Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med hänseende på hvad här blifvit anfördt angående det utbyte 4 tunna potates utan malt enligt theorien skalf kunna gifva, får slutligen anmärkas, att potates förekommer af så olika godhet, att deras mjölhait varierar mellan 24 och 9 procent, och utbytet i följd deraf mellan 4920 och 740 procent alkohol, eller mellan 58,4 och 1-4,8 P. 50, % bränvin, samt med malt mellan 44 och 4 7 p.
Men så goda potäter, som med 24 % stärkelsehalt förekomma eller användas hos oss så godt som aldrig.
Emellertid visar denna stora skilnad huru osäker en beskattning blir, som är beräknad efter det qvantum alkohol, som kan erhållas af en gifven volum mäsk.
Hvad angår det andra momentet, som betingar storleken af skatten å mäskningen, eller hur litet kar-rum man kan använda, för att inmäska och afjäsa den mest alkoholhaltiga massa, är att märka:
Såsom ofvan är anfördt, innehåller 4 tunna potates ä 246 fö 2S,5 fö torrsubstans.
Det minsta qvantum vatten, man utan skada för mäsknings- och jäsningsprocesserna kan använda, utgör 5 gånger den torra massans vigt. 4 fö kokad och sönderkrossad potates intar så stort rum, som 0,9 fö vatten. 4 fö skrotadt grönmalt intar ett rum så stort som 0,85 fö vatten, och 4 Ä torrt malt så mycket som 0,75 fö vatten. 4 tunna potates ä 246 fö innehåller således 64,6 fö torr massa, och resten eller 454,-4 fö är vatten.
Såsom förr är sagdt, behöfves till sockerbildningen 42 fö grönmalt eller 40,2 fö torrt malt.
42 fö grönmalt innehålla omkring 7 fö torr massa och 5 fö vätte».
Bränvinsbrunntngen. 45 Ben torra massan multiplicerad med 5, ger 55 U. vatten.
40,2 U. torrt malt behöfva 10,2X5
Vidare får man härtill räkna 2-1/2 U. maltgröpe till jästen, hvartill erfordras omkring 5 U. vatten.
Den till mäskning af en tunna potates erforderliga vattenmängd måste således utgöra, när man använder grönmalt, 508-f-55,-j-5
Då emellertid 4 tunna potates innehåller 454,4 U. vatten och grönmaltet 5 ti, måste detta, tillsammans
Och vid användande af torrt malt måste de i potatestunnan befintliga 454,4 U. vatten fråndragas de ofvannämnda 564 U., så att följaktligen ej återstå mera än 209,6
Till 4 tunna potates med grönt malt erfordras således 4S9 U. och med torrt malt 24#
U vatten eller, då 62 ti. vatten
Nu intar 4 M. potatesmassa så stort rum, som 0,9 U. vatten, 246 U. således
4 U, grönmalt intar ett rum
Härtill komma 2 4/2 U. maltgröpe till jästen, som svara mot samma volum, som 4,9 H. vatten.
Rummet, som hela mäsken, oberäknadt det tillsatta vattnet, intar, är då, när grönmalt användes
När nu härtill lägges det erfordertiga vattnet, resp. 97 oell 40S P. synes det att mäsk af 4 tunna potates med grönt malt intar ett rum af 406,5 —j— 97
Denna proportion är emellertid mycket föränderlig och rättar sig efter potatesens olika godhet, i det att mindre goda potäter gifva en mindre qvantitet mäsk, ända till endast 4 60—4 70 p. hvarvid naturligtvis utbytet blir så mycket mindre.
Ofvanstående beräkning är gjord för potates af god qvalitet, och en tunna af dessa mea grönmalt (när handteringen blir mera inskränkt till endast fabriksmässigt drifna brännerier och derigenom bättre ordnad, kommer begagnandet af torkadt malt förmodligen helt och hållet att upphöra, såsom i Danmark och Preussen) erfordrar enligt densamma ett kar-rum af 204 P. storlek, hvartill ännu kommer, det stigrum, sorn är nödigt, för att massan under jäsningen ej skall rinna öfver.
