Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk af den 29 Januari 1859 meddelade bestämmelser angående erläggandet och användandet af de för lärjungarne föreskrifna afgifter blifvit hos Rikets Ständer anfördt, dels att, då, enligt 134 § 1 mom. a) af nämnda stadga, skall till läroverkets s. k. egna kassa ingå en afgift af 4 R:dr 50 öre af hvarje lärjunge, som inskrifves; enligt samma §:s 2 mom. b) till läroverkets premie- och fattig-kassa er. afgift af minst 1 R:dr; samt enligt 135 § mom. c) till bibliothekskassan en afgift af 50 öre; men från dessa i allmänhet stadgade afgifter vore, enligt den nådiga stadgans 31 § frikallade sådane lärjungar, som antingen äro bevisligen medellöse elter som öfvergå från lägre till högre läroverk; samt denna sista bestämning klarligen antydde, att lagstiftarens mening varit, det ifrågavarande inskrifningsafgifter af lärjunge icke borde mer än en gång och vid ett läroverk erläggas, så vida icke sä lång lids uppehåll i studierna och frånvaro från läroverk för lärjunge inträffat, att han i följd deraf måste såsom nyinskrilven betraktas, — det alltså, i fråga om förflyttning af lärjunge från ett till annat läroverk, syntes hafva undfallit lagstiftarens uppmärksamhet, att sådana fall rätt ofta kunde inträffa, då lärjunge komme alt förflyttas från det ena högre läroverket till ett annat af samma omfång; 22 Expedilions-Ulskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 47. dels ock alf, lill följd af den i 134 § 1 mom. af nämnda stadga föreskrifna fördelning af den s. k. enskilda kassan i tvänne afdelningar, — nemligen den, som bil das af lärjungarnes inskrifningsafgifter, frivilliga gåfvör och lärjungarne tillfälligtvis ålagda afgifter, samt den, som utgöres af de afgifter, hvilka böra för hvarje termin af lärjungarne erläggas —, och då den ena af dessa afdelningar icke finge understödja den andra, vid de flesta läroverk inträffat eller snart måste inträffa det oegentliga förhållande, att, oaktadt dess inkomster på det hela skulle vara fullt tillräckliga för skolans alla behof, om de vore sammanslagna, den förra afdelningens inkomster visat sig alldeles otillräckliga för dess åligganden, då deremot den sednare icke kunde använda alla sina inkomster, ulan lemnade betydliga årliga öfverskott.
Hvad beträffar den förra af dessa framställningar, har, med afseende å ändamålet med de i 134 och 135 §§:na af ofvannämnda stadga föreskrifna afgifter, som vid inträdet i ett elementarläroverk skola af lärjunge erläggas, äfvensom derå. att han'genom förflyttning från ett läroverk till ett annat icke kommer i åtnjutande af någon ytterligare fördel, det synts Rikets Ständer fullkomligt billigt, att en lärjunge, som öfverflyttas från det ena till det andra läroverket, får, utan afseende å det sednares egenskap af högre eller lägre, från erläggande af ny inträdesafgift njuta samma befrielse, som nu tillkommer dem, hvilka flyttas från ett lägre till ett högre läroverk; och, hvad angår den sednare framställningen, hafva Rikets Ständer inhemlat, att mången gång de tillgångar, som bildas af den från hvarje icke medellös lärjunge årligen utgående afgiften, 9 R:dr, äro icke blott tillräckliga för det dermed afsedda ändamålet att anskaffa undervisningsmateriel, utan derjemte lemnar öfverskott, så att behållningen deraf årligen vexer, under det deremot den s. k. “egna kassans“ öfriga inkomster, bestående hufvudsakligen af inskrifningsafgiften, 4 R:dr 50 öre, icke förslå att betäcka de utgifter, som dermed skola bestridas, nemligen för ljus, ved, aflöning åt vaktmästare och tryckningskostnader, utan alt en extra afgift måste utskrifvas.
Att detta sednare vanligen möter missnöje, isynnerhet då kändt är, alt skolan egde tillgångar till kostnadernas bestridande, såvida icke lagstiftningen lade ovilkorlig! binder i vägen för deras användande till det behöfliga ändamålet, synes icke sakna allt berättigande.
