Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers uppmärksamhet hemställa , om icke i den underdåniga skrifvelse, som i detta ämne lärer komma att till Kongl. Maj:t afgå, äfven hör på sätt vid föregående Riksdagar skett, anhållan göras , att en inskränkning i en fri HusbehofsBrännvins-bränning icke måtte komma i fråga, så vida icke krig, förenadt med missväxt, Skulle inträffa, och göra denna åtgärd oundvikligen nödvändig.
Dock varder detta, med bifogande afen Ledamots särskilda mening, Riksens Höglofl.
Ständers upplysta pröfning vördsammeligen unders täldt.
Stockholm den 3o Oct. 1823.
Ständers Bevillningsutskott den g Nov, IS25.
S. D. Enligt förut gjordt förbehåll, aflemnade Herr Beckman till Protocollet ett anförande , som upplästes så lydande: Betänkanden.
35 ”Ehuru i §. af 3 Mom. stadgar, attingen Panna må begagnas öfver go Kannor, för att dermed tillverka Brännvin, torde det likväl vara bekant att
Vinätticke-tillverkare på någre ställen i Riket förskaffat sig särskildt tillstånd att begagna till och med 45o Kannors Pannor, hvarmed äfven Bränn vins-tillverkning lärer verkställas, under föregifvande, att Brännvin erfordras för Yinätticke - tillredningen, jnen då ett slikt förhållande är rakt stridande emot gällande Författning, och förfördelande för den drygt beskattade Brännvinstillverkaren, så föranlåtes jag hemställa, om ej uti Författningen bör uttryckeligen stadgas, att Brännvins-tillverkning med slika till andre Fabricationer tillåtne större Pannor måtte varda förbudet, hcldst desse Fabriksidkare så väl som alla andra, bora förse sig med rudimaterier för deras tillverkningar af sådane personer, som enrot skatt till Staten dem tillreda.”
Och skulle detsamma såsom Herr Beckmans enskilda tanke, på begäran, åtfölja Utskottets Betänkande, om förslag till en ny Författning, angående
Brännvins-bränningen och de deraf utgående afgifter, till Riksens Höglofl.
Ex Protocollo Clas Lewin. 36 Bevillnings-Utskottets Förslag till en ny Författning, angå* ende Brännvins-bränningen och dö derföre bestämde afgifterne, i §. 1 Morn.
En fri Brännvins-bränning af hvad ämne eller växt, som tjenlig finnes , skall med den Pannerymd och mot de afgifter samt öfrige villkor, som denna Författning föreskrifver, vara tillåten hela året igenom, så vida icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställelse af denna tillverkning.
Brännvins-distillering vare alltid tillåten för den, sorn till Brännvins-bränning är berättigad.
2 Mom, På Landet och i Städerna skall rättigheten till Brännvins-bränning åtfölja Hemman och Hemmansdelar med åsatt Mantal efter JordeBoken, samt bebyggde med särskild Åbo försedde, utjordar och andre lägenheter, hvilka uti Ordinarie- och Extra-Roteringen deltaga, och den jord som finnes inom Städernes område, äfvensom Torp-Lägenheter, hvilka icke äro Roterade eller Rotefribets-afgift erlägga, men likväl med särskild ränta till Kongl. Maj:t och Kronan helaggde; Dock stånde innehafvare å Landet öppet, att upplåta samma rättighet ostyckad, åt annan å Hemmanets, Hemmansdélens eller Lägenhetens egor boende person, så-vida denna Betänkanden. 3 7 sjelf Icke är berättigad att Brännvins - bränning idka; och Stadsjords innehafvare, att öfverlåta meranämnde rättighet åt den, som sjelf är berättigad till Brännvinsbränning i Staden eller å dess jord, 3 Mom.
Den Brännvins - Pannerymd , hvarmed tillätes att bränna, skall beräknas efter Hemmanets, Hemmansdelens och Lägenhetens eller Stadsjordens värde vid 1822 års Taxeringar, efter hvilket värde Brännvins - Fanne - rymden bestämmes intill nästa Biksdag; och få Pannor begagnas efter uti nedannämnde 2:ne Classer gjord fördelning.
Första Classen till högst 5o Kannors Pannerymd.
För Hemman, Lägenhet eller Stadsjord, som stiger i värde under, samt till och med 5oo R:d., får begagnas en Panne-rymd af 20 Kannor.
Derifrån till och med 750 R:d., 25 Kannor. 1000 Riksdaler, 3o Kannor. 2000 — 35 —• 3ooo —i 4° —■ 4ooo —i 45 5ooo — 5o —i Andra Classen till högst 76 Kannors Pannerymd. 38 Bevillnings-Utskoltets
Till och med 6200 R:d., 55 Kannor. 7000 Riksdaler, 60 Kannor. 8000 —•
G5 *—■ 9000 — 70 — 10000 >—* 75 —•
Tredje Classen till högst 90 Kannors Pannerymd.
Till och med 11000 R:d., 78 Kannor. 12000 Riksdaler, 81 Kannor. i3ooo •—i 84 —1 i4ooo -— 87 — iSooo —i 90 — Öfver denna Pannerymd af 90 Kannor må ingen Brännvins-Panna nyttjas ; dock må vid de Egendomar, hvilkas värde öfverstiger i5ooo R:d., äfven begagnas en annan, till storlek enligt ofvanstående Tariff, i mån af det öfverskjutande värdet.
Ingenstädes må i Stad eller å Landet, vara tillåtet, att nyttja mer än 2:ne 90 Kannors Pannor, i ett Verk eller på samma bolstad, till hvad värde Egendomen än uppgår.
Den hittills directe medgifne utvidgning af Brännvins-brännings-rättigheten, enligt 4 Morn. 1 §.
Kungörelsen d. 6 Sept. i8i5, skall i Städerne och i allmänhet å Landet upphöra, likväl till undvikande af förnyad kostnad, medelst omarbetning till den här faststälde rymd, af de till Betänkanden. % äfventyrs större Pannor, Hemmansegare å Landet förut innehafva, må de hvilka år 1822 vid Mantalsskrifningen emot högre afgifter ingått i Brännvins - bränning med större Pannor, enligt berördd Moment, så vida de begagna samma Pannor, som då antecknades, tillgodo njuta den rättighet, att de, hvilka Brännvins-brännings-rättighet, efter Tariffen, i första Classen bestämmes tili 20 ICannörs rymd och deröfver, bibehållcs i Maximum för samma Glass och bruka till högst 5o Kannors Pannerymd; De som efter Ilemmansvärdet få begagna 5o Kannors Pannerymd, och de öfrige i Andra Classen, tillgodo beräkna Maximum af berörde Class, eller högst ^5 Kannors rymd; samt likaledes de, hvilka efter Hemmansvärdet få nyttja y5 Kannors rymd, äfvensom de Öfrige i Tredje Classen, uppgående till Maximum deraf, eller högst 90 Kannors Pannerymd:
Att mot förbindel se af den förhöjning i afgiften, som nedanföre stadgas; men denna utvidgning af Brännvins-!) ränningen må för ofvannämnde Jordbrukare endast tillgodonjutas, intill nästa Biksdag.
Yid bestämmande af den Panne-storlek, hvilken, jemte en go Kannors Panna, får på en iSooo R:d. värde Öfverstigande Egendom nyttjas, följes endast Ilemjnansvärdet, utan att den här ofvan intill nästa Riksdag med gifne förhöjning, dervid piå ega rum. 0 4° Bevillnings- Ut skot tets 5 Mom.
Egare och Brukare af Hemman, Lägenheter, Utjordar och den inom Städernes område befintelige jord, de der innehafva flere Hemman, Hemmansdelar, Lägenheter eller andelar i Stadsjord, hvilka med deras håde folk och dragare, drifvas och skötas , och Sro belägne inom Eli mils afstånd från det ställe, der Egaren eller Brukaren är vistande, boende eller Mantalsskrifven, vare berättigade, att blott på ett enda af dessa ställen utöfva Brännvins - tillverkningen för alla Hemmannen, Hemmansdelarne, Lägenheter eller andelar i Stadsjord tillhopa, och det till så stor Pannerymd, som svarar emot hvad för desse Egendomars sammanräknade värde, är tillåtet att begagna, under iakttagande för öfrigt, af hvad bär ofvan i 3 och 4 Morn. föreskrifves.
Pannerymden uppgifves vid Mantalsskrifningen för följande året, enligt af Justeraren åsatt Kannetal, med afdrag af Två Kannors kokrum för alla Pannor, till och med 4° Kannor, samt Tre Kannors kokrum, för alla Pannor Öfver 4 o Kannors rymd, hvarefter debiteringen sker , ehvad de äro inmurade elier lösa.
Ej vare skattskyldig pligtig, att vid Mantalsskrifningen uppvisa Stämplings-eller Mätnings-Attest, undantagande å Tackjerns-Pannor, som ej äro stämplade; och eger den Skatt- ' Betänkandeh.
Skättskyldigé rättighet att hänvisa till Förra årets uppgifna Pännerymdj likväl med skyldighet att ansvara för uppgiftens vigtighet. y Moni.
Den Skattskyldige vare utan aiikVar, derest Pannan innehåller större rymd än stämplingen utvisar, utan drabbe påföljden Jiisteraréili Skulle vid mätning af Brännvins-Pannor * Stämpeln vara något nött eller sliten, plikte ej egaren derföre, blott Pannans rymd är enlig med uppgiften vid Mantalsskrifningen. 8 Moni.
Ålla å eii Tomt eller Uti en Byggnad ellef under samma Tak, eller å samina HeiiimanS eller Egendoms bolstad varande Pannor, skola väi till rymden särskildt uppgifvas j i anseende till nödig Controlls vinnande; men vid debi teringen skola deras Paniiérymd ovilkorligen sammanslås, och afgilten derför utgå efter den i i §.
2 Morn. upprättade T ar illa 9 Moni.
Vid redogörelsen > i afseende på PannerymdeU, så väl från Taxerings-Committeerile, korn från Konungens Befallningshafvande till Kongl. Kammar-Coliegium , äfvensom nämnde Kongl. Gollegii redogörelse till Stats-Verket, skall alltid den grund följas, att för Brämleri-Verk, sorn ega flere Pannor, böra Pannornas rymd sammanslås, hvarvid be - Iievillnings-Utskottets räkningen ej får öfverstiga 180 Kannor, deröfver ingen sammanslagen Pannerymd finnas juå, äfvensom ingen Panna får öfverstiga, utom kokruunriet, 90 Kannors rymd. 10 Morn.
Den som är Berättigad att utöfva Brännvins-bränning, och sig dertill vid M antalsskrifning icke uppgifvit, men sedermera åstundar att af en sådan rätt sig begagna, bör derom å Landet göra anmälan bos Konungens Befallningshafvande, men i Städerna bos Magistraten, hvilka ega, att honom det sökta tillståndet meddela, sedan dessförinnan likväl den belöpande Pannefymds-afgiften, beräknad för den tid af året, hvarunder han anmäler sig vilja Brännvins-bränningen utöfva, hos vederbörande Krono - Uppbördsman i Städerne eller å Landet blifvit erlagd.
Härvid iaktlages , att afgiflen för den sålunda uppgilhe tiden till Brännvins - brännings utÖfvande, fördelas enligt 4 §- 1 Morn., så att för Två Månader betalas | af hela årets skatt, och så vidare.
Berättigad till Brännvins-bränning, som ej vill betjena sig af den i 3:dje Momentet bestämda rättighet, till så stor Pannerymd, Tariffen efter Egendomsvärdet mcdgifver, betalar Panne-afgift endast i mån af den Pannerymd han nyttjar. 11 Moni.
Vill någon inom ett
Verk i flere smärre B ränn vins-Pannor, ehvad de nytt - Betänkanden, 43 jas till drankning eller klarning, fördela den tillåtne Pannerymden, vare det ej förvägradt; dock må sådant ej förändra den faststälda afgiftens belopp, efter Pannornas sammanräknade rymd, Distiller-Pannor om liögst 6 Kannor, må utan särskild afgift och beräkning nyttjas. 72 Mom.
Vid mätningen,af Pannor, sorn till Brännvins-bränning begagnas, hvilka då alltid böra vara försedde med fast eller löst bröst, och dertill hörande Hatt eller Stämpelskifva med rör, utrönes rymden af en Panna med vanlig
Hatt från bottnen till halsen, samt af en Panna med Conisk eller Cylindrisk Hatt från botten, upp till och med halsen; hvarföre ingen Panna får stämplas till högre än p3 Kannor; och kommer aldrig
Stämplaren att befatta sig med afdrag af kokrummet; lian ansvarar blott för Pannans rigtiga innehåll, Mäskvärmare, såsom numera tillåtne, i hvad form sorn heidst få begagnas, utan att undergå någon mätning.
Hvad som går öfver fullt Kannetal, men icke uppgår till fullt Kanna, får icke beräknas, i3 Morn.
Hvad denna (Förordning förmår, om så väl Pannerymd som afgifter m. m. gälle lika för Jerngrytor och Jer lipa unor, hvilka till Brännvins-bränning nyttjas, sorn för Kopparpanna.
Bevill/iings-Utskot tets 14 Morn.
Så vida K r o 110 -Br ä n n c r i erne j Stockholm, Götheborg och Carlskrona upps höra, komma dessa städer, efter enahanda grund, som alla öfriga, att B.rännyins-brän-a ningen idka, ? §• 1 Morn.
Bevillningstafgifterne för Bränn-, vins-bränningen ära faststälde att utgå på Landet af Pannerymden och Hemmansvärdet, samt i Städerne af Pannerymden och Värdet af Städernas jord-egendomar.
Afgift för Pannerymd beräknas 3 Landet och i Städerna, enligt den särskildt ppprätfade och liärhos bifogade Tariffen. 3 Mom.
Den som å Landet, enligt hvad 1 §.
4 Morn, medgifyer, vill betjena sig af större Pannerymd, än för honom efter Hem-, an ans värde t belöper, skall, på sätt Tariffen utmärker, erlägga den föy en sådan Panna, i mån af dess storlek, bestämda afgiften, samt, dessutom, för hvad Pannan i rymd öfverstiger den honom efter Hemmansvärdet tillåtne 5o Procents förhöjning derå; men den som vill begagna större Panna, än för nästa 1000 B:d.
Egendoms värde är utsatt, skall erlägga dubbelt, eller 100 Procent för det öfverskjutande Kannetalet, kommandes likväl endast 5o Procents förhöjning att i detta fall ega rum, för Pannor under, till och med 35 Kaiw nors rymd.
Betänkdnden. 45 4 Morn.
Afgiften efter Egendomsvärdet alcali sålunda i Ståder na och å Landet utgå, att 8. sk. erlägges för hvarje iooo R:d. af Värdet å den Egendom, för hvilken tillverkning är tillåten; do.pk rnå denna afgift aldrig understiga 4 skillingar.
Uti de prter af Dalarne, hvarest en utsträckt Hemmansklyfning är tillåten, må, i stället för den minsta Ilemmansskattcn, denna Bevillning utgöras efter Rotarnes delnings värde, 6 Morn.
Gästgifverierne komma, att för Salu af Brännvin, utom den allmänna Be vinningen, erlägga 3, 5, io , 15, 20, 25 till 3o R:d., samt Krögare och Näringsidkare, som icke äro.
Borgare, der de tillåtas, 10, i5, 20, 25 till och med 3o R:d., efter dpras mer eller mindre förmånliga läge, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilka det äfven vare öppet, att derutöfver en högre afgift bestämma, i händelse afsättning^-tillfället dertill skulle föranleda, Men de
Qästgifverier, hvilka endast anses såsom Skjuts-ombytningsställen, och af sådan anledning äro, från Bevillning efter 2 Art. 3 §, q
Mom, frie, erlägga ej heller denna afgift, 3 §. * Morn.
Afgiften efter Egendomsvärde^ på Landet, äfvensom i Studernc, skall yar^ beständig. 46 JBevill/iings-Utskoltets 2 Moill, I de fall, då för längre eller Mortare tid, Kongl, Maj:t skulle finna, i Nåder nödigt påbjuda Bränn viiis-hräiiningens inställande, skall afgiften, för Pannerymdcn till förminskas för hvarje månad ett sådant förbud varar; dock må Junii, Julii, Augusti och September månader, icke uti sådan beräkning ingå, 3 Moni.
Med transport och försäljning af Brännvin, kommer att förhållas, enligt hvad i särskild Författning, så val derom, sorn angående hvad vidare iakttagas bör, Kgl, Majrt redan .förordnad!, eller finner för godt i Nåder framdeles stadga, 4- Moni.
En Procent af den summa, som genom denna Bevillning inflyter , skall innehållas och till Kongl, Majrts Qch Rikets StatsContoir ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Maj:t, efter underdånige Förslag af PröfningsComnaitteerne, för hvarje Län fastställes, användas till ersättning för det ökade Besvär och de kostnader , som med debiteringen och redovisandet af denna Bevillning ärq förenade, Autom d. 6 Nov. iSa3, N:o 53.
Riksens.
Ständers Bevillnings-, samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Betänkande, i anled - Betänkandeit. 47 ning af väckt fråga, om införande här i Riket af Drawback , eller restitution af Tull för Rå-ämnen, då de förädlade utföras.
Ledamoten af Yällofl. Borgare-Ståndet, Herr G. R. Prytz, liar uti Memorial, som till Be\illiling3- samt Ekonomi - Utskottens gemensamma åtgärd blifvit remitteradt, yrkat och. hemställt, dels att till Fabrikernas förkofran, en ans tall t måtte vidtagas för inrättande af så kallad Drawback, eller att vid Export af en inom Landet förädlad vara, restitution bölske af deli Tull, hvilken blifvit erlagd för införseln af de rå-ämnen, hvaraf den förädlade varan är beredd , dels ock, att till Transitohandelns befrämjande, den som exporterar utifrån inkomne Varor, må återfå de Tullafgifter, som vid deras införsel blifvit erlagde.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit, och få derefter vördsamt anföra, att, hvad först angår den föreslagne inrättningen af Drawback, så ehuru Utskotten förmoda det Restitution af Tullen på nämnde vilkor kan medföra väsenteliga fördelar i de länder der Fabrikerne aro drifne till deil höjd, att betyde lig Export af dessa tillverkningar sker, alise dock Utskotten en sådan förmåns beviljande här i Sverige, hvarest, enligt hvad allmänt kändt är, liten eller ingen utförsel 48 Bevilln ings-Ut skottets af sådane inhemska Fabrikater, sorn tillvers kas af Utländska rå*ämnen, eger rum, annil förtidig*
Och lätteligen ledande till missbruk; hvadan Utskotten icke kunna tillstyrka Rik* sens HÖglofl.
Ständer* att bifalla hvad i detta afseende blifvit hemställt.
Beträffande dernäst restitution af Tullen för inkomne varör, då de åter utföras, så finner Utskotten frågan derom vara fullständigt besvarad i BevlIJnings
Stäilders egen pröfning; Stockholm deii i JNov. iöaib Ankom den 6 Nov. 1823.
Riksens Högloft- Ständers Bevillriings* samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-TJtskott. s Betänkande* i anledning af väckt fråga, om
Salt oell Sill måtte få Tullfritt införas.
Hed erv. Bonde-Ståndet har till Bévillningsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma åtgärd rernit - Bettitikamleri. 4f> remitterat ett Memorial af Riksdags-Fullmäg» tlgen, Petter Andersson, från Hallands Län, sorn yrkar att hvarje Svensk Medborgare måtte berättigas, att tullfritt, eller mot lindrig afgift, få införa Salt och Sill, samt andre dylike oumbärlige Utländska Varor.
Hos Bevillnirtgs-Utskottet, sorn förut bandlagt detta ärende, har viddess pröfning i öfvervägande kommit, att, då Stapel-Städernes Handlande, enligt Författningarne äro för» pligtade, att alltid vara fÖrsedde med ett visst qvantum Salt för Landets behof, samt Kongl.
Förordningen den 27 Julii i 7;31, dessutom Uttryck ellgen Stadgar, huru och med hvad Vilkor hvar och en annan må infora samma Artikel, förmodar Utskottet, att någon brist på denna nödvändighetsvara icke bör för längre tid kunna uppstå, hvadan Utskottet icke eller finnér anledning föreslå någon ändring i nyssnämnde Författningar, eller att i denna del understödja Motionen.
Beträffande åter införseln af Sill och andre loflige varor, så anser Utskottet något särskildt yttrande deröfver icke erfordras, då införseln och för» tullningen af dylike varor, i de upprättade Tull-Taxor ne blifvit iakttagne.
För sin del får Ekonomi-Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet i afseende på Utländska varor, då de äro oumbärlige, eller 5 Sami. i />, 4 5o Bevilln ings-Ut skottet s iiödvändighets-articlar, i allmänhet anser det vara nyttigt, att deras införsel i möjligaste måtto befrias från Tull-afgifter, så vida icke dessa varor tillika kunna produceras inom Landet, enär i Utskottets tanka, en billig omtanka fordrar, att afseende göres å den Inhemska productionens företräde.
Till följd af denna allmänna grundsats, och enär Utskottet icke kan frångå sin öfvertygelse, om förmånen deraf, att Salt erhåUes för lindrigt pris, hade Utskottet trott sig böra tillstyrka att, om icke införseln af denna vara kan blifva fri från Tull-umgälder, dessa åtminstone måtte nedsättas, och blifva så ringa och låga som möjligt; men sedan nu mera Riksens Högloft.
Ständer redan fattat deras Beslut, i afseende på Grunderne för Tull-Bevillningen, och Tull-Taxorne, i' enlighet dermed, blifvit uppgjorde och faststälde, anser Ekonomi-Utskottet ifrågavarande Motion, icke kunna upptagas eller Elifva föremål för någon åtgärd af"
Hvad åter införsel af Sill beträffar, så och då denna vara kan inom Landet erhållas, stundom till större mängd, finnér Utskottet någon slags förändring till nedsättning i Tull - afgifterné för densamma destomindre vara nyttig, sorn en sådan nedsättning skulle kunna verka ofördelaktigt på Svenska Sill- och StrömmingsFiskerierne.
Hvad Utskotten sålunda, hvar för sig i förevarande ämne andragit, underställes här - Betänkanden. 5i medelst vördsamt Riksens Högloft Ständers egen pröfning.
Ankom den 7 Oct. 1823.
Memorial, angående yppad skiljaktighet emellan Respective Riks-Stånden, i afseende på frågan om dguplette-Chartors insändande från PostContoiren, genom Magistraten, till Controlls vinnande å afgående Bref. Sedan Högloft.
Ridderskapet och Adeln, under den 11 sistl. månad, bland andra förändringar och tillägg, till Bevillnings-Utskottets under den 10 sistl.
Julii och d. 25 derpå följande Sept. framlagde Förslag, angående Postverket och dq deraf inflytande Bevillningsmedel, bland annat, ej allenast i 3 puncten ansett Post-Förvaltar ne , böra vid ansvar åläggas, att dagen efter det hvarje Post afgått, till Allmänhetens åskådande, uthänga Collationerade doupletter af Post-Chartorne öfver de med den sista afgående Posten expedierade Bref, hvilka Chartor, sedan de sålunda varit intill näst påföljande Post, åt samma Ort, för en hvar tillgängelige, derefter borde genom Magistraten öfversändas till Huf - 5a BeviUni tigs-
Ut skott et a Vud-Post-Contoiret, för att vid granskning af Jtäkenskaperne , lända till Controll; i hvilket afseende Underdånig anhållan, örn behörig föreskrift i detta ämne, torde till Kongl, Maj:t i Underdånighet framställas, utan ock, att de öfrige Respective Riks-Stånden skulle inbjudas, att i detta beslut deltaga, har Högv, Preste-Ståndet, den i5 Oct. i allo instämt med Högloft.
Ridderskapet och Adeln , men Hederv, Bonde^Ståndet den 17 påföljande, endast så vida antagit nämnde inbjudning, som det i fråga om Magistraternes skyldighet, att till Hnfvud-Post-Contoiret insända Post-Chartor, för att, vid Räkenskapernas granskning, tjena till Controll, funnit denna befattning icke kunna Magistraterne åläggas, heldst flere PostContoir finnas i Landsorterna, der MagistratsStyrelse icke är inrättad, hvadan Bonde-Ståndet förklarat orden, "Genom Magistraten” böra ur expeditionen uteslutas; hvaremot VälIqfl.
Borgare-Ståndet den 20 i nämnde månad, då ämnet förevarit, icke biträdt den sålunda af Högloft, Ridderskapet och Adeln yttrade meningen
Vid 'ett sådant förhållande, och då 3:ne af de Pvespectiye Riks-Stånden beslutit, att ofvan omförmälde Post-Chartor skola till allmänt åskådande uthängas, och derefter till Hufvud-Post-Contoiret insändas, men endast 2:ne af välbemälde
Stånd funnit, att samma insändande borde ske genom Magistraternas försorg, har Bevillnings-Utskottet, som val an - Setänkanclen.
53 sett sjelfva salen vara genom meranämnde 3:ne Stånds fattade Beslut afgjord, likväl i afseende på verkställigheten trott sig böra föreslå den sammanjemnkning, att Heder v. Bonde-Ståndet skulle behaga förena sig med Högled.
Preste-Ståndet, om Post-Chartornes uppsändande till Öfver-Post-Directionen, genom Magistraterne från Städernes Post-Contoir, och derjemte, med afseende å meranämnde af Hederv.
Bonde-Ståndet gjorda anmärkning hemställa, att från de Post-Contoir, som å Landet äro belägne, de uthängde Post-Chartorne till Kroll o-Bet j eningen öfverlämnäs, för att genom Konungens Befallningshafvandes vidare försorg till Ilufvud-Post-Contoiret insändas.
Stockholm den 5 Nov. i8a3.
Ankom d. j5 Nov. »823, N:o 56.
Utlåtande, i anledning af de mot Utskottets Förslag, .till enny ChartaeSigillatae - Författning, gjorde anmärkningar.
Emot det af Bevillnings - Utskottet till Riksens Höglofl, Ständers pröfning framlagde
För - 54 Bevillnings-UtsJcottets slag, till en förn vad Förordning, angående bruket af stamphult Papper, samt den derföre utgående afgiftens beräkning och utgörande, hvilket under den 20 föll. månad, vunnit Högloft.
Ridderskapet och Adelns bifall, hafva inom de öfrige Respective Riks-Slånden åtskillige anmärkningar blifvit anförde, hvilka till Utskottet, under den 17 och 23 i samma månad öfverlemnade, detsamma låtit under öfvervägande komma, och än funnit af den vigt, att de fordrat jemnkningar och tillägg i Utskottets redan afgifne Förslag, än åter ansett Sa beskaffade, att Utskottet derigenom ej kunnat rubbas i dess redan, och icke utan föregången pröfning, stadgade Öfvertygelse, hvilket allt Utskottet anhåller att 1 den ordning dessa ämnen förekomma, få närmare redovisa.
Redan i a Mom. af det Utskottets ofvanomförmälte Förslag åtföljande Betänkande, anser det sig hafva redo vist skälen hvarföre 2 sk.
Chartorne böra upphöra, och ersättas genom Stämpladt Papper af högre Valeurer, men icke destomindre har i afseende på 2 §.
Herr Dom-Prosten Lamer erinrat derom , att nämnde Chartor bordt, änskönt de ej lemnade Staten en större behållning, fortfara, då de öfrige Chartorne varit så mycket mera indrägtige, den nu föreslagne förhöjningen, ' Betänkanden.
55 ehuru ringa den än synes vara, likväl icke är obetydlig för Allmänheten och Gemenskapen inom Krigsmägten, som häraf herntat lindring, och att Allmänheten ej hör, synnerligast och framför andre frambära den Chartte-Sigillataj forsäljnings-provision, som uppgifves vara genom denna förhöjning besparad, i hvilken mening Riksdags-Fullmägtige inom Ilederv.
Bonde - Ståndet, "Johan Michaelsson, från Upsala Län , och Pehr Ericsson från Kronobergs
Lun, så vida instämt, som den förre yrkat förhöjningen af 2 och 3 sk.