Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tjenstegraderne inom Banko-verket äro för närvarande fyra, nemligen; Första graden:
Kommissarierne, Banko-sekreteraren och Advokat-fiskalen.
Kamererare, Kassörer, Notarien hos Fullmäktige, Sekreteraren hos Under-styrelsen, Banko-fiskalen samt Referendarien.
Bokhållare, Revisorer, Registrator, tillika Aktuarie, samt Notarierne hos Under-styrelsen och uti Låne-kansliet.
Tjenstemännens antal inom ofvanberörde tjenstegrader är följande:
Kassa-afdelningen 1.
Sedel-kontoret 3.
Depositions-afdelningen 2.
Låne-afdelningen 3.
Låne-kansliet 4.
Kontroll- och Revisions-afdelningen 1.
Boksluts- och Ekonomi-afdelningen 1.
Banko-diskonten 2.
Kommissarie 17. 1.
Banko-sekreterare Advokat-fiskal 1 19.
Kamererare i Kassa-afdelningen 1. » i Sedel-kontoret 1. » i Depositions-afdelningen 4. » i Låne-afdelningen 2. » i Kontroll- och Revisions-afdelningen 1.
Transport 9.—19. 56 Banko-Utskottets Betänkande, JYi 61.
Transport 9.
Kassörer i Special-kassorna 7, Notarie bos Fullmäktige 1.
Sekreterare hos Under-styrelsen !
Banko-fiskal 1 Referendarie i Låne-kansliet 1 Inom Tredje graden:
Bokhållare i Kassa-afdelningen » i Sedel-kontoret . . . . 4. » i Deposilions-afdelningen ......
. . . . 3. » i Låne-afdelningen . . . . 7. » i Kontroll- och Revisions-afdelningen . . . . . . 6. 22.
Revisorer i Kontroll- och Revisions-afdelningen 2 Registrator, tillika Aktuarie, i Låne-kansliet 1 Notarier vid Under-styrelsens Expedition . . 2. » i Låne-kansliet 1.
Inom Fjerde graden:
Kontors-skrifvare i Sedel-kontoret . . . . 6. » i Deposilions-afdelningen .... . . . . 6. » i Låne-afdelningen . . . . 5. » i Boksluts- och Ekonomi-afdelningen . . . . 1. 18.
Kanslister i Låne-kansliet . . . . 3. » i Fiskals-kontoret . . . . 2. » i Fullmäktiges Expedition . . . . 1 » i Understyrelsens Expedition . . . . 2. 8.
Extraordinarie tjenstemän : Kassa-skrifvare Konstidkare :
Stereotyperings-föreståndare 1 Förvaltare vid Bankens Pappersbruk Tumba .... 1. \
Förste Sedeltryckare Andre d:o Transport 106 Vakt - Banko-Utskottets Betänkande, M 61. 57 Transport 106.
Väkthet jerling : Vaktmästare . . 1.
Kammardrängar, äldre 16. d:o yngre .J12. g9 S:r 133.
Härtill torde kunna läggas de utöfver stat nu anställda, nemligen:
Kommissarie i Låne-kansliet 1.
Räkenskapsbiträde vid Fullmäktiges Expedition 1.
Summa 137.
Enligt Kommitterades förslag, skulle personalen utgöra:
Inom Första graden, inbegripande Bankens Kommissarier och Banko Sekreteraren 15.
Inom Andra graden, Advokatfiskal, Kamererare, Kassörer, Sekreteraren bos Understyrelsen och Referendarien i Låne-kansliet 17.
Inom Tredje graden, Banko-fiskalen, Bokhållaren, Revisorer och Notarier 18.
Inom Fjerde graden, Kontorsskrifvare och Kanslister 20. ^ hvarjemte Kommitterade ytterligare upptagit
Extraordinarie tjenstemän:
Kassaskrifvare » 8.
Konstidkare :
Tryckeriföreståndare 1.
Förvaltare vid Bankens Pappersbruk Tumba 1.
Konduktör 1.
Förste Sedeltryckare 1. Andre d:o 2. 6.
Vaktbetjent g: Vaktmästare 1.
Äldre Kammardrängar 14.
