Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förbigår alldeles hvad som genast förekom vid ett noggrannare betraktande af Reglementet och Banco-Utskottets Betänkanden, att nemi gen Bankens många Stater såsom: dess Öfver-Styrelse-Stat, dess Löne-Stat, hvaruti äfven ingår arfvoden till 2,800 R:dr, dess Egentliga Supplementar-Stat med idel arfvoden för trägnare tjenstgöring, för mistade sportler, för trägen och ansvarsfull befattning, för trägnare göromål m. m., uppgående till 10,780 R:dr årligen: dess bestämda Supplementar-Stat: dess obestämda Supplementar-Stat, som för år 1842 uppgick till ej mindre än 23,815 R:dr 38 sk.: dess serskildta löner, anslag och arfvoden: dess anordningar utom Stat: dess tillfälliga och föränderliga anslag: dess Fullmägtiges dispositionsräkningar etc. etc. etc. syntes mig alla rundligen tilltagna:
Jag förbigår dock allt detta,. emedan det grundar sig på Ständernas och deras Banco-Utskotts egna åtgärder, ehuru jag icke kan undertrycka den enskilda tankan, att en så mångtitlad, så rymlig och expensiv lönereglering svårligen skulle undgå klander vid ett annat Statens Verk.
Att Banken dessutom har sin Indragnings-Stat, sin PensionsStat, hvilken sistnämnde år 1842 uppgick till 19,221 R:dr 12 sk. m. m. likasom andra Embets-Verk, förstås af sig sjelft.
Jag förbigår äfvenledes både Egentliga Administrations-Utgifter och Extra Administrations-Utgifter, hvaribland för 1842 förekomma 566
R:dr för renhållning, hvarlill alltså den talrika Vaktbetjeningen icke kan begagnas: 2,412 R:dr 8 sk.
B:co för användt skrifpapper (dock icke till räkenskapsböcker som äro serskildt upptagne): 1,290 R:dr 30 sk.
B:co till skrifpennor, således öfver 20 R:dr Riksgäld om året till skrifpennor för hvar och en af Bankens 94 Tjenstemän; hvilket allt är obetydliga småsaker.
Jag skulle väl vilja fästa min uppmärksamhet vid personalens antal, som enligt Reglementet utgör 94 Ordinarie Tjenstemän och 12 Extra samt 29 Personer betjening, hvaribland 26 Kammardrängar; äfvenså vid förvaltningskostnadens belopp för 1841 uppgående till 297,177 R:dr22sk. 2 rst. samt för 1842 till 213,648 R:dr 42 sk. 8 rst. utom Välgörenhetsbidrag 7,333 R:dr 16 sk årligen, hvartill komma betydliga afskrifningar och förluster, som äro mycket olika hvarje år; Men jag tilltror mig icke kunna bedomina hvarken det ena eller andra, ehuru jag långt för detta hört att större och rikare Banker i andra länder förvaltas väl med fåtaligare personal.
Hvad jag dock icke kan underlåta att i förbigående omnämna, är den omtalade åt - 85 gärden, att contrahera om förfärdigandet af 740 trädlådor med jernband och lås, som, efter livad jag hört sägas, skulle kosta ej mindre än 9 ä 10,000 R:dr och vara ämnade att deruti förvara Bankens metalliska valuta.
Uti Banco-Utskottets Memorialer, har jag icke kunnat igenfinna något beslut derom, och om ett sådant äfven finnes, vill det synas mig hafva varit välbetänkt, att under Bankens alltmera försämrade ställning, tills vidare uppskjuta med att ingå ett dylikt contract, seideles som åtminstone
Bankens ädla metaller i omyntad form, för närvarande icke lärer behöfva rätt många förvaringskäril.
Men hvad som mest faller i ögonen är förvaltningen af Tumba Pappersbruk och jordegendom samt resultaterne af dess verksamhet, och hvad dermed eger sammanhang.
Jag har instämt uti allt hvad Afdelningen anfört och får tillägga några ytterligare drag till den uti Berättelsen förekommande teckningen.
Att arbetarne äro väl lönade är i sig sjelf visserligen icke att klandra, endast det ställes sa att kostnaden kan betäckas afarbetsproduclen.
