Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti 2o:de punkten af utlåtandet n:o ^3, hade Stats utskottet, för det fall, att Kongl. Maj:ts liögstberörde nådiga proposition om förändrade grunder för bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning m. m. icke skulle af Rikets Ständer antagas, utan de i afseende på nämnde manskaps öfning nu gällande bestämmelser komma att fortfarande tjena till efterrättelse, af uppgifna skäl hemställt, att det för bestridande af beväringens underhåll under mönstringar och möten i 1845 års riks-stat uppförde förslags anslag, So,ooo r:dr, måtte förhöjas med 4°>000 r;dr eller till 120,000 r:dr; hvilken eventuela hemställan blifvit af samtlige riks-stånden bifallen.
Sedan, i öfverensstämmelse med Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottens i betänkandet n:o 5 gjorda tillstyrkande, Rikets Ständer numera funnit sig icke kunna godkänna de uti förenämnde nådiga proposition framställde förslag, dels att endast en viss till antalet bestämd del af hvarje års första bevärings-klass årligen skulle till vapenöfning inkallas, dels angående den årliga öfningstidens utsträckning till 3i dagar, utan deremot beslutat, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet yttra sin åsigt vara, att med bevä rings-manskapets uttagande till vapenöfningar bör förhållas hädanefter som hittills, har Stats-utskottet, vid sådant förhållande, funnit sig sakna anledning att tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, i fråga om förhöj ning af anslaget för bevärings-manskapets vapenöfningar, äfvensom rörande detta anslags förvandling till reservalions-anslag; hemställande Utskottet, att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers redan fattade eventuela beslut, uti den blifvande nya riks-staten må för beväringsmanskapets vapenöfning uppföras ett förslags-anslag af 120,000 r:dr.
Hvad beträffar Kongl. Maj:ts nådiga framställning rörande öfveiflyttning till 5:le bufvudtiteln af den del utaf förslags-anslaget för beväringens vapenöfningar, som kunde finnas böra på sjöbevärings-manskapet belöpa, så förekommer härvid visserligen, att Rikets Ständer, med hufvudsakligt antagande af Kongl. Maj:ts, uti Dess nådiga proposition n:o 20 derom fram - 6 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 253. ställde förslag, ansett vissa områden af landet böra bestämmas tili utgörande af bevärings-manskap för armeens och vissa för flottans behof, så väl i freds som i krigstid; men då Utskottet emedlertid, i saknad ej mindre af uppgift rörande hittills varande årliga medelantalet af bevärings-skyldige ynglingar inom de'för land- och sjöbevärings utgörande fastställde olika distrikten, än ock af andra för approximativt beräknande af vapenöfningskostnaderne serskildt för land- och serskildt för sjöbeväringen, erforderliga upplysningar, icke är i tillfälle att afgifva ett på tillförlitliga grunder uppgjordt förslag till anslagets fördelning emellan fjerde och femte hufvudtitlarne, har Utskottet, som inhemtat, att de kostnader, hvilka hittills för sjöbeväringens vapenöfningar erfordrats, blifvit beslridde af det å 4;de hufvudtiteln för bevärings-manskapets underhåll uppförda förslags-anslag, trott sig böra föreslå, att, jemte det ofvanberörde förslags-anslag till beväringsmanskapets vapenöfningar, i 20,000 r;dr, uppföres å riksstatens fjerde hufvudlilel, Rikets Ständer måtte medgifva, att samma anslag må, i mån af behof, få hädanefter såsom hittills användas jemväl till bestridande af de för sjöbeväringens underhåll under ifrågavarande vapenöfningar erforderliga kostnader. 2:0 Jemte begäran om Rikets Ständers bifall till uttagande utur det för krigsbehof bildade reserv-förråd för bevärings-manskapet. ej mindre af nödiga reqvisita till första uppsättningen af det till vapenöfning påräknade manskapets beklädnad, än ock af remtyg, utredning och tältlags tross-effekter för detsamma, har Kongl.