Emellertid bör å andra sidan icke förbises, alt, om än den förstnämnda afdelningen vid ett visst tillfälle kan synas hafva ett öfverskott, som ej genast behöfver för det dermed ursprungligen afsedda ändamål , nemligen undervisningsmaterielens underhåll, tagas i anspråk, nämnda materiel likväl kan vara i det skick, att ett snart inträdande behof af förstärkning eller förbättring kan uppstå, hvartill då påräkneliga medel icke förslå; och som härå måste i (rämsta rummet fästas afseende, torde åt läroverks-kollegiet böra öfverlemnas att bedöma, i hvad mån ifrågavarande kassa kan, med hänsyn till skolans behof och de tillgångar lill deras fyllande, som äro alt påräkna, tåla att lill bestridande af de med den ena eller andra afdelningen afsedda ändamål användas, och derefter bestämma, om och till hvad belopp en extra afgift bör lärjungarne aflbrdras.
Rå grund häraf få Rikets Ständer hos E. K.
Majit i underdånighet anhålla, dels om den ändring i 31 § af Kongl. Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk, att sednare punkten deri erhåller följande lydelse: “Bevisligen medellöse, äf vensom de, hvilka från ett till annat läroverk öfvergå, äro från dessa afgifter frikallade“; dels ock att den i 134 § af samma nådiga stadga förekommande bestämmelse, enligt hvilken de medel, som genom den i mom. d) af denna § bestämda skolafgilt tillflyta ett elementarläroverks s. k. egna kassa, skola särskildt bokföras och redovisas saint användas uteslutande till anskaffande af böcker, undervisningsriiedel och eljest för läroverket behöflig materiel, ändras derhän, att på läroverks-kollegiets pröfning må Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 48. 23 bero, huruvida, med hänsyn till läroverkets förhandenvarande eller emotsedda behof af förstärkning eller förbättring i nämnda materiel, bidrag lill de i mom. c.) afsedda kostnaders bestridande må utgå af de i mom. d) omförmälda tillgångar.
Stockholm den 14 April 1866. i%T:« 48.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 April 1 8 66.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majds nådiga Proposition angående förändrad grund för utgörande af Fjerdingsmans aflöning.
(Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 69.) S. A. K. Uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 8 December sistlidna år har E. K.
Majit behagat meddela, alt, då fjerdingsmanna-befaltningen, enligt Kongl.
Stadgan den 1 Juni 1850, förklarats utgöra ett menighetsbeslyr, hvars handhafvande åsyftar uppehållande af ordning och säkerhet inom kommunen, samt skyldigheten att bidraga till aflöning åt Fjerdingsman, der sådan med viss lön antagits, blifvit genom tid efter annan meddelade stadganden utsträckt till jemväl andra kommunalmedlemmar, än innehafvare af jord, E. K.
Majit ansett skyldigheten att deltaga i Fjerdingsmans aflöning böra såsom en kommunens gemensamma ordningsangelägenhet betraktas; hvadan E. K Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att, med ändring af Kongl.
Kungörelserna den 9 Augusti 1851 och den 23 Oktober 1857, i afseende å Fjerdingsmäns aflöning mätte förklaras, att denna aflöning bör utgöras efter enahanda grund, som för kommunalutskylder i allmänhet är eller kan varda föreskrifven; Och som Rikets Ständer funnit sig höra E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga Proposition bifalla, fä Rikets Ständer sådant härmed i underdånighet tillkännagifva; framhärdande etc.
Stockholm den 14 April 1866. 24 Expeditions-Utskoitets Forsing tili underd.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 April 1866.
Preste-Ståndet den 1 Maj — Borgare-Ståndet den 1 — —- Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen emellan Gellivara malmfält och Luleå eif.
(Stats-Utskottets Ullålande N:o 61.) S. A. K.
Sedan, till understödjande af en ifrågasatt jernvägsanläggning emellan de tili Gellivara egendom hörande malmfält och Bottniska viken, Rikets Sländer uti underdånig skrifvelse den 30 Juni 1860, med vilkor att bolag för jernvägens utförande blefve bildadt och jernvägsanläggningen af detsamma påbörjad inom 1861 års utgång, medgifvit kostnadsfri upplåtelse af dertill erforderlig, Kronan tillhörig mark, samt Rikets sednast församlade Ständer, som inhemta!, att ofvanberörda jernvägsanläggning icke kommit till utförande, men att egarne af Gellivara, under förutsättning att Luleå eif blefve kanaliserad, afslutat förberedande aftal om byggande af en jernväg emellan Gellivara och nämnda eif, genom underdånig skrifvelse den 19 November 1863 tili E. K.
