Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sverige är på det hela räknadt, ett glest bebodt och ännu till bade jordbruk och konstslöjder endast på första stegen af odling och fullkomlighet varande land.
Med undantag af_Stockholm och några få större Städer, förtjena de öfriga knappt namn af Stad.
De äro uti de flesta provinser aflägsne från hvarannan, och Landtmannen måste färdas flera, (ofta manga mil till en obetydlig
Stad, der han är lika osäker om afsättning för sin egen Vara, som att erhålla de Handtverks-varor, som han sjelf behöfver.
Handtverkaren åter måste å sin sida vara uti lika ovisshet, att på en punkt , hvilken så få fördelar inbjuda Landets invånare att besöka, kunna afsätta sina producter.
Om man derföre, äfven uti de mest bebodda länder funnit fördelarna att afskaffa Gillen och Skrå-inrättningar, samt att införa näringsfrihet, måste nyttan deraf ännu mera visa sig uti ett så litet befolkadt land som Sverige.
Att dessa inrättningar genom Läroår och Mästerskap icke bidraga till handtverkeriernas fullkomnande »ti vårt land , vittnar dagliga erfarenheten, ty utom 68c* JOen 5 Jullt utom Stockholm finnas ganska få stader jter go« da arbeten, äfven i de mest vanliga handtverkerier tillverkas, och köparen är nu lika o,säkey om godheten af det arbete linn erhåller från en Mästares verkstad , som hqn kan filifya då hvar» je skicklig arbetare får fritt utöfva det handt» verk, som han förstår.
Man träffar på lands* bygden ofta handtverkare, hvilka utan att hafva undergått läroår på Mästare-verkstad, öfverträffa en stor. del Mästare i Städerna- Genom skyldigheten för alia Handtverks-Idkare att sätta stämpel på si(t arbete, och genom deras täflan au få siri stämpel godkänd och att bibehålla god tanka om och afsättning för sina arbeten, samt genom ett noga bestämdt ansvar för bedrägligt arbete, är köparen säkrare att få goda varor, än genom alla möjliga Skrå-författningar, Härom vittnar fnllkomligheten af Engelska Fabriks- och Manufactur-varor, sorn hitkornma, och enda utvägen i Sverige att i varors godhet upphinna utlänningar, är att. lemna ali inhemsk tällan derom fri.
Skrå Ordningars föreskrift om vissa läro-?
jr är också stridande emot den sanningen , att Naturs anlag för metha nisk skicklighet dels äro oHka, dels genom mer eller mindre flit och arbetsamhet olika utvecklas, Verklig skicklighet och icke tiden bör derföre i bägge fallen bestämma rättigheten att använda den.
Sjelfva konsten uti de flesta Mechaniska yrken kari inom ganska kort tid förvärf vas., ehuru till handens färdighet längre öfning fordras, ynglingens bemödande att vinna denna färdighet.
Dm 5 Juli. 68x dighet måste ofelbart blifva större dä han efter* sträfvar det målet, att på egen hand och till egen fördel få utöfva den, än då han tvungen måste arbeta vissa år för andras räkning.
Kostnaden till långvarigt och dyrt underhåll af lärlingar ökar äfven tillverknings-priset af handtverks-varor.
Ibland Mechaqiska konster bör otvifvelaktigt
Jordbruket räknas till de svårare, och likväl äro icke några läroår utsatta för rät* tigheten att idka det.
Att inskränka rättigheten till handtverkériers idkande inom Städerna, är äfven af flera ofvan nämnde orsaker för landet skadligt.
I många af Kikets vidsträckta provinser finnas blott en eller få obetydliga Städer.-
Att landets invånare skola resa en längre väg för att köpa en handtverks vara, som till lindrigare pris kunde finnas inom des? ort, är lika obilligt, som att en handtverkare, hvilken bosatt sig uti en Stad, der han icke finner nog arbetsförtjenst, skall vara hindrad att utflytta på landet, der han uti en från
Stad aflägsen trakt kunde bättre vinna utkomst och mera gagna Ortens invånare.
