Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t låta anställa noggrann utredning, huruvida samtlige segellinieskepp voro till krigsbruk numera användbara samt, i motsatt fall, huruvida det ej vore med god Bih. till R.
Brot. 1859 A 1860, 8 Sami. 49 Baft. 2 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 202. hushållning förenligt, att dessa fartyg utrangerades och möjligen uppkommande besparingar på anslaget till underhåll af llottans materiel i stället kunde användas till fullbordande af nya fartygsbyggnader.
Utskottet har inbemtat alt de nu befintliga segellinieskeppen blifvit byggda:
Fäderneslandet år 1782—1783.
Manligheten {
Dristigheten j Försigtigheten » 1799.
Carl XIII » 1805—1819.
Prins Oscar » 1819—1830.
Gustaf den Store » 1825—1832.
Scandinavien » 1825—1860.
Då det räkenskapsföringssätt, som blifvit vid Kongl, flottan begagnadt, ej har den uppställning att hvarje fartyg påföres alla ä detsamma nedlagda kostnader, är det omöjligt att till siffran uppgifva hvilka summor, som utgått för att hålla hvart och ett af dessa skepp flytande.
Men om man ej kan komma till en absolut och noggrann sifferuppgift, så torde man just genom kännedomen om de mångfaldiga reparationerna komma till insigt om den relativa kostnaden.
Man vet att vid fartygs reparationer kallas det »förbyggnad», då kostnaden uppgår till 75 procent af primitiva byggnadskostnaden, samt »svår reparation», då samma kostnad uppgår till 50 procent af nybyggnaden.
Nu har t. ex. linjeskeppet Fäderneslandet, som nybygdes år 1782— 1783, erhållit svåra reparationer år 1797 och är 1820 samt blifvit förhyggdt år 1830.
På delta skepp har, oberäknadt alla mindre reparationer, blifvit nedlagda kostnader motsvarande 175 procent af hvad nybyggnaden utgjorde.
Utan att ifrågasätta när detta linieskepp var till krigsbruk användbart, vill det synas som om det hade varit bättre att under den långa tidrymden hafva egt åtminstone 2 om ej 3 nybyggda linieskepp efter hvarandra i stället för della enda, då kostnaden torde hafva blifvit ungefär detsamma.
Genom ett ihärdigt reparerande af gamla skepp vinnes egentligen ingenting annat än att man bevarar de föråldrade formerna of sjelfva fartygets skråf.
Ostridigt vore de Chapmanska konstruktionerna långt före sin tid.
Men askeppet är för kanonernas skull» och då sjöartilleriet genom användandet af svårare kanoner och bombkanoner undergått en så ofantlig förändring, så är det alldeles påtagligt att dylika skepp ej kunna motsvara nutidens fordringar.
Af ofvan upptagna skepp äro numera Manligheten och Fäderneslandet förklarade ej vidare förtjena någon reparation.
Dristigheten har aflemnat sitt artilleri och blifvit apteradt till sjukskepp.
Försigtigheten och Carl XIII äro omkring 60 år gamla, somt Prins Oscar, Gustaf den Store och Scandinavien mindre och trängre inombords än något nutidens slagfartyg.
Vid sådant förhållande torde det ej befinnas öfverensstämmande med god hushållning att vidare underhålla dessa föga tidsenliga segellinieskepp, hvaremot, utan tvifvel, ganska mycket af dessa fartygs inredning, kopparförhydning och inventarier kunde användas till fullbordande af för handen varande eller blifvande nybyggnader.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande IA:o 202.
3 På dessa skäl har Utskottet funnit sig föranlåtet att, till noggrannt utrönande af hvilka åtgärder som kunna lända till vinnande af en, efter tillgångarne och lidens fordringar lämpad örlogsflotta, i enlighet med motionärens förslag, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t låta anställa noggrann utredning, huruvida samtliga flottans segel linieskepp numera äro till krigsbruk användbara samt, om de dertill ej anses dugliga, huruvida det icke må vara med god hushållning förenligt, att dessa fartyg utrangeras och möjligen uppkommande besparingar på anslaget till underhåll af flottans materiel i stället användas till nya fartygs byggande.
Rumstedt, 180(i.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 203. 1 3*:o 203.
Ksp -lii t si. ijtii 24 Okt. |8<50. kl. 8 e. m.
Memorial, i anledning af Iiiks-Ståndens olika beslut vid behandlingen af Utskottets förnyade Betänkande N.o 201, i fråga om det af Kommitterade uppgjorda förslag lill Förordning om Lands-lmg.
Dc af Utskottet i Betänkandet N:o 201 framställda yttranden och förslag hafva samtliga blifvit af Rikets Ständer godkända, med undantag al det sammanjemnkningsförslag, Utskottet framställt i afseende pä 47 § af Kommitterades lörslag till Förordning om Lands-ting samt af Utskottets inbjudning vid 49 §.
Med anledning af Utskottets hemställan i (orra hänseendet hafva Rikets
Ständer fattat följande särskilda beslut:
Preste- och Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag.
Bidderskapet och Adeln tiar beslutat, att åt 47 § gifva denna lydelse: »De medel, som, enligt § 46, skola af länets innevånare eriäggas, fördelas på »häraderna och städerna i länet i förhållande till summan af den bevillning efter »2:dra Artikeln Bevilluings-stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till Sta»ten.
Den på kommunen belöpande andel uttaxeras efter samma grund, som kom»munal-utskylderna, och uppbäres jemte dessa samt insattes af kommunernas uppbördsman i Landt-ränteriet under benämning Lands-tings-medel.» Borgare-Ståndet har beslutat, att bemäldc 47 § skulle lyda på följande sätt: »I fråga om företag eller åtgärder, för hvilka afgifter eller arbetsbidrag böra, »enligt
Lag, från hemman och fastighet utgå, eller i afseende å hvilka andra grunder »för kostnadernas uttagning äro bestämda, ställe sig Lands-tinget till efterrättelse hvad »sålunda stadgadt är.
I öfrigt må Lands-tinget, med afseende på ett löreslaget förc»tags särskilda beskaffenhet, ega att särskildt bestämma grunden för uttaxering af de »medel, som för dess utförande erfordras.
»De afgifter, som blifvit af Lands-tinget till uttaxering beslutade, utgå i förBih. till 11.
Pral. 1859 A 1860. 8 Sami. 50 Baft. 1 2 Allmänna Besvärs- ock Ekonomi-Ulskotlets Memorial N:o 203. »hällande till taxeringsvärdet af den fasta egendomen inom hvart kommunal-samhälle, »på det sätt, att den summa, som af Lands-tinget blifvit till uttaxering bestämd, jem»föres med hela det för länet sednast fastställda taxeringsvärde, då sig visar, huru »mångå Riksdaler Riksmynt i Lands-tings-skatt belöpa sig på hvarje kommun.
Inom »kom munen fördelas denna skatt så, som andra kommurial-utskylder.
»Då fråga om grunden för afgifters uttaxering uppkommer, skall denna »fråga först afgöras.
Framställes inom Lands-ting påslående, att företag, hvarom för— »slag blifvit väckt, är af den beskaffenhet, alt endast stad eller iand af företaget kan »hafva någon nytta, och att förthy i förra fallet landet och i det sednare städerna »må från bidrag till det företaget befrias; då skall jemväl öfver sådan framställning »beslutas, innan hufvudfrågan till afgörande företages.» Enär Rikets Ständer vid handläggningen af föregående §§ i denna Förordning beslutat, att Lands-tinget skall ega rätt att til! bekostande af företag, som detsamma ansett för länet nödiga eller nyttiga, besluta upptagande af skattebidrag från länets innevånare och således frågan om grunden för dessa skattebidrags utgörande är af sådan beskaffenhet, alt den ej kan förfalla, åligger det Utskottet, enligt 73 § Riksdags-ordningen, sedan Utskottets försök till jemkning mellan Riks-Ståndens meningar fruktlöst aflupit, att, på sätt tillförene skett i likartade fall och särskildt då vid 1840 4841 års riksdag under öfverläggningarne om det då uppgjorda förslaget lill ny Sockenstämmo-förordning, Stånden fattat olika beslut om grunden för uttaxering af afgifter för församlingens gemensamma behof, framställa förslag till voteringspropositioner, på det att genom omröstning i Förstärkt Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskott de ifrågavarande paragrafernas lydelse må bestämmas.
Utskot.et anser sig först böra vördsamt inbjuda Ridder skåpet och Adeln samt Borgare-Slåndet att, med frånträdande af sina särskilda beslut, godkänna Utskottets förslag — och får, för det fall alt denna inbjudning icke antages, hemställa, att frågan må genom omröstning i Förstärkt, Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott afgöras, enligt följande voterings-proposilioner: i) Noteringen ossa .Kontraproposition:
Den som till kontra-proposition i hufvud-voteringen antager Ridderskapet och Adelns beslut, alt 47 § af ifrågavarande förordning skall hafva följande lydelse:! »De medel, som, enligt § 46, skola af länets innevånare erläggas, fördelas på »häraderna och städerna i länet i förhållande till summan af den bevillning efter »2:dra Artikeln Bevillnings-stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till Sta»ten.
Den på kommunen belöpande andel uttaxeras eller samma grund, som korn»munal-utskylderna, och uppbäres jemte dessa samt insiittes of kommunernas upp»bördsmän i Landt-ränteriet under benämning Lauds-tings-mcdel.» — Röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Allmänna Besvärs- och Elionorni-Clskottels Memorial fi:o 203.
Nej, kommer till kontra-proposition i hufvud-voteringen att antaga» Borgare-Ståndets beslut, att omförmälda
Al § bör erhålla följande lydelse: »I fråga om företag eller åtgärder, för hvilka afgilter eller arbetsbidrag böra, »enligt Lag, från hemman och fastighet utgå, eller i afseende å hvilka andra granader för kostnadernas ullagning iiro bestämda, ställe sig Lands-tinget lill efterrättelse »hvad sålunda stadgadt är.
I öfrigt må Lands-tinget, med afseende på ett föreslaget »företags särskilda beskaffenhet, ega alt särskildt bestämma grunden för uttaxering af »de medel, som för dess utförande erfordras.
»De afgifter, som blifvit of Landstinget til! uttaxering beslutade, utgå i för»hållande till taxeringsvärdet af den fasta egendomen inom hvart kommunal-samhälle, »på det sätt, att den summa, som af Lands-tinget blifvit til! uttaxering bestämd, jem»föres med hela det för länet sednast fastställda taxeringsvärde, dä sig visar, huru »många Riksdaler Riksmynt i lands-tings-skalt belöpa sig på hvarje kommun.
Inom »kommunen fördelas denna skatt så, som andra kommunal-utskyldrr.
»Då fråga om grunden för afgifters uttaxering uppkommer, skall denna fråga »först afgöras.
Framslälles inom Lands-tinget påstående, att företag, hvarom förslag »blifvit väckt, är af den beskaffenhet, att endast stad eller land af företaget kan hafva »någon nytta, och att förthy i förra fallet landet och i det sednare städerna må från »bidrag till det företaget befrias; då skall jemväl öfver sådan framställning beslutas »innan hufvudfrågan till afgörande företages.» 2) I IfiufViHf-Yoteriiigcn:
Den som anser § 47 i förslaget till förordning om Lands-ting böra erhålla den af Utskottet föreslagna och af tvänne Riks-Stånd gillade lydelse, nemligen: »I fråga om företag eller åtgärder, för hvilka afgifter eller arbetsbidrag böra, »enligt Lag, från hemman och fastighet utgå, eller i afseende å hvilka andra grunder »för kostnadernas ultagning äro bestämda, ställe sig
Lands-tinget till efterrättelse hvad »sålunda stadgadt är.
I öfrigt må Lands-tinget, med afseende på ett föreslaget före»tags särskilda beskaffenhet, ega att särskildt bestämma grunden lör uttaxering af de »medel, som för dess utförande erfordras.. »I alla de fall, då inga sådana bestämmelser finnas meddelade eller sådant benslut är fattadt, som i föregående moment omtalas, böra de afgifter, som af Lands»tinget blifvit till uttaxering beslutade, utgå i förhållande till den bevillning för egen»dom, rörelse, lön eller annan inkomst, som af en hvar skattskyldig till Statsverket »erlägges, på det sätt, att den summa, som af Lands-tinget blifvit lill uttaxering be »slämd, jemföres med hela det för ofvannämnda föremål från länet till Statsverket »utgående bevillningsbelopp, då sig visar, huru mångå ören Riksmynt i Lands-lings»skalt belöper sig på hvarje Riksdalers bevillning.
Slutar sig det sålunda bestämda »öretalet med ett bråk, bör detta till helt öre höjas.
Framställes inom Lands-ting påslående, att företag, hvarom förslag 4 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 203. »blifvit viickt, är af den beskaffenhet, att endast stad eiler Iand af företaget kan haf »va någon nytta, och att förthy i förra fallet landet och i det sednare städerna må »från bidrag till det företaget befrias; då skall jemväl öfver sådan framställning be »slutas, innan hufvudfrågan till afgörande företages.» — Röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer §:n att erhålla den lydelse, som den godkända kontrapropositionen innehåller.
Vid § 49 har Utskottets, med de Kommilterades i denna del öfverensstämmande, förslag blifvit godkändt af Preste- och Bondestånden, hvaremot BiodersJiapel och Adeln samt Borgare-Ståndet för §:n antagit en från nämnda förslag i viss mån afvikande lydelse.
I anledning häraf har Utskottet uti Betänkandet N:o 201 inbjudit de båda sistnämnda Stånden att, i afseende å förevarande §:s lydelse, med Presteoch Bonde-Stunden sig förena.
Då emellertid denna inbjudning blifvit afslagen, får Utskottet till omröstning i Förstärkt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott framställa följande lotcrinp-proiiosition:
Den sorn godkänner denna af Preste- och Bonde-Ständen å § 49 antagna lydelse: »Konungens Befallningshafvande ombesörjer på Lands-tingets derom framställda »begäran, alt de till uttaxering beslutade medel varda genom vederbörande Härads»skrifvare, Magistrater och Regements-skrifvare i sammanhang med kronoskatterna »under benämning
Lands-tings-medel debiterade och af vederbörande uppbördsman »indrifna samt i Landt-ränteriet insatte inom den tid och med det ansvar, sorn är »för Kronans uppbörd stadgadt.» — Röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer §:n att erhålla följande af Ridderslcapet och Adeln samt jBorgare-Ståndet godkända lydelse: »Konungens Befallningshafvande ombesörjer på Lands-tingets derom fram»ställda begäran, att de till uttaxering beslutade medel varda inom kommunerna i »länet under benämning
Lands-tings-medel debiterade och af vederbörande uppbörds»män indrifna samt i Landt-ränteriet insatta inom den tid och med det ansvar, som »är för Kronans uppbörd stadgadt;» Stockholm den 24 Oktober 1860.
Re - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-V t skottets Memorial N:o 203.
Reservation: af Herr Grefve Snoilskij G., »Med anledning deraf att riksdagens slut blifvit bestämdt till Tisdagen den 30 Oktober har jag ansett votering i Förstärkt Allmänt Besvärs- och Ekonomi-Utskott icke kunna medhinnas och får derföre föreslå:
Att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t ingå med en underdånig skrifvelse, deruti de, med anmälan, att de ej medhunnit i sin helhet behandla förslaget till Förordning om Landsting, hos Kongl. Maj:t anhålla derom, att nådig Proposition i ämnet matte till näst sammanträdande Ständer varda öfverlemnad.
Häruti förenade sig Herr Törnebladh C. O., samt Herr Grefve Liljencrants G. F., den sistnämnde med det tillägg: att han ansåg den af Utskottet löreslagna votering ej böra anställas af Förstärkt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott.»
Rik till 11.
Vrot. 185!) & 1860. 8 Sami. 50 Haft. 2 Stockholm, tryckt hos Sam.
Allmänna Besvärs- och Ekon.-Utskottets Memorial N:o 204. 1 ,M 304.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Oktober 1860, kl. 8 e. ra.
Memorial, i anledning af Ihks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver (Jtekottets Betänkande.
Detta Betänkande, afgifvet i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående grunderna för en reglering af Biskoparnes aflöning, har blifvit i sin helhet godkändt af Borgare-Ståndet, roen afslaget af de öfriga Stånden, hvilka i stället antagit högstbemälda nådiga Proportion, nied tillägg i 4:de punkten af det jemväl åf Utskottet tillstyrkta och således afven af Borgare-Ståndet godkända stadgande, att derest utredas" skulle, att ett pastorat, som varit med biskopslön förenadt, men i följd af regleringen komme att derifrån skiljas, innan det blef anslaget till prasben de. varit, i afseende på ordningen för Pastors tillsättande, af konsistoriel egenskap. pastoratet borde samina egenskap återfå — och Preste-Ståndet derjemte med någon ändring af 3:dje punkten.
Denna punkt lyder i den nådiga Propositionen sålunda: ”Vid Biskops afgång, eller förut, derest Biskop blifvit med förbindelse att underkasta sig löneförändring tillsatt, skall utredning ske af aila med tjernsten försenade löneförmåners belopp, för hvilket ändamål boställenas afkastning bör med ”noggrannhet uppskattas samt öfriga hemman, lägenheter eller jordar, som icke af ”Biskopen bebos eiler brukas eller för boställets skötsel äro behöfliga, så snart ”lagligen ske kan, utarrenderas, hvarje gång för så läng tid, som för utarrendering ”af Kronans egendomar är eller varder bestämd; allt i den ordning och på det sätt ”Kongl.
Maj:t täckes närmare föreskrifva.”
Denna lydelse har af Preste-Ståndet ansetts böra sålunda förändras:
”För det i första punkten angifna ändamål, skall, så snart Kongl.
Majit lämp”ligt finner, samtidig utredning ske af alla de med hvarje biskops-tjenst förenade ”löneförmåners belopp, dervid afkastningen af boställen, hemman, lägenheter eller ”jordar med noggrannhet uppskattas.
”Vid löneregleringens verkställande skola de hemman, lägenheter eller jor”dar, som icke af Biskopen bebos eller brukas, eller för boställets skötsel äro behöflig;), sä snart lagligen ske kan, utarrenderas, hvarje gäng för så lång tid, som Bih. tiU B.
Brot. 1859 & 1860. 8 Sami. 51 Haft. 1 2 Allmänna Besvärs- och Eicon.-Utskottets Memorial N:o 204. ”lör utarrendering af Kronans egendomar i allmänhet är eller varder bestämd, allt ”i den ordning och på det^ sätt Kongl. Mnj:t täckes närmare föreskrifva.”
Dä detta Preste-Ståndets beslut således i afseende pä hufvudfrägan öfverensstäminer med hvad den nådiga Propositionen innehåller, derom att en närmare utredning af biskops-lönernas verkliga belopp bör ske, och skiljer sig derifrån egentligen endast i fråga om tiden, då denna utredning skall verkställas, hvilket Kongl. Majit ansett böra ske ”vid Biskops afgång eller förut, derest Biskop blifvit med förbindelse, att underkasta sig löneförändring tillsatt” — och Preste-Ståndet: samtidigt vid alla biskops-embeten, ”sä snart Kongl. Majit lämpligt finner”, samt den af Kongl. Majit i nämnde hänseende framställda bestämmelsen blifvit såväl af Ridderskapet och Adeln, som af Bonde-Ståndet, och således af tvä Stånd antagen, hvaremot Preste-Ständets mening icke delats af något annat Riks-Stånd. får Utskottet vördsamt inbjuda Preste-Ståndet, att, i afseende pä öidje punktens lydelse, med Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet sig förena.
Vidare har Preste-Ståndet ansett, att i afseende pä ifrågavarande lönereglering, borde, utom hvad den nådiga Propositionen innehåller, med delås följande bestämmelser: a) Vid utredningen af biskops-lönerna. skola kronotionde, boställs-afkastning, arrenden af öfriga hemman, lägenheter eller jordar, indelta räntor m. m., beräknas efter de nästföregående 20 arens medel-markegång, och komma de löneförmåner, sorn, efter skedd reglering, i biskops-lönerna ingå, fortfarande, såsom hittills, att af Biskoparne omedelbart uppbäras. b) Afkastning af boställen, hemman, lägenheter eller jordar, sorn för all framtid blifvit
Biskop i visst stift uttryckligen tillförsäkrad, ina ej till annan Biskops aflönande användas; — och c) Sedan biskops-lönerna. efter skedd utredning och reglering- blifvit bestämda, må ändring deruti ej ske utan Preste-Ständets medgifvande.
Då emellertid dessa bestämmelser ej blifvit af något annat Riks-Stånd godkända, får Utskottet vördsamt inbjuda Preste-Ståndet, att, med frånträdande af ofvanomförmälda särskilda beslut, med öfriga Riks-Stånden sig förena.
Och kommer, derest ofvanstående inbjudningar vinna bifall, högstbeinälda nådiga Proposition att anses vara af Rikets Ständer antagen, med den enda förändring, att i 4:de punkten, efter orden ”sorn för regula gäll är stadgad”, införes följande mening: ”derest icke utredes att pastoratet, innan det bl ef anslaget tili prajbende, var, i afseende på ordningen för Pastors tillsättande, af konsistoriel egenskap, i hvilket fall det bör samma egenskap återfå.” Stockholm den 24 Oktober 1860.
Herr Lovén samt Riksdags-fullmägtige Georg Nyqvist frän Wermlands län och Paid Hedström frän Jemtlands län. hafva reserverat sig emot Utskottets beslut i anledning af de utaf Preste-Ståndet särskildt meddelade bestämmelser.
Allmänna Besvärs- och Ekon.-Utskottets Memorial N:o 205. a JW £®5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Okt 1860, kl. 8 e. ra.
Memorial, % anledning af ett Stånds beslut vid handläggning af Utskottets Memorial N:o 193.
Sedan i förenämnda Memorial afgifvet, i anledning al Riks-Standens skiljaktiga beslut vid behandlingen af Betänkandet N:o 161, i friiga oin det af Kommitterade uppgjorda förslag till förordning om Kommunal-styrelse på landet, Utskottet, bland annat, dels anmält att 8:de § af berörda förslag blifvit af Rikets Ständer godkänd med den ändring och det tillägg Utskottet dervid tillstyrkt, och dels hemställt att ej mindre sednare punkten af ll:te §:s 1 morn., än äfven ett vid 58 § i samma förslag ifrågasatt tillägg, såsom hvar för sig godkända, allenast, af två Riks-Stånd måtte anses hafva förfallit, har Ridderskapet och Adelil förständigat Utskottet att, jemlikt 73 § Riksdags-ordningen, uppgöra och till Riks-Ständen inkomma med förslag till sammanjemkning af Ståndens skiljaktiga beslut vid ofvannämnda delar af de Kommitterades förslag, men som Utskottets ifrågavarande Memorial blifvit af de öfriga Stånden godkändt, kan det förständigande Utskottet från Ridderskapet och Adeln emottagit icke till vidare handläggning.af ärendet föranleda.
Stockholm den 24 Oktober 18(10.
4 Allmänna Besvärs- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 206. JW Alik. till Exp.-Utsk. den 24 Oktober 1860, kl. 8 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om bildande af en pensions-fond för prestman af de tillgångar, som genom biskops-embelens indragning kuude erhållas.
Från Höglofliga Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet blifvit remitterad en af Herr Grefve Adlersparre, C. A., väckt motion, att, enär nyttigt och behöfligt vore att för prestmän, likasom för andra Statens embetsman, tillfälle bereddes att vid uppnådd viss ålder och deraf föranledd oförmåga att embetet vidare förvalta, kunna erhålla pension, de tillgångar, som genom det af motionären väckta förslag om biskops-embetenas indragning blefve disponibla, måtte användas till bildande af en fond för pensionering af prestmän vid fyllda 65 eller, om detta ansäges förmycket begärdt, vid fyllda 70 år, enligt samma grunder, som för öfriga Statens embets- och tjenstemän vore gällande.
Sedan ofvanomförmälda, af motionären väckta förslag om indragning af nio biskops-embeten, deröfver Utskottet i Betänkandet N:o 189 afgifvit yttrande, genom Riks-Ståndens skiljaktiga beslut förfallit, och således användande, pä sätt motionären föreslagit, af de nämnde biskops-embeten anslagne inkomster icke vidare kan ifrågakomma, får Utskottet hemställa, att någon Rikets Ständers åtgärd icke må i anledning af förevarande motion vidtagas.
Allmänna Besvärs- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 207. § Alik. till Exp.-Utsb. den 34 Okt. 1860, kl. 8 e. m..
Betänkande, i anledning af väckt motion om rätt till erhållande efter utsyning af skogsalsler från Kronans marker för sjelfegande frälsebönder samt landtbonder inom Norrbottens län, m. m.
I memorial, sorn Hedervärda Bonde-Ståndet, remitterat till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, har Riksdags-fullmägtigen Josef Oskar Almgvist från Norrbottens län fästat Rikets Ständers uppmärksamhet pä stadgandet i Kongl. Brefvet den 11 April 1844, att uti Norrbottens län Konungens Befallningshafvande skulle tills vidare få medgifva åboer å skattehemman, kronohemman eller nybyggen att, efter utsyning och emot afgift, från Kronans skogar afhemta fullmogna, till timmer. plankor och bräder dugliga träd till afsalu.
Det funnes emellertid uti Norrbottens län ett icke ringa antal odiings-frälseheinman, hvilka, pä grund af Kongl. Kungörelsen den 20 November 1741 angående ödeslands upptagande, tillkommit isynnerhet vid anläggningen af de s. k.
Gellivare-verken.