Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, efter Utskottets öfvertygelse, större delen af de medel, Banken upplånat under den goda tiden skulle i annat fall antingen öka Bankens
Deposit-räkning eller ock ligga räntelösa i allmänna och enskildta Cassör; följer af upplåningen, att Banken den ena perioden får betala ränta på medel, som den icke behöfver, samt den andra, tvingas till en återbetalning, som kan åstadkomma förlägenhet.
Ehuru Utskottet sålunda måste betrakta upplåningen såsom en palliativ åtgärd, hvilken Banco-Styrelsen snarare bör undvika, än tillgripa, tvekar Utskottet destomindre, att, i så måtto, frångå det förra förslaget, att Utskottet nu endast tillstyrker, Banco-Vtskottets UtlåtandeN'.o 44.
5i § 48- det Banco-Fullmägtige måtte förståndigas, att till återbetalning uppsäga alla, i följd af den år 1843 började upplåning, bos allmänheten upptagne lån; — som, under förutsättning, det Rikets Ständer gilla Utskottets förslag, att behållna vinsten bör till Riksgälds-Contoret aflemnas, någon förlust i och för upplåningen icke drabbar Banken; samt det i alla fall icke är troligt, att Riksgälds-Contoret länge kan undvara dessa medel, fastän denna tidpunkt aflägsnas genom den Contoret förunnade rättighet, att i Banken begagna ett räntefritt Creditiv å en Million Ihdr.
Sedan Utskottet sålunda frångått den gjorda hemställan, att äfven de hos Riksgälds-Contoret upptagne
Lån borde till återbetalning uppsägas; torde
Utskottet icke böra lemna utan uppmärksamhet det förhållande dels att, oaktadt Banken hos Riksgälds-Contoret eger en fordran vida öfverstigande skulden till samma Contor, Banken för ett af sina derstädes upptägne
Lån lemnat llypothek af Arméens Accords-Amorterings-Fonds-Obligationer samt dels att Banken för det andra
Lånet erlägger en högre ränta, än den Banken eger att af Riksgälds-Contoret åtnjuta.
För borttagande af detta missförhållande; hemställer Utskottet, det Rikets Ständer måtte besluta, §•
49- att räntan för de t vänne Lån å tillhopa 1,143,750 R:dr Banco, som Banken hos Riksgälds-Contoret upptagit måtte fastställas till 4 procent, samt att nämnde Contor bör till Banken återställa de Arméens-Accords-Amorterings-Fonds-Öbligationer till belopp af 725,000 R:dr Banco; hvilka blifvit såsom hypolhek aflemnade för det ena af berörde Lån.
Som det dels i samband med ofvanberörde 3g punkt i Betänkandet N:o 29 dels ock vid andra punkter i samma Betänkande blifvit af åtskilliga Ledamöter inom Riks-Stånden yrkadt, att Banken bör öppna en upp- och afskrifnings-räkning för allmänheten; så har Utskottet ansett sig här böra redogöra för de skäl, hvilka föranledde Utskottet, att uti dess för - 52 Banco-Utskottets Utlåtande, N.o 44- ra Betänkande, angående Bankens låne-rörelse m. m. icke tillstyrka en så beskaffad åtgärd.
Enligt det för Banken, vid dess stiftelse, fastställda och uti BancoOrdningen intagna privilegium, skola alla Statens Cassör tillhörande obehöflige medel på Depositions-räkning i Banken insättas, Detta, i förening dermed, att en del andra allmänna cassör, Concours-massor och enskilde, dels i följd af Lagar och Reglementen äro pligtige och dels af egen drift finna sig löranlåtne, att begagna Banken såsom ett förvarings-ställe för innehafvande Contante medel, förorsakar, att Banken på Deposit-räkning innehar större summor.
På denna räkning är emedlertid icke någon utlåning grundad; och Utskottet har äfven i det föregående antydt, det Utskottet icke anser med Bankens säkerhet förenligt att på en dylik af mera tillfällig egenskap varande fond bygga en utlånings- eller creditiv-rörelse.
Skulle nu Banken öppna en upp- och afskrifnings-räkning; så är det sannolikt att större delen af de medel, hvilka på depositions-räkning innestå, öfvergingo till den förra räkningen; hvarigenom Banken finge vidkännas en ränte-utgift. hvarmed inga fördelar voro förbundna.
