Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N.-o 109. försel till Ystad, af för enskildes rakning från utrikes orter införskrifna adla Får, må, på sått hittills skett, intill nåsta Riksdag fortfara.
Deremot, och i anledning af Hr Grefve Barks framlagda project, att en fond af 200,000 Rtdr måtte anslås till lånbitråden for enskilde till Schåferiers anläggande af finulliga Får» hafva Utskotten skolat yttra den öfvertygelse, att dylika åtgärder, att, medelst directa penningeundsrstöd, uppmuntra enskilda till Scbåferianlåggningar, icke leda till ändamålet; hvarföre Utskotten vördsamt afstyrka Rikets Iloglofl.
Ständer att bifalla ett för Stats-Verket så betungande, och till sina nyttiga följder så osäkert anslag, som det af Hr Grefve Bark föreslagna.
Slutligen, och i afseende å Riksdagsfullmågtigen Botvid Jonssons yrkande, att,, till befrämjande af den inhemska Ullens production och afsättning, införsel af utländsk
Ull måtte tillen början med hög tull—afgift beläggas, och sedermera alldeles förbjudas, anse Utskotten sig endast böra åberopa Bevillnings- samt Allmänna Stats-j Bevillning!- samt Oec.-Utsk. Ull. JV.o log. 25 Besvärs- och Oeconomie-Utskottens i samma ämne redan afgifna Utlåtanden, N:ris 2 och 5; och hvad åter beträffar samme
Molionairs framställning om enahanda åtgärders vidtagande mot införs< 1 af utländskt kläde, anse Utskotten denna fråga, såsom hörande lill ett annat ämne, här bora förbigås: hvaremot, i Utskottens tanka, det af Botvid Jonsson ofverklagade missbruk af Fabriks-idkare, medelst låns upptagande iUll-Disconten å större förlag
Ull ån de verkligen ega, icke kunna fullkomligen forekommas genom den af Motionairen föreslagna åtgärd, men vål alldeles tillitatetgéras, i den händelse Kongl. M:jt, med förändrande af hittills följda grunder för låns meddelande ur Ull-Discont-Fonden, skulle i Nåder täckas förordna, att sådana lån endast må utgifvas lill personel’, som, i dertill anvista magazdn, aflemna inhemsk
Ull till säkerhet för den låne-summa som åstundas; och anse Utskotten sig, vid sådana förhållanden, icke böra tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer någon åtgärd i anledning af Botvid Jonssons ofvanberörde hemställan.
Flere Ledamöters afgifna Reservationer var - 24 Bil. t. Stats-> fiel».- samt Oec.-tltsk.
IV.-o 10g. »la hårbos bifogade.
Stockholm den 9 December 1899.
Åf friherre Cederström, Jacob.1 Då Kongl. Maj:ts_Nådiga Proposition, rörande förstärkning af tlll-Discont-fonden med äoo,000 Pudr, åsyftar beredandet af utvägar för en utvidgad Fårafvel inom Fäderneslandet, till allmän och stor nytta, samt anlitandet af detta creditiv endast successive kan ifrågakomma, i den mon Fåraf■veln utvidgas, skulle den uppoffring, som möjligen komme att drabba Stats-Verket, i händelse Riksgälds-Contoiret ålades att, i mon af behof■vet, dertill upplåna medel, blifva bogst obetydlig, i jemförelse till den nytta Handeln och Käringarna, samt förnämligast Jordbruket, deraf komme att skörda»
Jag anser mig derföre böra afstyrka bifall å tJtskottens Betänkande, samt tillstyrka bifall till Konungens Nådiga Proposition, på det sätt, att Piiksgålds-Contoiret anbefalles, att, i mon af behof, till UIl-DiscontFondens förstärkning, upplåna behöfliga medel till ett belopp af högst 200,000 R:dr.
Häruti Bil, t. Stats-j Bev.- samt Oec.-Utsk.
N.-o 10Q. i5 Häruti förenade sig Herr Friherre Sprengtporten j Hr Friherre Silfversköld> Hr Öfverste-Lieutenant Lagerheim och Hr Commerce-Rådet Santeson.
