Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Vidkommande slutligen .Johannes Anderssons och Jonas Kylanclers hemställan örn förändrad grund för deltagnings-skyldighet i väg- och brobj'ggnad, så enär, dels verkställigheten af berörde förslag skulle möta många svårigheter såsom vidlöftiga uträkningar , rättegångar m. m., dels ock beståndet af en skedd -vägdelning icke skulle kunna påräknas fortfara längre än tio år, då i följd af förändrade förhållanden ö hemmanens värde hy delling erfordrades, få Utskotten, jemte erinran, att en mecl ifrågavarande likartad motion vid de två sistförflutna Riksdagarna varit väckt, men blifvit 4 Ijag~ samt Allim Besa.- och Oecon.- VtsP.s Betänkande N:o 2j. lias samtlige Riks-Stånden afslagen, yttra, att
Utskotten icke kunnat fästa något afseende å ornförmälda förslag, hvars ogillande alltså tillstyrkes.
Stockholm den 12 November 1834- N;o 27.
Ankom till Exp.-Utsk. den 12 Not Betänkande, ofver väckte motioner om skyldighet för säteri-egare och vissa boställs-innehafvare, att deltaga i byggnad af Tingshus och Häradsf ängeise.
Uti till Hedervärda Bonde-Ståndet afgifne serskilda memorial, som till Lag-Utskottets handläggning blifvit remitterade, hafva Tufve Månsson och Jöns Persson från Malmöhus Län samt Per Nilsson från Christianstads Län yrkat, att, då egare till sätes- och ladugårdar och rå och rörs hemman samt innehafvare af Preste- och Klockare-bol lika med öfrige innevånare i Häradet, för sina rättegångars och andra angelägenheters afgörande, begagna Tingshusen, samt då fånghus är lika vigtigt för deras, som för den öfriga allmänhetens säkerhet, så borde dessa jordegare och boställsinnehafvare jemväl deltaga i uppbyggande och underhållande at berörde byggnader.
Detta mål, som , Lag-Utskottet ansett vara af oeconomisk beskaffenhet och således jemväl tillhöra Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskottels behandling, hafva Utskotten gemensamt till pröfning förehaft,och hvad förjt vidkommer yrkad skyldighet för egare till sätes- och ladugårdar samt rå och rörs hemman, att deltaga uti ifrågavarande byggnaders uppförande och underhåll, så, ehuru det icke lärer kunna motsägas, alt de anledningar, som från början föranledt bemälde faslighetsegares frihet från sådan skyldighet, nu mera icke verka till fortfarande bibehållande af sajnma frihet, äfvensom det torde höra medgifvas, att ändamålet med Tings- och Fängelsebyggnader är lika vigtigt, och begagnandet lika nödvändigt för dem, som för Häradets öfrige innevånare; likväl och som berörde fastigheter genom en häfdvunnen befrielse från deltagande i ett allmänt besvär mäste hafva erhållit ett ökadt värde, som vid verkställde arfskifteri eller köp otvifvelaktig! kommit i beräkning, samt det med rättvisa icke synes förenligt att uti berörde frihet tillvägabringa en rubbning, som ej utan egande-rättens Lag- samt Allm. Bese.- och Oecon.- Utsh'.s Betänkande N:o sy, 5 förnärmande kan verkställas, hafva Utskotten ansett sig icke bora understödja de i detta hänseende framställda förslag.
Ett annat förhållande inträffar i afseende på Preste- och Klockarebol, der ingrepp i egande-rätten, genom den yrkade förändringen, icke kan komma i fråga, så vida de nuvarande boställs-innehafvarne lemnäs i orubbadt åtnjutande af sina redan förvärfvade förmoner, och då billigheten af det väckta anspråket icke ur något annat skäl torde kunna bestridas, är det efter Utskottens tanka både rättvist och lämpligt, att oftanämnde byggnads- och underhållsskyldighet ålägges innehafvare af Preste- och Klockare-bol, liksom den förut eger rum för andra boställs-innehafvare.