På dessa, vid föregående Riksdagar, till stöd för afslag å då gjorde lika beskaffade framställningar anförde, grunder; kan Utskottet icke biträda ofvanberörde förslag; hvartill Utskottet följaktligen §. 5o. afstyrker bifall.
Med stöd af en uppgjord och vid sidd. 53—55 af Betänkandet N:o 2g intagen beräkning öfver Bankens Sedel- och Depositions-skuld m. m., tillstyrkte Utskottet uti 4° punkten, att maximum för den del af sedel- och Depositions-skulden, som icke motsvaras af reela fonden, må fastställas till Tjugutvd Millioner R:dr Banco.
De vid denne punkt framställde hufvudsakliga anmärkningar innefatta; att sedelstocken, nemligen den del deraf, som icke motsvaras af metallisk valuta, hade, i enlighet med Herr Nordenanckars vid Betänkandet fogade reservation, bordt bestämmas till 20.000,000 R:dr
Bco; att sedelstockens ökning till det belopp, som varder fastställdt, icke må ske på en gång utan småningom; att derest tillfällige verkningar medföra silfver-utvexling, den derigenom ingående sedelmassan må åter utsläppas i rörelsen, medelst lån på Banco Utskottets Utlåtande, N.o 44“ 53 metaller, under förutsättning af proportionens bibehållande emellan silfver och sedlar; att beloppet af Sedelstocken vore alltför lågt oell borde höjas vida derutöfver; samt att de af Utskottet gjorde beräkningar voro i vissa delar missledande, i andra åter origtiga.
Innan Utskottet afgifver yttrande öfver de anmärkningar, som emot Utskottets förslag i förenämnde del blifvit gjorde, torde det tillåtas Utskottet att framlägga en ny beräkning af Sedel- ocb Depositions-skulden, grundad på den uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska cassa samt utelöpande sedlar och Depositions-skuld, hvilken under den sista December 1844 är vorden upprättad.
Nyssberörde uppgift upptager:
Utelöpande Banco-Sedlar . . Riksgälds-Sedlar och Ivopparskiljemynls Poletter Innestående medel på Räkningar i Depositions-afdelningen ....
Då härtill räknas följande belopp, hvarmed Bankens utelöpande
Sedelstock inom längre eller kortare tid kan komma att ökas, nemi. 1:0 Riksgälds-Contorets andel af Bankens Capital-öfverskott vid i83q års slut 3:0 Ilos Allmänheten upplåtne medel vid nästlidet års slut . . . , 3:o Beloppet af de hos Riksgälds-Con toret upptagne lån 4:o
Den enligt Utskottets förslag uppkommande tillökning i Låne-fonderne 5;o Bankens vid nästlidet års slut egande Capital-öfverskott utöfver 10,000,000 R:dr, förslagsvis beräknadt till . . 19,700,285 361,801 5,83g,693 9 29 i4 462,243 485,5oo 1,143,750 2,148,046 3oo,ooo 18 11 6 4 25,951,780 26 4,539,539 9 44 itgör summan af Bankens Sedel- och Depositions-skuld R:dr 130,491,3201 a| 1 54 Banco-Vtskottets Utlåtande, N:o 44 Ifrån denna summa böra likväl afdragas:
Transport 3o,491,320: 2. 1. a) enligt förenämnde uppgift: 1:0 Växlingsförskott till Landsorterne 7 1,000 _ 2:0 Inlöste otydliga Sedlar ....
11,458 13 4 3:o Metalliska värdet af Koppar-Skilje- mynts-Poletterne 55,6i6 — 2 S:gr 138,074 73 ~6 b) Likmätigt Utskottets Förslag här ofvan, Riksgälds-Contorets Creditiv 1,000,000 - c) Bankens Guld- och Silfverlillgång, efter afdrag af Depositions-skulden i Ducater, evalverad i R:dr Banco 8,8i7,535 43 1 9,955,610 8 hvarefter den sedel- och Depositions-skuld, som icke motsvaras af metallisk valuta, skulle, på grund af Utskottets förslag, kunna komma att utgöra 20,535,708 Enligt den Calcul öfver sedelstocken, som förekommer vid sidd. 55 i Betänkandet N:o 29 skulle beloppet af den tiel utaf Bankens Sedel - 6 53, och till Depositions-skuld, hvilken icke motsvaras af metallisk valuta, uppgå 21,784,160 R:dr 43 sk- 7 rst.
