Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Spinnhus-Directionen vitsordade förtjenstfulla utöfning af sin ifrågavarande Inspectors-befattning samt de för delar, hvilka i följd deraf genom arbetsflitens befrämjande och inkomster - Ståts-Utskottets Utlåtande, N.o 56. 3 nes förökande blifvit Inrättningen tillskyndade., funnit sig ega skäl hemställa, att förrberörde motion måtte af Rikets Ständer på det sätt bifallas, att Kongl. Styrelsens öfver Fängelser och Arbetsinrättningar hos Majoren Wenus egande fordran må, så till capital som upplupen och löpande ränta, varda i räkenskaperne afskrifven; och torde, i händelse af bifall härtill, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Nådig befallning till nämnde
Styrelse att låta omförmälde afskrifning till verkställighet befordras.
Stockholm den 8 November 1844- N:o 56.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Nov. kl. 11 f. ra.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående ersättning till Elfkarleby gästgifveri-hemman i Upsala Län för f örlorad mark i följd af en väg-anläggning.
(I. A.) Sedan Kongl.
Kammar-Collegium, enligt Utslag af den 19 Augusti i836, föreskrifvit, det en ny färje-väg skulle å vestra sidan af
Dalelfven från stranden upp till landsvägen anläggas, hvilken färjeväg komme att gå öfver den till Elfkarleby gästgifveri-hemman N;o 7 i Westanå by inom Upsala Län hörande odalåker och äng, samt med anledning häraf berörde hemmans dåvarande egare, Capitainen C. J. Ncessen, uti en till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet ingifven och derefter till Kammar-Collegium insänd skrift, anhållit att, till vederlag för den mark, som af hemmanets ego-område skulle genom väg-anläggningen gå förlorad, få med samma hemman förena en under Elfkarleby kungsladugård lydande ängslägeuhet, Hingstholmen kallad; så och efter det behörig undersökning, värdering och charteläggning af berörde mark och ängslägenhet för sig gått samt Kammar-Collegium förevarande ärende hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält^ har Kongl. Maj:t, uti en till Stats-Utskottet under den 1 sistlidne September aflåten
Nådig skrifvelse (införd under N:o 5a uti i:sla sami. i:sta afd. af Bihanget till Rikets Ständers Protocoll), med afseende å de i frågan förekomne omständigheter och enär, jemlikt a5 Cap. 1 § Byggninga-Balken, 4 Stats Utskottets Utlåtande'.j
IV;0 56.
Kronan vore skyldig att gifva fyllnad i jord åt dem, som måste afstå mark till ny allmän väganläggning, föreslagit, att Rikets Ständer måtte för sin del bifalla, att, när arrendet af Elfkarleby Kungsladugård vid Midfastan år i85o tilländagår, ett tunnland äng af Hingstholmens område, i dertill enligt upprättad charta och värderings-instrument föreslaget läge, må upplåtas åt egaren af ofvannämnde gästgifveri-hemman till ersättning för de 20 kappland, han måst till ifrågavarande väg-anläggning afstå; i sammanhang hvarmed Kongl. Maj:t i Nåder gifvit Utskottet tillkänna, det Kongl.
Maj:t under den a5 Februari iS/p, i öfverensstämmelse med KammarCollegii underdåniga tillstyrkande, förordnat, det en årlig ersättning i penningar, svarande emot värdet af al lass hårdvallshö, efter a5 lispund på lasset, skulle från och med år 1840, då den nye färje vägen anlades, af Statsverkets medel egaren .af merberörde gästgifveri-hemman tillhandahållas, intilldess han, sedan nuvarande arrendet af Elfkarleby Kungsgård med un« derlydande lägenheter gatt till ända, kunde af det föreslagne området i äng från Hingstholmen komma i besittning, men att Kongl. Maj:t deremot ansett den af bemälde hemmansegare jemväl begärde ersättning för kostnaden vid stängsels uppförande å sidorna om vägen icke kunna medgifvas.
