Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne hafva (med begifvande jemväl af Protocolls-Secreteraren Dahlström i hvad som röret de enskilda Actie-egarnes andel) beslutat att, medelst tillstyrkt bifall å den sökta eftergiften af Straff-ränta, förhållandet hos Banco-Utskoltet anmäla.
Då Verket* på sätt förenämndt är, fått dess fordringar till fulla Capital-beloppet återbetalda, samt dessutom Ränta, beräknad å 6 procent efter förfallodagen, så att blott för någon del af straff-räntan eftergift är i fråga, samt högst sannolikt är, att, derest denna godvilliga betalning ej mellankommit, icke eris Verkets Capital-fordran kunnat i executiv väg indrifvas, finnér Banco-Utskottet full anledning att jemväl för dess del tillstyrka, det Sundbladj såsom i ganska knappa omständigheter stadd, varder, i följd af den godvilligt Banco-Ulskottets Betänkande N.-o 72 55 verkställda inbetalningen, befriad från allt vidare kraf å DisconlVerkets sida för hvad af Straffräntan återstår. 3:o Vid den år 1828 förrättade Revision öfver 1827 års fortsatta utredning af i. d.
Riks-Discont-Verket, hade f. d. Capitainen D. R. Wenner q vist, som hos Verket häftar för ett den 9 September 1815 förfallet lån, i återstående Capital, R:dr 1 i83 : 16 sk., anhållit, att den mot honom fortsatta execuliva åtgärd för samma lån finge hvila, hvaremot han åtoge sig att inom slutet af år 1828 afbetala 4o R:dr B:co och sedermera allt framgent 20 R:dr samma mynt vid hvarje qvartals slut, intill dess hela Skulden blefve godtgjord.
Revisorerne, med Prötocolls-Secreteraren Dahlströms begifvande, hafva, under fästadt afseende å Wenner q vists kända oförmåga att hela skuld-beloppet på en gång gälda, och sedan i hans Concurs ingen tillgång för oprioriterade funnits, ansett sig böra hos Banco-Utskottet tillstyrka, det Lagsöknings-åtgärderna mot Wennerqvist finge tills vidare hvila, under förutsättning, att han å bestämda tider fullgjorde sitt åtagande och emedlertid, genom erläggande af för - 56 Banco-Utskottets Betänkande N.a 72. sta afbetalningen inom årets slut, visade sig dertill ega vilja och förmåga.
Banco-Utskottet liar väl af den 1111 afgifna Ombudsmanna-berättelsen inhemtat, att, sedan denna tillstyrkan af Revisorerna gjordes , ingen inbetalning skett å lånet,, hvars återstod alltså ännu är densamma; men då,- enligt hvad anmäldt blifvit, Löftesmantten för lånet, Capitainen C. A. von Normann j för längre tid sedan gått i Preuss sisk tjenst och med lagsökning ej kunnat anträdas, samt anledning icke eller är att genom Wenner qvist s inmanande i häkte någon afbetalning å Skulden till betydligare belopp vore att förvänta; anser Banco-Utskottet för ändamålet tjenligast, att med ytterligare executiva åtgärder mot Wennerqvist tills vidare må anstå, under vilkor, att de af honom erbjudne afbetalningar härefter varda, enligt åtagande, full-! gjorda. 4:o Riksdags-Fullmägtigen för Östbo Härad af Jönköpings Län, Johannes Svensson j bar uti en till Banco-Utskottet ingifven skrift pmförmält, att Lieutenanten Friherre Hans Lilljecreutz hos f. d. Riks-Discont-Yerket häftat för tvänne, år i8i5 in - Bfinco-TJtskotlets Betänkande N.-o 72 57 gångna, Borgens-förbindelser å tillhopa i5oo R;dr, nemligen ett lån å 700 R:dr i JY. J. Ekermans namn och ett lån å 800 R:dr i G.