Majit vidare äskat dels i3o,20O r:dr, att under tre års tid med en tredjedel årligen utgå till arbetslöner för munderingarnes förfärdigande samt anskaffning af hufvudbonader och tält åt samma manskap, dels r 35,000 r:dr att, med 45,000 r:dr för året, användas till en derefter nödig blifvande förstärkning af berörde reserv-förråd, dervid likväl bevärings-manskapets nuvarande munderingar, i den mån de finnas brukbara, komine alt, under tiden för nyas anskaffande och jemväl sedermera såsom släpmunderingar, till minskande af de nj^as slitning, begagnas.
Den af Kongl. Majit uti
Dess nådiga proposition om förändrade grunder för beväringens vapenöfningar m. m. uttalade åsigt rörande lämpligheten deraf, att bevärings-manskapet blefve på stamtruppen fördeladt, har af Rikets Ständer, vid föredragning af Stats- »arnt Allmänna Besvärs- ooh Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 253.
7 Ekonomi-utskottens betänkande n:o 5, blifvit godkänd.
Då följaktligen, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers sammanstämmande beslut, beväringsmanskapet kommer att, under den med stamtrupperne gemensamma vapenöfningen, med desse sistnämnde införlifvas, hvilket tvifvelsutan måste medföra behofvet af vissa förändringar i nuvarande sättet för beväringens beklädnad och utredning, så att fullkomlig likhet i dessa hänseenden beredes emellan stammen och det dermed förenade bevärings-manskapet, torde alltså för nämnde ändamål det af Kongl. Maj:t ifrågaställde anlitandet utaf reserv-förrådet blifva af omständigheterne påkaliadt.
Vid sådant förhållande och då Utskottet icke kunnat förbise den synnerliga vigten af nämnde reserv-förråds bibehållande i fullständigt skick samt de betänkliga följder, som saknaden deraf i behofvets stund skulle kunna medföra, anser sig Utskottet ega giltigt skäl att tillstyrka anvisandet af stats-bidrag till fyllande af de brister, hvilka genom förrådets nu ifrågaställde användande komme att deruti uppstå.
Den i berörde afseende erforderliga kostnads-summa är val, enligt Kongl. Maj:ts nådiga proposition, beräknad till 45,ooo rdr årligen; då emedlertid denna beräkning grundar sig på den uppgjorda, men, på sätt nämndt är, af Rikets Ständer icke godkände planen om en för alltid bestämd årlig bevärings-styrkas uttagande till vapenöfning, kan samma beräkning icke tagas till ledning för ersältnings-beloppets bestämmande.
Deremot har Utskottet, som af officiella upplysningar inhemlat, att å Krigs-kollegii utrednings-afdelnings statsanslag under de sednare åren uppkommit en årlig brist af omkring 36,666 r:dr 32 sk., trott omförmälde ersättnings-belopp utan olägenhet kunna nedsättas till 26,666 r:dr 32 sk. för året, enär, i följd af Rikets Ständers, med bifall till Utskottets hemställan i utlåtandet n:o 149. gjorda medgifvande, att det å fjerde hufvudliteln uppförde anslag för försvarsverket i allmänhet eller Krigs-kollegii departementer finge, oansedt besparingar af tillsammans 10,000 r:dr för året blifvit ti 11 vägabragle å det deraf utgående beklädnads-anslaget för lifgardet till häst, till oförminskadt belopp bibehållas, å nämnde anslag för försvarsverket i allmänhet således uppkommit en disponibel årlig tillgång af 10,000 r:dr, hvarigenom utväg beredts alt i någon mån betäcka de ökade kostnaderne för beväringens beklädnad och utredning. eller att för reserv-förrådet anskaffa nya materialier och persedlar i stället för dem, som derifrån utlagas.
