Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af hvad Reglementets 244 § samt gällande Revisions-inslruklioner stadga, hafva de af Rikets Ständer sistlidet år sammankallade Revisorer afgifna be - Riksgälds-kontorets Berättelse 1836. 31 rättelser, angående granskningen af Stats- och Riksgälds-verken, äfvensom de af dessa berättelser föranledda utlåtanden, blifvit, genom Fullmäktiges försorg, i vanlig ordning till trycket befordrade och derefter med Post- och Inrikes tidningarne utdelade.
Med tillämpning af de i sådant afseende utaf Rikets Ständer meddelade och i Reglementets 245 § intagna stadganden, har det, under nu förestående Riksmöte för Riksstånden och Utskotten erforderliga skrif- och tryckpapper blifvit upphandladt samt leverans-kontrakter afslutade angående tillhandahållande under Riksdagens lopp af de skrifmaterialier och öfriga effekter, sorn för Ståndens och Utskottens räkning behöfva anskaffas.
Dessutom äro, på sätt samma <§ jemväl stadgar och med bibehållande af de i enahanda hänseende under sistförflutne
Riksdag gällande bestämmelser, kontrakter upprättade med åtskilliga härvarande Boktryckare rörande tryckningen af Utskottens betänkanden jemte andra Bihanget till Riksståndens Protokoller tillhörande handlingar; hvarvid olika priser blifvit betingade och fastställda för tryckning med tvänne särskilda stilsorter, den ena gröfre och den andra finare.
Utaf de personer, som finnas uppförda på de utaf Rikets Ständer vid slutet af sednaste Riksdag utfärdade och Riksgälds-kontorets Reglemente bifogade pensionsoch expektans-stater, hafva följande sedermera med döden afgått, nemligen: förre Faktorn vid Riksgälds-kontorets Sedeltryckeri S.
Rumstedt, aflidne Kassören J. Zengerleins Enka A. C. Hedbom samt Vaktmästaren vid f. d. General-assistans-kontoret P. U.
Wessling; hvadan de för dem i nämnde stater upptagna löne- och pensionssummor följaktligen icke vidare utgå.
Deremot hafva, till följd af stadgade ällmänna pensionsgrunder eller Rikets Ständers särskilda beslut, 2:ne tjenstemän och en vaktbetjent vid Riksgälds-kontoret, hvilka efter sagde Riksdag erhållit afsked, dervid fått sig af Fullmäktige tillerkände pensioner, motsvarande dessa personers förut å stat innehafda löner; dock är redan den sålunda pensionerade vaktbeljenlen med döden afgången.
Genom sålunda inträffade, förändringar har sammanlagda årliga beloppet af de från Riksgälds-kontoret utgående pensioner, hvilka, enligt sednast utfärdade pensions-stat, utgjorde 1,483 R:dr 37 sk., ökats till 4,533 R:dr 37 sk., men deremot den i f. d. General-assistans-kontorets expeklans-stat upptagna slutsumma minskats från 1,991 R:dr 44 sk. lill 1,704 R:dr 24 sk.; och har den särskilda expektans-stalen vid Riksgälds-kontoret upphört att ega vidare tillämpning.
Vid afslutandet af denna berättelse torde Fullmäktige få anmäla, att Fullmäktige ämna, i likhet med hvad under föregångna Riksdagar iakttagits, genom skrifvclser S2 Riksgälds-kontorets Berättelse 18S6. till Stats—utskottet afgifva sina yttranden och förslag, angående några särskilda med Riksgälds-kontorets förvaltning gemenskap egande frågor, hvilka Fullmäktige ansett sig böra underställa Rikets Ständers pröfning och afgörande.
Stockholm den 16 Oktober 1856. G. Lagerbjelke.
Printzensköld. P. Bråkenhjelm. J. J.
Er. H. Eriksson. J. W. Beckman.
Ut in Prot. G. Holm.
Berg. A. M.
Joh. Persson.
J. A. Zetterberg. C. G. Stuart.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1856.
Stats-Utskottets Memorial N:o 6. 1 Y:o 6.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Nov. 1856, kl. 1 e. m.
Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å en af Per Ostman inom bemälda Riks-Stånd väckt motion, angående förändring uti ålagd postförings-skyldighet för 2:ne hemman i Säbrå socken af Wester-Norrlands län; Men då Utskottet anser denna fråga icke tillhöra dess handläggning, tår Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom.
Riksdags-Ordningen, förenämnde motion återlemna, för den åtgärd Rikets Ständer finna med åberopade § öfverensstämmande.