Hen enskilfa nyttan uträknar i sådana fall bäst, hvarest tjenligäste orten för bosättning finnes.
Dessutom är ett skäl af högsta vigt talande för en oinskränkt frihet att äfven på landet idka handtverk och slöjder.
Jordbruket inom vårt land kan endast inom en inskränkt tid af året skötas.
Det är i allmänhet genom luftstreckets hårdhet och andra naturhinder förenadt med så manga svårigheter och jordens afkastning så liten i förhållande till arbetarens möda, att Jordbrukaren ‘ måste i •'
■ 68* J&en 5 Juli. måste vara försedd med en större arbetsstyrka, än uti de länder der dessa hinder icke eller uti mindre mån möta honom.
För Bonden och arbetaren på landsbygden är då en längre tid af året, då Jordbruket icke gifver dem full syssloSättning.
Det skulle således ofelbart bidraga till deras ökade välstånd, om de under dessa tider dels obehindradt kunde tillverka och föryttra handarbeten, dels genom uppmuntringar i detta fall ledas till utvidgad omtanka , att idka sådana slöjder och handtverk, hvartill locala omständigheter och fördelar, olika för särskilta orter, kunna föranleda.
Större delen af våra egna författningar , utkomne sedan år 1720 , bevisa att man mer och mer insett skadligheten af inskränkningar för industrien, och tid efter annan mindskat de hinder och förbud, som på arbetsfliten varit lagda; och Jiongl.
Fundations-brefven för Tamerfors Stad d. 1 Oct. 1779, för Cuopio d. 4 Mars 1782, för Malmköping d. 5 Nov. 2784, och för Östersund d. 23 Oct. 1786, lemna hvarje invånare uti dessa Städer öppet, att drifva det handtverk han lärt, utan att vara förbunden till efterlefnad af Skrå* Ordningen.
Soldater vid Värfvade och Indeldta Begemer. terna , samt slutligen Förstärknings- och Bevärings-karlar hafva erhållit tillstånd att idka handt* verkerier, och allmogen förklarades redan år 1727 berättigad, att så väl på landet sorn i Städerna sälja de arbeten , hvilka de sjelfva kunde förfärdiga.
Det är i anledning af alla ofvannämnde med Den 5 Juli. 683 jned allmän rättvisa oell allmän nytta förenliga samt af erfarenheten besannade grundsatser, sorn Utskotten föreslå, att 3 Cap. i §. samt 4 Cap. 2 och 3 § §.
Handels-Balken och Kongl, Skrå Ordningen af d- 27 Juni 1720, och alla öfriga angående Handtverkerier, Manufacturer och Fabriker i Riket samt afsättningen för deras tillverkningar utkomna författningar, bref och stadgar ändras och upphafvas i de delar, som emot nedanstående stadgar äro stridande. 1:0
Hvar och en man, som upphunnit myndig ålder eller är gift, och som kan förete säkra bevis om god frägd och stadgadt uppförande, äge rätt i Stad eller på Uandet bosätta sig och idka handtverk.
Han bör likväl, för att dertill vinna rättighet, äfven i Stallen hos Magistraten och 'på Landet hos Socknens Föreståndare eller Kyrko-Råd,' der sådana äro inrättade, eller ock vid allmän -Sockenstämma, förete icke allenast ofvanstående bevis, utan ock intygande , att han äger färdighet uti det handtverk eller den slöjd, hvartill han anmält sig , eller ock i brist af ett sådant intygande, med något af honom förfärdigadt arbete styrka, att han en sådan skicklighet innehar.
Han skall derefter i Mantals-Längden antecknas såsom idkare af det handtverk, hvartill han anmält sig, och betala skatt och bevillning i män af sin rörelse, efter gällande författningar , samt i Staden deltaga tili alla de allmänna skyldigheter och utgifter, hvilka åligga handtverkare derstädes.
Börandes af Städernas Borgare och Handtverkare, sorn på landet utflytta, uti närmaste Stad utgö^i Borgerlig - 684 Den 5 Juli. gerlig tunga, såvida de vilja äga rätt att sitt handtverk på landet, i verkstad fortsätta, äfvensom hvar och én som vili äga rätt hålla handt verkeri-verkstad på landet bör uti någon Stad i Borgerlig tunga deltaga. 2:o
En sålunda bosatt och skattskrifves Handtverkare äger att i sin tjenst antaga lagligen stadde tjensthjon , så väl af Man- som Qvinnokönet, hvilka måge till handtverket nyttjas, men i alla delar äro tjensthjons-stadgan underkastade.
Skolande alla Jjärlingar och Gesäller hädanefter äfvenledes på lika sätt som andra legohjon uti tjenst antagas; dock äga Handtverksidkare rätt att antaga Eärlingar emot förbehåll, att de under vissa år skola^hos dem qvarblifva.
Enka eller myndig förklarad
Qvinna äge de rättigheter, som uti dessa tvänne punkter äro stadgade. 3:0 Bonde må på landet, utan erläggande af särskilt afgift, idka handtverk elier slöjd. 4:0 Alla , som i Stad eller på Eandet vilja anlägga Manufacturer och Fabriker samt dertill hörande verkstäder och handtverk, äga dertill rättighet; men skola hos Eandshöfdingen i Or" ten derom anmälan göra. 5:0 Alla Handtverks-, Manufactur- och Fabriks-varor skola utan undantag förses med tillverkarens eller Manufactur-verkets eller Fabrikens märke eller stämpel , på det att, i händelse af bedrägligt eller odugligt arbete, tillverkaren säkert må till ansvar och ersättning bindas. 6:0 Alla Handtverks-, Manufactur- och Fabriks-varor, som inom Fiket tillverkas, må fritt, Qbe - Den 5 Jall. 68ä •obehindradt och utan alla afgifter förås till upplag och säljas öfver hela Iliket; ägande Konungens Befallningshafvande att utfärda tillståndsresolutioner för de personer, sora dermed mage a landet handel idka.
Skolandes om nödig controll emot förblandning af sådana inhemska varor med utländska, till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, särskildt stadgas. 7:0 Om Guld- och Silfver-arbetare, för hvilkas arbeten controll är nödvändig , samt Tenngjutare , böra likväl de föreskrifter gälla, som äro genom nu varande författningar stadgade.
Utskotten tillstyrka slutligen , att de Regie* mentariska föreskrifter, som för ordning inom Städerna samt på Landet, i afseende på Handt* verkerier, Manufacturer och Fabriker i öfrigt kunna erfordras, måtte af den Committée, som Kongl. Maj;t i Nåder behagar förordna, utarbetas , samt att alla äldre Författningar i dessa ämnen sammandragas och rättas ; dock att de grunder, sorn ofvan blifvit föreslagna , dervid till alla delar följas.
Detta jemte en Ledamots särskildta yttrande, som innefattas i bifogade Protocolls Utdrag, varder dock Riksens Höglofl.
Stockholm den 4 Juni 1815- På Riksens Höglofl.
På Högh Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar H. F.
P| 686 Den 5 Juti.
Prest-Ståndets ledamöters vägnät Joh. Olof Wallin.
På Vällofl. Borgare-Ståndets Eedamöters vägnar E. G. Holm.
På Hederv. Bonde-Ståndets Eedamöters vägnar Better Jernström.
Nils Mansson. A. j. WahlstjeiJna.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconoinieUtskotts samfällda Vlerium den 9 Juni 1815- S.
D Tili följe af TJiskottens vid sista sammanträdet fattade Beslut, företogs nu till pröfning de af Utskottens sarnfäldta Beredning afgifne, och på bordet hyllande alternativa Utlåtanden, om Närings-frihetens utvidgande, med mera.
Herr Prosten Doctor Ekelund uppläste och ingaf ett Dictamen till Frotocollet, sä lydande:
Jag vill nästan tro, att den väckta frågan om Näiings-friheten och Skrå-Ordningarnes upphäfvande är mera en strid orri Ord, än en tvist om verkelig sak och sannt förhållande.
Ingen lär neka, att en hvar af Samhällets medlemmar äger och bör äga den rättigheten 9 att Den 5 Juli. 687 att använda sin naturliga fallenhets förmåga och sin arbets förmåga, på hvad sätt han bäst kan, för att sig redeligen försörja.
En sådan Näringsfrihet mätte väl vara satt utom all fråga.
Men också är jag lika öfvertygad, att i ett valbestäldt Samhälle bör allt ske i en viss stadgad ordning, sorn icke inskränker, än mindre tvingar och dödar arbetslusten och skickligheten, utan endast håller den under sådana Hagar, att ändamålet kan vinnas, fullkomlighet i arbetet och välstånd för arbetaren.
Hvarför skall en sådan anstalt benämnas med det förhatliga ordet Skrå?
Hvarför skall en qvarlefva af okunnighetens tidehvarf ännu kasta skugga på upplysningen; knappt finnes något Rike i Europa, der icke dessa gamla tvångs stadgar med sjelfva Feodal-Regeringen, hvarifrån de härledde sig, hafva upphört att äga kraft.
Häraf följer likväl icke, att all ordning bör upplösas, och att alla såväl bildnings som pröfnings-anstalter böra afskaffas.
Man kan ej göra sig begrepp om annan frihet, än den lagbundna , och hvarje klass af Medborgare, som utgör ett mindre helt, fordrar tillsyn, ordning och redovisning, likaså väl som hela Samhället.
Efter dessa korta Prsemisser, dem ingen lär hvarken missbilliga eller anse för ensidiga^ vill jag förmoda, att vi alla komma öfverens om den första satsen, att en hvar Medborgare bör äga en ostridig rätt, att försörja sig och de Sina, genom hvad nyttig och loflig
Näring eller handaslöjd han kan, utan hinder och tvång af någon 9 688 Dm 5 Juth någon, hvars rättigheter skyddas äf samina la^j och sådeles äga lika helgd.
Ii ika
Viss är jag * att eri hvar skall medgift va, afr denna obestridda Näringsfrihet hör stå under vissa lagar och tillsyningsman, ty den skulle annars snart urarta till sjelfsvåld och oordentlighet, samt till en derifrån alltid oskiljaktig både dålighet och oredlighet.
När, vi rnedgifve allt detta, och tillika känne, att en af Konungen tillsatt Committéé redan arbetar på alla hit hörande gamla lagars öfverseende och nya Lagars föreslående, hvilket ensamt bevisar , att sjelfva Skrå-Ordningen ej hörer till något Stånds Privilegier, så torde det vara både klokast och värdigast, sedan vi faststäldt de ofvanintagna ärne obestrideliga grundsatser , att öfverlemna allt det fieglementariska härvid till Konungens vishet och Landsfaderliga omsorg; likväl med underdånigste önskan, att i ett ämne af sådan Vigt och inflytelse på hela Samhället som detta, de Herrar och Män; som fått detta uppdrag, måtte anbefallas, att, inom en viss föreskrifven tid , till Konungen med sitt förslag i underdånighet inkomma.
Det är jli nog vid delina frågas afgörande, om rättvisa och allmänt val fordrar den förbätt* ring i gamla stadgandet, söm åsyftas.
Bättkänsl*n, om den också någon gång jskulle våga sig ' inom det område, som Privilegierna i fordna öar 7 O gar omgärdat, torde likväl, jäg tänker åtmlridstö* ne så, i den upplysta och redligt tänkande Medborgarens bröst tala högre , än äfven den lofligaete egennytta* kraft; och i detta nu ifrågavarande - Den 5 Juli. 6gg de fall, finner jag ingen strid böra uppstå , imellan det allmänna och det enskildta intresset, ty ordning och lag skall bibehållas gällande för håda.
Ex Protocollo ■A. J. Wahlstjerna.
Utdrag af Pr o t o c olle t, hållet uti Riksens Högloft.
