Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid jemförelse af om förmälde beslut med hvarandra, och om tillika lages i betraktande, dels att redan för det närvarande Handels-och NäringsDisconten saknar tillfälle att med de summor, som ingå på Upplåningsräkningen, kunna, i den mon rörelsen kräfver, bispringa med lån i denna väg, dels att den fond af allenast 5oo,ooo R:dr, hvarmed belåningen af actier och publika papper nu bestrides, ingalunda kan motsvara behofvet från den stund de af Rikets Ständer nu fattade beslut , om belåningen af Riksgälds-Contorets och Armeens Accords-Amorterings-fonds obligationer sättas i verkställighet, dels ock att de 200,000 R;dr årligen, hvilka varit ernade att företrädesvis användas till cassa-creditiv åt HypotheksFöreningar, i händelse de skulle uppstå och vilja deraf sig begagna, i annat fall komma att fortfarande förblifva i allmänna Discont-rörelsen, tror Utskottet det vara alldeles klart, att, om också icke några cassa-qreditiv från Banken utgifvas, så tillräckliga utvägar, utan begagnande af den nu föreslagna, återstå till allmänna rörelsens underlättande med Bankens medel, att man måste snarare befara, det medlen blifva otillräckliga för de lånerörelser, i hvilka de kunna göras fruktbärande, än hysa någon fruktan för medlens skrinläggning 1 Banken, och deraf naturligtvis uppstående olägenheter, I anledning af den anmärkning, att bifall till Utskottets Betänkande skulle uttrycka ett för Riksgälds-Contorets credit skadligt misstroende emot Landels egna Statspapper, får Utskottet erinra, att om icke Riksgälds-Contoret befinner sig i den svåra ställning, att dess credit skall, på bekostnad af Bankens, för ögonblicket upprätthållas, i hvilken händelse åter maneger allt att Irukta för realisationens bestånd, kan förstnämnde Verks credit deslomindre lida genom en vägran, att lill inlösen af dess obligationer använda Bankens medel, som Rikets Högloflige Stander, redan vid uppgörandet af hufvudgrundeme för Bankens rörelse och förvaltning, icke funnit med Bankens säkerhet förenligt, att ens någon ringa del af dess medel användes till uppköp af utländske fondpapper af åtminstone lika högt värde, sorn Riksgälds-Contorets obligationer, och derjemte af den vigtiga egenskap alt vara allmänt kände och sålunda för Banken lätt apvändbare, då deremot, efter all sannolikhet, Riksgälds-Contorets obligationer, ännu länge skola sakna rörlighet och omsältlighet, i ett Land dejr man hittills så föga varit van att med räntepapper röra sig och verkställa Jicjvider, Den af en Ledamot inom sjelfva Banco-Styrelsen lemnade upplysning,
att meningen med Banco-Fullmägtiges förslag i detta ämne icke varit nå - 4 Banco-ZJtskoltets Utlåtande N:o /./o. gon annan, än att de Riksgälds-Contorets obligationer, som af Banken inköptes, skulle derstädes förvaras intill nästa Riksdag, då det åter beror på kommande Rikets Ständer att om desamma förordna på sätt dem bäst synes, gifver ett ytterligare stöd åt öfvertygelsen, att desse obligationer skola förblifva lika orörlige som dem, Banken förut af Riksgälds-Contoret innehafver, och ådagalägger tillräckligt, att förslagets antagande, äfven med de af Herr Stuart önskade inskränkningar, skulle leda till rubbning af en ibland de väsendtligaste hufvudgrunderne för Bankens rörelse och förvaltning.