Yngre dito 12. ^ Summa lil.
Den af Banko-fullmäktige uppgjorde beräkning öfver tjenstemannapersonalen afviker i sä måtto från Kommitterades förslag, att Fullmäktige till särskild grad hänfört Advokatfiskal, samt indragit Referendarii-sysslan, hvarigenom, med uteslutande derjemte af den Kamererare, som Kommitterade afselt att i stället för en Kommissarie tjenstgöra vid Guld- och Silfverbelåningen, tjenstemännens antal inom Andra Bih. lill R.
Brot. 1835 & 1854. 6 Sami. 1 Afd. 25 Hafi. 8 58 Banko-Utskottets Betänkande, JYs 61. graden upptagits lii! 14; att deremot, beträffande Tredje tjenstegraden Fullmäktige uti Kassa-, Depositions- samt Revisions- och Ekonomi-afdelningarne ökat antalet med tillsammans 3 Bokhållare, men uti Låne-afdelningen minskat med 1, hvadan antalet i denna grad utgör 20; alt hvad angår Fjerde tjenstegraden, Kontorsskrifvarnes antal blifvit förminskadt uti Kassa- och Låne-afdelningarne med tillhopa 3, men ökadt i Depositions-afdelningen med 1, så att tjenstemännen inom graden upptagits på det hela till 18 och summan af ordinarie tjenstemän till . . . 68.
Kassaskrifvarne äro beräknade att utgöra 6.
Konslidkarne, hvarifrån Konduktören, såsom ansedd obehöflig, blifvit utesluten, till 5. samt Vaktbetjeningen, i enlighet med Kommitterades förslag, till 27.
Summa 106.
Utskottet bar ansell sig böra tillstyrka: alt tjenstegradcrna inom Bankoverket må bestämmas till Fyra, nemligen:
Kommissarierna, Banko-Sekreteraren och Advokatfiskalen; Andra graden:
Kamererare, Kassörer och Sekreteraren hos Understyrelsen ; Tredje graden:
Bokhållare, Revisorer, Registrator tillika Aktuarie samt Notarierne hos Fullmäktige, Understyrelsen och uti Lånekansliet; Fjerde graden:
Kontorsskrifvare och Kanslister; att tjenstemännens antal inom ofvanberörde tjenstegrader må blifva följande:
Kommissarier: i Kassa-nfdelningen . 1 » i Depositions-afdelningen .... 2. » i Sedel-kontoret . . 2. » i Låne-afdelningen . 2. » i Låne-kansliet • 4. » i Revisions- och Ekonomi-afdelningen 1. » i Banko-diskonten 2 14.
Banko-Sekreterare Advokatfiskal Inom Andra graden:
Kamererare: i Kassa-afdelningen 1 » i Depositions-afdelningen . . 2. » i Sedel-kontoret , 1 » i Låne-afdelningen 2. 6.
Transport 6. 16. Banko-Ulskollets Betänkande, JM 61. 59 Transport 6, Kassörer i Special-kassorna . . . 5.
Sekreterare bos Understyrelsen 1.
Inom Tredje graden:
Bokhållare: i Kassa-afdelningen 2, » i Depositions-afdelningen 1 » i Sedel-kontoret 2 » i Låne-afdelningen 4. » i Revisions- och Ekonomi-afdelningen . 3. 12.
Revisorer i Revisions- och Ekonomi-afdelningen , . 2.
Registrator tillika Aktuarie 1 Notarie: hos Fullmäktige 1 » vid Understyrelsens Expedition .... 1. » i Låne-kansliet 1 Inom Fjerde graden:
Kontorsskrifvare: i Depositions-afdelningen 3. » i Sedel-kontoret 3. » i Låne-afdelningen 3. » i Revisions- och Ekonomi-afdelningen 1. 10.
Kanslister: hos Fullmäktige 1 » i Underslyrelsens Expedition .... 1. » i Låne-kansliet 2. » i Fiskals-kontoret 2 6. s8 Extraordinarie tjenstemän:
Konstidhare:
Tryckeriföreståndare Förvaltare vid Tumba Bruk ........
1 Förste Sedeltryckare Andre d:o 2. öfver-vaktmästare och Brandmästare . . . . . 1 Väkthetjening:
Äldre Kammardrängar 12.
Yngre d:o ..........
Summa 96. 60 Banko-Utskottels Betänkande, JVf 61. samt att Fullmäktige må berättigas att utfärda öppen fullmakt för ofvanbemälte sextiotvå ordinarie Embels- och Tjenstemän.
Vid aflöningsvilkorens bestämmande, hafva Kommilterade antagit
Fyra ordinarie tjenstegrader, inbegripande: den Första:
Kommissarierne och Banko-Sekreteraren med lön . . .
R:dr 2000. samt tjenstgöringspenningar å supplementar-stat » 400. den Andra:
Advokalliskalen, Kamererare, Kassörer, Sekreteraren hos Understyrelsen och Referendarien i Lånekansliet med lön R:dr 1500. samt tjenstgöringspenningar å supploinenlar-stal » 300. den Tredje: Bankofiskalen, Bokhållare, Revisorer och Notarier, med lön » 1000. och tjenstgöringspenningar » 200. samt den Fjerde: Kontorsskrifvare och Kanslister, med lön ....
» 500. och tjenstgöringspenningar å supplementar-stat » 100.
Kommilterade yttra härvid, alt de väl å ena sidan lemnat all uppmärksamhet åt Rikets Ständers uttryckta förväntan att besparing i Verkets förvaltningskostnader må genom den nya organisationen tillvägabringa», men att det å andra sidan synts Kommitterade hufvudsakligen ingå i Bankens sanna intresse, att den tjenstemannakorps, på förtroendet till hvilkens redlighet, nit och skicklighet, säkerheten för såväl Banketis som en betydlig del af Statens och många enskildas tillgångar hvilade, icke borde genom för knapp aflöning försättas i bekymmer för en tarflig och anständig utkomst, och derigenom möjligen inledas i frestelser, hvilka i ett penningeverk ligga så nära till hands.
Derest Banken för en framtid skulle kunna påräkna att i sin tjenst erhålla kunniga och dugliga tjenstemän, vore det ock nödvändigt att den blifvande aflöningen för Bankens tjenstemän bestämdes åtminstone icke lägre, utan snarare något högre, än den som åtnjötes af deras vederlikar i andra publika verk, hvilka redan erhållit en, efter förändrade tidsförhållanden lämpad, ny organisation, emedan i annat fall det kunde befaras, att
Banken uti sin tjenst endast skulle erhålla sådana personer, hvilka, såsom mindre skicklige, måst stå tillbaka vid befordran uti andra verk, med förmånligare lönevilkor.
Samma skäl, som föranledt förhöjning i aflöning för dessa verks Ijenstemannapersonal, eller tillökade göromål, förbud att innehafva annan tjenstebefattning samt i allmänhet under de sednare åren betydligen stegrade lefnadskostnader voro äfven fullt tillämpliga å Bankens tjenstemän, hvilka dessutom, särdeles i högsta tjenstegraden, vore underkastade ett större pekuniärt ansvar, än några andra tjenstemän inom hela riket.
För samtliga tjensterna inom hvarje grad, äro af Kommilterade föreslagna enahanda aflöningsförmåner, dock så att en del skulle utgå från lönestaten såsom ständig lön, men en annan del från supplementarstaten såsom tjenstgöringspenningar; förmälande Kommitterade sig, hvad särskildt beträffar den olikhet i löneinkomster, Banko-Utskottets Betänkande.
