Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle afgiften ej inom cn månad efter förtallotiden‘vara betald, får bränvinsbränning i det bränneri, för hvilket den skall erläggas, icke fortsättas, utan apparaten skall förseglas och sålunda hvila intill dess afgiften är betald, om än valuta derföre i annan egendom är gifven.
Denna förseglings-förrättning betalas af den skattskyldige.
Till säkerhet för afgiften skall statskassan hafva förmånsrätt vid utmätning af samtlige redskaper, nemligen hvart och ett i bränneriet till kokning, mäskning, jäsning eller afverkning hörande redskap, samt det vid bränneriet eller dess magasin varande parti bränvin och de kärl hvaruti detta betinnes.
Skatten indrifves genom utpantning.
g 50.
Politimästaren oeh politiets tjenstemän i städerne samt fogden och länsmän å landet, hvilka tillsyn öfver denna lags efterlefvande på grund af embets- och tjenstepligt Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering'.
423 åligger, äro skyldige att när helst sådant påfordras vara kontrollörerne behjelpiige vid utförandet af deras värf.
Politiets tjenstemän och länsmän åligger det dessutom, att så fort sig göra låter, anmäla hvar och en till deras kunskap kommen öfverträdelse af denna lag, och det sednast inom 24 timiliar i städerne och 8 dagar på landet.
? 54.
Den som företager sådan bränvinsbränning, eller omdestillation, som är otillåtlig enligt denna lag, bestraffas första gången med böter från 40 till 400 Spd, och i händelse af förnyad förseelse med böter från 20 till 200 Spd, eller fängelse vid vatten och bröd. § 52.
Den som till försnillning af bränvinsskatten undandöljer något af den under ett bränneris begagnande vunna bränvinsprodukt, eller som nyttjar en bränvinsapparat, hvari äro anbragte dolda öppningar eller aflopp, genom hvilka bränvinet hemligen kan uttagas, eller som bryter försegling, straffas med fängelse vid vatten och bröd, eller straffarbete i 5:to graden. § 55.
Vid de i 54:sta och 32:dra omnämnde fall anses dessutom förbrutne de begagnade redskaperne, nemligen hvarje i bränneriet eller destillations-inrättningen befintligt, till kokning, mäskning, jäsning, afbränning eller omdestillation hörande redskap, äfvensom i bränneriet varande bränvin samt de kärl deri detta är förvaradt.
Hvad som sålunda är förbrutet försäljes på offentlig auktion. § 54.
Jemte det ådömda straffet, underkastas dessutom den, som företagit oloflig bränvinsbränning, att betala den derigenom försnillade skatten.
När den olofliga handteringen varit i smyg utförd, det vill säga utan anmälan af apparatens begagnande, så beräknas den försnillade skatten efter hvad som ungefärligen kan antagas med äpparaten kunnat dagligen tillverkas, under det antal dygn, hvarunder smygbränningen egt rum.
Kan antalet dygn ej utredas, så skall vid sakens lagföring efter omständigheterna antagas minst 45 oygn och högst 6 månader.
Förenämnde bestämmelser tillämpas också när för
Den under hvars ansvar bränvinsapparat står förseglad, anses dermed hafva olofligen brännt, när sigillet är brutet. § 55.
Den, som tillbjuder eller gifver en kontrollbejent, med hvilken han i egenskap af bränvinsbrännare har göra, någon gåfva, straffas med böter från 40 till 400 Spd.
På samma sätt straffas den kontrollbetjent som mottager sådan gåfva, hvarjemte han anses olämplig att för framtiden bekläda någon kontrollörstjenst. § 36.
Med böter från 5 till 50 Spd. straffas sådana förseelser mot denna lag, hvilka ej annorlunda äro med straff b lagda, såsom då någon undandrager sig den i 9 och 40 anbofalIda anmälan, förnekar lemna det i 49 g anbefallda bistånd, eller försummar att efterkomma föreskriften i 22:dra gns sista afdelning. _i 24 Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering. § 57.
När åtal för öfverträdelser af denna lag eger rum, ansvarar husbonde för hustrus, barns, tjenstefolks, och bränneriegaren för de i bränneriet anställda arbetares handlingar, hvad penningeansvar och konfiskation angår, så vida ej af för handen varande omständigheter kan inses att det åtalade skett emot hans vett och vilja: likväl kan den omständighet, att förseelsen är skedd utan egarens velt och vilja, ickeförhindra redskapens konfiskation, när den är begången af bränneriets förvaltare eller| på hans ordres.
I stället för redskapen är af den skyldige ett penningebelopp förbrutet, motsvarande redskapens uppskattade värde, när en öfverträdelse af denna lag är begången, för hvilken redskapens konfiskation är fastställd som straff, men antingen på grund af bestämmelserne i denna g eller af annan orsak, anledning förefinnes att ej konfiskera sjelfva apparaten. § 58.
När förseelser, som i denna lag äro belagde med straff, upptäckas, skola böterna och den förbrutna bränvinsredskapen till hälften tillfalla angifvaren, så vida han derpå gör anspråk.
Fordrar han det ej, eller tillkomma nämnde böter honom icke, tillfalla" de fattigkassan.
Innestår bränvinsskatt på de förbrutne redskapen, äro statskassan och angifvaren, eller fattigkassan, lika berättigade. § 59.
Den, som enligt allmän lag är straffad för en sådan förseelse, som i denna lag vid förnyadt fall är med förhöjdt straff belagd, och sorn ånyo dertill gör sig skyldig, anses som om han förut varit dömd till det straff som denna lag skulle hafva medfört. § 40.
Angifves någon för sådant brott emot denna lag, som icke medförer annat straff än böter, eger i^städerne politimästaren, och, i köpingar eller på landet, fogden, om skäl finnes att draga någon till ansvar, att inhemta dess förklaring om han i godo vill erlägga böterne, hvilkas belopp bemälte embetsman uppgifver.
Finner fogden ellerpolitimästaren att saken ej kan lämpligen afgöras genom erläggande af minsta plikten, som för sådan förseelse år fastställd, och skall dessutom andel af denna plikt tillfalla honom sjelf, bestämme amtmannen pliktens belopp.
Förklarar den skyldige sig villig att erlägga den honom ålagda plikt, skall denna uppgörelse i godo, som vid förnyad förseelse har samma verkan som dom, införas uti vederbörande politirättsprotokoll, och skola de fastställda böterne i nödfall indrifvas genom utpantning.
Skulle deremot den skyldige neka till förseelsen, och förklara sig ovillig till uppgörelse L godo, eller intet svar afgifva inom den honom förelagda tid, föranstalte fogden eller politimästaren, så vida han ej sjelf är domare i pohtirätten, och i sådant fall amtmannen, att saken vid politirätten blir åtalad, hvilket på landet i allmänhet utföres vid de vanliga tingen.
Mål angående öfverträdelser af denna lag, hvarföre andra straff än böter äro fastställda, behandlas efter allmänna för åtal af förbrytelser fastställda reglor. § 44.
Politimästaren eller länsmannen drage försorg om, att det i hvart och ett bränneri på passande ställe finnes anslaget ett plakat, innehållande denna lags 8, 28, 54 till och med 58 gg, äfvensom uppgift öfver bränvinsapparatens rymd.
Likaledes ombesörje politimästaren eller fogden, att ett sådant plakat, innehållande ofvannämnde lagrum, blir på tingsställen och å gästgfivaregårdar uppslaget.
Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering. 425 § 42.
Denna lag träder i kraft den 1 Jan. nästkommande år, från hvilken tid lagarne af den 4 Aug. 4827 och den 4 Aug. 4845, angående bränvinsbränning lörklaras upphafnc. § 45.
Har någon innan 4:sta Juni detta år gjort sig skyldig till oloflig bränvinsbränning, fritages han från utläggande af den bränvinsskatt, som härföre skolat betalas.
Efterkommer han, utan att hans förseelse varit upptäckt och angifven, anmaningen i 5:te § om redskapens inlösning, eller i 6:te § om anmälan, så vare han dessutom fri från laga ansvar, så vida denna olofliga handtering är utförd med dessa samma redskaper; ägande dock denna bestämning ej tillämpning i sådane fall, der redan dom är lallen, eller målet anhängigjordt.
Hvilket allt Wi antagit och bekräftat, likasom Wi antaga och bekräfta detta beslut såsom lag.
Gifvet Malmö den 47 Augusti 4848 under Wår hand och Rikets sigill, OSCAR.
Schouboe.
Lag, innehållande förändringar i och tillägg till föregående.
Wi OSCAR etc. etc.
I 4- »På Sön- eller helgedag, hvarmed i denna lag förstås dygnet från kl. 40 föregående afton till kl. 40 pä aftonen sön- eller helgedagar, får i brännerier ej företagas mäskning, bränvinsbränning eller omdestillering af färdigt bränvin.
Öfverträdelser af detta förbud straffas med böter af 20 Spd. som tillfalla ortens fattigkassa, och med hvilkas indrifvande handhafves sålunda, som i 40 § i lagen om bränvinsbränning af den 47 Aug. 4848 stadgadt är.
När uppehåll i bränvinsbränningen på grund af bestämmelsen i föregående § skall ske, äge uppsyningsmannen att försegla apparaten och åter öppna den, då den förbjudna tiden är tilländalupen.
För denna försegling och öppning erlägges ingen betalning.
Med förseglingar, hvilkas ändamål är att vid afverkningens afbrytande upphäfva den löpande skatteafgiften, och med apparaternas upplåtande till ny afverknings begynnande, förhålles som i lagen af den 47 Aug. 4848 bestämdt är.
I 3- Såsom följd af det i § 4 gifna förbud, måste under afverkningstiden förekommande sön- och helgedagar tagas utan beräkning vid uppgörelse af den dagliga produktionen i medeltal,efter hvilken, enligt lagen af den 47 Aug. 4848,28 §, minimiskatt skall beräknas. § 4.
I 2 § af lagen den 47 Aug 4848 göres den förändring: att bränvinsbränning och omdestillation af färdigt bränvin blott skall vara förbjuden frän
Maj månads början till Sep - 426 Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestiller ing. tember månads slut, såsom följd hvaraf 4 Maj och 50 September ingå i stället för 15 April och 45 Okt. i de fall då sistnämnde dagar äro i nämnde lag antagne till terminer.
V § 5.
Hvar och en bränneriägare i stad skall anvisa ett inom staden, samt på landet, i bränneriet eller dess närhet liggande, säkert förvaringsrum, uti hvilket, allt efter som bränningen framskrider, inlägges minst så stort qvantum bränvin, att det betäcker den skatt, som bränneriet åligger att betala, för det under samma tid producerade bränvin.
Uti det sålunda förvarade bränvin, äfvensom i de kärl, hvari det ligger, tillkommer första panträtten statskassan, och det rum, hvari det förvaras, hålles under offentligt lås, och, om så nödigt aktas, sigill, så länge som derinom finnes bränvin, som häftar för skuld.
Priset efter hvilket bränvinet till säkerhet för skatten emottages, bestämmes af vederbörande regerings departement.
Hvad som i öfrigt är af nöden för denna föreskrifts ställande i verket, ombesörjes af bränneriet och på dess bekostnad, med undantag af hänglåsets anskaffande.
Finner uppsyningsmannen det anvisade j rummet icke nog säkert, eller efterkommes icke befallningen om bränvinets inläggande deri, kan han, på grund af den honom meddelade instruktion, förbjuda eller afstanna afverkningen.
Förstöres genom våda det inlagda bränvinet, häftar det oaktadt bräneriägåren för skatten, undantagande för det qvantum bränvin, som sålunda är förloradt.
Vederbörande regerings-departement äger att eftergifva här föreskrifna säkerhetsmått, om från bränneriets sida sådan säkerhet ställes för skatten, som departementet finner antaglig.
Härigenom upphäfves den statskassan genom 29 § af lagen den 45 Aug. 484S tillkommande panterätt: blifvande förbemälte lagrum i öfrigt oförändradt. § 6.
I afseende på åtal af förseelser mot nämde lag af den 47 Aug. 484S förhålles, när för förseelsen icke annat straff än böter, redskapens samt bränvinets konfiskation är stadgadt, på samma sätt som i bemälte lags 40 § är föreskrifvet angående förseelser, hvilkas straff endast är böter.
I 7- 4 och 2 §§ af denna lag skola intagas i det plakat som till följe af 44 § af lagen den 47 Aug. 484S i hvarje bränneri skall vara anslaget.» Hvilket Wi antagit etc. etc.
Haga slott den 44 Augusti 4854. t OSCAR.
Dne.
Schou boe.
Lagen angående
Br dmins försäljning och utskänkande. 427 Lag, angående Bränvins försäljning och utskänkande.
Wi OSCAR etc. etc. 1 »Bränvinsbrännare må hvarken i städer eller på landet afyttra det af dem tillverkade bränvin i mindre parti än 40 potter' och är det dem ej tillåtet, ej ens i större partier att sälja bränvin genom kringresande å landet.
I städerna tilldelas rättighet, så väl att sälja bränvin i mindre parti än 40 potter, som ock att utskänka det, genom särskilda burskapsbref, vid hvilkas utfärdande i afseende på lösen och stämpladt papper förhålles i öfverensstämmelse med 28 ji i handelslagen af den 28 Aug. 4842.
DesSa bref medföra ock rättighet att utsälja bränvin i större partier än 40 potter; men deremot må ingen annan näring, till hvars utöfvande burskap måste vinnas, dermed förenas, med undantag af destination af färdigt bränvin.
I de burskapsbref, som utfärdas på försäljning och utskänkande af bränvin, så väl som i de anteckningar å burskapsbref, som, omnämnas i 5 §, utsattes, att den genom dokumentet garanterade rättighet endast äger bestånd, intill dess annorlunda genom lag varder stadgadt.
På iner än ett ställe får ingen hafva försäljning eller utskänkning af bränvin.
I 5- Handlande i städerne, som, före denna lags allmängörande, hafva burskap, eller tillstånd att försälja bränvin, skola, utan afseende på bestämmelserne i föregående Svara berättigade, att med bibehållande af deras öfriga handelsrättighet, utsälja bränvin i mindre partier än 40 potter; -deremot hafva do ingen utsdiänkningsrätt, så vida ej sådan gobom denna lags allmängörande dem tillkommer.
Likaledes skall det vara desse handlande tillåtet att öfvergå till de i 2 § nämnde bränvinshandlare, mod rättighet till så väl försäljning som utskänkande, emot det att de afsäga sig den öfriga, dem enligt deras burskapsbref tillkommande handelsrätten.
Rättigheten enligt 2 § meddelas dem gratis genom magistratens anteckning å burskapsbrefvet, hvilket i och med detsamma, såsom berättigande till annan händel, förklaras utan ali annan kraft.
Sådant utbyte måste dock ske före den 50 Nov. nästa år (9 § litt. b och 2 §)., När en handlande, sorn låtit sin rättighet sålunda förvandlas, sedermera afsäger sig sin nya rättighet, kan rättighet till annan handel genom ny påteckning å burskapsbrefvet åter upplifvas, hvilken påskrift ock gratis af magistraten meddelas, dock med undantag af rättighet till försäljning af bränvin i mindre parti än 40 potter. § 4.
De personer, som före allmängörandet af denna lag hafva burskapsrättighct eller tillståndsbref såsom herbergerare, traktörer, marketentare eller värdshushållare i städerne, äro samtlige berättigade att utskänka och i hvilka partier sorn helst försälja bränvin, så länge de iakttaga de föreskrifter, som i denna lag äro gifne. I b
På landet får utskänkande af bränvin endast ske på sådane gästgifverier, som erfordras för resande, och som derföre äro eller blifva sådan utskänksningsrätt med Bil. till Särskilda Utsk.
N:o 4. 4 8 428 Norska Lagen angående Bränvins försäljning och utskänkande. delade; dock är det förbjudet att utskänka bränvin till personer, sorn bo eller uppehålla sig inom -1/2 mil frän gästgifveriet.
Ingen gästgifvare är skyldig att hålla bränvin till utskänkande, ej heller må det anses'såsom gifven följd af ett nytt gästgifveris upprättande, eller ett gammalt gästgifveris öfvergång till ny innehafvare, alt gästgifvaren äger rätt utskänska bränvin.
De landthandlare, krämare, gästgifvare eller kroghållare, hvilka före lagen af den 19 Jan.
-IS57 äro meddelade sådane medgifvanden, att försäljning af bränvin är dem tillåten, få framgent bibehålla denna rättighet.
Likaledes kan det hädanefter meddelas landthandlare sådant tillstånd, utan inskränkning i afseende på, partiets storlek.
I båda dessa fall får dock försäljningen endast ske uti de sålunda berättigades bostäder. ?. 6.
Så väl i städerne, som på landet, bör hvar och en rättighet till bränvinsförsäljning och utskänkande meddelas sålunda, att den träder i kraft nästkommande 4 Januari. 8 7-
I städerna bestämmer kommunalstyrelse huru många personer högst böra hafva rättighet i öfverensstämmelse med 2 och 4 att utskänka bränvin och försälja det i minJre parti än 40 potter.
Är antalet större, än det-på grund af sådant beslut bör vara, inskränkes det efter hand, allt efter som afgång eger rum.
Det en gång bestämda antalet kan genom ett nytt beslut förändras; dock ej förr än efter ett års förlopp.
Pålandet må tillåtelse för gästgifvare att utskänka, och för landthandlare att försälja bränvin, hädanefter icke meddelas, så vida ej socknens kommunalstyrelse medgifvit upprättande af ett dylikt utskänknings- eller försäljningsställe. § 8.
Öfverträdelse af ofvannämnde stadganden, rörande afyttring och utskänkande af bränvin, straffas med böter, första gången JO till 20 Spd., andra gången från 23 till 53 Spd., tredje gången och för hvarje åter förnyad gång från 40 till 60 Spd. § 9.
Hvar och en som är berättigad, antingen till försäljning af bränvin i mindre parti än 40 potter, eller till utskänkande deraf, eller till båda dessa näringar, skall, om han vill bibehålla denna rättighet, erlägga en särskild afgift till fattigkassan, utan afräkning å hans öfriga fattigskatt.
Denna afgift bestämmes i städerna sålunda: a) inom medio af Oktober månad sammanträder årligen stadens kommunalstyrelse för att bedöma huru stort qvantum bränvin som under följande året bör blifva utskänkt eller i mindre parti än 40 potter försåldt.
Af detta qvantum beräknas en afgift af 4 sk. per pott och det salunda uppkomna belopp utgör, med,, det under litt. b. nämnde undantag, den summa, som för påföljande år skall fördelas såsom bränvinsafgift i staden, b) Det åligger magistraten att inom den 50 November hvarje år upprätta en förteckning öfver de till bränvins utskänkande eller försäljning, i mindre parti än 40 potter, berättigade personer, samt att inhemta dessas förklaring huruvida de vilja vidblifva näringen.
Derefter eger magistraten att fördela afgiftens enligt litt. a bestämnda belopp å de personer, som skola behålla rättigheten, sålunda, att afgiften blir lika stor för alla, utan afseende på omfånget af deras rörelse, och på huruvida de allenast äro berättigade till försäljning (§ 5) eller både till försäljning och utskänkande.
Blir afgiften för hvarje enskild vid denna fördelning mindre än 20 Spd, bör den dock höjas till denna summa, om ock afgiftens hela belopp derigenom blir större, än enligt litt. a är bestämdt.
Norska lagen angående Bränvins försäljning och utskänkande.
På landet skall hvar och en, sorn är berättigad att utskänba, eller i mindre parti än 40 potter afyttra bränvin, och som icke genom skrifvelse till fattigvårdsstyrelse afsagt sig denna rättighet, af denna styrelse debiteras i förhållande till huru stort qvantum bränvin, som kan antagas att han under följande år sålunda kan afsätta, till belopp af 4 sk. per pott, som han skall till fattigkassan erlägga; dock får denna afgift icke bestämmas till mindre belopp än det som i närmaste stad är bestämdt, såvida denne är närmare än 4/2 mil belägen.
Från denna afgift får ingen befrielse äga rum.
Finner kommunalstyrelse i staden eller på landet, att bränvinsafgiftens belopp öfverstiger ett passande bidrag till fattigkassan, så kunna de bestämma, att en del deraf tillfaller någon annan af kommunens kassor, eller användes till andra kommunala ändamål. § 40.
Såväl i stad som på landet bör afgiftens fördelning för påföljande år vara färdig inom den 45 Dec., hvarefter en afskrift af den ^häröfver upprättade förteckning under 44 dagars tid skall på tjenligt ställe finnas för allmänheten tillgänglig. § 44.
Afgiften betalas halfårsvis, nemligen den 45 Januari och den 45 Juli till hälften hvarje gång. § 42.
När någon på magistratens förfrågan förklarar, att han icke vill bibehålla näringen, eller någon på landet ingifver skrifvelse af sådant innehåll till fattigvårdsstyrelsen, har han för alltid förlorat sin rättighet till bränvins försäljande i minut, eller till sådan försäljning i förening med utskänkande, och kan endast förmedelst ny tillåtelse erhålla den tillbaka.
Afsägelsen af rättigheten för blott ett eller några år anses som afsägelse för beständigt, hvaremot afsägelse af någon del af rättigheten icke har någon verkan, hvarken i afseende på afgiften eller i andra hänseenden.
Den som afsäger sig sin rättighet, sedan den 50
Nov. är förbi, är likväl skyldig att erlägga afgiften för påföljande år.
Denna bestämmelse, enligt hvilken det fordras en uttrycklig afsägelse, innan rättigheten och dermed följande afgiftsskyldighet kan anses upphäfven, skall den 50.Nov. påföljande år på de i 5 g nämnde handlande tillämpas endast i det fall, att de vid denna tid ännu äro upptagne på förteckningen öfver de, på grund af lagen utaf d. 49 Aug. 4857, till bränvinsförsäljning under 5 potter berättigade personer ; hvaremot de, som på denna förteckning icke finnas, anses hafva för alltid afsagt sig sin rätt till försäljning under 40 potter, såvida de icke inom bemälde termin afgifva uttrycklig förklaring att de vilja begagna den.
g 45.
Hvar och en som icke inom föreskrifne terminer (§44) betalar de honom åliggande afgifter, förlorar rättigheten, på samma sätt som om afsägelse vore gjord, räknadt ifrån den termin då försummelsen egde rum, och är likafullt förpligtad till att erlägga den för året honom åliggande afgift, hvilken liksom andra kommunala skatter kan indrifvas förmedelst pantning.
Under inga vilkor får den sålunda förlorade rättigheten genom nytt tillstånd återgifvas någon förr, än han betalt den afgift, han var skyldig.
Undantag från dessa föreskrifter ega blott rum, när den med afgift belagda näringen upphörer vid bränvinshandlarens död eller bankrutt, i hvilket fall afgifterne endast för löpande terminen utgå.
I ett bo, som ej räcker till att betala alla fordringarne, betraktas ifrågavarande afgift såsom vanlig skuld, utan förmånsrätt. ] 51) Norska Lagun angående B rånvins försäljning och ut skänkande. § 14.
När någon, som ej är berättigad till utskänkande, i sammanhang med köp och försäljning från varubodar eller andra allmänna försäljningsplatser utskänker bränvin, straffas han såsom för oloflig bränvinsförsäljning, om än icke bränvinet är betald t.
Lag samma vare om någon, sorn icke är berättigad till bränvinsförsäljning, från sådana ställen under namn af gåfva utlemnar bränvin i mindre partier.
Tillåter den, som blott är berättigad att sälja bränvin i partier af 40 potter och deröfver, att det i så stort qvantum försålda bränvinet småningom afhemtas i mindre delar än 40 potter, skall han anses saker till oloflig bränvinsförsäljning.
Likaledes anses det för olofligt utskänkande, närde, som emot betalning gifva mat och dryck, hålla kägelbana, hillard eller befatta sig med annan dylik födkrok, iskänka bränvin åt sina gäster, om äfven utan betalning, då de ej enligt 2, 4 och 5 §§ dertill äro berättigade. § 15.
Hvar och en sorn i städerna är berättigad till att' utskänka eller i mindre parti än 40 potter försälja bränvin, är, vid böter af 5 Spd. till fattigkassan, förpligtad, att utanpå det hus, der han drifver sin handtering, anbringa en skylt, som angifver densamma. § 16.
Sorn utskänkande anses det då någon, som säljer bränvin, tillåter, att det förtäres på stället.
Hvar och en till försäljning af bränvin icke berättigad står i samma ansvar för det hos honom köpta eller lånta bränvin, som om det förtärdes der det utlevererades, om det örtäres i andra delar af hans hus, eller honom veterligen i husets gård eller portgång.
Likaledes är hvar och en husbonde ansvarig för oloflig försäljning och utskänkning eller annan afyttring af bränvin, som för hans räkning af hans tjenare eller andra utöfvas. § 17.
Det är hvar och en bofast man förbjudet, så väl att gifva tyst samtycke till, som att uttryckligen tillåta tjenstehjon eller lösa och lediga personer, som sjelfva anskaffa bränvin, att samlas i hans hus, för att der vistas under förtärandet af bränvinet.
Tillåter någon i sitt hus, en sådan sammankomst, är han skyldig böta 1/2 speciedaler för hvar och en som deri deltagit. § 18.
' Ingen af de till utskänkning af bränvin berättigade, med undantag äf traktörer samt herburgerare och gästgifvare, i hvad som angår hos dem logerande resande, får hafva gäster hos sig sednare på aftonen, än till kl. 10, vid böter af 1/2 Spd. för hvar och en gäst.
Ej heller må någon till utskänkning eller försäljning berättigad utskänka eller försälja bränvin på sön- eller helgedagar före kl. 5 e. m. vid böter af 5 till 8 Spd. första gången, 10 till 15 Spd. andra gängen och 20 till 25 Spd. om det oftare sker.