Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti slats-verkets förvaltning förekomma nemligen äfven andra slags förskotler, hvilka äro af natur alt icke 22 S/als-Utskottets Utlåtande, N:a 206. utgöra föremål för redovisning inför kammar-rätten oell hvilka fördenskull icke på nämnde förteckningar intagas, och hvarpå såsom exempel kunna anföras förskotter af stats-medlen för kreditiv-fonden för Rikets Sländers Riksgälds-kontor, i afräkning å serskilde slats-anslag, förskotts utbetalningar i följd af doinstols-beslut, samt i allmänhet af under hand varande medel mot på framtida anmälan beroende ersättning o. s. v. Med dvlika poster, derest de i början af t. e\. detta år blifvit utbetalde, kari det, under närvarande förhållanden, visserligen inträffa, att desamma blifva lemnade utan åtgärd ända till dess riks-bokslutet vid medlet af September månad år i85o leder uppmärksamheten derå, under hvilken tidrymd af öfver 2 \fi år likväl alla de af 1845 års revisorer anmärkte olägenheter möjligen kunna uppslå.
Utskottet anser således hvad härom af nämnde revisorer blifvit anfördt, icke heller sakna grund.
Under sådane förhållanden och då det af Slals-konloret väckte förslag att lill kamereraren numera t. f. stats-kommissarien Fredin öfverlemna uppgörelsen af formulär lill den ifrågaställde nya bufvud-boken, synes lemna en lämplig utväg att komma till ett resultat i detta afseende, dervid tillika bör sig visa, huruvida hvad 1847 års revisorer föreslagit angående intagande uti nämnde redogörelse af så väl allmänna magasins-kontorets hufvud-bok öfver stats-verkels spannmåls-rörelse, som karla-sigillata-hufvud-boken låter sig verkställa, har Utskottet anmodat t. f. stats-kommissarien Fredin, som förklarat sig villig till detta uppdrags mottagande, att uppgifva de vilkor, han ansåge härvid böra bestämmas; och är det efter pröfning af hvad sålunda förekommit, som Utskottet föreslår, att Rikets Ständer måtte åt t. f. stats-kommissarien N. J.
Fredin uppdraga att samtidigt med upprättande af en riks-hnfvud bok efter ny plan, hvarom härofvan blifvit framslälldt, äfven uppgöra en formulär-hufvudbok med tillhörande special- eller bi-redogörelser för Kongl.
Slats-konlorels enskilde rörelse, på de grunder, som uti Rikets Ständers åren i845 och 1847 församlade revisorers berättelser hufvudsakligen finnas angifne, med förbindelse för Fredin alt hafva arbetet färdigt den i5 Juli i84q, så att detsamma, af Stats-kontorels och Kammar-rättens utlåtanden åtföljdt, må kunna till Rikets Ständers sistnämnde år sammanträdande revisorers granskning öfverleinnas och mot vilkor: a) all uppgörelsen får ske för året 1846, eller ifall lunder deremot skulle möta, för året i845; F) att arbetet sednast med September månads ingång innevarande år får sältas i verket, kommande Statt- Ulskulltl* Utlåtande, A'.o 206.
2* i händelse denna termin fördröjes, ofvannämnde tid för arbetets färdigblifvaude ali i fm hållande dertill ulstiäckas; c) att, utom erforderlige skrifmaterialier och expenser, att från Statskontoret ulbekoinma, för biträdens aflöning, anslås Ett lusen Sex hundra fifioo) riksdaler banko för hela arbetet beräknade, hvilka ställas till slats-kcmmissarien Fredius disposition, att, sedan han lör ai betets fortgång inför Statskontoret redogjort, successive Lill honom utbetalas, mot redovisning för öfrigt inlör kammar-rätten.
De utgifter, som genom bifall till Utskottets förslag blifva en följd, torde, på sätt i likartade fall tillförene egt rum, lämpligast kunna bestridas al öfverskollen å stats-verkets inkomster; oell lära Rike-ls Ständer finna, att deras beslut i ena som andra hänseendet bör uti underdånig skiifvelse lill Kongl.
Majit, expedieras, med underdånig anhållan derjemte, att vedeibörande mätte få sig i nåder anbefalldt att cm verkställigheten deraf gå i föi fattning. § a. (1847 års Fev. Ber. pag. 24.
Som det å liks-statens a:dra hufvud-tilel för Juslitiae-deparlementets extra utgifter, med 3,000 i:dr uppförda anslag blifvit, vid sednast uppgjorda stats-regleiing, benämndt "ofölutsedde utgifter”, thum san nia anslag utgjorde en del af de 5o,ooo r:dr, som för extra behof al Rikets Ständer anvisats, och blifvit å 2:dra, 6:le, 7:de och 8:de hufvud-tillarne, i mån af hvarje departements btbof, fördeladt, hade det synts revisorene, som borde ofvannämlide anslag, lill undvikande af förvillelse, uti nästa 1 il s-stat ei bålla sin rätta benämning ”extra utgifter.” Enär LTtskoltet, vid regleringen af utgiflerne under riks-slatens 2ldra hufvud-tilel, redan iakttagit hvad revisoreine sålunda erimat, lärei något vidare tillgörande härutinnan icke ei fordras. § 3.
(1847 års revisions-bci ätlelser pag. 24 förkl. pag, 283.)
Efter det revisoreine inhemta!, hurusom vid manga tillfällen löner på stat, arfvoden, gratifikationer m. m. blifvit på del satt anordnade, alt medlen utgifvits till disposition af vederbörande chef, som vanligen å Kongl. Stats - 24 Slats-Ulskottets Utlåtande, A:o 206. kontorets på beloppet utfärdade anordning endast tecknat sitt qvittens; men ett dylikt sätt för utbetalning af statens medel vore mindre formenlig!, då möjligheten för granskning af desammas anordnande för sina verkliga ändamål dymedelst tillintetgjordes, hafva revisorerne ansett, att i allmänhet vederbörande sjelfve böra i Stats-kontoret uppbära hvad Kongl. Maj:t åt dem anvisat samt att när dylika dispositioner någon gång kunde finnas oundgängligen nödvändiga, föreskrift om medlens behöriga redovisning då jemväl borde uttryckligen meddelas.
Utskottet, som visserligen delar denna revisorernes åsigt, finner likväl, med afseende å hvad Kongl. Stats-kontoret upplyst, det vara förenadt med olägenheter, derest icke medel, anordnade till utbetalning å något landtränteri, finge ställas till Kongl. Majlis befaliningshufvandes disposition, hvadan Utskottet anser sig endast i så måtto böra understödja revisorernes förslag, att Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse, med begäran om meddelande af den föreskrift, alt personer, bosatte uti hufvudstaden och åt hvilka löner, arfvoden eller gratifikationer blifvit anordnade, sjelfve må beloppet uppbära ocb qvittera. § 4- (1847 urs Rev. Ber. pag. 24.
Vidare hafva revisorerne fästat uppmärksamhet derå, att byrå-chefen i Justitie-slats-expeditionen, revisions-sekreteraren Alexanderson, hvilken en längre lid varit sysselsatt med beredning och utarbetande af Kongl, propositioner till Rikets Ständer i hvarjehanda lagfrågor, fått sig tillagd en gratifikation af 4oo r:dr, att af besparingarne utgå.
I betraktande deraf, att Kongl. Maj:t, med afseende å den utmärkta skicklighet, som bemälde byrå-chef ådagalagt vid utförandet af ofvanberörde arbete, hvars vigt revisorerne äfven för sin del medgifvit, i nåder föeordnat om utbetalande af den ifrågavarande mindre betydliga gratifikationssumman, finner Utskottet sig böra hemställa, att denna anmärkning måtte få förfalla. § 5. (1847 års
Rev. Ber. pag. 25.)
Revisorernes anmälan rörande t. f. sekreteraren i Justitie-kanslers . expeditionen Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 206. 25 expeditionen tillagd tvenne månaders’’ lön, hvilken rätteligen hort såsom vakans-besparing tillfalla civil-statens pensions-inrättning, har Utskottet funnit sig böra till Konstitutions-utskottets behandling öfverlemna. § 6.
(1847 ars ®ev* ®er- Paö- 25- Förkl. pag. 297.)
Som uti den af Rikets Ständers år 1845 församlade revisorer afgifne berättelse förekommit anmärkning, i afseende å de herr General-löjtnanten m. m.
Lorichs tillagde 1200 r:dr, för bestridande af ordförande-embetet i Kongl. Krigs-hofrätten, och Goo r:dr för ulöfvande af Öfver-kommendants-befattningen i hufvudstaden, hafva Rikets Ständers år 1847 församlade revisorer, enär enrdianda utgifter, anvisade dels å besparingarne, dels å anslaget för oförutsedda militära utgifter, förekommit under åren 1844 och 1845, ansett sig böra sådant anmäla.
Då Rikets Ständer vid r844 och 1845 årens Riksdag lemnat utan afseende i843 års stats-revisorers enahanda anmärkning, finner Utskottet det ånyo anmälda förhållandet icke heller nu påkalla någon Rikets Ständers åtgärd. § 7- (1847 års Rev.
Ber, pag. 25.
Förkl. pag. 298.)
Revisorerna hafva fästat uppmärksamhet dervid, att, sedan Öfverste kammarjunkaren m. m.
Grefve L. E. vonk Stedingk„ medelst fullmagt af den i4 Maj 1S42, blifvit utnämnd till kapiten-löjlnant i survivans vid Lifdrabaut-korpsen, Kongl. Maj:t, i anledning af Grefvens gjorda ansökning om erhållande af en genom General-majoren m. m.
Grefve JV.
Gyldenstolpes död ledigblifven kapiten-löjtnants lön, 1000 r:dr, med 80 tunnor spanmål derunder, funnit godt, jemlikt nådigt bref den 26 Nov. 1844» tillåta att sökanden, såsom kapilen-löjtnant, finge årligen, från och med den 1 Mars i845, tillsvidare uppbära 700 r:dr; förmenande revisorerne, att då Lifdrabant-korpsen redan år 1821 varit bestämd till indragning, det syntes som skulle hela den, genom Grefve Gyldenstolpes afgång, uppstådda besparing hafva bort komma Stats-verket till godo, i stället för att, såsom nu inträf fat, 700 r:dr af densamma anvisats till lön för en tjenst, som icke mera i verkligheten funnes.
Prot. 1S47 och {848. 4 Sami. i Afd. 2 Band. 16 Höft. 4 26 Stats-UlskoUets Ullätande, N:o 206.
Då, enligt innehållet af högstberörde nådiga bref, Kongl. Maj:t funnit disponibel tillgång för den tills vidare beviljade utgiften, hvarutöfver likväl en besparing uppkommer af den genom General-majoren grefve Gyldenstolpes död ledigblifna kapiten-löjtnants-lönen, samt Kongl. Maj:t i sammanhang dermed förklarat, att, i likhet med hvad i afseende på den till öfrige qvarvarande personalen al Lifdrabant-korpsen utgående aflöning redan vöre i nåder stadgadt, jemväl de 2:ne hittills på stat bestådda kapiten-löjtnants-lönerne borde hädanefter, så snart afgång inträffade, ovilkorligen indragas och till Stats-verket besparas, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer ville vid hvad sålunda blifvit tillgjordt låta bero. § a. (1847 års Rev. Ber. pag. 26.
Förkl. pag. 29g.)
Som, jemlikt Kongl, brefven den 2 Februari 1844 och den 3r Juli i845, af anslaget 20,000 r:dr, till durchmarch-kostnader, utgått hvartdera året 3oo r:dr till så kallade hemfärds-penningar åt sjukliga, afskedade soldater af Stockholms garnison och andra regemente!’, hafva revisorerne anmärkt detta förhållande, enär utgiften, som egentligen icke vore annat än en för fattigdom utdelad nådegåfva, blifvit bestridd af det för truppers fortskaffande anvisade förslags-arislag.
