Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter tagen kännedom af de remitterade, äfvensom åtskilliga andra till ämnet hörande handlingar, måste antagas, att Konung och Ständer sammanstämmande beslutit tiotalsräkningens införande i mått och vigt.
Anmärkningar emot denna princip äro visserligen tid efter annan gjorda, hufvudsakligen på den grund, att tiotalet är delbart allenast med tvänne tal, nemligen 2 och 5, då deremot tolftalet är divisibelt med fyra tal, nemligen 2, 3, 4 och 6, hvarföre decimal-systemet icke skulle vara så beqvämt, särdeles för allmogen, som duodecimal-systemet; men denna anmärkning drabbar icke de mått-, vigt- och mynt-system, som delas efter decimal-systemet, utan det talsystem, som hela den civiliserade verlden numera antagit.
Hade detta varit duodecimalt, hvilket onekligen varit ändamålsenligare, så hade ock alla mått-, vigt- och mynt-system bort vara likaledes duodecimala; Och hade tal-systemet varit sexagesimalt, — som Ptolemeus anses hafva åvägabragt, ehuru timmans och tidsminutens samt gradens och bågminutens underafdelningar äro nästan de enda, som sedermera bibehållit sig enligt detta system, — så hade äfven alla mått, vigter och mynt bort vara på samma sätt indelade.
Men nu, då ingen förändring i det en gång antagna tal-systemet efter tiotal synes kunna komma i fråga, är ock onekligen tiotalsräkningen beqvämast i afseende å mått, vigt och mynt, äfven för den mindre öfvade räknaren.
Också påstår en inhemsk författare, på grund af den erfarenhet, han 16 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 62- under en mångårig undervisning inhemtat, att räknekonsten skulle genom detta systems antagande förlora två tredjedelar af sina svårigheter.
Ett säkert bevis för decimal-systemets praktiska användbarhet i afseende å mått, vigt och mynt, torde finnas i detta systems stora utbredning.
Då det skulle leda till för mycken vidlyftighet, att fullständigt visa, hurusom decimalsystemet i mått, vigt och mynt blifvit mer eller mindre fullständigt antaget i olika länder, torde bär vara tillräckligt att uppräkna de stater, som vi för närvarande erinra oss hafva, dels uteslutande, dels vid sidan af äldre, mer eller mindre fullständigt antagit ifrågavarande indelningssätt i 10, 100 eller 1000.
Dessa stater äro: l:o.
I afseende å Mättet (för längder, ytor och rymder): Frankrike, Belgien, Holland, Neapel, Kyrko-Staten, Konungariket Sardinien, Modena, Lombardiet, Venedig, Schweitz, Wurtemberg, Baden, Rhen-Bayern, Hessen, Darmstadt, China, Japan, utom många andra stater, som indela fältmåttet decimalt; 2:o.
I afseende å Viglen:
Frankrike, Belgien, Holland, Neapel, Kyrkostaten, Lombardiet, Venedig, Baden, Rhen-Bayern, Grekland, Persien, China, Japan, utom flera andra, som begagna Centner å 100 t&; 3:6.
I afseende å Myntet:
Frankrike, Belgien, Holland, Neapel, Kyrkostaten, Sardinien, Toscana, Parma, Modena, Lombardiet, Venedig, Schweitz, Portugal, Grekland, Joniska öarne, Ryssland, Persien, China, Japan, med flera länder i Ost-Indi en, Nord-Amerikanska Fri-Staterna samt Canada och Texas; en stor del af Vest-Indien, såsom Hayti, samt slutligen största delen af Södra Amerika, nämligen Brasilien, Guiana, Venezuela, Nya Granada och Chile.
Man har beräknat att åtminstone en tredjedel af jordens invånare redan begagna sig af decimal-systemet i afseende å mått, vigt eller mynt, mer eller mindre fullständigt; Och då man tager i öfvervägande, hurusom flera länder, bland andra, England, äro sysselsatta med förberedelser till decimal-systemets införande, så torde man med temligen stor sannolikhet kunna antaga, att detta slags indelning en gång kommer att blifva rådande öfver hela den civiliserade verlden.
