Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens utlåningar måtte till nästa Riksdag fortsättas, nemligen: a) de ofvannämnde Creditiven lill Manufactur-Disconten, JernContoret och Fahlu Bergslag, det mot 4 procents ränta, tillbelopp af högst 33,333-j R:dr bestämda Creditivet för Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contor, och Creditiven för Spar-Banker mot 5 procents ränta, till det stadgade beloppet af högst ^o,ooo*R:dr för Stockholms, 20,000 R:dr för Götheborgs och 10,000 R:dr för någon af de öfrige; b) lån mot pant af guld och silfver, koppar, jern och öfrige eflfecter, som finnas uppräknade i nuvarande Banco-Reglementet 4:de Art. 4;de Afd. §§. 10 och i5 (pag. 97 och gg). c) de så kallade Odlingslånen, som likväl efter deras nuvarande beskaffenhet (^Banco-Regl. pag. 119), rigligare borde benämnas Skiftes- och Odlings-lån; d) Fastigliets-lånen med den enda inskränkning, att då senaste Ständer såsom maximum, för denna utlåning bestämde det belopp, hvartill den vid slutet af år 1829 fanns uppgående, sorn utgjorde 4.770,939 R:dr 5 sk. 7 rst.; summan må i rundt tal antagas tili 4,770,000 R:dr.
Utskottet anser deremot: 20:0 att Banken ej hädanefter bör utgifva några nya lån till Städer eller Corporationer, utöfver hvad af Rikets senast församlade Ständer är medgifvet, enligt Banco-Regl. pag. 101 och 102.
Bankens utlåningar böra nemligen vara, antingen på kort tid eller ock mot sådana fordringshandlingar,“soin, utan alltför mycken svårighet, skulle kunna försäljas eller liypothiseras; i hvilket sistnämnde hänseende förbindelserne för de lån, som af vissa Städer och Corporationer under Eanco-Utékoltels Betänkande N:o 6. 27 collectiv ansvarighet för ränte- och capital-hetalning innéhafvas, synts Utskottet vara af ofördelaktigare beskaffenhet, än de egentliga fastighetslånen till viss man mot lemnad intecknings-säkerhet.
Då Utskottet, såsom förenämndt är, ansett en summa af 4,770,000
R:dr höra såsom circulationsfond vara att tillgå för utlåningar mot inteckning i fast egendom, på sätt att likasom hittills, hvad som tid efter annan deraf ingår, får i enahanda väg åter utgifvas, bör Utskottet i sammanhang dermed omnämna, ett af en Ledamot, General Lefrén, inom Utskottet väckt förslag, af den syftning att, som 4 procents ränta i vårt land är en ganska låg räntefot , och följaktligen meddelandet från Banken af så kallade faslighets-lån innebär en förmon, den Rikets Ständer velat såsom understöd åt jordbruket förvara, men som hittills egentligen tillfallit enskilda personer, egare af jord eller annan faslighet, utan att någon bestämd inverkan till gagn för jordbruket, på det hela, derigenom är vorden försäkrad; så och enär Hypotheks-föreningar nu synas vilja uppstå, i den lofvärda afsigt att bereda det skuldsatta jordbruket ett af andra länders erfarenhet såsom pålitligt vitsordadt medel att småningom amortera dessa skulder, funnes, efter Motionairens tanka, skälig anledning för Utskottet att nu hos Rikets Ständer föreslå: att de afbetalningar sora hädanefter å fastighetslånen inflyta, måtte till Hypotheks-föreningar emot 4 procents årlig ränta utlånas, i den moa dessa föreningar hunne att sig vederbörligen organisera.
