Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Kongl. Maj:t gjordes vid sistlidne Riksdag Nådig framställning till Rikets Ständer, i fråga om lönereglering för Krigs—kollegii embets- och tjenstemän samt i sammanhang dermed om rättighet för desse att, utan hinder deraf, att de i större eller mindre mån voro från Kollegii kassor aflönader vid afskedstagandet få, med då i Stat uppförda löner, på Allmänna Indragnings-Staten uppföras; men, af skäl, bland annat, att förvaltning af ganska betydliga medel berodde af Krigskollegii organisation, hvilken icke var till Rikets Ständers bepröfvaude öfverlemnad, ansågo sig Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 20 Augusti 1851 (JM! 169) icke kunna bifalla hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit; och då, efter hvad Utskottet inhemtat, nämnda reglering fortfarande är blott tills vidare fastställd, vid hvilket förhållande anledning är att förmoda, det förnyad Nådig Proposition i ämnet kommer att afgifvas, hvarvid Kongl. Maj:t icke lärer underlåta att jemväl taga de nu väckta frågorna i öfvervägande, har Utskottet funnit sig icke böra, uppå förevarande, af enskilda motionärer gjorda, framställningar, tillstyrka några förändringar i den endast provisionelt vidtagne regleringen och hemställer derföre, att ifrågavarande motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 3:o I anseende till Svenska arméens behof af nu felande Ingeniör' trupper, hvilkas styrka Kongl. Maj:t fann rätteligen böra bestämmas till en bataljon af 360 man, på 3 kompanier, med erforderligt befäl, enligt det af Chefen för Ingeniörkorpsen uppgjorda förslag, har Kongl. Majit, med förnyande af
Sin vid förra Riksdagen i ämnet gjorda framställning, i Nåder föreslagit Rikets
Ständer att medgifva uppsättandet till en bö'rjan af endast ett Sappör-kompani af 120 man, jemte befäl af 1 Kapiten, 2 Löjtnanter, 1 Under-Löjtnant och 3 Under-Konduktörer samt att till detta kompanis aflöning och öfriga underhåll bevilja ett årligt anslag af 17,500 R:dr, deraf Kongl. Maj:t ansåg ett belopp af 3,914 R:dr eller hvad som beräknats vara erforderligt för manskapets beklädnad, böra afskiljas och tilläggas anslaget till Försvarsverket i allmänhet, samt återstoden, 13,586 R:dr, sammanföras med anslaget för Ingeniör-korpsen, hvilken korps, om den alltså komme att med Stals-Utskolleli Utlåtande, ,H? 69. 3 trupj) förses, lämpligen kunde upptagas under rubriken värfvade arméen, näst efter Artilleri-regementerne; hvarjemte Kongl. Maj:t begärt Rikets Ständers medgifvande, att, till bestridande af kostnaderne för det föreslagna Sappör-kompaniets första ' uppsättning, hvilka beräknats att uppgå till 16,900 R:dr, finge användas första årets underhålls-anslag för kompaniet, hvarigenom särskildt anslag till uppsättningen kunde undvikas.
Då det måste erkännas såsom en väsendtlig brist i den Svenska arméens organisation, att densamma är i saknad af en öfvad Ingeniör-trupp med tillhörande materiel, genom hvilken arméens rörelser underlättas och göras mindre beroende af naturhinder, sorn alltid måste hämmande inverka på krigsoperationerne, och på hvilkas mer eller mindre hastiga öfvervinnande icke allenast arméens välfärd utan ock stridens utgång- i många fall bero, samt, med afseende å omöjligheten att, sedan krig börjat, bilda dylika trupper, det är nödvändigt, att redan på fredsfot desamma organiseras, har Utskottet, på dessa och öfrige i det den Nådiga Propositionen bilagde Stats-Råds-Protokoll af den 9 November nästlidet år anförde skäl, funnit sig böra tillstyrka, att den af Kongl. Maj:t för en Ingeniör-trupps bildande nu äskade summa 17,500 R:dr årligen, må af Rikets Ständer beviljas att, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, uppföras med 13,586
R:dr å anslaget för lngeniör-korpsen och med 3,914 R:dr å anslaget till Försvarsverket i allmänhet, äfvensom att kostnaderne för truppens uppsättning må få af första årets underhålls-anslag bestridas. 4:o Enligt hvad det Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition bilagde Stats-Råds-Protokoll gifver vid handen, hade Chefen för lngeniör-korpsen till Kongl. Maj:t ingifvit ett underdånigt memorial om löneförbättring för den vid korpsen anställde personal, men Kongl. Maj:t, ehuru behofvet af en dylik löneförbättring erkändes, fann likväl, med afseende å angelägenheten att endast föreslå Rikets Ständer sådana löneförhöjnings-anslag, som kunde anses alldeles oafvisliga, icke skäl att i anledning af det gjorda förslaget vidtaga någon åtgärd.