Prot. 1836 $ 1837. 4 Sami. 1 Afd. 2 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 7. TU;o 7.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Nov. 1856, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af vacht fråga om införande i tidningarne af sammanfattningen utaf Riks-Ståndens förhandlingar samt särskilda Kansli-biträdens anställande för sådant ändamål.
(R:gs-Afd.) Från Ridderskapet och Adeln har Stats-Utskottet emottagit remiss å ett af Herr Cederschiöld, Robert Theofron, under erinran om det icke sällan felaktiga och någon gång ensidiga eller missledande sätt, hvarpå bemälde Riks-Stånds förhandlingar refererades i tidningarne, väckt förslag, att — till beredande af tillförlitlig kännedom, ej mindre för Svenska folket om sättet huru dess församlade ombud utöfvade sitt vigtiga kall, än äfven för ledamöterne af de särskilda RiksStånden om de i likartade frågor inom andra Stånd yttrade åsigter — Rikets Ständer måtte besluta, att, inom hvart och ett Riks-Stånd, 2:ne Kanslister, utöfver det vanliga antalet, skola antagas för uppgörandet af en kort sammanfattning af de under hvarje plenum förefallande diskussionerna, hvilken sammanfattning borde tillhandahållas den eller de tidningsredaktioner, sorn, efter derom träffad öfverenskommelse, förbinda sig att kostnadsfritt intaga densamma i tidningarne.
Enligt grundlagarnes föreskrift, skola de hos Riks-Stånden förda protokoller, så tidigt ske kan, till deras fullständiga innehåll genom trycket utgifvas; och dessa, inför Stånden justerade, protokoller innefatta således en i lag föreskrifven redogörelse för Ståndens förhandlingar, hvilken ensamt eger gällande vitsord i fråga om hvad under diskussionerna inom de särskilda Stånden verkligen yttrats.
Att, jemte protokollerne, låta utaf vissa, för sådant ändamål anställde, tjenstemän verkställa andra anteckningar, för att likaledes genom trycket allmänheten meddelas, synes Utskottet vara en åtgärd, sorti, i stället för att leda till det dermed åsyftade ändamål, möjligen kan komma att medföra obehagliga stridigheter.
Det är nemligen att motse, det de anteckningar, som skulle ske för att införas i tidningarne och hvilkas föregående granskning eller justering tiden icke medgåfve, komma att i flera delar skilja sig från hvad protokollerne innehålla. Stats-Utskoltels Memorial N:o 7. 3
Den på sagde anteckningar grundade sammanfattning af Stånds-ledamöternes yttranden vore dock, liksom protokollsföringen, verkställd af särskilda derför anställde tjenstemän, hvadan en officiel karakter troligen komme att tillerkännas så väl denna sammanfattning som sjelfva protokollerne, ehuru de sinsemellan icke öfverensstämde.
Sedan offentlighet under Riks-Ståndens Öfverläggningar medgifvits, är hvarje tidningsredaktion oförhindrad att låta anteckna och offentliggöra hvad under diskussionerna yttras och, enligt redaktionens åsigt, företrädesvis förtjenar att komma till allmänhetens kännedom.
Vid dessa anteckningars verkställande och meddelande förefalla visserligen icke sällan misstag och oriktigheter; men sådant oaktadt, och då, i anseende till skyndsamheten samt andra härvid förekommande förhållanden, dylika anteckningar och deraf föranledda uppsatser svårligen kunna vara, till alla delar, riktige och fullt tillfredsställande, synes likväl hvad i berörde hänseende blifvit anmärkt icke innefatta en tillfyllestgörande anledning för representationen att, på det allmännas bekostnad, låta författa och tillhandahålla en eller annan tidningsredaktion sammandrag af de utaf representationens medlemmar, under riksdagsärendernes behandling, afgifna yttranden.
Utskottet, som dessutom tror sig kunna förutse, att nu förevarande af Herr Cederschiöld framställda förslag, vid verkställigheten skulle komma att möta flera svårigheter samt att de fördelar, detsamma skulle medföra, icke komma att motsvara den derigenom förorsakade tillökning i riksdags-kostnaderna, får alltså hemställa: att detta förslag icke må af Rikets Ständer bifallas.
Reservationer: af Herr Bildt.