Med afseende härå och då statsverkets för närvarande inskränkta tillgångar ej medgifva anvisandet af an - 8 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o2, 53. slag för öfrige af Kongl. Majit uppgifne, i denna punkt omförmälde, serskilda behof, hemställer Utskottet, alt de för bevärings-manskapet oundgängligen behöfliga beklädnads-materialier, remtj'g, utredning och lältlagstross-effekter må få uttagas utur det för krigsbehof bildade reserv-förråd för samma manskap, samt alt till förstärkning af berörde reserv-förråd må å Riksgälds-kontoret anvisas ett årligt anslag af 26,666 r:dr 3a sk., att utgå under hvartdera af åren 1848, 184.9 oc^ i85o; hvaremot Utskottet afstyrker beviljandet af de utaf Kongl. Maj:t till arbetslöner för munderingars förfärdigande samt anskaffning af hufvudbonader och tält åt beväringsmanskapet äskade anslag af i3o,2oo r:dr. 3:o
För verkställigheten af den utaf Kongl. Maj:t gillade planen för beväringens vapenöfningar har Kongl. Majit uti den Nådiga propositionen om statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att, lill bestridande af kostnaderne för sjöbeväringsmanskapets vapenöfningar, ett anslag af 38,213 r:dr 32 sk. måtte till uppförande å femte hufvudtiteln beviljas.
Enär, på sätt ofvanberördt är, Kongl.
Majits Nådiga framställningar, rörande uttagande till vapenöfning af endast ett bestämdt antal af hvarje års beväringsskyldige ynglingar, äfvensom angående öfningslidens för nämnde manskap fastställande till 3i dagar, icke blifvit af Rikets Ständer bifallne, lärer, såsom följd häraf, frågan om anvisandet af ett lill beloppet begränsadt anslag för merberörde vapenöfningar böra förfalla, hvaremot, enligt hvad Utskottet uti förestående första punkt yttrat, de för sjöbevärin gens underhåll under öfningstiden erforderliga kostnader böra bestridas af det förslags-anslag för beväringsmanskapets vapenöfningar, hvilket, till belopp af 120,000 r:dr årligen, kommer att i den nya riksstaten å fjerde hufvudtiteln uppföras.
På grund häraf får Utskottet alltså hemställa, att den af Kongl. Majit äskade, uti denna punkt omförmälde, anslagssumma af 38,213 rldr 32 sk. icke må af Rikets Ständer beviljas. 4:o Vidare har Kongl. Majit för verkställigheten af meranämnde plan för beväringens vapenöfningar, hvad sjöförsvaret anginge, föreslagit, att å 5:te hufvudtiteln måtte uppföras följande årliga anslag, nemligen: «) Stats-Vts/i:s V(lutande., N:o 253.
9 <A tor sjöbeväi ingsrnanskapels beklädnad ocb beväring r:dr i58: 44- — {>\ för stammens vapenöfning „ 8,47 *: 36. — <) för gevärens underhåll „ 5oo: — — eller tillsammans , 28,53o: 3a. — samt dessutom begärl, dels för anskaffande af reservförråd för sjöbeväringens beklädnad 4^,000 r:dr att under tre år med en tredjedel årligen utgå, de s oek, — under förutsättning, att, på sätt för landlbeväringen blifvit föreslaget, utur det för krigsbehof bildade reservförråd för beväringsmanskapet jemväl för sjöbeväringen erhölles ej mindre nödiga reqvisita till första uppsättningen af det till vapenöfning påräknade manskaps beklädnad, äu äfven af remtyg, utredning ocb tältlagstross-eftekler för detsamma, till arbetslöner för munderingarnes förfärdigande, utredning och tält för nämnda manskap ett belopp af 20 3oo r:dr, likaledes att under tre år med eu tredjedel årligen utbetalas.
