Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Serskildt kan jag icke underlåta att i detta afseende ibland andra orter tänka på Blekinges och Hallands kustland, det sednare omkring 18 mil långt, utan någon soldat, med endast derstädes förlagda tvenne kompanier rote-båtsmän, som tillbringa sin mesta tid på Kronans varf i Carlskrona och i sjötjenst.
Så synes mig omsorg böra egnas åt nationalförsvaret samt befäl för beväringsbataljoner bibehållas, för att icke vara i saknad af instruktörer och anförare.
Det bär anförda är det lmfvudsakligaste hvari jag varit af skiljaktiga tankar med pluraliteten.
Jag har ansett min underdåniga pligt påkalla att anmäla det till nådigt skärskådande, i läll det förtjenar afseende, eller skulle anses böra fullständigare utvecklas af dem, sorn ega större kännedom och kunskaper att ändamålsenligt ordna landels försvar.
Om mina grundsatser förändras eller alldeles förkastas i de delar de varit skiljaktiga med pluralitetens åsigter, men bättre i deras ställe göra sig gällande, skall det icke förtryta mig, men utgöra min innerligaste tillfredsställelse, i det glada hoppel att fosterlandet allt mera skall stiga i borgerlig lycka, ära och sjelfständighet.
Endast uti tvenne frågor skiljaktig från de åsigter, sorn inom Kommitén gjort sig gällande, vid uppgörandet af dess förslag till bevärings-inrättningens ordnande, måste jag uti dessa frågor uttala min serskilda mening.
De, enligt min åsigt, välgrundade skäl, som föranledde det Riksstånd, af hvilket jag vid sistförflutue
Riksmöte var medlem, att uti en särskild underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit, anhålla 0111 beväringsmanskapets vapenöfningars anställande utan afbrott under ett år, äro för mig ännu fullt giltiga.
Likasom jag inom Kommitén uttalat min önskan att Kommitén måtte, på nämnda skäl, i underdånighet hemställa om ett sådant ordnande af vapenöfningarne, får jag, då detta förslag af pluraliteten blifvit lemnadt utan afseende, nu deremot reservera mig.
Vidkommande härefter den andra frågan, uti hvilken jag icke kunnat förena mig med pluraliteten, så har det icke synts mig billigt eller rättsenligt att man velat tvinga de beväringsskyldige att, för hvarje gång de behöfva beväringsbesked, hvarförutan de icke erhålla prestbetyg, i så kallad lösen utgifva ett belopp af 50 öre R:mt.
Lika med Kommiténs pluralitet inser jag mer än väl behofvet af ökade kontroller å de beväringsskyldige och har derföre ej heller haft något att invända mot de jemförelsevis ringa band man i sådant hänseende velat pålägga dem; men att derjemte för dem stadga en serskild afgift, hvilken för den obemedlade ofta kan synas ganska tung, synes mig hvarken lämpligt eller rättvist
Enligt mitt förmenande borde det ökade besvär, som genom de nya kontroll-föreskrifterna skulle för åtskillige tjenstemän uppkomma, godtgöras deni af Staten, men icke genom att pålägga de beväringsskyldige någon afgift, hvilken möjligen kan komma att väcka missnöje med sjelfva beväringspligten.
Jemte anmälan af min reservation emot Kommiténs beslut i denna fråga, får jag derföre i underdånighet tillstyrka att, om någon ersättning för utfärdande af beväringsbesked anses böra ega rum, den skall, i form af lämpligt arfvode, tili vederbörande tjenstemän af Staten utbetalas. Stockholm den 10 Maj 1850.
Bilaga M 2.
Beräkningar öfver tillgångar och kostnader för Beväringsmanskapets vapenöfning»!* ni. ni. i enlighet mod do af Kommilén i sådant afseende framställda förslag.
För att kunna uppgöra någon tillförlitlig beräkning öfver de kostnader, hvilka beväringsmanskapets vapenölningar hädanefter må kunna föranleda, har det varit nödvändigt att genomgå de redogörelser för samma kostnader under föregående år, hvilka finnas att tillgå dels uti Kongl. Kammar-rättens Militia?-räkenskaps-kontor, dels ock för scdnaste tiden uti Kongl. Krigs-kollegium.
Kommiterade hafva härvid funnit, att beväringens möteskostnader år från år blifvit förökade, en följd såväl af ett årligen ökadt antal beväringsvnglingar, sorn ock af penningevärdets förändringar och derigenom förhöjda pris på lefnadsförnödenheter.
Till följe af detta förhållande, har det icke befunnits ändamålsenligt att, på sätt vanligen plägar ske, söka medeltalet af föregående tio års kostnader, enär det resultat, som sålunda skolat vinnas, icke kunnat komma att utvisa kostnaderna för den närvarande tiden, och ännu mindre gifva någon säker ledning för bedömandet af kommande års kostnader.
Det har synts Kommiterade, att man borde komma sanningen närmast, om beräkningarna grundades på några af de nästföregående åren, under hvilka förhållanderna varit mera öfverensstämmande med den närvarande tiden, än under längre tillbaka förflutna år.
Visserligen bör det icke lemnäs oanmärkt, att varuprisen under de sisla åren, för hvilka redogörelser varit att tillgå, i allmänhet stått högre, än hvad förut egt rum, och det är en känd sak, att dessa pris sedermera nedgått.
Då likväl det hastiga prisläll å åtskilliga lefnadsförnödenheter, hvilket under sednast förflutna året inträffade, egde sin grund hufvudsakligen uti de utomordentliga omständigheter, hvilka såväl inom som utom vårt land förorsakade en rubbning inom handelsverlden, och då verkningarna af dylika skakningar gemenligen icke pläga hafva någon lång varaktighet, så skulle det vara mindre välbetänkt att 0 att låta en sällan tillfällighet utöfva något synnerligt inflytande på de beräkningar, hvilka Kommitén ansett sig böra, till någon ledning för framtiden, uppgöra.
Derjemte förekommer, att åtskilliga af de utgifter, hvilka med beväringens vapenöfningar äro förenade, komma att undergå någon förhöjning till följd af föreskrifterna uti Kongl. Maj:ts den 14 September sistlidet år utfärdade förnyade nådiga Reglemente angående besörjandet af indelta arméens och allmänna beväringsmanskapets underhåll och sjukvård under marcher, möten och mönstringar i fredstid.
Sådana förhöjda kostnader blifva:
Värdet af dagportion under marche, som hittills utgått med ett bestämdt belopp af 12 skillingar banko, men hädanefter kommer att bestämmas efter hvarje läns markegångspris, med 50 procents förhöjning derutöfver; manskapets portions- eller tobaksskilling, hvilken hittills utgjort 1 skilling 6 r:st. banko, men numera skall godtgöras med C öre riksmynt för beväringsmanskapet i allmänhet, och med förhöjning derutöfver för korporaler; dagportionen under möte, som enligt den nya provianterings-staten synes komma att uppgå till något högre värde, än hvad den utgjort enligt hittills gällande 1808 års fältstat; befälets aflöning under den tid, då beväringsmanskapets exercis icke inträffar samtidigt med gamla stammens regementsmöte, hvilken aflöning kommer att utgå såsom dagtraktamente efter gällande rese-reglemente.
Härtill kommer ytterligare:
Förhöjd skjutslega under resor till mönstring, samt förhöjdt dagtraktamente till följd af lörändradt rese-reglemente, såväl vid mönstring som under resor till och ifrån mönstringsställena.
En del af dessa förhöjda kostnader är af beskaffenhet att icke för närvarande kunna med full tillförlitlighet beräknas, såsom beroende dels på blifvande markegångs-taxor, dels ock på gällande varupris, hvarförutan de förökade mönstrings-kostnaderna äro beroende till större delen på väglängder, hvilka icke heller kunna på förhand med någon noggrannhet bestämmas.
Deremot kan det beräknas, att manskapets portions- eller tobaksskilling, under antagande att beväringsmanskapets antal hädanefter icke blifver mindre än hittills, skulle komma att utgå med en förhöjning af något mer än 5000 Riksdaler Riksmynt för hvarje åldersklass som exerceras, då mötestiden blir 15 dagar, och dertill läggas minst 2:ne marchedagar, en fram och en åter.
Likaledes kan befälets aflöning beräknas enligt de bestämmelser, som derom äro gifna i förut åberopade Kongl. Maj:ts nådiga reglemente af den 14 September 1858.
Jemlikt deri gifna föreskrifter, jemförda med General-ordres, utfärdade af Chefen för Landtförsvarsdepartementet den 31 Mars 1858, rörande det årets beväringsmönstringar och möten kommer befälets dagtraktamente att uppgå till ungefärligen 250 Riksdaler Riksmynt för hvarje Etthundrade man, hvilket för en åldersklass af beväringen, utgörande, såsom hittills, något mer än 20,000 man, skulle uppgå till minst 50,000 Riksdaler Riksmynt.
Härvid bör dock Bilar/or. 2 11) iakttagas, att en sådan aflöning endast kan beräknas för en af de åldersklasser, sorn exerceras, enär den andra klassen, under vanliga förhållanden, bör kunna exerceras under Regementsmötena, då ingen serskild aflöning för befälet ifrågakomrner.
På grund af hvad sålunda förekommit, vill det synas, att om än prisen på en del proviant-artiklar skulle under kommande år fortfarande stå lägre, än under de sednast förllutna år, för hvilka redogörelser öfver beväringsmanskapets vapenöfningskostnader varit för Kommitén tillgängliga, och ont än dessa kostnader härigenom skulle något förminskas; så lärer ändock denna förminskning i utgifter komma att motvägas af de förhöjda kostnader, hvilka i det föregående blifvit antydda, äfven om en del af dessa äro af beskaffenhet att icke för närvarande kunna med full tillförlitlighet till siffran uppgifvas.
Det torde derföre med hög grad af sannolikhet kunna antagas, att kostnaderna för beväringens vapenöfningar hädanefter icke komma att understiga det belopp, hvartill desamma i medeltal uppgått under de sednaste åren, och det har synts Kommiterade lämpligast att stödja beräkningarna på de redogörelser, hvilka för åren 1855, 1856 och 1857 funnits att tillgå.
Under dessa år hafva kostnaderna för beväringsmanskapets vapenöfningar, inberäknadt sjöbeväringens exercis i Blekinge och Wester-Norrland, men med uteslutande af kostnaderna för Gottlands beväring och för Lif-beväringens befälsmöten, utgjort följande belopp:
År Mönstrings- Marche- Mötes-kostnad.
Summa B:co R:dr. 1855 . . . 12,998: 25. 11. 49,210: 43. 6. 94,889: 15. 8. 157,098: 37. 1. 1856 . . . 14,188: 14. 6. 49,652: 30. 11. 110,847: 6. 6. 174,688: 3. 11. 1857... 14,679: 32. 8. 46,992: 39. 2. 113,630: 7.11. 175,302: 31. 9. tillhopa 41,866: 25. 1. 145,856: 17. 7. 319,366: 30. 1. 507,089: 24.
9. eller’ i medeltal för hvarje år: 13,955: 24. 4. 48,618: 37. 10. 106,455: 26. 1. 169,029: 40.
3. hvilka summor, förvandlade i Riksmynt, utgöra: 20,933: 26. 72,928: 19. 159,683: 31. 253,544: 76.
Vid jemförelse med de år, som närmast föregått de ofvannämnda, befmnes det, att kostnaden för beväringens vapenöfning under året 1854 uppgått till ett belopp, som i det närmaste öfverensstämmer med 1855 års kostnader; att samma kostnader år 1853 varit ungefär 20,000 Riksdaler Banko lägre, samt år 1852 utgjort en ännu något mindre summa, understigande den för år 1853 med vid pass 10,000 Riksdaler, hvarvid dock bör anmärkas, att'
Hallands beväring år 1852 icke haft något öfningsmöte, hvilken omständighet hufvudsakligen föranledt minskningen i det årets totalsumma.
Då Kommiterade på förut anförda skäl ansett, att beräkningarna öfver kostnaden för beväringens vapenöfningar böra stödjas på de sednast förflutna åren, och då medeltalet för åren 1855, 1856 och 1857. som här förut blifvit beräknadt, lägges till grund derför, samt derjemte iakttages, att, i enlighet med sednaste Ständers beslut, tvenne åldersklasser af beväringen ifrån 1859 års ingång skola årligen vapenöfvas, och att tiden för vapenöfningarna
II skall utsträckas till 15 dagar, i stället för 12 dagar, såsom hittills varit föreskrifvet; så kommer beräkningen öfver kostnaderna för beväringens vapenöfning under kommande år att erhålla följande uppställning: l:o M rinsi rings-kostnaden, som under sednast förflutna åren i medeltal utgjort 20,933 Riksdaler 26 öre Riksmynt, torde, under antagande att tvenne åldersklasser på en och samma dag hinna afmönstras, icke böra upptagas till högre belopp än tillförene, och utföres således med R:mt 20,933: 26.
Härtill kommer förhöjd skjutslega samt förhöjdt dagtraktamente för de vid mönstring tjenstförrättande personer; men då tillförlitliga grunder saknas för bestämmandet af dessa förhöjningar, som utomdess torde blifva af mindre betydenhet, utföras de icke här till något bestämdt värde. 2:o Marche-liostnaden har i medeltal under sednast förflutna åren utgjort 72,928 Riksdaler 19 öre Riksmynt; men då tvenne åldersklasser af Reväringen hädanefter skola vapenöfvas och då antalet af hvarje åldersklass icke kan antagas blifva förminskadt, måste marche-kostnaden utföras till dubbelt så stort belopp, som den under föregående åren utgjort, eller med . . . 145,856: 38, En förhöjning i denna kostnad kommer att ega rum af den orsak, att dagportionen under marche hädanefter utgår med 50 procent utöfver markegångspriset, hvartill vidare kommer tillökning af manskapets tobaksskilling; men då förstnämnda förhöjning är beroende på blifvande markegångstaxor, och således icke nu med visshet kan beräknas, samt då båda förhöjningarna utomdess möjligen torde blifva godtgjorda genom lägre pris å proviant-artiklar, än hvad under nästföregående år egt rum, så utföras icke dessa förhöjningar till något bestämdt värde. 3:o Mötes-koslnaden har under sednaste åren i medeltal utgjort för 12 dagars möte Riksdaler 159,683: 31 öre Riksmynt, hvilken summa, till följd deraf, att tvenne åldersklasser af beväringen skola exerceras, måste fördubblas, och utföres således med 319,366: 62.
Genom mötets utsträckning tili 15 dagar, i stället för 12, ökas möteskostnaden med 25 procent, till följd hvaraf här ytterligare måste tilläggas 79,841: 65.
Härtill kommer vidare, dels förhöjning af manskapets tobaksskilling, dels ock den förhöjning af dagportionen, som till följd af nya provianterings-staten torde komma att ega rum; men då sistnämnda förhöjning icke förr kan med någon tillförlitlighet beräknas, än den nya provianterings-staten blifvit tillämpad, och densamma utomdess, likasom den förstnämnda förhöjningen, möjligen torde komma att motvägas, genom lägre pris å proviant-artiklarna, i jemförelse med de föregående åren, så utföras icke dessa förhöjningar i möteskostnaden till något värde.
Transport 565,997: 91. 12 Transport 503,997: 91 4:o
Befälets aflöning blir en ny kostnad, beroende derpå, att tvenne åldersklasser af beväringen årligen skola vapenöfvas; och då icke mer än en af dessa klasser kan exerceras onder regementsmötena, måste aflöning för befälet beräknas under den andra klassens exercis.
Enligt hvad förut blifvit nämndt, kommer denna aflöning att uppgå till 250 R:dr för hvarje Etthundrade man, och då antalet af bevärings-ynglingar inom hvarje åldersklass icke kan komma att understiga 20,000, skulle hela kostnaden uppgå till ett belopp af 50,000 Riksdaler.
Likväl kan en förminskning af denna summa uppkomma derigenom, att antalet af beväringsmanskap på hvarje mötesplats icke uppgår till jemna 100:detal, af hvilken orsak kompanierna vanligen komma att innehålla något mera än 100 man.
Om den på sådant sätt uppkommande minskning af erforderligt befäl antages till 10 procent, hvilket lärer närmast öfverensstämma med vanliga förhållandet, så bör jtytdel af kostnaden afräknas, och således endast återstoden utföras med 45,000: — Sammanlagda underhållskostnaden för beväringsmanskapet under dess vapenöfningar, marcher och mönstringar, skulle alltså utgöra Runt R:dr 010,997: 91. årligen, under iakttagande af de förändringar, som uppkomma i följd af sednaste Ständers härom fattade beslut.
Sannolikt komma dock dessa kostnader att något öfverstiga den uppgifna summan.
Emellertid hafva Kommiterade, af skäl som i betänkandet förut finnas uppgifna, antagit, att endast en del af beväringsmanskapet skulle komma att undergå vapenöfning i fredstid, hvarigenom en besparing i kostnader kunde vinnas, och sålunda tillgång beredas för upprättandet af en elit-corps bland beväringen, utur hvilken corps ett underbefäl kunde erhåilas, som vid inträffande krig, då arméens reserv, eiler den del af beväringen, hvilken icke blifvit införlifvad med gamla stammen, måste till Rikets försvar uppbådas, blir af behofvet högeligen påkalladt.
Om, enligt hvad betänkandet i det föregående innehåller, endast 10,000 man beväring utaf hvardera af de tvenne första åldersklasserna årligen till vapenöfning inkallas, och om den härigenom vunna besparing användes för en sådan Elit-corps, som här ofvan blifvit nämnd, och som förut i betänkandet omförmäles, så återstår att utreda, dels huru stor kostnaden skulle blifva för ifrågavarande 10,000 mans vapenöfning, dels ock i hvad mån den härigenom uppkomna besparing må blifva för det afsedda ändamålet tillräcklig.
För utredandet af den första frågan är det nödvändigt att i främsta rummet tillse huru stort antal bevärings-ynglingar under föregående år blifvit i medeltal vapenöfvadt, och detta medeltal bör, i likhet med hvad som skett vid beräknandet af kostnaderna, sökas genom jemförelse af de sednast förflutna åren.
Fullständiga upplysningar härom erhållas af de »Förslag öfver Arméen och Flottan tilldeladt Beväringsmanskap», hvilka Kommitén från Kongl. Landtförsvars-departementet fått sig 13 meddelade.
Af dessa förslag inhemtas, att exercerad beväring under åren 1855, 1856 och 1857 utgjort följande antal:
Är För Arméen.
För Flottan.
Tillsammans.
1855 16,243. 3,897. , 20,140. 1856 16,721. 3,995. 20,716. 1857 16,692. 3,867. 20,559. sammanräknad! 49,656. 11,759. 61,415. för hvarje år: 16,552. 3,920. 20,472.
Om derefter tages i betraktande de summor, som utvisa medeltalet af kostnaderna för beväringens vapenöfning under de nämnda trenne åren, så lärer det vara klart, hvad först mönstringskostnaden beträffar, att antalet af exerceradt manskap icke derpå kan utöfva något inflytande, enär i alla händelser hela antalet af hvarje åldersklass måste undergå mönstring.
Deremot blifva marchekostnaderna beroende på det antal, som skall aftåga till mötesplatsen, och möteskostnaden bestämmes så väl af antalet, som af mötets längd.
På dessa grunder, oell med ledning af förenämnda medeltal af kostnader för de sista åren, kan följande beräkning göras öfver blifvande kostnader för vapenöfning af 10,000 man utaf hvardera af de tvenne första beväringsklasserna årligen: l:o Mönstring s-kostnaden blifver, enligt hvad ofvan är nämndt, oförändrad, ehvad större eller mindre antal kommer att exerceras, och utföres derföre till enahanda belopp, som förut, eller med Runt 20,933: 26. men som Kommitén ansett, att Mönsterherren, i likhet med öfriga vid mönstring tjenstförrättande personer, bör åtnjuta resekostnads-ersättning, så uppföres i sådant ändamål förslagsvis ett särskildt belopp af 5,000: — hvilken summa torde blifva tillräcklig, på den grund, att bland mönstringskostnader hittills ingått dylik resekostnads-ersättning till hvarje tillförordnad mönstrings förrättare. 2:o Marche-kostnaden har i medeltal utgjort 72,928 Riksdaler 19 öre Riksmynt för 20,472 man, som till mötesplatserna aftågat, och om hädanefter 10,000 man af hvardera utaf de tvenne forsta beväringsklasserna skola exerceras, blir hela antalet årligen 20,000 man, för hvilka marchekostnaden således kommer att utgöra 71,246: 77. 3:o
Mö tes-kostnaden, som hittills utgjort Riksdaler 159,683: 31 öre Riksmynt, för 20,472 man under 12 dagars möte, skulle följaktligen för 20.000 man under lika lang tid utgöra R:dr 156,001: 67 öre Riksmynt, men genom mötets utsträckning till 15 dagar ökas denna summa med 25 procent, eller med Riksdaler 39,000: 42 öre Riksmynt, hvarigenom hela kostnaden för 20.000 man under 15 dagar kommer att uppgå till 195,002: 9- Transport 292,182: 12. 14 Transport 292,182: 12. 4:0
Befälets aflöning under det bevliringsmÖte, som icke inträffar samtidigt med regementsmötet, uppgår, enligt livad förut blifvit nämndt, till 250 Riksdaler för hvarje 100:de man, eller för 10,000 man till 25,000 Riksdaler; men om härifrån, på förr uppgifna skäl, afräknas 10 procent eller 2,500 Riksdaler, återstår att utföras 22,500:
Härtill kommer ytterligare den kostnad, hvilken Kommitén ansett oundviklig för 5:o
Manskapets redovisning, bestående af dels arfvoden till Mönstringskommissarierna, hvilka blifvit beräknade till Riksdaler 14,800 Riksmynt, dels papper och tryckningskostnad, som anses uppgå till högst 4,000 Riksdaler årligen, hvarföre dessa båda belopp här utföras med sammanräknade . . • 18,800: — Hela underhållskostnaden för 10,000 man beväring utaf hvardera af de tvenne första åldersklasserna under deras vapenöfning, jemte mönstring och och redovisning af bela beväringsstvrkan, kommer alltså att uppgå till en årlig summa af Ruut ll:dr 333,482: 12.
Vid jemförelse med den summa, hvartill beväringens vapenöfning skulle uppgå, i händelse allt approberadt manskap af de tvenne första åldersklasserna exercerades, och hvilken summa, enligt hvad af det föregående synes, skulle utgöra 610,997; 91. visar det sig, då det belopp derifrån afräknas, som erfordras till exercerande af 10,000 man utaf hvardera af ifrågavarande tvenne klasser, samt till mönstring och redovisning af hela beväringsstyrkan, utgörande 333,482: 12. att en skilnad i utgift uppkommer af 277,515: 79. hvilken skilnad utvisar den besparing, som vinnes genom inskränkning af vapenöfningen till endast 10,000 man af hvardera åldersklassen.
Emellertid är denna besparing icke den enda, som erhålles genom en sådan inskränkning af vapenöfningen.
En annan minskning i utgifter af icke ringa betydenhet uppkommer nemligen derigenom, att de för beväringsmanskapet afsedda beklädnads- och öfriga under vapenöfningen erforderliga persedlar begagnas af endast 20,000 man årligen, i stället för att samma persedlar skulle användas af 40,944 man, som utgör medeltalet af tvenne åldersklasser, i händelse hela antalet af dessa tvenne klasser årligen exercerades.
Det är klart att slitningen i sednare fallet skulle blifva minst dubbelt så stor, som i det förra.
Kommiterade hafva sökt förskaffa sig upplysningar, såväl rörande värdet af beväringsmanskapets beklädnads-, gevärs-, utrednings-, m. fl. persedlar, som ock huru slitningstiden för dessa effekter, samt deras underhållskostnad Transport 277,515: 79. 15 Transport 277,515: 79. lionie beräknas, och hafva äfven från Kongl, lvrigs-kollegii Intendents- och Artilleri-afdelningar erhållit uppgifter, som i dessa afseenden tjena till mycken ledning.
Då likväl vid dessa uppgifter fogas anmärkningar, som antyda, dels att »brukningstiden för en del persedlar icke med full visshet är känd», dels ock att »ett permanent förhållande, såväl i sjelfva underhållssättet, som i be»skaffenheten och värdet af gevärspersedlarne icke hittills varit af omständigheterna medgifvet», och då derjemte erinras, att »persedlarnes värde är beboende på gällande priser den tid, då de anskaffas», så lärer det, i följd af dessa omständigheter, svårligen kunna med full tillförlitlighet beräknas, luiru högt den besparade slitningen och underhållskostnaden af beväringsmanskapets beklädnad och öfriga persedlar rätteligen bör i penningevärde upptagas.
Den enda bestämda besparing, som med någon visshet kan beräknas, utgöres af den ersättning för begagnandet af egna småpersedlar, hvilka beväringsmanskapet under hvarje möte eger att uppbära, till belopp af 1 Riksdaler 50 öre Riksmynt per man.
Då denna ersättning skulle utgifvas till 40,944 man i medeltal årligen, ifall hela antalet af tvenne åldersklasser exercerades, men utgår blott till 20,000 man, om vapenöfningen inskränkes till delta antal, så besparas endast härigenom en kontant utgift af 1 Riksdaler 50 öre till 20,944 man, eller ett belopp af 31,416: — hvilken summa således med full tillförlitlighet kan såsom besparing upptagas.
Dessa 31,416 Riksdaler kunna äfvensåväl som den förut beräknade besparing af mötes- och marche-kostnader m. m., uppgående till Riksdaler 277,515: 79 öre Riksmynt, användas för en elit-corps bland beväringen, och för detta ändamål vinnes sålunda en sammanräknad besparing af ... . 308,931: 79. genom förr omförmälda inskränkning af beväringens vapenöfning.
Annu en annan tillgång hafva Kommiterade ansett kunna beredas för samma ändamål.
Ivommitén har nemligen, på skäl som förut i dess underdåniga betänkande blifvit uppgifna, föreslagit, att befrielse från beväringspligt i fredstid skulle kunna erhållas mot erläggande af en bestämd afgift i penningar, hvilka afgilter borde samlas till en kassa och användas för beväringsmanskapets utbildning i vapenyrket.