Deremot har denna fråga blifvit väckt af enskilde motionärer, nemligen Herr Lejonancker, F. W. och Herr Brinck, A. M. genom hos Ridderskapet cch Adeln samt BorgareStåndet afgifne och till Stats-Utskottets behandling öfverlemnnde memorial, deruti de anfört, hurusom Ingeniör-Officerns uppfostran vore den dyraste inom arméen och fordringarne på kunskaper hos honom större, än hos Officerare af något annat vapen.
Hans yrke. ehuru lika vigtigt, som arméens öfriga yrken, fordrade en mindre personal och satte honom i en mera isolerad ställning, hvarigenom utsigterne för befordran inom- militären i allmänhet vanligen inskränkte sig till hans egen korps och följaktligen måste blifva mindre, än för andra officerare.
Hans tjenstgöring vore ej blott mödosammare, än någon annan korps’, utan äfven af stor och för försvarsverket djupt ingripande vigt.
Förvaltningen af de högst be - 4 Stals-Ulskollels Ullålande, Jfö 69. tydliga stats-medel, som till uppförande och underhåll af Rikets fästningar och särskilda landtförsvaret tillhörande byggnader anvisades, var Ingeniör-officerarne anförtrodd, i följd hvaraf de hade icke allenast ledningen af och tillsynen öfver arbetenas rigtiga utförande, utan äfven en besvärlig redogörare-befattning, utan motsvarighet vid någon annan militärisk tjenstgöring.
Det oaktadt, hade denna korps’ officerare sämre lönevilkor, än andra korpsers i arméen.
Lönerne i de olika graderne voro för närvarande, Öfverstens 1,880 R:dr, Öfverste-Löjtnantens 1,680 R:dr, Majors- 1,260 R:dr, äldre Kapitens- 860 R:dr, yngre Kapitens- 490 R:dr, äldre Löjtnants- 380 R:dr, yngre Löjtnants- 320 R:dr, Under-Löjtnants- 270 R:dr, Konduktörs- och UnderKonduktörs- 210 R:dr, samt Kassörs- och Förrådsförvaltares löner i 3:ne grader, från 270 till 430 R:dr.
Dessutom funnos inom Ingeniör-korpsen följande arfvoden, hvilka vanligen tillföllo Majors- och Kapitens-graderne, nemligen: på Carlsborg och .Waxholm 2 å 1,000 R:dr och 2 å 600 R:dr, på Carlsten 1 å 800 R:dr och 1 å 400
R:dr, i Carlskrona 1 å 600 R:dr samt i Stockholm 1 å 500 R:dr, af hvilka arfvoden de 2 å 1,000 R:dr, det på Carlsten å 800
R:dr och det i Carlskrona å 600 R:dr utginge till Fortifikations-befälhafvarne, de båda öfriga å 600 R:dr och det å 400
R:dr till arbets-cheferne och det i Stockholm å 300 R:dr till Bibliothekarien.
De vid fästnings-byggnaderne för öfrigt kommenderade officerare åtnjöto, äfven om de voro kapitener, det endast för
Ingeniörkorpsen gällande lägre dagtraktamente af 1 R:dr pr dag.
