Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man äfven skulle antaga nämnde summa såsom tillräcklig aflöning för en Kanslist i de öfriga Stats-Departementena — med hvilken grad 2:dre Sekrelerare-tjensien är jemförlig — torde dock den väsendlliga omständigheten att Ijenslemännen i Utrikes-Deparlementet icke kunna med sin tjenst förena någon annan, ej heller på något annat säll förskaffa sig bi-inkomster — (lill följe af deras tjenstgöring, som upptager icke blott lörmiddagen, ulan äfven eftermiddagen, ofta långt in på natten) — för Rikets Ständer vara ett tillräckligt skäl att icke verkställa någon nedsättning ä den lör ifrågavarande tjenstemän af Kongl. Maj:t begärda aflöning eller 2,000 R:dr R:mt.
Jag vill särskildt hista uppmärksamheten derå -sitt denna aflöning ändock blifver mindre än den sorn Kanslislerne i de öfriga Slats-Departemenlena i allmänhet af Staten uppbära, genom den desse sednare förunnade rättigheten att förena flera tjensler — en förmån af hvilken de, enligt hvad Siats-Kalendern inlvgar, icke heller underlåta ali sig begagna.
Utom ofvan anförde skäl, svncs det mig all man vid bestämmandet af lönerne för Andre Sekrelerarne i Ulrikes-Departemenlel, ej bör alldeles förbise att desse unge tjenstemän, mindre än andre af samma rang kunna undandraga sig de ökade kostnader, som alltid måste förorsakas genom deltagandet i sällskapslifvcl; ty för att bilda sig för den diplomatiska banan, är det ej nog alt förvärfva sig vidsträckta kunskaper i allmänhet och en noggrann kännedom om hvad som hörer till de egentliga Ijenstepligterna, ulan måste man äfven i hemlandet söka göra sig bekant med och van vid sällskapsformcrne i de kretsar, sorn närmast motsvara dem, i hvilka man sedan utomlands är bestämd ull lefva och verka.
Stals-Utskottets Utlåtande N:o 43.
Tab. Litt. B. Tredje Hufvud- Tileln.
S:a 1855 års Riksstat anslår Riksmynt.
R:dr 16,500 19,539 300,000 2,435 338,475 50 50 Utrikes Departementet.
Departements-Chefen, Utrikes Stats-Ministern:
Nuvarande anslaget 16,500: — Förhöjning 7,500: — Departementets Expedition, se Tab. Litt.
Nuvarande anslaget 19,539: 50, Förhöjning 5,960: 50, Minister-Staten:
Nuvarande anslaget 300,000: — Förhöjning 59,700: — Skrifmaterialier och Expenser samt Extra Utgifter: Nuvarande (förslags-) anslaget 2,435: 50, töjning 47,564: 50, Suni m a Förslag till blifvande Riks-Stat.
R:dr 24,000 25,500 359,700 50,000 459,200 Anm.
Förhöjningen å 3:dje Hufvud-Titeln blifver således 120,725 R:dr. 12 Stals-Ulskotlets Ullålande N.o 43.
Vid 4:de punkten: af Herr af Nordin, Guslaf: ”Jag reserverar mig likaledes emot Utskollels beslut att nedsätta anslaget lill Skrifmaterialier, Expenser oell extra ulgiller frän 7(1,000 R:dr, sorn af Kongl.
Majit blifvit äskade, till 50,000 Ilidr oell delta med förbehåll alt Postverkets bidrag lill ulgiflerne för den minisleriela brefvexling?» (anlaget lill 9,000 R:dr) skall upphöra — eli beslut för hvilket
Utskottet icke egentligen haft nägra andra skiil alt anföra, än att Utskottet redan tillstyrkt en icke obetydlig tillökning i Tredje Hulvud-tilelns anslag — detta likväl för helt andra föremal än de nu ifrågavarande.
Att en brist härigenom måste komma alt uppslå å del lorslnäninda anslaget, är för mig klart; hvaremot jag ingalunda vågar smickra mig med hoppet att å de öfriga anslagen några besparingar, så betydliga sorn här erfordras, skola kunna tiiivägabriugas.
Dessa öfriga anslag liro nemligen alla anvisade till löner åt i tjenst varande Embetsman, och såvida icke år efter år Ijensleriia skola slå obesatta, torde det vara svårt alt uppgifva Ilin u betydliga besparingar skola kunna åstadkommas.