Gillis, och Professoren Carlson, hvilka, såsom sin mening, åberopade det af Stats-Utskottets
Riksgälds-afdelning afgifna förslag till utlåtande öfver Herr Cederschiölds väckta motion:
Jemväl under föregångna Riksmöten har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å vigten och angelägenheten deraf, att de inom Riks-Stånden uttalade meningar och fattade beslut, utan afvaktan af protokollernas uppsättning 4 Stats-UtskoUels Memorial N:o 7. och justering, blefve på ett fullt tillförlitligt sätt allmänheten meddelade.
Bland de i sådant afseende gjorda framställningar och föreslagna åtgärder, anser sig Utskottet vid detta tillfälle endast behöfva erinra om det, efter härom hos PresteStåndet under 1850 och 1851 års Riksdag väckt motion, utaf dåvarande Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, i dess utlåtande N:o 60, förordade förslag, att hvarje Stånd skulle vid sitt kansli antaga en referent af förhandlingarne i Ståndets plena och att öfverenskommelse, å Rikets Ständers vägnar, träffades med någon eller några tidnings-redaktioner i hufvudstaden om referaternas införande i deras tidningar eller dermed följande bihang.
Ehuru detta förslag icke blef af Riks-Stånden godkändt, har Stats-Utskottet, sedan enahanda fråga genom nu förevarande motion blifvit Rikets Ständers pröfning ånyo underställd, ansett sig icke böra lemna utan afseende de både inom och utom representationen uttalade anmärkningarne emot det mindre tillfredsställande sätt, på hvilket riksdagsförhandlingarne, genom derom i tidningarne införda uppsatser, hittills blifvit allmänheten meddelade.
De misstag och oriktigheter, som vid anförandet af de hos Riks-Stånden förefallna diskussioner och återgifvandet af deruti deltagande talares yttrade meningar icke sällan förekommit, torde dock, under nuvarande förhållanden, till någon del, kunna tillskrifvas oförmågan för tidningsreferenterna att från sina, för skriftliga anteckningars verkställande mindre beqväma, platser på åhörare-läktarne alltid rätt uppfatta hvad talarne yttra, äfvensom saknadt tillfälle att af dessa härom erhålla behöflig upplysning samt att jemföra sina och vederbörande protokollsförares anteckningar.
Skulle nu deremot, på sätt föreslaget är, särskilda tjenstemän för ifrågavarande ändamål varda af Riks-Stånden antagna, komme naturligtvis icke samma anledningar till dylika misstag och oriktigheter att vidare förefinnas.
I anseende till representationens fördelning i 4 afskilda rum och grundlagens stadgande, att Ståndens plena böra samtidigt hållas, måste likväl de, till införande i tidningarne afsedda, anteckningarne inom alla Stånden, såvida de, utan förkortning eller tidsutdrägt samt särskild kostnad, skola kunna på sådant sätt offentliggöras, ingalunda vara vidlyftiga eller särdeles utförliga, utan i allmänhet endast innehålla hvad som oundgängligen erfordras för att tillkännagifva den af hvarje talare hufvudsakligen yttrade meningen samt upplysa om de beslut, hvilka af de särskilda Riks-Stånden blifvit fattade.
Då således de anteckningar, hvarom fråga nu är, torde, utan att upptaga ett alltför stort utrymme, kunna införas i de hufvudstadens tidningar, hvilkas redaktioner åtagit sig att redogöra för nuvarande
Riksdags förhandlingar, så eger Utskottet anledning förmoda och antaga, att åtminstone en och annan af nyssbemälde tidningsredaktioner gerna skola omfatta och begagna sig af det för dem beredda tillfälle att genast eller kort efter slutet af hvarje Stånds plenum kunna erhålla samt i sina tidningar meddela Stals-Utskollcls Memorial N:o 7. 5 lättfattliga och upplysande samt fullt tillförlitliga underrättelser om hvad derunder yttrats och beslutats.
Då sagde anteckningar, under en längre diskussion eller ett långvarigare plenum, svårligen lära kunna med erforderlig noggrannhet och skyndsamhet verkställas och utskrifvas af en enda person, synas, på sätt motionären föreslagit, 2:ne tjenstemäns biträde härvid nödvändigt.
