Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För ett par år förlade fröken v. E. emellertid sin skola till Agersta, hennes faders,kammarjunkaren v o n Engeström, e g e n d o m i Jumkils socken, Upsala län, under hvilken tid h o n tillerkändes ett stats- anslag af 500 kronor.
Därefter återflyttades den till Upsala, där den fortgick till hösten 1893.
T v ä n n e andra väfskolor hade dock därstädes under tiden blifvit öppnade, o c h s o m fröken v. E.
ansåg, att trenne väfskolor ej kunde bära sig, ned- lade hon för en tid sin verksamhet.
Under en till- fällig vistelse i Västmanland gaf h o n under vintern 93 — 94 därstädes trenne väfkurser, o c h på begäran af för saken intresserade gåfvos äfven tvänne dy- lika kurser i Örebro under våren o c h s o m m a r e n 1894, af hvilka kurser omkr. 40 elever begagnade sig.
Fri lokal erhölls därunder för skolan.
— 4 — väfnåder » samt n a senast vid sommarens utställ- ning i Örebro l:sta pris guldmedalj.
För att än ytterligare sprida k ä n n e d o m i o c h o m denna gren af den textila konsten, utgaf fröken v. E.
1896 Praktisk Väf bok, tillägnad den idoga svenska kvinnan.
Denna väfbok har i pressen erhållit de amplaste loford för sin praktiska o c h klara upp- ställning o c h för sitt enkla, lättfattliga o c h åskåd- liga innehåll, o c h g e n o m bref o c h uttalanden har förf.
från flere håll erhållit tacksamma erkännan- den för den nytta hennes väfbok medfört.
B o k e n blef efter blott 2 / år utgången — upplagans stor- lek var 2,300 — o c h är andra upplagan nu tillgäng- lig i bokhandeln samt hos utgifvarinnan, hvarifrån den kan rekvireras.
Praktisk väfbok, hvars egentliga penningvärde, särskildt för dess talrika illustrationer, skulle vara 6 kronor, säljes d o c k till det billiga priset af 3 kr.
På det den skulle kunna säljas till detta pris samt blifva tillgänglig äfven, ja helst, ibland den obe- medlade klassen, tillerkändes förf.
af staten ett an- slag af 1,500 kr.
till tryckningsomkostnader.
Detta till stor del på förord af professorn vid Tekniska högskolan, Gust.
Sellergren, hvilken bl.
a. sade sig anse denna b o k, m e d sitt åskådliga och lättfattliga framställningssätt o c h sina många belysande väfmön- ster, kunna blifva till stort gagn för befrämjande af l 2 o c h m e d hösten 1894 har väfskolan varit förlagd i Örebro.
Styrelsen för Örebro läns slöjdförening, hvilken funnit fröken v o n Bngeströms verksamhet » m y c k e t förtjänstfull o c h gagnelig, » har under åren 1894 — 96 lämnat anslag m e d villkor, att ett visst antal frielever skulle få åtnjuta undervisning.
Lands- tinget har under åren 97 — 99 lämnat ett anslag af 300 kr.
m e d villkor, att kostnadsfri undervisning skulle lämnas åt tio medellösa elever från olika delar af länet, o c h nu senast har väfskolan för åren 1898 — 99 erhållit ett statsanslag af 600 kr.
m e d villkor, att » kostnadsfri undervisning i väfnad o c h spanad lämnades åt minst tio kvinnliga elever förutom dem, s o m g e n o m landstingets anslag åt- njuta sådan, utan hänsyn till deras hemvist i n o m landet. » Elevernas antal under dessa 15 år har samman- lagdt varit 375, o c h hafva de flesta af Sveriges land- skap, från de nordliga till det sydligaste, därvid representerats.
Skolåldern har varierat från 11 till 70 år.
Medelantalet elever per år för sista femårs- perioden har utgjort 50, däraf flertalet ifrån Örebro län.
Såsom elever har skolan dessutom räknat en norska, hvilken erhållit statsanslag för studerande o c h inhämtande af svensk väfnadskonst, samt flere föreståndarinnor för slöjdskolor, däribland ett par finskor, som tagit del af fröken v. E:s metod.
Flere af eleverna ha o c k efter slutad kurs själfva öppnat väfskolor, hvilket anföres såsom ett bevis på den grundliga undervisning, s o m erhållits.
