Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För att dock i någon mån förminska eller afhjelpa denna olägenhet och förlust för Stuteriet, har jag, dels af egna medel, dels genom begagnandet af egen kredit, vid många tillfällen anskaffat ganska betydliga belopp penningar för Stuteriets behof — och att dylika belopp icke varit obetydliga, synes af Stuteriets räkenskaper för föregående åren, exempelvis år 1859, då summan uppgick till 4,887,98 R:mt, år 1860: — 313 — 2,988,4 R:mt och år 1861: 1,683,31 R:mt — för hvilka belopp jag aldrig tilIgodoberäk nät mig någon ränta; hvilket troligen ingen af mina efterträdare gör.
Under föregående år, sednast år 1859, har ett par dylika ränteliqvider i likhet med den nu anmärkta förekommit, såväl till Handlanden O. A. Widerström i Kalmar som till Löjtnant A. Arbin på Tångestad; och då dessa utgifter icke blifvit af föregående Revisorer anmärkta, har jag så mycket mindre ansett mig böra underlåta medgifva dylika förbehåll, som de bevisligen ländt Stuteriet till betydlig fördel.
Vidkommande den af Rikets Ständers Revisorer anmärkte olikhet emellan det belopp af levereringsmedlen, som Kongl.
Stuteri-öfverstyrelsen för 1860 påfört Ottenby Stuteri och nämnde Stuteri godtgjort Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen, får jag äran upplysa, att densamma tillkommit derigenom, att Hallands hingstförening oriktigt hit insändtnu anmärkte R:mt R:dr 202, och att dessa, när behof af penningar för Stuteriets räkning samtidigt förefanns, icke då blefvo insända till Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen, utan ansågos såsom förskott å de levereringsmedel, som för Stuteriets räkning voro reqvirerade, hvarom jag äfven genom insändandet af qvitto å beloppet underrättade Kongl. Stuteriöfverstyrelsen, ehuru de obegripligt nog icke af dåvarande redogöraren, numera aflidne Hofkamereraren L.
Alin.
Noring, blefvo i räkenskaperne antecknade, och äfven af mig derefter vid genomgående af dessa sednare förbisedda.
Då Norings sterbhusdelegare numera, genom af dem begärd och äfven af Olands Södra Mots häradsrätt under den 16 September detta år beviljad urarfvaförmån, blifvit fritagne från betalningsskyldigheten af den aflidnes skulder, och denna fordran hos Noring dessutom icke upptäckts förr än efter proklamadagen och således, enligt 136 § af 1830 års konkurslag, förlorat sin rätt till kraf, så vågar jag ödmjukligen hemställa, huruvida under dylika förhållanden, annan åtgärd dermed är att vidtaga, än att anmäla denna nu upptäckta redovisningsbrist till vederbörlig afskrifning.
Ottenby den 29 December 1862. J. W. BEIJER, Stuterichef.
(Flyinge onh Dahlby kungsgårdar samt Stuteri-inrättning.)
Stuteri-öfverstyrelsens skrifvelse af den 21 dennes, rörande Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid de af KronofjerdingsmaUnen Hans Månsson afgifne och i 1860 års räkenskaper för Flyinge och Dahlby kungsgårdar samt Stuteriinrättning upptagne räkningar för biträde vid höleverering, får jag deröfver afgifva följande förklaring: 40 — 314 — Ängarne Räften och Linnebjer brukas under Stuteriet; men, då till bergning af det hö, som derpå skördas, icke finnas arbetare, så utlyses hvarje år auktion på nämnde ängar, som äro indelade i lotter.
Detta tillgår sålunda, att hvarje lott utbjudes särskildt; den som derföre bjuder de flesta lispund hö, levererade från ängen, erhåller denna, med förbindelse, att detta hö, väl bergadt och kostnadsfritt, på Stuteriets skullar leverera.
Dessa ängar äro indelade i 47 lotter, hvaraf händer att det stundom blifver 47 leverantörer, men som dessa leveranser omöjligen kunna ske på en gång, i anseende till att alla icke kunna berga sin lott på en och samma tid och mer eller mindre tjenlig väderlek härpå har inflytande, så uppkommer deraf, att levereringen måste ske flera dagar, allt efter som bergningen kan verkställas; och som man har med så många personer att göra, så är nödigt, att dervid hafva ett kronoombud närvarande, som skall, såväl öfver vägning som om höet icke är väl bergadt eller tillräckligt torkadt, slita tvisten.
