Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer anhängig.” Med Hr Grefve Fersen förenade sig Herr Prosten Öhrnberg', Herr Prosten Urlander, Herr Doctor Grenander, Ide.ir Prosten Risberg, Herr Prosten Edvall, Herr Prosten Bruzelius, Herr fVijk och Herr Grapengiesser. 2:0 af Herr von TI oh e nh ausen, M. S.; Den med gällande former, i min tanka, mindre enliga behandling, som Friherre Sprerigfportens motion ifän början rönt uti Bevillnings-Uiskottet, har föraoledt lill det, som mig synes, grundlagsvidriga förslag, Utskottet nu framställer till Rikets Ständers antagande.
I förra Betänkandet N:o 4 förklaras, ”det Utskottet ej ansett sig kunna in gä i pröfning af nyttan och nödvändigheten af de utaf motionairen uppg]ne byggnadsföretagen, utan Jast hellre inskränkt sin behandling deraf lill det af motionairen före slagne sättet för medlens anskaffande, dä, uti motionens närvarande skick, detsamma torde vara den egentliga frågan, hvaröfver det tillkommer Utskottet alt sitt yttrande afgifva” — Vidare: ”Då Utskottet endast i denna del går att sig fttra etc. etc.”
Mig synes klart, att med grundlagens föreskrifter, i afseende på motioners behandling i Uiskoltet, (56 § R.
F. och 44 §•
Ordn.) det varit mest öfverensstämmande och tillika mest logiskt, att icke företaga pröfn in gen af den föréslagne bevillningen eller aceis-afgiflen, innan ändamålets nytta och nödvändighet först blifvit pröfvad.
Detta har Utskottet likväl gjort, nemligen redan i förra Betänkandet, då Utskottet lill Rikets Ständer ingick med ett utlåtande endast lill hälften utredande motionen, hvarigenom motionairen blifvit befogad yttra, att frågan lill Ständerna åter iommit i ofullständigt och stympad t skick.
Bevillniugs-Utskollet hade sig öppet, för bedömande af de förestagne byggnadernes nytta oell nödvändighet, att, om så tjenligt prÖfvats, begära sammanträde med Stats-, eller Allm.
Besvärs- och Oeeonomie-Ulskottet, eller, såsom mig synes lämpligast varit och Stals-Uukottet, i de fleste till detsamma remitterade frå°or af oeconomisk beskaffenhet vid hvilka Sta(s-a.a - 3 Bevillning!-Utskottets Memorial N:o 2-f - slag förekommer, förfarer, ensamt afhandlat oell utredt hela frågan; eller ock hade Utskottet bort, med stöd af 3 mom. 44 §•
R- Ordn., inom 8 dagar till Rikets Ständer återlemna motionen, lör alt till sitt hufvudföremål af annat Utskott utredas och först derefter, sedan den frågan blifvit afgjord, uppå ny remiss företaga bevillningsfrågan eller accisafgiften å bränvin.
Denna senast nämnde åtgärd skulle dock varit en obehötlig vidlyftighet i motionens behandling, den Rikets Ständer måhända icke funnit för godt alt gilla.
På sätt motionen nu inom Utskottet blifvit afgjord, har den behandlats enkel och uteslutande såsom en bevillriingsfråga rörande accis, på lika sätt som Curhus-afgiften med flere andre, hvarom 6o §. R.
F. förmäler.
Jag kan visserligen icke bestrida, då i motionen, lill föremålets vinnande, föreslås en accis-afgift, att denna del af motionen är en bevillningsfråga, enligt så väl andan som ordalydelsen af 6o § R. F., men då måste äfven frågan ovilkorligen afgöras på sätt Reg. Form. 71 §. förmår, och kan således icke förfalla, i fall något Riks-Stånd åtager sig accis-afgiften, utan efter fattadt belut derom genom votering uti förstärkt Slats-Utskolt.
I det nu angifvande Betänkandet, om Utskottet icke velat, som dock torde varit.det rälta, förändra sitt förra utlåtande och afgifva en fullständig utredning om motionen, hade det ålegat Utskottet, i stället att foris 1»1 a motionen förfallen, att till- eller afstyrka accisfrågan eller den enda del af motionen, som Utskottet behandlat.
På Rikets Ständers beslut öfver det 1111 ingående Betänkandet, så väl öfver förslaget till byggnader för Statens behof i Hufvudstaden, (hvilken fråga möjligen först efter förutgående utredning i annat UtskoLt afgöres, under hvilken lid accisfrågan hvil u) som öfver den för byggnadernes bekostande föreslagne accis-afgiften å bränvin, ankommer huru denna senare del skall afgöras.
Förkastas ändamålet, förfaller medlet, eller frågan om accisafgiften.
Tvänne Riks-Stånd hafva afslagit motionen, men endast i afseende A accisafgiften, genom bifall till Utskottets förra Betänkande; tvänne andre Riks-Stånd hafva återremitterat den; definitivt beslut öfver mölionen är icke ännu af något RiksStånd fattad t.
Vid motionens afgörande och bedömande af Rikets Ständer, får pg vördsamt åberopa den reservation, som jag bifogat vid Utskottets förra Betänkande N:o 4> uti hvilken reservation jag uttalat min mening öfver motionen i. sin helhet, och hade hoppats att Utskottet, på grund af arne Riks-Stånds återremiss, äfven i sin helhet skulle hafva fullständigt utredt frågan, Bevillning-Utskottets Betänkande N.-o 2 S. g frågan, och i sådant stick densamma till Rikets Ständers afgörande öfverlemna!.
Ankom till Exp.-Utsk. dep 1 r Julii.
Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Propositionj angående fortfarande lindring och befrielse i afseende pä Bevillningen för staden Borås.
Till Stals- och Bevillnings-Utskolten har från Hederv.
Bonde-Slåndet blifvit remitterad Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om lindring i vilkoret! för begagnandet af det utaf Rikets Ständer till återuppbyggande af staden Borås anslagne låne-understöd, samt om fortfarande af den, Staden förunnade lindring i Bevillningen; i anledning hvaraf, och då Stats-Utskoltet, efter att hafva afgifvit Uilåtande (N:o 35) öfver irsta och 2ldra punkterne i den Kongl. Propositionen, eller i fråga om vilkoret! för begagnandet af det till stadens återuppbyggande anslagne Låne-understöd, till Bevillnings-Utskottet öfverlemnat handlingarne i målet, Utskottet, som inhemtat, att, vid remiss till Stats-Utskottet från de öfrige RiksStånden, Herr Friherre von Strokirch och Herr af Dahlström hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln tillstyrkt bifall till den Kongl.
Propositionen, samt att, inom Vällofl.
Borgare-Ståndet, Riksdags-Fullmägligen från staden Borås, Herr Rydin understödt den, Borås stads invånares underdåniga ansökning, som föranledt Kongl. Maj:ts
Nådiga framställning i desse ämnen, får härmed yttra sig rörande den af Kongl. Maj:t uti 3:dje punkten af Propositionen alternativt gjorda framställning, om ytterligare förlängning af tiden för den lindring och befrielse, som, enligt nu gällande Bcvillnings-Stadga, eger rutn för Borås, eller ock stadens förflyttande i £de classen, intill dess stadens invånare hunnit inbetala sina allmänna Lån.
Då invånarne i staden Borås, för densammas återuppbyggande, efter de 2-'ne nära på hvarandra dem öfvergångna eldsvådor, fått vidkännas dryga kostnader, sorn icke kunnat aflöpa utan betydlig skuldsättning, deraf verkan måste vara högst kännbar och tryckande, samt enär enahanda bevekande skäl, som, vid sistlidne Riksdag, föranledde till lindring och be Bihane, till R.
Prot. 1834■ 5 Sami. 1 Afd. 3 10:de Häftet.
Bevillnings-Ut skottets Betänkande IV.-o $5. frielse, oaktadt invånarne väl i någon mon kunnat, efter förenämnde olyckshändelser, hemta sig, ännu äro hufvudsakligen gällande, anser Utskottet sig vördsatnligen böra tillstyrka, i enlighet med livad förul egt rum, a) att de invånare, som genom de staden öfvergångne eldsvådor blifvit satte utur stånd alt erlägga personlig skyddsafgift, få derifrån, efter Taxeringsmännens pröfning och bestämmande, åtnjuta befrielse för man, hustru och barn; samt bj) att aila tomter, hus och byggnader inå undantagas från Bevillning; dock, som handel och rörelse synes någorlunda återkommit i sitt förra skick, alldenstund staden kunnat till betydlig del återuppbyggas, finnér Utskottet sig, med afseende härpå?
böra föreslå en sådan förändring af den hittills åtnjutna lindring, att Bevillning för handel och rörelse i staden utgöres med tre fjerdedélar af hvad så väl i allmänhet, som för den classens städer i synnerhet, varder stadgadt.
Med hänseende till de fönnoner, hvilka Utskottet nu föreslagit för staden Borås intill nästa Riksdag, lärer icke något yttrande erfordras rörande den saminas förflyttande i /\:de classen; dock varder detta R.
H, Ständers närmare pröfning vördsamligen understalldt.
Stockholm den i i Julii 1834- Reservationer Herr von Hohenhausen, M..~ * ”Det är alltid obehagligt och smärtande, vid frågan om eftergift i skattebidrag, att tala deremot, synnerligen då de begäras på grund af öfvergångna olyckor; men man är framför allt pligtig iakttaga hvad rättvisa och billighet klafver, och att således icke mera gynna den ena än den andra.
— Då en egendom uppbrinner på landet, ja en stor by, undfå de, sorn dervid lidit, icke någon annan minskning i sina onera , än den obetydliga nedsättning i hemmans-värdet, som derpå beror, således enralltför ringa lindring i den redan obetydliga skatten af hemmansvärdet.
Borås stad har, — utom åtnjutandet af ett lån på lindriga vilkor och ett anslag till ersättning för stadens gators och platsers utvidgande till framtida större säkerhet mot eldsvåda, — äfven, under flere förflutne år, tillgodonjutit icke allenast frihet från afgift å fastighetsvärdet, för tomter och Bevillnings-Vtskottets Betänkande N.o iS. il hus, utan äfven frihet från erläggande af skyddsafgift, och nedsättning till hälften af bevillning å handel och rörelse.
För min del har jag instämt i Utskottets förslag om fortfarande, till nästa Riksdag, af frihet från afgift å hus och tomter; dock borde dervid uttryckligen bestämmas, att de hus, som icke nedbrunnit, äro undantagne från denna frihet.
— Jag har icke heller motsatt mig den föreslagna fortfarande befrielsen ifrån skyddsafgift, sedan den blifvit så bestämd, som den numera uti Betänkandet förefinnes.
— Men emot fortfarande lindring i afgift för bandel och rörelse måste jag reservera mig, då det är välbekant, att densamma nu mera i staden är ganska betydlig och indrägtigare ari i de flesta andra Upstäder.
— Om på landet en färgares eller garfvares bostad och verk uppbrinner, njuter han icke längre någon frihet för afgift för sin rörelse, än intill dess verket å nyo blifvit uppfördt och kommit, i full gång, hvilket sedan länge lärer vara förhållandet med de fleste Borgares i Borås handtering.
— Herr Hal/ing ansåg den i nu gällande Bevillnings-Förordning staden Borås medgifne lindring i bevillning för handel och rörelse böra oförändrad fortfara intill nästa Riksdag; deruti Herr Arnberg instämde.
Sid. 4 råd. 10 står.- då — 7 — 26 — Ulskottet — 8 — 10 — enkel lås: neli då — Utskollen — enkelt STOCKHOLM, Ecks te irska Tryckeriet, 1834- Bevillning»-Ulskollets Memorial N-0 a G. N:o 26.
1 Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Julii.
Memorial med anmälan , att, sedan Högvördige P reste-Ståndet och Vällofl.
Borgare-Ståndet förklarat, att Herr Grefve Cronhjelm! motion, angående den till Stapel-Städerne Utgående Tolag, borde af Oeconomie-Utskottet till behandling upptagas, handlingarne i målet blifvit till - ConstitutionsUIskottet å nyo -öfvert emnade, för att af göra hvarthän frågan bör förvisas.
Sedan Utskottet, nti Memerial N:o 16, vördsamt gifvit Rikets Högloflige Ständer tillkänna, att Constilutions-Utskottet icke funnit sig befogadt afgöra hvarthän Herr Grefve Cronhjelms motion, angående den till Stapelstäderne utgående Tolag, borde förvisas, innan Högvördige Prrste-Ståndet, sorn gillat Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 9, hvarigenom Utskottet förklarat. sig med motionen icke kunna taga befattning, och Vällofl. Borgare-Slåndet, som lagt samma Memorial till handlingarne, bestämdt yttrat sig lill hvilket Utskott de ansågo målet höra; samt has de 2:ne sistnämnde Stånden hemställt, alt de i detta afseende måtte bestämdt utlåtande-afgifva; så hafva nu, enligt ankomne Protoeolls-uldrag, bägge dessa Riks-Stånd förklarat, att ifrågavarande motion borde af Oeconomie-Utskottet allena behandlas; och då således inga vidale hinder möta för Constilutions-Utskottet att, med den rätt 44 §• 3* mom.
Riksdags-Ordningen lemnär, afgöra hvarthän frågan bör förvisas har Utskottet i sådant afseende lill Conslitutions-Utskottet å nyo öfverlemnat handlingarne i målet; hvilket Utskottet härigenom får bos Rikets Höglofl.
Ständer vördsamt anmäla. v Stockholm dea 16 Julii «834- Uih. ull R.
Prat. iS2g. i Samt.
1 Afd. u;te Häftet.. 1 2 Bevilbiings-Utskotlels Memorial IV.o 27.
Antom till Exp.-Utsk. den 3o Julii.
Memorialj i anledning af olika beslut, hvaruti Riks-Stdnden stannat, i afseende på grunderna för den blifvande allmän na Bevillningen.
Sedan Bevillnings-Utskottet, genom serskilda Protocolls-utdrag af den 8 och 11 innevarande månad, undfått del af Riks-Slåndens beslut, i anledning af Utskottets, under N:o 15, afgifna Utlåtande öfver de vid Betänkandet N:o 5, om grunderna för den blifvande allmänna Bevillningen, gjorda anmärkningar, åligger det UtskotteL, att dels uppgifva de skil jak lig lie ter, som inom Riks-Stånden i detta ämne förekommit, och dels jemväl i vanlig ordning föreslå de af ifrågavarande skiljaktiga beslut föranledda voterings-propositioner, hvilka, enär den i 71 §■ Regerings-Formen och 3r §. 2 mom.
Riksdags-Ordningen föreskrifna behandling af de olika besluten, icke torde kunna undvikas, skulle till förstärkta Stats-Ulskoltet öfverlemnas.
I afseende på personliga sky dds-afgiften, bar Hedervärda BondeStåndet antagit Utskottets förslag, att densamma borde utgå från fy 1 Ida 18 år; dock med förbehåll, ”att, vid pröfning af det från Utskottet inkommande Utlåtande om tillämpning af denna beskattningsgrund, kunna utsätta afgiften i progressivt förhållande, ehvad Utskottet det föreslår eller icke”; men som de 3:ne öfriga Riks-Stånden bifallit de emot nämnde förslag gjorda anmärkningar, och beslutit, alt skydds-afgiften, hädanefter. sorn hittills,-skall utgöras ifrån fyllda 17 års ålder; så är Utskottets förslag i denna del, jemlikt 71 §.
Regn ings-Formen, förkastadt, och på nyssnämnde sätt ändradt.
Då deremot, i strid med det af Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde ofvannämnde förbehåll, de 3:ne andra Riks-Stånden instämt i Utskottets förslag, att den personliga 'skydds-afgiften bör, enligt nu gällande Bevillnings-grunder, utan afseende pä ständ, vilkor eller förmögenhet, beräknas lika för personer af samma kön, men olika för mans- och olika för qvins-personer, får Utskottet, jemte hemställan, om icke HederTärda Bonde-StånrJet skulle vilja förena sig uti de öfriga Riks-Ståndens sammanstämmande beslut, tillika, i den händelse Hedervärda Bondeståndet härtill icke skulle samtycka, öfverlemna följande voteringsproposition : B evillvings-U tskoltets Memorial N.-o 27. 3 i:0
Den, som bifaller Utskottets förslag, att personlig sl<ydds-afgift bör erläggas af hvarje i mantalslängd skattskrifven person, utan afseende på stånd, vilkor eller förmögenhet, lika för personer af samma kön, men olika för mans- och olika för qvins-personer, röstar Ja3 den det ej vill, voterar Nej.
Nej , kommer personliga skydds-afgiften, att, efter närmare bestämmande, i progressivt förhållande, erläggas af hvarje i mantalslängd skattskrifven person.
Samtlige Riks-Stånden hafva gillat Utskottets förslag om afgift el synbar förmögenhet eller inkomst: — Iiögvördige Preste-Ståndet likväl med det föi tydligande i Bevillnings-Föi ordningen, ”att från inkomst icke afdrag får göras för lefnads-kostnad”, samt Hedervärda Bonde-Ståndet med enahanda vilkor, som i afseende på skydds-afgiften, "eller att äfven förstnämnde afgift må kunna fastställas att utgå progressivt.”
Det af Högvördige Preste-Ståndet beslutade, ofvannämnde förtydligande anser Utskottet icke lämpligen kunna blifva föremål för omröstning i förstärkta Stats-Utskoltet, enär, på sätt anfördtär, sjelfva hufvudgrunden blifvit antagen af alla Riks-Stånden; utan torde Högloft.
Ridderskapet och Adeln, ‘Vallöf!.
BorgareStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet destohellre biträda Högvördige Preste-Ståndets beslut om nämnde förtydligande, som, enligt nu gällande, af Riks-Stånden bibehållne Bevillnings-grunder, från inkomst, något afdrag för lefnadskostnad icke eger rum.
Hvad åter angår det af Hedervärda Bonde-Ståndet vid beslutet fästade, ofvannämnde vilkor; så, ehuru detsamma synes innebära en slags, motsägelse, då Ståndet, med ogillande af 1810 års Bevillnings-system, som afser progressiv förmögenhets-afgift, antagit nu gällande method för beskattning å synbar förmögenhet eller inkomst, får Utskottet likväl, för den händelse, aLt Hedervärda Bonde-Ståndet icke skulle vilja frånträda berörde vilkor, härmed vördsamt föreslå följande proposition: 2:0
Den, som bifaller Utskottets förslag, alt afgift å synbar förmögenhet ^ Bevillning'!-Utskottets Memorial N.-o 27. eller inkomst bör utgöras efter de i i83o års Bevillnings-Förordning stadgade grunder, röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej.
Yinner Nej, kommer afgiften å synbar förmögenhet eller inkomst, att, efter närmare bestämmande, i progressivt förhållande utgöras.
Utskottets förslag, som afstyrker yrkad beskattning, medelst bevillning å så kallade öf v erflö ds artiklar, är godkändt af 3:ne Riks-Slånd; men Högvördig Preste-Ståndet bär, med ogillande af nämnde afstyrkande, deremot ansett en personel consumtions-afgift böra erläggas för bränvin, alla utländska spirituosa, vin och spel om penningar; och då, i afseende härpå, Utskottet nu hemställer, om icke Högvördige Preste-Ståndet skulle vilja biträda de öfrige Riks-Ståndens mening, får Utskottet likväl, för ett motsatt fall, tillika framställa följande proposition: 3:o Den, som bifaller Utskottets förslag, hvarigenom afst.yrkes beskattning, medelst bevillning å så kallade öfverflödsarliklar, röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej.
Yinner Nej, skall en personel consumtions-afgift erläggas för bränvin, alla utländska spirituosa, vin och spel om penningar.
Då Högloft, Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet bifallit Utskottets förslag, som afstyrker väckt motion om årlig bevillning å Caractersfullmagter } sorn hädanefter meddelas; men Högvördige Pregte-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet deremot ogillat afstyrkandet och ansett, att årlig bevillning å Caraetersfullmagler bör utgå; så föreslår Uslkottet följande voteringsproposition: 4:o Den, som bifaller Utskottets förslag, med afstyrkande af årlig bevillning å Caractersfullmagter, som hädanefter meddelas, röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej.
Nej, kommer årlig bevillning å sådane Caractersfullmagter att utgöras.
Hvad Bcvillnings-UtskoUets Memorial JU. o a8.
S Hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, blifver vördsamt till Rikets Höglofi.
Ständers upplysta granskning ölverleranadt.
Stockholm den 29 Julii 1834- N:o 28.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Julii.
Memorialj, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i fråsan angående Curhus-afgiftens fortfarande.
Genom Protocolls-Uldrag af den 12 och 24 nästlidne Maji samt den Ii, 14 och 17 dennes, har Bevillnings-Utskottet erhållit underrättelse om Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets under N:o 17 afgifne Utlåtande, angående de vid Betänkandet N:o 8, 0111 Curhusafgiftens fortfarande, gjorde anmärkningar; och då Utskottet nu vördsamt anmäler den skiljaktighet, som vid dessa beslut inom Riks-Slånden förekommit, får Utskottet, för den händelse, att den i 71 §. Regerings-Formen och 3i §. 2 morn.
Riksdags-Ordningen föreskrifna behandling af ifrågavarande skiljaktighet ej kan undvikas, tillika, i anledning deraf, föreslå den voteringsproposition, som till förstärkta Stats-Utskottet skulle öfverlemnas.
Utskottets förslag, att
Curhusafgiften skulle fortfarande utgå till och med det år, då nästa Riksdag slutar, med ett maximum af 5 skillingar för hvarje person, som betalar mantalspenningar, är antaget af 3:ne Riks-Stånd; men som Höglofi.
Ridderskapet och Adeln, i afseende härpå, beslutil den förändring, att maximibeloppet för Curhusafgiftens utgående bestämdes tilf 6 sk.
Banco; så, i händelse sistnämnde Riks-Stånd ej, med frånträdande af detta beslut, skulle vilja förena sig uti de öfrige Riks-Ståndens sammanstämmande mening, hvarom Utskottet likväl anser sig nu böra vördsamt hemställa, torde frågan derom få afgöras genom votering, efter en så lydande proposition:
Den, som bifaller Utskottets förslag, att en årlig afgift till Veneriska smittans botande och hämmande må fortfarande utgå till och med det år, då nästa Riksdag slutar, med ett maximum af 5 skillingar för hvarje person, som betalar mantalspenningar, röstar Ja; det det ej vill, voterar Nej. Sih. till R.
St, Fröt. 1834■ 5 Sami. 1 A/d. 3 svte Häftet.
6 Bevillning!-Utskottet!
Memorial A’.« 2i.
Nej, kommer ofvannämnde afgift att fortfarande utgå till och med det år, d& nästa Riksdag slutar, med ett maximum af 6 sk. för hvarje person, som hs~ talar mantalspenningar.
Dock varder detta till Rikets HöglofL Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 29 Julii 3834.
STOCKHOLM, Ecksteinska XllYCKlilUKT, 1834.
B evi Urlin gs-Ut skottets Bet.
N:o 2g. i N:o 29.
Utsk. den q4 Sept.
Betänkande, angående Stora Sjötulls-Bevillningen.
Ibland dt: skyldigheter, som, i följd af 3i § Riksdags-Ordningen, jemförd med 60 § Regerings-Formen, åligga Bevillnings-Ulskottet, hörer äfven den, att till R.
Ständer afgifva förslag lill bestämmande af de medel, hvilka Statsverket eger att påräkna af tullen å inkommande och utgående varor.
Yid fullgörandet af detta åliggande har Utskottet äfven trqlt sig böra redovisa för de i sammanhang härmed lill Utskottets handläggning från respeclive Riks-Stånden remitterade motioner; och, anförande -så väl de grunder, som den åsigt hvarifrån Utskottet vid frågans behandling utgått, har Utskottet trott sig bäst sätta R.
Ständer i tillfälle, att uti dess helhet öfverskåda delta ämne, medelst öfverlemnande af det förslag till Tull-Taxa (Bil.
Lill. A), som Utskottet, efter noggrannt ompröfvande, beslutat till Rikets Högloft.
Ständers antagande vördsapit framlägga.
Uti Nådig skrifvelse af den 7 sisth Maji, som till Utskoltet remitterades från Högloft.
Ridd. och Adeln den i5 Junii och från Vällofl.
BorgareStåndet den 23 Maji, har Kongl. Maj:t till R.
Ständer öfverlemnat ett af den utaf Kongl. Majit i Nåder förordnade serskilda Comité afgifvet underdånigt förslag lill ändringar och jemkriingar i Tull-Taxan, med dertill hörande Protocoll och handlingar, för alt tjena Bevillnings-Ulskottet till upplysning vid dess öfverläggningar om den blifvande Tull-Bevillningen.
Jemte öfverlemnande i manuscript till R.
Ständer af det förslag till TullTaxa, som Kongl. Comitéen uppgjort, får Utskottet bär anföra det underdåniga Betänkande i ämnet, som Kongl.
Comitéen afgifvit, hvilket lyder som följer: % \ S. J. K ! ”Den Comité, åt hvilken Eder Kongl. Majit i Nåder täckts uppdraga, alt i underdånighet uppgöra och till Eder Kongl.
Majit afgifva förslag lill de förändringar i gällande Tull-Taxa och öfrige Tullverket rörande Författningar, hvilka syntes vara af omständigheterne påkallade, har nu fullBih. till R.
Prot. 1834■ 5 :lc Sami. i:sta Afd. 12:te Häftet. i 2 Bevillnings-Ut skottets Bet.
N;o 2g. ändat sine arbeten i desse delar.
Samtlige de af Eder Kongl. Maj:t utsedde personer, vare sig i hufvudstaden eller iandsorterne, hafva deltagit i Comitéens förhandlingar, undantagande Bruks-Palronen Wolrath Tham, hvilken uti aflåten skrifvelse gifvit tillkänna, att han, i anseende till förfall af sjukdom, funnit sig föranlåten alt uteblifva , hvarigenom Gomiteen måst sakna de upplysningar och råd, Comitéen önskat och förväntat sig af bemälde Bruks-Patrons erfarenhet.
Mångfalden och vidden af de ämnen, hvilka utgjort föremål för behandling och de närmare undersökningar, hvilka blifvit nödige i afseende på serskilde förhållanden, som dervid bort fästa uppmärksamheten, hafva fordrat längre tid i förening med oafbrutne ansträngningar å Comitéens sida , än som måhända varit att beräkna.
De allmänna åsigter E. K. M. uti Dess Nådiga Förordnande antydt, nemi., å ena sidan, alt de inhemska näringarne kunde bibehållas vid det skydd, hvaraf de funnits vara i fortfarande behof, och den inkomst beredas genom Tullen, som för Stats-regleringen vore att beräkna, samt, å den andra, att ali den lättnad och utvidgade frihet borde beredas för inrikes och ulrikes handeln och sjöfarten, som med förenämnde angelägna syftemål vore att förena, har Comitéen sökt uppfatta och ställa sig lill efterrättelse.
Innan Comitéen ingick i speciel granskning af de serskilde ämnen den hade att behandla , uppgjorde oall stadgade den för sig vissa allmänna grunder till ledning för omdömet i hvarje förekommande serskildt fall.
Dessa allmänna grunder äro sådane, som i underdånighet bifogade tryckte uppsats närmare utvisar.