Stals-Utskottet, som, jemte högstberörde Nådiga Skrifvelse, fått emottaga samtlige till målet hörande handlingar, har i anledning häraf skolat anföra, att, då vid anställd undersökning utröndt blifvit, att den så kallade Hingstholmen utgör den enda kronolägenhet, hvilken för meddelande af ifrågavarande ersättning lämpligen kan användas, samt, efter hvad det af vederbörande förrättningsmän uppgjorde och af General-LandtmäteriContoret godkände värderings-instrument utvisar, den del af Hingstholmen, hvilken till berörde vederlag blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagen, och som i areal utgör ett tunnland med en till a| lass hårdvallshö upp skattad årlig afkastning, ansetts till värde jemnt motsvara de 20 kappland mark, hvilka genom den nya färje vägens anläggning för Elfkarleby gästgifveri-hemman gått förlorade, finner Utskottet sig ega skäl tillstyrka, det Rikets Ständer mätte för sin del medgifva, att ett tunnland äng af lägenheten Hingstholmens område, hvilket tunnland finnes å den af Landtmätaren C. E.
Hägg upprättade och liandlingarne bilagde charta utmärkt med Litt. E., må, vid utgången af det angående Elfkarleby Kungsladugård nu gällande arrende-contract, åt egaren af Elfkarleby gästgifveri - Ståts-Utskottets Utlåtande, N.o Sy. 5 hemman upplåtas, såsom vederlag för den genom oftanämnde väganläggning hemmanet tillskyndade jordförlust.
Stockholm den 8 November 1844* N:o 57.
Ank. till Etp.-Ulsk. d. 9 Nov. kl. 11 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upplåtande till Solna församling af en Carlbergs Kungsgård tillhörande jordrjmd. (I. A.)
Med anledning af Solna församlings, utaf Guvernörs-Embetet och Canzleren för Krigs-Academien samt Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollcgium förordade underdåniga ansökning, har Kongl. Maj:t, uti en till Rikets Ständer den 2 sistlidne Augusti aflåten och från samtlige Riks-Stånden till Slals-Utskottet remitterad Nådig Proposition (N:o 20 uti ira Sami. ira Afdelningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll) föreslagit, att utaf den Carlbergs Kungsgård af ålder tillhöriga och Krigs-Academien till begagnande anslagne utmark, hvilken, enligt en af Landtmätaren Ramsten upprättad och den underdåniga ansökningen vidfogad charta, vore belägen emellan Kyrkoherde- och Comminister-boställenas ägor samt Stockholms Stads nya Kyrkogård, måtte till
Solna församlings användande för all framtid upplåtas, ej allenast de 1 tunnland 17 kappland sandmylla, som under mera än 100 år varit af församlingen till Klockarebohl och tomt för fattigstuga nyttjad, utan ock derutöfver de för enahanda ändamål och för en ny skolbyggnad behöQiga 1 tunnland 22- kappland med gles tallskog på sandbotten beväxt mark, och således tillsammans 3 tunnland 7! kappland, på chartan utmärkte med Nrris 1, 2, 3 och 4. likväl under förbehåll, att den å marken nu befintliga skog finge för Statens behof vid Carlbergs Slott begagnas.
Då emot den föreslagne öfverlåtelsen till Solna församling af ifrågavarande, dels sedan längre tid tillbaka af församlingen innehafde och begagnade, dels för ofvan uppgifne angelägna föremål erforderlige jordstycken, någon betänklighet desto mindre synes möta, som, enligt hvad Canzleren vid Krigs-Academien upplyst, dessa jordstycken, såsom bestående 6 Stats-Utskottcts Utlåtandej N:o 58. af mosslupen och till bete otjenlig skogsmark, icke äro för Carlbergs Kungsgård behöflige, anser sig Utskottet ega skäl hemställa, att meranämnde jordrymder, utgörande sammanräknadt 3 tunnland 75 kappland, må till Solna församling för everdelig tid till användande för uppgifne ändamål upplåtas, under det af Kongl. Majit i Nåder föreslagne vilkor, att den skog, som å berörde jord för närvarande befinnes, får för Statens behof vid Carlbergs Slott begagnas.