Anrepps namn, i afräkning å hvilka skulder Discont-Yerket endast erhållit uti Friherrens Concursmassa en utdelning af 3|:dels procent eller 54 R:dr 17 sk. 10 r:st., samt uti Lieutenanten Anrepps massa ao5
R:dr 43 sk. 2 r:st , hvaremot någon tillgång för gäldande af återstoden, R:dr ia3g: 35 sk., vid år 1826 anställd lagsökning, hos Friherre Lilljecreutz icke funnits; vid hvilket förhållande, och då Friherren alltid gjort sig förtjent af Medborgares aktning och välvilja, men genom åt andra lemnadt biträde sjelf råkat i förlägenhet, Johannes Svensson, efter anmodan att uppgöra denna affaire, och på det Friherren på sin ålderdom måtte blifva fredad från vidare kraf för ifrågavarande Borgens-förbindelser, erbjudit sig att, emot det Friherren vunne eftergift och afskrifning för skuldens återstod, och mot utbekommande af de för lånen afgifna förbindelser, af egna medel förskjuta och till Discont-Yerket genast inbetala 200 R:dr Banco, utgörande vid pass 16 procent af berörde återstod.
Efter öfvervägande häraf, och sorn i Ombudsmanna-berättelsen finnes upplyst, att hos Friherre Lilljecreutz saknas annan till - 58 Taneo-Utskottets Betänkande lY.-o 72. gång än afkastningen af ett Fidei-Commiss, hvilken afkastning blifvit för flera år till annan person förskrifven, får Banco-Utskottet, med Protocolls-Secreteraren Dahlströms begifvande, hos Rikets Ständer vördsamt föreslå, att Riksdags-Fullmägtigen Johannes Svenssons gjorde anbud må antagas, under vilkor, att den utfästa inbetalningen varder verkställd inom en månad, sedan han af beslutet erhållit del.
Dock att Johannes Svensson vid samma tillfälle, i och för utbekommandet afLånehandlingarne må vara försedd med vederbörlig fullmagt af Friherre Lilljecreutzsåsom bevis, att han, till ingående af dylik afhandling med Discont-Verket, erhållit Friherrens uppdrag och begifvande.
F. d. Riks-Discont-Verket, hvilket redan vid i8a3 års
Riksdag ansågs för det mesta utredt, bör fastmera nu kunna så betraktas, efter det mera än 12F år förflutit från Verkets, d. 2 Januarii 1817, skedda egentliga upplösning.
Likväl torde ännu, enligt hvad ProtocollsSecreteraren Dahlström inför Ranco-Utskottet tillkännagifva, en och annan mindre post blifva att påräkna dels af Concursmassor, Banco-Utskottets Betänkande 7V:o 72. 5g för hvilka slutlig redovisning hittills icke stått alt erhålla, och dels af några Gäldenärer, genom förnyande af mot dem förut vidtagna execuliva åtgärder.
Som emedlertid de härmed förenade kostnader oftast öfverstiga hvad af den påräknade inkomsten kan belöpa å den tredjedel i Verkets fordringar, som är Protocolls-Secfeteraren till o ’ horig, och Banken icke vidare ersätter dessa kostnader, än i och genom anslagen viss procent å det för Bankens räkning ingående belopp, en ersättning, som blifver otillräcklig i samma nion tillgångarne minskas, hvilket åter är en följd af Gäldenärers tid efter annan inträffande frånfälle och det snart sagdt föråldrade skick, hvaruti fordringarne mer och mer försättas; finnér Banco-Utskottet, uppå derom gjord hemställan af Protocolls-Secreteraren Dahlström, sig ega fullt skäl att, till underlättande och befordrande af denna slutliga utredning, härigenom vördsamt föreslå: a) att rättighet härefter må lemnäs ej allenast Rikets Ständers Revisorer årligen, vid och emellan Riksdagarne, på sätt intill år 1823 varit öfligt,' utan jemväl Discont-Directionen, att, för hvad Bankens andel rörer, till pröfning och slutligt afgörande upptaga skeende accords - öo Banco-Utskotlets Betänkande N.o 72. anbud, i afseende på liqvid af förre Riks-Discontens återstående fordringar, förmedelst erläggande af något visst belopp, mot frisägelse från vidare kraf, under förutsättande nemligen, att förre enskilde Actie-egarnes rättsinnehafyare, äfven för sin del, deruppå ingå; b') aft den för närvarande till 25 procent , såsom arfvode för besvär och kostnader vid indrifvandet af Bankens tvåtredjedelar, i ett för allt bestämda ersättning må förhöjas sålunda, att enskilde Actieegarnes rättsinnehafvare få sig till godo beräkna 33|:dels procent, eller en tredjedel af hvad medelst execuliva åtgärder eller i accordsVäg, från och med innevarande år 1829, å Bankens andel i fordringarne ytterligare varder godtgjordt, Slutligen får Banco-Utskottet tillkännagifva : att, ej mindre hvad Banco-DiscontVerkets förvaltning än f. ti.