Sådan utlåning skulle ega rum emot den säkerhet och öfriga vilkor, som närmare igenom reglementariska föreskrifter komme att bestämmas, hvartill såsom hufvudgrunder af Motionairen blifvit föreslaget: 1:0 att säkerheten måtte, såsom nu är förhållandet, blifva i:sta inteckning i jord-egendom; 2:0 alt den andel i fastighets-lånefonden 4>770»ooo R:dr, som hvarje Hypotheks-förening skulle erhålla , icke måtte blifva större än som svarade mot den folkmängd, i förhållande lill hela landets folkmängd, de Län ega, hvilka utgöra Hypotheks-föreningens område; 3:o att nuvarande innehafvare af fastighetslån, icke måtte rubban i deras rätt, att, efter hvad stadgadt är, directe lill Banken sina ränte- och. afbetalnings-liqvider fullgöra, men äfven undfå rättighet, att dessa verkställa till Hypotheks-föreningarne inom den ort, i hvilken de pantsatta fastigheterne äro belägne, dock icke till högre belopp, än att totalsumman icke öfverstiger hvad enligt 2:dra punkten kan en sådan förening tillkomma.
Banco- Utskottets Betänkande N:o 6.J
Ehuruväl Banco-Utskottets pluralitet ansett det vara för tidigt, att detta förslag vid nuvarande Riksdag lill Rikets Ständers bifall anmäla, enär åtskillige förhållanden, som dermed stå i samband, befinnas i det outvecklade skick, alt Utskottet ännu ej tror sig kunna vara förvissadt, att de fördelar som för jordegare af alla classer, genom den nuvarande fastighetsutlåningen äro att påräkna, skulle enligt den uppgifne förändrade grunden lika fullkomligt ernås, hvarföre Utskottet ock trott sig böra förblifva vid dess ofvan intagne tillstyrkan, att fastighets-belåningen måtte till nästa Riksdag i oförändradt skick fortfara, finner Utskottet, det oaktadt, sjelfva förslaget vara till princip, riktning och syftemål, sådant, att dess upptagande framdeles, då Hypotheks-föreningar, inom flere provincer hunnit bildas, och för sina afsedda ändamål komma i verksamhet, bör kunna både för Banken och jordbruks-näringen blifva af en gagnelig inflytelse; hvilken tanka Utskottet, under fästadt afseende tillika å väckta motioner inom RiksStånden, som med detta ämne ega gemenskap, ansett sig icke böra underlåta, att inför Rikets Ständer på förhand uttala. 2.
Låne-rörelse genom, Banco Disconten.
Denna inrättning synes i sitt närvarande skick illa motsvara sitt ändamål.
Genom omsättningar och ny skuldsättning i mon af den gamlas afbetalning, hafva Discontlånen lill stor del öfvergålt till natur af slående lån.
Olägenlieterne häraf äro, å ena sidan, att tillgångarne vanligtvis befinnas så upptagne, att den näringsidkare som tillfälligtvis behöfver ett lån, ej kan erhålla det förr än efter en längre tids väntan; å en annan sida åter, är jordbruket illa betjent med, att för sina stående eller åtminstone i allmänhet vida långvarigare skuldsättningar nödgas begagna lån, som genom det alltjemnt återkommande behofvet att omsättas, medföra ökade besvär och omkostnader.
Det tyckes derföre som en hvar horde blifva bäst belåten med, att de båda slagen af låne-rörelse, som här blifvit antydda, efter hand ifrån hvarandra afskiljas.
För lånen på längre tid synas Hypotheks-föreningar, i den mon de hunnit bildas och träda i verksamhet, kunna erbjuda den naturligaste tillgång och de förmonligaste vilkor; hvaremot handeln och näringar böra kunna söka och finna de för dem erforderlige, och för deras behof bäst afpassade understöd, dels uti sådan låne-anslalt, hvarest ingen hvarken direct eller indirect omsättning eger rum, och dels genom öppnadt tillfälle för så kallade Cassa-Creditiv.
Det är emedlertid Utskottets mening, att den nuvarande Banco-Discontens fonder endast långsamt och med varsamhet böra öfverflyttas till Banco- Utskottets Betänkande N:o 6.
-9 nyttigare slag af låne-rörelse.
