Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då häraf blott inhemtades den obetydliga förändring, som något år kunde inträffa i nämnde fonds belopp, men icke resultatet af de medels förvaltning i sin helhet, hvilka tillhörde staten, ansågo Kollegierna af Rikets Ständers anförda uttryck ej böra dragas annan slutsats, än att, med bibehållande af kapitalräkningen, jemväl grundfonden borde i densamma upptagas; i hvilket afseende Kollegierna låtit upprätta ett förslag till kapitalräkning, hvilken i sammanhang re - dovisade såväl grundfonden, som statens inkomster och utgifter för året, och i sådant afseende upptoge, å ena sidan: a) statens tillgångar vid årets början, b) dess för .året debiterade inkomster, samt, å andra sidan: a) hvad under årets lopp staten förlorat eller utgifvit och b) tillgångarne vid årets slut.
Vidare hafva Kollegierna ansett de i förslagshufvudboken angifna benämningar : missväxt-undsättnings fonden samt allmänna magasins fonden eller fonden för äldre missväxt-undsättningar, böra, för redighets skull, ändras, den förre till kreditiv fonden eller fonden för undsättningar och den sednare till magasins fonden eller fonden för äldre undsättningar, äfvensom, enligt Kollegiernas tanke, de i 2:dra tomen förekommande konti för utgiftstitlarne borde, i afseende å redovisningen för besparingarne, förtydligas derigenom, att vid hvarje anslag antecknades, huruvida detsamma vore förslags- eller reservationsanslag, eller begge delarne.
Dessutom och da i rikshufvudboken ingått blott en del af hvad, som tillhörde Riksgäldsverket, hvars inkomster största delen, eller den allmänna bevillningen, debiterades och uppbures af statens uppbördsverk, men af dem aflemnades till Riksgäldskontoret, som deraf till Kongl. Statskontoret återställde den s. k. statsfyllnadssummans belopp, samt deremot andra inkomster, t. ex. den del af tidningsstämplings-afgiften, som i hufvudstaden utgjordes, och de bidrag, som
Banken lemnade för allmänna behofs fyllande, inginge omedelbart till Riksgäldskontoret, utan att synas i statsverkets räkenskaper, hvilket äfven vöre förhållandet med utgifterna, enär somliga bestriddes af Riksgäldskontoret omedelbart, andra åter, hörande till extra statsregleringen, verkställdes af och genom Statskontoret; hafva Kollegierna, på dessa med flera skäl, hemställt, att rikshufvudboken, för att fullständigt utvisa Svenska drätselverkets verkliga ställning, jemväl måtte innfatta redogörelse för ali den förvaltning af allmänna medel, som vore Riksgäldskontorets Fullmäktige anförtrodd ; och borde, i händelse af bifall till Kollegiernas åsigter i afseende på kapitalräkningen och behofvet af redogörelsens för Riksgäldskontorets förvaltning intagande i rikshufvudboken, formuläret för samma hufvudbok på det sätt förändras, att från l:sta törnen förflyttades till den 2:dra, näst efter fol. 8, alla konti, från och med grundfondens till och med öfveråriga depositioner (fol. 7—110), och i deras ställe insattes kapitalräkningen, jemte ett sammandrag, eller inkomst- och utgiftskonto, hvaremot i 2:dra törnen, bland konti för berörde fonder, nya konti för
Riksgäldskontorets medel och andra dithörande fonder inrymdes i den ordning, ämnena det fordrade, samt att kontot för Riksgäldskontoret, såsom förvaltande verk, jemte de öfriga konti, på hvilka förändringarne kunde hafva inverkan, kompletterades eller rättades i behöfliga delar, i hvilket fall föreskrift skulle meddelas, att Riksgäldskontorets hufvudbok borde årligen till Kongl, fstats'- kontoret öfverlemnas, för att af vederbörande derstädes, efter föregånget omslut, i Rikshufvudboken intagas.