Med åberopande för öfrigt af livad i Utskottets afgifna Betänkande blifvit anfördt, till besvarande jemväl af Herr Stuarts då redan framställda; sedermera af flere Ledamöter inom Riks-Stånden understödda förslag, samt under den fullkomliga öfvertygelse, att hvarje användande af Bankens medel till uppköp af Riksgälds-Contorets obligationer, åtminstone så länge Banken ännu innehafver dylika obligationer, till belopp af flere millioner Riksdaler, åt hvilka icke ens gifvits den form, att de kunna anses uppfylla det med dem åsyftade ändamål, skulle blifva för Bankens credit och realisationens bestånd menligt, får Utskottet här förnya dess i Betänkandet N:o 120 gifne, af ett Riks-Stånd redan bifallna tillstyrkan.
Tvänne Ledamöters reservationer bifogas.
Stockholm den 4 Maji i835.
Reservationer'. af Herr Stuartj C. G.: ”Då de anmärkningar, som föranledt 3:ne RiksStånd att återremittera Banco-Utskottets Betänkande JV:oi20, synas hufvudsakligen hafva åsyftat att få det förslag, i afseende på upphandlingen af Riksgälds-Conlorets obligationer antaget, som uti den samma Betänkande bifogade reservation blifvit af mig framställdt, så och enär Utskottet, vid återremissens besvarande, sådant oaktadt, icke funnit godt detta förslag understödja, har jag ansett mig böra reservationsvis å nyo underställa detsamma Rikets Höglofl.
Det har för min fallningsgåfva icke varit möjligt att kunna inse den föregifna stridigheten emellan hvad jag Banco- Utskottets Utlåtande N:o i/}o. 5 sålunda föreslagit och hvad Rikets Ständer redan beslutat rörande användandet af Bankens räntevinst för innevarande år och de kommande åren intill nästa Riksdag.
Förefunnes verkeligen en sådan stridighet, skulle jag i sanning sjelf vara den förste att återkalla berörde förslag, af enahanda skäl som jag alltid, så vidt min förmåga medgifvit, sökt och oafbrutetskajl söka motarbeta de vid denna Riksdag, under mångfalldiga former, framalstrade och ännu dagligen förnyade försöken att åstadkomma större eller mindre afvikelser från och rubbningar uti de af Representationen i financiela ämnen redan fattade beslut.
Man har, bland annat, emot det ifrågavarande förslaget erinrat, att detsamma skulle inskränka den Banco-Styrelsen af Rikets Ständer tillerkända rättighet att, under tiden intill nästkommande Riksdag, disponera Bankens vinstmedel.
Men som, enligt förslagets uttryckliga innehåll, Banco-Fullmäglige skulle endast berättigas, ingalunda åläggas, att, i den händelse räntevinsten icke kunde användas hvarken till förstärkande af metalliska fonden eller till lånerörelsens utvidgande, begagna en del deraf till uppköpande af Riksgälds-Contorets bland allmänheten utgifna obligationer; så torde det icke kunna bestridas, att ju detsamma snarare skulle föranleda en utsträckning än en inskränkning af Fullmägtiges dispositionsrätt i berörde hänseende.
Jag anser åtminstone ett sådant berättigande icke böra betraktas annorlunda, än såsom en ny utväg för Fullniägtige alt, på ett så väl för Banken som för Stats-Verket och den enskilda penningerörelsen fördelaktigt sätt, använda den besparade Bancovinsten.
Jag kan icke heller dela .den inom Utskottet yttrade farhågan för det menliga inflytande på Riksgälds-Contorets credit, den likaledes föreslagna rättigheten för Banco-Styrelsen att föryttra Contorets af Banken uppköpta obligationer skulle komma att medföra.
Alla grundade anledningar till en sådan farhåga synas mig vara fullkomligen undanröjda, enär dels den summa, som påen gång kan vara på omförmälde sätt använd, icke får öfverstiga 5oo,ooo
Rdr, och dels den föreskrift skulle Banco-Fullmäglige meddelas, att, derest de af Banken upphandlade obligationerne icke varda af Riksgälds-Contoret inlösta, då deras realiserande möjligtvis kan komma i fråga, låta verkställa försäljningen af desamma, på det sätt, som Fullmägtige finna på en gång mest fördelaktigt för Banken och minst menligt för nämnde Contors credit.