Stockholm den 8 November 1844* N:o 58.
Ank. till Exp. Utsk. d. 9 Nov. kl. ! 1 f. ra Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring af grunderne för Fyr- och Båk-afgifternes erläggande. (I. A.)
Uti ett hos Borgare-Ståndet afgifvet Memorial, som till Stats-Utskottet blifvit remitteradt, har Herr E. G. Lindström, jemte framställning af det orättvisa och obilliga uti nu gällande Författning, enligt hvilken enahanda Båk-afgift erlägges af alla fartyg, utan afseende å det antal fyrar, som af dem passeras, och för dem kunna vara af gagn, föreslagit, att nämnde afgift hädanefter måtte af hvarje fartyg utgöras till olika belopp efter antalet af de Fyrar, hvilka fartyget under resan förbigår, äfvensom att i öfrigt afgiften måtte, om sådant läte sig verkställa, nedsättas till hälften af hvad nu erlägges, helst, oaktadt en dylik nedsättning, de inflytande Båk-afgifterne sannolikt ändock skulle befinnas tillräcklige för Fyrarnes vidmakthållande.
Jemlikt 2 Art. af Kongl.
Reglementet angående Lots- och Båk-inrättningen i Riket af den (6
Maj 1827, skall för hvarje fartyg, som begagnar Svenskt farvatten, i allmänhet betalas en Fyr- och Båk-afgift till kronan för Fyroch Kännings-båkars samt Sjömärkens nybyggnad, förbättrande och årliga underhåll.
Denna afgift erlägges för lastade, från utrikes ort ankommande eller dit afgående, Svenska och Norrska fartyg, äfvensom sådana främmande nationers fartyg, hvilka genom tractater betingats enahanda förmoner, som tillkomma de inhemska, med 10 skillingar per läst af fartygets dräg - Stats-Utskottets Utlåtande_, N.o 58. 7 tighet, serskildt för inkommandet och serskildt för utgåendet.
Andra främmande nationers fartyg, i afseende å hvilka dylik öfverenskommelse ej eger rum, betala dubbel afgift, eller 20 skillingar per läst.
Af inhemska sjöfarten erläggas för inkommandet och utgåendet tillsammans såsom för en resa, då fartygen äro däckade och lastade, 3 skillingar per läst, men för öppna skutor och båtar allenast en skilling per läst.
För barlastade fartyg utgöres i ofvan-uppräknade fall hälften af de för lastade fartyg stadgade umgälder.
Från erläggandet af merberörde afgift äro dock
Såkallade däckade fartyg och båtar af mindre, än 10 läster, samt sådana odäckade skutor och båtar, hvilkas drägtighet icke öfverstiger i5 läster; äfvensom uti vissa andra, i Författningen uppgifne, händelser, lindring uti eller befrielse från merberörde afgift får tillgodonjutas.
Lika med motionären, kan Utskottet väl icke undgå att finna den uti högstberörde Nådiga Reglemente meddelde föreskrift om Fyr- och Båkumgäldernes erläggande till visst faststäldt belopp, oberoende af det större eller mindre antal fyrar och andra sjömärken, hvilka af fartyget under resan förbiseglas, — på grund af hvilken föreskrift t. ex. ett från någon vid Nordsjön belägen hamn till Strömstad eller Uddevalla ankommande fartyg är underkastadt enahanda Fyr- och Båk-afgift, som bordt utgöras, derest fartygets resa fortsatts till Haparanda, — icke vara med billighet fullt öfverensstämmande.
