Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareStåndet lill Utskottet återremitteradt, på grund af följande dervid framställde anmärkningar, nemligen: vid den till 8 sk för hvarje kortlek f'öreslagne slämpel-afgift: att denna afgift vore för hög, dels emedan det vore orättvist emot kort-fabrikanterne, att belägga deras tillverkningar med en skatt, som nppginge till ungefär samma belopp, som varans värde, och som måste af fabiikanterne förskottsvis erläggas, ehuru desse oftast nödgades sälja korten på credit, och dels emedan en sålunda förhöjd afgift skulle åstadkomma retelse håde för fabrikanterne att söka undandraga korten all afgift, medelst beg3gnade af falska stämplar, hvilket vore vådligt, så länge de af Utskottet föreslagne nya controllernas verksamhet icke blifvit af erfarenheten vitsordad, och för consumenterne, att underlåta den aktsamhet, alt icke begagna annat än behörigen stämplade kort, sora nu eger rum; hvarföre ålskillige Ledamöter yrkal, att afgiften, om densamma icke kunde helt och hållet försvinna, åtminsone borde nedsättas till hvad den före sistförfiutne Riksmöte utgjort, eller 2 sk. 6 r., och andre påstått, att samma afgift måtte bibehållas vid då stadgadt belopp, 6 sk. för hvarje kortlek; vid 3:dje punkten af förslaget, eller att kor t-convolatén skulle, genom Chartte Sigillatce-Contoirets försorg, kortfabrikanterne tillhandahållas å samma ställen, der stämpladt papper försäljes, och att provision , såsom för försäljning af sådant papper, borde vederbörande försäljningsmän tillgodokomma: att Chartac Sigillatas-medlen ingå till Stals-Conloiret och derstädes redovisas, men att kort-stämplings-afgiften deremot léfvereras till Riksgälds-Contoiret, hvarföre det icke vore lämpligt, att korteonvolutens försäljning ombesörjes af det under Stats-Conloiret lydande Charta?
Sigillatas-Contoiret, utan borde, med afseende äfven å deserskilde föi hållanden, som i fråga om kort-slämplingen måste å olika orter tagas i Bilt. till R.
Prot. 1840 och 1811. 5 Sami. 1 Jjil. 28 Heij tet. 1 a Bevillnings-Utslottets Utlåtande, IV-o 3y. betraktande, det få bero på Riksgälds-Contoirets styrelse samt Kongl.
Majrfcs ■vederbörande Befallningshafvande att gå i författning om kort-convolutens försäljning å de orter, der kort-fabriker finnas, samt att den för convolutens försäljning föreslagne provision, vid sådant förhållande, och då föga besvär vore med försäljningen förenadt, icke borde ega rum; vid Utskottets förslag i f:de punkten, att, sedan korten blifvit i convoluten inlagde och desse igenlimmade , Bevillnings- och Hall-stämplingen borde, utan någon serskild afgift, verkställas i samma ordning, som nu eger rum: att besväret med kort-slämplingen härigenom snarare blefve ökadt än minskadt, hvarföre ersättning till dem, sora med denna stämpling få befattning, borde, i stället för den föreslagne försäljnings-provision, bestämmas, samt att Bevillnings-stämplingen borde verkställas på samma gång, som convoluten utlemnas, hvaremot controlle.o deröfver att korten blifvit i convoluten behörigen inlagde, kunde vid den sedermera skeende hall-stämplingen utöfvas; samt vid den till 2 månader föreslagne tid, hvarinom redan stämplade kort skulle förses med convolut och A nyo stämplas: att denna tid vore alltför kort, och, enligt åtskilige Ledamöters yrkande, borde bestämmas till 6 månader; hvarförutan blifvit anmärkt, dt Is alt afseende borde fästas å den af Herr Grefve Posse uti dess reservation emot Betänkandet yttrade åsigt, att endast nya eller obrukade kortlekar borde vara uti de föreslagne convoluten inlagde och stämplade, samt de föreslagne stämplings-åtgärderne ej tillämpas å redan begagnade koi t, som hållas till salu; samt dels att för spelkort, som till utrikes ort exporteras, stämpling eller afgift icke borde ifrågakomma, utan, till förekommande af derigenom möjliga underslef, endast iagttagas, att det parti kort, som af tiilveikaren anmäles till utförsel, på fabriken, i närvaro af Landshöfdingen ombud och Tull-kammare-föreståndare, inläggas uti omslag, och med desse embetsmäns sigiller förseglas, för att derefter vara fria lill utförsel och äfven kunna, utan vidare controll, medförpassning från tillverknings- till utförsels-orten transporteras; i hvilket senare afseende äfven blifvit af Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, genom en den 29 sist]idne October till Höglofl.