PappersMästaren Ulla lid ers löneförmåner 801 R:dr 45 sk. 2 rst.: Brukets Vaktbetjening i Stockholm åtnjuter 312 R:dr: dessutom har Bruket en egen Vaktmästare för 365 R:dr om året, utan tvifvel densamma, som uppsatte det i Berättelsen omförmäldla planket för 20 sk. alnen:
Valsmästaren Wiberg 301 R:dr.
De öfriga arbetarne, som finnas till ett stort antal, erhålla i veckolön ifrån 2 R:dr 40 sk. till 2 R:dr och några derunder, hvarjemte en och annan får gratificationer, och dessutom åtnjuta de råg ifrån 10i tunnor, lill 2| tunna, malt ifrån 6 tunnor lill lj tunna, ved ifrån 5 lill 3 famnar, ljus ifrån 2 till 1 LU hvilket allt utgår efter som de äro gifte samt hafva liera eller färre barn, men utom alla ordinarie löneförmåner till dessa arbetare synes också, såsom Afdelningens Berättelse omförmäler, ej blott extra arbetare, aflönas, utan äfven förekommer öfverarbete af mångfaldig art och beskaffenhet, hvaraf endast packkammarearbete (det vill säga öfverarbete med sortering af lump och papper) för 1842 uppgår till 1,027 R:dr 9 sk. 6 rst.
B:co. Sådant arbete är belaldt icke efter beting ulan med dagspenning och äfven timvis,således Lex. rensning och piskning af blånor är förrättad för dagspenning: lill arbetaren Segerberg på en månad för öfverarbete med papperssorleiing 124 timmar å 4 sk. B:co. Piskning och damning af pappersbitar har också betalts timvis, och för Vedtrafning är utbetaldt på ett år 71 R:dr 8 rst.
B:co, med mycket annat dylikt, som i sig sjelf visserligen är obetydligt, men tyckes mig kunnat förrättas på lediga stunder af Brukets egna arbetare, som både äro talrika och ganska väl lönla, och öfver hvilkas brist på sysselsättning man beklagar sig.
Jag vill ej nämna att sotningen synes kosta 7
R:dr i hvar månad och att dessutom 86 utbetalats vid ett tillfälle 20 R:dr för kakel ungspipors rensning, ej heller att en messingsnyckelhängare köpes för 12 R:dr B:co m. m. emedan allt sådant är bagateller oell af mindre inflytelse.
Berättelsen omförrnäler, att Bruket bar ett par oxar och 4 st. egna arbetshästar, af hvilka sistnämnde 2:ne äro köpte i Hedemora för 466 R:dr 32 sk., eller 700 Rulr R:gs, och ehuru dessa dragare kostade i utfodring under år 1842 nära 1000 R:dr R:gs, så förekomma dock forlöner tidt och ofta uti Cassa- och Omkostningsräkningarne till ganska betydliga belopp, hvarjemte serskild betalning för körning till åkerbruket, och dessutom en utgift år 1842 endast för gruskörning 135 R:dr 26 sk.
Kanske skall det synas småaktigt att anföra att en gigg på Tumba kostar 450 R:dr eller 675 R:dr R:gs, en annan dylik giggkärra 191 R:dr 32 sk., eller ej långt ifrån 300 R:dr R:gs.
Två hästtäcken af rutig filt kosta 39: 3t. 8. eller omkring 60 R:dr R:gs, utom flera andra equipager med tillbehör, men jag tycker att dyra åkdon icke behöfdes på ett sådant ställe eller ock att de borde bestås af dem, som begagna sig deraf.
Att Linhäck!in g _, likasom många andra arbeten, som synas böra ställas på beting, blifvit förrättad för dagspenning och uppgått till en, som mig synes jemförelsevis olämplig kostnad, är i afdelningsberättelsen anmärkt.
Följer man den af Förvaltaren afgifne berättelsen, så tyckes det mig utvisa ett ännu ofördelaktigare förhållande, ty enligt densamma har för papperstillverkningen år 1842 åtgått lin för 2,889 R:dr 31 sk. 8 rst., hvilket, enligt specification uti lin- och linblånors-conto, bestått af häckladt lin 343 LU.
