Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Besv. och Oscou.-JJtkottevs U.1',tvide N:o 48. ”en ‘tredjedels minskning i sin extra rotehålls-skyldighet, åtaga sigdetslän”diga Knektehållet, sålunda till en tredjedel i numeraira belopj et nedsatt; "och att den, som ifrån de utlyste sammankomsterne för detta ändamål ule”blifver, lemnar intet eller vilkorligt svar, malte anses icke hafva uppå föreslaget ingått, ulan alltså vilja förblifva vid den oförmedlade extra roterings-skyldigheten; doek atL under tiden den närvarande ordinarie rojte’’i ingen korn me alt orubbad förblifva.” Sedan Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskollen, rom gemensamt fö>etagil behandlingen af detta ärende, genom Kongl. Maj;ts Nådiga Berättelse vid denna Riksdag, om hvad i Rikets Styrelse sig tilldragit, inhemtat, att med den jemkning af sländiga Knekte-hållet i Skåne, hvarom Rikets Ständer vid sista Riksdag gjorde underdånig framställning, någon ålgärd ännu icke kunnat vidtagas, enär regleringen derom vore beroende af extra roteringens i provincen afslulande, men att emedlertid all skyndsamhet blifvit vederbörande anbefalld med de i sistnämnde afseende nödige åtgärd erne; så hafva Utskotten öfvei vägat hvad i ofvanbei örde måtto förekommit samt förhandlingarne i denna fråga å förra Riksdagen i öfrigt innehålla; och alldenstund den af Herr Hallenborg nu väckta motion, som hufvudsakligen är af enahanda syfte med de å förra Riksdagen gjorda yrkanden, samt står i sirid med Rikets Ständers då fattade och till Kongl. Maj:ts
Nådiga bifall hemslällde beslut, olvifvelaktigt skulle, om den bifölles, leda till den följd, som Rikets Ständer just befarat och velat undanröja, nemligen att Rotehållarne återgingo till extra roleringen, såsom för dem af ett afgjordt företräde, och att tvänne Infanterie-Regementen till styrka och bestånd rubbades, om icke helt och hållet upplöstes; för den skull, och då, i Ulskottens tanka, en återgång till extra roterings-skyldigheten vore så mycket mera betänklig, som denna skyldighet numera får fullgöras genom posterande af hästar i stället för manskap, hvilken förändring, i händelse af krig, skulle för Rikets försvar, i en så vidsträckt gräns-province som Skåne, vara af högst menligt inflytande; hafva Utskotten funnit sig icke kunna tillstyrka, att Herr Hallenborgs motion må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 1 Dec. 1834- Reservation af Herr Grefve Hornj C. F.: ”Jag reserverar mig emot detta beslut, och Stäts- samt Allm.
Eisv, och Oecon.-XJt skottens Utlåtande isto $5.
S och anser, att Utskotten bort tillstyrka Rikets Ständer att, med tillkännagifvande, det Rikets Ständer finna de vid sisla Riksdag för rotejemkningen i Skåne fästade vilkor vara i flere fall stridande emot de löften, som Statsmagterne, i och för ordinarie roteringens åtagande, lemnat de roteringsskyldige, ytterligare fästa Kongl. Majrts
Nådiga uppmärksamhet å nödvändigheten af den ifrågavarande rotejemkningens verkställande, samt anhålla, att Kongl. Maj:t ville, utan hinder af Rikets Ständers vid sisla Riksdag i delta ämne fattade beslut, låta, efter Rotehållarnes hörande i behörig ordning, uppgöra och för nästa Rikets Ständer framlägga, lill den åtgärd 80 §.
Regeringsformen föranleder, ett förslag till rotejemkning i Skåne, hufvudsakligen grundadt derpå, att det Rotehållarne gifna löfte om en femtedels nedsättning i roteringen må uppfyllas/’
Uti denna reservation har Herr Hjärne, II, instämt. STOCKHOLM, i834, hos J. A. Waubb»; Stats- samt Allm. Besa.- och Oecon.-Utsl:s Utlåtande N'.o jg. 1 N:o 4g.
Antorn till Exp.-Utsk. d. 19 Jan. i835.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 34, i fråga om Folkskolors inrättande i Riket.
TJtskoltens uti förrberörde ämne afgifne Betänkande, som Högvördige Preste- och Vällofl.
Borgare-Stånden bifallit, har lill Utskottens förnyade handläggning blifvit återremitteradt, på grund af dervid gjorda anmärkningar och afgifna yttranden, inom Höglojl.
Ridderskapet och Adeln, af Grefve Horn , Friherre Cederström, Herrar Cederschiöld, Stuart, von Hartmansdorff, Hjärne, Dalman och Lejre'n, samt, inom Hedervärda B onde-Ståndet, af de flesta Ståndets Ledamöter.
Dessa anmärkningar innefatta hufvudsakligen följande yrkanden: 1:0 att en ändamålsenlig plan för allmänna Folkskolors inrättande måtte varda utarbetad och offentliggjord, på det att dessa Skolor kunde åstadkomma den fördelaktiga verkan på de fattigare folkclassernas sedlighet och bildning, som med dem åsyftas; att Anders Danielssons förslag, rörande organisationen af folkskolor och förvaltningen af deras medel, bort understödjas; att som Utskotten skolat med mycken karghet utminuterat upplysningen och förbisett åtskilliga ganska vigtiga kunskapsdelar, så borde i första punkten af Utskottens förslag tilläggas en uppgift på alla de kunskapsgrenar, som böra blifva föremål för undervisning i Skolan, äfvensom slutligen att, enär en stor svårighet mötte att erhålla skickliga Lärare, undervisningen i Skolorne måtte uppdragas åt torftige Studenter, och inskränkas till 9 månader om året, på det att de 3:ne återstående kunde få begagnas till Lärarens enskilda studier; 2:0 att ovilkorliga påbud måtte utfärdas om Folkskolors inrättande i hvarje Pastorat, der sådant icke redan skett, och att kostnaden derföre borde bestridas genom proportionell sammanskott af hvarje inom Pastoratet mantalsskrifven person; äfvensom att bidrag och uppmuntringar till sådana anstalter måtte utsättas af allmänna medel, t. ex. bränvinsskatten; hvarjemte yttradt blifvit, alt önskeljgt vore, om, genom ett väl ordnadt fondsystem, tillgångar kunde skapas till ifrågavarande ändamål; 3:o att en närmare undersökning, än Utskotten föreslagit, borde tillstyrkas, rörande Kyrkornas disponibla tillhörigheter, äfvensom huruvida Bihang till 11.
Fröt. 1834 och 1835. 4-de Samt. 2-dra Afd. ± 13'.de Håftet.
Be sv.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande N:o fg. tillgång kunde beredas af de inkomster, sorn falla af lediga ecclesiastika lägenheter, då tvister uppstå om deras återbesättande, samt att, af den Pastorerne på vissa ställen anslagne Kronotionde, eller vederlagsspanmål, jninst io tunnor, men väl deröfver, måtte anslås till Folkskolorna; 4:o att Pastorerne skulle aflemna, lill bidrag för folk-undervisningens befrämjande, a5 procent af de årligen inflytande så kallade Likstolarne och af deras öfrige mindre intrader; 5:o att Anders Danielssons förslag, rörande creditiv till förmon för Folkskolorna och Landshöfdingarnes befattning med föranstaltande ora subskription af medel för samma ändamål, måtte af Utskotten understödjas; 6:0 att, enligt hvad alla anföranden från Hedervärda Bonde-Ståndet åsyfta, Anders Danielssons förslag om ett extra nådår för Folkskolorna borde tillstyrkas, äfvensom flere Ledamöter af nämnde Stånd ansett, att a:ne sådane måtte begäras; hvarjemte det jemväl blifvit föreslaget, att ett års inkomster af lediga Klockare-lägenheter skulle anslås för samma ändamål.
Efter att hafva behörigen öfvervägat hvad sålunda emot det återremitterade Betänkandet förekommit, anse Utskotten sig, tillbesvarande deraf, böra vördsamt anföra: 1:0 att, beträffande först yrkandet om utarbetande och offentliggörande af en ändamålsenlig plan för Folkskolorna, en sådan plan redan blifvit utarbetad och finnes allmängjord uti Läroverks-Comitéens från trycket utgifna Betänkande af den 28 December 1828; hvadan ock Utskotten, vid afgifvandet af det förra Betänkandet, hade funnit sig endast böra framställa och utreda de allmänna grunder, sora, enligt hvad Läroverks-Comitéen utvecklat, vid denna frågas pröfning måste tagas i öfvervägande.
