Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hennig, skulle, mot hvad de nu förklarat, vilja ingå på utbyte mot statsanslag af nu innebafvande landtgillen, erfordras, enligt gjord beräkning, för kollega Holmgren 14: 85. samt för kollega Hennig 21: 55.
R:d7 56: 40. som här utföres med . 40: — Tillsammans R:dr R:mt 220: — hvilken summa skulle å Riks-statens nionde Hufvudtitel och allmänna Indragningsstaten upptagas.
Inom Halland!» län.
S t ä n d i ga anslag:
Halmstads lägre elementarläroverk:
En af läroverkets kassor 5: — Rektor . . 168: 71 171: 71 Warbergs lägre element ar läroverk:
. . l:ste Kollega . 50: — Laholms pedagogi: Skolkassan 21: 11.
Pedagogen, det i staden till fyllnad i allöningens normalbelopp beräknade värdet å 5 Life smör 19: 75. hvaremot skilnaden af detta värde och värdet efter årlig markegång skulle för nuvarande pedagogen såsom tillfälligt anslag uppföras 40: 86.
Summa R:dr Runt 262: 57. sorn, i händelse Rikets Ständer beviljade detta ersättningsbelopp, borde upptagas å åttonde Hufvudtiteln och anslaget till elementarläroverken med R:dr 221: 71. och å samma Hufvudtitel, anslaget till pedagogier och folkskolor med 40: 86.
Summa R:dr R;mt 262; 57. 44 Kongl. Maj:ts Nåd.
Tillfälliga anslag:
Kollega emeritus Gullbrandsson, kontant — 47.
Värdet af 2 Lii smör, å 10: 60 21: 20. dito S J tunna malt * 6: 75. £8- 42 Pedagogen i Laholm Kullberg, värdet af 3 Life smör efter nyssnämnda pris 31: 80. efter afdrag af ofvan upptagne 19: 73. |£. 5 R:dr R:mt 40: 47. eller på förslag ett jemnadt belopp af 40 R:dr, hvilket skulle å Nionde Hufvudtiteln och allmänna lndragningsstalen uppföras.
1 sammanhang härmed har Stats-kontoret jemväl anfört, att, i händelse förberörda ersättniugssummor af Rikets Ständer beviljas och varda å Riksstat uppförda, borde de indelta räntornas beräknade värde å anslagen till elementarläroverken och folkskolorna minskas med följande belopp, hvarmed samma räntor ingått i nedannämnde skolors anslag, nemligen: för Helsingborgs elementarläroverk R:dr R:mt 4: 69.
» Ystads dito » » 1: 70.
» Christianstads dito » » 2: 22. » Halmstads dito » » 83: 74. » Warbergs dito » » 66: 15. » Laholms pedagogi » » 94: — uti hvilken sistnämnda summa, så betydligt högre än hvad uti pedagogens aflöning inräknats, enligt hvad Stats-kontoret ansett sannolikt, äfven inbegripes hvad till skolans kassa är anslaget.
Summa R:dr R:mt 252: 50.
I anledning af hvad sålunda förekommit, tillstyrker jag att Eders Kongl. Maj:t, uppå de skäl Kammar-kollegium anfört och med gillande af hvad Stats-kontoret hemställt, måtte af Rikets Ständer äska ett anslag af 2,957
R:dr 31 öre samt 303 kubikfot 4 kannor oindelt spanmål med ett förslagsvärde af 606
R:dr 80 öre, eller tillsammans 3,564 R:dr 11 öre för Lunds stift, samt 302 R:dr 57 öre för Hallands län, att, på sätt Stats-kontoret föreslagit, å Riksstaten uppföras såsom ersättning för omförmälda afgifter, på det dessa till klockarelönerna ursprungligen hörande inkomster må oafkortade få utgå till tjensternas innehafvare; hvarjemte och då skäligt synes, att klockarebefattningarna i Jerrestad samt i Falkenbergs stads och Skrea landtförsamiingar skiljas från de pedagogbeställningar, hvarmed de ännu äro förenade, och klockarne i nämnde församlingar få komma i åtnjutande af enahanda förmån, som deras Kongl. Maj:ts Nåd.