M 01. 61 som för närvarande eger rum för Bankens Komnrtissarier, i det att de Tio äldste åtnjuta högre och de
Sju yngste lägre lön, hafva så mycket heldre tillstyrkt upphörandet af denna olikhet, sorn, utom det att någon giltig anledning icke förefunnes att tilldela olika förmåner åt tjenstemän, hvilka, med afseende å Bankostyrelsens rättighet alt dem efter godtfinnande till tjenstgöring placera i den ena eller andra afdelningen, utan undantag samtlige voro underkastade samma tjenstepligter och lika stort ansvar, det mindre lämpliga förhållande understundom inträffade, att Kommissarie, tillhörande lägsta lönegraden, hvilken af Fullmäktige utsåges till Chef för någon af Verkets afdelningar, finge tjena för lägrq lön än biträdande Kommissarie, tillhörande högsta lönegraden, ehuru den förre, såsom innehafvare af en vigtigare och ansvarsfullare befattning än den sednare, rätteligen syntes böra endast på sådan grund och utan afseende å den tillfälliga omständigheten, huruvida han vore äldre eller yngre inom Kommissariegraden, vara tillförsäkrad att, under hvilka förhållanden som helst, åtminstone icke vara mindre väl lottad än en, måhända i hans egen afdelning anställd och sålunda i visst afseende honom underordnad biträdande Kommissarie.
I följd af det utaf Kommitterade afgifna förslag, hvarigenom en del af löneinkomsterna borde utgå såsom tjenstgöringspenningar från supplementar-stat och i följd derjemte af förbudet att innehafva tjenst annorstädes, skulle embets- och tjenstemännen på det hela, enligt hvad Underslyreisen anfört, komma att vidkännas en verklig försämring i adöningsvilkor, enär de då allmänt blefve underkastade det missödet att, så snart någon af sjukdoms- eller annat laga förfall vore urståndsatt att förrätta sin tjenst, han, utom den för sådana händelser alltid oundvikliga pekuniära uppoffring i öfrigt, nödgades afstå en stor del af den ordinarie aflöning, som han på förhand beräknat i och för sin och familjs bergning; hvaraf till en början otvifvelaktigt följde, alt hvarje embets- och tjensteman, vid iråkad sjuklighet, oftast föranledd af mångårigt, träget arbete i Bankens tjenst, tvingades att, till undvikande af en alltför kännbar förlust, under den yttersta ansträngning, äfven med försvagade både själs- och kroppskrafter, söka i det allra längsta qvarhålla sig vid sin plats, såsom varande af nöden i och för tarflig bergning, då han deremot, i anuat fall, kunde i tid begagna ledighet till en försvagad helsås förbättring.
Att sådant i längden icke blefve ländande till båtnad för Bankoverket, der det vore af så stor vigt att på allt sätt befordra och oafbrutet bibehålla all möjlig noggrannhet och reda vid göromålens handhafvande, måste, efter Understyrelsens förmenande, antagas, äfven om, genom införande af det föreslagna, hitintills inom Bankoverket såsom regel okända och åtminstone inom sednast reorganiserade
Kronans verk icke antagna sättet att fördela aflöningen, man ansåge sig nu böra underkänna den för tjenste— mannapersonalen så dyrbara helgden af eganderätt, sorn i alla tider varit tillerkänd de ordinarie löneinkomsterna, hvilka oftast utgöra Ijcnstemannens enda egendom.
Hvad särskildt den föreslagna aflöningen för Kommissarierne anginge, erinrar Understyrelsen hurusom de flesta Kommissariebefattningar, nemligen de Tio med den 62 Banko-Utskottets Betänkande, Jtf 61. högre lönen, på fullgoda grunder, nemligen i anseende till den, i förhållande till öfrige tjenster inom Verket, utom all jemförelse, större vigten och ansvarigheten i allmänhet af Kommissariebcställningarne, såsom tillika varande förtroendeposter, ständigt varit åtskiljde ifrån den närmaste tjenstegraden (Kamereraregraden) genom tvenne lönesteg eller grader, hvaremot, enligt Kommitterades förslag, hvarje olika tjenstegrad skulle, ända till och med den högsta och ansvarsfullaste, eller Kommissariegraden, komma alt med alldeles lika belopp åtskiljas genom endast ett lönesteg eller en lönegrad, och att således Kommilterade, i stället alt, medelst fortsatt principenlig tillämpning af den antagna löneprogressionen, uppflytta den lägre Kommissariegraden till den högre och på detta sätt sammanföra begge till en och samma lönegrad, låtit den nya löneprogressionen fortgå endast till och med den lägre Kommissariegraden och följaktligen i sjelfva verket nedflyttat den högre Kommissarie-lönegraden till den lägre, och det på sådant sätt alt de äldre Kommissarierne, i afseende å inkomster i och för tjensten, oaktadt den dryga tillökningen i både ansvar och arbete för Kommissarierne i allmänhet, på det hela lill och med skulle komma i en sämre ställning, än de tillförene innehaft.