Och Utskottet tillstyrker i sådant afseende: 21:0 a) att Banco-Discontens nu ägande låneförlag af Banken, som, med inberäkning af de dithörande efter enahanda grunder förvaltade Province-Låne-Contorens Förlags-Capital, utgör en summa stor 8,000,000 Pi:dr, mätte årligen från och med år i835 förminskas med 3 procent, eller 240,000 R:dr.
F) att sjelfva Discont-rörelsen fortgår, lika som hittills, endast med den förändring, att det högsta belopp, hvarföre en person såsom Låntagare får häfta, då fråga är om nytt låns utbekommande, bestämmes ifrån början af år i835 till 5ooo R:dr, samt af Banco Styrelsen beror att, efter i836 års slut, ytterligare sammaledes nedsätta detta högsta lånebelopp till 4000 R:dr.
Utskottet gör sig förvissadt, alt en nedsättning i Banco-Discont-fonderne, på delta långsamma och nästan omärkliga sätt beredd, icke skall kunna medföra ens något kännbart betungande för de gäldbundne, helst den indragne summan, såsom här nedanföre vises, ingalunda är afsedd för allmänna lånerörelsen gå förlorad, och inskränkningen skulle i öfrigt drabba endast sådana större låntagare, som först kunna blifva i tillfälle begagna de lättnader i annan låneväg, hvartill denna nedsättning, i förening med andra ingående summor, såsom af det följande inses, är beräknad att gifva åt Banken erforderlige medel.
( Erinringar rörande denne punkt, innefattas uti en Ledamots, Herr McvchelSj hosföljande reservation. 3.
Låne understöd medelst Cassa-Creditiv.
Cassa-Creditiv är ett slag af Discont-rörelse, som i Banken under förflutna tider endast varit begagnad till understöd, antingen åt sådana allmänna Stiftelser som sjelfva på egen hand bedrifva discontering, såsom Manufactur-Disconten och Jern-Contoret, eller ock till stöd för sådana, hvilkas art och beskaffenhet förutsätter möjligheten af hastiga och oförmo dade penninge-utbetalningar, utan motsvarande möjlighet att lika hastigt indraga sina egande fonder, såsom Brandföxsäkrings-inrättningar och Spar-Banker.
Naturen af ett hos Banken tillgängligt Cassa-Creditiv, vare sig för allmän Stiftelse eller för enskild person, bör också, efter Utskottets öfver tygelse, ingalunda vara att derigenom bereda låne-tillgångar, som för dagliga behof äro alt begagna, utan hufvudsakligen att deruti hafva beredt en til Iflyg t, vid tillfälligtvis påkommande behof af större lånebiträden på en 3o Banco-XJtskoltets Betänkande N:o 6. gång, de der icke alltid, äfven om säkerheten vore den fullkomligaste, kunna af enskilde långifvares inskränktare tillgångar, med nödig tillförlitlighet för ögonblicket påräknas.
Enligt denna synpunkt har Utskottet funnit sig höra tillstyrka: 23:0 att Cassa-Creditiv må af Banco-Slyrelsen kunna emot nöjaktig ställd säkerhet beviljas enskilda personer och Bolag, uppå en tid af högst ett år, efter hvars belopp det beror af Banco-Sfyreisen att medgifva förnyelse deraf.
I sammanhang härmed föreslår Utskottet, 23:o följande stadganden: a) i afgift till Banken erlägges en half procent al den beviljade summan, örn den uppgår till 2000 R:dr eller derutöfver.
För Creditiv å alla mindre summor erlägges 10 R:dr; första folium af den löpande räkningen erhålles ulan vidare afgift, men för hvarje af de öfrige erlägges 2 R:dr; b) för de å Creditivet dragna summor beräknar
Banken 5 procent sig till godo, tills betalning sker.
Ulassigneringar oell afbetalningar, få, i mon af behof och lägenhet, verkställas å tal af jemna 100 R:dr; c) alla å Creditiven dragna Assignationer skola med görliga- . ste första Banken aviseras, och inberäknas deras belopp uti BancoSedelstocken, så snart sådan avis ankommit; d') vid beviljande af Cassa-Creditiv måste Banco-Styrelsen iakttaga varsamhet, att det emellan metalliska Cassan och sedelstocken bestämda förhållande ej derigenom må blifva rubbad t.
