Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konserten gifves till förmån för hofkapellets pensionskassa.
Operasångaren Axel Rundbergs matiné gifves, som förut nämnts, påskdagen kl jz 2 e. m. i K.
Biträdande på denna matiné äro: fruarna Östberg o. Almati- Eundberg, fröknarna Frödin, Petrini o. Kragballe samt herrar Ödmann, Lundqvist, Morello, Seller- gren, Lundmark, Söderman, konsertmästaren Zetterqvist, kungl.
kammarmusikus O. Östman m. fl.
[Stilleben.
(Forts.) Men Dinah och Berntine ville mer än gärna, ty nu, sedan man blifvit van vid honom, var det inte så farligt att regeras af Hans Didrik kommendera litet måste man ju nästan ha lof till, när man kommit så långt som till kapten.
— I trakten, där de bodde, blef man snart uppmärksam på de fem gamla, pyntade, alldeles lika svartklädda damerna med deras precis lika långa sorgflor på ryggen, och den rödmosige, jovialiske Hans Didrik blef icke heller obeaktad.
De sågo allesammans ut att ha det rik- tigt bra, och det hade de naturligtvis, bättre än de kunde haft ensamma i den lilla sta- den, som föreföll dem så tom efter faderns död.
Och när systrarna fått sansa sig litet, tackade de också Hans Didrik, som varit orsa- ken därtill.
Nu var det så trefligt att få hälsa på hos hvarandra.
När Dinah och Berntine hade nå- got till middag, som icke var i Hans Didriks smak, gick han bara upp till de tre yngsta, som gingo under namnet småflickorna och bodde uppe i » Grottebakken ».
Och när Hans Didrik kom så där på förmiddagen, visste alltid småflickorna, hur det var fatt, och då skickades genast bud efter något extra.
Hans Didrik hade näm- ligen snart kommit att stå väl anskrifven äfven hos småflickorna; det hade icke be- höfts något långt samlif för att komma un- derfund med, att under hans barska och bullrande sätt gömdes den mest medgörliga godmodighet.
De mest synliga bevisen på denna syster- kärlek — utom det att,Hans Didrik stän- digt tilltog i välmåga och slutligen blef en mycket omfångsrik kapten — voro soffkud- dar!
Hans rum prunkade med de granna- ste broderade soffkuddar, hvilka hade blott det enda felet att vara alldeles för många.
Systrarna blefvo också belönade, om än på ett något oblidare sätt.
Men de hade nu vant sig vid hans maner, och att det var något, som följde med hans ställning i sam- hället, blef allt klarare för dem af den om- ständigheten, att han alltid var värst buller- sam, när han nyss kommit hem från exer- cisen eller manövern.
Han kunde vara riktigt dråplig, när han kom hem så där, med regementsmusiken ännu återljudande i öro- nen och med de sista dagarnas bataljer i friskt minne — han kunde fatta humör öf- ver rakt ingenting, kalla systrarna sina on- da änglar, taga de silkesbroderade soffkud- darna och slänga dem i kakelugnsluckan, hotande med att vilja flytta, om de icke togo bort allt det krimskrams, hvari de ville dränka honom.
Och så kunde han, röd ända upp öfver hjässan, gå upp till små- flickorna eller, när det varit för galet, på ett hotell för att ligga där öfver natten, för att regelbundet nästa morgon komma hem igen med presenter till en hvar af systrarna och med den mest änglalika mild- het ånyo sträcka ut sig i sin gungstol, me- dan Dinah hämtade hans tofflor och Bern- tine fick brådtom att söka fram den lätta- ste af hans med tunga pärlsnören belasta- de pipor.
Och allt efter som dagarna gingo och de krigiska minnena blefvo mera aflägsna, in- lullades Hans Didrik åter så småningom i de gamla vanorna, med soffor öfverlasta- de af mjuka kuddar, en lång ostörd mid- dagslur med middagsdrömmar och kanarie- fågelskvitter.
— Och år gick efter år.
till sist så många, att slutligen ingen tänkte på det i familjen ofta omdebatterade: om icke Hans Didrik snart skulle ha sig en hustru.
Systrarna hade med tiden blifvit klena af sig.
Men då de voro så många och den ena alltid tänkte på den andra, blefvo alla små krämpor så väl omhuldade, att de al- drig urartade till någon egentlig sjukdom.
Om kvällarna var man gärna tillsammans, och de båda hushållen turade om att ha hvar sin vecka.
Då kunde där uppstå både ifriga och långvariga dispyter, t. ex. om hvem som skulle läsa högt.
De andra ville icke, att Dinah skulle göra det; hennes ögon voro för svaga.
Men Dinah hade icke samvete till att låta Berntine, så svagt bröst som hon hade, och att Hans Didrik skulle läsa med sitt onda i halsen, som han ådragit sig under senaste rekrytmötet, det kunde ej komma i fråga — då ville Dinah hellre själf.
ty småflickorna kunde det icke alls blifva
tal om, de voro ju ännu icke fria från bleksot och sutto alltid så märkvärdigt kro- kiga i ryggen, när de läste.
Men småflickorna tyckte, att det där var bara pjåsk af Dinah — det kunde så varit förr.
nu gjorde det rakt ingenting.
Så kunde det till sist blifva nödvändigt att använda lottdragning, hvilken då alltid sköttes af Hans Didrik K o m m o åter några af deras vänner på besök, serverade man helst små oförargliga historier, de senaste dagarnas nya och de gamla dagarnas gamla, med samma frimodig- het o m och om igen, allt efter besökens låugva- righet.
Gaf man sig god tid, kom man aldrig därifrån, utan att vara å jour igen med hela samlingen, lika godt huru många gånger man fått dem till lifs och åter glömt dem.
Det som alltid kom på tal var den even- tuella flyttningen, såsom Hans Didrik ut- tryckte sig.
Hans Didrik berättade annars aldrig hi- storien själf, ty alltid var någon af systrar- na till hands och tog ordet, innan Hans Didrik hunnit så långt som till tanken, som alltid måste föregå hvarje handling.
Det var nämligen så, att en gång under de första åren efter deras inflyttning hade värden haft något kuckel för sig vis å vis mangelboden och låtit undfalla sig något om att de icke skulle inbilla sig, att de sutte i eget hus.
Detta var nu mindre väl öfverlagdt af värden, som kunde vara glad att ha fått sådana hyresgäster.
Därför gick också Dinah upp för att tala med honom.
Mitt välde räcker öfver hela jorden, Du spårar mig i både stort och smått.
Till stridens larm en orsak är jag vorden, Till duellanters kamp, till barnens kif.
I hemska mord af okända motiver, Där är det oftast jag som hetsat, rådt.
Jag är så gammal och jag äldre blifver, Jag kan ej, skall ej dö i denna tid.
Men kanske, när ett tusenårigt rike I stilla sabbatsfrid på jorden rår, När allt som orent är må hädan vika, Då är jag bortstött uti evig natt.
Till dess jag rår bland män ' skorna, bland djuren, Och ofärd i min vapensköld står skuren.
Hvad var för menlöst ord som Eva lydde Och föll och drog ett män ' skosläkte med?
Som andra kvinnor se ' n hon hjärnan brydde Med första syndastraffet i sitt fall.
Om man får tro en gammal lustig visa, Hvad gjorde Adam när Guds gissel hven?
E Men så blir han ohöflig och säger: » Ni kan ju flytta! » Men då är det Dinah, som lugnt och med värdighet ser honom i ögo- nen och svarar: » Ja, det kan v i!
» Här faller alltid någon af systrarna in med ett: Tänk, det sa ' Dinah!
Dinah hade nämligen för sitt blida, lug- na väsens skull af familjen alltid varit an- sedd för en ängel äfven i annan bemärkelse än blotta familjenamnet, och hennes djärf- va svar hade framkallat en årslång öfver- raskning hos både henne själf och de andra.
Därför ser hon också gärna med ett för- nöj dt småleende upp från sin virkning: » Jaha, det kan vi, sa ' j a g!
6: te haft.
DAGNY TlDSKRlFT FOR SOCIALA OCH 1ITTERAAA INTRESSEN.
De svenska kvinnornas hyllning dt drottning Sofia.
H e n r i k a ~ ~ i d m a r T: Kantat, c, tillegnad Svenska kvinnornas national!
forbund.
13-m, S-venska kvinnornas nationalforbunds konferens i Stockholm 1897.
AcZoZf HilZmarb, Concepcion.
Arenal.
En spansk banbryterska.
Anma 1 C ~ ~ z ~ t s o En 1 1, juvel.
En liten ' strandbild.
frPn Visby.
S., Kvinnans rostrstt infor engelska un,clerhuset.
Den internationella kyinnokongressen i Brysscl 1 897..
FrHn skilda hsll.
program vid Svenska kvinnornas nationalfiirbunds konferens.
Pris pr ' rg ' ng: F6r ~ i j r b u n d e k.
hedlgrnmar kr.
{Fijr i&amp;e medlemmar .. -.
4: 00. "
Fredrika-Bremer-Forbundels adr;: ~rottningtatan 54.
I ...
Froken Kristine Dahls rationella Underkl&amp;der sflsom Chemilettcr, Briistbnnd, delndc Kjolnr m. m.
Svenska Draktreformforeninaens Vnderklader - e &amp; r a underklader .. 1) r n grninlislic: doktttr I.ctlrrrrrt~c i Ilrt !dt: n. r e f o r ~ n n t o r 1 ' 1 d i t ~ t r n s ot.11 b t ~ k l i i.
~ L i r n d ~ f orni.id~ *.
i ~ a ~ t ~ ~ fr: unh; illcr ~~ Sii- so111 g r i ~ ~ ~; L i ' o r t \ att r a ~ vilril k l i i 1 1 l ~ l l i; J 1 t a / (!11111: \ fri p ~ s s a g e itt tdla (IP Hnmeu.
so111 gttt~crlil I U I I ~ P af$iindras.
~I cl.
art kliiderna lndsto vnrr gs~ro~~itl-Pllglig; ~.
Men tkir- j e u ~ t c hiir 1 1 m f l i i n ~ i t.
att e n u ~ ~ d t ~ ~ l r nf i i g y t l.
f f v f!
i ~ aii.
dt !n si ' isoln t. clrm J i t ~ g e r ~ k i a viss 1i.1ii11 n m t a r a r a r d e n n n f o r d r t m, likoful lr iir I~clso~kaillig.
cwrttnn dm retar Imrlen o c h i i ~ \ r v s y ~ t t w t ~ I t ch++.
stiillc l i a r lint1 n p p f m n i t den Y.
I ~ C ~ ~ ~ I I ~ ~ ..; oi~~ O I I l i ~ a r ~ trikitrlriiktens I ~ ~ C ' I I.
alla fijrdelnr u t u n n t i ~ o n a f tltbs~ t s l i i g t ~ l ~ h t ~ t \ ' iif~iadt ?~~s c~.
lijsa, genoultr-gliga bt ?&amp;afI ' c&amp;rt nli \ j liggijr e n ?or1 hnt2ut (imlst- Ding, o c h s v e t t c n n p p s i l g e s 0 t h: ~ f d i m s t a ~ n.
t m l art i i i ~ g o: ~t ' kyllling ~l: tl ' lillclelt e g e r r u m.
R e f o n n b o r n n l l e n iir det 11ii.rtn sliytlil 1111-lt f i i r k y l n i n ~.
L k i ~ verliur m y c k e t l u g n a n d e y l n e r r s y s t e m r t oc !k hiirtlur i hiig g ~ i ~ mot t l +i~inesrijrclser.
En annan fiirdel.
son1 rt !funul&gt;oi1l1111sdriigtc.11 1liw t ' l.nu~fiii ' ylledi-iigtt111.
b e s t i l r deri, utt d e n fijrra.
e m e d a n clttn it.l; c?
I, I: (~ I I I I rill, L * I rr-ii ' tt, ' stiidse 1wvitrn.r sin g e u o m t r a n g l i g l ~ e t.
m e h iifft.11 dell lriist Iwtm~llt ' .a~lt: ~-Ilt *: \ %+t nlltid fil- tar sig nfigot.
S l u t l i g e n cro.
* tii~.~.e h r, I I /, r r,.
/ r r ~ t c,r.h s ?i; ~.t.c ~,; .i. * !fiilli!
!lttq el; onoi~~i- &amp; a fiirctrldell 110s Befo~~ilbomiills~lrB~t~ !n.
I j ~ i l k r t icke 1~31-n rudt: rskattas.
t h s, S. BEEEXDT J: R &amp; C: O Kongl.
H o f l ~ v e r a n t i i r ~ r Stoekholm.
44 l) rot.trriaggntan 14.
f ' r * is7c11wra~fer * oc7r cp * alit&amp;pmfr * er siiacdm Allm.
tel. 45 3;.