Då derjemte s. k. semester alldeles saknades, måste hvarje officer, som icke innehade något af nämnda arfvoden, hela året om för sin ringa lön tjenstgöra i de vanligen dyra garnisonsorterne.
För subaltern-officern kunde emellertid den otillräckliga lönen ej så mycket inverka på hans nit i tjensten, enär möjligheten för honom återstod att, när som helst, välja annat lefnadsyrke.
De äldre i tjensten hade deremot icke och kunde sällan få någon annan utsigt, än den tjensten omedelbarligen erbjöde, men för en korps’ tjenstbarhet och bestånd fordrades otvifvelaktig!, att dessa äldre ej blefvo så ekonomiskt vanlottade, att, såsom nu vore fallet, den tarfligaste utkomst blefve alldeles omöjlig, ett förhållande som ock haft till följd, att, sedan år 1851, då Ingeniör-korpsen skiljdes från Fältmätnings-korpsen, 19 ledigheter uppstått efter subalterner inom en korps af inalles 27 officerare utom chefen.
Vid jemförelse med den aflöning, staten består motsvarande grader och personer inom artilleriet, hvilket i afseende å tjenstgörings-förhållanden komme Ingeniör-korpsen närmast, visade sig, att denna korps’ löne-inkomster vore i alla grader mindre än artilleriets, redan innan Rikets Ständer vid sednaste riksdag beviljade förhöjning i artilleriets löner.
Såsom dessa nu voro och då inkomst af batteri icke beräknades, utgjorde
Ingeniör-korpsens löne-inkomster i medeltal för alla graderne, efter procent-beräkning, allenast 39'7r. procent af artilleriets.
Toges nu arfvoden» vid Ingeniör-korpsen i beräkning och hopsummerades med lönerne i de grader, der arfvodena bestodos, kunde ändock aldrig Öfversten få mera än lä4/; procent Siats-Utskottets Utlåtande, M 69. 5 af Artilleri-Öfverstens inkomst, Öfverste-Löjtnanten icke mera än 607/m procent af inkomsten i motsvarande grad inom artilleriet, Majoren icke mera än 8iy,H procent af Artilleri-Majorens, äldre Kapiten, med högsta arfvode såsom Fortifika— tions-befälhafvare, icke mera än 93 procent och yngre Kapiten, med enahanda arfvode, icke mera än 74V. procent af den inkomst, som af äldre Artilleri-Kapiten med batteri, med hvilken Fortifikations-befälhafvaren vore närmast jemförlig, innehades, änskönt vinsten af batteriet ej upptoges högre, än till 600 R:dr.
Endast i det fall, att äldre Ingeniör-Kapiten innehade högsta Fortifikations-befälhafvare-arfvodet, hvilket blott en gång på mera än 30 års tid egt rum, kunde han få lika höga inkomster, som äldre Artilleri-Kapiten utan batteri.
Men Ingeniör korpsen vore både till yrke och inkomster underkastad en för dess tjenstbarhet vida farligare jemförelse.
Genom den praktiska riktning
Ingeniör-officers-tjensten under de sednaste 30 åren fått, hade en stor lätthet för Ingeniör-officerare uppkommit att öfvergå till de flesta andra praktiska och oftast mera inbringande yrkena, deribland i främsta rummet Civil-i.ngeniör-yrket.
Då anledning vöre att förmoda, att detta sistnämnda under den närmaste framtiden komme att behöfva ganska stor personal, kunde frestelsen att dervid söka sin lycka blifva för Ingeniör-officern alltför lockande, om hans lönevilkor vore ojemförligt ringare, än dem, han i en annan, med hans egen mycket närbeslägtad, tjenst kuride hoppas erhålla.
Enligt molionärernes åsigt, borde de nya löneförmånerne indelas i lön och tjenstgörings-penningar.
Att från de särskilda och vigtiga kommenderingarne borttaga arfvoden, vore obilligt emot den med en svårare tjenstgöring betungade; men skulle dervid dessutom erhållas den fulla förhöjda lönen, uppstode deu oformlighet, att ekonomiska fördelar kunde förhindra en officer att emottaga befordran till majors- eller högre beställning inom korpsen.
