Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
K ol, 1 St ig- ■ 814 -1823 181- -1833!1834- -1843 1844- -1853 1814— -1853 1814- -1823 1824- -1833 1834- -1843 1844- -18 53 1814- -18 53 — — — — _ . _ — — l 45 2 6 11 2 38 el 2 30 5 2 18 2 - — — — — - . _ __ — — — — — — — — — . __ _ _ — — — — — — — — — — — 6 17 5 r 13 8 7 12 10 6 33 7 6 43 5 — — — — — — — — — —— i ___ _____ — — — — — ■ — — — — — — — — — — —— —— _ — — — — — — — — — — — — ■— " ___ _ _ _ _ _____ ■ ... — — — — — — — — — —> — — — — — — — - — — — — — — — — — — — — — — — — — " “ " 1 ■ — _____ l 25 10 1 43 5 2 9 4 o 15 8 i 47 7 9 25 2 h Å 50 9 7 15 4 6 28 10 7 36 6 — — — — — — — — —“ — 1 9 21 6 46 6 6 43 6 6 10 6 7 18 4 — — — — — — — — — ■ • 7 4 8 7 40 10 7 36 10 7 13 — 7 23 10 — — — — — — — — ■— — ■ . 6 8 2 6 47 10 7 21 10 7 27 10 7 2 5 — — — — — — — — — ——— . — — — — — — — — — — -— —* — ■ . ____ __ ___ — — — — — — — — — — — — — — — —- — ■ — — — — — — — — — — — — — — ■■— —— — . - — — — — — — — — — — — — — — — , , .. _ t - . „ - — —- — — — — — — — — — — — — — .
. _ ■ — — — — — — — — — — — — - — . — — — — — — — — — 1— — ■ ' ~ ~ — - ___ - — ( — . — — — — — — — — -— — *■ 1 . 1 — 1 — — — — — — — — — — — — ■ _____ _ - — . — — — — — — — — — ■— ■— — - ' _____ .. — i — — — — — — ___ - ——. — — — — — — t— — ___ . , — — — — — —— — — — — — — ■ 1 18 26 5 36 35 7 36 34 4 34 17 9 56 28 i 6 5 22 1C 4 2 4 4 47 9 4 46 4 17 9 7 34 1 7 16 9 7 16 6 6 41 lil 7 15 4 1 35 5 2 1 2 2 23 10 2 23 2 8 10 Shogscffefeter.
Ved, 1 Stafrum.
Ved, 1 Lass. 814—1823 19 28 1824-1833 1834-1843 1844-1853 30 16 71 1 44 10 -i 1814-1853 1814—1823! 1824-1833 4 1 53 7 35 4 24 39 9 — 31 25 32 4 47 46 52 29 7 3 11 9 16 10 10 7 1834-1843 1844—1853 1814 56 1 ! — ! 46 37 57 28 40 13 3| 2 5 24 46 46 44 13 10 10 ’3! l 30 lol li!. 56 10 3 47 11 47 5 5 44 6 34 11 19 4 8 17 1 9 21 6: 10 10 21 — 2 i 231 9 2 46 3 ,17 i 5 2 33 9 — 42 1 1 i 2 8 i 81 15 ' _ - - j :: 'iJ: . si \ mm Får.