Men då en nedsättning uti ifrågavarande afgifter skulle endera medföra utgifter, hvilka blefve betungande för Stats-Verket, som redan med ansenliga summor bidrager till Fyrarnes underhåll, eller ock ersättas genom ökade afgifter på skeppsfarten från de orter, hvilkas aflägsna belägenhet föranledde behofvet för fartygen att begagna vägledning af ett större antal fyrar; så och då derjemte en fullt tillförlitlig controll å de passerade fyrarnes antal torde blifva svår att åstadkomma, anser Utskottet under nuvarande omständigheter någon nedsättning uti Fyr- och Båk-afgifterne icke lämpligen böra medgifvas; hvadan Utskottet afstyrker bifall till hvad uti Hr Lindströms ifrågavarande motion blifvit yrkadt och föreslaget.
Stockholm den 8 November i844* 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 5g.
N:o 5t).
Ank. till Exp.-Utsk. d. ii Nov. kl. il f. m.
Utlåtande, i ättledning af Kongl.
Maj: Is Nådiga Skrifvelse, att gaen de nedsättning af arrende-afgiften för Motala Kronofiske och Mjöl (/varn. (I. A.) Hos Kongl. Maj:t har Nämndemannen Jonas Fredric Jonsson, hvilken, enligt Kammar-Collegii den 2 October 1840 utfärdade arrende-contract, fått på arrende under tio år, räknade från 1841 års början, sig upplåtet kronans i Motala by, Motala socken och Östergöthlands
Län egande fiske, jemte dertill hörande Mjölqvarn, Herreqvarnen kallad, med tre par stenar, mot en årlig afgift af 120 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, i underdånighet anhållit, att, som genom ett i Motala ström den 12, i3 och 16 Febr. 1842 inträffadt större isdref och vattuflöde alla vid ofvannämnde kronofiske i strömmen uppförde byggnader och för fiskens fångande anbragte inrättningar blifvit helt och hållet bortryckte och förstörde samt dammen till Herreqvarnen likaledes bortförts, så att, jemlikt ett af Kronofogden i orten, efter anställd behörig undersökning, upprättadt värderings-instrument, fiskeverkets och qvarndammens återförsättande i vederbörligt skick komme att medföra en kostnad af 6,796 R:dr 8 sk.
Banko, efter afdrag af de vid sitta syn å fiskeverket och qvarndammen befunne bristfälligheter, Kongl. Maj:t, med afseende å den svåra belägenhet, hvari Jonsson sålunda blifvit utan eget förvållande försatt, måtte antingen tillåta afskrifning af 1841 års arrende-afgift, 1020 R:dr, för att såmedelst bereda arrendatorn tillgång att anskaffa meterialier till verkens återuppförande eller ock, emot borgen, bevilja honom anstånd med arrendets erläggande, intill dess Kongl. Maj:t komme i tillfälle att härom grundlagsenlig!; förordna, så vida icke Kongl. Maj: t, hvilket sökanden helst önskade, skulle finna för godt att låta qvarndammen och fiskeverken för kronans räkning uppföras, i hvilket fall sökanden endast i underdånighet förbehölle sig att vinna befrielse från arrendeafgiften från och med år 1842, intill dess fiske-byggnaderne och qvarndammen hunnit ändamålsenligt nybyggas och honom tillsynas; hvarjemte och Siats-Utskottets UtlåtandeN.-o o g. 0 för den händelse Kongl. Maj:t skulle anse tjenligare, att detta byggnads-företag af arrendatorn ombesörjdes, sökanden underdånigst anhållit att varda understödd med ett lån, svarande mot det till skadans botande uppskattade kostnads-belopp, att under vissa föreslagna vilkor räntefritt begagnas; hemställande Jonsson slutligen, att Kongl. Maj:t måtte, såsom en ytterligare utväg, i Nåder medgifva, att arrende-afgiften finge återföras till det belopp af 80 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, som, enligt contract, före år 1841 utgått, samt att det med sökanden upprättade contract finge med sådan afgift fortfara i i5 år från den 1 Januari 1841, i hvilket fall han förbunde sig att det förfallna arrendet, beräknadt till nämnde nedsatte belopp, genast och sedermera framgent å bestämde tider erlägga samt att alla till fiske-verket och qvarnen hörande, år 1842 förstörde, byggnader och inrättningar på egen kostnad uppföra och iståndsätta.