Vidare vore det tjenligt, att de utom korpsen tjenstgörande ej finge uppbära full lön i likhet med dem, som inom korpsen tjenstgjorde.
Derföre borde tjenstgörings-penningarne aldragas för dem, som inom korpsen voro med traktamenten kommenderade (likväl icke vid tillfälliga kommenderingar) och för dem, som tjenstgjorde utom korpsen.
Dessa tjenstgörings-penningar kommo derigenom Statsverket tillgodo.
Undantag borde dock göras för yngre kapitener med tjenstgöring inom korpsen, emedan de ofta beordrades till vigtiga befattningar, der de, till följd af deras löners mindre belopp, äfven då traktamente inräknades, visserligen icke blefvo för högt aflönade.
De löner och tjenstgörings-penningar motionärerne föreslogo voro följande: 1 Öfverste, lön R:dr 2,400: — — tjenstgörings-penningar . . » 600: — — - qqq. i Öfverste-Löjtnant, lön . ... » 2,000: — — tjenstgörings-penningar . . » 500: — — o gQO* 6 Slals-Utskollcts Utlåtande, JU 69. 2 Majorer, hvardera, lön .
R:dr 1,600: tjenstgörings-penningar . » 400: 2,000: 4 äldre Kapitener, lön . , . .
» 1,400: tjenstgörings-penningar » 400: 1,800: 4 yngre Kapitener, lön . » 600: tjenstgörings-penningar . • » 300: 900. 10 Löjtnanter, lön » 400: — — tjenstgörings-penningar . » 140: 340: 3 Under-Löjtnanter, lön . . . » 280: tjenstgörings-penningar . » 100: 380.
6 Konduktörer, lön ... „ 300: tjenstgörings-penningar . » 80: 580. 10 Under-Konduktörer, lön . » 220: tjenstgörings-penningar . » 30: 230; Civil-Staten: 1 Sekreterare, lön R:dr 830: — — 1 Kanslist, » » 420: 3 Kassörer och Förrådsförvaltare å » 600: 3 » » å » 420: 1 Vaktmästare . . . . . . » 250: och då, enligt detta förslag, som, utom förut varande tjenster, upptoge 6 nya konduktörs-platser, erfordrades 39,000 R:dr, men nuvarande aflönings-stat uppgick till endast 21,930 R:dr, utgjorde den behölliga tillökningen i anslag 17,070 R:dr; hvarförutan af motionärerne föreslagits, att kassörer och förrådsförvaltare, hvilka icke kunde påräkna någon befordran, måtte undfå, efter 10 års tjenstgöring, 23 procent och efter 20 års tjenst 30 procent förhöjning i lönen, i likhet med motsvarande tjenstemän vid artilleriet, hvilka dessutom hade biträde af tygskrif vare; varande Hr Lejonanchers motion biträdd af Hr von Hartmansdorff, A., som fästat uppmärksamhet derå, att, med inberäknande i nuvarande aflönings-staten af de från andra anslag utgående här nedan omförmälde medel, till sammanlagdt belopp af 940 R:dr, den verkliga tillökningen utgjorde endast 16,130 R:dr.
Utskottet, som tillika erhållit del af ofvanberörde, utaf Chefen för Ingeniörkorpsen afgifne, till trycket befordrade, underdåniga memorial, har dervid funnit de af motionärerne framställde förhållanden och förslag vara i allo öfverensstämmande med dem, som blifvit framlagde i nämnde underdåniga memorial, ur hvilket sednare Utskottet ansett sig böra, för frågans fullständiga utredning, meddela följande omständigheter rörande korpsens underbefäl och civil-stat.
Den nuvarande staten för korpsen upptoge löner för allenast 10 under-konduktörer, men detta Stals-Utskollels Utlåtande, Jtä 69. 7 antal vore alldeles otillräckligt för tjenstgöringen, som för närvarande fordrade och sysselsatte minst 22, af hvilka de öfver tålige erhöllo blott traktamente enligt resereglementet.
Saknande pensionsrätt, skyndade $ig dessa öfvertalige att emottaga andra beställningar, sä fort tillfälle dertill yppades.
De duglige kunde derföre icke länge qvar hållas och de qvarblifvande mäste stundom utgallras, enär alla på försök antagne ej kunde befinnas passande.
Sedan år 1831 hade 86 under-konduktörer blifvit antagne samt 80 algått, 11 genom dödsfall, 15 genom befordran och 56 genom afsked.
Den ofta förekommande bristen på underbefäl fylldes till en del genom tillfälliga kommenderingar från arméen och Ilottan.
Det vore derföre nödvändigt, att
Ingeniör-under-officerarnes löner ökades så väl till antal, som till belopp, motsvarande dem, hvilka bestodos under-officerare vid gardet och artilleriet.
Vid Ingeniör-korpsen funnes väl en högre under-officers- eller konduktörsgrad, men utan större lön eller annan pensionsrätt, än under-konduktörerne innehade.
Deras lön utgjorde endast 210 R:dr.
Vid gardes-regementerne uppgick åter fanjunkarelönen med beklädnadshjelp till 416 R:dr, samt vid artilleriet styckjunkarnes lön med beklädnads-penningar till 388 R:dr och sergeanternes till 251 R:dr, hvarförutan under-officerarne vid dessa korpser egde rätt till pension efter 25 tjensteår, då deremot Ingeniör-korpsens under-officerare först efter 30 tjensteår finge pensionsrätt.
Då under-officerare, med lön på stat, blefvo använde vid större byggnadsföretag, åtnjöto de väl ett dagligt traktamente af 24 sk., hvarmed de kunde någorlunda berga sig, men på de fästningsorter, der de voro inskränkte till blotta lönen, var denna för deras utkomst otillräcklig, isynnerhet om de egde hustru och barn.
Derföre hade det ock hittills icke lyckats att kunna anställa någon under-officer i Götheborg, der en sådan person dock vid privata arbeten kunde påräkna 2 R:dr R:ko om dagen.
Af dessa anledningar ansågs konduktörernes och under-konduktörernes antal och löneförmåner böra bestämmas, på sätt här ofvan i den föreslagna nya staten omförmäies.
De civile tjenstemännen på Ingeniör-korpsens stat bestodo af 1 sekreterare, med lön på stat, 540 R:dr, och lönefyllnad af särskilde medel under Krigs-kollegii förvaltning, 310
R:dr, tillhopa 850 R:dr, af 1 kanslist med lön på stat, 210 R:dr, och lönefyllnad af nyssnämnde medel, 210 R:dr, tillsammans 420
R:dr, af en redogörare i Stockholm, som tillika gjorde regementsskrifvare-tjenst, men, icke var å stat uppförd, utan åtnjöt aflöning af särskilda under Krigs-kolDgium ställde medel med 350 R:dr, samt af 10 material-bokhållare, hvilka i fästnings- och garnisons-orterne voro uppbördsmän och redogörare för kassor och förråd, tillhörande så väl kommendantskapet, som fortifikationen.
Af dessa, fördeite i 3:ne klasser, med 430, 320 och 270 R:dr, hade 9 löner på stat.
Den 10:e lönen, öfverflyttad på flottans stat, var icke återställd och utgick nu, enligt Rikets Ständers beslut, tills vidare af extra byggnadsanslaget.
Deremot blefve af de 9 en lön i 5:e klassen öfverflödig, så snart dess nuvarande innehafvare i Warberg med döden afginge.
Hvad beträffade sekretera - 8 Stats-Utskoltels Utlåtande, J)s 69. ren och kanslisten, skulle någon tillökning i deras inkomster icke ega rum, hvaremot deras lönefylinads-arfvoden ansägos böra å stat uppföras.
Som de öfrige tjenstemännen, hvilka borde benämnas kassörer och förrådsförvaltare, voro i afseende så väl på uppbördernes storlek, för hvilka säkerhet för 1,500 R:dr till 4,000 R:dr nu mera måste ställas, som på redogörelseynes vidlyftighet samt tjenstgörin— gens stränghet, fullkomligt jemngode med tygförvaltare, utan att ega, såsom desse, biträde af tygskrifvare, så fordrade rättvisan, att deras löner komme att motsvara tygförvaltarnes samt att de måtte, likasom dessa sednare, efter 10 års berömlig tjehst, erhålla V, lön i förhöjning samt efter 20 års, ytterligare lika stor Iönetillökning.
Då tjensterne likväl icke voro af samma betydenhet i de olika fästnings- och garnisons-orterne, ansågos lönerne böra fördelas i 2 klasser, till antal och belopp, som den föreslagne staten upptager.
,Vid korpsen funnes äfven en vaktmästare med lön på stat, 110 R:dr, och lönefyllnad af medel under Krigskollegii förvaltning, 100 R:dr, tillhopa 210 R:dr, men som denne vaktbetjent hade lika sträng och ansvarsfull tjenstgöring, som kollegiernes vaktmästare, ansågs han böra erhålla lika lön med Krigs-kollegii kammardrängar, eller 250 R:dr.
Hvad slutligen angick förrådsförvaltarnes lönetillägg efter 10 och 20 års tjenstgöring, förekomme, att för närvarande 5 af desse tjenstemän i olika tjenste—ålder och löneklasser voro dertill berättigade med en sammanlagd summa af 1,125 R:dr.
Om derföre förslagsvis 5 sådane tillökningar i högsta klassen beräknades, komme det dertill erforderlige belopp, hvarmed staten skulle ökas, att utgöra 1,500 R:dr; men då dessa slags lönetillökningar till tygförråds-förvaltarne icke funnos på artilleriets lönings-stat upptagna, utan annan tillgång dertill blifvit anvisad, ansågs lämpligast, att tillökningarne till fortifikations—förvaltarne finge utgå af de under Krigs-kollegii fortifikations-afdelnings vård ställde medel, hvilka dertill lemnade tillgång, när de nu derifrån utgående lönefylinads-arfvoden till sekreteraren, kanslisten, redogöraren och vaktmästaren, i enlighet med den föreslagne afiönings-staten, upphörde, af det årliga förhöjda anslag, som Rikets Ständer, i händelse af deras godkännande utaf den föreslagne staten, behöfde anvisa, elier 17,070 R:dr, blefve endast 16,750
R:dr en ny utgift, enär det extra bygguads-anslaget befriades från den derpå för närvarande anvisade redogörare-lönen i Carlskrona, uppgående til! 320 R:dr.
Sedan Utskottet fjor öfrigt inhemtat, att uppgifterne angående Ingeniör-korpsens nuvarande aflöning äro med deri för korpsen, gällande stat öfverensstämmande, äfvensom att sammanräknade summan af aflöningen efter den föreslagne nya staten med 17,070
R:dr öfverstiga det belopp, den gamla staten upptager, har Utskottet tagit detta ärende i öfvervägande och dervid, i betraktande af de utaf motionärerne uppgifne och genom Chefens för Ingeniör-korpsen underdåniga memorial styrkte förhållanden, ansett icke blott rättvisa 'och billighet emot denna korps, utan äfven omsorgen om dess framtida bestånd och användbarhet i Statens tjenst högligen Stats-Utskottets Utlåtande, M 60. 9 högligen påkalla förbättrade lönevilkor för korpsens personal; och då Utskottet derjemte funnit den ifrågaställde tillökningen i underbefälets antal vara oundgängligen nödig och de nya löneförmånerne, med deras fördelning i lön och tjenstgörings-peuningar, lämplige, samt förslagets bestämmelser i öfrigt ändamålsenlige, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att, för tillvägabringande af den reglering utaf Ingeniör-korpsens personal och lönevilkor, som nu blifvit föreslagen, bevilja det härtill erforderliga belopp af 17,070 R:dr, under förbehåll, att tjenstgörings-penningarne innehållas och besparas
Stats-verket vid ali sådan med traktamente eller arfvode förenad tjenstgöring inom korpsen, sorn icke är blott tillfällig, dock med undantag för yngre kapitener, men vid så beskaffad tjenstgöring utom korpsen för alla utun undantag. 5:o Från Uidderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en af Grefve Löwenhjelm, C. G., väckt motion, innefattande hemställan, att åtgärder måtte vidtagas till afhjelpande af det missförhållande, som, enligt motionärens tanke, egde rum emellan aflöningen för kommendanterne å Rikets fästningar och de med dessa befattningar förenade besvärliga åligganden, isynnerhet sedan fästningarne småningom förvandlats till straff-fängelser, och kommendanterne derigenom jemväl fått sig ålagdt vården om och ansvaret för der inneslutne brottslingar.