Maj:ts disposition anvisat en summa af 852,000
R:dr, för ali, i händelse aftal, som af E. K. Maj:t förklarades giltigt, blefve afslutadt om anläggande, inom viss af E. K.
Maj:t bestämd lid, utaf jernväg emellan Luleå eif och Gellivara malmfält, under stadgade vilkor utbetalas, för verkställande af nödiga rensningar i elfven samt anläggande af kanaler med lutande planer förbi Hedens och Ede forssar, till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång borde vara vederbörligen afslutadt, förbunde sig alt elter fastställd plan utföra och fullborda arbetet; så, och efter det ett i England bildadt aktiebolag, benämndt “The Gellivara Company limited®, hvilket genom Kongl.
Resolution den 17
Maj 1864 erhållit nådig tillåtelse alt besitta de af bolaget inköpta s. k.
Gellivara-verken jemte derunder lydande jern- och sågverk, hemman och lägenheter i Norrbottens län, i underdånighet, med förmälan alt bolaget beslutat verkställa ofvanberörda såväl kanaliseringsarbete som jernvägsbyggnad, anmält sig till att komma i åtnjutande af det statsbidrag, Rikets Ständer för omlörmälda rensnings - Expeditious-VtskoUeU Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 50 ‘15 nings- och kanaliserings-arbeten anvisat, samt E. K. Maj:t den li Oktober 1864 uppdragit ät Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader att rörande sislberörda ar betens utförande inom den 1 Oktober 1867 med bolagets ombud afsluta kontrakt, har E. K. Maj:t, efter ansökan af bolagets hufvudombud bär i Sverige, Grosshandlanden V. Kjellberg och Kanslisten W. F.
Dalman, uti nådig Proposition af den 15 December sistlidna år föreslagit Rikets Ständer, ali medgifva kostnadsfri upplåtelse lill ofvannämnda bolag af den Kronans odisponerade mark, sorn för nu ifrågavarande jernvägsanläggniog erfordrades, mot del att jernvägen blefve för Statens behof och allmän trafik upplåten enligt taxa, som komnte att af E. K. Maj:t fastställas, samt med förbehåll derjemte att, derest järnvägsanläggningen icke blefve fullbordad inom föreskrifven tid eller jernvägens trafikerande skulle komma att upphöra, Kronans fria disposition till den afstådda jorden borde återställas.
Maj:t sålunda behagat i nåder föreslå, hafva Rikets Ständer funnit godt bifalla; Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc.
Stockholm den 2 Maj 1866. i:o 50 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 1 Maj 1866.
Preste-Ståndet den 1 — — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtgärder tid skjutsning sbesvärets ordnande.
Stats- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5.) 8. A. K.
Uti underdånig skrifvelse af den 2 December 1863 anböllo hos E K. Maj:t Rikets sednast församlade Ständer, att E. K. Majit måtte täckas å alla gästgifvaregårdar i riket låta, så vidi görligt funnes, inrätta entreprenader för skjutshållningen, hvarvid, då sådant af förhållandena nödigt påkallades och entreprenader ej på annat sätt kunde åvägabringas, en lega af högst 1 R:dr 50 öre per mil i stad och 1 Ridr 20 öre Bih. till R St Prat 1865 $ 1866 10 Sami. t t/d.
4 Hafi. 4 2t5 Expeditions™(Jtskottets Förslag tilt underd.
Skrifvelse, N:o 60. per mil på landet linge uppbäras; hvarjemte Kikets Ständer hos E. K. Maj:t hemställde att, för sakens ordnande, måtte meddelas de föreskrifter, hvilka såväl för de skjutsskyldiges säkerhet som för de resandes beqvämlighet kunde erfordras, äfvensom att vederbörande länsstyrelser mätte ega att vid de tillfällen, då behof af ny skjutsinrättning å farväg samt vid jernväg eller kanalstation uppstode och sådan icke kunde åstadkommas utan de gamla skjutslagens ytterligare betungande, på sådant ställe bereda skjutsinrättning på det sätt, att skjutsskyldigheten efter entreprenadauktion öfverlemnades til! den, som erbjöde sig att för minsta lega befordra resande, hvilka, utan afseende å den allmänt gällande skjutslegan, skulle åligga alt betala för hvarje mil det belopp, för hvilket entreprenören vid auktionen förbundit sig att bestrida skjutsen; Och ställde Rikets Ständer tillika till E. K.
