Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånds- eller Classoja/s-principens företräde framför den af allmänna val; och grundar jag denna min resérvation på de många svårigheter och olägenheter, till hvilka della beslut vid utförandet skall föranleda, men i synnerhet emedan man härmedelst rubbar den hufvudgrundj hvaruppå det nu till öfverläggning förehafda Representations-förslaget hvilar, samt infaller uti den motsatta, af så många goda skäl förkastade, allmänna val-principen; hvarförutan jag, såsom sedermera närvarande vid justeringen af förslaget i dess helhet, anser mig kunna anmäla min reservation äfvenledes emot de delar af detsamma, angående hvilkas speciella granskning jag likväl icke haft äran öfvervara; och gör jag det alltså i afseende så väl: på inskränkningen af valrätt till endast Christne trosförvaudter, hvilken rättighet synes mig böra obestridligen tillkomma hvarje dertill i öfrigt qvalifieerad Svensk medborgare, utan afseende på religion, sorn ock på den, enligt min förmening, alltför höga valcensus för ledamot inom Aldre Kamaren” Derjemte hafva Herr Winge samt Riksdagsfullmägtige Petter Jonsson från Skaraborgs, Johan Petter Brattström från Wermlands och Tobias Lind från Götheborgs och Bohus Län, hvilka, under Represenlations-förslagets utarbetande, såsom Suppleanter vid serskildta tillfällen deltagit i Utskottets öfverläggningar, lill Protocollet anmält sig instämma i den reservation , Herr Ekholm afgifvit; Bih, till R, St. Prat. 1845. 3 Sami. 16 Haft. 8 STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, 184-5. Constitutiom-Vtskottets Memorial, N:o 27.
Ank. till Exp. Utsk. d. 25 Febr., kl. 11 f. ra.
Memorial, till Riksens Ständer, med förslag lill ändring i Riksdagsordningens 14 §, angående representationsrättigheten för Stockholms stad.
Inom Constitutions-Utskottet är, af Borgare-Ståndets nuvarande vice Talman Herr Brinck, fråga väckt om ändring i 1 mom. af Riksdagsordningens 14 §., åsyftande att för .Stockholms
Borgerskaps riksdagsmannaval bereda närmare öfverensstämmelse med hvad angående representationen för Rikets öfrige städer är i nämnde Grandlag stadgadt.
I)e skiljaktigheter, som enligt 14 § Riksdagsordningen förelinnas mellan föreskrifterna om riksdagsmannaval i Stockholm och dem för öfriga städer, bestå hufvudsakligen dels deri alt, af det antal Riksdagsmän hufvudstaden eger välja, tre ovilkorligen måste utses bland Magistratsperson er samt de återstående sju inom serskilda classer af Borgerskapet, nemligen 2 Grosshandlare, 1 Fabrikör, 1 Minuthandlare och 3 af Embeten och Handtverkerier, hvaremot Rikets öfrige städer är öppet iemnadt att välja det för dem bestämda antal Fullmägtige bland ''Borgare eller Magistratsperson er”,-—dels deri att för valbarheten till ”Elector af Borgerskapet eller Riksdagsman för Stockholm’’ det särskilda vilkor eger rum, ’’att en Grosshandlare betalar minst 20 R:dr, en Fabrikör eller Minuthandlare 10
R:dr och en Handtverkare 5 R:dr till staden i årliga utskylder,” — då deremot någon sådan census icke är för de öfriga städerna bestämd.
Efter hvad motionären under öfverläggningen rörande detta ämne i Utskottet anfört, har erfarenheten ådagalagt, hurusom svårigheter kunna vid riksdagsmannavalen i Stockholm uppstå för att, inom en eller annan af ofvannämnde fördelningar eller classer, tinna, till föreskrifvet antal, personer, som på en gång ega alla erforderliga egenskaper för riksdagsmannabefattningen och tillika äro villiga att densamma emottaga.
