Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Därtill har det sitt intresse att, där man så kan, gifva akt på dessa pakets innehåll, då det, som isynnerhet fallet är vid juletid, represente- rar presenter.
Och då har det icke varit sådana, som redan vid första påseende liksom omsväfvats af en de- vis så lydande: » man måste ju något ge », » jag kom öfver detta för godt pris », o. s. v., utan just de som tydligen haft för af sikt att gagna eller glädja adressaten, som väckt min förvåning.
En del iakttagelser hafva visat att: En dyrbar respäls, köpt för fruns sparbanks- pengar, kommit en stadsherre till del, hvilken icke haft vare sig tid eller råd att resa, men väl blir i tillfälle att betala pälsen om igen genom förvaringsafgift under somrarne.
En ytterst smakfull hatt gafs åt en fru med så sparsam toalettkassa, att en sådan hatt skulle varit en parodi på den öfriga, i sig själf nog prydliga kostymen.
Små barn i fattiga hem hafva fått bräckliga och jämförelsevis dyrbara presenter af många slag, men inga hela kängor.
Därvidlag undan- skjutes dock tanken på morgondagen af stundens jublande fröjd.
Ensamma fruntimmer hafva fått till sin bo- sättning de sötaste små kokkärl, som visserligen rymma en kopp stillastående fiudium, men icke en droppe kokande sådant.
Stora lampor, som draga för mycket af deras lilla fotogenförråd; lefvande växter, som måste inackorderas under de få dagarnes vistelse på landet om somrarne, små rara knähundar, som de icke hafva råd att betala skatt för, kattungar som de icke få ha för värden, mattor som deras krafter icke räcka till att sköta, och många andra ytterst rara och olämpliga saker.
Ett ungt arrendatorsfolk med två, nej, fyra tom- ma händer fick en ljuskrona så stor, att när den hängdes upp i det låga taket, matbordet med knapp nöd kunde skjutas under den, hvarjämte den visade sig så öfverlägsen det öfriga möble- manget, att lilla frun gömde ansiktet i sin mans kontorsrock och snyftade: » Ack, om vi i stället fått en ko! » En ung, robust förvaltare på en vidsträckt egendom fick en bekväm, låg rogifvande hvilstol, vid hvars åsyn han skrattande förklarade, att det väl skulle behöfvas en ångvinsch att få honom upp, om han fördjupade sig i den, han som icke ens vågade slå sig ned på en sten ute i skog och mark för att icke komma ur den för hans åligganden nödvändiga farten.
Han skänkte den åt sin unga fru — men hon ville hellre haft en väfstol.
Och slutet på dessa och många liknande iakt- tagelser blef, att det var med en verklig lättnad jag lät mina blickar hvila på ett kuvert med farbror Jonas upprättstående oppositionsstil, där det lästes: Detta skall vara salsgardiner.
Nog prosaiskt tycktes det, men praktiskt i så- dana fall, där man icke tilltror sig sakkännedom nog.
Ungdom och barndom lägga vanligen sina önskningar så öppet i dagen att paketen till dem nog alltid komma att utgöra en af de stora öm- sesidiga fröjderna på julaftonen.
*: J: * Iduns läkarartiklar.
En trång, oregelbunden tandställning predis- ponerar vidare i hög grad till dåliga tänder, ty mellan dessa skeft stående tänder samla sig lätt matrester, som äro omöjliga att aflägsna.
Oregelbundenheter i tändernas ställning bero ofta på arf.
Barnot ärfvcr t. ex. faderns stora tänder och moderns små käkar, eller, fastän detta är då mera sällsynt, tvärtom.
En annan, mycket vanlig anledning utgöra mjölktänderna.
Vare sig dessa utdragas i förtid, då utrymmet inkräktas af närgränsande tänder, eller få sitta kvar för länge, så kunna motsvarande perma- nenta tänder antingen ej alls bryta fram eller ock komma de utanför eller innanför den nor- mala båglinien.
Detta är frågor, som endast tandläkaren kan afgöra, hvarför jag ej kan lägga föräldrar nog på hjärtat vikten af att låta honom se öfver barnens tänder, särskildt under den kritiska tandväxlingsperioden d. v. s.
6 — 14 år.
De orsaker till dåliga tänder, som jag.
hit- tills talat om, kan man beteckna som predis- ponerande.
Jag kommer nu till de direkta, hvilka natur- ligtvis äro de viktigaste.
Vår föda består till största delen af kolhydrater (t. ex. potatis, stärkelse, socker, bröd, majs m.
och ägg- hviteämnen (t. ex. kött, fisk, ägg m.
De förras sönderdelningsprodukter reagera surt, de senares hufvudsakligast alkaliskt.
En bland- ning af båda reagerar i allmänhet surt.
Tand- rötans förlopp blir sålunda i korthet följande: Maten, som ju nästan alltid är en blandning af ägghviteämnen och kolhydrater, kilar sig fast under tuggningen öfverallt där den kommer åt, förnämligast mellan tänderna, men äfven i fissurer och sprickor.
Om matresterna ej af- lägsnas därifrån, så öfvergå de mycket snart i jäsning, hvarvid genom ptyalinets i saliven in- verkan stärkelsen, som ju är hufvudbestånds- delen i kolhydraterna, sönderdelas i drufsocker, hvilket i sin ordning snart sönderfaller och mjölksyra bildas.
Då vi nu veta, att tänderna till största delen äro uppbyggda af kolsyrad och fosforsyrad kalk, så kunna vi förstå, hvad som skall inträffa.
Mjölksyran ingår förening med kalksalterna i emaljen, en hvit fläck uppstår och första steget till tandens sönderfallande har inträdt.
Har karies eller tandrötan väl trängt igenom emaljen och nått det mindre motståndskraftiga tandbenet, då går förstörelse- verket raskt undan, i det emaljen undermine- ras mer och mer.
Bakterierna finna i dessa håligheter en utmärkt jordmån, tränga upp i tandbenet, som ju äger en jämförelsevis stor procenthalt organiska beståndsdelar; tanden för- störes mer och mer, och en vacker dag börjar den värka, utan att man förut vetat af någon skadad tand.
En hastigt öfvergående, ofta obe- aktad ilning för sött, surt, kallt eller varmt är kanske allt.
Kan man verkligen förekomma tandrötan, och huru skall det ske?
Till en ej oväsent- lig grad tror jag, att man kan det genom iakt- tagande af följande försiktighetsregler.
Ett sundt lefnadssätt bör man i första hand lägga an på.
Se särskildt till, att barnen få vara ute i friska luften så mycket som möjligt.
På så sätt starkes hela organismen och som en följd däraf utvecklas äfven kraftiga tänder.
Af hvad jag förut yttrat framgår äfven nöd- vändigheten af att barnen få använda sina tän- der och käkar till att ordentligt tugga födan.
Ju hårdare och segare den sistnämnda är, dess bättre för tändernas utveckling, ty därigenom blir ämnesomsättningen lifligare och tändernas struktur fastare.
Vänj barnen från deras ti- digaste år att äta vårt präktiga, hårda bröd.
Men riktigt hårdt skall det vara.
Spisknäcke- bröd och det mjuka brödet duga ej.
Ar det minsta anledning att misstänka, att en eller flere tänder äro skadade, så bör man så fort som möjligt låta en tandläkare se öfver dem, ty det är ju själfklart, att behandlingen af ett litet hål i en tand måste, ur alla syn- punkter sedt, såväl hvad hållbarhet som billig- het och obehag beträffar, blifva bra mycket fördelaktigare för patienten än då tandrötan angripit en större del af tandsubstansen.
Att behandlingen i sistnämnda fall, särskildt om patienten längre eller kortare tid lidit af tand- värk, till en viss grad måste förorsaka obehag, må ej förundra någon, dock kan man tryggt påstå, att med den utbildning tandläkarekåren här hemma äger, det smärtsamma i behandlin- gen reduceras till ett minimum.
Tänder och rötter, som ej kunna räddas medels fyllning, böra tagas ut, ty i dem samla sig eljes matrester, bakterier o. d., hvilka för- orena hela munnen.
En tandläkare må ned- lägga aldrig så mycken omsorg på fyllningarnas utförande, från dessa infektionshärdar hotar dock en ständig fara såväl de friska som de fyllda tänderna.
Fruktan för tanduttagningen är betydligt öfverdrifven, ty numera hafva tandläkarne till sitt förfogande så fulländade instrument och så förträffliga medel för såväl lokal som .allmän bedöfning, att densamma ej behöfver förorsaka någon smärta.
För att förebygga de faror, som kunna upp- stå som en följd af en oregelbunden tandställ- ning, måste tandreglering i erforderliga fall verk- ställas, då barnen nått lämplig ålder.
Af det of van sagda kunna vi möjligen äfven förstå, att det fordras tandläkarens erfarenhet för att afgöra, hvilken behandling i det eller det fallet är den lämpligaste.
Har ni därför vändt er till en skicklig tandläkare, så var äfven öfver- tygad om att den behandling, han föreslår, är den lämpligaste.
Om vi nu sammanfatta det föregående, sä blir bästa sättet att sköta sina tänder: Använd en lagom hård tandborste, på hvil- ken borsten stå i niguagformade, glesa rader, ty då äga de bättre förmåga att tränga in mellan tänderna.
Därför bör tandborsten ock- så föras i tändernas längdriktning.
Borsta så- väl ytter- som innersidor samt äfven tuggytor.
Viktigast är det att väl rengöra munnen om kvällarne, så att matrester o. d. ej få tillfälle att under nattens lopp stanna kvar mellan tän- derna och alstra syror.
För att förhindra denna syrebildning och döda bakterierna fordras an- vändandet af ett kraftigt verkande, dock ej giftigt munvatten, hvaraf man tager iagoin
verskottet vandra i egen ficka i och för uppfyl- landet af någon hjärteönskan.
Nej, mig visades från första stunden det för- troende, att jag ville samarbeta till husets bästa och ej slösa penningar på onödiga saker, utan i stället försöka att inskränka de årliga utgifterna, utan att vara snål; och detta fastän vi hade råd till att lefva större — för att genomföra en ädel princip.
Därför fick jag komma, när jag ville, och begära mina 25 k 30 kronor i stöten, för hvil- ka jag naturligtvis noggrant fick redogöra.
Af summan bestred jag äfven löpande-omkostnader för kläder och diverse, hvilka bokfördes öfver- siktligt; och vid hvarje månads slut fick jag först och främst igen summan för dessa poster, så att de i min mans böcker antecknade hushållspen- garna verkligen alltid kommo på hushållet.
Om Tandpulvrens betydelse inskränker sig dock särskildt dryga tider t. ex. slakt-, bak- eller julvec- hufvudsakligast till den rent mekaniska, ty kan förestodo, förberedde jag i tid på denna ex- deras antiseptiska förmåga kan ej blifva stor.
tra utgift, och motböcker betalades hvarje månad, enär man då aldrig behöfver känna obehaget, som För alla dessa tandpulver, om hvilka det ut- i viss mån medföljer utbetalande af nämnvärdt lofvas att de göra tänderna bländande hvita stora belopp på en gång.
Så gick allt sin jämna etc, vill jag på det kraftigaste varna, ty göra gång utan en enda förödmjukande känsla från de det, så angripa de äfven emaljen.
Aflägsna min och utan ett enda förebrående ord från min mans sida.
efter hvarje måltid (bäst med gåspenna eller Kommer så den andra punkten — klädpen- silkestråd) de matrester, som samlat sig mellan ningfrågan och den enskilda kassan.
Dessa ut- tänderna, och skölj därefter med ett antiseptiskt gjorde två skilda belopp.
Ty hvad jag behöfde munvatten.
Användandet af skölj koppar efter i klädväg fick jag skaffa mig.
Men just när det måltiderna vill jag på det högsta rekommen- beror på ens fria vilja och man har obegränsad dera.
Med litet vana kunna de handhafvas på fullmakt att köpa allt hvad man önskar, aktar man sig dubbelt för att göra onödiga uppköp för ett sätt, som ej alls behöfver väcka anstöt, och toaletten: man är då alltför rädd att missbruka för öfrigt kan den vanan vara bra att ha, ty det förtroende, som man har i händerna.
Om på alla stora tillställningar och restauranter, andra äkta män ville följa min makes exempel där vi vilja uppträda som elegantast, användas att räkna med denna faktor, kanske de skulle stå sig ej illa därvid!
ju skölj koppar redan nu.
Undvik för hastiga Och huru den saken klareras, att hustrun kan temperaturväxlingar i mat och dryck, ty då ha en liten enskild kassa, för hvilken hon slip- kunna lätt sprickor uppstå i emaljen.
Låt en per redogörelse — nå, så har ju kyrkoåret och tandläkare besiktiga er mun en ä två gånger kalendern sörjt för tillfällen, hvilka människorna om året.
För dem, som önska en något ut- i alla tider brukat fira genom gåfvor och öfvei- raskningar!
Utom ett par småsaker, som kär- förligare redogörelse öfver detta ämne, hänvisar leksfull omtanke utvalt, erhöll jag alltid på jul- jag till den af mig skrifna på Hälsovännens aftonen en hundralapp och fick också välja på födelse- och namnsdagen mellan en present och förlag utkomna broschyren.
kontanter; och ibland, när ebb vari annalkande, kun- de väl en extra-tia smygas i denna min » Mucker- kasse ».
Med en sådan kan man för resten verka under.
Hvartill den allt räckt, det kunde jag själf ibland icke fatta; men nog vet jag, att jag mera användt den för att göra andra glädje än att jag skaffat mig lyxartiklar därför, — möjli- gen ett och annat redskap för köket, eller ock VI.
föreslog jag att släppa till hälften, om jag tyckte ed afsikt har jag ej velat yttra mig i » kläd- vi behöfde en ny matta, nya gardiner e. d.
— Utom penningfrågan », fast jag mången gång känt ofvannämnda fickpengar erbjöd min man mig mig frestad att bemöta åtskilliga inlägg med mi- också, att inkomsterna (d. v. s. öfverskottet) från na egna erfarenheter.
Men nu, då förunderligt trädgården skulle tillfa.la min enskilda kassa.
nog genom damernas egen omröstning priset Men detta afböjde jag af det skäl, att jag tyckte tilldelats en husmor, som själf stämplat sig till det var roligt att i min kassabok då och då ett » huskors » i förbittrade ordalag, och då fru kunna förteckna något på debetsidan.
Eljes är Ellen Bergström öppet gillat de i denna upp- denna utväg på landet och i småstäderna visst sats antydda revolutionära emancipationsidéerna, ganska vanlig och äfven praktisk; ty samtidigt har öppnats ett nytt tvisteämne, viktigare än det gifver man hustrun tillfälle att intressera sig för föregående, som kan förtjäna belvsas från flere trädgårdsskötsel och öppnar för henne ett arbets- fält, som är fullt förenligt med kvinnans be- håll.
stämmelse, på samma gång hon förvärfvar erfa- Utan att ingå på enskildheter och ordklyf verier renhet att " på egen hand sköta en gren af eko- i » gift mans » inlägg och de svar han hittills fått nomien.
på sin i hufvudsak sunda åsikt i ämnet, ämnar jag, i likhet med » gift kvinna » i n:r 47, bara Det är ju själfklart, att vårt system ej kan berätta, huru hushållspenningfrågan behandlats tillämpas på alla; och det var ej heller menin- i mitt eget äktenskap.
Och det skulle glädja gen att i en så kinkig sak som makarnas peku- mig hjärtligt, om den regiirie, som min aflidne niära förhållande sins emellan uppställa en norm.
man uppställt, kunde lända till ett reformförsök Jag ville bara påpeka ett bepröfvadt sätt ATT i ett eller annat hem.
ordna penningefrågan för sådana makar, hvilka Ifrån början sade min man, huru mycket han ej lefva i ekonomiska bekymmer, men ändock ansåg att vårt hushåll inklusive kalaser, belys- äro på väg att besanna det ordspråk, som aldrig ning, jungfrulön m. m. ungefärligen borde gå till, borde förekomma inom äktenskpet: » In Geldsa- men att han ville bespara mig den ledsamheten, chen hört die Gemutlichkeit auf », och därmed som ovillkorligen uppkommer, då penningarna undergräfva sin lycka, ty lyckan kan ju icke tän- Stenia lämnades mig månadsvis eller för veckan.
Ty kas TITAN hemtrefnad.
huru olika falla sig icke utgifterna, och huru ofta har man icke sett, att då den öfverenskomna staten en gång blifvit öfverskriden, det blir myc- VII.
ket svårt att begära tillägg af mannen, samt att sällan nog förhållandet jämkas under nästa må- lädpenningfrågan har utvecklat sig till en nad!
Följden blir då, att hustrun börjar göra betydelsefullare fråga: till frågan om en egen skulder i butikerna eller hos goda vänner, utan kassa för hustrur.
att mannen har en aning därom — och hvarthän Mig synes hustruns penningfråga endast vara detta förer till slut, säger sig själft.
Eller ock en del af eller en exponent för en vida högre fråga lider hela familjen men af detta system, så att d. v. s. för frågan, i hvilken grad hustrun lyckats det de sista dagarna i veckan eller månaden van- underordna sina egna intressen de högre gemen- kas en öfvermåttan klen kost; ty hushållsport- samma familjeintressena.
Detta är väl i grun- monnäen tillåter ej att. » föda » medlemmarna läng- den måttstocken för lyckan inom ett äkten- re.
Att nu icke tala om den frestelsen, som för en skap, i hvilken mån kontrahenterna, hustrunjoch och annan oförståndig, 3 tlig hustru ligger däri: mannen, kunnat uppge sina personliga intressen att inbespara på maten för att låta månadsöf- till förmån för det gemensamma och högre fa- kvantitet i Vs glas vatten.
Man måste dock låta det inverka 1 — 2 minuter.
Detta åstadkommes lämpligast, om man använder det samtidigt med det man borstar tänderna Ge- nom kraftiga spolrörelser silar man det mellan tänderna, hvilkas beröringsytor sålunda sterili- seras.
Tyvärr bar hittills föga hänsyn tagits till munvattnens antiseptiska egenskaper.
Om morgnarne bör ett lämpligt tandpulver begagnas vid tändernas borstning, för att därigenom un- derlätta aflägsnandet af den sega, slemmiga be- läggning, som under nattens lopp afsatt sig på desamma.
miljeintresset.
Att personliga intressen alltid fin- nas och komma att finnas är klart, men de kom- ma ej i vanliga fall i konflikt med de gemen- samma intressena och kunna då opåtaldt tillfreds- ställas, men där de kollidera med det gemen- samma intresset, bör detta alltid såsom det högre ställas i första planet.
Uti ett äktenskap, där mannen är egoist och hänsynslös, tror jag ej, att lyckan kommer att blifva större genom att hustrun erhåller sin egen kassa, förutsatt nämligen att en egoistisk man går in på att lämna henne en sådan.
Hon kommer kanske i vissa fall att känna sig friare, men mannens egoism kommer fortsättningsvis att störa lyckan i äktenskapet.
I fall åter, där mannen ej är egoist och hustrun står på samma moraliska nivå, synes han mig böra ställa penningfrågan så att en gemensam familjekassa finnes, större eller mindre i förhållande till familjens tillgån- gar och behof, därifrån hustrun fritt får taga, utan att begära, såväl till sina egna som till famil- jens gemensamma behof.
Vid större utgifter åter bör naturligtvis ett meningsutbyte föregå, men, där för hvardera det gemensamma intresset ut- gör det enda eller det högsta af görande, komma naturligtvis härigenon ej några störande konflik- ter att uppstå.
I fall åter, där hustrun ej finner sig tillfredsställd, ehuru hon har familjens ge- mensamma kassa om hand och endast vid före- fallande större utgifter behöfver rådgöra med man- nen, kommer hon att blifva föga lyckligare ge- nom att hafva sin egen kassa, ehuru hon kanske genom att få sin önskan uppfylld snarare kom- mer att inse sakens ringa betydelse.
I detta sistnämnda fall beror väl missförhållandet på att hustrun ej kan underordna sina personliga in- tressen under de högre gemensamma eller att hon genom det myckna talet om hustruns egen kassa och om hennes förtryckta ställning fått en skef syn på förhållandena och behärskas af en fix idé.
Det är, som sagdt, därhän såväl mannen som kvinnan bör sträfva att utveckla sig, att där per- sonliga intressen komma i konflikt med gemen- samma intressen, underordna de förra såsom de lägre, men för öfrigt lämna hvarandra den största möjliga frihet.
Sålunda kommer äktenskapet att blifva harmoniskt och den bästa skola för att uppfostra fullödiga personligheter, medvetna om sina såväl rättigheter som skyldigheter.
Familjefader.
" Att b e o m p e n g a r.
M K r G EORG LEVY ' 5 L !NNE|VIÄGARIN.
5 3, S t o c k h o l m.
För » den idoga svenska kvinnan. » O fta synas i Iduns frågoafdelning förfrågnin gar rörande såväl konstväfnader som enk- lare väfvar och deras uppsättning.
En mer all- mänt spridd kunskap i och om denna verkligt nyttiga och rent fosterländska hemslöjd tyckes således vara af behofvet påkallad.
Detta har också blifvit beaktadt af en inom väfnadskonstens mysterier invigd kvinna, fröken Nina von Enge- ström — vid Chicagoutställningen belönad med diplom och medalj för duktygsväfnader — som utgifvit och tillägnat » den idoga svenska kvin- nan » sin » Praktiska Väfbok ».
Denna bok besva- rar på ett uttömmande, enkelt och klart sätt alla de frågor, som framställas såväl af de frågande kvinnorna i Idun som af alla andra nordens kvinnor, hvilka idka eller vilja lära sig väfkon- sten.
Att denna konst inom hemmen icke blott skulle blifva af ekonomisk vinst, utan äfven spri- da glädje och välsignelse för ung och gammal, frisk och sjuk, därom vittna först och främst den » gamla goda tidens » kärnfriska och sunda kvin- nor, hvilka i sin väfstol tillverkade allt, hvad som inom hemmet behöfdes af klädnadspersedlar.
Och att väfstolen är ett utmärkt botemedel mot vår " tids nervsjukdomar är faktiskt bevisadt.
Inom idiotanstalterna har undervisning i väfning ock visat sig särdeles välgörande och väckande och de för allt annat intresselösa idioterna finna stort, nöje i väfnad.
af » Praktisk väfbok; anför ock i sitt förord hospitalsläkaren, professor Kjell- Största härvarande lager af prima Irländska J T e!
linne .Katnmarduksnäsdukar Ilellinnenäsdukar D r o t t n i n g g a t a n Som tidningens få återstående nummer för året äro såsträngt anlitade, måste vi nu härmed förklara meningsutbytet i denna fråga afslutad.
Den har ju nu ock blifvit från flere synpunkter belyst, och enhvar torde bäst efter sin individuella stånd- punkt ur den förda diskussionen kunna hämta svaret på frågan.
Order ä minst 25 kronor Hellinne Näsdukar i alla storlekar och finlekar.
med bredfåll och hålsöm å 5.
7 5 pr dussin.
med kulörta bårder.
levereras frakt fritt närmast ' e JiamnäsdwUar.
järnvägs- eller Jfantasinäsdukar.
ångbåtsstation .. •••••I
bergs yttrande: » Om människor välde mera, skulle hospitalen ej bli så befolkade. » Boken är tillgänglig i hvarje välförsedd bok- handel såväl i Sverige som Norge och Finland, samt kan för öfrigt rekvireras från fröken v. Eiige- ströms väfskola i Örebro.
3 kronor.
Att fröken v. Engeströms väfbok verkligen äger stora förtjänster och fyller ett kändt behof, fram- går af de utlåtanden, som om densamma afgif- vits såväl af enskilda personer som pressen.
Exempelvis må bland de förstnämnda anföras professorns vid Tekniska högskolan, Gustaf Sel- ler grens yttrande: » Beträffande Praktisk väfbok, tillägnad den idoga svenska kvinnan af Nina von Engestiöm, är det mig en stor tillfredsställelse att kunna uttala den åsikten, att jag anser nämn- da bok kunna blifva till stort gagn för befräm- jande af vår textila hemslöjd, hvartill i väsent- lig mån de talrika, upplysande och praktiskt be- skrifna illustrationerna böra kunna bidraga. » I sammanhang härmed kan äfven nämnas, att elever för längre och kortare tid mottagas i frö- ken von Engeströms väfskola i Örebro och att alla närmare upplysningar i hithörande ämnen därifrån kunna inhämtas.
ILLUSTRERAD KOKBOK FÖR ENKLA HUSHÅLL OCH FINA KÖK är ett i sitt slag synbarligen högst förtjänst- fullt arbete, som utarbetats af fru Eva Uellman och nu fullständigt utkommit på C.
A. V. Lund- holms förlag härstädes.
Denna kokbok, som om- fattar ej mindre än 5 å 600 sidor och naturligt- vis innehåller allt, hvad till en välförsedd kok- bok hörer, klart och redigt uppstäldt, är afsedd för förhållandena såväl i staden som på landet.
En särdeles beaktansvärd nyhet äro de 11 färg- lagda planscherna, hvilka framställa styckade köttpartier, supéanrättningar, geléer, söträtter och desserter.
För öfrigt förekomma inemot ett hun- dratal illustrationer, belysande afdelningarna för uppskärning, dukning, uppläggning, dekorering m. m.
Arbetet förtjänar med ett ord att beak- tas af våra husmödrar.
GODT BORD, en beskrifningsbok för hemmet, af Sigrid Nordenfalk, är att annat arbete inom sam- ma område som det föregående, delvis af annan art och äfven i mindre omfattning än det förut nämnda.
Äfven detta arbete förtjänar dock att framhållas som en liten förträfflig hjälp för hus- mödrarna.
Det är egentligen en samling beskrif- ningar, sådana som husmödrarna ofta låna af och till hvarandra, en receptbok, i hvilken inskrifves egna och andras erfarenheter och rön för köket och hushållet.
Den är i slutet försedd med flera linierade blad, afsedda för nya uppskrifningar.
Arbetet är gediget och godt utstyrdt liksom allt, som utgår från förläggarfirman Wahlström och Widstrand härstädes.
U P » Två damer, som önska förblifua okän- da » ha till Föreningen för välgörenhetens ord- nande öfverlämnat ett gåfvobref å 80,000 kr.
till en fond för späda barns uppfostran och vård, som efter båda gifvarinnornas frånfälle skall en- ligt lämnade föreskrifter af föreningen förvaltas.