Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sluteligen, och hvad rörer det, som af Herr Hauswolff är vordet anfördt, i afseende å slet af Utskottet tillstyrkte Rättegångssätt, då Lag-Utskottets
Fet tlnk and en.
495 en för begången stöld häktad person på sig be* känner ätt hafva ett eller llere dylike brott å. annan Ort foröfvat , tror Utskottet sig endast behöfva anmärka, att, vid ett närmare betraktande af hvad Utskottet i denne del uti dets Betänkande föreslagit, det torde blifva nog klart, att deruti icke finnes något, som kan anses störa den i Lagen fastställde Rättegångs-Ordning eller åstadkommande af undersökningarnes utsträckande till vittnesförhör uti den tilltalades frånvaro, eller andra sådane åtgärder, vid hvilka han bör få vara tillstädes för att sin rätt bevaka, hvarföre ock Utskottet anser öfverflödigt att tillägga något vid det som Betänkandet härom innefattar.
Utskottet finner sig jemväl härvid höra vördsamt anmäla, icke allenast, att de Ledamöter uti Utskottet, som vid beslutet vid berörde Betänkande varit af derifrån skiljaktig mening, förklarat sig dervid förblifva, samt alt Utskottets sedermera tillkomne Ledamot Herr Lagmannen v. Stahl åberopat sitt i frågan hos Hoglofl.
Rid-j derskapet och Adeln afgifne yttrande, utan ock att Betänkandet väl blifvit af Vällofl. Borgare-Ståndet den 4 i denna månad afslagit, mert att detsamma deremot är vordet af Hogvördige Preste - Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den «4 sistlidne Martil bifallit.
Stockholm den “5 April i8i8« ;^f)6 Lag-Utshcttets Betänkandem N;r 102.
Vi(1 det af Eag-Utskottet deri igtde nästledne Martti afgifne Betänkande öfver Herr Gustaf Grönhagens gjorde Förslag, att Ofver-StåthållareErnbetet i Police-äreruler hädanefter må stallag under Hof-Ratteris granskning, samt de Protocoller och Domböcker, som der hällas, till Hofrätten varda inlämnade, hafva väl, vid skedd föredragning deraf hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln, anmärkningar blifvit gjorde af bemälte Herr Grönhagen, som således föranledt, att Högloflige Ridderskapet och' Adeln den 4 i denna Månad beslutit att till Utskottet återremittera terörde fråga, hvarefter Herr Grönhagen den 2 5 än vidare aflämnat ett skriftligt anförande i ämnet, som äfven blifvit till Utskottet remitterad!; Men, då omförmpdte
Anmärkningar och anförande till en del icke innefatta annat , än Som uti det af Utskottet förut aflämnade Betänkande är besvaradt, och till ert del åter utgör af Herr Grönhagen uppgifrie nya Förslag till en förändrad organisation af Police-Siyrelsen och sättet huru de der förekommande mål borde, efter hans tanke, behandlas, uti pröfning af hvilken framställning
Utskottet så mycket mindie tror sig böra ingå, som Utskottets otnförrnäldte Betänkande, enligt ankomne Protocolls-Utdiag, blifvit bifallit af Högvördiga Preste-Ståndet den 4 saint afVällofl Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 7 i denne Månad, hvar igenom frågan, till följe af 63 Lag-Utskottet$ Setänkandenl §, !
Riksdags-Ordningen, redan är afgjord, fin* ner Utskottet sig endast böra detta förhållande,'
Samt att Utskottet på nämnde grund ansedt nå» gon ytterligare åtgärd dervid för sig icke återstå, hos Högloflige Ridderskapet och Adeln Vördsamt anmäla* Stockholm den a 8 April i8i8* N:r 103.
