Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts nådiga befallning att, efter anställd undersökning och besigtning af ifrågavarande egendom, till E. K.
Majit inkomma med förslag och kostnadsberäkning för egendomens försättande i sådant skick, att densamma kunde framgent användas för något Statens behof, hade E. K, Majit, genom nådig Skrifvelse af den 20 sistliune April, delgifvit Fullmägtige innehållet af ett utaf Öfverintendents-embetet i detta ämne till E. K.
Majit aflåtet underdånigt memorial samt jemväl till Fullmägtige öfve-lemnat en af Öfverintendents-embetet uppgjord ritning med dertill hörande kostnadsförslag, på det, med ledning af dessa handlingar, hos Fullmägtige kunde komma under öfvervägande, huruvida icke för närvarande, och intilldess näst sammanträdande Riksdag blifvit i tillfälle att taga frågan under förnyadt öfvervägande, med denna egendoms försäljning borde arsta.
Och hafva Fullmägtige, som ansett sig böra lemna Rikets Ständer kännedom om innehållet af berörda nådiga Bref, på det Rikets
Ständer måtte komma i tillfälle föreslå den förändring i det uti Riksgälds-kontorets nu gällande reglementes 149 § meddelade stadgande, som de i detta Bref omförmälda förslag och anförda förhållanden möjligen kunde föranleda, till Rikets Ständer öfverlemnat afskrift af det åberopade nådiga Brefvet, äfvensom den derigenom Fullmägtige tillställda ritning och kostnadsberäkning.
I ofvanberörda underdåniga memorial har Öfverintendents-embetet hufvudsakligen anfört, att, enär kostnaden för egendomens iståndsattande medelst reparation skulle uppgå till ej mindre än 98,000 R:dr, och då, genom en dylik anordning, ej skulle kunna undvikas en olämplig indelning af rummen samt byggnaden dessutom, åtminstone till någon tid, komme att besväras af sättningar och allt framgent förblifva af mindre fast beskaffenhet, embetet, framför en dylik reparation, förordade husets fullständiga ombyggnad med ny, efter dermed afsedda ändamål lämpad planindelning.
Med hänsigt härtill hade embetet låtit uppgöra ritning jemte dertill hörande kostnadsförslag, slutande sig på 103,000 Ridr, eller obetydligt mera än der för husets reparation beräknade kostnadssumma; Och hade embetet, som i underdånighet föreslagit husets ombyggnad enligt nämnda ritning med de förändringar deri, hvilka af husets ännu oafgjorda bestämmelse kunde föranledas, såsom skäl mot egendomens försäljning —• hvarmed, då fråga derom väcktes, afsågs att undvika en behöflig dyrbarare reparation samt att betäcka kostnaden för nya riksarkivs-husets inredning och tillbyggnad — åberopat dels det bristande utrymme för embetslokaler, som, efter inrättande af telegrafverket, de särskilda jernvägsstyrelserna med flera embetsverk samt utvidgning af andra sådana, numera förefunnes inom Kronans härvarande egendomar, hvilka ej heller erbjöde tillfälle att verkställa för embetslokaler ändamålsenliga tillbyggnader, dels den å sednare tiden alltmera yppade svårigheten att, ens mot ganska dryga hyresbelopp, erhålla till läge och inredning passande lägenheter för de större embetsverk, som deraf vore i afsaknad, äfvensom slutligen omöjligheten att, utan alltför betydliga kostnader, inköpa och Expedition*-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, Jfå 93. 27 till embetshus förändra privata egendomar, hvilka, med hänsigt till läge och öfriga förhålland n, vore för sådant ändamål fullt tjenliga.
Rikets Ständer, som, på grund af hvad i denna fråga sålunda förekommit och af Ofverintendents-embeiet blifvit anfördt, anse, att ifrågavarande egendom för närvarande icke bör föryttras, hafva alltså beslutat, att, intilldess näst sammanträdande Riksdag blifvit i tillfälle att taga under förnyad ompröfning, huruvida någon försäljning af ifrågavarande egendom bör ega rum, samma egendom må fortfarande af E. K.
Majit disponeras; och få Rikets Ständer, jemte anmälan härom, i underdånighet anhålla, att E. K.
Majit täcktes till nästkommande Riksdag framställa det förslag om egendomens framtida användande eller försäljning, som E. K.
