Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tor- kas försiktigt i sval ugn, omröras ibland, så att bvarje blad blir fullt torrt.
Om de blandas med hälften äkta teblad, blir smaken förvillande lik oförfalskadt te.
Sen urminnes tider användes blåbär för medicinskt ändamål; egendomligt nog kunna de i detta hänseende medföra två alldeles motsatta verkningar; s o m färska äro de näm- ligen ett godt taxerande husknrmedel; torkade och förtärda torra, äro de däremot ett förträffligt medel m o t diarré; mera kan man billigtvis icke begära!
Och h v e m vill icke föredraga de sköna skogsbären framför t. ex. den gemena ricinoljan.
Lägg härtill att man till blåbärens heder kan säga, att de, tack vare sitt fina skal, utöfva denna motsatta dubbelverkan utan obehag för tarmarna.
Utom i Europa finnes blåbärsbusken äfven i Asien o c h Amerika; med fördel kunna bären o c k brukas som färgämne.
U t o m för medicinskt ändamål äro torkade blåbär utmärkta att hafva att tillgå i hushållet, ty af d e m fås goda soppor och krämer.
Alla bär, s o m skola torkas böra vara fullt mogna, utan att dock vara öfvermogna.
Till syltning däremot böra bären i allmänhet vara nätt och jämnt mogna.
Blåbär kunna helt enkelt torkas i solen o c h utbredas då blott på hvita, stora pappersark; omröras ofta, så att de ej fastna på papperet.
Bäst är dock att torka blå- bär i ugn.
Bären sköljas väl rena i friskt vatten, torkas hastigt på fint (helst gammalt slitet) linne och inläggas på pappersbelagda torkollor i svag ugnsvärme, ty de böra toi-ka långsamt; bären omröras ibland, ty de böra ej torka i klump.
Med fördel kan man förvara blåbär på vanliga mineralvatten-flaskor.
Dessa flaskor äro att före- draga därför, att de hafva vidare halsar än s. k. halfbuteljer.
Flaskorna måste vara fullt rena och väl torra; de fyllas tätt m e d nyplockade blå- bär (obs.!
viktigt är, att icke ens ett enda skämdt bär af misstag nerlägges), böra fyllas ända upp i halsen.
V i d bärens inläggning i flaskorna får man icke glömma, att ofta skaka ner bären, ty större tomrum böra icke finnas.
K o r k a flaskorna bra m e d goda korkar, o c h öfverbind d e m noga.
De korkade flaskorna nedsättas i kallt vatten i gryta m e d h ö mellan hvarje butelj, få koka sakta 15 minuter.
Man tager ej upp buteljerna, förr än grytvattnet blifvit fullt kallt, ty annars spricka de.
Förvaras i kallt, fuktfritt rum.
Sur blåbärssaft.
Denna såväl som efter- följande beskrifningar äro afprofvade i eget kök och passa för hushåll, s o m icke hafva alltför stora fordringar på » delikatesser ».
5 ' h liter (
Vattnet uppkokas i sylt- kittel (helst emaljerad), blåbären kokas däri, tills de börja gå sönder; de böra koka sakta ungefär en half timme, saften afsilas försiktigt och får i en h ö g burk sjunka öfver natten.
Följande dag afhälles saften varsamt, så att icke det tjocka på botten följer med, slås på buteljer, s o m kor- kas, hartsas o c h förvaras i källare.
Då denna starka saft användes till soppor, tages 4 gånger så m y c k e t vatten därtill.
S o p p a a f s u r b l å b ä r s s a f t.
33 centiliter af ofvanstående sura saft slås till 13 dl.
kokande vatten, i hvilket förut kokats ett par citronskif- vor (glöm ej att först borttaga de beska kär- norna!)
o c h ungefär IB cl.
stött socker.
Allt får blott koka upp en gång, afredes m e d litet potatismjöl, upplöst i » en tår » kallt vatten.
af sur saft tages alltid mindre än af söt.
Denna enkla soppa är g o d såväl kall s o m varm.
Om sommaren, då den serveras kall, förbättras den, om en bit is ilägges.
F i n s k b l å b ä r s k o m p o t t.
2 kilo 125 gr. socker 1895 till 4 kilo 250 gr. friska blåbär, 2 ä 2 ' / * strukna te- skedar salicylsyra (köpes på apoteket), litet vatten.