Utskottet anser visserligen, att enskillde afskedade soldaters hemfärd till deras födelseorter icke är att hänföra till hvad som förstås med tågande manskap, men som den utgift, hvilken föranledt revisorernes ifrågavarande anmärkning, tvifvelsutan varit af behofvet påkallad och några serskilda medel till fyllande deraf icke blifvit af Rikets Ständer anvisade, tillstyrker Utskottet, äfven med hänsigt till utgiftens ringa belopp, att anmärkningen må få förfalla. § 9- (1847 års Rev. Ber. pag. 27. Förkl. pag. 3o3.)
Sedan revisorne af räkenskaperne inhemtat, att L. V. Brandenburg^ som blifvit den 8 November i844 utnämnd till Ingeniör vid General-landtmäteri-kontoret, uppburit lön i denna egenskap år 1845, fastän han såsom stads-ingeniör i Götheborg och derstädes bosatt icke kunnat förrätta den befattning, hvarföre lön åtnjutits, så och, ehuruväl uppgifvet och styrkt blif - Stals-U Iskallets Utlåtande, K:o 206. 27 vit, att annan person, som afÖfver-direktören för landtmäleriet förordnats till vikarie för Brandenburg, af denne uppburit en emot hela lönen svarande ersättning, hafva revisorerne dock trott sig icke höra underlåta att förhållandet hos Rikets Ständer anmäla, då ett dylikt förfarande icke egde stöd af författningarne samt skulle, om det längre fortsattes, kunna hafva till följd, dels att Brandenburg, utan att vara i effektiv tjenst, omsider Liefve berättigad till pension af Stats-verket, dels att yngre tjenstemän utestängdes från befordran.
Instämmande i denna revisorernes åsigt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte hos Kongl Majit till rättelse anmäla ©£• vanberörde förhållande. § »*•
(1847 års Rev. Ber. pag. 27. Förkl. pag. 3o3.) Revisorerne hafva anmält, att, på grund af Kongl, brefvet den 20 Februari r 845, blifvit, i anseende till bristande ut^mme i Kronans lius, under det året utbetalda 200 r:dr till hyresersättning för tabell-kommissionens arkiv, oaktadt Rikets Ständer vid sednast hållna riksdag, då för detta ändamål anslag äskats, icke funnit skäl att de begärda hj^resmedlen bevilja, emedan Rikets Ständer ansåge, att det för detta arkiv erforderliga inskränkta utrymme borde kunna beredas i något kronans bus, der lrandlingarne äfven vore mera i säkerhet, än om de i enskild vård förblifva; men då genom förklaringen upplyst blifvit, att ett sådant utrymme i kronans hus icke kunnat beredas, hemställer Utskottet, att revisorernes ifrågavarande anmälan måtte få förfalla. § (1847 års Rev. Ber. pag. 28.
Förkl. pag’. 3o4) I anledning deraf, att, jemlikt serskilda Kongl, bref, utgått af 6:te hufvud-titelns förslagsanslag till rese- och traktaments-penningar tillsammans 2044 fbdr 17 sk. 4 r"st. till hemmansegare i Bålgård, Dattevik och Morast af Wermlands län, för det att vid en hos kommissions-landtmätaren Laurell, år 1838, inträffad vådeld, handlingarna till de å hemmanen förrättade, men ej fastställda, skiften gått förlorade, och skiftena alltså mäst omarbetas, hafva revisorerne yttrat sig anse dessa utbetalningar icke hafva bert •28 Stats-VIskottets Utlåtande, A':o 206.
1 drabba berörde anslag, utan extra utgifsmedlen, helst den anvisade summan tilldelats såsom nådegåfva till lindring för hemmansegarne i den genom handiingarnes förstöring vållade förlust.
