Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholms stads Drätsel-kommision bär hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält: att, då nämnde stad, till följd af sitt naturliga läge och sin egenskap af rikets hufvudstad, i förening med andra förhållanden, sedan längre tid tillbaka nödgats för sina vidsträckta hamnar, broar och farleder samt sina allmänna inrättningar och byggnader vidkännas så betydliga utgifter, alt dessa icke kunnat med de dertill anslagne och afsedde tillgångar bestridas, stadf-kassan måst åsamka sig skuld, som, enär utgifterne för omförmälde ändamål tid efter annan ökats, under det att deremot åtskilliga intrader varit mindre vinstgifvande, vid slutet af förlidet år uppgått till omkring Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, No So. 11 760,000 Rdr banko, löpande med årlig ränta af dels 6, dels 5 och till någon ringa del 4~ för hundrade; att då nedsättande af räntefoten på detta betydliga skuldbelopp synts
Drätsel-kommissionen vara i hög grad påkalladt af omtanka vid en omsorgsfull förvaltning af stadens finanser, Drätsel-kommissionen derföre vidtagit tjenliga åtgärder, och under innevarande år jemväl lyckats uppnå detta ändamål sålunda, alt, vid de äldre skuldernas omsättning eller omflyttning på andra händel', med lordringsegarne traffals aftal, i följd hvaraf stads-kassaus samtlige obligationer numera löpa med endast fyra procents ränta, eller fyra och en half procent, då obiigationerne å långifvarnes sida icke äro uppsägbara; samt att, för att kunna upprätthålla oeh betrygga detta gynsamma förhållande, och om möjligt befordra en ännu större räntenedsätlning å stadens skuld, hvarigenom vunnes ökad förmåga för staden att utföra större, allmänt nyttiga företag, det skulle för drätsel-kommissionen vara serdeles gagneligt att i Rikets Ständers bank ega creditiv-rätt till ett belopp, icke öfversligande två hundrade tusende riksdaler banko; anhållande drätsel-kommissionen i underdånighet, att, då rnedgifvandet af ett sådant kreditiv, hvarom Stockholms stad en gång förut, ehuru utan framgång, hos Rikets Ständer väckt fråga, så mycket mindre kunde medföra någou förlust för banken, som staden vöre i tillfälle att, om så skulle äskas, för bela creditiv-summan lemna intecknings-säkerhet i ograverade brandförsäkrade fastigheter, hvilkas halfva braudförsäkringsvärde uppgår till vida högre belopp; —— då det vore ovedersägligt, att den båtnad, som härigenom tillskyndades hufvudstaden, i sin nion jemväl medförde fördel och gagn för hela riket;-— Och då tillfälle till begagnande af en likartad crediti v-rätt, som den af drätsel-kommissionen nu ifrågaställa, kunde, mot en ringa uppoffring, vara öppen för de flesta andra städer inom riket, om de derom ville anlita de i liera provinser inrättade enskilda banker, men denna utväg saknades för Stockholm, dels i följd af det större behof, stadens jemförelsevis vidsträcktare penningerörelse medförde, dels i anseende till de serskilda bestämmelser, som för riksbankens verksamhet hittills egt rum; — Kongl. Maj:t täcktes om beviljande af ofvannämnde förmån för Stockholms drätsel-kommission hos Rikets Ständer göra nådig framställning.
Med afseende å de utaf drätsel-kommissionen, till stöd för sin i förrberörde måtto gjorda anhållan, uppgifne förhållanden, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, att kreditiv-rätt å Rikets Ständers bank, till ett belopp, icke öfverstigande två hundrade tusende riksdaler banko, måtte drätsel-kommissionen beviljas, under de för kreditiv å banken i allmänhet bestämda vilkor, samt emot erläggande af ränta, dock icke öfver fyra procent, 12 Kongl. Maj.ts Nåd.
So. för år räknadt å den del af kreditiv-beloppet, som kommer att lyftas eller begagnas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongf. nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden , hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 2 December 1847•
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Wrem, Friherre Gjllengranat.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Munthe, uppläste Lill justering ett, i enlighet med Kongl. Maj.ts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af kreditiv-rätt å Rikets Ständers bank för Stockholms stads
Ö Ko igl.
Maj ts Nåd.
Propositionj N:o 5r. 13 N» 51.
Ank. till Exp. Utsk. den 28 Dee., kl. half 7 e. ni.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående afsöndring af jord från indragna Mönsterskrifvare bostället vid f. d. yldels jane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus i Rackeby församling inom Skaraborgs län; gifven Stockholms Slott den 3 December iS/jy Uppå anmodan af den kommitté, som af Rackeby församling inom Skaraborgs län fått uppdrag att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga stadga af den 18 Junii 1842, rörande skolor för folkundervisningen i riket, för nämnde församling inrätta en så kallad fast skola, har församlingens kyrkoherde, prosten J.
Hellstadius hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att till byggnadstomt jemte kålgård och plantering för den sålunda tillämuade skolan få från det till invalidhusfonden indragna mönsterskrifvarebostället1 vid f. d. adelsfane-regementet Selleberg Börje
Olofsgården afsöndra 1 geometriskt tunnland jord, utgörande den för skolbyggnaden mest passande plats, såsom belägen i midten af församlingen, och sådant mot en årlig skatt af 12 kappar spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, som, vid jemförelse med det af hemmanet till invalidhusfonden utgående arrende och öfriga onera, ansåges motsvara den begärda egorymden och hvarmed nuvarande arrendatorn af bostället förklarat sig nöjd.
Uti häröfver från Kongl. Maj:ts och Rikets kammar-kollegium och statskontor infordrade serskilda underdåniga utlåtanden, hafva bemälde embetsverk sammanstämmande yttrat den mening, att ifrågaställa upplåtelse under nu löpande arrendetid eller till midfastan år 1853, vore beroende af den öfverenskommelse i detta hänseende, som med arrendatorn redan blifvit eller vidare kunde varda träffad, och att, så vidt den underdåniga ansökningen afsåge församlingens dispositionsrätt till den begärda jordrymden jemväl för framtiden, det nyttiga ändamålet och afsöndriwgens obetydlighet syntes kunna föranleda nådigt bifall till den underdåniga ansökningen, med förbehåll, att, till framtida efterrättelse, den afsöndrade jorden blefve på församlingens bekostnad af landtmätare afmätt, samt å charta lagd och beskrifven; att, efter af vederbörande kronobetjente upprättadt förslag, en årlig afgäld i spanmål eller viss annan räntepersedel, lämpad efter den afsöndrade jordens 14 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, N.o 5t. rymd och beskaffenhet i förhållande till hela hemmanet samt deraf utgående arrende och öfrige onera, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande bestämdes; samt att den afgäld, som lägenheten åsattes, borde af församlingen utgöras till boställsinnehafvare!!, antingen in natura elier efter markegång enligt författningarna och vidtaga vid nu gällande arrendes utgång, hvarigenom således afgälden af ifrågavarande tunnland jord jemväl framdeles komme att ingå uti förmånerne af bostället och inverka på blifvande arrendeafgifter af detsamma.
Efter öfvervägande af hvad härvid förekommit och enär upplyst blifvit, att f. d. mönsterskrifvareboställe!
Selleberg Börje Olofsgården är för invalidhusfondens räkning åt enskild person utarrenderadt intill midfastan år 1853, har Kongl. Maj:t uti nådigt bref till
Beträffande deremot förevarande underdåniga ansökning, för så vidt den afser Rackeby församlings åstundan att, efter nämnde tids förlopp och allt Iramgent, få till omföimälda, allmän nytta åsyftande, ändamål den begärda jordrymden begagna, vill Kongl. Maj:t, som härtill för
Sin del finner skäligt lemna nådigt bifall, under de af kammar-kollegium och stats-kontoret för jordens öfverlåtelse till församlingen föreslagna vilkor, nu, i öfverensstämmelse med 77 § i Regeringsformen, föreslå Rikets Ständer att jemväl for deras del den gjorda ansökningen bifalla.
Maj:t förblifver Rikets Släuder med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut sapra.
Utdrag af protokollet öfver Land tför svar särenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stals-rådet på Stockholms Slott den 3 December 1847.
Hans Excellens, Justitie-statsmislern, Herr Grefve Posscj Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendene, Herr Friherre Ihre, Kongl. Majds Nåd.
Proposition, N-o 5/. 15 Stats-råden:
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron , Silfverstolpe, Wcern, Ft iherre Gyllengranat, Faxe, Fåhreeus.
Departemenls-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fättadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från indragnaj mönsterskrifvarebostället vid f. d, adelsfane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning for ett skolhus inom Rackeby församling af Skaraborgs län.
STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1848.
Proposition, N:o 53. 1 N:o 52.
Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Dec., kl. 1 e. m.
Mai:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående särskilda jemkningar uti antagna myntsystem; ber i84y.
Yid sista riksdag anmälde Rikets Ständer hos Kongl. Magt deras då fattade beslut, att svenska myntets räkne-enhet skulle fastställas till £ r:dr silfver, i enlighet med del skrot och korn, som myntordningen af den g
Maj 1835 bestämde, samt att denna räkne-enhet, svarande mot i r:dr r:gs eller 32 skillingar banko, borde benämnas riksdaler och indelas i 4$ skil— lingar, samt hvarje skilling i 4 styfver; och Kongl. Maj:t lemnade, uppå Rikets Ständers derom gjorda underdåniga anhållan, härå
Sin nådiga sanktion, enligt skrifvelse till Rikets Ständer af den 8 Maj i845, med förklarande derjemte, att Kongl. Majit, sedan de för det nya myntsystemets fullständiga ordnande och tillämpning i afseende på allmänna räkenskapers förändring, utskylders debitering, vexelkursens noterande, böters beräkning m. m. nödiga upplysningar hunnit inhemtas, ville i nåder förordna om tiden och sättet att bringa samma system i verkställighet.
Vid de öfverläggningar, sorn föregingo Kongl.
Majrts nyssomförmälda beslut, undföll det icke Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, hurusom ibland de flera förslag till ett ordnadt myntsystem, som tid efter annan blifvit framställda, de, som afsett decimalräkningens införande, rättvisligen tillvunnit sig många anhängare, och att, bland åtskilliga härvid uppgifna alternativer, räkne-enhetens indelning i iooidelar erbjöd väsendtliga fördelar, så väl med hänsigt till enkelhet och lättnad vid räkenskapsföring, enär i all räkning skulle erfordras endast 2lne kolumner och vid serskilda summors sammanräknande blott behöfde användas enkel addition med de tvänne sista ziffrornas frånskiljande, för att finna det i slutsumman ingående belopp af hvardera myntsorten, som ock i anseende till detta systems öfverensstämmelse med bruket inom de flesta civiliserade länder; men Kongl. Majit trodde
Sig, det oaktadt, böra lemna företräde åt Rikets Ständers ofvanberörde förslag, enär let af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer gifven Stockholms Slott den zo Decem - Bih. till Rik.
Prof. 1847 & 1848. 1 Sami. 1 Åfd. 14 Ucift. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
De utlåtanden angående sättet för det vid sistförflulna riksdag antagna myntsystemets tillämpning i afseende på allmänna räkenskapers förändring m. m., hvilka sedermera till Kongl. Maj:t inkommit, utveckla emedlertid förhållanden, på grund hvaraf det kan antagas, att decimalräkningens införande hvarken åstadkommer betydligare kostnader eller företer andra och större svårigheter, än som skulle uppkomma vid tillämpningen af förstnämnda myntsystem, helst om samtidig verkställighet komme alt beredas åt det förslag i afseende på hemmansräntornas föi enkling och nya jordeböckers upprättande, om antagande hvaraf Kongl. Maj:t beslutat att vid denna riksdag hos rikets Ständer göra framställning.
Mynlenhetens indelning i ioo-delar står äfven i samband med det på i o:lalsräkningen grundade nya systemet för mått, mål och vigt, hvilket Rikets Ständer redan år 1823 för sin del antagit; och då Kongl. Maj:t är sinnad att inom en icke aflägsen tidpunkt bringa detta i verkställighet, har Kongl. Maj:t ansett det jemväl af denna anledning vara lämpligare, att förändringen af systemet för rikets mynt verkställdes efter decimalsystemet.
Maj t, som i öfrigt, vid förnyad granskning af frågan örn den nya räkne-enhetens benämning, funnit öfvervägande skäl vara för handen att, till åtskiljande från de flera slags riksdaler, som under namn af specie, banko eller riksgälds, för det närvarande i räkning förekomma, antaga en annan, än blott riksdaler, utan något tillägg, vill, då tillfälle nu erbjuder sig att, efter ytterligare samråd med Rikets Ständer, gifva åt det nya räknesättet en större fullkomlighet, härmed i sådant afseende föreslå: 1:0 att, med bibehållande af beslutet om räkne-enhetens fastställande till ! riksdaler silfver, enligt mynt-ordningen af den 9 Maj 1835, denna räkne-enhet, motsvarande 1 riksdaler riksgälds eller 3a skillingar banko, må, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer vid t vänne föregående riksdagar beslutat, benämnas riksdaler kurant, till skillnad ej blott från den nuvarande räkne-enheten, riksdaler banko, utan ock från den ursprungliga mynt-enheten riksdaler silfver; 2:0 att räkne-enheten indelas i roo lika delar, benämnda penning, deraf alltså hvar och en i värde motsvarar 1 r:st i silfver, 3 r:st banko 5^ rst. riksgälds; eller nära 4 skilling sistnämnde mynt; Kongl. Majus Nåd.
Proposition, N:o 52. 3 3:o efter det nya systemets
Verkställighet all räkning föres i iine kolumner , riksdaler kurant och penning; hvarvid, likasom i andra länder, der myntets indelning i 100-delar är antagen, jemte penningtalet utsättas deraf uppkommande bråk; 4:o att vid omsättning eller reduktion af jordeboks- och hemmanstalsräntor, äfvensom vid debitering af afgifter, sorn efter det nya myntsystemets införande äro i annan myntsort bestämda, må, tinder iakttagande af de närmare föreskrifter, som af Korigl.
Maj:t vafdä mfeddeladé, lill förmån för den skattskyldige, uteslutas allt bråk, sorn icke uppgår lill 1 penning, samt att bråk, öfverstigande | penning, dertill jernnäs; 5:o alt taxor för allmänna afgifter undergå skälig jemkning till öfverensstämmelse med det nya myntsystemet, så att bråk, öfver- eller understigande ^ penning, i möjligaste måtto undvikes; 6:0 att, med tillämpning af det nya räknesättet, följande mynt af silfver ocb koppar må präglas: af silfver, enligt myntordningen af den 9 Maj r835, så att alla mynten blifva J2-lödiga, eller innehålla 3 delar fint silfver mot 1 del koppar, silfret till den i nämnde förordning bestämda vigt, under förbehåll af deri tillika utsalta remedia, nemligen: 1 å 1 riksd. silfv. el. 4 riksd. kurant
å 10 penning, som utmyntas efter 600 r:dr kurant per skepp, koppar stapelstadsvigt ocb i värde motsvarar 3 sk. 2} rst. b:ko
Proposition, N:o 53.
För öfrigt anser Kongl. Majit, i sammanhang med beslutet om det nya kopparmyntets prägling, böra, i öfverensstämmelse med nu gällande stadgande, förklaras, att ingen är pligtig i betalning eller vexling på en gång emottaga mera än i ridr kurant.
Slutligen anser Kongl. Majit, 7:0 att det nya räknesättet kan träda i verkställighet under loppet af år i85o från och med den dag, som af Kongl. Majit genom minst sexmånader förut utfärdad kungörelse bestämmes, och inom hvilken tidpunkt Kongl.
Majit vill låta iakttaga alla de förberedande åtgärder för detta ändamål, som af Kongl. Majit bero och hvarförinnan eje för bankens sedlar erforderliga nya formulärer äfven böra hinna förfärdigas.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse väl bevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hältet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 7 December 1847.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Stats-råden, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gjllengranat, Faxe, och Fåhreeus.
Maj:té Kådiga Proposition, N:o 52.
5 Chefen för Finans-departemenet, Stats-rådet Munthe, anmälte å nyo i underdånighet de af serskilda embetsmyndigheter underdånigst afgifna utlåtanden i fråga om säLtet för det af Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut vid sistförflutna riksdag, den 8
Maj i8/j5 i nåder antagna myntsystems tillämpning i afseende på allmänna räkenskapernas förändring m. m.
Departements-chefen yttrade i underdånighet: — -— Uti föredragande
Departemenls-chefens förrberörda yttrande och tillstyrkande instämde jemväl Stats-rådets öfriga ledamöter, med undantag af Statsråden Faxe och Friherre Stael von Holstein, hvilka i så måtto härvid voro af skiljaktig mening, att de i underdånighet tillstyrkte det den, enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut af den 8 Maj i'845, för då antagna räkne-enhet godkända benämning ”riksdaler” måtte utan förändring bibehållas, helst allmänheten redan vant sig att med benämningen riksdaler, då den utan tilllägg förekommer, utmärka riksdaler riksgäld, hvilken ock skall motsvaras af nämnda räkne-enhet, samt, ehuru det icke kunde bestridas, att misstag om det myntslag, som vid uppnämning af ett penningebelopp afsågs, äfven hädanefter, liksom hittills, någon gång kunde ega rum, sådant dock snart skulle blifva mera sällsynt, i den mån allmänheten erhölle kännedom om det af Kongl. Maj:t jemväl gillade stadgande, att, då i förfaLtningar, aftal, räkenskaper, skuldsedlar eller skrifter af hvad slag som helst, hvilka efter viss bestämd tid utfärdas, benämningen af endast ”riksdaler,” utan serskild bestämmelse, förekomme, dermed skulle förstås här ofvan omförmälda riksdaler, hvaraf en blefve lika med * riksdaler silfver, äfvensom olägenheten af ett dylikt missförstånd vore af mindre vigt derföre att beräkningen i bankomynt icke är mycket gängse bland de klasser, som i anseende till bristande kännedom om hvad genom en blifvande författning i nämnde afseende stadgades, kunde förmodas vara derför mest blottställda; hvaremot, efter nämnda Stats-råds omdöme, den nu föreslagna nya benämningen af riksdaler kurant kunde dels väcka föreställning, att denna riksdaler innefattade ett värde, skiljaktigt både från bankoriksdalerns och från riksgäldsriksdalerns, samt dels, innan det verkliga värdet blefve allmänt kändt, gifva anledning att förvexla benämningen kurant med den af banko.
Serskildt anhöll Stats-rådet tVeern att få för sin del i underdånighet förklara, det han icke kunde undertrycka den öfvertygelsen, att tiopenningstyc - 6 Kongl. Majus Nåd.
Proposition, N:o 52. ket utgjorde ett mindre beqvämt mynttecken, som tillika hade den olägenheten att alltför mycket aflägsna sig frän verkliga metalliska värdet, hvadan, i Stats-rådets tanka, lämpligare skulle vara att för denna myntsort använda den uppfinning, som utomlands ej länge sedan egt rum, nemligen att slå lägre myntvalörer af silfver, men meden omgifvande ring af koppar; och trodde Stats-rådet, att man åtminstone borde hålla öfvergången härtill öppen, till dess fullständig kännedom och erfarenhet om nämnda uppfinnings ändamålsenlighet hunnit inhemtas.
Hvad Stats-rådets fleste ledamöter härvid i underdånighet tillstyrkt, fann Kongl. Majit godt i nåder gilla och bifalla; och skulle i, enlighet med Kongl, Majits sålunda fattade beslut, förslag till nådig proposition i ämnet uppsättas och serskildt justeras.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 20 December 18 47'
Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse j Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre j Statsråden, Friherre Stael von Holstein, Munthe j Friherre Peyron j Silfverstolpe, TFcern_, Friherre Gyllengranat j Faxe j och Fåhreeus, Kongl. Maj-.ls Nåd.
Skrifvelse, N:o 53. 7 Chefen för Finans-deparlementet, Stats-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse till Kongl Maj:t förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag med Kongl. Majrts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående serskilda jemkningar uti det af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagna myntsystem.
Maj:t behagade , enligt Stats-rådets underdåniga tillslyrkande, i nåder gilla detta förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle under denna dag till Rikets Ständer aflåtas.
Ma.j:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om befrielse för förre Departements-Cheferne i General-Tull-Styrelsen j Presidenten J. P. af Billbergh och Cansli-Rådet J.
D, Kalerius samt Kamereraren _, Kammar-Rätts-Rådet TFinroth och Controlleuren Middendorff fråin ådömdt ersättningsansvar i målet j rörande den efter afidne Tullförvaltaren Finer yppade balans; gifven Stockholms Slott den y December i8/;y.
Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den i5 Maj i845, hos Kongl.
Maj:t anmält, hurusom, med anledning af dels Kongl. Majrts
Nådiga proposition, angående eftergift af det ersättningsansvar, som, medelst Högsta Domstolens utslag den 6 Maj i843, uti målet, rörande den efter aflidne Uppbörds-tullförvaltaren M. T.
Finér yppade balans, blifvit ådömdt förre Departements-cheferne vid General-tullstyrelsen, Presidenten J. P. aj Billbergh och Cansli-Rådet J. D. Valerius, dels ock, i sammanhang dermed, väckt fråga om lika beskaffad eftergift för Kamereraren, Kammar-rätts-rådet kVinroth och Controlleuren MiddendorffRikets Ständer, efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, väl ansett en fullkomlig eftergift af den genom högsta domaremaktens 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
N:o 53. beslut ofvannämnde personer ådömda ersättningsskyldighet icke vara förenlig med den för betingande af slatsmedlens ordentliga förvaltning oundgängliga stränghet vid tillämpningen af de för uraktlåtna controller stadgade ansvarsbestämmelser, men likväl, sådant oaktadt, icke kunnat undgå att fästa afseende å de ej mindre i Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, än af enskilde motionärer framställde ömmande förhållanden, hvilka syntes tala för en motsatt åsigt i detta ämne, och deribland hufvudsakligen den långa följd af år, hvarunder nämnde fyra embets- och tjenstemän utan klander beslridt de till deras embeten och tjenster hörande pligter, deras framskridna ålder och försvagade helsa samt det ekonomiska obestånd, hvaruti de, jemte talrika familjer, genom utkräfvande af statens hos dem egande fodringsanspråk, skulle försättas; i betraktande hvaraf och ehuru Rikets Ständer ansett betänkligt, att till den uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition och i sammanhang dermed föreslagna afskrifning samtycka, Rikets Ständer dock funnit godt medgifva, att verkställigheten af Högsta Domstolens den 6
Maj i8/[3 gifna utslag, i hvad detsamma angick Presidenten af Billberghj Cansli-rådet Valerius, Kammar-rätts-rådet Winroth och Controlleuren Middendorff ådömd ersättningsskyldighet i och för den efter aflidne Tullförvaltaren Finer yppade balans, finge anstå, intill dess Rikets Ständer, vid deras nästa sammanträde, ånyo företagit frågan om ersättningsbeloppets indrifning eller afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet måtte behörigen iakttagas, men, å andra sidan, bernälde personer icke, under afbidan af målets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och deras familjers tarfliga borgning, Rikets Ständer förordnat, att, under tiden och intilldess beslut i detta ämne kunde vara meddeladt, den af Kongl. Maj:t anbefallde qvarstad komine att fortfarande ega rum å af Billberghs, Val er ii, Winroths och Middendorff fasta och lösa egendom, med undantag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit medgifvet, af de bemälde embets- och tjenstemän tillkommande löner och pensioner: — så har, vid föredragning häraf, Kongl.