Då, hvad först angår den i förslagshufvudboken begagnade uppställning efter fonder och dessas inbördes begränsning, äfvensom i afseende å det bifogade tabellverket, Rikets Ständers föreskrifter blifvit följda, samt det förändrade sättet att behandla de staten ej tillhöriga, men till de förvaltande auktoriteterna ingående, särskilda medlen måste bereda mera korthet och redighet, helst uppmärksamheten derigenom icke afledes frän de för hela riket gemensamma fonderna, hafva Revisorerne, lika med Kollegierna, ansett hvad sålunda blifvit föreslaget böra antagas.
Beträffande derefter frågan om en kapitalräkning, så hafva Revisorerne äfven ansett, att en sådan .borde finnas, sorn sammandroge alla de, special-fonder, i hvilka statskapitalet] fördelas,’; och då Öfverkommissarien Fredin, af Revisorerne hörd, icke haft något dervid att påminna, tillstyrka Revisorerne, att denna förändring må i det nya formuläret vidtagas.
Men som den af Kollegierna förslagsvis upprättade — 6 — kapitalräkning inom hofvudkolumnen upptager bikolumner, särskilt för hvar och en af grund-, ordinarie- och extra statsregleringsfonderna, samt en gemensam kolumn för samtliga de öfriga smärre fonderna, hafva Revisorerne, som ansett dessa bikolumner obehöfliga och äfven oriktiga, såsom icke tillhörande begreppet af en kapitalräkning, funnit, att, i dessas ställe, borde inrättas 2:ne hjelpkonti till kapitalräkningen, det ena ett sammandragskonto för all inkomst och det andra ett dylikt konto för all utgift, från hvilka hufviidsummorna inginge till kapitalkonto, för att der sammanställas med in- och utgående balanser; i hvilket afseende Revisorerne låtit, upprätta förslag, dels till dylika hjelpkonti, dels till ett kapitalkonto, hvilka handlingar; åtföljd af en promemoria öfver de vigtigaste af deraf påkallade nödiga förändringar a andra konti, äro förslagshufvudboken bilagda.
1 afseende å sättet för uppställningen af de allmänna fondernas konti, finna Revisorerne den i Kollegiernas förslag till kapitalräkning äfvensom i de fleste af förslagshufvudbokens fondkonti förekommande sammanföringen under högst 4 Iiufvuddetaljer, nemligen: in- och utgående balanser samt inkomster och utgifter, böra a alla fonders konti tillämpas, men då afvikelse derifrån skett i förslagshufvudboken a ordinarie statregleringsfonden, missväxt-undsättningsfonden och fonden för öfveråriga depositioner, bör, enligt Revisorernes tanke, rättelse, till enhets vinnande, derutinnan ske.
Vidkommande de uti förslagshufvudboken ingående, hittills så kallade kreditivoch allmänna magasinsfonderna, hvilka, enligt det nja formuläret, skulle benämnas, den förre missväxt-undsättnings fonden och den sednare allmänna mag a sins fonden eller fonden för äldre missväxt-undsättningar, men, i Kollegiernas tanke, börtie heta, den förra kreditiv fonden eller fonden för undsättningar och den sednare magasins f omlen, eller fonden för äldre undsättningarJ finna Revisorerne, med instämmande i Kollegiernas förslag till benämning af den sednare fonden, den af Kollegierna föreslagna rubriken för den förra fonden vara mindre lämplig och blott förvillande, enär samma fond numera har egna inkomster, utan att bestämdt gifvet är, att någon del af mindre kreditivet, hvaraf benämningen ursprungligen tagits, dertill skall ingå, helst detta kreditiv till andra fonders understöd äfven kan användas; hvadan Revisorerne, som anse, att denna fond rättast bör kallas undsättningsfonden, såsom närmast angifvande fondens ändamål, föreslå, att fonden ma erhålla denna benämning.