Stats-Utskottet aflåten och sedermera till Revillnings-Utskottets bepröfvande öfverlemnad skrifvelse, anfördt, att Fullmägtige uti infordrade och till Kongl.
Majit i underdånighet afgifne Utlåtanden öfver åtskillige kortfabrikanters ansökningar, att, utan föregången stämpling, och derför erlagd bevillning, få till utrikesort exportera spelkort, med afseende å den i Commerce-Collegii kungörelse Bevillriings-Utslottets Utlåtande} !V:o 57. 3 den 7 Januari 1824 fabrikanter förunnade förmon att återbekomma den bevillnings-afgift, som för inom Riket tillverkade å utrikes ort till försäljning bevisligen upplagde kort erlagls , i underdånighet tillstyrkt bifall lill de gjorde ansökningarne, men, under Rikets Ständers frånvaro, icke ansett sig kunna undgå alt dervid föreslå följande till controll och ytterligare betryggande mot möjligen inträffande missbruk, nödige ansedde vilkor, nemligen: att, i händelse exporten verkställdes från annan Stapelstad, än tillverkningsorten, Fabrikanten skulle åligga all derom bos Kongl.
GeneralTullstyrelsen göra anmälan så tidigt, att erforderliga föreskrifter rörande varans tullbehandling måtte kunna vederbörande Tullkammare meddelas; att uppgift å antalet af de till utförsel ämnade spelkorten skulle hos Kongl. ?rlaj:ts Befallningshafvande i Länet aflemnas; alt korten, sedan de blifvit af det Lill Bevillningsslämplingens öfvervarande af Kongl. Majlis Befallningshafvande förordnade Ombud räknade, skulle med nämnde Ombuds och Tullkammarens uti afsändningsorten sigill förseglas; samt att, inom ett år efter varans afsändande, Svensk Consuls, eller, om sådan icke å lossningsorten funnes anställd, annan vederbörande Auctoritets bevis om densammas ankomst till utrikes ort och lossning derstädes skulle till Kongl.
Maj:ls Befallningshafvande aflemnas, hvilket bevis borde, jemte ofvanberörde förut ingifna, behörigen atteslerade, uppgift, bifogas de handlingar rörande kortsiämplingen, som efter hvarje års förlopp skulle till Fullmägtige insändas; och att Fullmägtige, på grund af hvad under handläggningen af ofvannämnda ansökningar förekommit, ansågo sig föranlåtne fästa Utskottets uppmärksamhet derpå, huruvida icke åtgärder kunde vidtagas, för att göra berörde controller så litet som möjligt hinderlige för exportens befrämjande.
Detta med hvad i öfrigt blifvit uti förevarande ämne anfördt har Utskottet tagit i noggrant öfvervägande; och som, hvad först angår den till 8 sk. föreslagna förhöjda slämplings-afgiften för hvarje kortlek, de deremot framkastade anmärkningar, enligt Utskottets tanka, icke vederlägga de skäl, som Utskottet uti det återremitterade, men af 2:ne Riksstånd redan gillade, Betänkandet, tili grund för den föreslagne förhöjningen uppgifvit, anser Utskottet sig böra vidblifva sitt derom afgifne yttrande.
