Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta Utlåtande, deruti Utskottet tillstyrkt, att den i ofvanberörde ämne väckta motion måtte lemnäs utan afseende, har blifvit bifallet af Rid - Stats-Ut skot tets Utlåt aade N:o 3;5, derskapet och Adelil samt Borgare-Ståndet, men återremitteradt; från de öfrige 2:ne Stånden, med anmärkningar, hufvudsakligen innehållande, de inom Preste-Slåndet af Prosten ödman: att Comiterade för äccoidsregleringen inom indelta Arméen insett och erkänt rättvisan deraf, att de Civile Tjenstemännen vid Regementena, hvilka, i likhet med Herrar Officerare, fått genom Regements-Chefen sina accord uppgjorda , äfven horde njuta ersättning för hvad de i accord utgifvit, och att, då Kongl. Maj:t likväl funnit för godt att i denna del ändra det und. förslaget, Motionairen till sin nu gjorda framställning haft full anledning, helst ett oförtjent och orättvist missöde skulle drabba Arméens Civil-Stat, om, under det de militaire Tjensteihännens accord utan inskränkning ersattes, de civiles, uppgjorde på lika sätt och under samma förhoppningar, skulle blifva oersatte, och en betydlig förlust derigenom förorsakas desse Tjenstemän.
Och då den i senäte tider! meddelade tillåtelse till Accords-regleringar inom Regementena just tillkommit i den afsigt, att icke någon skulle underkastas ett oförtjent lidande, samt den omständighet, att en sådan tillåtelse icke blifvit utsträckt äfven till Regementenas Civil-Stat, tvifvelsutan varit föranledd af glömska, men icke i afsigt att skada nämnde Civil-Stat, har Prosten Ödman, nied underkännande af de utaf Utskottet andragne skäl, yrkat accords-ersätlaaings beviljande äfven åt Regementenas Civile Tjenstemän.
Inom Bonde-Ståndet har Motionairen yttrat, det han så mycket mindre kunde antaga de skäl Utskottet anfört till bevisande af en större rättighet till ersättning af Militairens accord än af Civil-Statens inom mili— tien, som 1792 års Accords-Reglemente varit enda lagliga grunden för dem bägge, och Motionairen dessutom, genom ett Kongl.
Bref af år 17165, som blifvit i afskrift bifogadt, kunde visa, att det uråldriga bruket af accord inom den Militaira Civil-Staten varit ansedt såsom lagligt; och förmodade Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson, att Utskottet, på nyss anförde skäl, skulle taga under närmare öfvervägande den af honom väcktai motionen, sorn åsyftar alt försona obilligheterna emellan de fördelar, hvilka Rikets Ständers frikostighet vid sista Riksdag förunnade den militaira personalen vid krigsmagten, och de lidanden, som, genom accords totala upphörande utan all ersättning, obilligt skulle drabba den civila delen deraf.
Utskottet har, vid denna frågas behandling, ingalunda förbisett, att, genom Regementenas Civil-Stats uteslutande från accords-ersättning, förlust och lidande skulle komma att drabba dem af denna personal, som till sine företrädare erlagt accord; men då motionen afsåg fastställandet af vissa grunder för accords-ersättnings beredande för nämnde Ciyil-Stat i ali - k Stnts-TJtskottets Utlåtande Nu> 3oö. mänhet, hvaremot åter talade, dels att accords erläggande icke varit något oeftergiflig t vilkor för vinnande af befordran “till civilljenst vid militien, och» dels att de i senare tider ulkomne Författningar rörande Militäir-Statens accörd icke innefatta någon tillåtelse för sådane accords uppgörande till de civile béfullningarne vid Regementena, trodde Utskottet sig desto hellre äfven böra afstyrka motionen, som Kongl. Majit, vid accords-regleringsfrågans afgörande, icke pröfvat skäligt tillerkänna Regementenas Civil-Stat rättighet till accords-ersättning.
Då Utskottet fortfarande beti aktar saken ur denna synpunkt, får Utskottet nu, till besvarande af de gjorde anmärkningarne, endast åberopa dess; i ämnet förut afgifne, utaf tvänne Riks-Stånd gillade Utlåtande.