Med en öppenhet, sorn, i mili tanke, berättigar lill ett annat bemötande, hafva behofven under Tredje llulvud-liteln blifvit framställda och hvad nu angår deni, smil böra lyllas af anslaget lill extra utgifter, så linner jag deni så lågt beräknade, all det är mig svårt alt fatta huru Utrikes-Departeuientel ansett sig kunna bestrida alla dithörande utgifter med den relativt ringa summa, sorn blifvit begärd.
Går jag nemligen till det underdåniga memorial, som ligger till grtind för Kongl. Majlis Nådiga Proposition om anslagen till Tredje Hufvud-liteln, så finner jag t. ex. ali ifrån anslaget lill extra utgifter iiro afsedde alt bestridas dels omkoslnaderne för befordrandet af telegraf-depecher, dels equiperings-penningar för Missions-Cheferiie, dels hemliga utgifter samt alt dessa tre slag af utgifter icke blifvit beräknade högre än lill sammanlagdi 45,000 Hulr.
Emellertid är det upplyst, alt bland dessa utgifter telegraf-kostnaderne redan första året då della korrespondens-medel kunde med någon verklig fördel begagnas, eller år 1855, uppgått till 13,444 R:dr.
Alt koslnaderne icke obetydligt skola komma att öfverstiga såväl denna summa, sorn dea förslagsvis för della ändamål beräknade, förefaller mig otvifvelaktig!.
Den som förlorar tid förlorar om ej allt dock myckel, och likasom en affärsman, för att icke blifva elter sine yrkesbröder, mäste begagna samma knmmunikalions-medel som de eller snabbare, om sådana stå honom lill buds, så måste äfven en Regering vara salt i tillfälle alt icke af en missförstådd hushålls-prineip nödgas afstå från att begagna sig af det snabbaste, men derföre äfven dyraste sätt all meddela sig med sine Agenter.
Följden af Utskottets beslut att nedsätta den summa utaf hvilken, bland andra, dessa utgifter skola utgå, mäste emellertid hafva lill följd att i della fall eli hämmande band liigges på Regeringens verksamhet, då hennes omsorg naturligtvis måste framför allt fästas derpå, att de knappt alimina lillgångarne må räcka lill.
Man fordrar I. ex. alt Regeringen skall uppträda med värdighet, med kraft och sjelfständighet, och jag instämmer af själ och hjerta i denna fordran, likasom jag aldrig liali anledning att betvifla alt Sveriges Regering och dess Representanter varit genomträngde af känslan af denna pligt; men jag leninar åt en hvar alt bedöma med hvad kraft en Regering skall handla, sorn tvingas alt framför alli betänka huru debet och kredit skola gå ihop.
Hvad jag här vtlrat i afseende å den för telegraf-omkostnader beräknade summan, gäller äfven för den hvilken uppförts lör hemliga utgifter.
Att en Regering måste ega sådanc medel till sill disposition, lärer ingen bestrida, så mycket mindre soni Rikets Ständers Revisorer, åtminstone vid ett tillfälle och om jag ej alltför mycket misstager mig äfven vid (lera, yttrat samma åsigt.
Det kati vara påkostande mången gång tilt nödgas laga sin tillflykt till användandet af dylika medel, men så länge andra Stater ej tveka alt göra det, lära de öfrige och helst Sfats-Utskottets Utlåtande N:o 45.
13 de mindre Staterne icke kunna helt och hållet bannlysa dem ur sina budgeter.
Hvad derefter angår Eijuiperings-penningarne, hvilka Staten består Minislrarne vid deras första anställning, så synas de hafva blifvit beräknade efter hvad de i medeltal utgjort under föregående 5 år eller 16,000 R:dr.
Under dessa år inträffade likväl inom vår Diplomatie blott några få vakanser, hvaremot endast under sistlidne år 3:ne sådane egt rum, så att det mer än dubbla beloppet måst utgå; och då ingen lärer på förhand kunna beräkna huru snart nya ledigheter skola uppstå, förefaller det mig som äfven den här upptagna summan vore snarare för låg än för hög.
Men dessa utgifter må nu vara beräknade för låga eller icke, så står det dock fast att för dem äro beräknade 43,000 R:dr, d. v. s. på 7,000 R:dr när, den summa som i ett för allt Utskottet funnit för godt att anslå och dock återstå ännu åtskilliga andra behof, såsom skrifmaterialier, tidningsprenumeration, kurir- och rese-kostnader, expektans-arfvoden m. fl., beräknade, allt efter samma låga måttstock, lill sammanlagde 57,000 R:dr, hvilka då skulle betäckas med det anslag Kongl. Maj:t äskat af Norriges Storthing.