Påtagligt är, att all olägenhet i detta hänseende skulle undanrödjas, om Stockholms Borgerskap finge, utan att vara bundet af class-skilnader. bland stadens Borgare eller Magistratspersoner välja sina 10 Riksdagsmän, på sätt Riksdagsfullmägtige inom öfriga stäBih. lill R.
Prot. *845. 3 Sami. 17 MfL i 2 Constitutions-UUkotlcls Memorial, N:o 27. der utses.
Skäligen lärer icke kunna invändas, att den för Stockholm i fråga - ställde förändringen- skulle, såsom afvikande från principen af classval, medföra rubbning af grunderna för nuvarande representationssätt; ty Borger* k apet blefve ändock icke berättigadt att välja utom stadens i allmänhet valbara personal af Borgare-Ståndet.
Väl torde böra medgifvas, att Stockholms Borgerskap, under hänsigt till dess ansenligen större talrikhet och den betydliga skillnad i förmögenhetsvilkor, som mellan flere ledamöter så väl af haridelssom handtverksclasserna eger rum, företer ett olika förhållande vid jemförelse med borgerskapet i Rikets öfriga städer; men denna olikhet är dock ej af så väsendtlig beskaffenhet, att den må anses, i lagstiftningen om val af Riksdagsfullmäglige till bestämdt antal, erfordra andra skiljagtigheter, än bibehållandet för Stockholm af det ovilkorliga stadgandet om valens medelbara verkställande, äfvensom af viss census för både Valmän och Riksdagsfullmägtige af stadens borgerskap, hvilken census Utskottet likväl, då classkillnaderne vid valen af Riksdagsmän upphöra, tror, såsom en följd deraf, lämpligen kunna bestämmas till ett för hela Borgerskapet gemensamt belopp, motsvarande minimum af nu befintliga serskilda bestämnings-grader, eller Fem Riksdalers årliga utskylder till staden.
Då Utskottet vid nu anförda förhållanden funnit sig ega skäl att den gjorda motionen till Riksens Ständers bifall hemställa, har Utskottet ansett tillfället äfven böra begagnas för afhjelpandet af den oegentlighet, som i redactionen af Riksdags-ordningens omförmäldta moment nu eger rum, då, för att blifva ”Riksdagsman för Stockholm”, fordras att hafva varit tremie är Borgare derstädes. — ett stadgande, som efter ordalydelsen kunde så tolkas, att icke heller Magistratspersoner i hufvudstaden utan ett sådant vilkor vore till Riksdagsmän valbare, — hvilken tydning likväl strider både mot den practiska tillämpningen och mot de bestämmanden, som 5 inom. af samma § för städerna i allmänhet innehåller.
För behandling enligt 56 § Regeringsformen får alltså ConstituiionsUiskottet vördsamligeu afgifva följande förslag till ändring af Riksdagsordningen i *4. i.sta momentet.
Hufvudstaden Stockkholm välje Tio Riksdagsmän af stadens Borgare eller Magistratspersoner.
Valen böra förrättas af Femtio Electorer, utsedde bland Borgerskapet efter lika classification sorn stadens Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 27. 3 Femtio Äldste.
Till JEiector eliev Riksdagsman af Borgerskapet i Stockholm är ingen annan valbar, än den, sot» varit tvenne åv Borgare derstädes och betalar minst Fem Riksdaler till staden i årliga utskylder
Vid detta förslag bör dock Utskottet foga den erinran att, så vida, i sammanhang med frågan om nationai-representationens ombildning, en sådan förändring af Riksdags-ordningen skalle å nästa Riksdag blifva slutligen godkänd, hvarigenom stadgandet i 1 mom.
14 § komme att försvinna, berörde förslag såmedelst äfven förfaller.
Af Herr Lagerhjelm, P.: ”Det synes mig, sorn hade Grundlagens stiftare med den classfördelning, som 14 § 1 mom.
Riksdags-Ordningen innehåller, velat försäkra national-representationen om tillgång inom densamma på erfarenhet och kännedom inom alla Imfvudsakliga grenar af industrien.
Denna grundsats, sorn, efter min förmening, är vigtig, upphäfves likväl genom antagaudet af Utskottets förslag; ty ehuru vissa classer kunna vid Electors-valet utöfva ett inflytande, följer deraf dock ingalunda att detsamma skall ega ruin vid Riksdagsmanna-valet.
Jag reserverar mig derföre emot Utskottets förslag, ehuru jag anser ifrågavarande moment böra undergå en förändring/’ Af Herr von Hartmansdorff, A.: ”Emot Utskottets förslag att ändra 14 §.
Riksdags-Ordningen föranlåtes jag att mig reservera:
Enligt nu gällande stadganden väljer hufvudstadens Borgerskap 50 Electorer, utsedde morn dess serskilde Aldelningar, efter samma classification, som dess Femtio Äldste, nemligen „ Embeten och Handtverkare 20 -q
Hvarje afdelning skall inom sin dass välja följande Riksdagsmän, nemligen : Stockholm den 17 Februari 1845.
Reservationer. af Grosshandlare ,, Fabrikörer .
Minuthandlare 12 6 12 4 Contlilutions-Uukottel* Memorial, N:o 27.
Grosshandlarne . . .
Fabrikörer Minuthandlare ....
Embeten och Handtverkare 2 1 1 3 7.
Samfäldt välja alla 50 Electorerne bland Magistratspersoner 3 10.
Ingen får blifva Elector eller af Borgerskapet Riksdagsman, som ej 3 år varit
Borgare och i årliga utskylder till staden minst betalar En Grosshandlare .... 20 R:dr.
En Fabrikör eller Minuthandlare 10 „ och En Handtverkare ....
5 „ Nu föreslås följande förändringar: a) att de 50 Electorerne må samfäldt välja alla 10 Riksdagsmännen; b) att valet må ske utan inskränkning till någon viss dass och följaktligen utan afseende derpå om de valde äro Magistratspersoner eller Borgare, samt c} att endast 5 R:dr årliga utskylder till staden må medföra behörighet att blifva Elector eller af Borgerskapet Riksdagsman.
Det hela åsyftar således att i sin mon införa samfäldta val, samt att gifva förmögenheten ett ringare inflytande på valen och valbarheten, än tillförene.
Ar sådant nödigt?
Valen af Stockholms Riksdagsmän tyckas bevisa allt hitintills att skicklige män icke saknats, oaktadt de gällande fordringarne af en viss förmögenhet, och inskränkningarne till vissa dasser.
Det bör icke heller kunna befaras att hufvudstadens Borgerskap skulle hädanefter så aftaga i förmögenhet och duglighet eller att Magistraten i den sednare egenskapen, att upplösning af de gamla banden skulle behöfvas, för att få hufvudstaden väl representerad i Borgare-Ståndet.
Förlägenheten att komma derhän har motionären väl uppgifvit och Utskottet antagit; men exempel på hennes tillvaro har ingendera utvisat.
Ar förändringen nyttig?
Jag tror det ännu mindre.
Då samhället består af olika yrkens idkare, och deras upprätthållande, utan hvarandras förfång, utgör det helas trefnad och styrka: så böra äfven de serskilda yrkena, så vidt möjligt är, i Riksförsamlingen representeras derigenom, att deras idkare ej Constitutions-Utskottets MemorialN:o 27. 5 blott välja Electorer, utan äfven Riksdagsmän inom sig, ty ingen kan sfi grundligt känna, eller så nitiskt bevaka ett yrkes angelägenheter, som den, hvilken lefver i och af dess utöfning.
Att gifva sakkännedomen ett bestämdare inflytande än hittills på Riksdagsärender^, har också föranledt Constitutions-Utskottet ait, i det förslag till national-representationens ombildning, hvilket nyligen är för Riksens Ständer framlagdt, icke blott bibehålla de classval, som redan finnas inom de gamla Stånden, utan äfven att ibland dem införa nya, och att ännu fullständigare på classval grunda det föreslagna Femt^ Ståndets representation.
Att nu borttaga dem der de redan finnas inom hufvudstaden, synes mig vara ej allenast en sjelfmotsägelse af Utskottet, utan jemväl i flere hänseenden äfven ty rligt och skadligt. l)e samfäldta valens införande inom hufvudstadens Borgerskap skulle der i smått åstadkomma samma menliga verkningar, som i stort, på Riket, om de i allmänhet vore gällande.
Sä länge Electorerne skola välja inom hvar sina classer, är det troligt att den personliga dugligheten och anseendet inom yrket mera afses än den politiska färgen; samt att följaktligen skickligare och framför allt oväldigare Riksdagsmän utköras, än när valen ske samfäldt.
Då är att befara det samtlige
Riksdagsmännen utses mera med afseende på deras politiska färg, eller deras tänkesätt om någon viss fråga, till exempel representations-förändi ingen vid innevarande Riksmöte, än med afseende på deras skicklighet att representera sitt eget yrke.
Så länge de skola väljas inom hvarje sådant, utses följaktligen än den ena, än den andra af olika åsigter, hvarigenom alla kunna göra sig gällande, men då valen blifva samfäldta, kan man nästan taga för gifvet att ingen annan blifver Riksdagsman, än den som är af samma politiska tänkesätt med de fleste bland Hufvudstadens samtliga Electorer.
Det kan då hända att alla Riksdagsmännen utses inom en eller ett par classer och att de öfriga blifva alldeles uteslutna, eller erhålla för få representanter.
Om Minuthandlares och Handtverkares Electorer, hvilka nu, ehuru de utgöra 32 af 50, blott få välja 4 Riksdagsmän af 10, sloge sig tillsammans, så skulle de beherrska valförrättningen och kunna utestänga både Magistratsperson^-, Grosshandlare och Fabrikörer.
Minuthandlarne hafva måhända redan de bästa utsigterne att blifva Riksdagsmän för småstäderna.
Bolman då äfven till hufvudstaden utsträcka detta förhållande?
Om blott Fabrikörernes 6 Electorer förbundo sig med Handtverkarnes 20, så hade dessa magt att göra endast medlemmar af sine yrken till representanter för Stockholms borgerskap. 6 ConstituUons-Ut skot tets Memorial, N:o 27.
Nyssnämnde ensidighet kan leda äfven till andra följder, som böra tagas i betraktande.
Vissa medlemmar af Borgare-Ståndet, hvilkas ord inom detsamma mycket gälla, hafva under sednare tider yttrat farhågor för sjelfständigheten hos de Riksdagsmän, som innehafva embeten eller tjenster, och derigenom hafva något att hoppas eller frugta af Regeringen.
Om dessa farhågor blefve rådande inom Borgare-Ståndet i det hela och om, (ill följd deraf, icke blott Borgmästare och Rådmän, utan äfven andra, som genom sina kunskaper och sin duglighet kunde hafva någon utsigt att vinna befordran i Rikets tjenst, uteslötes från förtroendet att blifva Riksdagsmän i bemäldte Stånd; så och enär sådant redan kan grundlagsenligt ske i det öfriga Riket och hädanefter kunde ske jemväl i Hufvudstaden, oni stadgandet att irenne Magistratspersoner derstädes skola utväljas, borttoges, hvar skulle Konungen tinna ämnen till Talmän för Ståndet?
Till en så svår befattning, hvarest icke blott en vidsträckt kännedom af allmänna ärenders sammanhang och behandling, eller med ett ord embefsmannabildning och erfarenhet behöfvas, kan man icke påräkna, att bland borgerliga yrkens idkare finna skickliga ämnen annorlunda, än såsom undantag, på hvilka ingen lagstiftning bör grundas.
Men antagom att denna ensidighet icke egde rum, utan att till Riksdagsmän hädanefter valdes ledamöter af samma yrken och äfven till samma antal, som hittills, hvad hade mar. då vunnit på förändringen?
Är det troligt att valen gjordes bättre derföre att de förrättades af alla 50 Eleetorerne samfäldt?
Månne Grosshandlarne känna Handtverkarne bättre, än desses egne medlemmar, eller tvertom?
Efter all anledning måste de samfäldta valen utfalla sämre än classvalen, emedan de ske med mindre kännedom både af personer och förhållanden.
Det kunde hända handtverkarne att, genom de samfäldta valen, få af egen dass helt andra Representanter, än dem de sjelfve värderade och skulle hafva valt, om deras egna Eleclorer fått utse deras Riksdagsmän.
Detsamma kunde vederfaras hvilken annan dass som helst.
Ville Ater Eleetorerne samfäldt rätta sig efter önskningarne inom hvarje serskild dass, så vore dassvalens borttagande utan allt ändamål.
Att nedsätta de redan ringa fordringarne på förmögenhet hos Hufvudstadens Electorer och Riksdagsmän, synes mig destomindre olämpligt, som våra öfriga städer i allmänhet äro så små och så fattiga.
Om förmögenheten skaM hafva några representanter af Borgare: så borde de väl förnämligast påräknas från hufvudstaden?
Coastitutions-Utskottets Memorial, N:o 28.
På alla dessa skal afstyrker jag den föreslagna förändringen af 14 § Riksd ags -Ordningen Af Herr Biskoppen, Doctor
'Ehuru jag gerna medgifver, att någon ändring må i förberörde § och moment ske till beredande af större valfrihet för Stockholms Borgerskap, har jag dock ansett de nu gällande bestämmelser rörande classval hafva det goda syftemål och derigenom så mycket skäl för sig, att de ej böra alldeles häfvas och lemnäs å sido.1'
N:o 28. ät*- Ank, till Exp.-Utsk. d. 25 Febr., kl. II f. m.
Memorial, med forslar/ angående ändring i Riksdagsordningens 14 med afseende å representations-rättigheten för Fahlu Bergslag.
Enligt a, 4 och 5 momentena i »4 §•
Riksdags-Ordningen, kan till Riksdagsfullmägtig lor Fahlu Bergslag endast väljas Fjerdepartsegare , som derstädes, minst tie år före Riksdagens början, tillika varit brukande Bergsman.
Den inskränkning i valbarheten , som sålunda blifvit stadgad , ehuru valrätten fortfarande utöfvas af alla Fjerdepartsegarne, lärer härflutit derifrån, att de brukande Bergsmännens antal år 1810 ännu varit omkring 5o, och att de, med företräd»srätt till inlösen vid försäljning af fjerdeparter , icke saknade hopp att dem alla inom sitt Slånd återförvärfva ; men då antalet af bemälde Bergsmän sedermera årligen betydligt minskats , och ett sambruks införande blifvit påtänkt för samtlige Fjerdepartsegarne, hvilka numera ock redan gemensamt drifva flere betydliga jernverk , som med fjerdeparts-eganderälten äro förenade, väcktes å sistlidne Riksdag, af Stora Kopparbergs
Bergslags dåvarande representant, motion bos ConstitutionsUlskottet derom, att den brukande Bergsmän ensamt tillkommande valbarhet till Riksdagsfullmägtig för Fahlu Bergslag måtte lill samtlige Fjerdepartsegare utsträckas, under de valbarhetsvilkor, som 6 momentet af ofvannämnde §. i Riksdags-Ordningen för Jernverksegare bestämmer.
Detta förslag lemnades dock af Constitutions-Utskottet utan afseende, emedan Ut - 8 Constitutions-b'(slottets Memorial, N:o 28. skottet hade under utarbetning förslag till en förändrad Nationalrepresentation , hvilket komme att till Riksens Ständers vidare åtgärd öfverlemnas.
Som emedlertid detta representationsförslag icke 5 innevarande Riksdag blifvit af samtlige Riks-Stånden antaget, har Herr C. G.
Kröningssvärd, under åberopande af Bergslagets delegares , uti Sammankomst-protocoll af den ar sistlidne September enhälligt yttrade önskan, hos nuvarande Constitutions-Ulskott förnyat omförmälde motion, med begäran att den, oberoende af nya representationsförslag, måtte varda grundlagsenlig! behandlad; hvarjemte han föreslagit det förtydligande af Riksdags-Ordningen, att valet till Riksdagsfullmägtig för Bergslaget hädanefter alltid måtte hållas inför Magistraten i Fahlu stad, och ej hos Grufve-Rätten , hvilken af Riksens Ständer blifvit i underdånighet föreslagen att afskaffas; anförande motionären i detta hänseende, hurusom 3 mom. §•
Riksdags-Ordningen väl redan bestämmer, att val till Fullmägtig för Fahlu Bergslag skall , likasom för städerna, ske inför Magistraten, men att, i stridighet dermed, 22 §. påbjuder, att fullmagten skall underskrifvas af Grufve-rätten, hvaraf, sedan år 1810, hemtats anledning att hålla valen inför denna Rätt, hvilket, då dess nuvarande Ordförande tillhörer Adelsståndet, äfven gjort ser sk i ld ofrälse ordförandes tillförordnande erforderligt.
Af ofvanberorde prolocoll, som hållits vid allmän sammankomst med Stora Kopparbergs Bergslags delegare inför Grufverätten i Fahlun, har Constitutions-Utskottet bland annat inhemtat, att antalet af de fjerdeparts-egare, som tillika äro brukande Bergsmän, för närvarande utgör endast 14 hvaraf alltid några hafva laga förfall att riksdagsmannakallet sig åtaga, och de fleste icke, utan alltför kännbar uppoffring, kunna på längre tid öfvergifva deras bergsbruksnäring, som nödvändigt fordrar deras trägna tillsyn och omtanka, om den skall Jemna någon afkastning; hvarföre äfven inträffat, att en Bergsman afsagt sig sitt bergsbruk och låtit det skrifvas på en annans namn, för att göra sig icke valbar till Riksdagsfullmägtig.
Det är äfven upplyst, att de nuvarande brukande och valbare Bergsmännen vid stora Kopparberget icke ega fullt en sjettedel af de 1,200 Fjerdeparter, hvari Fablu grufva är fördelad, utan allenast äro arrendatorer till de öfrige delarne, hvilkas egare således kunna sägas, om icke direct, dock medelbarligen, deltaga* i denna, såsom borgerlig rörelse ansedda och äfven med serskild bevillning belagda, bergsbruks-näring.
Nu Conslilulions-Utihollfts Memorial, N:o 28.
3 Nu anförda omständigheter synas, för ifrågavarande af motionären åsyftade ändamål, desto hellre förtjena afseende, som med egaude-iätten till Grufvan måste anses vara förenadt ett öfvervägande intresse for verkets och bolagets bestånd.
Då Constitutions-Utskotlet följaktligen anser sig böra understödja det förnyade förslaget om valbarhetens utsträckning till samtlige fjerdepartsegare, och derjemte finner skäligt tillstyrka undanrödjandet af den uppgifna tvätyd ig heten , i fråga om valets förrättande inför Magistrateu eller vid Grufve-Rätten, har Utskottet trott sig böra begagna tillfället att tillvägabringa en mera systematisk uppställning af de i Riksdags-Ordningens i4 § förekommande stadiganden, derigenom att föreskrifterne om Fahlu bergslags representationsrätt, hvilka nu äro inblandade i 2, 3, 4 oc'1 5 momentena med hvad om representationsrätten förstäderna utom Stockholm är stadgadt, varda sammanförda att utgöra ett serskildt moment, likasom redan för de öfriga bergsbruken är iagttaget, och att de uppräknade momentenas återstående innehåll jemväl varder i någon mån omfiyttadt, så alt efter i momentet, hvilket fortfarande bestämmer antalet och hufvudqvalificationen af Riksdagsmän för Stockholm och deras valmän, — 2 momentet skulle upptaga de nu på i och 4 momentena fördelade bestämmelserna om antalet och hufvudqvalificationen af Riksdagsmän för Rikets öfrige städer, — uti 3 momentet skulle bibehållas de der redan intagne föreskrifter, rörande valsättet för städerna i allmänhet, — till 4 momentet uppflyttas föreskriften i det 5:te om valbarhetens inskränkning i Städerna till dem, som minst 3 år varit Magistratspersoner eller Borgare, — och 5 momentet deremot uteslutande omhandla representations-rättigheten för Fahlu Bergslag, likasom 6 momentet oförändradt komme att upptaga föreskrifterna, angående representations-rätten för de öfriga bergsbruken.
Constitutions-Utskottet får alltså, till den behandling, hvarom 56 % R.gerings-formen stadgar, vördsamligen föreslå följande förändrade redaction:
Riksdags- Ordningen § >4- i:o Hufvudstaden Stockholm — — — — — årliga utskylder. 2:0
De öfriga Rikets städer ege jemväl att sända Fullmägtige af stadens Borgare eller Magistratspersoner.
Götheborg sände Tre egne Fullmägtige; städerna af Första classen hvardera Två; de af hih. till B.
Fröt. 184-5. 3 Sami.,17 Höft. 2 Con»titution»-U [»kottet» Memorial, N:o 28.
Andra classen, med rätt att ställa Två, hvardera minst En, samt städerna af Tredje classen hvardera En Fullmägtig.
Städerna af de öfriga ctasserna ega att sända hvardera En Fullmägtig, dock med rättighet att förena sig, Två högst Tre, om en person, hvilken likväl måste vara till Riksdagsman vald för en af dessa städer, der han sjelf Magistratsperson eller Borgare är.
Riksdagsfullmägtig för stad af Tredje classen må jemväl kunna tillika emottaga fullmagt för en annan stad af lägre dass. 3:o Valen skola ske inför Magistraten, efter det å hvarje ort hittills öfliga valsätt, deruti likväl ändring kan ega rum, enär antingen någon stads samtlige valberättigade invånare, eller ock en eller flere classer bland dem, hos Konungeu anhålla om fastställande af en ny valordning för staden, och Konungen, efter vederbörandes hörande, finner skäl alt härtill samtycka.
Då valen förrättas af Borgerskapet samfäldt och icke af Electorer, beräknas rösterna, efter bvad hvar och en af de väljande till staden skattar.
Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar, af Borgerskapet eller af dess utsedde Electorer, må Riksdagsfullmägtig icke kallas.
Ingen må för städerna till Riksdagsman utses, sora icke, minst tre år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit Magistratsperson eller Borgare i staden ; och beräknas denna tid från Tjenste- eller Borgare-edens afläggande. 5:o Fjerdepartsegare i Fahlu Bergslag ega att inom sig till Riksdagsman i Borgare-Ståndet utse En Fullmägtig, sorn icke till annat Riks-Ständ hörerj och ej någon beställning i Rikets tjenst innehafver.
Valet verkställeSj på öfligt sätt, inför Magistraten i Fahlun, och rösterna beräknas efter fjerdeparts-grufvedelarne.
Ingen vare härvid valbar, som icke i nämnde Bergslag varit Fjerdepartsegare minst 3 år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst. 6:o Utom Fahlu Bergslag, ega ock de öfriga Bergsbruken — — — — — efterrättelse uppläsas. § 23. — — — Fullmagterne underskrifva:: — — *— — — Congtitutions-Uttkotlet» Memorial, N.o 29. 11 Borgare-Ståndets, för städerna, af Magistraten och Äldste, och för Bergsbruken af valförrättande Magistraten; samt för Bonde-Ståndet — — — — — utlemna.