Detta rum måste antagas till minst 4/40 af mäsken, innan den börjat stiga, och således erfordras till afjäsning af 4 tunna potates med erforderligt malt ett mäskerum af omkring 225 P. innehåll.
Då 4 tunna potates med grönmalt, enligt det ofvan anförda efter theorien bör ge 57,5 P. bränvin af 50 %) mäste följaktligen hvarje pot mäskerum komma att beskattas med omkring 4/2 «k., för att kunna uppnå den tillämnade skattesatsen af 5 sk. per pot bränvin.
Denna proportion uppnår man likväl, hvad utbytet angår, icke i praxis.
Sålunda! erhålles, såsom anmärkt är, i Preussen, hvarest man, så vidt kommissionen har sig bekant, kommer det nämnda utbytet närmast, i allmänhet icke öfver 50 potter, oaktadt der användes mera malt, än ofvan är beräknadt, (hvilket emellertid måste,anses såsom ett utomordentligt godt resultat), och dertill behöfves 24 potters kar-rum.
För att den färdigaprodukten må kunna beskattas med 5 sk. per pot, mäste följaktligen hvarje pot kar-rum påläggas en afgift af något mer än 0,4 skilling.
I Danmark deremot erhålles af en tunna potates med malt, och med detta i större mängd än i Preussen, nemligen omkring 45 H per tunna, endast 26 p. såsom förut är sagdt.
Härtill användes endast 480 p. karrum, och i denna sednare omständighet ligger förmodligen också orsaken1 till det mindre utbytet, emedan man mäskar tjockare än i förhållandet af 5:4 af vatten till torr massa, hvilket förhållande, såsom ofvan är anmärkt, ej gerna kan öfverskridas utan på bekostnad af utbytet.
För att uppnå en skattesats af 5 sk. per pot måste man i Danmark likaledes beskatta kar-rummet med 0,4 sk. per pot, således med samma belopp, som, såsom ofvanlöre är visadt, äger rum med hänseende till förhållandet mellan kar-rummet och utbytet i Preussen; ty utbytet står i samma Morska Kommiss.
Bränvinsbränningen. förhållande till det använda kar-rummet, som i sistnämnda land, men begge två i olika förhållande till det materiaf män användt.
Detta visar äfven genom exempel, att man genom skatt på mäskekar-rummet tvingas lill ett i statsekonomiskt hänseende skadligt bedrifvande af rörelsen, på samma sätt, som erfarenheten hos oss visat att det sker genom skatt å pannerymden.
Hos oss är utbytet ännu mindre än i Danmark, enär det, såsom förut är bemärkt, icke öfverstiger 22 potter på \ tunna potates, med ännu mera malt än i Danmark, nemligen -18 ä 20 U. per tunna.
Att denna förlust i utbyte hufvudsakligen, om icke uteslutande, härrör af den forcerade destillationen, visar sig nogsamt derutaf, att förr, när man afverkade så långsamt, att samma slags apparat, hvarmed man utbringar omkring dO potter bränvin per \ pott pannerymd i dygnet, endast gaf 5—A potter per pott pannerymd, erhöll man ända till 25 potter bränvin af 50°/outaf^ tunna potates med malt. £enora den påskyndade afdestillationen förlorar man icke blott medelst den tjocka mäskningen, som är nödvändig för att mäsken ej skall drifvas upp under averkningen, utan äfven dymedelst att man ej ger sig tillräcklig tid att uttaga alf den alkohol, som innehål les i mäsken.
Med hänseende till det mäskekar-rum, som begagnas hos oss, varierar det efter den kännedom kommissionen har, mellan omkring -160 och 200 potter per tunna potates, och med stigrummet mellan-176 och 220 potter.