Men äfven med förutsättning att Stortbinget icke af Ständernes beslut toge sig anledning att minska det af dem begärda anslaget, finnes å detsamma icke tillgång lill mer än 30,000 R:dr, och skulle således häraf uppkomma en årlig brist af minst.
R:dr, men af nära 30,000 R:dr, ifall Stortbinget skulle vilja träda i Utskottets fotspår.
Då jag icke vill bära ansvaret för alt med min röst hafva bidragit till en sådan förknappning; då jag tror att
Utskottet hellre än alt godtyckligt nedsätta ett anslag, mot hvars nödvändighet det icke haft några, enligt min tanke, grundade skäl att anföra, bordt — med tacksamt erkännande af det förtroende, med hvilket Regeringen gått en inom
Representationen vid flera tillfällen uttalad önskan till mötes, den att erhålla mera bestämda upplysningar rörande de under Ulrikes-Departementet förefallande utgifter — bevilja den begärda summan; då slutligen den af Kongl. Majit nu äskade tillökningen i Tredje Hufvud-liteln med omkring 30,000
R:dr understiger det belopp, som ända till år 1840 var å RiksStaten anvisadt endast för Minister-Staten och extra utgifter (ty lönerne för Stats-Ministern och Departementets Expedition utgingo då under annan titel) oaktadt sedan dess allting stigit i pris, såväl här som utomlands, och Sverige vunnit en utveckling långt öfver hvad man för några år sedan vågade hoppas, så har jag, på grund af alla dessa skäl, icke kunnat instämma i Utskottets fattade beslut, utan får i stället, för mia del, vördsamt yrka bifall äfven till denna del af Kongl. Majits Nådiga Proposition, eller att å Tredje Hufvud-titeln måtte för skrifmaterialier, expenser och extra utgifter, uppföras ett reservations-anslag af 70,000 R:dr.”
I denna reservation instämde Herrar Bildt, D. G., Björnstjerna, J. M. och Fåhraus, O. I. samt Herr Prosten Arosenius.
Prot. 1856 & 1851. 4 Sami. 1 AJd. 18 Haft. 3 STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Slats-UlskotMe Utlåtande JW 44. 1 JK 44.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Mars 1857, kl. 6 e. ni.
Ullålande, i anledning af Kongl.
Majds Nådiga Proposition, angående upplåtelse af vissa delar af Jönkopings f. d. fästning s-område till Jönköpings stads disposition för ny tomt-reglering derstädes. (I. A.) Af Högstberörda den 21 November nästlidet år till Rikets Ständer .aflåtna Proposition (JVs 27) inhemlas, alt, sedan Magistraten i Jönköping, å stadens vägnar, i sammanhang med förslag till ny tomt-reglering efter den staden år 1854 öfvergångna eldsvåda, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit att, för underlättande af denna reglering och synnerligen för att ulan alltför betungande kostnad för staden förskaffa tjenliga byggnads-tomter åt dem, som genom berörda reglering förlorade sina gamla tomter, till ersättning hvarför staden för närvarande icke kunde anvisa annan, än den söderut från staden emellan Munksjön och Rocksjön belägna mark. af sank och för bebyggande högst otjenlig beskaffenhet, upplåtelse måtte staden beredas af det emellan vestra förstaden och Lillsjön liggande, kronan tillhöriga f. d. fästnings-onirådet, så vidt det icke vöre för allmänt ändamål behölligf, Kongl. Majit, som under den 2 Augusti 1854 ,i Nåder gillat och stadfästat en uppgjord plan för reglerande af stadens tomter, gator och torg m. m., i anledning af olvanberörde underdåniga ansökning infordrat utlåtanden från så väl Chefen för Ingeniörkorpsen som Kongl. Krigs-kollegium och Kongl. Majlis
Befallningshafvande i Jönköpings län; och hade Chefen för Ingeniör-korpsen i underdånighet yttrat, att icke allenast belägenheten gjorde stadens utvidgande och förläggning på den gamla fäslnings-marken i högsta grad ändamålsenlig och för innevånarne önskvärd, utan äfven att för kronan anledning icke förefuunes att längre bibehålla den gamla borgen, hvars iståndsältande skulle föranleda en kostnad, som af ändamålet icke motsvarades; hvadan bernälde Bilt. till R.
Brot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 19 Haft. 1 2 Stats-Ulskollets tillåtande Jtt 44.
