Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne i öfrigt hänvisa till den närmare utredning af frågan, som vid sistlidne riksdag förekommit; hvarjemte Revisorerne anse sig böra, till ledning vid bedömandet af de stora olägenheter, som måste af det nuvarande inqvarteringssättet uppkomma, här bifoga närlagde tabellariska uppgifter».
Litt X). h) Emot beslutet att aflåta skrifvelse till H. Exc. Herr Justitie-statsministern med anhållan om åtskilliga uppgifter rörande försvarsverket till lands och sjös; dels af Doktor Forssell, som ansåg hvarken den åberopade 6 § af instruktionen innebära ett tillräckligt berättigande för Revisorernes fordran att, på sätt som nu tydligen afses, med statsverkets »tillstånd och förvaltning» sig befatta, ej heller ordalagen i instruktionens 7 § 2 mom. utgöra en giltig grund för yrkandet att om förhållanden, sådana de nu befinnas, vinna kännedom.
Uti denna reservation instämde Grefve von Rosen, F. C., och Doktor Moberger. — 260 — dels ock af Hofpredik anten Tegnér : »Inom Andra Afdelningen af Revisionen ha de, i sammanhang med, dock icke med föranledande af 1862 års räkenskaper öfver de onder Kongl.
Krigs-kollegii förvaltning stående, landtförsvaret rörande, fonder och kassor, motion blifvit väckt, att Revisionen skulle, i föreskrifven ordning, ingå med begäran om upplysning i hvad skick vårt landtförsvar sig befunne, och sedan sagde motion blifvit in pleno föredragen och bifallen, väcktes der frågan om och beslöts, att den önskade upplysningen äfven måtte komma att omfatta tillståndet med sjöförsvaret.
Revisionen icke hade någon annan anledning att finna för de vidsträckta upplysningar, som begärdes, än den, som vore att hemta af stadgandet i 7 § 2 mom. af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med statsverket, kunde formulerandet af sjelfva framställningen icke annat blifva än med vissa svårigheter förenadt.
Dessa löstes dock så vida, att pluraliteten af Revisionen omsider förenade sig i beslutet, att »begära de uppgifter, som skulle sätta Revisionen i tillfälle att bilda sig ett tillförlitligt omdöme om och i hvad mån den till landt- och sjöförsvaret hörande materiel af särskilda vapen, beklädnad, tross- och sjukvårdspersedlar m. m. befinnes, så till beskaffenhet som antal, motsvara tidens fordringar och landets behof».
I detta beslut har jag icke kunnat instämma, och skälen till denna min skiljaktiga mening äro hufvudsakligen : ho att ledamöter af Revisionen meddelat upplysningar, fullt tillförlitliga, rörande det skick, hvari försvarsverket, så till lands som sjös, för närvarande sig befinner; 2.o att Revisionen beslutat härom göra sig ytterligare underrättad genom besök vid 2:ne af rikets fästningar och genom beseendet af de inom hufvudstaden befintliga förråden för Arméen och Flottan; 3:o att, ehvad upplysningar derutöfver ock varda meddelade, det blir ej blott för mig, men för flertalet af Revisionen, omöjligt att vinna hvad som önskas, eller ett tillförlitligt omdöme om vårt försvarsverk befinner sig i ett skick, som motsvarar tidens fordringar, då man nemligen hör och ser huru, i afseende på krigsmaterielen och särdeles eldvapnen och deras konstruktion, nya uppfinningar följa tätt i spåren af hvarandra, så att ännu icke mer än inom en af Europas större och krigsvana arméer en bestämd modell för handgevären är antagen; 4:0 att äfven i sistnämnda omständighet förefinnes ett skäl att se tiden an, som man säger, och att således ett anstånd kunde gifvas med andragandet af denna angelägenhet, och det så mycket heldre, som jag icke finner det utgöra något åliggande för Revisionen att för Principalerne, eller Rikets Ständex-, uppgifva i hvad skick försvarsverket nu (1864) sig befinner, utan att det tillkommer Kongl. Maj:t att i afgifvande proposition till Rikets Ständer framlägga ställningen, såväl rörande försvarsverket som i hvad öfrigt till rikets förvaltning hörer; 5:o att proposition härom icke uteblir, då tiden dertill kommer, — då riksdag inträffar, helst de händelsei-, som timat i vårt gi'annland tvifvelsutan skola på en gång tjena lika mycket till en ökad maning för en fosterländskt sinnad Regering att äska som för en af samma känsla ingifven och ledd representation att bevilja hvad som foidras, för att sätta landets försvar i ett tidseuligt skick; och 6:o att, då antagas måste, — om de begärda upplysningarna vinnas, — det Revisionen icke har för afsigt att behålla deni till egen kännedom, utan att, genom berättelsen, 261 — meddela deni Rikets Ständer, ett sådant i förtid genom trycket offentliggjordt meddelande af landets ställning, hvad angår försvaret så till lands som sjös,
icke saknar sina betänkligheter, helst det så lätt öfverskrider de gränsor, för hvilka det är afsedt och inom hvilka det borde vara slutet, och ovisst är, huruvida något gagn härigenom kan sjelfva saken beredas, eller dem, som med densamma en gång komma att taga befattning, så vill det synas, som hade den nu beslutade skrifvelsen kunnat, utan någon skada, uteblifva, ty ehuru offentligheten är en god sak, plär dock och torde, i afseende på frågor som denna, hemlighållandet hvarken böra underskattas eller förbises». i) Emot den afgifna berättelsen rörande sjöförsvaret; dels af Herrar Lagerhjelm, G. Ii., Bogeman, G. A., Odelstierna, E., von Francken, G. W., Kyrkoherden Sjöding, Kontraktsprostarne Bergman och Lundberg samt Herr Witt, G. O.: »Mot Revisorernes yttrande med anledning af de angående sjöförsvaret erhållna upplysningarne få vi reservera oss, ur det skäl, att yttrandet, hvilket i Revisorernes plenum blef antaget med elfva röster mot tio, utgör endast en, dels ofullständig, dels förändrad afskrift af åtskilliga delar uti ett annat förslag, hvilket sistnämnda förslag blifvit uppgjordt af en för detta ärendes behandling sammansatt, af sexton ledamöter bestående Afdelning af Revisionen.
Betta Afdelningens förslag, hvilket sålunda föll genom blott en rösts pluralitet, få vi såsom vårt yttrande upptaga.
Det lyder sålunda: »Revisorerne, hvilka likaledes genom Hans Excellens Herr Justitie-statsministern under den 23 September från Kongl. Förvaltningen af sjöärendena erhållit upplysningar rörande rikets sjöförsvar, hafva, efter ett noggrannt genomgående af hvad sålunda blifvit meddeladt, äfvensom efter hvad Revisorerne för öfrigt inhemtat, trott sig finna, att, hvad först och främst sjöförsvarets fartygsmateriel beträffar, kan densamma under nu inträdda nya förhållanden i sjökrigsväsendet ej vidare anses såsom tidsenlig stridsmateriel.
Sjöförsvarets styrelse har dock, genom de af Rikets sednast församlade Ständer erhållna anslag, vidtagit så kraftiga åtgärder, som landets mekaniska hjelpmedel medgifvit, för att, så fort som möjligt, förstärka krigsmaterielen medelst pansarklädda, tidsenliga fartyg.
Så har Motala verkstads nästan hela arbetsförmåga blifvit anlitad för att åt sjöförsvaret bygga 3:ne tornfartyg, eller s. k. »monitorer», hvilka dock, oaktadt forcering af arbetet, ej kunna medhinnas att levereras förrän under loppet af nästa och det derpå följande året, d. v. s. det ena fartyget år 1865 och de båda andra år 1866.
Men, ehuru sjöförsvarets befintliga fartyg icke numera kunna anses såsom tidsenliga bataljfartyg, utgöra dock de flesta, oaktadt detta otillfredsställande skick, en lämplig materiel såsom exercisfartyg för Flottans bemanning, äfvensom några af fartygen äro i det goda tillstånd och af den i tekniskt hänseende fulländade beskaffenhet, att de på aflägsnare farvatten kunna uppträda såsom värdiga representanter för den ståndpunkt, skeppsbyggr.adskousten och sjökrigsbildningen ernått i vårt land, och sålunda äro fullt lämpliga att med dem bevaka och hos utländningen befordra landets handelsintressen».
»Sjöförsvarets artilierimateriel är dock, enligt Revisorernes förmenande, ännu mindre tillfredsställande, enär förteckningarne öfver densamma icke upptaga någon enda kanon af tidsenlig konstruktion, hvarmed Revisorerne förstå, att kanonen antingen borde vara refflad eller också ega dimensioner, som vida öfverstiga de kanoners pundigtal, soia å förteckningarne finnas, Det meddelas visserligen, att en 9-tums slätborrad jernkanon - 262 — örn cirka 299 centners vigt är beställd vid Finspongs bruk och att denna kanon är afsedd att användas till ett försök, för att, om arbetet befinnes lyckadt, beställa flera dylika att dermed bestycka de under byggnad varande monitorerna; men denna deras be styckning är således endast att anse såsom provisionel och påräknad att blott begagnas intill dess en för monitor-systemet mer lämplig bestyckning kan hinna åstadkommas.
Revisorerne hafva ansett sig ej kunna undgå att särskildt omnämna detta angående artillerimaterielen otillfredsställande förhållande, hvilket ensamt måste tillskrifvas den inom vårt land. nu tillfälliga oförmåga att tillverka större tidsenliga kanoner».
»En machin för uppreffling af kanoner har blifvit från England genom upphandling anskaffad och vid Kongl. Flottans härvarande station uppsatt». »För öfrigt hafva Revisorerne funnit, att beklädnads-, sjukvårds- samt materialförråden äro väl försedda, om ej tillfyllest, för att i allt motsvara möjligen förekommande krigsförhållanden, åtminstone så till vida, att de första behofven kunna uppfyllas».
»Då ett tidsenligt och efter landets lokala förhållanden afpassadt sjöförsvar är af största vigt. för bevarandet af landets sjelfständighet, ära och materiella intressen, anse Revisorerne sig skyldige, att fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet på de brister, hvilka, enligt hvad ofvan blifvit framställdt, för närvarande vidlåda såväl sjöförsvarets fartygsmateriel som sjelfva artillerimaterielen, hvarmed fartygen skola bestyckas, och hvarförutan äfven de bäst bepansrade fartyg ej äro fäderneslandet till det gagn, som motsvarar kostnaden för desamma»; dels ock af Grefve von Rosen, F. G., följande förklarande: »Ehuru jag i allmänhet gillat det från sammansatta Afdelningen för behandlingen af landt- och sjöförsvaret tillhörande ämnen afgifna förslag, rörande sjöförsvarets tillstånd, har jag dock icke röstat tor detsamma, hufvudsakligast af det skäl att, förutom en måhända något mindre lyckad redaktion, jag icke ansåg politiskt klokt, att yppa det i några delar mindre tillfredsställande tillståndet inom Flottan; men sedan detta förslag blifvit såsom reservation uti revisionsberättelsen infördt och således förhållandena derigenom blifva lika kända, har jag velat redogöra för orsaken, hvarföre jag med min röst icke bidragit till förslaget»; Derjemte skulle antecknas, att Kongl. Hofpredikanten
Tegnér ej varit tillstädes, då Revisorernes beslut i frågan fattades. 6:0
Vid berättelsen angående Topografiska kåren, § 2; af Grefve von Rosen, F. G., Herrar Lagerhjelm, G. R. och Bogeman, G. A. Doktor Forssell och Kyrkoherden Sjöding samt Kongl.
Hofpredikanten Tegnér, hvilka uttalade den åsigt, att frågan vore alltför outredd för att beslut deri nu borde af Revisorerne fattas. 7:o Vid berättelsen rörande Teknologiska Institutet; af f.
Riksdagsfullmäktigen G. J. Svensén: »Såväl i Teknologiska Institutet som pä Konradsberg, hvarest besök af Revisorerne egt rum, hade jag föreställt mig att sådana adetaljer», som lågo i öppen dag, icke borde hafva förbigåtts.
Det är väl sannt att - 263 _ de erinringar, jag velat göra, egentligen angå Öfverintendeuts-embetet och således vore olämpliga att påföras de särskilda inrättningarnes förvaltning; men det har så blifvit inom Revisionen beslutadt, och jag tvekar derföre ej att fästa uppmärksamheten på följande omständigheter: »Gfolfven, lagda illa, ospontade, spikade på ett högst olämpligt sätt, äro af rått och qvistigt virke och hafva derföre krympt och spruckit, så att springor af till och med i tums bredd förefinnas, ehuru antagligen icke temperaturen kunnat vara så stark, att ju ej kommande vintrars uppvärmning ännu mera öka, olägenheten».
»Vid sidorna i förstugorna och korridorerna, der synbarligen knappast någon fot trampat, ligga stenflisorna och »glappa», såsom örn de aldrig varit ordentligt inlagde i murbruket.
I en byggnad för sådant ändamål som denna, hade arkitekturens fordringar väl framförallt bordt uppfyllas, men icke förty äro trappgångarnes planer försedda med felsteg, under det vid enskilda byggnader, hvilka samtidigt i hufvudstaden blifvit uppförda, dylika felsteg sorgfälligt undvikits; — måhända förekomma de här för att påminna de studerande ynglingarne om vår store Tessins åsigt, att »ens felsteg kan bereda mångens fall», men äro i alla fall inga efterföljansvärda föredömen».
»Om de spruckna väggarne vore måhända något att säga, men då Öfverintendentsembetet påtagligen kommit i erfarenhet om osäkerheten af husets grund genom den rättegång, som varit anhängig i fråga om vattnets afledande från Institutets tomt och för hvilken rättegångs utförande vackra summor i advokats-arfvoden m m. utgått, så torde något omdöme, som ginge ut på att skjuta skulden för väggsprickorna på grundläggningen, icke vara af nöden, helst man kan förmoda, att vederbörande vid andra dylika tillfällen varnas af erfarenheten». 8:0
Vid berättelsen angående Statistiska Tabellkonnnissioneu: af Kongl.
Hofpredikanten Tegnér. 9:o Vid berättelse!» angående expeusuiedelsräkningarne, § 3; af Herr von Francken, G. W.: »Hvad man ej är i tillfälle att bedomina, bör man, enligt min tanke, ej yttra sig om, och då Revisorerne sagt sig ej vara i tillfälle att tillförlitligt bedömma ändamålet med och beskaffenheten af utgifterna för de silkesfransar och toffsar, som förekomma bland Kongl. Hofrätten* öfver .Skåne och Blekinge expensinedels-utgifter, har jag ej biträdt att något yttrande i detta afseende skulle i berättelsen inflyta». 10:o
Vid berättelserna angående Haga ock Ulriksdals Kongl, lustslott: af Herr von Francken, G. W.: »Då inventarieförteckningar från de Kongl, lustslotten insändas såväl till Riksmarskalks-embetet som till Kongl.
Kammar-kollegium, och Revisorerne varit berättigade att från hvilketdera som helst af dessa verk få del - ‘264 af desamma, har jag för min dei ansett det alldeles öfverflödigt, att i berättelsen omnämna, att särskilda inventarieförteckningar ej varit räkenskaperna från Haga och Ulriksdals Kongl, lustslott bilagde, isynnerhet sorn Revisorerne på reqvisition fått sig desamma från Kongl.
Kammar-kollegium tillsände». il:o Vid berättelsen angående Kongl. Bibliotheket! af f. Riksdagsfullmäktigen C. J. Svensén: »Vid berättelsen om Kongl. Bibliotheket och Revisorernes derstädes aflagda besök, har jag ansett det vara lämpligt att omtala, huru de »dispositioner», som Rikets sednast församlade Ständer vidtagit, blifvit utförda; men då majoriteten inom Revisionen beslutat på annat sätt, så upptager jag förslaget härom såsom reservation, för att såmedelst få detsamma till Rikets Ständers kännedom.
Förslaget lyder sålunda: »I nådig proposition den 3 Juli 1863 hade Kongl. Maj:t, bland annat, jemväl meddelat Rikets Ständer den upplysningen, att »för Bibliotheket kunde ökadt utrymme provisoriskt beredas i nuvarande museirummen uti Stockholms slott»; med anledning häraf hade Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 27 November samma år, meddelat sin åsigt i frågan och föreställt sig att, genom förflyttning till museibyggnaden af de konstalster, som fuunos i de s. k. museirummen, tillfälle icke borde saknas att, åtminstone tor närmaste framtid, i några af de lokaler, som på sådant sätt blefve lediga, tillsvidare inrymma Bibliotheket». »Revisorerne, som funnit, att tafvelnmseirummen redan blifvit utrymda och konstalstren insatta i förvar i Nationalmuseum, (likväl utan att vara tillgängliga för allmänheten) hafva uppmärksammat, hurusom Bibliotheket icke kommit i åtnjutande af dessa rum, hvilka deremot synas på väg att apteras för andra ändamål, och dymedelst såväl Kongl. Maj:ts som Rikets Ständers förutsättningar i detta hänseende icke gått i fullbordan». 12:o
Vid berattelseu angående Stockholms allmänna Rambus: af f. Riksdagsfullmäktigen O. J.
Svensén: »Då jag anmält reservation vid Revisionens yttrande om allmänna Barnhuset, har sådant skett dels derföre, att jag ansett Revisionen obefogad att tala om de åtgärder, som borde vidtagas för mortalitetens möjliga inskränkande, sedan sjelfva faktum blifvit inför Rikets Ständer angifvet, och dels emedan jag ansett, att förslaget om nybyggande och utvidgande af lokalen, synnerligen på nuvarande barnhustomten, icke borde framläggas af Herrar Revisorer, hvilka helt flygtigt kunnat taga omständigheterna i betraktande.
Men jag hade önskat, att Revisionen velat taga närmare kännedom om de omständigheter, som måste hafva åtföljt beslutet rörande utläggande till Stockholms stad af en icke obetydlig jordrymd, hvilken är planerad till gata, om de utgifter, som med denna planering varit förenade, och om den derå verkställda planteringen, för en kostnad af 1,019 R:dr 25 öre, samt dessa förhållanden för Rikets Ständer anmäla». 265 lä:o
Vid berättelsen angående Konsistorium i Linköping. af Herr Bogeman, C. A,; »I öfverensstämmelse med hvad Revisorernes Tredje Afdelning föreslagit, har jag ansett, att uti revisionsberättelsen bort inflyta följande: »Yid granskning af Konsistorii räkenskaper för revisionsåret har förekommit, att, sedan Domkapitlet den 28
Mars 1860 utsett och förordnat särskild ombudsman, Rådmannen L. J. Lönnberg, för inkasserande af stiftets läroverksbyggnadskassas utestående fordringar, med rättighet att för de kassans medel, han indref och redovisade, beräkna en procent i uppbördsarfvode, anordning å 699 R:dr 60 öre blifvit den 26 Februari 1862 för Lönnberg utfärdad och beloppet af honom den 31 derpåföljde Mars lyftadt, för hvad han under åren 1860 och 1861 inkasserat och till byggnadskassan levererat af dess utestående fordringar, nemligen 69,960 R:dr 41 öre; men då till denna af Domkapitlet vidtagna åtgärd, hvarigenom byggnadskassan tillskyndats en betydlig utgift, befogenhet lärer saknas, helst Konsistorie-notarien, enligt Kongl, cirkuläret den 9 Februari 1844, åtnjuter för sin möda med uppbörd och bokföring, indrifning genom stundom erforderlig lagsökning, inteckningars förnyelse m. m., af de räntemedel å utlånta kapitaler, hvilka inflyta till byggnadskassan, i provision 3 procent af dessa räntor, anse Revisorerne sig böra detta förhållande för Rikets Ständer anmäla». 14:o
Vid berättelserna angående Linköpings och Wexiö Konsistorier. af Herr von Francken, G. W,: »Som det synes påtagligt, att stiftsbibliotheken i Linköping och Wexiö subskriberat å planchverket »Monuments Scandinaves du moyen åge» innan de erhöllo kännedom om att detta planchverk skulle dem tilldelas, har jag ej ansett att något yttrande om inköp af detta verks 3:dje och 4:de häften bort i berättelsen inflyta»; äfvensom af Doktor Forssell, Kyrkoherden Sjöding, Doktor Moberger, Kontraktsprosten Lundberg och Kongl. Hofpredikanten Tegnér. 15:o
Vid berättelsen angående Natioualiuusei-byggnaden. af f.
Riksdagsfullmäktigen C. J. Svensén: »Om denua byggnad, som kostat staten orimliga summor, borde, enligt mitt förmenande, en mera omständlig berättelse afgifvits, helst
Revisorerne vid besök på stället dertill haft full anledning.
Så hade jag trott det böra omförmälas, t. ex.: huru långt byggnadsarbetet fortskridit; att vissa delar af parkettgolfven äro mindre omsorgsfullt inlagda; att rappningen på väggarne redan börjar lossna och nedfalla; att de taflor, som från lokalen i Kongl, slottet blifvit hit förflyttade, ligga uppstaplade i högar, otillgängliga för allmänheten; samt huruledes en del marmorpelare äro skadade och lappade». 34 - 266 - 16:o Emot Revisorernes boslut att besöka Astronomiska Observatorium oeb allmänna Barnbördshuset. af Grefve von Rosen, F. (7,: »Det af Revisorerne fattade beslut att besöka Astronomiska Observatorium och allmänna Barnbördshuset har jag, i likhet med hvad fallet varit i fråga om flera dylika besök, motsatt mig, emedan den tid, som åtgår för sådana besök, enligt min tanke, bättre kunde användas för fullgörande af de åligganden, som äro grundade i gällande instruktioner, hvilka ej innehålla någon föreskrift om dylika besök».
Häruti instämde Doktor Moberger och Kontraktsprosten Lundberg. 267 - Kongl.
Stats kontorets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1864 afgifna berättelse om granskning af statsverkets förvaltning under år 1862.
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning genom remiss den 21 sistlidne Oktober, får Stats-kontoret härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år af dem verkställda granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under är 1862, uti de delar nämnda berättelse til) yttrande af detta embetsverk föranleder; och bifogas Ofver-direktörens för Mynt- och Kontroll-verken underdåniga utlåtande i anledning af hvad Revisorerne i afseende å dessa verk anfört.
Uti den afdelning af berättelsen, som rörer Stats-kontoret, är af Revisorerne, i 7 §, anmäldt, att vid granskning af de utaf Folkskole-inspektörerne afgifna räkningar å dem tillkommande rese- och traktamentskostnads-ersättuingar de väsendtligen olika grunder, hvarefter dessa räkningar blifvit upprättade, fästat Revisorernes uppmärksamhet, om än det ena eller andra förfaringssättet ej kunde anses stå i strid med resereglementets föreskrifter, samt rättelser, ledande till en önskvärd enhet, således icke kunnat vid medlens anordnande iakttagas; och hafva Revisorerne, jemte anförande af de olika beräkningsgrunderna, hvilka, för korthetens skull, här blott åberopas, uttalat den mening, »att någon rättvisare och säkrare grund för ifrågavarande ersättningars bestämmande borde utfinnas, än att hänvisa till resereglementet».
Enär denna framställning icke afser någon anmärkning emot ersättningsbeloppens anordnande, kan -Stats-kontoret inskränka sitt yttrande deröfver till den erinran, att då de skiljaktiga beräkningssätten äro beroende af tillfälliga och lokala omständigheter, såsom dels den för inspektionsförrättningarne erforderliga längre eller kortare tid, dels de särskilda skolornas läge, enhet i nämnde hänseende genom fastställande af vissa allmänna grunder svårligen kan åvägabringas, utan synes den lämpligaste utvägen för undvikande af det angifna missförhållandet vara att, i stället för ersättningarnes beräknande — 268 — enligt resereglementet, ett visst belopp, lämpadt efter stiftens omfattning och skolornas antal, bestämdes att af Folkskole-inspektörerne för ändamålet användas.
Efter hvad Kevisorerne uti samma § vidare förmält, hafva ofvannämnda resekostnads-räkningar väl blifvit granskade i Stats-kontorets Kammar-kontor, men deremot ej undergått sådan åtgärd i Kammar-rätten, af orsak att handlingarne icke blifvit bilagde verifikationerna till Ränte-kammarens hufvudbok.
I anledning af denna anmärkning må här anföras, att, såsom kändt är, någon särskild räkenskap för detta embetsverks rörelse icke finnes, utan att, i enlighet med hvad å ett annat ställe i Revisorernes berättelse jemväl förmäles, den speciella redovisningen sker genom verkets protokoll, registratur, specialstater och memorialböcker, Ränte-kammarens hufvudbok jemte rikshufvudboken; att Ränte-kammarens hufvudbok visserligen icke åtföljes af ifrågavarande resekostnadsräkningar, utan blott af reversalen å dit influtna medel och Stats-kontorets utgifts-anordningar å Ränte-kammaren med vederbörandes qvittenser, men att deremot, ej mindre nämnda räkningar, än äfven alla öfriga handlingar, hvilka ligga till grund för Stats-kontorets anordningar, för hvarje år särskildt sammanbindas och hällas Kammarrätten, vid behof deraf, tillhanda.
Dessa handlingar äro således icke, såsom Revisorerne ansett, undandragne Kammar-rättens granskning; och dä en del af dem. för upplysningars inhemtande. tidt och ofta behöfver af tjenstemännen härstädes anlitas, hemställer Stats-kontoret, att vid den hittills följda ordningen må få förblifva.