De vid 3:dje punkten af Betänkandet eller förslaget att åt CliartaeSigillataj-Contoiret öfverlemna ombesörjandet af kort-coayolulens försäljning 4 BeviTlriings-Utskoltets XJilätande_, A7:o 57. emot lika provision, som för afyltrande af stämpladt papper, anmärkte omständigheter äro deremot af den vigt, att Utskottet till följd deraf, och synnerligen med afsende å de svårigheter vid räkenskaps-föringen och controllen deröfver, som med det föreslagna försäljningssältet blefve förenade, samt lill besparande af den utgift, Slaten skulle komma att, genom erläggande af försäljnirigs-provision, vidkännas, finner sig föranlåtet alt, med frånträdande af hvad i denna punkt blifvit yttradt, vördsamt tillstyrka: att Riksgälds-Contoiret må ega att om kortconvolutens försäljning i hufvudstaden och, genom Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i de orter, der kortfabriker äro eller blifva inrättade, förordna; samt alt frågan om provision för convolutens försäljning må förfalla.
Beträffande anmärkningarne vid det i 4‘de punkten föreslagne slämplings-sältet, så, enär det i förening med samma anmärkuingar framställde förslag till enklare stämplings-ålgärder icke, enligt Utskottets tanka, lemnar den säkra eontroll mot underslef, som genom det af Utskottet uppgifna förslag måste vinnas, anser Utskottet, för sin del, dessa anmärkningar böra utan afseende lemnäs samt 4;de punkten af återremitterade Betänkandet oförändrad bibehållas.
Hvaremot och då de för kort-stämplingen föreslagne förändrade åtgärder äro af den beskaffenhet, att längre tidsutdrägt, än de i Betänkandet antagne arne månader, för omslämpling af redan med stämpel försedde kort möjligen kan åtgå, får Utskottet, frånträdande sitt härutinnan framställde förslag, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer må till Kongl. Maj:Is bepröfvande öfverlemna att bestämma den tid för den blifvande
Författningens inträdande i verksamhet och hvarinom redan stämplade kort böra omstämplas, som Kongl. Maj:t kan finna vara erforderlig.
Då, hvad angår den gjorde anmärkningen, alt bestämdt stadgande bort meddelas derom, att de föreslagne stämplings-åtgärderne endast skulle tillämpas å nya eller obrukade kortlekar, Utskottet befarar, att en så beskaffad - Bevillnings-Utskottcts Utlåtande _, 1S:o 5 7- 5 skaffad tillåtelse skulle lemna tilfälle till underslef och missbruk genom nya och med falska slämplar försedde korts försäljande såsom gamla, anser Utskottet sig icke å berörde anmärkning kunna tillstyrka något afseende» Beträffande slulligen frågan om frihet från stämpling och bevillningsafgift för spelkort, som lill utrikes ort exporteras, så och då denna afgift endast afser beskattning för consumlion af spelskort inom landet, och följagtligen icke bör ifrågakomma för sådane kort, som till Utrikes ort a ('sandas för att der förbrukas, finner Utskottet sig lill den sålunda äskade befrielsen böra tillstyrka bifall; samt får, i alseende derpå, och då, med kort, hvilka icke äro i stämplade convolut inneslutne, någon handel inom Riket icke kan bedrifvas, utan att korten blottställas för confiscalion, vördsamt tillstyrka, att det parti kort, som af tillverkaren anmäles lill utförsel, bör, i närvaro af Riksgälds-Contoirels eller Landshöfdingen» Ombud och vederbörande Tullkammare-föreståndare, på fabriken inläggas uti omslag och nied desse Embetsmäns sigiller förseglas, samt derefter kunna till utrikesort, efter behörig anteckning i Tull-Kammaren, afföras» Stockholm den 14 Januari 1841.
