Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvudgrunden till detta bättre tillstånd måste sökas deruti, att, då den utländska större fabrikanten arbetar för att undersälja sina medtäflare på verldsmarknaden och derföre måste nedtvinga arbetslönerna i möjligaste måtto, så arbetar den Svenske klädesfabrikanten för blott inhemsk förbrukning, skyddad af förbudet mot utländsk import, och kan derföre bestämma sina arbetares lön efter deras nödtorftiga behof och bergning lika mycket eller mera än efter sitt eget behof att nedsätta tillverkningskostnaden.
Att föda och underhåll icke brister för det här i sta - 33 staden uppväxande slägtet, derom vittnar jemväl förhållandet vid de årliga beväringsmönstringarne, hvarvid kassationen bland beväringsskyldige från Norrköping är långt ringare än uti Länets öfrige delar.
Klädestillverkningen har likväl ock många svårigheter att bekämpa.
Den för tillfället svåraste och mest nedslående var år (84» fruktan för tillåten införsel af utländska kläden; hvilken fruktan bringade många fabrikanter att minska tillverk-* ningen, att förafskeda arbetare och bereda sig lill nedläggande af rörelsen.
1 förväntan på en sådan förändring uti tull-lagarne upphörde de handlande i andra städer att köpa kläden, afsättningen afstadnade och nedslagenheten utbredde sig bland fabrikanterne till den grad, alt utrikes ifrån redan införskrifne och ankomne nya machiner icke ens uppsattes utan förblefvo liggande obegagnade eller ock afyttrades.
Men så snart det vardt kändt, att de förut gällande tullstadganderne skulle förblifva oförändrade, återväcktes håg och lif uti rörelsen, hvilken under påföljande år ökades med förvånande fart.
Många nya anläggningar och ombyggnader gjordes, masellinernes antal förökades, deras beskaffenhet förbättrades, de nyaste uppfinningarne införskrefvos och man bellitade sig om att uti fabrikatets fulländning täfla med de bästa utländska.
Ökad afsättning uppmuntrade ock härtill, helst priserne å varan nedsattes såsom följd af machinförbättring samt mera utvecklad arbetsskicklighet.
Sedan nu tillverkningen af kläden så betydligen ökats, har afsättningen blifvit ansenligt trögare, och det synes som fabrikernes vidare utvidgande måste anstå någon tid, intill dess endera inhemska behofven af varan blifva större eller ock att den finner väg till afsättningsorter utom våra landamäre».
Men fabrikanten har uti våra kreditförhållanden ett bestående band, som betydligt tynger hans rörelse.
Tolf månaders anstånd med betalningen för de kläden han afyttrar är vanligt, utan att han derföre äger annat än en bokförd fordran, som hvarken kan diskonteras eller hypoliseras och som således högst ansenligt ökar hans förlagskostnader, kapitalbehof och ränteförluster, som ännu mera förstoras genom de under tiden innan betalning utfallit ofta förekommande konkurser och dessas senfärdiga slut.
En rättelse eller förändring tili ett bättre härutinnan är endast att förvänta genom välberäknade lagstiftningsåtgärder, hvilkas rigtning här blott kan antydas utan att de kunna blifva föremål för närmare skärskådande uli denna underdåniga Berättelse.
De årliga ullmarknaderne äro en fördel för både köpare och säljare genom del tillfälle, de lemna lill urval af lämplige sorter, till jemförelse dem 34 emellan och till bedömande af inhemska lillgåugarne på denna rudimaterie.
Sednare arens tillförsel af ull ha,r varit mindre än förut och pi;iserne, jemväl mindre uppmuntrande för ull producenter ne, serdeles för dem, hvilka vinnlagt sig. om framalslrandet af finare ullsorter, hvilka uti Norrköping finna blott inskränktare efterfrågan, emedan finare slagen af ylleväfnader der. ej tillverkas, och det finaste klädet blott till ringare qvantitet.
Mängden kläden förfärdigas af den medelfina ullen, hvaraf man, genom förbättrade machineriers tillhjelp, tillverkar kläden, hvilkas utseende är vackrare än hvad man förr med långt finare ull kunde åstadkomma.