Utskotten hafva, på dessa grunder, trott lämpligt vara, att de speciela bestämmelserna för hvarje Skola, såsom valet af undervisningsmethod, af lärare och läroämnen borde, såsom bemälde Comité' äfvenledes föreslagit, öfverlåta» åt communerna sjelfva och få bero på deras frivilliga öfverenskommelse.
I afseende på läroämnen hafva Utskotten således endast yrkat iakttagandet af den grundsats, att en ändamålsenlig religions-undervisning bör vara Folkskolans första ändamål, emedan det är härpå, som all folkbildning måste hvila.
Men då denna undervisning ingalunda utesluter den af andra kunskapsgrenar, hvilka Utskotten ansett, i sammanhang med densamma, böra bibringas, och hvaraf Utskotten uppgifvit de allmännaste och mest angelägna, sorn icke på något ställe böra underlåtas, hafva Utskotten, Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utahs Utlåtande JY:o /fg. 3 • beträffande för öfrigt valet och vidden af läroämnen, trott det böra lemnäs vederbörande öppet och fritt, att i detta afseende bestämma och vidtaga den utsträckning, som omständigheterna och locala förhållanden kunna medgifva, på sätt som Läroverks-Comiléen uppgifvit och Herr Lefrén i sitt anförande tydligen utvecklat.
Till afhjelpande af sistnämnde svårighet har väl blifvit föreslaget, att torftiga Studenter borde begagnas under 9 månader af året såsom Lärare i Skolorna, men Utskotten få härvid erinra, att, om än detta skulle med framgång kunna på ett eller annat ställe verkställas , anse Utskotten likväl, att frågan derom må bero på communernes fria val och öfverenskommelse, men icke, att den bör blifva föremål för ett allmänt stadgande.
På dessa skäl finna Utskotten de i i:sta Momentet upptagne anmärkningar icke kunna föranleda Utskotten, att tillstyrka någon förändring i det afgifne Betänkandet. 2:0 Hvad dernäst angår det i ardra Momentet framställda förslag, att ovilkorliga påbud måtte utfärdas om Folkskolors inrättande i hvarje Pastorat, och att kostnaden derföre borde bestridas genom sammanskott af hvarje mantalsskrifven person ra. m., så finna Utskotten sig, till besvarande häraf, endast böra åberopa hvad det återremitterade Betänkandet i denna del innehåller.
Hvarjemte Utskotten, i afseende på den framställda önskan om bidrag genom ett väl ordnadt fondsystem, få tillägga, att, i händelse ett sådant system redan vore infördt och egde rum, Utskotten visserligen icka skulle draga 1 betänkande att tillstyrka, det Folkskolorna mätte komma i åtnjutande af de tillgångar, som derigenom kunde beredas, men att, då detta icke är fallet, Utskotten sakna anledning, alt å framställningen härom göra afseende. 3:o Angående yrkandet om en närmare undersökning, rörande Kyrkornas disponibla tillhörigheter, samt tillgången af de inkomster, som falla af lediga Pastors- och Comministers-beställningar, då tvister uppstå om deras återbesättande, anse Utskotten sig böra fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derpå, att, utom det att en allmän undersökning härom Slats- samt Allm. skulle blifva vidlyftig och draga länge ut på liden, torde det för ifrågavarande ändamål vara vida lämpligare, om den utväg begagnas, som i 4‘e punkten af Utskottens Betänkande, pag. io, blifvit föreslagen, nemligen att församlingarne, efter pröfning i utlysta Socknestämmor och uti samråd med vederbörande Biskopar och Landshöfdingar, göra underdånig hemställan, i frågor om sådana tillgångar, då anledning dertill förekommer, hos Kongl. Maj:t, som icke lärer underlåta, alt, å framställningar härom, fästa allt det afseende, hvilket de kunna förtjena.
Hvad åter angår frågan, att minst 10 tunnor, men väl derutöfver, af den, Pastorerne på vissa ställen anslagna Kronotionde eller vederlagsspanmål borde anslås till Folkskolorna, så hafva Utskotten härvid tagit i öfvervägande, att den ständiga vederlags-spanmålen blifvit anslagen och ingår såsom Presterskapets försäkrade löneinkomst, äfvensom alt den hitintills indragna, sä kallade förlänings-spanmäleri pä behaglig tidhvilken, enligt i8i5 års Riksdagsbeslut, borde användas till läro- och uppfostriugsverkens understöd, blifvit disponerad till dessa verks löneslater, som numera äro reglerade.
Den förlänings-spanmål, hvilken, sedan denna reglering skett, indragits, lärer uppgå till ett ganska ringa belopp eller omkring 3 a 4 tunnor om året, och tillfaller nu Statsverket, såsom någon ersättning för redan bestridda utgifter: hvadan Utskotten, vid ett sådant förhållande, icke finna billigt och lämpligt, att tillstyrka bifall lill hvad som blifvit föreslaget, q rörande förändring i dispositionen af den så kallade vederlagsoch förlänings-spanmålen. 4:o
Det har afven blifvit yrkadt, att Pastorerne borde aflemna 25 procent af de så kallade likstolarne och andra smärre inkomster, till bidrag för folkundervisningens befrämjande.
Härvid få Utskotten upplysa, att conventioner emellan Pastorerne och deras församlingar numera blifvit på många ställen upprättade, till följd hvaraf likstolarne och öfrige mindre intrader dels upphört, dels blifvit nedsatte till vissa bestämda belopp, hvari någon ytterligare nedsättning hvarken vore billig eller lämplig; och då det torde böra förmodas, att dylika conventioner komma att ingås på öfriga ställen, der detta ännu icke skett, samt härtill kommer, att någon säker och bestämd inkomst genom den föreslagna åtgärden svårligen kunde påräknas, helst dessa intrader ofta erläggas i persedlar och såsom frivilliga Stats- samt Allm.
Ees v.- och OeeonUtsl:s Utlåtande IV: o cfg. 5 gåfvor, så anse Utskotten sig icke kunna tillstyrka, alt å frågan härom må fästas afseende. 5:o
I afseende på de anmärkningar, som Blifvit gjorde vid Utskottens afstyrkande, rörande frågan om creditiv, samt om
Hvad slutligen angår det, af de flesta Bonde-Ståndets Ledamöter understödda, förslaget, att åtminstone ett extra nådår af lediga Presllägenheter borde tillfalla Folkskolorna, så hafva Utskotten visserligen åt detsamma egnat all den uppmärksamhet, som ämnet förtjenar, men, efter öfvervägande af de följder, som af en sådan åtgärd skulle inträffa, anse Utskotten dessa så vådliga, att, enligt Utskottens tanka, detta förslag icke kan tillstyrkas.
Ständers uppmärksamhet derpå, att, om det mäste anses såsom menligt, alt tjenste-befattningar i allmänhet en längre lid förblifva obesatte eller förvaltas genom vicarier, så torde ett sådant förhållande i synnerhet verka ofördelaktigt, i afseende på ändamålet med folklärare-platserne inom Församlingarne.
Det lärer icke kunna bestridas, att, för en ändamålsenlig utöfning af detta Lärarekall, fordras ej allenast kunskaper, utan jemväl en, endast genom tiden och erfarenheten förvärfvad, närmare bekantskap med folkets lynne, sedvanor och bruk.
Måhända är först på delta sätt, som det innerligare och förtroligare förhållande emellan Pastor och dess församling uppkommer, hvarigenom den förre kan utöfva ett kraftigare inflytande på den senares religieusa och sedliga bildning, och hvarigenom församlingen äfven å sin sida blir salt i närmare tillfälle, att emottaga ledning och råd af Pastorns lära och efterdöme.
Under de mellantider, som genom nådåren uppkomma, sker en rubbning i detta förhållande; och Utskotten skulle derföre icke draga i betänkande att tillstyrka ett fullkomligt upphäfvande af all nådårsberäkning, 0111 Preslerskapet, lika som de flesta andra Embelsstater, egde pensions-anstalter till förmon för efterlefvande enkor och barn, men då sådana anstalter ännu icke finnas, och någon utväg dertill för närvarande ej lärer kunna uppgifvas, vilja Utskotten åtminstone icke göra sig skyldige till den förebråelsen, att, genom tillstyrkande af en förlängd nådårslid, lägga ytterligare hinder i vägen för ernåendet af det vigtiga ändamål, som med folklärarekallet åsyftas.
Man bör jemväl besinna, att, då Pastorerne i egentlig mening skola albela för samma mål, som genom ifrågavarande Skolor bör beredas, nemligen folkbildningens befordrande, så synes det icke 6 Stats- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsfcs
Utlåtande N:o 49- vara väl betänkt, att vilja befrämja de senare genom en åtgärd, som skulle hindra eller åtminstone förlama verksamheten hos de förra.
Sådant vore i sjelfva verket alt nedrifva med ena handen hvad man vill uppbygga med den andra.
Utskotten förmena deremot, att, alldenstund den närmaste vården och omsorgen om folkets undervisning samt sedliga bildning åligger Presterskapet, så hör dess verksamhet i denna del väl skärpas, men icke förlamas.
På alla dessa skäl och under åberopande för öfrigt af hvad förra Betänkandet i denna del innehåller, anse Utskotten sig icke kunna frångå deras förut framställda mening, innefattande afstyrkan å det gjorda förslaget om nådår å ecclesiastika lägenheter lill förmon för Folkskolorne, äfvensom Utskotten icke heller finna lämpligt, alt i allmänhet tillstyrka det ett års inkomst af lediga Klockare-beställningar måtte anslås för samma ändamål, enär inkomsterna af dessa tjenster på de flesta ställen i Riket lära vara så ringa och obetydliga, alt de knappast uppgå till nödigt belopp för tjenstens ordentliga bestridande; helst då härtill kommer, att intet hinder möter för communerne sjelfva i de församlingar, der Klockare-lönerna kunna vara betydligare, att, vid inträffande ledighet af sådana beställningar, öfverenskomma, i samråd med vederbörande, örn ifrågavarande disposition af löne-inkomsterne och härom göra underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t, som icke lärer underlåta, att derå fästa allt det Nådiga afseende, som det vigliga ändamålet kan påkalla.
Sedan Utskotten sålunda utlåtit sig öfver de anmärkningar, som emot Betänkandet blifvit gjorda, anse Utskotten sig böra tillägga, alt Utskotten icke af dem funnit sig föranledda att frångå de grunder, som i detsamma blifvit framställda.
Utskotten hafva deruti hemställt, såsom synnerligen magtpåliggande, att, genom ett vaksamt nit å Regeringens sida, communerne uppmuntras och uppmanas alt besörja Folkskolors inrättande.
Utskotten hafva äfven ansett sådana inrättningar böra bekostas of communerne sjelfve, men Utskotten hafva derjemte tydligen anfört deras tanka vara, att Staten, som sorgfälligt bör vaka öfver verkställigheten, äfven bör mellankomma med bidrag vid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke karn på annat sätt vinnas.
Detta anse Utskotten äfven nu vara det enda lämpliga sätt, som kan föreslås och som omständigheterne för det närvarande kunna Stats- samt Jtllm, Besv.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande IV:o /{g. y medgifva; hvadan Utskotten, under åberopande af de grunder, som det förra Betänkandet innehåller, tro sig böra förnya Utskottens då gjorda hemställan, med några få, nu dervid gjorda förändringar, nemligen: a} att Rikets Högloft.
Ständer, i underdånig skrifvelse, uttrycka deras öfvertygelse om nyttan och behofvet deraf, att Folkskolor inrättas i alla de församlingar, der sådana ännu saknas; b) att kostnaden derföre icke bör bestridas genom beskattning eller allmänna anslag; c) att besörjandet af sådana undervisnings-anstalter ovilkorligen bör tillkomma communerne, såsom ett både christligt och medborgerligt åliggande, hvarifrån ingen må undandraga sig; men att, i afseende på sättet och medlen att befordra dessa anstalter, communerne icke må tvingas genom någon allmän lag eller föreskrift, utan att delta må bero på deras frivilliga öfverenskommelser och beslut i följd af de locala omständigheter, som på hvarje serskildt ställe kunna förefinnas och erbjuda sig såsom lämpliga för ändamålet; d) att Biskoparne och Landshöfdingarne må anbefallas, att med verksamt nit vaka öfver denna angelägenhet och uti dertill utlysta sockneslämmor kraftigt uppmana församlingarne lill inrättande af Folkskolor samt alt med dem samråda och öfvrrenskomma om sättet och medlen, huru de böra tillvägabringa^; att härvid bland andra utvägar bör i öfvervägande komma hvad Lars Jönsson föreslagit, nemligen huruvida någon tillgång af kyrkornas fordna eller nu innehafvande egendom kunde vara att påräkna, samt huruvida någon del kunde anslås af de inkomster, som falla af lediga Pastors- och Comministers-beställningar, då tvister uppslå om deras återbesättande, äfvensom att en underdånig berättelse, om allt hvad sålunda förekommit och afgjordt blifvit, bör till KgL Maj:t insändas; e) att Dom-Capillen böra hvarje år till Kongl.
