Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sällan är sjelfva sädesbergningen då till fullo slutad, och år gifvas, såsom 1813, dåden fortfar allmänt långt derefter; men aldrig torde Arfsädet vid denna tid vara inbergadt.
Potates, odlingen, sorn i södra delen af Riket arsa allmän, och säkert snart icke skall blifva det mindre i de öfriga Provinserna, påkallar ännu mer uppmärksamhet i detta afseende.
Upptagningen börjas vanligen före Michaeli, men den påstår länge ; der denna vext odlas i stort : man domme af den verksamhet och den mängd menniskor af alla åldrar, sorn visa sig på Skånska Potatesfälten vid upptagningen, örn nödvändigheten för Husbönder att då vara befriade från omsorgerna 3-lije
Del, N:0 45, 46. för 3 54b
Den se2 Maj. för flyttningen, och orri svårigheten att vid den tiden vara i mistning af Tjenstefolket.
Jag an» ser, på dessa skäl och dem jag ytterligare ämnar anföra, att en förändring i flyttningstiden är af den största Oeconomiska vigt.
Mot den föreslagna flyttningen vid Midsommarstiden tycker jag all ting tala, men för densamma ingen ting.
Man anför, att Landtmannen då har en hvila, som borrie begagnas; nsen har den omtänksamme Jjandtmannen, under den tid, då utarbete kan förrättas, någon annan hvila, än den nödvändiga för krafternas återhämtande?
hans föremål är icke blott att bruka jorden och berga grö\dan han måste bygga åt sigi och ofta åt an dra, och denna förmodade hvila upptages ju oftast af sådana arbeten.
Staten har ett allmänt fpremål, liksom den enskifte Medborgaren , att stiga i välmåga.
Jordbruket måste icke qvarstanna vid hvad det är: de Oeconomiske Hagarne böra befordra dess steg framåt, och icke hålla dem tillbaka.
Skall man, i ett Hand, der arbetstiden på fältet är korrt, använda de längsta dagarna för Tjenstehjoris flyttningen ?
Under 8 dagar vid Midsommarstiden, huru mycken ny jord kunde icke då öfver hela Kiket upptagas, huru mycken gammal åker rensas från sten, huru mycken vattusjuk mark uttappas?
Största delen af detta arbete skulle ju blifva ogjordt, om den så kallade friveckan då inträffade.
Hvad jag anfört mot flyttning
Midsommarstiden, gäller till en del äfven för den nuvarande fiyttningstiden.
Om än bergningen då är verkställd, och flyttningen ej dervid vållat någon förlust, så in - Dan 2 2 Maj. 35$ inträffar den likväl derigeriöm, att Husbonden får omsorgerna, med flyttningen och i saknad af Tjenstefolk, icke kunnat under friveckan, då dagärtre ännu äro fämmeligsn långa, odla, rödja, dika och stenbryta.
Deremot torde tiden för utarbetet hafva upphört vid November månads . början ; och jag anser i alla afseettdsn flyttningstiden då vara lämpeligast.
Man har endast häremot anfört arne skäl det ena, gammal häfd, som ej behof ver svar, det andra, att Husförhö. ren måste föregå Mantalsskrifningarrte, på det Husförhörslängderna der må tjena till grund för Skattskrifningen , hvaraf åter skulle följa, atf då Husförhören nu icke kunde företagas förr ärt efter flyttningen, Mantaisskrifningätne derigenom oundvikeligen måste uppskjutas till Januari må• nåd, och debiteringen samt uppbörden i samma märt blifva senare.
Häremot åberopar jag deri upplysning, sorn Ledamöter inom Utskottet meddelat, att, med Kongl. Majus BefallningshafVartdes tillåtelse, på åtskilliga orter' i Östergöthland, Pastorerne äga att, genom Husböndernes Sammankallande, uppsätta do till rättelse föt Mantalsskrifningarne förördnade Längder, c<;h på detta sätt Presterskapet inom ett pär dagal* inhämta de upplysningar rörande af- och tillflyttning, som eljest erhållas vid Husförhörertj hvilket förhållande äfven skall inträffa med hela Norrland.
Utan hänsigt till närvarande fråga, skulle jag för min del önska, att Presterskapet, hvars uppgifter i öfvannämndé fall icke tord® kunna för Controllén umbäras, alltid matte å särskildta tider befatta sig m^d tvänne så särskildta - 4 34® Den 2 2
Maj - skildta göromål, deraf det ena så alldeles tillie ornmit på det andras bekostnad.
En af de hög. tidligaste acter, •Husförhören, har man härigenom förändrat till en Skattskrifnings-anstalt; och jag har haft tillfälle att se, det denna sednare så medtagit tiden, att hela Husförhören, äm. tnade att närmare inplanta Gudaläran, genom tillfälle till en särskildt pröfning af hvarje åhörares [Religionsbegrepp, blifvit inskränkt till ett korrt tal, som mängden afhört lika tanklöst, som en predikan.
Hvem mera än Presterskapet bör lunna önska, att
Husförhören återföras lill sin primitiva bestämmelse?
Då det på förenämnda sätt anförda skäl mot mitt förslag torde gifva anledning till skiljande af tvänne nu förenade, men så särskildta, befattningar, bör det kanske anses snarare sorn en grund mera till bifall af den föreslagna flyttningstiden.
_ Örn den antages, torde deraf följa, att den andra flyttningen i Städerna bör vara den I Maj; derigenom vore den svårighet förekommen, att flyttning i och ur hus icke inträffade på lika tid, som Tjenstehjons-flyttningen , hvilken omständighet nu medför så mycken olägenhet.
Allt tyckes förena sig' för ändringen.
Sällan äro Oeconomi ska Lagar lämpeliga för ali local; men här synes det i det närmaste inträffa; och bevis derpå torde vara, att Riksdagsmännen från Norrbotten och Skåne gemensamt instämt i min mening.
Jag anhåller, att mitt yttrande måtte få åtfölja Utskottets Betänkande till Riks-Stånden.” Herr Den a 2 Maj.
Herr Landshöfdingen Eekorn , Herr Kammarherren Friherre Rålamb, Herr Prosten Wikblad, Herr Prosten Ek, samt flere Ledamöter af Hedervärda Eonde-Ståndet förenade sig till alla delar nied Herr Prolocolls-Secreteraren Danckvardts yttrade tankar.
Herr Assessoren Planck :
Jag åberopar endast det af mig till Protocollet den 3 sisth April aflemnade skrifteliga anförande uti ifrågavarande ämne, och jag anhåller, att det måtte få åtfölja Utskottets betänkande till de Respective Riks-Stånden.
Ut Supra. y Ex Protocollo M. M. .Rosbeck.
Transumt af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs• och Oeconomic-Utskotts Plenum vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 3 April 1815- .
Herr Assessoren Planck uppläste ett så lydande skrifleligt Dictamen: ”Lika med Herr Majoren Rayalin anserjag förändring af Tjenstehjons flyttningstid på Landet och i de Städer som hafva jordbruk vara nödvändig, och får vid förslaget endast göra den i an - Den 2 2 Maj, anmärkning, att flyttningen borde utsättas till den 25 eller slutet af Mars månad, på de grunder, att vinterarbetet då är gemenligen förrättadt och något mellanstånd, till utbytet af Tjenste-! hjon, inträffar, innan vårarbetet eller såningsti-, den infaller, och att, enligt min förmodan, de Tjenstehjon, som sjelfva mäste besörja jordens tillredning, såning, grödans afbergning och ,utfodring, skulle med mera flit, skicklighet och ansvar förrätta dessa på hvarannan följande vig* tiga arbeten, då de sjelfva i ena afseendet draga nytta af sitt välförhållande, eller, i det andra, skada af sin vårdslöshet, än om det ena Tjenste, hjonet förrättar utsädet och oftast blott till en del bergningen, samt det tillflyttande utfodringen och kreaturens skötselaned det foder som vårdslöst och illa blifvit bergadt: denna tid öfver, ensstämmer äfven med -Larjdtbrukares, A-boars och Torpares stadgade lämpeliga flyttningstid.” TJl supra, JEx Protocollo M, M, Rosbeck.
Riddersk, och Adeln den 22.Maj, — de 3 andra Stånden den 29 — Riksens Häglof. Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts
Betänkande i anledning af det utaf Riksdags-Fall m ägt i ge Eric Svensson från Bohus Den 'i 2 Maj. 553 Bohus Lån, samt Pehr Olsson, Pehr Andersson och Eric Larsson från Iså der martian dy tillika vied Bengt Larsson , uti 2:ne särskildta till Hedervärda Bonde-Ständet ingifna och derifrån till detta Utskott remitterade Memorial, gjorde yrkande om betalning får den vissa Hemman ålagda Krona-Br ej baring.
Såsom skäl för det af Eric Svensson uti dess Memorial gjorda förslag, cferuti Hedervärda Bondeståndets samtlige Ledamöter enhälligt instämt, med det tillägg af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson frän Elfsborgs
Län, att betalning måtte äga iujn/, ehvad Krono-Brefven fortställas genom ridande eller gående, har blifvit anfördt, att, utom det skyldigheten att fortskaffa KronoBref, skall i och för sig sjelf vara vida mer besvärlig, än den, att utgöra Kronoskjuts, hvarifrån Krono Brefbärare Hemman äro befriade, utgöres icke någon Kronoskjuts utan betalning, dä deremot Krono-Brefbärare kunna få färdas med bref 10 a 12 samt ofta flera mil i veckan utan all ersättning; hvarföre ock, enär det med bil. lighetens fordringar ansågs vara öfverensstämmande, att lika hemman njöto lika rättigheter, Eric Svensson föreslagit, att Breflorande, för hvarje mil de till häst fortskaffa Krono
Bref, måtte erhålla betalning till enahanda belopp, som den de Kronoskiutsande åtnjuta, och attén sådan. 360 ' Deri 3» Maji sådan betalning måtte qvartaliter liqvideras af Kronobetjeningen, som borde förpligta*, att uti en ordentelig
Brefbok införa innehållet af alla de bref, hvilka af dem med Krono-Brefbärare afsändas. Riksdags-Eullmägtige Pehr Olsson, Pehr Andersson, Eric Rarsson och Bengt Earsson, med hvilka Jacob Ericsson från Säby och Pehr Pehrsson från Wahlsta i Örebro Eän sig före* nät, hafva val pä lika sätt framställt de olägenheter, som skyldigheten att fortskaffa KxonoBref medförer; men i afseende på ersättningen derföre, hafva desse Eullmägtige yrkat, att, jemte det Krono-Brefförare, hädanefter som hitintills, böra vara befriade från skyldigheten att utgöra Kronoskjuts, dem mätte tilläggas en betalning af Sex sk. för hvarje mil, som de med Krono-Bref färdas, hvilket Eullrnägtigé ansett så mycket mer billigt, som Postförare njuta af Kongl. Maj:t och Kronan betalning efter miltalet.
Utskottet får, i anledning häraf, anföra, att, efter hvad Utskottet haft tillfälle inhämta, skyl. digheten att fortskaffa Krono Bref icke är på alla orter i Riket ansedd såsom något sådant besvär, som med Kronoskjuts-skyldigheten kan jemföras, utan tvärtom mérändels såsom en fördel, den innehafvarne af de Hemman, sorn deri åtnjuta, icke lära vilja bortbyta emot skyldigheten att utgöra Kronoskjuts.
— Då det likväl kan vara löjligt, att den Krono Bref fortskaffande Allmogen uti åtskilliga
Eän får derigenom vidkännas en större tunga och olägenhet, än som svarar - Den 5 2 Maj. rar emot Kronoskjutsen, i synnerhet i fredstider, da Kronotransporter icke sä ofta inträffa, har Utskottet ansett sig höra vördsammeligen tillstyrka, att Riksens Höglofl.
Ständer behagade lios Kongl. Majit i underdånighet anhälla, det Kongl. Majit i Näder täcktes anbefalla Dess Befallningshafvande, att, hvar och en i sitt Län, genom Kungörelser, lemna de Hemmansägare, hvilka med Krono Brefbäringen kunde vara missnöjde, öppet tillfälle, art hos Konungens Befallningshafvande söka ändring ; hvarjemte sädana åtgärder och anstalter borde af Konungens Be'- fallnirtgshafvande vidtagas, att de Krono-Brefförande Jordägare ej måga, i jemförelse med de Kronoskjuts. skyldige, öfver billigheten betungas eller ock , der sig göra låter , så föranstalta, att
KronoBrefföringen antingen varderemellan flera nästgränsande hemman fördelad, eller ock, af vissa utsedds*, personer, emot arfvode, sorn af Hemmanen i allmänhet tillskjutas, besörjd, på sätt som i några de Norra Länen är brukeligt, hvarvid det dock bör åligga hvar och en Kronobetjent, som är berättigad att i och för dess tjenst affärda skrifvelser med Krono-Brefbärare, att af en sådan rättighet sig icke begagna vid andra tillfällen eller oftare, än da ärendets vigt och angelägenhet sådant oumgängeligen fordrar, och tillfälle till brefs afsändande med ordinarie eller allmänna Posten icke gifves; till hvilken ända noga och ordenteliga förteckningar på Brefvens antal och innehåll, samt tiden då de afgå, borde hållas af de personer, hvilka begagna Brefbäringen, hvarefter besagde förteckningar vid hvarje - 3^3 JD«/. 12 Mej. je års slut skulle inlemnas till Konungens Be. fallningshafvande, för att undergå granskning i Lands-Contoiret.
Och lara Konungens Befallningshafvande ej underlåta att tillse, det Allmänheten med onödig tunga icke besväras, eller missbruk med Krono Brefbärings-rättigheten föröfvas.
Dock varder hvad Utskottet sålunda föreslagit vördsammeligen öfverleennadt till Riksens Höglofl.
Stan. ders ompröfvande.
Stockholm d. 18 Maj 18( 5. v På Höglofl.
Prestoch Adelns Ledarn, Ståndets Ledam. vägnar vägnar A, Lantingshausen, Bryn.
Fredin, Nils Mänsson.
' M. M. Rosbeck, Uppläst hos Höglofl.
Ridderslc, och Adeln den 22 Maj. — — Högvörd.
Prest-Ståndet den 1 _ — — Vällofl. Borgar-Standet den 27 A pr. .«— Hederv. Bonde-Ståndet . den 27 .— Vördsamt
Ridderskapet och Adeln den 5 i denna månad uppläst och till Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeco. nonne - Den 3 5 Maj. jiornie-Utskott rernitteradt Memorial, har Hers; Lagmannen Grefve Johan Henning Gyllenborg hemställt, om icke detta Utskott, som genom jfgifvet utlåtande den t 8 sistledne April förklarat sig icke kunna, emot föreskriften i 90 §. af 1809 års Regeringsform, till pröfning upptaga det af Riksdagsfullmägtige ifrån Halland Anders Sebilius, Per Andersson, Bengt Persson och Lars Nilsson till Hedervärda Ilonde-Ståndet in-, gifna och till Utskottet öfvériemnade Memorial, rörande yrkad rättighet för Allmogen i Halland, att i anseende till bristande tillgång på skog och eldbränsle, få a egna Hemmans, ägor skära torf af tufvor och ljungbevuxen mark, hvilket vid vite blifvit förbjudet: så mycket tnera tillhört att upptaga och besvara berörde Memorial, som någon klagan icke vore förd öfver någon viss Ernbetsmanna åtgärd, utan i allmänhet blott öfver principen att betaga sökänderna en förment rättighet, och det af dem i Memorialet omförmälta Kongl.
Brefvet af den 13 Maj 1779, hvilket innefattar förbud emot flattorfs skärande i Malmohus och Christianstads Län, dessutom icke,under något sådant förbud inbegriper Halland Då i anledning häraf Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterat ofvanberörde utlåtande, hvilket de öfriga 3:ne RiksStånden bifallit, anser Utskottet sig böra vördsammeligen förklara, att, enär, på sätt Herr Grefve Gyllenborg anmärkt, Kongl. Maj:ts högst, berörda Nådiga förbud eniot flattorfs skärande ali - Den 2 2 Maj. alldeles icke sträcker sig till Hallands Län, men. klagandernes Memorial uttryckeligen innehåller, att det, sådant oaktadt, blifvit Allmogen i Halland vid vite förbudet, att å deras Hemmansägor skära torf af tufvor och ljungbevuxen mark,' hade
Utskottet ansett något tvifvel så mycket mindre böra eller kunna uppstå derom , att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Hallands
Län vore den Autoritet, hvilken, af förekomne anledningar , stadgat det öfverklagade vitet, som ingen annan ägt rättighet, att något allmänt för ett helt
Län gällande förbud utfärda; detta skäl har ock Utskottet för sig låtit vara gällande vid stadgandet af dess öfvertygelse om tillämpningen af go §. i Regeringsformen, en öfvertygelse, den Utskottet af Herr Grefve Gyllenborgs anmärkningar emot det i ämnet afgifna vördsamma utlåtandet ej funnit någon orsak att frånträda.
Riddarskapets På Högvörd.
Prestoch Adelns Ledarn.
Ståndets Ledam. vägnar vägnar And.
Hils Mansson. M. M. Rosbeck.
Uppläst Sen a 2 .
Maj. 3^5 Uppläst hos Höglofl.
Riddersk. och Adeln den 22 Maj. — — Högvörd.
Prest-StSndet' den x Valtofl.
Borgare-Ståndet den 8 — Hedery.
Bonde-Standet den 8 Vördsamt Memorial. 1 ill Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott har Höglofl, Ridderska. pet och Adeln behagat den 5 i denna Manad återremittera Utskottets den 18 sisth April af. gifna vördsamma utlåtande, rörande den af Riksdags-Fullmägtige från Kronobergs
Län, Johan Johansson, Peter Jansson och Jonas Hinricsson hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckta och till detta Utskott öfverlomnade fråga , om icke det vite af en I R:dr Banco, hvartill, under åberopande af Regements Skrifvare-Instructionen, Allmogen fälles, då något utlyst uppbördsmöte försummades, kunde förklaras icke böra äga rum, eller att samma vite åtmindstone måtte lindras vid de tillfällen, dåafgiften, som skulle betalas, icke uppgick till dubbelt belopp emot böterna, hvilken återremiss varit föranledd af följande, emot
Utskottets utlåtande gjorda och jemväl hit remitterade anmärkningar, af 1:0 Herr Lagmannen Grefve Johan Henning Gyllenborg, som uti ett hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 5 dennes uppläst Memorial anfört, att om ifrågavarande ämne rört besvär eller anmärkning öfver någon Embetsmanna åtgärd, så hade Ut skof tet rätte! igen förfarit, da j6Ö'
Den gg Maj. då det, under åberopande af go §. i Regeringsform men, förklara! sig icke kunnat upptaga eller med-» dela utlåtande öfver Riksdagsmännen Johan Jo*, hanssons med fleras uti ofvannämnde Memorial gjorda hemställning; men då frågan endast innefattade en åsyftad ändring uti nu gällande Stadgande, vöre förhållandet annorlunda; ty annat Vore att åtala Embetsmännens beslut, och annat att begära en förändring uti de Författningar, som dertill föraniedt, och om.
Utskottet skulle anses hafva ägt uti sistnämnda omständighet vägra frågans upptagande och bedömmande, så skulle Utskottets åtgärder blifva ganska inskränkta, och Uagstiftarens afsigt med Utskottets tillvarelse alldeles förfelas, då likväl Utskottets första åliggande vore, att upptaga alla hos Riksens Ständer uppkommande frågor om förändring, förklaring elier.
Upphäfvande af Ragar och Fcrfatt. ningar, hvilka genom 34 i Riksdagsordningen blifva till Utskottets handläggning öfverlemnade; hvarföre ock Herr Grefven och Uagmannert yrkat, att Utskottets i detta ämne afgifna utlåtande måtte återremitteras till Utskottet, sorn borde meddela yttrande, huruvida antingen den begärdta befrielsen frän böter för försummade .Regements Skrifvare.möten, eller ock den önskade lindringen, ueruti borde äga rum; och förenade sig Herr Grefven uti den derom väckta Motion i så måtto, sorn Herr Grefven yrkade, att omnämnde vite mätte alldeles försvinna, så mycket heldre, som Herr Grefven icke kunde finna någon anledning, hvarföre störré ansvarighet eller förbindelse till vite borde äga ium Den $ 2
Maj rum för försummade liqvider med Milita! ren än för uraktlåten betalning af rentor och utskylder, sorn till Kronan directe utgå.
För öfrigt hade förbindelsen till personlig inställelse äfven ofta föranledt til den beqvämlighe, å RegementsSkrifvarens sida, att uträkningar på Bentorna icke medelades, utan blott det summariska be* loppet af hvarje Hemmans-Renta på stället till. kännagifves: deruti Herr Grefven begärt en sadan rättelse, att Regements Skrifvaren borde åläggas tidigt utgifva åt Rentegifvare , samt åt dem, hvilka betala Kronovacancer, uträkningar, de der skulle upptaga persedlarna, samt värdet å hvarje af dem, efter Markegångspris, äfvensom tiden , med anteckning hvarifrån den borde beräknas och när den slutar; genom hvilka åtgärder
Hemmans* ägarne kunde undvika att flera mil från deras hemvist infinna sig vid 1 iqvidationsmöten , hvilka i allt fall ansägos ganska väl kunna inställas, såsom vid några Regementer redan skall hafva skett, och hvilket både i Moraliskt och Oefconomiskt afseende ansågs som en vinning för Sol. daterna och dem, hvilka efter gammal vana måste dervid med skjutsning biträda. 2:0 Herr Kammarherren m. m.
Axel Gabriel Silverstolpe, som uti ett anförande till Höglofl.
Ridderskapet och Adelns Protocoll äfven den 5 i denna månad , har, i anledning af Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs nyssnämnda anmärkning vid den af Utskottet gjorda tillämpning af go §. i Regeringsformen, yttrat sig, att ehuruväl denna §. stadgar, att Riksens Ständer eller 2& 8 Den • 9 -Maj. eller deras Utskott icke fa? ingi i pröfning af Regerings • och Domaremagternas beslut eiler sjelfva verkställigheten af någon Lag eller Författning; det ville säga, att en pröfning af Lagens tillämpning icke tillkomme Riksens Ständer, kunde samma §• likväl icke uttydas så, som skulle det någonsin vara Riksens Ständer eller deras Utskott föirnenadt, att pröfva roligheten och gagneiiglieten af sjelfva Lagarna och Författningarna samt nödvändigheten af förändringar deruti, och då ofvanbercfrde t ill Utskottet remitterade fråga syntes helt och hållet vara af denna sednare beskaffenhet, hade Herr Kammarherren förmodat att Utskottets afgifna yttrande härledt sig från någon irring om begreppet af 90 §. i Regeringsformen, och vore det under en sådan synpunkt, som Herr Kammarherren understödde Herr Grefve Gyllenborgs önskan om.
Memorialets' återremitterande.
Utskottet får, i anledning af hvad sålunda blifvit anmärkt och särskildt af Herr Lagmannen Grefve ,Gyllenborg yrkadt, vördsammeligen anföra, att om ock Utskottet icke skulle vara af 90 §.
i Regeringsformen hindradt från upptagande och bedömmande af sjelfva Hufvudfragan,eller den yrkade ändringen uti 1733 års Instruction för Regements-Skrifvare, Utskottet i allt fall ansett sig så mycket mindre böra tillstyrka någon ändring uti den öfverklagade delen af besagde Instruction , som utom det, att de föreskrifrva böterna, af 3 sk.'stnit för den, sorn försummar infinna sig vid Regements Skrifvaremöte, äro anslagna till Wad - jDm 3 3 Maji Wadstena Krigsmanshus» böter äga ram för an-? dra Skattskyldiga, hvilka icke inom utsatta be» ta! n i -ig s t e r rn i n e i liqvidera de Vanliga utskylderna til!
Kronan.
Då det för öfrigt är allmänt bekant , att Regements Skrifvare hafva vida större tjppbörds-districter, än de fleste Kronans Uppbördsman , och härvid tillika får i betraktande tagas, ätt medlen, sorn skola incasseras, till en stor del bestå uti enslcildta personers löner, deraf dessa kunna vara i behof , och således icke böra uppehållas genom Rentegifvares försummelser, att vid påräknad tid komma i åtnjutande af deras lagliga rätt, så och enär Utskottets förut af» gifna utlåtande rörande detta
Mål blifvit af de 3'tne öfriga respectiva Stånden bifallet, torde Högloll.
Ridderskapet och Adeln upplyst finna, att den begärda ändringen uti Regements-Skrifvare-Instructionen icke kan tillstyrkas.
Stockholm den iS Maj iSljj.
Rå Högloll.
Ridderskapet
Rå tlögvörd, Preste» och Adelns Ledam. vägnar Ä. Lantingshausen.
Rå Vai l oll. BorgareStandets Ledarn.
Vägnar Arid.
BortdeStåndets Ledam.
Vägnar Nils M.än sson. $:dje Hel.
N:o 47 ; dL M, M. Rosbeck.
15 pplSs® Dm 22 Maj.
Uppläst lios Höglofl.
Riddersk. oell Adelil den 22 Maj, Högrörd.
Prés t-Ståndet den 29 — _ _ Vallofl.
Borgare-Ståndet den 29 — ,*«, —r Hedery.
Bonde-Ståndet den 25 — Vördsamt Memorial.
Uppä det Memorial, som uti Vallöf!.
BorgareStåndet blifvit af Riksdags-Fullmägtige för Uddevalla Stad, Herr Rådmannen Dan. B. Bagge ©eli Herr Grosshandlaren Fr.
Aberg Andersson angifvet, med anhållan, att enligt Kongl. Maj-.ts ^Nådiga Resolution den 12 Mars 1807, Kongl.
Brefvet till Fullmäatiga i Riksgälds Gontöiret den 15 Januari 1808, samt Riksens Höglofl.
Ständers å 1809 och 18 I o årens Riksdagar tagna Beslut, Uddevalla Stads
Invånare matte icke allenast till godo njuta för Tio år, räknade till innevarande
Ers slut, den lindring i Bevillningen, sorn Respectiva Ständerna dem efter 1810 års Bevillnings Förordning förunnat, utan äfven förklaras berättigade återfå den Bevillning, som de efter 1812 års Bevillnings.Stadga måst obehörigen erlägga; får Bevillnings-Utskoftet vörd. samrneligen tillstyrka fortfarandet till innevarande års slut, af den lindring i Bevillningen, som i 1 Art. 4 §. 11 Mom. i Bevillnings-Förordningen af den 28 April 1810 Uddevalla Stad blifvit beviljad; men angående rättigheten att återfå hvad Vederbörande förmena sig efter 1812 års Bevillnings-Stadga för mycket hafva erlagt, har Utskottet funnit vara en dess handläggning ej tillhörig fråga, sorn, i fall af befo gen.
Den 3 ?
Maj. genhet dertill, får 3 annor ort anmälas oell fullföljas.
Stockholm den 18 Maj j 8 i 5■ På Högloft.
Ridderskapets och Adelns Ledarn, vägnar Carl Stellan Mörner.
På Väl loft.
PrestStåndets Ledam. vägnar Olof Bjurbäck.
BondeStåndets Ledam. vägnar Joli.
Henr. C. Zaar'.
Uppläst lios Höglofl. R idelers!', oell Adeln flen 22 Maj, — — de Tre öfriga Stånden den 29 — Vördsamt Memorial. fl A de af Riksdag-FuUmägtlge utaf Vällofl. Borgare Ståndet Herr Commerce-Rådet J.
Krull för Wennersborgs Stall, Herr Rådmannen G.