Den ledande principen i fröken v o n Engeströms väfskola är ock, att eleven icke blott skall lära sig sitta i väfstolen o c h väfva, utan äfven grundligt o c h noggrant lära sig alla förberedande arbeten, såsom bobining (kabb- ning), ränning (varpning) samt allt, hvad till själfva uppsättningen af väfven i väfstolen hör, på det h o n sedan å egen hand må kunna från början sköta en väf, en princip, s o m ifrån många o c h olika håll blifvit af eleven tacksamt erkänd, detta icke minst från de nyss nämnda främlingarna.
Skolan är belägen i n:r 9 — 11 Nygatan, där tre större rum utgöra de egentliga lärosalarne.
Väf- stolar af olika modeller o c h storlekar stå bär sida vid sida eller o c k åtskilda af en bobinställning, en spolrock eller spolmaskin m e d sin trogne följesla- gare, nystfoten, stundom o c k af en spinnrock, på hvilken en ullkarda eller en lintott förvandlas till finaste garn.
Se våra illustrationer, där den gamla visan: » U n g m ö n vid sländan satt », åter blifvit en verklighet.
Sida vid sida sitta o c k här under idogt arbete ämbetsmansfruar o c h bondhustrur, fröknar ur societeten o c h hemmansägaredöttrar, skollära- rinnor, skolflickor o c h tjänarinnor, alla under den skickliga föreståndarinnans egen ledning o c h g e n o m hennes eget outtröttliga nit o c h intresse besjälade af samma tanke: att lära sig, hvad m o r m o r o c h m o r m o r s m o r satte en heder i att kunna o c h att därunder få en hemväfd klädning eller kappa åt sig själfva, en k o s t y m eller nattrock åt far, hand- dukar, duktyg o c h serveter m.
m. för linneskåpet, gardiner, möbeltyg, dukar, mattor o. dyl. till hem- INTERIÖRER FRAN F R Ö K E N NINA V O N ENGESTRÖMS V Ä F S K O L A mets prydande.
Här synes i en väf stol den enklaste lärftsväf, i en annan den mest konstiga o c h invecklade uppsättning till damastväf.
Här väfves dräll m e d 8 o c h 10 skaft.
Här väfves bland andra slags mattor äfven » trasmattor », m e n ej af det gamla traditionella slaget, utan i rosen- gång m e d 4 eller 8 skaft, så prydliga o c h vackra, att de kunna täfla m e d de finaste salongsmattor, o c h därtill k o m m e r deras bepröfvade styrka o c h ut- hållighet.
Och ehuru i denna väfskola hufvudsak- ligaste vikten lägges på inlärandet af de nyttiga väfnadsslagen, fås äfven grundlig undervisning i all slags konstväfnad, s. k. allmogeväfnader, såsom munkabälte, dukagång, krabbasnår, rödlakan, flossa o c h opphämta.
Så visar vår ena bild en väfstol m e d s. k.
» ryckverk », hvari en ståtlig gardinväf m e d klara harmoniska färger i ripsväfnad är upp- satt.
Gardinerna äro afsedda för Residenset o c h väfvas, s o m synes af bilden, af en ung man, värm- länding, hvilken o c k är elev *.
För väfkurs är af- giften: första månaden 30 kr., för andra 25, för en hvar af de följande 20 kr.
Till ett bevis på de goda o c h värdefulla arbeten, fröken v. E. uffört, må anföras, att dessa arbeten fyra olika gånger vid allmänna industriutställnin- gar blifvit tillerkända p r i s: I Upsala 1874, medalj, för mattor i dubbelväfnad, i Chicago 1893, brons- medalj o c h diplom för särdeles goda duktyger, i Stockholm 1897, silfvermedalj, för » mycket goda * Alla figurer, s o m synas på fotografierna, äro af årets elever.
I ÖREBRO.
vår textila hemslöjd ».
Ett rekommenderande förord till andra uppl.
är o c k skrifvet af prof. Sellergren.
En i n o m facket så förfaren man som Jak.
Kulle skref förord till första upplagan.
Hushållningssäll- skapen i n o m olika län, såsom Upsala, Västerås, Örebro o c h V i s b y hafva rekvirerat mellan 25 — 40 ex. att utdelas i n o m länen dels till slöjdskolor, dels såsom premier.
Föreståndarinnor för slöjd- o c h väfskolor hafva skyndat att anskaffa åt sina respek- tive skolor Praktisk Väfbok.
Och Idun har med denna lilla uppsats velat lägga ännu ett gagnande o c h dugande kvinnoarbete till de många, hvilka från olika arbetsfält g e n o m henne blifvit för den stora allmänheten kända.
Och särskildt uttalas nu g e n o m henne den önskan, att fröken Nina v o n Engeström ännu länge måtte få utöfva sin idoga o c h för de svenska h e m m e n o c h den svenska kvinnan så nyttiga, förtjänstfulla o c h välgörande verksamhet.
FANNY CHRYSANDER.
G K A N D I N A V I E N S E R K Ä N D T F Ö R N Ä M S T A MO- £3 D E B L A D Ä R IDUNS M O D E T I D N I N G, s o m för helt år kostar endast 5 kr.
för planschupplagan, 3 kr.
Prenumerera på prof från det nya kvartalet I
— VÅRA 5 — IDUN 1899.
" jV / TOBITZ RTJBENSON, filosofie dok- - ^-^ tor o c h Stockholms stadsfullmäk- tiges sekreterare, fyllde i måndags sextiofem år o c h var då föremål för de uppriktigaste hyllningar från alla dem i n o m hufvudstadens samhälle, hvilka under de sistförfiutna decenni- erna i hans personlighet lärt sig skatta den framstående tjänstemannen o c h hjärtevarma människan.
A r 1867 utsågs d:r R.
bland flere synnerligen dugande medtäflare att sköta den då ledigblifna sekreterare- sysslan hos Stockholms stadsfullmäk- tige; o m förträffligheten af det hit, den sakkunskap o c h den o m s o r g o m hufvudstadens utveckling i olika rikt- ningar, han på denna sin post under de gångna tjänsteåren lagt i dagen, finnes blott en mening.
För närvarande har d:r R. det mö- dosamma uppdraget sig ålagdt att vara sekreterare i den k o m i t é, berednings- utskottet tillsatt m e d uppdrag att af- gifva plan för utvidgande af stadens hamnar o c h kajer o c h därmed i sam- manhang stående anordningar.
MORITZ RUBENSON.
GREFVE KARL VON Det är att hoppas, att det må varda den ännu lifskraftige mannen länge förunnadt att fortsätta sin viktiga verk- samhet, ty af personer af d:r R:s förtjänst kan vår / " T R E F V E K A R L V O N W E D E L, hvars porträtt vi kommunalrepresentation aldrig få för i dag meddela, har nyligen blifvit utnämnd till Tysklands sändebud i R o m.
C i Grefve Wedel, s o m är född i 01- denburg den 5 februari 1842 o c h yng- ste son till den 1872 aflidne olden- burgske generallöjtnanten grefve Wil- helm v. W e d e l, var från år 1892 till 1894 tysk minister i Stockholm, hvar- efter han återvände till Berlin.
Grefve v. W e d e l är, s o m bekant, sedan hösten 1894 gift m e d grefvin- nan Stephanie v. Plåten, hvilkens älsk- värda och fina personlighet hufvud- stadens societet bevarar i kär håg- komst.
Somrarne tillbringar det grefliga paret i regeln på grefvinnan W e d e l s ståtliga gods Stora Sundby i Söder- manland.
Qvvjx Tant * AF M I L I T Ä R F Ä N G E L S E T I REN- NES i Bretagne, inom hvars mu- rar Dreyfus skall afbida krigsrättens nya rannsakning, meddela vi i dag en v y.
Den är tagen från gårdssidan och visar i fonden fängelsebyggnaden, medan trädgårdens buskager synas till höger.
T; ILL V Å R ÄRADE LÄSEKRETS rikta vi en v ö r d s a m uppmaning att ihågkomma Idun m e d insändande af fotografier o c h teckningar, s o m kunna vara af intresse för vår illustrationsafdelning.
Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksam- mast.
WEDEL.
BHHHHHH i FRÅN CIRKUS TANTI Å DJURGÅRDEN.
TECKNING AF TYCHO ÖDBERG.
IDUN 1899. af all d e n r i k e d o m, alla d e s s a s m å flöden från h ö g e r o c h vänster tillförde d e n.
F ö r ej länge sedan h a d e d e n börjat s o m e n liten anspråkslös rännil i botten p å d e n ärevördiga h å l v ä g, s o m h v a r j e v å r s t o d f ä r d i g att m o t - taga detta vårliga ungdomslif.
Nu jagade den redan öfver stenar o c h stupade träd i oroande - öfvermod, o c h de s m å forsarne slogo kullerbyttor öfver h v a r a n n i v i l d t tafatt.
Den brusade o c h s j ö n g för kära, vänliga trakter å t e r s e e n d e t s g l ä d j e, o c h, h v a r ett tillfälle b j ö d s, gaf d e n i öfversvallande fröjd en hjärtlig o m - f a m n i n g åt s v ä l l a n d e b u s k a r o c h u p p v a k n a n d e tufvor.
Så störtade d e n fram i sin u n g a seger- r i k a kraft, tills d ä r n e r e i d a l e n d e n v e k a s t ä m n i n g e n lade sordin p å bullret, o c h b ä c k e n flöt sakta fram, n y n n a n d e sina silfverklara melodier för t v å u n g a människobarn, s o m stannat v i d dess brädd.
MILITARFANGELSET I RENNES.
TVÅ VISOR AF A L R E R T ERIKSSON.
TRÅDEN.
J A G D R Ö M D E, j a g lekte m e d dig, mitt m u n t r a Mitt hjärta v a r ett n y s t a n af p u r p u r r ö d t g a r n.
Mitt p u r p u r r ö d a hjärta jag tog i min hand, o m k r i n g ditt m i n s t a finger jag trådsänden band.
O c h du gick b o r t o c h k o m ej, k o m aldrig igen.
Jag v ä n t a d e l ä n g e, j a g v ä n t a r d i g än.
Mitt a r m a s t e hjärta.
j a g v e t m i g i n g e n råd.
Jag h a r ej n å g o t hjärta, b l o t t en p u r p u r r ö d tråd.
H a n kände, hur ö m h e t för henne fyllde hans hjärta, h u r det irrande h o p p e t åter n a r r a d e h o n o m in i d e n lyckliga d r ö m v ä r l d, förnuftet n y s s f ö r t h o n o m ur, o c h h a n d r o g h e n n e när- m a r e intill- s i g.
H o n v ä n d e sitt friska a n l e t e m e d d e klara soliga ö g o n e n e m o t h o n o m.
» Jag v ä n t a d e blott p å ett tecken, när tiden var inne för m i g att trotsa din vilja, » sade h o n.
» F å r j a g e j v a r a d i n D a v i d e n s t u n d o c h för- j a g a m o l n e n från d i n S a u l s s j ä l?
L å t m i g t r y c k a d i n a r m m o t m i t t hjärta, så får d u k r a f t af d e s s slag.
Så där ja, dina kinder ha redan färg. » KVITTER.
När hör jag och j a g en solig m o r g o n h i m l e n s fåglar sjunga, ville s k ä r a t ä n d e r bita i m i n tunga.
Jag vet, att d e r a s v i s o r ej h a ett d u g g förnuftigt, j a g vet, att i n n e h å l l e t är ytterst tunt o c h luftigt.
Men fågelmelodier till s j ä l e n s g ö m m o r hitta, få b l i c k a r till att t i n d r a o c h h j ä r t a n till att spritta.
När mäktade m i n visa att g l ä d j a e l l e r r ö r a?
Jag b r y t e r s ö n d e r p e n n a n, j a g svär.
VÅR AF N OCH H v a d skall j a g g ö r a? '
HÖST.
SKISS F Ö R D e v o r o ett underligt par, d e två.
Hon smidig, stark o c h rak s o m en u n g björk, m e d u n g d o m s s o l i b l i c k e n o c h hälsorosor på kin- derna, han lång o c h b ö j d m e d bleka kinder och m ö r k a brännande ö g o n, där en ständig oro o c h längtan gjort sig bofast.
Insvept i pälsvärk, stod han där m i d t i vårsolen o c h s t ö d d e s i g p å flickans a r m.
A l d r i g h a d e h a n k ä n t s i n o l y c k a så f ö r f ä r a n d e t u n g s o m i d e t t a ö g o n b l i c k, d å h a n ö p p n a t s i n a a r m a r f ö r att m o t t a g a lifvets fullhet i kärlekens gestalt, o c h m å s t e l å t a d e m falla.
K u n d e e j d e n n a lifgif- v a n d e kraft, s o m s p å r a d e s i h v a r j e l i t e n d e l af G u d s natur, d e l a m e d h o n o m en s m u l a af s i t t ö f v e r f l ö d!
N e j, d e t k ä n d e s i stället, s o m hade den förlamat hans styrka ännu mer, som s t u l e d 3 n g i r i g t h a n s sista p u l s s l a g.
O c h h o n, s o m s t o d v i d h a n s s i d a, frisk o c h v å r f a g e r, hvad tänkte hon väl, o c h hvarför talade h o n ej ett tröstens o r d.
H a n s bittra sinne blef p l ö t s l i g t v e k t, n ä r h a n s b l i c k föll p å h e n n e.
S t a c k a r s b a r n, d e t f a n n s e j m y c k e t att s v a r a på en kärleksförklaring sådan s o m hans.
En vårflod af känslor, s o m brutit fram öfver hans l ä p p a r i o r d af h ä n g i f v e n k ä r l e k, o c h s o m h a n i nästa minut begabbat o c h bedt henne g l ö m m a, b e s v u r i t h e n n e att e j s v a r a p å, e j g e h o n o m ett h o p p, s o m blott skulle förstora h a n s o l y c k a.
Stackars barn, s o m gifvit sin första kärlek åt en sådan svag, d ö d s d ö m d dåre s o m han.
IDUN HJÖRDIS.
E D F R Å N F J Ä L L E T störtade vårbäcken i s i n g a m l a v ä l k ä n d a fåra.
Vårsolen s t e k t e o c h s m ä l t e s n ö n d ä r u p p e, v a t t n e t ki- lade mellan skrefvorna, o c h b ä c k e n svällde s p ä n s t i g h e t d e l a t m e d s i g åt h o n o m, hans bröst v i d g a d e s, o c h en svag r o d n a d färgade hans kinder.
» M i n älskade, &gt; sade han högtidligt, då han s l ö t h e n n e i s i n a a r m a r, » m å d a g a r e l l e r år v a r a m i g t i l l m ä t t a, d e s k o l a alla h e l g a s åt din lycka. » O c h d e g i n g o b o r t e n stig, d ä r s o l e n s strå- lar l y s t e d e m, o c h v å r b ä c k e n b ö r j a d e å t e r sitt v i l d a l o p p efter h v i l a n i d a l e n o c h b e r ä t t a d e för buskar o c h t u f v o r d e n u n d e r b a r a historien o m e n k v i n n a, s o m m e d g l a d t m o d b a n d sitt ö d e v i d sorg o c h d ö d för kärleks skull D e t v a r ö d e o c h t y s t p å fjället o c h i d a l e n.
Där vårbäcken en gång dansat fram i yster t a k t, v a r n u e n u r h å l k a d t o r r v ä g, full a f vissna blad, s o m lågo där orörliga, t u n g a af höstens fuktiga luft.
P å stigen, där solens s n e d a s p a r s a m m a strålar silade fram m e d ett blekt leende mellan de aflöfvade träden, k o m flickan m e d sorg i dräkt o c h hållning.
Där det porlande vattnet en g å n g sjungit för h e n n e sin hoppfulla melodi, stannade h o n o c h såg s i g o m k r i n g m e d ett ö f v e r g i f v e t u t t r y c k.
H v a d allt v a r o l i k t d å m o t n u!
H e n n e s l i f h a d e haft sin vår, j u b e l f y l l d, e n kort, solig som- m a r, o c h så k o m h ö s t.
Hennes älskade var död, hennes kärlek hade k ä m p a t en hård k a m p o m h a n s lif, m e n d e t f a n n s e n k ä r l e k s t ö r r e än hennes, o c h den v a n n seger.
D e t svåraste v a r att b ö j a s i g f ö r s e g r a r e n.
H a n h a d e gått ifrån h e n n e för alltid.
Allt, s o m gjort lifvet rikt, t o g o de o c h j o r d a d e i den mörka grafven.
O m h o n blott varit gam- m a l, d å h a d e n o g e j f a t t i g d o m e n k ä n t s så tung.
M e n h o n v a r j u så u n g, så u n g, o c h l i f v e t b l e f v e k a n s k e så l å n g t.
H o n skakades af e n r y s n i n g.
F a n n s där då intet h o p p, s k u l l e h e l a h e n n e s l i f v a r a så h ä r j a d t, aflöf- v a d t o c h utan sol s o m naturen o m k r i n g h e n n e?
D å s t e g o tårarne, " s t o r a o c h h e t a, i h e n n e s ögon, h o n sjönk ner p å marken o c h grät ut s i n hittills t å r l ö s a s o r g i g r ä s e t s s v a l a s k ö t e.
F r å n fjället o c h d a l e n h ö r d e s e n stilla s u s - n i n g, e n s i s t a s t r å l e s ä n d e s o l e n till d e m, i h ö j d e n slog en försenad sångare en underbart k l a r drill, o c h h a d e flickan k u n n a t t y d a na- t u r e n s r ö s t e r, s k u l l e h e n n e s s j u k a h j ä r t a för- stått, h v a d d e n v e t, a t t d ä r h ö s t s t o r m h ä r j a t o c h slagit o c h där frost gått fram, där lägger v i n t e r n sitt s k y d d a n d e t ä c k e, s o m heter tiden, o c h d ä r u n d e r, s k j u t a t r o o c h h o p p friska r ö t t e r o c h s p i r a i d e n n y a v å r e n s t i d u p p till n y t t lif o c h n y s o m m a r.
R \ L Y M P I A T E A T E R N invigdes den 16 dennes m e d S å t y s t n a d e h o n ett ö g o n b l i c k, m e n f o r t f o r en gästrepresentation af m e d l e m m a r af Köpen- sedan d r ö m m a n d e: » D u älskar m i g, o c h j a g - ^ h a m n s kungl.
teaters balettkår, o c h föreställnin- älskar dig.
Dina ögon ha sagt m i g det en gen bevisade till full evidens, hvad man för öfrigt lång tid, o c h m i n a h a n o g berättat d i g d e n visste förut, att Terpsichores graciösa konst står betydligt högre vid den danska än vid den svenska gamla sagan.
M e n j a g t a c k a r d i g, att du operascenen.
g j o r t m i n s a g a till v e r k l i g h e t.
Jag var den Sådana utsökta » pas » eller hvirflande piruetter sofvande prinsessan i skogen, lycklig m e d s o m fru Guldbrandsen presterade i Polonaise i Bour- mina d r ö m m a r här i m i n vackra afstängda nonvilles ballett » Toreadoren » eller hr H a n s Becks fenomenala muskelsmidighet o c h eleganta o c h eldiga fjällbygd, m e n dubbelt, tusenfaldt lycklig nu, attityder i Boleron torde kunna mäta sig m e d pre- s e d a n m i n p r i n s v ä c k t m i g till l i f v e t, lärt m i g stationerna af hvilken kontinental balettrupp s o m dess i n n e b ö r d o c h gifvit m i g ett mål därför.
helst.
— T y s t, s ä g e j ett o r d, i n n a n j a g s v a r a t d i g Af de danska nationaldanserna slogo särskildt till slut.
— T a l a e j o m f ö r g ä n g e l s e i n f ö r d e t t a eskimådansen o c h en sjömansreel m y c k e t an.
Programmet utfylldes m e d en fruktansvärdt trå- j o r d e n s n y a lif.
M i n ä l s k a d e, G u d är g o d, kig o c h naiv enaktsoperett, &gt;Jeanettes bröllop&gt;, h a n skall l å t a m i n k ä r l e k g ö r a u n d e r, o c h d u hvari dock fru Ida Möllers intagande sångföre- s k a l l b l i frisk.
K ä n n e r d u e j, h u r lifligt d i t t drag o c h skälmska spel gjorde ett behagligt afbrott hjärtas slag svara m i n a?
T a g m i g i din f a m n m o t handlingens enformighet.
Publiken, s o m nästan fyllde den stora o c h tref- o c h g i f m i g d e n k y s s, s o m f ö r alltid v ä c k e r liga salongen, visade sig så intresserad af balett- m i g u r m i n s ö m n till l i f v e t m e d d i g.