Under åberopande af hvad Under-styrelsen yttrat till stöd för sitt afstyrkande af Kommitterades förslag, enligt hvilket löneinkomsterna blifvit fördelade i lön och tjenstgöringspenningar, fästa Fullmäktige uppmärksamhet derå: att nyssnämnde sätt för aflöningens utgående otvifvelaktigt skulle leda dertill, att tjenstemannen, ehuru med försvagade själs- och kroppskrafter samt i följd deraf till tjenstgöring föga användbar, nödgades att för sin och sin familjs bergning söka i det allra längsta qvarstå i Verkets tjenst; att Fullmäktige väl, enligt Banko-reglementets föreskrift, vore berättigade att, då sådant för göromålens säkra och skyndsamma gång funnes oundgängligen nödigt, på pensionsstat förflytta en tjensteman, som af ohjelpligt sjukdomstillstånd eller afgjord oförmögenhet vore förhindrad att vidare gagna Verket samt i sådana fall anordna hela lönen såsom pension, ehvad de föreskrifna iefnadsocb tjensteåren äro uppnådda eller icke, men att enär, genom förflyttningen på pensionsstat, tjenstemannen skulle förlora den del af allöningen, som utginge i tjenstgöringspenningar och sålunda tillskyndades kännbar minskning i inkomster för sitt och de sinas försörjande, borde det lätteligen inses, alt tvekan mången gång skulle hos Fullmäktige uppstå att utöfva en rättighet, som på tjenstemannens ekonomiska ställning för hans återstående lifstid komme att hafva ett så menligt inflytande; att närmaste följden häraf sannolikt blefve den att Banken, inom en icke aflägsen framtid, skulle hafva uti den högsta tjenstegraden, med de ansvarsfullaste befattningarne, personer, saknande den verksamhet, drift och förmåga, som oeftergifligen fordrades för att kunna till det allmännas båtnad uppfylla de maktpåliggande göromålen; att äfven under tjenstetiden enahanda ofördelaktiga förhållande skulle för tjenstemannen inträffa just vid sådana tillfällen, då han företrädesvis vore af hela den påräknade allöningen bäst i behof, såsom t. ex. vid sjukdomsförfall, då tjenstgörings - Banko-UlskoUets Betänkande, M 61. 63 penningarne honom frånginge, utan att sådant komme att leda till någon besparing i verkets förvaltnings-kostnad, enär desamma skulle den tjenstförrättande tillfalla, samt att, genom aflöningens bestämmande såsom ständig lön, någon ökad utgift för Banken icke uppkomme, emedan, enligt redan gällande stadganden, vid sjukdomsvikariater ordinarie tjenstemännen, hvar i sin grad, äro förbundna att, emot åtnjutande af förut innehafvande aflöning, vikariat emottaga och endast åt extra ordinarie, som användes till ordinarie tjenstgöring, anvisas, för den tid han sådan bestrider,
ett, minsta inkomsten i ordinarie tjenstegrad motsvarande, arfvode.
Då således ifrågavarande förslag om löneinkomsternas allmänna fördelning i ständig lön och tjenstgöringspenningar, efter Fullmäktiges öfvertygelse, hvarken vore förenligt med Banko-verkets fördel eller öfverensstämmande med billighet mot tjenstemännen, hafva Fullmäktige biträdt den mening Under-styrelsen härutinnan yttrat
I afseende på Kommitterades förslag att antaga en lönegrad inom högsta tjenstegraden, anföra Fullmäktige, alt då det högsta målet för befordran, som Bankens tjenstemän kunde uppnå, utgjordes af kommissariegrad och då, åtminstone i allmänhet, det måste antagas att de äldsta inom denna grad vore i behof af jemförelsevis högre inkomster för sin och de sinas bergning i följd af stigande iefnadskoslnader, så vore det allt skäl att bibehålla två lönegrader inom ifrågavarande tjenstegrad; och enär, af de 17 kommissarier, som nu äro på ordinarie stat anställda, de 10 äldsta åtnjutit högre lön alltsedan kommissariernes antal på det hela utgjorde 21, ansågo Fullmäktige att, då kommissariernes antal nu skulle förminskas till 14, det vore lämpligt all, enligt den grund, hvilken förut varit gällande, eller att ungefärligen halfva antalet tillerkändes högre lön, 7 komme i åtnjutande af denna förmån.