45 deras vederlikar, jag äfven anser mig böra i underdånighet hemställa, att Eders Kongl.
Maj:t tillika, pä det sädant må kunna ske, täcktes i nåder|föreslå Rikets Ständer att å anslaget till pedagogier och folkskolor anvisa ett ytterligare belopp af 458 R:dr 56 öre till betäckande af den brist i vederbörande pedagogers fastställda aflöning, som genom berörda inkomsters upphörande måste uppstå.
Departements-chefen ett af honom uppsatt förslag till nådig Proposition i ämnet till Rikets Ständer och hemställde, att Kongl.
Maj:t, med gillande af detta förslag, sådant det finnes detta Protokoll vidfogadt, bil.
B, måtte i nåder tillåta, att nådig Proposition finge, i enlighet dermed, till Rikets Ständer expedieras.
Departements-chefen yttrat och hemställt och hvaruti Stats-Rådets öfrige ledamöter instämde, täcktes Hans Majit Konungen till alla delar gilla och bifalla.
Prof 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 13 Höft. 7 Stockholm, thyckt hos Sam.
Proposition N:o 81. XZ 81.
Utsk. den 2 Mars 1863, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Stander, med för slag till ny Sjölag; Gifven Stockholms Slolt den 17 Februari 1863.
Med afseende å det trängande behofvet af en ny Sjölag, hafva Rikets Ständer vid sistlidne riksdag i underdånighet anhållit att, genom Kongl. Maj:ts föranstaltande, få till innevarande riksdag emotse ett efter nuvarande tidsförhållanden lämpadt förslag till ny Sjölag, jemte Stadgar i dermed sammanhang egande ämnen.
Då jem förelsen med den utveckling lagstiftningen i detta ämne under sednare tider uppnått i andra länder, påkallat en fullständig omarbetning af det genom en särskild komité på Kongl.
Maj:ts befallning utarbetade och år 1847 genom trycket till allmänhetens kännedom befordrade Förslag till Sjölag och Reglemente för handelssjöfarten, har detta omfattande arbete icke hunnit utföras och i grundlagsenlig ordning granskas så tidigt, att det kunnat underställas Kongl. Maj:ts godkännande förr än riksdagen framskridit till närvarande tidpunkt.
Denna omständighet har dock, med afseende å den allmänna önskan och det länge insedda behofvet af förbättring i förenämnda del af lagstiftningen, synts Kongl. Maj:t icke ovilkorligen böra utgöra hinder mot framläggande nu af förslaget, enär Rikets Ständer möjligen kunna, om ock ej utan svårighet och vidtagande af särskilda åtgärder, medhinna förslagets granskning under riksdagens lopp.
Majit har derföre ansett
Sig icke böra underlåta att uppfylla Rikets Ständers ofvanberörda, jemväl af petitioner från de flesta af våra större sjöstäder understödda, anhållan och såmedelst sätta Rikets Ständer i tillfälle att, derest så ske kan, redan vid innevarande riksdag behandla det i omförmalda vigtiga ämne uppgjorda förslaget samt deröfver sig yttra; och vill Kongl.
Majit alltså, med bifogande af de angående ämnet i Högste Domstolen och Stats-Rådet förda protokoll, Bih. till II.
Brot. 1802 & 1803. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 14 Haft.
Proposition N:o 81. enligt 87 § Regeringsformen, till Rikets Ständers antagande framställa bilagde Förslag till Sjölag.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH BECKMAN, 1863. FÖRSLAG TILL SJÖLAG.