Men som denna fråga icke har egenskap af en blott lagfråga, för hvars afgörande tre Riks-Slånds sammanstämmande beslut och Konungens sanction äro til 1 racki ige, utan rörer ett Preste-Slåndets Piivilegium, hvars förändrande eller jemkande beror på samtliga Riks-Ståndens öfverenskommelse och Konungens bifall, så hafva Utskotten, för den händelse alt Högvördige Presle-Ståndet skulle finna för godt atl för framtiden ifrågavarande rättighet sig afsäga samt de öfrige Riks-Stånden och Kongl. Maj:t en sådan afsägelse gilla, ansett sig böra i denna mening framlägga Förslag till Förordning om upphäfvande af friheten för Preste- och och Klockare-bol frän skyldighet att deltaga i byggnad och underhäll af tingsbyggning och fånghus.
Sedan Högvördige P reste-Ståndet, med öfrige Riks-Ståndens samtycke och Kongl.
Ma fits bifall, af sagt sig den i 26 Cap.Gff.
Byggninga-Balken stadgade frihet för Preste- och Klockare-bol frän skyldigheten att deltaga i byggnad och underhåll af tingsbyg göing och fånghus j varder, med uppliäjvande af Lagens berörde stadgande , förordnadt att innehaf vare af dylika boställen hädanefter skola vara pfigtige alij lika med andra hemmansegare i Häradet, efter hemmantal, tingsbyggning och fånghus bygga och uppehålla; dock att nu varande innehafvare af Presteoch Klockare-bol från detta besvär, för deras tjenstetid, frikall as.
Stockholm d. 12 November 1834- 6 Lag- samt Allm.
Besvoch Oecon.- Utsk:s Betänkande IV-'o 28.
Antora till Exp.-Utsk. d. J-a Ner.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Sigtuna stads förläggande under Erlinghundra Härads-Reit t. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har Lag-Utskottet fått emottaga ett af Riksdagsfullmägtigen för Sigtuna Stad Herr Johan Trolin lili Ståndet ingifvet Memorial, deri förmäles, att erfarenheten skall visat, att serskild jurisdiction för nämnde stad, der ganska få rättegångar förekom010 och samhällets inskränkta tillgångar icke medgåfvo tillökning i Borgmästarens otillräckliga löne-inkomster, vore öfverflödig, i följe hvaraf Motionairen å sina Gommittentérs vägnar framställt den önskan, att Sigtuna stad i afseende på Jurisdiction måtte komma alt lyda under Erlinghundra Här ads-Rätt , och att den lön, som finnes- för Borgmästare och Rådmän anslagen , finge ingå i stadens cassa för bildande af fond till Magistratens aflöning, när B or ger skåpet önskar återinföra en sådan inrättning samt att staden oaktadt förändringen i jurisdictionen måtte vid sina privilegier bibehållas.
Detta mål, som Lag-Utskottet ansett vara af oeconomisk Beskaffenhet och således jemväl tillhöra Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets pröfning, hafva Utskotten tagit i öfvervägande, men som staden, uti den, genom dess representant väckta motion, hvarken förklarat sig villig att sina privilegier eftergifva, ej heller fullständigt och bestämdt om och på livad sätt staden ville från sine för öfrigt innehafvande förmener afstå, anse Utskotten sig böra tillstyrka, att RHkets
Ständer med detta mål i dess närvarande outredd,« skick icke taga vidare befattning.
Stockholm den 12 Nov. 1834.
Aukom till Exp.-Utsk. d. 13 Nor. betänkande, öfver väckt motion, om rättighet för innevånarne i Kinds Härad af Westergöthland att få handla med glasvaror.
Uti ett hos Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet Memorial har Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med hvilken Göran Jonasson från Lag- samt Allm. Besa.- och Oécon.- Utshs Betänkande Jf:o 29.
Län sig förenat, yrkat, att den rättighet innevånarne inom nämnde Härad tillförene skola egt, alt så väl på landet, som i städerne fritt fa idka handel med uli orten tillverkade glasvaror, måtte varda dem återgifven.
Med anledning häraf hafva Botvid Jonsson från Östergöthland och Hans Jansson från Elfsborgs
Län sig yttrat, den förre för afslag, och den senare för bifall till förslaget.
Rättigheten att kringföra och försälja glasvaror på landet och i släderne står icke i ringaste sammanhang med den Kinds med flere Härad medgifne Gårdfari-handelsfrihet, som endast angår föryttrande af allmogens egna slöjde-alster, och har, så vidt Utskotten hafva sig bekant, aldrig der varit vidsträcktare än för öfriga delar af Riket.
Då icke heller för närvarande något skäl synes vara för handen att tillägga nämnde Härads-invånare en förmon, hvaraf Rikets öfrige invånare icke skulle komma i åtnjutande, anse Utskotten sig böra tillstyrka, att Anders
Danielssons ifrågavarande motion md utan afseende lemnäs.
Stockholm den 12 November i834* STOCKHOLM, KoNGr,.
Ordens-Boktryckeriet, 1834* La«- samt Allm, Besv.- och Oecon.-Utskotlens Betänkande N.o 3o. i IST:o 3o. Ankom till Exp.-Utsk. den 26 Nov.
Betänkande, öfver väckta motioner, om ändringar i nu gällande föreskrifter, angående deltagningsskyldighet i kyrko- och prestgårds-by ggnad.
Uti detta ämne hafva till Lng-Utskoltet blifvit remitterade nedan anmärkta memorial, nemligen: Från Höglo fige Ridder skåpet och Adeln, af Herr Friherre Jacob Cederström, som anfört, att nu gällande beräknings-sätt för dagsverksskyldighet vid kyrko-byggnad, efter rök eller matlag, icke vore lämpligt, helst flera under ett bruk sammanslagna hemman icke räknades för mer än ett matlag, hvarigenom fördelningen af nämnde skyldighet blefve ojemn och tryckande, hvadan Motionairen, för att afhjelpa denna brist i föreskrifterne härom, föreslagit: att alla, som i socknen äro mantals- och skattskrifne, vid kyrkobyggnad skola göra lika många dagsverken.
Från Ilögvördige Preste-Ståndet, af Herr Doctor Björkman, som yrkat, att förmedladt hemmantal borde utgöra grunden, hvarefter deltagande i kostnaderne till kyrko- och prestgårds-bvggnad skulle beräknas, hvilken lindring — lika rättvis, som de fördelar förmedlingen i andra hänseenden medför — af behofvet påkallas och lätt borde kunna medgifvas, samt skulle undanröja de obehagligheter och svårigheter, som alltid uppstå af den dubbla hemmans-beräkningen.
Såsom följd af den föreslagna förändringen borde likväl rösträttighet vid prestval, efter oförmedladt hemmantal, upphöra och endast efter förmedladt mantal ega rum.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet, af Nils Insulin från Stockholms Län, som, i afseende på hemmans doltagnings-skyldighet i kyrko- och prestgårds-byggnad, framställt enahanda förslag, som Herr Doctor Björkmam, Bih. till R.
Prof. i83j, y.de Sami. 2 Afd. c g:de Häftet.
2 Lag- samt Allm.
Besv- och Oecon.-Utskottens Betänkande N.o 3o, af Johannes Andersson från Calmar Län, som, med anmärkning, att stadgandet i Kongl.
Brefvet den ij Mars j760 derom, att soldater icke emot vanligheten bör åläggas deltagande i kyrko-byggnad, vore utan ändamål, helst svårighet alltid skulle uppkomma, att erhålla kännedom om hvad som i hvarje ort skulle anses vanligt, saint, för att tillvägabringa en billigare fördelning af kostnader och arbets-skyldighet vid sådan byggnad, föreslagit, att hvarje hemman bör elter dess taxeringsvärde alla körslor utgöra, samt hvarje mantalsskrifven person emellan i5 och 60 år, derunder inbegripne krigsfolk, sorn äro frie från tjenstgöring, dagsverken verkställa.
Öfver dessa motioner, som åsyfta ändringar i lagstadgånden, hvilka angå den allmänna hushållningen, har Lag-Utskottet ansett sig böra i förening med Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet besluta, och få Utskotten alltså gemensamt
Utlåtande i målet afgifva.
Hvad således först angår Johannes Anderssons förslag, alt körslor vid kyrko-byggnad skulle efter hemmans uppskattningsvärde utgöras, så, enär ett sådant stadgande, äfven om dess ändamåls-enlighet för öfrigt vore satt utom tvifvel, i verkställigheten skulle mota betydliga svårigheter, såsom vidlyftiga uträkningar, beständiga förändringar efter hemmanens stigande eller fallande värde, deraf uppkommande tvister o. s. v., anse Utskotten sig böra tillstyrka, att samma förslag icke må till vidare åtgärd föranleda.
Herr Doctor Björkmans och Nils Insulins yrkande, att kostnaderne för kyrko- och prestgärds-byggnad borde efter förmedladt hemmantal beräknas, kunna Utskotten icke heller godkänna.
Då vid förmedling af hemman å landet oförändradt bibehållande af nämnde byggnads-skyldighet efter förra mantalet ingått, samt lindring i detta besvär, på grund af förmedlingen, skulle leda till ett stundom kännbart betungande för öfrige hemmansegare inom socknen, torde det framställda förslaget icke vara med billighet och rättvisa fullt förenligt, och som samtliga Riks-Stånden, med gillande af Utskottens under N:o i3 afgifne Utlåtande, redan beslutat, att rösträttighet vid prestval, hvarmed ifrågavarande skyldighet anses stå i ett slags sammanhang, hädanefter sorn hittills skall'efter oförmedladt hemmantal beräknas, hemställa Utskotten, att omförmälde förslag om förändrad grund för deltagande i kyrko- och prestgärds-byggnad må lemnäs utan bifall.
"Vidkommande åter Herr Friherre Cederströms och Johannes Anderssons framställning derom, att dagsverken vid kyrko-byggnad borde ut - Lag- samt Allm, Besv, och Oecon.-Vtskottens Betänkande N.o 3o. 3 göras icke efter matlag, utan af hvarje mantalsskrifven person inom socknen, skulle en sådan fördelning, efter Utskottens tanka, blifva för mycket betungande för bushåll, som med inskränkta tillgångar egde talrika medlemmar.
Örn än Lagens föreskrift angående beräkning efter matlag någon gång kan leda till ojemnhet — en ofullkomlighet-, som stundom visar sig vid tillämpning af oeconomiska lagstadganden — synes den icke destomindre leda lill en billigare fördelning af arbetsskyldigheten, än om hvar och en, utan afseende på dess mer eller mindre beroende ställning i samhället, skulle förpiigtas att deruti deltaga; och på grund häraf tillstyrka Utskotten, att den föreslagna förändringen icke må bifallas.
Deremot, enär det, enligt 26 Cap. 1 §.
Byggninga-Baiken, åligger alla, sorn i socknen bo, alt, vid byggnad och underhåll af kyrka och hvad dertill hörer, med dagsverke biträda, hafva Utskotten ansett det, genom Kgl. Brefvet den 11 Mars 1760, för ett serskildt fall, i anledning af anförda besvär, meddelade förklarande, att emot vanligheten bör soldater icke åläggas deltagande i Isyr ko-byggnad, ingalunda böra erhålla den vidsträckta tillämpning, att soldater och krigsfolk i allmänhet blifvit frikallade från slik dagsverks-skyldighet, den de, efter Utskottens tanka, icke kunna eller böra undandraga sig, när de icke äro i tjenstgöring stadde.
Då likväl olika begrepp om rätta förståndet af högstberörde Nådiga Bref kunna till tvister härom föranleda, få Utskotten, till förekommande deraf, föreslå, att Rikets Ständer hos Kongl- Majrt i underdånighet må anhålla om utfärdande af en sådan lag-förklaring: att. der ej annorlunda finnes stadgadt eller serskild öfverenskommelse är träffad, böra soldater och 'annat krigsfolk, då de icke i tjenstgöring stadde äro, lika med alla andra, som i socknen bo, efter matlag utgöra dagsverken vid kyrko-byggnad med -hvad dertill hörer, på sätt 26 Cap. 1 df.
Byggninga-Baiken innehåller.
Stockholm den a5 No v. 1834* 4 Lag- sami Allm.
Bcsv, och Occon.-Utskotlens Betankande No 3i. N:o 3r.
Ankom till Exp.-Utskotlet den 26 Nor.
Betänkande, öfver väckt motion, om upphufvande af nu gällande föreskrifter om husbyggnad å hemman på landet.
Ridderskapet och Adeln har Herr Friherre Jacob Cederström ingifvit följande anförande: ”Stadgandena i allmänna Lagen och serskilda Författningar rörande ”laga luis höra upphäfvas.
”Det lärer ej kunna bestridas, att ett heraman med 3o tunnland å”ker och 60 tunnland äng behöfver mindre byggnader, an ett med 100 ”tunnland åker och 1000 tunnland äng, så val i afseende å uthus för groddans inrymmande, som boningshus för det större antal arbetsfolk, som på ”det ena än på det andra erfordras.
”Härtill är i öfrigt så mycket större skäl, sora Kongl. Maj:t upphäf”vit sätesbyggnads-skyldigheten vid säterier.” Olämpligheten af ett stadgande, hvarigenom det ålades innehafvare af mindre heraman, alt bygga och underhålla lika stora hus, som å större hemman erfordras, lärer vid allmänna Lagens utfärdande nogsamt varit insedd; hvarföre ock, sedan föreskrifter blifvit meddelade i 2 Gap. 1 §.
Byggninga-Balken, hvilka, och i 27 Gap. 3 §. samma Balk, huru stora hus å hvarje hemman i allmänhet böra byggas, sistberörde lagrum innehåller, att å mindre hemman må smärre hus vara efter nödtorften — samt vidare, alt ingen skall vara pligtig att bygga mera än gården larfvar, efter landets bruk och lägenhet.
Och då dessa föreskrifter ännu gälla till efterlefnad samt Herr Friherren icke anfört annat skäl för sitt förslag om upphäfvande af alla lagstadganden örn laga hus, än en förutsättning, atj; deremot stridande föreskrifter skulle finnas, anse Utskotten sig sakna anledning alt understödja motionen, hvars ogillande alltså tillstyrkes.
Stockholm den 25 Nov. 1834- Lag- samt Allm.
Besv. och O ccon.-Vt skottens Betänkande K-o 3z, 5 N:o 32.
Ankom till Exped.-Utskottet den 26 Nov, Betänkandej i anledning af väckt fråga om skyldighet för Rikets Hof-Rätter och Collegier att vid hvarje Riksdag inkomma med Utlåtanden öfver Lagstiftningens verkningar.
För att sätta Rikets Ständer i tillfälle att vid hvarje Riksdag i elfe sammanhang inse och bedöma det inflytande
Lagstiftningen utöfvar så väl på rättsförhållandena, som på administrationens gång, näringnrnes fortkomst, beskattningsmålens behandling och Redogörelse-verkets ändamåls-enlighet, samt för att bereda Constitutions-Utskottet ytterligare ledning för dess omdöme, huruvida Konungens Rådgifvare i sina rådslag iakttagit
Rikets sannskyldiga' nytta och Stals-Secreterarne ådagalagt oväld, nit, skicklighet och drift i sine förtroende-embeten, har Herr Friherre Jacob Cederström hos HöglofL Ridderskapet och Adeln föreslagit: att Rikets tiof-Rätterj Collegicr och öfriga Förvaltnings-verk må i nåder anbefallas, alt vid hvarje Riksdagj hvar för sig, aflemna underdåniga utlåtanden öfver dm gällande Lagstiftningens verkningar och det sätt> på hvilket Lagar och Författningar tillämpasj, samt att Kongl. Maj:t vid hvarje Riksdag täcktes lemna Rikets Ständer del af berörde utlåtanden.