Användes grönmalt, så behöfs väl ett något mindre rum till sjelfva mäskningen, än för torrt malt, men så erfordras det då åter ett större stigrum.
Vid fall af het mäsk, som förnämligast inträffar, när man arbetar med frusna potäter,' stiger mäskens volym ända till -1/7 med torrt och -1/5 med grönt malt, således till resp. 185 och 192, samt 228 och 2i0 potter, och när det användes frusna och sedan upptinade potäter, till 1/4 mod torrt och 1/5 med grönt malt, eller resp. 200 och 215 samt 250 till 266 potter.
Detta stigningsförhållande, som endast gäller, när materialet är skadadt, och således ej under vanliga förhållanden, tror kommissionen likväl ej böra tagas i betraktande vid bestämmande af skattesatsen, och den stöder derföre sina beräkningar på de mäsknings- och stigningsförhållanden, sorn gälla för ett normalt material.
Då man vid pannbeskattningen har samma orsak att maska tjockt, som när skatten är lagd på mäskekar-rummet, emedan man nemligen inbesparar i pannerymd, liksom tjock mask till en viss grad är nödig för en hastigare afdrifning, så ser man att det hos oss mäskas lika tjockt som i Preussen och Danmark, ja till och med tjockare.
Att man här använder ett större stigrum, äfven under vanliga förhållanden, härrör, såsom det synes, derutaf, att man derföre att mäskekar-rummet varit skattefritt, icke vändt sin uppmärksamhet på att inskränka detsamma.
Det synes således, att man hos oss för närvarande hjelper sig med 220 potter mäskekar-rum, men på detta förhållande tror sig kommissionen icke böra stöda sin beräkning, då det utan motsägelse är bekant, att till och med 220 potters mäskrum är, med hänsigt till utbytet, ett mindre fördelaktigt förhållande, som ensamt är framkalladt genom den forcera de afbränningen, hvilken fordrar en tjock mäskning.
Ett i statsekonomiskt hänseende skadligt drifvande af rörelsen bör man väl ej lägga till grund för en skatteberäkning, utan endast en sådan proportion, som en på erfarenheten och på kännedomen om dithörande omständigheter grundad theoretisk beräkning, kan anse såsom den bäst passande.
En sådan proportion önner kommissionen 225 potter mäskrum, stigrummet inberäknade vara för -I tunna potates, hvilket både öfverensstämmer med det kar-rum, som begagnas i Preussen och med det, som man funnit genom den theoretiska beräkningen.
Att man i Danmark begagnar ett mindre stigrum, tror kommissionen sig icke böra fästa uppmärksamhet på, när erfarenheten visar, att denna besparing erhål les genom en stor uppoffring af utbytet.
B rim vinsbrän n ingen. 45
Nu ger 4 tunna potates med malt under nuvarande skattesats hos oss ända till 22 potter bränvin, och för att detta må beskattas med 5 sk. per pott, skulle följaktligen hvarje pott kar-rum beskattas med omkring 0,5 sk.
Väl är det, såsom ofvan är visadt, en bekant sak, att en lägre beskattning med en mindre forcerad afdrifning åstadkommit ett utbyte af ända till 25 potter per tunna potates, och det vöre derföre ej att betvifla, att det ju, om afbranningen blefvo fri och det ofvannämnde kar-rum, 225 potter, som anses tillräckligt för en fullständig afjäsningsprocess, också blefve begagnadt, skulle erhållas ett lika storf, utbyte, och att således, för att dessa 25 potter skola kunna beskattas med 5 sk. per pott, det nämnda kar-rummet skulle kunna beskattas med omkring 0,555 sk. eller 4/5 sk. per pott; men då det emellertid, såsom längre fram skall visas, icke är att antaga, att nämnda kar-rums-proportion (225 potter till 4 tunna potates) blir begagnadt till mäskningen, enär här, såsom vid pannbeskattningen, qvarstår samma orsak att uppoffra en del af utbytet, efter som derigenom kan vinnas en större besparing i skatten, tror sig kommissionen vid denna beräkning, och när man velat antaga en högre beskattning än för närvarande, böra blifva stående vid förenämnda skattesats af 0,5 sk. per pott mäskekar-rum.
