Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid upphäfvande af det för en del stadgade införsels-förbudet, torde den nu efter värdet uppgjorda klassifikationen böra upphöra, och värde-förtullningen emot förtullning efter vigt utbytas; hemställande Utskottet, att för Halfsiden väfnader: Shawlar, Shawletter och andra Dukar, äfvensom genom fasonering till Förkläden utmärkte tyger, må bestämmas en införsels-tull af 2 R:dr 24 sk. skålp.
Redan i början af detta betänkande har Utskottet, med upplysningar ur 1852 års konfiskations-tabeller, visat resultaten af de å vissa slag af bomulls-väfnader stadgade förbud och öfverdrifna tull-satser.
Utskottet må nu vidare erinra, att här, likasom vid sidenväfnaderne-, förbuden träffa just de varuslag, hvilka allmännast förbrukas af de mindre bemedlade, och att, oaktadt den starka utveckling bomullsväfnads-induslrien vunnit samt det i samma mån betydligt nedsalta priset å dess produkter, de stadgade tull-satserna från längre tid tillbaka bibehållits oförändrade och i följd deraf mer och mer kommit i sådant missförhållande till varu-värdet, alt den ololliga handeln derigenom mäste hafva funnit stor uppmuntran.
Vid den af berörde förhållanden påkallade förändring af nu gällande tullbeslämmelser för bomulls-väfnader, som Utskottet funnit sig uppmanadt alt föreslå, har Utskottet, i afseende både å klassifikationen af ifrågavarande artiklar och å de lullsatser, som böra stadgas, hufvudsakligen följt det förslag, som Kongl. Maj:t vid 1847— 1848 årens riksdag afiät.
Förändringen i tull-afgiflerna skall måhända för den, som icke tagit närmare kännedom om verkliga förhållandena, förefalla alltför genomgripande; men af de sakkunniga befarar Utskottet deremot ett motsatt omdöme, enär de föreslagna tull-satserna, i förhållande lill allmännast förekommande varu-slagens värde, snarare öfver- än understiga det belopp, hvarmed den Jofliga handeln högst kail bestå i täflan med den olofliga, och hvarutöfver den inhemska industrien i tull-satsen icke eger något verkligt skydd.
Hemställande Utskottet, att bilagde taxe-förslag, så till redaktion som tull-bestämmelser, för artikeln Bomulls-väfnader måtte godkännas.
Bevillnings-Vlskollets Betänkande, N:o 3. 65
Uti gällande tull-bestämmelser angående artikeln »Bomulls-väfnader med bland- Bomtil/sning till större eller mindre del af lin eller hampa,» bar Utskottet icke funnit behof- med bla,nd~ vet påkalla annan förändring än att, då den till nämnde varuklass hänförliga artikeln ^u"r hain »Bolstervar» till värdet så väsendtligen skiljer sig från bomulls-väfnader »andra slag,» hvarå tull-afgiften, enligt Utskottets förslag, skulle blifva 24, 28 och 32 sk. pr skålp., ali bolstervar icke kan draga en så hög tull-sats, destomindre, som denna väfnad, der den utgöres endast af linne, redan är i nu gällande tull-taxa med lägre afgift belagd, bolstervar af bomull med blandning af lin eller hampa upptages under särskild rubrik med 16 sk. införsels-tull pr skålp.; och tillstyrker Utskottet derföre, att den, i öfverensstämmelse härmed, under hufvud-rubriken »Bomulls-väfnader med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa,» intagna rubriken »Bolstervar,» med åsatt 16 sk. införsels-tull pr skålp. mätte godkännas.