De böra helst beviljas på olika tider af året, så att, otili möjligt är, hvarje månad något eller några af dem må vara förfallna och i händelse af behof kunna indragas.
Skulle så nödigt pröfvas, eger Banco-Styrelsen ock rättighet alt uppsäga större eller mindre del af Creditiven, hvaraf följden i slikt fall blifver, att Creditivrättigheten 3 månader efter uppsägningen minskas med irdedel, och för hvar tredje månad ytterligare med irdedel, till dess nödig nedsättning är vunnen, eller ock hela Creditivet är till inbetalning förfallet," sorn alltid inträffar minst ett år efter dess beviljande; e) Banco-Styrelsen bör i möjligaste måtto tillse, att Creditiven niå begagnas enligt deras egentliga bestämmelse, och icke till en Banco- Utskottets Betänkande N:o 6, 3i utsträckt
Assignerings-rörelse för de dagliga och stundliga behofven; hvartill de löpande räkningarne i Depositions-Banken, grundade på erforderlige medels successiva insättning, äro hufvudsakligen egnade.
Det torde vara lätt att inse, hvad väsendtlig fördel Cassa-Creditiv, på förenämnde sätt tillgänglige, kunna bereda, så väl för Bolag af flerfaldig art, som för enskilda närings-idkare.
Och tyckes den tillika afsedda förmon, att med hvarje besparadt 100 Rrdrtal, genast kunna minska den räntebärande skulden, böra för enskilde blifva en ny uppmuntran lill omtanka och sparsamhet.
I frågan om ett och annat ibland desse för Cassa-Creditivs begagnande föreslagne stadganden, har en Utskottets Ledamot, Herr Nordenankar, gjort erinringar, som innefattas uti dess hosföljande reservation. 4.
Utlåning emot hypothek af Adier och publika Papper, samt af Bankens egna Obligationer, härrörande från dess före år 1830 gjorda upplåningar.
Utskottet har ansett: 24:0 att belåning af actier och publika papper samt af Bankens egna obligationer, ej allenast må få fortfara, utan äfven i mon af tillgång kunna utsträckas, likväl alltid med iagttagande, att léne*- beloppet må varda inskränkt inom hvarje hypolheks verkliga värde.
Och torde Utskottet framdeles, i förening med öfrige reglementariska detaljer, få till Rikets Ständer härom inkomma med vidare förslag. 5.
Låne-rörelse genom Handels-Disconten.
Denna låneanstalt, hvilken för närvarande är etablerad så väl i Stockholm som vid Province-Låne-Contoren, enligt de i i83o års Banco-Reglemente pag.
144—-147 utstakade grunder, torde härefter böra benämnas Handels- och Närings-Discont.
Utskottet föreslår: 25:o att Handels-Disconten, under benämning af Handels- och Närings-Discont, må fortsättas, med iagttagande endast af följande förändringar och tillägg: a) lån kunna beviljas å 6, eller mindre antal af månader; bj räntan bestämmes till 6 procent; En Ledamots, Herr Mcechels, hosföljande reservation innefattar erinringar häremot. 32 Banco- Ut slottets Betänkande N:o 6. c) lägsta lånebeloppet bestämmes till 5oo R:dr, i stället för nuvarande minimi summa iooo R:dr. d) uti högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet, hvilket, likasom hittills, anses böra bibehållas vid 20,000
R:dr för låntagare, och tillhopa ej öfverstiga 4o>000
R;dr, under alla förhållanden i hvilka en och samma person kan blifva hos Inrättningen häftande, innebegripes icke hvad samma person eljest må vara antingen till Banco-Disconten eller Låne-Banken skyldig.