Skillnaden emellan denna summa och den här ofvan upptagna utgör omkring 1,200,000 R:dr, hvarmed således berörde skulld blifvit förminskad.
Anledningen härtill återfinnes der - uti, dels att Utskottets nu gjorde förslag till reglering af Bankens Låne - och Creditiv-rörelse med 5oo,ooo R:dr understiger den i förra Betänkandet framlagda, dels ock, att de af Banko-Fullmäglige, vid slutet af ar i843, meddelade förskotter 640,000 R:dr i afräkning på contraherade silfver-lefverancer, under nästlidet år, blifvit godtgjorde samt dels slutligen, att någre mindre summor, såsom den contanta ersättning, Banken, jemlikt Utskottets hemställan, skulle erhålla af Riksgälds-Contoret för lånen till Släder och Corporationer samt till skiften och odlingar, utgörande tillhopa omkring 70,000
R:dr icke afdrogos från den beräknade sedelstocken.
Som förestående calcul upptager den, efter afdrag af Metalliska Cassans belopp, i Banco-Sedlar, återstående Sedel- och Depositions-skulden till 20,535,709 Rdr 41 sk. 6 rst., är Utskottet i tillfälle biträda den inom Riks-Stånden i allmänhet yttrade åsigt, att nämnde Sedel- och Depositionsskuld må bestämmas till 20,000,000 Rdr, ty då i betraktande tages, att en Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 44' 55 del af Låne- och Creditiv-anslagen icke till fulla beloppet varda anlitade samt alt, innan behållna vinsten för ett tilländalupet år till RiksgäldsContoret lefvereras, ny vinst Banken tillflutit; så är det utom allt tvifvel, att berörde del af Sedel- och Depositions-skulden icke skall öfverstiga omförmälde maximi-belopp.
Utskottet tillstyrker således, §• 5i. att maximum för den del af Sedel- och Depositions-skulden, som icke motsvaras af reela fonden, må fastställas till Tjugu Millioner Riksdaler Banco.
Det härvid fästade uti 4* punkten intagne, ulan anmärkning lemnade, förbehåll, §. 5a. att för den händelse Rikets Ständer skulle i ett eller annat hänseende frångå de af Utskottet nu gjorde framställningar, eller, med anledning deraf, fatta några beslut, hvilka inverka på sedelstockens beräkning, Utskottet må tillåtas att inkomma med det förändrade förslag i fråga om maximum för Sedel- och Depositions-skulden, hvartill omständigheterna kunna föranleda; får Utskottet härmedelst förnya.
Genom 4 2 punkten, förklarade Utskottet, det något Stadgande om ett visst förhållande emellan Metallisk Cassa och Sedelstock för framtiden icke erfordras.
I motsatts härtill, hafva flere Ledamöter ansett det ett visst förhållande bör i thy fall bibehållas emedan derigenom hela landets rörelse ögonblickligen erinras när man är på noll-punkten eller färdig att falla under normal-förbållandet, och att man borde vidblifva den proportion, som nu är stadgad eller 2 till 5; hvarförutan Borgare-Ståndet återremitterat denna punkt, med förklarande, det Ståndet anser ett visst förhållande emellan Metallisk Cassa och Sedelstock för framtiden böra ega rum. 56 Banco-Utskottets Utlåtandej N.o 44- Då lånerörelsen icke inora ett maximum begränsas, är det visserligen af nöden, att bestämma ett förhållande emellan Sedelstock och Metallisk valuta, på det att den förra icke må stiga så högt, att Bankens förmåga att upprätthålla myntvärdet äfvenlyras; men när en sådan begränsning finnes och vid densammas fastställande, afseende fästats å Bankens berörde förmåga, kan Utskottet icke inse ringaste nödvändighet att derjemte stadga ett dylikt förhållande.
Behofvet deraf, om något sådant det oaktadt skulle finnas, måste vika när man besinnar, dels att ett minimum för Bankens Metalliska Cassa är föreslaget och dels att för Banko-Styrelsen blifvit anvisade utvägar för ej mindre bibehållande än äfven förstärkning af nämnde Cassa, då behof deraf göres.
Utskottet vidblifver alltså den åsigt, att något stadgande om ett visst förhållande emellan Metalliska Gassan och Sedelstocken för framtiden icke erfordras; samt tillstyrker, §. 53. att föreskriften härom i 120 §. af nu gällande Banco-Reglemente måtte få utgå.