De med införsels-förbud i gällande tull-taxa belagda Yile-väfnader, nemligen:
Ylle-. »boy,» »helylle-flanell af kamulls-ränning och kardulis-inslag, färgad eiler af större bredd än 6J- qvarter;» »Kläde, Drapp, Halfkläde, Vadmal, Batin och Korderoy,» äfvensom »Kasimir af vissa färger, eller af större bredd än 6 qvarter;» »Halfylle-flanell,» samt »Shawlar, Shawletter och andra dukar under 6 B:dr 32 sk. stycket» utgöra nödvändighetsvaror, hvarpå, med hänsigt isynnerhet lill landets klimatiska förhållanden, den stora förbrukande allmänheten synes företrädesvis hafva rätt att fordra åtminstone så vida obegränsad tillgång, att varorne, der behofvet sådant kräfver, må kunna lofligen införas; och denna rätt låter visserligen val förena sig med inhemska fabrikationens bestånd.
Man torde nemligen icke kunna uppgifva någon antaglig grund, hvarför inhemsk tillverkning af t. ex. flanell af kamulls-ränning och kardulis-inslag, färgad eller af större bredd än 6i qvarter, icke lika väl skulle kunna uthärda täflan med utlandets produktion, som tillverkningen af all annan helylle-flanell, eller hvarföre inhemska tillverkningen af kläde icke skulle kunna bestå, utan förbuds-skyddel, då det visat sig, att fabrikationen af den närslägtade artikeln doffel, oaktadt tull-satsen derå utgör endast 32 sk. pr skålp., på sednare tiden ögonskenligen gått betydligt framåt; viljande Utskottet i öfrigt, hvad förbud s-bestämmelsen för årtikeln Flanell särskildt angår, erinra om det härofvan vid artikeln Ullgarn omförmälda förhållande, att kamulls- och kardulls-garn endast med stor svårighet kunna särskiljas, och att tillämpningen af en från garnsorterna hemtad skiljaktig tull-bestämmelse å sjelfva väfnaden måste blifva ännu vanskligare.
» I*å dessa, jemväl af Bevillnings-Ulskoltet vid sisllidne riksdag anförde, särskilda skäl emot förbuds-bestämmelserna å ylle-väfnader, har Utskottet funnit sig ytterligare föranlåtet alt utesluta nämnde förbud; likasom Utskottet helt och hållet antagit den vid sisllidne riksdag föreslagna klassifikation af ylle-väfnader.
Från de då föreslagna tull-satserna har Utskottet afvikit i afseende på artiklarne »Filtar och Mattor,» de under rubriken »andra slag alngods» upptagne »valkade, två- och fler-skaftade» väfnader samt »Shawlar, Shawletter och andra dukar.»
Utskottet har nemligen för filtar och mattor nedsatt tullen från 24 till 16 sk., för valkade väfnader från 2 B:dr till 1 R:dr 24 sk., samt för shawlar från 1 B:dr 16 sk. till 1 R:dr pr skålp.; hvarvid Utskottet, i fråga om den första och sista af nämnde artiklar, löljt Kongl. Maj:ts vid 1847—1848 årens riksdag afgifna förslag, och tillika tagit i betraktande, dels alt en tull-sats af 16 sk. å filtar och mattor icke allenast öfverensslämmer med Norska och Danska lull-laxorne, utan ock, hvad hittills icke varit händelsen, kunde lemna tillfälle alt införskrifva sådana, väl mindre dyrbara, men varaktigare artiklar, hvaraf, då tillverkningen inom landet Bilt. till B.
Brot. 1353 & US i.
S Sami. t Afd. 2 Häft. 9 06 Bevillnings-Utskotlets Betänkande, A':o 3. ar obétydlig, den allmännare konsumtionen är i verkligt behof, dels ock att en införselstull afl ll:dr å; shawlar, shawletler och andra dukar ungefärligen motsvarar den tullprocent, som gällande taxa bestämmer.
Hvad åtei' angår den för valkade ylleväfnader af Utskottet lill 1 R:dr 24 sk. skalp, upptagne införsels-afgift, så anser Utskottet sig böra erinra, att, af de nu lill införsel tillåtna valkade ylleväfnader, de dyrbara slagen »kasimir» icke äro åsatte högre tull och att den valkade artikeln doffel drager mindre än hälften af samma tullafgiftj hvartill ock kommer, att Utskottet genom föreslagna lull-nedsättningen å fin ull sökt bereda den inhemska tillverkningen af finare kläden ett långt mera betryggande medel vid konkurrensen med utländska klädestillverkningen, än som skulle kunna vinnas genom den för de flesta slagen kläde öfverdrifna och derföre till oloflig handel lockande lullsatsen af 2 R:dr pr skålp.
