Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemlikt nu gällande föreskrifter, skola Banko-diskontverkets i Stockholm och Lånekontorens i orterna räkenskaper och förvaltning granskas af särskildt dertill utsedde Revisorer, hvilka årligen å första helgfria dag i Mars månad sammanträda i hvartdera Verket, med undantag hvad angår Lånekontoret i Wisby, hvarest revisionen börjar örsta helgfria dag i Juni månad, och, enligt 2 § i den för bemälde Revisorer utfärdade instruktion, åligger dem att taga noggrann kännedom om Verkets styrelse och förvaltning samt granska det föregående årets afslutade räkenskaper, kassabehåll - Banko-Utskottets Utlåtande M 51. 7 ning, handlingar och lånedokument, dervid sorgfälligt tillses: att lånen blifvit inom fastställda tider antingen till fullo betalda, eller, med erläggande af föreskrifna kapital-, afbetalningar, omsatta; att förskotts- och öfverräntor, rigtigt beräknade, kommit Verket till godo; att lagsöknings-ärendena blifvit med all erforderlig skyndsamhet och nit handlagda och bedrifna, samt Verkets rätt och bästa, genom nödiga bevakningars anställande, med noggrannhet iakttagna; hvarförutom det tillkommer Revisorerne att bestämma hvilka lån skola, såsom osäkra, inom linien föras, samt hvad Lånekootoren angår, afgifva yttrande angående de fordringar, som af Kontorens
Direktioner hos Banko-Utskottet föreslås till afskrifning.
Så länge Banko-diskonten utgjort och utgör ett från Banken afskiijdt verk, kan det väl, beträffande så väl detta, som Lånekontoren, hafva skäl för sig, att räkenskaper och förvaltning granskas af särskilde, utaf Rikets Ständer utsedde Revisorer; men sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets Betänkande N:o 35, beslutat, alt Banko-diskonten skall utgöra en afdelning af Bankoverket, framstår nödvändigheten af ändring i föreskrifterna derom, att revision af Banko-diskontverket skall af särskildt utsedde Revisorer förrättas, enär ringaste anledning icke förefinnes dertill, att styrelsen och förvaltningen af denna Bankoverkets blifvande afdelning skall vara underkastad annan revision, än öfriga Bankoverkets redan varande afdelningar. isynnerhet som i dessa sednare förekomma ärenden, hvilka påkalla möjligen omsorgsfullare eftersyn, än göromålen i Diskont-kontoret, de der i många fall kontrollera sig sjelfva.
Då Bankens Revisions-kontor besörjer all kontroll och moträkning samt förrättar granskningen af fullt färdig räkenskap ej blott till sifFran, utan äfven medelst undersökning om anordningars och verkstäilighetsålgärders enlighet med gifna författningar och föreskrifter, har, vid Rikets Ständers Revisorers öfver Stats-, Banko- och Riksgälds-verken årliga revisioner, någon mera fullständig sifFergranskning lika litet ifrågakommit belräfFande Riksbankens, sorn öfriga, bemälde Revisorers granskning underkastade räkenskaper, och då Diskont-kontorets, likasom andra afdelningars af Banken räkenskaper, skola granskas af Revisions-kontoret, erfordras af Rikets Ständers meranämnde Revisorer icke noggrannare granskning af Diskont-kontorets än af Bankens räkenskaper i öfrigt, hvadan för dem hinder ej bör möta alt öfvertaga granskningen af
Diskont-kontorets räkenskaper och förvaltning, hvarigenom den ej ringa utgift, revisionen af Bankodiskontverket nu medför, kommer att besparas Emellertid och som de med Banko-diskontverkets förvandling till en afdelning af Bankoverket förenade förberedande åtgärder icke lära under detta år kunna medhinnas, hvaraf följer att, för nästa år, nu gällande föreskrifter, angående revisionen af nämnde Verks räkenskaper komma att fortfarande tillämpas, skulle revisionen af omförmälda räkenskaper först år 1865 tillkomma då sammanträdande Revisorer af Stats-, Banko- och Riksgälds-verken.
Derest det dervid skulle visa sig att bemälde Revisorer ej kunna med tillbörlig noggrannhet, inom den för revisions-förrättningens afslutande fastställda tid, verkställa granskningen af Diskont-kontorets förvaltning; så 8 Banko-Utskottets Utlåtande JW 51. och enär lagtima riksdag mot slutet af samma år inträffar, blifva Rikets Ständer genast i tillfälle att förordna om lämpligaste sättet för besörjandet af berörda granskning, intill dess möjligen tiden, som Stats-, Banko- och Riksgäldsverks-revisionen nu får omfatta, blifvit förlängd eller andra förfoganden blifvit vidtagna.
Utskottet anser sig dock böra erinra derom, att det granskningsbestyr, hvarom fråga är, att Revisorerne öfver Bankoverket skulle öfvertaga, redan till en del af dem utöfvas, enär de af de särskilde
Revisorerne afgifvande berättelser ställas till och granskas af Revisorerne öfver Stats-, Banko- och Riksgälds-verken, hvilka, efter granskning och pröfning af förekomna förhållanden i de af dem till Rikets
Ständer afgifvande berättelser intaga allt hvad af de särskilde Revisorerne blifvit omförmäldt af egenskap att böra allmänheten meddelas eller Rikets Ständers afgörande underställas.
Då fråga icke är eller kan vara om borttagande af den särskilda revisionen af Låne-konlorens räkenskaper, komme från nu gällande instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-diskontverket samt Låne-kontoren att uteslutas endast de lör förstnämnda Verk ensamt gällande föreskrifter, af hvilka till Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-diskontverket skulle öfverflyltas bestämmelsen derom, hvilka län skola, såsom osäkra, inom linien föras.
På grund af hvad ofvan blifvit anfördt, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att granskningen af Diskont-kontorets i Rikets Ständers Bank förvaltning och räkenskaper för nästinstundande och derpåföljande år, må, intilldess annorlunda kan varda förordnad!, verkställas af Rikets Ständers år 1865 och följande åren sammanträdande Revisorer öfver Stats-, Banko- och Riksgälds-verken; skolande Utskottet, i händelse af bifall härtill, hos Rikets
Ständer föreslå ändringar i såväl ofvan åberopade instruktioner, som i Banko-reglementet, hvilka må anses erforderliga; hvarförutan och som de respektive Riks-Stånden redan torde hafva för Kongl. Majit i underdånighet uppgifvit antingen grunderna för val af de särskilda RiksStåndens Revisorer för granskning af Banko-diskontverkets räkenskaper och förvaltning för detta och kommande år intill nästa riksdag eller ock de dertill inom Riksstånd omedelbart valde personer, på det att två Revisorer för hvartdera Riks-Ståndet må, i enlighet med berörda grunder, blifva till förrättningen utsedde och kallade, Utskottet skolat hemställa, att Riks-Stånden, hvar för sig, måtte hos Kongl. Majit göra den underdåniga anmälan, hvartill Rikets Ständers beslut i anledning af Utskottets föregående framställning må föranleda.
Rese r va ti o n: af Herr J.
Lindström. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863.
Banko- Utskottets Utlåtande N:o 52. 1 H:o 59.
Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Sept. 1 863, kl. 12 mield.
Utlåtande, i anledning aj Kamer er ar en G. P.
Dahlgrens ansökning om eftergift af ojverräntor å åtskilliga a.f honom, i egenskap af inlemnare, till Banlco-diskontverket inbetalda lån.
Sedan, med anledning af en emot numera aflidne Kronolänsmannen A. Thiman, Kyrkoherden i Boda församling på öland A. Gr. Kjellberg och Skrifvaren A. Pettersson anhäugiggjord rättegång, angående ansvar och ersättning för förfalskning af, bland annat, 42 stycken hos Banko-diskontverket belånade reversaler, för hvilkas vigtighet Kamcreraren C. P.
Dahlgren iklädt sig ansvarighet, Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt dels, genom utslag den 14 Mars 1861 förklarat
Diskontverket berättigad t att ur Thimans cftcrlemnado tillgångar, med iakttagande af hvad domen i Thimans konkurs stadgade och i den mån betalning icke kunde hos vissa uppgifna personer utbekommas, undfå godtgörelse lör 15 stycken af berörda reversaler, dels ock, i följd af
Diskontverkets efter stämning framställda yrkande, medelst dom den 16 Januari 1862 förpligta!
Kamcreraren Dahlgren, på grund af hans om förmälda ansvarighet, att, om och i den mån brist i full betalning af
Diskontverkets fordran enligt ifrågavarande 15 stycken reversaler så till kapital som ränta skulle uppstå vid uttagande af godtgörelse i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Hofrättens förenämnda utslag af den 14 Mars 1861 innchölle, samma brist ersätta, samt Kamcreraren Dahlgren, som under den 20 och 29 September samt den 30 Oktober nästlidet år till kapitalet fullt inbetalt samtliga de lånerevcrsaler, hvilka, enligt hvad deri hållna ransakningen gåfve vid handen, i ett eller annat afseende, falskeligen tillkommit, hos Banko-diskont-direktionen anhållit, att
Direktionen, i öfverensstämmelse med hvad förut i likartade fall varit vanligt, måtte hos Banko-Utskottet göra hemställan om afskrifning af de å, omförmälda 15 stycken reversaler till liqvidationstiden upplupne räntor, utgöranda 1,228 R:dr 83 öre, och till stöd för denna anhållan hufvudsakligen åberopat den stora risle, hvarBlh. till R.
Prof, 1862 §■ 1863. 6 Sami. 1 Afd. 23 Höft. 2 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 52. uti inlenmare af lånehandlingar till
Diskontverket i allmänhet stöde, på, samma gång denna ansvarighet i ej ringa mån betryggade
Diskontverkets säkerhet och underlättade lånehandlingarnes granskning och pröfning; så och efter det
Diskontdirektionen, vid pröfning af Kamerorarcn Dahlgrens berörda ansökning, funnit densamma icke böra från Direktionens sida till någon framställning hos Utskottet föranleda, har Kamereraren Dahlgren, i en till Utskottet ingifven skrift, förnyat sin hos Diskont-direktionen gjorda anhållan att varda från betalningen af de å omförmälda 15 stycken lånereversaler upplupna öfverräntor befriad.
Banko-diskont-direktiouen, hvars yttrande häröfver blifvit infordradt, har beträffande den sökta afskrifningen anfört att, ehuru Diskontverket egde ovilkorlig rätt att, på grund af Kongl. Hofrättens ofvan åberopade laga kraftvunna dom af den 16 Januari 1862, af Kamereraren
Dahlgren utbekomma jemväl den uti ifrågavarande 15 stycken lånereversaler förskrifua ränta, hvilken, beräknad å 6 procent från lånens förfallotider till liqvidationsdagarue, utgjorde 1,228 R:dr 83 öre; likväl och då i de fall, der inlemnare af sedermera origtiga befunna lånedokumenter, efter stämning, förpligtats att hålla
Diskontverket skadeslöst för hvad Yerket på grund af samma dokumenter ntgifvit, annau ränta än efter 5 för 100:de från stämningsdagen hittills icke blifvit inlemnare till betalning ålagd, samt Kamereraren
Dahlgren omedelbart efter det slutlig utredning för Kronolänsmannen Tliimans konkursmassa erhållits och sålunda så snart
Dahlgrens betalningsskyldighet lagligen inträdt, till kapitalet fullt inbetalt icke allenast de 15 lån, hvarom hår är fråga, med tillsammans 4,615 Ralr, utan ock öfriga falska befunna lånereversaler, funne Diskont-direktionen, i betraktande jemväl af den betydliga förlust, som genom Thimans bedrägliga förfarande redan drabbat Kamereraren Dahlgren, uppgående till icke mindre än 13,290 R:dr, sig böra hos Utskottet tillstyrka, att Kamereraren Dahlgren måtte befrias från erläggande af högre ränta å meranätnnda lånereversaler än efter 5 procent från stämningsdagen, den 13 Juni 1861, till de särskilda liqvidationsdagarue, utgörande å 1,785 R:dr för 1 år, 3 mån. 7 dagar R:dr 113: 30. „ 2,245 „ „ 1 år, 3 mån.
16 dagar „ 145: 30.
„ 585 „ „ 1 år, 4 mån „ 39: — allt Runt.
Med anledning af hvad sålunda förekommit och då Rikets
Ständer vid ett under innevarande riksdag förekommande likartadt fall, då handlingarne för utgifna lån sedermera befunnits vara af origtig beskaffenhet, ansett ansvarige inlem naren, enär lian sjelfvillig! liqviderat kapitalbeloppen, icke kunna åläggas att godtgöra jemväl de upplupna öfverräntorna, hvadan Rikets Ständer, uppå Utskottets tillstyrkande, bifallit afskrifning af desamma, har Utskottet funnit sig böra i så måtto understödja den gjorda ansökningen, att Utskottet vördsamt hemställer, att Kamereraren
Dahlgren må befrias från erläggande af annan eller högre ränta å meranätnnda 15 stycken lånereversaler, än ef ter 5 procent från stämuingsdagen, den 13 Juni 1861, till de särskilda liqvidationsdagarne, utgörande å ett kapitalbelopp af 4,615 R:dr tillsammans 297 R:dr 60 öre.
Stockholm den 17 Augusti 1863. Banko-Utskottets Memorial N:o 53. 3 Ank. till Memorial, med förslag till Votering s-proposition, i anledning af framställningen i 28 punkten, 2 morn., af Betänkandet N:o 35.
Utskottets i Utlåtandet
N:o 43 afgifna förnyade framställning på grund af erhållen återremiss af punkten 28, mom. 2, af Betänkandet N:o 35, angående innehållning af allmänna diskont-fonden, hvilken punkt och moment förut bifallits af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, men afslagits af Preste-Ståndet, är, enligt Protokolls-utdrag af den 25, 27 och 29 nästlidne Juli, af Ridderskapet och Adeln, Preste- samt Borgare-Stånden lagd till handliugarne och af Bonde-Ståndet afslagen, med förklarande det Ståndet ansåge frågan vid den utgång, hon nu fått, icke böra blifva föremål för omröstning i Förstärkt Banko-Utskott.
Då likväl tillförene frågor af förevarande beskaffenhet, der två Riks-Stånd stadnat emot två, hänskjutits till afgörande af Förstärkt Banko-Utskott, som vid 1859—1860 årens riksdag, enligt Memorialet N:o 37 af den 28 Augusti 1860 röstat öfver jemväl då ifrågasatt innehållning af ofvanberörda fond; så och enär dessutom tro Riks-Stånd, utan anmärkning, lemnat Utskottets i Utlåtandet N:o 43 gjorda anmälan derom, att
Utskottet skall uppsätta förslag till proposition för frågans afgörande genom omröstning i Förstärkt Banko-Utskott, har Utskottet icke kunnat underlåta att till Rikets Ständers bepröfvandc vördsamt hänskjuta följande förslag till proposition, hvaröfver omröstning skall i Förstärkt Banko-Utskott anställas.
Den som bifaller Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet gillade framställning om införande i blifvande reglemente af detta stadgande: “Af allmänna Diskont-fonden skola Fullmägtige, under hvartdera året 1864, 1865 och 1866, innehålla Tvåhundratusen Riksdaler, hvilken innehållning verkställes på sätt och i den ordning, Fullmägtige lämpligast anse; dock under förbehåll, att någon minskning icke sker i den andel af fonden, som med 150,000 Riksdaler är för Wisby Lånekontor afsatt, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; 4 Banko-Utskottets Memorial N:o 54.
Nej, besluta Rikets Ständer, att berörda stadgande icke skall i Bankoreglementet inflyta.
Stockholm den 10 September 1863. 1U:o 54.
Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Sept. 1863, kl. 12 midd.
Memorial, i anledning aj erhållen återremiss aj Memorialet N:o 46.
Framställningen i Utskottets Memorial N:o 46 om uteslutning från blifvande Bankoreglementet af 171 § i det nuvarande är, likmätigt Protokollsutdrag af den 12 och 15 nästlidne Augusti, bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden, men återremitterad af Bonde-Ståndet; dock enär, i frågor af förevarande beskaffenhet, tre Rik-Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, kan berörda återremiss icke föranleda till någon åtgärd. o ö Stockholm den 10 September 1863.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Banko-Utskottets Memorial M 55.
I \:0 55.
Ank. till Exp.-Utsk. den IS September 1865, kl. 3 e. m.
Memoriali anledning af erhållen dterremiss af åtskilliga punkler i Memorialet M AA, med förslag till förändrade föreskrifter i l:sta, 2:dra och "Ö:dje Artiklarne af Banko-reglementet.
Genom protokolls-utdrag af den 12 nästlidne Augusti, har Utskottet undfått del af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Memorialet J\s 44, med förslag till förändring af åtskilliga föreskrifter i lista, 2:dra och 3:dje Artiklarne af Bankoreglementet.
I detta memorial har Utskottet föreslagit, jemte annat, dels i l.sta punkten, följande tillägg till 5:te §:n af nu gällande Banko-reglemente, nemligen: »För den dagliga tillsynen öfver göromålen inom Bankoverket utse Fullmägtige, nom eller utom sig, tre verkställande
Direktörer och två Suppleanter för desse».
»Nytt val anställes före hvarje års utgång, då de afgående kunna åter inväljas»; dels i 5:te punkten att, i stället för 32 § i Banko-reglementet, som angår Understyrelsens sammansättning och åtskilliga dithörande föreskrifter, i blifvande reglemente må inflyta några allmänna stadganden, beträffande verkställande
Direktörerne och dels i några af de följande punkterna, förändringar och uteslutningar, som ansetts erforderliga, i följd deraf att, genom Under-styrelsens upphörande, vissa denna styrelse nu tillhöriga förvaltningsbestyr skulle komma att till Fullmägtige eller verkställande
Direktörerne öfverflyttas.
Som uppställningen af en och annan föreskrift i lista Artikeln af Bankoreglementet och flertalet föreskrifter i 2:dra och 3:dje Artiklarne af samma reglemente är beroende af Rikets Ständers beslut, i fråga om anställande i Banken af verkställande
Direktörer och Under-styrelsens upphörande såsom kollegial myndighet, Bih. till 11.
Prut. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 A/d. 24 Uä/t 1 2 Banko-Utskottets Memorial M 55. har Utskoitet ansett till forlskyndande af göromålens handläggning leda, derest Utskottet nu, till en början, efter lemnad redogörelse för Riks-Sfåndens i berörde delar fattade beslut, deröfver afgifver det förnyade utlålande och förslag, hvartill samma beslut må anses föranleda Ofvanomförmälda förslag i Usta punkten är bifallet af Borgare-Ståndet, men afslaget af Bonde-Ståndet; och har Ridderskapet och Adeln, med afslag å detsamma, sfi vidt dermed afses att Fullmägtige skulle ega att utom sig utse verkställande
Direktörer, återremitterat förslaget i öfriga delar, hvarförutan Preste-Ständet återförvisat hela Usta punkten; varande inom sistnämnda Riks-Stånd den åsigt uttalad, att derest verkställande
Direktörer tillsättas, desse böra utses inom Fullmägtige; att benämningen verkställande
Direktör bör mot annan mera lämplig benämning utbytas samt att antalet
Direktörer bör från tre till en förminskas.
1 det återremitterade betänkandet har Utskottet redan anmält att genom anställande af tre Direktörer afsåges, att två af dem skulle utöfva de göromål och bestyr, som nu besörjas af två inom Fullmägtige utsedde deputerade, att åtminstone två af Direktörerne borde deltaga i styrelsen öfver Diskont-kontoret samt att en af Direktörerne skulle hafva den dagliga tillsynen öfver göromålen inom Banko-verket.
Det innefattar således icke någon hufvudsaklig afvikelse från Utskottets förra förslag att, med bibehållande af deputerade för vexelärenden och Diskont-styrelsens nuvarande sammansättning, anställa allenast en verkställande Direktör i Banken.
Det afsedda ändamålet att erhålla daglig tillsyn öfver göromålen vinnes fullkomligt, äfven om antalet
Direktörer förminskas från tre till en och de erinringar, som mot förslaget blifvit i denna del framställda inom både Riks-Stånden och Bankens Under-styrelse varda derigenom undanröjda.
Om endast en Direktör utses, förfaller ock det skäl, hvilket hufvudsakligen föranledde
Utskottets framställning att Direktörerne måtte få utses jemväl utom Fullmägtige, eller att möjligen inom dem icke skulle finnas att tillgå tre, på samma gång, villigo och lämplige, att emottaga
Direktörs-befattning
På benämningen anser Utskottet föga vigt böra fästas.
Då Bankens Öfver-styrelse utgöres af Rikets Ständers Fullmägtige och då inom desse Fullmägtige
Direktör skulle utses, så kan benämningen af Deputerad synas mera riktig, än den af verkställande Direktör, och Utskottet har således, för sin del, desto hellre antagit benämningen Deputerad, som de af Fullmägtige, hvilka besörja vexelärendena, alltid benämnts Deputerade.
Arfvodel torde för denne, såsom för Deputerade i och för vexelärenden, kunna bestämmas af Fullmägtige, med afseende å göromålens omfång och föreskriften derom intagas i samma §, der valet af Deputerad omförmäles
För bemötande af den anmärkning, att arfvoden till verkställande
Direktörerne skulle komma att betydligt föröka Bankens förvaltningsulgift, bör erinras, dels att blott ett arfvode skulle ifrågakomma och dels att för detta arfvode fullt tillräcklig tillgång sannolikt uppstår genom Banko-Utskottets Memorial M 55. 3 iudragning af den tjenstemanna- och vaktbetjeningspersonal, som ensamt i och för Under-styrelsen användes.
Den dagliga erfarenheten vitsordar nogsamt behofvet deraf att inom Banken städse må vara att tillgå en person, som, nitälskande för Yerkets bästa, tillser alt den i beröring med Verket stående allmänheten betjenas både skyndsamt och beredvilligt och som är icke allenast berättigad att undanrödja inträffande hinder och uppehåll vid göromålens handläggning, utan äfven förbunden att tillhandagå såväl allmänheten, som vederbörande inom Verket med upplysningar i hvarjehanda förekommande fall, för erhållande af hvilka upplysningar man för närvarande hänvisas från den ene till den andre, utan att blifva tillfredsställd.
Således och under förhoppning att förslaget skall hos Rikets Ständer vinna önskvärd framgång, derest åt detsamma gifves en förändring i ofvan antydda syftning, har Utskottet icke bort tveka att frångå det förra förslaget samt tillstyrker att den föreskrift i Banko-reglementet, som skall motsvara 5:te §, må erhålla denna lydelse: l:o.
Fullmägtige böra hålla Banko-verket i den jemna och oafbrutna gång, som med ändamålet af denna inrättning och de af Rikets
Ständer meddelade förordnanden öfverensstämmer samt, i enlighet dermed, vidtaga de åtgärder, hvilka till befrämjande af Verkets rätt, säkerhet och förmån finnas vara af nöden; och åligger det Fullmägtige att hafva noga tillsyn öfver ordningens vidmagtbållande inom Verkets afdelningar.
Utöfningen af nämnda åliggande må Fullmägtige sig emellan fördela på sätt d m bäst och lämpligast synes; dock äro de, en för alla och alla för en, ansvarige för den skada och förlust, som genom en eller flere Fullmägtiges försummelse härutinnan Banken möjligen tillskyndas.
För den dagliga tillsynen öfver göromålen inom Banko-verket utse Fullmägtige inom sig en Deputerad och en Suppleant för denne.
Nytt val anställes före hvarje års utgång, då den afgående kan åter inväljas.
Fullmägtige bestämma arfvodet för deputerad med afseende å omfånget af de honom tillkommande göromål.
Bankens pappersbruk, Tumba, förvaltas af Fullmägtige samfäldt, under specielt inseende af en deras ledamot.
Innan Utskottet öfvergår till de öfriga punkter i ofvanomförmälda betänkande, hvilka Utskottet trott sig böra i ett sammanhang nu behandla, bör Utskottet tillkännagifva, att dessa punkter, bifallna af Borgare-Ståndet, blifvit af öfriga Riksstånd återförvisade, såsom följd af de beslut, dessa Stånd fattat, rörande förslagen om verkställande Direktörer och Under-styrelsens upphörande, såsom kollegial myndighet.
4 Banko Utskottets Memorial JYi 55.
För att kunna med säkerhet bedöma, huruvida, genom nu föreslagna förändring i sättet för utöfning af de inre förvaltningsbestyren, de Bankens Understyrelse tillhöriga åligganden må kunna dels till annan myndighet öfverflyttas och dels besörjas af Fullmägtige, deras deputerad och Kontors-cheferne inom Verket, har Utskottet ånyo ingått i granskning af arten och beskaffenheten af berörde åligganden samt dervid stadgat sin öfvertygelse derom, att Under-styrelsen, såsom kollegial myndighet, bade kan och bur upphöra.
I det följande hoppas Utskottet komma i tillfälle ådagalägga, att de högst få egentliga förvaltnings-bestyr, som på Under-styrelsen bero, kunna öfvertagas af Fullmägtige, deras deputerad och Kontors-cheferne, utan att derigenom hvarken Bankens säkerhet i något hänseende äfventyras, vare sig, såsom följd deraf, att Fullmägtige af ärenden öfverhopas eller att någon kontroll förlamas, och ej heller, att tjenstemännens »legala garanti» i någon mån förringas.
De ärenden, hvilka förekomma i Under-styrelsens diarium och protokoll, utgöras, med få undantag, af sådana, som icke böra behandlas kollegialt, enär desamma ej förutsätta någon föregående pröfning af Under-styrelsen.