Stockholm den 4 No v. i834* N:o 3o6.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 4 STöV.- Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för de Laftds-- höfdingar, hvilka, sedan bor fatt af år i83o, tagit afsked, att komma i åtnjutande af pension,■ till beloppet motsvarande den, sorn hädanefter afskedstagande, pensionsder ätli gade Landshöfdingar ega uppbära.
(TT. A.)
I detta ämne har, inom Ridderskapet och Adeln, Friherre Boije, Ludvig, med den rätt 56 §.
Riksdags-Ordningen medgifver, väckt en till Stats-Utsko.ttets handläggning remitterad motion, innehållande, att då 1818 års Författning, rörande Landshöfdingars pensions-rätt, blifvit, ej mindre af Kongl. Majit, än af Rikets Ständer befunnen så otydlig, alt en föi klaring deröfver vid denna Riksdag måst meddelas, samt det icke lärer vara hvarken billigt eller rättvist, att de Landshöfdingar, hvilka möjligen, med förutsättande af en annan tydning utaf samma Författning, än den, som deråt nu gifvits,, skola blifva lidandeså fordrade icke allenast rättvisan >> >4 S'ats-Vrskoneis Utlåtande N’.a 3oy.
Ulan äfven Rikets Ständers egen värdighet, att ett dylikt, pä god tro iiåkadt lidande blefve unilanröjdt; och har, på grund häraf, Motionairen föreslagit, att de Landshöfdingar, hvilka sedan början af år i83o tagit afsked, må tillgodonjuta lika stor pension, som nu blifvit bestämd för hädanefter afskedstagande Landshöfdingar, eller 3,ooo R:dr.
I sammanhang med regleringen af allmänna Indragnings-Staten, har Utskottet redan yttrat sig, rörande den pension som borde tillfalla Presidenten, m. m. Friherre Fock, som den irsta Julii i83o erhöll afsked från Landshöfdinge-Embetet i Upsala Län, och dervid på anförda skäl tillstyrkt, att bemälde
Fi iherres pension borde utgå endast efter den å 1818 års
Stat uppförde Stats-Secreterare-lönen.
Och som detta tillstyrkande blifvit af Rikets Ständer godkändt, samt Friherre Boijes motion innefattar alldeles samma fråga, endast utsträckt Lill alla de Landshöfdingar, som sedan i83o års början tagit afsked, anser Utskottet sig icke böra föreslå någon rubbning i det fattade beslutet, titan hemställer, enär frågan härom redan är afgjord, alt motionen må förfalla.
Slockholm den 4 November 1834- N:o 307.
Ankom till Exp.-Utsk. den 4 No v.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 272^ angående väckt motion, om understöd af allmänna medel åt de nödlidande invdnarne i Bohuslänska Skärgården. (IL A.) Från Borgare och Bonde-Ståndet har Utskottet å ofvanberörde Betänkande erhållit återremiss med anmärkningar, hufvudsakligen innehållande: de inom Borgare-Ståndet af Herr Leffler, det han icke kunde godkänna Utskottets hufvudsakliga skäl lill afslag å molionen, nemligen, att Kongl. Maj;t vore i tillfälle alt af de creditiv-medel, som i och för Cholera-farso - Stats-Utskottcti T] tlJt nu de IX10 3 c 7. len komma att anslås, anvisa erforderligt understöd äfven för de behöfvande i Bohuslänska Skärgården, enär delta crrdiliv ännu icke vare beviljadt, samt, om det också i sin helhet beviljades, man likväl icke \ å förband kunde bestämma, huru mycket deraf Skärgården skulle undfå; samt inom Bonde-Ståndet af Riksdags-Fullmägligen Johannes Johnnsson från Götheborgsoch Bolms hän, sorn, med vitsordande af den i allmänhet uli Bohuslänska Skärgården nu rådande stora, nöd, aiidragit, att bland aila de trakter af Riket, hvilka varit hemsökta af den härjande sjukdomen, intet ställe rönt sådane förödelser, som de inom Morlanda socken belägne större fisklägena, hvarest, på ett af dessa, Grundsund, med 535 invånare, io3 a fl idi t, således nära m femtedel, på ett annat, Gullholmen, med 298 invånare, 90, eller nära en fjerdedel, o. s. v.; alt den dugligaste och arbetsammaste delen af folket blifvit bortryckt, så att mängden af de qvarlefvande kunde räknas till tiggarehopen; att Morlanda socken, under det farsoten svårast rasade, bistod de nödställde med föda, m. m., och vidkändes derigenom ganska betydliga uppoffringar, men att det icke vöre möjligt, att en enda socken, bestående af 58 och ett halft mantal, och som inom sin egen församling hade många fattige att försörja, derjemte kunde taga ständig vård om .hundradetals behöfvande värnlösa barn och ålderstigna personer.
