Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BetiinJtanden. lastas med denne Utgift eller 'Afskrifning, utan att densamma borde ersättas af den betydeliga Pond, som till Sjukhusinrättningen finnes anslagen; Och har frågan af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, i anseende till . denna anmärkning, blifvit återremitterad till StatsUtskottet.
Då de trenne öfrige Stånden, nemligen Högvördige PrästeStåndet deh 2sdra - i denna'Månad, samt Wällofl.
RorgareStändet och Hedervärda BondeStåndet den yo:de sistledne December bifallit StatsUtskottets förberörde hemställan, hvarigenom altså, likmätigt 6g §. i Regeringsformen, Ärendet är afgjordt, har StatsUtskottet under åberopande af Dess redan gifne yttrande, endast skolat sådant till svår å förevarande Älerrerniss vördsainligen anmäla.
Stockholm den 23 Januarii 18 18.
N:r 36. 1 Riksens Höglofl.
Ständers Statsutskott s Utlåtande, i ani enning af Herr Borgmästarens och Lagmannen Kjellanders Memorial, om ändring i nu gällande föreskrifter om Magistraternes skyldighet att förvara en nyckel till LandtRänteriernes CassaKistor. WntdL BorgareStåndet har till StatsUtskottets yttrande remitterat Borgmästarens Herr Lagmannen G, Kjelanders
Memorial med andragande huruledes genom '
Författningarna är ferordnadc, StatsUtsh.
Betänkanden. att vid RandtRänterierne alla medel skola förvaras innom pne Ras, hvartill RandsKamereraren skall hafva en Nyckel, Räntemästaren den andra oeb Magistraten i Staden den tredje, med deraf följande och beroende ansvar, samt att 500 P»:d vöre den högsta Summa, Räntmästaren vid förefallande behof ägde utom Ränterikistan disponera; Och som desse
Författningars handhafvande efter ordalydelsen skulle i de större Ränen, der daglige in- och utbetalningar, depositioner och lefvereringar förefalla och upgå till flere tusende Riksdaler, medföra den följd, att en Magistratsperson med Nyckeln hvarje dag mäste vid Ränteriet sig infinna och ständigt vara till hands; Men desse föreskrifter icke möjligen kunna efterlefvas, utan man troligen på de flesta ställen måste atnöjas dermed, att vid hvarje Månads Inventering inläsa hvad som influtit samt assistera då större Remisser skola afgå till Kongl. Räntekammaren, RiksgäldsContoiret med flera ställen, hvarigenom all Upbörd och Refverering imellan Inventeringarne förblifver under Räntemästarens vård, samt det åsyftade ändamålet altså icke synes vunnet; så har Herr Ragmannen föreslagit den ändring i åberopade Författningar, att Magistraterne måtte befrias från all befattning med Ränteriernes medel, eller ock att en Instruftion lemnäs som bestämt föreskrift ver, huruvidt Magistraternes åtgärd ina sträcka sig, om den inskränkes till blotta förvarandet af Nyckeln till Ränterikistan och den deraf följande ständiga Uppassningen, eller om någon öfiVersigt och controll af sjelfva Räkenskaperne StatsUtsk.
93 dermed är förenad.
Men orri Magistraterne skulle bibehållas vid detta mödosamma åliggande oell •deraf följande ansvar, anhåller Herr Lagmannen Kjellander, att en passande Lön af StatsWerkets medel för dem anslås, hvartill så mycket större anledning vöre, som Städerne sjelfve löna sine Embetsman,' utan bidrag af Staten, och, då de å. laggas göromål af så skiljaktig beskaffenhet från deras öfrtgs befattningar, nödvändigt måste njuta någon ersättning, billig äfven i afseende på da fleste Magistraters ringa löne-inkomster.
StatsUtskottet får i anledning häraf uplysa: att genom Kongl.
Brefvet af den 15 Maji 1694 samt Kongl.
KarnmarCollegii derpå grundade CirculaireBref af den iStde i samina månad, 28 §■ i Landshöfdi.ngelnstiuäion af den 4:de November 1734 och 6:te i Kongl.
UpbördsReglementet af den i3:de November 1739 är stadgadt, att 3:ne
Lås böra sättas för Ränteriernes Cassakistor samt LandsKamereraren, LandtRäntmästaren och SlottsFogden, eller der sådan ej är, Borgmästaren eller någon annan hederlig
Man, som Landshöfdingen dertill skicklig finnér, , hafva hvar sin nyckel till berörde lås, och således alla tre vara tillstädes när någre medel i kistan inläggas eller derifrån uttagas.
Någon ändring i desse Författningar, hvilka afse nödig säkerhet om Kronans medel, finner StatsUtskottet sig icke kunna i anledning af förevarande motion föreslå, helst, da det icke i allmänhet och ovillkorligen ar stadgadt, att den 3:dje Nyckeln till RäuterieCassakistan bör inne - 94 Sfats Utsi.
Betänkanden. hafvas af. borgmästaren eller någon Magistratens [Ledamot, utan ett sådant förtroende kan af [Landshöfdingen lemnäs åt någon annan dertill skicklig-person, denne befattning genom ombyte imellan .elem, sorn'
Landshöfdingen dertill äger utse, blifver mindre besvärande; och vid ett sådtyit förhållande anser ock Utskottet någon serskild
Lön eller vedergällning för de Magistratspersotier, sorn kunna erhålla ifrågavarande Updrag, desto mindre kunna tillstyrkas att af Statens bestås, sorn St.ädernes åliggande att löna sine Tjenstemän, synes icke böra sålunda betraktas, 1 om skulle desse endast vara till Städernes tjenst, då hvarje Stad njuter donerade formoner, fri- och rättigheter, hvilka, nied afseende äfven på Statens gemensamma bästa, dem förundte blifvit.
Detta hemsta] les vördsam ligen till Riksens Högloft.
Ständers bepröfvande; oell varda 2tne Ledamöters af Utskottet yttrade serskildte tankar bifogade genom ProtocollsUtdrag.
Stockholm den 23 Januarii 1818.
Utdrag af Protocollet,, hullet hos Riksens Högloft.
Ständers Statsutskott, vid Urtima Riksdagen i Stockholm d. 17 'J annar ii 1818. S. D. 1 frågan om den af Herr [Borgmästarn, Lagman Kjellander föreslagne befrielse för Mani. sfraterne från Skyldigheten att förvara en Nyckel tili Land ([Ränteri erne* Cassakistor m. in., StatsUtsk.
95 derom StatsWerks -Afdelningen med projefteradt betänkande inkommit, anförde Herr Brukspatron Ekelund skrifte!igen: ”Då jag uti Höglo/!.
Afdelningen förklarade mig , vara af skiljaktig metning med Pluraliteten ar jag skyldig, att cler”före nämna mine skäl.
Ändamålet att en Ma”gistratsPerson nödvändigt, skall förvara en af ”Nyckiarne till Ränterikistan, mäste, efter För”fattningarnes ésprit, nödvändigt vara, att derigenom bereda säkerhet för Statens medel, då ”derjemte är stadgadt., att alla Penningar inom ”gene Lås skola gömmas, utom de 500
Rtd ”Räntémästaren är tillätet, att till förefallande be”hof utom Cassakistan förvara.
Wore icke än”damålet sådant, inser jag för min del icke nöd”vändigheten af dessa säkerhetsmått, men då ”Författningarne åsyftadt en Controll på Ränt”mästaren, sorn måhända, vore den mäst till fö r - ”iiteliga, om alla inflytande Medel öfver 500 ”R:d genast i Ränterikistan inlästes, lärer hvar ”och en finna, att i de större Länens Ränterter, ”den Magistratsperson, som liar Nyckelen, hvar. ”dagligen måste A'ara tillstädes, och det tyckes ”förutsätta en högre grad af obillighet, att en ”så beskaffad trägen tjenstgöring för Staten af ”Embetsman, som icke njuta Statens lön, utan ”ali vedergällning skall bestridas.
Är återigen ”förvarandet af RänterieNycklarne icke forknip”padt med något ansvar, hvartill tjenar da väl ”denne anstalt?
Och beror det pä Landshöfdingen att i detta fall anmoda hvilken han be”hagar, dä tyckes att de Tjenstemän, sorn dngeligen hafva sine göromål i samma hus t. ex. g6 StätsUtsk.
Betänkanden. ”Lands-Secreteraren, Ijäns-Eokhållare m. fl. när ”mast äro till hands, att emottaga denna befatt: 22 ning. ”Jag utbeder mig, att Höglofl.
Utskottet ”täckes lemna upmärksamhet åt detta ämne så”som i min tanka förtjenande den rättelse, som ”författaren af Memorialet önskat; Och kan jag ”icke, efter mitt omdöme, eller finna det rättvist, ”att Magistrater i ResideneeStäder skola hafva ”en så trägen tjenstgöring, utom sine andre gö”romål och detta utan all slags Arfvode, då ”Magistrater uti andre Städer derifrån äro befriade”.
Efter upläsaudet hvaraf, Handlingarne, uppå Herr Borgmästaren Norströms begäran, lades på bordet.
Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Högloft.
Stånders StatsUtskottt vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 23 Januarii 1818.
S. D. Wu förnyad föredragning af det den 17 i denna månad på Bordet lagde Betänkande, i anledning af Herr Lagmannen Kjellanders Memorial om Magistraternas befriande från skyldigheten att förvara en nyckel till EandtRänteriernes Cassakistor m. m. yttrade Herr Borgmästaren Norström skriftligen: ”Hå det icke lärer fot dras att Magistratsperson, som tillika är ombetrodd en Ränterinyckel, skall kunna hvar - StatsUtsk. Betänkandet!, 97 hvarken controllera Räntemästaren, hvilket i isynnerhet är TandsContoirets åliggande, eller vara ansvarighet
Underkastad för rigtigheten a£ de medel, der rätteligen bör finnas, men denne skyldighet, ehuru utan alt ändamål, kan tillskynda MagistratsPerSonen desto mera besvär, olägenhet och hinder i andra dess göromål, sorn Räntemästaren icke äger hemma hos sig innehafva mer än 500 R:d, öfver hvilket belopp flere gånger örn dagen i synnerhet vissa tider på året Ränterilefverering kan göras samt i följe deraf samma Magistratsperson skyldig till Ständig uppassning, enär sådant af vederbörande påfordras, finner jag, för min del, ingen säkerhet eller egentlig afsigt dermed, att en Magh stratsPerson nödvändigt skall besväras med en.
Ränterinyckel; åtminstone hoppas jag att om Höglofl.
Utskottet sådant tillstyrker, tillika före*- siås någon ersättning derföre, hälst icke billigt synes, att ett så betydligt besvär skall, utan ali ersättning, åläggas en i öfrigt så obetydligen lönad Tjensteman som MagistratsPersonerne i allmänhet äro’h Oell skulle, enligt derom gjord begäran, detta anförande, jemte Herr BruksPatronen Ekelunds vid Utskottets sista sammanträde i detta ämne anmäldte serskildta tankar, uti ProtocollsUtdrag åtfölja StatsUtsko.ttets Betänkande till Rikets Höglofl.
Bihang till RiksSt, Prot. 1S17 —ISIS- 4;de Sarai. 13, 14: 98 StatsUtsJi.
Ständers Statsutskott s Utlåtande, i anledning af f. d. vice Talemannen fou jonssons Motion om Tullgarns Kungsgårds öfverlemnande till Hans Kongl. Höghet Prins OSCAR. (jenom Pi otocollsUtdrag elen 23 sistledne December, har Hedervärda BondeStåndet till Statsutskottet remiterat ett af f. d. vice Talemannen Jon Jonsson Fran Blekinge dit ingifvit så lydande Memorial: ”Då enligt 77:de §. i 1809 års ”BegeringsForrn Kungsgårdarne i Riket förhaltas efter de grunder Riksens Ständer derom ”föreskrifva, så hemställer jag vördsami igen, att ”Tullgarns Kungsgård, som nu på lifstid innehafves af Hennes Kongl. Höghet Prinsessan ”SOPHIA ALBERTINA, får efter Hennes ”Kongl.
Höghets afträdande emottagas och in. ”nehafvas af Hans Kongl. Höghet Hertigen af ”Södermanland, Prins OSCARA.
”Orsaken till denna min hemställan är, ”att i ovisshet om, enär Hennes Kongl. Höghet ”Prinsessan afgår, Ständerne då ä'10 tillsammans, ”nu förut hafva förekommit att vid ett sådant ”inträffande tillfälle, ej med Tullgarns Kungsgård vidtages åtgärder, hvarigenom öfverlem”nandet deraf till Hans Kongl. Höghet, Prins ”OSCAR, icke skulle blifva möjligt”.
”Om som jag hoppas, denna min hemstäl* StatsUtsk.
Betänkanåen. 99 !,!an vinner mine Medbröders bifall; så anhäl. ”ler jag, att denna matte blifva communicerad ”med vare Hög- oell Respe&ive MedStänder, ”samt remitteras till vederbörligt Utskott.
Jon Jonsson”.
Och hafva, enligt hvad berörde ProtocoilsUtdrag vidare innehåller, Riksdagsmännen Pehr Nilsson från Cristianstads, Jonas Jansson från Calin are, Johan Lejclitz från Bohus, Jonas Andersson fran .Kronobergs, Peh.r Pehrsson från Stockholms, Ephraim Larsson från Elfsborgs, Gustaf Gustafs, son och Pehr Olsson från Nyköpings Häri, samt Jon Jöransson från Oland jemväl instämt i denna hemställan.
Då SfatsUtskottét nu åligger, att Utlåtande i ämnet afgifva; får StatsUtskottet vördsam ligell uplysa, att f. d. Konung Gustaf Adolfh, tili betygande af sin vänskap och tillgifvenhet för Dess kärälskelige Faster, Hennes Kongl. Höghet Prinssessan SOPHIA ALBER JINA, enligt skrifvelse till KammarColIegiurn och StatsContoiret af den i Junii 1807, i Nåder förordnat att Tullgarns Kungsgård, som efter Högtsälig Hans Kongl. Höghet Hertig FREDRIC ADOLPHS död, ater tillfallit Kronan, linge af Högbémälté Hennes- Kongl. Höghet emottagas, ifrån den I4:de nästföregående Mars, till full disposition och åtnjutande af alla derutaf fallande Inkom.
Ster uti Hennes Kongl. Höghets lifstid, dock med åtskillige uti det Kongl- Brefvet bestämde vilkor och förbehåll. 19 0 StatsUtsk.
Bet auli anderi.
Och sorn något hinder således icke förekommer emot Dispositionen af Tullgarns Kungsgård, enär densamma, efter Hennes Kongl. Höghet Prinssessan SOPHIA ALBERTINA blifver ledig, och härvid det serskildta förhållande inträffar, att, deräst Riksens Höglofl.
Ständer nu ej på förhand förordna, huru med ifrågavarande Kungsgård bör förhållas efter Hennes Kongl- Höghet Prinssessans död, den Gud länge Nådeligen fördröje, skulle enär Författningarne föreskrifva, att Kongl.
KammarCollegium genast skall gå i författing om ledige Kungsgårdars utarrendering, Riksens Höglofl.
Ständer betagas möjligheten, att om denna Kungsgård, efter önskan disponera; har StatsUtskottet trott sig äga desto större skäl tillstyrka att Tullgarns Kungsgård med tillhörande Lägenheter och Inventarier ina, efter Hennes Kongl. Höghet Prinssessan, tillfalla hans Kongl. Höghet, Prins OSCAR, att i Dess lifstid, under fulL nyttjande rätt, disponeras med samina vilkor, Hennes Kongl.
Höghet Piinssessan den nu innehar, som Riksens Höglofl.
Ständer derigenom sättas ytterligare i tillfälle att ådagalägga sitt underdåniga lifliga deltagande för den Furste, uppå Hvars lofvande och utmärkta egenskaper Rikets alla Innevånare bygga ett så väl grundadt hopp om Rikets fortfarande sällhet och ära.
Stockholm den 33 Januari! 1818.
Betänftanden.
Ständers StatsUtskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående Härad sskrif varén Rydstr örns Pension.
K.ongl.
Maj:t har genom Nådig Remiss af den 17 sistledne December till Riksens Sländers Statsutskott öfverlemnat förre Häradsskrifvaren i Tjust Fögderi af Calmare Län, Lars Rydströms underdåniga ansökning, att för 3’ulii till och med December Månad 1815, utbekomma den honom efter afskedstagande från nämnde Syssla tillagde Pension, som Rydström på den grund ej kunnat för nämnde Månader få upbära, att anmälan hos Kongl.
StatsCoötoiret derom ieke blifvit gjord inom den Prasscriptionstid, som blifvit bestämd genom Kongl. Kungörelsen den gide December 181?. lif ■
Då, i följd häraf, StatsUtskottet nu hemställer denna fråga till Riksens Höglofl.
Ständers åtgärd, får Utskottet lemna den uplysning, att, efter hvad handlingarne i ämnet innehålla, hade Häradsskrifvaren Rydström, under den 23 Maji 1815 blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder tillagd den förmån, att vid afskedstagande! undfå Pension till belopp af |:delar utaf hans innehafde
Lön och Mantalsskrifvare Provision; hvarefter Rydström den 14 Julii samma år erhållit afsked från tjensten, samt alltså med påföljde Juli!. månad ägde åtnjuta Pensionen, bestigande a£ ^02 JStatsUtsk.
Könen till 7 2 Rid 44 slc. och af Provisionen pil 35 Rid 29 sk. 2 rst. eller tillsammans 108 R:d 25 sk. 2 rst. årligen; men då någon anmaIan om utbekommande deraf ej skett förrän den jssta Augusti i8r6, hade Kongl.
StatsContoiret den 2 5
Då förenämnde Kongl. Kungörelse ej förklarar en Fordringsägare, som försummar den bestämde PrtEscriptionstiden, sin rätt förlustig, utan endast att Fordringen anses förfalla intill dess Riksens Ständer komma tillsammans och pröfvat huruvida till godtgörande deraf, medel kunna beviljas; så och enär härvid förekommer, att Häradsskrifvare^ Rydström skall varit okunnig om tiden från hvilken han ägde
Pensionen tillgodonjuta och sålunda ej kunnat iakttaga den Termin, inom hvilken han för ifrågavarande månader bort densamma utbegära; har StatsUt. fkottet, med afseende tillika derå, att Rydström för sjuklighet nödgats taga afsked, och att förlusten af ifrågavarande Pensions belopp skulle för SiatsUtsh.
103 honom vara Itänbar, ansett sig böra till Riksens Höglofl.
Ständer vördsamligen hemställa, örn icke, enligt den i dylike frågor följde Princip, bemälte
Häradsskrifvare må beviljas att utbekomma denna Pensions andel, utgörande efter ofvanberörde beräkningsgrund, 54 R:d 12 sk. 7 rst., hvartill StatsUtskottet, om bifall härtill lempas, skall föreslå tillgång.
Stockholm den 23 Ja. puarii 1818.
N:r 59.
Ständers StatsUtskottsUtlätande i anledning af RiksdagsFullmägtiges för Götheborgs Stad, Herrår Sam.
Arfvidssons, Zach.
IVidebergs och E. M. Lejflers Memorial om Policelnrättningens derstädes underhållande af Statens medel9 m. m. X_Jti afgifvet Memorial, sorn Wällofl.
BorgareStåndet till StatsUtskottet remitterat, hafva Herrar Sam.
Arfvidsson, Zach. Wideberg och E, M.
Leffler, såsom Fullmägtige för Götheborgs Stad andragit, huruledes genom Kongl.
Förordningen den ig:de
Augusti 1807 blifvit förordnadt, om en förbättrad och utvidgad Policelnrättning i berörde Stad, som fatt vidkännas en på Stadens Stat uptagen aflöning till Embets- och Tjenstemän samt Betjente i och för denne Inrättning 104 StatsUtsh.
Betan}anden. af 35°33 16 sk.
Banco utom de för densam ma i Rådhuset uplåtne Rum och Lägenheter, för hvilka hyran beräknas till Ett Tusende Riksdaler årligen, och då likväl denne Policelnrättning, som utom den i Stockholm, vore den enda i Riket, skall vara af enahanda beskaffenhet med Hufvudstadens Police, hvilken underhålles och bestrides af StatsWerkef, med anslagne 15,000 R:d årligen, utom 1,450 R:d, som Stockholms
Stad dertill bidrager, så anhålla bemälte RiksdagsFullmägtige, att kostnaden för den i Götheborg anordnade Polieen, som skall sträcka sin åtgärd äfven utom Stadens egenteliga område, måtte varda med 4,033
Rtd 16 sk. upförd å RiksStaten, att af Allmänne medel utgå; äfven som hemställt blifvit, om icke Götheborgs
Stad kunde för den under de förflutne 10 åren härtill erlagde Summa af 40,533 R;d 16 sk. af Statsverket ersättas.
Den till grund för ifrågavarande begäran gjorda jemförelse af Policelnrättningen i Götheborg med den i Stockholm, har StatsUtskottet icke ansett kunna antagas som skäl för StatsWerkets belastande med den förres underhållskostnad, emedan berörde Inrättning i Stockholm, hvilken äfven till en del bestås och aflönas utaf denne Stads medel, äger det dubbla ändamål, att den ej blott skulle befordra ordning och skick innom Stockholms Stad, utan ock i anseende till dess egenskap af Hufvudstad och deraf följande förhållanden, bevaka säkerheten och lugnet i afseende på det liela af Riket.
Och e - StatsUtsk.
Bettiniamlen. i 05 huru Kongl.
Majit i Nåder, genom ofvan åberopade Förordning af år 1807 stadgat och förordnat, det en serskild och mera verksam samt följakteligen vid en tillökt Personal kostsammare Police i Gölheborg skulle inrättas, synes dock, enär Stadens folkmängd, vidd och rörelse dertill föranledt, något skäl af denne till Stadens eget bästa vidtagne förbättrade anstalt icke kunna hemtas till kostnadens öfverflyttande på StatsWerket, hälst alla öfrige Städer hafva hvar för sig, efter storlek och behof, något slags Police att underhålla.
StatsUtskottet finner alltså sig icke kunna tillstyrka, att Götheborgs Stad må, i likhet med Stockholms, erhålla något bidrag af Allmänne medel i och för underhållandet af den PoliceInrättning, som i Götheborg kan vara erforderlig.
Men, sorn på sätt förenämnde Författning innehåller, samt Utskottet haft tillfälle derjemte inhämta, berörde Inrättning år 1807 gifvits den större omfattning än den tillförene ägt, att densamma skall sträcka sin vaksamhet och åtgärd till följande utom Stadens område belägne delar, nemligen:
Masthuggsbergen, Gamla AmiralitetsWarfvets grund, Hästhagen, Sågängen och Majorna ända till så kallade Klippan, äfvensom till alla Elfsborgs KongsLadugårds ägor samt utom Kungsporten till den bebygde delen af Handels grund till Kallebäcks bro; hvilka delar förut i detta hänseende, äfvensom ännu hvad Mantalsskrifning och KronoUpbörd angår, 1 ydt och ly. da under ortens Kronobetjening, genom hvilken StatsUtsk.
Betänkandert, förändring en betydelig tillökning för Göthe* borgs
Stad upkommit i kostnaden till underhållandet af brottslige Personer, som af Policebetjeningen i berörde, utom Staden varande delar gripas och insättas i Stadens fängelse; så och enär det synes bero af Kongl. Majlts Nådiga Pröfning och Förordnande, huruvida ej förhållandet i denne del nu mera skulle kunna utan olägenhet återföras till sitt förra skick, men i annat fall billigheten fordrar, att Staden varder stödd eller ersatt för den härigenom densamma tillskyndade drygare Utgift, hvilken då de brottslige af Kronobefjeningen infördes i Länsfängelset, vidkändes af Kronan; har StatsUtskottet ansett sig böra vördsamligen hemställa om icke Riksens Höglofl.
Ständer skulle finna lämpligt till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, huruvida den förändring uti ofvanberörde år 1807 gifne Författning om Policen i Götheborg må vidtagas, att inrättningens omfång inskränkes till sjelfva Stadens område såsom tillförene; men att därest sådant i Nåder pröfvas otjenligt och att vid det, som nu stadgadt är bör förblifva, Staden måtte såsom bidrag af Staten för den utgift, som till större antal fångars underhåll då åtgår och förorsakar betydlig kostnad, erhålla 1,500 Riksdaler årligen af de till Extra Utgifter på RiksStatens Åttonde HufvudTitel anslagne medel eller ock af den Summa, som till Fångars skjuts och underhåll i allmänhet finnes upförd på Stat.
Stockholm den 33 Januari^ SlatsUtsi.
Betänkanden. 107 N:r 40.
StatsUtskottets Memorial angående förhållandet med Löfås Silfver Werk, U"ti skrifvelse den i^xle Junii 1815, anmälte hos Kongl. Maj:t Riksens då församlade Ständer i underdånighet, hurusom Räkenskaperne funnits utvisa, att Löfås SilfverWerks Tionde, hvilken, såsom en StatsWerkets ordinarie Inkomst, vore beräknad till 20 R:d, icke till detta belopp utgått, och att Grufvedriften, efter derom anstälde noggranna undersökningar, vid detta verk sig icke lönade, utan medförde en betydlig årlig förlust för Kengl. Maj:t och Kronan, i anseende till de stora friheter acil föl" maner detsamma på Kronans bekostnad, åtnjuter; hvadan Riksens Ständer, enär af inga Handlingar kunnat utrönas, att
Disponenten af Werket blifvit tillagd någon ägande rätt dertill, utan endast fått
Dispositionsrätten sig uplåten, i underdånighet anhöllo, det nådig befallning måtte till Kongl. Kammar- och BergsCallegierne afgå, att ofördröjligen vidtaga anstalter till Werkets nedläggning samt de detsamma förundte förläningars, friheters och förmåners indragning till Kongl. Maj:t och Kronan, derunder dock icke inbegripne de extra tjenstbarheter, hvilka Allmogen till Bruket utgjort, och hvarifrån den vid Werkets nedläggning ansetts böra njuta befrielse; och tillkännagåfvo Riksens
Ständer derjemte sig icke hafva något att påminna deremot, ^in Disponenten af Löfås ville, på egen bekest 108 Statslltsh Betänfianden. nåd och utan något understöd af Kronan eller det Allmänna, GrufveArbetet fortsätta pä sådane vilkor, som med Forfattningarne om Bruksoch Bergs-handteringem instämma.
Dä vid den FtatsUtskotfet nu åliggande StatsReglering, det ansetts nödigt erhålla underrättelse om hvilka åtgärder i anledning af Riksens Ständers ofvan anmärkte beslut, blifvit vidtagne, har Utskottet derom sökt och erhållit den uplysning. att Kongl. Majit täckts i ämnet infordra Dess och Rikets Kammar- och BeigsCollegiers underdåniga Utlåtanden, hvilka i anseende till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes i Stora Kopparbergs
Län dröjsmål med insändanäe af dess infordrade yttrande jemte Disponentens af Löfås, Bergsfogden Forsslinds förklaring härutinnan, först den i sistledne
December kunnat affattas utaf Kongl. Bergscollegium samt den 19 derpåföljande, utaf Kongl.
KammarCoflegium; och hafva Kongl.
Collegierne härvid gemensamt tillstyrkt, att de Löfås SilfverWerk förundte friheter och förläningar måtte indragas, samt åter hemfalla Kongl. Maj:t och Kronan; dock har Kongl. Bergscollegium till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnat, om icke en på stället skeende Undersökning borde föregå, i ändamål att få utrönt, huruvida på sätt en i Kongl. BergsCollegio företedd Markschejder förrättning tycktes utvisa, anledningar kunde förefinnas, att för framtiden kunna påräknas en mera utvidgad Grufvedrift och deraf upkömmande större Malm-tillgång samt således äfven StatsTJtsk. Betankanden.
109 Större inkomst och fördel för Staten och det Allmänna.