Detta allt under förutsättning af att endast säd och potates användas.
Väl har man hos oss ännu icke sett något annat material användas, åtminstone icke i stort, men detta kunde likväl en gång blifva fallet, hvarföre man vid skattebestämmandet bör vara betänkt derpå.
Det är nemligen icke osannolikt, att man, särdeles om afgiften blir så hög, som ofvan är antydt, skall begagna stärkelse, och hufvudsakligen potatesstärkelse, enär man derigenom kan inbespara en stor del af mäskrummet, hvarjemte det bör märkas, att, der potates tidigt täger skada, det ofta torde vara enda sättet att draga fördel utaf dem, att använda dem till stärkelse, i hvilken form de lättare kunna bevaras.
I fall således det blefve tillverkadt ett större parti stärkelse, än som kunde vinna afsättning antingen såsom näringsmedel eller till annat bruk, såsom pappersfabrikation o. s. v. skulle den sannolikt söka sig väg till bränvinspannorna.
Med hänsigt till skattesatsen skall kommissionen uppgöra följande beräkning: 400 U. potatesstärkelse innehålla i allmänhet (stärkelsen torkad i luften och vid -j-20°j 48 U. vatten samt endast 82®. torr substans.
Till mäskning erfordras, såsom förut är bemärkt, 5 gånger den torra massans vigt vatten, och följaktligen behöfva 4 00 ® vanlig stärkelse 440 U. vatten.
Till sockerbildningen och jäsningsprocessen erfordras omkring 55 U. grönt malt (det lill jästen erforderliga maltgröpet omsatt till grönmalt inberäknadt).
Då 42 H. grönmalt innehålla 7 U. torr substans, erfordra 55 ® omkring 20 U. vatten, och följaktligen 400 U. stärkelse 450 U. vatten. 4 4/2 U. stärkelse intaga ett rum motsvarande 4 pott, således 400 U. stärkelse 66,6 potter, och då 4 2 U. grönmalt svara mot 5 potters rymd, svarar 55 ® mot omkring 4 5 potter.
Då derjemte 62 U. vatten svara mot 52 potter, intaga 450 U. ett rum af 222 potter.
400 U. stärkelse med erforderligt malt behöfva således ett mäskekar-rum af 222 -j- 66,6 -j- 45
Nu gifva 400 U. torr stärkelse 56,8 U. alkohol, således 400 U. vanlig (
Ett så stort utbyte skulle emellertid icke i verkligheten erhållas, emedan en del förloras under mäskningen och jäsningen samt under destillationen, och denna förlust anser kommissionen icke kunna antagas mindre än 46%) s& att följaktligen endast 56 potter utbyte kan påräknas.
För att dessa skulle kunna beskattas med 3 sk. per pott, måste hvarje pott mäskekar-rum beskattas med omkring 0,5 sk. -tö Norska, Kommiss.
Då emellertid den process, hvarigenom man erhåller stärkelsen ur potates, är förenad med åtskilliga omkostnader, tror kommissionen att afgiften kan nedsättas från 0,5 till 0,4 sk. per pott mäskekar-rum, utan att man äfventyrar att någon skulle försöka att vid produktionen undandraga något af beskattningen genom att först bereda stärkelse, enär de nämnda kostnaderna äro så betydliga, att bränvinsbränning af potatesstärkelse, till och med med en lägre skattesats, endast komme att ega rum, när en sådan stärkelsefabrikation varit nödvändig för att bevara något af potatescns värde
En lika beskattning bör också fastställas för det fall, att ett i England brukligt sätt blefve användt, nemligen, att sedan sockerbildningen försiggått, men innan jästen tillsattes, mäsken renäs från skal, sådor m. m.; det som då återstår, är 1 det hufvudsakliga likt den mäsk, sorn fås af potatesmjöl.