Och har Johannes Johansson, i anledning af den utaf Utskottet gjorda invändning, att tiel saknade ett bestämdt förslag om den summa, sorn kunde erfordras, och orri sältet för dess användande, föreslagit, att 5,000 Kalr Banco måtte ställas under vederbörande Preslerskaps och Kyrko-Råds förvaltning och deposition; samt derjemte hemställt, att Utskottet, i den händelse det fortfarande skulle finna, alt något serskildt anslag för ifrågaställde ändamål ej borde beviljas, måtte, vid besvarandet af erhållen återremiss å Utlåtandet om berörde creditiv, serskildt yttra sig angående den nu föreslagna summas utgående af de medel, som, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, kunna varda beviljade, dock utan att något vilkor om återbetalningen dervid fastades.
Sjelfva ordalydelsen i Kongl. Majrfs Nådiga Proposition om ett ereditiv, på grund af Cholera-farsotens spridande i Riket, gifver vid handen, det Kongl. Maj:t afsett, att af desse medel bevilja försträekningar till de menigheter, hvilka, till följd af farsoten, måst vidkännas utgifter , öfverstigande deras enskilda förmåga; oell då från Rikets
Ständers sida något hinder icke heller är lagdt för dylika försträckningars meddelande, samt Kongl. Maj:t, uppå derom, skeende framställning, säkerligen fäster Nådigt afseende å 16
St tits U t skott ett Memorial N\o 308- den bekymmerfulla belägenhet, hvari Bohuslänska Skärgården, till följd af Cholerans härjningar, är försatt, anser Utskottet sig icke böra tillstyrka Rikets Ständer att, undantagsvis i förevarande fall, göra någon underdånig framställning, utan vidblifver Ulskottet dess i delta ämne förut afgifna, af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet bifallna Utlåtande.
Stockholm den 4 No v. iS?4- N:o 3o8.
Ankotn till Exp.-Utsk, den 4 Nov.
Memorial j i anledning af Riks-Slandens olika beslut i fråga om handtlangnings understad för Nybyggare uti de Norra Orterne. (U. A.) Sedan Utskoltet uti serskilda Utlåtanden N:ris 128 och a58, på anförde skäl afstyrkt bifall å väckt motion, att Kronan måtte bekosta liand tlangning vid Krono-hemmans och Nybyggens afvittring, hafva Riks-Stånden, vid frågans slutliga pröfning, stannat uti olika beslut, i det att Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit Utskottets Utlålande, hvaremot Bonde-Ståndet stannat i det beslut: ”det hofde Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t i Nåder täckes meddela den förklaring eller det tillägg i 16 §. af Stadgan den ro Febr. 1824, rörande Afvittrings-verket i Vester-Norrlands, Vesterbottens och Nor rbottens Län , att handllangning vid afvittring af Krono-lägenheter , hvilkas åboer sakna förmåga att den utgöra, må, af de till afvittringen^s befrämjande redan bestämda medel, bekostas i den nion vederbörande Landshöfd ingar,'med fäsladt afseende äfven på Afvittrings-verkets snara befordrande till slut, kunna pröfva billigt och erforderligt.”