Ulskottet, som delar revisorernes berörde åsigt, får alltså hemställa det Ilikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse med begäran, alt, derest i framtiden likartade utbetalningar skulle af behofvet påkallas, desamma icke måtte, såsom i förevarande fall egt rum, drabba ett för visst ändamål alsedt förslagsanslag, ulan bestridas af extra utgiftsmedlen. § 12- (1847 ä''s P‘ev- ^er- Pan- 28- Förkl. pag. 3o4)
Af sednaste församlade revisorers berättelse inhemtas, bland annat, att Kongl. Majt, den 28 December 1844» i nåder utnämnt f. d. Öfverståthållare!» general-majoren m. m. friherre Sprengtporten att vara Öfverståthållare i hufvudstaden; hvarjemte, och enär friherren redan förut aftjenat begrafningshjelp samt, sedan han från nämnde Öfverståthållare-einbetet erhöll afsked, fortfarande varit i rikets tjenst anställd, Kongl.
Majit samma dag förklarat beraälde friherre berättigad, att under den för nådårs-besparing bestämda tiden uppbära ett emot öfverståthållare-lönen å stat svarande belopp, att utgå af besparingarne å 6:te hufvud-titeln; och hafva revisorerne funnit sig böra anmäla detta förhållande, alldenstund lönen icke kunnat, enligt nådårs-författningarne, till friherren anordnas.
Då Öfverståthållare!! m. m. friherre Sprengtporten en gång förut aftjenat begrafningshjelp och, efter sitt afskedstagande från Öfverståthållareembetet, ändock fortfarande varit i rikets tjenst, finnér Utskottet detta förhållande grundadt på billighet, om ock icke fullkomligt princip-enligt; hvadan hemställes, att revisorernes anmälan måtte få förfalla. § «3.
(1847 års Rev. Ber. pag. 28.
Förkl. pag. 3o5) Jemte förmälan, hurusom, sedan Kongl. Norska regeringens finans-departement hos Kongl, Majit anhållit om godtgörelse för i328 Spd. 6'o skv Slals-Utskotlets Utlåtande, N:o 206.
29 sorn af Norrska stats-kassan förskjutits till inqvartering åt de Svenska embets- och tjenstemän, hvilka under år i8/p varit Hans Maj:t Konungen följaktige till Norrige, Kongl.
Majit, den a5 Juni och 6 November samma år, i nåder anbefallt stats-kontoret, att beloppet, utgörande i svenskt mynt 0,527 r:dr 27 sk. 9 rst., utaf 6:le hufvud-titelns anslag till rese- och traktaments-penningar utanordna, hade revisorerne, son), oaktadt skedda efterforskningar, icke kunnat utröna att, i följd af ett slikt anspråk från Norrska slats-verkets sida, någon utgift tillförene drabbat det Svenska, funnit si" icke kunna underlåta att förhållandet anmäla, alldenstund herrar slats o råds ledamöter, jemlikt 1827 års rese-reglemente, vid tillfället åtnjutit skjutsoch traktaments-ersättning, för hvilken vederbörande i allmänhet vid resor och förrättningar i statens tjenst måste sjelfve bekosta sin inqvartering, samt de öfrige embets- och tjenstemännen uppburit traktamente efter Norrska lagen och således till högre belopp, än hvad det i Sverige gällande rese-reglementet medgåfve.
Med anledning häraf, har Utskottet trott, sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit anhålla, det täcktes Kongl. Majit i nåder tillse, att sådana åtgärder vidtagas, hvarigenom dylika, på Norrska stats-verkets ersättnings-anspråk grundade utgifter måtte kunna för framtiden undvikas. § >4- (1847 års
Rev. Ber. pag. 29).
Bland reservationerna i de båda riks-hufvud-böcker, som denna gång granskats, hade förekommit en summa af 2,357 ridr 16 sk. 10 rist., utgörande en behållning sedan äldre åren af anslaget till Landshöfdinge-residensers inköp; och då upplyst blifvit, att denna post under en följd af år oförändrad balancerats, och sannolikt vore, att några utgifter derå icke vidare förekomme, hade det synts revisorerne vara lämpligast, att beloppet aflemnades till Riksgälds-kontoret.
Ehuru de i anledning af revisorernes berättelse afgifne, underdåniga 30 Stals-Ulskoltets Utlåtande, N:o 206. utlåtanden icke innefatta något 3rtlrande, beträffande ofvanberörde, reserverade summa, har Utskottet likväl trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det måtte Kongl.