Vördsamt Memorial t C *^edan Lag-Utskottet, 1 följd af erhål'en re* miss från samtlige Respective Riks-Stånden , u* ti aflämnadt Betänkande af den 23 nästledne Martil föreslagit en sådan förändring
Uti lydélsen utaf 2 och 6 §. §. uti 7 Capitlet HandelsBalken, Som Utskottet ansett vara förenlig, så "Väl med hvad Riksens Höglofl, Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskott tillstyrkt och trenne af Riks-Stånden nemligen Höglofli* ge Ridderskapet och Adeln, Högvördige Rreste-Stålidet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit i afseende å tiden när handel vid marknad på den dertill utsatte dag skulle få börjas, sorn ock med den af Lag-Ujskottét afsedde nödvändighet af Kungörandet utaf den tid, under hvilken den så kallade Mäi-knadsfreden eller det högre ansvar, söm bör drabba den » hvilken på sadan tid föröfvar buller, oväsende och slagsmål skulle fortfara!
Så har uti Vällofl. Borgare
Ståndet anmärkning vid berörde Förslag blifvit gjord, åsyftande att visa, det detl Bihang till Riktat, Brot. 7-,de Sami, K-,r\cj. 64, r498 Lag-Utskottets Betänkanden. af Utskottet antagne lydelse af förenämnde a § »kulle i afseende å det mot slutet deraf nyttjade ordalag; ”Vid marknadens slut skall Freden aflysas” icke vara lämplig, utan borde i så måtto föräldras, att derigenom bestämdes , det "Marknaden vid dess slut skulle aflysas ; på grund hvaraf Betänkandet blifvit af Vällofliga Ståndet till Utskottet återreinitteradt.
Utskottet får, af sådan ättledning, nu förklara, att, som Utskottet vid handläggningen af förrberörde ämne å den ena sidan ansett sig icke kunna afvika från innehållet utaf Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets ofvannämnda Betänkande, såsom redan af frenne Riks-Stånd bifallit, men å den andra sidan åter funnit, att ■utlysning af marknader icke alltid under de serskildte årstider, på hvilka de hållas , kunde lämpligen verkställas på samma tid af dagen som handeln, enligt omförmäldte Betänkande, skulle få börjas; Så har ock Utskottet trott, det lysningen borde inskränkas endast till Kungörande af IVlarknads-Freden, eller att, från den tid lysningen sk jer , hvar och en vid marknaden närvarande bör sig tillvarataga för utöfvande af buller, oväsende och slagsmål, så vida han vill undgå det större ansvar, som med den såmedelst brutne Freden är förenadt, hvaraf Utskottet ansedt det jemväl böra blifva en föjd, att lysning vid Marknadens slut bör verkställas, hvarigenom tillkannagifves, att tillämpning af berörde högre ansvar vid skeende sädane föbrytelser icke då vidare äger rum; Och vid denne åsigt af Utskottets förslag förmodar Utskottet, det ofvanbe* sagde deremot gjorde anmärkning bör förfalla.
Lag-TJtskottetS Betänkanden. 499 I öfrigt får ock Utskottet vörsamt anmäla, att dess ifrågavarande Betänkande-, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, blifvit bifallit hos Höglofligé Ridderskapet och Adelil den 21, och hos Högvördige Präste-Ståndet saint Hedervärda Bonde-Ståndet den 15 i denne månad, hvaraf läreä- finnas, att målet, likmätigt bi) §. i Regerings-Formen, är afgjordt.
Stockholm den 28 April 1818.
N:r 104.'
Riksens Höglofliga Ständers Lag-Utskotts
Utlåtande öfver de anmärkningar, sorn blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande i fr äg atty att de pub like audor ite ter y som ä Kongl.
