Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den närvarande generationen väntar dock jemväl för sig fördelar deraf, äfven om beslutet om jernvägarnes sträckning icke skulle hafva lill följd alla de förmåner, dem Utskottet i så lifliga färger målat, och den bör derföre icke kasta hela tyngden af kostnaden på de efterkommande.
Den skall till gengäld för det arf, den af förfäderna mottagit, i sin ordning göra allt möjligt för framtiden och ej betunga efterkommande mera, än i mån af den nytta, som dem tillfaller, särdeles i fall, då det ingalunda är afgjordt att företaget i sin helhet någonsin kan upprätthållas utan ständiga bidrag.
1 allt fall måste de kommande generationerne afven lemnäs tillfälle att i sin ordning åstadkomma hvad för den tiden visar sig angeläget och nyttigt, äfvensom att derutöfver hära tyngden af tillfälligheter, hvilkas omfång ingen nu kan förese eller mäta.
Den moraliska förpligtelsen fordrar således, att Rikets Ständer, som besluta både för sina nuvarande kommittenter och för en lång framlid, tillse, att staten för jernvägarnes utförande lemnat allt det omedelbara bidrag, som en klok hushållning rnedgifyer; men en sådan bygges aldrig på lösa beräkningar och knappast på sannolika.
Den enda säkra grunden äro faktiska förhållanden och allt hvad som kan och bör förutsättas är, alt dessa i allmänhet skola blifva åtminstone lika gynnsamma.
”Vid sista riksdagen handlade man efter dessa åsigter.
Anslaget till jernvägsarbete bestämdes alt utgå i första rummet af medel, som kunde blifva disponibla, och först derefter genom lån, och det visade sig snart, att låns upptagande blef öfverflödigt.
Statsverkets tillgångar kunna nu böra beräknas på annat sätt, men buru än beräkningen skett och sker, bör man icke lemna ur sigte, att om arbetet kommer att bedrifvas i den omfattning, Utskottet föreslagit, det redan vid nästa statsreglering visar sig alldeles nödvändigt att af inkomsterna afsätta ett belopp, som motsvarar ränta och amortering af 50 millioner, eller 3 millioner Riksdaler Riksmynt.
Då det nu icke kan nekas, att tillgångarne, äfven om alla de nödiga förhöjningarne i stalsutgifterne beviljas, kunna medgifva ett dylikt anslag, som inom få år måste bestridas, så vida icke lån skall upptagas för räntornas utgörande; synes det vara lika nödigt, som billigt, att statsregleringen sker så, att 3 millio ner af de påräknade inkomsterne årligen anvisas till jernvägsföretagen.
En sådan anordning påkallar visserligen att åtskilliga begärdta anslag afslås och att andra nedsättas, men ingalunda att något verkligt statsbehof åsidosältes.
Icke heller blif ver staten ur tillfälle alt med lån understödja enskilda företag af större omfång, enär derföre lån af staten kan och bör tagas, då staten på sådant sätt uppträder endast medlande med sin kredit.
Det är endast andra företag, som kunna afses till utförande för statens egen räkning eller med anslag af staten, hvilka komma 68 ■ Bil. till Slats-Ulshntlels Utlåtande M 62. att tillsvidare uppskjutas, och detta måste väl gillas af en hvar, som erkänner, att jernvägarrie nu utgöra det förnämsta bebofvet, till följd hvaraf statens alla krafter måste riktas ditåt och icke på samma gång delas till företag af mindre vigt.
Vid en dylik anordning utgår man från den förutsättning, att statsverkets tillgångar hädanefter, som nu, skola medgifva, att 3 millioner användas för jernvägarna, och man grundar då sin beräkning på ett faktiskt förhållande, hvilket gifver full trygghet för framliden, åtminstone åt dem, sorn, lika med mig, uppfatta frågan från en synpunkt, ledande derhän, att, med beräkning af de redan använda medlen och med -ett årligt anslag till förenämnde belopp, statens skuld för stambanans utförande inom lämplig tid icke bör komma alt i verkligheten uppgå till fulla 30 millioner.
Del hade visserligen varit önskligt, alt ett ännu större anslag för jernvägarna kunnat af statens tillgångar afses, så att hela den tillökade bränvinsskatten dertill kommit att användas, på sätt Kongl. Maj:t till en del uti Dess vid sista riksdagen afgilna Nådiga proposition framställde; men sedan man redan gått i betydlig mån till mötes de höjda anslagsfordringarne, och de millioner, som nu beräknas både af tullmedel och bränvinsmedel mera än för några få år tillbaka, lagas i anspråk till största del, äfvensom icke allt, bvad som fordras, fy lies, lära förhoppningarne böra inskränka sig till hvad jag nu föreslagit, i öfvertygelse, alt detta belopp kan utgå, så vida nödig sparsamhet vid reglering af de återstående hufvudlitlarne iakllages, och i intet fall bör föranleda någon betydlig tillökning i bevillningen; och om derjemte de öfverskottsmedel, som kunna uppstå af statsverkets inkomster utöfver beräkningen, anvisas för jernvägsarbete!, nu såsom vid förra riksdagen, så torde den skuldsättning, som blir nödig för arbetet under denna statsreglerings-period, komma att inskränkas till ett icke öfverdrifvet belopp.
I öfverensstämmelse härmed bör dock iakttagas, alt äfven af 1857 års anslag till jernvägarne beräknas att utgå 3 millioner utaf Riksgäldskonlorets varande och blifvande tillgångar, så att för tiden intill 1860 års slut 12 millioner komma att af statens inkomster användas; börande dock i den mån lån derutöfver kan komma att upptagas, det belopp, som för räntan ocb amorteringen erfordras, utgå af årsanslaget.
På det alt förslaget alt använda något af Stalsverkets inkomster för jernvägsarbelels bedrifvande icke må möta bestridande från deras sida, som befara att penningeställningen inom landet skulle ytterligare försvåras, derest arbetet icke komme att utföras hufvudsakligen med medel, utrikes upplånte, anser jag den erinran icke öfverflödig, att mitt förslag icke tager i anspråk andra medel, än dem, som i allt fall ingå i kronans kassor, och att alltså användandet af desse icke har att skaffa med penningeställningen i vidare mån, än så vidt medlen lemnäs innestående i kassorne längre tid, innan de åter utgå, hvilket kan inträffa, så val sorn ock förekpmmas, utan afseende å det ändamål, dertill medlen äro anslagne.
Då Bil. till Stals- Hislof Iris Utlåtande A:o lid. 69
Dä eli mera påskyndadl. bedrifvande af arhelel genom län icke kan vara förenadt med syuncrligl äfventyr, em sädanl icke sker med alli flir stei' arbetsstyrka, oell i öfrigt lämpas efter beräkningar af de ärliga anslagen, i enlighet med milt förslag, anser jag all för fortsättning af Statens jernvägs-byggnader tinder tiden intill 1860 års slut, Ian till behrpp af 12 millioner bör upplagas.
Oell dä den närvarande penninge-slällningen i landel icke medgifver, att della län påräknas af inhemska kapilaler, som derigenom skulle undandragas näringarne, men det må vara all hoppas, alt framdeles, sedan en del af sagde belopp, sä val som ock hvad sorn kan komma att upplänas för understöd ät enskilda företag oell genom dessa spridas, hunnit utöfva sin verkan lil! befordrande af en större penninge-lillgång i landel, eli inhemskt fondsystem skall kunna grundläggas, bör lönesumman icke på en gång upptagas lill hela beloppet.
Fördelningen af anslagen, som för åren 1857 till och med IS60 skulle uppgå lill 24 millioner, anser jag böra ske sålunda:
För hanan från Goleborg lill Djulö 9,475,000, deri inberäknad bangård i Göteborg. Från Malmö lill norr om Finja-sjön 4,625,000, deri inberäknad bangård i Lund.
För bangård i Slockholm 560,000.
För banan från Falköping lil!
Jönköping . . . . . . 1,300,000.
Fiir hanan från Slockholm till Giresta och för bibanan derifrån till Upsala (i,060,000.
~ 22,020A;0(k
För ränta och amortering, som icke kan uppgå lill lulli 2 millioner, beräknas 1,980,000.
Summa 24,000,000.
Ansi aget för hanan från Slockholm lill Upsala skulle dock minskas med 1 million, om ett ovilkorligl anslag för bana från Arvika lill Norrska gränsen anses oundgängligt.
För ilen händelse, ali mill förslag alt af slals-inkomsterne anvisa lie millioner ärligen för jernvägs-arbclcts utförande, icke skulle vinna framgång, ulan arbetet komma alt bedrifvas genom lån, anser jag, all inskränkning i anslagen mäste ske, så alt lånebeloppet vid 1860 års slut i intet läll ölVerstiger 20 millioner, äfvensom alt för länets amortering och utgörande af räntan ärligen anslås 6 procent af hela lånebeloppet,, deraf minst 1 procent för amorteringen.
Sedan jag sålunda tillkännagifva min åsigt i hufvudsakcn, deraf visar sig, att jag icke kunnat lorena mig med majoriteten inom Ulskollel, i någon väsendtlig del af IVägan, anser jag mig böra tillägga, att äfven i afseende på Ulskollels öfriga förslag, jag framställt anmärkningar, dem jag icke kan frånträda, änskönt de må anses vara af mindre vigt.
Bland dessa torde företrädesvis böra nämnas: Bil,, till B.
4 Sami. 4 AJd. 29 Haft. 10 70 bil. lill Slate-Utskottets Utlåtande So ö!tl. ;ilt Utskottet icke bordt lil Ivila »agot gillande af åsigten om vestra och norra stambanornas förening i hufvudsladen; att otydlighet i 12 punkten förefinnes genom det der använda ordet »Slals-bana», och till meningen nanile af sagde ord och dess konjunktion med del följande; och alt deli i 13 § fil Regeringen leinnade räll att förändra anslagens fördelning är s/i myckel mera olämplig, sorn anslagen i allmänhet äro för de särskilda banorna begränsade endast genom beloppet af hvarje anslag.» af Herr P. Mutén: »Uti byggnadsplanen för det af Kongl. Maj:L framlagda och af Utskollcl nu förordade system lör jernvägs-slanibanoriia ingick äfven all arbeten under bren 1857—1860 skulle ullerås å saiiimanhindiiings-hanan mellan vestra och södra stambanorna frän Falköping förbi Jönköping åt inre delen af Småland för en summa af R:dr 3,750,000.
Sedan Utskollcl likväl ansett nödigt alt öka anslaget lill södra banan frän Skåne lill Småland med R:dr 2,450.000, sä återstår, om denna summa läges från det äskade anslaget till nämnde sammanbiiidniiigs-bana, dock
R:dr 1,300,000, som, enligt mill förmenande, åtminstone bordt anslås lill förberedande arbeten ä saminanbindnings-banaii, helst denna otvifvelaktig! inlager ett betydande runi såväl i sjelfva slambane-.-ystcmel, som i planen för arbetets ändamalsenliga utförande, l/n livar hör lätteligen kunna inse nyttan och nödvändigheten af eli föreningslänk emellan södra och vestra stambanorna, hvilka, utgående från Malmö eller Göteborg, genomskära så olika provinser, sorn Skane, Småland, Östergötland och Westergötland.
Det ömsesidiga varubytet emellan dessa provinser, icke mindre än de inre delarnes behof all kunna kommunicera med veslerhalVels hamnar, betinga ovedersägligen denna förening emellan de begge slöra banslräckningarne.
Och i förhållande lill våglängd och byggnadskostnad mäste också föreniiigslänken blifva särdeles förmånlig.
Endast genom all nu vidtaga förberedande arbeten ä densamma blifvcr det möjligt alt samtidig! med södra och vestra stambanornas utsträckning lill de punkter, sorn skola förenas, Ininga denna förening till fullbordan och sålunda tillgodogöra sig lordelarne af eli inom nämnde provinser i och lör sig helt jernvägs-system.
1 afseende vidare å planen lör sjelfva arbetets utförande, så lärer icke heller böra förbises, hvilka väsentliga lättnader, som kunna beredas derigenom att det å vestra stambanan organiserade arbetet får, i den man det framskrider lill Falköping, äfven omfatta ulgreningen åt Jönköping.
Ordningen för jernvägs-arbelens utförande kräfvrr nemligen en fördelning af arbetsstyrkan för olika förrättningar och underlättas betydligt genom tillfällena dertill, likasom ock arbetskostnaden derigenom lindras.
Afven ur denna synpunkt är det således, enligt min åsigt, af stor vigt, all ifrågavarande jernvägsbana redan under nästinstundande slatsreglerings-period bearbetas.
Bil. lilI Siats-Utskottets Utlåtande N:o 62. 11 Ja" får pä dessa skiil vördsammast underställa Rikets Ständer min inom Utskottet förfäktade mening, att åtminstone R:dr 1,300,000 mätte ansläs till förberedande arbeten å sammanbindnings-banan frän Falköping till Småland.
Det af Utskottet i 19 punkten tillstyrkta anslag af R:dr 150,000 för vidare jernvägs-undersökningar anser jag böra inskränkas till R:dr 100,000 eller det belopp, hvilket
Riksgälds-afdelningen ansåg för ändamålet fullt tillräckligt.» af Herrar ./. F. Gråå och P. 11. llcs.ie/gren, hvilka instämde lili Herr Moréns reservation. af Herr L. IV.
Hanschen:
>I:o
Honungen bade för södra banan (utöfver hvad till bangården ålgar) föreslagit: för vägen mellan Lund och norra ändan af Finjusjön . . . R:dr R:mt 4,305,000. samt mellan Falköping orb Jönköping .... » » 3,750.000.
Stina-8,115,000.
Af dessa har Utskottet fiir hanan mellan Lund och Laga-å-dalen tillstyrkt .... 0,815,000.
Jag anser alt åtminstone de återstående 1,300,000, böra användas till förberedande arbeten på hanan mellan Falköping och Jon köpin".
Om lill denna bana, som, enligt Jernvägskommiltécns förslag, är 5 mil oell 38,080 fot, blefve, af de medel, Utskottet nu föreslagit lill banan mellan Falköping och Göta kanal, före 1800 års slut äfven använda 2.095,671; så, oell enär liela denna bana, enligt Hommitléens uppgift, kostar 3,995,071, egde man då (år, 1800) melian Goleborg, Falköping och Jönköping en hann, som utgjorde eli hell Joe sig, och sorn, efter hvad från flera ball försäkrats, skulle gijen goda inkomster, hvilka komme alt ytterligare ökas efter fullbordandet af den frän Borås lill stambanan mellan Falköping och Göteborg blifvande bibana, hvartill understöd begärts oell, efter hvad jag förmodar, kommer all. beviljas.
— Stambanan mellan Falköping och Gitta kanal torde till en början blifva för både Göteborg oell en större del af Westergötland mindre vigtig, saint lör Slaten i financiel! hänseende vida sämre, än banan mellan Göteborg, Falköping oell Jönköping, af hvilken sednare ej blott Jönköping oell en del al Småland, utan ock de vid Wcllerns sydliga stränder liggande orter kunde hemta betydliga fördelar, helst omvägen genom Westgöta kanal är betydligt tidsödande, och en stor del af äret icke begagnelig. 2:o.