Prosten Astrand: Kongl.
Majrts Nådiga Proposition om åtgärder till Fårskötselns och Ullproductionens befrämjande synes mig hafva förtjent ett lif— ligare behjertande, än den i de förenade Utskottens tillstyrkanden erfarit, då densamma afser ett ganska vigtigt steg till afhjelpande af de ojémnheter, som inom vårt land för näi*varande förefinnas emellan Landtbruks-näringens olika grenar, och då den framställer förslag till åtgärder, hvilkas följder icke kunna vara ovissa, alldenstund erfarenheten, i synnerhet i Norra Tyskland och förnämligast Preussen, vittnar, att just samma åtgärder derstädes upphjelpt landtbruket lill en betydande höjd och förskaffat detsamma en utomordentligt rik inkomstkälla , äfvensom framgången af enskildes
Schäl feri-anläggningar inom vårt land vittnar, att local och climat äro hos oss fullt så tjenliga för en förbättrad Fårafvel och Ullproduction, som i Norra Tyskland.
Vårt behof af dessa anstalter, som efterhand böra åt vårt land bespara de utomordentligt stora summor, hvilka nu för utländsk Bih. till R.
St.Prot., 1828 och 1829,4 S. 2 Afd. 2 B. 4 i3;de Häftet. 16 Bil. t. Stats-j Bev.- samt Oec.-Utsk.
Uti, ZV.oiog.
Ull utgå ur Riket, vitsordas tillräckligt af Commerce-Collegii, bland Riks-Ståndens Ledamöter utdelade, Utlåtande, som i öfrigt så fullständigt upp- ' lyser alla hithörande ämnen, att jag anser mig endast behöfva detsamma åberopa.
Förgäfves väntar man, att enskilda industrien skall kunna göra början med en vidsträckt förbättrad Fårafvel, så länge goda Får-racer icke annat än på mycket aflägsna orter stå att erhålla, så länge inga StamSchäferier finnas, hvarifrån kunskapen om en vigtig Fårskötsel och Ullens rätta behandling kan sprida sig.
De isolerade försök, som enskilde företaga, kunna aldrig leda till något betydligt resultat, så länge inga Ull-Contoir och Ullsorterings-Inrätt- ^ ningar bilda förenings-punkter emellan köparen och säljaren, och lemna den förre tillfälle att erhålla sådan vara, som han åstundar, och den senare att få sin vara bestämd till qvaliteten och skäligen betald.
Öfvertygad, att directa anstalter till ullsortering och rättighet för producenten att, vid ofördelaktig afsättnings-conjunctur, få belåna sin vara, i väsendtligaste mon bidraga till Schäferi-närin- f gens framsteg, skulle jag således icke för min del tveka att helt och hållet tillstyrka den förökning af 200,000 R:dr, som Kongl. Maj:t för Ull-Discont - Bil- t. Stats-B ev.- samt Oec.-Utsk.Utl. No 10g. aj Fonden i Nåder proponera!:, om icke omständigheterna för närvarande deremot lade hinder i vägen.
Men då inga andra tillgångar nu till dessa medels anskaffande finnas för handen, än genom Iåns upptagande af Riksgälds-Contoiret, som för flera ändamål torde komma att behöfva begagna samma utväg, och Staten, för närvarande, icke lärer kunna uppoffra den ränta, som den för erhållande af den härtill erforderliga summan sjelf måste betala, samt, då det för öfrigt synes sannolikt, att en rin < ga del af detta äskade låne-creditiv i början kommer att behöfvas, får jag vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl, Ständer, att i den under CommerceCollegii förvaltning ställda Uil-Discont-Fond anslå en tillökning endast af too,ooo R:dr Bjco, som, i brist af annan tillgång, må, i den mon medlen blifva erforderliga, genom Riksgälds-Contoiret, medelst lån emot räntebärande Obligationer, intill nästkommande Riksdag anskaffas, för att på de i Commerce-Collegii Utlåtande föreslagna vilkor, och emot erläggande af samma ränta, som Riksgälds-Contoiret för härtill erforderliga lån måste bevilja, användas till belåning af inhemsk
Ull, hvilken af producenterne inlemnas till Ull-Contoir, som för detta ändamål bör, jemte ändamålsenliga anstalter lill Ullens sortering, inrättas.