Att tillämpa denna beskattning på det fall, då man begagnar malt-extrakt eller infusion på malt, istället för malt, tilt sockerbildning, hvarvid följaktligen också en del af mäsken är befriad från skal, skulle eljest ej, anses nödvändigt, så vida det ej kunde leda till det missbruk, att, i händelse sädespriserna sådant medgåfve, man hufvudsakligen kunde bränna af malt-extrakt, hvarföre kommissionen också anser vara rättast, alt, i händelse maltextra{U användes på förenämnde sätt, samma afgift eger rum, som när hela mäskmassan skiljes från skal m. m.
Deremot finnes ingen orsak alt höja skattesatsen, derest öljäst eller affall vid ölbryggerierna användas till jästbildning, antingen ensamt eller i förening med konstgjord jäst.
Förutom stärkelse kommer det förmodligen hos oss icke att blifva fråga om andra ämnens användande till bränvinsbränning, än kanhända sirup, sockervatten eller affallen vid sockerraffinaderierna, honungsvatten, öl och dricka, samt något obetydligt med bär och frukter.
Då man hos oss börjat tillverka socker och sirup af potates, är det icke osannolikt, att under denna industris vidare utveckling, sirup samt affall vid sockertillverkningen kunna blifva använda.
Danska skattebestämmelserna synes, att sockervatten och sockerskum beskattas betydligt mindre än sirup, hvaremot annat affall vid sockertillverkningen beskattas högre.
För att icke framkalla några meningsskiljaktigheter om hvad som kallas sockervatten och sockerskum, anser kommissionen rättast att allt affall vid sockerberedningen heskattas lika med sirup, äfven om skattesatsen för vissa slag derutaf skulle blifva något hög.
Då kommissionen med hänseende till sirup, socker, sockervatten o. s. v. saknar nödig kunskap om de förhållanden, som här kunna komma i betraktande, har den sökt upplysning derom från Danmark, hvarest bestämd skatt är lagd på dessa materialier, och hvarest kommissionen förmodade skulle finnas tillräcklig erfarenhet i detta afseende.
Af de erhållna, upplysningarne visar det sig emellertid, att man ingen bestämd erfarenhet har i delta fall, hvarjemte man förklarat, att de i konsumtionsförordningen anförda skattebestämmelser på dessa materialier äro oförändrade sedan år 1758, och att de data, hvarpå de äro grundade, redan år 178-1 blifvit erkända såsom opålitliga.
Uti den Preussiska beskattningen finnes ej heller någon vägledning, enär de ifrågavarande materialierna till en del beskattas efter panneryinden, och man efter densamma, icke kan bygga någon beräkning för våra förhållanden.
1 brist af tillförlitliga data har kommissionen enne!lertid trott, att de bär nämnda materialierna rättast böra betraktas i likhet med potatesstärkelse, då man kan antaga att de i allmänhet gifva relatift mera alkohol lin potates- eller sädesmask, utan att kommissionen för öfrigt kan med någon grad af säkerhet uppgöra någon beräkning öfver förhållandet.
Ilvad honungsvatten angår, så är detta i Preussen belagdt med samma skatt som sirup, hvarföre också bär föreslås, att båda må beskattas lika.
Slutligen Norska Kommiss.
Slutligen får kommissionen med hänseende på öl anmärka, att enär detsamma icke behöfver bringas i mäskekaret till afjäsning, utan kan omedelbart inhällas uti pannan till afdestillering, kan det ej heller blifva fråga om att på detsamma tillämpa raäskebeskattning.
Då öl har ett tillräckligt eget värde, så att det ej kan löna sig, att först tillverka öl, för att deraf bränna bränvin, kan endast blifva fråga om bränvinstillverkning af sådant öl, som blifvit skadadt och odugligt såsom dryckesvara, eller åtminstone förlorat en stor del af sitt värde såsom sådan.
Af vanligt öl, som börjat surna, kan man antaga att 4 pott i medeltal ger 4/42 pott bränvin af 50 °/0, och i följd häraf måste 42 potter sådant öl, som användes till bränvinsbränning, beskattas med 5 sk. och hvarje pott med 4/4.
Då kommissionen icke eger någon kännedom om huru fort öl låter afdestillera sig, anser kommissionen rättast att lägga afgiften för bränvinsbränning af detsamma på materialet.
Utom de här nämnda ämnena kunna kanhända bär och frukt blifva använda till bränvinsbränning.
Då kommissionen emellertid icke har någon erfarenhet om dessa ämnens sprithalt, samt ingen ledning står att erhålla uti den Preussiska beskattningen, i det att bränvinsproduktionen af bär och frukter dels beskattas efter pannan, dels efter materialet kan kommissionen icke bestämma någon speciell skattesats för desamma, utan hemställer att de må komma under den för stärkelse m. m. föreslagna.
Då skattepåbuden endast gälla för 5:ne år, samt för öfrigt i alla händelser ingen synnerlig mängd af bär eller frukter troligen kommer att användas, är ingenting att äfventyra genom att provi' soriskt bestämma beskattningen så, som antydt är, till dess man får nödig erfarenhet om huru man skall kunna träffa bränvinstillverkning af dessa ämnen med det afsedda allmänna skattebeloppet — hvilken anmärkning också till större del gäller de andra här ofvan anförda ämnena.
Enär det, så snart pannbeskattningen upphör, icke tinnes någon orsak att bibehålla beskattningen å omdestillation af redan färdigt bränvin, ämnar kommissionen icke att föreslå någon skatt för densamma, och det så mycket mindre, som det, från flera sidor betrak' tadt, vore önskligt att denna handtering frigåfves.
Derigenom skulle t. ex. rening ge nom omdestillation af den orena finkelhaltiga produkt, som erhålles, särdeles genom en påskyndad drifning af pannan, då blifva mera allmän, hvartill kommer, att när orndestillationen, såsom fallet då blefve, utvecklades till en större fullkomlighet, skulle en stor del af vårt potatesbränvin finna användande till tekniskt bruk, så väl sorn till beredning af åtskilliga luktvatten, likörer, s. k. franska bränviner m. m., hvartill för närvarande införas betydliga qvantiteter utländsk sprit, hvilkas import under t. ex. de sista 6 åren utgjort i medeltal omkring 600,000 potter årligen, utom hvad deraf är infördt såsom likör o. s. v. Med hänsigt till ofvananförda tillåter sig kommissionen att föreslå följande Beslut angående beskattning af bränvinsbränning.
Afgiften lör bränvinsbränning lägges: d:o.
På mäskekaret (det kar, hvaruti det till bränvinsbränning bestämda material undergår afjäsningsprocessen) och det med följande belopp per pott af karets fulla rum-innehåll till öfversta randen för hvarje gång det begagnas till afjäsning, nemligen med: a) '5/40 sk. per pott, när man ensamt använder mjölhaltiga ämnen, såsom potates och spannemål, samt när dessa ämnen begagnas utan att vara rensade från skal, sådor o. s. v. samt när maltextrakt icke användes i stället för malt till sockerbildningen.
N:o A. 5 18 Norska Kommiss.
Brännvinsbränning en. b) ' 4/10 sk. per pott, när andra ämnen (öl och dricka undantagne) begagnas, samt när mjölhaltiga ämnen användas, sedan de, men innan jäsningen, blifvit skiljda frän skal m. m. eller när man till sockerbildningen, istället för malt, använder maltextrakt. 2:o.
På det material, som användes, när bränvinstillverkning sker af öl eller dricka, med \(
\ sk. per pott — härunder inbegripas icke öljäst och bärme, när de begagnas såsom jäsningsmedel.