Med upphäfvande af Sjölagen den 12 Juni 1667 äfvensom Försäkrings- och Haveri-stadgan den 2 Oktober 1750 samt dithörande och ej här nedan undantagna föreskrifter stadgas som följer: Örn Fartyg och redande deri. § 1 Låter någon bygga fartyg, ege han att å detsamma anställa tre besigtningar, den första, när det är fulltimradt eller, i fråga om jernfartyg, åtminstone spantsatt, den andra, när det är färdigt att gå af stapeln, den tredje, när det såsom biloch bol-färdigt skall aflemnas.
Sådan besigtning skall verkställas af sakkunnige män, af hvilka parterne välja en hvardera.
Finnes vid den tredje besigtningen fartygets skrof färdigt, kalfatradt, diktadt samt i flott vatten felfritt, och är fartyget försedt med fullständiga förbindningar, å trädfartyg af träd, och å jernfartyg af jern, äfvensom med tillhörande röstsmide, roder och roderbeslag, klys, spygatt, pumpar och brottspel, så ock med master, bogspröt och alla till tacklingen hörande rundhult och nagelbänkar, samt två båtar, anses, ändå att masterne ej insatte äro, fartygets byggnad, der annorlunda ej aftaladt är, vara bil- och bol-färdig, och gifve besigtningsmännen skriftligt intyg derom.
1 2 § 3- Har den, för hvars räkning fartyg bygges, för byggnadens verkställande, gilvit varfsegare eller byggmästare förskott af penningar eiler materialier; ege han, när afhandling derom upprättad är, att densammn inteckna hos Magistraten i närmaste stad till den ort, der byggnaden verkställes, oeb njute sedan förmånsrätt enligt 17 Kap. 7 § Handels-Balken i de leinnade materialierna och det, som med förlaget tillverkadt är. § 4.
Om de vilkor, under hvilka fartyg åtnjuter svensk nationalitet, är särskildt stadgadt. § 3.
Öfvergär eganderätten till fartyg eller andel deraf, medan det är på resa; då skall, derest ej annorlunda öfverenskommet är, nye egaren vara berättigad lill vin sten af fartygets sista resa och vidkännas deraf föranledda utgifter och förluster.
<Resan anses i detta hänseende börjad från det ställe, der fartyget sednast, före egan lerättens öfvergång i eldighet med fraktslut lossat ellei intagit last.
Ar ej bestämdt huru stor del af frakten belöper sig på resan till denna ort från lastningsorten, beräknas den efter det uppseglade afståndets förhållande till hela den resa, som under samma bestämmelser i fraktslutet inbegripes, hvarvid .afseende jemväl skall fästas å de med den tillryggalagda delen af resan förbundna särskilda svårigheter och kostnader, i jemförelse med den återstående resans.
Denna grund gäller ock, der annan saknas, för fördelning af utgifter och förluster. § 6.
Uteblifver någon, när delegarne i rederiets angelägenheter skolat enligt kallelse sammankomma, åtnöje han sig med hvad de närvarande besluta. § 7. Alla utgifter för fartygets byggande, utredande och underhåll skola af delegarne tillskjutas i förhålland lill den andel, hvardera i fartyget eger.
Erlägger ej delegare, vid anfordran, beslutet tillskott, ege öfrige delegare att, till gäldande deraf, penningar emot säkerhet af hans lott i fartyget förskjuta eller upplåna, hvilken säkerhet jemväl tiilgodonjules för ränta, provision samt kostnad för försäkring af förskottet eller lånet.
Don aflrädda lotten fördelas emellan de öfrige delegarne efter det förhållande, som emellan deras förra andelai i fartyget egde rum. § 8.
När delegare sin andel i fartyg sålunda afstått, upphör hans ansvarighet för sådana förbindelser, för hvilka den afträdande icke är, enligt hvad här nedan (§ 12) sägs, personligen ansvarig.
Är å den afstådda andelen och frakten tagen försäkring, gällande för tiden efter deras afträdande, vare öfrige delegare förbundne att samma försäkring, emot gäldande af en motsvarande andel af premien, öfvertaga. § 9- Vill någon sin andel i fartyg under hand sälja till annan än medredare, hembjudo den förut vid allmänt sammanträde eller eljest öfrige delegare mot samma vilkor, annan bjudit.