Derföre skall den mest vinstgifvande ullproduktionen troligen blifva af sådane fårslag, hvars ull L finhet närmar sig Southdownsracen, och hvars kroppsbeskaffenhet derjemLe är så köttig, att den lemnar godt slagt till ersättning för den drygare utfodringskostnad vi måste vidkännas i jemförelse med utlänningen.
Till de år 1843 befintlige 91 klädesfabrikerne höra 5a 1 väfslolar, förutan de på korrektions- och arbetshus, 12 färgerier, 12 klädesvalkar, 22 hydrauliskå spinnmachiner af flera slag, 160 mekaniska spinnstolar, 1 f\ enkla spinnmachiner, 87 skrubbelmachiner, 56 • kardmachiner, 68 skrubhel- och kardmachiner, 7 kardmachiner med slubb, 4 kardursticknings-machiner, 1 ullinoljningsmachin, 1 ullredningsmachin, 35 ullplysningsmachiner, 1 nyaste plysmachin, 5 öfverskärerier, 83 tondeuser, i5 finiseuser, 1 longiludinalskärmachin, 92 ruggmachiner, 1 hj^draulisk präss, 25 prässar för skruf, 23 tillborstningsmachiner, hvaraf 5 för ånga, 1 ångpanna, 24 dekateringsinacliiner, 1 1 opereringsmachiner, 4 sköljmachiner, 2 tvättmachiner, 2 appreleringsmachiner, r elothdressingsmachin, samt 1 lovoir å rouleaux.
Dessa inrättningar skötas af i,85o mantalsskrifne personer, 618 ej mantalsskrifne och 795 barn, af hvilka jemväl plysning m. m. för hand verkställes.
Af öfrige i staden befintlige fabriksinrättningar bör anmärkas: 2 sockerbruk, hvilkas tillverkning år 1843 uppgick lill 622,000 U socker och 4 1 5,ooo sirup, med ett värde af 238,000 R:dr; 1 pappersbruk med tillverkning a.f 15,ooo ris, förutan papp och takpapper, i värde 72,000
R:dr; 1 snusfabrik med tillverkning af 172,000 U, i värde 81,000 R:dr.
Alla fabrikernas sammanräknade tillverkning är uppgifven att hafva utgjort: 35 Värde i Riksdaler Banko.
Antal anstälde arbetare. — 1843 1,072,311 1,174 1,381,623 .3, _ 1,222 1,679,657 3 q 3 1,187 2,919,402 46 8 2,255 3,543,344 19 — 2,622 4,714,518 20 8 4,162 Bland förestående värden för år 1843 torde närmare 190,000 B:dr utgöras af fabrikater, hvilka ingå uti klädestillverkningen och inberäknas uti dess summa tillverkningsvärde, samt således böra afföras från slutsumman af stadens bela fabrikationsvärde, hvilket emellertid likväl öfverstiger 4>5oo,ooo R:dr Banko, oell således mer än fyrdubblat sig på 25 år.
År 1810 besteg den sig till ej fullt 600,000 R:dr, med en folkmängd af 9,000 personer.
Ökad folkmängd ocb ökad fabrikstillverkning hafva medfört en för bindlina nuen betydligt ökad afsättning för sina varor, hvaraf måhända mindre nu härifrån afgår sjöledes än förr, men hvaraf en långt större mängd åtgår för den dagliga förbrukningen, hvarföre Ock priserna å ätliga varor hålla sig jemnare och högre till nytta för kringliggande orten, der ock fastighetspriserna ansenligt stegrats, helst de -sednaste åren.
Stadens tillväxt ådagalägges ock genom det ökade taxeringsvärdet, hvilket uti sednast® afgifne underdåniga Berättelse uppgafs till nära 2,600,000 R:dr för år 1838.
År 1842 var det nära 2,900,000; hvaraf 2,442>QSo follins ocb tomter, 109,210 för qvarnar, och 344>33o för byggnader lill fabriker, verk ocb inrättningar.
Utrikes handeln är uLi enahanda skick, som omnämnes uti sednast afgifne underdåniga Berättelse, med någon tillökning uti import, hvilket äfven visar sig af den högre tulluppbörd®».
Den har förhållit sig på nedanstående sätt: 36 1838. 1839. 1840. 1841. 1842. 1843.
1 Tullmedel ......
149,100 46- 126.271 6 - 135,812 5 - 163,281 30 — 202,656 5 _ 231,793 12 — iNederlags-Recognition . . 413 44'- '383 8 - 551 6 - 441 3 - 609 42 - 339 44 — Transitoafgift — - — - — - — — 186 11 - — — Lastpenningar .... 997 38 - 753 27 - 708 11 - 942 34 — 1,036 33 - 925 40 — Confiscationsmedel och böter 11,707 2'5 3,289 16 1 1,448 42 - 1,176 22 11 456 9 6 206 40 9 Fyr- och Bäkmedel. . . Afgift till Handels- och Sjö- 969 83- 804 22 - 7S4 32 - 948 18 — 1,171 8 - 1,049 47 — farts-fonden (Convoymedel) 14,141 18- 11,852 31 - 13,228 24 - 15,944 29 - 19,845 38 - 22,871 46 — Anslag till Manufakturfonden 164 94 13 40, 4 15j33j9 36 18 4 54 14 8 35 3 10 Summa R:dr 1177,50014619 143,3681 6|5|152,549| 9|9 1S2,771 11 31226,016| 1712 257,222(41 73 Undervisningsanstalterne uli staden äro desamma, som omnämndes uti sednast afgifne underdåniga Berättelse, och befinnes i oförändrad t skick.
De uppfylla i allmänhet tämligen deras bestämmelse, helst flickskolorne, hvaraf läse- och arbetsskolan kommit i fullt åtnjutande af Eggerska donationen.
De fromma stiflelserne äro jemväl oförändrade och väl handhafde.
Sparbanken har tillväxt, så att den från 62,000 R:dr år 1838 hade den 3o Juni i843 att ansvara för insättningar till belopp af 101,923 R:dr 3^ sk.
Den emottager ej penningar från andre än dem, sora tillhöra staden; och utgjorde insättarnes antal då 2,070 personer, hvaraf 453 fabriksarbetare, 335 andre arbetare och tjenstehjon, 184 arbetares hustrur och enkor, samt 5a6 minderårige.
Ångfartygen fortfara att besörja den snabba sommarkommunikationen med hufvudstaden, och äro alla tre förenade under ett och samma bolag, hvarigenom priserne äro jemna, och fartygen väl uuderhållne.
Vid Varfven byggas blott få fartyg, men vid Motala bolags härvarande verkstad sa fdel ni 11g insättas ofta njm pannor på ångfartyg och verkställes jemväl i öfrigt en och annan reparation.
Förvaltningen af stadens inkomster fortfar att vara omsorgsfull, förutseende, sparsam och driftig; hvarigenom ock betydliga arbeten för stadens allmänna nytta alltjemnt ske.
Ar 1841 inrättades stadens fattigvård på ett sätt, som helt och hållet skiljde sig från det som förut ägde rum, och förenades med ett arbetshus; hvarjemte noggrann tillsyn i alla stadens qvarter organiserades till förekommande af allt sjelfsvåldigt tiggeri.
Till inköp af tomt och hus samt deras behöriga inredning och ordnande, lemnade Fabriks-Soeietelen ett capital af i2,ooo R:dr banko, och förmögnare enskildte sammanskjölo 4>5oo R:dr b:ko.
Med dessa medel fullbordades inrättningen och det förut brukliga understödet i kontant upphörde för alla, utom sådane, som hade tillfälle till hus - 37 runi och vård af pålitlig person.
De till fattigvårdens omsoi’g öfverlemnade barn utackorderades mestadels på landel, och de andre till fattigpersonalen hörande inlogos på fattighus eller fatligarbetshus efter ålder och förmåga.
Alla, som egde någon arbetsförmåga, måste arbeta, om de ville erhålla födan, och lättingar och liderlige tillhöllos med stränghet att göra gagn.