Af enahanda skäl, som legal till grund för Utskottets uti ofvanberörde 2.:dra punkt algi ina yttrande, i fråga om reserv-förrådets användande for beväringsmanskapets till lands beklädnad och utredning, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att sjöbeväringens oundgängliga behof af beklädnads-malerialier, äfvensom af remtyg, utredning och lälllagstrosseffekter må få fyllas genom anlitande af det för krigsbehof bildade reserv-förråd för beväringsmanskapet.
Hvaremot, med hänsigt till statsverkets för närvarande mindre fördelaktiga ställning samt mängden och vigten af de serskilda behof, för hvilkas fyllande disponibla tillgångar redan blifvit påräknade, Utskottet funnit sig förhindrad t att tillstyrka beviljandet af de uti förevarande 4'de punkt omförmälde ordinarie och extra stats-anslag, de förra utgörande 28,53o r:dr 02 sk. för året och de sednare tillsammans 65,3oo r:dr. 5:o Kongl. Maj:t har vidare begärt Rikets Ständers medgifvande dertill, att de löne- och inqvarlerings-anslag för arméen, hvilka vid verkställighet af de utaf Kongl Maj:t gillade förslag till ordnande af försvarsverket till lands och sjös kunna blifva disponibla, måtte få användas till löner och inqvarterings-ersältning åt befälet vid de serskilda korpser, som kunna komLih.
St. Prot. 1817 & 1848.
4 Sami. 1 a/d. 2 band. 34 haft. 2 tsL-.f l tläta/uie.
>V.o 'iöo. ina alt. bildas af sjöbeväringsraanskap, vare sig i förening med redan beftotliga sjötrupper elier utan en sådan förening.
I enlighet med Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottens hemställan i betänkandet n:o 5, hafva Rikets Ständer, på sätt nä tond t är, ej mindre antagit Kongl. Maj:ts nådiga förslag angående bestämmandet af vissa områden utaf landet, hvarifrån beväringsmanskap uteslutande bör för flottans behof utgöras, än ock förklarat sig instämma i den af Kongl. Majit uti merberörde nådiga proposition n:o uo yttrade åsiyt. att manskap afsjöbeväringen bör förenas med en af dels väi fvade och dels indelda sjötrupper beslående ständig stam.
Vid sådant förhållande synas följaktligen de löneoch inqvarterings-helopp, sorn genom ifrågaställde indragningar vid landtarméeu blifva disponibla, lämpligen kunna och böra användas för det till sjöbeväringsmanskapets exercerande möjligen behöflig» nya befäl; dock anser Utskottet vid en dylik dispositionsrätt öfver förenämnde å fjerde Imfvudliteln uppkommande tillgångar böra fästas det vilkor, att löueanslagen uteslutande användas till det nya befälets aflönande samt inqvai leringsanslagcn likaledes ensamt begagnas till inqvai terings-ersättning åt samma befäl.
Utskottet får, i öfverensstämmelse härmed, hemställa, det Rikets Ständer måtte medgifva, att de löne- och inqvarterings-anslag för arméen, hvilka vid verkställighet af de utaf Kongl. Majit gillade förslagen till ordnande af försvarsverket till lands och sjös kunna blifva disponibla, må få användas de förra till löner och de sednare till inqvai terings ersättning åt befälet vid de serskilda koipser, sorn kunna komna att bildas af sjöbeväringsmanskap, vare sig i fö.ening med redan befintliga sjötrupper eller utan en sådan förening.
Stockholm den 11 Juli 18^8.
STOCK HOLM, Lilndberg
Ä Comp. ISIS. Stats-Utskottets Memorial, N:o 254.
1 N:o 254.
Ank. till Exp.-utsk. den II Juli, kl. 6 e. m.
Memorial angående tvänne med stats- / 'egle ringen gemenskap egande allmänna frågor.