Den ränta, som erläggas af dem 3 hvilka på sin i Ull-Contoir upplagda Ull erhålla 28 Bil. t. Stats-j B ev.- samt Oec.-Utsk.
IV.-o log*. lån af den här föreslagna tillökning i Ull-DiscontFonden , bör aflemnas till Riksgälds-Contoivet , till godtgörande af de ränte-betalningar RiksgäldsContoiret för samma lån måste vidkännas, och böra vid utlåningen sådana säkerhetsmått föreskrifvas, att Staten är tryggad emot all Capital- och Ränte-förlust af denna lånerörelse.
Ull-Contoir, hvilkas bestämmelse blifver att emottaga inhemsk XJU till sortering, värdering, magazinering och försäljning, med rättighet för Landtbrukaren alt belåna sin derstädes upplagda Ull, må, i den mon Kongl. Maj:t finner omständigheterna det fordra , och tillgångarna sådant medgifva, inrättas i Städerna Stockholm, Norrköping och Malmö, och kostnaderna för dessa UU-Contoirs inrättande och underhåll bestridas af räntevinsten å den nuvarande Ull-Discont-Fonden, samt, i händelse af dessa medels otillräcklighet, derutöfver af de till Kongl. Maj:ts disposition för Näringarnas befordran å g:da Hufvudtiteln ställda medel.
Utskottens tillstyrkande, att öfverlemna till Kongl, Maj:ts eget Nådiga bepröfvande, att efter omständigheterna anordna anläggningen af Stamschäferier, så gillar jag visserligen detsamma, men skulle, för min del, dervid önska det tillägg, att Rikets Högloft.
Ständer ville i un - Bil. .t. Stais-, Bev.- samt Oeä.-Ulsk. Uti.
N.o 109.
29 derdånighet fästa uppmärksamheten derpå, att, e, huru provincen Skåne företrädesvis synes tjenlig till anläggning af Stamschäferi för finulliga Får , torde detsamma derstädes vara mindre behöfligt, enär der redan finnas enskilda Stamschäferier af Utmärkt god race, och för invånarne derstädes dessutom är lägligt, att, när de det åstunda, från utrikes orter erhålla ädla Får-racer.
För anläggning utaf nya Stamschäferier af EJectoral-race torde således provincerna Östergöthland, Nerike och Westergöthland, allt efter Kongl.
Maj:ts Nådiga bepröfvande , böra komma i fråga, t
Till vinnande af nödig controll öfver Stamschäfe riernas vård, bör årligen å desamma anställas besigtning, och rapport derom till Commerce-Collegium aflåtas utaf dertill af Konungens Befallningshafvande i orten förordnade sakkunnige män , hvilka äfven skulle besigtiga enskildes Schäferier, då de derom anmodades.
Då den 'betydliga import af grof Ull, som för Allmogens behof och förberedande af Armeens ber klädnad hittills egt rum, lemnar det säkraste bevis på de nu i Riket varande grofulliga Får-racernas otillräcklighet och på behofvet att öka productionen af gröfre
Ull, hvilket jag, för min del, anser för fullt ut så vigtigt, som åtgärderna för den fi - 3o Bil. t. Stats-, Bev.- samt Oec.-Utsk.
IV.-o 10g. nare Ull-productionens tillväxt, får jag vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att för detta ani damål till Kongl, Maj:t hemställa, att icke allenast de i Rikets Norra Provincer redan inrättade mindre Stamschäferier af goda, rika och grofulliga
Får må bibehållas, utan äfven flera sådana på Statens bei kostnad inrättas i andra Provincer till dessa
Fåri slags fortplantande i orterna , och till befordrande af upplysning om deras rätta skötsel, äfvensom att Kongl, Maj:t i Nåder täcktes ålägga sine Befallningshafvande och Hushålls-Sällskaperna i Länen , att använda all möda till befrämjande afderik- och grofulliga Får-racernas förökning.