Hvarje person, sorn beträddes med tiggeri i staden, fördes ofördröjeligen till något al de i alla qvarter varande distriksombud, sorn genast försände honom lill fattigarbetshuset, der han anställdes till något nyttigt arbete.
Genom ett allvarsamt och oaflåtligt iakttagande af sådana föreskrifter lyckades det att helt och hållet utrota tiggeriet af staden tillhörige personer och de kringstrykande från andre orter begynte undvika stadens område i möjligaste måtto.
Första året, som inrättningen var i verksamhet, år ib/p, då spannemålspriserne uppstegrats, uppgingo kostnaderne för denna fattigvård till 1 2,323 R:dr från 9,84.9, solliden utgjort året förut; men för år i843 nedsattes den, så att den på stadens invånare i och för detta ändamål uttaxerade summan icke öfversteg hvad annars varit debiteradt när tiggeriet besvärade.
Till detta resultat har, jemte den noggranna ordningen och utmärkta omtankan som rådt vid liela företaget, de i staden befintlige fabriker uti betydlig moa bidragit, derigenom att så väl den större arbetskraften kunnat för deras räkning användas till väfvande som ock den mindre och aldraminsta till ullplysning m. fl. andra småarbelen.
Sjukvården fortfar med omsorg på stadens Lazarett, sorn af stadens egna bidrag underhålles.
Staden har tillväxt i folkmängd.
Den utgjordes år 1838 af 4>5o7 personer, och var vid 1843 års slut 4>74°> hvaraf 2,oo5 mankön och 2,^35 qvinkön.
Tillväxten har egentligen egt ruin bland arbetande klassen, och liar fattigpersonalen jemväl ökats.
Taxeringsvärdet
A hus och tomter utgjorde år 1842 en summa af 744>'55 R:dr banko.
Stadens rörelse har visserligen något tilltagit, men ej så mycket nian förväntat skulle blifva en följd af hamnanläggningen och Stångåns uppmuddring.
Flere orsaker i förening hafva härtill bidragit, och i främsta rummet den omständigheten, att ingen större spannemålshandel ännu kunnat uppstå uti staden, dels derföre alt skördarne uti orten ej varit så öfverflödige alt säd kunnat i större uiängd till andra orter afskeppas, dels SS derföre att större och hamnen näibelägne magaziner hittills saknats, äfvensom :att tillgången på de ansenlige kapital, sorn för spannemålshandel erfordras, varit allt för knapp.
'Bristen på kapitaler och den dryga räntan derå liar jemväl varit ett hinder för lillräcklige inköp i stort på öppet valten, .■hvarföre mycket varor ännu ankomma landvågen i små partier.
Vaman att köpare fordra lång kredit af den handlande, är för de sist" nämnde en stor olägenhet i isynnerhet derigenom, att den fördubblar deras behof af förlagstillgångar mot hvad som behöfdes om handeln skedde för kontant.
Ett annat hinder för stadens handel har varit de många försök, •som helt obemedlade personer gjort alt öppna egna bodar med från utlänningen på kredit et hällne varulager, för hvilka de sedan sökt skaffa sig skyndsam afsättning genom låga priser och lång kredit, sorn undergräft såväl deras eget efetneriska bestånd, som ock de mera bemedlade köpmännens skäliga vinst.
Bland märkvärdiga handelsföretag, som antyda hvad förmon en uppmärksam köpman kan draga af det tillfälle lill förbindelse med fjerran belägna orter, sorn den inya hamnen lemnar, må nämnas, att år 1843 afskeppades från Linköping en läst der uppköpta bräder till Lubeck.
Staden tillhörige fartyg äro fortfarande blott tre.
Emedlertid har, dessa åren, kringboende allmogen funnit en förmonlrg afsättning för mindre landtmannaprodukter på Linköpings torg, der smör, ägg och dylikt haft stark åtgång till tämligt höga priser och sorn alla torgdagar varit uppfyldt af säljare, hvilka sällan saknat köpare.
Ångbåtskommunikalionen med Stockholm har i betydlig mån härtill bidragit, och dess upphörande förändrar genast förhållandet, till förmån för i staden boende löntagare och andre, som lefva af en knapp penningeinkomst, men till afsaknad för landtmannen och till ingen vinst för köpmannen, hvars afsättning i så hufvudsaklig mån beror derpå, att landtmannen får sine varor så betalte, att han kan köpa af köpmannen.
Uandlverkerierne hafva ej synbart lörkofrats.
De klaga mycket öfver intrång uti yrkena, dels af bönhasar, dels af i allmänhet privilegierade handl vprksidka re, dels af så dane, som genom Commerce-Collegii särskildta tillåtelse nedsätta sig, dels ock af på landet eller uti andra mindre städer bosatte handtverkares sed, att i socknarne ki ingi esa, helst söndagarne lill kyrkorne, och der till allmogen försälja sina varor, samt emottaga deias råämnen ni. m. lill beredning för husbehofsbrnk, eller reparation o. m. d.
Skälen till deras klagan kunna ej i allo underkännas, fastän man bör tro flit friheten uti inhemska näringarnes bedrifvande är hvad som i längden 39 och lil,ui; allmän synpunkt betraktadt, skall blifva för Rikert fördelaktigast och för dess invånares, gemensamma trefnad och belåtenhet mest önsk vändt.
Likväl mäste sådant till vägpbringgsi genom allmän lagstiftning oell eigenom» undantag eller missbruk.
Gymnasium och Lärdomsskolan fortfara att vara mindre besökta, än de förr varit, och hvartill en del skäl uti, sednast afgifne underdånige berättelse infördes.
Till dem kan ytterligare läggas den erfarenhet, att en mängd stu^ (levande, utan att genomgå, hela skolan och gymnasium, afgå i förtid till andra yrken och till när i o gar ne,, dit flera nu mera ägna sig än som fordom var förhållandet.
Apologislskolan är något mera besökt.
Ljungstedtska friskolan fortfar att gagna detta, samhälle och,torde framdeles kunna göra det ännu mera.
Dess tillgångar äro, genom ytterligare från den ädle stiftarens qvarlåtenskap tillfallne medel, förakta, så att de nu bestå af vid pass 3o,ooo R:dr banko i kontant, den landtegendom som för längre lid sedan inköptes, bus och tomt i staden samt hälften af ett hus uti Stockholm, Der äro anställde en förste Lärare, sorn bor uti inrättningens hus, en Lärare för Sönclagsundervisningen, en för lincarleckning, en för Gymnastik och en för Kyrkosång.
Uti handaslöjder och handtverk har ännu ingen vigtig undervisning blifvit organiserad, blott förslag uppgjorts, till denr na angelägna och med stiftelsens ändamål så nära förenade gren af den uppväxande fattigare generationens uppfostran.
Från Friskolans första början år 1824 har der intagits 822 gossar; och höstterminen 1843 voro närvarande iii.
Årligen hafva de sednare åren utgått 20 ä 3o och ett ungefärligt lika antal in träd t.
För närvarande är Stiftets, seminarium förenadt med friskolan, och 20 unga män inhemta der kunskap om och öfning uti vexelundervisnings-methoden, för att såsom lärare uti socknarnes folkskolor meddela sanningens ljus åt allmogens vellgirige barn.
Flickskolan, grundlagd genom sammanskott i anledning af dén år i83o firade Jubelfest,, har nu en fond af 3,333 R;dr 16 sk, banko, hvarå räntan, jemte frivilliga gåfvor och behållningen af flickornas^ arbetsförtjenst, lemna nödiga tillgångar för hyrande af lärosal och af boning samt lön åt lärarinnan.
Antalet flickor, sorn der erhålla undervisning och inlagas emellan 8 och i5 år, (år ej samtidigt öfverstiga 5o, ehuruväl behofvet skulle påkalla en utvidgning, hvartill medel ännu saknas.
Lärotiden är, beräknadt till 4 år.
Sedan stiftelsens början hafva- 200 flickor här njutit undervisning uti stafning och renläsning, christendom, chorajsång, samt, efter hvars och ens fallenhet och förmåga, uti sådane handaslöjder som strumpstickning, sömnad, spånad och väfnad m. m.
Skolans styrelse utgöres 40 af en Direktion af fruntimer, som tillsätter lärarinna, förordnar om undervisningen och inspekterar skolan samt förvaltar dess inre ekonomi.
Kapitalfonden förvaltas af en Kommite, som utväljer Direction.
Hvarje tre år sammanträda de personer, hvilka bidraga till skolans fond, och utse kommitterade samt taga kännedom om skolans gång och ställning.
Sparbanken, som år 1838 svarade för 27,350, R:dr insatte af 749 personer har, enligt sista redogörelsen af år 1843, att ansvara för insatte 63,727 R:dr 4° sk.
Insättarnes antal utgjorde 1,124 personer, hvaraf 148 ståndspersoner, 97 borgare och handtverkare, 222 allmoge och tjenstehjon samt 657 barn.
Östgötha Bank har fortfarit att gagna orten, hufvudsakligast genom det tillfälle den öppnat åt affairsmannen, alt för behofvets stund bereda sig ögonblicklig tillgång på penningar, hvilka sedan återbetalas under loppet at året uti större eller mindre summor efter beqvämlighet, äfvensom att mot någon ränta deponera sina tillfälligtvis influtne penningar, hvilka sedan vid förefallande behof stå att lyfta hvad dag som helst till större eller mindre belopp.
Banken, som aldrig var ämnad ätt förlägga den större rörelsen, oktrojerades till en million; men då vid samma tid flera privatbankar uti angränsande provinser stiftades, inskränktes den af aktieegare sjelfve till 760,000 Riksdalers fond, hvaraf ^ inbetaltes kontant.
Rörelsen har sedan 1 Juli 1837 fortgått sålunda, att ställningen hvarje halft år varit följande.
Kontant Kassa.
Ar 1837 Decembei' 31 115,964: 3T. _ __ 1838 Juni . 30 116,478: 45. _ _ December 31 270,729: 8.
1839 Juni . 30 125,615: 4. 1.
December 31 335,310: 13. 7. 1840 Juni . 30 226,220: 25. _ December 31 491,387: 46. 1. 1841 Juni . 30 250,047: 10. _ December 31 559,003: 10. _ 1S42 Juni . 30 278,546: 41. - — December 31 476,938: 38. 2. 1843 Juni . 30 191,672: 30. - — — December 31 514,643: 11. 3.
Utelöpande Sedelstock. 351,663: 433,663: 616,819: 583,645: 768,335: 841,537: 1,047,852: 955,878: 1,070,395: 981,189: 960,098: 915,372: 916,239:
i Diskontlån. pä Kreditiver.
Län. 442,943: 16. 2,016: 32. 42,173: 16. 31,000: — 498,150: 8 153,490: 32. 134,055: — 41,000: — 696,107: 40. 2,360: 176,950: — 34,690: — 667,198: 12 223,560: — 128,470: — 105,000: — 756,008: 18. 38,590: — 106,425: — intet. 785,564: 34. 218,336: 32. 102,378: 16. 60,000: — 900,796: 9. 8,903: 16. 120,821: 32. intet. 905,018: 24. 348,570: — 119,261: 32. 140,000: — 989,252: 4. 9,900: — 186,051: 32 intet. 959,336: 43. 287,410: — 157,241: 32- 100,000: — 992,082: 40. 7,950: — 20S,461: 32. intet. 882,578: 1. 376,220: — 108,021: 32. 143,866: 32. 854,548: 45. 2,450: — 150,941: 32.
Diskontlånen hafva öfverhufvud begagnats till af Landtbruket och bergs - 41 bergsrörelsen, till £ af fabrikerne, något utöfver af handeln, afhandtverkerierne och ^ af diverse personer.
Regelmässigheten af Bankrörelsens gång ådagalägger dess Styrelses omtanka och försigtighet samt på erfarenhet och stadigvarande grundsatser hvilande förvaltning.
Inväxlingen af Bankens sedlar har oafbrutit fortgått vid hufvudkassan i Linköping, Afdelnings-Contoret uti Norrköping och Växlings-Contoret uti Stockholm.
Yid de båda förstnämnde ställena föres deröfver inga anteckningar, men i Slockholm har den uppgått till ij gånger hela den utelöpande sedelstocken, hvilket således utvisar den skyndsamma circulationen af penningarne, äfvensom den lifliga kommunikationen emellan denna ort och hufvudstaden; hvarjemte det ådagalägger fastheten af Bankens ställning och det förtroende, sorn dess goda förvaltning ingifver, enär så betydlig växling af sedlarne kunnat med Riksmynt ersättas, utan större upplåning än den som skett.
Fattigförsörjningen uti staden har varit bekymmersam och kostsam, utan att tiggeriet förekommits och utan att behofvet varit tillräckligt afhjelpt.
Orsakerne härtill äro flere och hufvudsakligen af moralisk beskaffenhet; helst största kostnaderne härröra från det stora antal barn, som dels i saknad af nödig föräldravård fallit fattigförsörjningen till last, dels falla stadens invånare dagligen besvärlige genom bettlande.
Till förbättrande af fattigvården har den nu blifvit omorganiserad och ett arbetshus inrättadt, med mat för den behöfvande och sysselsättning för den lättjefulle.
Så väl reglementet, som verkställigheten äro alltför nya för att deröfver ännu något annat omdöme kan fällas, än att de vittna om stadens invånares bemödande att åt denna vigtiga samhällspligt ägna en skyldig omtanka.
Mörnerska fattighuset fortfar alt uppfylla sin ädle stiftares mening genom fria husrum och eldning åt 29 å 3o fattige.
Med anledning af jubelfesten den 6 Februari 1843, stiftades i staden ett välgörande Sällskap, som antog namn af de fattiges vänner, men hvars sammanskjutne fond ännu är alltför inskränkt för att kunna lindra den nödställde uti någon vidsträcktare mån.
Länets Lazarett är i den bästa ordning, med 56 sängar, och utrymme för flera om så skulle med tiden erfordras.
Ett nytt större stenhus, ett gammalt sådant repareradt, innehålla rymliga och lufliga sjuksalar, hvarförutan 2 mindre jemväl begagnas till sådane sjuke, som böra vara mera frånskiljda.
Den byggnad af nvtt länsfängele, som invid staden är påbegynt år 1842, 6 42 var vid dess slut ej så långt framskriden, att den kan blifva föremål för denna underdåniga Berättelse; och ännu torde mer än ett år förbigå innan den är fullbordad.
Stadens folkmängd, som år 1838 uppgafs till 1,05g personer var 1,164 v*d slutet af år 1842, och deraf 489 mankön, samt 675 qvinkön.
Den har sålunda på dessa fem åren ökat sig med 10 procent.
Ar i843 föddes 34 och dogo 3i personer, hvarigenom tillväxten ej blef så stor som vanligt.
Handeln härstädes, som syselsätter 12 minuthandlare, har på nu förflutne fem åren föga ökat sig, och de fleste varor, som vid stadens lastageplats Mein förtullas, äro import som tillhöra andra städers handlande.
Förtullade exportvarorne lastas vid Waldemarsviks köping och tillhöra bruksegare eller handlande i den trakten.
Tulluppbörden har År 1838 uppgått till 13,080: 87. hvaraf exporttull 1,337: 17. „ 1839 .... 27,055: 40 1,447: 20. „ 1840 .... 16,096: 33. . • . . . . 1,468: 8. „ 1841 .... 28,308: 36 1,888: 33. „ 1842 . • . . 34,378: 25 1,266: a5. llandtverkerierne äro fä och rörelsen föga betydlig, förutan hos Bagare, Bryggare och Källarmästare, den tid staden besökes af Bad- och Brunsgäster, hvilkas inhysande jemväl utgör en ej så obetydlig inkomst för husegare.
Undervisningsanstalterne hafva åren 1838 till 1842 bestått af en Lärdoms- och Apologist-skola samt en Yexelundervisnings-skola.
Apologistskolan var fördelad på tre afdelningar och hade 2 Lärare.