Jemte bestämmandet af ett minimum för Bankens Metalliska Cassa, hvilket Utskottet i punkten föreslog, har en Ledamot, ansett det böra föreskrifvas, att enär Cassan nedgått till ett visst belopp, Banco-Fullmägtige borde vara pligtige att till hvad pris som hälst anskaffa silfver; en annan Ledamot åter har yttrat den åsigt, att då Utskottet rätteligen, borttagit föreskriften om ett förhållande mellan metallisk valuta och sedlar, Utskottet äfven bort tillstyrka, att något minimum för nämnde cassa icke må fastställas; helst med den bästa vilja Cassan dock kan komma all nedgå under minimum, hvarvid olägenheten afhjelptes genom minskning af utelöpande sedlar; en Ledamot har förmenat stadgandet i 1 11 §. af Banco-Reglementet mera tillfredsställande, enär detsamma aflägsnade skuldsystemets bana; och en Ledamot har föreslagit minimum till 2,000,000 R:dr Silfver.
Sedan Utskottet tillstyrkt borttagandet af ett visst förhållande emellan Metallisk-valuta och Sedelstock; tror Utskottet det vara för Allmänhetens betryggande, i afseende på realisationens tillstånd, nödigt bibehålla - Råneo- Vt skol tets Utlåtande j N:o 44. 57 hålla föreskriften oin ett minimum för Bankens Metalliska Cassa.
Då för Banco-Styrelsen blifvit anvisade utvägar, till förekommande deraf, att nämnde Cassa må nedsjunka till minimi-beloppet; baller Utskottet desto halld re före, att detta gerna kan bestämmas till förut föresiagne summa, som Banken för närvarande eger, utom 170,000 R:dr Silfver, hvilka blifvit på ut rikes ort för Bankens räkning nedsatte, ett belopp i Silfver och Guld af tillhopa 0,173,924 h:dr 5 sk. 7 r:st Silfver, hvilket följakligen med 670,924: 5.
7. öfverstiger det föreslagna minimum 2,5oo,ooo: — — S:gr Silfver R:dr 0,173,924: 5. 7. Af dessa anledningar, föranlåtes Utskottet vidblifva den hemställan, §• 5f. att Bankens Metalliska Cassa ej må bibehållas vid ett belopp, som understiger 2,5oo,ooo R:dr Silfver, oberäknadt den Siifver-tiilgång, som å utrikes ort finnes lör Bankens räkning nedsatt.
I afseende på det uti 44 punkten intagna förslag, det Banco-Styreisen bör erinras om den samina Styrelse åliggande skyldighet, att begagna de utvägar, som blifvit den lemnade, för att afböja Metalliska Cassans nedsjunkande till berörde minimum eller att försälja obligationer eller minska Lane- och Creditiv-rörelsen; har blifvit anmärkt: att den satsen mera bestämdt borde uttalas, att när ofördelaktiga förhållanden inträffa, Fullmäktige ovilkorligen böra minska utlåningen; att minskningen i låne- och cred i Liv-rörelsen borde sättas i första och försäljningen af obligationer i andra rummet; samt att ifrågavarande punkt måtte erhålla följande lydelse: ”Banco-Styrelsen eger, i den händelse Metalliska Cassan skulle så anlitas, att silfver icke kan nog hastigt införskaffas, vidtaga direkta åtgärder, att upplåna Capitaler, vare sig i Silfver eller Sedlar, eniot ränte-bärande obligationer, ställde på | års uppsägning och löpande med 4 procents ränta, eller, om så behöfves, på ett års uppsägning, med 4 i proc. ränta; börande då Styrelsen äfven genast vara betänkt uppå, att, genom contracter med in eller utländske hus, bereda nödig valutas skyndsamma införskaffande, för hvilka Contraclers uppfyllande Styrelsen eger att Bill. till R.
Fröt. 1S4S. 6 Sami, 1 Afd. 21 ITå] t. 8 58 Banco-Utskottels Utlåtande, N.-o 44- under tiden på lämpligaste sätt upphandla vexlar eller anskaffa Banken utländsk credit.”