E eser vatio 11 er: af Herrar Prytz och von Heland., emot Utskottets yttrande, angående slämpel-afgiften; samt af Herr Grefve Posse j deremot alt Utskottet icke tillstyrkt afseende å anmärkningen, alt endast nya eller obrukade kortlekar borde vara underkastade de föreslagne slämplings-åtgärderne; åberopande Flen Grefve Posse sin vid återremitterade Betänkandet afgifne reservation» lith till R.
Prat. 1810 ec/t 1841. ä t*mL 1 Jfd. 28 Häftef. t STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-Boktryckeriet 184 f* Hevi!Intrigs-Ittsioltels Betänkande, N:o 53’.. r N:o 38.
Anie. till Exp.-Utsk. den a3 Januari 1841, kl. 9 f. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, att vissa sorter Sidentyger, dä de med direct lägenhet införas frän Ostindien, må bära en tull af endast tio yr ocent.
Vid profil ingen hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af Bevillningsutskottets Utlåtande, N:o 3o, i anledning al gjorde anmärkningar vid Ut skottets Betänkande, N:o 21, angående Tull - bevillniugen, har Friherre Cederström, J,, under åberopande af 56 §.
Riksdags-Ordningen, såsom serskild motion framställt det yikande, alt,, vid föreskrifteine i den hlilvande Tulltaxan för rubriken ”Väfnader: Helsiden, Alngods, Taft, Kv”'pei t eller Levantin, Satin eller Sidensarge, enfärgade eller skiftande, ru
"I iga eller tandiga, gerom olika färgad t silke , men ej genom väfnadsältet måtte tilläggas det stadgande, att de, då de komma från Ostindien, skola med ett tullvärde af 3o R;dr bära en införselstull af 3 R:dr per Skålpund.
Uti 183S års Full taxa finues föreskri! vet, alt sådana Siden- och Jd omilt Ts väfnader j. sorn eljest, enligt samma Taxa. voro till införsel förbjudna, linge införas directe från orter på andra sidan Goda Hopps-Udden, emot tio procents tull af värdet..
Utskottet, Sura vid utarbetandet af det nya lill Rikets Ständers pröfning öfverlemnade Tulltaxe-förslaget tillstyrkte upphörandet al alla hittills gällande för bud mot införsel af Siden- och Bomullsvalnader, trodde en slik förändring, om den biel ve af Rikets Ständer godkänd och antagen, hafva bordt föranleda dertill, att omförmälde partiella undantag för- dylika varor då de- direct infördes från Ostindien, icke vidare hurde ega tillämpning, serdeles sorn Utskottet uti sitt förslag bibehöll den, enligt 3o §. af underrälleiserne om hvad vid Tulltaxans verkställighet iagltagas bor, dess» varor, införda 1 Svenska skepp, medgiina tu II-lind ring al 33 itdels procent, hvadan Utskottet ock ansåg sig böra ur det ifrågavarande JTa.xelöislaget utesluta nämnde stadgande; men sedan , enligt hvad de från Stånden lill Utskottet numera ankomne Protocolls- tild väg, innefattande Ståndens beslut, i anledning af ofta nämnde förslag gilva vid handen, nu gällande förbud mot införsel af Siden- och BomnHsväfnader blifvit af frenne
Stånd till större delen bibebåJIne, och jemväl Ridderskapet och Adeln stadgat förbud för åtskillige bland desse ajticlar; så, och enär anledning så1 edes är för handen, att flere af de förBin. till R.
Pro t. 1840 och 1841.
5 Sami.
I Afd. 29 Hdftet.