Lösa de ej, en eller flere, inom tre dagar sedan he.nbud skett och de uppgifna vilkoren blifvit, der medredare det äskar, af säljaren inför närmaste domstol med ed fästade, vare lösningsrätten, efter det hembud, förlustige.
Vilja, inom den lid nu sagd är, flere delegare den hembjudna skeppslotten lösa, ege dertill rätt i förhållande till den andel, hvardera i fartyget eger. § 10- Är skeppslott såld, utan att vara, såsom förut sägs, medredare hembjuden, vare de, en eller . flere, berättigade att, inom tre dagar, sedan försäljningen dem kunnig biel, vid domstol fordra köparen på ed, att köpet i god tro slutet är, och njule derefter rätt till lösen, som i § 9 sägs.
Säljes skeppslolt genom offentligt utrop, ege hembud och lösen ej rum.
Har befälhafvare del i det fartyg, från hvars förande han blifvit emot sin vilja entledigad, och vill han sin skeppslott sälja, vare medredarne skyldige att densamma lösa, der annorlunda ej öfverenskommas kan, efter uppskattning af skiljomän, om hvilkas väljande och beslutanderätt vare lag sorn i § 321 sägs. § 11
Vid delegarnes sammankomst skall hållas protokoll, deri besluten införas.
Protokollet skall af närvarande delegare underskrifvas och förvaras af den, delegar - 4 ne dertill utse.
Med de undantag, §§ 43, 49, 74, 126, 145, 172 och 181 stadga, ansvara redarne personligen, hvardera i förhållande lill sin andel i fartyget, för de föroindelser, hvilka rederiet, eller annan, efter dess särskilda uppdrag och på dess vägDar, ingår. § 13- Har ett fartyg flere egare, kunna dessa besluta att en hufvudredare skall utses att förvalta rederiets angelägenheter.
Detta uppdrag kan jemväl gifvas åt en styrelse, bestående af två eller flere medlemmar.
Hufvudredare kan, när som helst, genom flertalets beslut, från sin befattning skiljas.
Utan samtycke af alla delegarne kan icke till hufvudredare utses någon, som i fartyget icke eger del. § 14.
I förhållande till tredje man är hufvudredare, i kraft af sitt uppdrag, berättigad att afsluta alla afhandlingar och ingå alla förbindel er, hvilka rederiets förvaltning vanligen medförer.
Denna hans rättighet omfattar isynnerhet hvad som hörer till fartygets byggande, utrustning, underhåll och bortfraktande, försäkring af frakt, utrustningskost nader och haveripenningar, samt uppbörd af medel, hvilka för rederiets räkning inflyta.
Hufvudredaren företräder rederiet inför rätta.
Han till- och afsätler befälhafvaren, hvilken i sin tjenst är förbunden att följa den föreskrift, hufvudredaren lemnar.
Deremot är hufvudredaren icke utan särskild fullmakt berättigad att i rederiets namn eller på dess vägnar upplåna penningar, försälja eller förpanta fartyget eller andelar deri, eller taga förs1 kring å fartyget eller andelar deri. § is Genom en af hufvudredaren, inom gränsen af hans befattning, ingången förbindelse blifver rederiet ansvarigt såsom hade det sjelft förbindelsen ingått. § 16.
Har rederiet genom särskild föreskrift inskränkt den rätt, hufvudredaren enligt 5 § 14 tillkommer; vare rederiet ej berättigad! att denna inskränkning emot tredje man åberopa, i annat fall än då denne ej varit i god tro. § i7.
I förhållande till rederiet vare hufvudredare förpligtad att iakttaga de gränser för sin befattning, som, genom särskild föreskrift vid uppdragets lemnande, stadgade äro; och må han ej, utan rederiets samtycke, företaga större reparationer å fartyget.
