Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
F a d e r - o c h m o d e r l ö s, u t a n h e m o c h när- m a r e släktingar, h a d e h o n måst ut att tjäna som » b o n n e » i främmande land, o c h g e n o m en f a m i l j i S c h w e i z, s o m h a d e r e l a t i o n e r i Sverige, hade .hon k o m m i t hit.
P å sin första plats i e n adlig familj p å ett stort g o d s stannade h o n ej länge.
Hvar- f ö r h o n l ä m n a d e d e n, b l e f a l d r i g r ä t t klart, men ryktet hviskade o m, att h o n o c h äldste sonen i huset förälskat sig i hvarandra.
H a n s h u s t r u k u n d e d e n lilla b o n n e n a l d r i g bli, o c h h e l l r e ä n a t t ställa till b r å k, l e d - samheter o c h oenighet i n o m familjen, hade hon l ä m n a t d e m, stilla, t y s t o c h b l y g s o m hon k o m m i t.
M a n berättade äfven, att v i d afskedet hade d e n adliga husfrun velat p å h e n n e s a r m sätta ett g u l d a r m b a n d s o m t a c k f ö r d e t h o n a f s t å t t från s i n l e f n a d s l y c k a, m e n d e n u n g a flickan h a d e stilla af- böjt det o c h endast bedt att få taga m e d några h ö g r ö d a rosor, s o m v ä x t tätt under hennes fönster o c h doftat o c h glödt för henne under oförgätliga sommardagar.
del g r å s t r i m m o r, n ä r h o n k o m till e n för- mögen ämbetsmannafamilj i Stockholm.
Frun var ännu u n g o c h m y c k e t vacker samt tyckte o m att roa sig, hvarför h o n v i l l e h a e n p å l i t l i g m ä n n i s k a a t t s e efter barnen.
D e s s a v o r o e n flicka o m å t t a år, en g o s s e o m f e m o c h s å å t e r e n flicka o m t v å år.
M o d e r n v a r s t ä n d i g t u p p t a g e n af sina n ö j e n, visiter o c h toaletter, fadern dels p å sitt ä m b e t s r u m d e l s m e d a t t f ö l j a s i n h u s t r u f r å n f e s t till fest, s å a t t m a - b o n n e h ä r h a d e r i k t tillfälle a t t u t v e c k l a s i n a m o - derliga instinkter.
H o n skänkte d e s m å också r e d a n från b ö r j a n all s i n v a r m a s t e k ä r l e k, sitt o d e l a d e intresse, sina dagar och nätter, hela sitt lif.
V i l d a o c h o l y d i g a s o m d e v o r o, h a d e hon stor m ö d a m e d d e m, m e n h o n b a d och f ö r m a n a d e, smekte o c h b a n n a d e.
D e t var d o c k d e t m e d m a - b o n n e, att h o n aldrig k u n d e sätta s i g riktigt i respekt — b a r n e n slutade merendels m e d att få sin vilja fram, oaktadt ma-bonnes protester, o c h d e t b e - höfdes blott, att ett par m j u k a barnaarmar lade sig o m hennes hals, ett p a r rosiga l ä p p a r t r y c k t e s i g till h e n n e s k i n d o c h e t t par bedjande ögon sågo in i hennes, m e - d a n e n s p ä d r ö s t h v i s k a d e: iiChére, douce, petiie ma-bonne ».
f ö r a t t h e n n e s h j ä r t a s k u l l e s m ä l t a o c h h o n g e efter.
H u r b o r d e d e ej h a älskat h e n n e tillbaka för allt d e t t a ö f v e r s e e n d e, all h e n n e s till- gifvenhet o c h efterlåtenhet.
O c h d o c k dyr- k a d e d e o t a c k s a m m a s m å s i n m a m m a s lill- finger m e r ä n m a - b o n n e s hela uppoffrande kärlek.
» M a m m a » v a r d e r a s i d e a l f ö r allt s k ö n t o c h g o d t i lifvet, fastän h o n blott sällan b r y d d e s i g o m b a r n e n o c h f ö g a t i d h a d e f ö r d e m.
A t t fina o c h p u t s a d e a f m a - b o n n e s h ä n d e r få s i t t a e n s t u n d h o s m a m m a och uppföra sig oklanderligt var för d e m högtidsstunder.
A t t s e m a m m a k l ä d d till bal v a r s o m e n saga ur T u s e n o c h en natt, och att e n sekund lyftas u p p p å hennes a r m o c h f å e n flyktig k y s s k o m d e m a t t r o d n a o c h stråla af förtjusning.
Och me- dan ma-bonne under otrolig m ö d a, under Så k o m h o n till e t t a n n a t h e m, m e n b a n n o r o c h s m e k s ö k t e f å d e m a f k l ä d d a och i säng, talade d e blott o m m a m m a — knappt hade hennes hjärta hunnit växa u n d r a d e, o m h o n d a n s a d e m e d k u n g e n el- fast v i d d e s m å, s o m innan d e k u n d e tala ler k r o n p r i n s e n — o m h o n fick m y c k e t g o d sitt m o d e r s m å l r e n t, j o l l r a d e till h e n n e p å m a t — o m h o n spillde n e r sin klädning hennes, förrän d e blefvo större, skulle i skola — o c h m a d e m o i s e l l e blef öfverflö- — h u r länge m a m m a skulle sofva nästa dig.
F ö r h v a r j e g å n g h o n flyttade, v a r m o r g o n — • o m h o n s k u l l e h a h u f v u d v ä r k, d e t s o m sletes h j ä r t a t u r b r ö s t e t p å h e n n e, så a t t d e i n t e k u n d e f å s e h e n n e p å h e l a s o m t o g e m a n h e n n e s e g n a s m å från h e n n e d a g e n — o m h o n t ä n k t e g å p å b a l n ä s t a och s o m slötes ett h e m s portar för henne.
afton också.
Och ä n d å v a r h o n v i s s t i c k e alltid så sär- » M a - b o n n e, d ä r är h å l p å m i n s t r u m p a » deles v ä l behandlad.
H o n i n t o g s t ä n d i g t — o c h b o r t flög s t r u m p a n ö f v e r g o l f v e t i en i s o l e r a d s t ä l l n i n g, h ö r d e h v a r k e n till ma-bonnes knä.
h e r s k a p e t eller t j ä n a r n e, h a d e i n g a v ä n n e r » M a - b o n n e, t v å k n a p p a r är ' ur mitt l i f.
» o c h m y c k e t l i t e n f ö r s t r ö e l s e eller o m v ä x l i n g » M a - b o n n e, d e t v a r k n u t p å b a n d e t, där- i sitt lif.
B a r n k a m m a r e n v a r h e l a h e n n e s för slet j a g af d e t.
» värld, d e s m å hela hennes intresse.
M e n, O c h n ä r d e ä n d t l i g e n k o m m i t till r o o c h o, s å o t a c k s a m m a d e s m å k r a b a t e r n a k u n d e b e d t G u d » b e v a r a p a p p a o c h m a m m a », o c h v a r a, h u r o l y d i g a, o d y g d i g a o c h m å n g e n n ä r s ö m n e n slutit d e r a s ö g o n o c h g j o r t d e m g å n g riktigt elaka!
H u r s k v a l l r a d e d e i c k e o m ö j l i g a f ö r all o d y g d till n ä s t a m o r g o n, för m a m m a o m m a - b o n n e, h u r k l a g a d e d e d å sitter m a - b o n n e ä n n u l ä n g e v i d l a m p a n icke o c h trätte!
och lagar o c h stoppar åt d e m, m e d a n h o n Och digt: från f ö r ä l d r a r n e s s i d a h e t t e d e t stän- » M e n k a n m a - b o n n e inte h å l l a s t y r p å b a r n e n — d e t är j u därför m a - b o n n e är i huset o c h har sin l ö n.
» M a - b o n n e k l a g a d e aldrig, h o n v a r alltid g l a d o c h n ö j d, h e n n e s b a r n v o r o alltid » des petils anges » j ä m f ö r d a m e d a n d r a b a r n.
Ma-bonnes f o r d o m runda ansikte hade fått s k a r p a r e k o n t u r e r, d e n fina h y n s m å rynkor o c h d e t brun-blonda håret en hel e m e l l a n å t k a s t a r r ö r d a b l i c k a r b o r t till sän- g a r n e, i d e t h o n i s i n t u r b e r G u d väl- signa » d e s m å änglarne ».
Den dag kommer dock, då ma-bonne ej h e l l e r l ä n g r e b e h ö f s här.
F r u n låter h e n n e veta, att barnen n u äro f ö r stora att h a b o n n e o c h att h o n d e s s u t o m funnit, att schweiziskan alldeles s k ä m t b o r t d e m, h o n har varit för slapp o c h d e h a m e d hvart år b l i f v i t allt o l y d i g a r e — h o n h a r r e n t a f f ö r s t ö r t b a r n e n.
M e d d e t t a v i t s o r d får m a - b o n n e g å.
H o n lämnar d e m m e d af gråt uppsväldt ansikte o c h hjärtat sönderslitet af s o r g.
Hon s t y r å t e r f ä r d e n till s i t t h e m l a n d, d ä r h o n e j v a r i t p å alla d e s s a år.
H o n h a r g j o r t litet b e s p a r i n g a r, o c h n å g o t ar- bete k a n h o n väl få i sin hemort, n å g o n vrå d ä r h o n k a n åldras o c h d ö.
D ä r skall m a n h ö r a h e n n e berätta o m de » s m å ä n g l a r n e », s o m i h e n n e s kärleks- fulla m i n n e a l l t i d ä r o s m å o c h a l l t i d ä n g - lar, o c h h o n skall v i s a alla r e l i k e r från d e n tiden, ett p a r s m å skaf d a g u l d s k i n n s k o r, som varit » lillans », en guldgul hårlock, en l i t e n b i t a f e n b r o d e r a d s a m m e t s j a c k a, en trasig trumpet, e n liten h a n d s k e, kan- tad m e d dun, o c h en hel del små, obetyd- l i g a s a k e r, d e m h o n s j ä l f fått till j u l o c h födelsedagar.
O c h s å d e s s a bref, h v i l k a k o m m o d e t v å f ö r s t a å r e n, d ä r f ö r a t t bar- nens m a m m a tyckte det var en g o d öfning för d e m att skrifva p å franska, m e n s o m sedan alldeles u p p h ö r d e, bref d e m h o n gråtit o c h s k r a t t a t åt, k y s s t o c h s m e k t o c h s e d a n lagt i n i d e t utskurna träskrinet, d ä r h o n b e v a r a r sitt lifs r i k a s t e m i n n e n o c h därifrån det u t s t r ö m m a r e n s v a g doft af vissnade rosenblad.
Men b a r n e n d å?
N ä r d e e n t i d efter m a - b o n n e s afresa t i l l f r å g a d e s, o m d e e j saknade henne, svarade d e n e n a: » Usch, nej, h o n v a r så tjatig, s å », o c h d e n a n d r a: » H o n bara trätte o c h grälade. » » Än d u, lilla M a r y d å, d u d e n y n g s t a, som v a r m a - b o n n e s m e s t ä l s k a d e hjärte- barn?
» Men Mary vrider endast generad p å sig och ser ut, s o m visste h o n e j, h v e m ma- b o n n e v a r eller h v a d h o n h a f t m e d h e n n e att g ö r a.
Detta v a r ditt eftermäle o c h d i n tack, ma-bonne, för all d i n ö m h e t o c h vård, för alla d e n ä t t e r d u v a k a t, n ä r d e s m å v a r i t sjuka, för d e t d u alltid v a r r e d o att taga mot deras s m å förtroenden så i sorg s o m glädje, f ö r d e t d u d o l d e deras fel, öfver- såg m e d deras brister, älskade d e m för m y c k e t — detta är l ö n e n f ö r d i n kärlek, ditt arbete o c h dina b ö n e r.
Stackars m a - bonne!
Pd rundresa.
Några k o r t a b r e f från f r ö k e n E v a.
Uppsnappade och afskrifna af Georg Nordensvau.
(Köpenhamn).
_ I a g är inte inbilsk n o g att h o p p a s, att I d u n s läsarinnor — o c h läsare m e d för r e s t e n — k o m m a i h å g, a t t d e t finns e n varelse, s o m heter fröken E v a, o c h s o m för ett p a r å r s e d a n v a r s t o l t ö f v e r a t t s e e t t p a r » b r e f » från v ä s t k u s t e n t r y c k t a i d a m e r - n a s e g n a spalter.
Men k o m m e r inte I d u n ihåg m i g, så k o m - mer j a g i stället i h å g I d u n, h v i l k e t b e v i - sas a f d e t t a n y a » b r e f » o c h a f d e m, s o m s k o l a f ö l j a till n ö j e (?)
f ö r I d u n s p u b l i k, s å v i d a d e e j finna s i n g r a f i r e d a k t i o n e n s antagligen m y c k e t rymliga papperskorg.
För ett p a r år s e d a n, d å v a r j a g e n u n g och k ä c k o c h trots all m o d e r n a n l ä g g n i n g en s m u l a s e n t i m e n t a l flicka, s o m f a n n d e t m e l a n k o l i s k t a t t r e s a från h e m m e t o c h l ä m - n a e t t s k ö f l a d t r u m efter s i g.
N u h a tiderna förändrats, n u har j a g längesen fun- fi&amp;f-Q-n 1 ^ 3 1 l * w l 7 p s l i 6 3 f i n T l V Från o. med 22 april till 15 maj realiseras ett större parti Olas o. Utskotts- Aktiebolaget Svenska * * * * " t * * * * * * ' • porsliner samt öfriga Husgerådsartiklar, passande för Bouppsättningar till sommarnöjen, såsom knifvar, gafflar, skedar, brickor, brödkorgar, koppar — emaljerade och förtennta kokkärl, grytor, stekpannor, Husgerådsmagasinet mortlar, kaffekvarnar, kaffebrännare, hinkar, baljor, lerkärl och borstar m. m.
17 Tegnérgatan 1 7, hörnet af Döbelnsg.
Af en händelse finnes ett parti Tapeter och Kullgardiner, som bortslumpas.
c 1 B Ä, l i u
nit m i n A d a m o c h nyttjar n u titeln » fröken E v a » e n d a s t s o m nom de guerre.
Och nu är d e t A d a m, s o m får s t ö k a u n d a n i v å r a r u m, r i f v a n e r o c h l ä g g a in, m e d a n j a g g å r o m k r i n g o c h u t ö f v a r k r i t i k o c h ser f ö r s k r ä c k - ligt upptagen ut.
D e t roar h o n o m, o c h en rättskaffens E v a s d o t t e r f ö r s t å r a l l t i d att hålla sin A d a m v i d g o d t l y n n e.
O c h hvar- för skulle j a g för öfrigt missbruka min k v i n n o k r a f t m e d att t r ö t t a u t m i g, n ä r j a g h a r e n a n n a n, s o m v i l l g ö r a allt f ö r m i g?
För d e t s ä g e r A d a m, att h a n vill, o c h j a g t r o r n ä s t a n allt, h v a d h a n s ä g e r.
Nu äro vi utflugna.
J a g behöfver naturligt- vis i n t e s ä g a, att d e t inte är n å g o n b r ö l l o p s - r e s a, d e t h ä r n u är f r å g a o m — från b r ö l - lopsresan skrifver i n g e n E v a några resebref.
V i h a farit ö f v e r Ö r e s u n d, j a g h a r b e u n d - rat hafvet, o c h A d a m har b e u n d r a t d e n m y c k n a m a t e n — så m y c k e t m a t s o m i Ö r e s u n d s b å t a r n e s m a t s a l o n g säger h a n sig a l d r i g h a s e t t s a m l a d t p å ett ställe.
Vi h a installerat oss på hotellet, och vi ha v a r i t u t e o c h s e t t p å K ö p e n h a m n.
J a g före- s l o g, a t t v i s k u l l e b ö r j a m e d att i n s p e k t e r a magasin du Nord, hvars nya b y g g n a d m e d torn imponerar o c h lockar s o m ett helt B o n Marché — visserligen något förminskadt — men A d a m s a d e ifrån e n g å n g f ö r alla, att han aldrig ämnar besöka dylika lokaler.
H a n har sina grundsatser för sig, d e n g a m l e Adam.
D e t är f ö r r e s t e n l u s t i g t, h u r K ö p e n h a m är s t o r t, n ä r m a n k o m m e r d i t n o r r i f r å n, o c h h u r s t a d e n k r y m p t, n ä r m a n k o m m e r från s ö d e r, f r å n B e r l i n eller P a r i s.
Då tycker m a n, att » S t r ö g e t » — d u v e t h v a d S t r ö g e t är, Ö s t e r g a d e o c h d e s s f o r t s ä t t n i n g bort till V ä s t e r b r o — är så k o r t s o m i n g e n t i n g, n u d ä r e m o t är d e t l å n g t o c h s t o r s t a d s a k - tigt.
M e n K ö p e n h a m s d a m e r n a äro lika » fixa » och lika » n y d e l i g a », hvarifrån m a n än k o m - mer, påstår A d a m.
H a n skulle föredraga dem framför stockholmskorna, o m han ej f ö r e d r o g e m i g — • s ä g e r d e n s m i c k r a r e n — och e n d a s t m i g f r a m f ö r all v ä r l d e n s fixa damer.
N u ser h a n p å d e m l i k s o m på n i p p s a k e r n a i b o d f ö n s t r e n — d e t är i n t e f r å g a o m att l ä g g a s i g till m e d n å g o n t i n g.
Det är f ö r r e s t e n u p p i g g a n d e att k o m - m a hit.
O c h » S t r ö g e t » är e n s å d a n tref- lig g a m m a l d a g s g a t a, s o m s n o r o c h o r m a r sig f r a m i i d e l i g a k r o k l i n i e r g e n o m s t a d e n.
A d a m p å s t å r, att o m d e n l å g e i S t o c k h o l m, skulle v e d e r b ö r a n d e inte gifva sig n å g o n ro, f ö r r ä n d e fått d e n r e g l e r a d o c h u t r ä t a d och tråkig.
D e t trefliga h o s d e n är j u s t dess krokar, s o m oupphörligt ö p p n a n y a u t s i k t e r, o c h d e s s g a m l a h u s, s o m se så g e m y t l i g a o c h trefliga ut.
D e t o r e g e l b u n d - n a G a m m e l t o r v är e n r i k t i g t stilfull p l a t s, d ä r i n t e t e n d a m o d e r n t h u s b r y t e r total- k a r a k t ä r e n.
O c h så h a v e d e r b ö r a n d e f ö r att muntra u p p de promenerande o c h gifva d e m a n l e d n i n g till k v i c k h e t e r ställt u p p d e n alldeles g u d o m l i g a storkfontänen just v i d Ströget.
D e n s o m kan se detta mästerverk af k l u m p a k t i g h e t, u t a n a t t s k r a t t a, d e n h a r intet sinne för humor.
Jag undrar hvad » m ä s t a r e n » heter.
När m a n gått Ströget i ända, k o m m e r m a n f r a m till T i v o l i.
D ä r s l o g o v i o s s n e r i k o n s e r t s a l o n g e n o c h h ö r d e p å v å d l i g t stilig m u s i k.
G a m l a fruar, u n g a flickor o c h b a r n k o m m o i n o c h s l o g o s i g n e r u t a n s p å r af förkläden, s o m o m de varit h e m m a hos sig.
Väl o g e n e r a d t, t y c k t e j a g m e d m i n a S t o c k - h o l m s v a n o r, t y när j a g aflägsnat m i g för ett ö g o n b l i c k f ö r a t t — f ö r att se p å e n l u f t b a l l o n g o c h så k o m.
i g e n, så h a d e en s k ö n h e t, s o m f ö r r e s t e n i n t e l e f d e i s i n första u n g d o m, slagit sig ner v i d A d a m s b o r d, o c h n ä r h o n fick se m i g, s a d e h o n till h o - nom: » J e g spurgte j o d e m, hvis den pläds var optat », hvarpå han svarade m e d det största l u g n i världen: » J e g har s ' gu g o d p l ä d s til d e m b ä g g e t o.
» D e t o d j u r e t!
S a l o n g e n b l e f full af h e r r a r o c h d a m e r, o c h ö f v e r allt ö f v e r l a d e s m e d m y c k e n g r u n d - lighet o c h m e d m å n g a o m och men, h v a d m a n skulle beställa på smörgåsarna.
Slut- ligen var m a n ense, o c h en bricka k o m m e d h ö g a r af » s m ö r r e b r ö d » o c h m e d ö l s e j d l a r.
D e t t a är d a n s k a r n a s s ä t t att ä t a m a t, n ä r de äro ute o c h festa.
A d a m o c h j a g skulle förstås taga seden dit vi k o m m o, och vi åto s m ö r g å s a r v i o c k, m e n A d a m f a n n det&gt; a b s o - l u t n ö d v ä n d i g t att d r i c k a l i t e t w h i s k y o f v a n - på smörrebröden, o c h när vi åkt tillbaka till K o n g e n s N y t o r v, så v a r h a n h u n g r i g i g e n, o c h så g i n g o v i att ä t a s u p é p å A p o r t a o c h d ä r e f t e r d r u c k o v i kaffe p å d ' ^ n g - l e t e r r e, s o m d e t r e s a n d e s t o c k h o l m a r e äg- nar o c h anstår.
O c h j a g säger aldrig n e j, när A d a m b j u d e r p å mat, t y en hustru m å s t e r e s p e k t e r a sin ä k t a m a k e s i n d i v i d u - alitet.
O c h m i n v a c k r a tanke, att v i sven- s k a r b o r d e l ä r a o s s af v å r a d a n s k a b r ö d e r att h a r o l i g t, u t a n att g i f v a u t v å r a p e n g a r, förblef outtalad d e n g å n g e n.
F ö r ö f r i g t e x t r a v a g e r a s d e t n o g m e d su- p é e r o c k s å i K ö p e n h a m n, m e n d y l i k t synes i n t e, d e t s k e r i e n r u m.
O c h d e t finns s t ö r r e s n o b b a r i K ö p e n h a m n ä n i S t o c k h o l m, på- s t å r A d a m.
M e n h a n är p a t r i o t — o c h m a n bör tro h o n o m m e d urskillning.
Karl XII och " fruntimbret i Stockholm. "
En liten arkivstudie för Idun af G.
J e n h o s vårt folk ofta anmärkta benä- genheten för öfverflöd i m a t o c h d r y c k samt klädedräkt har g a m l a anor.
H a n d i h a n d m e d våra förfäders beprisade enkelhet i seder o c h lefnadssätt, när det gällde hvar- d a g s l i f v e t, finner m a n o f t a ett ö f v e r f l ö d o c h e n p r a k t v i d h ö g t i d l i g a tillfällen, s å s o m b r ö l - lop, begrafningar, b a r n d o p m.
s o m grän- sar till d e t o t r o l i g a.
A l l t ifrån G u s t a f V a s a s t i d till ett s t y c k e i n p å v å r t e g e t å r h u n d - r a d e h a f v a o c k s å s v e n s k a k o n u n g a r t i d efter a n n a n g e n o m l a g b u d, s. k. ö f v e r f l ö d s f ö r o r d - n i n g a r, s ö k t h e j d a o c h i n s k r ä n k a d e n öfver- handtagande l y x e n i kläder o c h lefnads- s ä t t.
I d e flesta fall t o r d e d o c k d e s s a för- o r d n i n g a r h a f v a u t r ä t t a t g a n s k a litet, h u r u välmenta de än varit; o c h säkerligen hafva de u t r ä t t a t m i n d r e, i s a m m a m å n d e v a r i t detaljerade och d ä r i g e n o m gifvit anledning till o b e h a g l i g a i n g r e p p i d e n e n s k i l d e s frihet.
» G a m l a K u n g G ö s t a » klagar 1 5 4 6 öfver att » s t o r t p r å l o c h h ö g f ä r d i b l a n d m e n i g e m a n fast u p p k o m m e r m e d allehanda h ö g k l ä d e b o n a d, o c h att d e l å t a b e d r a g a s i g m e d m å n g a o n y t t i g a varor o c h k r a m g o d s, därut- i n n a n s t o r flärd finnes, s a m t att alla v i l j a härnäst vara lika o c h den ringaste vill föra så s t o r t k r a m i alla m å t t o, s o m d e n f ö r m e r är o c h v a r a skall, o c h b o n d e n h ä r n ä s t icke annat än engelskt kläde o c h leyskt slite v i l l.
» en N ä r a h u n d r a år d ä r e f t e r (1 6 4 4) u t f ä r d a d e s vidlyftig k o n g l.
stadga o m åtskilliga oordningars afskaffande v i d adeliga sam- k v ä m, m o r g o n g å f v o r o c h klädedräkter.
Tju- g u år d ä r e f t e r f ö r n y a d e s 1 6 4 4 års » k l ä d e - o r d n i n g » för adeln, hvartill k o m m o mot- svarande förordningar för prästerskapet o c h b o r g e r s k a p e t.
U r 1 6 6 4 års f ö r o r d n i n g m å i förbigående o m n ä m n a s f ö r b u d e t för adels- d a m e r att b e g a g n a m e r ä n 1 2 0 alnar (!)
b a n d p å hvarje klädning.
K a r l X I f ö r b j ö d inför- sel af f a s o n e r a d t g u l d -, silfver- o c h silkes- tyg s a m t s n ö r e n, f r a n s a r, g a l o n e r o.
men fasonerade och randiga tyger och band af i n h e m s k t i l l v e r k n i n g s k u l l e fritt få säljas och brukas.
Karl X I I utfärdade den 2 0 mars 1699 e t t p l a k a t, i h v i l k e t f ö r b j u d e s att till k l ä d e - d r ä k t e r » b ä r a o c h d r a g a alla m e d g u l l o c h s ö l f v e r b r o c h e r a d e eller i n m ä n g d a o c h u p p - h ö j d e f a s o n e r a d e sidentyg, s o m m e d åtskil- l i g a f ä r g e r b l a n d a d e ä r o, j ä m v ä l alla m e d spunne b l o m m o r upphöjda brokader, det v a r e s i g af å t s k i l l i g eller e n a h a n d a f ä r g.
» P å d e t att ej allt f ö r s t o r f ö r l u s t s k u l l e drabba sådana k ö p m ä n och krämare, s o m h a d e ett s t ö r r e eller m i n d r e l a g e r i n n e af nyssnämnda förbjudna tyger, medgafs dock e n t i d af t v å år, i n o m h v i l k e n d e t s k u l l e v a r a d e m t i l l å t e t att f ö r s ä l j a s å d a n a t y g, som antingen voro tillverkade i inhemska f a b r i k e r eller f ö r u t v a r i t t i l l å t n a att utifrån i n f ö r a s.
V i d a r e m e d g i f v e s att » s o m e n d e l af v å r e ö f r i g e u n d e r s å t a r e k u n n a h a f v a an- l a g t e n o c h a n n a n b e k o s t n a d u t i k l ä d e r af o f v a n b e i i ä m d e t y g g j o r d e, t y finne W i i like m å t t o f ö r s k ä l i g t att s t ä l l a s a m m a t e r m i n af t v å år f ö r d e m, i n o m h v i l k e n d e m a g e s a m m a s i n a af s å d a n a t y g g j o r d e k l ä d e r s a k l ö s t b ä r a o c h b r u k a, m e n efter d e n t i d e n i n t e t, v i d v i t e af 1, 0 0 0 D: r.
S ö l f v e r r n y n t s b ö t e r, h ä l f t e n åt b e s l a g a r e n o c h d e n a n d r e h ä l f t e n åt n ä s t e h o s p i t a l; o r k a r h a n ej b o - tum, plikte m e d k r o p p e n.
» D e n n a lilla i n l e d n i n g t o r d e v a r a n ö d i g för att s ä t t a I d u n s l ä s a r i n n o r i s t å n d a t t b ä t t r e u p p f a t t a i n n e h å l l e t af d e n d i k t, s o m h ä r n e d a n skall m e d d e l a s.
D e n utgör en s u p p l i k eller b ö n e s k r i f t till k o n u n g K a r l X I I f r å n » f r u n t i m b r e t i S t o c k h o l m » att ä n n n nå- g o n t i d få b e g a g n a s i n a s i d e n k l ä d e r, h v i l k a eljes e n l i g t p l a k a t e t af år 1 6 9 9 ej s k u l l e få b r u k a s l ä n g r e t i d ä n 2 år efter d e s s ut- färdande.
D e n n a begäran synes hafva varit g a n s k a b i l l i g i b e t r a k t a n d e af d e n r e d a n i b ö r j a n af K a r l X I I: s r e g e r i n g r å d a n d e g a n - ska stora f a t t i g d o m e n, o c h då d e n j u blott g i c k u t p å att få t i l l s t å n d att.
b ä r a s i d e n - kläder, s o m de redan ä g d e.
Den kostliga versifierade suppliken m e d d e l a s här s o m en tidsbild, h v i l k e n icke saknar sitt intresse.
Och n u l ä m n a v i o r d e t åt » f r u n t i m b r e t i Stockholm ».
S T O R M E C H T I G S T E KON 1JNGH ALLERNÅDIGSTE HERRE Om blyga qwjnnor törs bland hieltar wijsa sigh, Och böner finna rum wijdh wapn Swärd o c h krijg, Så kasta, Swea K o n g, bland Edra Sysslor höga, Uppå vår ringa skrifft ett blidt o c h nådigt öga.
Ehr ålder, Eder dygd, deht ståndh I lef vven i, Försäckra oss wij lär af Ehr b ö n h ö r d e blij.
All werlden är nu full uthaf d h e stora Dater, I m e h r m e d eget m o d haar giordt än m e d sol- dater Och m e d Ehr Krijgshärs arm: Ehrt namn är makalöst.
Utaf dhe Seger löf, I wiinnit på een höst, Haar alla tijder nogh, att täncka, tahla, skrifwä, Och Narvas Skantzar lär I ewigdt minne blifwa, Dhe Ryssars otroheet o c h haremod til blygd.
IDUN m Men till ett Ewigt lof för Swea giöters dygd.
H w a d öfwermåttan fröjd!
I allés hiertan vunnit, När därom förste b u d til Stockholms portar hunnit.