2 Bevillnings-Utslottets Betänkande, JV'.o 58. ra förbuds-beslämmelserna bunna komma att fortfarande qvarstå, och det skäl, sorn föra nied t
Utskottet underlåta att i sitt förslag införa ofvanåberopade stadgande, följaktligen icke vidare förefinnes, får Utskottet, — för det fall, att Ridderskapets och Adelns, enligt det derifrån öfver pröfningen af Tull-taxan ankomna Protocol Is-utdrag, vid Artikeln Sidenväinader (attade beslut, alt, ''under hvardera af rubrikerna Taft, Kypert eller Levantin, ‘‘Satin eller Sidensarge, alla andra slag, ej specijierade, samt Shawlar , ’’Shawletter och amira Dukar, skulle tilläggas, alt sådane varor, då dein’’föras directe från Ostindien, skola nied ett tull värde af 3o R:dr per "Skålp., bära en införselstull af blött 3 R:dr,” icke anses innefatta, att sagde undantag bör tillämpas både påjfrubriken Taft, Kypert etc., och på rubriken alla andra slag elc., utan endast på den sistnämnde af dessa rubriker eller alla andra slag, ej specificerade, — för dess del icke allenast tillstyrka bifall lill den väckta motionen, utan jemväl, i sammanhang härmed, till Rikets Ständer hemställa, om icke en lika förmon mä medgifva» alla slags Siden- och Bomullsväfnader, som kunna varda lill införsel förbjudne, och att således, på salt både Kögvördige Preste-Slåndet och Wallof!. Borgare-Ståndet vid granskningen derstädes af Utskottets Taxe-förslag beslutat, ofvanförmälda i i 835 års Taxa befintliga stadgande må, sådant det der förekommer, idera blifvande nya Tulltaxan införas.
Stockholm den 21 Januari 1841. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktrycheriet, Bevillnings-Utshottets Memorial, N',0 39.
1 N:o 39.
Ani:, till Exp. Utsfe. den 3 Febr. 1841, kl. 12 midi!.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens i vissa delar fattade beslut öfver Utskottets uti Memorialet N:o 34 afgifne förslag till sammanjemkning af de skiljagtiga besluten, rörande grunderne för den blifvande allmänna Bevillningen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. Pag. 21 och 22 i Mern, N.-o 34.
Högvördiga Preste-Ståndet, som förenat sig uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Vällofl.
Borgare-Ståndets beslut, att Sparbanker, äfvensom Disconterne och Fattig-Cassor skola från bevillnings-afdrag å ränta undantagas, bar ansett natdra och a3:dje Yoterings-propositionerna förfalla ; men som dessa propositioner, af hvilka endast den forsla genom detta PresteStåndets beslut måste förfalla; då deremot den senare afser hufvudsakliga voteringen rörande skiljagtigheterne emellan Hedervärda Bonde-Ståndets och de öfrige Riks-Slåndens ifrågavarande beslut, blifvit godkände af Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden, samt votering öfver sistnämnde proposition alltså i följd deraf kommer att anställas, får Utskottet sådant hos Högvördiga Preste-Ståndet vördsamt anmäla.
Pag. 3j. acpde Yoterings-propositionen är godkänd af Borgare- och BondeStånden; hvaremot Ridderskapet och Adeln ogillat berörde proposition, med förklarande, att i detta afseende må förblifva vid hvad hittills stadgadt varit; och Preste-Ståndet, enär Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden deruti instämt, att besvär öfver Pröfnings-Comiteens beslut må, så väl af kronans ombud, som den skattskyldige, anföras, men endast skilja sig deruti, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ansett dessa besvär böra, såsom hittills, ingifvas lill Kammar-Rätten, men Borgare-Ståndet hos Kongl. Maj:t, funnit att, då frågan icke inverkar på bevillningen, ulan endast rörer det reglementariska, det må voterings-propositionen förfalla, och i denna del så mycket mer förblifva vid hvad nu Bih, till R, St.
Prot, 1840 och 1841•
3 Sami, I dfd, 30 Haft, 2 Bevillnings-Utskottets Memorial N;o 39. gällande Bevillnings-Förordning innehåller, som 2:ne Stånd här stannat emot ett.