Riks-DiscontYerkets utredning beträffar, Directionen finnes hafva med utmärkt sorgfällighet iakttagit och följt meddelade föreskrifter; att Rä - Banco-Utskottets Betänkande IV.-o j3. 61 kenåkaperna varit pålitliga och fullständiga; att nödig säkerhet och behörig ordning visat sig i afseende på vården af Verkets lånhandlingar; och att vederbörande Embetsoch Tjenstemän, hvar för sig, med skicklighet, nit och drift sina åligganden fullgjort.
Till följe hvaraf Banco-TJtskottet för den tidrymd, som nu varit underkastad dess granskning, låtit meddela Direetionen fullständig decharge i afseende på hvardera förvaltningen, med frikännelse frän allt ansvar för nu och kommande tider, enligt den form, sorn vid alla föregående Revisioner Varit antagen.
Stockholm den 28 Augusti 1829.
Ankom till Exp.-Utsk. den i Septembttf 1829.
Betänkande, i anledning aj Ilr J. P. Hembergs Motion, rörande eftergift af Bankens Inteckningsrätt j i afseende på den å Uddevalla Stads Utmark varande Stånd-Skog.
Un en inom Yällofliga Borgare-Slåndét 6a Banco-Utskottets Betänkande N:0 73. vackt, och den t6 förlidne Julii till Banco-Utskottet remitterad Motion, har Herr J. P. Hemberg framställt den anhållan, alt, sedan Rikets Högloft.
Ständer (medelst lemnadt bifall å Bnnco-Utskoltets Betänkande N:o 3g) afslagit den af Motionairen, å Uddevalla Stads Borgerskaps vägnar, gjorda anhållan , det Banken skulle eftergifva sin intecknings-rätt uti åtskilliga byggnader och fastigheter, som finnas intecknade för ett, mot Borgerskapets personliga ansvarighet, vid 1818 års Riksdag beviljadt lån] å 25,ooo R:dr, deraf vid pass 7000 R:dr sedermera blifvit återbetalda, sådan eftergift måtte beviljas åtminstone för den å Stadens Utmark varande Stånd-Skog, helst berörde Skog, genom eld år 1826, till större delen skall blifvit förstörd , som gör det nödvändigt, att marken användes till odling ; men hvaruti , med afseende på dess aflägsenhet från Staden, ingen skall kunna sig inlåta , utan att försäkras om eganderätt.
Förmälande Motionairen, att något äfventyr för Banken så mycket mindre kunde blifva förenadt med en sådan eftergift, hvilken , af nyssnämnde anledning, vore både för Staden och det Allmänna af högsta vigt, som Motionairen ej ens kunnat finna någon giltig grund för skedd vägran af hela inteckningens försvinnande, enär Rikets Ständer, vid meddelade lån lill Banco-Ulskottets Betänkande IV.-o j3. 63 Götheborg och flere Städer, skola åtnöjt sig med endast Borgerskapets garantie, och Uddevalla Borgerskap, som i behörig ordning fullgjort sina inbetalningar, och således icke förverkat något förtroende mera än andra Städer, syntes kunna ega skäliga anspråk att detsamma tillgodonjuta.