§ I»- Hufvudredare vare skyldig alt till öfverläggning sammankalla redarne, så ofta någon af dem det begär och eljest, då vigtigare ärender förekomma; dock ege hufvudredare att i de ärender, som till hans befattning böra, handla på egen hand, der omständigheterna äro af den beskaffenhet att rederiets hörande ej utan skada kan afbidas. § 19- Har hufvudredare, såsom i föregående § sägs, handlat på egen hand, vare han ej ansvarig för den skada t'eraf timål, såvida den ej kunnat förutses.
Tager hufvudredare någon emot redarnes särskilda beslut stridande åtgärd med fartyget, hvaraf skada uppkommer, eller sker den genom hans försummelse vid verkställande af erhållna föreskrifter, vaie han derför öfrige delegare ansvarig. § 20.
Hafva, under fartygets resa, penningar influtit, och kan, utan hinder för nödiga utgifters bestridande, utdelning till medredare ske, vare då hufvudredare skyldig att ofördröjligen, efter penningarnes ingående, kalla medredare till sammankomst och den utdelning verkställa.
Hufvudredare vare skyldig att innan Mars månads utgång afgifva redovisning för sin förvaltning af rederiets angelägenheter under föregående år.
Har fartyget varit å utrikes resa, skall, derest rederiet ej annorlunda besluter, redovisning för resan afgifvas inom två månader från det fartyget till svensk hamn ankommit och lasten blifvit lossad.
Klandras ej hufvudredares redovisning genom stämning inom tre månader från delfåendet, håfve delegare sin tid till klander försutit.
Får hufvudredare enligt redovisningen något att fordra, vare det räntebärande « från räkningens delgifvande.
Samma lag vare ock för det hvarje delegare tillgodoförda saldo, der det ej vid samma tid till honom af hufvudredare utbetalas. § 22.
Anser någon delegare sig lidande af det sätt, hvarpå rederiet förvaltas, ege domstolen att, i den händelse klagan finnes grundad och det visar sig att bolaget ej kan fortsättas till samtlige delegarnes nytta samt att enskilda skeppslotter ej belter kunna utan betydlig förlust afyltras, förordna att fartyget skall å auktion försäljas.
Om Fartygs Befälhafvare. § 23.
Om läroprof och öfriga vilkor för rättigheten att föra befäl å svenskt fartyg, galle hvad särskildt föreskrifvet är. § 24.
Vid befälhalvares antagande upprättas skriftligt aftal om löneviikoren.
Har någon större andel i fartyg än hälften och vill han öfvertaga fartygets förande, håfve då rätt dertill, om han eljest behörig är, och öfverenskomme med öfrige delegare om lön, såsom förut sagdt är.
Kan öfverenskommelse ej träffas, bestämmes lönen af skiljomän, om hvilkas väljande och beslutanderätt vare lag, som i § 324 sägs. § 25.
Är hsn sjelf delegare i fartyget till hälften eller derutöfver, ege domstol att, på öfrige delegares begäran, honom från tjenste» skilja, om giltiga skäl dertill äro.
Befälhafvares rättighet i detta fall till hyra och hemförskaffning bedömes efter de i 56, 57, 58 och 60 angifne grunder, dock så, att hans ersättning för hyran icke beräknas lägre, än förste styrmans hyra med femtio procent förhöjning.
Till hyra utöfver den tid, befälhafvaren verkligen varit i rederiets tjenst, och till ersättning för hemresan, vare han dock ej berättigad, derest han, för ådagalagd oskicklighet, olydnad eller oredlighet, ur tjenste» skiljes. § 26.
7 Nödgas befälhafvare under resa lemna sin tjenst, bör rederiet derom underrättas och“d.ess föreskrift afbidas.
Kan det ej utan skada ske, håfve svensk konsul, eller,' der sådan ej finnes, fartygets på stället varande ombud, efter rådplägning med den afgående och andre befälhafvare å svenska fartyg, som der äro, makt att, emot^skriftligen betingad aflöning, anförtro fartygets förande åt dess tjenstgörande styrman, eller, om han ej finues skicklig, åi någon annan svensk fartygsbefälhavare eller styrman.