För att sammanjemka de anmärkningar, hvilka sålunda blifvit framställde, har Utskottet uppgjort följande förändrade förslag tili den föreskrift, som innehålles i 44 punkten, hvilken föreskrift skulle komma att utgöra ett tillägg till nästförestående 54 §• nemligen, §. 55. hörande Banco-Fullmägtige, när kurs eller andre förhållanden gifva anledning att befara uttag af metallisk valuta, i tid begagna de utvägar, som blifvit dem lemnade, för att afböja metallika Cassans nedsjunkande till berörde minimum.
Enär 45 punkten endast innefattade den opinion, Utskottet hyser, angående nu varande Privat-Bankers ändamålsenlighet, samt en förnyelse af berörde opinions-yttring är utan ändamål, torde Utskottet, som följakligen utesluter nämnde punkt, icke behöfva att afgifva något vidare yttrande öfver de anmärkningar, som vid densamma blifvit inom Riks-Stånden gjorde, helst dessa anmärkningar i allmänhet innefatta, att Utskottet icke bordt uti förevarande Betänkande afgifva eLt dylikt yttrande.
Uti 46 punkten tillstyrkte Utskottet, att Sedelstocken icke får genom någon af Batico-Stp reisen beroende åtgärd ökas utöfver det i punkt 4<> bestämde belopp, så vida icke en eller flere Privat-Banker skulle upphöra, då Riksbanken bör, genom sedelutgifning, på lämpligt sätt, successive ersätta den minskning i rörelse-capitalet, som sålunda uppkommit.
Emot denna punkt hafva anmärkningar förekommit; inom Ridderskapet och Adeln; af en Ledamot, att stadgandet vore godt till sin syftning, men alltför obestämdt och borde innehålla föreskrifter, i afseende på sättet och beloppet för den sedelutgifning, som kan komma att ega rum; af en annan Ledamot, att om Riks-Banken skulle, utan motsvarande valuta, ersätta Privat-Bankernes sedlar, komme att inträffa hvad Utskottet, såsom sitt förnämsta syftemål ansett sig böra förebygga, eller att Silfret från Banken uttages; Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 44- 59 inom Preste-Ståndet: af flere Ledamöter, att Privat-Bankerne måtte upphöra och ersättas af Riks-Banken genom inrättande af filial-afdelningar; inom B orgare-Ståndet: af flere Ledamöter., att förevarande punkt borde afslås på de skäl. sorn Herr Foenanders vid Betänkandet fogade reservation innehåller; samt inom Bonde-Ståndet: af en del Ledamöter, att Privat-Bankerne må indragas och till en början Riksgälds-Contoret öfvertaga deras rörelse; af andre Ledamöter, att Actie-Banker, dels med, dels utan FilialConior kunde inrättas i stället för Privat-Bankerne; samt af flere andre Ledamöter, att Banken på ett eller annat sätt njå supleera Privat-Bank-rörelsen.
I samband härmed, har Utskottet till behandling förehaft en af Herr Biskop Holmström väckt och till Utskottet remitterad motion, deruti det föreslås: i:o att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att nu existerande enskilda Banker måtte, om de det åstunda, erhålla förlängd Octroj, dock ej längre än i aine år eller till 1849 års slut; 2:0 att ingen Octroj till någon ny Privat-Banks upprättande må under tiden beviljas; 3:o att Kongl. Majit täcktes före nästkommande
Riksdag låta utarbeta förslag till ny reglering af den rörelse, Privat-Bankerne för närvarande bedrifva, i ändamål att Rikets Ständer må genast vid Riksdagens början 1847 kunna derom öfverlägga och besluta; samt 4:o att Banco-Utskottet måtte erhålla uppdrag, alt föreslå åtgärder, hvarigenom Banco-Styrelsen bemyndigas och försättes i tillfälle, att, derest en eller flere af n. v. Privat-Banker, vid Octrojernes slut, skulle upphöra, i deras ställe inrätta filial-contor af Riks-Banken i Landsorterne.
Med afseende å berörde anmärkningar, jemte det af Herr Biskop Holmström väckta förslag, har Utskottet under närmare bepröfvande tagit den fråga, huru och på hvad sätt Rikets Ständers Bank må kunna supleera Privat-Bankernes rörelse, i händelse behof deraf skulle göras före nästa Riksdag, samt om och hvilka åtgärder i öfrigt kunna vidtagas till förebyggande af den allmänna penningeförlägenhet i landet, som otvifvelaktigt uppstode, i fall nu varande Privat-Banker upphöra och några andre Credit-anstalter i stället icke bildas.