Lamm Ko. Oxe. 1814—1853 1814-1823 1824-1833 1824-1833 1844-1853 1834-1843 1814-1853 1814—1823 1844-1853 1834-1843 1824-1833 1814-1853 1814—1823 1824-1833 1834-1843 1814—1823 1844-1853 1814—1853 1844-1853 1814—1823 1834-1843 1824-1833 1844-1853 1834-1843 1824—1833 1814-1853 1814—1823 1824-1833:1834-1843 1811—1853 1814-1823 1844-1853 1814—1823 1824-1833 1834-1843 1834-1843 1844-1853 1814—1853 12 13 10 11 12 43 30 37 11 13 31 33 31 20 35 32 55 34 36 10 22 19 28 29 10 14 45 42 46 39 46 37 27 10 24 34 10 23 38 18 15 30 10 24 20 27 18 25 46 18 43 34 13 22 17 19 36 32 32 10 11 26 21 15 32 21 25 24 10 14 26 19 18 16 10 19 19 10 16 14 43 46 39 23 41 44 16 13 43 22 21 19 24 41 34 50 50 30 27 25 21 27 28 10 10 25 20 28 37 30 38 26 12 46 47 24 10 14 5 16 38 17 17 13 45 10 23 26 20 10 44 24 24 19 15 45 22 26 26 45 10 10 29 31 28 11 37 13 13 11 10 11 13 10 12 12 22 25 52 32 28 29 25 14 38 38 38 40 10 22 37 22 38 41 34 24 33 28 28 30 14 10 52 32 36 30 28 17 10 31 20 28 38 22 26 26 20 26 21 16 16 13 24 50 23 27 28 26; 10 26 10 43 2 29 10 25 28 40 27 27 26 19 40 16 10 17 11 10 43 22 23 15 16 33 11 17 18 1 23 — 26 10 22 10 14 20 6 11 11 47 7 37 7 10 10 25 45 34 10 10 41 — 13 10 34 3 10 22 10 29 42 59 13 35 32 32‘ 46 24 26 56 10 10 10 36 15 31 18 42 57 38 46 10 58 45 46 10 20 — 10 10 21 10 10 30 10 10 19 28 40 14 25 10 44 15 27 14 10 12 14 14 24 30 43 25 37 73 31 26 23 31 40 27 39 86 66 24 280 32 31 82 307 38 48 36 45 47 516 29 38 45 53 237 24 19 21 19 17 16 36 39 37 19 16 18 39 40 25 21 14 36 16 25 26 28 28 32 20 36 30 52 12 26 12 14 31 11 34 25 23 21 38 45 45 33 29,10 27 19 Stats-Utskottets Utlåtande,
1 Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 April 1854, kl. 3 e. m.
Utlåtandej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående upphörande af den, åtskilliga hemman åliggande, skyldighet att utgöra dagsverken in natura till kungsgårdar och andra kronolägenheter.
(I. AO Enligt hvad af högstberörde, till Rikets Ständer den 16 November 1853 aflåtna, och af samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade, Nådiga proposition (intagen under N:o 2 i Ira Sami.
Ira Afd. till Riks-Ståndens protokoll) inherntas, hade med anledning af vid 1840 och 1841 årens Riksdag gjord framställning om de tryckande bördor, hvilka allmogen i åtskilliga provinser af riket ansågs hafva fått vidkännas i följd af sådane till kungsgårdar och boställen utgående hjelpedagsverken och tjenstskyldigheter, som icke grundade sig på hemmanens skattläggning och indelningsverket, Rikets då församlade Ständer, uti skrifvelse den 30 December förstnämnde år anmält, hurusom, i afseende å berörde ämne, förekommit; att, efter det Rikets Ständer, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, beslutat, det allmogens dagsverksskyldigheter till de kronan behållna kungsgårdar och kronolägenheter skulle upphöra att in natura utgöras, när dåvarande arrende-kontrakt löpte till ända, emot det att i stället lösen för dessa dagsverksskyldigheter efter markegång till Statsverket erlades, och detta beslut genom Kongl. Brefvet den 3 December 1812 blifvit till verkställighet befordradt, så hade, beträffande sättet för omförmälde skyldigheters afbördande, en skiljaktighet uppstått emellan sådane hemman, som voro dagsBih. till R.
Prat. 1853—54.
4 Sami. 1 Afd. 33 Eäft. 1 2 Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 93. verksskyldige till kronans nyssnämnde egendomar, och dem, hvilka till boställen eller indelningshafvare voro anslagne; att, hvad angick då ifrågaställde dagsverks-besvär, Rikets Ständer ansågo ostridigt, att ett sådant åliggande egde menligt inflytande på de dagsverksskyldige hemmanens jordbruk; samt att, på grund häraf, och då lindring förut medgifvits i dagsverksskyldigheten tili kronans och dess behållna egendomar, Rikets Ständer ansågo rättvisa och billighet fordra, det sådane åtgärder vidtogos, hvarigenom enahanda lättnad jemväl bereddes den del af allmogen, som vore underkastad arbets- eller dagsverksskyldighet till sådana kronolägenheter, hvilka, såsom boställen och löningshemman m. m., voro åt Embelsoch Tjenstemän anslagne, hälst dylika skyldigheter icke alltid funnos fullkomligen bestämda och således kunde föranleda till obilliga och öfverdrifna anspråk.