Maj:ts disposition ett reservationsanslag af 100,000 R:dr R:mt, för att användas til! lättnad för skjutsningstungan i de fall, der densamma genom entreprenad bestredes och befunnes särdeles tryckande.
1 anledning af omförmälda underdåniga skrifvelse har E. K. Maj:t, sedan samtlige E. K. Maj:fs Befallningshafvande och Kammar-kollegium blifvit hörde, genom Cirkulär den 24 Januari sistlidna år, jemte det särskilda föreskrifter angående ordnandet af nya skjutsinrättningar och om användandet af omförmälda reservationsanslag meddelats, i nåder förklarat, att del vore af vigt, att, innan den af Rikets Ständer endast för utomordentliga fall föreslagna förhöjning af skjutslegan vidloges, dels någon erfarenhet inhemlades, i hvad mån tillfälle till erhållande af bidrag från det anvisade statsanslaget kunde medverka till entreprenaders mera allmänna införande, dels, i sammanhang med en dylik förhöjning, om den visade sig vara erforderlig, utväg söktes till en jemnare fördelning och ett ändamålsenligare ordnande af skjulningsbesväret och dermed sammanhang egande frågbr, än under för handen varande förhållanden kunde skehvarföre E. K. Maj:l, som ansett ett af E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Malmöhus län I sådant afseende framstäldt förslag vara förtjent af närmare öfvervägande och på det åsigterna från landets olika delar angående de i samma förslag framställda hufvudgrunder för skjutsningsanslalternas ordnande eller om de afvikelse!' derifrån, som af särskilda förhållanden inom vissa orter funnes nödiga, mätte kunna inhemtas, förständiga!
Sine Befallningshafvande i länen att öfver förslaget infordra sistlidna års ordinarie landstings yttranden ocb dermed jemte egna utlåtanden till E. K. Maj:l inkomma, så att under nödigt öfvervägande kunde tagas, i hvad mån ärendet påkallade framställning till Rikets
Ständer antingen om statsbidrag elles rörande andra delar af frågan, och hafva E. K. Maj:ts Befallningshafvande i slutet af nyssnämnda år insändl de infordrade yttrandena, ulan att frågan hos E. K. Maj:t ännu vunnit vidare utredning eller pröfning.
Vid sådant förhållande och dä Rikets Ständer fortfarande hysa den åsigt, att {ordbruket må, såvidt med omständigheterna är förenligt, från utgörandet af skjutsnings lesväret Iritagas; då lämpligaste sättet för vinnandet af detta mål, enligt Rikets Ständers tanke, är inrättandet af entreprenader å alla skjutsstationer; då sådant icke torde kunna vinnas endast genom en skjutslagen beredd utsigt alt erhålla understöd af de medel, som Rikets Ständer kunna till lindring i skjutsbördan anslå: då rättigheten att för utomordentliga fall erhålla en utöfver dess nuvarande belopp förhöjd skjutslega otvifvelaktig! är ett af de verksammaste medlen för åstadkommande af entreprenader; och då en sådan förhöjning skulle utgöra en uppmaning för de resande att oftare än hittills begagna sig af den postdiligensfart, som redan är eller framdeles kommer att blifva inrättad ; få Rikets Ständer, i enlighet med sin vid sistförfluten riksdag framställda begäran, hos E. K. Maj:l i underdånighet anhålla, alt E. K. Maj:l mätte täckas å alla «r Eirpediti.ons~ljtsknlt.Pls skjutsstallen i riket, nemligen der, hvarest entreprenader ej äro inrättade, så snart omständigheterna det medgifva, samt å de öfriga, der entreprenader nu finnas, i den mån de derom ingångna kontrakter tilländagå, låta, såvidt öfverenskommelse derom kan träffas, inrätta entreprenader, med rättighet för entreprenörerne att uppbära en skjutslega af högst 1 R:dr 50 öre i stad och I R.dr 20 öre på landet, hvilken skjutslegas belopp bör genom entreprenadauktioner bestämmas; äfvensom att, der entreprenader icke mot åtnjutande af ofvannämnda högsta skjutslega kunna åstadkommas, utan vederbörande skjutslag nödgas för skjutsbestyrets fullgörande medelst entreprenad lemna särskildt bidrag, skjutslagen då må, enligt de grunder, E. K. Maj:t i ofvannämnda nådiga Cirkulär af den 24 Januari 1865 stadgat, af statsmedel undfå ersättningsbidrag för hvad de till skjutsens bestridande på sådant sätt nödgas utgifva ; och hafva Rikets Ständer, till godtgörande af de ersättningar, som sålunda kunna ifrågakomma, beslutat ställa till E.