Ständers Lag- och Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts samfällda Plenum den 4 Juli 1815- S. D. Sedan svar ifrån samtliga Riks Stånden ankommit, i anledning af Utskottens till Riksens
Ständer afgifna berättelse om hvad som förefallit vid behandlandet af den till Utskotten remitterade fråga, om Närings-frihetens utvidgande in. m., företogs den samma nu till förnyad handläggning, hvarvid Herr Contracts-Prosten Doctor Ekelund begärde ordet och uppläste ett så lydande
Dictamen till Protocollet: ”Då mitt till Utskottet ingifna Memorial, hvilket åtföljt Handlingarne till Riksens Högloft.
Ständer, visar, att jag, för min del, icke kunnat anse sjelfva Skrå Ordningen , eller det Reglementariska vid Näringsfliten, såsom hörande till något Stånds Privilegier, så bör jag närmare förklara, hvarpå jag grundat denna rpin öfvertygelse.” ”Hvar och en lagligen förvärfvad rättighet är för mig helig, utan att derföre ikläda signatur af 5-te Bandet. 87. feg.
Frivi - 69 Den 5 Juli.
Det blir likväl, vid alla sådana> alltid Regeringen förbehållet, att genom en förbättrad ordning och vidtagande lämpeligare anstalter, förena enskildt och allmänt väl.
En kort framställning skall tydeligen förklara min mening.
Prest-Ståndets hela Organisation uti Biskoppar, Prostar, Kyrkoherdar m. in.; dessa Embetens bestånd och deras på lag grundade lönings-vilkor; allt detta hörer, utan allt tvifvel, till Prest-Ståndets Privilegier; men alla i detta afseendet inrättade bildnings-;, och pröfnings-anstälter; alla Reglementariska stadganden om Skolor, Gymnasier och Academier; alla sådana författningar som utstaka åldern, när man får Prestvigas och taga Pastoral-Examen, samt de prof som då böra afläggas ; aldrig ännu har Prest-Ståndet räknat detta allt hörande till sina Privilegier.
När tillämpning häraf göres på de så kallade Skrå-Eörfattningarne, så jynes klart, att jag hvarken önskat eller åsyftat någon rubbning af BorgareStåndets Privilegier, utan blott en redan af Konung och Ständer nödig funnen förbättring uti vissa Reglementariska stadgar, och det är ensamt detta, som nu utgör ämnet för våra öfverläggningar.’’ ”1 allt öfrigt åberopar jag mitt redan ingifna Memorial och önskar att detta tillägg måtte få åtfölja till Riksens Högloft.
Ständer.’’ Ut supra.
Ex Protocollo A J. Wahl stjerna.
Vörji - Den 5 Juli.
Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 5 Juli.
Memorial: Högvördiga ■ Prest- och Vällofl.
BorgareStånden hafva under den 30, samt Heder varda Bonde-Ständet, under den 21 hästl.
Juni, från Banco-Utskottet behagat infordra skyndsamt Utlåtande öfver Biksens Höglofl.
Ständers Särskildta Utskotts Betänkande af den 17 i samma månad, i de delar deraf, som angå bidrag ifrån Banken; hvarvid Hedervärda Bonde-Ståndet för dess' del funnit anledning att samma Betänkande, i hvad som angår Bån-biträde af Banken för Jordbrukets tlpphjelpande, till noggrant behjertande på det ömmaste recömmendera.
Uti Betänkandet föreslås:
Att ett Biksens Ständers Båne-Contoir på Fastigheter må inrättas, med en Fond af 2 ä 3 millioner R:dr Banco, hvaraf lån emot 3 p:Ctä årlig renta och 3 p:Cts årlig afbetalning på primitiva capitalet meddelas emot pant af Jord, Bruks egendomar, och andra Fastigheter å landet, till i:del af pantens år 1814 beräknade
Värde vid uppskattningen till BevilLhihgserläggande; och att, i fall panten förut vöre intecknad, Låne-summan då bestämmes endast till ett belopp, svarande emot hvad som återstår • uti tredje delen af dess uppskattade Värde Då Biksens Höglofl.
Ständer uti deras Båne-Bank redan äga en inrättning för utlåningar på fast egendom, finner Banco-Utskottet för dess del öfverflödigt att något särskildt Riksens Ständers Bäne-Contoir i sådant afseende Inrättas* - Cfj* Deri 5 Juli.
I tas.
Uti vördsamt
Utlåtande af den 30 sistl. Juni, i anledning af Höglofl.
Stats Utskottets Betänkande angående Rikets penninge-väsende , har Banco-Utskottet, under förbehåll att Banken framgent bibehålies, ej mindre vid sin urgamla egenskap af en -Lane- och Circulations-Bank, än vid rättigheten till Discont rörelsen i Riket, föreslagit en utvidgning af utlåningen på Fastigheter, som enligt gjordt Öfverslag, intill nästa Riksdag, fullt uppgår till det af Särskildta Utskottet föreslagna belopp.
Hvad Rente-beräkningen och afbetalnings-sättet angår, får Banco-Utskottet åberopa dess under den 27 sistl.
Maj afgifne Utlåtande, hvaruti Utskottet för dess del , med afseende på Bankens nödvändiga förmon, ej kan tillstyrka någon förändring: i den förmodan , att 4 p:Cts renta, i förening med der föreslagen capital-afbetalning, visserligen ej Öfverstiger Låntagares förmåga, att med eget bestånd och förkofran utgöra.
Deremot och då proportionen af belånings summan emot Eandt-egendomars uppskattade värde, då blef föreslagen till f:del, egentligen för att i anseende till den påräknade Utlånings fondens otillräcklighet, ändamålet af dess allmännare kringspridande ej skulle förfelas; och under förmodan derjemte af Riksens Höglofl Ständers bifall till en af Banco-Utskottet föreslagen executiv åtgärd vid inbetalningarnes indrifvande(; anser Banco-Utskottet sig vid nu förändrade omständigheter kunna äfven för dess del hemställa, att -f;del af det värde, hvartill en pantbuden Egendom å Landet blifvit af 1814 års Pröfnings.Committée uppskattad, må såsom Den 5 Juli. 693 såsom lån derå erhållas; äfvensom att jLåne-beloppet, vare sig för Fastighets-ägare eller Egendom å Landet, må i stället för 3Q00 R:dr högst kunna uppgå till 6000 R:dr.
I sistnämnde afseende hafva UedamÖterne af Vällofl. Eorgare-Siåndet reserverat för StadsEgendomar en proportionerad rätt, på sätt hosfogade Protocolls-Utdrag innefattar.
I öfrigt får Banco-Utskottet vördsamt förbehålla, att
Banken framgent varder bibehållen vid dess genom äldre Författningar stadgade rätt, att erhålla första inteckningen uti de Fastigheter som derstädes pantsättas ; och att således ägare af intecknad Fastighet, som åstundar att densamma i Banken beläna, ovilkorligen bör vara förpligtad , att så begå med öfriga Inteckningshafvare, att de låta förflytta sina inrtehafvande inteckningar efter den som åt Banicen beviljas.
Särskildta Utskottet har vidare föreslagit: att utgifvaren af den Stats ■ Oeconomiska Journal, som välbemäldte
Utskott ansett behöfvelig, för utspridande af allmänt nyttiga upplysningar, må erhålla tillstånd att i Riksens Ständers Bank, intill dess Riksens Ständer annorlunda besluta , få årligen emot qvitto uppbära högst 600 R:dr B:co, i fall, efter föregången pröfning af Riksens Ständers FuNinägtiga i Banken och Riksgälds Contoiret , det skulle befinnas att kostnaden för Journalens Redaction och utgifvande, ej kunnat genom exemplarens försäljning till fullo bestridas.
I betraktande af den föreslagna Summans föga ^94 Dm 5 Juli. föga betydlighet, i jemförelse med den af en sådan Journal påräknade allmänna nytta, finner Banco-Utskottetj all. anledning att härå tillstyrka Vidkommande Särskildta Utskottets förslag, att de Allmänna Discont-Verken måtte förses med ternporaira Iiån-biträden , att efter meddelta föreskrifter användas, förmodar BancoUtskottet, att enligt deri fördelning Banco-Utskottet i Memorial af den 30 sistl.
Juni provi* sionelt föreslagit, erforderlig tillgång för sådana anslag, i händelse de skulle af Riksens Ständer pröfvas nödiga, ej saknas.
Och har Banco* Utskottet jemväl i samma Memorial uppgifvit ptväg för en nödig befunnen tillökning å Allmänna Magazins-Directionens Discont-Rätt.
Beträffande de för Discont-rörelsens förvaltning , efter nu Privilegierade Discont-Verkens upphörande, erforderliga föreskrifter, sunf Högloft.
Särskildta Utskottet anser böra närmare för ändamålet afpassas, hvaruti jemväl BancoUlskottet af öfvertygelse instämmer; underlåter Banco-IJtskottet ej att med görligaste första sig utlåta , enär Riksens Höglofl.
Ständer fastställt huruvida Banken kommer att framgent med så beskaffade I.åne-Qperationer sig befatta.
Stock-* holm den 4 Juli 1815. bifall.
På Högloft, Riddersk, Och Ad.
I.edamöters
På Högv. Prest-Stån - dets Bedamöters vägnar E. A. Almqvist. vägnar Joh. Herin.
På Den 5 Juli. 695 På Vällofl.
BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilde.
Daniel Andersson. G. Helsingius.
Utdrag af Vrotocollet, hållet hos Riksens Häglof.
Ständers Banco - Utskott den 4 Juli 1815- S. D. Uti den af Högloft.
Banco-Utskottet nu till Riksens Högloft.
Ständers pröfning anmälta tillstyrkan för utvidgandet af Lån på Fastighe* ter, i anledning af hvad Höglofl.
Särskildta Utskottet föreslagit att ifrån Banken uppå framställa grunder utgå, instämde jemväl samtlige Vällofl. Borgare-Ståndets Herrar Ledamöter, i hvad som angår sjelfva grunderna och fördelningen på hvarje Egendom; likväl med förbehåll och gjord reservation , att i händelse Rikets Ständer bifalla hvad Banco- och Särskildta Utskotten i sådant afseende nu hemställt, Städerna i Riket likaledes för deras ,Jord och Egendomar, måtte vid närmare reglering af dessa lån , bibehållas vid deras andelar, i samma förhållande och efter den förändring, hvartill den nu ökade
Låne« summa föranleder, i jemförelse med Utskottets under den 27 Maj afgifna vördsamma Betänkande.
I förmodan alt jemväl Städernas understöd och upprätthållande, samt deras Närings-yxkens befordran utgöra vigtiga föremål för Rikets Höglofl. 6g6 Den 5 Julu lofl.
Ständers närvarande omsorger; förbehöll* sig välbemälte Herrar
Ledamöter att deras gjorda reservation, för att hära fästa de Respectiva Riks-Ståndens uppmärksamhet vid slutliga behandlingen af båda Utskottens Betänkanden , måtte Höglofl. Banco-Utskottets Memorial åtfölja.
Ex Protocollo G. Helsingius.
Ridd. och Ad. den 5 Juli.
Prest-Ståndet den 7 Vallöf!.
Borgare-Ståndet den - Hederv.
Bonde-Ståndet den 7 Vördsamt Memorial!
Ridd. och Adeln har, genom Pro- - tocolls-Utdrag för den 15 nasti.
Juni återremitterat Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets den 6 i sammå månad afgifna Utlåtande, i anledning af väckt fråga om större frihet till begagnande af Kalkmylla och Kalkstensbrott på Gottland, samt derjemte till Utskottet öfverlemnat Herr Öfversten Friherre Jacob Cederströms till Protocollet gjorda anmärkning: att, enär det mäste vara i stöd' af en allmän Författning för Fänet, som det öfverklagade förhållandet uppkommit , skulle det hafva bort åligga Utskottet , att genom Hof-Cantzleren infordra npdig upplysning om denna Författning och derefter utlåta sig, huruvida .Utskottet till- eller afstyrkte, att hos Hans Maj:t