Med afseende på kontrollväsendet häröfver, är förut omtalad nödvändigheten af att hvarje bränneri städse står under daglig tillsyn.
Utom hvad i detta afseende förut är anfördt, får här vidare anmärkas, att då man, under förutsättning af så hög afgift, att den medelst ett mindre kar-rum uppnådda inbesparing af skatten uppväger den förlust, som uppkommer genom tjock mäskning, kan mäska och afjäsa så tjockt, att mäsken, till och med med ångapparat, endast med svårighet kan afverkas, med mindre den utspädes med vatten, så är det, för att så myckel som möjligt inskränka den tjocka mäskniugen, nödvändigt, att den mogna mäsken icke får utspädas med vatten, innan den bringas till destination, hvilket också, såsom bokant är, är förbjudet öfverallt der afgiften är lagd på mäskekaren.
Af samma orsak får ej heller lanken utspädas med vatten, så vidt den fylles i mäskreservoiren eller uti pannorna till afdestillation.
Vidare är en ständig tillsyn nödvändig, för att förekomma anbringande af lösa ringar på karen till upptagande af den mäsk, som eljest under jäsningens kulminationsperiod kunde rinna öfver karets rand, eller för att tillse, att det, som rinner öfver, icke uppsamlas, för att jäsa till slut i andra icke skattepligtiga kar.
Kommissionen anser deremot, att hvad angår undansnillande af skatten, det ej kan vara något hinder för, att utaf mäskekaren tagas så stora qvantiteter, som äro nödvändiga, antingen till jästberedning, för att begagnas uti ett följande kar, eller till pressjäst, enär det sålunda borttagna icke kan användas till bränvin annorlunda än på ett annat skattelagdt kar.
Den mask, som jäser öfver, får ej heller blandas till lanken, då denna vanligtvis fylles pä mäskreservoiren, för att derifrån, tillsammans med mäsken, bringas uti pannorna till förnyad afdrifning.
Och för att halv,a tillsyn öfver, att det ej sker missbruk i dessa afseenden, eller' att mäsk, som är afjäst i oskattlagda kar, afverkas, är det ingalunda? tillräckligt, att hvarje bränneri besökes en gång om dagen pä obestämda timmar, utan anser kommissionen nödvändigt, att hvarje bränneri sättes under en ständig kontroll, så att i allmänhet en kontrollör kan vara tillstädes så dag som natt, samt att följaktligen hvarje bränneri får hos sig anställd egen kontrolibetjening.
Hvad städerna angår, så kunde det kanhända låta sig göra, att 2:ne bränneriers kontrollering öfvertoges af samma personal, men på landet skulle sådant i allmänhet icke gå an, då brännerierna som oftast ligga långt ifrån hvarandra.
För att kontrolleringen skulle, såsom föreslaget är, kunna ega rum både natt och dag, blir det nödvändigt, att i hvarje bränneri, anställas 2:ne kontrollörer, som böra vara edsvurna, såsom fallet nu är med de s. k. förseglingsmännen.
För att försäkra dessa kontrolleringsmän bostad uti bränneriet, ämnar kommissionen föreslå upptagande i lagen af ett stadgande, att vid hvarje bränneri skall åt kontrollörerna kostnadsfritt upplåtas passande rum med säng. hvilket rum hränneriels egare skall vara ålagd hålla eldadt och städadt.
Vid uppmätningsförrättningen skola icke blott pannorna, utan äfven för-mäskekar, \ mäskekar, mäskreservoir samt jästkar stämplas, hvarjemte de förses med fortlöpande nummer, liksom äfven på mäskekaren och jästkaren deras rymdinnehåll bör inbrännas.
Så väl nummer som stämpelmärke inbrännas likaledes på trä-kar.
De olika karens nummer och potterymd införas i protokollet vid förrättningen.