Lika litet kan jag föreställa mig, att ett så beskafFadt användande af Bankens odisponerade vinstmedel, som nu blifvit föreslaget, skulle, under behörigt iakttagande af dervid fästade vilkor, komma att ofördelaktigt inverka på realisationens bestånd eller allmänna omdömet derom.
Tvärtom skulle, genom Bankens annars ofruktbara liggande räntemedels förvandlande 6 Banco- Utnkottets Utlåtande
N'0 iJfo. i räntebärande obligationer^ densammas inkomster naturligtvis okas, och den ä dessa obligationer upplöpande rönta skulle troligen i alla händelser komma alt vida öfverstiga den visserligen icke otänkbara, ehuru osannolika capitalföi lust, som vid obligationernes föryttrande till Riksgälds-Contoret eller allmänheten möjligen kunde uppkomma.
På grund af så väl dessa som de uti ofvanåberopade reservation anförda skäl , och till beredande af en för det allmänna fördelaktig lättnad vid bedrifvindet af Riksgälds-Contorets förestående låneoperationer samt till förekommande af den befarade, för näringarne menliga minskningen i Landels nuvarande rörelsecapkal, får jag alltså ånjm vördsamt föreslå, att Rikets Högloflig® Ständer, med anledning af Herr JS ordenankars i detta hänseende väckta motion, måtte fatta följande beslut: ”1 händelse Bankens behållna räntevinst för innevarande är och de kommande åren, intill nästa Riksdag, icke skulle, på ett sätt, öfverensstämmande med de af Rikets nu församlade
Ständer i sådant afseende stadgade grunder, kunna användas, hvarken till förstärkande af Bankens metalliska cassa eller till utvidgande af dess lånerörelse, äro Banco-FuUmäglige berättigade att, lill uppköpande af Riksgälds Contorels bland allmänheten utelöpande obligationer, begagna den, enligt afslutade räkenskaper, uppkomna och för Bankens lånerörelse och silfverulvexling icke disponerade behållning af Bankens vinstmedel, hvarvid dook bör iakttagas: 1:0 alt, af omförmälde vinstmedel, ett belopp ölverstigande 5o,ooo
Rdr banco, under en tid af minst 3:ne månader, icke kunnat utgå hvarken i låneväg eller till metalliska fondens förökande, utan af sådan orsak varit i Banken innestående; 2:0 att, till upphandling af ofvanberörde obligationer, en större summa än högst 5oo,ooo Rdr banco icke får, af Bankens behållna räntevinst, på en gång vara använd; och 3:o ajtt, enär tillfälle till desse medels begagnande för Bankens lånerörelse åter erbjuder sig, och sådant, utan förlust för Banken, ske kan, eller om desamma för realisationens vidmagthållande erfordras, skola Fullmägtige ega att de sålunda uppköpte obligationerne, så vida de icke af Riksgälds-Contoret inlösas, försälja på det Bcinco-Utskottets Utlåtande N:o i fo. 7 salt, som Fullmägtige finna på en gång mest fördelaktigt lör Banken och minst menligt för nämnde Cöntors credit.
I sammanhang med detta beslut torde Rikets Ständer böra bestämdt förklara och förordna: att de Riksgälds-Contorets obligationer, som, i följd häraf, kunna varda för Bankens räkning uppköpta, icke vid något tillfälle få inberäkna^ uti den för Banken bestämda grundfond af 5 millioner
Rdr, samt att desamma således alltid böra anses såsom en detta Verks behållna räntevinst; i hvilken egenskap de också vid den liqvid om denna vinst, sora, enligt Rikets nästsammanträdande Ständers beslut, kommer att uppgöras, skola af Stats-elfer RiksgäldsVerken ovägerligen inlösas eller emotlagas”.
Uti denna reservation har Riksdags-Fullmägtigen Anders Andersson från Vestmanlands
Län sig förenat. 1 I*- 1 1 "" 1 1 1 ■— ' I.
.1. »■■■■ — -■
T* STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i835.
Banco-Utskoltels Utlåtande IV.-o 14 i N:o 141 •
Ankom till Exp.-Utsk. den 6 Maji kl. 7 e. m.
Utlåtandet i anledning af de inom aine Riks-Stånd gjorda anmärkningar vid Utskottets under Nio 182 ajlåtna Memorial.
Sedan Utskottet i förenämnde Memorial tillstyrkt Rikets Höglofl.
Ständer att, efter det Stadgar och Reglemente för Bankens rörelse och förvaltning hunnit fullbordas, dem till Kongl. Maj:ts Nådiga kännedom i underdånighet öfverlemna, innan Rikets Ständer åtskiljas, och i vidfogad underd. skrifvelse anhålla, det Kongl.
Maj:t, i händelse Han finnér förenämnde Stadgar och Reglemente icke strida med de i Bank-Lagen af den 1 Mars i83o fastställde grunder, i Nåder täcktes desamma, i hvad de röra allmänheten, låta på vanligt sätt kungöra, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat att till Utskottets omförmälde tillstyrkan lemna bifall; hvaremot Yällofl. Borgare-Ståndet densamma afslagit, samt Hög v. PresleStåndet och Hederv. Bonde-Ståndet Memorialet återremitterat.
Af handlingarne inhemtas, att någre Ledamöter inom Högv.
PresteStåndet yrkat, att, med förändring af den form Utskottet tillstyrkt för ifrågavarande underd. skrifvelse, skrifvelsen må gifvas följande hufvudsakJiga ordställning: ”Sedan Rikets Ständer, med fästadt afseende på 7 §. i Bank-Lagen af den 1 Mars i83o, uppgjort Stadgar och Reglemente för Bankens rörelse och förvaltning, få Rikets Ständer nu desamma till Kongl. Maj:ts kännedom i underdånighet öfverlemna, samt dervid anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes på vanligt sätt låta kungöra hvad allmänbeten röra kan.” • —• •.
Och har ett stort antal Ledamöter inom Hederv.
Bonde-Ståndet dels erinrat, alt det i Utskottets hemställan förekommande uttryck: ”i händelse Kongl.
Maj:t finnér nämnde Stadgar och Reglemente icke strida med de i Bank-Lagen af den 1 Mars i83o fastställde grnnder,” måtte uteslutas, så-_ sorn icke förenligt med den i 72 §.
Regerings-Formen Rikets Ständer försäkrade rätt, att ensamme förordna om Bankens styrelse och förvaltning, dels ock yrkat, att med Reglementets öfverlemnande till Kongl. Maj:t vid innevarande Riksdag måtte förhållas såsom vid den sistförflutne.
Med erkännande, att en underd. skrifvelse från Rikets Ständer, affattad i de af Utskottet föreslagne ordalag, lätteligen, på sätt någre Leda Bih. till R•
Prot. 1334 oc^* i835. 6 Sami. 1 AJd. 3 Band. loide Häftet.
Banco-Utskottels Utlåtande N.o 14 f • / möter anmärkt, skulle kunna tydas, såsom stridande emot det grundlagsbud, hvarigenom Rikets Ständer äro förbehållne rättigheten att deras Bank förvalta efter de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hvilka redan gjorde äro eller vidare af Rikets Ständer göras kunna, och då, utom det Riks-Stånd, hvilket redan afslagit Utskottets hemställan i denna del, ett annat Riks-Stånd, vid återremitterandet af Utskottets Memorial, nästan enhälligt tillkännagifvit dess fullkomliga ogillande af Utskottets hemställan, samt det, vid jemförelse af det förhållande, som under förflntna Riksdagar egt rum, i afseende på Banco-Reglementets slutliga ordnande och utskrifning, är anledning befara, att Banco-Reglementets öfverlemnande till Kongl. Maj:t, före Rikets Ständers åtskiljande, skulle lägga binder för innevarande Riksdags afslutande, inom den nära tidpunkt, å hvilken, i annat fall, enligt Hans Maj:t Konungens och Rikets Ständers gemensamma önskan, Rikets Ständer skulle kunna hemföl lofvas, anser Utskottet sig föranlåtet frånträda dess i Memorialet JV:o i3z gifna tillstyrkan.
Hvaremot Utskoltet, enär emedlertid ordningen synes fordra, att Rikets Högloft.
Ständer, före deras åtskiljande, foga anstalt, att en afskrift af det nu upprättande Banco-Reglemente blifver till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnad och flere af de i Reglementet intagne föreskrifter, nu likasom tillförene, torde vara af beskaffenhet, att desamma ej kunna vinna tillämpning eller verkställighet, innan de blifvit till allmänhetens underrättelse vederbörligen kungjorde, tror Utskottet sig böra vördsamligen hemställa, att, i likhet med hvad vid sista Riksdag egt rum, enligt dåvarande Banco-Utskotts skrifvelse af den 18 Mars i83o, införd i ännu gällande Banco Reglemente af samma år, Utskottet måtte få lemna Banco-Fullmägtige uppdrag och autorisalion, att till Kongl. Majit i underd. öfverlemna en afskrift af det nu upprättande Banco-Reglemente, samt anmoda Fullmägtige, att, i händelse flere eller färre utaf de i samma Reglemente befintliga stadgande!), som äro af den egenskap, att Nådig Kungörelse för deras allmänna tillämpning och verkställighet bör föregå, icke vid Riksdagens afslutande hunnit blifva från Rikets Ständer i underdånighet anmälde, då hos Kongl. Majit göra underd. anhållan i detta -s hänseende.
Stockholm den 6 Maji 1835. i Banco-V'iskottets Utlåtande N:0 1^7.
Reservationer: Af Herr Doctor Moren: ”Enär Kongl. Maj:t icke blott, i Följd så väl af 16 §.
Regerings-Formen, som 7 §. af Bank-Lagen den 1 Mars i83o, bar behof af att känna Ständernes beslut om Bankens rörelse och förvaltning, utan ock, under Riksdagens lopp, uti Nådigt Rescript omförmält behöfligheten af de i detta afseende fattade beslutens meddelande, så föreslås vördsamt, alt Rikets Ständer aflåta en underdånig skrifvelse, hvaruti uttryekes, att de (antingen nu sjelfve, eller framdeles, när Reglementet hinner blifva renskrifvet, genom sina Fullmägtige) till Kongl. Maj:ts kännedom öfverlemna Banco-Reglementet och anhålla, att hvad allmänheten deraf torde behöfva känna, hvilket då af Fullmägtige anmäles, måtte på vanligt sätt blifva publiceradt.”
Doctor Hvasser har instämt uti denna reservation, under åberopande af sin vid Utskottets Memorial N:o 131 fogade reservation.
Af Herr Helleday: ”Emot
Utskottets nu beslutade afslag å ifrågavarande motion nödgas jag reservera mig, under förklarande, att jag beklagar, det Rikets Ständer vägrat att efterlefva en Lag, den de, gemensamt med den andra Statsmagten, stiftat.
För min del hade jag trott, att Ständerna bort till Kongl. Maj:t öfverlemna Banco-Reglementet, med anhållan , att Kongl. Maj:t behagade låta kungöra sådana reglementariska stadganden, hvilka röra rättsförhållanden Banken och enskilde emellan, och således böra komma till allmänhetens kännedom.”
Med Herr Helleday hafva sig förenat Herrar Doctorerne Engeström och Elfström. . ,V Herr Biskop af Kullberg har instämt uti Herr Doctor Morens och Herr Ilelledays reservationer.
Af Herr Biskop Lundblad: ”Ständernes skyldighet att författa och Kongl. Maj;ts rättighet alt fordra ett med gällande Lagbud öfverensstämmande Banco-Reglemente är gifven.
Gifvet är ock, att samma Reglemente bör, antingen såsom hittills tillgått, genom Fullmägtige, eller ock genom Ständerne sjelfve, lill Kongl. Majit i underdånighet öfverlämnäs.
Men då det är tvifvel underkastad t, huruvida detta Reglemente, utan Riksdagens förlängande, under Ständernes sammanvaro, må kunna utskrifvas och öfverlemnas, borde Ständerne, uti underdånig skrifvelse, öppet sådant förklara, samt tillika anhålla, det måtte Kongl. Majit täckas låta kungöra de 4 Banco-Vtskottels Utlåtande N.-o 141• derutinnan leranade föreskrifter, hvilka finnas röra rättsförhållanden emellan enskilde och Banken.
Och vore den nämnda underdåniga skrifvelsen så mycket tillbörligare, som Kongl. Maj:t, uti dess till Landtmarskalken och Talmännen nyligen afgifna Nådiga tillkännagifvande, satt frågan om Riksdagens allmänt önskade snara afslutande i nära sammanhang med Banco-Utskottets hos Ständerne, i afseende på Reglementet, gjorda förslag, och det beslut, som Ständerne, i anledning deraf, kunna komma att fatta.” STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, iS35. Banco-Vtdottct; TJllatvide Nio i4*. t N:o 142.
Utlåtande, i anledning af de inom 2:ne Riks-Stånd gjorde ananmärkningar vid Utskottets under N'.o i3i afgifne Memorial.
A Enligt från inspect i ve Riks-Stånden ankomne Protocolls - Utdrag är Utskottets Memorial iS:o 131, angående intagande af ett stadgande i blifvande Banco-Réglemeiite, hvarigenom Fullmäglige berättigas att anhålla om Kongl. Mäjrts
Nådiga biträde för upptagande af crediliv å utländsk ort till förstärkande af Bankens Silfver fond, bifallet af Höglofl.
Adelil, men afslåget af Vallöf].
Borgare-Ståndet och till Utskottet återremilteradt af öl Vige anie Riks-Stånd, på grund af åtskillige dervid gjorde anmärkningar.
Af berörde anmärkningar inhemtas, att åtskillige Ledamöter inom Högvördige Presle-Slåndet väl gillat, att en så beskaffad föreskrift, som den af Utskottet föreslagna, bor i nu upprättande Banco-Reglemente införas, men der jemte funnit det vara nödvändigt och passande, att Rikets Ständer omedelbart hos Kongl.
Majtt underdånigst tillkännagifva hvad de i detta hänseende af honom önska och sig tillförse, hvadan desse Ledamöter yrkat ett sådant tillägg till Utskottets förut afgifne Memor ial, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse inför Kongl.
Majit anmäla, att de gifvit sina Banco-Fullmägtige ett sådant uppdrag, som i Memorialet ornförmäles, samt anhålla, alt Kongl. Majtt täckes lemna det önskade biträdet, om oell när det af Fullmäktige begäres; hvarförutan någre Ledamöter inom Hedervärda Bonde-Ståndet yrkat Memorialets återremitterande, med anmodan lill
Utskottet att bringa den föreslagna föreskriften i likhet med den, som Rikets Ständer förut vid de tillfällen, då utländska lån för Riksgälds-Co 11 lorets räkning blifvit beslutade, till Fullmägtige i nämnde Conior öfverlemna t.
Hvaremot af åtskillige Ledamöter inom så väl Högvördige PresteStålidet sorn Hedervärda Bonde-Ståndet är vordet anmärkt, att hela förslaget Borde förfalla såsom obehöflig! och obehörigt, då man ieke kunde tän - Riåmig til! R.
Prot. 13 34 och i835.
6 Sami, 1 Af i, 3 Bandet sr.tc Häftet.
1 % Éaitco-XJitkotteti Ur litande Nio 144. ta sig, att Rikets Ständers Bank vore så utan credit, alt den ifrågasatta åhgården behöfdes eller att Kongl. Maj:t skulle vägra dess Nådiga biträde, i händelse svårighet för Banken skulle möta att å utländsk ort erhålla ett lån eller creditiv på 1 å 3 millioner H;dr, och denna svårighet kunde höfvas genom någon åtgärd från Kongl. Maj:ts sida.
Utskottet finner visserligen, att, derest ett så beskaffadt stadgande, tom det af Utskottet föreslagna, eller ett dermed likartadt, skulle i nu upprättande Banco-Reglemente införas, ordningen jemväl fordrade, alt Rikets Höglofl.
Ständer uti underdånig skrifvelse för Kongl. Maj:t anmälde hrad de sålunda åt deras Fullmägtige öfverlemnat, samt, på sätt åtskilliga Ledamöter inom Högvörd.
Preste-Ståndet yrkat, anhöllo om det Nådiga biträde från Kongl. Majus sida, som för upptagande af utländskt creditiv, till förstärkande af Bankens silfverfond, möjligen kunde erfordras; men efter noga öfvervägande af de inom så väl Högvördige Preste-Ståndet, sorn Hedervärda Bonde-Ståndet framställde anmärkningar, om obehöfligheten af någon ytterligare reglementarisk föreskrift i berörde hänseende, än den, som i Utskottets Memorial N:o 112 finnes intagen, och då äfven de tvänne Riksstånd, Höglofl.
Borgare-Ståndet, hvilka i vissa delar återremitterat Utskottets sistnämnde Memorial, nu mera lemnat deras bifall till det under punkten 14 i samma Memorial, angående ifrågavarande creditiv föreslagne stadgande; då dessutom Rikets Ständers Fullmägtige i Banken, efter kunnige affairsmäns hörande, uppå väl grundade skäl, ansett någre närmare reglemenlariska föreskrifter i denna del, än sistnämnde, af samtlige Riks-Slånden godkände stadgande, icke vara nödige eller lämplige; då härigenom Banco-Fullmägtige, i händelse credit eller creditiv å utrikes ort, till förstärkande af Bankens silfverfond, kommer i fråga att upptagas, måste anses vara oförhindrade alt, för verkställigheten af det Fullmägtige lemnade uppdrag, vidtaga de åtgärder, Fullmägtige sjelfve finna omständigheterne påkalla; sedan Rikets Höglofl.
Ständer, med ändring af Utskottets i Utlåtandet N;o 16 p. 3 gifne tillstyrkan, till skyndsamt föranstaltande om ifrågaställde creditiv, beslutat, att det allenast, i rnon behof deraf göres, må förskaffas, visar sig ganska sannolikt, alt BancoFullmägtige icke skola sättas i nödvändighet, anlita denna utväg, till förstärkande af Bankens silfverfond; och då slutligen, jemväl i det oförmodade fall, att Banco-Fullmägtige, oaktadt den af Herr Grefven och LandtMarskalken, tillika med öfrige respective Riks-Ståndens Talmän, för Fnllmägtige utfärdade autorisalion, skulle, för erhållande af creditiv å utrikes Buncc-Utskotttts Utlåtandt N:o l4*. ©r*. behöfva biträde från Regeringens sida, i diplomatisk eller annan väg, något tvifvel icke bör ega ruin, att Kongl. Maj:t, uppå af Banco-Fullmägtige skeende underdånig anmälan, i Nåder täckes till ändamålet medverka, i hvad på Kongl. Maj:t möjligen kan ankomma; finner Utskottet sig föranlåtet frånträda dess i Memorialet N:o i3i framställda, redan af Vällofl.
Borgare-Ståndet afslagna hemställan.
Någre Ledamöters reservationer bilögas.