Härvid har först förekommit, att som berörde 6o Banco Utskottets Utlåtande, N:o 44- Privat-Banker skola under detta år hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra anhållan om förlängning af deras år 1847 eljest tilländalöpande Octrojer; men det är möjligt, att, i händelse den lagstiftning för sådane Banker, hvilken, vid innevarande Riksdag, kan varda af Kongl. Majit och Rikets Ständer gillad och antagen, kominer att innefatta föreskrifter i vidsträcktare måtto afvikande från dem, som nu gälla till efterrättelse, en eller annan Privat-Bank icke finner med sin fördel förenligt att begära ny Octroj; samt att Privat-Bankerne se sig föranlåtne, att före tilländalöpandet af Octrojliden, indraga lånerörelsen och verkställa en utredning; så torde det blifva nödigt, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt de Privat-Banker, hvilka derom göra anmälan, må kunna på nu gällande vil kor erhålla förlängning af Octrojerne, intill dess ett fullständigt förslag till ordnande af Landets Credit-anstalter hunnit upprättas och af Rikets Stän« der antagas; men då det icke kan tillkomma Banco-Utskollet att uppgöra andre förslager, än de, som afse Styrelsen och förvaltningen af Rikets Ständers Bank, med hvad dertill hörer, och således icke att undersöka och utreda penninge- och credilföihållanderne i allmänhet, för att på en dylik undersökning och utredning hygga ett förslag för ordnande af det hela; samt för öfrigt Utskottet förmodar, att ett sådant förslag icke skulle kunna åstadkommas under en Riksdag, då tid och uppmärksamhet måste delas åt mångfaldiga ärenden samt således ej ostörde egnas åt ett enda mål, lärer någon annan utväg ej återstå, än att bilda en Comité, som får till åliggande att under tiden intill nästa Riksdag nppgöra ett lämpligt och ändamålsenligt förslag, hvilket då kan vid Rikets Ständers sammankomst till pröfning framläggas.
Enär emedlertid, på sätt Utskottet förut anfört, det kanhända att en eller annan Privat-Bank icke begär förlängd octroy och således före nästa Riksdag verkställer utredning af rörelsen, torde det vara af högsta behof påkallad t, att den minskning i rörelse-capi talet, som häraf uppkommer, på något sätt supleeras.
Utskottet har för sådant ändamål idet föregående förbehållit sig, att för \ af den vinst, som årligen till Riksgälds-Conloret aflemnas, undfå nämnde Conlors obligationer, genom försäljning eller belåning hvaraf Banko-Fullmägtige må kunna antingen förskalfa Banco-Sedlar eller reel valuta, tillräcklig att derpå grunda den sedelulgifning, som erfordras.
Af de uti Allmänna Tidningarne införde qvartals-raporler, angående hvarje Privat-Banks ställning, har Utskottet inhemlat, att medeltalet af samtlige Privat-Bankers sedelulgifning, uppgått till omkring 7,000,000 Ridr Banco-Utskottets UtlåtandeN.o 44■ 61 samt att deras Cassa uti Riksmynt utgjort nära 2,000,000 R:dr allt Banco.
Utskottet har derföre ansett att sammanräknade beloppet af Privat-Bankernes sedel-utgifning må bestämmas till förstnämnde summa, 7,000,000
R:dr, b vilken fördelas på de särskilda Bankerne i förhållande till deras tecknings-summa och rörelse.
I fråga åter om det belopp hvarmed Banken bör ersätta en upphörd Privat-Bank; så enär efter afdrag från utelöpande Privat-Banks sedlarne af Cassan i Riks-Bank-mynt återstoden utgör i medeltal omkring 5,ooo,ooo R:dr, men denna summa svårligen kan af Banken ulgifvas, har Utskottet jemkat beloppet till 4>ooo,ooo R:dr, hvilket fördelas i förhållande till medeltalet af hvar och en Privat-Banks Aclie-teckning och sedel-utgifning.
Med anledning af detta allt, tillstyrker Utskottet, §. 56. alt Rikets Ständer hos Kongl. Mej:t i underdånighet anhålla: a) att i fall nuvarande Privat-Banker icke skulle hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om ny Octroj, på grund af den lag för enskilde Banker, sorn kan varda af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagen och fastställd, Kongl.