Afven hos oss hafva förslag till decimal-systemets antagande i afseende å mått, vigt och mynt blifvit tid efter annan afgifna.
Redan för nära 200 år sedan blef foten föreslagen att delas i 10 tum å 10 linier, ehuru denna indelning först genom 1733 års Kongl. Förordning synes blifvit fullt laglig.
Den vittre Stjernhjelm, den förste som anförtroddes öfverinseendet öfver Rikets mått och vigt, utgaf nemligen redan år 1664 en tafla i kopparstick under titel:» Mensuroe Regni Snetice Ane tori ta te Regia ordinatoe,ii der foten är delad icke allenast i 12 tum å 12 linier, utan äfven derjemte i 10 tum å 10 linier, och kubikfoten är delad i 10 kannor å 10 Römer å 10 follmåt å 10 minuter. 1665 års Riks-aln lärer ock vara delad allenast i decimaltum, samt hela och halfva decimallinier.
Vår Kongl. Maj:(s Nåd.
Proposition, N:o 62. 17 Var berömde Svedenborg, en af sin tids utmärktastc sakkännare i hithörande ämnen, säger ock, uti sitt år 1719 af trycket utkomna: »Förslag till vårt mynts och mais indelning, så att räkningen kan lättas och allt brak afskaf fas g uti inledningen följande: »Men vöre myntets, jemväl ock måttens, indelning efter decimalen, thet är ställd pä tiotalet, så kunde then enfaldigaste rakna som then klokaste, en Bonde så väl sorn Oppbördsskrifvaren.
Ther jemte skulle all handel och vandel, samt Rikets allmänna oell särskilda oeconomie hafva therutaf en otrolig förmån och ett nöje.» Faggot, Ofver-direktör för Landtmäteri et, dit justeringsverket då nyligen var flyttadt, föreslog uti en i Kongl. Akademiens Handlingar för år 1742 införd uppsats »Om Tijotälning» likaledes decimalindelning å mått, vigt och mynt, och säger på ett ställe: »Det är mig ock nyligen förvisso berätladt, att Högstsalig Konung Carl XII ernade ställa sådant i verket, efter en vitter mans dertill gifna utväg, om ej döden beklagligen kommit emellan.» Runeberg, Inspector öfver mått, mål och vigt, som uti sitt år 1757 inför Kongl. Akademien hållna inträdestal, äfven föreslår decimalindelning, säger i samma tal: »Skulle sedermera måttet och vigten få, såsom vårt fotmått, delas efter tiodelningssutt, på samma vis, som Chineserne hafva sina mål och vigter indelte, så vet jag ej hvad hos oss skulle felas i den redigaste och fullkomligaste inrättning af mått, mål och vigt.» Sedermera hafva flera projekter i afseende å decimalsystemets användande å mått och vigt blifvit afgifna, men allt utan framgång, till dess Kongl. Akademiens ofvanomförmälda, år 1822 i underdånighet afgifna, förslag lyckades vinna Konungs och Ständers bifall; och man torde nu få anse frågan om decimalsystemets införande hos oss i sjelfva verket afgjord, äfvensom den om bibehållande af kända grundenheten för mått och vigter.
Enär likväl, vid sednare Riksdagar, åtskilliga förslag, det oaktadt, äro gjorda att införa de af Fransmännen antagna enheterna, men gifva dessa, äfvensom deras multipler och underafdelningar Svenska namn, ja till och med sådana namn, som sedan långliga tider begagnats för åtskilliga af våra hittills allmänt använda mått och vigter, så torde det anses åligga Kongl. Akademien att till besvarande ytterligare upptaga denna fråga, hvarföre vi anse oss böra äfven härom yttra våra tankar.