Sockret kokas m e d litet vatten till vanlig lag.
Så ilägges blåbären; de få endast koka 5 minu- ter från det de kokat upp.
V i d den sista minu- ten (d. v. s. sedan de kokat precis 4 minuter; håll klockan i hand!)
ilägges salicylsyran, hvaraf tages ungefär en struken tesked till hvar femte del af sockret.
Slås genast u p p varm på värmda mine- ralvatten-flaskor.
Ett enkelt försiktighetsmått för att flaskorna ej skola spricka är att de ställas på en 4-dubbelt viken tjock kökshandduk, då den varma kompotten islås.
Korkas och hartsas.
Förvaras i källare m e d påskrifna etiketter.
Ser- veras till enklare efterrätt m e d bakelser; äfven kan man hafva vispad grädde härtill.
Till van- lig söndagsefterrätt är det ej oäfvet att hafva » strutar » med blåbärskompott i.
Godt o c h billigt — men skvallrande.
Bären kallas ej för intet skvallerbär!
Sylt af blåbär o c h hallon s a m m a n k o k a d e.
Denna sylt kan särskildt rekommenderas, den har en ovanligt fin smak o c h arom, starkt påmin- nande om björnhallon.
Till all syltning b ö r man taga bästa soc- ker; det är en förkastlig hushållning att sylta med sämre socker, ty syltet jäser då förr; man bör i detta s o m i » månget annat godt ting » akta sig för att låta » snålheten förtaga visheten ».
Lika mycket blåbär och hallon kokas med lika vikt socker (obs.!
snåla ej in på sockret, ty då blir » den sista villan värre än den första! »); först kokas lag m e d sockret och litet vatten; bären iläggas o c h kokas till de synas klara.
Skummas väl och skakas.
Såsen profvas för att se, o m flere uppkok behöfvas.
Om man tager lika delar af smultron, hallon o c h blåbär, blir syltet ännu finare, kallas då » Carl X V: s sylt&gt; efter den folk- käre monarken.
Alla sylter böra vara fullt kalla, innan de slås upp på glasburkar.
I allmänhet b ö r man först skölja burkarna m e d litet konjak, en bit vax- papper, som lägges ofvanpå b ö r o c k vara doppad i konjak.
att all sylt skummas med silfver- sked.
Jag har från trovärdig person hört upp- gifvas, att sylt håller sig bra, om man slår upp det varmt o c h öfver det heta syltet lägger tjockt med finaste bomull, innan det öfverbindes som vanligt.
Jag har ej själf pröfvat denna metod.
B l å b ä r s - o c h h a l l o n m a r m e l a d.
850 gram blåbär o c h 850 gram hallon iläggas i en tjock sockerlag, kokad " af 850 gram raffmad-socker o c h vatten; skummas som vanligt.
Sen det kokat upp, b ö r det koka minst en timme, så att det blir tämligen fast, nästan s o m stadig gröt, upp- slås i burkar, öfverbindes.
Hallonbusken (Rubus Idceus), är den i vårt land allmännaste arten af det i hög grad formrika släktet.
Hallonbusken växer vild bra långt upp i norden.
Ehuru den i den fria naturen vanligen förekommer på torra, steniga backar m e d dålig och mager jordmån, så har den dock vid odling mycket stora fordringar på jord.
Stor vikt ligger uppå, att de unga skott, som hvarje år växa upp från roten, hinna utbilda sig så kraftigt som möjligt under sommaren, ty det är från dem, som det nästföljande årets skörd skall fås.
Både röda o c h gula ballonsorter finnas; de röda äro mest omtyckta, men de gula lära vara härdigare i norden.
Bland de finaste hallonsorterna äro de antwerpiska (röda o c h gula), Fastolff, Paragon, Belle de Fontenay o c h » Hornet ».
De fortplantas medels rotskott, s o m åtskiljas på våren och för- sommaren o c h planteras i april — maj på djup, bördig jord med soligt läge, 4 fot (1 meter 20 cm.)
mellan raderna o c h dika långt mellan plantorna, som vattnas rikligt.
Beskäras på hösten eller strax efter sedan frukten är aftagen och gödslas, o m möjligt hvarje höst.
Gifva fullgod skörd 6 — 10 år.