K. i\laj:ts disposition ett årligt reservationsanslag af 125,000 Riksdaler.
Stockholm den 2 Maj 1866, Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Maj 1866, Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 2 3 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl~ Majlis nådiga Proposition om anslag till jernvägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor.
(Stats-lJtskoltets Utlåtanden N:is 48 och 54 samt Memorial N:is 68 och 82j. S. A. K.
I nådig Proposition tili Rikets Ständer af den t
December nästlidna år har E.
K Maj:t erinrat, hurusom, efter södra stambanans öppnande för allmän trafik, 28 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd Skrifvelse, \:o 51- utaf de elter sednaste riksdag påbörjade stambanor ännu äterslode ofullbordade den östra, den norra och den nordvestra, samt tillkännagifva, att särskilda underdåniga framställningar till E K.
Majit inkommit angående aflåtande till Rikets Ständer af nådiga Propositioner angående åtskilliga andra jernvägsanläggningar; men, enär de financiel förhållandena icke i allmänhet gjorde tillrådligt att för den närmaste tiden —, vare sig till bekostande af de jernvägsanläggningar, som omedelbart af Staten utföras, eller till understöd, medelst lån för sådana anläggningar, hvilka blifvit af enskilda bolag eller korporationer ifrågasatta, upplåna alltför betydliga summor, har E. K, Majit, — med åberopande af hvad i den till Rikets sednast församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition om Statens jernvägsbygnader blifvit yttradi om vigten af en jernvägsför bindelse mellan de förenade rikenas bufvudstäder och de fördelar, sorn deraf vore att vinna icke blott i militäriskt afseende och för underlättandet af varu-utbytet mellan de båda rikena, utan ock för ett kraftigt befrämjande af de unionela förhållandenas utveckling —, nu föreslagit Rikets Ständer att vid innevarande riksdag uteslutande för nordvestra stambanans fortsättning anvisa de medel, som för jernvägsbyggnader kunde komma att beviljas.
Ständer anvisade nemligen deis erforderligt belopp för anläggning af den del utaf nämnda bana, som bade sin sträckning från vestra stambanan till Christinehamn, dels jemväl (500,000 Ridr. jemte blifvande räntevinst på statslånelönden, beräknad till omkring 400,000 Ridr, för utförande på bandelen från riksgriinsen till Arvika, af sådana arbeten, som fordrade längre lid för sin fulländning.
Hela kostnaden för sist nämnda bandel med en längd al 3 mil 31,000 fot hade beräknats till 3,893,998 Ridr, ocb skulle alltså det belopp, som för de återstående arbetena å denna bandel erfordrades, uppgå till 2,893,998 Ridr.
Då likväl i de beräknade vinstmedlen från statslåneforiden någon minskning vore att emotse, har E. K.
Majit, under antagande att de arbeten, som å denna bandel återstå, skola, om icke oförutsedda binder inträffa, under år 1867 kunna till hela sin omfattning fullbordas, äskat, att det för samma arbeten erforderliga anslag måtte anvisas atljy jemnadt tal under nämnda är utgå med 2,900,000 Ridr.