Akademien har redan, uti dess år 1822 afgifna, underdåniga utlåtande, oaktadt sitt medgifvande af detta systems stora fullkomlighet, på goda grunder icke föreslagit det till införande hos oss, »erne„ dan största delen af'den närvarande generationen sannolikt aldrig skulle förmå sig lill den ansträngning, som fordras för att lära det, sedan man redan vant sig vid en viss måttstock, med hvilken man förut alltid gjort sina jemförelser.» Om Fransmännen, vid införandet af decimalsystemet, redan va Bih. till B.
Prof. 1853 di 1S54. 1 Sami. 1 Afd. 17 Haft. 3 18 Kongl. Ma:jts Nåd.
Proposition, N:o 62. rit från äldre tider vana vid Metern, Litern och Kilogrammen, hade förändringen ©tvifvelaktigt gått för sig utan minsta svårighet, hvaremot nu, då enheterna voro nya och icke stodo i något kommensurabelt förhållande till de gamla, det behöfdes, oaktadt revolutionens maktspråk vid införandet af de nya, ej mindre, än ett halft sekels öfningstid, då man ändtligen vågade bortskaffa de gamla, och oss synes sannolikt, att i vårt fredliga och glest bebyggda land en ännu längre tid skulle erfordras, om man nu samtidigt införde nya inkommensurabla enheter och den nya indelningen.
Helt annat blifver förhållandet, om de väl kända enheterna bibehållas, då man endast har att bortskaffa det öfverflödiga af det gamla, samt att lära sig inse, att decimal-indelningen i mått och vigt endast är en konseqvent tillämpning af det enda räknesätt, som hvar och en från barndomen inhemtat.
Det praktiska England synes ock derföre, att döma af de derstädes i sednare tider nedsatta kommitéers förslag, vara pä god väg att, med bibehållande af gamla enheter, antaga decimalfördelningen i mått, vigt och mynt.
Beträffande benämningarne, så synes man hafva tagit miste om hvad som leder till reda; då man föreslagit t. ex. att Metern skulle benämnas aln, oaktadt den är 68 procent större än vår nu brukliga aln; att Hedar en skulle benämnas tunnland, oaktadt dubbelt så stor som vårt nu brukliga tunnland; att Kilogrammen (2j nu gällande skålpund) ékulle kallas skålpund o. s. v. Med allmogens kända benägenhet att bibehålla det gamla i afseende å -så väl benämningar, som motsvarande begrepp, skulle, försöket att öfverflytta de gamla namnen på nya storheter säkerligen leda till den aldra största oreda.
Annu andra skäl kunna visserligen anföras emot förslaget att nu införa det metriska systemet, men då, såsom vi haft äran nämna, några andra än förut hos oss kända och begagnade enheter icke lära nu mera komma i fråga, så torde vi i stället nu böra gå till vår hufvudsakliga uppgift, som är att, om möjligt, föreslå ett enkelt system, grundadt på decimal-fördelningen, och så vetenskapligt och konseqvent som möjligt, med bibehållande likväl af kunda enheter, eller, med andra ord, ett sådant system, som Rikets Ständer uti förstomförmälda underdåniga skrifvelse begärt.
Enär, i vår tanke, Kongl. Akademiens ursprungliga, uti 1826 års underdåniga förslag till Allmän Nådig Stadga i hufvudsaken följda system är fotadt på goda grunder, så hafva vi att föreslå i sjelfva verket allenast modifikationer deraf; dock våga vi hoppas att systemet skall blifva både enklare och konseqventare, samt att vetenskapens rätt i denna fråga skall blifva ännu bättre bevakad, enär man vid detta tillfälle icke uraktlåtit att begagna sig af de ytterligare framsteg, vetenskapen gjort, sedan Akademien år 1834 afgaf sitt und er d åniga B etänkande.
Ma:jts Nåd.
Proposition, N'o 02. 19 Hvad alltså först beträffar systemets grund-enketer, anse vi dessa arbiträra storheter böra inskränka sig till enheter för längdmåttet och vigten, nemligen för det förra den förut föreslagna Foten, och för den sednare det förut föreslagna Skålpundet, alldenstund, enligt Geometriens foi dringar, enheten för ytmåttet bör vara qvadraten på foten, d. v. s. en qvadratfot, och enheten för rymdmåttet- bör vara kuben på foten, d. v. s. en kubikfot (10 af den förut föreslagna enheten, kannan).
Fotmålet omtalas, jemte alnmåttet, redan i provincial-lagarne; men först i Norrköpings Riksdagsbeslut år 1604 stadgas, att alnen i hela Riket skall rättas efter en viss normal-aln, nemligen den så kallade Ryholmska alnen, och först genom Kongl. Plakatet om mått och vigt år 1665 föreskrifves, att denna alns halfdel en Svensk fot rigtigt hålla skall och begagnas vid allt landtmäteri.
Fotmåttet är alltså sedan långliga tider allmänt kändt, och synes åtminstone i 250 år varit oförändradt till storlek och gemensamt öfver hela Riket.
Då nu detta mått under hela denna tidrymd varit för geometriska behof deladt i 10 decimaltum å 10 decimallinier, hvilken indelning är den enda, som i den nu gällande, äfvensom i alla äldre oss bekanta allmänna författningar linnes omnämnd, och en decimal-linie är i det närmaste lika med l verktum, så är allt skäl att i stället för alnen antaga foten såsom enhet för längdmåttet.
Derigenom vinnes ännu en fördel i afseende å rymdmåttet, som vi straxt skola närmare betrakta.
Ofvannämnda af foten beroende enheter för yt- och rymdmåttet, nemligen qvadrat- och kubikfoten, bära naturligtvis samma ålder, som foten sjelf, ehuru de mindre allmänt förekommit i handel och vandel.
Till följd häraf och i öfverensstämmelse med den mathematiska konseqvensen, anse vi oss böra föreslå kubikfoten såsom enhet för rymdmåttet, och icke, på sätt hittills föreslaget blifvit, kannan, hvilken endast medelbarligen, nemligen genom kubikfoten, står i samband med foten, men dock lyckligtvis utgör jemt en tiondedels kubikfot.
Benämningarne qvadrat- och kubikfot anse vi böra bibehållas i deras rent mathematiska gestalt, likasom i öfrigt epiteten qvadrat och kubik till alla motsvarande längdmåtts afdelningaar, dels emedan de benämningar, som sålunda uppkomma, äro vida lättare att inlära och i minnet qvarhålla, än de många för saken främmande namn, som i annat fall blefve nödiga, dels'ock emedan denna anordning torde böra räknas till de medel, Rikets Ständer uti oftanämnda underdåniga skrifvelse ansett böra vidtagas för att »äfven för den mindre kunnige underlätta tillämpingen af de praktiska vetenskapernas resultater», enär allmänheten sålunda skall lättare lära sig att beräkna yt-innehållet af en åker, rymden af en spanmålslår, o. s. v.
Skålpundet har, under de sista 200 åren, icke heller undergått någon förändring och är ännu mera allmänt kändt än foten, ehuru äfven under namnet Mark.
Hvad benämningen beträffar, hafva vi varit i någon villrådighet om den - 20 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition, N:o 02. na enhet bör benämnas skålpund eller mark.
Båda namnen förekomma i Svenska handlingar redan för 500 år sedan; och begagnade man då, likasom ännu, namnet skålpund för specerier o. d., och mark för viktualier o. d. Sedan, till de förut brukliga viktualie- och stapelstads-vigterna, Konung Carl IX införde Upstads-, Bergs- och Tackjernsvigterna, hafva alla utkomna författningar nyttjat benämningen skålpund, allenast dä viktualievigt varit i fråga, men mark då frågan varit om något af de öfriga fyra vigt-slagen; men denna skillnad har icke i rörelsen blifvit i allmänhet iakttagen.