Detta mål, som Lag-Utskottet, till hvars behandling detsamma blifvit öfverlemnadt, ansett jemväl tillhöra Allmänna Besvärs-och OeconomieUlskottets pröfning, hafva Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit; och som ej mindre den redogörelse Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman för sin förvaltning vid hvarje Riksdag bör till Rikets Ständer aflemnna och de embelsberättelser bemälde Embetsman årligen bör kungöra, tillika med de handlingar i öfrigt, hvartill Rikets Ständer och deras Consti*tutions-Utskolt ega eller kunna förskaffa sig tillgång, lära innefatta tillräcklig ledning för omdömet i de hänseenden Motionairen åsyftat, samt det i öfrigt icke synes lämpligt att utlåtanden af Autoriteter, som äro underordnade Stats-Rådet och Slats-Secreterarne, skulle läggas till grund för bedömande af de sistnämndes embets-åtgärder, anse Utskotten sig icke böra understödja förslaget, utan hemställa, att Herr Friherre Cederströms omförmälda motion icke må till vidare åtgärd föranleda.
Stockholm den 20 Nov. 1834.
STOC KHOLM, hos B. M. Bredberg, i8-34- Lag- samt Allm.
Bes v.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N.o 33. t N;o 33.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3 December.
Betänkande, i anledning af väckta frågor angående näringsfriheten.
Uti detta ämne hafva Utskotten fått emottaga följande motioner, aemligen: frän Högloft.
Ridder skåpet och Adeln: i:o af Herr Friherre Jacob Cederström, som, med åberopande af sina vid IB * 5 års och påföljande Riksdagar afgifna yttranden, förnyat den motion, rörande näringsfriheten, Herr Friherren vid föregående Riksdagar väckt; a:o af Herr Pehr Reinhold Bråkenhjelm , som föreslagit, att näringsfriheten måtte vid denna Riksdag varda Nationen förunnad, utan hinder af de för skrå-iuteresset ännu gällande Författningar, hvilka borde till kraft och verkan upphäfvas; 3:o af Herr Carl Du Rietz, som ansett nödigt, att en revision och förbättring af nu existerande Skråförfattningar, som hade till föremål tydlighet och bestämdhet samt skärpta ansvar för öfverträdelser, måtte företagas ; 4:o af Herr Lars Hjerta, som förmenat, att klagomålen, å ena sidan, öfver näringstvång och, å den andra, öfver intrång i handtverksnäringarne lämpligast kunde afhjelpas, dels genom en utvidgad näringsfrihet i allmänhet, och dels genom stadgad skyldighet för alla invånare i stad att lika med borgerskapet bidraga till stadens underhåll, i visst förhållande till kronoskylderna, hvaremot hvar och en, sora visade sig ega skicklighet, skulle ega att efter behörig anmälan idka hvilken borgerlig näring han helst önskade, Härförutan har Herr Hjerta föreslagit, att hvarje handtverkare inom Riket må ega rättighet att, när, hvar och genom hvilken person han vill, inom Riket försälja varor af egen tillverkning; från Vällofl. B orgare- Ståndet: 5:o af Herr C. C. Halling, som, efter framställning om den rigtning allmänna tänkesättet i senare tider, i fråga om näringsfriheten, erhållit, Hih, (lil R- ät.
Fröt. i834• 7 Sami. 2 Afd. t 10:de Häftet.
2 Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N.-o 33. anfort, huruledes ett vacklande vid bedömandet af mål rörande rättighet till närings utöfvande ofta gifvit sig tillkänna.
Under det man, å ena sidan, insett behofvet att bibehålla städerna, åtminstone så länge deras Borgerskap utgör ett Riks-Stånd, skall man, å andra sidan, sökt undergräfva detta Stånd, medelst antagande af rättighet för en hvar, att, utan bestämd skyldighet att vara Borgare, drifva handel med spanmål, samt, medelst begagnande af den nästan obegränsade rättighet Commeree-Collegium eger, att, under skydd af Manufactur-privilegierne, meddela en hvar tillåtelse att drifva hvilket yrke han önkar, utan att dermed förena vilkoret af burskaps vinnande.
På detta sätt tillkomne slöjdeidkare tillväxte dagligen och hotade att uttränga den gamla borgarestammen, hvilken likväl ännu fortfore, och tvingades att både med personer och egendom utgöra alla de onera till Kongl. Maj:t och Kronan samt staden, som åligga Borgerskapet.
Såsom exempel på den olikhet, sorn visat sig, är e»nfördt, huruledes idkare a( bageri-, slagteri- och bryggerirörelse uti en och samma stad finnas, af hvilka den ene är borgare och den andra icke.
Ora näringsfriheten på detta och andra sätt finge utveckla sig till hvad den, efter Motionairens tanka, borde vara eller derhän, att ingea kunde betagas att i stad söka sin bergning, genom utöfning af hvilken slöjd, näring elier handel han önskade, endast med vilkor att erforderlig skicklighet ådagalades, den måtte vara vunnen huru, när och hvar som helst, men härmed ej förenades ovilkorlig skyldighet att vinna burskap och deltaga i alla en borgares skyldigheter, så uppstode af sig sjelf den frågan, huru Borgare-Ståndet slutligen skall organiseras, med bibehållande af grundlagarnes tydliga och hittills noga iakttagna föreskrift, alt Riksdagsfullmägtig af detta Stånd ej får väljas af andra än rätta Borgare, eller någon dertill utses, som icke tre år varit Borgare eller Magistratsperson.
På grund häraf samt med anmärkning, att denna motion icke skall ega oskiljaktigt sammanhang med frågan om den allmänna näringsfriheten, har Herr Halling föreslagit: att, genom upplifvande af 4 Cap. a Handels-Balken , det må förklaras, alt , med undantag af gemenskapen inom crarnisonerne och en del vakt- och andra betjentej hvilka ega en af serskilda i äldre och nyare Författningar dem förunnad , man till egna händers verk inskränkt arbetsrättighet , inom af dem förut lärdt handtverk, för öfrigt en hvar, sorn, på hvilken väg, eller hvilket sätt det vara må, Jörvärfvat eller förvärfvar sig rättighet, att i stad eller på dess område utöfva handel, slöjd eller näring, ovilkorligen är skyldig, Lag- samt Allm.
Betänkande IV.o 33. 3 att blifva borgare> för att derefter såsom andra sådana inom staden deltaga i beskattningen och de öfriga re ela och per sone la besvär och befattningar, som
Borgerskapet inom hvarje samhälle serskildt kan åligga; från Hederi).
Bonde-Ståndet: 6:0 af Johannes åndersson från Calmar Län, som framställt enahanda yrkande som Herr Bråkenhjelm; 7:0 af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, som föreslagit, att Rikets Ständer måtte, under åberopande af Rikets Ständers vid 1823 och 1828—i83o årens Riksdagar till Kongl. Majit aflåtne underdåniga skrifvelser, ytterligare i underdånighet anhålla, att ett allmänt
Reglemente måtte skyndsamt utfärdas för handeln och handtverkerien i Riket hvarigenom handlandes och näringsidkares rättigheter och skyldigheter bestämmas i enlighet med tidens fordringart vår Statsförfattnings anda, samt den ömsesidiga eftergift åt de samma af enskilda Stånds förmoner, som år 1810 af Riks-Stånden beslutades.