För öfrigt anser
Utskottet lämpligast, att åt hvart och ett Riks-Stånd öfverlemnas att meddela de närmare före skrifter, som dervarande särskilda förhållanden kunna påkalla för den nu föreslagna åtgärdens ändamålsenligaste verkställande; och Utskottet får alltså, för att söka tillfredsställa de yttrade önskningarne och anspråken att, genom allmänna tidningarne, med största möjliga skyndsamhet och tillförlitlighet erhålla kännedom om nu församlade folkombuds yttranden och tillgöranden under Ståndens pleni-sammankomster, tillstyrka: att inom hvarje Riks-Stånd må, utöfver den för de vanliga Kansli-biträdena erforderliga aflöning, användas tvänne särskilda Kanslist-arfvoden, för att af diskussionerna och besluten under hvart och ett Stånds plenum få en sammanfattning uppgjord, hvilken bör, på föreskrifvet sätt, tillhandahållas de tidnings-redaktioner, som åtaga sig att kostnadsfritt utan tidsutdrägt eller förändring införa densamma i tid ningar.
Dock, som erfarenheten möjligen kommer att visa, att det nu framställda och af Utskottet biträdda förslaget icke uppfyller det dermed åsyftade ändamål, samt att för vinnande häraf erfordras andra eller ytterligare beslut och stadganden af Rikets Ständer, så får Utskottet, enligt hvars åsigt detta förslag tills vidare endast bör betraktas såsom ett försök att bereda önskadt tillfälle till ofördröjligt erhållande af opartiska och sakenliga upplysningar om Riksdagsförhandlingarnes fortgång och resultater, hemställa: att, till en början, tiden för de nu föreslagna Kanslist-arfvodenas utgående icke måtte bestämmas längre än till tre månader. af Herr Henschen:
Riksgälds-afdelningens förslag blef ej blott af ÖfversteLöjtnant Bildt och Professor Carlson, utan ock af Herr Björck, Doktor Gumcelius, Prosten, Holmberg och mig förordadt, samt vid voteringen af tolf godkändt.
Herr Bildt upplyste, att till Afdelningens kännedom kommit, att Redaktionerne af Aftonbladet och Svenska Tidningen lofvat att i sina tidningar in extenso, 6 Siats-Utskottets Memorial N:o 7. samt Redaktionen af Post- och Inrikes Tidningar såvidt utrymmet medgåfve, skyndsamt införa uppsatserna, som från Stånden kunde meddelas.
Bland de skäl jag anförde må anmärkas : att jag måste rösta för förslaget emedan det, om det antoges, befordrade sanning och publicitet-, att hvartdera af dessa två stora mål vore tillräckligt såsom skäl för bifall till förslaget: att grundlagsstiftarne genom budet om tryckning af Riks-Ståndens Protokoller sökt befordra publiciteten, hvilken af dem och alla erfarna statsmän betraktats såsom en af de fastaste grundvalarne för politisk och social frihet: att, som likväl erfarenheten ådagalagt, dels att Ståndens Protokoller icke af allmänheten lästes, dels ock, att hvad om öfverläggningarne i Stånden införes i allmänna tidningarne, ganska begärligt och med stigande intresse inhemtades af dem, hvilka lifvades af medborgerlig anda, som borde befordras såsom den säkraste borgen för friare samhälls-inrättningar, — man nu borde försöka det föreslagna sättet att vinna det mål, grundlagsstiftarne åsyftat, men icke uppnått: att förslaget således afsåge ingalunda blott tidningsredaktionernas fördelar, utan ett vida högre mål: att, vid jemförelse med detsamma, den af förslagets antagande orsakade utgift, som torde uppgå till högst 2,160 R:dr B:ko för de tre månader, hvilka med Afdelningens förslag åsyftades, måste anses obetydlig: att denna utgift kunde blifva ännu mindre, enär de ifrågasatta referaterna icke erfordrades för andra ärenden, än dem, som kunde förutses intressera den större tidningsläsande allmänheten: att desse referater, när erfarenheten bekräftat deras ändamålsenlighet, kunde göras för de flesta ärenderna och blifva mycket fullständigare samt slutligen utan skada föranleda åtskilliga förkortningar af protokollen: att, sedan referaterna sålunda ökats och protokollen minskats, ifrågavarande åtgärd kunde i framtiden medverka till en ännu större, nu icke ifrågasatt besparing, derigenom att protokollernas tryckning in extenso blefve öfverflödig: samt att ingen Stånds-ledamot vore betaget, både att genomse referaterna innan de trycktes och äfven att vid protokolls-justeringen ytterligare rätta den ändock möjligen mindre noggranna uppfattningen af talarens mening.
I allmänhet blifva protokoller noggrannare och fullständigare ju skyndsammare de uppsättas, emedan då hvarje uttryck är i minnet säkrare bibehållet.