För denna handräckning är det som
Kronofjerdingsmannens räkning finnes i räkenskaperne; att den upptager resa fram och åter för hvarje dag, härleder sig derifrån, att han icke kunnat reqvireras mer än för en dag i sender, då de levererande icke kunnat, som sagdt är, leverera höet på en gång.
Åter hvad Kronofjerdingsmannens räkning af den 31 December 1859 vidkommer, som upptager enahanda biträde med 7 levereringsdagar, så inkom han med densamma sedan 1859 års räkenskaper voro afslutade, hvarföre räkningen icke blef upptagen uti det årets räkenskaper, dit den egentligen hörde.
Flyinge den 30 November 1862.
A. C. von PLATEN, t. f. Chef för Flyinge Stuteri. C. G. Tullberg.
(Strömsholms Stuteri.)
Till följd af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Strömsholms Stuteris räkenskap för år 1860 och Kongl. Stuteri-öfverstyrelsens deraf föranledda skrifvelse den 21 November sistlidet år, får jag i ödmjukhet afgifva nedanskrifne förklaring.
Uti 3 § af Revisorernes berättelse är anmärkt, att 13 R:dr 50 öre, som blifvit afförde för lemnad förtäring åt förrättningsmännen vid en den 18
Maj 1860 å Stuteriets byggnader hållen brandsyn, enär de personer, som verkställt denna förrättning, åtnjutit traktamente, icke bort drabba Stuterikassan.
Då den traktamentsersättning, som förrättningsmännen på grund af gällande resereglemente erhållit för denna syn, hvilken upptog fyra dagar, nemligen den 15, 16, 18 och 19 Maj, enligt deröfver upprättadt, Stuteriets räkenskap för år 1860 fol. 1,121 bilagdt instrument, såtillvida varit otillräcklig, som de nödgats bekosta nattqvarter för sig då stället eller återvända till siua hem sist hvarje afton, utan att särskild ersättning — 315 derföre blifvit uti syneräkningen uppförd, hafva de erhållit middagsspisning på Stuteriets bekostnad, i likhet med hvad som skett många föregående år vid hållne syner å Stuteriets byggnader.
Med anledning häraf vågar jag hoppas, att anmärkningen måtte förfalla.
Till bemötande af revisionsberättelsens 4 §, i fråga om och hvilka åtgärder blifvit under äret vidtagne till indrifning at Stuteriets osäkra fordringar till belopp 1,742 R:dr 71 öre Runt, får jag, med åberopande af min till Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen, i anledning af en lika beskaffad anmärkning vid 1859 års redogörelse, den 10 Januari 1862 afgifne relation, endast tillägga, att, efter den tillförlitliga kännedom jag mig förskaffat rörande förhållandet med gäldenärernes eller deras sterbhus’ tillgångar, endast af Ryttmästaren Hammarskölds konkursmassa, — hvarifrån en af min företrädare i tjensten, Intendenten Adlerstam år 1858 uppburen, men ej förr än år 1862 af hans sterbhus redovisad utdelning, stor 101 R:dr 33 sk. 8 rst.
Banko, kommit Stuteriets kassa till godo,— kan vara att förvänta någon ytterligare,„ehuru obetydlig afbetalning och möjligtvis af den till Amerika afvikne Landtbrukaren Östbom, som numera lärer vara till fäderneslandet återkommen och mot hvilken lagsökning blifvit ånyo verkställd.
De i 5 § omnämnde tvenne likkistor, hvilka af misstag upptagits i 1860 års räkenskaper bland oduglige persedlar, hafva blifvit utur förrådet utlemnade och använde för 2:ne aflidne personer vid Stuteriets fattigvård, hvarom bevis här vidfogas.
Strömsholm den 8 Januari 1863. N. G. Eeh. (Bilaga.)
Att 2:ne likkistor från Stuteriets förråd blifvit utlemnade och använde till nedanskrifne å Strömsholm aflidne fattiges begrafning, nemligen i Januari år 1860 förre nattvakten Hellbergs hustru och i Mars månad samma år stalldrängen Sundströms enka, betygas.
Strömsholm den 30 December 1862. J. Ortin. F. L.
Lanthén.
Bokhållare.
Slottsvaktmästare.