Med anledning häraf och sedan, enligt Nådigt beslut af den 20 April 1842, all åtgärd för det förfallne krono-arrendets evsecutiva indrifning blifvit tills vidare instäld, har Kongl. Maj:t, efter inhemtande af Dess Befallningshafvandes i Östergöthlands
Län samt Kammar-Collegii och Stats-Contorets underdåniga utlåtanden i ämnet, uti en till Stats-Utskottet den 2 sistlidne September aflåten och under N:o 5i uti irsta Sand. usta Afd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, intagen Nådig skrifvelse, med hänseende till de i frågan förekommande serskilde förhållanden, till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida ifrån 1842 års början och så länge det med Jonsson afslutade arrende-contract om förenämnde fiske och qvarn är gällande eller till i85o års slut, Jonsson må, emot skyldighet att på egen kostnad uppföra och under sin arrende-tid underhålla samt vid arrende-tidens utgång i laggildt skick, aflemna alla för fisket och qvarnen nödiga byggnader och inrättningar, tillgodonjuta nedsättning i nuvarande årliga arrendeafgiflen med en tredjedel deraf eller fyratio tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn; hvarjemte Kongl. Maj:t till Rikets Ständers kännedom meddelat, det Kongl. Maj:t, intill dess Rikets Ständer häröfver sig yttrat, i Nåder medgifvit arrendatorn Jonsson anstånd med utgörandet af omförmälde tredjedel af arrendet från och med år 1842, emot skyldighet för honom icke allenast att contracts-vilkoren i öfrigt fullgöra, utan äfven att för det belopp af arrendet, med hvars erläggande anstånd erhållits, ställa antaglig borgen eller ock anskaffa sine arrende-löftesmäns begifvande till Bill. till R.
Trot. 18/^.
Sami. 1 AJd. 21 Haft. 2 JO Stats-TJtskottels Utlåt andej N:o 5g. fortfarande ansvarighet, i händelse Rikets Ständer icke skulle till den sökte eftergiften lemna bifall.
Enligt hvad de vid den Nådiga Skrifvelsen bifogade handlingar utvisa, är uti 8:de punkten af det angående arrendet af Motala krono-fiske och dertill hörande qvarnlägenhet med Nämndemannen Jonsson afslutade contract föreskrifvet: att alla de äfventyr och vadliga händelser, som, utan arrendatorns förvållande, bevisligen ske, ej skulle ligga den oskyldige till last, utan dermed förfaras efter Lag och Laga stadgar; dock under det uttryckliga förbehåll på kronans sida, att, om under arrende-åren qvarnen eller fiske-byggnaden genom vådeld eller annan olyckshändelse blefve förstörd, kronan i sådant fall icke vore skyldig att förse arrendatorn med hus eller byggnad för desammas begagnandej utan borde arrendatorn dem, efter föregången pröfning af deras beskaffenhet, i afräkning på sin byggnadsskyldighet, sjelf uppföra, mot erhållande vid arrende-årens utgång af den ersättning för derutöfver verkställd byggnad, hvartill han efter lag och författningar kunde finnas berättigad, hvilken ersättning då borde af den blifvande arrendatorn, i afräkning på hans byggnadsskyldighet, godtgöras.
Af omförmäkle contracts innehåll kan följaktligen icke härledas något lagligt åliggande för kronan att åter uppföra och iståndsätta de till ofvannämnde fiske och qvarn hörande, genom valtuflöde och isdref förstörda, byggnader och inrättningar, eller att genom contant understöd eller lindring i arrende-vilkoren bereda arrendatorn utväg att härom sjelf gå i författning.