Hvad först angår Kommitterades, af Under-styrelsen och Fullmäktige afstyrkta förslag, att fördela löne-inkornsterna i lön och arfvode, har Utskottet, i betraktande af den större tillökning
Bankens pensions-stat skulle erhålla genom frångående af nämnde förslag, ansett sig destohellre böra detsamma till bifall förorda, som det är att befara att, i händelse vid inträffande förfall hela löneinkomsten lillfölle den tjenst— ledige, de permissionssökandes antal skulle betydligen tillväxa.
Emellertid vill Utskottet ej bestrida, alt ju, under vissa förhållanden, det skulle kunna leda till orättvisa för tjenstemännen, i händelse han vore nödsakad att frånträda innehafvande arfvode, såsom lill exempel vid inträffande sjukdomsförfall, och Utskottet har derföre, jemte tillstyrkande af löneinkomsternas fördelning i allmänhet i lön och arfvode, bär nedan föreslagit, att Fullmäktige må berättigas, att, tillåta tjensteman, som af sjukdom är förhindrad att bestrida tjensten, att under tiden fortfarande uppbära det lönen åtföljande arfvode.
Beträffande åter Kommitterades, af Under-styrelsen vilkorligt biträdda åsigt att inom högsta tjenstegraden bör finnas endast en lönegrad, får Utskottet, åberopande hvad Fullmäktige, till stöd för deras motsatta mening i delta fall, anfört, tillkännagifva alt Utskottet hyser den öfvertygelse, att den redan af alder antagna grundsats, att Uanko-Utskotlels Betänkande, Jt/i 61. åtskillige af tjenstemännen, tillhörande högsta graden, böra innehafva högre lön än de öfriga inom graden, fortfarande bör tillämpas; hvadan ock Utskottet för de sju äldsta kommissarierne och Banko-sekreteraren tillstyrkt att lönen må bestämmas till ett belopp, som med 200 R:dr öfversliger den för de öfrige inom denna grad föreslagna, och att följaktligen löneinkomsterne böra utgöra för de 7 äldsta kommissarierne och Banko-sekreteraren, lön 2,200 R:dr och tjenstgöringspenningar 400
R:dr, samt för de 7 yngre kommissarierne och advokat-fiskalen, lön 2000 och tjenstgöringspenningar 400 R:dr.
För öfrige tjenslegrader har Utskottet trott sig böra föreslå enahanda löneinkomster, efter samma fördelning i lön och arfvode, som Kommitterade antagit, eller för Andra Tjenstegraden: lön 1,300 R:dr. tjenstgöringspenningar 300 » Tredje Tjenstegraden: lön 4,000 » tjenstgöringspenningar 200 » Fjerde Tjenstegraden: lön 500 » tjenstgöringspenningar 100 »
Till verkets kassa-skrifvare utgår för närvarande 400
R:dr såsom arfvode till dem hvardera årligen, Kommitterade hafva ansett dem böra vid nämnde arfvode fortfarande bibehållas, hvaremot Under-styrelsen tillstyrkt förhöjning deri lill 600 R:dr Banko, under yttrande att kassa-skrifvarne, fastän extra ordinarie tjenstemän, nära omöjligt kunde med dessa befattningar förena tjenstgöring i annat verk, och hafva Fullmäktige uti delta Utskottets tillstyrkande instämt.
Som extra ordinarie tjensteman genast vid antagandet kan varda till kassaskrifvare anställd och det för dem nu bestämda arfvode måste, i betraktande deraf, anses vara afpassadt efter det biträde som af kassa-skrifvarne påfordras, har Utskottet i denna del understödt Kommitterades förslag.
