Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, hvartill för alla 6 lönerna skulle erfordras en anslagstil lök ni ng af 2,400 R:dr R:mt.» »Lika med Förvaltningen anser äfven jag, vid de af sökanderna anförda förhållanden, billigheten kräfva, att ytterligare någon löneförbättring kommer dem lill godo, men håller tillika före, att, då redan före förra Riksdagens allmänna lönereglering någon skiljaktighet förefanns emellan sökandernes och deras förut uppgifna vederlikars löneviikor, lönetillökningen för sökanderne alltså, med jemväl fästadt afseende på ojemnheten af den siffra, hvartill, enligt Förvaltningens förslag, deras löner skulle förhöjas, lämpligen kunde inskränkas något under de af Förvaltningen uppgifna belopp, eller till 300
R:dr för hvardera, så att sammanlagda tillökningen för de 6 ifrågavarande tjenstemännen komme att utgöra 1,800 R:dr för år, och hvarderas lön blefve bestämd till 1,800 R.dr R:mt; och tillstyrker jag derföre i underdånighet, att nådig framställning härom må till Rikets snart sammanträdande Ständer a (låtas.» »1 händelse Eders Kongl. Maj:t härtill i nåder lemnar bifall, borde utöfver de R:dr 98,350: — som, på sätt förut uppgifvet är, erfordras till aflönande af ordinarie civilpersonal vid Flottans stationer, å staten uppföras nu föreslagna lönet illök ning för stationernas Revisorer och Regementsskrifvare med » 1,800: — samt ytterligare sammanräknade beloppet af de på indragnings stat ännu qvarstående tjenstemäns aflöning med ... » 5,877: 50, uti hvilket sistnämnda belopp finnas inbegripna de begge summor å tillhopa 2,450
R:dr, som framdeles behöfvas dels till skrifvarhjelp åt 4 Kontors-förmän vid Carlskrona station och dels såsom arfvode för auditörs-göromålens vid Göteborgs depöt bestridande; då således hela aflönings-summan skulle uppgå till R:mt R:dr 106,027: 50. och om från denna summa afdrages hvad Riks-staten uu består, eller » 105,125: — uppkommer det tillskott af R:dr 902: 50, som derutöfver nu skulle erfordras och hvars beviljande jag underdånigst anhåller måtte af Rikets Ständer i nåder äskas, med begäran tillika, dels att af den till aflöning åt de på indragnings-stat ännu qvarstående tjenstemännen afsedda summa 5,877 R:dr 50 öre må till ordinarie staten för Flottans civil-personal få öfverflyttas: vid Sekreterarens å Göteborgs depöt bortgång 450 R:dr och i den måq 36 Bil.
M 3 lill Kongl, Maj:ls Nåd.
Prop. JVi 1, om Statsverket 1850. de 5 ännu qvartjenande Kammarskrifvarne vid Carlskrona station afgå 2,000 R:dr, eller tillhopa 2,450 R:dr, för att till de derför bestämda ändamål användas, emot det att återstoden 3,427
R:dr 50 öre, i mån som den genom afgång blifver obehöflig, varder Statsverket besparad och till Riksgälds-kontoret aflemnas, dels ock att, då inom nuvarande stats-anslaget för här ifrågavarande personal-tillgång finnas för lönerna vid de nya beställningar, hvilkas tillsättning
Rikets sednast församlade Ständer endast vilkorligt medgöfvo, ehuru deras behöflighet af dem erkändes, samma beställningar nu må medelst fullmakter besättas.» »I sammanhang härmed bör jag i underdånighet anmäla en af Befälhafvare!) vid Flottans Stockholms-station gjord underdånig framställning derom, dels att en särskild
Auditör måtte stationen bestås emot det att en kanslist-tjenst i stället blefve indragen, dels äfven att i allmänhet för stationens civile tjenstemän, såsom af ijenstegöromål lika mycket, om icke mera. betungade än deras vid de Förvaltande Verken i hufvudstaden anställde vederlikar, mätte beredas sådan tillökning i nu utgående löne-belopp, att dessa blefve på sätt tillförene egt rum, förhöjda tili hvad i sådant afseende bemälde deras vederlikar genom sednaste lönereglering lillgodokoramit, men finner mig icke kunna denna framställning understödja, enär, hvad förra delen deraf beträffar, enahanda fråga innan förra Riksdagen hos Kongl. Maj:t väcktes, utan att då vinna nådigt bifall, och i afseende på anspråket å ytterligare löne-förhöjning för stationens civil-personal förekommer, att denna, med undanlag af Revisorn och Regements-skrifvaren, sedan början af sistför flut na år är i åtnjutande af sådan tillökning i lönerna, som kan anses skälig; likasom jag, af nyss anförda skäl, icke heller kan förorda Förvaltningens af Sjö ärendena underdåniga hemställan, att lönen för dess civil-ledamot måtte från 4,500 till 5,000 R:dr Riksmynt förhöjas samt att ett särskildt arfvode af 300 R:dr samma mynt måtte för bestridande af advokat-fiskals-göromålen hos Förvaltningen beviljas och å dess atlönings—stat uppföras.»
Skär- »Sedan under tidens lopp de bevärings-skyldiges antal inom
Riket betydligt gårds/lottans q[{ats men än mera sedan bevärings-öfningarne utsträckts från 1 år till 2 och H'1 UTI Yl— . o o bataljoner, följaktligen måste fortgå i två omgångar årligen, har det befunnits olämpligt och tillika för arméens befäl för mycket betungande att, såsom nu, fortfarande exercera icke allenast den henne tilldelade talrika beväringsstyrka, utan äfven den till Flottan hörande sjöbeväringen, och fördenskull blifvit nödvändigt att vara betänkt på särskiljandet af de vid de olika vapnen bevärings-skyldiges öfningar och att söka ställa dem så, att framdeles endast Arméens beväring komme att vapenöfvas af arméens befäl.
Möjligen kunde det dä synas lämpligt och naturligt, att sjö bevärings-manskapets vapenöfvande öfverloges af Flottans befäl; men häremot uppställa sig svårigheter och hinder, så allvarsamma, att de hvarken böra eller kunna lemnäs utan afseende.» »Då Flottans exercis-anslag endast i ringa mån medgilver att medelst kom - Bil. JM 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. JM 1. om Statsverket 1859.
.37 mendering å vära egna örlogsfartyg bibringa öfning i yrket ät Flottans befäl, blir det ock för detta befäl nödvändigt alt söka förvärfva sjömanna-erfarenhet så väl å fremmande nationers krigsskepp, som å enskildes så seglande som ångfartyg; och så länge denna nödvändighet beklagligen qvarstår, ligger det i vapnets och statens intresse att, långtifrån alt hindra, tvärtom så mycket som möjligt uppmuntra så väl Officerare som
Under-ollicerare att pä nämnda sätt förskaffa sig insigter, till hvilkas inhemlande staten blott (einnar ötillräckliga medel; hvadan ock hittills den grundsats följts, att frikostigt bevilja tjenstledighet, då sådan begärts, i ändamål att idka sjöfart, mån som man varit att åt vapnet bevara fördelen af den större öfning i yrket, som såmedelst, utan särskild kostnad för staten, står detsamma till buds, — en fördel destomera magtpåliggande, som sjömanskap, på samma gång det kräfver lång tid alt förvärfva, dock är och förblifver den vigtigaste kunskap befälet på Flottan bör ega.» »Erfarenheten har derjemte visat, att under nuvarande förhållanden, med den personal Flottan nu eger, och oaktadt det ringa antal Officerare och Under-officerare, som i vanliga fall är sjökommenderadt, Stations-befälhafvarne äro nödsakade att sommartiden -sammanslå 2 eller flera befattningar åt en och samma person, hvarigenom tjensten blir särdeles trägen.