Men då emedlertid arrendatorn Jonssons ifrågavarande betydliga förlust tillkommit i följd af olyckshändelser, hvilka det ingalunda berott af honom att förebygga eller afvärja, hvadan bans härigenom iråkade bekymmersamma belägenhet onekligen är förtjent att behjertas, samt derjemte torde böra i betraktande tagas, att, derest arrendatorn, oaktadt han en längre tid varit i saknad af all inkomst utaf fisket och qvarnen, skulle, i förening med fullgörandet af den honom åliggande skyldigheten att återförsätta fiske-verket och qvarndammen i brukbart och ändamålsenligt skick, tillika förpligtas att lill oförminskadt belopp utgöra den fastställde arrende-afgiften, sådant kunde föranleda arrendatorns obestånd, och såmedelst tillskynda Stats-Verket vida större förlust, än som motsvarar det bidrag, hvilket för Jonssons skadeslös-hållande blifvit begärdt, så har Utskottet, sorn, i enlighet med den uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse uttryckte åsigt, anser berörde af billighet påkallade och med kronans egen fördel öfverensstämmande skadestånd med minsta tunga för Stats-Verket Stats- Utskottets Utlåtande; K.o So. kunna Jonsson beredas genom arrende-afgiftens nedsättning till dess före år 184* fastställde belopp, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer att medgifva, det arrendet för Motala Kronofiske och dertill hörande Mjölqvarn må för tiden från början af år 1842 till i85o års utgång, då nu gällande contract löper till ända, af arrendatorn Jonsson erläggas med åttatio tunnor spannmål, hälften råg och hälften korn, för året, dock mot skyldighet för Jonsson att på egen bekostnad uppföra och under sin arrendetid underhålla samt vid nämnde tids slut i laggildt skick aflemna alla lör fisket och qvarnen erforderlige byggnader och inrättningar; å verkställighet hvaraf vederbörande Embetsmyndiglieter torde böra få sig i Nåder ålagdt att hålla noggrann tillsyn.
Reservation af Herr Norin: ”Då arrendator blifvit genom Utskottets tillstyrkande tillerkänd så betydlig nedsättning i arrende-afgilten för ifrågavarande fiske och qvarn, anser jag honom jemväl hafva bordt förpligtas att vid arrendetidens slut aflemna byggnaderne och inrättningarne i fullgodt skick, utan tillgodonjutande af de genom Aska Syne-Rätts beslut honom tillagde 4qi R:dr 16 sk.” Härmed förenade sig Hrr Schartau> A. Berg; Vallej och Lindström.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Nov., kl. n f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om infriande eller afskrifning af Kongl. Krigs-Collegii Artilleri-Af delnings skulder i och för inköp af Mariebergs egendom.
(I. A.) Enligt hvad uti Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorers Berättelse om Stats-Verkets och andra allmänna fonders förvaltning (pag. i46) omförmäles, utgjorde de skulder, för hvilka Kongl. Krigs-Collegii Ar - Stats-Vlskollets Utlåtande, IV.o 60. tilleri-Afdelning i och för inköpet af den till Artilleri-Läroverket å Marieberg anslagne fasta egendom vid 1841 års slut häftade, följande belopp nemligen: 1:0 till Rikets Ständers Riksgälds-Contor 14,000: löpande med 6 procents årlig ränta och för amortering af hvilken skuld någon tillgång icke är anvisad; 2:0 till Mili trae-Boställs-Cassa n . . . •••■••» 33,898. 09.
7* å hvilken skuld erlägges 5 procents årlig ränta; varande genom Kongl. Brefvet af den 12 November 1816 föreskrifvet, att för återbetalning af låne-capitalet skulle användas dels den afkastning, Mariebergs egendom ko raine att lemna, dels ock, derest besparingarne å dåvarande 3:dje Hufvudtiteln sådant medgåfve, ett belopp af högst 2000 R:dr årligen: och 3:o till Rikets Ständers Bank 314: 9: hvilken summa likväl under den 27 Januari 1842 blifvit Banken till fullo godtgjord.
Till liqviderande af de å berörde skulder upplupne räntor och amortering af skulden till Rikets Ständers Bank, hafva utaf Kongl. KrigsCollegii Artil leri-Afdelnings Stats-anslag utgått årliga bidrag; hvaremot återbetalningen af de öfriga låne-capitalen, dertill, i saknad af disponibla besparingar å ofvannämnde Hufvudtitel, någon annan tillgång icke förefunnits än den obetydliga, vanligen till omkring 3oo
R:dr om året uppgående, afkastningen af Mariebergs egendom, endast till en mindre väsendtlig del kunnat verkställas; och hafva Revisorerne, med afseende å den ringa utsigten att, under iagttagande af nu stadgade amorteringssätt, för ifrågavarande räntebärande skulder kunna bereda full godtgörelse, ansett sig böra hemställa, att, till undvikande af den vidlyftiga bokföringeu af ränte-liqviderne med åtskilliga publika Verk, förenämnde skri ler måtte varda af Staten på en gång infriade.
Afkastningen af Mariebergs egendom, år 1838 uppgående till 487 R:dr 18 sk. 4 rst och år 1889 till 206 R:dr 29 sk., har under påföljde tvenne år så förminskats, att densamma understigit egendomens förvallningsoch bruknings-kostnader, år 1840 med 29 R:dr 33 sk. 8 rst och år 1841 med Stats-Utskoltets Utlåtande, N':o 60.
13 med 186 R:dr 22 sk. 4 rst- Då nu, äfven under förutsättning, att genom utarrendering af den till egendomen hörande jord, någon tillökning uti inkomsten häraf skulle kunna beredas, hvilken tillökning emedlertid ingalunda lärer blifva af serdeles betydenhet, enär större delen af omförmälde jord sannolikt måste hållas tillgänglig för elevernes vid Läroverket och Raketcorpsens practiska öfningar, det i allt fall kan med säkerhet antagas, att amorteringen af skuldernes capital återstod icke under en längre följd af år låter sig verkställa, helst de till köpeskillingens successiva gäldande anvisade besparingarne å f. d. 3:dje Hufvudtiteln ej eller dertill torde lemna tillgång; så och enär det nu för handen varande förhållande, hvarigenom Artilleri-Afdelningens å Stat uppförde och för Artilleri-vapnets årliga behof afsedde anslag betungas med en ränte-utgift af omkring a5oo R:dr årligen, efter Utskottets tanka, icke lämpligen bör fortfara, liar Utskottet, i betraktande jemväl af den omgång och det besvär, som genom bokföringen af de vidlyftiga ränte-liqviderne förorsakas, funnit sig ega allt skäl att instämma i Revisorernes åsigt, rörande angelägenbeten deraf, att någon åtgärd blefve å Rikets Ständers sida vidtagen, hvarigenom Artilleri-Afdelningens årliga Stats-anslag befriades från en räntebärande skuld och dess räkenskaper från densammas fortsatta balancerande.
Utskottet får således tillstyrka, det Rikets Ständer måtte tillåta, att Artilleri-Afdelningens ifrågavarande skuld till Riksgälds-Contoret, stor i4>ooo R:dr, må i räkenskaperne afskrifvas.
Hvarjemte och då någon afskrifning af Militiae-Boställs-Cassans hos bemälde
Afdelning egande omförmälde fordran icke synes böra ifrågakomma, helst beloppet af samma fordran sannolikt är för bestridande af de med Cassan afsedde ändamål erforderligt, Utskottet hemställer, att ett anslag, svarande mot skuldens capital-återstod, utgörande ofvanupptagne summa 33,893 R:dr 39 sk. 7 rst Banco, måtte till densammas infriande varda å Riksgälds-Contoret anvisadt.