Hvad angår den med verkliga förhållandet ej enliga uppgift , alt någon bland Rikets Städer skulle hafva från Banken erhållit lån-biträden utan all Inteckningssäkerhet, och blott på grund af Borgerskapets personliga ansvarighet, åberopar BancoUtskottet sitt Betänkande N:o 89, som upplyser, att både för Götheborg och Landscrona, de enda Städer, hvilka, utom Uddevalla, erhållit dylika lån-biträden, Inlecknings-säkerhet blifvit både förbehållen och gifven, samt ännu fortfar att vara gällande.
I sjelfva hufvudfrågan åter, eller beträffande den nu önskade eftergiften af meddelad Inteckning i Stadens Stånd-skog, får Banco-Utskottet erinra, att Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, angående Inteckning i fast Egendom af den i3 Julii 1818 uti 18 §. stadgar: ”Eger någon Inteckning uti flere ”Fastigheter för samma fordran, utan att ”uppgifvet är, för hvad del deraf hvarje ”Fastighet serskildt häftar, och hafva an”dra Borgenärer å samma tid eller sedan 64 Banco-Utskottets Betänkande.
N.-o '"låtit inteckna en eller annan af dessa Fastigheter; då må han ej låta sin Inteck”ning i Fastigheten serskildt dödas, utan ”att alla Inteckningsbafvare, som med ho”nom lika rätt fega; så ock de, hvilkas In”tecknings-iätt senare är, dertill samtyckt.
”Sker annorledes, eller låter han Inteck”ningen i någondera Fastigheten förfallaj *■njuté ej annan rätt i de öfrige, än näst efter sista Intecknings-haf varén.”
För beviljande af en Relax, eller eftergift i Inteckning tili någon viss del, gör det alltså ej tillfyllest, att skulden blifvit med deremot svarande belopp minskad; dervid fordras äfven öfrige Intecknings-hnfvares samtycke och följaktligen aldraförst bevis, om och huruvida sådana, vare sig i afseende på hela Panten eller vissa delar deraf, finnas, I)å inga dylika upplysningar åtfölja Motionen, är det alltså icke för Banco-TJtskottet möjligt att en fråga af denna beskaffenhet slutligen pröfva; utan får Banco-TJtkottet, jemlikt hvad uti dess Betänkande N:o 44 öfver en framställning af enahanda art skett, endast hemställa, att, med anledning af Herr Hembergs Motion, det må öfverlemnas till Banco-Styrelsen att, under - Banco-Utskottels Betänkande N.o j4- 65 der iakttagande af de grunder, som för intecknade lån i allmänhet gälla, uppå skeende behörig anmälan, från Stadens sida, häröfver besluta.
N:o 74' Antom till Exp. Utsk. den 2 September 1829' Utlåtande, med anledning af frenne Riks-Stånds Anmärkningar vid Ranco-TJtskottets
Betänkande3 N:o 36 j i fråga om bibehållande af de från Banken meddeldte Lån pä Hus s brandförsäkrade i den upplösta f. d. Stads - Fonden af Allmänna Brandförsäkrings-Verke t.
Banco -Utskottets ifrågavarande
Betänkande är hos Vällofl. Borgare-Ståndet bifallet, Eib. till Riks. St.
1829. 6:tc Sami. 2 B. 5 5:tc Häftet, 66 Eanco-Utskotlets Betänkande N:o Je - rnen liar blifvit återremitteradt från Hög-* lofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, på grund af gjorda anmärkningar.
Bland dessa får Utskottet först upptaga en och annan framställning af mera allmän art och syftning.