Alltså kunde referaterna komma att noggrannare än protokollen innehålla hvad en talare verkligen vid tillfället sagt, hvaremot protokollen, som talarne sjelfve nu få godtyckligt justera, torde fullständigare och noggrannare innehålla hvad talaren velat eller bort säga.
Man bör ock städse besinna, att om allt, som ej blir fullkomligt, skulle blott derföre underlåtas eller undvikas, våra riksdagsgöromål borde genast upphöra. Slals-Utskoltels Memorial N:0 7■ 7 Utskottets motiver förefalla dunkla emedan dels motsatta slutsatser kunna dragas af de uppgifter, som deri förekomma, dels ock
Utskottet vid slutet af motiverna talar om »flera svårigheter», utan att uppgifva, hvari de skulle bestå.
Sådana uttryck kunna vara tillgripna i brist på bestämda skäl och böra ej verka på dem, som äro vane att icke omfatta en mening förr, än till stöd för densamma ådagalagts »uppenbara skäl och bevis».
Utskottet erkänner, att de »inför
Stånden justerade protokollen» ensamt ega gällande (?) vitsord.
Således kunna de af Utskottet nämnde »stridigheter» mellan dessa protokoller och referaterna svårligen blifva »obehagliga»: åtminstone ej obehagligare än nu, då, efter hvad Utskottet medger, »icke sällan misstag och oriktigheter i tidnings»uppgifterna om hvad som yttrats i Riks-Stånden förefalla».
Jag förmodar, att flere representanter anse sanningens befordrande ensamt innefatta en tillfyllestgörande anledning för representationen att med ringa uppoffring för det allmänna »låta författa och tillhandahålla» icke »en eller annan »tidningsredaktion», utan alla de redaktioner, som vilja sig deraf begagna, »sammandrag af de utaf representationens medlemmar under riksdagsärendernas »behandling afgifna yttranden.»
Jag hoppas således bifall till Afdelningens förslag äfven om åtskillige representanter skulle föga akta den tänkande allmänhetens och sina kommittenters omdömen öfver representanternas yttranden.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1856. Siats-Utskottets Memorial, JW 8. i M 8.
AnU. till Exp.-TJlsk. den 27 Nov. 18S8, kl. 2 e, m. MemoriaI, angående Riksdags-koslnadernas bestridande.
(Rgs-Afd.)
Med anledning af tvänne af Herr Bildt, D. G. och Doktor Gumalius inom Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner, angående de för innevarande riksmöte erforderliga kostnaders omedelbara bestridande af Riksgiilds-kontoret på samma sätt, som vid sednast förflutne och flere föregående Riksdagar iakttagits; och enär härom då meddelade föreskrifter jemväl funnits ändamålsenliga och tillfyllestgörande, samt alltså synas under denna Riksdag böra bibehållas och tillämpas, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad förut varit stadgadt, måtte besluta och förordna: l:o att alla pä Rikets Ständers beslut grundade utgifter för nuvarande
Riksdag må utgå af Riksgälds-kontorets härtill disponibla medel och under behörigt iakttagande af samma beslut, omedelbart från detta verk till vederbörande utbetalas; 2:o att likaledes sådane, af denna Riksdag föranledda, utgifter, som, i anseende till deras föremål och beskaffenhet och i likhet med hvad under Rikets Ständers sednaste sammanvaro egde rum, dels redan blifvit, dels framdeles, under Riksdagens lopp, varda af Kongl. Maj:t i nåder godkända och å Kongl. Stats-kontoret anvisade, må, efter erhållna reqvisitioner och anställd granskning af derför af lemnade verifikntions-handlingar, Kongl.
Stats-kontoret af Riksgälds-kontoret godtgöras; 3:o att, beträffande särskildt utbetalningarne af do Riks-ståndens och Utskottens Sekreterare samt Kansli- och vaktbetjening tillerkända arfvodeu och traktamenten, dessa utbetalningar må verkställas i enlighet med specifika uppgifter å bemälde betjening, undertecknade, för Riks-stånden, af hvarje Stånds Talman, och för Utskotten af hyarje Utskotts Ordförande; och Bih. lill 11 Sl.
Pral. 18156 ik 1857.
A Sami. 1 Afd. 3 Haft. I 2 Stats-Utskotlels Memorial, JM 9. 4:o att, då tillfälliga utgifter, som till Riksdags-kostnaderne måste hänföras, inom Riks-stånden eller Utskotten förekomma, räkningarne derå böra, innan desamma af Riksgälds-kontoret liqvideras, vara attesterade af vederbörande Talman eller Utskotts Ordförande.
Dessutom och under förutsättning att Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit, får Utskottet tillika hemställa: alt Rikets Ständers beslut, angående Riksdags-utgifternas besörjande och godtgörande af Riksgälds-kontoret måtte varda hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anmäldt, äfvensom att Utskottet måtte, lör samma besluts verkställande, få sig uppdraget meddela Fullmäktige underrättelse ej mindre om hvad Rikets Ständer uti ifrågavarande hänseende nu komma att besluta och förordna, än ock om de särskilda beslut och föreskrifter, som Rikets Ständer i Riksdags-kostnaderna rörande frågor - framdeles under denna Riksdag kunna finna för godt meddela.
Stockholm den 27 November 1856. M 9.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 87 Nov. 18S6, kl. 8 e. m.
Memorial, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmans okade Riksdag skostnader.
(R:gs-Afd.) Hos Ridderskapet och Adeln har Herr Bildt, D. G. och hos Preste-ståndet Doktor Gumcelius, uti motioner, som blifvit till Stats—Utskottet remitterade, hemställt, att detta Utskott mätte få sig uppdraget alt föreslå en, efter nuvarande förhållanden lämpad, ersättning för de ökade kostnader, Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, i och för utöfningen af sina magtpåliggande befattningar, såsom Riks-ståndens Ordförande, måste under nuvarande Riksmöte vidkännas.
Då nyssnämnde befattningar för deras innehafvare obestridligen i flera hänseenden medföra ökade kostnader utöfver dem som med Riksdagsmanna-kallet äro förenade, helst Riks-ståndens Ordförande, oaktadt Rikets Ständer, då enahanda ersättning för dem under föregående Riksdagar blifvit bestämd, yttrat, att någon egentlig represcntations-skyldighet ej torde ifrågakomma, efter hvad erfarenheten visat, icke kunnat helt och hållet undandraga sig en sådan skyldighets fullgörande; Stats-Utskottets Memorial, J\f 10. 3 så och med afseende å de under sednasfe liden betydligt stegrade lefnadskostnaderne bär i hufvudstadeii, i betraktande hvaraf det under förra Riksmöten till 400 R.dr banko i månaden fastställda ersättningsbelopp under nuvarande förhållanden synes alltför otillräckligt, får Utskottet föreslå: att Rikets Ständer såsom godtgörelse för de Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, i sagdo egenskap, åliggande ökade Riksdagskostnader, må bevilja för hvar och en af dem ett anslag, i ett för allt, af Nio Hundra Riksdaler Riksmynt i månaden, alt utgå från Riksdagens början och till dess slut.
Slockholm den 27 November 1886. JfS 10.
Ank. till Exp. Etsk. tl. 27 Nov. 18S6, kl. 2 e. tn.
Memorial, angående förskott d afloningen för den hos /liksSldnden och Utskotten anställde betjening.
(R:gs-Afd.)
Uti 2:ne skrifvelser lill Siats-Utskottet af den 40 innevarande månad, hafva Herr Landtmarskalkeö och Herrar Talmän erinrat, hurusom, enligt Riksdags-ordningens 24 j§, Riks-Sldndens och Utskottens Sekreterare jemte den i Stånds-kanslierna och Utskotten under denna Riksdag tjenstgörande personal väl icke förr, än vid Riksdagens slut, egde rätt att af statsmedlen erhålla en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning, men fastän således behörig grund, för denna vedergällnings bestämmande ännu saknades, hafva Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän likväl, då liera bland denna personal torde vara i behof alf äfven under innevarande Riksdag, innan afloningen kunde slutligen bestämmas, komma i åtnjutande af någon del deraf, föreslagit att följande, för månad och från hvars och ens inträde i tjenstgöring beräknade, belopp mätte, såsom förskott å sagde aflöning, efter hvarje månads slut utbetalas lill nedannämnde personer, nemligen: hos Ridderskapet och Adeln: lill Riddarhus-Sekreteraren . . .
R:dr R:ko 200: — eller R.dr R:mt 300: — » 7 äldste Kanslister eller Notarier hvardera » 90: — » 138: — » 6 andre Kanslister, hvardera . » 60: — » 90: — i Slats-Utskottcts Memorial, M 10, hos Preste-ståndet: till Sekreteraren . . . . » 4 Notarier, hvardera ....
» 9 Kanslister, hvardera hos Borgare-ståndet: » Sekreteraren » 4 Notarier, hvardera ....