Jemte det Revisorerne, lika med Kollegierna, anse, att ä konto för statsutgifterna bör anmärkas när anslaget är förslagsanslag eller reservationsanslag, få, i afseende ä det af Kollegierna väckta förslag om intagande i rikshufvudboken af redogörelsen för all den förvaltning af allmänna medel, sorn riksgäldsverket tillhör, Revisorerne, på de skäl Kollegierna andragit, tillstyrka detta förslag, för hvars bringande till verkställighet Rikets Ständer, i händelse af bifall dertill,, torde besluta nödiga åtgärder.
Slutligen och då Revisorerne, hvad angar öfriga i förslagshufvudboken iakttagna förändringar, anse desamma vara ändamålsenliga och böra gillas, hemställa Revisorerne, att ifrågavarande formulär till ny rikshufvudbok, med de ändringar och tillägg, som här ofvan blifvit föreslagna, måtte såsom ledande till en fullständig samt lättfattlig och klar öfversigt af Svenska drätselverket, varda till efterrättelse antaget.
Revisorerne gå nu att redogöra för granskningen af förslaget till en hufvudbok för Kongl. Statskontorets enskilda rörelse.
Vid upprättandet af detta förslag, har dess ämne eller innehåll blifvit sålunda fattadt, att deruti intagits redogörelsen för Räntekammaren äfvensom för de stats - anslag och fonder, som hittills i Statskontorets memorialböcker förekommit, jemte de fordringar och skulder, som af denna rörelse sig härleda, hvartill ytterligare kommit de tillgångar, som för Statskontoret uppstå genom rättigheten att anordna på Landtränteriernas behållningar.
Vidare och, da Rikets Ständer i ofvanberörde underdåniga skrifvelse antydt, att med ifrågavarande hufvudboks inrättande också borde, såsom ändamål sökas afskaffandet af sä väl redogörelsen för statsverkets spanmål, sorn karta-sigillata-hufvudboken, har i förslagshufvudboken ingått hvad af dessa redogörelsers innehåll utaf Statskontoret omedelbart förvaltas, eller Skeppsholms kronomagasin och karta-sigillata-rörelsen i Stockholm, äfvensom, under förutsättning, att, i öfverensstämmelse härmed, jemväl de hufvudböcker, sorn upprättas öfver så väl den s. k. kreditivfonden . som allmänna magasinsfonden, för framtiden skulle komma att upphöra, de delar af nämnde hufvudböckers innehåll, hvilka ansetts tillhöra Statskontorets omedelbara förvaltning, blifvit i förslaget intagna.
Slutligen hafva uti den föreslagna hufvudboken, såsom ämnen, ingått redogörelserna för dels Stockholms jern- oelx metallvåg — för så vidt der befinnas Kronans effekter, — dels Avesta Kronoinspektion, hvars hufvudbok äfven ansetts kunna upphöra, — begge lydande omedelbarligen under oftanämnde embetsverk.
Då åtskilliga bland de härutinnan inbegripna valutor eller kapitalslag icke äga ett bestämdt penningevärde, såsom fallet är med stämpladt papper, hvilket icke förr, än det blifvit försåldt, gifver någon tillgång, samt med spanmals- och bergseffekterna, hvilkas värden ej förr, än vid riksbokslutets uppgörande, kunna slutligen bestämmas, och ett helt och hållet fingeradt värde å dessa kapitalslag blott skulle föranleda onyttigt besvär, otydlighet och villa, och följaktligen synes vara otjenligt att i penningebokföringen inblandas, der sådant icke är af nödvändigheten pakalladt; halden föreslagna hufvudboken blifvit fördelad i 4 afdelningar, eller hufvudböcker, nemligen: A) en för penningar.
R) en för stämpladt papper.
C) en för spanmåls-effekter.
D) en för bergsprodukter.
De i redovisningen för Skeppsholms magasin ingående fastigheter samt magasinets, äfvensom det dermed förenade Kronobageriets, inventarier, hvilka pä samma skäl synts äfven böra utgöra föremål för särskilda hufvudböcker eller redovisningar, hafva likväl tills vidare, såsom hittills, blifvit i penningerörelsen bibehallna, under förutsättning, att alla penningevärden på dylika kapitalslag för framtiden skulle anbefallas till uteslutande ur de redogörelser, som ensamt omfatta de rörliga medlen, enligt hvad Rikets Ständer i deras underdåniga skrifvelse hemställt.
De föreslagna hufvudböckerna hafva ansetts böra i framtiden upprättas, icke efter räkenskapsterminens slut, pä grund af förda primära anteckningar i memorialböcker och -journaler, utan under samma termin, sa att sjelfva dessa anteckningar successive verkställas omedelbarligen i hufvudboken, enär sålunda besparing i arbete, tidigare öfversigt och afslutning blifva möjliga, utan att framställningen förlorar i klarhet.
Samma termin för denna eller dessa hufvudböckers omfattning har blifvit antagen, som vid förslagets upprättande var bruklig, eller kalenderår i allmänhet, men med utsträckning till atta månader in pä nästa ar endast hvad anordn in gen ä statsanslagen och åtskilliga andra fonder beträffade, hvarvid likväl föriattaren af förslaget framställt fördelarne deraf att i allo antaga kalenderårets slut, såsom termin för afslutningen.
Vidare är den princip följd, att hvarje års hufvudbok ej må upptaga annat, än hvad till kännedom kommer under besagde termin, eller tverteinot hvad förhållandet varit med Statskontorets memorialböcker, så att, — 8 — t. ex., resultaterne af 1846 års rikshufvudbok, såsom afslutad först år 1848, uti Statskontorets hufvudbok för förstnämnde är ej kunna blifva synliga.
Slutligen har, såsom äfven en allmän princip, blifvit antaget, att icke någon post får i Statskontorets hufvudbok föras, utan verkets derom meddelade befallning, hvarvid i de förslaget åtföljande motiverna anförts de grunder, genom hvilkas tillämpning denna princip ansetts kunna ställas i verket.
Penninge-hufvudboken har, såsom med nuvarande memorialböcker är fallet, för vighetens skull, blifvit i flera torner fördelad.
Då det icke torde vara möjligt att äfven genom den vidlyftigaste beskrifning af de konti, denna hufvudbok innehåller, gifva en i allo fullständig bild af dess beskaffenhet, hafva Revisorerne trott sig endast böra nämna, att dessa konti synts Revisorerne vara hvarken flera eller färre, än sorn af ämnenas behöriga utredning påkallas, äfvensom att emot sjelfva uppställningen inom hvaije konto icke något varit att anmärka.
Enahanda omdöme böra Revisorerne lemna om hufvudböckerna för det stämplade papperet, för spanmälseffekterna och för bergsprodukterna.
Emot förslaget äro af Kongl. Statskontoret, uti dess deröfver afgifna underdåniga yttrande, åtskilliga anmärkningar framställda, för hvilka Revisorerne nu få i största möjliga korthet redogöra.
Detta embetsverk har först och främst, genom anförande deraf, hurusom det hade befattning med alla de auktoriteter som förvaltade de till statsregleringen hörande medel, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen, Mynt- och kontrollverken, Tullverket m. fl., och att allt detta utgjorde dess rörelse^ velat visa, att den omfattning Fredin, enligt det föregående, gifvit förslagshufvudboken vöre för trång, och hufvudboken fördenskull olämplig; men Statskontoret har härvid synbarligen icke iakttagit det förhållande, att, om äfven denna vidsträcktare verksamhetskrets tillhör Statskontoret, en del af samma verksamhet likväl af detta verk omedelbart, utan biträde af andra underlydande auktoriteter, utöfvas hvilken del utan tvifvel är densamma, som föregående Revisorer samt Rikets Ständer benämnt Statskontorets enskilda rörelse, och för hvilken de likaledes önskat en särskild räkenskaps uppgörande, emedan, när alla öfriga auktoriteter, som förvalta stats- eller allmänna medel, hvar för sig, redan äga och mäste äga sjelfständig och fristående anteckningar och redovisningar öfver hvad desamma omedelbart om händer hafva, men en sådan redovisning i vanlig tid och form ännu för Statskontoret saknas, det, för erhållande af ett i detta afseende fullständigt och likartadt sätt för redogörelsen i allmänhet, ej behöfdes mer, än att äfven i Statskontoret upprättas en dylik redovisning för hvad under dess omedelbara förvaltning ligger.
Under vidhållande af denna enkla och klara idé, kunna Revisorerne ej annai än afstyrka inrättandet af den hufvudbok, sorn blifvit af Statskontoret, i sammanhang härmed, föreslagen att upprättas för dess rörelse, enligt verkets ofvanangifna uppfattning, eller, med vissa undantag, för alla de verk, sorn "hafva uppbörd af statsregleringen tillhörande medel, helst sålunda just den anmärkta bristen i närvarande förhållanden kom - ine att qvarstå och, i alla fall, resultatema af en dylik hufvudbok tids nog blifva bekanta genom rikshufvudboken, som sammandrager alla de föryaltande verkens redovisningar.
Deremot synes Öfverkommissarien Fredin hafva riktigt uppfattat och fullföljt Rikets Ständers mening, dä han gifvit sitt förslag till hufvudbok för Statskontorets omedelbara rörelse den omfattning, som i det föregående blifvit omförmäld.
Tvekan har härvid likväl uppstått, huruvida icke Mynt- och Kontrollverkens redovisning, åtminstone till dess hufvudsummor, borde i Statskontorets hufvudbok förekomma ; men då, enligt hvad upplyst blifvit, den del Statskontoret tager i assigneringar på Rikets Ständers Bank för Mynt- och Kontrollverkens räkning är att anse mer såsom en blott kontroll på Öfver-direktören vid dessa verk, än som ett specielt moment af förvaltning, hvarföre ock anteckningen af assignationerna verkställes, ej af någon bland Statskontorets räkenskapsförare, utan af dess Ombudsman, samt Statskontoret derutöfver icke täger någon befattning med special-förvaltningen vid nämnde verk, hvilken ensamt ät Öfver-direktören är anförtrodd ; anse Revisorerne Fredin hafva rätteligen förfarit, då han icke upptagit Mynt- och Kontroll-verken uti Statskontorets hufvudbok.
Statskontorets öfriga anmärkningar, framställda i mängd för att visa förslagets oanvändbarhet, hafva Revisorerne genomgått och funnit dem röra, först och främst saknad af sådant, som, enligt Revisorernes tanke, är obehöfligt, om icke onyttigt, t. ex. att, enligt hvad Statskontoret antydt, statistiska upplysningar borde finnas ä statsmedlens hufvudkonto; hvilket konto
Revisorerne åter ansett tillräckligt klart, enär det afslutas på enahanda sätt, som
Statskontoret sjelft föreslagit måtte i rikshufvudbokens kapitalräkning begagnas, och förklaringen af de deri ingående summorna sker på särskilda bikonti; äfvensom att, enligt Statskontorets anmärkning, man förgäfves i hela hufvudboken får veta, huru mycket på hvarje hufvudtitel blifvit utbetahlt; hvilket innefattar ett anspråk, som uti en specialräkenskap i allmänhet ej kan uppfyllas.
Vidare röra dessa anmärkningar klander emot förhållanden, som synas böra godkännas, t. ex. att, emot praxis i allmänhet, inkomster och utgifter genast antecknas i hufvudboken, icke i särskilda förteckningar, som vid årets slut sammanfattas; — ett förhållande, som, när det kan tillämpas, måste anses fördelaktigt, då derigenom både tid, möda och material besparas.
Vissa uppgifter hafva Revisorerne funnit icke öfverensstämma med verkliga förhållandet, t. ex. att, enligt Fredinska förslaget, Räntekammaren skulle befrias från all redovisning samt
Memorialbokhållaren vara den egentliga redovisaren ej blott för sig, utan ock för Räntekammaren; då deremot nämnde förslag bestämdt innehåller, att och huru en sådan redovisning borde ske, äfvensom alldeles icke förutsätter något dylikt åliggande för Memorialbokhallaren.
För att visa den bristande öfvorensstämmelsen emellan Statskontorets hufvudbok och dess konto uti Fredinska rikshufvudboken och derigenom ådagalägga, att. förstnämnde hufvudbok vore ett “otillförlitligt aggregat af ziffror“, har Statskontoret vidare uppställt en mängd af ziiferförhållanden; men, oafsedt att icke någon vigt ligger pä en sådan öfverensstämmelse, då förslaget kunnat uppgöras på alldeles diktade summor, utan att detta hindrat dess bedömande, hafva Revisorerne funnit de anmärkta olikheterna lätt förklarade.
Statskontoret har :nemligen vid denna uppställning jemfört belopp, emellan hvilka någon jemförelse i detta afseende icke kan äga rum, såsom mellan statsanslag i Statskontorets hufvudbok, och den derå skedda anordningen och lefver ering en, enligt konto i rikshufvudboken, hvarvid, hvad lefvereringen angår, afräkning dessutom icke skett af sådana deri ingående belopp, som icke tillhöra statsmedlen, — emellan remisser af statsmedel i Statskontorets hufvudbok och remisser, bestående ej blott af statsmedel utan oek af andra, slags medel uti rikshufvudboken, — emellan skuld-balanserna a statsmedlen i den förra hufvudboken och tillgängsbalansema, enligt kontot i rikshufvudboken o. s. v
Statskontoret har vidare icke fästat nödigt afseende å det förhållande, att belopp, hvilka under löpande förvaltningsår, efter hvad man då om dem känner, erhålla sin plats i bokföringen, sedermera vid riksbokslutet, och vid den vidsträcktare kännedom, som under jemförelsen med andra förvaltningars räkensk»per om dem vinnes, måste upptagas under andra rubriker, t. ex. att poster, som "pPtngits såsom remisser i Statskontorets hufvudbok, men vid riksbokslutet befunnits vara ]|0S anlian förvaltare förut debiterade, måst vid sednare tillfället såsom uppbörd behandlas o. s. v. Den anmärkta bristande öfverensstämmelse!! emel - — 10 — lan nämnde hufvudbok och konfn i i 3 ■ öfverskott, förklaras deraf all den f r p3 anordmnS<:n a statsverkets inkomstLandtränterier, af sadan arle ino 1 •? h'STf a,1.ord"i»S, sorn skett å vissa för Statskontoret, utan liksom fn ™ ^ / eJ k!umat upptagas å kontot de konti, som redovisa inmnrlf» _ ?*a. d Rikshufvudbok, med rätta upptagits å särskilda förvaltande ve ( ^ ¥/Trante™r.
För dylika olikheter emellan de som Kevisorerne fonnh 'i °.C'i rik*hufvudboken redogöres alltid, så rörde ärsräkenskaner- etr f'] ll ?
Fiksbokslutskoiitoret upprättade omslut af behelstalldeles samma differeSsé?
Sl ån 18JÄ** ' ‘m -T8* uPPmärksamheten, hufvudboken, ä ena s , samt l,fVi t'T,a ,°!:ker odl rä»tekammarefinnas, utan i!?
’ samt den officiella nkshufvudboken, å den andra, före kunnat sättas i frå-a °— 'statskm tS "t . sa räk®j,skaPer tillförlitlighet lämpligen laren äfven med M.rMe af e™'»e åto^Wbjtba. arbetet med Statskontorets hufvudbok • men pä de -rande” F~r medhinna „„cs <let Itevisoreme MIT ÄTÄ detaliern180?!.1' ve,;kstal,as’, lelst Memorialbokhållaren numera blifvit befriad från bokens ? den, dr>-a,4:de huvudtiteln.