Och har, på grund af gjord inbjudning, Borgare-Ståndet förenat sig om detta beslut. 1 anledning häraf, får Utskottet föreslå följande voterings - proposition :
Den, sorn bifaller Utskottets förslag, hvari tillstyrkes afslag å den väckta - Stats-TJtskettets Memorial N:o 3 09. tå motionera om norra orternes invånares befrielse från bekostande af liandtlangning vid Krono-hemmans och Nybyggens afvittring, voterar Ja; Den det ej vill, Nej.
Vinner Nejj så komma Rikets Ständer, att uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl, Maj:t täckes meddela den förklaring eller det tillägg i 16 af Stadgan den 10 Febr. 1824, rörande Afvittrings-Verket i Vesternorrlands, Vesterbottens och Norrbottens
Län, att liandtlangning vid afvittring af Krono-lägenheter, hvilkas åboer sakna förmåga att den utgöra, må, af de till afvittringens befrämjande redan bestämda medel, Itekostas i den nion vederbörande Landshöfdingar, med fästadt afseende äfven på Afviltrings-Verkets snara befordrande till slut, kunna pröfva billigt ock derligt.
Stockholm den 4 Nov*. i834* Nio 3’og, Antom till Exp.-lltsk.'den 4 föf» Mem<n'ial) i anledning af erhällen återremiss på Stats-UtsJcotteis Utlåtande N:o 275.
Cl. A.)
Ifrån Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess, lindel Nio 275, afgifne Utlåtande, i fråga om lindring i Grundskatterna, genom förhöjning af Tull- eller Bevillnings-afgifter.
Men som, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Preste-' och Borgare-Stånden den 21, samt af Ridderskapet och Adeln den a3 innevarande månad, anser Utskottet, till följd af 75 §.
Riksdags-Ordipng®» > Seilna fråga vara afgjord, och kan således dermed icke taga någon vidare befallning, Stockholm den 4 Nov. 1834- Bikung till R.
St; Prof, 1834. 4 Sami. t Afl, 3 Bandet, /p.de Häftet. 3 STOCKHOLM, 1834, hos J, A; Wai.l»«.
Stats-U slottet t Mcmerial N;o 3io, > No 3 io.
Ankom till Exp -Utsk, den 8 Nor, Memorial, angående utsättande af en prcescriptionstid, inom hvilken de frän Riksgälds- Conior el utgifne Credit-Sedlar'-hora till inlösen företes. (RGS. A.) Till följd af Rikets Ständers fattade beslut, bär ali tillverkning af Riksgälds-Contorets Credit-Sedlar, eller sä kallade Riksgälds-Sedlar, med den 3o sisllidne September upphört.
Och då §. 8 moni. litt.
C uti i83o års Reglemente för Riksgälds-Contoret innehåller, alt det är öfverlemnadt till Rikets nu församlade Ständer att, i afseende på prsescriplionstidén för Riksgälds-Sedlarnes slutliga indragning, besluta, så har af denna anledning Utskottet ansett sig böra härpå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet samt yttrande i ämnet afgifva; hvarvid Utskottet funnit angeläget, att någon viss tid varder loreskrifven, efter hvars förlopp Riksgälds-Sedlar icke vidare äro betalningsgilde, enär i annat fall Tjenstemän måste aflönas för Sedlarnes emottagande, granskning och inlösen under en alldeles obestämd lid; och O C?
O i följd hvaraf Utskottet skolat föreslå och tillstyrka, att Riksgälds-Sedlar icke få emoltagas i uppbörden af allmänna medel längre, än till och med år 1842, men uti Riksgälds-Contoret till och med år i845; och att de Sedlar, hvilka efter sistnämnde (jS45j) års utgång i Riksgälds-Contoret varda företedde, förklaras hafva förlorat all rätt till betalning.