Såsom förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid granskning af statsverkets m. fl. allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, att den balansrelation, som finnes bilagd samma års redogörelse för Strömsholms Stuteri, upptager osäkra fordringar till sammanlagdt 1,742 R:dr 71 öre R:mt, utan att på något sätt visas, om och hvilka åtgärder till dessa fordringars indrifning under året blifvit vidtagne, får jag, till följd af Kongl.
Stuteri-öfverstyrelsens skrifvelse den 21 November nästlidne år, i ödmjukhet afgifva, det redogöraren, under de föregående åren, — 316 — i sådant afseende vidtagit de åtgärder, hvartill förhållandena kunnat föranleda, samt att sedan det visat sig, att vidare tillgångar hos gäidenärerne eller deras arfvingar icke förefinnas, han efter all anledning ansett sig dervid ej kunna något vidare afgöra.
Närlagde anteckningar upptaga alla af Intendenten Adlerstam vidtagne åtgärder för fordringarnes indrifning, så vidt af räkenskaperna och befintlige handlingar kunnat utredas.
Strömsholm den 10 Januari 1862. N. G. Eek. (Bilaga.)
Anteckningar öfver vidtagna åtgärder för indrifning af de under Intendenten Adlerstams tjenstetid vid Strömsholms Stuteri uppkomna osäkra fordringar, hvilka befinnas balanserade uti 1859 års Strömsholms Stuteris redogörelse: l:o Landtbrukaren N. G. Östboms skuld.
— R:mt 799 Ii:dr.
För detta belopp har Östbom, till följd af inrop å auktion vid Strömsholm den 18 September 1848 erhållit tvenne hästar.
Vid den för betalningens erläggande utsatta tid, den 1 Januari 1849, har han, enligt bilagorna folio 1,144—1,147 till 1849 års Strömsholms Stuteris räkenskaper, afvikit från sin hemort vid Gumlösa, Theda socken af Upsala län.
Den 30 Juni 1849 begärdes handräckning hos Konungens Befallningshafvande i berörde län för fordrans utbekommande, och som gäldenären icke med lagsökning kunde anträffas, kallades han att derå svara medelst länskungörelse den 21 Mars 1851, hvilken jemväl samma år 3:ne gånger blifvit intagen i Post- och Inrikestidningar.
Enär han fortfarande uteblef och det medelst undersökning blifvit utrönt, att han inom sin seduaste mantalsskrifningsort, Theda socken, icke egde ringaste tillgång, förklarade Konungens Befallningshafvande, medelst utslag den 5 Juni 1852, Intendenten Adlerstams ansökning icke till vidare åtgärd kunna föranleda.
Intendenten Adlerstam, som yrkat utmätningstvång å Östbom, anförde besvär i Kongl. Svea Hofrätt emot detta utslag, men målet erhöll der enahanda utgång, „enligt utslag den 25
Maj 1853, bilagdt 1853 års stuteriräkenskap under fol. 1,255.
Östbom har fortfarande hållit sig undan, hvadan vidare åtgärd mot honom icke kunnat företagas. 2:o _F. d.
Hyttmästaren Hammarskölds konkurs. — li:rnt 650 Ii:dr 70 öre.
Denna fordran uppkom den 20 September 1849, då Hammarsköld å auktion vid Stuteriet inropade 2:ne hästar för 482 R:dr Banko.
Samma år i December afvek han från sin hemort i Westerås län och begaf sig till Norra Amerika.
Sedan borgenärerne tagit hans egendom om händer och denna fordran blifvit behörigen bevakad, erhölls utur boets tillgångar 10 procent utdelning med 48 R:dr 9 sk. 7 rst.
Banko, enligt bil. föl. 945 vid 1854 års Stuteriets räkenskaper.
Gäldenären afled i Amerika år 1860. 3:o Färgaren Sernanders konkurs.
— Jirm t 80 II dr 61 öre.
Ursprungligen utgjorde denna fordran 71 R:dr Banko för en hingst, hvilken af Sernander inropades å auktion dea 18 September 1839.
Före förfallodagen den 1 Ja - — 317 — nuari 1840 försattes lian i konkurstillstånd.
Fordran bevakades vid Westerås Rådhusrätt den 12 April 1840.
Ur massans tillgångar erhölls utdelning: den 21 September 1841 med 11 R:dr 40 sk. och den 21 December 1847 med 5 R.dr 20 sk. 4 rst.