Chef, jemte upplysning derom, att på sjelfva borgen för närvarande funnes dels länsfängelset samt boningshus för en vaktmästare, dels ett stenhus, innehållande Landtmäteri-kontor och arkiv, dels ock ett större trähus, begagnadt till spannmålsmagasin, äfvensom att utrymme på f. d. fäslnings-området icke saknades för uppförande derstädes af både Läns-cellfängelse och nytt
Landshöfdinge-residenshos med tillhörande byggnader, i underdånighet tillstyrkt, att det emellan vestra förstaden och Lillsjön belägna f. d. fästnings-området måtte till Jönköpings stad upplåtas och öfverlemnas mot vilkor: att staden skulle till kronan upplåta och aflemna så väl en för cell-fängelse tillräcklig tomt, som lämplig plats med nödigt utrymme deromkring till Landshöfdinge-residens, hvarjemte något qvarter, sedan rasering och planering blifvit verkställda, borde öfverlemnas för kronans framtida behof; alt den till uppförande af cell-fängelse, Landshöfdinge-residens och magasins-byggnader nödiga sten skulle för kronans räkning vid raseringen undantagas; och att staden, för bortförandet eller förflyttningen af de byggnader, hvilka nu finnas på det till upplåtelse föreslagna området, borde ersätta kronan de kostnader, som dervid kunde blifva en följd af markens upplåtande till staden och dess besittning deraf; hvarförutan Chefen för Ingeniör-korpsen, i anledning af det förhållande, att inkomster af lägenheter och odlad jord voro tillslagne Landshöfdingen och andra personer, ansett föreskrifter behöfliga, huru dermed vid markens upplåtande till staden borde förhållas.
Uti detta yttrande hade Kongl.
Krigs-kollegium till alla delar instämt; och Kongl. Majrts
Befallningshafvande i Jönköpings län, som likaledes ansåge Landsböfdinge-residensets förflyttning till f. d. fästnings-området vara af behofvet påkallad, hade i underdånighet föreslagit, att lämpliga platser å detta område undantoges så väl till fängelse-byggnader som för arkiv, krono-magasin och läns-ränteri, äfvensom att de nu å f. d. fästnings-området befintliga kronans byggnader icke borde i deras nuvarande skick bibehållas, om ock sådant utan hinder i den föreslagna tomtregleringen kunde ske.
Sedan derefter jemväl Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-inrättningar, på Nådig befallning, afgifvit utlåtande i fråga om lämplig plats för ett nytt cellfängelse samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och ÖfverIntendents-embetet inkommit med särskilda yttranden, angående tjenligaste lokalen för nytt Landshöfdinge-residenshus, hade Kongl. Maj:t, under den 15 Mars 1856, i Nåder förordnat, att den nya fängelsebyggnaden skulle förläggas på den plats, som ä en handlingarne bifogad karta funnes utmärkt, och att, i följd deraf, för denna byggnad med hvad i öfrigt för fängelset erfordrades skulle, bland annat, användas den mark, som inom den å förenämnda karta med JM 8 betecknade qvadrat tillhörde kronan.
Då emellertid Fångvårds-styrelsen uti sitt underdåniga utlåtande äfven hemställt, att den mark, som på kartan vore utmärkt under qvadraten JM 9, mätte antingen lemnäs obebygd eller ock förbehållas för sådane byggnader, som fordrade afskiljdt läge från hus med eldstäder, så att några olägenheter för det nya fängelset af grannskapet derintill ej uppkomme, och sedan en del af den Stals-Utskollets Utlåtande JM ii. 3 f. d. fästningen tillhörande marken emellan vestra förstaden oell Lillsjön blifvit genom Kongl. Brefvet den 13 December 1850 ät Jönköpings -stad upplåten i och för anläggning af promenadplatser, med vilkor alt, i händelse kronan, för något dess ändamål, komme i behof af den upplåtna marken, densamma, med undantag af den plats, som vore afsedd för ett skolhus med dertill i öfrigt bestämdt nödigt utrymme, efter sex månaders uppsägning skulle återställas och kronan således ännu både egde och kunde disponera hela fästnings-området mellan vestra förstaden och Lillsjön, utom skolhus-platsen, hvilken, till följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, vore under full eganderätt åt staden upplåten; så hade Kongl. Majit; vid öfvervägande af hvad sålunda i detta ärende förekommit och med afseende å kronans behof af byggnadsplatser för ofvan uppgifna ändamål i Nåder förklarat, att, för den händelse uppförandet af nytt Landshöfdinge-residenshus i Jönköping skulle af omständigheterna påkallas samt beslut derom blifva fattadt, Kongl. Majit, ansåge den å kartan utmärkta och för en sådan anläggning lämplig ansedda mark af gamla fästnings-området böra till detta ändamål för kronans rökning bibehållas, dock alt denna mark, så vidt den, jemlikt Kongl. Brefvet den 13 December 1850, blifvit till stadens disposition tills vidare öfverlemnad i och för anläggning af pro menadplatser, finge under de i samma Kongl.
Bref bestämda vilkor fortfarande dertill begagnas, intilldess kronans behof af markens användande inträdde; hvaremot Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer, att det öfriga kronan tillhöriga fästningsområdet måtte upplåtas till Jönköpings stads framtida disposition för tomt-regleringen, på sätt densamma vidare kunde komma att af Kongl. Majit i Nåder bestämmas, dock med följande undantag och förbehåll i l:o att för kronans räkning finge disponeras ej allenast den del af fäst ningsområdet, som redan till följd af Kongl. Majits den 15 Mars 1856 fattade
Nådiga beslut blifvit bestämd för den nya fängelse-byggnaden, ulan äfven den mark, som å kartan finnes utmärkt under qvadraten Nio 9; 2:o att kronan er holle ersättning af staden för hvad som måste betalas för den mark, hvilken till redan bestämd areal komme att för fängelse-byggnadens räkning från enskild person inköpas, och hvilket ersättningsbelopp'borde tillgodokomma den fond, som köpeskillingen tills vidare förskjutit; 3:o att å fästnings-området ytterligare förbehölles kronan lämplig plats för en spanmålsmagasins-byggnad, i stället för den förut befintliga, så framt, efter den nuvarande magasins-byggnadens borttagande, annan sådan skulle finnas af nöden, och likaledes plats för en byggnad att tjena till Landtmäteri-kontor och Läns-arkiv, derest icke nödiga rum dertill kunde på annat sätt beredas; 4:o att, med afseende å den föreslagna jernvägens sträckning till Jönköping, nödigt utrymme för den blifvande bangården kronan förbehölles, så vidt densamma komme ali inom fästningsområdet förläggas; ... i 4 Slali-Utikoltets Utlåtande M 45.
5:o att de kronan tillhöriga byggnader, som nu på fästnings-områdel finnas, liorde, innan deras borttagande medgåfves, efter skäligt värde kronan ersättas; 6:0 att staden derjemte förklarades skyldig att hålla vederbörande löntagare skadeslöse för den minskning i aflönings-inkomster, de kunde komma att vidkännas i följd af upplåtande till staden af sådant fästnings-område, hvaraf dylika inkomster härflutit; samt 7:o att den till redan beslutade eller möjligen snart förestående byggnader för kronans räkning behölliga sten skulle vid fästnings-murarnes rasering undantagas och särskildt uppläggas till de qvanliteter, som af vederbörande myndigheter kornine att bestämmas.
Efter erhållen remiss från samtliga Riks-Stånden å Högstberörda Nådiga Proposition, har Stals-Ulskoltet, som jemväl undfått del af alla till målet hörande handlingar, tagit detta ärende i öfvervägande och dervid funnit de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition anförda omständigheter innefatta tillfyllestgörande skäl för Utskottet, att hos Rikets Ständer förorda den begärda upplåtelsen åt
Jönköpings stad af vissa delar utaf förra fästningens område; äfvensom Utskottet icke helier funnit något att erinra i afseende å de för denna upplåtelse uti den Kongl.
Propositionen uppgifna vilkor; i följd hvaraf Utskottet således tillstyrker, att hvad Kongl. Maj:t i detta hänseende behagat i Nåder föreslå måtte af Rikets Ständer bifallas.
JM 45.
Ank. till Expf.-Utsk. den ti Mars *887, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående utbyte af indragna Milihe-bostdllenä J\/s 1 Steglinge och JM 8 Plöninge vid Skånska Hussar-regementet emot Högands stenkolsverks egande andelar i Kronoskattehemmanen JM 1 Westra Klappe och JM 1 Ostra Klappe i Malmöhus lån. (i. A.) Enligt hvad Högstberörda till Rikets Ständer, den 21 November nästlidet år, aflåtna Nådiga Proposition innehåller, hade Chefen för Skånska Hussar-regementet Stais-Utskottets Utlåtande M 45. till Kongl. Maj:t insändt och med sin tillstyrkan beledsagat en af Styrelsen för Höganäs stenkolsverk ingifven underdånig skrift, deruti bemälde Styrelse anhållit alt stenkolsverket, som under arrende intill midfpstan år 1876 innehade indragna Trumpetare-bostället, 3/a mantal JV2 1 Steglinge, oph indragna Korporals-bostället y mantal JVZ 8 Plöninge, begge vid nämnda regemente och med en sammanräknad areal af 110 tunne- 9 kappeland, belägna i Wäsby socken, Luggude härad af Malmöhus län, måtte få tillbyta sig eganderätten till dessa intill stenkolsgrufvan närbelägna boställen emot stenkolsverkets egande kronofskattehemmanen y mantal Jtä 1 Westra Klappe i samma socken och '/|6 mantal 1 Östra Klappe i Allerums socken och nämnde härad, hvilka hemmansdelar tillsammans innehölle 116 tunne- 24 kappeland, och således 6 lunne- 15 kappeläng mera än de båda boställena, och dessutom uppgåfvos hafva bättre jord och utmärkt vacker skog; och hade stenkolsverkets Styrelse såsom vilkor för bytet förpslagit: att de onera, roterings- och arbets-skyldigheter, som ålåge Klappe-hemmanen, skulle öfverflyttas på boställena, hvaremot Styrelsens arrenderätt till dessa sednare bprde öfverflyttas på Klappe-hemmanen, med skyldighet för Styrelsen, att dels förse dem med sådana byggnader, som boställsordning e n föreskrefve, dels ock under återstående arrendeåren öka arrende-afgiften med 30 tunnor korn årligen.
Öfver denna ansökning hade Boställs-Direktionen vid Skånska Hussar-regementet lemnats tillfälle att sig yttra, hvarvid Boställs-Direktionen hufvudsakligen tillstyrkt bifall till det ifrågakomna bytet, såsom för regementet fördelaktigt, men likväl ansett sig böra yrka de erbjudna bytesvilkorens tillökande ined vissa förbindelser i afseende på Klappe-hemmanens bebyggande och stängsel m. m.. hvilka förbindelser stenkolsverkets Styrelse jemväl sedermera förklarat sig villig fullgöra; hvaremot uti inlordradt underdånigt yttrande, aflidne åbon å JVZ 1 Westra Klappe Anders Larssons arfvingar bestridf det sökta utbytet, på den grund, att ehuru stenkolsverkets Styrelse, genom skatteköp fått eganderätten till nämnda hemman, sådant likväl icke skett på andra vilkor, än skattebrefvet tydligen stadgade, eller att skatterätten icke finge från grufvan och dess drift skiljas.
— Sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs- och Kammar-koilegipr, efter infordrande af ytterligare upplysningar och handlingar i detta mål, med underdånigst utlåtande inkommit, fann Kongl. Majrt godt alt, genom Nådigt Bref dqp 13 Oktober 1853, i öfverensstämmelse med hvad bemälda Kollegier underdånigt hemställt, förordna om anställande af laga skattevärdering å de till utbyte mot hvarandra ifrågasatta egendomarne till utrönande af deras rätta och verkliga beskaffenhet och-förmåner; och hade Kollegierne, efter det eri sådan skattevärdering försiggått och ytterligare inkomna handlingar till utredande af denna bytesfråga blifvit af Kollegierna granskade, samt deraf, bland annat, befunnits, alf delegarne i rötarne N:ris 83 och 84 vid Luggude kompani af ?Corra Skånska Infanteri-regementet be^tridt det sökta bytet, af det skäl, attettökadt besvär skulle elem tillskyndas deraf, qtt Steglinge och Plöninge äro 1 mi! längre bort belägna än Klappe-hemmanen, under den 7
Maj 1855 i ämnet afgifvit slut - a Slats-Utskattels Utlåtande M 43. ligt betänkande, deruti Kollegierna, enär numera fullständigt utredt blifvit, alt kronan och Skånska Hussar-regementet icke utur någon synpunkt kunde på ifrågavarande byte något förlora, utan skulle få fullt genfullo, eller att vederlags-hemmanen innefattade fullkomlig ersättning för bytes-bemmanen, samt hvarken den af fordna åboen å ys mantal JM 1 Westra Klappe Anders Larssons arfvingar emot bytet framställda protest, eller role-intressenternas i rotarne N:ris 83 och 84 vid Luggude kompani af Norra Skånska Infanteri-regementet bestridande af de nuvarande boställenas insättande i samina rotar något afseende förtjenade, underdånigst tillstyrkt, det Styrelsen för