I afseende på den genom^försiagThufvud -årder ? oande as} ftade granskning af Kammarrätten öfver Statskontorets åt' lis tillo. - r ’ ’ 1 f„ 'no efter resolutionernas data, sammanbindas, för att häl las tiilganghga sa val för Kammarrätten som för Rikets Ständers rZjZZ •
V sorn att, med afskaffande af Räntekammarens niomm-i-Whi . revisorer, afven ordningar af Räntekammarebokhållaren skulle månadtli-enC med 'ufiSiaa T' SstaT Pd ö0tSe[ith reCkini,nSarne ti]1 Räntekammareh&vudboken, hvarigenom då sistnämnde hufvudbok således komme att i redovisningsväg innefatta St
Säd i dovisade ft?beSrin"ftlCTr finnes,.upi’ta§e{?
sa,nt rikshufvudboken specifikt' revxsatie tor pesparin0ar eller reservationer a hvarje anslag och hnfvndtitil fi.ii standig redovisning ansetts vara åstadkommen.
Ehuru förstnämnde åtgärd måstl af Kevisorerne anses ändamålsenlig, fiJina Revisorerne likväl icke, för sTn de™ dessi oroidnanden kunna bibringa Statskontorets nuvarande redovisning den fullstän iv het, sorn genom den Fredinska förslagshufvudboken synes vara äsvftnd di fmanföra ett exempel, dervid alltid mäste komma att saäL^vigS^ fram’stä„in äfvensomnnf-nS r • hespanngsffondernas kalkylering under löpande förvaltningsår
Äcfrsr att r;iL-onti,o « -i1"ulOKoiismarag, nar ^statskontoret afven förordnat slutas med den 3™December*'in arje**ir• ^°3 k”t*1 ? ■ StatsansIaSen a"Sil»ge, skulle I I uecemDer nvarje ar, hvilket Revisorerne trott sig böra omnämna ÖfverkonnT a"S tiU, hufvudbok för Kongl. Statskontoret har anledda,EoTZlanT hvPramstallt atskilliSai,i]1 en del ganska vigtiga, deraf förkonti, - onT afskaffandi äf t
T ',an]nas: °m principerna för föringen å särskilda inspektion, äfvensom Jf Rin, t i r' kred,tlV'fo,ulen och Avesta Krono forande af Håntekammarm. h™?8 ' ’ — ront\ e" enda hankoräknings maren till StatskonZe/s Pnkf" ^ hankoa.ssig.ier.ngens förflyttande från Räntekair.- deri deltager, — 0m beredindi ‘dl den del Rantekammarebokhållaren morialbokhållaren bfehjeln -1 m öf df.nKarnmar„skr,fVare, sorn skulle vara Me afstyrkande utlåtande ai sP?t n -V- * *ragor har Statskontoret i sitt atstj rkanue utlåtande ansett öfverflödigt att sig yttra, och då Kongl.
Kammarrätten, * i Tabell 1 till 1851 urs Bevisions-berättelse angående Statsverket.
Sammandrag’ al* Kapital-räkning-en till 1848 års Riks-hufvudbok.
Mebel.
Balans från den 31 December 1847.
Öfverlefvereringar Återstående utgifter 20,848: 24. 1,462,345: 22. 385,979: 41. 10. 4. 3. 788: 20. 1. 4,258:
Reservationer å statsanslagen 2,679,452: 26. — 2,453,522:
Ordinarie afkortning
Extra ordinarie dito Anordning utom stat Anordning efter 1848 års riksstat Anordning enligt extra statsregleringen Rikets Ständers Riksgäldskontor andel Afskrifningar , Öfverlåtelse till Riksgäldskontoret Ökade reservationer Återlyftade depositioner Lefvereringar Balans den 31 December 1848:
Behållning af bergseffekter
Dito af fastigheter
Dito af inventarier
Dito af spanmål & c Fordringar Utlånta medel Innestäende krono-uppbörd.