» numren, att de följande programmen, hvilka bebå- D e t v a r, s o m h a d e h e n n e s u n g a tillitsfulla das upptaga baletten » Coppelia&gt; m.
fl., helt visst SOM ÖNSKA ETT VERKLIGT DELIKAT KAFFE, SOM DESSUTOM STÄLLER SIG BÅDE DRYGT OCH BILLIGT, KÖPEN G R A F S T R Ö M.
&amp; C: o s ÅNGROSTADE KATFE.
— Regeringsgatan 31.
— Storkyrkobrinken 8.
— k o m m a att locka stora åskådarskaror af det nöjes- lystna Stockholm.
Programmet utfylldes af några gamla danska visor, förträffligt föredragna af fru Ida Möller o c h hr E. Agerholm, o c h sanningen att säga, så blef denna lilla sångafdelning aftonens njutningsrikaste nummer.
* Sällskapets andra program, hvars premiére ägde r u m i måndags, u p p t o g s o m hufvudnummer balet- ten &gt;Coppelia » m e d musik af L. Délibes, m e n in- tresserade ej fullt i samma grad s o m » T o r e a d o r e n ».
Den näpet lustiga handlingen, s o m f ö r öfrigt gaf artisterna många tillfällen att briljera m e d sin mimiska förmåga, är förlagd till en ungersk b y, hvilket nödvändigtvis förutsätter ungerska b o n d - dräkter h o s e n d e l af d e uppträdande, h v a r i g e n o m figurernas många vackra plastiska attityder ej all- tid k o m m a till sin rätt.
Vidare var andra aktens sceniska utstyrsel — dockfabrikantens b o n i n g — mer än lofligt enkel; d e n kunde m e d litet g o d vilja hos sällskapets ledare säkerligen gjorts något mera illusorisk, ty sådan d e n n u tedde sig, m e d e n d o c k - figur placerad här o c h där liksom på måfå, b i d r o g den att betänkligt försvaga intrycket af det hela.
Danserna gingo emellertid m e d lif o c h fart o c h den czardas, s o m utfördes af några af ' sällskapets bästa förmågor, präglades alltigenom af sydländsk glöd o c h lidelse.
Fru Guldbrandsen dansade roligt o c h karaktäris- tiskt e n automatdans o c h gaf för öfrigt flere vackra prof på sin graciösa konst.
Délibes ' musik är melodifager o c h pikant, utan att d o c k höja sig öfver d e n ordinära balettmusi- kens nivå.
7 — HYLIN &amp; C2§ FABRIKSAKTIEBOLAC / " tfRKTJS T A N T I.
E n populärare cirkusdirektör än Nf Tanti torde ej hafva uppträdt i Stockholm, o c h populärare blir h a n visst för hvarje dag.
Ej för att han har något storartadt cirkussällskap m e d ty åt- följande välförsedt stall att skryta m e d — o c h han lägger ej heller an därpå — m e n det är hans oför- bränneligt goda lynne, s o m verkar så smittande o c h upplifvande på publiken o c h gång på gång lockar densamma tillbaka till det nätta cirkuspalatset v i d Djurgårdsslätten.
Enastående torde o c k vara för denna cirkus, att direktören själf uppträder s o m sällskapets förste clown.
M e n lika oemotståndlig han är s o m sådan, lika trovärdig verkar han, då han på sin brutna svenska m e d öfvertygande värme säger: » Jack tycka mycket o m Stockholm o c h Sverige, jack förtjäna pangar här, m e n jack inte taga d e m härifrån; bara arbeta för min gamla mor. » Och vid tanken på henne antar hans anlete ett så vackert drag.
6469.
2497. samt hos alla W i b o m, T a n d l ä k a r e G.
W i d f o n d D r o t t n i n g g.
— Rikstel.
2 7 5 4 Garanti för hållbarhet.
Tandläk.
Elias 25 W i d f o n d, Kegexing-sgutan 2 5.
Träffas kl. 10 — 2 och V20 — Vs6 e. m.
Plomb, och insättning af artificiella tänder.
Till D i r e k t ö r C.
L i e d b e c k s institut för Äynislikiffip intagas fortfarande elever, damer och her- •ar i skilda kurser.
Undervisning i anatomi, fysiologi och sjuk- lomslära meddelas af läkare och medicine imanuenser.
Fullständig undervisning i elektriska och len n y a lätt- och tystgående dubbelaxlade landvibratorns användning för sjuka.
Kapten W.
A m a n s symaskinskoppling ill Direktör C.