9 U, hvars häcklingskostnad alltså utgjort 1,337 R:dr 46 sk. 4 rst. eller 3 R:dr 42 sk. 8 rst.
Banco för häcklingen af hvarje LU; — samt 94 LU.
10i linblånor, hvars rensningskostnad uppgått till 158 R:dr 8 sk. eller 1 R:dr 32 sk.
B:co för rensningen af hvarje Lil linblånor: och följaktligen uppkommer en kostnad för häckling af lin och rensning af linblånor af tillsammans 1,495 R:dr 47 sk. eller i det närmaste hälften af linets hela inköpspris.
I afseende på öfriga löningsstaten så inhemtas att Inspecterande Fullmägligen åtnjuter 3Ö0 R:dr, såsom Resekoslnadsersältning till Tumba årligen, och vid sisla Riksdag lärer äfven medgifvits honom rättighet att dessutom debitera Bruket för kåsthåll på stället.
En Banco-Commissarie uppbär 100
R:dr årligen för förvaltningen af pappersmagasinet.
Förvaltaren på Tumba åtnjuter i contant 1,700 R:dr och derjemte andra förmåner tili 328 R:dr 26 sk. eller tillsammans 2,028 R:dr 26 sk.
B:co för året, hvaruti dock boställe icke är inberäknade
Dessutom erhåller han i arfvodes-ersättning för hufvudbokens afslutande 100 R:dr B:co årligen, ersättning för1 stallrum 50 R:dr B:co årligen 87 samt vid resor i Bankens ärender jemle skjuts efter 2:ne hästar 3 R:dr B:co om dagen i traktamente eller lika med Öfverste-Lieutenanter enligt 1827 års Resereglemente.
En Bruksskrivare vid namn Billmansson, som åtnjuter 685 R:dr om året i löneförmoner, har, under resor i Juli månad 1842 för att upphandla lump, godtgjort sig, utom för skjuts, äfvenledes med 2 R:dr B:co om dagen i tractamente, eller högre än Capitener, som förekomma i sjunde classen uti ofvannämnde Resereglemente.
Att lumpen, som i alla fall betalas ganska högt, härigenom blir ännu dyrare är lätt att inse.
Härvid kan jag icke lemna oanmärkt att år 1841 den 29
Maj uppbar en vid namn E. Westerlund i förskott på åtagen lumplefverance, den betydliga summan af 1000 R:dr B:co med inspecterande Fullmägtigens godkännande, och långt sednare på året eller den 14 September qvittera!- han 537 R:dr ii sk., 5 rst.
B:co såsom erhållen betalning för då lefvererad lump, utan att någon afräkning skedde på hans förut bekomna förskott, hvadan ock bela Westerlunds skuld utbalanceras oförminskad till år 1843 och nu lärer, efter hvad upplyst blifvit, samme gäldenär vara bortrymd, samt hela förskottet i fara att förloras.
På Spanmåls-Conto äro afskrifne för råttfrat, intorkning och spillsäd under år 1841, ej mindre än 15^ tunnor, till ett värde af 131 R:dr 42 sk., hvaraf 10 tunnor 9 kappar råg beräknade icke blott på dé 174 tunnor, som funnos vid årets början, utan ock på de under året inköpte 250 tunnor, hvilka alla snart åtgingo till aflöning, samt derjemte för 32 tunnor tullsäd, som enligt verification af den 31 December eller vid årets slut erhölls vid skattningen (Vån Mjölqvarnen.
På detta sätt synes mig att afskrifning för råttfrat m. m. svårligen kan undvikas 2:ne gånger på den spanmål, som balanceras från ett föregående till ett nästföljande år.
— Under år 1842 blefvo för dylik råttfrat m. m. likaledes afskrifne 13^ tunnor till ett värde af 123 R:dr i sk. 2 rst. och dessutom såldes 16 tunnor 5 kappar hvete för 155 R:dr 8 sk., hvarpå förlorades 85 R:dr 14 sk. eller med öfver 5 R:dr B:co förlust på tunnan.
Bland omkostnader förekomma ibland annat följande: 1841 den 24 Maj för Herrar Fullmägtige Skjuts 50:
Frukost och Middag m. m 86: 44. 8.
Uppassning .. 6: — — Vivre åt kuskarne 2: 12. — Summa B:co R:dr 145: 8. 8. 88 1841 den 4 October för Herrar Revisorer ra. fl. Skjuts 14 Equipager å 8 R:dr B:co. . . . 112:
Frukost, Middag m. m 295: 4. 8.
Summa B:co R:dr 407: 4. 8. eller tillsammans 552 R:dr 13 sk 4 rst. uti dylika resekostnader för år 1841.
Vid ett besök, som Banco-Utskottets Herrar Ledamöter m. fl. gjorde på Tumba den 27 Maj 1840, uppgick kostnaden till 534 R:dr 35 sk. 4 rst.
B:co, men derjemte finnas Hyrkyskiåkningar på samma år af tillsammans 164 R:dr, hvilket här blott nämnes i förbigående för jemförelsens skull, äfven med de framdeles synliga equipager och kostnader för en sådan resa af innevarande års Revisorer. 1842 den 9 Juni för Herrar Banco-Fullmägtige.
Skjuls 40: — ■— Vivre för hyrkuskar 2: — — Biträde vid uppassningen. * 4:- Frukost eli middag 95 : 26. 8.
Summa B:co R:dr 141: 26. 8.
Dessutom synes mig efterföljande räkning äfven vara upplysande: 1841 Januari 14—24 An.
Bokbindaren Kjellberg för klistring af påsar m. m. 3 dagars kosthållning å 1 R:dr ig sk. . . . 4: 3 nattqvarter å 24 sk 1: 24. — 7 dagars Irosthållning och nattqvarter å 32 sk. 4: 32. — jq. 8> Mars 24—28 Kakelungsmakare!!
Sundin för reparation af kakelugnar. 3 dagars kosthållning å 1 R:dr 16. sk. . . . 4: 3 nattqvarter ä 24 sk 1: 24. — 1 dags kosthållning — 32. — 6’ 8.
Maj 22—23 Herr Kammarherren Rosenblad med betjent. 2 dagars kosthållning och nattqvarter å 3:24. . 7: Aug. 4—9 Banco-Commissarien Brakel och Notarien Fineld för controll å tillverkning af blanketter för valeuren 500 R:dr. 3 dagars kosthåll och nattqvarter å 5: 16. . . 16: 2 dito dito dito å 3:— . . 6: 22' „ 14 Herr Presidenten von Hartmansdorff . . . — 2:— — Transport 47: ig.— Aug. 89 Transport 47: 16. — Aug. 19—29 Bokbindaren Kjellberg för skärning af postpapper m. m. 3 dagars kosthåll och nattqvarter ä 1: 40. . . 5:24.— 8 dito dito dito ä — 32.
. . 5:16. — jq. 40 _ Sept. 16 Skolmästaren Rydström för profläsning .. . . . 1: 16. — 17 Herr Presidenten von Hartmansdorff . . . . 2: — — Summa B:co R:dr 61: 24.
— För år 1842 finnes ock en dylik Tractamentsräkning, som slutar sig på 89 R:dr 8 sk. hvarest ibland annat förekommer:
Juni 7 och 8 Herr Kammarherren Rosenblad med betjent. 2 dagars kosthållning och nattqvarter å 3: 24. — 7:— ■— October 7—9 Herr Kammarherren Rosenblad med betjent. 2 dagars kosthållning med nattqvarter å 3: 24. 7: — — äfvensom att Banco-Commissarierne Brakel och Bergman samt Notarien Rydberg uppehållit sig på Tumba och Bruket debiterades för deras kosthållning och nattqvarter under tiden med 55 R:dr, men ändamålet med deras vistande derstädes är ej anfördt.