Den af alla vederbörande Hörni dadé hanan mellan Askersund och Örebro utgör ock ett helt för sig, och blir Jör Slaten säkerligen vinstgifvande, samt borde derföre skyndsamt fullbordas, helst derigenom trupper och krigsmateriel kunde på ångfartyg och meiMokomoliver till Stockholm hastigt transporteras från Öster- och Westergötland (Carlsborg), Smålånd, samt, da banan mellan Jönköping och Göteborg blefve färdig, älven från sistnämnde stud till Stockholm; l 72 Bil. till Stats- Utskottets Utlåtande N:o 62. hvarvid dock bör anmärkas, all de hjelptrupper, som fran »Vcslmaklerna» kunna vänlas i (Ml kri«? mot Ryssland, säkerligen komma icke alt landsättas i Goteborg, derifrån de kunde endast med större tidsutdrägt samt många svårigheter och kostnader föras lill Slockholm, utan alt på nämnde makters fienden öfverlägsen flottor transporteras direkte inuti och uppåt Östersjön. 3:o.
En tredje bana, som Ufren utgör ett hell för s/g, och /unde bli fm Jör Stuten vinstgijrunde, ur den mellan Stockholm och Upsala, hvilken ock derföre, på säll en utmärkt fosterlandsvän (ehuru i allmänhet ej van af jernvägar) redan år 1848 på Riddarhuset yttrade, »bordt Jöi dr udése is Jordäg a.s», helst * Upsala core derigenom onekligen JötJlyttadt p/i ett pär timmars väg nära hufaudstaden», och delta vöre »det lutta sta sältet att till hujvudstuden förJ/yt/a universitetet».
All denna hana skulle blifva vinstgifvande, kan man sluta oj blott, såsom Utskottet anmärkt, af »den UJliga jemn/ sig ökande rörelsen mellan hu/vuilstadrn samt medteasta och norra Sveriges enda universitetsstad», äfvensom deraf, all »med denna rörelses dagliga besörjande
Jlera ungbi/lar och diligenser liro sysselsatta», ulan ock af en utaf Upsala Magistral, Borgcrskaps äldste samt Handels- och Handtverks-IÖreningars Fullmäktige jemte Upsala Akademis Rektor och flera trovärdiga män undertecknad, till Kongl Majit ingifven och SlalsUtskoltct i nåder tillställd, i dess betänkande omlörmähl, skrift, hvari, bland flera andra skäl för norra stambanans dragande (ister om Sigluna-fjnnJen, finnes inlaget följande: »a/t trafiken mellan Upsala och Slockholm, särdeles vintertiden, då den ökas med nästan hela varu- och personal-forslingén från de norr om Upsala belägna orter, Dalarne inberäknade, biefve större än varu- och personal-fors lingen frän de vest/ign delarna af riket öfver 0/sunds lastageplats, samt Grans, Bro och Näs’ socknar till Stockholm, kan slutas af följande öfver nuvarande varulf c h personal-trafik mellan Upsa ta och Slockholm, dels på grund af saki a räkenskaper, dids ock efter åtskilliga forskningar och i möjligaste måtto säkra kalkyler, upprättade, och i Stockholm pä jernvägsmölet den 2(5
Maj 185(5 utan anmärk liing upplästa beräkning: »mellan Upsala oell Slockholm samt mellanliggande orter lemmar nuvarande tiafik årligen åtminstone följande:
Brutto Banko:
.Med ångfartyg (382 resor) »passagerare »varor 35,830: 18,611:
Summa 54,447: »Med seglande fartyg: »225 resor med frakt å 100 R:dr (och dessutom frakter med smärre fartyg) 22,500:
Bil. lill Stats-Ulskollets Utlåtande N:o G'2. 73 \ »Med diligenser: »passagerare 13,000: »varor 3,000: »M ed gäst gi Iva re- s k j u I s: »passagerare och varor 25,000: »Med egna och andras särskildt legda dragare . 50,000: »(särdeles allmogen licia äret frän alla trakter »omkring Upsala samt mellan Upsala och Stockholm*) »Helsinge- och Norrlands-vnror med åtföljande per - sonal 3,000: »Allmänna posten 2,000: »Krigsfolk och Kronans effekter 2,000:
'Summa 174,047 Riksdaler Banko eller 202,420 Riksdaler 50 ör'e Riksmynt, hvilken ärliga inkomst, såsom ränta å 5 procent, motsvarar eli kapital af 5,248,410 R:dr.
Då r:u vägen, enligt Herr Löjtnant Weslrelis undersökning med specifikt kostnads-IÖrslag (sorn jemte ritningarna ingifvils till Siats-Utskottet) skulle kosta blott 4,783,207 R:dr 40 öre, på grund hvaraf Kongl. Majit härtill äskat ~ . 4,800,000: sa skulle blott mnuinmdc. rörelse lemna en behållning af 448,410: eller Fyra hundra fyralioätta tusen fyra hundra tio R:dr R:ml, motsvarande en ärlig fem procent ränta, af 22,420 R:dr 50 öre. lin del af denna kalkyl är grundad på de räkenskaper, sorn förts för ångfartygs- och diligens-bolagens räkning, samt af Kassören vid »Direktionen för segelleden pä Upsala-än.»
En del ater är grundad pä GäslgilVares, Handlandes och andra sakkunniga måns uppgifter i hvad de sammanstämt.
Flere af deni hafva ansett, alt poslerne pä 50,000 och 3,000 R:dr bordt betydligen höjas.
— Mot denna kalkyl kan anmärkas, alt deri upptagits myckel, som fortfarande kommer alt gå sjöledes; men delta molväges tillfullo: dals deraf, all Upsala stad är i jemt tilltagande, så all folkmängden, som är 1840 var (i,219, nu är omkring 9,000, samt enskildas egendomar, år 1840 för bevillning värderade till 1,082,008 R:dr 10 sk., sistlidet är upp>kallals till 2,074,047 R;dr 4 sk.
Banko; dels deraf, all, sedan jernvägen fullbordats, trafiken mellan Upsala och Stockholm, enligt hvad erfarenheten efter jernvägars byggande annorstädes bekräftat, kommer att betydligt ökas, och slutligen mångdubblas; dels oek deraI, all denna tillvext *) Under denna kalksI Önnes följande anmärkning: »Allmogen mod egna oell andras särskildt legda dragare fraktar trö, säd, laggkärl odi snickeri-arbelen» (mest lill Stockholm) »köprnnnnavaror liela vintern saint egna husbehofsvaror» (från Slockholm). 74 Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62. skiill iin vidare betydligt tilltaga genom jernvägens utsträckning ål norr eller vester, då på Upsala-Slockholuis-vägeu kommer ytterligare en mängd passagerare och varor från Gefle eller Sala, Dalarne och liela Norrland.
All sådan förökning i trafiken skall på banan mellan Slockholm och Upsala inträffa, är desto säkrare, sorn en mängd föräldrar, anhörige och målsmän lill de vid Upsala universitet och större skolor studerande säkerligen komma ali der göra tätare, flir ynglingarnes sedliga värd nyttiga, besök, samt de studerande skola oftare vistas hemma under ferierna.
Alldenstund nu personal-trafiken är den för jernvägsegare mest lönande; följer af allt della, alt den materiela och moraliska vinsten af denna jernvägs anläggande skulle blifva ganska betydlig, isynnerhet sein terrängen, der vägen skulle framgå, enligt officiela, i Utskottet tillgängliga, upplysningar, är för jernvägsbyggande en af de förmånligaste, sorn kunna uppsökas.
Deremot, i händelse norra hanan skulle läggas vester om Sigluna-fjärden öfver Almarestäk lill Giresta (Örsunda a), är terrängen så ofördelaktig, att en ernla fjärdedels mil derå skulle, enligt.
Jernvägs-kommitléens uppgift, »medtaga en anläggnings-kostnad af 542,713 R:dr, eller ungefärligen lika mod kostnaden för en hel mil annorstädes.
Komniittéen uppgifver: »alt brantare stupningar än 1 på 100 förekomma på (örsunds) linien mellan Stockholm och Sagan (vid Strömsdal) på åtta ställen:» »all den starkaste lutningen på denna väg är 1 på 80,» äfvensom »alt samtliga lutningarne af 1 på 100 och deröfver utgöra emellan Slockholm och Giresta 22 procent» samt »ä linien mellan Upsala och Giresta 32 procent;» hvaremot i Löjtnant Westrells yttrande lill Konimilléeii, rörande hanan öster om Sigluna-fjärden finnes följande: »Hanans profil:
Längdprofil:
»De slör »sla lutningar, som i följd af lokala förhållanden beliölt gifvas ål balance-linien, »äro 1 fot pa 100, och utgöra dessa en sammanräknad längd af 28,890 löt — »121 procent af hela linien.»
Således upplaga de starkare lutningarne pä vägen mellan Stockholm och Giresta nära dubbelt så stor procent, sorn dylika på vägen öster om Sigluna-fjärden hvarjemte pä denna sednare icke förekommer någon enda så stark lutning (1 på 80) som de, hvilka finnas på Giresta-vägen.
Samma Kommitté, sorn dock är ganska gynnsamt stämd flir norra hanans läggande om Giresta (Örsunds å), yttrar dock: »Den kortaste och med afseende på den »gynnsamma terrainen minst kostsamma sträckningen af denna hana vöre olrij»eelaltligl dess framdragande frim Slockholm öster om Sigluna-fjärden rakt *pä Upsala — — — —» samt omtalar äfven alt vägen öfver Giresta skulle blifva »2j mil längre än om linien ginae öster om Sigluna-fjärden.» Enligt Konunilléens förslag skulle kostnaden blifva för vägen mellan Slockholm och Giresta 5,223.292: — samt mellan Gil esla och Upsala 1,751,030: — Summa: 0,974,328: — hvaremot vägen öster om Sigluna-fjärden skulle kosta blott . 4,783,207: 40.
Besparingen lilifver alitsa: 2,191,120: 60.
Bil. lill Stats-Ulskotlets Utlåtande N:o 62. 75 om Viljen hygges lisler om Sigluna-ljärden.
Således blifver vägen »ifver A
Inia rest ii k och Giresta iilVer en tredjedel längre och nära \ dyrare ii/t om den lappe t öster om Sigtunn-fjärden rakt pä Upsala.
Alt trafiken på hanan öster örn fjärden älven blefv.e vida större lin den pä en hana vester om samma fjärd, är uppenbart deraf, att den trakt, hvarigenom vägen skulle gä ut ål näs och halloar, är af de långt inskjutande fjärdarna begränsad.
Det af Komtnilléen i militäriskt afseende uppgifna skäl, alt hanan vester om fjärden skulle kunna af densamma skyddas för en från ösier kommande fiende, torde betydligt försvagas, då man besinnar, dels harn lilli eli sudan fiende, kunde öfvergå den på flera ställen och särskildt vid Erikson»! ganska smala och Hilt tillgängliga, segelleden mellan Stäket och Upsala, dels ock alt en sådan fiende säkerligen icke underläle alt öfver sistnämnda stad eller Flottsund sända de detachement er, som vore nödige för jernvägens förstörande, ifall derpå lades någon vigt.
Äldre militärpersoner hafva ock vederlagt Kommittéens åsigt i detta afseende.
Och dessutom kan enhvar trygga sig dervid, att, — då II. M. Honungen, enligt Öfverste Ericsons förslag, samt på enhällig tillstyrkan af alla vid ärendets afgörande närvarande Statsroder, ibland hvilka äfven Cheferna för Sjöförsvars- och Laudllorsvars-Departementerna, hvilka tillika äro Konungens rådgifvare i kommandomål, har, efter pröfning al de skäl, Jernvägs-kommiltéen i underdånighet andragil, ansett dem icke ega den vigt, att vägen derföre borde läggas vester om Sigtuna-fjärden, utan i Nåder godkänt den af Upsala stads invånare och ortens possessioualer i underdånighet föreslagna riktning, — någon fara i militäriskt afseende hvarken för hufviidsladen eller
Diket i öfrigt kan uppstå deraf, alt Dikets
Ständer anslå medel till den mycket kortare och mindre kostsamma hanan öster om Sigluna-ljärden.
Emedan jag önskat alt