Majit må finna med Statens fördel öfverensstämmande.
Preste-Ståndet den 18 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande åtskilliga frågor i anledning af den under innevarande riksdag verkställda statsreglering.
(Stats-Utskottets Memorial Nio 137.) S. A. K.
Såsom bidrag till bestridande af de utaf Rikets Ständer beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter, har, på sätt den af Rikets Stän - 28 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, JU 93. der utfärdade Riks-stat innehåller, för år 1867 anslagits ett belopp af 2,209,740
R:dr, som Riksgälds-kontoret egde att utbekomma från Stats-kontoret i den mån dess tillgångar det medgåfve; och hafva Rikets Ständer i sammanhang härmed, och med afseende å angelägenheten deraf att, synnerligen under instundande statsregleringsperiod, Riksgälds-kontoret så tidigt som ske kan må komma i åtnjutande af de för dess utgifter afsedda tillgångar, funnit sig föranlåtne att i underdånighet anhålla: att E. K. Maj:t täcktes taga i nådigt öfvervägande om och hvilka åtgärder må kunna vidtagas för att sätta Stats-kontoret i tillfälle att så tidigt som möjligt tillhandahålla Riksgälds-kontoret den åt detsamma anvisade del af statsmedlen.
Härjemte, och då Rikets Ständer genom bifall till E. K. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till komplettering af rörelsemateriel å Statens stambanor, vid beviljande af derför äskade beloppet, 2,000,000 R:dr, fästat det vilkor, att den från och med 1867 uppkommande behållningen å trafikinkomsterna från Statens jernvägar skall till Riksgälds-kontoret levereras, men det är af ic .e ringa vigt, att denna för bestridandet af Riksgälds-kontorets utgifter påräknade tillgång, i den mån den uppkommer, blifver utan tidsutdrägt Riksgälds-kontoret tillställd, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla: att E. K.
Maj:t täcktes förständiga vederbörande att, så snart räkenskaperna öfver trafiken för hvarje månad hunnit afslutas, så att behållningen för månaden kan uppgifvas, ofördröjligen till Riksgälds-kontoret leverera det månadtligen uppkommande öfverskottet å trafikinkomstjerna, under förbehåll att, i händelse utgifterna för rörelsen och jernvägarnes underhåll någon månad icke af inkomsterna betäckas, den uppkommande bristen med uppå vederbörlig reqvisition af Riksgälds-kontorets tillgångar ersättas.
Stockholm den 19 Juni 1866. Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, JtS då. 29 H:o 94.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juni 1866.
Preste-Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 20 — — Bonde-Ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af ny Bevillning s-stad g a. (Bevilln.-Utskottets Utlåt.
N:ris 3 och 9 samt Mern.
N:ris 13 och 21.) S. A. K.
Den af Rikets Ständer under nästföregående riksdag antagna och sedan början af år 1864 tillämpade Bevillnings-stadga har vid innevarande riksdag blifvit öfversedd och granskad.
Rikets Ständer hafva dervid, med vidblifvande af de grunder, på hvilka denna författning hvilar och utan att finna skäl till någon förändring af de afgiftsoch procentbelopp, som endgt stadgans Usta och 2:dra art. nu äro bestämda, beslutit, i här nedan upptagna delar, de ändringar och tillägg, hvilka funnits vara af omständigheterna påkallade, nemligen: Art. II. § 4.
Då arrendatorer af jordbruksfastighet äro frie från bevillning icke blott för sjelfva egendomen, utan äfven för inkomst af hvarje annat arrende än utaf sådan Kronan tillhörig fast egendom, för hvilken bevillning enligt Förordningens 2 § icke utgöres, och det sålunda mot de beskattningsåsigter, som härför legat till grund, är stridande, att, jemlikt 4 § morn. b, särskildt värde skall i beskattningsändamål åsättas hvarje »mot 30 Expeditions-Utskottets Förslog till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, Jfs 94. bestämd afgift och utan arbetsskyldighet eller tjenstbarhet upplåten» lägenhet, — hvilken föreskrift dessutom, enligt hvad upplyst blifvit, lärer flerestädes ledt till den orättvisa i tillämpningen, att bevillning, som städse måste utgöras för lägenheter, hvilka upplåtits endast mot bestämd afgift, deremot ansetts icke kunna påföras för dem, som blifvit upplåtna mot både kontant afgift och tjenstbarhet, ehuru i afseende på ändamålet med deras upplåtande någon skilnad dessa lägenheter emellan icke förefunnits; så hafva Rikets
Ständer ansett nödigt att ur denna 4 § utesluta ofvan citerade ord tillika med näst der framför stående ordet: «eller». § 6.
Med hänsigt till den mening, hvari ordet »Kronan» förekommer uti sista punkten af denna §, hafva Rikets Ständer funnit lämpligt att utbyta detsamma emot ordet »Staten», § 7. Rikets Ständer, som utan afseende lemnat väckt förslag om befrielse från bevillning för pension, hafva dock ansett billigheten påkalla, att när, på grund af gällande reglementariska föreskrifter, tjenstemän nödgas genom årliga inbetalningar till vtderbörande pensionskassor förvärfva rätt till 'framtida åtnjutande af pension, beskattning icke må ega rum å den del af deras lön, som till dessa inbetalningar åtgår; och hafva Rikets Ständer af denna anledning funnit nödigt att i sista punkten af ifrågavarande §:s andra afdelning införa ett tillägg, sorn berättigar sådan tjensteman att vid beräkning af hans beskattningsbara årsinkomst njuta afdrag för berörda pensionsafgifter. § 9- Enligt 9:de paragrafens nuvarande ordalydelse, skall bevillning för hela årsinkomsten af ett på skiljda orter verkande bolags rörelse påföras å det ställe, der rörelsen förnämligast drifves eller, då sådan bestämd ort icke förefinnes, der bolaget har sin styrelse.
Då nämnda bevillning utgör grunden för påförande af bidrag till fyllande af kommunernas utgifter, så är det för hvarje kommun af vigt, att inkomsten af den rörelse, som inom densammas område utöfvas, må der och icke annorstädes till allmän bevillning upptagas, äfven om denna rörelse är af en å annan ort befintlig bolagsstyrelse beroende.
Genom tillämpning af omförmälda stadgande uppstår således för den kommun, der bolaget har sin hufvudrörelse eller styrelse, en vinst, lika obillig, som den förlust, hvilken derigenom tillskyndas de kommuner, der bolaget idkar filialrörelse.
För att i detta hänsende bereda ömsesidig billighet, hafva Rikets Ständer vidtagit erforderliga förändringar i ofvanberörda §.
Dessa ändringar innefatta bestämda Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, Jfé 94. 31 föreskrifter i fråga om enskilda banker, enär bankräkenskaper måste föras med den fullständighet, att det ej bör möta någon svårighet att från bankstyrelse erhålla sådana uppgifter, som utvisa huru stor del af bankens vinst, som härflutit från den vid hufvudkontoret bedrifna rörelsen och huru stor del deraf, som uppkommit af rörelsen på hvarje afdelnings- och kommissionskontor.
Vidkommande deremot andra bolag, som utöfva sin rörelse på mera än en ort i riket, hafva Rikets Ständer antagit en mindre bestämd föreskrift, som dock antyder grundsatsen att bevillningen bör, der så ske kan, påföras å hvarje ort, der rörelsen bedrifves.
Enligt samma §, sådan den nu lyder, skall egare af fartyg, deri flere hafva del, påföras bevillning der hufvud- eller korrespondent-redaren, eller, om sådan ej finnes, der skepparen är mantalsskrifven.
I denna punkt hafva Rikets
Ständer ansett sig böra göra den ändring, att de sist citerade orden »der skepparen är mantalsskrifven» utbytas mot det mera egentliga och med sjölagen öfverensstämmande stadgandet: »der »fartyget har sin hemort.»
Då bestämd föreskrift för närvarande saknas angående den ort, der bevillning skall påföras utrikes boende pensionstagare för de pensioner de åtnjuta från Svenska Statsverket eller allmän inrättning, så hafva Rikets Ständer funnit nödigt att i 9 § inrymma det stadgande, att bevillning för pension i nämnda fall skall påföras der pensionen utbetalas.
Utom i ofvan i underdånighet angifna ändringar och tillägg i denna §, hafva Rikets Ständer, till vinnande af större tydlighet i afseende på syftemålet med och omfattningen af de uti lista och 2:dra momenterna deraf förekommande stadganden, funnit behöfligt att åt dessa momenter gifva en äfven i öfrigt något förändrad redaktion.
Art. lil § 16.
Enär de i slutet af denna §:s första punkt åberopade 5 och 7 Kapitlen HandelsBalken numera, på grund af Kongl.
Förordningen den 15 Juni 1864, upphört att vara gällande, hafva Rikets Ständer ansett nödigt att i denna punkt vidtaga en mindre redaktionsförän dring. 32 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrif veke, JS 94.
Föreskrifter angående Allmänna Be vinningen s påförande, uppbörd, afkortning och redovisning.
A) Uppgifter rörande fast egeudouis värde samt beloppet al' hvarje skattskyldigs inkomster. § 27.
För att underlätta tillämpningen af det vid 9 § föreslagna stadgande angående bolags bevillning, hafva Rikets Ständer ansett sig böra i föreskrifterna om de uppgifter, hvilka enligt 27 § böra af aktiebolag meddelas, göra det tillägg, att berörda uppgifter skola, hvad beträffar bankbolag, utvisa bolagets vinst, fördelad på hvarje hufvudkontor samt afdelnings- eller kommissionskontor. B.) Bevillningsafgifternas påförande.
\ l:o Bevillningsberedningarne. § 32.
Rikets Ständer, som funnit sig förhindrade att bifalla väckt förslag om borttagande af E. K. Maj;ts Befallningshafvandes rätt att utse ordförande i Bevillningsberedningarne å landet, hafva likväl ansett lämpligt att i denna § intaga föreskrift derom, att sådan ordförande helst bör vara inom distriktet boende; Och hafva Rikets Ständer derjemte i följande punkt af samma § vidtagit en arman mindre redaktionsförändring. § 38.
Då det i denna § nu förekommande stadgande, att den inom orten boende beredningsledamot, som i egenskap af tjensteman eller utsedd ledamot af taxeringskomitéen skall vid dess sammanträde sig inställa, bör dit medföra Beredningens förslag, synes alltför litet betryggande mot möjligheten af uraktlåtenhet å vederbörandes sida att detta för taxeringskomitéens arbeten nödvändiga förslag tillhandahålla; så hafva Rikets Ständer ansett en förändring af ifrågavarande föreskrift vara af behofvet påkallad. 2:o Taxering skonat éer na. § 50.
Enär företagandet af utsatt taxeringsförrättning möjligen kan förhindras äfven af annan orsak, än dervid befattningsegande tjenstemans uteblifvande, men det i hvad fall Expedition s-UtskciPts Förslag till Rikets Ständers anderd.
Skrifvelse, Jt2 94.
33 fall som helst är angeläget att dylikt hinder varder hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmäldt, hafva Rikets Ständer funnit nödigt att i denna § i stället för orden: »sådan persons uteblifvande» insätta orden: »en eller annan anledning.»
Instruktionen för takcringslörrättningjirne. § 7. T 7 § af Instruktionen för taxeringsförrättningarne stadgas, att sedan fast egendom det år, dä allmänna bevillningen, med tillämpning af utfärdad ny Bevillnings-stagda, första gången pälörts, blifvit enligt föreskrifna taxeringsgrunder till sitt verkliga värde uppskattad, detta värde må under tre år bibehållas oförändradt, såvida icke åtskilliga uppräknade till dess ökande eller minskning föranledande omständigheter inträffa, men att, efter tre års förlopp förnyad uppskattning skall ega rum.
Rikets Ständer, som funnit betänkligt att medgifva tätare förändringar i fastigheters värde — och derföre ansett lämpligt att en antydan derom i denna § fortfarande bibehålles, hafva i öfrigt, efter inhemtad upplysning, att allmän omtaxering å olika orter egt rum å särskilda år, föranlåtits att, till vinnande af likhet i tillämpningen, gifva åt början af denna § en något förändrad lydelse; hvarjemte Rikets Ständer funnit sig böra utesluta den förenämnda ovilkorliga föreskriften om förnyad uppskattning efter tre års förlopp.
Ehuru den lydelse 8 § i 1861 års bevillningsstadga egde, innebar, att den eftergift af eller lindring i bevillning, som för der bestämda inkomstbelopp af kapital eller arbete fanns medgifven, skulle tillämpas utan afseende derpå, att den skattskyldige kunde tillika innehafva fastighet, ansågs likväl, i anledning af väckta motioner, vid den påföljande riksdagen sådan förändring häri vara af rättvisa och billighet påkallad, att de inkomster skattskyldig, hvilken egde fastighet, eller del i särskildt beskattadt bolag, eller drefve rörelse annorstädes än å mantalsskrifningsorten, deraf åtnjöte, jemväl borde härvid tagas i betraktande.
Den lydelse § derigenom erh"'l och enligt nu gällande bevillningsförordning eger, hafva Rikets Ständer väl ansett vara såsom allmän föreskrift tillfredsställande, och derföre bibehållit densamma oförändrad; men dä emellertid äfven efter dess antagande det förfaringssätt, hvartill det äldre stadgandet berättigade, lärer fortfarande hafva flerestädes iakttagits, och då derjemte behöfligt må vara, att närmare ledning lemnäs för uppskattning i sådana förekommande fall af fastigheters behållna afkastning, hafva Rikets Ständer vid slutet af Instruktionen för taxeringsförrättningarne infört ett nytt moment, innefattande, jemte erinran huru 8 § rätteligen bör tillämpas, föreskrift angående ordningen dervid för beräknandet af fästighetsinkomst.
Irot. 1865 k 1866. 10 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 5 34 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, JVs 95.
Efter denna redogörelse för de af Rikets Ständer sålunda vidtagna förändringar i Bevillningsstadgan och den dertill hörande Instruktionen för taxeringsförrättningarne, få Rikets Ständer härmed till E. K. Maj:t i underdånighet öfverlemna transsumt, i ofvan omförmälda delar, af nämnda författning, under anhållan att E. K. Maj:t täcktes låta densamma till allmän efterrättelse kungöra.
; Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juni 1866.
Preste-Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 20 — — Bonde-Ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring af nu gällande stadganden rörande förlagslån.
(Lag-Utskottets Betänkande N:o 57 och Mern.
Nås 59 och 61.) S. A. K.
Enär de i lag och särskilda författningar spridda stadgandena angående förlagslån befunnes dels ofullständiga och icke nog allmänna, dels, ehuru afseende likartade förhållanden, icke sins emellan öfverensstämmande eller lämpade efter de för inteckningar i fast egendom meddelade föreskrifter, hade Kongl.
Maj:t vid riksdagen 1847—1848 i nådig Proposition till Rikets Ständer framlagt förslag till ny förlagsförfattning.
Detta förslag blef ej då af Riket Ständer antaget, men vid innevarande riksdag har denna fråga, med anledning af särskilda framställningar, ånyo utgjort föremål för Riket Ständers behandling och behofvet af förnyad lagstiftning i omförmälda hänseende blifvit Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Stånders underd.
Skrifvelse, Jfs 95. 35 erkändt.
Maj:ts ofvannämnda förslag kunde visserligen anses tillfredsställa industriens fordringar, men, i betraktande af jordbrukets under de sednare tiderna genom förbättrade methoders användande allt mer ökade behof af dyrbara inventarier, hvarigenom åter större förlagskapital blefve erforderligt, hafva Rikets Ständer ansett den i nu gällande lagstiftning -befintliga och jemväl i berörda förslag bibehållna skilnaden i förevarande hänseende mellan industrien och jordbruket vara för detta sednare lika ofördelaktig som orättvis.
Med afseende så väl härå, som å hvad i öfrigt under frågans behandling förekommit, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, dels eD författning om förlagslån af följande lydelse: ”Med upphäfvande af hvad om förlagslån och förlagsfordringars intecknande och betalningsrätt nu är genom särskilda författningar stadgadt, förordnas, som följer: § 1- Gifver någon förlag i penningar eller varor att dermed drifva jordbruk, bergsbruk, abrik, handtverk eller fiske, och vill det förlag inteckna, varde afhandling derom upprättad med namn, dag, årtal och vittnen under.
I den. afhandling skall uppgifvas såväl försträckningens belopp och dess egenskap af förlag för viss uppgifven rörelse samt vilkoren för återbetalningen, som ock stället för rörelsens drifvande eller, om förlaget åt fiskare lemnats, dennes hemvist; och må inteckning icke fastställas, utan att förlagstagaren i handlingen sådant uttryckligen medgifvit. § 2.
Förlagsgifvare ege, der afhandlingen efter nästföregående § upprättad är och intecknad blifvit, att åtnjuta så stor vinst af förlaget, som han betingat, ändå att den öfver sex för hundrade om året stiga skulle. § 3.
Räkning öfver intecknadt förlag skaij för hvarje år inom tre månader efter dess utgång förlagstagaren af förlagsmannen bevisligen tillställas.
Är räkningen förlagstagaren vederbörligen tillställd, och har han ej, inom tre månader sedan han den mottog, antingen tillsagt förlagsmannen, att räkningen ej godkännes, eller ock klander derå instämt, vare då räkningen lika utmätningsgild som förfallet skuldebref. § 4.
Afhandling om förlag intecknas hos den Rätt, inom hvars domvärjo den rörelse drifves, för hvilken förlaget är gifvet, eller fiskare har sitt hemvist, och intages i pro - 36 Expeditions- Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, Jfs 95. tokollet angående bouppteckningar, morgongåfvobref samt afhandlingar om lösöreköp.
I öfrigt skall angående förlagsinteckning tillämpas hvad om inteckning i fast egendom stadgadt är. § 5.
Inteckning, hvarom i 4 § sägs, skall, för att vara gällande, förnyas inom två år sedan den beviljades, så ock ytterligare inom två år efter hvarje förnyelse.
Förnyelsen sker vid Rätten i den ort, der jordbruket, bergsbruket, fabriken eller handtverket då drifves eller fiskaren då har sitt hemvist; och förfares dermed på sätt om förnyelse af inteckning i fast egendom är stadgadt.
Denna förordning träder i verksamhet frän och med den 1 Januari 1867.
Förut meddelade förlagsinteckningar bedömas efter dittills gällande föreskrifter, men böra inom nämnda års utgång samt deruppå vidare, efter hvad i 5 § stadgadt är, förnyas för att bibehålla sin förmånsrätt.”; dels ock att, med upphäfvande af sista punkten i 7 § af 17 Kap. Handels-balken, nämnda punkt skall erhålla följande förändrade lydelse: ”Gifver någon förlag i penningar eller varor att dermed drifva jordbruk, bergsbruk, fabrik, handtverk eller fiske, oöh har han låtit förlaget intecknas, på sätt särskildt är stadgadt, njute sådan förlagsman enahanda förmånsrätt i bergad gröda, tillverkning och fångst, i de för rörelsen nödiga råa ämnen, i fordringar hos arbetare eller andra för sådana förskott, som för rörelsens drift lemnade blifvit, så ock i all lös egendom, som till rörelsen hörer, vare sig redskap, boskap, dragare, farkoster eller annat.
Om förlagsinteckningars inbördes företräde och betalningsrätt gäfle hvad här nedan i 9 § 1, 2 och 3 mom. om inteckning i fast egendom stadgadt är.” Rikets Ständer framhärda etc.
Stockholm den 20 Juni 1866. i F,spedition*Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, JW 36. 37 N:o 96.
Preste-Ståndet den 18 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majds nådiga Propositioner dels angående förändring i grunderna för beväring sinrättning en samt om bildande af en landstorm, och dels angående grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, m. m.
Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 5 och Mern.
Niis 19 och 27. Lag-Utskottets Mern.
N:o 62 samt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 105.) S. A. K. Uti en till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition af den 21 November nästlidet år har E. K. Majit till Rikets Ständers pröfning framställt förslag angående förändrade grunder för beväringsinrättningen samt om bildandet af en landstorm; hvarjemte E. K. Majit i nådig Proposition samma dag dels, jemte framställning af de grunder, som E. K.
Majit ansåge böra för ständiga infanteriets och kavalleriets organisation bestämmas, föreslagit Rikets Ständer att godkänna berörda grunder, så vidt deruti förekommande frågor ej tillhörde E. K.
Majits pröfning och afgörande, äfvensom att indelta soldaten eller ryttaren efter 18 års tjenstetid må vara berättigad till afsked, om han det önskar, men att han tillika må vara oförhindrad att utöfver denna tid i nummern qvarstå, om han dertill är villig och har förmåga, med tillämpning i öfrigt af de för afsked gällande författningar, dels ock till Rikets Ständers godkännande framställt angifna grunder i fråga om arméens vapenöfningar och underofficersbildningen; men då de af E. K.