B:ko. Gäldenären är numera död och hans arfvingar lära hafva vunnit urarfvaförmån. 4:0 Handlanden Ömans konkurs.
— R:nit 74 R:dr 47 öre.
Den 18 Mars 1839 inropade Oman hö å auktion vid Stuteriet för 62 R:dr 2 sk. 8 rst.
Banko, och blef samma år försatt i konkurstillstånd. 1840 den 12 April bevakades denna fordran vid Westerås Rådhus-rätt.
Ur massans tillgångar erhölls utdelning: 1841 den 26 Februari 10 R:dr 16 sk. 6 rst.
Banko och 1843 den 30 December 2 R:dr 3 sk. 3 rst. samma mynt.
Gäldenärens vistelseort är obekant. 5:o Handlanden Wallqvists konkurs.
— R:mt 61 R-.dr 78 öre.
Den 28 Mars 1843 å auktion vid Stuteriet till försäljning af hö inropade Handlanden Wallqvist, som ansågs vederhäftig, sådan vara för 47 R:dr 40 sk.
Banko, och försattes i konkurstillstånd före förfallotiden, hvilken inföll den 1 derpåföljande Oktober.
Enligt bilagan fol.
1,192 i 1843 års räkenskaper blef denna fordran bevakad vid Eskilstuna Rådhus-rätt.
Ur massans tillgångar erhölls utdelning: 1844 den 21 Oktober 5 R:dr 35 sk. 7 rst. och 1855 den 21 Augusti 1 R:dr 3 sk. 8 rst., allt Banko. 6:o Nämndemannen Wretlings konkurs.
— R:mt 31 R:dr 80 öre. för 112 IM hö, som Wretling inropat å auktion vid Stuteriet den 9 April 1853, bevakades vid Tuhundra häradsrätt den 15 April 1854, enligt bilagan fol. 946 vid 1854 års räkenskaper.
Konkursmassan har icke lemnat någon utdelning. 7:o Komminister Höglunds konkurs.
— R:mt 15 R:dr 55 öre.
o A auktion vid Stuteriet den 14 April 1855 inropade Höglund 3 tunnor hafre för 27 R:dr 18 sk.
Kort derefter afled gäldenären, hvars arfvingar afträdde boets tillgångar till fordringsegarne och sedermera erhöllo urarfvaförmån.
Fordran blef behörigen bevakad, och vid sysslomänuens redovisning den 9 Mars 1857 erhölls utdelning med 17 R:dr 6 rst.
Banko. 8:o Lars Larssons i Mälby konkurs.
— R:mt 28 R:dr 80 öre, för inropadt och afhemtadt hö den 9 April 1853.
Gäldenären lagsöktes den 2 Februari 1851 och befanns sakna tillgång, hvadan bysättningsdom å honom utverkades.
Verkställigheten deraf blef dock uppskjuten i anseende till L.
Larssons sjukdom.
Han blef år 1858 försatt i konkurstillstånd, men massan har icke lemnat tillgång åt fordringsegarne.
Strömsholm den 10 Januari 1862. N. G. Eek. — 318 — Styrelsens öfver Staiiiltollän(Icrierna underdåniga utlåtande öfver Riket9 Ständers Revisorers anmärkningar vid nämnde Styrelses räkenskaper för år 1860.
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts genom nådig remiss mig meddelade befallning, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt vid Stamholländeri-styrelsens räkenskaper för år 1860, får jag, med remisshandlingens återställande, i underdånighet anföra följande: § 7.
Den gjorda anmärkningen, att i berörde årsräkenskap upptagits en summa af endast 2,980 Riksdaler, såsom influten för tvänne försålda obligationer, ehuru ifrågavarande inkomst, enligt den bifogade verifikationen, rätteligen utgjort 2,980 Riksdaler 50 öre, erkännes vara grundad, och kommer det belopp af 50 öre, som sålunda blifvit af förbiseende ur räkenskapen uteslutet, att såsom anmärkningsmedel i stället upptagas i den redovisning, som Styrelsen har att afgifva för innevarande års anslag till Statens stamholländerier. § 8.