Hallonsirapen, syrupus Rubi Ida », be- gagnas till att förbättra smaken å mixturer.
Hal- lon användas både till mat o c h läkemedel; hal- lonsaftens bruk är allmänt kändt; den borde oftare nyttjas till förbättring af dricksvattnet för febersjuka.
Hallonättika (färska hallon, 1 del, macererade m e d ättika, 2 delar) är ett tämligen dyrt, m e n godt medel till beredning af kylande drycker; man tager däraf omkring 200 gram till 1 liter sockervatten. '
(Forts.) K o m m e n nu lika vänligt ihåg lingonen till den sista juli, beder eder egen Idun.
Vår ryktbara landsmaninna Kristina Nilsson-Miranda vistas för närvarande efter mång- årig bortvaro på besök i fosterlandet.
H o n skall här i sin forna hemb} ' gd öfvervara en nära an- hörigs jur. kand. Johannes Nilssons bröllop med fröken A n n a Schander, dotter af fabrikören Schan- der i V e x j ö o c h hans maka, född Skog.
Bröllopet skall äga rum den 24 dennes å egendomen G åsby i Vexjötrakten.
Den fräjdade sångerskan har på senaste tiden i bref till släktingar o c h bekanta gifvit uttryck åt en liflig längtan att återse hem- bygden.
• Hvardagslifvet på Tullgarn skildras af en korrespendent sålunda: På Tullgarii för under vanliga förhållanden kronsprinsparet ett, man kan säga idylliskt som- marlif.
Då vädret sådant tillåter, hvilket varit förhållandet i sommar mer än eljes, tillbringas större delen af dagen utomhus.
Kronprinsen, s o m är en ifrig sportman, sysselsätter sig mest m e d fiske, och han har en ovanlig fisketur, l i a n är därjämte en skicklig lawn-tenuis-spelare.
Kron- prinsessan, hvilkens vacklande hälsa emellanåt tvingar henne att hålla sig inomhus, deltager dock ofta i de små utfärder till lands och sjös, som hennes gemål med söner ofta företager.
Hertigarne af Skåne o c h Södermanland äro burtiga och raska gossar, s o m aldrig äro sysslo- lösa.
Gymnastiköfningar, bollspel, fiske- och rodd- turer, deltagande i arbetet i parken, botanisering m. m. upptaga deras tid.
Deras yngste broder, prins Erik, är ännu allt för späd för att kunna deltaga i sina bröders idrotter, utan står fortfa- rande under sin sköterskas vård.
Lärarinnan vid Lidköpings elementar- lär overiv för flickor, fröken Hilda Bäckström, har efter en kort sjukdom aflidit i Sollefte den 8 dennes, omkring 30 år gammal.
Fröken Bäck- ström, s o m vid nämnda läroverk varit anställd som lärarinna sedan hösten 1887, har m e d myc- ket goda kunskaper, största sanivetsgrannhet och plikttrogenhet utfört sitt kall.
Vid utöfningen af detta sitt kall visade hon sig tillika vara i be- sittning af den lyckliga gåfvan att m e d bestämd- het o c h allvar förena ett kärleksfullt och vinnande sätt m o t sina lärjungar, hvarför ock dessa med vördnad o c h tillgifvenhet sågo upp till henne.
En kvinnas jätteverk.
Allmänt bekant är, att hänsofna makan till brukspatron Carl Ekman i Finspong i flere afseenden var en ovanlig kvinna.
Den tillfälliga besökaren vid Finspong kan icke taga många steg o c h icke byta många ord å platsen, förrän nya erinringar gifvas där- om.
Den mäktigaste af d e m alla får man emel- lertid i det för sin skönhet omtalade slottska- pellet.
D e där befintliga sju stora, i detalj väl utfärda glasmålningarna äro uteslutande hennes verk.
Och det blir så m y c k e t mer tilltalande, detta en kvinnas jätteverk, då man erfar, att det var hennes sista.
Efter att under att 10-tal år ha fullbordat den ena målningen efter den andra, hade hon blott en ringa del af sitt sjunde och sista kvar, • då hon kände sina krafter nedsättas allt mera.
Hon tog då i m e d ny ifver o c h full- bordade verkligen arbetet.
Men just som det skett, måste hon söka lugn och ro, och inom någon vecka ingick hon i den eviga hvilan.
iS Caroline Felice Miolan Carvalho, den för några decennier sedan mest berömda represen tanten för lyriska sopranpartier vid Stora ope- ran i Paris, har aflidit på sitt slott nära Dieppe.
Född i Marseille 1827, debuterade hon 1849 på Opéra-Comique och gifte sig året därpå m e d sin kamrat, operasångaren Léon Carvalho, nu- mera direktör för denna opera.
1856 inträdde fru Miolan-Cavalho vid Théâtre lyrique, 1869 vid Stora ojjeran, 1872 åter vid Opéra-Comique o c h 1875 å n y o vid Stora Operan.
1885 drog hon sig derinitift tillbaka från scenen.
Gounod, Thomas och andra komponister skrefvo för henne de kvinnliga hufvudrollerna i sina verk.
I synnerhet protegerades hon af Gounod.
Bland hennes triumfroller nämnas Isabella i » Zampa », Chérubin i » Figaros bröllop », Pamina i » Trollflöjten », Juliai » R o m e o och Julia », Margareta i » Hugenotterna », Ophelia i » Hamlet, » Zerlina i » Don Juan » o c h Margareta i » Faust », m e d hvil- ken hon vann europeiskt rykte.
IDUN 1895 » Konung Oscar ombord på Drotti, den stora grupp, s o m Svenska panoptikon låtit an- ordna i Konstföreningens lokal vid Kungsträd- gården (f. d. Blanches konstsalong), är nu i det närmaste fullbordad o c h öppnas o m några dagar för allmänheten,.
hvilken helt visst med intresse skall skynda att ta den nya sevärdheten i skär- skådande.
- g e s - Teater och musik.
Till den ansenliga raden af utländska gäster, s o m i dessa senaste tider be- sökt vår vackra, sommarljusa hufvudstad, span- jorer, rumäner, amerikanare, tyskar och hvad de nu nämnas månde, o c h hvilka verksamt bidragit till vår underhållning o c h till färg o c h stämning i vårt friluftslif, har nu k o m m i t en n y notabel långresande.
» Texas Jack » — så lyder hans för- troliga namn, o c h han säges ha gjort det nam- net synnerligen populärt, ej blott i sitt stora transatlantiska fosterland, utan äfven på vid- sträckta resor rundt all världen.
Och det mot- tagande, han redan från första ögonblicket rönte af stockholmspubliken, synes borga för, att den ursprunglige gentlemannen från Texas äfven här skall förvärfva en vidsträckt vänkrets.
Ja, det bebådade amerikanska lustspelet — ty o m det är det frågan — gjorde obetingad succés på måndagspremiéren.
Det är också lustigt, lif- ligt, burleskt, en g o d portion grofkornigt här och hvar, men uppfriskande o c h harmlöst.
Man skrattar hjärtligt åt de bullrande, tokroliga sce- nerna, åt de drastiska typerna från cowboys- o c h och grufdistrikten, åt de bjärt färglagda karrika- tyrerna af amerikanskt val- o c h parlamentslif.
Man får äfven en lagom dosis romantik till lifs, en liten kärlekssaga, utmynnande i en lycklig förlofning.
Ungdom och kvinnlig fägring, sprit- tande muntra och graciösa Texasdanser, lustiga visor på melodier af det lättfattliga slag, som hvisslas utantill af hela » hyllan- », omedelbart s o m ridån gått ned för sista akten.
Upptåg o c h ga- lenskaper af allehanda slag o c h mycket, m y c k e t revolvrar o c h smällar.
En äkta amerikansk som- marläskedryck för den väntade rötmånadsvärmen!
Uppsättningen af allt lof värd, o c h af den långa personlistan göra samtliga sitt bästa.
H r Eliason är synnerligen präktig i titelrollen, fröken Magnus- son desslikes som hans » oförfalskade » äkta hälft.
Fru Ranft s o m deras dotter Bossy tar sig helt enkelt strålande ut, lika mycket i sin skepnad af otämd prärieamazon s o m såsom grande dame i Washingtons salonger.
H r Loven gör den ogene- rade privatsekreteraren i mr .Tacks tjänst m e d » dyrbar » tvärsäkerhet.
V i ha ej plats att räkna upp alla, men framhålla fröknarna Rustan o c h Andersson, hrr J. Hagman, J. Sandberg o c h Z. Zaciirisson s o m hvar på sitt vis förträffliga i sina uppgiftet-.
Summa summarum: en lång serie fullsatta sa- longer med muntert lif på Djurgårdsteatern under de närmaste v e c k o r n a!
* &amp; * Ett räknetal.
D i r e k t ö r e n b l o s s a d e p å e n c i g a r r o c h stu- derade en tidning, han lyckats köpa, m e d a n Evas tankar kretsade kring h e m m e t o c h intet annat.
S k u l l e allt s t å v ä l till d ä r?
Tänk, o m något händt?
D e t v o r e e j m e r ä n ett rätt- v i s t straff f ö r h e n n e s f ö r s u m l i g h e t.
F ö r h v a r j e m i n u t s o m g i c k b l e f h o n otå- ligare.
A l d r i g h a d e v ä l ett j ä r n v ä g s t å g g å t t så l å n g s a m t.
T ä n k, o m e l d e n b l i f v i t l ö s.
H v e m svara- d e f ö r, att d e m å n g a l j u s e n b l i f v i t o r d e n t - ligt s l ä c k t a?
H o n s v e t t a d e s af å n g e s t.
T ä n k, o m b a r n e n ej blifvit l a g d a i tid, eller o m d e l ä m n a t s e n s a m m a, m e d a n tjän- stepersonalen frossade på öfverlefvorna?
Det v a r b l o t t allt f ö r m ö j l i g t!
K u n d e h o n själf firn n n H u s m o d e r n s instinkter h a d e vaknat, o c h h o n t ä n k t e m e d g r ä m e l s e på m a t e n o c h vi- n e r n a, s o m l ä m n a t s till s p i l l o.
H u r m y c k e t f ö r f o r s ej p å d e t t a sätt, o c h h u r m y c k e t h a d e ej förfarits u n d e r d e g å n g - n a åren g e n o m brist på tillsyn!
H o n b ö r j a d e g ö r a kalkyler öfver d e sum- mor, s o m kunnat inbesparas, o c h d e m s o m ännu kunde besparas, o m en genomgripande förändring i lefnadssätt och hushållning vidtoges.
O m m a n n e n blott ville g å in därpå, m e n däruti låg svårigheten.
i O m j a g haft reda på affärsställnigen!
Om h a n s a g t m i g, h u r d e t s t å t t till, h u r a n n o r l u n d a k u n d e e j allt d å v a r i t!
» tänk- te h o n.
Hon b l e f ifrig o c h h e l t u p p t a g e n af att r ä k n a ut, h u r d e t h ä d a n e f t e r s k u l l e ställas.
Den s t o r a v å n i n g e n s ä g a s u p p, så f o r t s o m m ö j l i g t, eller ö f v e r t a g a s af n å g o n, s o m h a d e r å d att b e t a l a d e n.
Ö f v e r f l ö d i g a m ö b - ler säljas o c h t j ä n a r e a f s k e d a s.
H o n såg sig redan styrande o c h ställande i ett h e l t litet h e m, d ä r h o n i h v a r j e af se- e n d e var de sina nära.
Blef ve d e n d r ö m m e n verklighet, skulle d e t förflutna k a n s k e k u n n a lefvas o m i g e n — det j o r d a d e stå u p p u r s i n graf.
Hon kastade en hastig, spörjande blick p å m a n n e n, d ä r h a n s a t t b ö j d ö f v e r s i n tid- n i n g, u t a n att läsa.
Hvar voro hans tankar m å n n e?
i s a m m a spår s o m h e n n e s!
Kanske » V å r t s o m m a r s t ä l l e s k u l l e h y r a s u t eller säljas, » fortsatte h o n sin t a n k e g å n g, m e n kom ej längre, t y h e n n e s hjärta s a m m a n - k r y m p t e s af s m ä r t a.
D e t v a r d o c k allt f ö r hårdt!
D e t k ä r a lilla stället, d ä r h o n till- b r i n g a t s i n s m e k m å n a d, o c h d ä r h v a r j e plan- ta, t r ä d o c h b u s k e v a r b e k a n t o c h k ä r s o m en v ä n!
D e t k u n d e ej h j ä l p a s!
D e t s o m allt an- nat!
Hästar o c h v a g n, naturligtvis, och hennes s m y c k e n — det var en ringa upp- offring.
» M e n skulle det förslå — skulle balan- sen.
» H o n v å g a d e ej t ä n k a t a n k e n helt ut.
H o n visste e j, hvarför m o d e t s j ö n k i hen- n e s h j ä r t a, eller h v a r f ö r h o n k ä n d e e n p l ö t s - lig mattighet, liksom ginge hon en olycka till m ö t e s.
Skiss för Idun t?
x r ^ V 5 0 ö f v e r g i f v a s i n a b a r n, h u r u m y c k e t naturli- g a r e d å att l e j d a m ä n n i s k o r g j o r d e d e t!
T ä n k, o m B e n g t s j u k n a t o c h j ä m r a d e sig, u t a n att b l i f v a h ö r d — h a n h a d e f ö r e f a l l i t klenare än v a n l i g t!
» Sofver d u?
» sade direktören, o c h lade sin h a n d på h e n n e s axel.
» V i äro f r a m m e!
» M Vilma Lindhé.
n x i r a 231 » O m d e t n u b a r a finns e n d r o s k a att f å!
» » L å t o s s g å?
» b a d h o n o c h fick s i n v i l j a fram.
Från den upplysta stationen gingo de ut i d e n ä n n u så g o d t s o m s o f v a n d e s t a d e n, där butikerna v o r o stängda, g a t o r n a nästan folktomma och de sömniga gaslågorna dub- belt matta m o t det inbrytande morgonljuset.
Alla, s o m v o r o ute, hade brådt o c h g i n g o till ett m å l — sitt a r b e t e.
H e n n e s d a g h a d e a l d r i g b ö r j a t så t i d i g t, och h o n såg sig o m k r i n g m e d nyfiket vak- n a n d e i n t r e s s e f ö r alla d e m, h v i l k a s h ä n d e r, s k i c k l i g h e t o c h s t r ä f v a n b i d r a g i t att skaffa h e n n e d e n l y x o c h de bekvämligheter, i hvil- k a h o n l e g a t så i n b ä d d a d, att h e n n e s s y n - v i d d blifvit liten o c h s k y m d.
Träd, buskar, gräsmattor o c h telefontrå- d a r v o r o t ä c k t a af r i m f r o s t, o c h e n lätt, ìl / f &lt;r » 1 m a r s a l a v i n r » r- » röklik d i m m a h ö j d e o c h sänkte sig m e l l a n trädkronorna och byggnadskomplexerna.
Hon såg redan på afstånd huset de be- bodde.
D e t s t o d k v a r, G u d v a r e lof v a d!
H a d e d e t v a r i t e n r y k a n d e r u i n eller e n grushög, skulle det knappast förvånat henne.
När h o n k o m fram, trapporna o c h gaf sig k a p p a o c h hatt.
B a r n k a m m a r e n l å g l ä n g s t in i v å n i n g e n, och f ö r att k o m m a d i t m å s t e h o n g å g e - n o m alla r u m m e n, f ö r s t af allt m a n n e n s, d ä r en o b e h a g l i g i n s t ä n g d l u k t af s p i r i t u ö s a o c h tobak mötte, punsch o c h cigarraska voro spillda öfver h o r d o c h m a t t a s a m t några g l ö m d a soliga glas stodo k v a r i en f ö n s t e r s m y g.
E n g r å a k t i g d a g e r s i l a d e in g e n o m f ö n s t - r e n, h v i l k a h o n ö p p n a d e p å v i d g a f v e l, in- n a n h o n s k y n d a d e ut i s a l o n g e n, p å h v a r s n e d b r ä n d a ljus o c h o o r d n a d e m ö b l e r h o n e n d a s t k a s t a d e e n flyktig b l i c k.
A l l t v a r så g e n o m o t r e f l i g t, att velat slippa se.
1: H e n n e s hjärta k l a p p a d e häftigt, då h o n, s m y g a n d e p å tå, s a k t a v r e d o m låset till b a r n k a m m a r e n o c h t r ä d d e in.
H e r r e n v a r e lof v a d, allt v a r s i g l i k t!
Där låg Ester, r o s e n k i n d a d o c h k n u b b i g, i s i n lilla b ä d d, o c h d ä r C h a r l o t t e m e d half- öppen m u n samt tunga, snörflande andetag.
Hon g i c k f ö r b i.
d e m b å d a b o r t till d e n lilla j ä r n s ä n g e n, i h v i l k e n B e n g t sof, o c h b ö j - de sig öfver h o n o m.
Hur blek han var!
N ä r d e t t u n n a lilla a n s i k t e t e j l y s t e s u p p af d e g o d a k l o k a ö g o n e n, s å g h a n n ä s t a n u t s o m e n d ö d, o c h så m a g r a h a l s e n o c h de s m å armarna v o r o!
H e n n e s hjärta k r y m p t e tillsammans af smärta.
H a n s p a n n a v a r f u k t i g af s v e t t, o c h kin- d e r n a b u r o spår af t å r a r.
D e t v a r t y d l i g t, att h a n g r å t i t s i g till s ö m n s.
H o n s j ö n k n e d p å k n ä m e d ett b r i n n a n - d e förlåt p å s i n a l ä p p a r o c h b a d, s o m h o n ej b e d i t u n d e r h e l a sitt lif.
När h o n lyfte s i t t h u f v u d, s t r ö m m a d e h e n n e s tårar n e d p å de s m å barnahänderna, hvilka oroligt r ö r d e sig u n d e r s ö m n e n.
» J a g skall v å r d a, s t ä r k a o c h h ä r d a d i g till s j ä l o c h k r o p p o c h m e d G u d s h j ä l p g ö r a d i g till e n g o d o c h l y c k l i g m ä n n i s k a, » hviskade hon passioneradt.
Plötsligt föllo hennes blickar p å en upp- s l a g e n b o k, s o m l å g b r e d v i d h o n o m på.huf- vudgärden.
Räkneläran!
H o n förstod det ögonblick- S p å r efter tårar o c h s m å s m u t s i g a fing rar samt förstreckningar visade henne ge- n a s t d e t ö d e s d i g r a talet.
» Sidan 4 0 talet 115, » n u m i n d e s h o n så t y d l i g t, n ä r h a n r a b b l a d e u p p det i sin förtviflade b ö n o m hjälp.
S ä k e r l i g e n v a r d e t d o c k ett så l ä t t tal, att h o n k n a p p a s t b e h ö f t ö g n a i b o k e n för att r ä k n a u t d e t.
» En p e r s o n vill af sin å r s i n k o m s t i n b e - s p a r a så m y c k e t, att h a n v i d årets slut k a n b e t a l a e n s k u l d p å 4 3 2 kr.
; h u r m y c k e t b ö r han därför inbespara hvarje m å n a d?
» Hon läste o m i g e n o c h lät b o k e n falla, m e d a n hjärtat klappade nästan hörbart.
» Mamma! » ne B e n g t l å g h a l f v a k e n o c h s t i r r a d e p å hen- m e d stora, u n d r a n d e, f ö r s k r ä m d a ö g o n.
» Ä r d e t t i d att g å i s k o l a n?
» Vid " ws " * befunnen „ i.
a n i 25 Finnes pr butelj.
h o n helst I m a t s a l e n l å g d e n v i n f l ä c k a d e d u k e n än- nu kvar på bordet, o c h h o n hastade förbi m e d e n k ä n s l a af ä c k e l.
(Q u a l i t é I n g h i l t e r r a) härstädes lagrad sedan 1891. ztff^ * sprang hon uppför e j t i d att t a g a af e endast a T T Ä y s hos ' s A ^ t h " MVf "!
n Ti 1 f?
y ™ £ »; K i k « - o c h A i h n.
IDUN 232 » I n t e ä n n u.
V i s k o l a r ä k n a d i t t tal f ö r s t.
» H a n blef v a k e n m e d ens o c h satte sig u p p, m e d a n d e t lilla a n s i k t e t s t r å l a d e af glädje.
» Bara m a m m a kan? » » D e t är j a g i n t e s ä k e r p å — d e t är ett s v å r t tal.
V i s k o l a g å in till p a p p a o c h bedja o m hjälp. » » J a, han k a n, » s v a r a d e g o s s e n t v ä r s ä k e r t.
» J a g skall g ö m m a d i g i n n e i m i n k a p p a, så att d u i n t e f r y s e r, » s a d e b o n o c h l y f t e h o n o m u p p ur sängen.