Ibland annat inhemtas af dessa räkningar, att mat och logis på Tumba äro ganska dyra och i viss moa dyrare än i Stockholm; att besöken derstädes af Herrar Fullmägtige och ännu mera af Revisorerne och Banco-Utskotten medföra ej obetydlig kostnad, som drabbar bruksrörelsen, hvilken ändå icke vill bära si": vidare att Herr Kammarherren Rosenblad båda åren 1841 och O 1842 uppehållit sig på Tumba 2:ne dagar näst före samtlige Herrar Fullmägtiges ditresa: jag säger derföre icke att det skett för att rangera om dessa Herrars emottagande, ehuru det så kunde tyckas:
Man tycker sig ock finna att Herr Presidenten von Hartmansdorffs 2:ne besök på Tumba, såsom inspecterande Fullmägtig utan Betjent bar kostat Bruket tillsammans 4 R:dr, men att lika mångå eller 2:ne besök af Herr Kammarherren Rosenblad i enahanda egenskap med betjent kostat 14 R:dr eller 3| gång mera:
Vidare att för Bokbindaren Kjellberg och Kakclungsmakaren
Sundin serskildt beräknas kosthållning med 1 R:dr 16 sk.
B:co om dagen och dessutom serskildt för nattqvarter 24 sk.
B:co, hvarjemte det vill synas mig möjligt, alt utan så stor kostnad kunna få papperspåsar klistrade och postpapper skuret, helst en så dyr skärning kommer att öka postpapperets tillverkningspris m. m. m. m.
Jag vill ingen klandra och tviflar icke heller att ju verificationer, Fullmägtiges Resolutioner m. m. kunna företes för hvarje ziffra; men med en så Revisorernes Berätt■ ang.
Baucoverkel.
12 90 dan hushållning i snart sagdt alla rigtningar, hvaraf blott exempelvis ett och annat blifvit anfördt, kan jag dock för miu del icke anse all möjlig sparsamhet vara iakttagen.
Jag har icke förbisett 239 § i Barieo-Reglementet angående Fullmägtiges sammanträden på Tumba, men de synas icke svara mot sitt ändamål, och i afseende på Revisorernas kostbara besök derstädes kunde det väl tyckas att 5 § i deras Instruction, som förbjuder ali extra anordning af Bankens medel, icke skulle medgifva uppförandet på Bankens eller Pappersbrukets räkning af 4 lill 500 R:dr B:co, som dessa resor kosta.
Jag undrar ock hvad Ständernas Revisorer skulle säga om ett annat Verks tjenstemän t. ex.
Krigs-Collegii samtlige Ledamöter med flere årligen eller hvart annat år gjorde dylika resor för att inspectera Carl Gustaf Stads Gevärsfactori och debiterade Gevärslillverkningen för en mängd equipager, för stora middagar m. m. hvilket allt för det större afståndet och längre tiden väl skulle i proportion uppgå till ett eller annat tusende Riksdaler: — åtminstone skulle jag för min del icke uraktlåta att dervid göra stränga anmärkningar.
När nu likväl alla dessa jemte många andra ännu mera aflägsna utgifter skola läggas på papperstillverkningen, måste den blifva orimligen dyr.
Den har också begge åren gått med stor förlust, ehuru ej mindre både förlags-och driftcapita] erhållits räntefritt, än ock det papper af alla slag, som Banken dels emottagit dels qvarligger för dess räkning blifvit
Bruket crediteradt till ett ganska högt pris, samt oaktadt, hvad som synes vara väsentligt, papper blifvi till verkad t pu Tumba under år 1842 för fremmande räkning till ett värde af 22,493 R:dr 16 sk. hvilket tyckes vara en betydlig arbetsförtjenst.
Uli förvaltarens berättelse förekommer följande framställning af papperstillverkningen under sednaste 5 åren: 1838 1839 1840 1841 1842 Formningsdagar <W <mT sTT ésTT 7981 Förlust ... — — — — 9,121: 40. 667: 12. 9,033: 4. hvarvid han förklarar att Bruket åren 1838 och 1839 gick med betydlig vinst, emedan det fick tillverka mera vinstgifvande papperssorter, men dessa voro ingenting annat än ett reservförråd af Bancosedlar med nya stämpeln, sorn då erfordrades och kunde upptagas till snart sagdt huru högt tillverkningsvärde man behagade, och dessutom lärer väl en så forcerad tillverkning af sedelpapper icke ofta vara att påräkna såsom en ”vinstgifvande sysselsättning.
Det synes obestridligt att alla sådana papperssorter, uti hvars tillverkning andra Bruk kunna concurrera, äro från Tumba upptagna till så högt pris att de icke kunna afsättas, hvarigenom räkenskaperne, efter mitt förme - 91 ilande, icke blott angifva ett falskt resultat af bruksrörelsen utan ock att tillverkningarne synas såsom tillgångar till vida större belopp än deras verkliga värde och ligga Banken till last uti dess pappersmagasin, hvars vård kostar ytterligare 100 R:dr utan någon afkastning.
Vid inventeringen befunnos också stora packor af bättre skrifpapper till 10 R:dr B:co per ris, postpapper till 16 R:dr 32 sk.
B:co med mycket mera, hvilka varor väl svårligen ligga sig lill någon förmån i hvalfvén.
Denna anmärkning att papperet från Tumba upptages för högt i värde synes mig ingalunda vederläggas utan snarare bestyrkas af Förvaltarens förklaring, att Chartae-Sigillatas-papperet, som utgjort en betydlig del af 1842 års tillverkning, icke kunnat gifva någon vinst genom concurrensen vid en entreprenad-auction; ty det är ju ingenting annat än concurrensen, sorn bestämmer det naturliga priset; sättes det högre så blir varan osåld.
Ännu mera bekräftas denna anmärknings riktighet af en pappersauction, som hölls den 2 Mars 1842, då 132 ris af Tumba tillverkningar, som voro bokförda till 1,250 R:dr, såldes för 725 R:dr 7. sk. eller med en förlust af 525
R:dr under det åsätta tillverkningsvärdet, hvaribland voro omkring 70 ris bokförda till 9 R:dr B:co per ris, som dock såldes för hälften eller 4 R;dr 24 sk. ä 4: 25. per ris.
Hvilket allt utvisar att Tumba creditera!’ sig för sina tillverkningar så högt att de omöjligen säljas utan förlust, så snart de äro af den beskaffenhet, att andra deruti kunna concurrera.
Uti förklaringen öfver orsakerna till förlusten på pappersbruksrörelsen omtalas också att Banken lemnar sitt Bruks arbetare goda vilkor för att kunna få dem utmärkt skickliga, och vigten af en sådan fördel bestrides ingalunda; men jag kan icke se någon utmärkt skicklighet eller konstfärdighet vara ådagalagd genom hvad straxt i samma förklaring förekommer, eller att af tullduksstärnplarne öfver 38 procent mäste casseras, ej heller derigenom att limningen af skrif-chartor misslyckades, så att ett parti måste återtagas och omlimmas— ej heller af hvad Afdelningens berättelse antyder, alt papperet ofta är ojemnt och uti samma ris det ena arket, eller den ena boken icke alltid är lik den andra; — lika litet som den ådagalägges af den meddelade upplysningen, att, vid verkställigheten af ett i sig sjelf ganska godt förslag, att, genom tillverkningen vid Tumba af ett utmärkt vackert skrifpapper till fullkomlig likhet med det holländska, uttränga detta sednares bruk vid Embetsverken, hela denna speculation misslyckades, af det skäl att formatet på Tumba gjordes ett tum kortare än det holländska, hvadan nu också ett sådant qvasi-holländskt betydligt pappersparti ligger osåldt i Bankens magasin. 92
Men ehuru Pappersbruket går med förlust, synes dock Tumba hemman och jordbruk vara i en ännu ofördelaktigare belägenhet.
Att på jordbruket år 1841 förlorades 129 R:dr 35 sk. 3 rst. och 1842 ännu mera eller 348 R:dr 16 sk. 10 rst., oaktadt all afkastning i foder och säd upptogs till markegångspris, utvisa räkenskaperne; men denna förlust är så mycket större, då man finner endast utsäde och brukningskostnad tagna i beräkning, samt att ingen enda af alla de allmänna utskylder som åligga hemmanet, hafva blifvit påförda jordbruket, äfvensom att icke heller, så vidt jag af böckerne kunnat inhemta, någon enda person eller något enda kreatur deraf egt sitt underhåll.
Uti Omkostnings-Conto för 1841 förekomma följande allmänna utgifter:
Fjerdingsmans- och Kyrkovaktarelön m. m 3: 19. 10.