Het har nemligen inom Riks-Stånden blifvit erinradt: att de i vissa landsorter försporda bemödanden att, i afseende på Fastigheters brandförsäkring , hjelpa sig sjelfve utan anlitande af JSn inrättning för Rikets städer i gemen, som inom llufvudstaden är stiftad, borde snarare befordras än hindras och ej, som hittills , allt concentreras i Hulvudstaden ; gtfe enskilda Crediten komme att lida , derest Banken ej visade sig villig att , såsom goda panter, belåna äfven de af smärre local-föreningar till försäkring antagna bus, samt orterne äfven lida, om möjligheten för dem att efter önskan få förblifva 110g för sig sjelfva dymedelst försvårades ; att ej blott de låntagares öde härunder berodde, hvilkas brandförsäkrade hus äro intecknade till säkerhet för Banco-lån, utan ock flere andras, som för lån af publika Cassör eller enskilda personer hafva Banco-Utskottets Betänkande N.o ~]4- 67 sina Stads-egendomar intecknade; ty om Banken sträckte sina anspråk för högt och öfver billighetens gräns, skulle hos andra långifvare förtroendet till brandförsäkrade hus i städerna minskas, hvarigenom för deras invånare olägenheter och menliga följder måste uppkomma; att då Banken skall förse sin säkerhet, sådant bör ske genom icke öfverdrifna , utan billiga och i tillämpningen enkla vilkor; men sådana funnos ej de af Utskottet föreslagna; det vore redan strängt, att panten skulle vara försäkrad till lånets tredubbla värde, och ytterligare svårighet mäste uppstå att i närvarande creditbrist anskaffa borgen ; att, när fråga vore om att stadga principer, visade det sig såsom ett besynnerligt förhållande, om undantag gjordes för några Brandstods-bolag på andras bekostnad; att Utskottets Förnyade Utlåtande ej borde blifva inskränkt till vilkorens bestämmande för dem, som redan egalån af Banken , utan tillika innefatta, huru skall förhållas med dem, som hädanefter söka lån derstädes.
Med anledning af hvad sålunda i allmänhet blifvit framställdt, får Banco-Ut - 68 Banco-Utskottets
Betänkande di.-o 74- skottet nämna, att, då de serskilda Brand försäkrings-Inrättningar, som, efter upplösningen af Allmänna Brandförsäkrings-Verkets f. d. Stadsfond, blifvit stiftade, finnas grundade på olika vilkor och bestämmelser, hvaraf följaktligen uppstår en åtskillnad uti den säkerhet dessa inrättningar hvar för sig erbjuda, har sådant, och ingalunda en i anmärkningarne antydd afsigt att göra undantag för den ena eller andra BrandförsäkringsInrättningen på öfriges bekostnad, föranlåtit Bahco-Utskottet att, allt efter de olika omständigheterna, föreslå serskilda vilkor och förbehåll, hvarunder Bankens utgifna lån mot inteckning i hus, som nu efteråt blifvit försäkrade uti någon af dessa nya Inrättningar, kunde få qvarstå och bibehållas.
Vid behandlingen af detta ämne, hvilket, efter Banco-Utskottets åsigt, icke bordt sammanblandas med grunderna för nya låns ingifvande, såsom dermed ej egande någon omedelbar gemenskap, har Banco-Utskottet antagit den uti dess afgifna Betänkande (pag. 6) klarligen uttryckta grundsatts, att söka bereda ali den lindring ät Gäldenär erne, sorn utan synbar -våda och osäkerhet kan A
Bankens sida medgif vas.
Någon längre sträckt eftergifvenhet, syftande derhän, att Banken, vare sig för att bereda ökad Credit åt nystiftade Brandfqrsäkrings-Inrättningar, eller bidraga till låntransactioners underlättande Banco-Utskoliets Betänkande I¥:o 'j.f. Cg mellan enskilde, skulle åsidosätta sin egen trygghet, synes med billighet och rättvisa icke vara förenlig; och Utskottet, som alltså ej kunnat frånträda ofvannämnda grundsatts, utan i alio dervid lörblifver, öfvergår nu till de speciela anmärkningarne, eller hvad sorn rörer den antydda grundsattsens tillämpning på hvarje serskildt förhållande.