Skulle Rikets Ständer finna för godt härtill bifalla, blir nödigt, att hos Kongl. Maj:t göres underdånig anhållan, del Kongl. Maj: t läcktes till allmän efterrättelse Nådig
Kungörelse utfärda och derjemte förständiga vederbörande om dess uppläsande från predikstolarne minst en gång hvarje år under hela den bestämda praescriptionstiden; hvarförutan och på det Allmogen så mycket säkrare måtte vinna kännedom om den, i afseende på Riksgälds-Sedlarnes indragning, vidtagne författning, den anhållan tillägges uti underdåniga Skrifvelse», att Kongl. Vetenskaps-Akademkm malte i Nåder förständigas, att låta uti de små Almanachorne för de arne Ar, sera näst föregå den tid då Riksgälds-Sedlarnes emottagande i uppbörden skald Bihang till R.
Prat. 1834.
4 Sval. t Afil, 3 Bandit, 5:te Häftet. i * Sl t;~V ikor t t.
Memorial [\l:o 31 o. upphöra och således för åren 184 r och 1842, äfvensom för åren 1844 »845 eller de 2:ne sista åren, efter hvilkas förlopp några Riksgälds-Scdlar icke få af Riksgälds-Contoret inlösas, ifrågavarande Kungörelse införa.
För öfrigt torde Fullinäglige i Riksgälds-Contoret få sig uppdraget att, aå ofta nödigt pröfvas, låta meranämnde Kungörelse införa, så väl uti ofliaiela som uti andra Tidningsblad.
Stockholm den 4 1834* R e s e r v a t i 0 n af Herr af Billbergh , J. P. ”Då ändamålet med dm föreslagna; prve»eriplionen är, icke alt beröfva någon enskild hvad h.m lagligen för vä 11’v »t, utan alt sätta en gräns lör gångbarheten af ett öfverö ) !s-mynl och meri detsamma kunna minska Tjenstemanna-personalen inom Riksgälds-Contoret, så har jag ansett det obehöfligt och menligt för enskild rätt, ali föreslår såsom påföljd, förlust af all rätt till betalning.
De mångfaldiga prsescriplioner af alla slag, hvaraf senare liden varit så fruktsam, hafva tillräckligen besannat den erfarenheten, alten mängd enskilda falt inträffat, då prrescriplionstiden icke kunnat begagnas och hvarigenom fordrings-egaren förlorat alla anspråk på godlgörelse, hvilka !öi hållanden ännu snarare äro alt förvänta, då fråga är om ett mynt, som mer än 5o år varit allmänt gångbart.
Jag tillstyrker således, att.
Rikets Ständer ville stadga den påföljd, i händelse Riksgäids-Sedlarne inom 1845 års slut icke förevisas till infrielse, att desamma, efter denna tid, icke inlösas af Riksgälds-Contoret.
Detta vilkor uppfyller ändamålet, alt begränsa Riksgälds-Sedlarnes valeur och alt befria Riksgälds-Cun-Iorel ifrån skyldigheten att, utöfver den föreslagna tiden, blifva besväradl med dessa Sedlars emottagande, men har derjemte den fördelen, att icke i förtid lägga band på Rikets Ständer, att kunna vidare förordna, om och huru förhållas skall, i den händelse sig visa skulle, att ett större eller mindre belopp af Riksgälds-Sedlar ännu, efter 1845, af serskilda orsaker skulle finnas vara utelöpande.” Häruti har Herr Santesson, B. H., instämt.
Stj -Uf 'ter ets U Varf* ftM Jil, N:o 3 11.
Ankom till Exp.-T/nk. den 8 Hov.
Utiätande, i anledning af en till Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ingifven och af dem till Utskottet ofverlemnad ansökning af utskillige Tjenstemän vid nämnde Contors Credit-Sedel-Verk, att, vid deras nu innehafvande tjensters indragning_, varda bibehållne vid de för samma tjänster pä
Stat uppf örda loner; äfvensom angående deras pensions-rätt. (RGS. A.) Genom skrifvelse af den 25:te sistlidne September, hafva Full mäktige i Riksgälds-Cönloret anmält en af nedannämnde, vid berörde Contors Credit-Sedel-Vei k anställde Tjenstemän, némligen tillförordnade Kamererare» i Depositions-Contoret G. A.
Löfvengren, tillförordnade Vexlings-Casscurcrna J. "Zengerlein och O.
IFestblad, tillförordnade Bokhållaren i Boksluts-Con O § toret A. !V. Fritz, tillförordnade Bokhållaren i Depositions-Conloret J. P.
Staf och tillförordnade Conlors-Ski ifvaren uti Cassa-Contoret för Inkomst och Utgift C. A.
Tingberg, till Fullmägtige ingifven ansökning, alt, då i löljd af Rikels Ständers beslut, angående Credit-Sedel-tillverkningens upphörande, ej allenast tjenst-befattningarne vid Credil-Sedel-Verket komma att dels genast och dels efter hand indragas, utan äfven en betydlig rubbning af de nu varande förhållandena med flera andra tjenster vid Riksgäkls-Contoret skulle inträffa, hvarigenom sökandei ne, hvilka endast på grund af erhåline förordnanden lills vidare innehade sina sysslor, kunde blifva nödsakade att desamma frånträda, Fullmägtige, enär uti Reglementet för Riksgälds-Contoret icke vore stadgadt, huru förhållas skall i afseende på bestämmandet af pensions-boloppet, då en till pension berättigad, men endast tillförordnad Tjensteman erhåller afsked, måtte bestämdt förklara, alt SökandernCj när de, antingen i följd af deras tjenste-befattuingars indragning, valda afskedade, eller under sådane förhållanden, att de., enligt allmänna Föifällt.ingarnc, äro till pension berättigade , uppå ,derom gjord ansökning, erhålla afsked, ega rättighet all såsom pension bibehålla d«ias, vid afskedstagande!, å Stat innehafvandc löner; anhållandes Sökan - 4 St fits-Dukot tets Utlåtande N\o 311. derne derjemte, att Fullmäglige, i händelse sådant ansåges vara növändigt, måtte i berörde hänseende hos Siats-Utskottet göra ea framställning, rörande ifrågavarande ämne.
I anledning häraf, hafva Fullmägtige anfört, att Fullmäglige , sora funnit denna ansökning åsyfta en ändring af de uti 1810 års Reglemente för Riksgälds-Conloret stadgade och uti nu gällande Reglementes . 1 ^7 §. åberopade föreskrifter, i afseende på befattningarne vid Credit-Sedel-Verket, hafva derföre med bifall lill Sökandernes i denna del gjorda anhållan, ansett sig böra underställa frågan Slats-Ulskottets bepröfvande.
Och då ds för Sökanderne förekommande, och af Commissarierne i Riksgäkls-Contoret uti deras i ämnet afgifne, Skrifvelsen bifogade Utlåtande, fullständigt utvecklade serskilda förhållanden och ömande omständigheter, efter Fullmägtiges öfvertygelse, billigt vis icke kunna lemnäs utan afseende, hafva Fullniägtige, delande de af Commissarierne yttrade åsigter, hemställt, att Kamereraren Löfvengren, Casseurerne Zengerlein och Westblad samt Bokhål larne Staf och Fritz, h vilka alla, med undanlag af Westblad 3 hvars biträde vid de för Credit-Sedel-rörelsen återstående göromål ännu några år torde erfordras, redan uppnått den ålder, att, i händelse de varit försedde med Fullmagter å sina tjenster , pensioner Lill samma belopp, som deras löner, säkerligen icke kunnat deni, vid afskedstagande^ förvägras, måtte, når de, i följd af Rikets Ständers beslut angående Credit-Seiel-tillverkningens upphörande, kommo att sine nu innehafvande tjenstebefattning»!* frånträda, få, såsom Exspectance-arfvoden, bibehålla de löner, sorn de för närvarande, enligt Riksgälds-Contorets Äflönings-Stat, åtnjuta , dock utan beräkning af den deruti vid sistlidne Riksdag beviljade provisionela tillökning; hvarjemte Fullmägtige anhållit, att, vid förekommande frågor om pension för någon af bemälde Tjenstemän, inålte få tillämpas de uti i5a §. af nu gällande Reglemente för Riksgälds-Conloret, i afseende på delta Verks Embets- c-cU Tjenstemäns pensions-rätt, stadgade grunder.
Beträffande åter Conlors-Skrifvaren Tingberg, så hafva Fullmägtige, lika med Commissarierne, funnit honom berättigad alt, i händelse han kommer alt frånträda sin nu innehafvande tjenst, erhålla ett Exspectancearfvode af enahanda belopp, som den lön på Stat han nu åtnjuter, eller 375 R:dr; vid hvilket förhållande Fullmäglige ansett något ytterligare bestämmande af berörde arfvode icke erfordras.
Commissarierne hafva, uti deras af Fullmägtige åberopade Utlåtande, upplyst: att Sökanderne före 1800 års Riksdag, då beslutet om Credit-Se - St its-Uiskottett Utletande N',o 311.
B del-Verkets upphörande första gången fattades, innehaft tjenster med löner eller arfvode», dem de, enligt samma års Instruction för Riksgälds-Contoret, skalle vara berättigade att, vid tjensternas indragning, under vissa stadgade vilkor, på Exspeqjtancc-Stat uppbära; att Kamé rera ren Löfvengren, nu ('(.I år gamma), innehaft ordinarie beställning i 44 år, Gassen ren Zengerlein, h'u 65 år, innehaft ordinarie tjenst i 44 år, Cassén ren Westblad, nu 6 2 år, innehaft tjenst 1 04 år, Bokhållaren Fritz, nu C5 år, innehaft ordinarie tjenst i 44 år, Bokhållaren Staf, nu 72 år, innehaft ordinarie tjenst i 44 år, samt Contors-Skrifvaren Tingberg, nu 56 år, innehaft tjenst uti 35 år.
Utskottet, som tagit detta allt i öfvervägande, har, i betraktande af de härvid förekommande ömande och bevekande skäl, ansett sig böra, i likhat med hvad Fullmägtige hemställt, tillstyrka, att Kamerernren G. A.
Löfvengren_, Casseurerne J. Zengtrléin och O. Westblad, Bokhållarne A. W. Fritz och J. P. Staf må , när de, i följd af Rikets Ständers beslut angående Credit-Sedel-lillverkningens upphörande, komma att sine nu innehaide tjenster frånträda, få, såsom Exspectance-arfvoden, bibehålla de löner, som de för närvarande, enligt Riksgälds-Conlorets AflöningsStat, åtnjuta, dock ulan bejakning af den deruti, vid sistförfluln* Riksdag, beviljade provisionel tillökning; äfvensom att, vid förekommande frågor om pension för -någon af be malde Tjenstemän , matte få tillämpas de uti 15a §. af nu gällande Reglemente för Riksgälds-Contoret, i afseende på detta Verks Ernbets- och Tjeitstemäns pensions-rätt, stadgade grunder.
Beträffande åter Contors-Skrifvaren Tingberg, så, enär han, på-sätt Fullmägtige upplyst, är berättigad att, i händelse han lomme att frånträda sin nu innehafvande tjenst, erhålla ett Exspectance-arfvode af enahanda belopp, som den lön på Stat han nu åtnjuter, eller 3^5 R:dr, anser Utskottet, vid detta förhållande, något ytterligare bestlin*- mande af berörde arfvode icke erfordras.
Stockholm den 4 November i834- s f' tt > U lonnle ':> 311.
JN':o 31 3.
Ank. till Kxp.-Utsl. de» 8 IfoT.
Utlåtande, i anledning af Herr Domprosteri Lidmans motion, att Riksgiihls-Contoret måtte befulhnägtigas, alt på vissa vilkor sätta till Götha Canal-Bolags disposition de g3,g$6 R:dr B:co, som der är o deponerade, till säkerhet för Canal ens framtid» underhåll.
(RGS. A.) öli dennn motion, som från Preste-Slåndet blifvit till Utskottet remitterad, an Töres, hurusom, för att betrygga Gotha Canals' bestånd och göra densamma oberoende af den ej alltid oegennyttiga enskilda speculationen, tillerkändes Bolaget, genom 7 §. uti Kongl.