I hvilken reservation med Herr Prosten Astrand instämde; Herr Grefve von Schwerin, Herr Grefve Oxenstjerna, Herr Protocolls-Secreteraren Riben, Herrar Öfverstarne von Post och Akrell, Herrar Prostarne Östberg, Afzelius och Hwasser, Herrar Lundgren, StrehlenertA Winbladh, Leffler , Arosenius, Langenberg, Löfven nius och Modtn.
Herr Professor Gravander ••
Jag förenar mig med Prosten Astrand uti reservationen, och tillägger hvad jag genom officiel mig gunstigt lemnad upplysning känner, att sistlidna år exporterades jfrån Preussen Ull för icy millioner Preussiska Thaler i Silfver.
Häraf har sistlidna år i million Bil. t. Stats- j Bev.-samt Oec.-Utsh. Uti.
N.-o 10g. 3i Skålpund grof Ull, utom något finare , inkommit till Sverige, och till ett värde af 4no,ooo R:dr Banco.
Det är anmärkningsvärd!, att Preussen, sorn för 14 år sedan började alt befordra FarafVelns förbättrande, under denna korrta tidrymd Vtppdrifvit siLt företag, och derigenom beredt sig en ansenlig statsvinst genom nämnda export.
Erfarenheten har visat, att enskilde hos oss lyckats att, ined egna betydande uppoffringar, här införa en förbättrad Fårafvel.
Hushållning med statsmedel är falsk, då Staten derigenom lider, men då statsvinst är gifven.
Här anser äfven jag det höra till den stora och vigtiga stats-ceconomien , att understödja och befordra det framställda förslaget, ej att försvåra och afslå det.
Är det en sanning, att en sparad penning är en vunnen; så gäller det också här.
Det vore en lycka för Sverige , att för väl vårdade Fabriker hafva
Ull af fäderneslandets tillgångar, och undvika att för sådan exportera penningar eller penninge-värde.
STOCKHOLM, tryckt i Ecks tein sk a Boktryckeriet, 1829.
H'-o liöi £ N:o no. Ankom till Exp. Utsk. d, 19 Dec, I829.
Ullålande, i fråga om förändrade grunder för fördelningen af Båtsmanshållet Rikets Städer emellan* Sedan Kongl. Maj:t, med hemtad anledning deraf, att Städerne i Riket Under Riksdagar, redan i äldre tider tillbaka, ifrågaställt en jemkning eller reglering af Städernas Båtsmanshåll, vid flera tillfällen, och senast den 30 Mars 1824, anbefallt Förvaltningen af Sjö-Arendena samt Kammar- och Commerce-Collegierne, att, med iakttagande af Nådigst föreskrifua grunder, med förslag till en rättvisare och jemnare fördelning af detta borgerliga onus, till Kongl. Maj;t i underdånighet inkomma, samt bemäide Collegier, under den 11 December 1828, med deras gemensamma Betänkande i detta ämne inkommit, har Kongl. Maj:t, ”efter det ären”det sålunda är vordet i möjligaste måtto beredt, ” genom Nådig Skrifvelse den 21 Februarii innevarande år, behagat ”öfverlemna detsamma till Rikets Ständers pröfning och för”slag, ” hvarvid Kongl.
Maj:t likväl velat fä”sta Rikets Ständers uppmärksamhet, dels derå: ’’att någon fråga ef bor uppstå om okande af ”
Råt smans hållet i det hela,, hvilket alltså bor Bih. till R.-St. Prat. 1828 och, 1829, 4 Sami. 1 Afth 3, Band. sfpde Häft. I a Stats- samt Oec.-Utsb. Uti.