Ehuru det sålunda härvid inträffat, att 2:ne Stånd, med lika beslut, stannat mot 2:ne af sins emellan sk il jagtig mening, sjnes likväl med syftningen af stadgandet i § Riksdags-Ordningen, att i mål af likartad beskaffenhet, der ”två Stånd stanna emot tvål, förf alle fråsan och förblifve vid det, som tillförene stadgadt varit,” destoheldre öfverensstämma, att enahanda tillämpning i berörde afseende må ega rum, som 2:ne Riks-Stånd, hvilka fattat olika beslut i en fråga, icke lära kunna yrka bättre rätt, att få densamma underkastad ytterligare pröfning genom votering i förstärkt Utskott, än om dessa Stånds beslut varit likstämmige; hvadan Utskottet till Borgare- och Bonde-Stånden vördsamt hemställer, att frågan om votering må förfalla, och i ofvanbe rörde afseende få förblifva vid hvad, uti nu gällande Be villnings-Förordning, finnes stadgadt.:
Stockholm den 2 Februari 1841 - STOCKHOLM.
Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841. Bevillnings-Utskottets Utlåtande, JN:o 40, IST:o 4o. AdI, lill Exp. Utsi, d. i6 Febr, kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet ]\'
:o 35, angående stämplade pappers-afgiflen.
Sinligt från Riks-Stånden ankomne Protocolls-Uldrag, hafvå Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndot samt Yällofl.
Borgare-Ståndet, på grund af framställde anmärkningar vid Utskottets Betänkande JNjo 35, angående stämplade pappers-afgiften, till Utskottet återremitterat samma Betänkande i sin helhet; hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet, som i i allt öfrigt godkänt berörde Betänkande, endast beslutat återremiss, i afseende å Utskottets förslag, dels om införande af orden, ”äfvensom Landtmätare, ’’vid slutet af irsta Afdelningen i i mom. 4 §■« och dels om förenkling af ira gällande Chartte-Sigillatae-Förordnings föreskrifter i nämnde §. och moni. pag. 6, 7 och 8.
"Vid behandlingen af förevarande ärende, har
Utskottet ansett sig böra företaga de framställde anmärkningarne till öfverläggning i den ordning, dé föreslagne ändringar och yttrade åsigter, hvilka blifvit föremål för dessa anmärkningar, i återremitterade Betänkandet förekomma; i hvilken ordning
Utskottet äfven nu går att samma anmärkningar till besvarande upptaga. i;o Vid Utskottets förslag, i afseende å 4- §• t morn., att, vid slutet af den i dettc. mom. förekommande första Afdelning, orden ■”äfvensom Landtmätare” borde tilläggas, bar blifvit anmärkt: inom Ridder skåpet och Adeln', att detta tillägg endast skulle fördyra skiftes-förrätlningarne, ehuru desse förrättning: bereda landet stora fördelar och derföre borde göras så litet kostsamma wm möjligt; samt inom Preste- och Bonde-Stånden, hvarest, med åberopande af Riksdags - Bih, till R.
Prot. 1840 och 1841 • 5 Sami. 1 Afd. 3i Häft. 1 2 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N-.c 4°- follmägtigen Jon Olssons från Gefleborgs
Län vid återremitterade Betänkandet fogade reservation, Utskottets förslag i denna punkt ansetts olämpligt.
Då de mot
Utskottets förslag i detta afseende framställde anmärkningar, efter närmare öfvervägande, synts Utskottet vara af så giltiga skäl understödde, att de olägenheter, hvilka man genom det föreslagne tillägget velat förekomma, linnas vara af mindre uppmärksamhet förtjente och icke böra till det förändrade stadgandet föranleda, får Utskottet, med frånträdande af sitt förslag härutinnan, vördsamt tillstyrka, att första Afdelningen i l\ §;S i mom. må oförändrad bibehållas och tillägget af orden: ''äfvensom Landtmätare*’ utgå. 2:0 Emot den uti Betänkandet i slutet af a:dra och början af 3'dje sidan utaf Utskottet föreslagne förenklade redaction af föreskrifterna pag, 6, 7 och 8 i nu gällande Förordning, har, inom Ridderskapet och /Idem samt Prests-Sländet, hufvudsakligen blifvit åberopad den reservation, Herr Prytz, L. A., emot Betänkandet afgifvit, och hvaruti anförts^ att det ungefärliga medelbeloppet emellan den olika Chartae-Sigillatae-afgift, som nu erlägges för hufvud-skrift och bilaga, och hvilket medelbelopp vore i den af Utskottet föreslagne Tariff stadgadt för alla handlingar, som ingifvas, utan åtskilnad, bomme att öka beskattningen, enär, i de flesta Lil, flere bilagor åtföljde hvarje hufvudhandling; hvilken anmärkning äfven inom isotideStänätt blifvit emot Utskottets förslag framställd.