Likväl, och som hädanefter blifver fråga uteslutande om viktualievigten, har bibehållandet af benämningen skålpund laghistorisk grund.
Ehuru Kongl. Akademien i sitt första förslag begagnade benämningen mark, synes oss således skålpundet böra få företrädet, helst dertill kommer, att i alla andra af de många länder, der mark finnes, den utgör endast hälften af landets skålpund, -— likasom myntmarken tillförene hos oss utgjorde, åtminstone ungefärligen, i IL viktualievigt, •— och man, med antagande af benämningen mark i stället för skålpund, hade att befara ett för Sverige skadligt missförstånd af utländningen, som nu känner vårt skålpund viktualievigt, men sannolikt skulle taga vår mark för ett halft sådant skålpund.
Emot antagandet af foten och skålpundet såsom grundenheter har man invändt, dels att den förra icke står i ett jemnt förhållande till något naturmått, dels att något enkelt samband icke finnes mellan måttet och vigten.
Hvad den förra förmenta bristen beträffar, så är denna af mindro vigt än mången föreställer sig.
Ehuru Fransmännens nya längdmåttsenhet är, som bekant, bestämd till en tiomilliondel af jordens norra meridianqvadrant, så vore det väl föga besvärligare att restituera densamma, om den vöre en annan del af detta afstånd, såsom händelsen är t, ex. med vår fot.
En vacker tanke ligger onekligen till grund för bestämmandet af meterns storlek, men man får icke lemna ur sigte, att det nu allmänt antagna metermåttet icke är exakt hvad man dermed utlofvat, samt att vetenskapsidkaren måste noga skilja mellan »métre pär definition» och »métre légale.-i
Om längdenheten vore lika med eller utgjorde en jemn del af sekundpendelns längd under någon viss latitud, medförde icke heller detta någon vinst, enär måttets kontroll efter pendellängden genom denna omständighet icke i ringaste mån vore lättare, än om längdmåttet utgjord© hvilken annan del af pendellängden som helst. (hiskligare hade visserligen varit, om en volym, lika med rymdenheten, vatten af en viss värmegrad uppvägdes exakt af vigtenheten, emedan man dä utan beräkning funne en kropps vigt af dess volym och specifika vigt.
I Frankrike bestämdes ock, som bekant, att en décimetre cubé (1 Litre) tätaste vatten skulle i lufttomt rum väga, 1 Kilogram.
Sednare undersökningar hafva dock visat, att den antagna Kilogrammen än mindre uppfyllde sin bestämmelse som representant af nämnda vattenqvantitet, än metern såsom jordmått, hvarföre Kongl.
Proposition, N:o 62. 21 vetenskapsidkare!! måste göra noga skillnad mellan »Kilog ramme pär definition» och ”Kilogramme legale.»
De fel som sålunda i sjelfva verket vidlåda likarne för metern och kilogrammen, äro visserligen icke så stora, att sådant har något inflytande i handel och rörelse, men de visa dock, att hänskjutningen till naturmått icke bör ske förr än man är i saknad af tillförlitliga kopior af de en gång antagna likarne.
En egen tillfällighet har knutit ett slags samband mellan vårt mått och vårt skålpund, som må anföras såsom för begreppet särdeles underlättande.
En kubiktum 20| karats guld väger nämligen 1 skälp.
Legeringens mekaniska behandling kan dock häri åstadkomma en ringa afvikelse.
Det noggranna sambandet mellan foten och sekundpendellängden i Stockholm, samt mellan-kubikfoten vatten och skålpundet, skall, likasom dessa enheters multipler och underafdelningar, med hvad mera till detaljerna och verkställigheten af det system vi våga föreslå hörer, närmare uppgifvas och, så vidt nödigt är, motiveras uti de projekter, vi liärhos få äran Kongl.
Akademiens pröfning underställa, till ändring i åtskilliga delar af de förut är 1826 afgifna underdåniga förslag, hvarvid vi till ledning begagnat, så vidt görligt varit, Kongl. Akademiens underdåniga betänkande af år 1834, saint äfven i vissa delar 1838 års underdåniga förslag af Herrar Cassel och Friherre Berzelius.
Ehuru vi sålunda i sjelfva verket endast tillåtit oss att föreslå åtskilliga ändringar och tillägg i förut i underdånighet afgifna förslag, hafva vi dock, lör att åstadkomma en lättare öfversigt, i ett sammanhang omarbetat de båda förslagen af år 1826, och i marginalen antecknat våra anmärkningar samt motiver för gjorda ändringar.
Yi anse oss härvid böra fästa Kongl. Akademiens särskilda uppmärksamhet derå, att vi icke vågat föreslå upphäfvande af alla hittills gällande författningar 0111 mått och vigt, emedan det ligger i sakens natur, att icke alla specialförfattningar, såsom om mätning af fisk, kol, ved, garn m. m. kunna dels inrymmas i den allmänna stadgan, som mäste vara kort, dels nu medhinnas till utarbetning, särdeles den om kolmätningen.
En revision af alla dylika specialförfattningar synes emellertid vara af behofvet påkallad, äfvensom en särskild instruktion för Justerare, hvilka nu hafva att ställa sig till efterrättelse en mängd föreskrifter, spridda i åtskilliga författningar.
Afven böra vi särskildt fästa uppmärksamhet å nödvändigheten att, på sätt vi föreslagit eller annorlunda, sprida kännedom om det nya mått- och vigtsystemet.
Då detta så nära sammanhänger med myntsystemet, så och ehuru det icke är Kongl. Akademien ålagdt att afgifva yttrande i denna del, kunna vi ej underlåta slutligen tillägga att, i händelse icke myntet skulle äfven blifva de - Kongl.
Proposition, N:o 62- ladt efter tiotalsräkningen, man ej på långt när har den fördel af tiotal,sdelningen af mått, mål och vigt vid beräkningar, som man torde hafva väntat sig.
Underdånigt Förslag till Kongl. Maj:ts Allmänna Nådiga Stadga om Rikets Mätt och Vigt.
VI OSCAR, med Guds Nåde Sveriges, Noriges, Göthes och Vendes Konung, gore veterligt: att enär de flere olika slag af mått och vigt, hvilka här i Riket för närvarande begagnas, medföra oreda i näringar, handel och rörelse, samt en vidlyftighet i förvandling och bokföring, som, redan länge insedd, föranledt ofta förnyade erinringar om nödvändigheten af en ny reglering, hafva Vi varit betänkte på antagandet af ett system för Rikets Mått och Vigt, som, möjligast öfverensstämmande med den allmänna hushållningens behof af en enkel beräkning och ett lätt funnet sammanhang mellan systemets delar, på ett fullständigare sätt än hittills uppfyllde tidens fordringar i denna vigtiga angelägenhet, utan att likväl nya grundenheter infördes eller minnet belastades med många nya benämningar, eller nya begrepp fästades vid förut kända namn; och sedan det dertill gifna förslag, efter föregången granskning, blifvit vid sednaste Riksdag till Rikets Ständers pröfning öfverlemnadt, samt, med Rikets Ständers bifall beledsagadt, nu till vårt nådiga afgörande förekommit, vilje Vi härmedelst, med upphäfvande af 1739 års reglering af Rikets mått och vigt, och af de deri sedermera fbreskrifna ändringar och tillägg, stadga och förordna som följer: Motiver och Anmärkningar. 1540 års Regeringsform nyttjar dels uttrycket »Mått och Fidit g dels uttrycket »richt, Alin och Muttp 1604 års Riksdagsbeslut: »
Måhl och Fich t (ehuru längdmått äfven förekommer); 1605 års båda Kongl. Mandater: »Aln, Figt och Måhl;» 1665 års Kongl. Plakat: »Figt och Mahl» (ehuru längdmåttet äfven förekommer); 1733 års Kongl. Förordning: »Mått och Figt» (ehuru rymdmått äfven förekommer); 1737 års Kongl. Förordning: »Mått, Måhl och Figt» ; samt 1739 års Kongl. Förordning: »Måhl, Mått och Figt».
Enär ordet
Mål, sorn är begagnadt uti de underdåniga förslagen, sålunda är till sin betydelse obestämdt, och ordet Mått ju innefattar icke allenast längd- och yt-mått, utan äfven rymdmått, så anse vi ordet mål icke böra i denna bemärkelse vidare begagnas, än i det sammansatta ordet målkärl.
I 1826 års förslag förekommer här uttrycket: »efter vetenskapliga grunder», hvilket vi anse öfverflödigt och måhända mindre lämpligt.
Proposition, N:o 62. 23 Uttrycket i 1826 ars förslag: rutan att allt för mycket afvika frän de förut allmännast brukliga förhållanden, » hafva vi utbytt mot förestående, enär nämnda uttryck är mindre korrekt, då man ju öfvergår till decimalindelningen, och det för öfrigt torde höra påpekas, att man sökt undvika de fel, som vidlåda så många nya förslag och äfven åtskilliga, redan utförda system.
I stället för uttrycket i 1826 års förslag: »med upphäfvande af allt hvad i detta ämne hittills varit gällande,» hvilket måhända vore vådligt, enär åtskilliga specialförfattningar skulle blifva upphäfda, utan att något annat blefve satt i stället, hafva vi upptagit det, uti den 1838 års förslag (af Herrar Cassel och Friherre Berzelius) bifogade enskilda promemoria, af den sednare föreslagna.
Om grunderna för Rikets Mått och Figt. § 1. a) Ett enda slag af mått och vigt skall i Riket vara allmänt gällande. b) 1) Längdmåttet skall hafva till enhet den nu gällande Foten. 2) Ylmåttet skall hafva till enhet Qvadralfoten, som är qvadraten på den nu gällande foten.
I stället förordet: »hufvudgrunder» i 1826 års förslag.
Hela denna § hafva vi ansett behöfva en förändrad redaktion.
Ytmåttets enhet är i 1826 års förslag icke omnämnd, ehuru sådant i vår tanke bort ske. 24 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 62. 3) Rymdmåttet skall hafva till enhet Kubikfoten, som är kuben på den nu gällande foten och motsvarar 10 nu gällande kannor. 4) Vigten skall hafva till enhet det nu gällande Skålpundet, eller den så kallade marken viktualievigt. § 2- a) Till yttersta efterrättelse för bestämmandet af grundenheternas, fotens och skålpundets, storlek äro förfärdigade : l:o) En rikslikare för Längdmåttet.
Denna är af messing och försedd med 2:ne inläggningar af platina, varande 2 mycket fina ritser eller streck, ett å hvardera inläggningen, inristade vinkelrätt emot likarens uppdragna medellinie.
Afståndet mellan dessa ritser är 3 fot, då det uppmätes längs efter nämnda medel-linie vid + 15° å Celsii thermometer hos likaren, då denna hvilar allenast på 2:ne rullar, lagda hvar och en 0,84 fot från stångens midt. 2:o En likare för Vigten.
Denna likare af platina och väger 1 skålpund i atmosferisk med fuktighet halft mättad luft af + 15° temperatur å Celsii thermometer samt vid 2,56 fot barometer höjd, då qvicksilfret i barometern är reduceradt till noll grads temperatur å samma thermometer. b) Dessa rikslikare skola nedläggas i Yår Skattkammare under Vårt och Rikets Kammar-kollegii vård och få begagnas endast till jemförelse af personer, som af Yår Yetenskaps-Akademi, eller annan af Oss utsedd vetenskaplig auktoritet, anses ega de insigter och den praktiska färdighet, som Enligt 1826 års förslag skulle foten bestämmas medelst sekund-pendelns längd, och skålpundet medelst vigten af en kanna vatten.