Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ant. till Exp. Utsi. den 3o Juli, kl. io f. m.
Betänkande, angående ändring af Författningarne rörande Socknestämma, samt om bildande af C o minu - nal-Styrelser.
Vid Riksdagen åren i 83| och 1835 väcktes motioner, dels om en fullständig omarbetning af 1817 års Sockne-Stämmo-Förordning, för iagttagande af de förändringar och tillägg, som under senare tider blifvit påbudne och för de ytterligare rättelser och förbättringar, som förmenats vara nödiga, dels om partiella förändringar eller tillägg i denna Författning.
Såsom brister i den närvarande Lagstiftningen i detta ämne, är hufvudsakligen anmärkt saknaden af bestämd föreskrift om Socknestämma i stad, samt olämpligbeten och orättvisan af den i 4 §■ af 1817 års
Förordning antagne grunden för rösträttighet i Socknestämma, serdeles för städer och företrädesvis för hufvudstaden, då endast Fastighets-egare äro tillerkända beslutande-rätt, men alla som å landet lefva af capital, löne-inkomster, eller andra yrken, än åkerbruk å egen jord, samt alla hyresman i städerne, äro betagne till och med rättighet att vid Socknestämma inställa sig, ehuru de hafva förbindelser att deltaga i afgifter för angelägenheter, som bero af Socknestämmas pröfning och sådana afgifter på många ställen till högst betydliga belopp af deni utgöras.
Ständers Lagsamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott hafva häröfver utlåtit sig den 12 Januari x835 (Uti.
N:o 4°) att Utskotten funnit en fullständigare
Lagstiftning i omförmäldte ämnen vara af behofvet högligen påkallad; att för närvarande icke funnes någon Lag, utan endast sedvänja tili grund för omröstning å Socknestämmor i städerne, likasom föreskrift saknas, rörande Socknestämmor och Kyrko-Råd samt dessa myndigheters constituerande i de församlingar, sorn utgöras af både städer och hemman å landet, hvarförutan åtskillige ändringar i nu gällande stadganden torde» erfordras; meri då Utskotten saknade kännedom om de olikartade plägseder och förhållanden, som i förrberörde afseende i städerne egde rum, och ej voro i tillfälle att härom inhemta upplysning eller uppgöra förslag till Författning, hafva Utskotten funnit för ändamålet lämpligast hemställa, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
7 Semil. 2 Afd. 2 Haft. 1 2 Lag- samt Allm. Besa.- och Elon.- Utskottens Betänkande, JV:o' 4. Maj:t, efter Stads-Församlingarnes hörande, åf Committerade för Kyrko Lagens öfverseende, eller åt andra sakkunnige män, i Nåder uppdraga utarbetande af förslag till en fullständig Författning, angående Sockne-slämmor och Kyrko-Råd i städerne och på landet, samt berörde förslag, till Rikets Ständers bedömande, luta å nästa Riksdag i Nåder framlägga.
Rikets Ständer, som gillat detta yttrande, hafva, i fullkomlig öfverensstämmelse dermed, till Kongl. Maj:t aflåtit underdånig skrifvelse den g Februari i835, och Kongl. Maj:t har i Nåder täckts erinra om Rikets Ständers sålunda framställda underdåniga anhållan , då Kongl. Majit, genom Skrifvelse tili Rikets Ständer den r sistlidne Februari, i Nåder tillkännagifvit, att Committerade för Kyrko-lagens öfverseende, med ledning af de från Consistorierne i Riket, efter Stads-församlingarnes hörande, infordrade underdåniga utlåtanden i ämnet, utarbetat och till Kongl. Majit i underdånighet afgifvit förslag till Förordning om Socknestärnmor och Kyrko-Råd, äfvensom att Comiteen för Fattigvårds-anstalterne, efter erhållen del af de i detta ämne till Kongl.
Majit inkornne handlingarne, i Comitéens förslag till Communal-Lag, behandlat frågan om Socknestämma på landet, hvilka bägge förslag blifvit med Högstberörde Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer öfverlemnade, dervid Kongl. Majit täckts förklara
Sig förvissad , att Rikets Ständer skola åt de vigtiga angelägenheter, dessa förslag omfatta, egna ali den uppmärksamhet, de förtjena.
Uti det sålunda öfverlemnade förslaget, som Committerade för KvrkoLagens öfverseende utarbetat, saknas en stor del af de ämnen och bestämmelser, som uti 1817 års Socknestämmo-förordning finnas intagne, utan att orsaken till deras uteslutande är uppgifven.
Man synes dock såsom sådan orsak kunna antaga, att förslaget icke tillkommit annorlunda, än såsom en integrerande del af Kyrko-Lagstiftningen, då det är inskränkt lill de ämnen, som man troligen ansett ensamt tillhöra denna Lagstiftning.
Om Socknestämma i Städerne, samt om rättigheten att deltaga i Sockneståmma och rösträttigheten dervid, innehåller detta förslag föga annorlunda, och åtminstone icke fullständigare stadgande än 1817 års Förordning.
Hvad beträffar röstberäkningen, hvilken är föreslagen att vid socknestämma blifva enahanda som vid Prestval, hafva Committerade, enligt hvad deras förslaget bifogade yttrande visar, förutsatt, att Kongl. Majit skulle gilla den rösträtt för Prestval, som Rikets Ständer vid 1828—i83o årens Riksdag tillstyrk t, nemligen att den beräknas i allmänhet efter egendom och de allmänna onera, serdeles ecclesiastika, som deraf utgå; att för städerna Lng- samt Allni.
Bes v.- och Ekon.-Utshottens Betänkande, N:o 4. 3 följes den grund, som för hvarje ort serskildt är stadgad, och för landet räknas en hel röst för hvarje helt oförmedladt mantal, en för hvarje masugn, för hvarje stångjernshärd och för tvänne kniphamrar tillsammans; likaså vid messingsbruk en röst för hvar bränn-ugn och vid glasbruk för 2:ne glas-pottor, samt att för spikhamrar, qvarnar och alla andra serskildt skattlagda inrättningar bestämmes röst-rätten efter deras grundränta, eller, der sådan ej åsatt är, efter taxeringsvärdet, jemnfördl med medelvärdet på hemman i orten.
Det af Committerade för fattigvårds-anstalterne afgifna förslag till Communal-Lag, har deremot, hvad beträffar den delen, som handlar om Socknestämma, endast afseende på landet, enligt hvad deri bestämdt är uttryckt, men om rösträttigheten är deri föreslaget, att den borde beräknas efter sistförflutna årets bevillning för lön, egendom och rörelse, i de fall, då en annan beräkningsgrund icke är serskildt föreskrifven.
Af de, förslagen följagtige, serskildta Utlåtanden, visar sig ingen anledning att åt någondera af dessa Comiteer varit iemnadt något uppdrag, föranledt af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den q
Februari i835, hvilket icke heller Kongl. Majrts
Nådiga skrifvelse innehåller, och sjelfva förslagen tyckas visa, att Committerade måtte varit i saknad af sådant uppdrag, då de förhållanden, hvarå Rikets Ständer hufvudsakligen påkallat uppmärksamhet, äro i det närmaste förbisedda.
Det lärer således få antagas, att Kongl. Maj:t icke täckts i Nåder lemna något afseende åt Rikets Ständers härom gjorda underdåniga anhållan, hvarföre, då förslagen således icke äro deraf föranledda och de icke heller emotsvara hvad dermed varit åsyftadt, Rikets Ständer icke af denna anhållan och de motioner, hvaraf den framkallats, lära hafva någon anledning att ingå i något yttrande öfver berörde förslag, hvilka icke heller kunna hänföras tili egenskap af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, då de icke i sådan form och med de iagttagelser, 87 §.
Regerings-Formen derföre föreskrifver, äro Rikets Ständer meddelde.
Rikets Ständer skulle således af stadgandet i 48 §.
Riksdags-Ordningen om de föredragningsämnen, som få hos dem förekomma, varit hindrade att, på sätt Kongl. Maj:t täckts göra Sig förvissad, egna uppmärksamhet åt de vigtiga ämnen, förslagen omfatta, om icke denna uppmärksamhet blilyit påkallad genom motion af Riksdagsman i Grundlagsenlig ordning.
4 Lcig- samt Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottens Betänkande, N:o 4.
En sådan motion är inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt af Herr von Roseny om uppgörande af förslag till Communal-Lag, med ledning af det förslag, Committerade för fattigvårds-anstalterne afgifvit.