För de å Bankens stat upptagna konstidkare, nemligen tryckeriföreståndaren och sedeltryckarne, hafva hvarken Kommitterade, Under-styrelsen eller Fullmäktige tillstyrkt förhöjning i löneinkomster, hvadan desamma blifvit af Utskottet utförde till enahanda belopp, som för närvarande äro bestämda.
Till konduktören är uti nuvarande stat såsom lön upptaget 450 R:dr, hvarförutan från supplementarstat utgått till konduktören eller den som biträder ekonomichefen med upphandlingar, 100 R:dr; varande derjemte genom 220 § i Bankoreglementet medgifvet, att lill Bankens konduktör må utgå särskildt arfvode, med 40 Banko-Ulskottels Betänkande, M 61. 65 40 R:dr i månaden, då hans biträde vid större byggnadsarbeten och reparationer erfordras.
Kommitterade föreslå för konduktören, lön 500 R:dr och särskildt anslag från supplementar-slat 100 R:dr.
Som byggmästare-biträde, der sådant erfordras, kunde erhållas utan att särskild konduktör på stat uppföres, samt de ekonomien tillhörande bestyr, som åligga konduktören, syntes kunna lämpligen besörjas af Öfver-vaktmästaren, tillstyrka Fullmäktige, att konduktörs-befattningen må, vid nuvarande innchafvares afgång, indragas samt Fullmäktige berättigas att, i och för nödigt konduktörs-biträde, använda ett årligt arfvode af 300 R:dr Banko.
Då biträde af konduktör endast tillfälligtvis bör ifrågakomma, samt något årligt arfvode för sådant ändamål icke synes vara beböfligt, har Utskottet ansett sig i så måtto böra understödja Fullmäktiges berörde förslag, alt Utskottet hemställer, att konduktörs-befattningen måtte vid nuvarande innehafvares afgång indragas; att nuvarande innehafvaren emellertid må åtnjuta den lön, som på stat finnes för honom utförd, till belopp af 450 R:dr Banko; att det uti 220 § mom. litt. a intagna stadgande, enligt hvilket för Bankens konduktör särskildt arfvode af 40
R:dr i månaden är vordet bestämdt, då hans biträde vid större byggnadsarbeten och reparationer erfordras, måtte ur blifvande Banko-reglemente uteslutas; samt alt Fullmäktige må berättigas att, då biträde af byggnadskunnig person för Bankens räkning anses behödigt, från obestämda supplemenlar-slaten anvisa derför nödiga medel.
Kommitterade och Under-styrelsen föreslå för vaktmästaren, lön 400 R:dr och arfvode 50 R:dr samt för brandmästaren 250 R:dr.
Fullmäktige yttra den åsigt, att brandmästare-befattningen bör med vaktmästaretjenslen förenas, hvarigenom den fördel vunnes, att enär vaktmästaren hade fria boningsrum inom Banko-huset, han, i händelse eldfara der inträffade, genast vore på stället och kunde vidtaga de förfoganden honom såsom brandmästare åligga.
Något hinder för dessa tjensters förenande hos en person borde icke förefinnas, och svårighet att erhålla lämplig person ej heller möta, i händelse det för brandmästaren anslagna belopp af 250 R:dr anvisades såsom arfvode åt vaktmästaren; tilläggande Fullmäktige att, då vaktmästaren utöfvade närmaste tillsynen öfver vaktbetjeningen, så borde han, för att ej med denna förblandas och lill jemlikbet med densamma nedsättas, från alla uppassningsbestyr befrias, hvaremot åt honom kunde öfverlätas Bih. till R.
Prot. 1833 & 1854. 6 Sami. 1 Afd. i!5 Häfl. 9 66 Banko-Ultkollelt Betänkande, M 61. alt biträda revisions- och ekonomi-ardeiningens chef med upphandlingar samt det arfvode af 100 R:dr, som nu för sådant ändamål utgår, för verket besparas..
Instämmande uti hvad Fullmäktige sålunda anfört, har Utskottet tillstyrkt, att Öfver-vaktmästaren måtte tilläggas, jemte fria husrum och nödig vedbrand, lön 400 R:dr, tjenstgörings-penningar SO R:dr, samt arfvode i egenskap af brandmästare 250 R:dr.