Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
JY.-o 167. förenämnde Betänkande blifvit, på grund af följande anmärkningar, till Utskottet återremitterad!: 1:0 alt afstyrkandet af en LandtbruksSchola i Sverige, men tillstyrkandet af eiv sådan i Skaraborgs
Län innefattade en bestämd motsägelse; 2:0 att de fördomar, som herrska hos allmogen mot förbättrade methoder för jordens brukning, utrotas icke genom Scholor, men genom erfarenhetens läror och kloka Possessionaters exempel; 3:o att de medel, Rikets Högh Ständer "vid denna Riksdag beviljat till understöd lör utflyttningar vid Ego-skiften, icke kunna lemna några bidrag till andra föremål; samt 4:o att det af Utskottet med de föreslagna Undervisnings-anstalterna afsedda ändamål torde kunna, genom de HushållsSällskap, som i hvarje Län inrättade blifvit, befrämjas.
Detta liar Utskottet i öfvervägande tagit'; och flivad först beträffar den motsägelse, sorn, enligt hvad första anmärknings - Allm. Besv.- och Oec.-Utskoitels
N.-o 167. 9 punkten innehåller, förmenas ligga Utskottet lill last; så får Utskottet vördsamt erinra, att motionen åsyftade en LandtbruksSchola af det högst betydliga omfång, som vid Betänkandets läsning synes genast böra falla i ögonen, men att deremot Utskottet i dess förslag endast tillstyrkte, attUndervisnings-anstaller, eler jordbrukets huf<vud-reglor practiskt finge inhemtas, måtte blifva organiserade inom de
Län, hvarest en så beskaffad undervisning kunde isynnerhet finnas vara af behofvet påkallad; och då ett sådant behof, efter Utskottets tanka, framställde sig förnämligast inom Skaraborgs Län, saknade
Utskottet icke skäl för sin hemställan, att den föreslagna anstalten måtte derstädes taga sin början.
Någon vidare utredning, till uppdagande af misstaget i anmärkningen, anser Utskottet icke böra upptaga Rikets Högloft.
Ständers dyrbara tid.
Hvad åter liufvudsaken angår, har Utskottet, som förblifver vid sitt yttrande i livad det rörer den väckta motionen, skolat vördsamt fästa Rikets Högloft.
Ständers uppmärksamhet å det i 3:dje anmärkningspunkten anförda skäl, under åberopande hvaraf Utskottet frångår det klandrade förslaget. 10 Allm. Bcsv.- och Oec.-Utskottets Uti.
N.o i6<j.
Slutligen får Utskoltet gifva vördsamt tillkänna, att dess i ämnet förut afgifna Betänkande, N:o 155, blifvit af det Högv.
Preste-Ståndet och det Yäjlofl, BorgareStåndet bifallet.
En Ledamots reservation i ämnet bi-s fogas.
Stockholm den 28 Nov, 182g, Reservation af Herr Mattsson: ”Jag får hos Högh Ut-s skottet reservera mig mot det senare förändrade beslutet, då 2:11a
Stånd redan bifallit det förra, att en Landtbruks-Schola skulle inrättas uti Skaraborgs Län, helst en der förut, i miniatur, af Länets Hus» hälls—Sällskap finnes redan påbörjad.” Allni. Besv.- och Oec.-Ut skot tels Ull.
IV.-o 16 11 N:o 168.
Ankom till Exped.-Utsk d. 2 Dec. 1829.
Betänkande, i anledning af återremisser å Utskottets Utlåtande, Nio 132, angående Presterskapets aflöning.
Vm återremiss af nyssnämnde Betänkan* de från Höglofl.
Ridderskapet och Adelil samt Hederv.
Bonde-Ståndet har Hr Ribbing j, Arvid; åberopat en af honom väckt motion , hvilken , såsom remilterad med Handlingarna om Prestvals-förordningen , vid detta tillfä le blifvit förgäten.
Den yrkar förnyande af den underdåniga Skrifvelse, Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag afgåfvo, af innehåll, att, så snart ett Consistorielt Pastorat blifvit ledigt, Consistorium genast, och om möjligt vore, före förslagets upprättande, borde åstadkomma förening om Prest-rättigheterna , hvilka sedermera på a5 till 5o år af Kongl. Majit fastsiälldes.
Detta förslag hade af trenne
Stånd blifvit gilladt, men i Högv.
Preste-Ståndet afslaget, och hade vid fö - la Allm.
Besv. och Oec.-Utskollcls
N.-o 168. redragningen ej vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga bifall.
Till en dylik förnyad Skrifvelse iiar Motionairen dessutom föreslagit det tillägg, att, icke blott vid Consistoriel utan afven Regal a och helst vid alla Pastorat, dylika öfverenskommelse!’ måtte till vägabringas.
Vidare har Herr Friherre Cederström, J, i Reservations-väg först protesterat deremot, att, ehuru Hrr af Sillens och Anders Danielssons motioner, rörande Statens öfvertagande af Presterskapets inkomster, stodo i ett alldeles direct sammanhang med bans afgifna förslag till grunderna för Statshushållnings - Systemet, dessa likväl blifvit af Utskottet serskildt behandlade; och för det andra föreslagit, att, vid de tillfällen, då öfverenskommelser om Presträttigheter yrkas, vare sig af bägge Parterne eller af endera, eller ock under inträffad ledighet, det bör åligga Konungens Befallningshafvande att, derest tvist uppstår, målet genom Utslag afgöra, med Besvärs-anvisning till Ecclesiastique-Expeditionen.
Härmed har också Herr Anckarsvärd, August, hufvudsakligen förenat sig, och H. E. Herr Grefve De la Gardie, Jacob, och Herr Tham, Wollrath , har yttrat den önskan, att Utskottet måtte föreslå, det öfverenskommelser, der de icke Allm.
Besv.- och Occ.-Utskottets Bet.
N:o 1G8. i3 förut äro träffade, vid Pastoraters ledighet ovilkorligen må uppgöras, antingen de begäras af Församlingen eller ej.
In om Hederv. Bonde-Ståndet har Riksdagsmannen Anders Danielsson j med hvilken flere af Ståndets Ledamöter instämt, ytterligare yrkat: att Staten borde öfvertaga Presterskapets, liksom andra Embetsmäns aflöning; att i detta afseende, oell för att småningom förbereda en dylik förändring, en undersökning om nuvarande inkomster vore så mycket mera behöflig, som Presterskapet , i Motionairens tanka, skulle vara illa belåtet dermed, att dessa, till grund för blifvande conventioner, beräknades efter Taxerings-längderna; alt den föreslagna reglering och jemkning af Pastoraten till ungefärlig likhet icke skulle möta något hinder af folkets förmodade tillgifvenhet för nuvarande Ecclesiastique-indelning; och slutligen att
Utskottet skall hafva motsagt sig sjelft då det på ena sidan medgifvit! att en sådan reglering kunde på många ställen vara både billig och nyttig, men likväl ansett onödigt att undersöka möjligheten af hvad som troligtvis ej kan blifva verkligt, emedan (sorn orden lyda) hvad som är billigt och nyttigt äfven måste vara möjligt.
\ i4 Allm. Besv.- och Oec.-Utskottets Bet.
Utskottet bar tagit detta i öfvervägande, och hvad först angår HeFr Ribbings motion, hvari äfven Herr Thartij Wollrath, instämt, nemligen att Consistorium, vid inträffande ledighet, genast borde åstadkomma öfverenskommelser om Prest-rättigheterna, så har Utskottet redan i sitt förra Betänkande, pag. 33, antydt de svårigheter som dervid möta.
Härtill må vidare läggas, attén ConVention, för att med billighet kunna uppgöras, förutsätter den närmare kännedom af afkastning och öfriga förhållanden inom Församlingen, som endast genom ett längre vistande på stället kan inhemtas, och således med rätta kan väntas hos Pastor, men icke alltid hos en Cönsistorii-Fullmägtig, tillförordnad för tillfället.
Skulle dessutom tiden för ConventionerS afslutande öfverallt inskränkas till inträffande ledighet, så Liefve härigenom möjligtvis Conventionen på flera ställen för en mansålder uppskjuten , hvarigenom det åsyftade ändamålet motarbetades.
På dessa grunder måste
Utskottet vidhålla sin förut yttrade tanka i detta ämne.
Beträffande åter att Conventionerne borde omfatta icke blott Consistoriela, utan äfven Regala och helst alla Pastorat, så tyckas väl dylika serskilda öfverenskommelser vara mindre nödvändiga i Regala Gäll, äfvensom de i Petronela Pastorat troligt - Allm. Besv.- och Oec.-Utskottets
N.-o 168. ]5 vis blefve fåfänga; men i Utskottets tillstyrkande ligger ej eller någon inskränkning till blott Consistoriela lägenheter, utan lär frågan härom böra kunna underställas Kongl. Maj:ts Egen Nådiga pröfning och afgörande.
Hvad derefter angår Herr Friherre Cederströms protest, så kandell icke drabba Utskottet, utan Ständerna, i fall de misstagit sig vid Remissen.
Det är Utskottets skyldighet att yttra sig öfver mål , som blifvit till detsamma remitterade, och som, enligt Riksdags-Ordningen, höra till dess befattning, äfven om motioner, som härmed slå i sammanhang, blifvit förvisade annorstädes.
Men Herr Friherrens förslag, att Konungens Befallningshafvande ensamme, och utan något Consistorii hörande eller deltagande, skulle genom Utslag afgöra frågor om en slående Löne-reglering för Presterskapet, kan Utskottet så mycket mindre tillstyrka , som målet äfvenväl är Ecclesiastikt, och Stifts-styrelsen här arden ena Partens naturliga och lagliga Domstol.
Härpå grundar sig äfven det nu föreskrifna behandlings-sättet
,af dylika mål, och hvari Utskottet saknar all anledning alt tillstyrka någon ändring.
Beträffande dernäst Anders Daniels - i6 Allm. Besv.- och Oec,-Utskottets Bet.
N.-o 168.
'• sons ytterligare yrkaride, att Staten borde öfvertaga Presterskapets aflöning, så har Utskottet häröfver redan yttrat sin tanka, och då inga nya skäl blifvit framställda, får Utskottet, i afseende på de förut anförda, endast åberopa sitt redan afgifna Utlåtande.
I afseende åter på en allmän undersökning om Presterskapets Löne-inkomster, torde få anmärkas, att dessa bestå antingen i Kronotionde_,eller Boställs-afkastning eller Tertial- och Qvick-tionde eller slutligen i penningar.
Krono-tionclens belopp är i officiel väg bekant.
Boställsafkastningen lär svårligen kunna bestämmas säkrare eller annorlunda, än som nu sker genom Taxerings-Comiteerne.
Tionderna utgå antingen efter laga kraft vunna öfverenskommelse!-, eller efter gammal häfd, och i intetdera fallet är beloppet någon hemlighet; eller också utgöres Terlialtionden i Strået, beror således på årsväxten och kan ickepåförhand beräknas.
Penningeinkomsterna, slutligen, bero för det mesta på tillfälliga Ministeriel förrättningar, hvilka svårligen lära kunna med någon säkerhet calculeras.
Hela undersökningen synes alltså dels öfverflödig, dels osäker.
En undersökning åter om möjligheten att utvidga eller inskränka Pastorat lill ungefärlig likhet måste, om den skulle leda lill AllmDcsv.- och Occ.-Utskottets Uti.
N.o 168.
17 till något resultat, omfatta hela Riket och förutsätter en total rubbning af vår närvarande Ecclesiastique-indelning.
En sådan jemkning kan visserligen här och der åstadkommas med fördel; men i helt fortfar Utskottet att anse den outförbar, då här icke är ett nytt land att bebygga, befolka och indela» utan det gamla Sverige med sina mångfalldiga local-skiljaktigheter och en deraf beroende Kyrko-indelning, helgad af århundraden och rolad i folkets sinnen.
Att nn en reglering, som i många fall kunde vara billig och nyttig, likväl i stort kan. linnas overkställbar, är en satts, som dagliga erfarenheten bestyrker, och som derföre ej lär innefatta någon motsägelse.
Icke allt önskvärdt är derföre genast möjligt, och det är endast i motions- eller anmärknings-väg, som Utskottet måste erkänna, att ingenting är omöjligt.
Slutligen, och ehuru varande utan inflytande på hufvudfrågan, bör dock den gjorda anmärkningen upptagas, att Stadgan om Presterskapets rättigheter på Gottland ar af 164B, icke, som Utskottet uppgifvit, af 1747* Det har icke varit Utskottet obekant, att denna Stadga ursprungligen är Bih. till R.
Prot. 1838 och 1839, 8 S.j 1 A/d. 2 B. » 6:te Häftet. i8 Almi. Besv.- och Oce.-Utskoltets Ull. N.-o 168. daterad af "Wisby Cornpagnie-lms den 2o:de September 164S; men då frågan i Betänkandet endast var om Författningar i detta ämne, senare än den allmänna af 1681, så kunde en äldre Stadga ej anföras, utan. endast dess förnyelse och stadfästelse af den 3o October 1747 > som i*1' införd i publique Handlingar Tom. III, pag. 2.441* Förordningen åter om Prest-rältigheterna i Blekinge är icke, som Vice-Talmannen Jon Jonsson uppgifvit, al den 3o October, utan af den g:de Junit 1747» ocb det är tryckfel i Utskottets Betänkande, som för 1747 bar 1717.
Förordningen igenfinnes i Wilskman» Ecclesiastique-verk, pag. 536.
Utskottet, som alltså till alla delar vidblifver sitt i detta ämne förut .afgifna Betänkande, hemställer vördsamligen: att de dervid gjorda anmärkningar måtte förfalla.
Åtskilliga Ledamöters reservation i ämnet bifogas.
Stockholm d. 28 Nov. 1829.
Reservation 'af Herr Friherre Cederström, Jacob:
Det är endast i motions- eller anmärkningsväg, Allm. Besv.- och Oec.-Utskottels tJtl.
N:o 168. ig som Utskottet förklarat sig erkänna, attingenting är omöjligt; för min del skulle jag vilja tillägga yttranden från Utskott, sedan jag, uti detta Utskottets, funnit den af mig i Reservations-väg vid förra Betänkandet föreslagna utväg: —* att Konungens Befallningshafvande skulle åläggas, då öfverenskommelse!’ om Prest-rättigheter yrkas, vare sig af Parterne gemensamt, eller af endera, eller ock vid inträffad ledighet, att målet genom Utslag afgöra , med hänvisning lill underdåniga besvärs anförande i Eeclesiastique-Expedition — vara afstyrkt, på den grund, att sådant af Utskottet förmenls kunna, men icke böra, ske, utan något Consislorii hörande eller deltagande.
Jag hade trott det följa af sig sjelft, att, då en Autoritet ålägges, att uti ett mål döma , sådant, enligt de former, Svensk Lag och laga stadgar bestämt, icke af någon, som derom har minsta kännedom, kan anses leda derhän, sorn skulle den dömande kunna utfärda Utslag, utan att i förväg lemna alla dem, som i målet hafva del, eller hvars åliggande det är, att något i målet bevaka, tillfälle att sig yttra; och således naturligtvis jemväl Consistorium, att vid detta fall, likasom vid alla andra, rörande Presträttigheter eller Prest-boställen, eller ock Presterskap® personliga förhållanden, ge - 20 Allm. Besv.- och Oec.-Utskotlets Uti.
N.o 169. nora Ombud bevaka Ståndets gemensam* ma, äfvensom lägenhetens enskilda rätt.
Jag förnyar, af sådan anledning, mitt tillstyrkande uti min förra reservation till den enda utväg, som, i min tanka, kan leda till ett önskadt och rättsenligt slut i det allmänt öfverklagade och för moraliteten högst skadliga tvist-ämne om Prest-* rättigheternas utgörande.
Häruti förenade sig Herrar af Sillen och Akrel samt Riksdags-Fullmägtige JVils Månsson, Hans Hansson _, Anders Andersson och Per Persson från Calmare Län. N:o 169.
Ankom till Exp.-Utsk, den * Dcc. 1829.
Utlåtande, i anledning af Återremisser af Betänkandet N:o 47» rörande Nya Ev ange lii - B oks - Förslagets antagande ni- m.
Det Utlåtande, som Utskottet, i anledning af väckt fråga om nya Evangelii-Boks - Allm. Besv.- och Oec.-Vtsk.
Ull. N.o 16g.
Förslagets antagande, samt om fri tryckning af de vid berörde förslag fogade böner, under N:o 47 afgifvit, har af Högv. Preste-Slåndet samt Yällofl. Borgare- och Hederv.
Bonde-Stånden blifvit återremitterad t, Utskottet anser sig så mycket snarare kunna undvika en fullständig redogörelse för alla de serskilda anmärkningar, som, helst inom Ilögv.
Preste-Ståndet, föranledt återremissen, som det i dem samtlige funnit, icke den bestämda önskan, som i första motionen ultryoktes, nemligen att Förslaget till ny Evangelii-Bok skulle genast till allmänt bruk i Församlingen antagas, utan endast att samma Förslag måtte undergå en ytterligare granskning, för att, så fort sig göra låter, kunna öfverlemna® till Kongl. Maj:t, att i förrberörde ändamål sanctioneras; och får Utskottet, som således nu egentligen icke har alt försvara sitt förra Utlåtande i denna del, sådant det af den ursprungliga motionen föranleddes, endast fästa sig vid sistberörde, i sjelfva verket nya fråga.
Härvid har Utskottet ansett sig icke böra lemna utan uppmärksamhet, att en öfversedd Evangelii-Bok, enligt sakens natur, förutsätter en öfversedd Bibel version; att således bristen på den sistnämnde ännu alltid lägger ett hinder i vägen för den förstnämndes slutliga fulländande, och att det förslag till afhjel - 22 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
N.-o 16g. pande häraf, sorn af en Talare blifvit framslälldt, att nemligen de stycken, som utses till Prediko-texter och Epistlar, måtte på förhand, och utan att afbida hela öfversättningens fulländande, af Bibel-Commissionen öfverses , innan de i nyaEvange-äii-Boken upptagas, vore i verkställigheten så mycket mindre lämpligt, som Bibelöfversättningen icke synes böra rapsodiskt behandlas, utan utgöra ett fullständigt helt, bearbetadt efter allmänna och hela arbetet igenom följda grunder; och då dertill kommer, att en olika version af texterna i Evangelii-Boken , emot sjelfva Bibel-versionen’, sannolikt skulle för det religieusa sinnet medföra något oroande och nedslående, hvaraf omsider tvekan eller liknöjdhet kunde blifva en olycklig följd, så har Utskottet, med vidhållande af sitt förra Utlåtande i fråga om den nya Evnngelii-Bokens antagande, så mycket hellre funnit sig böra afstyrka det nu framställda förslaget om dess ytterligare öfverseende, utan afbidan af hela nya Bibel-öfversättningen, sorn en sådan åtgärd , i Utskottets tanka, i och för sig sjelf för det närvarande onyttig , icke eller skulle kunna aflöpa utan serskilda, Allm. Besv.- och Oeö.-Utskottets Ull. N.-o t6<). 23 i samma mon öfverflödigt!, såväl allmänna som enskilda kostnader.
Hvad åter Bönerne angår, så har i detta afseende ytterligare blifvit yrkadt:
Preste-Ståndet: att hela Evangelii-Boks-Förslaget, och således äfven de dervid fogade Bönerne för den enskilda hus-andakten, vore Nationens obestridliga egendom: att följaktligen hvarje Boktryckare borde vara berättigad att, på hvad sätt som helst, öfverlemna dessa i dess händer; att, då Allmänheten önskar och efterfrågar den nyra Böneboken, folket vöre befogadt alt, till sin önskans vinnande, begära Regeringens mellankomst, och att följaktligen underdånig
Skrifvelse härom borde till Kongl. Maj:t afgå, på det all villrådighet i denna fråga måtte upphöra.
Inom Vällojl. Borgare-Ståndet: att frågan om fri tryckning ingalunda (som Utskottet yttrat) åsyftade någon utsträckning i Tryckfrfhets-Lagens föreskrift; alt den i detta afseende väckta motion ej bade annat ändamål, än att bereda frihet för hvarje Boktryckare, alt, utan inskränkning, monopolium eller någon enskilds åberopade *4 Allm.
Besv - och Oec.-Utskottets Uti. ff.o 16g. rättighet, få Bönerna till trycket befordra, och att ett bestämdt stadgande härom måtte, genom serskild underdånig Skrifvelse, af Kongl. Maj:t begäras.
Inom Hederv. Bonde-Ståndet : att, i frågan om frihet att af trycket utgifva de ifrågavarande Bönerna, Utskottet skall lia förbisett en utväg att komma lill målet, utan att förnärma Tryckfrihetens Grundlags-helgd , hvilken utväg skulle bestå dels deruti, att Ständerna beviljade det obetydliga anslag, sorn kunde erfordras att bekosta utskrifning i frera exemplar af Evangelii-Boks-Comiténs Förslag, dels att hos Kongl, Maj;t i underdånighet begära, det en sådan utskrifning må föranstaltas, och exemplaren kostnadsfritt tillhandahållas de Boktryckare eller Förläggare, hvilka till deras uthekommande sig i Ecclesiastique-Expeditionen anmäla.
Utskottet, som tagit detta i öfvervägande, lemnar derhän, huruvida Förslaget till en Evangelii-Bok, som ännu ej blifvit hvarken gilladt eller antaget eller påbudet, verkligen kan anses ega den offentliga caracter, att det må betraktas som en Nationens tillhörighet.
Men då frågan verkligen är ett Tryokfrihets-mål, och som så - Allm.
Besvoch Oec.-Utskottets
Uti, IV.-o a5 dant Sfven blifvit behandladt? då Bönernas tryckning verkligen är och alltid varit fri, med det vilkor, som Tryckfrihets-Lagen i 4 Mom. 2 §. för dylika handlingar i allmänhet stadgar; då elt upphäfvande af detta vilkor icke kan betraktas annorlunda, än som en tolkning af Grundlagen, hvilken åtminstone ej lär tillkomma Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskottet; då den ifrågasatta Skrifvelsen till Kongl. Maj:t egentligen ej kunde åsyfta annat, än upphäfvande af ett bekant Utslag, fälldt af Högsta Domstolen, som dömer i Konungens namn; och då slutligen, så vidt Utskottet kunnat erfara, ingen brist förefinnes på de ifrågavarande Bönerna, som af flera Boktryckare i Landsorterne blifvit npplagde, hvarföre äfven ett serskildt anslag i detta afseende torde kunna anses för alldeles öfverflödigt; så kan Utskottet i denna sak ej frångå sin förut yttrade tanka, utan hemställer, att ofvanberörda anmärkningar måtte förfalla.
Åtskilliga Ledemöters reservation i ämnet bifogas.
Stockholm den 3.8 Nov. 1833* a6 Allm. Bcsv.- och Occ.-Uiskottcls Uti. N.o i6<).
Reservation af Herr Biskop Tegnér:
Utskottet tiar med rätta anmärkt, att frågan nu mera icke vore den förra om införande af nya Evangelii-Boken i sitt närvarande skick, utan en ny om vidare granskning af det härtill aflemnade Förslag; i hvilken afsigt Comiterade för Evangelii-Bokens öfverseende åter borde sammanträda.
Men det är just i anledning af det sätt, hvarpå denna nya fråga blifvit afgjord, som jag måste reservera fnin från pluralitelens beslut afvikaude tanka.
Svenska Kyrkans behof af en förbättrad Evangelii-Bok hoppas jag nu mera ej på alfvar bestrides.
Sedan Cateches, Handbok, och Psalmbok, återstår för fulländande af den nödvändiga Liturgiska reformen endast Evangelii-boken.
Det förslag härtill, sorn redan för 7 år sedan utkom, är uppsatt af män, utmärkta af snille, lärdom och religieust sinne, och öfver förtjensten af deras arbete i allmänhet äro tänkesätten ej eller delade.
Endast mot vissa detailer, så i anordning som utförande, hafva anmärkningar blifvit gjorda, och torde ännu kunna göras, sorn kanske för - Allm.
Besv.- och tjena afseende.
Då frågan icke är om mindre än att för århundraden bestämma Gudstjenstens gång och skick inom Svenska Församlingen, bör allmänna tankan häruti ännu j^tterligare få uttala sig, och den strängaste och sorgfälligaste granskning är här på sitt ställe.
En sådan granskning företoges utan tvifvel bäst och säkrast af samma Comiterade, som från början lagt händ vid arbetet, och derföre äro närmast i stånd att bringa det till fullkomlighet.
Det är på dessa grunder, som det inom Högv.
Preste-Ståndet blifvit yrkadt, att Rikets Ständer måtte i underdånig Skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla den till Evangeliibokens öfverseende och förbättring utsedda Comité att åter sammanträda, för att vid förnyad granskning af Förslaget upptaga och pröfva så väl de vid sistlidne Riksdag, serdeles inom Preste-Ståndet, gjorda anmärkningar, som äfven till ytterligare anmärkningar inom någon viss tid inbjuda Allmänheten.
Härigenom vore åtminstone en utväg lemnad öppen att bringa Förslaget till ännu större fullkomlighet och ytterligare höra Nationen i en vigtig National-angelägenhet.
Men genom Utskottets nu fattade Beslut är frågan återkastad till sitt förra skick, det slutliga af~ görandet hänskjutet lill en obestämd fram - 28 Allni. Bcsv.- och Oec,~Ulskoltets Uti.
IV:o 16$. tid, och ett arbete af stor förtjenst öfver-, lemnadt åt en glömska, som det ej förtjenar.
Jag reserverar mig mot en sådan likgiltighet för nödvändiga förbättringar inom Kyrkan, oväntad i ett Protestantiskt land och oförenlig med de grundsattser i dylika fall, hvilka redan i tjugu år varit följda af Begering och Ständer, Att en Öfversedd Evangelii-hok enligt sakens natur förutsätter en öfversedd Bibelversion, har jag för min del icke blott erkännt, utan äfven vid frågans förra be-, handling sökt fästa uppmärksamheten på de hinder, som möta nya Evangelii-bokens snara införande, derigenom att nya Bibelöfversättningar ännu saknas.
För att afhjelpa dessa har inom Högv, Preste-Ståndet det förslag blifvit gjordt, att de stycken, som utses till Prediko-Texter och Epistlar, skulle på förhand af Bibel-Commissionen öfverses, innan de i nya Evangelii-bokeu upptagas.
Detta förslag torde väl ha sina betänkligheter; men de, som Utskottet framställt, synas mig åtminstone föga betydliga.
Bibel-öfversättningen bör utgöra ett fullständigt helt, hearbetadt efter allmänna, hela verket igenom följda grunder.
Men just dessa grunder måste väl redan vara uppgjorda och stadgade, emedan arbetet i an - Allm. Besv.*• o oh Oea-Utskotteis Uti.
N.v 16$.
29 nät fall icke ens kunde anses påbörjadt.
Om, sorn man hoppas, Bibel-öfversättningen kan fulländas af samma personal, som dermed för närvarande är sysselsatt, så kan ej eller, i afseende på dessa allmänna grunders användning vid utförandet, någon annan individuel skiljaktighet ega rum än den, som i allt
Fall blir en nödvändig följd af arbetets fördelning på flere.
Jag kan icke eller dela den yttrade farhågan, att en olika version af texterna i Evangelii-boken och Bibeln skulle för det religieusa sinnet medföra någon oro och föranleda till tvekan eller likgiltighet.