Maj:ts och Kronans vägnar af sluta Contracter eller af handlingar med enskilde, ej må ega atty vid tvist om uppfyllande och tolkning der af, sjelfve deröfver döma. H os Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Präste-Ståndet hafva anmärkningar blifvit gjorda vid det af Lag-Utskottet den 5 sistvekne Martii afgifne Betänkande uti den af Herr Friherre L. A. Mannerheim väckta och till Utskottet remitterade fråga, det de publike auctoriteter, sorn å Kongl. Majtts och Kronans Vägnar afsluta Contracter eller afhandlingar med enskilda, ej må ega att, vid tvist om uppfyllande eller tolkning deiaf, sjelfve deröfver döma, hvilket af Utskottet Sr vordet således tillstyrkt, att sa beskaffade mål 'hädanefter borde* Lag-Utskottets Betänkanderii efter stämning, vid vederbörlig domstol göras anhängige och derifrån på det i allmänna JLagen stadgade sätt fullföijas.
Berörde anmärkningar, hvilka föranledt dertill, att nämnde Betänkande blifvit af förbemälte Biks-Stånd till Utskottet återremitteradtj har Utskottet funnit vara anförda:
Hos Höglofliga Bidderskapet och Adeln: 1:0 af Herr von Fieandt, som ansett, att de mångfalldiga olägenheter och den tids-utdrägt den af Utskottet föreslagna förberörda förändring uti nu gällande författningar skulle medföra, icke »kola blifvit med sådan noggrannhet, sorn ämnets vigt fordrade, i öfvervägande tagna, hällst i frågor, sorn röra leveranser för Arméens behof, uturaktiåtenliet i uppfyllandet af derom ingångna förbindelser ofta kunde veika på Arméens tjenstbarhet, enär vederbörande verk och auctoriteter, genom en i flera instantier utdragen Bättegång, skulle sättas utur tillfä le att, innan tvisten slutligen varder afgjord, lunna, under ovisshet om dess utgång, vidtaga andra utvägar, för att anskaffa hvad en i fullgörandet af dess åtagande försumlig
Leverantör åsidosatt att aflemna; På grund hvaraf Herr turi Fieandt trott det böra förblifva vid hvad i *detta ämne nu vore stadgadt, hvarigenom , efter hans tanke, ingen kunde förnärmas, då besvär öfver auctoritetens åtgärder kunna anföras samt målet jemväl, om så nödigt pröfvades, kunde till undersökning vid ordinarie
Domstol hänsk jutås; a o af Herr Grefve Jacob de la Gardie, som, jemte det han förmält sig instämma uti Herr Lag-Utskottets Beränkanden. jei von Feandts andragande, tillagt, att den händelse skulle, vid antagande af det föreslagna stadgande, inträffa, att Kongl. Maj:t och Kronan, ■Under den tid Rättegången med en Leverantör Varade, blifva i mistning af det betydliga förskott, som vanligen vid Contractets upprättande meddelas; och 3:0 af Herr Grefve Fredrik Bagislaus von Schverin, sorn väl funnit det instämmande med behörig ordning , att tvisten om uppfyllande eller rätta förståndet af ett Contract behandlades af vanfiga Domstolar, men tillika ansett, att, då de, hvilka afsluta Contracter om leveranser eller annat dylikt, icke lära underlåta att uti berörde Contracter betinga sig sådane förord, att, i händelse af tvist, ilen långa Rättegångsväsen må undvikas, skulle ock Utskottets föreslagna stadgande vara öfverflödigt och utan ändamål:
Samt hos Högvördiga Präste Ståndet: af Herr Biskoppen Friherre Mörner, som ansett sig finna, att, då de publike auctoriteter, hvilka å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Contracter, deraf icke ega någon nytta eller skada, borde de ock icke kunna betraktas såsom jäfvige att döva i frågor om uppfyllandet och tydningen af desamma; hvarjemte Herr Friherren och Biskoppen, i afseende så väl å olägenheterna af långvariga Rättegångar härom, sorn rättigheten för den med auctoritetens beslut missnöjde att deruti söka ändring, afgifvit enahanda yttrande , sorn här ofvan är förmäldt.
Detta allt har Utskottet i öfvervägande tagit; och, då Utskottet ansett sig finna, så väl Xag- Utskottets Betänkandtn. att de omständigheter, hvilka i ofvanberorde matto blifvit anmärkte, äro uti Utskottets förut i förevarande fråga afgifne Eetänkande till det hufvudsakligaste upptagne och utredde, som ock att de skäl, som deruti blifvit till grund för det föreslagna stadgandet antagne och uppgifne, icke blifvit genom anmärkningarne vederlagde. samt Utskottet mx än vidare får tilllägga, att Utskottet desto mindre kan inse, det någon våda deraf skall uppstå, att, vid uppkommande tvister örn sådana Contracter, som röra leveranser till Arméens behof, desamma icke få afdötnas af de Embets-Verk, hvilka afslutat och upprättat Gontracterne, som denna våda, Utskottet veterligen, icke blifvit rönt under ,sistforflutna Krigsoroligheter i afseende & så beskaffade Contracter, sorn å Kongl. Maj;ts och Kronans vägnar blifvit ingangne med enskilde utaf de Auctoriteter, hvilka uti de dem med delde Instruc-tioner icke fått omförmälde profnings- och afgörande-rätt sig tillagd, kan Utskottet éj eller ånna anledning för sig att frångå dess förut aflemnade yttrande, hvartill Utskottet än mera hämtar styrka deraf, att dess Betänkande blifvit, enligt ankomna ProtocollsUtdrag, bifallet af Vällofliga Borgare-Ståndet och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 7:de i denna månad.
Till förnyad pröfning varder således detta vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 28 April 1818^ Banko - och Lag-Utskottens Betänkandet 503 N:r 105.
Ständers Banco - och Lagr Utskotts Betänkande uti väckte frågan om hvad af Riksens Ständers Banque, till Juligörande af föreskri ften uti 20 §. 1 Mom. af Concour s-Stadgan den 28 Juni i 1798 bör tillgöras i afseende å skuldebref, för hvilka, till erhållande af Lån i Banken, Intekning blifvit i fast Egendom sökt.
I^-iksdags Fullmäktigen för Hitnble, Faurås och Årstads Härader af Hallands Län, Peter Andersson, liar, uti ett till Hedervärda Bonde-^Ståndet ingifvit och till Lag-Utskottet remitferadt Memorial, anfört, att, som 30 §. 1 Momentet af 1798 Ars Concours-Stadga föreskrifver, det, vid händelse att ägaren sje’f later intekna sitt fasta gods för viss Summa (ill uppgifven långifvare,, den, sorn länet gifvit, skall vara pligtig att, a.
Landet vid nästa Ting och i Staden innom En M anad, sedan en sådan Intekning begärdes, Gäldenärens skuldebref till påskrift uppvisa, eller ingifva bevis, att det samma blifvit vid annan Domstol uppvist och påteknadt; Men Riksens Ständers Bank, utan afseende på berörde föreskrift, skall vägrat att utlemna eljert bifallne Banco Lån, intilldess ovillkorlig Intekning företeddes, Så, och enär Lånsökande i Banken icke kunnat fullgöra berörde stadgande, samt så medelst blifvit försatte i lidande, har Peter Andersson yrkat, att
Banken antingen må anses skyldig, att lika med öfrige Långifvare iakttaga hvad 504 Bartha- och Lag-Utskottens BetUnhanden. omförmälte §. och Moment af Goncours Stadgan bestämmer, eller ock från fullgörandet deraf ge* nom vidtagande föreskrift undantagas.
Sedan Lag Utskottet ansett detta framstäld* te ämne böra i förening med Riksens Högloft, Ständers Badco-Utskott till hand äggning före-- tagas, har det samma uti desse sammansatte
Ut* skott till granskning förekommit, hvarvid Uf skotten, utaf hvad till deras kännedom blifvit lemnadt, erfarit, att åtskitlige
Domstolar af förrbesagde §:s innehåll dragit den föl jd, att, se* dan en gäldenär, i sammanhang med sin ansök* ning om Inteknings meddelande uti dess fasta gods , vid vederbörlig
Domstol uppvist och låtit påtekna sin, i hopp om undfående lån, till yiss man qch å bestämd Summa utgifne för* skrifning, borde den, som lånet gifver, å nyo vid samma Domstol förete och låta påskrifva sku dsedlen till Intekningens vidare fastställande, äfvensom att af en så beskaffad tydning StskilHge olägenheter skola blifvit föranledda för dem, som till framdeles erhållande lån i Banken hos bemälte
Domstolar upptett de i sådant ändamål utgifne skuldebref och fått Inteknings* bevis derå teknade.
Hos Utskotten har således detta kommit t öfvervägande; Och, sorn Utskotten inhämtat, icke allenast att uti det, i följd af Kongl, Maj ts Nådiga befallning, utaf den tillförordnade Lag* Committéen utarbetade förslag till ny ConcoursLag, hvilket Kongl.
Maj:t i Nåder till Riksens Höglofl.
Ständers antagande öfverlemnat, de i so §. af 1798 års Concours-Stadga gifne föreskrifter» angående hvad i afseende å Intekning Banko-och Lag-Utskottens Betänkanden.
505 uti fast Egendom bör iakttagas, blifvit fran Concours-Lagen afskillde, samt att i stället för» slag af nämnde Committé är vordet uppgjordt till ändringar uti 7;de Cap, Rättegångs-Balken, hvarigenom det sammas förra stadganden, tillika med Kongl. Förordningen den 15 Octoher j810, angående vissa omständigheter i afseende å Intekning i fast egendom, kotnmo att till deras verkan upphöra, hvilket sistnämnde Kongl, Maj:t, i enahanda ändamål, låtit Riksens Ständer tillställa, utan ock att uti detta omforma!» te förslag till blifvande lydelsen af besagde Capitel uti Allmänna Kagen något så beskaffadt stadgande icke finnes intagit, sorn kan föranleda till den med ifrågasatte §. af hittills gällande Concours-Stadgan förenlig? omgång af förnyadt uppvisande vid
Domstolen utaf de skuldebref å bestämd Summa och till viss man, för hvkka Intekning uti dertill uppgifven fast egendorn blifvit sökt och bevilljad, samt behörigt bevis derom skuldsedlen åteknadtj Alltså, och enär Lag-Utskottet, till hvars förberedande pröfning berörde förslag blifvit af samtlige Respective Riks-Stånden remitterade, uti redan afgifne Betänkanden tillstyrkt deras antagande med någre dervid föreslagne tillägg och ändringar, samt granskningen af det således i ämnet föreslagne af Riksens Ständer förellafves, finna Utskotten, att, då, i händelse Lag-Utskottets berörde Betänkanden af Riksens Högloft, Ständer varda gillade, den af Riksdags Fullmäktigen Peter Andersson framstäldte förevarand® fråga såmedelst af sig sjelf förfaller, något yt. 506 Lag-XJiskoliets Betänkande». trande ofver den samma af Utskotten icke Iean erfordras.
Ständers vidare pröfning varder detta vördsamt ofverl em nadt.
Stockholm den 6 Maji 1818* N:r 106.
Ständers Lag-Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver väckt Motion om granskning af P 0 li ee-Författ ni ng ar ne, rörande sysslolöse Personers försändande till Arbetsoch Corrections-hus, samt angående vederbör andes skylldighet att till Riksens Ständers justities - Ombudsman inskicka de beslut, sorn angå Personer, dömde till Krigstjenst eller användande till corrections-arbete.
Ti» Tag-Utskottet hafva Huglofl.
Borgare-Ståndet behagat återremittera det Betänkande, hvilket Utskottet den i8
- De anmärkningar vid berörde Betänkande, hvilka till oinförmälte åter tern iss foranledt, äro framstälde Hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln: Af Herr Gustaf af Brinkman och Kerj- Grefve Jacob Melcher Spens, utaf hvilka den förstnämnde velat ådagalägga, att den af Utskottet gjorde tillstyrkan, det vederbörande PoliceAuctoriteter och Konungens Befallnings-hafvander må blifva pligtige att, när någon person af dem, med stöd af derom gällande Författningar, såsom
Lösdrifvare eller v anti ägdad dömes till arbete vid corrections- hus, eller å Fästning, samt denne dermed låter sig nöja till Justitie-Ombudsmannen insända ett Exemplar af det i ämnet haline Protoco'l och meddeldte Utslag, skulle vara utan ändamål och äfven medförande en förökad tunga för de Embetsman, hvilka med så beskaffade måls afgörande hafva befattning; Och den sednare, eller Herr Grefve Spens förmält, att, ehuru han funné den genom ofvannämnde Motion yrkade granskning, i synnerhet af de nu gällande Författningar, som angå ansvaret för dem, hvilka icke äro försedde med tjenst eller anses ej äga näringsfång, vara nödvändig, ville dock Herr Grefven icke påfordra verkställigheten deraf utaf Utskottet; Men, då en Eag-Committé vöre syslosatt medutarbetande af Förslag till ny Criminal-Eag, ansåg Herr Grefven icke olämpligt hemställa, att Riksens Ständer hos Kongl. Maj;t i underdånighet borde anhålla, det bemälte
Committé äfven må få sig uppdragit att företaga bet 5°S Lag~TJtskottets Fetänkande.n, rörde granskning, samt att, utaf nyssnämnda Författningar uti Förslaget till allmänna Fägen intaga så mycket, sorn möjligt och tjenligt vore, tillika med den särskildta Rättegångs-ordning, hvilken för Police Mål kunde blifva nödig att stadga, och att gifva åt Arbets - och Corrections-inrättningarne en sådan organisation, som kunde mot deras ändamål vara svarande; Och har Herr Grefven i öfrigt förklarat sig icke inse, att det af Utskottet föreslagne insändande till Justitie-Ombudsmannen af de i särskildte
Mål meddelande Utslag skulle, om än en närmare controll af Auctoriteternes åtgärder därigenom vunnes, kunna leda till sitt syftemål, personliga frihetens och rättighetemes helgd, så länge sjelfve Författningarne på sitt satt förnärma den- —•
Hos VällufL Borgare-Ståndet hafva åter flere Ledamöter afgifvit yttranden, hvilka hufvudsakligen hafva till åsigt att visa, så väl o. lämpligheten deraf, att Författningarne medgifva, det den till brott oskyldige ehuru vilseförde
Medborgaren må kunna behandlas lika med missgerningsmannen och dela hans välförtjenta Öde, som ock att afsigten med Arbets - och Corrections-Straffen att befordra den vilsefördes förbättring och återförande till sedlighet och arbetsamhet icke genom en sådan behandling vunnes utan tvertom motarbetades, och alt således berörde Författningars öfverseende och förbättrande skulle vara nödigt; hvarjemte det blifvit Uandradt, att Utskottet, som tillstyrkt att de Beslut hvarigenom personer blifvit till arbete vid Arbets-eller Correctionshus dömde, Låg-Utskotteti Betänkandenl 509 borde till Justitie Ombudsmannen insändas, inskränkt berörde insändande blott till den hän-1 delse, att den, Som dertill blifvit ansedd förfallen, med Beslutet åtnöjdes, samt funnit att detsamma icke borde äga ruin, i afseende å vidtagne beslut, hvarigenom personer förklaras skyldige till Krigstjenst.
Dä det således nu åligger Utskottet ett förnyadt Utlåtande uti ämnet afgifva, anser Utskottet sig böra upprepa den för dess förra Betänkande Jagde och i Utskottets tanka obestridliga grund, att hvarje medlem i Samhället är pligtig, att, emot åtnjutande af det skydd samhälls-inrättningen lämnar, använda sin arbetsförmåga till det allmännas gagn, och att, di denna skyldighet åsidosattes, tvängs-medel böra vara att ti.lga för att förmå den tredskande till fullgörande däraf.
Enär nu de i frågasatte Författningar, hvilka bestämma nämnde tvångsmedel, fastställa, att desse må användas emot dem, hvilka, antingen genom fortfarande lättja, sysslolöshet och utsväfningar, icke kunna förmås att vidhålla eller förskaffa sig lagligt närings-fång, eller ock, sedan de begått brott och derföre blifvit straffade, sakna utväg att sådant sig förskaffa, kan Utskottet icke inse, att deruti finnes något fel i Författningarne, eller »tt personliga friheten och säkerheten därigenom kan anses förnärmad.
— Det öfverklagade felet skall således gifvas antingen deri, att tvångsmedlen utan rätt behof begagnas af dem, jorn äga att desamma använda, eller ock uti ofullkomligheten af de inrättningar, som skola tjena till ändamålet.
Om un Lagstiftningen ät (>10 Lag-Utskottets RetankandeiU sä bestämd, som gjörligt vara kan, och hvilket Utskottet afven finner icke sakrias uti de gällande förenämnde Författningar, lärer dock, ge• nom sådan bestämdhet lika litet blifvit möjligt att förekomma det förra, som hvarje annat, vid Uagskipningén, inträffande afsteg från Uagstiftarens viija och föremål; Och hvad åter beträffar det senare, så är det ett från sjelfva Fö£- fattnirigarne afskildt Oeconomiskt ämne, hvarom Utskottet af den till dess åtgärd remitterade Motion icke haft anledning att sig utlåta.
Utskottet tror således sist af de gjorde anmärk* ringarne icke äga grund till förändrande af dess förra yttrande, hälst Utskottet dels förmodar, au, utan någon särskild derom hos Kongl. Majit i underdånighet framstäld anhållan, vid omarbetningen afCivil-och Criminal-Uagen utaf dea dertill förordnade Committé isgltages, att allt hvid dertill rätteligen bitr höra, varder deruti intagit, dels ock
Utskottet å ena sidan tror att det föreslag,ne insändandet till Riksens Ständers Justitie-Ombudsman af. meddelande
Beslut om personers insättande till undergående af arbets- och corrections straff icke kan blifva utan väsendtlig nytta genom den skyndsammare kännedom, Justitie-Ombudsmannen såmedelst vinner om hvad vid Uagskipningen i denne del tillgöres i de fall, då bernälte personer med besluten låta sig nöja, men å den andra sidan icke inser behofvet af sådan utsändning, då Beslutet dräges under Kongl.
Majus Nådigste skärskådande och pröfning, eller detsamma rörer någon persons dömande till Krigstjenst, i afseende hvarå de skäl böra efter Utskottets förmed Lag-Utskottets Bt länk anden'.
5H nantie blifva pallande, som i det förra Betan-/ ltandef äro andragne.
Jemte anmälan deraf, att de Ledamöter uti Utskottet) som vid aJgifvandet utaf nyssberörde
Betänkande varit af en derifrån skiljaktig tanka, tillkännagifva, det de jemväl nu dervid förblifva, varder detta till Riksens Höglofl.
Si änders ytterligare pröfning vördsamt understäldt.
Stockholm den 9 Maji 181 8* N:r 107.
Stcinders Lag Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottet:.
Betänkande öfver Herr Grefve fohan Henning Gyllenborgs Förslag att Konungens Befallnisgsh öfvande må blifva pligtige att till fustitice.Cancella i 1 e 11 och fust i ce-Ombudsmannen insända ett Exemplar af de Kungörelser, som af dem utfärdas; att deras obestämda rättighet till Länens Innevånares kallande till sammankomster och till munte lige förhör må inskränkas; och att med utmätning af debiterad afgift må innehållas då jäf emot behörigheten af hufvet väckes. H os Höglofl.
Ridderskapet oell.