N:o uo. •*blifva oforändradt,'' dels ock derå, att, fastän i de Handlingar, dem Kongl. Majit, till närmare upplysning i mälet, latit Rikets Ständermeddela, '”den fråga finnes upptagen, huruvida ic*’ke de Städer, som ligga inom ständiga Kneck”tehållet, borde till Soldater, och de inom ”Eåtsmanshållet till Båtsmän inroteras, Kongl. ”Maj:t likväl funnit all fråga om det förra al”ternativet bora förfalla Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, till hvilkas Utlåtande högstberörde Nådiga Skrifvelse blifvit öfverlemnad, hafva derjemte från Valloflige Borgare-Ståndet fått emottaga följande, dels inom motionstidens slut, dels ock med föranledande af Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, gjorda hemställanden och afgifna yttranden, nemligen: i:o af Herr Lindqvist, som ansett den af de Kongl.
Collegierne föreslagna delningsgrund, enligt hvilken 507 Båtsmän framdeles skulle komma att af borgerlig näring och rörelse underhållas, vara, likasom 1610 års åberopade Riksdagsbeslut, enligt hvilket senare 10 Borgare borde tillhopa utrusta en Båtsman, alldeles olämplig och ingalunda afpassad till Borgerskapets förmåga att, under nuvarande för Städernes handel och näringar ofördelaktiga förhållanden, kunna ifrågavarande prrestation utgöra; hvaremot Herr Lindqvist tillstyrkt, att, då Städernes urgamla skyldighet,att Båtsmän underhålla, skäligen kan som en grundränta betraktas, samt Statt- samt Oec.-Utsh. Uti.
N:o no. 3 då, genom Kongl. Brefvet, den 3 Augusti 1780, blifvit i Nåder förklaradt, ’ att Butt•
"manshullet i Staderne dr grundadt pu Stadsjor* danie,'' oftanämnde onus måtte åläggas den Staderne donerade jord, inen ingalunda den af omvexlande conjunctur beroende inkomst af Städernes handel, fabriks- och handtverksrörelse; i hvilken tanka de flesta af det Välloflige Ståndets Ledamöter förklarat sig med Herr Lindqvist instämma; a;o _af Herr Landegren, sorn, för sin del, Yttrat den öfvertygelse, att Båtsmanshållet ej bör uteslutande läggas på jorden, ”emedan sådant "komme att medföra ett ringa onus för de större Städerna, men deremot ett ganska drygt "för de mindre;" 3:0 af Herr Westman, som, efter erinran derom, att de Norrländska Städerne, sedan deras välmåga, såsom följd af Näringsfrihet och rubbade Privilegier, nu mera skall hafva aftagit, sakna förmåga att utgöra sin andel i Båtsmanshållet, föreslagit, att detta onus må emellan jord och borgerlig rörelse fördelas , samt till stöd derföre åberopat Kongl.
Kammar-Collegii Circulaire-Bref den 15 Mars 1768, sorn förklarar, att den till Städerties uppkomst donerade jorden jemväl bör i Båtsmanshållet deltaga; 4:0 af Herr Gezelius, som, efter en skildring af orsakerne till Öregrunds Stads sjunkna välstånd och nu mera fullkomliga oförmögenhet att utgöra den årliga Båtsinans-vacance-algilten 4 Stats- samt Oec.-Utsk.
N:o ilo, med omkring 500
Rdr, anhållit, att Staden fram''{ gent icke måtte åläggas mera än a Båtsmän; 5:0 af Herr Montan, som ansett en allmän reglering af Båtsmanshållet vara af behof påkallad och derföre böra verkställas; samt 6:0 af Herr Wallström, som anhållit, ej mindre att
Hudiksvall måtte beviljas någon lindring och förminskning i det berörde
Stad för närvarande påförda antal af ro Ordinarie och 3 Extra Roterings-Båtsmän, än jemväl att Staden måtte berättigas att återbekomma den, sedan år 18185 af Staden uttagna Rotefrihetsafgift för sistnämnde 3:ne Båtsmän, enär Staden, genom en af Motionairen åberopad, meri icke bifogad Kongl. Resolution af 1817, skall vara från samma afgifts erläggande i Nåder b.efriad, Af de, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, till Utskotten öfverlemnade Handlingar, innefattande ej mindre de Kongl.
Collegierries, än vederbörande Konungens TBefallningshafvandes, hvar för sig, afgifna yttranden och meddelade uppgifter, inherntas hufvudsakligen: att, sedan Kongl. Maj-.t, genom Nådig Skrifvelse den T3 Junii 1806, anbefallt Förvaltningen af Sjö-Arendena samt Kammar- och CommerceCollegierne att, efter vederbörande Eandshöfdingars och Magistraters hörande, gemensamt i Underdånighet föreslå en allmän reglering af Stats- samt Oec.-UtsH. Ut!.
N:o uo. S Städernas Båtsmanshåll öfver hela Riket, utan hinder af hvad härutinnan åren 177 I och 1773 blifvit af Kammar- och Commerce-Collegierne föreslaget, samt, då någon verkställighet ej derå följt, genom Nådig Skrifvelse, den 26 November 1822, ytterligare täckts anbefalla förstbemälde Gollegiér att, innan samma irs utgång, inkomma med ofvannämnde underdåniga förslag, Collegierne i underdånigt Betänkande, den 22 Augusti 1823, tillkännagilvit, att, i anseende till de flera Författningar, rörande Rikets försvar, hvilka sedan år 1809 blifvit vidtagne, och den förändring, som, i följd deraf, med Båtsmanshållet egt rum, den år 1806 a'nbefallda nya reglering deraf icke lämpligen kunde uppgöras, innan Kongl. Majlts närmare
Nådiga föreskrifter, beträffande grunderne för verkställandet af berörde reglering, fått inhemtas; i hvilket afseende Collegierne , till upplysning om tillkomsten af detta Städernes åliggande samt sättet hvarpå detsamma hittills utgjordt blifvit, i underdånighet förrnälte: att, enligt 1610 års Riksdags-Beslut, Borgare-Ståndet vid samma Riksdag beviljat, “det hvarje tio Borgare i hvar “och en Stad skulle förskaffa en duglig karl till “Båtsman, och när en dog undan, skaffa en an“nan i stället, dock skulle Båtsmännen, då de “om sommaren begagnades, lönas af Kronan, “men om vintern, när de hemkomma, under“hällas nf Borgerskapets att Borgerskapet, vid 1631 års Riksdag, förnyat sin försäkran att un - 6 Stats- samt Oec.-Utsh. TJtl.
N:o tio. derhälla Båtsmän och dem tidigt hvarje ar till Amiralitetet aflemna; att Riksdags-Beslutet af den 19 Mars 1689 utvisar, det Borgerskapet förbundit sig under krigstid till fördubbling af ■Båtsmar.shållet; att den senast uppgjorda och ännu hufvudsakligen gällande fördelning af Städernes Båtsmanshåll är grundad å Kongl. Brefvet den 2i November 1720, i följd af hvilken fördelning, som af Borgerskapet blifvit uppgjord och af Kongl. Maj:t i Nåder sanctionerad, Städerne inom Sveriges nu egande område utgjort, fördubblingen in beräknad, ett antal Båtsmän af 1741 man, utan att likväl derunder någre Båtsmän äro upptagne för Städerna Piteå, Umeå och Luleå, med hvilka serskilda Contract blifvit upprättade den 22:dra, 23dje och 2g:de
December tSgi; att, genom RiksdagsBeslutet den r Maji 1 g t o samt Kongl. Kungörelsen den 23 April 1 8 1 1, Städernas fördubblingsskyldighet upphört, hvaremot, genom lista momentet af Kongl. Majrts Nådiga Instruction för Comiterade till förrättande af Extra BåtsmansRoteririgen den 5 Februarii 1 3 1 I, blifvit föreskrifvet, att Städernas jord, så af donations- som af hvarje annan egenskap, borde, för så stor del, som den uti gamla Båtsmanshållet icke redan till fullo deltager, med Extra Rotering beläggas; att, då fördubblingsskyldighetens upphörande beviljades, säkerligen varit förmodadt, att, genom Extra Rotering af Städernas jord, antalet af Städernas Båtsmän skulls komma undse Stats- samt Oec.-VtsA. ZJtl.
N:o no. 7 krig att uppgå till åtminstone lika belopp med fördubblingen, men hvilket likväl, enligt de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade upplysningar, angående Extra Roteringsförrättningame, emedlertid icke inträffat; att, då från äldre tider tillbaka det ankommit på Bnrgerskapet i hvarje Stad att sig emellan bestämma, om Ordinarie Båtsmanshållet borde utgå af jorden eller af borgerlig rörelse eller af bägge gemensamt, och några allmänna rättsgrunder ej härvid tjent till rättelse, samt verkställigheten af Extra Roteringen sedermera helt och hållet berott af den tillfälliga omständighet, huruvida jorden förut deltagit eller icke i Ordinarie Roteringen, det tydligen vitar tig, att nuvarande fördelning af Stadernas skyldighet att, medelst Båtsmans anskaffande och underhållande, bidraga till Rikets forsvar, dr både ojemn och till sin grund obilligsåsom följd hvaraf allt Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Collegierna, för inhemtandet af Kongl.
Maj:ts Nådiga vilja i åtskilliga delar, hvilka egde hufvudsakligt inflytande på förevarande fråga, i underdånighet hemställde till Nådigt afgörande: 1:0
Om med det till jemkning ifrågavarande Båtsmanshåll bör förstås endast Städernas ordinarie eller gamla Båtsmanshåll, med undantag af den före detta upphörda fimlubblingen, och om detta, sammanräknadt för alla under Sveriges Krona nu lydande
Städer, bör oförändradt bibehållas till det genom Kongl. Bref - &
Stats- samt Oec.-TJ tsh.
N:o iiö, vet den 2T November 1720 för samma Städet samt för Pitea, Umeå och Luleå, i följd af serskildt derom afslutade Contract, stadgade Båtsmansarital och ett sådant antal, utan tillökning, emellan Städerna mera jemnt och billigt efter deras nuvarande förhållande fördelas. 2:0
Om icke Riksdags-Besluten af den 20 December 1620, den 7 Junii 1631 och den 19 .Mars 1689» såsom allmänt gällande föreskrifter böra anses och så förstås, att Städernas gamla Båtsmanshåll utgöres endast af Borgerskapet i och för dess borgerliga rörelse, handel och näring, utan att Städernas jordar dervid ingå i någon beräkning vidare, än i anseende till sådana Gårdstomter, Kål- och Trädgårdar inom Städernas stakett, som ej äro Embetsman, i och för tjensten, eller till publikt behof anslagne , eller innehafvas af sådana personer, som, enligt Privilegier och Författningar, böra från Båtsmanshåll vara frie; hvilken inskränkning för deltagandet i gamla Båtsmanshållet, i Collegiernas tanka, vöre så mycket billigare, som Städerna vunnit en minskning till hälften deraf, genom eftergift af Båtsrnansfördubblingen. 3:0
Om icke, derest en sådan grund finge antagas och följas, utan hinder af dé olika beslut för serskilda Städer, angående deltagandet 1 Båtsmanshållet, som hitintills kunnat blifva utfärdade, Commerce-Gollegium, hvilket eger närmaste och säkraste kännedom af hvarje Stada borgerliga Stats- samt Oac,-Tilsit, Uti.
Tito tio. ij borgerliga rörelses fatta beskaffenhet* matte ensamt fä sig uppdraget att upprätta och afgifva förslag till den anbefallda jemkningen med utsatt antal Ordinarie Båtsmän, som af borgerliga rörelsen samt innehafvare af Gårdstomter, Käloch Trädgårdar, framdeles bör utgöra* och un* derhållas. 4:0
Om icke de hvarje Stad tillydande öfriga jordar, de vare sig af fundation*-, donations- eller så kallad sjelfegande egenskap, så vida icke visas kan, att de redan med Ordinarie Rotering blifvit belagde, böra, jemlikt den grund, som i Kongl. Brefvet till Ramrnar-Cnllegium den 13 Augusti län för Elfsborgs
Län blifvit stadgade, åsättas serskild Extra Rotering af Båtsmän, med undantag af sådan jord, Som, enligt Kongl.