Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om också metalliska Cassan någon tid skulle visa sig fortfarande öfverstiga ?:delar af sedelstocken, må dock Banco-Styrelsen icke, på grund häraf, vidtaga någon åtgärd till rörelse-capitalels ökande i annan väg, än medelst belåning af guld och silfver, koppar, jern och öfrige effecter, uppräknade i nedanstående §§. förr än ett år förflutit från Bankens öppnande till utvexling af silfver. 21:0
Ehuru innestående behållningar &c. - - - - noga afses (y:dra punkten i ofvannämnde Betänkande N:0 98 pag. 19) *) Motsvarande $§. ro r— i5 i Art. 4 Afd. 4 af i83o års Banco-Reglemente.
Banco-ZJtskoth ts Memorial N.o 112. 7 C. Angående utmyntningen af Bankens silfver och guld samt hvad iakttagas bör till Bankens förseende med kopparskiljemynt. 22:0 Banco-Styrelsen bemyndigas alt, i allt hvad på den beror, vidtaga sådane åtgärder, för uppmyntning efter hand af Bankens silfver-förråd, att icke, genom brist å erforderliga Svenska silfvermyntsorter, något afbrott i utvexlingens jemna gång må inträffa, eller hinder möta att med dylikt mynt förskottsvis infria Myntverkets attester, på sätt i §. är vordet stadgadt.
Egande Banco-Styrelsen att vid myntningen, efter eget ompröfvande, använda det Bankens silfver, myntadt eller omyntadt, som dertill anses för Banken förmonligast; dock företrädesvis Bankens förråd af |:dels, ^;dels, Tt_;dels och -tedels R:drs stycken.
Banco-Styrelsen läte jemväl föranstalta, det Bankens behållningar i guld varda, i mon af behof, till ducater utmyntade. 23:o
Till underlättande af en för Myntverket nödvändig tillgång på rudimaterier i och för myntuingens underhållande, må, uppå anmälan af Styrelsen öfver Myntverket, dit, jemte de i nästförestående §. omnämnde silfver-qvantiter, aflemnas de äldre kopparmyntsorter, hvarå Banken kan erhålla tillgång.
Banco-Styrelsen må ock till Styrelsen öfver Myntverket, uppå derom af densamma skeende anmälan och i mon af behof, låta utgifva återstoden af den vid sista Riksdag till ett belopp af högst 4°>ooo R:dr Banco beviljade förskottssumma i och för bestridandet af ökade myntningskostnader. 2^:0
Bankens silfver och guld skall i räkning Myntverket påföras till intrinseca värdet efter gällande myntfot, och bör inom möjligast korta tid i mynt återlevereras; ankommande det på Banco-Styrelsen att, successive i mon af sådan skeende återleverering, nya qvantiteter utgifva.
Kopparn påföres Myntverket efter Bankens bokförings värde; och skall, likasom de å serskild räkning contant anordnade förskott, balanceras till återgäldande af Myntverket i den mon inflytande slagskatt eller andra behållningar dertill lemna tillgång.
s Banco- Utskottets Memorial N.o 112. 25:o
När silfver och guld finnes å Myntverket för Bankens räkning innestående till större belopp än som kan medhinnas till uppmyntning inom en tid af 6 veckor, föranstalte Banco-Styrelsen, att öfverskottet genast varder till Banken aflemnadt j. plantsar, hvilkas halt och värde af Myntverket attesteras, under iakttagande derjemte, att hvarje plants till behörig control och säkerhet blifver med en Myntverkets stämpel försedd. 26:0 Banco-Styrelsen eger alt för hvarje qvartal utaf Myntverket erhålla en tabellarisk öfversigt, som fullständigt redovisar för allt det af sistnämnde Verk från Banken eller för densammas räkning emottagne silfver och guld; och skall vid hvarje års utgång räkning emellan Banken och Myntverket upprättas samt i bägge Verken till ömsesidigt godkännande, afslutas. 27:0 Bancofullmägtige skola, till ett antal af minst 4> en af livartdera RiksStåndet, deltaga i den inventering å Myntverket, som iiJanuarii månad hvarje år, och oftare, der så nödigt pröfvas, anställes, på sätt Kongl.