Xikstel.
16 36. j ~ i iiefliirfm.
Froms Velocipeder Akta I S T L ' Ct I ' n4ertccknnde rom nnriindt Herr Asel 1.itstriA; lP Ccdlodin mot liktornar ach kylknolar, ha funnit fullt motsvara sitt U d a - TiElfcirlitl igctde medlet mil, och kunna det derfhre hoe enhoar, till cfet h l s b rekommen- O G ~ af durn.
l i ~ n &amp; den l 3 rnaj 1886.
j e.
L i t m g k r g, personer Riidmap.
I-ndertecknad, enm vnrir be- Bepriif uadt me- evlrnd af en mlngd bar del mot liktornar, genom nnvtndmdt: t af vgrtor, ~Collodln * vattor, hudhardnad f r i n Apotekaren I !err A ?el Lit- str6m I Falun, hlifylt f r m d- och nageltrhg.
helt och hiillat befnad; hvarfbre Obs.
alltid denna In- jag omniimnde medel hos enhvar teglstrer,r.de etikott aom till det biista rokommenderar.
maranti tar vrrPn8 &amp; kt- Motaln 6 Nykgrke d.
!27 aug het.
A u m t Ax&amp; Handlmde: 8iiljes hoa Yarfym- och B o t h a n d l a s e i flaskor B 60 bFs och 1 k ~ m a.
COLEODIN.
tals Tusen- Franko mot 1 Icr.
?O me.
A X E L LITSTRbJW, FaZa~e.
De svenska kvinno~nas hyllning till drottning Sofia.
Den hyllningshymn, som i dessa dagar till ara for v k t lronungahns u t g b frill hela den svenska nationen, giiller e j endast den konung, som nu under tjugofem &amp; r sh iirofnllt fort sitt folks runor, utnn iifven den drottning, hvilken troget st&amp;tt vid sin makes sida i lust och nod, som ' det s&amp; vackert heter i v L t gnmls vigselformuliir.
Och med sanning k m det siigns, att iifven drottning Sofia till silz historia skall kun.na ligga m&amp;ngen af de hiirliga segrar, son1 vounits p i fredens och upplysningei~s slagfiilt under Oscar .II: s t; iugo- fern for vBit land s i lyckosimma regeringsh.
Att svenska kvinnorna onskat gifva eft uttryclc A t sina kiinslor fbr sin drottning vid ett tillfaIle af nationell hiin- fiirelse sorn dettsl Br nsturligt.
Derns hyllning ar dock liln enkel och fordringslos, som slrten af det arbete de represen- ters.
Den hnr ikliidt sig formen af en blomstergiird, en krona af rosor, hvilande p i ett hyende af blommor, hvilken dock f i r sin betydelse af de namn, sorn broderade med guld- gult silke, st&amp; att liisa p&amp; de band, sorn i lrnippen iiro fiistade i blomste~dekorationens horn, namnen ' af sillskap och foreninpi, hvwri kvinnor haft del som ledande eller verksnde krafter.
De flesta af dessa kvinnosamfund hafva uppst&amp;tt och mitt sin utveclrling under v&amp;rt nuvarande konungapars rege- ring, och de utgora i stort sedt en sammmfhttning nf inne- borden af d.et svenska kvinnoarbetet och dess betydelse som en faktor i det 5~11m8aasl kulturverket.
Att kvinnaa s striif - vanden framfor allt tjBnat humana intressen och dessa i m&amp;ngt och rnyclret g i ut pB a t t bisti och uppriitta den vanlottade och lidmde delen slf n ~ ~ n i ~ i s k o s l ~ l 51- r t e siLrskildt t, '
e n yttring af d e tankesLtt, son1 besjala drottning Sofia, hvilken, sjalf l a r d i lidnndets skola, t a g i t e n v a m b jartncl och verksam d e l.
i d e t arbete, son1 mdngcz af dessa s ~ l l s k n p u t r a t t a t i manskligheteas tjanst.
Vi rneddela h a r nedan i bokstafsfoljd en forteckning p i d e foreningar, hvar och e n representerad af e n styrelse- ledamot, som m i n d a g e n d e n 20 september pQ Stoclrholins slott f o r vhr drottning skoln framforn ileras d jupt.
lriindn lycko askningar, hvari f o r visso alla Sveriges kviuaor af hjartat instimma.
Arbetshemmet for kvinliga Idioter i Stockholnl.
Arbetsskolan for Lytta och Yanfijra i Stockliolm.
Asylen for Pauvres Hontenx.
Barnsjukhuset Samariten.
De Blindas V5nner och Alderdomuhemmet.
Diakonisssnstalten.
Drottningens Skyddshein.
Eugeni a-Hemmet.
Predri ka-Bre11le1: - Fiirbt~ndet.
Forellingen for de Blindas Val.
Foreningen for Konvalscenthem~~~et.
Foreningen for Sjnkrgrd i fattigu Hem.
Foreningen for f iilgoreahetens ordnande.
Foreningen for om och sedlig modersufird.
Foreningen S. de C. Handsrbetets Viinner.
Hemmet for ~ ~ o n s j u k a.
Klara Barnhem.
Kronprinsessan Lovisas Ybdanstult for sjuka Baru.
Kungsholms Sjukvldsforening.
Kungsholins Skyddsforening.
Kvinnoforbundet for Sveriges Forsvar.
Lappska Dlissionen.
Lotten Wennbergs Fond.
Malmqvistska Uppfostringsanstdten.
1 \ 1urbeckska Uppf~st~ingsinriittnillgen.
Sjukhemmet pii Mariehiill.
Bkolaiz for Sinnessloa Barn i Stockholm.
Smiibarnsskole-Siillskapet.
Sofiahemmet.
Stiftelsen for Ganila I ' jgnarinnor.
Stockholms Allmiinna Skyddsforening.
Stockliolnis Arbetsstugor for Barn.
Svenskn Allmiiima Iivinnoforeningen till D j n r p s Slcydd.
Sveaskn Federationsafdelningen.
Svenska Evinnofore~~iiigen for Fosterlanclets Fo1: svar.
Siillskapet Fattign Barns Vgnner.
Siillslrapet till Arbetsfliteiis Befriimjaiicle.
Unga Flickers Viinner.
De ord, hvarmed fru A.gcZcb Montslizcs B allas viigaar skall tolka de Iranslor, som manat dessa de svensba kvii~norims representauter aft brine drottning Sofia sin hyllniag, iiro af foljsncle lydelse: Eders Majestat!
8 I dessa dagar, clii hela Sveriges folk med taclrsamhet bliclmr tillbaka pii 25 lyckligs i f, L af rilc utveckliag och frm&amp;tskridande under H.
M. konung Oscar I1 fredsalla spirn, och vordnadsfullt frambiir sin hyllning och sitt tack till konungaparet, hafva de bland Stockholms lwinnor, hvilka agnat sig iit en ordnad social eller filalltropislr verksamhet kaat en oemotstiindlig inre running a t t f&amp; siirslzildt for Eders Ms-jestit uttrycka de lrtlslor sf beundran och tacksmnhet, som g r i p dein vid tanken p i hvad Sveriges drottning inom deras arbetsomriden pi % dessa iir &amp; stadkommit.
Man har sagt, stt v i r t folks historia iir dess konungars, men det iir i lika hog grad dess drottaingzrs, sB visst som ett folks lcviiznor aro af vikt for det helas utveckling liks vB1 som dess miin.
Att viir drottning stadse med vaket, diidkraftigt in.- tresse, trots ajukdom och kroppslig svsghet, omfattnt allt som kunn.at hoja lrvinnan och oka hennes formBga a t t gagna; att frill cle rum, diir landets moder under l i n g a tider nodgats lefva osynlig for sitt folk, utgiitt ett tyst men onflitligt strafvande att hjalpa de lidande, stodja de svaga och vacklxnde, upprBttn de fnllna och va1 rusta de unga for lifvets knmp, cletta hnr for Sveriges kvinnor varit sf omiitlig betydelse.
Mot hojderna riktas inedvetet eller omedvetet allas blicknr, och skBda de dar ett flardfritt, ofortrottadt
arbete for andras val, s t verkar den anblicken tiindande och eggande och en hvar forsoker i sin rings m8n folja fiire- domet.
Det ar for dlt detts, som vi bedja att S deras viignar, som arbeta inom vira foreningar, f i till Eders Ma-jestjit hen~biira vhrt innerliga tack.
Fliirdlos som v&amp;r verksamhet bor vara, iir hyllningen, men v t r drottning skdl sakert genom de enkls orden fiir- nimmn ljudet af det arliga svenska hjartats slag.
Det fia- nes f&amp; saker, som s t styrka vid en anstriingd verksamhet som vissheten om att vara foljd af miingas varma med- kansla och fulla fortroende.
Darfor vigade vi hoppas, ntt det sknlle kunnn for Eders Xa-jestat latta kommande krs modor, att kiinna huru Stockholms for hoga uppgifter strafvande kvinnor se upp till sin drottning.
Nktte dcras tacksamhet och vordnadsfulla hangif venhet vara soin dof - tande blommor, virade] Iring den tunga drottningkronan.
M&amp; Guds viilsignelse hvila ofver Eders Biajestiit och mitte under mhnga kommande ir 8veriges Irriilnor fii folja Sveriges drottning i a11 adel striifvan.
af Henrika Widmark, satt i mnsik for sopransolo, fruntimmerakbr, piano och orgel s Svenska yvinno rnas JationaIfot-6 und ti / legnad, att uppfiras vt ' d dess konferens i Sfockholm d.
21 september 1897.
Kor:
Svenska kvinnornas nat ionalftjlrbunds konferens i Stockholm 1897.
Vi lefva i sammmslutningens, associationens tidehvarf.
Sammanhillning och samarbete af olika verhnde, men for ett gemensamt m&amp;l strafvande krafter har ju, siidaut sam- fundslifvet i vira dagar gestaltar sig, blifvit den grundval, hvarph all utveckling och framitskridande ar bygd.
Och som associationsid6ns omedelbaraste uttryck aro de moten, kongresser och sammankomster att betrakta, for hrilka v i r tid visar en s i phfallande forkgrlek.
och hvartill den nu snart tilliindalupna minnesvarda utstallnii~gssomma: ren 1 8 9 7 varit s&amp; skskildt iignad.
Det 5r ocksi en djup kansla af samhorighetsidh be- tydelse afven for oss kvinnor, som varit narmaste driff jadern till den konferens, hvartill 8venska kvinnornas nationa; iforbunil i dessa dagar inbjudit inom olika ~erksamhetsfalt arbetande systerforeningar inom v i r t eget land sival som framstiende kvinnor f r i n grannlanderna.
Det ar e j en k r i m okongress i den bemarkelse man vanligea faster rid detta ord, som nu samman trader.
Svenska kvinnornas nationalf orbund, utgo - rande en gren af den stora internationella k~innoassociatio- nen D the 1l; ternational Council of ' il ' omea s, raknar som be- kant inom sin krets ej blott foreningar, som narsiast verks for kviiinofrigans losning, utan afrea siidana sallslrap, i h ~ a r s ledning kvinliga nrbetskrafter deltaga, sisom siillskap for vdgorenhet, uppfostran, humanitiira och artistiska iinda- m a m. m.
Om Nationalforb~~ndets program] can sdecles med skiil sligas, att ~ i n t e t manskligt ar det frammande~.
Ty iagir ej i sk godt s o u alM nutidens samhallsarbete kvinliga element och gor ej med obonhorlig h a f t Brinnans ~iitt aatt be- traktas som en arbetande lem i den stora samhallsk~oppei~ sig gallmdeT Ett mote under auspicierna af ett siillskay med ett sB mhngsidigt program miste erbjuda rikt tillfdle till bedomnndet af kvinaoarbetets stkndpunkt i v k t land.
biide det intellektuela och praktiska, och det ar med gliidje vi afven se oss vara i tillfiille att ans ' ta.lla jamforelser med for- hillandena i de an dra skandinaviska landerna, tack vare de fr ' amstiende frammande gaster, forbundet har til1fredsst; dJlelsen halsa viL1komna i sin krets.
Ehuru annu en helt ung telning i foreningsvasendets vidstriickta syslronring, dB Svensh kvinnornns nationalforbund f orst med hr 3 8 9 6 som ett organiseradt sallskap inskrifvits i dew led.
omfattar det redan nara ett tiotal af ssilllsgap, hvilka tillsammantagna bora utgora en god exponent af arten och be- tydelsen, af det svenska kvinnoarbetet.
De flesta af dessa sLllsknp lcomma att ph ' konferensen genom nigon af sine styrelsemedlemmar lamna en framstillning af sin verksamhet, och ehuru hufvudparten af de shlunda representerade insti- tutionerna genom ett mhngirigt vasignelserikt arbete gjort sig af den svenska allmanheten tillrackligt lciinda, tro vi lik- val, att dH vi t i vhr sida Ofven vilja meddela nigra uppgifter ofver hvar siirskildt af Nationalforbundets foreningar, detta ej skall anses som ett ofverflodigt upprepande af a l l t e r viil lr2inda fakta utan som en viilkommen pimianelse om hvad genom dem vunnits och utrattats.
* * Dagny har som belrant vid flere tillfallen delgifvit sina h a r e uppgifter rorande det internationella Bvinnoforbund, som, bildadt vid kvinnokongressen i Wachington 1 8 8 8, under namn af; n the International Council of Women D konstitue- rade sir; vid varldsutstlillningen i Chicago 1893.
Att Ear narmare ingk pk en redogorelse for forbundets syfte och iindamiil torde darfor vara ofverflodigt.
Det Lr associations- id611 och solidaritetsklnslan i bokstaflig mening tagen i dess v; d; rldsomf attande utstriickning, hvarifriin stif tarna af detta jatte- forbund utghtt, och ehuru initiativet dartill tagits i Amerika, ingir shval i organisationskomit6n som i centralstyrelsen kvinnor af skildn nationaliteter.
Ordforanden for D the Inter- national council^ Br lady Aberdeen, irlandska och sedan en foljd af i r bosatt i Kanada, shorn maka till vicekonungen for denna brittiska provins.
Hufvudandamillet med forbundet ar att inom alla kultur- lander verka for en sammanslutning af kvinnof oreningar,
vare sig dessa arbeta for s. k. kvinnosaksintressen eller deras verksamhet ror sig inom mera idmanna omrkden, dessa sammanslutningm skola under namn af nationalforbund ingA som en lank i den af internationella, kvinnoforbundet bildade systerkedjan.
Det ar med kraft och energi ledarne for detta vidlyftiga foretag vetat att verka for dess idhers forverkligande och numera har detsamma vunnit anslutning af nationalforbund ej endast i Amerika utan afven i Frank- rike, Tyskland, Greklend, Belgien, Sverige m. fl.
lander.
Samrbetet p&amp; frilietms grzclnd ar, sager den af v&amp;r sven- ska afdelniag utgifna beriittelsen ofver det internationella kvinnof orbundet, sja2fva hufi; ud !1.inc@en for detsamma.
Under den korta tid sarnfundet agt bestDnd kan visserligen ej s i stdeles minga synliga resultat af detta samarbete framlaggas, vi vilja dock pHpeka hurusom det under det turkisk-grekiska kriget f r i n s i godt som alla civiliserade lPnder utgkende korstiget till hjalp for de af krigets hemsokelser lidan.de grekerna, till stor del varit framkalladt af en f r i n de gre- kiska kvinnornas nationalforbund utsand viiltaliga vadjan till systerforbund ofver hela varlden.
Detta blott som ett exempel pH hurusom vid de tider, dB mera viktigcz varlds- hiindelser phkalla nationernas uppmarl-samhet, en samman- slutning af kvinnor, sidan som den har Bsyftade, kan vara af stor betydelse.
Att afven en dylik sammnnslutnirmg mak- tigt kan komme att inverka pH losningen af mingen for kvinnofrAgan viktig pnnkt, hoppas vi framtiden skall utvisa.
Hvart femte Hr anordnar Internationella Forbundet kon- gresser.
Den forsta af dessa torde komma att sammantrada Qr 1899 i London.
Den svenska afdelningen af det internationella kvinno- forbundet, till hvilket fil.
d: r froken Ellen Fries, sisom om- bud for hufvudf orbundet, tagit initiativ, konstituerade sig den 1 1 januari 1 8 9 6, sedan villkoret for detsammas bildande blifvit uppfylldt, d. v. s. tillslutningen af minst sex forenin- gm.
Som redan omnamnts omfattar Svenska kvinnornas nationdf orbund numera nio foreningar, hvilka hvardera er- lagga en Arsafgift a.f 1 2 kr.
Det ar genom sammankallan- det till den konferens i Stockholm, hvarpb vi p i detta satt velat fasta vira lasares uppmarksamhet, som det svenslrn fiirbundet nu for forsta gkngen sol-er att ph ett mer rerk-