Utskottet hemställer, att det, i öfverensstämmelse härmed, för ylleväfnader upprättade taxe-förslagel måtte af Rikets Ständer bifallas.
Linne- och Det vid 1840—1841 årens riksdag å ”Lärft, hvaraf 1 qvadrataln väger till och Hamp-. mecJ 3 lod”, stadgade införsels-förhud har, lika litet som de äldre förbuden å andra artiklar, burit välgörande frukter.
Det fina och för sin hvithet utmärkta Irlands-lärftet pch andra likartade utländska väfnader hafva icke kunnat utestängas, men Staten har gått miste om den icke obetydliga tull-inkomst, som en, mot måttlig afgift tilläten, handel skolat inbringa.
År 1851 konfiskerades 656 och år 1852 833 alnar, under det att förtullningen af till införsel tillåtet lärft endast uppgick det förra året till 291 och det sednare till 1,129 skålpund.
Utskottet således anser nämnde införsels-förbud böra upphöra, finner ock Utskottet de i allmänhet å Linne- och Hamp-väfnader stadgade införseis-afgifter, redan nu alltför höga, desto heldre böra nedsättas, som Utskottet å råvaran, lin, här förut tillstyrkt betydlig nedsättning.
Den obetydliga skiljaktighet så lill beskaffenhet som värde, hvilken eger rum emellan de i gällande taxa under olika rubriker upptagne artiklarne »Blaggarn och Kanfas» med 12 sk. och »Buldan» med 9 sk. 4 rst. införsels-tull pr skålp., föranleder Utskottet att, i likhet med hvad vid de tvänne sist förflutne riksdagarne föreslogs, tillstyrka, att »Blaggarn, Buldan och Kanfas» må i en rubrik sammanföras , och åsättas en inlorsels-tull af 8 sk. pr skålp.
Uti den å »Bolstervar» till 21 sk. 4 rst. skålp. nu stadgade införsels-tull tillstyrkes jemväl, i likhet med förslaget vid sistlidne riksdag, nedsättning till 16 sk. skålp.
Maj:ls och Bevillnings-Utskoltets förslag vid 1847—1848 årens riksdag nedsatte införsels-tullen å Kammarduk och Batist från 3 R:dr 32 sk. till 2 R:dr skålp.
Instämmande i detta förslag, men med tillägg i rubriken af den i taxan nu ej specificerade artikeln Flor, hemställer Utskottet, att å Kammarduk, Batist och Flor må bestämmas en införsels-tull af 2 R:dr per skålp.
Då en högre tullsats å de hittills till införsel förbjudna slagen lärft, än den för kammarduk sålunda föreslagna, eller 2 R:dr skålp., sannolikt skulle, liksom hittills förbudet, endast föranleda oloflig införsel, samt nämnde tullsats ungefärligen motsvarar den afgift, 10 sk. pr aln, som i 1835 års och äldre tulltaxor fauns stadgad och då utgjorde tillräckligt skydd för den inhemska linner äfnads-industrien, har Utskottet så mycket mindre funnit betänkligt att nedsätta skydds-tulieu till nämnde belopp, som Kongl. Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 67 Maj-.ts förslag vid 1847—1848 årens riksdag för lärft upptog en tull af endast 1 R:dr skålp., och tillstyrker Utskottet alltså, att införsels-tullen å »Lärft, hvaraf en qvadrataln väger till och med 3 lod,» må bestämmas lill 2 R:dr per skålp.
För de i taxan nu under olika rubriker upptagne artiklarne »Lärft, andra slag» med 1 R:dr 32 sk., »Damast» med 2 R:dr och »Linön» med l
R:dr 40 slc. införselstull pr skålp., föreslår Utskottet, i likhet med Revillnings-Utskotlets vid 1847—1848 årens riksdag förslag, att gemensam införsels-tull af 1 R:dr 16 skålp. måtte stadgas.
