Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med oro se vi de ljusa dagrarna falla på våra broderade stolar och dyrbara mattor och skynda att släppa ned rullgardinerna.
Dörr- förhängen, taflor, soffor och gardiner m. m. få ej blekas; dem måste man noga akta.
Och därför att solen är en fiende till vårt bohag — det lyxuösa n. b.
— mottaga vi henne som vore hon, i stället för hvad hon verk- ligen är, vår vän och välgörarinna, en vår argaste fiende och förskansa oss mot henne bakom markiser, jalusier, persienner och hvad allt de nu heta, dessa solutstängare.
Sedan gå vi i rum, skumma sam grafhvalf, och frysa smått och känna vantrefnad, och våra Det är hälsosamt att stiga tidigt upp om morgonen.
små få inga rosor på kinderna.
Medgifvom, » Morgonstund har guld i mund.i att det är befängdt!
» Det är hälsosamt.&gt; Vanorna.
Det är hälsosamt att om aftnarne gå tidigt till sängs: Tyranner af annat slag tåla vi ju ej.
sömnen före midnatt är den bästa och dju- Hvarför då tolerera detta tyranni från döda paste.
ting?
Så trefligt det än må vara, att vårt möblemang är prydligt och vackert — mer än hälsan får det dock ej blifva oss värdt och kärt.
Att beröfva våra barn solen är att röfva dem på ett kapital.
I sanning kan man fråga sig, om ej det barn, som får dväl- jas i bakteriefyllda rum med skymd dager om än aldrig så påkostade, är fattigare än den lilla barfota pojken vid torpet, som dagen Det är hälsosamt att vid sömnen ligga hälft på rygg, om löper i det fria, och hvilkens kinder inga hälft på den högra sidan.
Att ligga på vänstra möbler hindra från att brynas, och som af sidan är alltid mer eller mindre hinderligt för frisk luft har fullt upp.
Det är hälsosamt att sofva med sluten mun, om det nu ock så bara vore för att omöjliggöra, att insekter krypa in i den öppna munnen.
Men nu kommer framförallt härtill, att det damm, som på detta vis intränger i lungorna, då det ej kan hindras af slemhinnan i näsan, måste vara synnerligen skadligt för våra andedräkts- organ.
hjärtverksamheten.
Det är hälsosamt att andas in genom näsan, ty slem- hinnan i näsan förhindrar — som redan är på- visadt — att damm och dylika af luften kring- förda föroreningar intränga i lungorna.
Dess- utom blir den kalla luften härvid så pass upp- 125 » Utanför din moders stuga Blomstra ängar, grönska lundar; Hvarje äng bar silfverbäckar, Hvarje lund i sjöar speglas, Öfver alla skiner solen.
Gjuter gifmildt gyllne dagern.
bra för det; mången torde ock anse den yt- terliga omsorg, s6m behöfves i fejden mot dessa osynliga fiender, rent af som pjåsk.
Hvad det första beträffar, ha bakterierna länge varit anade.
Linné anser orsaken till infektionssjukdomarna vara att söka i små djur, som ej kunna ses med blotta ögat, men som framtiden skall taga itu med, och hol- ländaren Antony van Leeuwenhoek hade re- dan på 1600-talet medels mycket förstorande linser, som han framställt, sett en massa yt- terligt små djur i vatten, födoämnen m. m.
Vidare är det verkligen genom, om man så vill kalla det, » pjåsk », d. v. s. genom en i de minsta detaljer ingående omsorg, en väl beräknad och noga uttänkt fälttågsplan, vi skola bemöta dessa osynliga fiender.
Men alla våra bemödanden öfverträffas dock af solens verkningar.
Vår tids vetenskap har upplyst, att solen är bakteriedödande mer än något annat, och redan grekerna visste att i bilder berätta om solens förmåga i detta afseende.
Apollo, solguden, dräpte i sin tidiga barndom ormen Python, som förföljde hans moder Latona.
Myten kan ju tolkas så, att solen med sina varma strålar fördrifver dimmorna och dun- sterna på jorden, hvilka alstra förruttnelse och sjukdom.
Åfven hölls Äskulap, läke- konstens god, för att vara Apollos son.
Därför, ha vi kostat på oss ett ömtåligt bohag, få vi dragas med olägenheterna.
Vi få gå ett steg längre och kosta på öfverdrag.
Att förstöra sin hälsa kostar ingenting, att bevara eller söka återvinna den, blifver ju ofta dyrt.
Som vi äro lyckliga nog att lefva i en tid, då man upptäckt de faror, som hota oss, är det i sanning en klandervärd liknöjdhet att icke begagna oss af vetenska- pens anvisningar, helst när de äro så ytter- ligt enkla, så lätt pröfvade som den att släppa in solen.
Låtom oss ej med otack bemöta vår och hela jordens stora välgörarinna!
Låtom henne stråla in till oss och, som for- dom gud Apollo, fördrifva töcknen!
Frisk luft därtill, och vi skola ej osannolikt blifva mindre nervösa, mindre blodfattiga och kunna lättare andas.
Och solen är ett af villkoren för verkligt frisk luft, därför framför allt sol, sol, sol!
&amp; Till ungdomen i hemm rikta vi en uppmaning genomläsa tillkännagifvandet att noga i detta beakta och nummers en stor intressant pristäfling, som anordnas af " Kamra- ten ", illustrerad tidning för Sve- riges ungdom.
annonsbilaga om
IDUN 126 E n banad väg.
fin vän, om du den önskan har Att bli för mer än en ur högen, Så laga först du har en far, Solid och » säker » och förmögen.
Ty din seglats på lifvets elf Gör rikedomen dubbelt härlig, Visst kan du också samla själf, Men då blir saken mer besvärlig.
Geni behöfver du ej Den trösten kan jag Minsann det brukar För folk som själfva stort, dig då skänka — gå så fort kunna tänka.
» Med läsning öd ej tiden bort », Och skolor kan jag icke prisa, » Magistrar » å ' en konstig sort, Och jämt så grufligt orättvisa.
Når du växt upp, i råttan tid Ur världen far din vandra torde, Och där han slöi, så ta ' r du vid, Och » gör » i det som gubben » gjorde ».
Se ' n börjar du på blygsamt ois —: Det lilla också ger valuta — Du kunde ju exempelvis Ge staden till present en — spruta.
Så blir det då din sålla lott Att jämte sprutan stå i bladen, För mindre orsak mångon fått Debutation och namn i staden.
Om tornet icke har en tupp, Du kunde ju en gyllne skänka, Hvar gång man skådade dit upp, Man måste ju på gifvarn tänka.
När lägenhet så yppar sig, Man på ditt val sig ej besinnar, Du i en hast befinner dig Btand stadens visa.
styrespinnar.
Se ' n håller du ett gästfritt bord Med läcker mat och dyra viner, Öch så år re ' n din lycka gjord, Och nådens sol allt högre skiner.
Nu Du Du Och går det, som det vore smordt, ej behöfver bry din hjärna, anmäld blir på högre ort, får på kungens namnsdag stjärna.
Så får du siifver i ditt skägg, Och stadens fäder bli ej sena Att hänga dig på rådstueägg — 1 olja målad notabena.
— När För Med Ditt på ett raskt och ledigt sått dig jag stakat lefnads / ärden, » tuppen » och med dät porträtt namn skall gä till eftervärlden.
Kvinnliga trädgårdsmästare.
fira n:r 7 af «ål » Norrviken, Idun för i år talade vi om vårt lands första kvinnliga trädgårdsskola, belägen i närheten af A b y station och den vackra Bråviken.
Nu, när jordens alstringstid står för dörren, synes oss tillfället vara inne att ännu något närmare utveckla frågan om detta nya kvinnoyrke och förvärf för våra läsarinnor och kunna därvid ej gärna åberopa en kompetentare auktoritet än hr B. Abelin, föreståndaren lör den nyss- nämnda skolan, hvilken i ett anförande på Gartnersällskapets senaste sammanträde i huf- vudsak uttalade sig på följande vis om kvin- nornas deltagande i trädgårdsodlingen.
Kvinnan har vändt sig åt snart sagdt alla grenar af samhällsarbetet, och det är därför icke att förvånas öfver, att hon nu också vill taga del i trädgårdsskötseln, hvilken genom den friskhet och lifsglädje, som den skänker sina utöfvare, måste tilltala en och hvar.
Att särskildt den svenska kvinnan kommer med, det är verkligen icke heller för tidigt.
Utlandet har gått förut.
I Frankrike har kvinnan redan länge varit inne på trädgårds- skötselns område, och det finnes i detta land särskilda trädgårdsskolor inrättade för hennes räkning.
I Tyskland på samma sätt.
Dan- mark bör icke heller förglömmas.
På Anta- ger har trädgårdsskötseln och särskildt köks- växtodlingen drifvits upp till en sådan höjd, att den lilla ön står vida framom alla andra trakter i hela norden.
Och detta är till största delen kvinnornas verk.
T y äfven om män- nen hjälpa till med det gröfre arbetet, är det dock i regeln kvinnan, som på Amager skö- ter och anordnar det hela.
De kvinnor, som blifvit intresserade för trädgårdsskötseln, söka helt naturligt att på denna väg få en större eller mindre del af sitt förvärf.
Den bättre lottade önskar ofta kunskaper för att såsom husmoder kunna bestämma öfver sin trädgård.
Hon har ej råd att hålla särskild trädgårdsmästare, men hon vill därför ej förmena sig nyttan och nöjet att äga en välskött trädgård.
Hvad åter angår kvinnan ur allmogens klass, kan hon väl någon gång tänka på att få sitt uppehälle såsom trädgårdsmästare.
Men vida oftare blir hon i tillfälle att såsom hus- moder begagna sig af sina insikter i träd- gårdsyrket.
Hon blir gift med en torpare, statkarl eller mindre jordbrukare.
Om hon då till den knappa och enkla husbållskosten förstår att lägga den omväxling, som träd- gårdsprodukterna, uppdragna på den egna lilla täppan, erbjuda, kan detta naturligtvis icke vara annat än högst önskvärdt.
Mot kvinnans deltagande i trädgårdsodlin- gen har man gjort åtskilliga invändningar.
Hon skall, har man sagt, försumma sitt hem.
Härtill svaras, att trädgårdsskötselns utöf- vande af kvinnan endast torde komma i fråga, i fall hon har tid öfrig från sina andra sys- selsättningar.
Hennes krafter skulle vidare ej räcka till!
Men utan allt tvifvel göra de det, om man blott tager undan det allra tyngsta arbetet.
Såsom stöd för sin uppfattring framlade talaren sina erfarenheter från sin egen träd- gård på Norrviken.
För två år sedan lät han utgå sitt första upprop till Sveriges kvin nor.
Han fick då svar från skilda håll och från skilda klasser.
Men då han ej hade råd att på sitt företag göra större förluster, måste årsafgiften sättas så, att den nog blef för hög för mindre bemedlade.
Hvad arbets- resultatet angår, har han varit fullkomligt nöjd.
Hans kvinnliga elever ha icke blott varit villiga och uppmärksamma, utan först och sist visat ett synnerligen stort intresse.
Då det gäller undervisning af kvinnor är naturligtvis en kvinnlig medlärarinna mycket önskvärd, och hr Abelin har haft den till- fredsställelsen att bland sina egna elever finna en, som han ansett mycket lämplig och därför anställt vid Norrviken.
Det är nu hans hopp att nästa års vår kunna börja en kurs för allmogens kvinnor.
1893 Iduns romanbibliotek.
Sedan den hittills pågående romanen i da- gens nummer afslutats, komma vi med nästa nummer att begynna en ny originalroman, som — vi ha goda skäl att hoppas det — skall intressera och behaga alla våra läsa- rinnor.
berättelse af Elin Ameen, en af våra unga, bäst dugande författarinnor, förut ej obekant för Iduns läsekrets, är en fängslande och själfull skildring af en ung kvinnas kamp efter yttre och inre jämnvikt: en själfständig, gagnande verksamhet och en luttrad tro.
Äfven illustrationerna, som till denna be- rättelse utföras af vår framstående artist fru Jenny Nyström-Stoopendaal, komma helt visst att tilltala våra läsarinnor.
I ett som allt är det redaktionens allvar- liga afsikt att för framtiden sträfva efter att förvärf va allt mer utsökta bidrag till vårt romanbibliotek, och hysa vi därför den fasta förhoppning, att detsamma så småningom allt lifligare skall vinna våra läsarinnors intresse och gillande.
Bland under året förestående nyheter torde ej minst den nya original- roman af Maihilda Roos, som till hösten begynner införas, kunna påräkna sympatier.
» Frihet », Redaktionen Ur af Idun.
Envist mothåll.
Lagutskottet harafstyrkt den af srefve Hamilton väckta motionen om sådan ändring af 9 kap. 1 § giftermålsbalken, att hustru eger, utan äktenskapsförord, råda öfver af henne i boet införd eller sedermera enskildt tillfallen egendom.
Vår gif- termålsbalk hotar alltså att ännu allt framgent be- hålla alla de vanskligheter, vi i vår nyss afslutade Vår kronprinsessas moder, storhertiginnan artikelserie påvisat.
af Baden, bar, som bekant, länge lidit af en allvar- lig ögonsjukdom.
Enligt telegram från Karlsruhe fordrar ögonlidandet att hon iakttager den största försiktighet.
I följd däraf måste på läkarnes tillrå- dan storhertiginnan tills vidare afstå från utöfvan- det af många för henne kära plikter.
Statsbanornas man, äldsta kvinnliga tjänste- fröken Karin Gyllencreutz, som varit anställd i järnvägens tjänst i 27 år, fyllde den 15 dennes 65 år.
Hon uppvaktades med anledning af dagens be- tydelselse af tjänstepersonalen å telegrafen vid Cen- tralstationen härstädes, å hvilken afdelning fröken Gyllencreutz tjänstgör, hvilken till henne framförde sin lyckönskan.
Fröken Gyllencreutz, som 1866 började sin tjänst- göring i Göteborg, transporterades sedermera 1 ill trafikstyrelsens telegrafkontor i Storkyrkobrinken, hviket var inrättadt där, innan Centralstationen byggdes, och har sedan tjänstgjort å telegrafexpedi- tionen å Centralstationen.
Hon är, trots sina jäm- förelsevis många år, i daglig tjänstgöring, hvilken hon förrättar med duglighet och kraft.
* En de behöfvandes vän.
Den 16 d s afled: härslädes fru Emmy Ahlberg, född Cedersehiöld, i en ålder af 53 år.
Dotter till framldne departe- mentschefen E.
T. Cedersehiöld och hans äoru lef- vande maka, född Widman, ingick den nu bort- gångna år 1861 äktenskap med kaptenen, sederme- ra verkställande direktören i Stockholms Inteck- nings garanti-aktiebolag John Ahlberg, hvilken för två år sedan afled.
Genom fru Emma Ahlbergs bortgång ha de fattige och hjälpbehöfvande i sam- hället förlorat en hjärtevarm människovän.
Fru Ahlberg bedref ' nemligen en efter våra förhållanden ovanligt omfattande välgörenhet, men städse i det tysta, utan all ostentation.
Ekonomiskt lyckligt lot- tad, gaf hon med frikostig hand understöd där så-
IDUN 1899 127 dant behöfdes; men med gåfvan gaf hon ock hvad bättre var — * hon gaf barmhertighet.
Med hjärte- varmt intresse följde hon sina skyddslingar, och särskildt skall hennes namn i välsignadt minne be- varas af det hem hon å sin egendom Skura upp rättat för unga flickor.
italienska visor och sina öfverdådiga Bellmanssånger med icke mindre utmärkt guitarrackompagnement.
Hr Johannes Elmblad tog en annan kväll den fin- smakande publiken till sig på en liten högtidsstund, som gästerna sent glömma.
En kraft och en glöd af så äkta halt som i hans romansång ha vi sällan tidigare bevittnat.
En annan bassångare af verklig rang äga vi i hr Ragnar Grevillius, som en afton senare å samma lokal — Vetenskapsakademiens hör- sal • — äfven skördade välförtjänt bifall för sitt före- drag af tyska romankompositörer, enkannerligen Lachner och Marschner.
Han biträddes af fru Lin- ras antal 40,000.
För närvarande förestå 5,353 kvinnor mindre post- och telegrafstationer, 1,060 kvinnliga telegrafister äro anställda i 21 städer.
I 69 städer äro 745 kvinnor anstälda vid telefon.
Post- verket i Paris sysselsätter 845 kvinner, sparbanken 425.
Båda dessa verk ämna betydligt öka sin kvinn- liga personal och använda kvinnor på nästan alla * platser.
Posten använder sammanlagdt 8,128 kvin- nor; vid järnvägarna äro icke mindre än 24,080 an- Till den stora hvilan efter långvarigt lidan- ställda.
För öfrigt äro många kvinnor sysselsatta i de gick den 12 dennes f. d. lärarinnan Lovisa Fre- drika Dille i den höga åldern af 76 år.
Den nu Frankrikas bank, Comptoir d ' Escompte, Crédit Lyon- nais etc. aflidna torde åtminstone för äldre stockholmare lefva i kär hågkomst från den tid hon på 1850- och 1860-talet verkade såsom lärarinna i danskonsten.
Iduns Så väl inom hufvudstaden som ock i landsorten har pristäflan har nu vunnit efterföljd i Amerika.
Tid- skriften Sanning och Frid tillkännagifver nämligen hon äfven i egenskap af skollärarinna meddelat tu- — med Iduns oidalag och villkor — att den an- sentals personer, äldre och yngre, undervisning.
ordnar en pristäflan, i hvilken hvarje svensk man, * och kvinna kan deltaga med sammansättning af ord efter » Fosterland ».
Täflmgspriset utgöres af en Utmärkelse åt svenska.
Worlds Women ' s gratisresa till Sverige.
Christian Temperance Union har genom sin öfver- president miss Frances Willard och sin engelska president lady Henry Somerset kallat fru Ebba Ram- say å Wilhelmsro att vara föreningens president i Sverige.
den och fröken Fröding samt hr Hugo Alfvén.
Och detta var dock blott en del, af hvad den gångna veckan dukade på sitt musikaliska bord.
En tecknad på verklighetens grund för Idun af Teater och musik.
Kvinnlig dekoration.
» Literis et artibus » har konungen tilldelat den utmärkta sångerskan fru K.
Operan uppförde i söndags » Mignon » med Wendela Andersson-Sörensen.
tvänne kvinnliga gäster, som båda bidrogo att för- läna föreställningen intresse.
Vi behöfva blott nämna * deras namn — fruarna Dina Edling och Jungstedt- Skådespelerska på predikstolen.
Fru Fre- Linden.
Den förras återuppträdande i en af hennes derikke Nielsen håller för närvarande härstädes en yppersta glansroller väckte en storm af bifall, som serie föredrag i S:t Paulskyrkan å Söder.
Ett par växte ' i den mån publiken fick klart för sig, att de år efter det Ole Bull fått till stånd den s. k. Ber- senaste årens relativa hvila från sceniskt uppträ- gens nationalscen, gick fru Nielsen såsom ung in vid dande ej på minsta vis betagit den framstående teatern, där hon under ledning af Ibsen och Björn- konstnärinnans spel eller sång något det minsta af son studerade skåddspelarkonsten.
Under 25 år till- deras intagande färg och fulländning — snarare hörde hon nämnda scen, där hon intog en bland de tvärtom.
Fru Lindens humoristiska och friska främsta platserna.
Vid ett tillfälle uppträdde hon Fredrik var naturligtvis ock en med stort nöje åter- i ett gästspel å Dramatiska teatern här i Stockholm.
sedd prestation.
Men för omkring 14 år sedan äfvergaf hon teatern K.
DRAMATISKA TEATERN hade åter förliden fredag fyllt och började resa omkring och hålla föredrag.
Så- sin salong genom lockelsen af ett mer än vanligt värde- lunda har hon genomrest Norge, Sverige och Dan- fullt program.
Detta inleddes af Turgenjevs kvicka mark och under de senaste fem åren Amerika, där och karaktäristiska lustspel » Arfskiftet », med till det hon hållit föredrag bland svenskar och norrmän.
väsendtliga samma rolluppsättning som när det för ett eller annat år sedan senast gafs härstädes.
De drastiska typerna väckte stor munterhet, särdeles de Edvard Berghs moder.
Den 17 afled här- oresonligt tvistande syskonen, företrädda af fröken städes vid 84 års ålder änkefru Emma Bergh, född Åhlander och hr Personne, mellan hvilka den olyck- Forsström, moder till vår utmärkte landskapsmåla- lige adelsraarskalken — hr Basckström — utan fram- re, den år 1880 aflidne professor Edvard Bergh.
gång bjuder till att åstadkomma en uppgörelse.
Hr Hon föddes den 6 februari 1809 på S:t Barthé- Hamrin var också dråplig som den hetlefrade gamle lemy, där hennes fader, magister Johan Eric Fors- militären.
ström, då var pastor i den svenska kolonoien.
Ar Härpå följde aftonens stora.
clou Moliéres » Den 1825 gifte hon sig på Ludvika bruk med kommis- girige », i hvilken man efter tvänne decennier fick sionären i Stockholms järnvåg Severin Bergh samt flyttade .med sin man till hufvudstaden.
Hon var återse Knut Almlöfs klassiskt utmejslade Harpagon, en af den ryktbare skådespelarens allra yppersta då endast sexton år.
Redan året därpå föddes hen- skapelser.
Den tragiskt gripande patos, som den nes förste son, sedermera grosshandlaren Severin store komikern vet att breda öfver Harpagons väl i Bergh, samt två år därefter den sedan namnkunnige allmänhet som komisk uppfattade figur, ger en un- konstnären Edvard Bergh.
Efter ett tjuguettårigt derbart verkande relief åt densamma och kan endast lyckligt äktenskap vardt fru Bergh änka 1846. betraktas som ett det fullödigaste prof på räckvidden 4 och originaliteten af hr Almlöfs konst.
Dånande bifall, hvilket konungen, som närvar, själf ledde, Ett lärarinnemöte kommer att hållas i Göte- hyllade den utsökta framställningen.
borg den 12 instundande augusti, dagen efter all- De öfriga rollinnehafvarne trädde så helt i skug- männa folkskolläraremötets afslutande.
Den vid lä- gan bredvid denne Harpagon, att vi icke finna något rarinnemötet i Jönköping förliden sommar för mö- annat att säga om desamma, än att de så temligen tets anordnande utsedda bestyreisen sammanträdde inpassade sig i ramen.
under påskveckan i Göteborg och utsåg därvid till — A samma scen gaf den begåfvade skådespeler- bestyreisens ordförande folkskollärarinnan Adéle Wet- skan fra Anna Sternvall i söndags en matiné efter terling från Jönköping och till sekreterare folkskol- ett värdefullt program.
I dettas första nummer, lärarinnan Anna Larsson i Göteborg.
Decourcelles och Thibousts lilla komedi » Jag äter Vid lärarinnemötet är meningen att bilda en all- middag hos min mor » hade publiken ett synnerligen män svensk lärarinneförening.
godt tillfälle att ånyo en gång ge sin erkänsla åt matinégifverskans eleganta och intelligenta spel.
I Sophie Arnaulds roll fingo både den firade sån- En seger för de svenska telegraflstskorna.
gerskans säkra världsvana och den efter oskrymtad En täflan mellan telegrafister egde den 25 mars rum ömhet törstande kvinnans veka känslighet vackra i Newyork i Hardtnan Hall, hvilken var fylld till uttryck.
yttersta plats.
Täflingarna anstälLles på platformen, En konsertafdelning följde så med sång af fruarna och genom särskilda s. k. sounders, placerade på t Algot Sandberg.
(Forts.) alenna historia verkade obehagligt på Kerstin i TT många dagar och kom henne delvis att glömma, att hon icke på länge fått bref från Axel.
Ändtligen en eftermiddag kom brefbäraren.
Hon läste på kuvertet den välkända stilen och slet brådskande upp konvolutet.
Hon läste.
C » Min egen Kerstin!
Blygselns rodnad färgar mina kinder, då jag skrifver dessa rader.
Icke ett ord har jag ju svarat på dina många, så kära bref.
Men jag har känt mig så brottslig gent emot dig.
Hur lofvade jag dig icke, mitt älskade barn, att jag genast skulle sända de penningar, som du så kär- leksfullt försträckte mig sista gången vi råkades.
Rent ut sagdt, har jag knappast kunnat uppehålla mig.
Det har varit ondt om lektioner, hittills min nästan enda inkomstkälla.
Men jag förlorar ej hoppet I Jag har ju nu fått någon att arbeta för, och den tanken gör mig lycklig midt i alla tråkig- heter.
Tyvärr komma vi för den närmaste framtiden att blifva än längre åtskilda.
Jag har nämligen från första april fått predikokondition hos prästen Thorell i Åkelösa, långt ner i Kronobergs län.
Det är en anställning pä ett år minst.
Visserligen kommer den något att inverka på min examen, men jag får en praktisk erfarenhet, som senare skall komma mig väl till pass.
Hur mår min älskling?
Har det sträfsamt kan jag tro; men vi ha ju, både du och jag, ett gemensamt mål alt sträfva till, och det skall göra oss mödan lätt.
Seså, nu är klockan sex, och min enda discipel väntar mig.
Jag hinner därför ej mer i afton.
Tusen, tusen kyssar från din stackars Axel.
Jag sänder här pantsedeln på klockan, så att du må kunna sätta om den, tills jag sän- der dig penningar.
En kyss till.
D. S. » Ack, hvad brydde sig Kerstin väl om klockan, då hon läste dessa i brådska nedskrifna rader, som ju ytterligare visade henne, hur afbällen hon var af honom.
Men att de nu så länge skulle bli skilda åt helt och hållet I Dock, icke knota.
Det var ju godt för framtiden.
Och ett och ett hälft år var ju ändå ingen evighet.
Kerstin var en stor vän af » Svensk Läraretid- ning », som hon höll för egen del, trots det att kamraterna sade henne, att kyrkoherden Olofsson icke tyckte synnerligen därom.
Han ansåg den vara för frispråkig, och när det så kunde bära sig till, lade han alltid ett godt ord för » Folkskolans vän ».
Den redigerades i en så kristlig anda, sade Grunder och Rundberg samt hr Vallenius.
Den han.
Men Kerstin höll på sin tidning och försva- sistnämndes finska kosackvisa slog lifligt an, och fru rade den städse.
Hvarje lärare och lärarinna Rundbergs täcka tolkning af de danska visorna, borde hålla den, menade hon.
Alltid fanns det hvilken på sina ställen höjde sig till verklig geniali- något att läsa däri.
Den var ärlig ocli sade ifrån, tet, tog alla med storm.
om det också var litet bäskt att ibland höra san- Och på allt detta Almlöf-Demoheaa i » De båda ningen.
döfvfe » — det vill, som alla veta, säga högtider af Så en dag, fram på vårsidan, när hon slagit skratt.
Man troppade också af från den matinén sig i ro för att läsa sina kära tidning, föllo hen- med mer än vanligt briljant aptit till sin söndags- nes ögon på en annons, som riktigt kom henne middag.
att spritta till.