Under den 3 Februari 1860 har Eders Kongl. Majit behagat i nåder medgifva att, såsom ersättning åt ett kanslistbiträde vid Stamholländeri-styrelsen, äfvensom till godtgörelse för vaktmästareuppassning, tillsammans 450 Riksdaler finge för livartdera af åren 1859 och 1860 till Styrelsens Chef af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor utanordnas; och har jemväl, enligt nådigt beslut den 1 Februari 1861, samma belopp blifvit för hvartdera af åren 1861, 1862 och 1863 för berörda ändamål stäldt till bemälde Chefs disposition.
Som likväl hvarken uti de vid nämnda tillfällen Styrelsen i ämnet meddelade skrifvelser eller uti det under den 10 Januari detta år på Eders Kongl.
Majits nådiga befallning till Styrelsen aflåtna bref, hvarigenom ifrågavarande anslag blifvit förhöjdt till 600 Riksdaler, någon föreskrift meddelats om särskild redovisning för berörda medel eller till hvilken auktoritet densamma i sådant fall skulle aflemnas, har dylik redogörelse icke heller förut ägt rum.
Då jag emellertid ansett mig böra före min afgång från den mig nådigst anförtrodda befattningen såsom Chef för Stamholländeristyrelsen äfven i förevarande hänseende afgifva räkenskap, har, sedan jag numera till Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet ingått med anhållan om nådigt afsked från berörde tjenst, verificerad redogörelse för nu ifrågavarande anslag under åren 1859—1862. eller — 319 — hela den tid, hvarunder dessa medel af mig uppburits, redan blifvit till Chefen för Eders Kongl. Maj:ts Civil-departement af mig ingifven.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte: A. E. WIRSÉN. Stockholm den 20 December 1862.
I.aiidtbriiks-aKadcmieiis underdåniga utlåtande, i anledning af en utaf Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid Akdemiens räkenskap för år 1860.
Uti nådig remiss af den 24 sistlidne Oktober, har Eders Kongl.
Maj:t delgifvit Landtbruks-akademien Rikets Ständers Revisorers vid granskning af Akademiens räkenskaper för år 1860 gjorda anmärkning, att inventeringsbevis öfver den vid revisionsårets slut befintliga, till 360
R:dr 74 öre uppgående kassabehållning saknats, samt deröfver infordrat Akademiens underdåniga förklaring; och får Akademien med anledning häraf underdånigst anföra, att omförmälde kassabehållning för år 1860 blifvit till 1861 års räkenskaper öfverbälanserad, uti dem redovisad, samt denna redovisning af Akademiens Revisorer godkänd, äfvensom att specifik redogörelse för beloppets användande uti till Akademiens
Direktör afgifven månadsrapport lemnats; och skall för framtiden särskildt inventeringsbevis öfver kassabehållning vid hvarje års slut af räkenskapsföraren aflemnas.
Remisshandlingarne återställas underdånigst.
På Landtbruks-akademiens vägnar: CARL G. MÖRNER. J. Arrhenius. — 320 — Styrelsens öfver Ultima Landtbruksinstitut underdåniga förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers vid nämnde Institut år 1862 gjorda anmärkningar.
Storraäktigste Allernådigste Konung!
Rörande Rikets Ständers Revisorers klandrande anmärkning öfver att vid Ultuna Landtbruksinstitut finnes en träda utan animalisk gödning, får Institutets Styrelse underdånigst omförmäla, att detta skett med full afsigt och beräkning, då efter denna träda skall följa hvete, som alltid håller sig bättre och friskare i jord, hvilken med kreatursspillning ej blifvit nygödslad, enligt den erfarenhet, som härå orten, sedan långliga tider tillbaka, nogsamt vunnits.
Gödseln bör ändock ej kunna för egendomen anses förlorad, då den användes* till andra grödor; och har det dessutom afsetts samt till en del vid Ultuna praktiserats, att genom benmjölskomposter och dylikt gifva hveteträdan hvad för henne kan vara behöfligt och nyttigt till livetets normala utveckling.
Då Herrar Delegerade af Rikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamhet vid att antalet bostäder för betalande elever för närvarande är otillräckligt, får Styrelsen, som redan länge funnit denna brist och sökt densamma afhjelpa, och derför i underdånighet anhållit om proposition till Rikets Ständer om anslag till uppförande af ett större boningshus med ändamålsenlig inredning af ett betydligare antal elevrum, — härmed i underdånighet uttala sin förhoppning, att medel till en så väl behöflig och af alla auktoriteter förordad byggnad redan vid denna nu innevarande riksdag måtte blifva anvisade.
Med djupaste undersåtlig trohet, vördnad och nit framhärdar: Eders Kongl. Maj:ts uuderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, R.
VON KR EMER.
Ultuna den 19 December 1862.
R. von Post. — S21 — V Chefens för Kongl. Ecklesiastik-departementet underdåniga tillkännagifvande, med anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid
Departementets expensmedelsräkning för år 1860.
Utdrag af Protokollet öfver Edde siastik-är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet pä Stockholms Slott den 9 Januari 1863.
Hans Excellens Justitie-statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes-ärendena, Herr Grefve Manderström.
Statsraden:
Departements-cliefen, Statsrådet Thyselius föredrog i underdånighet:
De förklaringar, sorn, till följd af nådig befallning, blifvit från nedan älunda myn digheter afgifna i anledning af de anmärkningar, hvilka Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskningen af statsverkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, nemligen från I sammanhang härmed tillkännagaf föredragande
Departements-chefen, att, med anledning af en utaf Revisorerne framställd anmärkning om felande attestering å räkningar, som från Ecklesiastik-departementets Expedition utgått, redogöraren derstädes erhållit förständigande, att för framtiden tillse, att de räkningar, som kunna förekomma, varda försedda med vederbörligt intyg om utgifternas behörighet.
Ex protocollo: F. A. Dahlgren. 41 - 322 — Cliefens för Kongl.
Finansdepartementet underdåniga tillkännagifvande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers vid detta Departements expansmedelsräkning gjorda anmärkning.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 23 Januari 1863.
Chefen för Finans-departementet, Stats-Rådet Herr Friherre Gripenstedt föredrog i underdånighet:
De underdåniga förklaringar, som, till följd af nådig befallning, blifvit fran -— afgifna i anledning af de anmärkningar, hvilka Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskningen af statsverkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860.
I sammanhang härmed tillkännagaf Herr Departements-chefen, att, med afseende å framställd anmärkning att åtskilliga expensmedelsräkningar, bland andra för Finansdepartementets Expedition, ej varit åtföljde af någon handling, utvisande att utgiftsbeloppet med vederbörandes tillstånd utbetalts, redogöraren i nämnda Expedition erhållit Herr Departements-chefens förständigande, att för framtiden tillse, att de räkningar, som kunna förekomma, varda försedda med vederbörligt intyg om utgifternas behörighet.
Ex protocollo: C. F.
Finans-kommlttéens underdåniga utlåtande, i anledning af en utaf Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid Kommittéens expensredogörelse för år 1860.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majrts nådiga remiss å Rikets Ständers Revisorers anmärkning derom, att räkningarne oell qvittens ofver expensutgifterna hos — 323 — ]- inans-kommittéen ej blifvit särskildt attesterade, får jag, å Kommittéens vägnar, såsom utlåtande underdånigst upplysa, att ifrågavarande, såsom verifikationer vid den afgifna expensräkningen bilagda handlingar, så vidt de ej grundas på Eders Kongl.
Maj:ts särskildt nådiga beslut, numera blifvit af mig, i egenskap af Kommittéens Ordförande, med attestat 0111 utgiftens riktighet försedde.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, W. F. TERSMEDEN. G. Fr. Almqvist.
Kongl, Krigs-hofrättens underdåniga utlåtande öfver Riket» Ständers Revisorers anmälan om saknad redovisning för ett år 1860 ut. betaldt hyresbelopp.
Sedan Rikets sednast församlade Revisorer, uti deras den 14 sistlidne Oktober till Eders Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, anmält, hurusom de vid expensmedelsräkningarne anmärkt, att någon redovisning icke blifvit afgifven för de Tolfhundra Riksdaler Riksmynt, hvilka, på grund af Eders Kongl. Majits nådiga bref den 30 Mars nämnde år, under revisionsåret utgått till hyra för embetslokal åt Krigs-hofrätten i huset N:o 10 vid Karduansmakaregatan; så har Eders Kongl.
Majit, i nådig remiss den 14 nästlidne November, anbefallt Krigs-hofrätten, att, i anledning af berörda anmärkning, inkomma med underdånigt utlåtande så tidigt, att detsamma kunde, inom den i 7 § 3 momentet af instruktionen för bemälde Revisorer den 17 April 1841 bestämda tid, till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret öfverlemnas.