En'igt Utskottets i Betänkandet N:o 35 yttrade åsigt, uppkommer icke någon egentlig rubbning af Chartae-Sigillatae-afgifternes belopp genom den föreslagne förenklingen af Förordningens föreskrifter pag. 6, 7 och 8. och då den förhöjning, sora genom samma förändring i vissa fall befarats, fullkomligen motsvaras af den nedsättning i afgift en, som i andra fäll åter kommer att ega rum, hemstäder Utskottet, alt Betänkandet måtte i denna del varda af Rikets Ständer godkändt och de dervid framställde amnärkningarne få förfalla.
BeviMnings-Utskotti ti Utlåtande, N:o 4o. 3 3:o I öfverensstämmelse med Herr Hallings motion, som i Betänkandet pag. 3 och 4 omförmäles. hafva åtskilliga talare inom Borgare-Ståndet yrkat, att nu gällande
Författning matte oförändrad bibehållas och de af Utskottet föreslagne förändringar, såsom af behofvet mindre påkallade, förfalla.
Enär Utskottet icke i andra händelser, än der sådant, efter Utskottets åsigt, varit af väsendtlig njöta, eller blifvit af serskilde motionärer på giltiga grunder yrkadt, föreslagit ändringar uti nu gällande Chartas-Sigillataj Förordning, torde anmärkningarne i detta hänseende böra lemnäs utan vidare afseende. 4:o Vid Utskottets förslag, 5 §. pag. 5, att stämplade pappers-a fgiften för Adels-bref m. fl. borde bestämmas till de belopp, Rikets Ständer vid sistförflutne Riksmöte antagit, har inom Riddcrskapet och Adeln samt Preste-ätandet anmärkts: att, då Staten icke vore i behof af ökade inkomster, man icke syntes hafva gilltiga skäl för den föreslagna förhöjningen af stämplade pappers-afgiften i dessa fall, helst Kongl.
Maj:ts i Grund-Lagen beslämda rättighet att genom sådana öppna bref belöna och uppmuntra förtjensten, skulle omintetgöras i samma mon, som dessa Nådebevisningar, meri dryga afgifter betungade, af endast några få rikare skulle kunna em uttagas och betalas; att afgiflen för Commendeurs-bref afKongl. Svärdsoell Wasa Ordnarnes Stora Kors, 66
R:dr 3a sk. borde helt och hållet utgå, enär något diplom å dessa värdigheter, enligt Ordens-staluterne, icke utfärdades, - att stämplade pappers-afgiften för Ordens-bref i allmänhet antingen borde oförändrad bibehållas eller ock bestämmas i likhet med en i Ordens statuterna intagen tariff, enligt hvilken samma afgift blefve betydligt lägre, än Utskottet föreslagit; samt alt, hvad Adels-, Friherre- och Grefvebref anginge, och så länge Adeln utgör ett serskildt Riks-Stånd, hvarafflera slägter utdö, det voro olämpligt att genom alltför höga afgifter försvåra tillkomsten af nya ätter. 4 jBevillningS-Utskottets Utlåtande, N:o 4°- De mångå och, efter utseendet, vigtiga anmärkningar, som emot
Utskottets förslag i denna del blifvit framställda, göra det för Utskottet till en pligt att desamma med någon större vidlyftighet lill besvarande upptaga.