(U. A.) l:o I afseende å dispositions-rätten öfver de besparingar, som å liks-statens hufvudtitlar kunna uppstå, meddelades af Rikets Ständer vid 1840—1841 årens riksdag, enligt underdånig skrifvelse af den 12 Maj sistnämnde år, följande bestämmelser: ”De besparingar, hvilka intill nästa riksdag kunna å någon eller några af hufvudtitlarna uppkomma, må fortfarande af Rongl.
Maj:t användas till sådana af Rikets Ständer ej förut pröfvade utgifter, hvilka hädanefter kunna finnas för rikets styrelse af oundgängligt behof påkallade, för samma ändamål, som med hvarje hufvudtitels anslag afses, och hvilka utgifter alltid måste vara tillfälliga och icke af permanent egenskap; hvadan sålunda besparingarna i intet fall må komma i fråga att begagnas till bestridande af årliga löner och arfvoden, hvilka böra rätta sig efter den stats-reglering, sorn af Rikets Ständer blifvit godkänd och måste betraktas såsom gällande, intilldess densamma i vederbörlig ordning förändras; börande vid dispositionen af besparingarna i öfrigt iakttagas, att de besparingar, som ett år reserveras, kunna ett följande år användas.”
Vid sistlidne riksdag beslöto Rikets Ständer, med bifall till Statsutskottets i utlåtandet N:o 134 gjorde hemställan, det någon förändring ej skulle ega rum i afseende å förenämnde, rörande dispositionen af besparingarna, vidtagna bestämmelser.
Prof. 1847 & 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Bandet 35 Haft. 1 2 Slats-Vtskottels Memorial, N:o 254.
Instämmande i den af Rikets Ständer vid de tvenne sislförflutna riksdagarna yttrade åsigt i fråga om ordningen för användandet af hufvudtitlarnes besparingsmedel, anser Utskottet bibehållandet af samma ordning leda till redighet i stats-verkets förvaltning och räkenskaper, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer måtte, i afseende å dispositionen af ifrågavarande besparingar, vidblifva de vid 1840—1841 och 1844— 1845 årens riksdagar derom meddelade beslut. 2:o
Uti nu gällande riks-stat finnes, i likhet med hvad uti förut upprättade riks-stater iakttagits, införd en serskild kolumn, innefattande uppgifter rörande de under penn inge-lönerna inbegripna spanmåls-qvantiteter, för hvilka vederbörande löntagare ega att åtnjuta förhöjning.
Så länge denna förhöjning, såsom beroende af de årliga riks-markegångspriserna, var underkastad ständig förändring samt följaktligen endast lönernas minimi-belopp kunde uti riks-staten upptagas, var onekligen nämnde uppgift rörande spanmåls-qvantiteterne af behofvet påkallad för behörigt kontrollerande af löne-tillökningens riktiga beräkning.
Sedan emedlertid
Rikets åren 1840—1841 församlade Ständer beslutat, att de embets- och tjenstemän, som, efter den vid samma riksdag fastställde stats-reglering, erhölle löner, hvarunder spanmål funnes beräknad, skulle ega att för nämnde spanmål tillgodonjuta en bestämd förhöjning af 1 r:dr för hvarje tunnaj samt derjemte förklarat de embets- och tjenstemän, hvilka före nämnde tidpunkt tillträdt så beskaffade löner, berättigade, att, så länge de af samma vore innehafvare, uppbära spanmåls-förhöjning efter ett på grund af de föregångna årens riks-markegångs-priser för hvarje riksdag serskildt bestämdt belopp, har den förändring numera kunnat vid riksstatens uppgörande iakttagas, alt penninge-lönerna deruti utförts med tillägg af det bestämda beloppet af i r:dr för hvarje derunder inbegripen tunna spanmål, hvaremot den ytterligare spanmåls-förhöjning, som tillkommer innehafvarne af före 1840—1841 årens stals-realerin" tillträdda O O löner, blifvit å allmänna indragnings-staten uppförd.