Mot de i Utskottets förra Betänkande gifna tillstyrkanden är hufvudsakligen anmärkt:
Beträffande allmänna B randsto ds-Bolaget : att förbehållet, det inträdes-afgiften skulle för alla 3:ne åren vara erlagd, tycktes vara för strängt, då Låntagare skulle, i följd deraf, nödgas gå i förskott med en icke obetydlig afgift, utan att af Bolaget hvarken njuta afdrag, såsom uti förra Brandförsäkringsverket, eller ega sig till godo beräkna Ränta; kunnande Bankens säkerhet anses fullt betryggad, om
Låntagaren ålades att hvarje af de tre första åren med bevis styrka, att den fastställda afgiften blifvit inom bestämda tider erlagd.
Beträffande Skånska BrandförsäkringsInrättningen: att, oaktadt allmänna Biandslods-Bola - rjo Eanco-Utskotlets Betänkande iV.-o 74. get har en tecknings-summa af 10 millioner R:dr, fördelad i minst 40 städer, då Skånska Inrättningen endast liar att uppvisa en teckning af circa millioner R:drj fördelad på 10 städer; borde deraf dock ej den slutsatts dragas, att ringare säkerhet för Banken vore i denna senare Inrättning att påräkna; utan kunde det tvärtom antagas, att, då allmänna Brandstods-Bolagets fond är högst fyrdubbel mot Skånska Brandförsäkrings-Inrättningens, vore 40, kanske ioo:de faldt flera bus lätt förstörda af eldsvåda i de 4o städerna, än i Skånes 10, emedan der nästan inga trähus utan egentligen blott sten^ och korsverkshus finnas; att Brandförsäkrings-bref af 2:ne utländska Assurance-Compagnier hittills varit i Banken antagna, med större Credit än som nu blifvit tillstyrkt för Skånska Brandförsäkrings-Inrättningen, ehuruväl en lika §., med den emot Skånska BrandförsäkringsInrättningen åberopade, äfven förekommer i Reglementet för de ifrågavarande utländska, eller Phoenix- och Alliance-Gompagnierna.
Beträffande Götheborgs Brandstadsförening : att Banco-Utskottet ej uppgifvit anledning, hvarföre denna Brandstodsförening Banco-Utskottets Betänkande, N.o 74.
71 ansetts mindre säker, eller de punkter uti Inrättningens Reglor, som funnits ofördelaktiga; att säkerheten för en dylik Inrättning ej består i blotta Fonden, utan äfven i Bolagsmännens vederhäftighet; att
Banken nog måtte kunna hafva lika mycket förtroende för egendomar i Götheborg och Skånska städerna, som för dem i Hjo och Grenna, så att, pm dessa och dermed jemförliga städers fastigheter hypotliiceras för Banco-lån utan borgen tyckes borgen ännu mindre behöflig i afseende på ofyannämnde stads-egendomar, hvilkas hypotheks värden torde vara mindre misstroende underkastade, Med anledning häraf får Banco-Utskottet nu uppgifva den icke obetydliga skillnad, som, efter hvad det förekommit Utskottet, eger rum emellan städernas allmänna Brandstods-Bolag och Skånska RrandförsäkringsInrättningen samt Götheborgs nya Brandstods-förening, i fråga om utsigterna till ersättnings vinnande vid en betydligare Brandskada.
För Utskottet visar det sig klart, att det är från sådan synpunkt, som en jemförelse måste anställas, och ej, såsom i antuärkningarne skett, under elen förmodan, 72 Banco-Utskotlets Betänkande W-o yrf.. att Bankens panter i en del städer ej blifva för brand utsatte.
Ty, i slikt fall, vore Brandförsäkring för Långifvare och Husegare lika öfverflödig.