Pastoralier 214: — — Klockarelön 24:
Lancasterlärarelön (ehuru så vidt jag förstår, Bruket dessutom lönar sin egen skolmästare) 10: 6.
— Comminister har äfven för tillsyn öfver skolan 50: — — och åtnjuter i Comministerlön 53: 24. — samt i ersättning för tullkapparne 245: 40.
— Fattighusafgift, ehuru det synes som Bruket hade sin egen fattigvård jemte pensionsstaten 5: 5.
— Vin tili Salems kyrka 11: 32.
— Läktareafgift till samma kyrka 10: — — Kronoposten 11: 22.
— Kronobrefbäringen 9: 38.
— Hemmansränta till Kumla gästgifveri 26: 24. — 1840 års Kronoutskylder 110: 18. — 1840 års Kronotionde 5: 36.
— Gruskörning å Brukets väg 36: 24.
— Och under år 1842 finnas bland andra följande utgifter af allmän natur:
Ersättning för tullkapparne, upptagen till 326: 32. — Gruskörning, för tillsammans 135: 26.
— Kronoutskylder 137: — — Kronopost lill ej mindre än 36: 24. — samt hemmansränta till Kumla gästgifveri 30: 47. 6. och dessutom ordinarie ränta eller strömsafrad för $ mantal N:o 2 Tumba, tillsammans 206: 41. 5. jemte båtsmanslön . 5: 20. — 93 Då inqvartering af militär på Tumba förefaller upptages ersättning derföre till ej obetydligt belopp, hvilka utskylder, af mer och mindre allmän natur, som äfven synas ganska höga, alla blifva påförda papperstillverkningen, hvilket dock med flere af dem förekommer mig oriktigt, och ingen enda, icke ens ordinarie räntan drabbar jordbruket, och ändå går detta med förlust.
Man ina ursäkta, om, under sådane förhållanden och vid jemförelsen med förvaltningen af Grebyhemmanen under Kronans gevärsfactori, N:o 2 Tumba $ mantal förekommer mig såsom hvad man kallar skattevrak, eller en jord den ingen vill emottaga endast för skatlernes utgörande.
Med anledning af allt detta och hvad vidare förekommit, anser jag Revisorerne borde fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på följande omständigheter: l:o Att Tumba hemman och jordbruk så fort sig göra låter bortarrenderas.
Några betydliga binder deremot synas icke kunna möta.
Då det nu icke ens betalar bruksningkostnaden ännu mindre det aldraringaste af jordens utskylder, tyckes det vara en vinst att blifva af dermed. 2:o Att, jemte de serskilda arbeten för Bankens, för Stats-Verkets, för Allmänna Inrättningars och enskildes räkning, tillverkningen på Tumba af säljbart papper uppdrifves allt hvad den kan, och förvaltaren afpappersmagasinet besörjer afsättningen så fördelaktigt som möjligt både af de gamla partierna och af hvad hädanefter tillverkas. 3:o
Då man betraktar förhållandet sådant det nu är, tyckes det mig, som om, utan synnerlig förlust, arfvode och tractamentskostnad för någon serskild inspector skulle kunna upphöra:
Herrar Banco-Fullmägtige dock pligtige, att när så nödigt pröfvas, utse en eller två af sina ledamöter, som på obestämda tider besöka Pappersbruket och taga noga kännedom om huru der tillgår, samt inberätta det till Fullmägtiges protocoll.
Såsom kostnadsersättning för hvarje resa bestämmes ett visst belopp till exempel 8 R:dr B:co i ett för allt för hvarje ledamot, hvarigenom det icke blir någon enskild vinst att företaga dessa resor, ej heller hostnadsräkningarne kunna gifva anledning till klander.
Genom en sådan förändring torde ock samtlige Herrar Fullmägtiges sammanträden på Tumba kunna upphöra, hvilka icke synas mig ändamålsenliga. 4:o Revisorernes och Banco-Utskottens Tumbaresor tyckas icke eller medföra det gagn som motsvarar kostnaden.
Så vidt jag vet äro de icke heller föranledda af någon föreskrift utan af en gammal vana.