Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer aflåten P.oposiliort, af den 29 sistlidne November, i Nåder behagat föreslå, att Rikets Ständer må, i den ordning och af de medel, som dertill funnos lämplige, anvisa en summa af löo.ooo R:dr, såsom låneunderstöd för återuppbyggandet af staden Wenersborg, att, enligt E. K. M:s Befallningshafvandes förslag, fördelas sålunda, att för återuppbyggande af Rådhus, Skolhus samt Boställen för Kyrkoherden och Skot-Lärarne anslås R:dr 25,ooo samt för enskilde tomtegare, sorn förbundo sig, att, i öfTerensstämmelse med den blifvande byggnadsordningen, uppföra nya hus och byggnader : . . — ia5,ooo och att detta låneunderstöd må utgå under följande hufvudsakliga vilkor, nemligen: 1:0 "att för de lån, som utaf berörde anslag utlemnades, ränte- och capital-afbe tal ning under de fem första åren icke korarne att erläggas; grundande E. K. M. Dess Nådiga framställning i denna del å Wenersborgs invånares i allmänhet redan före eldsvådan kända medellöshet, som genom cholera-farsotens härjning ökats, samt deras närvarande fattigdom och betryck;” 2:0 ”att, sedan lånen i fem år utestålt, låntagarne skulle från och med sjette årets början och framgent, till dess skulden vore gulden, erlägga fyra för hundradet om året i ränta och två för huudradet af primitiva lånbeloppet såsom capital-afbetalning hvarje år;” samt 3:o ”att en hvar låntagare skulle förbinda sig att, efter fastställd plan och ritning samt gällande byggnadsordning och inom den tid, som af vederbörande bestämdes, låta af sten, kalkbruk eller annat tjenligt, icke eldfängdt ämne uppföra den éller de byggnader, för hvilka lånet söktes; och borde låntagaren för uppfyllandet af denna förbindelse, likasom för ränteoch capital-afbetalning jemte öfrige vilkor, ställa sådan säkerhet, som Rikets Ständer funno för godt bestämma, i enlighet med hvad i dylika fall förut egt rum.” Hvarjemte E. K. M. serskildt föreslagit, alt Wenersborgs invånare må, i anseende till den öfvergångna eldsvådan, förunnas lämplig lindring, intill nästa Riksdag, i den allmänna bevillningen.
Och har E. K. M. i öfrigt, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till låneunderstödet, förklarat, att de medel, som i sådant afseende anvisades, borde i första rummet användas till återbetalning af det förskott, stort 5o,ooo R:dr, som E. K.
M. redan för ifrågavarande ändamål meddelat.
M. sålunda i Nåder framställt hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och beträffande först det föreslagna lånbiträdet; så och Expediliont-V Iskottets Förslag till lind.