I Skånska Brandförsäkrings-Inrättningen utgå afgifterna, enligt Reglementets 6 och 7 §§. för byggnader af sten och brändt, tegel, med en £ högst -5- procent årligen i so år, och kunna ej ökas; så att, då hela inkomsten ej utgör mera än omkring 20,000
R:dr , en brandskade-olycka å några hus, försäkrade i denna Inrättning, icke kan på flera år godtgöras, samt en större olycka, förorsakad exempelvis genom en hel stads förstöring, troligen aldrig ersättas; hvartill kommer, att för den händelse, som i sjelfva Reglementet blifvit förutsatt, att Inrättningens hela fond, genom inträffande större brandskador, ej skulle förslå till godtgörande deraf, 1,7 §. i sista momentet stadgar, att den, som först lidit brandskada, eger förmons-rätt till ersättning framför en senare brandskada, och så vidare i ordningen efter hvarandra, I städernas allmänna Brandstods-Bolag deremot, utgår afgiften med i ä ii proc. årligen, och om olycka inträffar, hvarigenom fonden medtages, kunna tre års afgifter på ett år infordras, utgörande omkring Banco-Utskottets Betänkande N.o 7 4. 73 45o,ooo R:dr, och lika racket året derpå; och får ingen från Bolaget afträda , innan all skuld är betald.
Sålunda kan äfven deri största olycka, till ex. å en million, inom ett å två år der ersättas. Risquen för Skånska Brandförsäkrings-Inrättningen nr påtagligen större än för Städernas allmänna Brandstods-Bolag, emedan i den förra blott 10 Städer äro antagna för 3i millioner, då 72 Städer äro delegare i Städernas Allmänna Brandstods-Bolag för omkring 11 millioner R:dr.
Den anmärkning, att BrandförsäkringsBref af 2:ne Utländska Assecurauce-Compagnier hittills varit i Banken antagna med större credit än Utskottet veJat tillerkänna Skånska Brandförsäkrings-Inrättningen, får Utskottet, på sätt redan uti ett yttrande hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit utredt, besvara dermed, alt utländska Assecurance-Compagniernas Brandförsäkrings-Bref, lika med de borgens-förbindelser, som också nu under tiden fått till Banken aflemnas, icke varit antagna såsom någon fortfarande säkerhet, (hvilket de Skånska Brandförsäkrings-brefven borde blifva) utan endast i och för Bankens betryggande intill dess Rikets Ständer hunnit öfver ämnet besluta. 74 Banco-Utskottets Betänkande N.-o j4* Hvad Götheborgs nya Brandstods-förening angår, så är densamma i risque för nära 600,000 R:dr, och Glott inom Götheborgs Stad.
Afgifterna erläggas årligen med omkring 6000 R:dr, samt kunna ej ökas.
Om blott ett hus, försäkradt till 3o,ooo R:dr skulle afbrinna, åtginge 5 år för att ersätta skadan, Reglorna för denna Bandstods-Förening innehålla väl en förbindelse af Bolaget, att, en för alla och alla för en, ansvara för brandskada å de fastigheter, som för lån af Banken äro intecknade; men det exemplar af dessa Reglor, som till BancoUtskottet inkommit, befinnes utan datum och någon underskrift, och saknar således belt och hållet egenskap af authentik handling; hvarförutan, såsom Utskottet redan i dess förra Betänkande tillkännagifvit, dessa Reglor hittills icke äro af Kongl, Maj:t gillade och stadfästade, Med afseende å dessa förhållanden, bär Utskottet ej funnit något skäl att, vid ett företrädes bestämmande emellan de ifrågavarande 3:ne Bradförsäkrings-Inrättningarne, följa annan ordning än den Utskottets förra Betänkande upptager.
Men det förbehåll, som för dem gemensamt innefattas uti nämnde Betänkande, nemligen att Banco-Utskottets
N-o 74- 75 Brandförsäkrings-summan skulle uppgå till minst tredubbelt det belopp, som utgör Bankens fordran, bar Utskottet funnit ej vara för Bankens säkerhet ovilkorligen nödigt, utan anser tillräckligt, om brandförsäkringssumman uppgår till dubbla lånbeloppet.
Icke eller har Utskottet kunnat frångå dess yttrade öfvertygelse om nödvändigheten alt för Brandförsäkringar, så väl i Skånska Försäkrings-Inrättningen, som Götheborgs nya Brandstods-Förening, Banken till sin säkerhet må äska Borgen, enligt det uppgifna Formulairet, Likväl har Utskottet ansett det kunna göra tillfyllest, att sådan borgen hvarje Tionde år förnyas.