Stats-kontoret undfå nådig befallning, att till Riksgälds-kontoret aflefverera ifrågavarande, under en följd af år reserverade 2,357 r:dr 16 sk. io rst. § *5.
(1847 års Rev. Ber. pag. 3o. Förkl. pag. 310.)
Revisorerne hafva anmärkt, att af 8:de hufvudtitelns anslag för kleresi-staten utginge 8 r:dr 16 sk. till pastor i Marstrand för meddelad religions vård åt fångarne å Carlstens fästning, hvilken utgift syntes höra, vid näst skeende stats-reglering, öfverflyttas till fångvårds-anslaget; samt vidare omförmält, att, enligt äldre resolutioner, pastorerne i Forssmark och Stora Kopparberget årligen erhölle, den förre 2 skepprd hammarskpttsjern och den sednare 1 skepp:d 10 lisp:d Avesta koppar, utan alt desse utgifter vore uti Rikets Ständers stat tagne i beräkning; äfvensom att ett dylikt förhållande förefunnes i afseende å en Upsala universitet tillflytande årlig inkomst af mantalspenningar från vissa socknar inom Upsala, Stockholms, Nerikes och Westmanlands län; och hafva revisorerne med anledning häraf hemställt, alt förslags-anslag, motsvarande dessa utgifter, måtte, under vederbörliga hufvud-titlar, vid nästa riksdag varda uppförde.
Då Utskottet, vid regleringen af utgifterne under riks-statens 2:dra och 8:de hufvud-titlar, redan iakttagit hvad revisorerne sålunda hemställt, lärer härutinnan något vidare tillgörande å Utskottets sida icke böra ifrågakomma.
•§ >6.
(1847 års Rev. Ber. pag. 3o. Förkl. pag. 311.)
Med förmälan, att å 8:de hufvud-titeln upptoges, bland utgifterne å den oindelda spanmålen, jemväl de för Mo, Björna och Gideå församlingar uppförda 3 ne prostetunnor, efter ett värde å 6 r:dr tunnan, men hvilkeu spanmålsqvantitet, med sitt förslagsvärde, 18 r.dr, redan förut vore bland den indelda spanmålen under berörde hufvud-titel afförd, hafva revisorerne å detta förhållande fästat uppmärksamhet, på det att, vid näst skeende Stats-Utskottets Utlåtande, l\’:o 206. 31 stats-reglering, dessa 3:ne tunnor malte observeras till afdrag vid utgifterne på den oindelda spantnålen.
Som Utskottet, vid regleringen af utgifterne under ofvanberörde| hufvud-titel, förfarit i enlighet med revisorernes hemställan, lärer, i detta fall, någon vidare åtgärd ieke vara af nöden. § »7- (1847 års Rev. Ber. pag. 3o. Förkl. p. 285.)
Revisorerne hafva anfört, hurusom Kongl. Maj:t, genom nådigt bref af den 8 Augusti 1844» anvisat dels 200 r:dr till arlvoden åt de tjenstemän inom Justitiae-revisions-expeditionen, hvilka varit tillkallade att biträda vid granskningen af fullmakterne för de tre ofrälse-ståndens ledamöter vid nästlid ne riksdag, dels 3o r:dr för den härvid använda uppassning, hvilken sammanlagda summa, 23o r:dr, borde af under hand varande medel utbetalas, emot framdeles åL Kongl, stats-kontoret anvisande ersättning af riksdagskostnads-medlen; och hade det synts revisorerne, som skulle det med berörde granskning förenade obetydliga arbete hafva kunnat utan serskild vedergällning fullgöras.
Ehuru Utskottet anser berörde biträde hafva bort af Juslitias-revisionsexpeditionens tjenstmän lemnäs utan serskild vedergällning; likväl och då dylika gransknings-arbeten lära blifvit, vid flere föregående riksdagar, på sätt, som skett, ersatte, finner Utskottet revisorernes härutinnan gjorda erinran icke böra föranleda någon Rikets Ständers åtgärd. § 18.
(A 847 års
Rev. Ber. pag. 3r.
Förkl. pag. 3oo.)
Enär det utaf 1 äkenskaperne inhemtats, alt åtskilige personer, hvilka icke bevistat något krig, utan kommit i miiitär-tjenst långt efter freds-slutet, blifvit, på grund af ömande omständigheter, fattigdom 0. s. v., hugnade med arfvoden, alt utgå af det vid 1815 års riksdag å allmänna indragnings-staten uppförda och ännu bibehållna anslaget af 10,000 r:dr lill expektans-arfvoden åt lönlöse officerare efter det öfverståndna kriget, så hade revisorerne trott sig icke böra lemna sådant oanmäldt.
Då emedlertid, enligt hvad Utskottet inhemtat, några så beskaffade 32 Slal.s Viska t tets Utlåtande, A': o 206. arfvoden icke blifvit, under den tid revisionen omfattat, å ofvanberörde anslag anvisade, anser Utskottet levisorernes ifrågavarande anmälan icke påkalla något Rikets Ständers tillgörande. § »9* (i845 års Rev. Ber. pag. 35.
Förkl. pag. 33o. 1847 års Rev. Ber. pag. 3i.
Uti i845 årS berättelse omförmäles, hurusom åtskillige] militäre embetsman af högre grad hade, efter erhållet afsked med pension från armeens pensions-kassa, ingått uti civil tjenst och åtnjutit dertill hörande lön, samt att desse embetsman, vid upphunnen 65 års ålder, fått sig tillagd pension jemväl å allmänna indragnings-staten till belopp, svarande mot den sednast i civil befattning innehafda lönen; men då arméens pensions-kassa ändock fortfarande fått vidkännas utbetalning af den pension, hvartill rättighet blifvit under krigstjensten grundlagd, hafva revisorerne å dessa omständigheter fästat Rikets Ständers uppmärksamhet.
Berörde förhållande, som jemväl förekommit under den lid, hvilken sednast verkställda revision omfattat, hafva då församlade revisorer äfvenledes funnit sig böra anmärka, för såvidt frågan anginge det bidrag, som ofvannämnde kassa årligen uppbär från stats-verket.
Enligt Kongl. Maj:ts, under den 18 Februari detta år utfärdade förnyade nådiga förordning och reglemente angående styrelsen och förvaltningen al armeens pensions-kassa, åligger det denna kassa att meddela pensioner åt afskedade militäre embets- och tjenstemän, som, jemlikt högstberörde nådiga förordning och reglemente, äro till sådan förmån berättigade^ utan att kassan blifvit från detta åliggande frikallad på grund deraf, att pensions-tagare befordras till civil tjenst samt sedermera, i följd af sådan befattning, erhålla pensioner från annan stat; vid hvilket förhållande, och då fiågan om rättighet till pension från ofvanberörde kassa utgör ett ämne, som nu sednast varit föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och åtgörande, Utskottet anser revisorernes i delta hänseende gjorda framställning nu icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 20- (1847 ^rs ^ev* Ber.
Pao‘ —39.
Förkl. pag. 286, 287 och 3o6.)
Jemte meddelad förteckning å flere utgifts-poster, hvilka under revisions - 3/<i(a-Utsko(tets Utlåtande, N.o 206. 33 sjons-åren 1-844 °cji <845 blifvit anordnade på aldra.
4:,*e» 6:le, n:t)e och 8:de liufviidlitlarites anslag lill txlra och oförutsedda utgifter, äfvensom å samma titlars besparingar, bade revisorerne icke kunnat undgå att finna, htu moni de summor, hvilka åril ger» af Kongl.
Maj: t å berörde anslag och besparingar äro vordne anvisade till pensioner, gratifikationer och nådegåfva', dets stege till ganska heivdliga belopp, dels uti icke ringa tnån försvårade öfveisigleu af hvad å hvarje hufvudlitel för Rikets aktiva tjenst och verkliga behof ulginge.