Är ej svensk man att tillgå, må fartygets förande anförtros utländing, till dess svensk befälhafvare anskaffas kan. § 27.
Vid fartygets emottagande läte befälhafvaren till sig inventera dess tillhörigheter, enligt deröfver förut upprättad förteckning, hvaraf ett exemplar, försedt med befälhafvarens qvitto å hvad han emottagit, öfverlemnas till hufvudredaren eller den, redarne dertill utse, och det andra qvarblifver i befälhafvarens vård. § 29.
Befälhafvaren antager ocii afskedar besättningen.
Såsom en samvetspligt i sistnämnda hänseende läte han sig angeläget vara, att allmän bön ä fartyget, morgon och afton, så ock offentlig gudstjenst hvar helgedag, ej försummas må, samt att arbete, som uppskjutas kan, ä sön- och helgedagar icke ålägge* besättningen. § 31.
Befälhafvaren vare skyldig att låta besättningen tillgodokomma det underhåll, som, enligt behörigen fastställd spisordning, skall till densamma utgöras.
Pröfvar befälhafvaren nödigt att, under resa, nedsätta kosten, ege han rätt dertill; dock 8 skall besättningen, för hvad sålunda af kosten blifvit rainskadt, erhålla ersättning efter de i sista afgångsorten gällande priser. § 32.
Dör sjöman under det han i tjenst å fartyget är, besörje befälhafvaren om hans begrafning, så ock om uppteckning af hans qvarlåtenskap samt om försäljning å auktion af den del deraf, som ej kan utan skada förvaras, för hvilket allt det åligger befälhafvaren att, vid återkomsten till svensk ort, redovisa inför vederbörande sjömanshus-ombudsman.
Å alla fartyg öfver trettio läster, som äro destinerade till aflägsnare orter utom riket, än Finland, danska hamnar i Östersjön samt danska och norska hamnar på denna sidan om Skagerns fyr och Lindesnäs, skall finnas en, från sjömanshuset i afseglingsorten erhållen, derstädes enligt faststäidt formulär upprättad skeppsdagbok, i hvilken af befälhafvare eller af någon bland besättningen, under hans tillsyn och ansvar, noggranna uppgifter meddelas: f:o om fartyget är i godt stånd eller icke; om lastens beskaffenhet; om tiden då lastning eller lossning börjar och slutar; om förrättade arbeten, så i hamn som till sjöss; om fartygets djupgående för och akter, då det lemnar hamn; 2:o om fartygets afgång från och ankomst till hamn; om de kurser, som blifvit styrda, och den väg fartyget tillrvggalägger; om vind, väderlek, ström, observerade ortbestämningar och lödningar; om skada, som tiraat och dermed sammanhang egande omständigheter, så ock om allt annat, som under resan förefaller och hvars kännedom kan dels vara af nytta enskildt för redare, aflastare, försäkringsgifvare och försäkringstagare, dels lända till allmänt gagn, såsom upptäckt af obekanta länder, grund, strömdrag, observerade naturfenomener m. m.; 3:o om besättningens antal och helsotillstånd; om någon af skeppsfolket bestraffas eller skiljes från tjensten och om orsaken dertill, så ock om någon i stället blifver antagen; om de beslut, som i särskilda fall, i samråd med besättningen fattas, sä ock om andra omständigheter, på grund hvaraf fartygets befälhafvare vill göra egen eller rederiets rättsfordran gällande eller mot annans anspråk sig eller rederiet värja.
Skulle vid dagbokens förande skriffel inflyta, må det ej genom radering rättas eller på annat sätt göras oläsligt, 9 oläsligt utan anmärkes felet i den särskilda kolumn för anmärkningar, som dagboken innehåller. § 34.
