Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande ersättningens bestämmande för de till indragning föreslagne inkomster, så enär serskildt i afseende å Rusthålls-afgifterne förekomme, hurusom i senare tider blifvit utredt, att desamma förut icke varit med behörig noggrannhet påförde och beräknade, hvadan ock betydliga efterräkningar i anmärkningsväg uppstått, i följd hvaraf, och sedan ytterligare föreskrifter angående uppbörden och redovisningen af dessa afgifter blifvit meddelade genom Kongl.
Kungörelsen den ii November 1842, inkomsten under de följande åren betydligen stigit, har Kongl. Majit, vid sådant förhållande, ansett ersättningen för densamma ej kunna beräknas efter medeltalet för de tio åren 1839—1848, som de aflemnade uppgifterne i allmänhet omfatta, och alltså föreslagit, att på grund af det för de sednaste fem åren af denna tidrymd uträknade medium af 9,636 rdr 27 sk. 6 rst., ersättningen för ifrågavarande inkomst-titel måtte bestämmas till 9,633 rdr.16 sk. med förklarande derjemte att, så framt kassans styrelse framdeles kan ådagalägga, att, genom fortfarandet af nu gällande afgift, högre inkomst skulle för kassan hafva uppkommit,'och hvarom nödig upplysning kunde beredas genom de till vederbörande Hof-Rätter ingående lagfarts-protokoller, vid hvilka ena hälften af det stämplade papper, Stats-litskottets Utlåtande, N:o 57, Litt. A. 25 papper, hvarmed köpebrefven för lagfarne fastigheter böra vara försedde, skola bifogas, serskildt kommer att afgöras, hvad förhöjning i samma ersättningsanslag kan finnas böra ega rum.
För de öfriga afgifterna, sorn borde blifva föremål för serskilda anslag, eller passagerare-afgifterne, avancements-penningarne och inskrifnings-penningarne, hvaraf medeltalet för ofvannämnde tio år utgjort 2734 rdr 13 sk. 5 rst., har Kongl. Maj:t behagat föreslå ersättningen till 2733 rdr 16 sk.; och skulle sammanlagda ersättningsanslaget alltså blifva 12,366 rdr 32 sk. 1 fråga sedermera om berörde afgifters framtida uppbärande för Statens räkning, har Kongl.
Majrt föreslagit Rikets Ständer: att inskrifnings-penningarne, i medeltal uppgående till endast 198 rdr 37 sk. 4 rst. årligen, måtte, i likhet med hvad i afseende å enahanda afgift till Wadstena Krigsmanshus-kassa är vordet i nåder framslälldt, eftergifvas och upptagandet deraf således upphöra; att avancementspenningarna samt af- och tillträdes-afgifterna måtte utbytas emot tillökt karta-sigillata å vederbörliga handlingar, på lika sätt, som, angående enahanda afgifter till Wadstena krigsmanshus-kassa blifvit af Kongl. Majrt uppgifvet. samt att likaledes passagerare-afgifterne måtte upphäfvas, emot det att, i de fall, då dessa afgifter skola utgöras, passen med ökad karta-sigillata till motsvarande belopp beläggas; och hade dessa 3:ne inkomst-titlar i medeltal uppgått till 12,172 rdr 3 sk. 7 rst.
Af de till den Kongl, propositionen hörande handlingar har Utskottet, beträffande kassans till utbyte mot statsanslag ifrågasatte inkomster, inhemtat: l:o Att af- och tillträdes-afgifterne, genom Kongl. Brefvet den 6
December 1782 kassan tillerkända, skola för de under båtsmans-indelningen inom Blekinge samt Södra Möre härad af Kalmar
Län hörande rusthåll beräknas och utgöras i likhet med Wadstena Krigsmanshus-kassas lika beskaffade inkomster af rusthåll i andra delar af riket; skolande, likmäktigt Kongl, kungörelsen den 14 November 1842, den angående afgifterne till sistnämnda kassa i nåder utfärdade förordning af den 9 Maj 1826 i tillämpliga delar äfven lända till efterrättelse i afseende å de till Amiralitets-Krigsmanskassan ingående rusthålls-afgifter, hvilka således af kronans uppbördsman upptagas och redovisas. 2:o Att avancements-penningarne, eller befordringsafgift af militär-, civil- och ecklesiastik-staterne vid Kongl. Flottan, fastställdes genom Kongl. Förordningen den 11 Maj Bih. till R.
Prot. 1850—57. 4 Sami. 1 Afd 14 Häft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 5/, Litt, *4.
1696 till 2 procent af den lön, hvartill befordran erhölls.
Denna afgift utgår ännu vid nämnda stater med samma belopp, oaktadt, enligt Kongl, kungörelsen den 25 Januari 1844, befordrings-afgifterne till Wadstena Krigsmanshus-kassa blifvit nedsatte.
Dock beräknas ifrågavarande afgift för Lotsålderrnän och Fyrmästare allenast efter deni tillfallande pensioner. 3:o
Att inslcrifningspenningarne, som vid antagandet erläggas, utgöra för mästerlotsar 24 sk., sekundlotsar 12 sk. samt lör all gemenskap vid flottan och daglönare vid kronans varf 16 sk.
Inskrifningspenningar af båtsmän, kanonierer och marinsoldater skola utaf kompagni-cheferne uppbäras och kassan tillsändas. 4:o Att Passagear e-afgifterne betalas af personer, som erhålla pass till utrikes orter; men att de, som resa i kronans ärenden samt utfattige personer och minderårige barn äro derifrån befriade.
Dessa afgifter anslogos till krigsmanskassan genom Kongl. Brefvet den 29
Maj 1798 och bestämdes derefter uti Kongl.
Förordningen den 17 Juni 1801 till 16 sk. för manspersoner och 8 sk. för qvinspersoner, med undantag för gesäller, betjenter och allmoge samt deras hustrur, hvilka skulle erlägga blott hälften af det för andre stadgade belopp.
Enär utaf ofvan uppräknade inkomster de 3:ne förstnämnde äro af samma beskaffenhet och utgöras efter hufvudsakligen enahanda grunder, som de under dylika benämningar till Wadstena Krigsmanshus-kassa anvisade medel, hvilkas indragande till Statsverket, emot ersättning af årliga anslag, Utskottet här ofvan tillstyrkt, samt, hvad passagerare-afgifterne betrallär, uppbörden och redovisningen deraf måste från många spridda håll samlas, och tillförlitlig kontroll derå, om den äfven kan åstadkommas, dock för sa väl kassans styrelse som vederbörande uppbördsman åstadkommer ett icke ringa besvär, sorn genom den ifrågaställa förändringen kunde undvikas: samt då slutligen den till kassan tillförne ingående Centonal-afgiften redan vid 1834 och 1835 årens riksdag, enligt Rikets Ständers då aflåtna underdåniga skrifvelse N:o 150, blifvit emot årligt Stats-anslag utbytt, lår Utskottet härmedelst tillstyrka Rikets Ständer: l;o Att Amiralitets-Krigsmans-kassan, emot afträdande af sin rätt till uppbärande af rusthålls-afgifter, måtte undfå ett kontant årligt ersätt ningsanslag af 9,633 rdr 16 sk., med förklarande, att, så framt kassans styrerse framdeles kan ådagalägga, att, genom fortfarande af nu gällande af - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 61.
A. 27 gifter, högre inkomst skulle för kassan hafva uppkommit, och hvarom nödig upplysning kan beredas genom de till vederbörande Hofrätter ingående lagfartsprotokoller, serskildt kommer att afgöras, till hvad belopp förhöjning å samma ersättningsanslag må ega rum. 2:o
Att likaledes, emot afträdande af rättigheten att upptaga Avencements-penningar, Inskrifnings-penningar och Passagerare-afgifter, AmiralitetsKrigsmans-kassan måtte, såsom ersättning derför, erhålla ett bestämdt kontant Stats-anslag af 27,333 rdr 16 sk. årligen. 3:o Att den summa, hvartill det för Amiralitets-Krigsmans-kassan å 9:de
Hufvudtiteln i öfrigt uppförde anslag kan varda faststäldt, förhöjes med ofvantillstvrkte nya anslag, hvilka böra i Staten uppföras under titel: Amiralitets-Krigsmans-kassan:
Rusthålls-afgifter 9,633: 16.
— Öfrige indragne inkomster 2,733: 16.
,— eller tillhopa Rdr 12,366: 32. — 4:o
Att de till Amiralitets-Krigsmans-kassan inflytande inskrifningspenningar, såsom obetydlige för Kronan, men likväl betungande för dem, som skola denna afgift erlägga, måtte eftergifvas och upptagandet deraf således upphöra. 5:o
Att nedannämnde till Amiralitets-Krigsmans-kassan anslagne inkomster skola för Stats-verkets räkning uppbäras sålunda, att i de fall, då avencements-penningar böra till kassan utgå, tillökning kommer att ega rum i karta-sigillata-beloppet å fullmakter, konstitutorialer och förordnanden; att vid alla de tillfällen, då, enligt nu gällande stadganden, rusthålls-afgifter skola till Amiralitets-Krigsmans-kassan erläggas, stämpladt papper till ett mot dessa afgifter svarande belopp bilägges de handlingar, hvarå egande eller åbo-rätt till rusthåll sig grundar och att passagerare-afgifterne böra utbytas mot förhöjd karta-sigillata å pass till utrikes orter; samt slutligen att i sammanhang härmed Bevillnings-Utskottet må erhålla uppdrag, dels atj till Rikets Ständer inkomma med förslag till närmare föreskrifter i och för verkställighet häraf, dels att, vid upprättandet af kalkyl öfver Stats-verkets 38 Stats-UUkotteU Utlåtande, N:o 5/, Litt.
A. behållne inkomst af karta-sigillata-medel, taga i beräkning den nu i frågakomne tillökning derå. 5:o Anuéens Peiislons-kassas medel. 6:o Clvil-§taten$ Pensions-Inrättnings-medel.
I afseende å förstnämnde kassas andel i Wadstena Krigsinanshus-kassas inkomster, får Utskottet åberopa hvad här öfvan rörande sistnämnde kassas medel blifvit yttrad t; och kommer Utskottet att afgifva serskildt utlåtande öfver det af Kongl.
Maj:t i serskild nådig proposition väckta förslag om indragning af Pensions-inrättningarnes rätt till åtnjutande af vissa löBbesparingar, i utbyte emot bestämda anslag. 7:o Iiivalidhnsfondens Medel.
De till denna fond nu anslagne inkomster, bestående af f. d. Adelsfahne-
Regementets indelningar och boställsarrenden har Kongl. Maj:t jemväl ansett böra ingå till Statsverket, emot det att motsvarande anslag till fonden anvisas; och hade fondens nyssberörde inkomster, sedan afkortningar och remisslage afräknats. uppgått i medeltal för tio år till 25,228 rdr 21 sk. 9 r:st., hvarjemte åtskilliga hemmansräntor samt fyra boställen, som vid 1848 års utgång ännu innehades af indelningshafvare vid f. d.
Adeisfahneregementet, äfvenledes skola, i den mån de blifvit eller blifva lediga, till fonden ingå; varande berörde hemmansräntor uti nyssnämnde års räkenskaper upptagne till ett markegångsvärde af 2,293 rdr 42 sk. 5 r:st.
Enär Invalidhus-fonden utgör en stiftelse af enahanda beskaffenhet med Wadstena Krigsmanhus-kassa och är afsedd att, med dertill anslagna tillgångar, besörja de utgifter, hvartill den blifvit beräknad, borde, i Kongl. Maj:ts tanka, den nu ifrågakommande ersättningen för fondens hemmansräntor blifva utaf varuvärdenas möjliga omvexling beroende, och räntorne alltså, till den del de utgå efter markegångsförvandling, utbytas emot spanmålsanslag, allt i öfverensstämmelse med hvad i fråga om godtgörandet af Militieboställs-kassans och Wadstena Krigsmanshus-kassas indelda hemmansräntor blifvit af Kongl. Majit uppgifvet. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51, Litt. A. 29 Beträffande serskildt boställsarrendena, så, och efter det Rikets sednast församlade Ständer bifallit Kongl.
Majlts då gjorda framställning om indragning till Statsverket af så beskaffade airenden, emot kontanta anslag, har Kongl. Maj:t ansett dylikt anslag till godtgörande af de till denna fond nu anvisade arrenden böra, med tillämpning af hvad angående ersättningen för räntorne blifvit framstäldt, utgå till ett belopp, motsvarande hvad dessa arrenden för hvarje år utgöra, då den spanmål, hvaruti desamma äro bestämda, beräknas efter enahanda grund, som ersättningen för ofvannämnde i utbyte mot hemmansräntorne föreslagne spanmålsanslag.
Då indragningen till Invalidhusfonden af ofvanberörde räntor och arrenden skett successive, i mån af innehafvarnes afgång, och säker ledning för ersättningens beräknande således ej kunnat hemtas från förhållandet med inkornsternasi belopp under den tid, den afgifne utredningen deröfver omfattar, har Kongl.
Majit i nåder föreslagit Rikets Ständer, att, jemte föreskrift, det ersättningsanslaget skall bestämmas för redan indragne räntor och arrenden i enlighet med hvad här ofvan är antvdt, och för dem, som ytterligare varda indragne, tillökas med hvad derför efter enahanda grund belöper, detsamma för närvarande och intilldess beloppet sålunda kan blifva slutligen fastställdt, må uppföras såsom förslagsanslag, lämpadt efter ofvannämnde medelinkomst eller till 25,200 rdr.
Då, till följd af en så beskaffad förändring, som nu blifvit i nåder föreslagen, de till Invalidhusfondenfanslagne hemmansräntor och arrendeafgifter borde bland Statsverkets behållna inkomster beräknas, har Kongl.
Majit täckts meddela den upplysning, attutisednaste Riksstaten de till fonden då indragne indelningar upptagas: hemmansräntor till ett kronovärde af 2,419 rdr 9 sk. 6 rist., med ett markegångsvärde af 14,986 rdr 14 sk. 6 rist. samt 4 tunnor 12 kappar Kronotionde-spanmål, beräknade till 26 rldr 12 sk.
Då uti räkenskaperna så väl indelningarne, som arrendemedlen i de flesta fall äro sammanförda, hade icke utan speciel utredning kunnat åtskiljas, hvad inkomsterna under den ena och andra af dessa titlar verkligen utgjort; men i afseende å den beräkning af förhöjningen uti Statsverkets inkomster, som genom nämnde förändring skulle ega rum, och under antagande, att hemmansräntorna uppgått till något högre belopp, än de uti Riksstaten kalkylerats, syntes det ofvanuppgifna inkomstbeloppet, som, enligt Kongl. Majlts nådiga åsigt, torde böra beräknas till 25,200 rdr, kunna fördelas sålunda, att å ordinarie räntan upptagas 16,200 rdr och å arrende-medlen 9000 rdr. 30 Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 51, Litt.
Angående uppkomsten af och ändamålet med denna fond, samt redovisningen och dispositionen af densamma, liar Utskottet af tillgängliga handlingar erhållit och trott sig böra meddela följande upplysningar.
Maj:ts derom aflåtne nådiga proposition, biföllo Rikets Ständer vid 1812 års riksdag, att Adelsfahne-regementets indelningar, hvilkas indragande till Statsverket blifvit vid 1809 och 1810 årens riksmöte beslutad, skulle vid innehafvarnes afgång få användas för inrättande af ett Invalidhus, dertill ett af Kongl, slotten finge användas.
För verkställighet häraf förordnades, genom Kongl. Brefvet den 28 Juli 1812, att alla ledigblifvande boställen och indelda räntor vid nämnde Regemente komme att anslås till underhåll af en Invalidinrättning, för hvilken sedermera Ulriksdahls slott till lokal anvisades.
Sedan derefter Rikets Ständer, uti underdåniga skrifvelser af den 18 November 1840 (Nio 137) och den 22 Februari 1845 (Nio 114) hos Kongl. Majit anhållit, att Invalidinrättningen å Ulriksdahl måtte upplösas, och nådig proposition till Rikets Ständer aflåtas om användande af Invalidhusfondens tillgångar på ett sätt, hvarmed det med dessa medel åsyftade ändamål kunde befrämjas, hade Kongl. Majit täckts gifva Rikets sednast församlade Ständer tillkänna, att förberedande åtgärd till den ifrågasatte förändringen blifvit vidtagen, samt derjemte i nåder förklarat, hurusom det vore angeläget att städse ega nödiga medel för att åt sådane afskedade och i behof stadde krigsmän, för hvilka Invalidinrättningen varit afsedd, på annat sätt bereda vård och underhåll, i hvilket afseende Kongl. Majit ansett pensionerna kunna bestämmas till 200 rdr för Officer, 133 rdr 16 sk. för Underofficer och 80 rdr för Korporal eller soldat; så hafva, med anledning deraf, Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den 2 Juni 1848 (Nio 93), lemnat bifall till det af Kongl.
Majit tillika gjorda förbehåll, att de till nämnde inrättning anslagne hernmansräntor, äfvensom fondens samlade kapital, fortfarande såsom hittills, finge förblifva till Kongl. Majlts nådiga disposition.
Efter det sedermera den slutliga upplösningen af Invalidinrättningen i Ulriksdahl blifvit den 5 Juni 1849 i nåder beslutad, har Kongl. Majit den 18
December nyssnämnde år i nåder förordnat, dels att
Direktionens öfver Invalidinrättningen dittills åliggande förvaltning af Invalidhusfondens tillgångar skulle med samma års slut upphöra, samt denna förvaltning och dermed sammanhang egande bestyr från och med år 1850 af Krigskollegium öfvertagas, dels att då förnämsta syftemålet vore, att befrämja fondens tillvext, så Stats-Utslcottets Utlåtande, No 51, Litt. A. 31 att, vid möjligt utbrott af ett krig, erforderliga tillgångar ej måtte saknas till de pensioner och underhåll, som då blifva af nöden, fördenskull endast en mindre del af fondens årliga inkomster emedlertid må användas, och att derföre, sedan derifrån afdragits förvaltningskostnaden samt beviljade pensioner och underhåll, hvad derefter öfverblifver skall jemte det samlade kapitalet förräntas, dels ock att för sistnämnde år en summa af 10,000 Rdr finge disponeras och så fördelas, att i förhållande till personalen belöpte sig på arméen 73 och på flottan 27 procent.
Invalidhusfondens medel, som uppbäras och redovisas i sammanhang med den allmänna kronouppbörden, fastän under sin serskilda titel, levereras genom Landtränterierna till Räntkammaren och derifrån till Krigs-kollegium.
Enär de till denna fond anslagna hemmansräntor jemte kronotionde redan vid 1844 och 1845 årens riksdag blifvit å allmänna indragningsstaten öfverflyttade och Rikets sednast församlade Ständer, enligt underdånig skrifvelse N:o 236, redan beslutat, att, med undantag af de till korpser och embetsman anvisade boställen, äfvensom de arrenden, hvilka skola till vissa inrättningars underhållande utgöras, alla arrenden af Statens egendomar, som äro till serskilda ändamål anslagne, böra, i utbyte mot kontante anslag, till Statsverket indragas, samt härtill kommer, att Invalidhusfonden är af hufvudsakligen enahanda beskaffenhet som Wadstena Krigsmanshuskassa, har Utskottet, med åberopande af dess tillstyrkande här ofvan i fråga om militiaeboställs- och Wadstena Krigsmanshus-kassorne, funnit sig böra, i enlighet med Kongl. Maj:ts' nådiga förslag, hos Rikets Ständer hemställa: l:o Att, i likhet med hvad angående utbyte af militiee-boställs-kassans in» deida hemmansräntor och tionde-spannmål här ofvan blifvit föreslaget, ersättningen för de till Invalidhusfonden nu anvisade inkomster af ej mindre indelda räntor än boställs-arrenden bestämmes sålunda, att den del deraf, som utgår efter markegångsförvandling, utbytes mot spanmåls-anslag, hvil - Stats-Utskotteti Utlåtande, N:o 61, Litt.
A. ket, beträffande arrendena, beräknas efter de arrendebelopp, som vid förändringens vidtagande äro fastställda, och att för detta spannmåls-anslag, med tillägg af tionde-spanmålen, ersättningen årligen godtgöres kassan efter enahanda beräkning, som ligger till grund för liqviderandet af kronans behållna tionde-spannmål inom hvarje markegångssättnings-distrikt; hvaremot för den del af förenämnde inkomster, som icke är af markegångspris beroende, jemte forsellönen å den i hemmansräntor eller tiondefonden anslagna spanmål, ersättningen genast definitivt bestämmes till visst kontant belopp, att likaledes årligen utgå. 2:o
Att för de hemmansräntor och boställen, som framdeles varda indragna, ersättningen kommer att på enahanda sätt fastställas, efter förhållandet under de vid indragningen nästförflutna 20 år, hvarvid, i fråga om boställena, det arrende, som vid blifvande auktion varder bestämdt, bör tagas till rättelse. 3:o Att å 9:de Hulvudtitelns afdelning för pensions-staterna uppföres under titel: ”Invalidhusfonden” ett kontant förslags-anslag af 25,200 Rdr, hvaremot de uti allmänna indragningsstatens anslag inbegripna, till denna fond indelda räntor, i kronovärde 2,419 Rdr 9 sk. 6 rst. och efter markegång 14,986
Rdr 14 sk. 6 rst., samt indeld spanmål 4 tunnor 12 kappar, beräknade efter 6 Rdr tunnan till 26 Rdr 12 sk., från utgiftsstaten uteslutas, och således afdragas jemväl från den i Riksstaten såsom indeld beräknade andel af Statsverkets inkomst utaf ordinarie räntan och tionde spanmålen, samt att, vid bestämmandet af Statsverkets behållna inkomster, i beräkning tages en mot verkliga beloppet ungefärligen svarande tillökning, nemligen: å ordinarie-räntan 16,200 Rdr, å tionde-spannmålen 4. tunnor 12 kappar, med värde af 26 Rdr 12 sk., samt å arrende-medlen 9,000 Rdr.
Stat s-U(shott ete Utlåtande, N:o SJ, Litt. A. 33 8:0.
Skogsplanterings-kassans medel.
De till denna kassa nu anvisade inkomster af indragne indelningar och boställen, har Kongl. Maj:t funnit böra, på sätt hemstäldt blifvit, till Stats-verkets disposition återgå, och deremot svarande kontant anslag för Skogsplanterings-kassans utgifter anvisas, likväl under dervid fästadt vilkor, att Kongl. Maj:t, derest så nödigt finnes, eger för Jägeri-staten åter disponera indragna boställen, emot det att beloppet af derför bestämda arrenden, beräknadt, sä vidt persedlar deruti ingå, efter dessas medelvärde för nästförutgångne tio år, från samma anslag afräknas, och således kommer Stats-verket till godo.
De öfriga inkomsterne, såsom härflytande från skogarnes förvaltning och således mycket föränderliga, kunde deremot, i Kongl.
Maj:ts tanka, icke lämpligen blifva föremål för ett dylikt utbyte; och hvad angår frågan derom, huruvida de ändock, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers år 1845 framställda begäran, böra upptagas på Riks-staten, emot det att derå uppföres allt hvad, som erfordras för ej mindre Jägeri-statens aflöning, än till öfriga utgifter, som af denna kassa böra bestridas, så, enär den reglering af Skogs- och Jägeristaten, som blifver en följd af Rikets Ständers vid sednaste riksdagen lemnade bifall till Kongl. Majtts framställning om allmänningarnes ställande under publik vård, ännu icke hunnit fullbordas, och den väckta frågan om uppförande å stat af Jägeri-statens hela aflöning således ännu icke kunde till afgörande förekomma, har Kongl. Maj:t funnit äfven förstnämnde fråga böra till behandling i sammanhang dermed uppskjutas.
Enligt den från Stats-kontorct lemnade uppgift, hade Skogsplanterings-kassans inkomster af hemmansräntor och boslälls-arrenden under åren 1839—18-18 utgjort i medeltal 10,897 Rdr 17 sk. 1 rst., hvarjemte vid 1848 års slut af qvarstående personal å förra Jägeri-staten ännu innehades åtskilliga löne-anslag och boställs-arrenden, hvilka, för så vidt boställena äro till utarrendering afsedda, jemväl skulle, i den mohn de äro eller blifva lediga, på tillförene stadgadt sätt kassan tillflyta.
I fråga om bestämmandet af ersättningen för ofvannämnde till Skogsplanterings-kassan anslagne räntor och arrenden, har Kongl. Maj:t, då, vid det förhållande, att den verkställde indragningen skett successive i mohn af yppad ledighet, äfven i afseende å de berörde inkomster, som redan till kassan ingå, Bih. till R.
Prot. 1850—51. 4 Sami. 1 Afd. 14 Haft. g 31 Stats-Utekottets Utlåtande, Nto SI, Litt.
A. tillförlitlig ledning icke vunnes af uppbörds-beloppet under en viss förfluten tidrymd, i Nåder föreslagit, det Rikets Ständer ville stadga, att densamma, för redan till kassan indragne hemmans-räntor och arrenden, skall fastställas till ett kontant belopp, motsvarande hvad samma räntor, jemte de för boställena nu utgående arrenden utgöra, efter medelmarkcgång för sednaste tio år, med tillagd forsellön för spanmålen, samt att för de räntor, som hädanefter indragas, ersättningen måtte beräknas efter samma grund, dervid, i fråga om arrendena, det belopp, som genom auktion bestämmes, borde tagas till rättelse.
Till godtgörande af den Nådigst föreslagne ersättningen, har Kongl. Maj:t ansett, att, för närvarande och intill dess beloppet kan definitivt bestämmas, ett förslags-anslag af 11,000
Rdr borde anvisas.
Med hänsigt till beräknandet af de indelningar och boställsarenden, som, i utbyte mot ofvan omförmälde anslag, skulle vid en blifvande statsreglering indragas, har Kongl. Majtt täckts meddela, att, af det å 7:de Hufvud-titeln uppförde anslag för Jägeri-staten, den del, som till Skogsplanterings-kassan bordt ingå, uti den under år 1850 upprättad* Special-stat beräknats till kontant 1,031 Rdr 25 sk. 1 rst., hemmans-räntor med kronovärde af 1,013 Rdr 19 sk. 4 rst., efter markegång uppskattade till 7,181 Rdr 47 sk. 4 rst., samt 2 tunnor spanmål med värde af 12 Rdr.
Hvad dessa löne-anslag verkligen utgjort, hade icke utan närmare utredning kunnat upplysas, enär indelningarne och arrenmedlen i allmänhet äro uti räkenskaperne sammanförde; men som emedlertid beloppet deraf kunde antagas hafva varit något högre, än i Riksstaten beräknats, har Kongl. Majit ansett, att vid den ofvanuppgifne inkomst-summans fördelning emellan ordinarie räntan och arrende-medlen, med beloppets beräknande till jemnt 11,000 Rdr, borde upptagas under den förra titeln, 8,000
Rdr och under den sednare 3,000 Rdr.
Af tillgänglige handlingar har Utskottet, beträffande Skogsplanteringskassans medel i allmänhet, inhemtat bland annat, att sedan, till följd af Kongl. Förordningen den 1 Augusti 1805, denna kassa först blifvit bildad och åtskilliga inkomster sedermera tid efter annan blifvit densamma anslagne, har Kongl.