Skrifvelse N.o 3o r. 21 i betraktande af den allmänna eldsvåda, sorn öfvermått staden Wenersborg, hafva Rikets Ständer ansett, att, vid ett så utomordentligt tillfälle, Slaten ickejbör undandraga sig att, till Wenersborgs återuppbyggande, genom låneunderstöd, bidraga ; äfvensom att ett sådant ändamål möjligen kunde förfelas, om tomtegare under byggnadsåren skola erlägga ränta för de Jåne-capital, hvilka till byggnaders uppförande uteslutande användas; hvadan Rikets Ständer, till staden Wenersborgs återuppbyggande, anslagit och på Riksgälds-Contoret anvisat ett låne-biträde af i5o,oooR:dr Banco, emot följande vilkor, nemligen: 1:0 utaf hela lånesumman, etthundra femtiotusen £i5o,ooo) R:dr Banco anslås tjugufem tusen (a5,ooo) R:dr till återuppbyggande af stadens Rådhus, Skolbus, så väl tor Lärdorns-Skolan, som för folk-undervisningen, samt Boställshus för Kyrkoherden och Skol-Lärarne; 2:0 denna sistnämnda lånsumma af 25,000 R:dr ställes under förvaltning af Stadens Äldste, på hvilkas requisitioner eller fullmagter penningarne komma att från Riksgälds-Contoret utgifvas; , u requisitioner eller fullmagter böra vara underskrifue af minst eu utöfver halfva antalet af stadens Äldste, så framt dessa requisitioner såsom gällande skola kunna antagas; 3:o hvad, som utaf lån-biträdet af 25,000 R:dr icke är lyftadt inorn den i Julii i84°» får derefter icke från Riksgälds-Contoret utgifvas; 4;o innan några penningar från Riksgälds-Contoret utbetalas, bör lill Contoret vara aflemuad en af stadens
Äldste undertecknad förskrifning å 25,000 R:dr, hvarigenom de i stadens namn och å dess vägnar förbinda sig, en för alla och alla för en, att ansvara för lånesummans återbetalning, jemte ränta derå, på sätt och i den ordning uti nästpåföljande punkt finnes stadgadt; 5: o under de första fem åren, räknadt från oell med den 1 Julii 1835, erlägges icke någon ränta elier capital-afbetalning, men från och med den r Julii 18/fo beräknas fem proc, årlig ränta, hvilken inom den 3i December hvarje år till Riksgälds-Contoret liqvideras.
Ifrån celi med den 1 Julii i843 åter, inbetalas till Riksgälds-Contoret, inom hvarje års slut, 8 proc., hvilka alltid beräknas på primitiva låncapitalet, hvaraf 5 proc. såsom ränta å det inneslående capitalet, och hvad som derefter öfverbiifver afskrifves på capitalet, intilldes detsamma är lill fullo återguldel; Ly 6:0 att hvad, som betalas bör, må insändas omedelbarligen från stadens Äldste till Comroissarierne i Riksgälds-Contoret. 22 Expeditions-Ulskollels Förslag till und.
Skrifvelse IV.o 3oi. «
De utaf liela den beviljade lånsumraan återstående ett hundratjugufem tusen (i25,ooo) E:dr utlånas åt euskilde personer emot vilkor: 1:0 att under de första fem åren, räknadt ifrån och med den 1 Julii i835, erlägges icke någon ränta eller capital-afbetaining, men ifrån och med den i Julii 1840 beräknas fem proc. årlig^funta, hvilken inom den 3i December hvarje år lill Riksgälds-Contoret liqvideras.
— Ifrån och med den 1 Julii 1843 åter, inbetalas lill Riksgälds-Contoret, inom hvarje års slut, åtta proc., hvilka alltid beräknas på primitiva capitalet, hvaraf fem proc. såsom ränta å det innestående capitalet, och hvad, som derefter öfverblifver, afskrifves på capitalet, intilldess detsamma är till fullo åierguldet; 2:0 att alla, som yjlja erhålla lån utaf ofvannämnde summa 125,000
R:dr, skola ovilkorligt, enligt E. K. M:s Nådiga framställning, uppföra byggnader af sten, kalkbruk, eller annat tjenligt icke eldfängdt ämne; 3:o vid lånemedlens fördelning, böra de tomtegare företrädesvis unk derstödjas, som i synnerhet kunna vara i behof af lånebiträden utaf allmänna medel; 4:o i afseende pä lånemedlens förvaltning, m. rn. utses en Comité, under Landshöfdingens ordförande, på sätt stadens invånare finna lämpligast.
Commilterade piöfva och bestämma storleken af den lånsumma, en hvar lånsökande må tilldelas, samt beloppet, sorn, i afräkning derå, hvarje gång får lyftas.
På Committerades req visitioner eller fullmagter, hvilka alltid måste vara underskrifne af minst en utöfver halfva antalet af Comileens samtlige Ledamöter, ullemnas penningarne från Riksgälds-Contoret; och i följd hvaraf Commilterade komma, att för alla sådane lyftade summor ansvara, samt redovisa i den orduing, som här redan finnes stadgad och föreskrifven; <- 5:o då någon hos Committerade anmäler sig till erhållande af lån, bör vid ansökningen fogas ritning och kostnadsförslag till den byggnad, som skall uppföras, och innan något får lyftas i afräkning å ett af Comraitterade beviljadt lån, skall lill dem aflemnas låntagarens till RiksgäldsContoret ställda skuldebref å hela lånsumman, innefattande föi bindelse, att de i irsta punkteTi stadgade vilkor, i afseende på ränte- ecb capitalafbela lii ingen, i föreskrifveu ordning fullgöra; och till säkerhet derföre skall lemnäs första inteckningen uti tomten och den byggnad, sorn derå kommer alt uppföras; ■ - ;• Expeditions-Ulskoltcts Forsing till lind.
Skrifvelse JY.-o 3or. 6:0 de uti nästföregående punkt omförmälde skuldebref komma att förblifva under Comrnitterades vård och redovisning, intilldess ett beviljadt lån till fulla beloppet är utgifvet, men i den mon detta eger rum, och byggnader blifvit brandförsäkrade, inskickas skuldebrefven till RiksgäldsContoret, uti hvars räkenskaper hvarje låntagare då får sitt serskilda conto; 7:0 skulle, al förekomna skäl och anledningar, Commilterade vid något tillfälle finna sig föranlåtne att inskränka den först beviljade lån-summan, och det intecknade skuldebrefvet i följd häraf komma p.lt innehålla ett större än det verkliga låne-beloppet, skall skilnaden afskrifvas på skuldebrefvet, innan detsamma till Riksgäldskontoret inskickas; 8:0 senast efter fem års förlopp, räknadt från den 1 Julii 1835, skall den byggnad, lill hvars uppförande lån erhållits, vara uti så fullbordadt skick, att försäkring derå uti städernas allmänna Brandstods-Bolag, enligt de för denna Inrättning gällande Författningar, må kunna vinnas, vid äfventyr, alt lånet i annat fall varder genast, efter nämnde tids utgång, infordradt; g:o så fort försäkring å en byggnad kan erhållas, bör den genom låntagarens försorg och på dess bekostnad anskaffas för minst 3 år, samt till Committerade aflemnas Brandförsäkringsbrefvet, jemte ett af BrandslodsBolagets
Direction utfärdadt bevis derom, att låntagarnö afsagt sig rättigheten att Brnndslods-Bolaget frånträda, så länge någon del af lånet är obelaldt, hvilka handlingar derefter, jemte låntagarens skuldebref å lånsuuiajan, till Riksgälds-Coutoret insändas; 10:0 skulle en tomt, innan den blifvit bebygd, ombyta egare, må den nya egaren inträda i den förres-rättigheter och skyldigheter; 11:0 hvad, som utaf den anslagna summan af etthundra tjugufemtusen Riksdaler icke är inom den 1 Julii 1840 lyftadt, får derefter icke från Riksgäldskontoret utbetalas; 12:0 senast den 1 Julii 184 * skola från Committerade vara insände till
Riksgäldskontoret vederbörande låntagares skuldebref å bela den i Riksgäldskontoret lyflade summa; men derest något eller några v af dessa skuldebref skulle efter denna bestämda yttersta terminen uteblifva, kommer från Committerade i laglig ordning alt infordras ersättning för det belopp, som icke genom insände skuldebref blifvit behörigen redovisadt, jemte fem procents ränta å samma belopp, beräknad ifrån och med den 1 Julii 1840, och intilldess betalning följer; i3:o sedan alla skuldebrefven inom den föreskrifna tiden blifvit till Riksgälds-Contoret aflemnade, upprättas af Committerade en general-liquidation in dupplo, och derest en sådan liquidation varder af Fullmägtige i i4 Expeditions-Viskottets Förslag till tind.
Skrifvelse N.-o 3oi.
Riksgälds-Contoret godkänd, tecknas å det ena exemplaret Fullmägtiges decharge för Committerade, i afseende på deras med uppbörden halda befattning; i/(:o med uppbörden af capital-afbetalningarna och räntorna å de till Riksgälds-Contoret aflemnade låntagares skuldebref förhålles sålunda: att hvarje år, inom November månads utgång, öfversändes från Riksgälds-Contoret till E. K. M:s Befallningshafvande en fullständig förteckning på hvad som af hvarje låntagare skall erläggas, hvilken förteckning derefter från E. K. M:sj Befb:de remitteras till Magistraten, som det åligger att, under enahanda redovisnings-ansvar, sorn för krono-uppbörden, medlen indrifva och till Riksgälds-Contoret kostnadsfritt leverera; r5:o skulle antingen förste låntagaren, eller den, som, genom köp, arf eller testamente, kommer att inträda uti hans rättigheter och skyldigheter, afstå sin egendom till borgenärers förnöjande, eller ock, i anledning af års-proclama, fatalier skola bevakas, innan ännu det för lånet utgifne skuldebref till Riksgälds-Contoret inkommit, böra Committerade opåminde, vid ansvar, till
Fuilmägtige uppgifva det uppå lånet ultagne belopp, som skall bevakas; 16:0 hvarje gång en för Riksgälds-Contoreis räkning inlecknad tomt ombyter egare, åligger det Magistraten, att till Commissarierne i Riksgälds-Contoret uppgifva namnet på den nya egaren, på det anteckning härom må kunna göras uti Riksgälds-Contoret, äfvensom skeende ombyten bland stadens Äldste eller Committerade likaledes böra Commissarierne tillliännagifvas.
Slutligen och som E. K. M. i Nåder behagat tillkännagifva, att det förskott, stort 5o,ooo R:dr, som E. K. M., enligt
Dess förut åberopade Nådiga Skrifvelse, redan för ifrågavarande ändamål meddelat, skall i första rummet godlgöras utaf de låne-medel, hvilka blifva anvisade; så hafva R.
St, trott sig böra i und. hemställa, om icke lämpligast vore, att Landshöfdingen öfver Elfsborgs Län, såsom utaf R.
St. föreslagen Ordförande i Byggnads-Comiteen, i Nåder finge sig uppdraget att tillse, det nyssberörde förskott af 5o,ooo R:dr varder i första rummet utaf låne-medlen godtgjordt.
För öfrigt och hvad angår E. K. M:s Nådiga framställning, oin icke Wenersborgs invånare må, i följd af den staden öfvergångna eldsvåda, intill nästa Riksdag, förunnas lämplig lindring i allmänna bevillningen; så, och då R.
St., med bifall lill serskildt vackt motion, redan i detta ämne fattat deras beslut, och detsamma, uti uuderd. skrifvelse af den 5 sisth Januarii Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse If.o 3oi. a5 Januarii hos E. K. M. 1 underd. anmält, få R.
St. samma und. skrifvelse liu endast i underd. åberopa.
Hvilket allt Rikets Ständer skolat, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse och Proposition, härigenom i underd. anmäla.
N:o 3oa.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Mars i835.
Preste-Ståndet den 3 —
Skrifvelse, angående utarbetande af en allmän Boställs-, Byggnads- och Husesyns-Ordning.
Besv. och Oecon.-Utsk. N:o 42>) S. A. K. Då till Rikets Ständers kunskap kommit, att en ny Militiae-BoställsOrdning är under utarbetning, och R.
St. ansett det vara nyttigt, om likstämmighet i Författningarnes föreskrift, rörande byggnadsskyldighet å boställen i allmänhet, vunnes, så vida en sådan, utan förnärmande af enskild rätt, kunde tillvägahringas, hafva R.
St. skolat i underd. anhålla, det E. K.
M-, sedan en förnyad Militiae- Boställs- och Husesyns-Ordning blifvit utfärdad, och i händelse föreskrifterna deruti till större eller mindre del pröfvas tillämpliga jemväl för andra boställen, samt ändringar i allmänna Lagen af sådan orsak erfordras, i Nåder täcktes Proposition derom till R.
Prof. 1834 och i835. 10 Sanik 1 Afd. 2 Bandet.
4 Expedilions-Utskoltcts Förslag lill und.
N;o 3o3.
N:o 3o3 Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 2 Mars 1835.
Preste-Ståndet den 1 — — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående förklaring af 26 Cap. 2 §.
Balken (Xag- samt Allm.
Besvärs- och Oecou.-Utsk.
N:o 47O S. A. K.
Då, efter li vad Rikets Ständer erfarit, olika tillämpning af 26 Cap. 2 §.
Balken vid Domstolarne egt rum i så måtto, att en del Domare ansett
Kyrkoherdens skyldighet att bättra och underhålla de hus, församlingen till honom färdiga öfverlemnat, icke böra utsträckas längre, än till ersättningsskyldighet i händelse skada derå genom hans vållande skett; hvaremot andre, med församlingens befrielse, ålagt Kyrkoherden, eller hans rätts innehafvare, att ansvara för alla mindre bristfä i i i gheter, som genom tidens åverkan, bristande eftersyn eller andra orsaker, tillkommit, och det icke finnes genom några serskilda föreskrifter bestämdt, i hvilka fall Kyrkoherde bör vidkännas kostnaderne för nödige reparationer, och de händelser således icke heller äro utmärkte, då församlingens skyldighet att bygga och bättra inträder; hafva Rikets Ständer, till förekommande af de olägenheter en sådan brist i Lagskipningen kan medföra, ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, att, genom utfärdande af allmän Författning, måtte stadgas: att vid laga af- och tillträdes-hysesyn å Prestbol, samt vid de, enligt Kongl. Kungörelsen den 28 Maji i83o, föreskrifna oeconomiska besigtningar, skall, der icke angående byggnads-skyldigheten serskildt är Vordet stadgadt, noga urskiljas och i serskilda columner utföras hvad, euligt 26 Cap. 2 Byggn.
Balken, bör hänföras till Socknemäns nybyggnads-skyldighet at de sju laga husen, och hvad deraf tillhörer Kyrkoherde att på egen bekostnad reparera och underhålla.
Till Socknemäns nybyggnads-skyldighet hörer:
Då hus genom ålder och bruk blifvit så bofälligt, att det måste ombyggas; då röta å stock sig visar, eller rappning å vägg bör bättras samt sådana förbättringar, hvilka af dessas verkställande blifva en följd; då genom husets sättning eller annan tillfällighet, som Boslällshafvaren be* Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse No 3of.. 27 visligen icke kunnat förekomma, rummens delar eller tillhörigheter varda så skadade eller obrukbara, eller ock genom bruk och nötning under en längre tidrymd så bristfälliga, ali de måste till det hela eller betydligaste delen deraf ånyo göras; då någon eldstad, genom flere års bruk, är så utbränd eller skadad, att den icke vidare genom reparation kan brukbar göras utan måste omsättas eller ånyo uppmuras; då yttre taket måste på en eller bägge sidor till större delen omläggas, eller annan sådan skada derpå uppkommer, hvarigenom röta å väggar eller bjelkar orsakas; då hus bchöfver rappas eller väggar och knutar brädfödras, takrännor anläggas, eller vindskappor inrättas eller förbättras; då nytt golf i rum eller bollstockar med trossbottnar skola inläggas, eller ny inredning eller nytt tillde i loga, stall eller fähus skall göras.
Till Kyrkoherdes reparation och underhållnings-skyldighet räknas; Husens fullständiga vård och renhållning i allmänhet, eldstädernas vidmagthållande, så till kakel och murarbete, som till spjäll, pipor, dörrar och luckor, samt sotning, rummens förstufvors och trappors inre stånd och serdeles dörrar, dörrkarmar och foder, nycklar och lås samt luckor med deras beslag; fönsterkarmar och bågar med deras glas och beslag samt fönsterfoder och smygar; tak af gips eller kalkrappning, taklistor, panelningar, golf och trösklar, tapeter, som rummen åtföljt, samt hvitlimning och målning, stenfriser och kakelugns- eller spiselplaner, skorstenar, samt trappsteg och ledstänger.” Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Mars i835.
Uppläst och godkänd lios Ridd. och Adeln den 5 Mars 1835.
Skrif velse, angående upphäfvandé af den medgifva tullfria inf ör sein från Norrige till Sverige af bränvin, m. m. (T>ev.- samt Besv.- och Oecon.-Utsk.
N:o 9.) S. A. K.
Då Rikets Ständer, i anledning af gjorda framställningar, blifvit förda på den öfvertygelse, att den uti E. K. M:s Nådiga Förorda, den 28 Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
N-o 3oS. ^4 Maji 1825, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handels-och sjöfartsförhållanden, medgifna rättighet till tullfri införsel af vissa varuartiklar från Norrige till Sverige, långt ifrån att bereda båda dessa länders ömsesidiga fördel, i stället icke obetydligen motverka de Författningar, som kunua vidtagas i ändamål att skydda Sveriges näringar och oeconomiska företag, hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underd. fästa E. K.
M:s höga uppmärksamhet på vigten deraf, att, sedan Rikets Ständer vid denna Riksdag beslutat förhöjning i bränvins-bevillningen samt tullafgifterne å de flesta colonialvaror, införseln af sådana varor öfver Norrige icke må befordras till men för Sverige och minskning i den beräknade tullintraden; hvarjemte Rikets Ständer skolat till E. K.
M. frambära den underd. önskan, att qvantiteten af spirituosa, som tullfritt må kunna på en gång från Norrige till Sverige införas, målte inskränkas tili högst a:ne kannor.
Stockholm den 5 Mars 1835- N:o 3o5.
Uppfäst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 12 Mars i83>5.
Preste-Slåndet den 12 —■ — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — —- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående väckt fråga om upphörande af räntan för ödelagde Kronofisket Sollefteå Kronoforss i Vesternorrlands Län.
(Stats-Xltsk, N:o 4*40 S. A. K. E. K. M. har, genom Nådig Remiss af den 24 nastlidné Januarii, behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna en af Riksdagsfullmägtigen från Vesternorrlands Län Nils Strindlund gjord underdånig ansökning, att egarne till de ofvanför® den så kallad® Sollefteå forss i Sollefteå Socken af nämnde Län belägne Sågqvarnar måtte befrias från vidare erläggande af den, enligt Jordebok, med 3| Lispund salt Lax årligen utgående räntan för ett långt före detta ödelagdt kronofiske i Ångerman-elfveD, kalladt Sollefteå Kronofors; och har Rikets Ständers Expeditions-UtskoUets Förslag till und.
Skrifvelse IV.-o 3o6. *9 Stats-Utskott, efter handlingarnes granskning, upplyst: att ifrågavarande fiskelägenhet, såsom menlig för brädfiottningen i elfven, från och med år 1773, enligt åberopad Resolution, varit ödeleranad; men att den derå satte Jordeboksränta af 3f Lispund Lax dock fortfarande utgått och blifvit erlagd af egarne till de ofvanföre forssen belägne skattlagde Sågqvarnar, hvilka, i och för utflottningen af hräderne, haft nödigt att begagna forssen.
Rikets Ständer hafva tagit delta ärende i öfvervägande; och då äw> nu outredt är, huruvida ifrågavarande fiskelägenhet blifvit utdömd eller utelemnad med det vilkor, att den derå bestämde ränta borde, det oaktadt, till E. K. M. och Kronan utgöras, hafva Rikets
Ständer funnit denna fråga vara af sådan beskaffenhet, att densamma bör i rättsväg behandlas, hvadan Rikets Ständer ansett sig icke kunna med detta mål någon befattning taga; hvilket Rikets Ständer skolat, till svar å E. K. M:s högslberörde Nådiga Remiss, härmed i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Mars i835.
N:0 3o6.
Uppläst och godkänd bos Ridd. och Adeln den 13 Mars 1835.
Preste-Slåndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående serskildt artsvar för förnyandet af förbrytelse, hvarföre bestraffning ännu icke blifvit undergången m. m. (Lag-Utsk.
N:ris 162 och 177*) S. A. K. Genom väckt motion, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att bestämd
Lag ännu saknas och olika domslut i anledning deraf blifvit meddelade, angående dels huruledes en person bör anses och dömas, hvilken, redan tilltalad för en förbrytelse, hvarå böter eller mindre ansvar än högsta kroppsplikt bör följa, förr Sn ett sådant 3o Expeditions-Utskottets Forsla” till und.
N-0 3o6. ansvar blifvit ådömdt eller verkstäldt, å nyo begår samma förbrytelse, dels ock huruvida böter böra uttagas sedan den sak fä lide aflidit.
Beträffande den förra frågan; så enär det i allmänhet icke synes vara förenligt med begreppet om rätt och hvarje samhällsmedlems anspråk på skydd utaf Lagarne, att antaga, det en förbrytare, innan han blifvit för sitt brott slutligen dömd och straffad, skulle kunna, utan serskildt ansvar, och således strafflöst, förnya enahanda brottslighet; men det likväl, på en annan sida, torde vara skäl, att, så vida brottets förnyande skall medföra serskildt ansvar, den felande, före sitt återfall, åtminstone genom anställdt åtal, skall hafva emottagit erinran om gerningens straffbarhet, helst, i annat fall, åklagaren kunde finna sin räkning dervid att låta förseelsen flere gånger förnyas innan åtal skedde; hafva Rikets Ständer trott, att den, som, sedan åtal emot honom skett, och han undfått del af anklagelsen, för sådan brottslighet, hvarå böter ega rum, med undantag dock af olofligt tillgrepp, derom serskildt stadgadt är, å nyo begår enahanda brott, skall för det senare vara förfallen till serskildt ansvar; hvarigenom dock icke göres någon rubbning i hvad Kongl.
Förklaringen den 23 Mars 1807, nionde punkten, innehåller derom, att den förhöjning i ansvaret, som Lagen utsätter för iteration, i vissa fall icke äger rum, med mindre bestraffningen för föregående resan blifvit i alla delar fullbordad innan brottet å nyo begicks; och då, hvad serskildt urbota brott vidkommer, ett skiljaktigt förhållande med desamma inträffar, i thy att den för sådant brott tilltalade äfven gemenligen blifvit häktad, synes något stadgande om bestraffning för förnyande deraf, innan straffet för förra brottet blifvit verkställdt, icke vara af behof påkalladt.
Ständer ansett bötesstraff icke vara fullbordadt genom den nedsättning af böter, som göres i ändamål af ändringssokande, och således det förnyande af brottet, som sker efter sådan nedsättning, men förr än slutligt utslag fallit, icke medföra serskildt, äo mindre förhöjd t ansvar; hvadan deposition af böter icke kan betraktas såsom verkställighet af straff, och således ej heller verka till ifrågavarande förhöjning i straffet för ett sedermeia begånget brott.
Hvad åter angår den senare frågan, eller om böters utkräfvande efter förbrytarens död, hafva Rikets Ständer, på den grund, att desse ostridigt utgöra straff, och att bestraffningens ändamål icke kan uppfyllas genom en verkställighelsåtgärd, sora sker efter förbrytarens död, ansett böter icke Jjöra utur den sakfälldes sterbhus utsökas. Expedilions-Utskotlets Förslag till und.