ständers Statsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den iz Februarii 1818. s. D. Wu öfverläggning om besvarandet af Kongl.
Maj:ts Nådiga Remiss, angående Wadstena Klosterkyrkas öfverlemnande till Wadstena Stads- och S:t Pehrs LandsFörsamljngar, yttrade sig Herr Riskoppen Doötor von Rosenstein, enligt ett sedermera afleinnadt skriftligt anförande, sålunda: ”Då jag till Protocollet reserverat mig emot det beslut, Höglofl.
Utskottets pluralitet fattat, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om Medels anslående till Wadstena Klosterkyra, torde det tillåtas mig att vördsamt få utveckla mina tankar i detta 1,, ämne.” ”Höglofl.
Utskottet har väl icke medgifvit pågot lagligt anspråk äga ruin för Wadstena Stads- och S:t Pehrs UandsFörsamlJngars hos Kongl. Majst i underdånighet gjorde bönfallan, StatsUtskottets Betänianden.
351 att jemte emottagande af Wadstena Klosterkyrka, äfven erhålla den contanta summa, hvilken Församlingarne ansett vara en denna Kyrkas tillhörighet.
Utskottet har likväl icke velat neka, att Församlingarnes underdåniga bönfallan ägt någon billig anledning.
Det synes ock i sanning motbjudande, att StatsWerkef skulle behålla en Penningesuinma, som erhållits derigenom, att koppartaket på ett dyrbart Monument så väl af Forntidens nitälskan och frikostighet i den yttre Gudstjenstens angelägenheter, sam af dess smak och skicklighet i Byggnadskonsten blifvit försåldt, i afsigt att reparera och underhålla denna sköna Kyrkobyggnad; hvilken reparation, ännu ofullbordad, lemnat ett öfverskott af medlen.
Utan öfverdrift lärer man kunna anse det qvarblifna öfverskottet såsom en slags helgedom, hvilken ej hade bordt på ändra föremål, utan blott till fullbordan af Kyrkans iståndsättande och framtida underhåll användas.” ”Höglofl.
StatsUrskottet medgifver Medlens anslående härtill, men med det uttryckliga vilkor, att anslaget icke göres förr, än ordentligt Contraét blifver med Församlingarne uprättadt, och af Riksens Ständer godkändt, hvarigenom Församlingarne uttryckligen, och på det kraftigaste skola' tillförbinda sig att alla ännu återstående reparationer fullborda och Kyrkan för everldeliga tider underhålla.
För min del1 kan jag ej annat än anse denna formalitet öfverflödig, då Församlingarne redan i deras underdå, niga inlaga till Kongl, Maj:t försäkrat sig vilja Klosterkyrkan emottaga, iståndsätta och för framtiden underhålla, emot erhållande 1:0 af Collett 25?
StatsUtskoltets Betänkanden. och Stambok öfver hela Riket, sorn redan blifvit dem i Nåder b^viljadt, samt 2 ;o dessa öfverblefne reparationsmedel.
I min tanka kunde medlen genast anslås, och i RiksgäldsContoiret insättas, då upgörande på billiga grunder och lagligt Contraö med trygghet kunde öfverlemnas åt Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg och höga beslut.
Den formalitet, Höglofl.
Utskottet äskat, skall nödvändigt förorsaka en tids utdrägt, som, efter den noggranna kännedom af omständigheterne, jag enligt mia Embetspligt bordt inhämta, hindrar hela verkställigheten af Förslaget om Klosterkyrkans emottagande.
— Försam lingar ne som äga ganska knappa tillgångar äro i en bekymrande belägenhet.
Foga befolkade, skulle de vara belåtne med en Kyrka af medelmåttig storlek.
Klosterkyrkan, som nu af ingen begagnas, är mångfalldigt större, än för deras allmänna Gudstjenster behöfdes.
Den gamla Stadskyrkan är äfven större, än att de kunna mägta, den samma underhålla och iståndsätta; — Och denna sistnämnde Kvrka är i sådant förfall till Tak, Takresning, Hvalf, Torn och Golf, att dess längre begagnande synes vådligt för Innevånarnes lif och lemmar-
De sakna emedlertid medel att med erforderlig skyndsamhet den samma reparera, och ehuru Klosterkyrkans fullbordade reparation, enligt hvad Handlingarne uplysa, skall foYdra mer, än dubbel kostnad emot Statskyrkans, så blifver denna tunga for
Församlingarne äfven med ett mot den ökade kostnaden icke fullt svarande biträde, likväl drägligare derigenom, att StatsUtskottets Betankanden. *53 Klosterkyrkans iståndsättande ej fordrar samma påträngande skyndsamhet.” ”För min del har jag derföre vågat tillstyrka, att- anslaget genast beviljas, samt Ctmtraftets uprättande i underdånighet öfverlemnas till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och åtgärd.
En slags rättvisa skulle härigenom i min tanke upfyllas, och Staten vinner derjemte befrielse från den nästan årliga kostnaden för underhållet af ett gammalt och verkeligen dyrbart minnesmärke efter Förfädren; hvilket Nationens värdighet aldrig kan öfverlemna åt förfall och nedramlande.
” Herr BruksPatronen Ekelund förklarade, det Herr BruksPatronen destohellre instämde uti Herr Biskoppens
Doöor von liostn&teins tillstyrkande, att det ifrågavarande biträdet mätte lemnäs, som, efter hvad Herr BruksPatronen hade sig bekant, Församlingarne, i anseende till deras mindre bemedlade tillstånd, deraf voro uti verkligt behof; och då Wadstena Klosterkyrka, såsom ett Fornåidrens minnesmärke, borde, efter Herr BruksPatronens tanka, framför andra af dylik egenskap, pä Statens bekostnad, underhållas, samt Staten jemväl åtagit sig reparationen deraf, och densamma redan påbörjat, vore det ock en Statens förbindelse, att den fullborda; hvilket Herr BruksPatronen ansåg lättast vara fullgjordt, me-- deist öfverlemnande af det för koppartaket influtne öfverskott till Försarnlingarnes disposition, emot förbindelse å deras sida, att medlen till afsedt ändamål användas.
1 öfrigt förmodade Herr BruksPatronen, att, i händelse öfverskottsinedlen för det försålde koppartaket ieke redan 3 54 StatsUtskotieis Betiinhandeii. till Kongl. StåtsContoiret ingått, skulle ej någor! betänklighet mött för biträdets utgörande, åtminstone såsom Uån; och ansåg Herr BruksPatronen, aft, orri Försarrilingarne, genom vanligt Sochnestämmo-Beslut, åtogo sig att gemensamt ansva. ra för den ifrågavarande summan, borde något derutöfver Utaf Församlingarne icke äskas.
Och skulle desse Herr Biskoppen Uotäor von Rusensteins och BruksPatronen Eklunds serskildta meningar åtfölja det afgående Betänkandet härutinnan till de Respettive RiksStånden.
SiatsUtskottets Memorial angående Förslag till beräkning af Stats IVerkets intrader* Sedan StatsUtskottet nu författat Hess Förslag till beräkningen af StatsWerkets Intrader i den RiksStat, som af Rikets Högiofl.
Ständer vid denne Riksdag skall u peo ras, att tjena till efterrättelse till nästa Riksdag; så får StatsUtskottet samma Förslag till Riksens Högiofl.
Ständers bepröfvande härjemte vördsam ligen öfverlemna; hvarvid Utskottet tillika får anmäla, att de uti 60 §. af RegeringsFormen upräknade Bevillnin. garne af Tull-, Post- och ChartasSigillatas-medlen, hvilka utgöra StatsWerkets Extraordinarie Inkomster, blifvit förslagsvis beräknade till hvad desamma med föranledande af Calculer och Förslager funnits hafva utgjort de nästföregående åren och alltså synas kunna uptagas, derest ej StatsUtskottels BelaUkänden - *55 hagon förändring “ i Författ ningarne, hvarefter desamma utgå, nu vidtages; men i den händelse Riksens Höglofl.
Skulle finna någon sådan förändring vid dennfe Riksdag äga rum, och hvilket på EevillningsUtskottets förberedande åtgärd ankommer, så torde vid det generella Förslag öfver StatsRegleririgert i det hela, som framdeles af StatsUtskottet skal! afgifvas, en derefter lämpad beräkning af desse Extraordinarie Intrader fä föreslås.
Stockholm deli iG Februarii j8i8.
För slag i ^tatsWerkets Ordinarie Inkomster ära af 2hie Slag, dels sådane som af ålder fått namn af Ständige, och dels sådane, som, enligt 60 §. i RögeringsFöimen i egenskap af Bevillning inflyta.
De Ordinarie eller Ständige Inkomsterne äro följande: i:o Ordinarie Räntan.
Den består egenteligen äf Jordeboks- och Hemmantals-Räbtan och utgår af Hemmantalen i Riket.
Den är dels indelt till Landt- deli Militiae- med flere Staters aflöning och dels Kongl. Majit och Kronan behållen.
Den delén deraf sorn är indelt, beräknades uti RiksStuten för år 1816 till 3 19)755 R:d 8 sk. 1 rst., men i anseende till de sedermera inträffade förändringar uppå lista, 3:clje och Gite HufvudTitlarne, samt Allmänna IndragningsStaten, har den nu blifvit minskad med 300 Rid 22 sk. 3 rst. och utföres således med .... 319,454. 33. 10. 856 StatsUtskottets Betirnkandert:
Den öfriga Räntan, som är Kronan behållen och inflyter till StatsWerket i Penningar efter Markegång, uptages i RiksStaten för år 1816 till 283,964 R:d.
Under de senast förflutne 6 år till och med år 1816, har den utgjorflt
År 1811 350)788- 16. 7. 1812 403,373. 47. 2. 1813 401,304. 30. 6. 1814 405,469. 32. 7. 181 5 383,366- 35- a. 1816 440,998. 43. 2.
Summa 2,385,302. 13. 2.
Ett års Medium häraf gör 397,550. 18. 2, men som höga Markegångar under tiden inträffat, så vågar Utskottet icke, att för den kommande tiden beräkna denna Ränta till ofvanberörde Medium.
Likväl torde en förhöjning uti hvad för år 1816 blifvit påräknad nu kunna, äga rum till Udel eller rned 94,655 R:d, och föreslås fördenskull, att den må uptagas till - - -•- 378,619. 2:0 KronoTionde Spanmalen.
Den utgår antingen efter räk. ning och proftröskning efter 1638 års TiondePlacat eller efter viss Tiondesättning och öfverenskommelse.
1 RiksStaten för år 1816 är StätsTJtskottets Betänkandet Sr den uptagen till 44,241 T:r. 5 2V kpr. derutaf 28,854 T:r 5-X kpr. voro anslagne Landt- och Militiae-Staterrie med flera på Lön, och beräknades efter Kronovärderingspriset, 36 sk. på Tunnan, men de öfrige 15,387 Tunnor, till Flottornes och GarnizonsRegeinenternes Brödkorn, m. rn._ beräknades efter ett då faststäldt Statspris till 4* R:d.
Till förändring i Kronovärderingspriset för den indelta Spannemålen, gifves icke någon anledning för närvarande, emedan det kunde leda till rubbning uti nuvarande Redogörelse - method för LandtRäkenskaperne, men om denna skulle komma, att undergå en, för längre tid sedan, påyrkad och för nödig ansedd omskapning eller förändring, så torde i sammatl; hang dermed, frågan om förändring i Xronovärderings-priset, da böra afgörasi.
Hvad åter angår Statspriset; så enär Löneberäkningen grundar sig på vissa Tunnor Spanrnål, efter ett då beräknadt och stadgadt pris, skulle förändring derutinnan leda till omarbetning af alla Sta. ter, hvartill äfven kommer det Kronan ej har tillräcklig inkomst Bihang till RiksSt, Prot. 1817 - t8i8. 4:déJiatni; NU33, J4' 256 StatsUtsÅottets Betänkandem af Spanmål emot behofvet; af dessa skäl synes alltså, att det tillföjene vid LöneRegleringen stadgade Statspris af 4$ R:d Tunnan nu äfven bör dervid förblifva.
I anseende till skedde Förändringar på Allmänna IndragningsStaten och större behof för 3:dje HufvudTiteln, har det indelta KronoTionde-anslaget, som Staten för år 1816 uptager med 28,854 T:r. 5kPr- nu blifvit ökadt med 75 T:r. eller till 28,929 T:r. 52'ö kpr. som det nu kommer att utgöra; i enlighet hvarmed värdet derföre efter Kronovärderings priset, 36 sk.
T:n, utföres med - - ....
Den öfriga KronoTionden, som användes för Flottornes och värfvade Arméens behof, uptages i Staten för år 18x6, till 15,387 T.*r men under de 10 sistförflutne åren till och med år 1816, har den utgjort, nemligen:
År 1807 15,954 T:r 1 k. 1808 15,378 — 28 — 1809 15,419 — 26 — 18io 15,971 ■ 3 - ■+ 1811 15,679 — 224— 1812 15,764 — 15^ — 18x3 15,688 — 13J — 1814 15,019 — — 21,696. 41. 8. StatsZJtskotteis Betänkanden. '<* , Ar 1815 14)720 T.t 30 k. 1816 15,509 — 18 — S:a 154)398 T:r 27 k.
Medium häraf, för ett år gör 15,439 T:r 2 8x3ö Itpr; Och ehuru efter hvad ofvan anmält är, denna Spanmåls-Inkomst sig olika förhållit, kan dock Utskottet derutinnan ej föreslå någon tillökning, utan uptages den till lika belopp, som för år 1816 eller till 15,387 Tunnor, för hvilka utföres ä 4§ Tunnan För KronoTionde i Kopparbergs
Uän, uptages lika Tunnetal, som för år 1816, eller 180 T:r, ä 4!
R:d 3:0 Afracls Spannemålen•
Den innebegripes uti Jorbeboks och Hemmantals Räntorne och. utgår efter Hemmantalet.
Utaf denna Spanmål användes hvad som erfordras till fyllnad i Flottor nes och värfvadeRegementernes efter
Stat utgående aflöning; det öfriga blifver Kronans Ofverskotts Spanmål.
Uti RiksStaten för år 1816 beräknades Afrads Spanmålen till 32,000 T:r men under de sistförflutne 10 åren, till och med år 1816 har den utgjort, nemligen: 69,241. 24. 810. — ?6o StatsUtshottets Betärikandeiii År i8«7 31,438 T:r 8 k. 1808 31,692^— 20 — 1809 31,697 — 2 — 1810 32,121 — 31 — 1811 32,179 — 19 — 1812 32,433 — 2 — 1813 32,396 — 14 — 1814 32,750 — 29 — 1815 32,822 — 16 — 1816 32,516 — — S>a 322,048 T:r 13 k.
Ett ars Medium häraf utgör 52,204.
T:r 26^*0 kpr. men sorn den de senare åren vatit i stigande, har Utskottet ansett sig kunna uptaga densamma till 32,200 Tunnor, hvarföre värdet ä 4§ K;d T:n utföres med 4:0 ArfendeMedel af KongSGärdar och flere KronoLägenheter.
Uti RiksStaten för år 1816, påräknades denna Inkomst: uti Penningar i 41,818- 38- 2- uti Spannemål 296^ T:r. i6| kpr. ä 4!
R;d T:n ... 13,331. 17- 4- »arnt af bortam nde iade HofStallängar 3,076. 18. 5.
S;a 58,226. 25. g. Eörbålllandet härmed hädanefter b lifv er: