Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Redan år 1834 yttrade en af rikets sli(ts-styrelser, nemligen den i Hernösand, det konsistorium i sin egenskap af öfver-styrelse för stiftets folkskolor icke hade sig något annat bekant om folk-undervisningen inom stiftet, än hvad som genom skol-styrelsernas nog knappbän-f diga berättelser på papperet kunde inhemtas, hvadan konsistorium föreslog att kringresande skole-inspektörer måtte förordoas.
Det torde icke heller kunna förnekas, att den nyskapade och ännu långt ifrån till stadgad utveckling komna folkskolan, med afseende på dess stora inflytelse på Statens framtid, behöfver och förtjenar all den tillsyn, som deråt kan egnas, äfvensom allt det biträde med upplysningars bemtande från den med hvarje dag utvidgade erfarenheten på detta fält, som kan tillgodogöras.
Utskottet har, under förutsättning af sådant medgifvande, ansett sig böra, i öfverensstämmelse med en motionärs förslag, förorda att seminarie-föreståndarne företrädesvis må användas till skole-inspektörer, hvar inom det stift, der han är anställd, sålunda, att seminarium skötes under 6 månader af året och att de öfriga 6 månaderne egnas åt inspektions-resor.
Men i händelse inom något stift omständigheterna icke tillåta att använda seminarie-föreståndaren till ifrågavarande befattning, måste annan lämplig person kunna dertill utses.
Dessa skole-inspektörer skulle icke tilldelas makt att i församlingarne gifva befallningar om skolornas ordnande m. m„ iv sådant måste tillkomma endast församlingarnes skol—styrelser; men tilldelas rättighet att visitera och erhålla upplysning i allt hvad skolorna rörer, och åläggas att nitiskt verka med gagneliga anvisningar och råd i afseende på skolorna, som de besöka, samt att till stifts—styrelserna afgifva utförliga årsberättelser, uti hvilka namnen på de inspekterade ställen, som omhandlas, borde utsättas, och hvilka årsberättelser, jemte slifts-styrelsens utlåtande, skulle insandas till Ecklesiastik-departementet, för att, i förening med de öfriga stifts enahanda berättelser, tryckas och gratis utdelas ett exemplar till hvarje församling.
För att till dessa i hög grad maktpåliggande befattningar erhålla män af bepröfvad duglighet, anser Utskottet en aflöning af minst 2,000 R:dr R:mt böra åtfölja samma befattningar, äfvensom förordnande derå meddelas af Kongl. Majit, 30 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm.
Re sv.- och Ekon.-Utsk. Bet.
JM 19. uppå förslag af vederbörande stifts—styrelse.
Dock böra dessa förordnanden icke vara stadigvarande, ulan på kortare tider, samt kunna förnyas.
Genom omförmälda inspektions-resor skulle, utom mycken annan nytta för folkskolan, som lätt bör falla i ögonen, äfven den stora fördel vinnas, att serninarie-föreståndarne, der desamma dertill lianvändas, med hvarje inspektions-resa riktade och skärpte sitt praktiska omdöme^om skolorna, hvaraf skulle följa ett seminariernas oupphörliga förbättrande, hvilket åter i sin ordning verkade välgörande på folkskolorna.
Men Utskottet anser dock, att dessa Stifts—inspektörer icke fullt kunna uppfylla silt ändemål med mindre en för hela liket anställd Öfver-inspektör kommer att bereda enhet inom och en lättad öfversigt ofver det hela.
Den frihet såväl kommunernas Skol-styrelser, som
Stifts-styrelserna böra ega alt efter godtfinnande ordna skolornas detaljer, så framt detta sker i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den antagna allmänna organisations-planen för folkskolan, torde ingalunda härigenom inskränkas.
Men af många skäl måste anställandet af en embetsman, som odeladt egnade sin verksamhet åt folkskolans maktpåliggande angelägenheter och med sin uppmärksamhet oafbrutet följde så väl lölkskole-väsendets utveckling hos oss, som de förbättringar, hvilka i allmänhet inom undervisningen gjordes, vara behöflig.
De under Litt.
B förordade högre folkskolor utgöra ock en sä ny tanke, att sannolikt åtskilliga af dem, som komma att anställas såsom Stifts - inspektörer, ännu icke gjort sig reda för dessa skolors betydelse och kraf.
Al vigt vore derföre att till Ofver-inspeklör erhålla en man, som med klar insigt omfattade denna nya skapelses syfte och med varmt nit omhuldade och ordnade de för dessa skolor gryende krafter, som under inspektions-resorna kunde här och der i landet dels upptäckas, dels väckas.
Då den nva Expeditions-sekreterare-befattning vid Ecklesiastik-departementet, som af Kongl.
Majit blifvit föreslagen särskildt för behandling af frågor röraude un dervisnings-verken jemte tillfälliga inspektions-resor, sannolikt får fullt upp att göra med blott elementar-skolornas inspekterande pä de kortare tider, departements-göromålen dertill lemna ledighet, har Utskottet ansett vara af behofvet högeligen påkalladt, att en särskild, med folkskole-frågans alla delar fullt och varmt införlifvad man förordnades till att inspektera endast folkskolorna, hvilkas stora talrikhet kräfver mycken tid.
I likhet med hvad om Stifls-inspektörerne blifvit yttradt, anser Utskottet, att icke heller Ofver-inspektören bör beklädas med makt att i och för skolorna gifva föreskrifter, utan blott råd och upplysningar; men honom bör tillerkännas rättighet att besöka och bevista alla sä väl seminarier som folkskolor vid alla deras förrättningar samt att begära och af Skoi-styrelser, äfvensom Stifts-styreiser och seminarieföreståndare erhålla alla behöfliga upplysningar, för alt kunna årligen upprätta och till Ecklesiastik-departementet ingifva en, hela rikets folkskole väsende i möjligaste Sammansätta Stats-, Bevilln.- samt Altm.
Besv.- öch Ekon.-Utsk. Bet.
54 måtto fullständigt belysande, berättelse, upptagande, såsom i Stifts-berättelserna, namnen på hvarje omhandlad ort, och hvilken berättelse äfven bör tryckas och särskildt utdelas till stifts- och skol-styrelserne samt seminarie-föreståndarne och folkskolelärarne i riket:, äfvensom bland Rikets Ständer.
Dessa berättelser, i hvilka inspektörerne blifva i tillfälle att äfven framställa de förbättrings-förslag, som en ihärdig och omfattande undersökning af skolorna uti deras praktiska lif kan och bör föranleda, anser Utskottet skola komnäa att utgöra en för folkskolans utveckling i högsta måtto mäktig häfkraft.
1 öfverensstämmelse med hvad Utskottet sålunda anfört, får Utskottet vördsamt föreslå, det Rikets Ständer måtte l:o uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, dels att i folkskole-väsendet kunnige och erfarue personer, företrädesvis seminarie-föreståndarne, må, uppå stifls-styrelsernes förslag, för én tid af tre år i sender af Kongl. Maj:t i Nåder förordnäs att inom stiften anställa resor, för att laga noggrann kännedom om der befintliga folkskolor samt om förhållandet med dessa skolor afgifva beratfelser till vederbörande Dom-kapitel, som, efter tagen kännedom deraf, åligger att samma berättelser, jemte eget utlåtande, till Kongl. Majit i underdånighet insända; déis ock att Kongl. Majit behagade i Nåder utse och förordna lämplig person att, i egenskap af Olver inspektör, utöfva inseende öfver samtlige folkskolor i riket, och för sådant ändamål dels sörja för utarbetande af och skolornas förseende med tjenliga läroböcker och undervisnings-medel, dels ock årligen göra inspektions-resor, samt på grund af dervid inhemtad kännedom likaledes årligen till Kongl. Majit afgifva såväl berättelse om folkskolorna i de delar af riket, som under året blifvit besökta, som ock förslag till de förbättringar, som kunna finnas vara af behofvet påkallade, och hvilken berättelse bör, jemte stifts-inspektörernes årsberättelser, till trycket befordras och utdelas till stifts- och skol-styrelserne, seminarie-föreståndarne och folkskole- lärarne i riket, äfvensom till Rikets Ständer. 2:o till Kongl. Majits
Nådiga disposition af den för folkskole-väsendets befrämjande alsatta andel i personliga sky dds—afgiften å Riksgälds-kontoret anvisa följande årliga anslag till bestridande af omkostnader för de under Litt.
D 2:o omförmälda föremål, nemligen! a) till aflöning åt en Ofver-inspektör 5,000: — b) till bestridande af Öfver-inspeklörens rese-kostnader, reservations-anslag &,000: — V) lill aflöning för 12 Stifts-inspektörer, efter den 52 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Dlsk.
Jfä 19. fördelning Kongl. Maj:t anser lämplig .... 24,000: —* d) till bestridande af desses rese-kostnader, reservations-anslag 8,000: — e) till bestridande af trycknings-omkostnader, skrifvarebiträde och expenser, reservations-anslag .... 6,000: — E)
Om införande af landtbruks-undervisning i folkskolorna.
Under villigt erkännande af det tänkvärda uti motionären, Herr von Seths, an förda åsigter om den ifrågavarande undervisningens goda inflytelse äfven på undervisning i andliga ämnen rn. m., anser dock Utskottet landtbruks-undervisningen, såsom varande ett tillämpnings-studium, icke böra, på sätt motionären föreslagit, upptagas i de lägre folkskolorna.
Huruvida densamma möjligen må kunna till någon del ingå bland undervisnings-ärnnena i de högre skolorna, i den mån dessa blifva fullständigt organiserade, torde ännu vara för tidigt att afgöra.
, Utskottet hemställer således, att Herr von Seths ifrågavarande motion nu icke må till någon åtgärd föranleda.
F) Om nedsättande af en kommitté för revision af Folkskole-stadgan och afgifvande af förslag till folkskole-väsendets ordnande.
Då Rikets Ständers blifvande beslut uti förevarande, folk-undervisningen rörande frågor, komma alt angifva den riktning, i hvilken Rikets
Ständer anse folk — skole-väsendel böra utvecklas, samt Kongl. Maj:t tvifvelsutan torde vidtaga de åtgärder för denna angelägenhets reglering, Kongl. Maj:t, efter erhållen kännedom om Rikets Ständers beslut, pröfvar lämpligast, torde det i ofvanberörda hänseende väckta förslaget icke böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
G) Om förnyadt rese-anslag åt Grefve Thorsten Rudenschöld, förhöjdt från 1,200 R:dr R:mt till 1,500 R:dr R:mt.
Uppå de af motionären, Herr Friherre Hjerta, anförda skäl, får Utskottet hemställa, att ett'ärligt rese-anslag af 1,500 R:dr Runt måtte för nu instundande statsreglerings-period varda Herr Grefve Rudenschöld anvisadt.
Reservationer Sammansatta 'Slolt-, Remlin.- samt Allm. Besv.- och Ekon,-[Jttk.
M 19. 35 Reservationer: al
Doktor Säve: »Med bästa vilja att åstadkomma en genomgripande, den nuvarande svenska folkskolans förbättring, hafva de sammansatta afdelningarne likväl strandat emot en svår klippa, som består i det från början föreslagna statsbidragets otillräcklighet.
Ty i stället för att hela den återstående personliga skyddsafgiften bordt tagas i anspråk, icke blott inskränkte man sig att blott begära hälften derutal eller jernnt 230,000 R:dr R:mt, utan medgaf äfven, att det förutvarande anslaget för folkundervisningen, 61,650 R:dr R:mt. af hvilket största delen blifvit använd till hjelp lör folkskole-lärarnes »Honing, skulle återgå till statsverket.
Genom denna opåkallade eftergift och det beslut tillika, att intet statens understöd till lärare-aflöningen borde utgå till andra församlingar, än dem, som sjelfve dertill bidraga med dubbla beloppet, hafva medellösa socknar i afseende på sitt folkskole-väsende kommit i en vida bekymmersammare ställning än förut, då, om de icke förmå att sammanskjuta de pelarne af löneförbättringen, de gä miste om äfven deri hjelp af det allmänna, som de hittills uppburit.
Det kan sålunda befaras, att med de föreslagna 100,000 R:dr R:mt uppnår man på långt när icke det dubbla målet af på eu gång löneförbättringen och småskolornas allmännare inrättande enligt Grefve Rudenschölds anvisning.
Afven synes det mig, som hade man forst bordt tänka på att rycka de nuvarande foikskole-lärarne ur det sorgliga betryck, som nu nedstämmer deras sinne och förlamar deras verksamhet, innan man tillskapar nya lärare och vill en hela folkskole-systemets reform och utvidgning genom älven nya och högre skolanstalter.
Jag får derföre först förklara mig mot indragningen till statsverket af de hittills utgående 61,650 R:dr R:mt; emedan, om icke mera än halfva den återstående skydds-afgiften kan afstås, bibehållandet af ofvannämnda anslag åtminstone är oumbärligt för folkundervisningens befrämjande.
Jag reserverar mig vidare mot förslaget att afsätta 24,000 R:dr för upprättande enligt utländska mönster af en folkskolans högsta afdelning, den s. k. distrikt-skolan, emedan jag dels finner någonting oklart i sjelfva uppgiften, dels anser alla tillgängliga medel nu behöfvas för en säkrare grundläggning af skolans lägre afdelniogar, innan man företager sig att uppresa dess spets.
Och som det icke torde blifva så lätt lör skol-styrelserna att af försarolingarrie utpressa nya eller förökade bidrag till dels de examinerade lärarnes högre aflöning, dels älven småskolors inrättande, der sockuarnes folkrikhet och vidd göra en sådan åtgärd nödvändig, anser jag största delen af det sammanlagda statsbidraget eller minst 200,000 R:dr, böra användas till dessa ändamål, då återstoden, 111.000
R:dr, jemte ett ytterligare tillskott af staten af 15,000 R:dr, d. ä. tillsammans J 26,000
R:dr, böra anvisas för folkskole-organisationens af Utskottet i öfrigt uppgifna och Bih. lill R St.
Brot. 1856 <V ll!ä7. A Sami. 2 Ajd. 8 Haft. 5 34 Sammansatta Stats-, Bertlin.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
M 19. äfveu af mig erkända behof.
Isynnerhet anser jag af största vigt hvad här blifvit föreslaget för lärare-bildningen och för tillsynen öfver folkskolorna.
Men pä det att ofvannämnda del af skydds-afgiften eller de 200,000 R:dr må i någon mån främja ändamålet att dels uppbringa lönerna till ett visst minimibelopp af t. ex. 450 R:dr
R:mt för hvarje folkskole-Ifirare, som ej tillika njuter aflöning såsom klockare eller orgelnist, dels äfven lemna uppmuntran till småskolorna, torde det af ufdeluingarne föreslagua vilkor böra bibehållas, att mot I af staten böra ? tillskjutas af församlingarne, der ej deras medellöshet blifvit tillförlitligen bestyrkt.
För öfrigt är uppenbart, alt ingen säker beräkning kan göras af de uu erforderliga medlen för dessa ändamål, innan man genom redan inrättade ordentliga skol-inspektioner blir närmare förvissad om hvarje särskildt skol-distrikts både tillgångar och behof.
Med det sednare hade således bordt börjas, innan man ens ingått i förslag om folkskolans vidare ordnande.
Till slut vill jag äfven yttra mig öfver den skadliga missriktning, i hvilken Utskottet påstår svenska folkskolan hittills hafva fortgått till föga berömelse för så väl folkskole-stadgan af den 18 Juni 1842, som äfven dem, hvilka sedermera handhaft dess tillämpning.
Man talar om den mer och mer försummade hemundervisningen och påstår att skolan ej kunnat ersätta, men vä! bidragit till denna förlust.
Men man förgäter då, att på många ställen denna undervisning alldeles ej funnits och att på andra, kanske de flesta, den varit ytterst torftig, stundom vilseledande, samt att det är först på sednare år, som allmogens barn kommit någorlunda förberedda till skriftläsningen.
Man kan flytta undervisningen närmare hemmen genom ambulatoriska eller roteskolor.
Men då brister det vanligen på en gång i högre lärare-insigter, i undervisnings-rnateriel och framför allt i den fasta skolans gemensamma tukt och ordning.
Sjelfva den för det någongång skedda missbrukets skull så obilligt klandrade vexelundervisningen, hvilken väl aldrig torde kunna helt umbäras i större folkskolor, har någonting för ungdomen omedelbart upplifvande och stärkande, som ej i samma mån eger rum i den mindre skolan.
Den icke blott öfvar för tillfället, utan flyttar undervisningen allt allmännare in i hemmen.
Ty den fasta skolans monitorer blifva snart hjelplärare för egna syskon, för att ej tala om den nytta de hafva af en sådan uppfostran, då de en gång sjelfve blifva fäder och mödrar.
Slutligen har den fasta skolan det stora företrädet, att kunna vara öppen större delen af året, hvarigenom den blir tillgänglig för barnen äfven på de tider, då de af föräldrarne bäst kunna umbäras.
Hufvudsaken är att den fasta skolan sättes i tillstånd att kunna utveckla sina välgörande krafter.
Den blir då af barnen begärligt sökt och af föräldrarne med kärlek omlättad, om den också ej upplöser sig i ett nät af småskolor eller vandrar sjelf omkring till hvarje stuga.
Under sådana förhållanden och med de nya hjelpmedel, som nu tagas i anspråk för dels en bättre tillsyn, dels äfven lärare-bildningen, är ej skäl att'misströsta£om svenska folkskolans framskridande.)'
Sammansatta Stats-, Hemlin.- samt Allm.. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Bet. J\s <9. 35 Af Herr J. G. Brodin. »Lika varm vän, som någon annan, af allt som kan lända till folkundervisningens befrämjande i vårt land, tror jag likväl, att det sammansatta Utskottet, genom hvad som blifvit föreslaget för denna gång, icke lyckats uppnå ändamålet, om ock afsigten varit god.
Sålunda liar Utskottet till en början föreslagit, att hälften af den statsverket för det närvarande förbehållna personliga skydds-afgiften, utgörande omkring 250,000 R:dr R:mt årligen, skulle tili folkundervisningens befrämjande användas, hvaremot de hittills anslagna 61,650 R:dr samma mynt skulle komma att indragas.
Att till ett bestämdt statsbehof anslå en viss statsinkomst, som för hvarje år varierar, är, efter min åsigt, ingalunda riktigt.
Känner och erkänner staten sin skyldighet att till ett slikt behof lemna bidrag, bör den härför erforderliga summan med till siffran bestämdt belopp utgöras, men det är ingalunda lämpligt, att efter den an slagna statsinkomstens förmodade belopp företaga reorganisationer, som i sådan händelse städse blifva halfgjordt arbete och vid hvarje riksmöte erfordra omarbetning.
Det må vaia möjligt, att folkskolans tillstånd erfordrar vidtagande af åtgärder för dess bringande i ett med tilltagande upplysning öfverensstämmande skick, och att döma af de i ärendet erfarne mäns omdömen, jag haft tillfälle höra, är det till och med troligt; men härvid möter den omständigheten, att det första vilkoret härför är förhöjning i den tarfliga aflöning, som för det närvarande bestås folkskolelärare.
Endast derigenom är och blifver det möjligt, att vid folkskolan fästa lärare, som kunna gagna densamma.
Till en sådan förhöjd aflöning ega äfven vissa församlingar redan tillgång, andra icke, men om beloppet af denna brist och om den summa, som hör hvarje skollärare tillkomma, saknas både upplysning och förslag.
Deremot har Utskottet anslagit eller rättare i bestämda ordalag antydt, att ganska betydliga arfvoden böra tilläggas så kallade stifts-inspektörer och en öfverinspektor för folkskolorna, hvilka riva slags embetsmiin likväl icke skulle ega att gifva några föreskrifter, utan blott råd och upplysningar.
Denna åtgärd är föreslagen efter utländskt mönster, Engelskt eller Skottskt, men jag betviflar, att utländingar, i synnerhet så praktiske män som Engelsmän, jemte införande af så beskaffade inspektörer, bibehållit den verkligt ordnande omtankau för folkskolan åt, auktoriteter, som ansetts ej eea skicklighet eller tid, att ett slikt uppdrag fullgöra.
1 afseende på de föreslagna förändringarne i folkskole-stadgan äro många andra anmärkningar att göra, roen de torde nog af andre ledamöter i Utskottet framhållas; och då det sålunda lärer vara tydligt, att Kongl. Majit icke kan, utan att infordra upplysning från vederbörande
Domkapitel i flera hithörande hänseenden, företaga frågan till slutlig pröfning, hvarigenom äter skulle inträffa alt hela den anslagna delen af personliga skydds-algiften möjligtvis under hela nästföljande statsreglerings-period’ med tillhopa en half million Riksdaler Ranko skrinlägges och 56 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
M |9. hinder möter, att använda dessa medel till en mängd trängande statsbehof; då, i det skick frågan blifvit till Rikets Ständers åtgärd öfverlemnad, det mest i ögat fallande behofvet af rättelse i folkskole-stadgan ej blifvit afhjelpt; då hittills varande statsanslaget ej åtgått; och då, om ej just för tillfället och i alla stift, det icke torde vara omöjligt, att arfvodena för stifts-inspektörerne torde komma att i en ej aflägsen framtid användas till rese-stipendier i andra syftemål, än folkskolans, har jag trott, att det Sammansatta Utskottet bordt, med afslag å framställningarne derom, att större eller mindre del af personliga skydds-afgiften för det närvarande anslås till folkskolans behof, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om revision af Folkskole-stadgan, samt att Kongl. Maj:t derefter behagade till nästkommande Ständer inkomma med nådig uppgift å de bidrag, som möjligtvis kunna erfordras för folkundervisningens ändamålsenliga ordnande i vårt land.» Af Herr Henschen, som vackt en särskild till detta Utskott dock icke öfverlemnad motion, rörande den direkta bevillningens anslående till folkskolor och andra undervisningsverk samt fattiga barns uppfostran, har, sedan Ständerne icke fästat afseende derå, nu ansett l:o att (i hufvudsaklig
Öfverensstämmelse med hvad föreslagits af den särskilda Kommitté, som för ärendets behandling först utnämnts) hela bevillningen efter första artikeln, samt de 61,630 R:dr R:mt, som å Riks-statens 8:de hufvudtitel uppförts till folkundervisningens befrämjande, måtte för detta ändamål användas.
2:o att dessa medel ställas till Kongl. Maj:ts disposition.
3:o att af dem först utgå de 126,000 R:dr, som i detta Retänkande äro för särskildt bestämda ändamål ofvan utförda med vissa belopp.
4:o att återstoden, efter vederbörande stifts-inspektörs samt öfver-inspektörens förslag, till folkskolor och folkskole-lärare utdelas sålunda, att den eller de församlingar, hvilka erbjuda sig tillskjuta två tredjedelar af hvad utöfver (försam lingens) nuvarande tillskott, enligt vederbörande stifts-inspektörs uppgift, erfordras för folkundervisningens ändamålsenliga ordnande, erhålla återstående tredjedelen; men att, om medlen härtill icke förslå, detta understöd företrädesvis lemnäs de skolor och skollärare, som, enligt öfver-inspektörens utlåtande, äro mest förtjenta af sådan uppmuntran; hvarvid synnerligt afseende bör fästas å den omständighet, huruvida en bättre undervisnings-method, än den Lankasterska vexelundervisningen, begagnas.
Af Riksdags-fullmäktigen Per Nilsson från Espö i Malmöhus län. »Emot Högloft.
Utskottets förslag om sättet för halfva den personliga skyddsafgiftens användande till folkundervisningens befrämjande får jag härmed anmäla min reservation.
Utskottet har ansett, att högre skolor med akademiskt bildade lärare borde Sammansatta Stats-, Remlin,- samt Allm.
Besv,- och Elcon.-Ulsk.
JY§ 19. 57 inrättas pä landet, emedan »de i städerna belägna högre skolorna äro tillgängliga endast för de förmögnes samt för de närmast boende obemedlades barn.» — Jag tror att förhällandet blefve enahanda med de högre skolor, som på landet inrättades, emedan dessa skulle blifva ganska få, sä länge våra nuvarande fasta skolor i allmänhet icke ernått den utveckling, man har skäl att vänta, och sä länge lärarne i desamma äro så otillräckligt aflönade, att mången med goda anlag för lärarekallet tvekar att ingå på en bana, som erbjuder så föga utsigt till en betryggad framtid.
Vidare har Utskottet lagt mycken vigt på förordnandet af skol-inspektörer.
Egde man tillräcklig tillgång på kapitaler för inrättandet af en dylik tjenstemannakorps på stat, hvilken skulle resa omkring och göra sig goda dagar samt låta bjuda sig på kräsliga middagar, hvarhelst han färdades fram, så kunde sådant visserligen vara bra — åtminstone för inspektörerna sjelfva.
Men äfven om en sådan inspektör reste oupphörligt, skulle han likväl icke på flere år medhinna att besöka alla skolorna inom sitt distrikt, helst sannolikt är, att ett eller annat ställe, der första emottagandet varit företrädesvis välvilligt, möjligen komme att hugnas med ett snarligen (örnyadt besök, under det inspektionen å andra ställen finge anstå.
För öfrigt skulle inspektörens ankomst till skolan mångenstädes hos skolläraren framkalla den vemodiga tanken, att den förre vore väl allönad på den sednares bekostnad.
Utskottet har mvcket rättvist erkänt, att skollärarne för närvarande äro för ringa aflönade, men anser likväl att eli allmän lönförhöjning icke torde böra ifrågakomma, dels emedan alla skollärare icke äro i behof deraf, dels ock emedan icke alla äro af en sådan förhöjning förtjente.
Jag hemställer till hvars och ens samvetes bepröfvande, om icke en löneförhöjning är af behofvet högeligen påkallad för hvar och en, som icke åtnjuter högre lön, än den skol stadgan bestämmer.