Dock att Styrelsen icke underlåter att förskaffa sig alla de upplysningar, som kunna inverka på omdömet om lånesökandes ställning och förmåga att i allo uppfylla ingångne förbindelser; e) såsom hypothek kan i stället för en revers med 2:ne namn, antagas äfven a:ne förbindelser, hvardera för sig motsvarande lånesummans belopp, af hvilka då endast den ena behöfver vara förfallen till
Discontlånets förfallodag.
Den andra kan till och med vara ouppsägbar, så vida den är säljbar; f) Discont-Styrelsen ålägges, att noggrannt tillse det lånen verkligen blifva inbetalda, och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsatta; g) för Handels- och Närings-Disconten bestämmes ett Creditiv å Låne-Banken af 200,000 R:dr, alt bagagnas endast då HandelsDisconten nödgas återbetala uppsagda lån, innan den genom upptagande af nya, eller indragning af egna fordringar, hunnit dertill anskaffa tillräckliga medel.
Rikets Ständer lära häraf finna, att Utskottet hufvudsakligen afsett Bankens tryggande för capilalförlusler, samt Handels- och Närings-Disconfcens orubbade bibehållande för sitt ändamål: tillfälliga låneunderstöd.
Att, såsom en och annan bland Riks-Ståndens Ledamöter hemställt, bevilja så betydliga summor som 4°>000
R-dr mot säkerhet af endast 2:ne namn, har Utskottet, för dess del, icke vågat föreslå eller understödja.
Deremot förmodar Utskottet, alt genom den under Lit. e föreslagne förändring med hypothekerne, de betänkligheter mot inrättningens begagnande kunna undanrödjas, som man trott sig hos större handlande varseblifva.
Med förslaget om räntans återförande till 6 procent, har hufvudändamålet ingalunda varit den högre vinsten, utan har afseende egentligast derå blifvit fästadt, att det vid en lägre räntefot än den högsta i Lag medgifna, blefve ytterst svårt, om ej omöjligt, att afböja försöken att genom indirecta omsättningar förvandla Banco- Vt slottets Betänkande 2V,'t> 6. 33 förvandla lånen lill slående, hvilket skulle småningom, likasom i gamla Banco-Disconten skelt, förbyta sjelfva inrättningens nalur, och aldeles omintetgöra de dermed åsyftade fördelar.
MfHu^en och annan "psnja af Utsksätets '^ijhslag rörartjle Hamlöf- edh IVSqn g s - D i sratS^ii!, -hanö erinrnTg?i*^af en^Ledambd, Herr ifHLcdap /Nj i i n1 vit g]c 5Tila, s o ni iS»e£u t las*>*Uv dess 1 icsTlSiLja nÖIT* R c s orva ti o u. 6.
Creditiv å en million R:dr för Riksgälds-Contoret, att, till större eller mindre del, kunna begagnas från den i:sta Sept. hvarje år till den i:sta Julii det nästpåjoljande.
Utskottet föreslår: 26:0 att den vid senaste Riksdag medgifna creditiv-rältighet för Riksgälds-Contoret, hvilken i så måtto skiljer sig från de förutnämnde cassa-crediliven, att den är för Contoret kostnads- och räntefri, samt årligen på förhand försäkrad, men som, efter Utskottets tanka, i stöd af den allmänna principen, måste vara, lika med desse, underkastad^ möjligheten af tillfällig uppsägning, måtte få bibehållas, enär, under de månader då det begagnas, en betydlig summa Banco-sedlar genom Krono-Uppbörden äro dragne utur allmänna rörelsen, och Banken eger ali önsklig lätthet att göra sig betald, då Riksgälds-Contorets inkomster i Banken insättas.
En Ledamot af Utskottet, Herr Nordenankar, har i fråga o ra Riksgälds-Contorets creditiv yrkat det tillägg, som innefattas i dess hosföljande Reservation.
D. Om användandet af sådane till Banken ingående Capitalafbetalningar_, som i Utskottets ofvan intagne förslag icke blifvit ajsedda, att omedelbart pä lika vägar utgå.
Desse utgöras årligen af:
Statsanslaget å allmänna Indragnings-staten, till betalning för de åren 1818 och 1819 lyftade Piastrar, efter det de för dem deponerade sedlar blefvo till liquiden med förra Kongl. Famillen anvisade. 66,666: 3a.
Två procent från och med år 1835 förbehållen capitalbetal ning å Riksgälds-Contorets skuld 4>400>000 * 88,000:
Capitalbetalning å de mot inteckning utgifna så kallade
Silf verfastighelslånen, circa 4^,000: — Summa 199,666: 3a, Bihang till R.
Prot. 1834, 6'.te Sami, 1 Afd, 5 Aide Håjtet, 34 Banco- Utskottets Betänkande N:o 6i Och skulle härlill komma, enligt Utskottets förslag:
Tre procent af nuvarande förlagssumman till Banco-Discon ten» R:dr 800,000 240,000: ■— -• ^►tftskattet/Sinser: y 27:0 att* ofvannämnda belopp 199,666'
RrdrjU sk. aPtfe till Banken ingående’ capitalafbetalningar, hvilket- (fock sannolikt ett eller högst 2:ne år före nästa Lagtima Riksdag, då Bankens piasterfordran blifvit godtgjard,. nedsättes till 133,000.
R:dr, bör uteslutande användas till förstärkande af Bankens Silfverförråd, så snart Vexelcursen, enligt de ofvanföre uppgifne grunder, sådant medgifver, Banco-Styrelsen må äfven vara tillåtet att, till begagnande af en för silfverköp synnerligen fördelaktig conjunctur, anticipera på det följande årets, inkomster..
Hvad som ej ett år kunnat användas må också kunna reserveras till de följande, men utan att under tiden inheräknas uti, eller på annat sätt gravera Bankens utelöpande sedelstock; hvaraf följer, att sådana reserverade medel äfven kunna,, efter sig företeende förhållanden och med vilkor endast att proportionen emellan metalliska cassan och sedelstocken icke dymedelst öfverskrides, göras fruktbärande i sådan lånerörelse, sora medgifver deras snara återindragning vid påkommande behof.
Erbjuda sig deremot tillfällen, att genom silfverköp öka metalliska; cassan, så kan Banken, till följd deraf,' uti ett vida större förhållande utsträcka sin lånerörelse i de grenar, för hvilka intet bestämdt maximum är föreskrifvet, utan våda alt rubba den stadgade proportionen emellan silfverfond och sedelstock..
Till någon farhåga, att rörelsecapita l för näringarna skulle kunna komma att saknas, finnes sålunda icke den ringaste anledning; men Bankens consoliderande går derjemte också alltid hand i hand med rörelsecapitalets ökande.
Tvenne Ledamöter af Utskottet, General Lefrén och Herr Helsingius hafva, i fråga om de 88,000 R:dr som å RiksgäldsrContorets obligationer från i835 års början årligen komma att afbetalas,. varit af den tanka,, att dessa borde frånskiljas, och för sig användas, på sätt. och i ändamål,, som genom hosföljande reservation finnes, utveckladt..
Men Utskottet finnér: 28:0 att de 240,000 R:di*,, som skulle; efterhand årligen ingå af BancoDiscontens förlagsfond,, ej böra vara på ett uteslutande, sätt reser - Banco-Utskut tels Betänkande N:a 6. 35 verade för silfverupphandling, utan att det må vara alldeles öfverlemnadt åt Banco-Styrelsens klokhet och omtanka, alt, såsom äfven i fråga om Bankens årligen behållna räntevinstmedel i nästföljande punkt föreslås, begagna dem, vare sig såsom fond för Cassacreditiv, eller annars, i mon af sig erbjudande tillfällen, tillförökande af silfver fond och rörelsecapitah, R
Om användandet af Bankens behållna vinst* Bankens behållna räntevinst kan, under sistförflutna 5 är, per medium antagas hafva utgjort 567,000 R:dr för året, då nemligen dertill äfven räknas den å Riksgälds-Contorets skuld 4,400»000 R-dr belöpande ränta a 4 procent, som under förflutna åren varit Contoret besparad, jemte det en del af den öfriga Bancovinsten kommit samma Contor till godo.
Såsom en den säkraste grundval för fortroendet till Bankens inre kraft och förmåga, att, utan störande af Landets näringsförhållanden, och, förmodeligen för det mesta utan att behöfva anlita några främmande biträden, kunna upprätthålla myntvärdets stadga, tillstyrker Utskottet: 29:0 det Rikets Ständer må besluta, i likhet med hvad också af åtskilliga Ledamöter inom Riks-Stånden blifvit yrkadt, att Bankens vinst för år 1835 och de följande åren må oafkortadt förblifva under dess styrelses disposition intill nästa Riksdag , då af Rikets Ständer beror alt om användandet af derå i behåll varande öfverskott förordna.
Ett sådant reserverande af räntevinst frän Riksdag till Riksdag kan så mycket mindre blifva för rörelsen menligt, som Banco-Styrelsen just derigenom sättes i tillfälle att kunna meddela motsvarande cassa-creditiv eller andra biträden åt näringarne, så långt förhållandet emellan metalliska fonden och sedelstocken, medgifver.
I sammanhang härmed, anser Utskottet sig böra lill Rikets nu församlade Ständer hemställa ej mindre: 3o:o att i stället för den uti 4 af i83o års Bank-lag till ett belopp af 4,400>000 R;dr bestämda summa, sorn, utan beräkning af Bankens fasta egendomar och inventarier, alltid skulle komma att utgöra en Bankens behållning i säkra tillgångar och fordringar, utöfver de förbindelser för hvilka Banken ansvarar,, må antagas en jemn summa af fern millioner,, hvartill Bänkens nu ägande rena och otvifvelaktig» capitalöfverskott,, befin - 56 B anco-XJt slottets Betänkande JN:o 6. nes fullt uppgå, så att af de lill nästa Riksdag beräknade inkomster icke något behöfver för detta ändamål afses; än äfven: 31:0 att nämnde belopp af 5 millioner städse i framtiden bibehålles såsom en Bankens grundfond, »dymedelst, att möjligen inträffande capitalforminskningar varda*g£>dtgjorde med de årligen ingående vinsterne.
Det blifver, under sådan förutsättning, fullkomligen likgiltigt, uti hvilka ibland Bankens ägande tillgångar eller säkra fordringar man anser detta öfverskott eller grund-capital, vare sig helt och ballet eller någon större eller mindre del deraf, egenteligen bestå, antingen i metallisk Cassa, i Statens skuldförbindelser, i säkra inteckningar eller i goda reverser och hypotheker; detta bestämmer sig olika på olika tider, i nion af näringarnes och rörelsens behof samt inträffande conjuncturer; och finner Banco-Utskottet alltså: 3a:o att åt Banco-Styrelsens klokhet och omtanka må varda öfverlemnadt, att begagna de i Bankens vård från Riksdag till Riksdag qvarstående vinstmedel, då tillfälle dertill gifves, till förökande så väl af silfverfond, som rörelse-capital.
En gifven följd häraf skulle, efter Utskottets tanka, blifva att Rikets kommande Ständer framgent må kunna, för Statens behof, efter godtfinnande disponera allt hvad som enligt bokslut öfverstiger Bankens grundfond, vare sig räntor, capitaltillökningar eller andra Banken tillfallne inkomster för en redan förfluten lid; men deremot icke ingå i några sådana dispositioner, sorn afse anticiperad beräkning af kommande årens intrader.
Slutligen får Utskottet anmäla, att af ofvan framställda hufvud punkter, en och annan synts Utskottet så nära röra Bankens förhållande till allmänheten , alt, med kraft af Lag, torde böra och behöfva derutinnan stadgas; hvarom Utskottet anhåller att, efter föregången ytterligare öfverläggning, få inkomma med serskildt Betänkande.
Rikets Ständers bepröfvande underställes allt detta vördsamligen.