Dä den af motionären gjorda framställning icke innefattar ett bestämdt förslag i ämnet, samt någon förändring i förevarande afseende ej blifvit af Kongl. Majit, uti Dess Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, ifrågaslälld, i följd hvaraf Utskottet saknar all ledning för frågans bedömande, hemställer Utskottet att, i anseende till ärendets outredda skick, den väckta motionen icke må till någon åtgärd föranleda. 6:o
Med afseende å nödvändigheten att, medelst öppnade utsigler till befordran och förbättrade allöningsvilkor in. m., uppmuntra unga läkare till inträde i arméens ständiga läkare-korps, och derigenom äfven för framliden vinna säkerhet att denna korps städse förblefve både fulltalig och tjenstbar, äfvensom att derjemte bilda en stam af erTarna reserv-läkare för de fasta sjukvårds-anstalterne, för den händelse arméen en gång måste göras mobil, har Kongl.
Majit täckts föreslå: a) att åt arméens bataljons-läkare, hvilkendera graden de än innehade, måtte, i stället för den, efter åtta års tjenstgöring, dem nu tillkommande SO procent löneförhöjning, medgifvas förmånen att, efter 6 års oafbruten öch berömlig tjenst i nämnde egenskap, från Allmänna Indragnings-staten kunna, på vederbörlig 'anmälan hos Kongl. Majit, erhålla årlig förhöjning af 123 Ridr å innehafvande lön och, efter vidare i 4 år fortsatt enahanda tjenstgöring, ytterligare' en lönetillökning af 73 Ridr, så att efter 10 års tjenst den årliga aflöningen för en bata!— Bih. lill R.
Prut. 1835 & 1834. X Sami. i Afd. 24 haft. 2 10 Stals Utskottets Utlåtande, JYi 69. jons-läkare Liefve, om han under tiden qvarstannade i andra bataljonsläkare-graden, 450 R:dr, och, i fall han blifvit befordrad tili förste bataljons-läkare, 600 R:dr; b) att för arméens regements-läkare beviljades följande löneförhöjningar, nemligen: för regements-Iäkarne vid indeida arméen, 29 till antalet, samt regements-läkaren vid Lif-Bevärings-regementet, 100 R:dr åt hvarje .
R:dr 3,000: för de 8 regements-Iäkarne vid värfvade arméen, med efter deras nu innehafvande olika löner lämpade belopp tillsammans ....
» 1,990: ^ ggg. hvarigenom aflöningen skulle blifva, för regements-läkaren vid Lif-Bevärings-regementet, 250 R:dr, för regements-Iäkarne vid Wermlands Fältjägare-regemente, vid Lil-regementets och Smålands Grenadier-korpser, samt vid Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands Fältjägare-korpser, 600 R:dr, och för regements-Iäkarne vid arméens alla öfriga regementer och korpser, 800 R:dr; och borde de ifrågasatta löneförhöjningarne tilläggas vederbörande regementens och korpsers aflönings. anslag; c) alt för regements-läkare, som straxt efter uppnådda 60 lefnads- och 30 Ijefiste-dr sökte nådigt afsked, måtte medgifvas rättighet att då, utöfver dem ur Arméens Pensionskassa tillkommande pension, jemväl från Allmänna Indragningsstaten undfå pension, bestämd till 400 R:dr för dem, 'hvilkas löner skulle förhöjas till 800 R:dr, och till 200