Vid sådant förhållande, och då följaktligen den uti ofvannämnde kolumn i riks-staten förekommande uppgift å de under lönerna inbegripna spanmåls-qvantiteter numera i sjelfva verket är öfverflödig, anser Utskottet ifrågavarande kolumn böra utur den riks-stat, som vid innevarande riksdag kommer att upprättas, varda utesluten.
Stockholm den 11 Juli 1848. Stals-Vlskotlets Utlåtande, N:o 255. 3 N:o 255.
Ank. till Exp.-utsk. den 11 Juli, kl. 6 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående förmedling å åtskilliga hemman pä Visingsö samt rättighet för de till Visingsborgs kungsgård dags verks-skyldige hemman att utgöra denna prestation antingen in natura eller med penningar efter till } minskadt markegängspris. (I. A.) Heder v.
Bonde-ståndet har till Stats-ulskoltet remitterat 3:ne serskilda, hos bemälde
Riks-stånd väckta motioner af riksdags-fullmäktigen Petter Jönsson från Jönköpings län, hvilken l:o hemställt, att en allmän förmedling å hemmanen på Visingsö mätte medgifvas, utan att likväl den i författningarne föreskrifna utbjudning af hemmanen dessförinnan skulle ega rum; 2:o hegart, alt Tunnersta Skattegården, Torp Norregård och Ed Storegård måste antingen få utgöra hemmantals-räntan på sätt, som före år 1800 egt rum, eller ock undfå samma rättighet, som skattehemmanen Tunnerstad Norrgård, Vrixlösa Runskegården och Stigby Svenskgärden erhållit genom Kongl. Maj:ts resolution den 18 Juni 1842, eller att, i stället för hemmantals-räntans erläggande i penningar, utgöra densamma lika som öfriga hemman på Visingsö, med 104 dagsverken om året för hvarje helt hemman, eller, i händelse dessa dagsverken af kronan icke utfordrades in natura, då få lösa dem med en fjerdedel af länets markegångspris å drängedagsverken; samt 3:o anhållit, att den förändring uti hittills varande stadganden måtte beviljas de till Visingsborgs kungsgård dagsverks-skyldige 47 hem - 4 Stats-Utslcotlets Utlåtande, Nio 255. man på Visingsö^ att hemmansegarne finge efter egen vilja antingen utgöra dagsverkena in natura eller lösa dem med penningar efter en fjerdedel af markegångspriset.
Till stöd för yrkandet om en allmän förmedling å hemmanen på Visingsö har motionären anfört, att ifrågavarande hemman vore så små och svaga, att flere af dem endast inuehölle 34 å 36 tunnland, hvarå saknades skog, hvadan åboerne måste från fasta landet förskaffa sig, emot dryg betalning, nödig vedbrand, gärdsel och byggnadsvirke, samt att härförutan del. inskränkta ego-området minskades genom de inkräktningar, som sjön Vettern gjorde å öns stränder, hvilka förhållanden motionären sökt med handlingar, deraf Utskottet tagit kännedom, ådagalägga.