Den å Segelduk och Tältduk i gällande taxa upptagna införsels-tull al 4 sk., har Kongl. Maj:t, genom kungörelse af den 11 Juni nästlidne är, nedsatt till 2 sk. 8 rst. skålp.
Uti Herr Grapes motion är tullfrihet å segelduk och tältduk yrkad.
L 1830 års tulltaxa var segelduk och tältduk ännu till införsel förbuden.
Sedermera har införsels-tullen, först bestämd till 8 sk. alnen, som ungefär motsvarar 1 skålp., småningom blifvit nedsatt till 6, 4 och nu slutligen 2 sk. 8 rst. pr skålp.; och segelduks-tillverkningen inom landet bar icke destomindre uthållit täflan och gått framåt.
Om ock detta å ena sidan ytterligare bekräftar, alt skyddet af förbud och höga tullsatser är för den inhemska industrien obehöfligt, så bör likväl, ä andra sidan, icke förbises, att den nu till 2 sk. 8 rst. stadgade införsels-tullen endast utgör omkring 10 procent af varuvärdet, samt således redan betydligt understiger den skydds-tull, som hvarje annan inhemsk väfnads-industri åtnjuter.
Huru önskligt det än vore att för sjöfartens befrämjande kunna ytterligare underlätta tillgången på ifrågavarande artikel, skulle det dock, efter Utskottets tanke, innebära orättvisa, alt ensidigt beröfva segelduks-tillverkningen det ännu återstående skyddet; och Utskottet hemställer alltså, att, utan afseende å Herr Grapes omförmälda förslag, den å »Segelduk och Tältduk» af Kongl. Maj:l nyligen (dl 2 sk. 8 rst. skålpundet nedsatta införsels-tull må bibehållas oförändrad.
Vid de 2 sistförflutna riksdagarne tillstyrkte Revillnings-Utskoltet att »Dräll», nu åsatt 36 sk. och »andra slag» linne- och hamp-väfnader, med 1 R:dr införsels-tull per skålp., skulle sammanföras under en rubrik med förstnämnde tullsats.
Hufvudsakligen instämmande häri, men med någon jemkning uti införsels-tullen, i mån af den å råvaran nu föreslagna tull-nedsältning, hemställer Utskottet, att för rubriken andra slag, Drällsväfnader derunder jemväl inbegripne, må stadgas en införsels-tull af 32 sk. pr skålp.
De å vaxade och lackerade väfnader: »Mattor» till 6 sk. och »andra slag» till 10 sk. skålp., stadgade införsels-afgifter äro jemväl i förhållande lill varuvärdet alltför höga; hvarföre Utskottet föreslår nedsättning af nämnde införsels-afgifter: för Mattor till 4 sk. och för andra slag vaxade och lackerade väfnader lill 8 sk. skålp.
Herr Grapes förslag om tullfrihet för Zink »i plåtar», hvarå införsels-afgiften nu utgör 2 rst. skålp., har Utskottet, af de vid artikeln Bly här ofvan anförda skäl, funnit sig icke kunna understödja.
I stället för de nu å »Ångmachiner» till 10 procent och å »Ångpannor» till 20 procent af värdet stadgade införsels-afgifter, föreslår Utskottet, på de skäl, som vid artikeln »Redskap och Machinerier» redan blifvit anförde, samt enär ångpannor med afseende å den dryga transport-kostnaden svårligen kunna, äfven om tullfrihet medgåfves, blifva föremål för import. iZink.
Ångma skiner.
[Ångpannor, 68 Bevillnings-Utskottels Betänkande, N:o 3. 1 Ättika.
Faror, ej specificerade. att införsels-tullen å Ångmachiner och Ångpannor må bestämmas till 5 proc. af värdet.