Maj:t afgifva en omständlig underdånig
Berättelse om folkundervisnings-anstalternes fortgång och de hinder, som i detta afseende kunna på ett eller annat ställe möta; saint slutligen Q-alt communerne må tillåtas, genom årliga collecter, bereda inkomster till förmon för deras Skolor, och att Kongl, Maj;t för öfrigt Stats- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Ulsfcs Utlåtande N:o /fg. täcktes i Nåder vidtaga och begagna alla de åtgärder och utvägar, som kunna bidraga lill ifrågavarande ändamål och dertill befinnas lämpliga.
Stockholm den 7 Januarii 1835. STOCKHOLM, Kongl.. Ordbns-Boktryckeriet , 1835.
Stutt- och Banco-Utskoltens Betänkande N.o 5o. i N:o 5o.
Exp.-Utsk. den 24 Januarii i835.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Styrelserne öfver nya Passevolance- och Arméens TrossPassevolance-Cassa , att insätta sine obehöjlige fonder på Låne-Bankens upplånings räkning för Handels-Disconterne.
Ridderskapet och Adeln har till Stats- och Banco-Utskottens gemensamma behandling remitterat en af Herr Rosenblad, Bernhard, väckt, si lydande motion: ”Jag får vördsamt föreslå, att Styrelserne öfver Nya Passevolance-Cassan och Armeens Tross-Passevolance, hvilka icke lära ega rätt att utlåna sina medel, måtte berättigas att insätta sina obehöfliga fonder på Låne-Bankens Upplånings-Räkning för Handels-Disconterne.
" "Då dessa medel i alla fall skola blifva inneslående i Låne-Banken, men utan ränta, i stället för att de efter detta förslag komma att blifva fruktbara.”
Denna motion hafva de förenade Utskotten i öfvervägande tagit; och enär, genom bifall till det deruti framställda förslag, den, både för Staten och den enskilde, stora fördel vunnes, icke allenast att Rikets Ständers Bank sattes i tillfälle uppehålla och möjligen äfven utvidga dess upplåningsrörelse för Handels-Disconterne, utan jemväl att, för de här ofvan omförmälde Nya Passevolance- och Armeens Tross-PassevolanceCassor, utväg bereddes, att, genom förräntande af deras obehöfliga oeh ofruktbare liggande medel föröka sjelfva fonderne; så och då delta senare förhållande äfvenväl synes hafva af senaste Rikets Ständer blifvit afsedt, enär de uti deras underd. skrifvelse N:o 338, om Mötes-Passevolancen för Indelta Regementena, af den 7 December 1829, bland annat, yttrat; ’’alt räntan af alla de besparingar, som under de bestämda ”femton årens förlopp kunna uppkomma, skall, efter Passevolance-tidens ”tilländagående, användas till nedsättning i då blifvande bestämning af "ny passevolance”, — hafva Utskotten, som hvarken uti nu gällande Banco-Reglemente eller andre af Rikets Ständer gifna föreskrifter, funnit något hinder möta för Banco-Slyrelsen, att, då medel erfordras på Låne-Bankens Upplånings-Räkning för Handels-Disconterne, på denna Bih. Ull R.
Prot. 1834 oeh i835. 4 Sami. a Af A, g 14-de Häftet.
a Stats- oeh Banco-ZJtskottens Uttalande N.-o St. räkning emottaga förenämnde Cassors obehöflige fonder, trott sig böra hos Rikets Ständer tillstyrka, det Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse gifva Kongl. Maj:t tillkänna, att, då lån för Handels-Biseoaterne komma att upptagas, något hinder icke möter derför, att, j händelse Kongl. Majit så för godt finnér, de af Nya Passevolanee- och Armeens Tross-Passevoiance-Cassors medel, hvilka ofruktbara ligga, må emot ränta insättas på LåneBankens Upplånings-Räkning för närande Disconter.
Stockholm dea n3 Januarii iS35.
Emot delta beslut här Herr Helsingius sig reserverat. i > N:o 5r.
Ankom till Exp.-Utsk. den a4 Januarii 1835.