Blifver under resa den från vederbörande sjömanshus erhållna blankett till skeppsdagbok fullskrifven, vare befälhafvare skyldig alt anmäla sig till erhållande af ny blankettdagbok, om fartyget är i svensk hamn, hos ombudsmannen vid dervarande eller närmaste sjömanshus, och, å utrikes ort, hos svensk konsul i första hamn, der sådan anställd är; och gore den tjensteman, som ny dagbok utfärdar, anteckning derom uti fartygets förut innehafvande dagbok, omedelbart efter den sista deri införda uppgift. § 3S.
Redare, befraktare, aflastare, lastemottagare, bodmerilångifvare, försäkringsgifvare och försäkringstagare stånde fritt att af skeppsdagboken erhålla nödig kännedom; vare ock befälhafvare skyldig att meddela dem, när de det åstunda, skriftligt utdrag ur dagboken i någon uppgifven omständighet, och bör det utdrag till riktigheten vara styrkt, i svensk hamn af sjömanshus-ombudsman, notarius publicus eller magistrats-sekreterare, och, på utrikes ort, af svensk konsul eller, om sådan å den ort ej anställd är, af notarius publicus derstädes. § 36.
Försäljes fartyg å utrikes ort, eller räddas skeppsdagboken vid fartygets förolyckande i främmande farvatten, gore befälhafvaren anteckning derom i dagboken, och uppvise den sedan, så skyndsamt ske kan, för svenske konsuln i försäljningsorten eller inom det distrikt, der olyckan timat, eller, om sådan tjensteman der ej finnes, för den svenske konsul, som befälhafvaren under resan först anträffar; och meddele konsuln, omedelbart efter befälhafvarens i dagboken gjorda sista anteckning, intyg derom att dagboken blifvit hos konsuln uppvist, så ock om tiden då sådant skett. § 37.
Timar skada å lastning'- eller lossningsort, eller under resa, eller föranlåtes fartygs befälhafvare, för inträffad olycka, att anlöpa nödhamn och sker det inom riket; afgifve han, sist tjugufyra timmar efter det skadan timat eller sedan fartyget till hamn ankommit, protest, åtföljd af en kort uppgift om olyckshändelsen, i stad hos notarius publicus eller magistrats-sekreterare, och på landet hos när 2 - 10 mäste tullkammare eller kronobetjent, sä ock, sist inom åtta dagar efter protestens afgifvande. till domstol fullständig sjöförklaring; och vare då jemväl skyldig att, der dagbok blifvit förd och finnes i beliäll, densamma uppvisa Inträffar olycka å utrikes ort, skall protest och sjöförklaring afgifvas i öfverensstämmelse med hvad i det landet stadgadt och brukligt nr, hvarvid om skeppsdagboks uppvisande hos konsul och hans intyg derom galle hvad i § 36 sägs.
Har befälhafvaren laga förfall för afgifvande af protest och sjöförklaring inom nu stadgad tid, Sligge honom att det förfall styrka.
Befälhafvare, som icke fört dagbok, eiler hvars dagbok gått förlorad, gore derom anmärkning i sjöförklaringen och uppgifve fartygets hela besättning samt de personer, äfvensom andra omständigheter, hvarmed han vill sina uppgifter i sjöförklaringen styrka. § 38.
Sjöförklaring, som inom riket afgifves, hör skriftligen affattas, af fartygets befälhafvare undertecknas och, sedan den vid domstolen blifvit uppläst, af honom lill riktigheten med ed bekräftas; och vare befälhafvaren pligtig alt, vid sjöförklaringens afgifvande, till domstolen medhafva sä mänga af besättningen, som från fartyget undvaras kunna.
Dessa skola i ämnet afgifva berättelser och desamma bekräfta med vittnesed, der domstolen pröfvar sådan ed kunna dem anförtros.
Domstolen eger ock, i händelse så skäligt pröfvas, till hörande inkalla öfriga besättningen och andra personer, sorn må kunna i saken meddela upplysning.