Då Ättika, alla slag, hvarå införsels-afgiften nu är bestämd lill G sk. kannan, vore hän förlig lill sådane förnödenheter, som ingå uti de för en hvar dagliga behofven, har Kongl. Maj:t föreslagit nedsättning af nämnde afgift till 2 sk. 8 rst.; och har Herr Friherre Palmstjerna, under diskussionen hos Ridderskapet och Adeln, anfört, att den inom landet tillverkade ättikan vore särdeles eländig, till och med ohelsosam, och alt just della föranledt den föreslagna tullnedsältningen, hvartill ock komme, att den bättre sorten ättika vore nödig för vissa behof inom riket.
Utskottet är väl icke i tillfälle att bedöma den svenska eller utländska ättikans relativa företräde i sanitärt hänseende; men då nu gällande tullsatsen i förhållande lill den utländska bättre ättikans värde utgör endast omkring 20 proc. och medgifvit icke ringa införsel år 1852 af 11,851 kannor, samt det är bekant, att den Svenska ättikan beredes af bränvin och dettas pris följaktligen väsendtligt inverkar på den inhemska ättike-tillverkningens bestånd, har det synts Utskottet, som skulle den föreslagna tullnedsätlningen, samtidigt med ifrågasatte åtgärder till fördyrande af råvaran, alltför mycket blottställa den inhemska produktionen, på samma gång som den låga tullsatsen medgåfve införsel af utländsk bränvins-ältika och således förfelade det med nedsätlningen åsyftade ändamål; hvarföre Utskottet hemställer, att införsels-tullen å Ättika må bibehållas oförändrad.
Införsels-tariffens sista rubrik, »Varor, som icke kunna hänföras under någon at de i samma tariff upptagne bestämmelser, mer eller mindre bearbetade», är åsatt 33j procent införsels-tull.
Lika med hvad Utskottet för ej specificerade slöjdevaror hemställt, föreslårock Utskottet, alt ifrågavarande införsels-tull måtte nedsättas till 25 proc. af värdet.
>- 1 sammanhang med den sålunda afgifna redogörelsen för Utskottets förslag angående, bland annat, de ännu stadgade införsels-förbudens upphäfvande, anser Utskottet sig böra behandla frågan om de särskilda kontroll-föreskrifter, hvilka vid nämnde förändring må finnas af behofvet påkallade.
Med godkännande af Bevillnings-Utskoltets förslag vid de 2:ne sistförflutne riksdagarne, beslöto Rikets Ständer endast den öfvergångs-åtgärd, att de artiklar, för hvilka dittills stadgade införsels-förbud ansågos böra upphöra, icke finge uppläggas på kreditupplag och icke heller på nederlag annorlunda än till ålerutförsel i städerna Stockholm, Götheborg, Carlshamn, Landskrona och Söderköping, äfvensom Rikets Ständer vid nästlidne riksdag biföllo Utskottets afstyrkande yttrande öfver då väckt motion om upphörande af den vid 1847—3848 årens riksdag stadgade omförmälda inskränkning uti upplagsrätten för artiklarne Socker-sirop samt Topp-, Kandi- och Kak-socker.
Nu har Herr J. IF.
Ekenman återupptagit det vid sista riksdagen af Bevillningsutskottet afstyrkta nyssberörda förslaget och hemställt, att, då nu mera 3 års vunnen erfarenhet gifvit vid handen, att de förespeglade vådorna af införsels-frihet, emot stadgade tullafgifter, för socker och sirop ick-e inträffat, den olämpliga och obilliga inskränkningen måtte upphöra samt nämnde artiklar förunnas enahanda nederlags- och kreditupplagsrält, som andra varor tillgodonjuta.
Hvad angår ifrågavarande inskränkning i allmänhet, så yttrade derom Bevillnings-Utskollet vid sisllidne Riksdag, alt invändningarne emot förbudens upphäfvande i väsendtlig mån grundades på farhågan för utlandets öfverlägsna industri, som förmenades skola begagna alla utvägar att undergräfva våra inhemska näringar och i sådant Bevillnings-Ctskottels Betänkande, A::o 3. 69 hänseende, bland annai, förse Sverige med ständiga lager af de, annorstädes icke afsältliga, hopade industri-alstren; samt att denna farhåga, om ock framkallad af oriktiga föreställningar angående industriens väsende i allmänhet och dess då varande tillstånd uti andra länder isynnerhet, likväl syntes vara berättigad till det afseende, alt särskilda (ill handelns underlättande medgifna upplags-förmåner åtminstone icke genast vid förbudens upphälVande konnno de fruktade utländska industri-alstren till godo.
Utskottet delar fullkomligt dessa åsigter; och förnyar således den af Bevillningsutskottet vid sistlidne riksdag föreslagna öfvergångs-åtgärd, att de hittills förbjudna varor, som till införsel lofgifvas, icke må på kredit-upplag uppläggas och ej heller på nederlag annorlunda, än till åter-utförsél i de städer, der samma varor, oaktadt införsels-förbuden, nu ega dylik nederlags-rätt, eller städerna Stockholm, Götheborg, Carlshamn, Landskrona och Söderköping.
På sätt Herr Ekenman i sin motion anmärkt, har erfarenheten visat, att den stadgade införsels-rätten för sirop och socker icke medfört någon våda; och ehuru Utskottet, såsom här ofvan blifvit anfördt, nu funnit betänkligt alt rubba de tullsatser, som vid förbudens borttagande stadgades, delar Utskottet likväl fullkomligt motionärens mening om olämplighelen af att längre bibehålla den endast såsom öfvergångs-åtgärd antagna upplags-inskränkningen.
Denna inskränkning urståndsätter handeln att under den tid af äret, dä sjöfarten är hämmad, uppehålla tällan med den inhemska fabrikationen; och då denna tällan under öfriga lider af året visat sitt helsosamma inflytande på inhemska varuprisen, utan att Svenska socker-fabrikationens bestånd dervid äfventyrats, lärer det icke kunna förnekas, att nämnde fabrikation äfven under vintermåna deroe både kan och bör uthålla täflan med de utländska fabrikater, som till förtullning i män af konsumtionens behof blifvit på kredit-npplag eller nederlag samlade.
Utskottet tillstyrker alltså, alt den, vid upphäfvandet af införsels-förbuden å Socker-sirop samt Topp-, Kandi- och lvak-socker, stadgade inskränkning i upplags-rätlen för nämnde artiklar mätte upphöra.
Andra öfvergångs-åtgärder vid införsels-lorbudens upphäfvande hafva väl tillförene ifrägakommit, men blifvit af Bevillnings-Utäkottet vid de 2 sisla riksdagarne afstyrkte och af Bikels Ständer förkastade, såsom hvarken nödiga eller nyttiga; och Utskottet är äfven nu af lika tanke.
Bland andra, i fråga om grunderna för tull-lagstiftningen, väckta förslag, som redan Vtfursels i början af della Betänkande finnas i ett sammanhang upptagne, förekommer ock det tariJen yrkandet, alt, då ullorsels-tull icke vore annat än en indirekt beskattning, lagd på den inhemska producenten, samma lull hurde helt och hållet upphöra.
Utskottet har här förut, vid artikeln Jern, utlåtit sig öfver de nu stadgade utförsels-förhuden å »Tack- och Barlasl-jern» samt dermed jemförlige artiklarne »ostämplade och oborrade Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare» samt »Hällar öfver 1J tums tjocklek samt Lod och Lödjor öfver 1 skeppunds vigt stycket», och för dessa artiklar föreslagit de tullsatser, som borde i förbudens ställe bestämmas, dervid Utskottet icke ens ifrågasatt, hvad motionärerne icke heller kunna antagas hafva afsell, att förbuden skulle på en gång ulbvtas emot fullkomlig tullfrihet. 70 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3.
Att en sådan frihet vid utförsel i allmänhet bör ega rum, är deremot hufvudsakligen redan i gällande tull-lagstiftning erkändt, då jemförelsevis endast få artiklar med utförsels-tull beläggas; men ehuru det icke låter förneka sig, att utförseln af vissa för landet i det hela eller för särskilda näringar nödvändiga natur-produkter bör, ur stats-ekonomisk synpunkt, underkastas den restriktion, som utförsels-tullen innebär, samt Utskottet derföre anser sig böra afstyrka obetingad tillämpning af grundsatsen om tull-frihet vid utförsel; bär Utskottet likväl vid granskning af ulförsels-tarifen funnit den restriktiva åtgärden tillämpad på flera artiklar, mot hvilkas utförsel det dels icke torde vara lagstiftarens mening, dels icke vore med klokhet och rättvisa öfverensstämmande, att uppställa hinder genom den, inhemska arbetet betungande, utförsels-afgiften; och såsom Stats-inkomst eger denna afgift nu mera så ringa betydelse, att afseendet derå lärer hufvudsakligen kunna lemnäs åsido.
Bark, ek-.
Såsom behöfligt råämne för garfverierna, är Ekbark nu belagd med en utförsels tull af 16 sk. tunnan, eller omkring 33j- proc. af värdet.
Genom äldre författningar voro landtmän tillika vid vite förpligtade att afskala och samla ekbark samt föryttra den endast till garfveri-idkare.
Inskränkningen i försäljnings-rätten upphäfdes år 1820, och förpligtelsen att samla ekbarken blef, på Rikets Ständers begäran, genom Kongl.
Kungörelsen den 22 September 1848 jemväl upphäfd.
Det ådagalades nemligen, att varuvärdet, som lagstiftningen ville reglera till förmån för en inhemsk näringsgren, derigenom nedsjunkit så, att det blef ett onus att tillvarataga det nyttiga råämnet.
Samma verkan på försäljningspriset utöfvar ännu den stadgade utförsels-tullen, som försvårar afsättningen af Svenska ekbarken på utrikes ort, under det utländsk ekbark deremot, gynnad med tull-frihet, härstädes finner afsättning.
Utförseln, som till och med 1849 årligen uppgick till omkring 1.0,000 tunnor, har under 1850—52 nedgått med omkring 2,000 tunnor hvarje år och utgjordé det sistnämnda endast 4,317 tunnor.
Den nationalvinst, sorn, till skydd för garfverierna, uppoffras medelst hindret mot utförseln, är således icke obetydlig; men ännu betänkligare är förlusten af den arbetsförtjenst, som genom samlandet af ekbarken skulle kunna beredas, derest detta arbete icke hämmades genom den indirekta beskattning, som utförsels-tullen innebär.
Utskottet tillstyrker derföre, att utförsels-tullen å »Ekbark» må upphäfvas.
Ben, I jordbrukets intresse stadgar gällande tull-taxa en utförsels-tull å artikeln »Ben, oarbetade. oarbetade, krossade samt förmalde elier s. k. benmjöl» af 3 sk. lisp.; och nyttan af detta förträffliga gödningsämnes bibehållande inom landet är obestridlig.
Medlet att vinna denna fördel får dock icke sökas i en beskattning, orättvis i samma mån, som den träffar just den allra fattigaste och minst arbetsföra samhällsklass, hvilken med ben uppsamlingen lörtjenar ett knappt lifsuppehälle; och då redan de höga magasineringsoch frakt-kostnaderna för en vara af så voluminös och svårhandterlig beskaffenhet, som den ifrågavarande, betydligt fördyra exporten, samt inhemska jordbruket derigenom eger företrädet af långt billigare pris, än den utländske förbrukaren, anser Utskottet sig äfven böra föreslå tull-frihet vid utförsel för artikeln »Ben.»
Bly, Oaktadt bly-produktionen inom landet under sednare åren betydligt tilltagit, och oarbetadt. jen nu ^ oarbetad!, i tackor eller rullar» stadgade utförsels-tull af 20 sk. skep pundet, utgjort endast omkring ^:del af införsels-tullen å samma artikel, har utförseln år 1852 uppgått till endast 78 skeppund, men införseln deremot till omkring 1,000 skeppund, hvaraf det visat sig, att utförsels-tullen icke är behöflig såsom medel att till Bevillnings-Ulskollels Betänkande, N:o 3.
71 vidare förädling qvarhålla det inhemska bl vet inom landet.