Hvad först angår den sökta förmedlingen å hemmanen på Visingsö, så enär, enligt gällande författningar, hemmansegarne hafva sig obetaget att hos vederbörande embets-myndighet sig anmäla till erhållande af den nedsättning i hemmanens ränta eller mantal, som af omständigheterna må påkallas, finnér Utskottet motionärens framställning i denna del icke böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Vidkommande åter motionärens begäran, att hemmanen Tunnersta Skattegården_, Torp Norregård och Ed Storegård måtte tillåtas betala hemmantals-räntan på sätt den, före år 1800, erlagts eller ock undfå samma rättighet, som, genom Kongl, resolution den 18 Juni 1842, blifvit hemmanen Tunnerstad Norrgård, Vrixlösa Runskegård och Stigby Svenskgård beviljad, nemligen att, i likhet med öfriga hemman på Visingsö, emot befrielse från mantals-räntans utgörande, deltaga i dagsverks-skyldigbeten till kronan, och, så vida dessa dagsverken icke in natura utfordrades, erlägga lösen derför med enfjerdedel af länets markegångspris å dränge-dagsverken, så anser Utskottet denna begäran vara förtjent af Rikets Ständers uppmärksamhet och hemställer för den skull, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva, att, så framt, efter föregången undersökning, det skulle visa sig, att merberörde hemman Tunnersta SkattegårdTorp Norregård^ och Ed Storegårdega på den sökta förändringen giltiga anspråk, dessa hemman måtte tillerkännas enahanda förmån, som genom Kongl, resolution den 18 Juni 1842 blifvit Slats-Utskottets Memorial, ft’:o 356 5 beviljad hemmanen Tunnersta Norregården 1 mantal, Vrixlösa Runskegården ett halft mantal och Stigby Svenskgården ett halft mantal, att, med befrielse från hemmantals-räntans utgörande, i likhet med öfriga hemman på Wisingsö, deltaga i dagsverksskyldigheten till kronan, och, så vida dessa dagsverken icke in natura utfordras, erlägga lösen derför med enfjerdedel af länets inarkegångspris å drängedagsverke!!.
Hvad slutligen beträffar motionärens anhållan, att det måtte få bero på egarnes af de till Wisingsborgs kungsgård dagsverks-skjddige 47 hemman eget godtfinnande, att antingen utgöra dagsverken in natura elier lösa dem med penningar efter enfjerdedel af markegångspriset, så anser Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit anfört, i afseende på äskad förmedling å hemmanen på Wisingsö, något serskildt yttrande öfver denna motionärens anhållan icke elford ras.
Stockholm den 11 Juli 1848.
Ank. till Exp.-utsk de 1 11 Juli, kl. 6 e. m.
Memorial, angående slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utskottet anställde Kamrerare.
Uti sitt under N:o 126 afgifna utlåtande, rörande aflöningen förden hos Riks-stånden och Utskotten anstälde tjenstemanna-personal och vaktbetjening, bar Stats-utskottet, beträffande den hos Utskottet tjenstgörande kamererare, hvilken under tiden uppburit i förskott 80 r:dr i månaden, 6 Stals-Utskoltels Memorial,N:o 2S7. förklarat sig vilja närmare riksdagens slut föreslå det belopp, bemälde kamrerare skäligen borde tillerkännas; och som nämnde tidpunkt numera snart torde vara att emotse, bar Utskottet, med hänsigt till beskaffenheten af de kamreraren åliggande göromål samt den omtanka och noggranhet, sorn dervid, serdeles hvad riks-statens upprättande angår, erfordras, funnit sig böra hemställa, att aflöningen för bemälde kamrerare må bestämmas att, i likhet med hvad för notarierne inom Stats-utskottet blifvit medgifvet, utgå med fyra riksdaler banko om dagen, räknadt från och med antagningsdagen samt efter afdrag af hvad kamreraren redan förskottsvis uppburit och med iakttagande af de i afseende på aflöningen för Riks-ståndens och Utskottets kanslier i allmänhet meddelde föreskrifter, från Riksgälds-kontoret utbetalas.
Ank, till Exp.-utsk. den 13 Juli, kl. half 6 e. m.
Memorial med förslag till voterings-pr oposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande ifrågastäldt stats-anslag till Armeens pensions-kassa.
(U. A.) "V id föredragning af Stats-utskottets betänkande N:o 193, deruti Utskottet afstyrkt bifall till Kongl.
Majrts nådiga proposition angående ifrågastäldt stats-anslag till upprätthållande af den arméens pensions-kassa åliggande pensionering, hvilket afstyrkande förnyats i utlåtandet N:o 220, hafva Borgare- och Bonde-slandet gillat Utskottets förberörde yttrande.
Ridderskapét och Adéln har deremot, med afslag å Utskottets utlåtande, bifallit det anslag af högit 22,000 r:dr årligen, sorn Kongl.