Majit finner godt förordna.
Skulle dervid, i hvad Banken rörer, något finnas att erinra, må Banco-Styrelsen hos Kongl. Majit derom göra underdånig anmälan. 28:0 Banco-Styrelsen bör, i mon af behof och åtgång af kopparskiljemynt, sig hos Kongl.
Stats-Contoret anmäla, till erhållande deraf, på det rörelsen ej må blifva i saknad af dylikt mynt; skolande Banken, utan deltagande i vinst eller förlust å sjelfva präglingen, vid skeende leverancer, odtgöra Stata-Yerket kopparmyntets åsätta värde.
Nio i Banco-Ulskottets Memorial N-0 112. 9 N:o 1.
Tariff, enligt hvilken sådana fullvigtiga utländska Myntsorter, som efter stycketal blifvit invexlade, kunna, från Banken och Låne-Contoren, efter allmänna Silfvervexlingens början, föryttras.
Priset i R;dr Banco 1) En Holsleinsk, Dansk eller Norrsk Specie .... 2) En Engelsk Krona 3) E11 Tysk Conventions-Specie 4) En Spansk Piaster eller Americansk Dollar . . . 5) Ett Franskt Femfrancs-stycke . , . . . . . . 6) En Preussisk Thaler 7) En Rysk Rubel (sedan 1807) 8) Ett Liineburger eller Mechlenburger Zweidriltel-stycke R:dr 2 2 2 2 2 I I I sk. 32 36 22 26 >4 37 44 •9 N: :0 2.
Tariff, för in vexling af utländskt Silfvermynt, då af någon sort erbjudes minst fem marker victualie-vigt och derutöfver. 1) Holsteinska, Danska och Norrska Species 2) Engelska Kronor 3) Tyska Conventions-Species .... 4) Spanska Piaster eller Americanska Dollars 5) Franska Fem-Francs-stycken . . . 6) Preussiska Thaler 7) Ryska Rubler (sedan 1807) . . . 8) Liineburger eller Mechlenburger Zwei driltel-stycken ........
Prot. i834 och i835. 6 Sami. 35:te Häftet.
I Banco-Sedlar, efter victualie-vigt.
För i Mark.
För 1 Lod.
R;ilr *k. r;st ftidr sk. r;st 38 1 8 1 I 4o 4 1 I I 12 I 36 8 I 6 3 38 44 3 1 10 3 3P 4 8 I 10 6 32 24 11 I — 9 37 35 7 I 8 6 43 8 I 16 8 1 Af cl. 2 Bandet.
IQ Banco-Utskoltets Memorial N-o 112, N:o 3.
Tariff, för invexling af utländskt Silfvermynt till stycketal, att följas, enär af någon sort erbjudes mindre, än fem marker 'victuale-vigt.
En Holsternsk, Dansk och Norrsk Specie En Engelsk Krona ......
En Tysk Gonventions-Specie En Spansk Piaster eller enAmericansk Dollar •»«**•*•« Ett Franskt Femfrancs-stycke . . En Preussisk Thaler .....
En Rysk Rubel (sedan 1807} . . Ett Liineburger eller Mechlenburger Zweidrittel-stycke Pieeens rätta brutto- vigt i Ass. ■ Fullvigtiga styckets inköps-pris i Banco- Sedlar.
Minsta antagli- ga vigt i Ass.
Minskning i i priset föl l hvarje fe- | lande Ass.
R;r sk. r:st R.;i sk. r;st 608 2 28 3 5go — — a\ 588 2 32 — 3 671 — — 2§ 584 3 iS 5 3 567 — — 2i 561 2 22 5 3 544 — — ''2 520 2 to 10 3 5o5 — — 2± 463 J 33 6 3 449 — — 2! 43i 1 4o 2 3 418 — — 7A 2 272 1 i3 9 0 0 264 — — 2 I afseende på ofvanstående, af Utskottet sålunda föreslagna stadganden oell föreskrifter, har Utskottet dessutom ansett sig böra meddela följande upplysningar: usta punkten motsvarar §. 1 (pag.
44) * 1 -^d* 4 i83o års Ranco-Regiem., med allenast de redactionsförändringar, som föranledas, dels af Bankens öppnande till silfverutvexling, dels ock af Rikets Ständers vid innevarande Riksdag fattade beslut, om en förändrad mynt- och räkneenhet.
2".dra punkten igenfinnes under samma Afd:s 15 §. punkten 5 (pag. 55.)
Den i 3:dje punkten gifna tillåtelse till utvexling af Svenskt silfvermynt vid Låne-Contoren är visserligen en naturlig följd af den nu mera medgifna fria silfverutvexlingen, men har likväl synts Utskottet böra bestämdt uttryckas, på det missförstånd i detta hänseende, till men för rörelsen, må förekommas.
Det i 4:de punkten lemnade medgifvande till utvexling af utländsk!
Banco-UtskotteU Memorial N.-o 1/2.
TT silfvermynt, igenfinnes under §. i3 (pag. 52) af i83o års Banco-Reglem., och med det i samma punkt intagne förbud mot utlemnande af plantsar, har Utskottet haft för afsigt, ej mindre att försvåra silfrets utförsel, då sådant kan synas förmonligt, än ock att lägga ytterligare hinder för att i Banken uttaga silfver efter vexlingsgrunden och detsamma sedermera, mot förhöjdt pris, till Banken åter försälja, såsom då för tillfället från främmande länder infördt.
5:te punkten igenfinnes under §. 14 mom. 2 (pag. 52) i i83o års Banco-Reglem., utan annat tillägg än, som blifver en följd deraf, att den vid sisth Riksdag öppnade serskilda
Depositionsräkning nu mera upphört, men att derå ännu innestår ett belopp af 600
Ducater, hvilket det måste vara Deponentens rättighet att, utan afseende på det pris, som för Ducaternes utvexling kan varda fastställdt, återbekomma emot den summa i Bancosed lar han derå lyftat.
Punkten 6 är lika lydande med §. 12 (pag. 5o & 5i) i i83o års Banco-Reglem, äfvensom de i denna och 3 punkten åberopade Tariffer äro sådane de finnas bifogade i83o års Banco-Reglem., med allenast för iindrade ordningsnumror.
Medelst stadgandet i punkten 7 skulle, efter Utskottets tanka, befrämjas den vid Riksdagens början af flere Ledamöter framställda önskan, att silfver mätte kunna för Bankens räkning emottagas på flere punkter, än blott i Stockholm, utan att sådant synes kunna för Banken medföra någon olägenhet.
Punkten 8 motsvaras af §. i4 mora. 2 och 1 (pag. 52) i i83o års Banco-Reglem.
Punkterne 9 och 10 innehålla ej något annat, än som redan för närvarande iakttages; grundande sig dessutom sistnämnde punkt på Rikets Ständers, genom bifall till p. 10 i Utskottets Utlåtande N:o 16, gjorde förklarande, att i metalliska Cassan äfven omyntadt silfver och guld in beräknas.
Punkten ti är redan till dess ordalydelse af Rikets Höglofl.
Ständer gillad, genom antagandet af den förändrade redaction Ridd. och Adeln, enligt Utskottets anmälan, i Memorialet N:o 3o, pag. 1, gifvit åt andra punkten i Utskottets Utlåtande N:o 16, pag. 82; vid hvilket förhållande Utskottet ansett sig icke ega att föreslå någon förändring ens i redactionen af denna punkt, oaktadt densamma, efter Utskottets omdöme, visserligen är mindre fullkomlig.
Punkten 12 grundar sig på Rikets Ständers beslut, i anledning af 5 12 Banco-Utskotlets Memorial N.-o 112. punkten i Utskottets Utlåtande N:o 16, pag. 82, med allenast det tillägg, i fråga om upphandling af guld, att priset ej får öfverstiga det fastställda utvexlingspriset, hvarigenom Banco-Slyrelsen, som hittills, enligt §. 14, mom. 5, pag. 53, i i83o års Banco-Reglem., ej egt att köpa guld efter högre beräkning, än det ,'ör Ducater årligen bestämda invexlingspris, måste anses hafva erhållit all den frihet, som vid dylika köp kan vara af nöden, ntan alt likväl någon förlust för Banken härigenom möjligen bör kunna uppstå.
Punkten i3 är lika lydande med §. i5, mom. 6, (pag. 56) i i83o års Banco-Reglem.
Punkten 14 är i allo lika med Högloft.
Ridd. och Adelns samt Hederv.
Bonde-Ståndets af öfrige 2:ne Riks-Stånd, efter inbjudning, i Mein.
N:o 3o, bifallna redaction af 3 punkten i Utskottets Utlåtande N:o 16, pag. 82.
Dock har hos Utskottet under öfvervägande kommit, huruvida icke några närmare reglementariska stadganden voro nödige och lämplige, i anledning af det Rikets Ständers allmänna beslut, som innefattas i berörde punkt, hvarföre äfven Utskottet anmodat Fullmägtige att, efter sakkunnige affairsmäns hörande i detta ämne, utlåtande afgifva, samt tillika upplysa, huruvida Fullmägtige ansågo de Banken tillhörige
Statsobligationerne kunna i deras närvarande form anses användbare för det af Rikets Ständer afsedda ändamål, eller att tjena såsom hypolhek för utländskt Crediliv.
Efter tagen kännedom af hvad till följd häraf upplyst och anfördt blifvit, har Utskottet funnit, att de förhållanden, hvilkas utstakande och begränsande kunde utgöra föremål för reglementariska stadganden i ett ämne som detta, ej kunna blifva andra än följande: «) Det minimibelopp af metallisk Cassa, betraktad antingen ensam för sig eller proportionaliter till sedelmassan, som skulle bestämma, huruvida ett slikt försigtighetsmått vore att anse behöfligt; b~) Den tidpunkt, hvarförinnan förberedande underhandling derom senast borde vara öppnad, och öfverenskommelse afslutad; c)
Den form af antingen Contract om tillfälliga uttag, eller negotiation om verkeligt lån, som den ifrågavarande crediten borde iklädas; (V) Det sätt alt tillvägagå, som, ibland sig erbjudande utvägar, borde företrädesvis väljas, t. ex. omedelbar afhandling med utländsk man, eller Svensk mans medlande åtgärd, och i båda fallen, antingen öppen concurrence eller tyst öfverenskommelse; Banco-Ulskoltets Memorial N;0 112. i3 e)
Det maximum af ränta, provision, afkortning och expenser, hvarinom Banco-Styrelsen skulle vara berättigad att afsluta; /)
Den grund och method, som helst borde följas, antingen att söka lån till pari eller deromkring mot drygare räntevilkor, eller att, mot nedsatt ränta upptaga ringare Capitalbelopp, än hvarå förskrifning utställes; g) Den tidrymd, under hvilken hvarje ingången skuldsättning finge i det längsta förblifva oliqviderad 0. s. v. Men enär hvarje i någon af desse rigtningar gifven bestämmelse, långt ifrån att underlätta saken samt bidraga till erhållande af de möjligast förmonliga och lindriga vilkor, skulle, efter Utskottets öfvertygelse, snarare motverka all framgång af Banco-Styrelsens bemödanden, enligt den erfarenhet, som ej mindre vid lånenegotiation och köp, än hvarje annan, på ömsesidig fördel beräknad afhandling gör sig gällande, att nemi. den ene cöntrahenteo höjer sina anspråk, i samma mon lian känner och kan bedöma icke blott graden af den andres för hand varande behof, utan också på h"ad punkt denne stur i afseende på förmåga och medel att dem uppfylla och afhjelpa, bar Utskottet funnit Bikets Ständers ofvanberörde generela beslut, i fråga om anskaffandet af credit eller creditiv å utrikes ort, och en deraf uppkommen tillfällig skuldsättnings afbördande, böra Fullmägtige till iakttagande meddelas, utan några bestämmande vilkor, hvarigenom hinder kunde uppstå för Banco-Fullmägliges fria verksamhet uti ifrågavarande hänseende.
Beträffande åter frågan om Bankens innehafvande Statsobligationers användbarhet såsom hypothek för omförmälde creditiv, hafva Fullmägtige yttrat den öfvertygelse, att dessa obligationer, under deras nuvarande form, ganska ofullkomligt egna sig för ett slikt begagnande eller någon öfverlåtelse å annor man, hufvudsakligen af följande skäl: att genom den höga summa (10,000 R:dr Banco), hvarå hvarje obligation lyder, antalet af concurrenter på det hela .måste vara betydligt nedsatt; att, när räntan utfaller blott en gång om året, föga sannolikt är, att någon skall vilja deruti nedlägga en förmögenhet, på hvars afkastning han vill lefva; att den årliga 2 proc. afbetalningen å hvarje serskild obligation medförer icke mindre obeqvämlighet för dem, hvilkas föremål är, att på inköp och försäljningar af räntepapper speculera, än för dem, som kunna hafva för afsigt , att i sådane papper förvandla ett samladt capital, för egen och efterlefvandes bergning, emedan capitalet Banco-Utskoltets Memorial N;0 111. nästan omärkbart bortsmälter genom successiva återbetalningar i poster^ för obetydliga att genast åter göras fruktbara; och ändtligen att hos dem, hvilka kunna hysa någon farhåga för möjligheten af myntvärdets förnyade nedsättning, förtroendet till dessa papper tilläfventyrs skulle lida deraf, att de blifvit utställda på R:dr B‘co och icke på R;dr Silfver-Specie.
Med fästadt afseende härå, hafva Fullmägtige derföre tillstyrkt, det måtte i Reglementet stadgas, att, i fall Bankens innehafvande af Riksgälds-Contoret utfärdade, obligationer skulle, på sätt Rikets Ständer beslutit, komma att användas, Banco-Fullmägtige måtte berättigas att i Riksgälds-Contoret utbyta de obligationer, som hvarje gång skola begagnas, emot andra, lydande å sammanräknadt motsvarande belopp, med samma räntefot och en sammanräknad lika årlig amortering samt med enahanda, Rikgälds-Contoret ensamt förbehållen, uppsägningsrätt, men att det för öfrigt måste åt Fullmägtige i Banken och Rikgälds-Contoret öfverlemnas att ställa de serskilde nya obligationerne i det Svenska mynt, på den summa, med den lydelse, äfvensom å de terminer för räntans erläggande, hvilka finnas bäst främja deras credit, förtroende och begärlighet.
Lika med Fullmägtige, inser Utskottet visserligen äfven för dess del de väsendtliga olägenheter, hvilka äro fästade vid den nuvarande formen af omförmälde obligationer, och huru ofullkomligt de, uti deras nu befintliga skick, egna sig för det af Rikets Höglofl.
Ständer afsedda ändamål, men sådant oaktadt, och ehuru Utskottet anser Fullmägtiges förslag innefatta en lätt och lämplig utväg, att, utan störandet af Riksgälds-Contorets credit eller ringaste våda för detta Verk, göra dessa obligationer för ifrågavarande ändamål användbare, i händelse sådant för realisationens betryggande skulle erfordras; har Utskottet likväl, enär Rikets Höglofl.
Ständer redan, genom lemnadt bifall till Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande N:o 51, förklarat de af enskilde Motionairer vid denna Riksdag framställde och med Fullmägtiges likartade förslag till vinnande af tjenligare form för samma obligationer, icke kunna till någon, åtgärd föranleda, funnit sig vara af Rikets Ständers sålunda fattade beslut förhindradt, att tillstyrka ett så beskafFadt reglementariskt stadgande, som Fullmägtige i afseende på oftanämnde obligationer föreslagit.
Punkten i5 grundar sig på punkten 7 i Utskottets Utlåtande N:o 16, pag. 83, under iakttagande dels af Ridderskapets och Adelns i Utskottets Memorial N:o 3o anmälde, af öfrige Riks-Stånden bifallne redac - Banco~UtskolleCs Memorial iV-o V/a. tion af ingressen till denna punkt, dels ock af Rikets Höglofl.
Ständers den 22 sisth September i Förstärkt Banco-Utskolt, vid första voteringen, fattade, och i samma Utskotts Memorial N:o 48» pag* io, tillkännagifna beslut.
Punkten 16 igenfinnes under punkterne 8 & piUtlåtandet N:o 16, sådane desamma blifvit till redaclionen bestämde genom antagandet af Utskottets i Memorial N:o 3o, pag. 7, gjorda inbjudningar.
Punkterne 17, 18 och 21 äro af Rikets Ständer godkände genom Höglofl.
Ridderskapets och Adelns, Högv.
Bonde-Ståndets lemnade bifall till Banco-Utskottets under N:o 98 afgifna Betänkande; vid hvilket förhållande Utskottet funne Vällofl.
Borgareståndets återremiss af samma Betänkande ej kunna till någon vidare åtgärd föranleda.
Punkten 19 innefattar Rikets Höglofl.
Ständers, i Memorialet N:o 3o, pag. 8, anmälde beslut, i anledning af 10 punkten i Utskottets Utlåtande N:o 16, med tillägg allenast af orden: ”genom någon af BancoStyrelsen beroende åtgärd,” hvilket tillägg Utskottet ansett nödigt att införa, då en ökning af Sedelstocken i flera fall icke kan af Banco-Styrelsen förekommas, såsom t. ex. då invisningar utställas å af Banken redan beviljade Cassacreditiv, hvilka invisningar, i och med detsamma de aviseras, måste i Sedelstocken inberäknas.
Punkten 20 är till dess ordalydelse fastställd, genom Rikets Ständers i Förstärkt Banco-Utskott, vid 3:dje voteringen, fattade och i Memorialet ]\T:o 48 anmälde beslut.
Punkterne 22, n3, 24, 25, 26 motsvaras af §. 15 morn. 1, 2, 3, 4, 7, 9 och 10 (pag. 54—57) i i83o års Banco-Reglemente med nödige ansedde redaclions-jemkningar, dock utan annan hufvudsaklig förändring, än att Utskottet, sedan tillräckligt antal nytt mynt numera hunnit präglas, så att anledning ej är att äldre Silfverrnyntsorter, i brist deraf, behöfva att för vexlingens underhållande användas, ansett de ännu i behåll varande f, ~ och R:drs stycken böra företrädesvis till myntning användas; helst dessa myntsorter dels icke jemt motsvara den i mindre penningerörelsen allmänt brukliga RGS-R:drn, och således icke eller den nu ifrågaställde nya mynténhet, dels ock såsom underhaltiga numera synas icke lämpligen kunna i vexling utgifvas; men för öfrigt har Utskottet funnit lämpligast att åt Banco-Styrelsens eget ompröfvande öfverlemna, att bestämma i hvad ordning
Bankens silfverförråd ina upp myntas.
IS Banco-Utskotlcls Memorial N.-o lii.
Punkten 27 skiljer sig allenast i så målto från mom. 8 i åberopade i5 §•» pag- 56, att, enligt Utskottets förslag, Fullmägtige böra till ett antal af fyra, i stället för allenast genom ett Ombud, deltaga uti inventeringen af Kongl. Mynt-Verket.
Punkten 28 motsvaras af § 17, senare morn., och §. 18, pag. 58, 1 iS3o års Banco-Reglemente, med nödig ansedd redactions-förändring.
Kommande vid denna Afdelning af blifvande Banco-Reglemente jemväl att iakttagas Kongl. Maj;ts slutliga Nådiga Svar, i anledning af Rikets Ständers den 27 sisth October a-flåtna underdåniga skrifvelse, angående förändradt myntsystem.
Efter att sålunda hafva redogjort för de reglementariska stadganden här ofvan äro intagne och uppgifvit de Rikets Ständers beslut, hvarpå dessa stadgandeo sig stödja, får Utskottet slutligen, i sammanhang med förslaget till ofvanstående i/\'Aq punkt och, under godkännande af BancoFullmägtiges åsigt, det en i serskildt document dem gifven autorisation att upptaga utländskt creditiv, skall, vid förevisande hos utländsk man, ingifva vida större förtroende och tillit, än ett enkelt transumt utur Riksdagsbeslutet, eller det för Banco-Styrelsen utfärdade Reglemente, tillstyrka Rikets Ständer förordna, att, utom den generela föreskrift, som, i enlighet med Rikets Ständers beslut, kommer att uti Banco-Reglementet innefattas, Banco-Fullmäglige böra, förmedelst en serskild autorisation, utfärdad af Herr Landtmarskalken och de trenne ofrälse Ståndens Talmän, å Rikets Ständers vägnar, bemyndigas, i Svenska folkets namn, att, angående credit eller creditiv till utstakad maximisumma, omedelbart eller genom befullmägtigadt Ombud, afsluta.
Stockholm den 12 Mars 1835- Reservasioner: af Herr Stuarty C. G. ”Då jag finner det i mångfaldiga hänseenden vara mindre väl betänkt, att, på sätt Banco-Utskottets pluralitet föreslagit, uti det nya Banco-Reglementet stadga ett bestämdt förbud för Bankens Styrelse att, emot silfverplantsar eller utländska silfvermyntsorter, invexla.
Bancosedlar, har jag ansett mig böra anmäla min reservation emot detta Banco-TJtskotteis Memorial N.o it2. »7 detta förslag.
Jag medger visserligen, att ett sådant förbud icke strider emot uttryckliga ordalydelsen af i §. uti i83o års Banco-lag, enligt hvilken Banken endast är skyldig att med Svenskt silfvermynt inlösa sina sedlar.
Men det strider ovedersägligen mot andan och meningen af de beslut, som grundlagt den nu verkställda realisationen, så vida jag rigtigt uppfattat de samma och de grundsatser, som deruti uttalat sig.
Till stöd för denna min åsigt, torde jag endast behöfva åberopa Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, att silfver, i hvilken form som helst, borde, fritt från alla afgifter, icke allenast få införas i Riket, utan ock derifrån utföras.
Vidare skulle detta förbud motverka ett af de hufvudsakligasle syftemålen med realisationen, eller åstadkommandet af en, utaf annat än locala förhållanden oqh tillfälliga omständigheter, oberoende orubbliglvet i Svenska penningarnes värde på de förnämsta utländska afsättuingsorterne för våra näringar.
Ett nytt silfvermynt, ännu nästan helt och hållet okändt äfven på Europas största marknadsplatser och hvars beskaffenhet sannolikt icke kommer att göra detsamma derstädes synnergen begärligt, torde ick» ensamt vara tillräckligt att för framtiden helt och hållet förekomma de betydliga fluctuationer i våra coursförhållanden, som uti icke ringa grad hitintills försvårat och hämmat Svenska industriens utveckling.
Då Rikets Ständers Bank hädanefter troligen kommer att uti omyntadt silfver eller utländska myntsorter emottaga en icke obetydlig del af det möjligen uppkommande öfverskotta å våra näringars alster, synes Banken jemväl, emot åtnjutande af denna förmon, böra, då handels- eller penninge-förhållandena sådant fordra, vara skyldig att, till betäckande af de brister, som vid andra tillfällen härutinnan kunna uppstå, eller till ökande af penningarnes fallna värde, åter utlemna det sålunda eraottagna sil fre t i lika användbart skick.
Det är endast på sådant sätt, som Banken, med en ändamålsenlig och af inga inrotade fördomar bunden förvaltning, kan med framgång verka i den rigtning dess egna och industriens med hvarandra oskiljaktigt sammanhängande sannskyldiga interessen utstaka.
Jag vill dock icke yrka någon ovilkorlig skyldighet för Banken att, emot invexling af dess sedlar, tillhandahålla ett handelns behof motsvarande quantum silfver eller allmänt gångbara utländska myntsorter.
Lika litet är det min afsigt att få Banken ålagd andra eller strängare förbindelser, än dem den åberopade Banco-lagen bestämmer.
Jag Bih, till R.
St, Prot. i834 och i835. 6 Sami. i Afd.