I anledning af det bemäldte Committerade meddelade uppdrag att föreslå Lagstiftning om fattigvården, samt den undersökning, som
Committerade i detta afseende anställt om de förhållanden , sorn verka till fattigvårdsbehofvet och de anstalter, hvarigenom man borde söka att motverka detta behof, hafva Committerade ansett sig böra påkalla uppmärksamhet å angelägenheten af en, genom allmänt deltagande grundlagd sorgfälligare vård om samfundslefnaden, serskildt ordnad för samhällen af den inskränkning, att vården icke blott omfattar de allmännaste angelägenheterne, som mindre inverka på hvarje medlem enskildt, utan äfven kan utsträckas till det enskildta familjlifvet, så vidt det är fråga om förhållanden, som verka på den allmänna välfärden, och att hvarje medlem kan anse sig delagtig i tillsynen eller åtminstone i tillfälle att på närmare håll controllera den.
Committerade hafva ansett, att, jemte de mera directa verkningarne af varningar och föreställningar eller de utvägar, som annars kunde medgifvas för att hämma oordningar och motverka företag af synbart skadligt inflytande, borde man föreställa sig, att, genom iagttagande af en sådan vård och delagtigheten deri, skulle väckas och inskärpas den så angelägna uppmärksamheten å samhälls-medlemmarnes beroende af hvarannan, och huru den enskildta belåtenheten och trefnaden säkrast, genom samverkan, beredes oell stadfästes.
Derjemte hafva Committerade ansett det vara af vigt för handhafvande af de serskildte samhällenas mera allmänna angelägenheter, som redan besörjes af utsedda menighets Ombud, att enhet införes genom en gemensam förvaltning, på det behof och tillgångar måga i sammanhang kunna beräknas och den enstämmighet i alla åtgärder iagttagas, som är ett nödvändigt villkor för fördelagtiga resultat af det hela, äfvensom Committerade beräknat, att nya företag af vidsträckare omfattning, sorn fordra samfällig ansträngning och hvilka mångenstädes kunna till stor båtnad till vä O Ö O ö » 'gabringas, samt vid flere tillfällen äro af det nödvändigaste behof påkallade, skulle lättare och säkrare kunna åstadkommas, der förberedandet oeb utförandet ankomme på personer med serskildt uttaladt förtroende af de samhällen, som ega om företagen besluta och med den noggrannaste kännedom så väl af de förhållanden, hvarpå beräkningen af fördelen borde byggas, som af de tillgångar, som kunde tagas i anspråk.
Lag- samt ./Ulm.
Bes v.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, lY'.o 4.
Då fattigvården i sin större utsträckning, eller såväl de fattigasdorsörjning, som bemödandet att inskränka tungan deraf eber åtminstone motverka dess ökande, ansetts utgöra en af de vigligaste angelägenheter, sorn åligga menigheterné, hafva Committerade deraf hemtat anledning att, i enlighet med de ofvan antydde åsigterne, afgifva ett förslag till CommunalLag, dervid Committerade likväl anmärkt, att detta förslag icke kunnat omfatta alla de ämnen, som Committerade ansett tillhöra denna Lagstiftning, då i afseende på flere af dem, som icke stått i sammanhang med det Committerade meddeldte uppdraget, de lör närmare bestämmelser derom, nödige upplysningar saknats, och då Committerade derföre i förslaget inskränkt sig till organisationen af förvaltningen, samt sådane bestämmelser, som antingen mer eller mindre omedelbart hafva afseende å fattigvården, eller ock redan varit gifna genom Kongl. Förordningen om Socknestämmor och Kyrko-Råd den 26 Februari 1817, utan att stå i strid med de föreskrifter Committerade ansågo sig böra föreslå, hoppades Committerade, att, om förslaget annars funnes förtjent af något afseende, Kongl.
Maj:t skulle täckas i Nåder låta föranstalta om dess granskning och närmare fulländande af vederbörande myndigheter, på hvilka sådant, efter ärendenas beskaffenhet, kunde bero.
Det sålunda afgifna förslaget, hvilket icke veterligen undergått den granskning för dess fulländande, hvarom Committerade hemställt, innehåller hufvudsakligen, att menigheterne skulle tillkomma beslutande-rättigheten i de dem åliggande angelägenheterne, och utöfva den å socknestämma, utan väsendtlig förändring af hvad, som förut varit iagttaget, vidare än hvad beträffar den redan omförmäldte föreskriften om delagtigheten i socknestämmans öfverläggningar och röstberäkningen dervid; men förde egentliga förvällnings-bestyren är föreslagen en Sockne-Nämnd för hvarje Socken eller Pastorat å landet, hvartill Ordförande och Ledamöter väljas af menigheten, utom det att Kyrkoherden skulle vara sjelfskrifven Ledamot och äfven Ordförande i vissa ärender; hvarjemte för en allmännare omfattning af mera vidsträckta samhälls-intressen och en sammanhållande tillsyn å förvaltningen inom de serskildta inskränktare samfunden, är föreslagen en Läns-Nämnd för hvarje Län, bestående af Landshöfdingen, såsom Ordförande, samt visse embetsman och valde Menighets-Ombud, såsom Ledamöter.
Enligt hvad redan är anmärkt, upptager det af Committerade för KyrkoLagens öfverseende utarbetade förslaget hufvudsakligen endast ecclesiastika C Bag- somt Allm.
Best*,- och Ekon.-Ut skottens Betänkande, JY:o 4. äi ender, och såsom föremål för Socknes) äm may handläggning bestämmas endast: öfverenskommelse!' för befordrande af Gudsfruglan , sedlighet och ordning, samt om tiden för allmänna Gudsljonsten, frågor om Folkundervisningen, orri antagande eller endlledigande af Kyrkovärdar, Sexman och andra Ordningsmän samt Kyrko-betjening , hushållningen med kyrkans liilhörigheter och redovisning derföre, byggnad och underhåll af Kyrka, Prestgård, Socknestuga och Tiondelada in. fl. församlingens hus och lägenheter, Presterskapets och Kyrko-betjeningens inkomster, algi fler till Kyrka, Fatligvård och andra fromma ändamål, bänkfördelningar och grafslällen, samt alia andra kyrkomål och ärender, som, enligt serskilda Författningar eller efter vederbörandes befallning, bero på Socknestämmas utlåtande, afgörande eller verkställighet.
I afseende på förvaltningsbeslynn är intet stadgande i detta förslag upptaget, hvaremot deri föreskrifves, att i hvarje församling skall Kyrkoherden sig tili biträde vid kyrkotuktens upprätthållande, hafva ett KyrkoRåd, bestående af minst 4 välfrejdade och agtade män, Kyrkovärdarne inberäknade.
Om detta Kyrko-Råd är för öfrigt icke vidare stadgadt, än att Kyrkoherde skulle i dess närvaro meddela varningar för förseelser, som ansetts höra till kyrkotuktens tillrättavisande behandling.
En af Kyrkolags-Comiteens Ledamöter, Herr Professoren Bergfalk, har, enligt ett vid förslaget fogadt serskildt yttrande, ansett den hittills kända Socknestämman böra delas i tvänne, nemligen en för kyrkeliga och en för icke kyrkeliga angelägenheter, med bestämmelse att Kyrkoherden borde vara Ordförande i den förra, och Ordförandeskapet i den senare tillhöra den, som det allmänna förtroendet dertill kallar, äfvensom Herr Professoren ansett titeln å det afgifna förslaget hafva bordt bestämdt antyda, att det inskränkes till kyrkeliga mål; och detta yttrande har Herr von Troil, Emils inom Ridderskapet och Adeln förklarat sig upptaga såsom sin motion.
För öfrigt äro motioner, som Utskotten anse sig böra i sammanhang härmed upptaga, väckte: 1:0 Inom Ridderskapet och Adeln af Herr von Moltzer, som föreslagit, att samtlige Länen borde indelas i Val-District, som utvälja Eleetorer och Valmän af menigheterna efter besutenhets-principen, och utan afseende på stånd, så att alla, som varit eller äro Embetsman och alla som äro Borgare i stad, eller Hus- och Tomt-egare, då de i öfrigt funnos behörigen (jvalificerade, fingo deltaga i valen, hvilka för öfrigt skulle an - Lag- samt Allni. Besa.- och Ekon.-UtshotlenS Betänkande, N:o 4. 7 ställas på det sätt, att 100 valberättigade personer på landet oell 5o valberättigade i stad, utvalde en Elector, så alt ett Län med booo väljande å landet oell 1000 väljande i stad, skulle hafva 70 valmän.
Dessa skulle sedan ibland sig utvälja för de mindre
Länen 20 å 24 samt för de större 3o a 3a deputerade, hvilka vid en viss, för alltid stadgad tid inf unno sig i Läns-Residens-staden, der de emoltogo Landshöfdingen? berättelse om förvaltningen af Länets inre angelägenheter, inkomster och utgifters belopp, nja behof eller möjliga indragningar och besparingar m. m., samt, efter granskning af 1 edogörelsei na, öfverlade, under en af dem sjelfve utsedd Ordförande, om allt hvad de ansågo för Länet nödigt och nyttigt.
Om Konungens Befallningshafvande sedermera fann sig böra instämma i Deputerades beslut, borde det, i alla de fall, då saken ej vore af beskaffenhet att böra Regeringen underställas, genast kunde befordras tili verkställighet; men i de fallåter, då , efter Konungens Befallningshafvandes vägran, Deputerade ansågo deras beslut kunna förfalla, borde det ske; men om de yrkade beslutets fullföljande, borde det, jemte Konungens Befallningshafvandes utlåtande, insändas till vederbörande Stats-expedition, för att inför Konungen föredragas.
— Vidare skulle valmännen utse ett Läns-Råd af 4 Ledamöter, hvilka borde vistas vid Landshöfdinge-sätet och öfvervara alla de Canzli-beslut, sorn röra Länets allmänna angelägenheter, med rättighet och pligt att deras mening till Protocollet anföra, då de ansågo Landshöfdingen beslut icke vara grundade på Lag eller på Deputerades beslut, eller förenligt med Länets eller dess invånares bästa. 2:0 Inom Borgare-Ståndet af Herr Wcern, hvilken, då något förslag till Communal-styrelsers införande, som lemnade hopp om verkställighet, icke blifvit till Rikets Ständer ingifvet, och emedan han vore öfvertygad, att sådane institutioner blott långsamt utvecklas, derföre genom uppskof med deras grundläggning, nu möjligen åter 5 å 6 år kunde förspillas, innan blott en början kunde komma i fråga, föreslagit: att alla allmänna Lagens stadgar och alla serskildta författningar, som kunna hindra Communal-styrelsers införande, och deribland uttryckligen Kongl. Förordningen den 1 Juli 174^» angående budkaflars utskickande och kringbärande i landsorterne, Kongl. Brefvet d. 5 Januari 1808, med Karamar-Collegii derpå grundade Kungörelse den 1 Februari samma år, samt Kongl.
Kungörelsen den 26 November 1816, varda, efter behof upphäfne eller förändrade, så att nämnde hinder undanrödjas; 8 Lag- samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utslcotteris Betänkande, IV:o 4. att Stadga utfärdas, sora bestämmer röst-rättigheter och rösternes beräkning vid menigheternas val till Ombud för deras angelagenheters bevakande, så att ingen eljest till medborgerligt förtroende berättigad person varder från valet utesluten, så snart, enligt erkända juridiska grunder, hans bifall fordras för de åt den valde uppdragna rättigheter, samt att tvist om sådant uteslutande upptages och pröfvas af allmänna Domstolarne; att dessa stadgar icke mindre gälla för Stads- än Lands-menigheten, samt derföre att i släderne
Domaremagten skiljes från den administrerande eller Communal-styrelsen; och att för detta ändamål hvarje stad må ega genom Deputerade, hvilkas utväljande af Magistraten föranstaltas, i enlighet med de, här ofvan, för val inom Communerne föreslagne grunder, låta utarbeta förslag''till stadens administration, skiijd från dess Domaremagt; att sådant förslag underställes Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, men alt dessförinnan i vanlig
Domstolsväg, de besvär upptagas och afgöras , som en elier flere af stadens invånare anföra deröfver, att deras rättigheter till deltagande i stadens styrelse blifvit i förslaget åsidosatt; att stadgarne om allt detta intages i allmänna Lagen; och slutligen att Författningen om socknestämmor så modifieras, att den ej blott icke hindrar, utan i all måtto underlättar menigheternas rätt att sina angelägenheter genom Ombud eller Deputerade besörja.
Dessutom hafva Utskotten emottagit åtskillige inom Riks-Stånden afgifne yttranden i ämnet, innefattande jemväl anmärkningar emot de framställde förslagen, för hvilka Utskotten komma i tillfälle att närmare redovisa vid utlåtandet öfver hvarje serskild fråga, hvarå de hafva afseende.
?i * Lagstiftningen för socknestämman, såsom den institution, hvarifrån menigheternes vård om sina angelägenheter utgår, måste hafva till föremål att bestämma de enskildtes delagtighet i öfverläggningarne och besluten samt socknestämmans myndighet öfver de enskildte och formen för utaf beggedera.
' Rättig - Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skottens Betänkande, N'.o 4.
Rättigheten att deltaga i socknestämma har hittills, så vidt några bestämmelser derom funnits, varit uteslutande fästad vid fastigheterna; delagtigheten har varit beräknad efter fastigheternas storlek, och bidrag för communala behof har vanligen utgått efter enahanda grunder.
Detta gäller dock egentligen endast om landet.
I afseende på städerna finnes i 1817 års Kongl. Förordning intet annat stadgande, än att, der socknestämmor förut varit brukliga, må de ock på lika sätt hädanefter hållas, hvaremot alla öfriga föreskrifter i denna Författning tydligen visa, att man dermed endast haft afseende på landet.
För administrationen inom städerna finnas deremot äldre stadganden, som tydligen förutsätta , att de communala angelägenheterna inom dessa samhällen skulle hufvudsakligen endast röra Borgerskapet och i någon mon fastighets-egarne.
Emedlertid äro, till följd af så beskaffade bestämmelser, från delagtighet i de communala angelägenheterna uteslutne flerfaldiga medlemmar, som borde vara dertill berättigade, till följd af sin ställning i samhället; och då genom
Författningar i senare tider blifvit stadgadt om ett vidsträcktare deltagande i kostnader för de communala behofven, har det likväl icke blifvit föreskrifvet, efter hvad grund ett sådant deltagande skall beräknas, hvaraf följden varit, att tillämpningen kanske på de fleste ställen alldeles uteblifvit.
Ett stadgande härom är likväl så mycket mera af vigt, som det utgör en grundbestämmelse för sjelfva constituerandet af socknestämman, då hvars och ens delagtighet i dess förhandlingar och beslut hufvudsakligen mäste afmätas efter hans delagtighet i de angelägenheter, som afhandlas.
Fattigvårds-Comiteen har, uti det afgifna förslaget till CommunalLag , antagit bevillningen för lön, egendom och rörelse, såsom grund för fördelningen af communala bidrag, för de fall, då icke annorlunda är derom serskildt stadgadt; hvaremot blifvit inom Riks-Slånden anmärkt: 1:0 att denna grund vore osäker och kan möjligen alldeles försvinna, om en annan beskattningsmethod antages; 2:0 att bevillningen är föränderlig och ofta olika för hvart år; 3:o att afgifterne efter denna grund icke alltid blifva rättvist fördelade, då bevillningen icke alltid utgår, i förhållande till hvars och ens inkomster; 4:o att capilalister, som lefva af räntor, skulle vara befriade från alla algifter och uteslutna från öfverläggningar om samhällets angelägenheter; Bih. till R.
St, Prot, 1840. 7 Sami, 2 Afd. 2 Häft. 2 io Las?-samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utsiof,lens Betänkande} N:o 4, Då, i anledning häraf, den föreslagne beräknings-grunden ansens icke vara antaglig, är i stället föreslaget: af Herr Sandelhjelm_, att hvarje näring skulle, efter dess förhållande till fastigheter, åsättas vissa fyrk, hvarefter deltagandet i de communala utgifterne skulle beräknas; saint af Herr Bagge, att utgifterne i stad skulle till j utgöras, utan ståndsskilnad , af alla inom staden skattskrifne personer, som äro sine egne, efter den grund, som är stadgad uti den nu gällande Bevillnings-Förordningens 2:dra Artikel, samt de öfrige Uddarne efter samma grund, endast af dem, som hafva rättighet att i staden drifva borgerlig rörelse eller näring elier ega fastigheter, utan afseende å det ställe, hvarest de äro skattskrifne; hvaremot på landet afgifterne skulle utgå till ~ efter de i Bevillnings-Förordningens a:dra Artikel stadgade grunder, -g- efter hemmantalet och A endast efter hemmansvärdet; och då Capitalisterne icke kunna direct beskattas, skulle de vidkännas sin andel i utgifterna genom ökadt afdrag å de räntor, som till dem erläggas.
Då föremålen för de communala utgifterne måste i allmänhet anses till sin art vara enahanda med dem, hvarföre Statsbidragen utgå, kunna Utskotten icke tveka, att den såsom rättsenlig erkända grunden för Statsbidragens fördelning äfven måste anses rättsenlig, vid frågan om utgifter för communala behof.
Om den allmänna Bevillningen skulle upphöra, genom antagande af annan form för Statsbidragen, torde det först då blifva tid att öfverväga, hvad annan beräknings-grund för de communala bidragen, som i stället bör antagas, så att den förmenta osäkerheten, åtminstone för närvarande, synes icke böra väcka någon betänklighet.