Då emellertid behofvet påkallade, att, intilldess så beskaffad förändring, utan förnärmande af någons rätt, kunde tillvägabringas, en närmare bestämmelse af arbets- och dagsverksskyldigheten, der sådan saknades, blefve, så vidt ske kunde, åstadkommen, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen måtte undfå nådig befallning att anställa fullständig och noggrann undersökning, angående sådane uti hemmanens ränta och skattläggning icke inbegripna dagsverks- och arbetsskyldigheter, som in natura utgjordes till kronans hemman och lägenheter, hvilka såsom boställen m. m. voro at embets- och tjenstemän anslagne eller till inrättningar upplåtna, hvarvid borde utredas, huru dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå desamma sig grundade, äfvensom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i de fall, då nämnde skyldigheter icke funnos närmare bestämda, borde söka tillvägabringa sådane öfverenskommelser, hvarigenom åtminstone för tiden efler nuvarande boställshafvares afgång, visst antal dagsverken blefve bestämdt; hvaremot det, efter Rikets Ständers åsigt, lämpligast kunde få ankomma på vederbörande sjelfve att, i de fall, då de icke åsämjdes om den dagsverks- eller arbetsskyldighet, som skulle utgöras, sin talan derom i laga ordning utföra; tillkännagifvande, i sammanhang härmed, Rikets Ständer i underdånighet, det de, för deras del, beslutat, att åliggandet, att, in natura utgöra ofvanomförmälde arbets- och dagsverksskyldigheter, skulle för framtiden upphöra, likväl så, att ineranämnde innehafvare af de hemman och lägenheter, som deraf voro i åtnjutande, under deras besinningstid vid nu gällande lagliga rättigheter bibehöllos, samt att, i stället för dagsverks- och arbetsskyldigheten till vederbörande, erlades kontant ersättning för de dagsverken, som på nyssberörde sätt blefvo bestämda, hvilken ersättning borde efter årets markegångspris beräknas; och anhöllo Rikets Ständer slutligen i underdånighet att, sedan den af dem i ofvanberörde afseende föreslagne Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 93. 3 undersökning försiggått och vederbörande hörde blifvit, samt derefter i betraktande kommit, huruvida antingen den lösen, som för ifrågavarande dagsverksskyldighet skulle erläggas, lämpligen kunde till Statsverket indragas, emot anvisande af statsanslag till dem, som vore till dagsverkenas åtnjutande berättigade, eller på hvad sätt eljest lämpligast skulle kunna dermed förfaras, Kongl. Maj:t måtte Nådig Proposition i ämnet till Piikets Ständer aflåta.
Under den 3 Februari 1841 anbefallde Kongl, Maj:t Dess och Rikets Kammar-Kollegium att föranstalta, det de af Rikets Ständer i ofvanberörda måtto begärda undersökningar blefve, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen, verkställde; och, sedan dessa sålunda anbefallda undersökningarne försiggått, samt de derom afgifna berättelser, jemte de af Länsstyrelserne i öfrigt meddelade uppgifter, blifvit hos Kongl.
KammarKollegium jemförde med derstädes förevarande Jordeböcker, Indelningsverk, arrende-kontrakt och andra frågan upplysande handlingar, afgaf Kongl.
Kollegium den 5 Maj 1843 underdånigt Betänkande i ämnet, hvaraf hufvudsakligen inhemtades: att, inom Upsala, Westmanlands, Örebro, Carlstads, Gottlands, Kronobergs, Jönköpings, Kalmare, Blekinge, Götheborgs och Bohus, Elfsborgs, Gefleborgs, Wester-norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län, nu mera icke till någon kungsgård, boställe eller annan kronolägenhet utgjordes arbetsskyldigheter eller dagsverken af den beskaffenhet, hvarå Rikets Ständers förstnämnde underdåniga framställning hade afseende; att, inom
Stockholms län icke förekomme några dagsverks- och arbetsskyldigheter af .nu ifrågavarande beskaffenhet till boställen eller till kungsgårdar och kronolägenheter andra hjelpedagsverken än de, som vid dagsverks-regleringen år 1805 af dåvarande Ståthållare-Embetet öfver Svartsjö län påfördes, enligt kungörelse den 14 December samma år, men hvaraf dock redan upphört att in natura utgöras samt blifvit till kronan indragne och efter årlig markegång numera löstes alla hjelpedagsverken för de kungsgårdar, hvarom då gällande arrende-kontrakter sedermera tilländagått, så att till utgörande in natura endast återstode dels de till
Drottningholms lustslott från Lofö och Eckerö socknar anslagna hjelpedagsverken, hvilka likväl vanligen godtgjordes med penningar till slotts-kassan, dels de med ännu fortfarande gamla arrendet af Eldgarns krono-äng förenade hjelpedagsverken från Adelsö, Munsö och Färentuna socknar, om hvilka hjelpedagsverken, de der icke kunde indragas förr än arrendet med år 1888 upphörde, öfverenskommelse emellan arrendatorn af berörde krono-äng och de dagsverksskyldige likväl redan blifvit träffad sålunda, att de sistnämnde, emot det att arrendatorn för den återstående arrendetiden ombesörjde ängsbergningen jemte höets parmning och lastning, och såmedelst ansvarade 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 93. för allt det arbete, sora af de dagsvei ksskyldige varit påräknadt, till arrendatorn för samma dagsverken erlade lösen i penningar efter länets markegångspris, hvilken öfverenskommelse är vorden den 6 September 1839 gillad och till efterrättelse fastställd af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som derjemte, uppå vederbörandes begäran, tillåtit, det denna dagsverkslösen måtte af kronofogden i orten vid den årliga krono-uppbördsstämman uppbäras; hvadan och då härvid för öfrigt förekomtne, att uti 1805 års dagsverks-reglering, jordeboks- och hemmantals-dagsverkena voro sammanräknade med de så kallade hjelpe-dagsverkena, hvilka sednare likväl i räkenskapen särskildt debiterades samt inom Färentuna härad, enligt Kongl, resolutionen den 13 Juni 1749, utgått med 4 öke- och 8 drängedagsverken, jemte 2jne tunnor drängé-spanmål af helt mantal, emot Jdcfrielse från rotering, hvilken befrielse fortfarande åtnjutits, enligt Kongl.
Brefven till Kammar-kollegium af den 23 Januari 1816 och den 30 Juni 1818; och jemväl vid sednast verkställda roterings-förrättningar i länet iakttagen, blifvit, genom den å då upprättade roteringsverk meddelade nådiga fastställelse, bekräftad, jemte det lindring i skjutsnings-besväret åtnjötes, omförmälda hjelpe-dagsverken inom Färentuna härad, såsom motsvarande andra besvär, från hvilka hemmanen voro befriade eller deruti de njöto lindring, icke syntes vara af den beskaffenhet, som uti Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga skrifvelse afsåges; att uti Södermanlands län voro, enligt så väl äldre som sednare årens jordeböcker och räkenskaper, till den under arrende från 1805—1870 upplåtna kronolägenheten
Ridö hof-stalläng anordnade 84 i jordeboks, 83 i öke- och 186 \ drängedagsverken, hvilka likväl icke utgingo till nämnde bestämda au talj utan hade ängen i stället blifvit på de skattskyldige hemmanen fördelad i tegar eller skiften, med skyldighet att, hvar för sin teg, ombesörja rödjning, slotter och bergning, samt vid höets transporterande till hofstallet biträda med inlastning i fartyg, hvarförutan äfven hägnads-skyldigheten vore de dagsverks-skyldige hemmanen ålagd; att inom Östergöthlands län ej förekomme annan, till den'af Rikets Ständer omförmälda, hänförlig arbets- och dagsverks-skyldighet, än de, enligt Kongl, resolutionen den 12 Oktober 1814, af åboerne inom Kungs Norrby f. d.
Öfverste-Jöjtnants boställes rågång belägna 3 4 mantal krono ännu utgående hjelpe-dagsverken till ofvannämnde, numera till •
Statsverket indragna och under arrende upplåtna, boställe; i afseende å hvilka hjelpe-dagsverken Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i länet likväl yttrat, att, då Kongl. Majit, genom Nådigt bref den 2 November 1833, i sammanhang med berörde hemmans rotering, förordnat det den då väckta fråga om fortfarandet af hemmanens berörde dagsverks-skyldighet borde särskildt pröfvas och af - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 93. 5 göras, och detta mål äfven vore på särskild handläggning beroende, Kongl. Majrts Befallningshafvande, af sådan anledning, ansett frågan om dessa hemmans dagsverksskyldighet icke hafva utgjort föremål för den anbefallda undersökningen; att i Stora Kopparbergs län icke funnes någon kungsgård, boställe eller annan kronolägenhet, hvartill blifvit anslagna hjelpe — eller sådana dagsverken, som ej vpro inbegripna uti hemmanens grundränta, ehuru, beträffande de till den åt Landshöfdingen i länet på lön indelda kronoängen Hushagen anordnade dagsverken, Indelningshafvaren hade rättighet att desamma in natura utfordra, äfvensom vederbörande förmenat sig hafva enahanda rättighet i afseende å de till Löfås silfververk anslagna dagsverken, hvilka sednare dock, såsom bestående uti vanliga, under hemmanens skattläggning inbegripna, jordeboksdagsverken, hvadan skyldigheten för allmogen att dem utgöra berott af hemmanens afstånd från silfververket, ej ansetts utgöra föremål för den af Rikets Ständer äskade utredning; att, sedan allmogens skyldighet att utgöra hjelpe-dagsverken af ifrågavarande beskaffenhet, genom särskilda Kongl. Bref förklarats böra upphöra med följande, i Skaraborgs län belägna, kungsgårdar och boställen, nemligen Orreholmen, Kungslena, Ettack, Gudhem, Slädene, Måneholm, Cathrineberg, Höjentorp och Gölhala, dylik arbetsskyldighet inom nämnde län numera endast egde rum vid det till öfverstesäte åt chefen för Westgötha regemente anslagna bostället Lilla Bjurum om 2 mantal i Wättlösa socken och Kinne härad, till hvilket boställe dagsverken utgjordes från tillhopa 6}§ mantal, fördelade i 24 hemmansdelar inom Wättlösa, Helmestads och Ledsjö socknar, hvilkas arbetsskyldighet, först bestämd genom Kongl, resolutioner af åren 1696, 1720 och 1723 samt den 26 Juni 1792, blifvit slutligen reglerad och fastställd genom Kongl. Maj:ts Nådiga resolution den 22 Juni 1798, som innehölle ett fullständigt arbets-kontrakt, upptagande i de första punkterna alla de arbetsskyldigheter, hemmansåboerne hade att gemensamt eller efter fördelning sinsemellan fullgöra till bruk och skötsel af boställets gamla, dem tillslagna, åker och ängsmark,
sädens och högrödans inbergning deraf, tröskens verkställande m. m. pmot i 7:de punkten bestämd afkortning dels af alla i hemmansräntan ingående öke- och dränge-dagsverken, dels af 10 R:dr årligen på det öfriga räntebeloppet, för hvarje helt mantal, och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar, hvaremot hemmans-åboerne skulle, sedan denna afskrifning försiggått, efter årlig markegång till Indelningshafvaren utbetala det, som af räntorna öfverblefve, eller ock, om den sednare sådant fordrade, utgöra dagsverken derföre till boställets landtbruk, på den åker och äng indelningshafvaren sjelf borde häfda låta, hvilka dagsverken skulle åboerha på ofvannämnde öfverskott af årliga rän - 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 93. tan efter markegångspris beräknas och godtgöras, dock med åliggande lör boställs-hafvaren att så afpassa tiden till dessa dagsverkens uttagande, att åboernas eget hemmansbruk på åker och äng derigenom icke lede, samt alltid när lian sådane dagsverken åstundade, två dagar förut derom tillsäga; att, på grund af Halländska kontraktet den 6 Maj 1648, som, beträffande de inom Hallands län belägna skatte- och kronohemmanens extra ordinarie skyldigheter, innehölle, bland annat, att ”i afseende pä laxfisken borde tagas i akt, hvad före detta varit brukligt,” krono- och skatteallmogen i Höks härad af bemälde län varit och ännu vöre tillhållen att till de under Laholms k ungs-ladugård i Laholms socken och Höks härad hörande 2:ne laxfisken, nemligen det ena vid kungsgårdsqvarnen och del andra vid Kassefors, framskaffa det för fiske-sättningen årligen behöfliga virke och ris, hvilken arbetsskyldighet, enligt det af Kongl. Kammarkollegium den 5
December 1800, på femtio års tid utfärdade arrendekon, trakt, skolat lill arrendatorn utgöras; hvarförutan krono- och skatte-allmogen i Åhrstads och Fanrås härader af samma län vore pligtig, att, i stället för dagsverken och körslor in natura, till del åt staden Falkenberg, under perpetuelt arrende upplåtne, Falkenbergs krono-laxfiske årligen till fiskes-innehafvårne betala 12 öre eller 3 skillingar banko för hvarje helt mantal och proportionaliter för mindre hemmansdelar, hvilken afgift bestege sig för 356 19 dels mantal i begge häraderne till 22 R:dr 12 sk. 5 rst.; samt att, inom Malmöhus och Christianstads län, sedan den arbetsskyldighet in natura, som tillförene af den närhoende krono- oell skatteallmogen utgjorts dels till Dahlby och Flyinge kungsgårdar, dels till Uranienborgs kungsladugård, numera upphört, dagsverken eller så kalladt hofveri af dertill indelde arbetshemman utgjordes vid följande kungsgårdar ock boställen för det högre militär-befälet, nemligen; inom Malmöhus län’. vid Afnerups eller Alnarps kungsgård i Lomma socken och Bara härad, indelad Landshöfdingen i länet på lön.
» Löfvestads kungsgård i, Löfvestads socken, anslagen till boställe åt Öfverste-löjtnanten vid Södra Skånska kavalleri-regementet.
» Kungsgården Månstorp i Ingelstads socken af Oxie härad, förr kallad Mågenstorp och indelad till boställe för Ryttmästaren vid Månstorps kompani af Södra Skånska kavalleri-regementet, men numera anslagen till bostad för Öfversten vid Södra Skånska infanteriregementet.
Stats-Vtshottets Utlåtande, N:o 93. 7 vid Hjelmshults i Allerums socken af Luggude härad indelad till förste Majors-boställe vid Skånska hussar-regementet.
» Kungsgården Billesholm i sistnämnde härad och Wrams socken, in delad först till Ryttmästare-boslälle vid Billesholms kompani, men numera till andre Majors-boställe vid Skånska Hussar-regementet.
» Årup i Billeberga socken af Rönnebergs härad, indeladt till Säteshem man för Ryttmästaren vid Landskrona kompani af f. d. Norra Skånska kavalleri eller numera Skånska hussar-regementet.
Inom Kristianstads län: » Sandby kungsgård i Sandby socken af vestra Göinge härad, indelad till boställe för Ryttmästaren vid Sandby kompani af f. d.
Norra kavalleri-regementet.
» Svabesholms kungsgård i Mälby socken af Allbo härad, förut indelad till boställe åt Ryttmästaren vid Svabesholms kompani af f. d. Södra kavalleriet eller det nuvarande Skånska dragon-regementet, men numera anslaget till andre Majors-boställe vid samma regemente. » Kungsgården Bäckaskog, hvilken, belägen i Kiaby socken af Willands härad, förut varit anslagen såsom boställe dels å Staten dels å Ryttmästareskapet, vid Lifkompaniet åt Öfversten vid f. d. Södra kavalleri-regementet, men numera innehafves, enligt särskild öfverenskommelse med Regementet, af Hans Maj:t Konungen.
» Lillö kungsgård i Åsums socken och Gärds härad, förut indelad till boställe åt Majoren vid f. d. Södra kavalleri-regementet, men numera anslagen till chefen för Skånska dragon-regementet.
» Herrevads-klosters kungsgård i Riseberga socken och Norra Åsbo bär rad, förut indelad till boställe åt öfverste-löjtnanten vid Norra kavalleri-regementet, men numera indragen och utarrenderad för gamla passevolans-kassans räkning.
» Tomarps kungsgård i Qvidinge socken och Södra Asbo härad, indelad till boställe för Öfversten vid Norra kavalleriet eller numera Skånska hussar-regementet; och 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 93.
Vid Hälleröds kungsgård i Finja socken och vestra Göinge härad, förut indelad till boställe åt Kapiten-löjtnanten vid Norra kavalleriet, men numera, anslagen till Ryttmästare-boställe vid Skånska hussar-regementet.
Då, efter hvad sålunda föregått, detta ärende inför Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldes, fastades Kongl.
Maj;ts uppmärksamhet derå, att de till utgörande af hjelpedagsverken eller så kalladt hofveri, dels vid Öfverste-bostället lilla Bjurum i Skaraborgs län, och dels vid förenämnde kungsgårdar och boställen i Malmöhus och Kristianstads län anslagna hemmans arbetsbiträden utgjorde en väsendtlig del af indelningshafvarnes påräknade löneförmåner, samt att, genom indragning deraf, om icke allestädes, åtminstone på flera ställen, särdeles å de större kungsgårdar, som till boställen blifvit anslagna, med vidsträckta ägo-områden, svårigheter kunde uppstå, att, efter mistningen af arbetsbiträdet in natura, behörigen och i rätter tid bruka och sköta dessa egendomar, hvilket kunde leda, å ena sidan, till en, dagsverkenas värde efter markegång öfverstigande, minskning i de för hvarje boställs-hafvares utkomst och skäliga belåtenhet vid skedda löneregleringar afsedda nödiga inkomster, och å den andra, till möjlig vanhäfd å dessa Statens betydliga fastigheter, så framt icke ändamålsenliga anstalter deremot före indragnings-åtgärden blefvo vidtagna.
Att, under sådana omständigheter, fatta beslut om ifrågavarande tjenstbarheters indragning efter nuvarande indelnings-hafvares afgång, utan att, i sammanhang dermed, blifvande boställs-hafvare för deras sålunda till äfventyrs uppkommande förluster, till så vidt arbetshemmanen ej förpligtades att dem godtgöra, förvissades om skälig ersättning genom erforderliga statsanslag samt nödiga och ändamålsenliga åtgärder blefvo vidtagna, äfven genom dertill anvisade medel till boställshäfdens behöriga handhafvande, der sådant behöfdes, ansåg Kongl. Maj:t icke lämpligt; hvadan och enär vid de i landsorterne, enligt Rikets Ständers önskan, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hällne undersökningar, hvarken någon uppskattning till penningevärde egt rum, vare sig af arbetshemmanens gemensamma arbetsoch dagsverks-skyldigheter till hvarje kungsgård, eller af hvarje hofveri eller arbetslags, än mindre hvarje särskildt hemmans tjenstbarheter, eller tillfredsställande utredning blifvit åstadkommen i flera på frågan inverkande vigtiga omständigheter, Kongl, Maj:t i nåder förordnade, att, till noggrant utredande af dessa förhållanden, ny lokal-undersökning skulle företagas icke allenast vid hvar och en af de i Skåne varande kungsgårdar och boställen, hvarest hofveri-skyldigheten in natura ännu icke vore af skaffad - Stats-Utikottet* Utlåtande, N:o 93. 9 skaffad, utan äfven vid Lilla Bjurums öfverste-boställe i Skaraborgs län, der densamma ännu funnes behållen; och uppdrog Kongl. Maj:t åt numera aflidne Kammar-rådet i Dess och Rikets Kammarkollegium L. E. Cassel att, med biträde af förste Landtmätaren i hvarje af nu ifrågavarande län eller, i händelse denne vore hindrad, af annan, utaf Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande tillförordnad, skicklig och erfaren Landtmätare, samt en af General-befälhafvaren i Militär-distriktet utsedd regements- eller kompaniofficer, samt med kännedom om