Blefve nu anbefaldt, att det Flottan tilldelade bevärings-manskap skulle exerceras af Flottans befäl, så ökades naturligtvis derigenom behofvet af detta, och deraf skulle följa nödvändigheten att i betydlig mån inskränka permitterandet till sjötjenst, hvarigenom Flottan och dess befäl ginge miste om en väl behöflig, men svårt anskaffad erfarenhet i yrket, som hittills erbjudits genom sjöfart å handelsfartyg, utöfver hvad det knappa exercisanslaget förmår åstadkomma medelst kommendering å våra örlogsfartyg; ty det är tydligt och sjöfartens natur är sådan, att befattning på hvad plats som helst å handelsfartyg svårligen kan när som helst afbryta», om än för aldrig så kort tid, lika litet som inställelse på gifven ort kan med visshet på dag och timma bestämmas, och ingen skeppsredare skulle lemna sitt fartyg till en befälhafvare, som vore tvungen att, om ock endast för 30 dagar om året, lemna sitt fartyg och befäl, och på sådant vilkor antoge ej heller en Kapten sin styrman.
När härtill kommer, att tiden för bevärings-exercisen naturligen infaller under sommaren, och att, om det ock gifves handelsfartyg, som icke äro ämnade att segla hela året, dock intet sådant finnes, som icke är afsedt att vara i verksamhet under sommaren; så blir det klart, att Officer eller Under-officer, skyldig att exercera beväring, hvarken kan söka eller fä anställning på handelsfartyg.
Det ligger äfven i sakens natur, att Sjö-officer af nämnda åliggande likaledes skulle hindras att söka anställelse å fremmande nationers krigsskepp, dels emedan han, en gång anställd, icke vore i tillfälle ait bestämma sitt punktliga infinnande lill beväringsmötet, helst han, lika litet som ombord å handelsflottan, kan veta hvilken dag fartyget må blifva beordradt till den eller den aflägsna delen af jordklotet, och dess - 58 Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1859. utom emedan tiden emellan bevärings-mölena vöre för kort att användas i fremmande örlogstjenst, om man vill att den köpta erfarenheten skall motsvara kostnaden, som tydligen för kortare tid blir jemförelsevis större än för längre.» »Vidare, enär det vore förgäfves att pä den korta tid, som är bestämd för bevärings-manskapets vapenöfningar, vilja försöka att i ringaste grad bibringa detsamma sjömanskap, vore det, såsom ändamålslöst och i ingen män ersättande de dermed förknippade ansenliga kostnader, oklokt att i och för dessa öfningar utrusta fartyg, vare sig af seglande eller skärgårdsflottan; och då följaktligen enda syftet med sjöbeväringens exercis rimligen bör vara att, utom vana vid krigstukt och disciplin, skaffa det unga manskapet så fullständig kännedom, som möjligt, om gevärets handterande och bruk och deraf följande förtroende till det vapen, med hvilket det sannolikast en dag må komma att möta fienden, — helst sjö— beväringen vid krigstilllalle väl hufvudsakligen komme att användas å skiirgårdsvapnet och alltså i samband med Arméen, — så synes som om ändamålet bäst och med minsta uppoffring skulle vinnas, om sjöbevärings-manskapets vapenöfvande, likasom hittills, inskränktes till hvad i land kan inhemtas och ställdes under ledning af befäl, som åt de delar af krigstjensten, hvilka hufvudsakligen böra utgöra föremål för bevärings-exercisen, kunde egna sig mera uteslutande, än hvad billigt vis kan fordras af Flottans befäl, för hvilket landt-exercis och marcher m. m. måste vara blott en bigren af yrket, så framt icke för sjörensten långt vigtigare åligganden skola åsidosättas till men för det vapen, som främst af allt fordrar sjömän och sjömanskap.» »I betraktande alltså af hvad nu blifvit anfördt och derest Eders Kongl. Maj: t icke ogillar hvad Bevärings-kommitléen rörande denna fråga i sitt underdåniga betänkande antydt, vägar jag i underdånighet framställa den mening, att till sjöbeväringens vapenöfvande efter hand borde uppsättas fem bevärings-bataljoncr, att förläggas vid Rikets kuster å lämpliga orter, till hvilka bevärings-manskapet, utan att betungas med alltför långa transportvägar, kunde sammandragas till öfningsmöten å de tider, som för dessa äro bestämda.
Dessa fem bataljoner, som under namn af Skärgårdsflottans Marin-bata!joner, borde förläggas i eller vid städerna Hernösand, Stockholm, Calmar, Halmstad och Göteborg, skulle, fördelade i 4 kompanier hvardera, uppsättas enligt samma grunder som nuvarande WesterNorrlands Beviirings-bataljon, hvilken bataljon, äfvensom Hallands Infanteri-bataljon, med fördel torde kunna såsom marin-bataljoner öfverllyttas på femte Hufvudtitelns stat, då sålunda endast tre nya marin-bataljoner behöfde tillkomma, den tillökning likväl oberäknad, som för ändamålet blefve nödvändig i Hallands bataljons nuvarande personal.» »Ehuru det, enligt hvad ofvan blifvit anfördt, i alla afseenden vore olämpligt att under den korta exercistiden söka bibringa sjö-beväringsmanskapet vidsträcktare öfning, än som kan inhemtas i land och synnerligast afser gevärets bruk, Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. Jtä 1, om Statsverket 1859.
39 är likväl förhållandet annorlunda med befälet.
Det vore nemligen af icke ringa vigt att Marin-bataljonernas befäl och underbefäl, ämnade att i krigstid fylla befälhafvare-platser å Skärgårdsflottans fartyg, bereddes tillfälle att göra sig hemmastadde ombord å sådana samt med deras handterande.
De å östra kusten förlagda Marin-bataljonernas befäl och underbefäl borde derföre årligen, före beväringsmötet, samlas till befälsmöte i Stockholm och sammaledes å vestra kustens bataljoners till befälsmöte i Göteborg å Nya varfvet.
Men sjö-beväringsmanskapet skulle till beväringsmöte sammandragas till lämplig exercisplats å närmaste ort, hvarest Marin-bataljon är förlagd.» »Den sjö-beväringsstyrka, som vapenöfvades 1858 utgjordes: rån Gefleborgs län . . af 212 man. » Wester-Norrlands d:o . » 458 670.
» Stockholms d:o . . af 269 » Södermanlands d:o . . » 110 » Upsala d:o ... . » 58 » Östergötlands d:o . » 218 655.
» Calmare d:o . . . af . . 474. » Blekinge d:o . . » 484 » Christianstads d:o . » 222 706. » Hallands d:o . . af 220 » Malmöhus d:o . » 357 577.
» Göteborgs och Bohus d:o af . 573.
Summa 3,655.» »Dels med hänseende till den numerär, som sålunda från de olika länen är att påräkna, såsom ungefärlig styrka att på en gång vapenöfvas, och dels på det alt mötesplatserna må kunna så fördelaktigt, som möjligt lämpas efter beviiringsområdena, torde sjö-beväringsmanskapet på följande sätt böra fördelas att vapenöfvas af de särskilda Marin-bataljonerna: Af Hernösands Marin-bataljon:
Gefleborgs och Wester-Norrlands läns sjö-beväringsmanskap; Af Stockholms Marin-bataljon: Stockholms, Södermanlands, Upsala och Östergötlands läns dito; 40 Bil. M 3 till Kongl. Maj:
Af Calmar Marin-bataljon:
Calmar läns dito; Af Halmstads Marin-bataljon:
Hallands och Malmöhus läns dito, samt af Göteborgs Marin-bataljon: Götehorgs och Bohus läns dito; hvarjemte Blekinge och Christianstads läns sjöbeväring skulle exerceras af Flottans Marin-regemente.» »Fördeiarne af att på detta sätt ordna Sjöbevärings-manskapets vapenöfningar synas mig vara väsendtliga.
Lindring bereddes Arméens af sin egen bevärings exercerande nog betungade befäl, utan att man derföre nödgades beröfva Flottans dess i alla fall nog sparsamma utvägar att förvärfva den så nödvändiga sjömanna-erfarenhet, till hvars inhemtande exercis-anslaget icke förmår bereda nöjaktigt tilllälle; och utom det att Sjöbevärings-manskapets öfningar, ledda af ett enkom för detta ändamål anstäldt befäl, borde tillfredsställande utfalla, tillkomme den väsendtliga fördelen, att skärgårdsflottan uti Marin-balaljonerna hade att vid fredsbrott tillgå en ökad, högst behöflig, befäispersonal, som derjemte vore van och skicklig att föra trupp vid förekommande landstigning och med Arméen gemensamma operationer.» »Med afseende på det sålunda af mig framhållna behofvct af särskildt befäl för den sjöförsvaret tilldelade beväring, eller de s. k.
Skargårds—flottans Marin-bataljoner, får jag underdånigst föreslå, att dessa bataljoner må bildas efter den för Vester-Norrlands Bevärings-bataljon nu gällande organisation och aflönings—stat, uti hvilken sednare Rikets Ständer vid sista Riksdagen beviljade skälig förhöjning, och att således hvarje bataljon må komma att utgöras af: 1 Major och Chef med lön af . . . . . . . R:mt R:dr 2,000: — 1 Regements-qvartermästare, tillika Chefens Adjutant och korpsens redogörare » » 1,000: — 4 Kaptener å O o R:dr . . » » 4,000: — 4 Förste Löjtnanter å 700 » » » 2,800: — 4 Andre Löjtnanter å 600 » » » 2,400: — 4 Under-löjtnanter å 800 » Transp.
R:rot R:dr 14,200: —• 4 Fanjunkare Bil. M 3 lill Kongl. Majlis Nåd.
U Transp. R:mt R:dr 14,200: — 4 Fanjunkare \ a 400 » 1,600: — 4 Sergeanter a 300 » ....
» 1,200: — 8 Furirer ä 250 » ....
» 2,000: — 24 Korporaler å 37: 50 ... . » 900: — 8 Hornblåsare a 37: 50 ... . » 300: — eller tillhopa R:mt R:dr 20,200: — hvarvid jag antagit, att intilldess bataljonerna hunnit organiseras, frågan om det vid dem anställda befäls och underbefäls framtida pensionsrätt borde för närvarande lemnäs å sido, helst i allt fall vederbörande borde deröfver höras, men såväl alla genom sjöbevärings-manskapets sammandragande till exercisplatserna och underhåll samt befälets och underbefälets resor till och från befälsmötena m. m. föranledda utgifter, som ock kostnaderna för nämnda beväringsmanskaps beklädnad, beväring och utredning tillsvidare få, såsom hittills, bestridas af de dertill å 4:de Hufvudtiteln afsedda anslag.» »Då emedlertid icke obetydliga summor måste vid instundande
Riksdag begäras för andra angelägna behof, anser jag mig icke böra yrka, att för här ifrågavarande ändamål nu må af Rikets Ständer i nåder äskas större anslag, än som fordras för att lill en början åvägabringa de bland ofvanberörda Marin-bataljoner, som synas mig företrädesvis böra ifrågakomma, nemligen:
Hernösands, Calmars och Halmstads, hvilka skulle få sig ålagdt att i vapen öfva det enligt det föregående för dem afsedda sjöbeväringsmanskap; hvaremot den öfriga sjöbeväringen tillsvidare borde fortfarande vapenöfvas på hittills vanligt sätt; och får jag alltså, under förutsättning af nådigt bifall till hvad jag i ämnet andragit och antagande tillika att Hallands Infanteri- och Vester-Norrlands Bevärings bataljoner varda med sina lönings-anslag från 4:de till 5:te Hufvudtiteln öfverflyttade, underdånigst hemställa, att då Hallands bataljon nu endast utgöres af 1 Major, 2 Kaptener, 2 Löjtnanter, 2 under-löjtnanter och 4 under-officerare med en sammanräknad aflönings-sutnma af 7,500 R:dr riksmynt, Eders Kongl. Maj:t täcktes i nåder af Rikets Ständer begära dels det fyllnads-anslag af 12,700 R:dr, som erfordras för att enligt här förut uppgifna organisationsgrunder komplettera denna bataljons personal, dels ock det för Calmare Marin bataljons nybildande efter samma grunder behöfliga anslag af 20,200
R:dr, att med tillhopa R:mt R:dr 32,900 på 5:te Hufvudtiteln under rubriken: »Aflöningsstater», men särskildt, uppföras, äfvensom att nu dit måtte öfverflyltas ej mindre Hallands Infanteri-bataljons hela förberörda aflönings-anslag, 7,500 R:dr, än den på 4:de Hufvudtiteln särskildt upptagna delen af Vester-Norrlands Bevärings-bataljons aflöning, 6,295 R:dr, eller tillhopa 13,795 R:dr riksmynt, samt jemväl af samma Hufvudtitels anslag till »Indelta Kavalleri- och Infanteri-regementena» för Marin Dih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 1 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 6 42 Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Flottans Embetsocb Tjenstemäns pensionering. bataljonernas aflönande få användas ett belopp af högst 13,903 R:dr, motsvarande de för aflöningen af sistnämnda bata Ijons-befäl beräknade tillgångar från f. d. Jemtlands Fältjägare-regemente, i den mån dessa äro eller blifva för ändamålet disponibla, i hvilket fall med öfverföringen till 3:te Hulvudtiteln af sistberörda summa 13,903 R:dr synes tillsvidare kunna anstå.» »Då de här förut af mig ifrågaställa anslagstillökningar, nemligen i anslaget för Matros-korpsen med R:mt R:dr 6,B43: 73. i d:o » Skeppsgosse-korpsen med » » 2,830: — i d:o » Flottans Civil-stat » » » 902: 50. och nya anslaget för Marin-bataljonerna med ....
» » 46,695: — sammanföras, uppkommer en summa af Runt R:dr 57,29i: 25. hvilken dock minskas med dels de R:dr 300: — som å anslaget för Flottans Officers-korps skulle Statsverket besparas, och dels en odisponerad tillgång å aflönings-anslagen i det hela ....
» 2,515: 85. eller tillhopa R:mt R:dr 2,815: 83. så framt dessa 2:ne belopp få qvarstå, i hvilket fall tillökningen biifver R:mt R:dr 54,475: 42. hvaraf dock 13,795 R:dr skulle från 4:de Hufvudtiteln bit ölverflyttas, så att verkliga anslags-tillökningen under rubriken: »Aflöning s-stater» blefve 40,680
R:dr 42 öre riksmynt.» »Med afseende på angelägenheten deraf, att pensionerna från Amiralitets-krigsmans-kassan måtte blifva skäligen lämpade efter de för Flottans Stater och Korpser begärda förbättrade löner, hade Kongl. Maj:t, uti nådiga Propositionen om Stats verkets tillstånd och behof, föreslagit
Rikets sednast församlade Ständer, att alla till pension från nämnda Kassa berättigade embets- och tjenstemän samt betjente måtte förklaras skola vid afskedstagande! erhålla pensioner, beräknade efter 66J/3 procent af de blifvande lönerna, under vilkor bland annat af förhöjda pensionsafgifter och förlängd tjenstgöringsskyldighet i vissa läll för de delegare, som af de högre pensionerna komme i åtnjutande, hvarjemte för en sådan reglering begärdes ett årligt kreditiv ä Riksgälds-kontoret af 40,000 R:dr riksmvnt.» »Denna Kongl. Maj:ts nådiga framställning besvarades af Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 27 Januari 1858, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 5:te Hufvudtitel, dervid Rikets Ständer, med erkännande af den väckta frågans vigt i afseende på bibehållandet af tjenstbarhelen inom Flottans embets- och tjenstemanna-personal, likväl förmälde sig ej kunna biträda det derom framställda förslag af skäl, bland andra, att Amiralitets-krigsmans-kassans delegare icke blifvit deröfver hörde, samt att den uppgjorda pensions-staten, såsom grundad Bil. M 3 lill Kongl. Maj.is Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1859. 43 på de af Kongl. Majit föreslagna lönerna, förutsatte, att dessa skulle vara definitivt reglerade, men Rikets Ständer endast beviljat en provisorisk lönereglering » »I följd af Rikets Ständers sålunda tillkännagifna beslut ansågs nyssberörde förslag till förändrade grunder för pensioneringen från Amiralitets-krigsmans-kassan hafva förfallit, och blef derföre Kassans
Direktion under den 17 Februari sistlidne år i nåder förständigad, att så väl de från Kassan då utgående och framdeles beviljade pensioner och gratial, som delegarnes i Kassan af”ifter till densamma fortfarande skulle beräknas efter lönebestämmelserna uti de intill 1887 års slut gällande stater; men sedermera anbefalldes
Direktionen att med fullständigt pensioneriogsförslag, öfver hvilket delegarne i Kassan borde höras, till Kongl. Majit i underdånighet inkomma.» »Af de, till åtlydnad af denna nådiga befallning, från Direktionen inkomna handlingar inhemtas: att dess förslag till förnyad pensions-stat för Flottan blifvit uppgjordt sfi, att, med få af särskilda förhållanden föranledda undantag, 2/3:delar af lönerna tagits till grund för pensionsbeloppen; att pensionsafgifterna beräknats till 6 procent å de nuvarande pensionerna, och i öfrigt hufvudsakligen enahanda vilkor om ökad tjenstgörings-skyldighet, som upptagas i den vid förra Riksdagen nflåtna nådiga framställning, blifvit fästade vid rättigheten till de nya pensionernas åtnjutande; samt att för pensionerande, enligt Direktionens omförmälda förslag, af alla under nästa Statsieglerings-period till pension berättigade skulle utöfver Amiralitets-krigsmanskassans påräknade inkomster erfordras ett årligt tillskott af 79.903 Riksdaler riksmynt; meri att emedlertid nämnda Kassas delegare, egentligen med hänseende till förberörda af
Direktionen för de nya pensionernas åtnjutande ifrågaställa vilkor, nära enhälligt förkastat det afgifna förslaget och likaledes med öfvervägande röstantal uttalat sig emot ett annat, af en Direktions-ledamot uppgjordt, förslag till pensionering från Kassan, ehuru detta sednare, som skulle^erfordra ett ärligt tillskott af statsmedel å 85,8‘29 Riksdaler riksmynt, blifvit, i hvad angår sättet lör pensionernas beräknande, fotadt på de i gällande Reglemente lör Kassan stadgade grunder.
De framställda förslagens underkännande af delegarne torde emedlertid få sökas deri, dels att Kassans tillgångar för närvarande äro så otillräckliga till fyllande af pensions-behofven, att, enligt hvad en särskild, handlingarne bilagd, förteckning utvisar, ansökningar om pension under sednare tider i allmänhet icke kunnat bilallas i vidsträcktare mån, än att pensionerna tillgodokommit de sökande först två å tre år sedan de dertill sig anmält, utan pensions sökanderna, till föga fromma för deras egna anspråk och Flottans tjenstbarhet, måst under tiden i effektiv tjenst qvarstå, dels ock i den omständigheten att, vid sådant förhållande, en med afseende på beloppen utvidgad pensionsrält svårligen kunde af delegarne godkännas, helst bestämd visshet saknades, att dertill erforderligt fyllnadsanslag blefve Kassan beviljadt.» »Yid öfvervägande häraf och i betraktande derjemte af hvad Rikets Ständers ofvanberörda svar på Kongl.
Majits vid sednaste
Riksdag gjorda nådiga framställ - a Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd.