Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Realisations-fÖrelaget så litet sorn möjligt matte åtföljas af förändringar, helst de kunde utgöra medel att uppskrämma och förvilla den enfaldige; samt att man borde lätta framgången af realisationen, äfven genom aflägsnande af mindre väsendlliga omständigheter, då de kunde för allmänheten synas medföra svårigheter; hvarföre det blifvit tillstyrkt af någre Ledamöter, att med införandet af myntets beräkning i decimaler borde uppskjutas intill nästa Riksdag, och al andre, Eiwcc-X}i sket tets Uil N:o 14.
11 alt det föreslagne räknesättet icke borde antagas, i afseende på myntet, förr än detsamma koni me ätt tillämpas på mått, mål och vigt..
Hvaremot några Ledamöter trott Utskottets förslag utan svårighet kunna genast antagas, om deruti skedde den förändring, att den under benämningen penning föreslagna underafdelning af Kronan alldeles borttogs.
Hvarförutan blifvit erinradt af en Ledamot inom Borgare-Ståndet, att då han ännu ej hort något förslag, huru Kronans räkenskaper böra efter Realisationen förås, om sådant skall ske antingen i silfver Specie eller efter Banco-beräkning, men det vöre angeläget att härom något bestämdes,, finge han hemställa, att Utskottet måtte derom till Rikets Ständer med förslag inkomma, samt af en annan Ledamot inom samma Stånd, att då genom en Kongl.
Förklaring öfver 17 Gap. 2 §.
Rättegångs-Balken vore förordnad!, att publike Werks räkenskaper och enskildas handelsböcker skulle föras efter R:drs-räkning, syntes det nödigt, att Banco-Utskottet, i händelse nu föreslagne förändring antages, anmodade Rikets Högloft..Ständers LagUtskott att uppgöra och föreslå ett Lagstadgande i delta hänseende.
I anledning af hvad Utskottet under Litt. A, ulmyntningen, föreslagit, är, jemte förnyande af hvad förut blifvit erinradt, emot benämningen krona, anmärkt, dels att den i 6:te punkten föreslagne 1-1 o:dels krona, eller penning, såsom alldeles obehöflig, om decimal-räkningen ej antogs, och i alla fall umbärlig, borde destohellre bortgå, som ett silfvermynt, hvari två delar voro koppar, mäste snart nog antaga kopparfärgen, och således bade svårt, att i folkets omdöme bibehålla något silfvervärde, och dels att det syntes skola leda till mera fattlighet, om å hvarje mynt funnes prägladt dess värde i så väl silfver som Banco, men för öfrigt Utskottets förslag i denna del gilladt; med allenast den önskan af en Ledamot inom Borgare-Ståndet, att
Utskottet måtte öfverväga möjligheten att jemväl åstadkomma ett silfvermynt, motsvarande 12 sk.
I afseende slutligen på kopparmyntningen, har blifvit anfördt; Af en Ledamot inom Borgare-Ståndet, att han ansåge 3oo R:dr böra antagas såsom norm, hvarefter utmyntningen af kopparmyntet per Skeprd borde verkställas, emedan han i annat fall befarade, att det snart komme att utföras ifrån Riket, hvilket länge varit dess lott, men att han i öfrigt ej kunde annat än gilla de af Kongl.
Maj:t i Nåder föreslagna under-afdelningarne af kopparmyntet.
Af en annan Ledamot inom samma Stånd, att om större kopparskiljemynt antages, hvilket visserligen vore för rörelsen beqvämt, fruktade han, att sådant kopparmynt skulle komma att äfven utrikes myntas och ib.
Bnnca-U t skottets JJil. N; o 14. hit införas, i händelse detta större kopparskiljemynt, på sätt Kongl, Maj:t i Nåder föreslagit, skulle utmyntas till 3oo R:dr af i Skep:d, Af andra Ledamöter inom Preste-, Borgare- oeh Bonde-Stånden, att af de skäl, som emot införandet af decimal-räkningen blifvit andragne, då fråga varit om silfverutmyntningen, kunde de ej heller gilla de af Utskottet föreslagne under-afdelningar af kopparmyntet, helst då härtill komme, att en halfhet uppstode deraf, att silfvermyntet ej vöre indeladt i decimal sig emellan, men kopparmyntet deremot skulle ega denna indelning sig emellan; samt af en Ledamot inom Bonde-Ståndet, Piiksdagsfullmägtigen Lars Gezelius ifrån Stora Kopparbergs
Län, att då kändt vöre, det Dalarnes vapen, arne pilar, sedan långliga tider tillbaka funnits prägladt å frånsidan af Rikets kopparmynt, och traditionen inom orten sammanfört dess ursprung med minnet af de vådliga skiften, då Dal-allmogen hade den lyckan, att med Kong Göstaf deltaga uti fäderneslandets räddning, samt bans Landsmän, ömtålige vid allt, som rörde hugkomslen af dessa tider, skulle med serskild missbelåtenhet se detta gamla tecken borttagas ifrån kopparmyntet, vågade han, på grund af uttryckliga uppmaningar ifrån hemorten, begära, att
Dalpilarne, vid präglandet af det nya kopparskiljemyntet, måtte få bibehållas å deras fordna plats.
Till svar å den i första rummet gjorda anmärkning, eller att skrot i första morn. ej behöft nämnas, får Utskottet erinra, att» då detsamma ej kunnat undgå uppgifva storleken på den R:dr, hvaraf i-4:(lelen, enligt Utskottets förslag, skulle komma att utgöra Landets mynt-enhet, har Utskottet, med hänvisande tili skrotet, enligt i83o års myntordning, velat tillkännagifva, att det förstode sådane Riksdalrar, af hvilka 12 och en half Speciel' skrodas af 1 skålp.
12-lödigt silfver vict. vigt.
Angelägenheten af att hvarje Land med ordnadt mynt, äfven eger en bestämd enhet för myntförhållanden och penningeräkningen, anser Utskottet lätteligen böra inses af hvar och en, då onekligen myntets begärlighet i rörelsen samt en större eller mindre beqvämlighet och lättnad vid beräkningar, bero af huru enheten och under-afdelningarne af det metalliska myntet fastställas.
Att Silfverspecie-Riksdnlern efter 1664 ^rs myntordhing är, såsom enhet, alldeles för stor, i förhållande till de fleste andra Länders mynt, liar redan länge varit erkänd t, och bibehållandet af denna enhet kan Utskottet destomindre tillstyrka, sorn sådant möjligen skulle kunna gifva anledning till den farhåga för förhöjd beräkning af skatter och räntor, hvilken redan, enligt hvad Utskottet af en Ledamots inom Hedervärda Bonde - Entico-U:skott;ts Uti.
Ståndet yttrande erfarit, skall vara rådande hos den enfaldigare delen af allmänheten, hvilken farhåga deremot, efter Utskottets öfvertygelse, säkrast skulle undanrödjas derigenom, att
Landets mynt-enhet bestämdes efter det beräkningssätt, som af allmänheten vanligast begagnas vid liqvider man och man emellan.
Ehuru Utskottet ej vill bestrida, att Bancoräkningen småningom blifvit allt mera antagen, är det likväl Utskottets på erfarenhet grundade öfvertygelse, att detta räknesätt icke ibland största delen af allmänheten är brukligt.
Af denna anledning och då, med undantag af en enda penning, alla öfriga nu präglade myntsorter utgöra bråk af Banco-Riksdalern såsom enhet, så att denna mynt-enhet icke komme att svara emot hvarken inultipler eller afdelningar af Landets präglade silfvermynt, har Utskottet trott Banco-R:drn icke eller böra till enhet antagas.
Den af Utskottet föreslagne enheten deremot måste ej allenast för allmänheten lätta uppfattandet af det 113m myntets värde, såsom enlig med Riksgälds-räkningen, utan eger jemväl den fördelen, att fullkomligen öfverensstämma med de nu präglade myntsorterne; oeh dess föreslående kan destomindre billigtvis komma under benämning af försök, att på de arbetande ©lassernes bekostnad bereda åt andre medborgare oskälig vinst, sorn det ej lär kunna bestridas, att mynt-enhetens lämpande efter allmänhetens vanligaste beräkning, just säkrast måste förekomma de förvillelser om myntets rätta värde, hvilka, i annan händelse, möjligen skulle kunna uppstå.
Till följd häraf och då dels deii Ledamot inom Ridderskapet oell Adeln, som väckt motion om antagande af en mynt-enhet, motsvarande 8 sk. silfver, afstått ifrån sitt förslag i denna del, dels någon anmärkning icke förekommit till förringande af de skäl,- uppå hvilka Utskottet i dess förra Betänkande ansett ett silfvermynt, motsvarande en half Pudr eller z/\ ak.
R:gs, ej vara lämpligt att till enhet bestämmas, har Utskottet trott sig böra förblifva vid dess gifna tillstyrkan, att till enhet må antagas ett mynt, motsvarande En Il:dr R:gs. Då Utskottet föreslagit, att den blifvande enheten, fastan motsvarande i R:dr R:gs, dock må gifvas en annan benämning, liar sådant skett, emedan Utskottet befarat, att flerfalldige oredor skola efter silfvermyntets återinförande uppstå i händelse 3:ne serskilda Riksdalers räkningar, eller ll:dr Silfver, R:dr B :co och R:dr R:gs, kommo att ega runi, och Utskottet dessutom ansett alldeles olämpligt att ett silfvermynt kallades R:dr R:gs.
Att åter, på sätt en ledamot inom Ridderskapet och Adeln hemställt, ]Bnucn-X5’skottets >Ue/ 'N:o 14. benämna den föreslagne enheten allenast för R:dr, så att vid de tillfallen, der ej annorlunda funnes uttryckligen utsatt, nied R:dr alltid skulle förstås R:dr R:gs, fruktar Utskottet kunna möjligen leda till tvister och bedrägerier, helst tillfälle härigenom lätteligen kunde beredas, att uti contexlen till .en handling, efter summans utsättande i Riksdalrar., tillsätta antingen silfver Specie .eller Banco, för att medelst en dylik förfalskning .åtkomma .ett högre belopp, än hvartill Gäldenären sig verkligen förbundit.
Hvad annat namn, sorn må gifvas denna enhet är för öfrigt visserligen ej af någon synnerlig vigt, och då Utskottet föreslagit namnet Krona, har det allenast upptagit en i äldre lider nyttjad benämning på ett Svenskt mynt.
Utbytandet af denna benämning emot det annars vackra namnet .Carolin har gynta Utskottet i så måtto mindre passande, sorn vid sistnämnde benämning fästes begreppet af .ett mynt i värde .öfverstigande det nu föreslagna.
Utskottet finner ej helier den ifrågasatte benämningen Riks-Ort hafva något företräde framför det af Utskottet föreslagna namnet Krona, ■och tror sig sålunda ej ega anledning alt i denna del frångå dess förut gifne tillstyrkan, men skulle Rikets Höglofl.
Ständer anse
Rrdrs benämningen böra bibehållas har Utskottet, på ofvanupptagua skäl och i öfverensstämmelse med hvad åtskilliga ledamöter inom Riks-Stånden tillstyrkt, funnit sig böra föreslå att denna R:dr må benämnas R:dr Courant.
Vid öfvervägande åter af de anmärkningar, hvilka inom Riks-Stånden blifvit framställde emot Utskottets förslag om Kronans fördelning i j/[o:delar eller penningar, så ehuru
Utskottet ej kan frångå sin förut yttrade öfvertygelse om vigten och nyttan af decimalräkningens införande, eller dela den af åtskilliga ledamöter inom Riks-Stånden yttrade åsigt, att Svenska allmogen skulle finna några synnerliga svårigheter för antagandet af,ett räknesätt, sorn, enligt hvad kändt är, kunnat med lätthet begagnas af Nationer, hos hvilka massan af folket står i betydlig grad under Svenska allmogen i civilisation och upplysning, har likväl Utskottet, med fästadt afseende å det motstånd, som inom Riks-Stånden uppstått emot Silfvermyntets fördelning i iyio:delar vid tidpunkten af realisationens verkställande, ansett sig böra frånträda den i mom. 3 gifna tillstyrkan att Kronan må indelas i io:delar, hvaraf hvardera benämnes penning; samt sålunda ej mindre detta mom. jemte efterföljande 4;de och 5:te än äfven morn. 6 under rubriken A Ulmyntningan, samt 2 och 3 punkterne under rubriken B Haltigheten, af .Silfvermyntet, utur Utskottets Betänkande utgå.
Beträffande dernäst den af en ledamot gjorde .anmärkning emot kopparens .utmyntning till mindre summa än 3oo R:dr per Skep:d, så ehuru Banco- Utskottets XJll, A7:» i4'.
Utskottet ingalunda skulle finna vådligt att kopparskiljemyntet1 utpräglades efter 266 e/3 R:dr B:co per Skep:d vict. vigt,, ell&r kan hoppas att detsamma, präglad t efter denna grund, skulle- kunna med fördel utföras nr Riket för att å utrikes ort försäljas, likväl som Öfver-Styrelsen vid Kongl. Myntverket numera fästat Utskottets uppmärksamhet derå att i händelse 5oo Kronor
Utskottet desto hellre trott kunna- vidtagas utan fara för att det nya kopparmyn-- tet skulle komma att med fördel utrikes slas och hit införas, som, på sätt Öfver-Styrelsen vid Kongl. Myntverket vidare förmält, de så kallade Rrgs pollellerne, enligt det Silfvervärde de vid utgifvandet egde, blifvit utmyntade efter 666 Rrdr 3a sk, per Skeprd släps, vigt eller 863 Rrdr 16 sk. per Skeprd vict. vigt; men desse dock icke utgjort föremål för en så beskaffadspeculation.
Hvad åter angår de af åtskillige ledamöter inom Riks-Slånden gjorde anmärkningar emot Utskottets förslag till Koppar-myntsorter, så medgifver väl Utskottet det kunna synas såsom en brist i systemet, alt kopparmyntet skulle vara indelad t i decimal sig emellan, då silfvermyntet ej egde denna indelning,, men- enär Utskottet med synnerlig tillfredsställelse funnit, a!t med få undantag, sjelfve de ledamöter inom Riks-Stånden, sorn talat emot Utskottets förslag till ett nytt myntsystem, dock fullkomligen erkänt rigtiglleten af den princip sorn för detsamma legat till grund, samt dels det väsendtligaste skäl, som kunnat anföras emot Kronans fördelning i g/ioalelar eller vigten af att vid det nya silfvermyntets utsläppande i rörelsen, efter dfen långa tid allmänheten måst vara i saknad deraf, söka i möjligaste måtto undvika allt, sorn kunde hos allmänheten ingifva förvillelse om det nya myntets-, rälta- värde och tili eri början försvåra beräkningen deraf, icke kan Eanco-Utfkcttet: XJtl.
N:o 14. tillämpas, i fråga om de föreslagne nya kopparmyntsorterne, hvilkas rätta värde allmänheten lätteligen blifver i tillfälle urskilja, vid dessa myntsorters jemförande med de nu allmänt gångbare kopparskiljemynten; dels dessutom de af Utskottet föi’eslagne kopparmyntsorterne så noga inpassa med de nu gångbara, att t. ex. skillnaden emellan en-slantsstycket och 2 styfver
R:gs icke uppgår till mer än i/i2:dels runstycke har Utskottet trott sig böra fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet på det tillfälle, som nu erbjuder sig, att utan olägenhet införa decimalberäkningen för kopparmynt-s or terne, hvarigenom å ena sidan vunnos de fördelar, att de som önskade af denna räkning sig begagna voro dertill i tillfälle och allmänheten småningom, före decimalräkningens användande i mått, mål och vigt, vande sig vid detta räknesätt, utan att å andra sidan de, som föredrogo det gamla räknesättet af skillingar och runstycken voro i ringaste nion förhindrade alt dermed fortfara, då i allt fall det nu brukliga kopparskiljemyntet konrme att tills vidare i rörelsen qvarstanna, hvilka fördelar, efter Utskottets öfvertygelse, äro af sådan väsendtlighet att Utskottet ej kunnat annat än förblifva vid sitt förslag i denna del.
På grund af hvad här ofvan är anfördt och riied förnyande af Utskottets redan yttrade åsigt så val att bestämmandet af en myntenhet för hela landet är ett lagstiftningsämne, hvilket af båda Slatsmagternes afgörande beror, sorn ock att, enligt nu gällande Regerings-Form, Rikets Ständer synas befogade att, äfven i fråga örn ordnandet af myntenhetens fördubblingar och afdelningar, utöfva gemensamt med Konungen lagstiftande rätt, får Utskottet härmedelst till Rikets Ständers pröfning ocli fastställande framlägga följande grunder till ett nytt myntsystem.
Allmänna räknings sättet i handel och vandel samt vid bokföring. 1:0
Svenska myntets räkneenhet fastställes till jemn t 1 y'j aleis R:dr Silfver Specie i enlighet med det skrot och korn, som Myntordningen af år i83o bestämmer; 2:0 denna myntenhet svarande emot tolf skillingar Silfver Specie och i räknevärde enahanda med en R:dr Riksgäldssedlar eller 2/3 af Raneo-Rlksdaiern eller 3a sk.
Raneå, benämnes Krona, eller så vida denna benämning ej skulle af.Rikets Ständer godkännas Riksdaler Courant.
Kronan delas i 100 slantar. 11.
Banco-Vt skottets Uti, Nio i4. *T II.
Silfv ermyntet, A. U t my ntningen.
De serskilda
Silf ver myn Len blifva tills vidare: i:o Ett. om 4 Kronor — i li:dr Silfv.
Specie
Specie *
Ett om 1/2 Krona
Ett om 1/4 Krona
R:gs. B.
Skrot och Korn.
Ofvanstående myntsorter präglas af 12-lödigt Myntsilfver, i enlighet med i83o års Mynt-Ordning, så alt de, hvart för sig, bö , ra innehålla Korn eller Finsilfver till 3/4-delar och koppar eller beskickning till iff.åci, under förbehåll likväl af de, jemlikt samma Myntordning lillåtne remedia, nemligen för kornet eller finheten uti hvardera af dessa myntslag: 3/iooo:dels Skålp.
Finsilfver öfver eller under å hvarje helt Skålp. Myntsilfver i vict. vigt; och för Skrotet eller Bruttovigten: af 4 Kronstycketj deraf 25
Vrot 1834* 6 Sami. 1 Afi. 3 totde Häftet. iS B.mco-JJiikötfts
U l. /V:o ti. / III.
Köp parmyntet.
För alla Kopparroyntsorterne bestämmes ett gemensamt ftiksdalcrtal att af Skeppundet utmyntas. af i Skep:d vict. vigt i koppar
Köp par mynt-sort er ne blifva: 5 Slantstycken 25 st. på x Skålp. vict. vigt. 2 Slantstycken 62 1fi st. på 1 Skålp. vict. vigt. 1 Slantstycken 125 st. på 1 Skålp. vict. vigt. 1/2 Slantstycken 25o st. på 1 Skålp. vict. vigt. IY. Ducater. 1:0 En Svensk Ducat skall innehålla 80J10,000:dels Skp:d finl Guld, hvarigenom ett Skp:d vict. vigt sådant Guld kommer att utmyntas till jemt ia5 Ducater, i stället för att hittills deraf blifvit präglade 125 1857/10,00© Ducater.
Sålunda komma i,25o nya Ducater att motsvara i,25o 1J1 gamla
Ducater, och följaktligen hvar och en af de nya blifva litet öfver i/8:dels procent bättre än de nyssnämnde; 2:0
Ducaternes haltighét bibehålles i det närmaste lika med den de hittills haft, så att 80 delar fint Guld för desse loyeras med 2 delarkoppar; då en Ducat kommer att väga 82/1 o,ooo:dels Skp:d
Utskottet slutligen får förnya dess förut gifne tillstyrkan, det må Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att 6:0 Myntpiecer om 2 Ducater, äfvensom myntpjecer om 5 Ducater af samma proportionerliga vigt och lika halt med de enkla Ducaterne yard® likaledes utpräglade, der sådant af någon åstundas.
Ettnco-ljtshfets
I sammanhang härmed får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att, i händelse Utskottets förslag bifalles, hos Kongl. Maj:t såsom önskningsmål i underdånighet begära, att de af Utskottet föreslagne 5 silfvermynt-piecerne må å framsidan varda försedde med Konungens bröstbild, men att till undanrödjande af Kopparmyntets möjliga förfalskande till likhet med något af silfvermynten, de nya koppannyntsorterne må blifva å framsidan försedde allenast med Konungens höga Namnchiffer, med underdånigt öfverlemnande derjemte lill Kongl. Majrt, huruvida, i anledning af den önskan som å Allmogens i Dalarne vägnar blifvit framburen, 2:ne pilar, utgörande Dalarnes gamla Vapen, skulle kunna på lämpligt sätt anbringas å andra sidan af det nya koppar-skiljemyntet.
I anledning af hvad en Ledamot inom Vällofl. Borgare-Ståndet erinrat, och i enlighet med Utskottets tillstyrkan bär ofvan, i fråga om det räknesätt, sorn i bandel ocb vandel må iakttagas, får Utskottet likaledes tillstyrka Rikets Ständer besluta, att Bankens ocb Riksgälds-Contorets räkenskaper skola ifrån ocb med år 1835 föras efter den myntenhet ocb benämning, som nu af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antages; samt bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af Nådig Kungörelse,att Kronans och öfrige publike
Verks räkenskaper komma att så fort sig göra låter, föras efter enahanda räknesätt.
Äfvensom Utskottet, med fästad uppmärksamhet å hvad en annan Ledamot inom Vällofl. Borgare-Ståndet anfört, och då Utskottet inhemlat, att Kongl. Förordningen d. 27 Nov. 1776 lagger hinder i vägen för Handelsböckers förande efter annat än Riksdalersräkning, trott sig böra slutligen hemställa, att Rikets Ständer, i händelse Utskottets ofvan framlagde Förslag till nytt Myntsystem antages, anmoda «derasx Lag-Utskott, att inkomma med Förslag till de Lagförändringar, hvilka till följd deraf kunna anses behöflige.
Stockholm den Junii i834- Reservationer.
Af Herr General Lefrén: ”Jag åberopar min vid Utskottets Betänkande N:o 7 afgifne reservation, att jag anser bestämmandet af myntenhetens under-afdelningar och multipler tillhöra Konungen ensamt, såsom varande ett oeconomiskt mål, och tror derföre att denna del af beslutet bör, ifrån Rikets Ständers sida, antaga formen af önskningsmål.” Banco-lftskottctA':« i4* Af Herr Prosten Ödmann.
"Då jag nu reserverar mig emot majoritetens beslut i afseende på mynt-enheten och dess fördelningar, får jag förklara det jag ännu vidhåller min förr i detta ämne yttrade öfvertygelse, att
Decimal-systemets införande i vår mynträkning är förtidig, intilldess samma system blir gällande för mått, mål och vigt, samt ©tvifvelaktigt, om det nu antages, skulle bereda både missnöje och oreda vid den dagliga små-handeln.
Mun har trott, att svårigheterne för systemets antagande voro minskade derigenom, att penningen eller iordelen af Kronan nu är borttagen, så att ingen annan underafdelning äu Slant skulle finnas* Jag vill ej neka detta; men äfven efter denna förenkling qvarstår samma svårighet, som förut vid smärre handelstransactioner och liqvider, nemligen det inskränktare antalet af aliquoter, som inpassa i systemet.
Man har trott att genom
Decimalsystemets införande i myntet, skulle öfvergången till dess införande i mått, mål och vigt förberedas och lättas; men jag är öfyertygad, att just genom de svårigheter, hvilka genast yppa sig vid det nya myntets användande i liqvid för varor efter nu gällande mått, mål och vigt, skall fruktan för ännu större oredor af Decimal-systemets fullkomliga antagande i all slags för? delning snart uppkomma och i icke ringa nion motverka det mål man åsyftar.
Man har trott alt det nya Kopparmyntet eller Slantarne kunde gå i bredd med det gamla, och således hvar och en ega frihet att efter godtycke räkna i krona och slantar eller R:dr, sk., r:st, då skillnaden emellan en slant och en halfskdling
R:gs är så obetydlig, att någon verklig förlust å ena eller andra sidan icke egentligen kan och bör beräknas; men utom det att enformighet i detta vigtiga fall är både nödig och nyttig, visar sig lätt att vid hvarje liqvid, sorn understiger hela kronans belopp, en förden minst bemedlade classen icke så obetydlig skillnad kan uppkomma, ledande till vinst för den betalande och förlust för den som får liqvid, och ovillkorligen är skyldig att emottaga den myntsort, honom bjudes, då den är Statens lagliga mynt.
Slutligen anser jag mig ock böra yttra, det jag icke fullt erkänner nyttan af den föreslagna nedsättningen af mynt-enheten från Banco till Riksgälds, hvarigenom de till ett icke så obetydligt belopp vedan tryckte nya Bancosedlarne måste maculeras, de för Sedeltryckningen med stor kostnad anskaffade apparater måste till en del förändras, samt arbetet med desssa förberedelser till utvexlingen måste hvila; allt detta, utan att någon egentlig fördel genom rubbningen af ett så allmänt antaget räknesätt så väl för krono-uppbörd, som för egendomsköp, inteckningar och alla större transactioner, kan bestämdt uppgifvas.” Herr BaMO-XJtsJtottm Vä. N:o i4. 2r Adlerr Hof-Marskalken Hammarhjelm: ”Ja gföremu mig med Prosten ödmann.” Af Herr Helleday: ”Under åberopande af de skäl jag utvecklat i min reservation mot Banco-Utskottets Utlåtande N:o 7, i hvad detsamma rörer Ständernas rätt att med Konungen gemensamt utöfva lagstiftande magt i afseende å bestämmandet af landets mynt-enhet med dess fördubblingar och underafdelningar; äfvensom, så vidt samma Betänkande innehåller förslag till införande af Decimal-räkningen, får jag äfven nu reservera mig emot samma delar af detta Betänkande.” Af Herr 1Vedberg: ”Uti detta Betänkande har inom Banco-Utskotlet jag instämt af skäl, att mynt-enheten blifvit antagen till i R:dr Rg:s-Sedlar, samt att meningen vore derefter lämpa kopparskiljemyntet och dess valeurer; och i riglningen af denna min reservation ingår äfven att för framtiden förena desse begge myntslagen till Courant mynt, gemensamt förden inre rörelsen, hvarigenom i sjelfva verket Riksgälds-sedelmyntet skulle stundligen vara ämne för realisation i ett metalliskt, som Riket inom sig i tillräcklig mängd producerar.
Men om de puncter, som min närvarande reservation framställt skulle vinna afseende, och hvilka gå derpå ut, att i framtiden skilja silfvermyntet och den derpå grundade Banco-Sedelslocken från inrikes Courant-mynlet, i händelse allmän realisation löre nästa Riksdag icke sättes i verket, och om en blifvande erfarenhet antyder en silfrets fortfarande benägenhet att stiga i värde emot våra inhemska produeter, ville jag, med (åstadt afseende äfven uppå de flere hos Riks-Slånden gjorde anmärkningar, mot svårigheterne att för närvarande bringa förslagen i Betänkandet N:o 7 till practisk tillämpning, vördsamligen föreslå, alt hela Irågan finge hvila till nästkommande Riksdag, och alt vid den nu pågående allt förblef på gamla foten.