Uti en särskild, Rikets Ständer meddelad promemoria, har cbefen för Statens jernvägsbyggnader, •— jemte tillkännagivande alt af de lör nordvestra stambanans fortsättande från statslånelönden anslagna vinstmedel, förslagsvis beräknade till 400,000 Ridr, blifvit under åren 1864 och 1865 h flade omkring 370,000 Ridr, hvaremot af återstående 3(1,000 Ridr endast omkring 4,000 å 5,00(1 Ridr funnos tillgängliga, under det att resten vorå bestående af osäkra fordringar, sorn åtminstone icke för innevarande års arbeten kunde påräknas, — anmält att, derest tillgängarne redan under innevarande år kunde medgifva utbetalning af ett anslag å 1,200,000 å 1,500,000 Ridr för arbetenas fortsättning mellan Arvika och liksgränsen, i afräkning på det för denna handels fullbordande i E. K
Majlis nådiga Proposition äskade anslag af 2,900,000 Ridr, väsendlliga fördelar skulle vinnas, enär tillfälle derigenom gåfves att pä ändamålsenligare sätt ordna de återstående arbetena, hvilka då skulle under detta och nästa år kunna jemnare fortgå än som läte sig göra, ifall de bufvudsakligaste arbetena måste uppskjutas till år 1867.
Sålunda skulle man genom anslagets fördelning på Svanne år kunna undvika att på en gång hafva å denna linie samlad den större arbetsstyrka, som, om bela anslaget hänfördes till eli enda år, måste derstädes användas, men hvars inqvartering ocb uppehälle i denna glest bebodda trakt vore förenade med stora svårigheter; — vidare skulle redan i år rails och sleepers kunna anskaffas samt sålunda railsläggningen och ballastningen tidigare påbörjas, hvarigenom icke allenast besparing i anläggningskostnaden skulle uppstå, utan jemväl hela denna handels öpp - Expeditions-Utskottets Förslog till underd.
N:o 51- 29 nande för allmän trafik i icke obetydlig mön fortskyndas; — och slutligen skulio derigenom jemväl lemnäs tillfälle ali begagna Norska'jernbanans erbjudande att lör ballastarbetenas fortskyndande tillhandahålla en ballaslmaterie! af eli lokomotiv och 50 vagnar, som mot ersättning linge användas och genom hvilket erbjudande den förde! vunnes, att egen ballastmateriel, hvars transporterande och underhåll alltid blefve med större kostnader förenadt, icke skulie för denna bandel behöfva anskaffas.
Med afseende såväl härå som i öfrigt hos Rikets Ständer gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse nied hvad E. K.
Majit behagat föreslå rörande beloppet af det anslag, som lör ifrågavarande bandel erfordrades, funnit godt att för fortsättning och a (slutande af de å nordvestra stambanan från Arvika tili riks gränsen mot Norge återstående arbeten anvisa en summa af 2.900,000 Ridr, att utgå med 1,200,000 R:dr under innevarande år samt med öfriga 1,700,000
Ridr under år 1867.
Hvad derefter angår nordvestra stambanans fortsättande från Christinehamn mot Arvika, har E. K.
Majit i nåder tillkännagifvit, alt. i enlighet med Rikets'Ständers derom gjorda framställning, förnyade undersökningar egt rum för utrönande af lämpligaste
Sträckningen af denna bandel, — antingen öfver Carlstad (södra linien) eller öfver NiIs by sunde t mellan sjöarna södra och mellersta Fryken (norra linien) —; och har E. K.
Majit, jemte meddelande af hvad i detta afseende förekommit, på anlörda skäl förklarat sig anse den förra linien ega företrädet samt alltså föreslagit, att Rikets Ständer, til! utförande af nordvestra stambanan frän Christinehamn öfver Carlstad till Arvika, beräknad alt för hela sin utsträckning kosta 11,770,000 Ridr, mätte, under antagande af arbetets fulländande inom 1869 års slut, anvisa en tredjedel af samma kostnad i jemnadt tal med 3,924,000 Ridr; varande dervid tillika af E. K.
Majit hemstäldt, dels att den nedsättning i utgifterna, som kunde blifva en följd al vederbörande kommuners beslut om upplåtelse af jord tili bananläggningen eller om bidrag tili expropriationskostnaden, måtte afräknas först å de följande årens anslag, dels jemväl alt, tili förberedande arbeten å denna linie, likasom till fortsättning å dem pä linien mellan Arvika och riksgränsen, som fordra längre tid för utförandet, mätte al förenämnda belopp få förskottsvis under år 1866 utgå 500.000
Ridr, då återstoden lör år 1867 blefve 3,424,000 Ridr Rikets Ständer hafva, efter sorgfällig pröfning af denna fråga, stadna! vid det beslut, alt för nordvestra banan vid dess vidare fortsättning genom Wermland må bestämmas den rigtning öfver Carlstad, som E. K.
Majit i Sin nu aflåtna nådiga Proposition föreslagit.