Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr få hyra lämplig bostad; samt att, dä E. K. Maj:ts Befallningshafvande genom nådiga Brefvet den 7 April 1832 fått sig anbefaldt, att, så snart ske kunde, bereda utbyte af ifrågavarande bostadsdelar emot annat inom distriktet beläget hemman, samt sådant utbyte nu kunde på ett fördelaktigt sätt ske och dertill komme, att vederlagshemmanet vore med afseende å tjenstgöringsdistriktet välbeläget samt med erforderliga byggnader försedt, E. K.
Majits Befallningshafvande ansett sig, på nu anförda skäl, böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till det föreslagna utbytet, med hvilket indelningshafvaren, innan Kammar-kollegii utlåtande afgafs, förklarat sig nöjd; Och har, med afseende å hvad rörande beskaffenheten af det till vederlag ifrågakomna hemmanet Hultsjö Bergagården upplyst blifvit samt å hvad E. K. Maj:ts Befallningshafvande för öfrigt i ämnet anfört, E. K.
Majit i nåder föreslagit, det Rikets Ständer måtte, för deras del, medgifva, att ofvanomlörmälde åt Länsmannen i tredje distriktet af Westra härad på lön anslagne hemmansdelar l mantal Repperda Ännagården Nio 9, £ mantal af Repperda Källagården
Nio 3 samt i mantal af Ufvanäs Westergården må, med bibehållande af de särskilda hemmanens räntor och onera, utbytas emot augmentshemmanet £ mantal Nio 3 Hultsjö Bergagården, som derefter bör till boställe åt Länsmannen i berörda distrikt användas.
Vid förehafd pröfning af detta ärende, och efter dervid jemväl (agen kännedom al de till frågan hörande handlingar jemte karta, hafva Rikets Ständer funnit sig böra bifalla hvad E. K.
Majit sålunda behagat i nåder föreslå; hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc.
Expeditions-Utskottets förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 63. 37 H:o 63.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Mars 1863.
Preste-Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anslag till omläggning af allmänna landsvägen emellan staden Borås och Sundholms gästgifvaregård i Marks härad, för beredande af arbetsförtjenst åt arbetslöse och fattige inom nämnda hårad.
(Stats—Utskoltets Utlåtande N:o 58.) S. A. K.
Under åberopande af det menliga infljtande den, i följd af Nord-Amerikanska kriget, inträffade bomullsbrist och deraf föranledda minskning eller fullkomliga upphörande af spinneriernas garntillverkning, äfven medfört för väfnadsindustrien inom Marks härad af Elfsborgs län, hvilket bland de 7 slöjdidkande häraderna inom Westergötland vore det, der nämnda industri såsom handaslöjd bedrefves i den största utsträckning, och der den talrika befolkningen, uppgående till omkring 35,000 personer, af denna näringsgren hade sitt hufvudsakliga uppehälle, — har hos Rikets
Ständer framställning blifvit gjord om vidtagande af någon åtgärd för afhjelpande af den härigenom redan uppkomna och alltmer hotande bristen på arbetsförtjenst för nämnda befolkning, och hvilken arbetsförtjenst ansetts lämpligast kunna beredas genom befordrande i sammanhang dermed af något allmännyttigt förelag.
I sådant afseende erbjöde sig ock ett tillfälle medelst utförande af en redan för flera år sedan föreslagen omläggning af den backiga landsvägen från Borås lill Warberg, hvilken väg genomgår ofvannämnda härad i hela dess längd.
Alltsedan år 1856 hade omläggningen af denna väg från förstnämnde stad till Sundholms gästgifvaregård varit ifrågasatt, med en beräknad kostnad af 105,633 R:dr R:int, och flera gånger hade
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uppfört den på sitt underdåniga generalförslag öfver de allmänna arbeten, som ansetts förtjenta af statsbidrag, ehuru otillräckligheten af härtill anvisade medel fördröjt utförandet i dess helhet.
Under sistlidet år hade dock, dels genom ett beviljadt statsanslag af 6,000 R:dr, dels genom enskilda bidrag, en del af denna vägsträckning inom Wedens härad blifvit omlagd, hvarför kostnaden beräknats till 9,619 R:dr 50 öre, så att nu återstode en vägsträcka emellan den s. k.
Orrebacken och Sundholms gästgif varegård, hvartill skulle erfordras 92,686 R:dr 50 öre; och hade Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uti sitt sednast afgifna generalförslag i underdånighet tillstyrkt 38 Eccpeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 63. ett statsbidrag för denna vägomläggning af 60,000 R:dr, under förutsättning att det återstående beloppet af häradet tillskjötes. — Med anledning häraf har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, alt sistnämnda belopp, 60,000 R:dr, måtte för berörda ändamål anvisas och utgå så tidigt, att det ifrågavarande arbetet måtte kunna laga sin början, så snart väderleken dertill blefve lämplig.
Rikets Ständer hafva icke kunnat undgå att inse det behjertansvärda i förevarande framställning.
Att den talrika befolkningen inom ifrågavarande ort, som haft till sin bufvudnäring väfnadsindustrien icke blott såsom fabriksyrke, utan förnämligast såsom husslöjd, lider brist på arbetsförtjenst och hotas af tryckande nöd i följd af omständigheter, som hvarken kunnat förutses eller förekommas, är ett kändt förhållande, hvadan Rikets Ständer ock funnit den bekymmerfulla ställning, hvari den idoga befolkningen sålunda, utan egel förvållande, råkat, vara förtjent af Rikets Ständers synnerliga deltagande; och då Rikets Ständer sålunda ansett, det omständigheterna ovedersägligen påkalla, att arbetsförtjenst, så vidt ske kan, må inom ifrågavarande ort beredas, hafva Rikets Ständer destoheldre troll sig böra bifalla det i nämnda hänseende framställda förslag, som Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader uti ofvanberörda underdåniga generalförslag, pä sätt ock uppgifvits, funnit nu ifrågakomma vägomläggning, i anseende till dess stora vigt för ortens transporter, böra bland första klassens arbeten åtnjuta statsbidrag till det nu föreslagna belopp.
På grund häraf hafva Rikets Ständer till E. K.
Maj:ts disposition å Riksgäldskontoret anvisat ett anslag af Sextiotusen Riksdaler Riksmynt, att, med iakttagande af de uti 140 § af det för Riksgäldskontoret nu gällande Reglemente meddelade föreskrifter, användas till utförande af den utaf Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader förordade vägomläggningen emellan staden Borås och Sundholrns gästgifvare gård ; Och få Rikets Ständer med underdånig anmälan härom, hos E. K.
Majit i underdånighet anhålla, att E. K.
Majit för anslagets tillgodonjutande täcktes i nåder meddela sådana föreskrifter, att genom samma anslag arbetsförtjenst må beredas de ar betslöse och fattige inom Marks härad.
Expedilions-Utskottels Förslag lilI underd.
Skrifvelse, N:o 64■ 39 Xso €»4.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 18 Mars 1863.
Preste-Slåndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående tillägg i nu gällande Kongl. Förordning örn fattigvården i riket af den 43 Juli 1853.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 66.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har förslag blifvit väckt att, med ändring af §§ 14 och 23 i E. K. Majtts nådiga Förordning den 13 Juli 1853, angående fattigvården i riket, skattskrifning å tjenstgöringsorlen må för manskap af värfvade arméen och flottan samt handtverkare och arbetare vid Kronans varf och verkstäder gälla till bestämmande af deras försörjningsort; samt alt Rikets
Ständer i sammanhang dermed mätte anslå en tillräcklig summa för sådan fattigförsörjning, att användas efter E. K.
Majtts nådiga ompröfntng.
Vid öfvervägande häraf har del visserligen ej undgått Rikets Ständers uppmärksamhet, att stadgandet i nu gällande fattigvårdsförordning, det skattskrifning å tjenstgöringsorten ej för manskap af värfvade arméen och flottan samt handtverkare och arbetare vid Kronans varf och verkstäder vid afskedslagandet bestämmer deras försörjningsort, icke öfverensstämmer med den allmänna grundsats, som i fattigvårdsförordningen uttalas, att en hvar skall tillböra det fattigvårdssamhälle, der han, då behof af fattigunderstöd för honom uppstår, författningsenligt är eller bort vara mantalsskrifven ; men Rikets Ständer förmena, ali detta undantag från den allmänna regeln svårligen kan undvikas, enär derförutan de kommuner, inom hvilka d_ylikt manskap har sin tjenstgöring, skulle komma att, utöfver hvad billigt är, betungas med omsorg om den af samma manskap, som vid afskedstagande! befunnes vara i behof af fattigunderstöd.
Någon väsendtlig tunga kan det ej eller blifva för ett fattigvårdssamhälle, att inom sig åter upptaga en person, hvilken förut tillhört detsamma, enär i fråga om detta slag af understödsbehöfvande, ersättning för deras underhåll utgår af allmänna medel, på sätt förordningen uttryckligen föreskrifver.
Att denna ersättning ej bör, såsom uppgifvits hafva skett, understiga de kostnader, hvilka derigenom skola betäckas, synes redan vara med den derom gällande föreskriftens innehåll fullkomligt öfverens - 40 Expeditions-Utskottets Förslog till underd.
Skrifvelse, N:o 64. stämmande, ehuru Staten ej kan eftergifva sin rätt att granska ett anspråk, hvilket afser en statsutgift.
Men härförulom torde äfven billigheten fordra, att ett fattigvårdssamhälles omsorg om ifrågavarande fattighjon icke vidtager förr, än de till kommunen anlända, samt att deras återsändande till försörjningsorten af Staten ombeslyres och bekostas.
På detta sätt medför äfven förflyttningen den minsta utgift, enär Staten genom sina tjenstemän lättare är i tillfälle att densamma verkställa, än en möjligen långt aflägsen församling, hvilken härför sällan eger annan utväg, än att genom särskildt ombud verkställa återhemlningen, hvarigenom de med ett fattighjons transporterande förenade utgifter ej obetydligt ökas.
Och hafva på dessa skäl, Rikets Ständer ansett sig böra, med anledning af det framställda förslaget, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla om det tillägg i nu gällande fattigvårdsförordning af den 13 Juli 1853, att afskedadt Kronans manskap, äfvensom dess hustru och barn, som för framtida vård böra återtagas af den kommun, hvilken desamma i fråga härom författningsenligt tillhöra, skola på Statens bekostnad och genom föranstaltande af vederbörande i den ort, der de sig befinna, lill nämnda kommun ålerförsändas.
Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Mars 1863.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Expedilions-Ulskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, Nio 65. 1 XtO 65.
Preste Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 21 •— — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående reseersättning till Nämndemän vid vissa syner m. fl. förrättningar.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 86.) S. A. K. Under anförande, hurusom Nämndemän vid syner, värderingar och extra förrättningar i Kronans ärenden, när de dertill kallas, enligt Kongl. Kungörelsen den 11 Augusti 1854 endast ega att tillgodonjuta skjutsersättning för den i och för förrättningen tillryggalagda väglängd, sorn ölverskjuter en half mil, från Nämndemannens hemvist räknadt, och då någon rättsgrund icke syntes finnas för en dylik nedsättning uti beloppet af skjutsersättning, som i hvarje fall rätteligen borde utgå, och som af enskilde, vid åt dem af Nämndemän lemnadt tjenstebiträde, alltid till fullo erlades, — har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att Nämndemän, vid syner, värderingar, besigtningar, inventeringar och extra ting m. m. för Kronans räkning, icke allenast mätte erhålla det nu stadgade dagtraktamente och skjutsersältning, utan ock tilläggas skjutsersättning för den halfva mil, som hittills icke fått af dem härvid beräknas.
Yid pröfning af denna framställning hafva äfven Rikets Ständer ej kunnat finna någon antaglig grund för den skilnad i afseende på Nämndemäns rätt till ersättning, som förefinnes emellan olika tjensteförrättningar.
Då de biträda vid syner och andra tillfällen, för hvilka enskilde sakegare skola utbetala ersättning, utgår denna enligt gällande resereglemente för fulla väglängden ifrån Nämndemannens hemvist lill förrättningsstället.
Men då deras tjenstebiträde påkallas för Kronans räkning i vissa uppräknade fall, få de blott ersättning för den väglängd, sorn ölverskjuter en half mil, från hemvistet räknadt; Och då angeläget är, att ej genom ett stadgande i berörda syltning afskräcka dugliga Nämndemän från att längre tid, än lagen ovilkorligen dem ålägger, bibehålla sin befattning, i hvilken de ej kunna anses genom redan medgifna förmåner, än mindre genom några lönevilkor, godlgjorde för dylika extra besvär; hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, alt, med ändring af Kongl. Kungörelsen den 11 Augusti 1854, stadgas måtte, det Nämndeman för bih. till R.
Fröt. 1862 §r i865. 10 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 1 2 Expeditions-Utskottets Fö?'slag till vnderd.
Skrifvelse, N:o 66. biträde vid sådana syner, värderingar, besigtningar, inventeringar och andra förrättningar, som i 2 och 3 §§ af Kongl. Kungörelsen den 25 Januari 1842 omförmälas, hädanefter må åtnjuta, jemte redan stadgadt dagtraktamente, skjutsersättning enligt resereglemente! för hela den väglängd, från Nämndemannens hemvist räknadt, som i och för förrättningen af honom tillryggalägges.
Stockholm den 26 Mars 1863. Xio 66.
Presle-Slåndet den 20 — —•
Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underdåniga Skrijvelse, angående uppkörande af den i Stockholm utgående s. k. rasp- och spinnhusajgiften för testamenten.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlets Betänkande N:o 90.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt. att den, med stöd af Kongl. Brefvet till Kommers-kollegium den 23 Juni 1722, ännu, under namn af rasp- och spinnhusmedel, af alla teslementen i hufvudstaden utgående afgift borde upphöra; och har i sådant afseende blifvit anfördt, alt det visserligen kunde synas sorn om nämnda afgift redan vore upphäfd, enär densamma hvarken funnes omnämnd i publikationen den 9 Oktober 1727, angående förökande af fonden för rasp- och spinnhuset, eller i Kongl, resolutionen på Städernes besvär den 12 Juli 1731, § 19, enligt hvilken den af Rikets Ständer beviljade fond al tärande varor till rasp- och spinnhuset skulle komma att upphöra och en ny fond att dertill lagas, eller i Publikationen den 10 Juli samma år, angående den förbättrade fonden till rasp- och spinnhuset i Stockholm, eller i en den 22 Juli 1735 utfärdad ”Taxa till spinnhusfondens uppbärande i Stockholm” med flere städer, ej heller i Kongl. Resolutionen på Städernes allmänna besvär den 12 April 1739, § 9, enligt hvilken den förut bestämda rasp- och spinnhusafgiften för köp af fast egendom Expeditions-C tskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 67. 3 skulle upphöra; men som denna afgift likväl ännu uppbures i hufvudstaden och sådant syntes obilligt, då testamenten numera vore ganska mycket betungade med bevillningsoch chartae-sigillatae-afgifter, samt någon emot rasp- och spinnhusafgifleo svarande kontribution för testamenten i Rikets öfrige Städer icke egde rum, har, på sätt förut är nämndt, blifvit bemstäldt, alt ifrågavarande rasp- och spinnbusafgift för testamenten icke vidare måtte debiteras och uppbäras.
Rikets Ständer hafva, vid pröfning af denna framställning, väl ansett, att ofvan åberopade stadganden icke upphäfva ifrågavarande i Kongl. Rrefvet till Kommers-kollegium den 23 Juni 1722 omlörmälda och till 1 procent bestämda afgift, hvilken redan på grund af rasp- och spinnbusordningen af år 1698, § 8, till rasp- och spinnhuset i hufvudstaden utgått.
Att samma afgift ej af förbiseende, utan på grund af lag, fortfarande utgår, synes äfven deraf, att densamma, efter alt tid efter annan hafva till olika ändamål blifvit anordnad, sednast genom Kongl.
Rrefvet den 17 Oktober 1851 öfverflyllats till Stadsnämnden från och med 1852 års början, dock med vilkor, att medlen skola användas till den förbättringsanstalt för vilseförd ungdom, som i hufvudstaden finnes inrättad under benämning af ”Stockholms Stads llppfostrings-inrättning
Jör värnlösa barn”.
Men då testamentstagare lika litet i hufvudstaden, som annorstädes i Riket, äro befriade från erläggande af den för testamenten bestämda bevillning, synes det Rikets Ständer med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att den för dessa handlingar i nämnda stad, under namn af rasp- och spinnhusmedel, jemväl föreskrilna och till £ procent bestämda afgift bör upphöra; Och få Rikets Ständer fördenskull hos E. K.
Majit i underdånighet anhålla, det stadgas måtte, att någon afgift under namn af rasp- och spinnhusmedel icke vidare skall för testamenten i hufvudstaden erläggas.
Åte rremilteradt af Ridd. och Adeln den 30 Mars 1863.
Uppläst och godkändt hos Preste-Ståndet den 8 April — Borgare-Ståndet den 8 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Första Hufvudtitel.
(Stals-Ulskoltets Utlåtanden N:ris 38 och 65.) S. A. K. 1 afseende på utgifterna under Riks-Statens Första Hufvudtitel, omfattande Kongl, tiof'- och Slotts-slaterne, och som vid sistlidna riksdag fastställdes lill ett sammanräk - 4 Expeditions-VIskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 67. nadt belopp af 1,278,400 R:dr, deraf 1,162,500 R:dr för den förra och 115.900
R:dr för den sednare af dessa stater, hafva Rikets Ständer till pröfning förebaft såväl hvad E. K.
Ma:jts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof i berörda hänseende innehåller, sorn ock en af E. K.
Majit sedermera den 6 sisllidne Februari lill Rikets Ständer aflålen särskild nådig
Proposition om anvisande för fyra år af ett fyIInadsanslag till Kongl. Maj:t hofhållning. l.o Uti förslberörda nådiga Proposition har E. K. Maj:t, som ansett den åt H. K. H. Uerli^en af Östergötland nu anvisade anslagssumma, 106,000 R:dr, vara, sedan Deras Kongl. Högheter Hertigens och Hertiginnans äktenskap blifvit välsignadt med lie Kongl. Prinsar, hvilkas vård och uppfostran enligt deras höga ställning fordra ökade utgifter, för framliden otillräcklig, af sådan anledning föreslagit, alt den på Sverige belöpande andel af nämnda anslag måtte med 20,000 R:dr förhöjas och sålunda hädanefter i Riks-stalen upptagas till belopp af 126,000 R:dr R:mt; Och hafva Rikets Ständer, med bifall härtill, beslutat, att anslaget för H. K. H. Hertigen af Östergötland skall från och med nästa stalsregleringsperiod utgå med 126,000 R:dr R:mt årligen. 2:o
Enär det nu i stat uppförda anslag till underhåll af de på Stockholms Slott och de Kongl. Lustslotten befintliga, Staten tillhöriga möbler, hvilka, oberäknadt taflor, konstsaker och gobeliner, ansetts ega ett värde af nära 900,000 R:dr, visat sig vara för ändamålet alldeles otillräckligt, samt då icke något anslag hittills varit bevil jad t för underhåll al Staten tillhöriga, för den Kongl.
Hofhållningen anvisade inventarier af silfver, koppar, porslin och glas, men anslagsmedel härtill oundgängligen behöfdes, så vida dessa inventarier ej skulle inom kort blifva obrukbara, eller alldeles försvinna, har E. K.
Majit begärt, att detta i Riksstaten under litel: ’’möblers underhållande å Kongl. Slotten", upptagna anslag, 12,000 Ridr, mätte ökas med 44,400
R:dr och hädanefter i samma stat uppföras under benämning: ”för underhåll och vård af möbler och andra Staten tillhöriga inventarier i de Kongl. Slotten.”
Alt den lör ifrågavarande ändamål alltsedan år 1824 oförändrad bibehållna förenämnda anslagssumma, 12,000 R:dr, med afseende å närvarande förhållanden och tidens fordringar, numera på långt när icke förslår till betäckande af de utgifter, som vid de Kongl. Slotten ifrågakomma för möblers inköp, underhåll och vårdande, jemte reparationer, hafva Rikets Ständer funnit ådagalagdt af den utredning vederbörande, enligt hvad det vid den nådiga Propositionen fogade Statsråds-prolokoll utvisar, härutinnan meddelat.
En tillökning af berörda anslag är derföre utan tvifvel nödvändig, så vida den plan, som synes vara uppgjord för anskaffande och komplettering af Statens möbler och inventarier, skall kunna utföras, och Rikets Ständer hafva ock af sådan anledning ansett sig böra den härom i den nådiga Propositionen framställda begäran bifalla.
Då emellertid den tillökning E. K.
Majit nu äskat är temligen betydlig och det torde vara tjenlig!, att anslaget icke lill visst belopp för framtiden uppföres, innan närmare erfarenhet blifvit vunnen rörande del ändamålsenligaste sättet, så väl att tillvägabringa den såsom nödig ansedda kompletteringen af de Kongl, Slottens möbler och inventairer, som ock att anordna dessas underhåll, hafva Rikets Ständer ansett lämpligt att beloppet anvisas till utgående under den tid nu skeende statsreglering blifver gällande.
Majit föreslagna förändrade rubrik för detta anslag hafva Rikets Ständer funnit vara lämplig, enär med ifrågavarande anslagssumma skola bestridas jemväl utgifterna för underhåll af Statens silfver, koppar, glas och porslin m. m.
Rikets Ständer hafva alltså, med bibehållande å definitiv stat af den för ofvanberörda ändamål förut anvisade summa, 12,000 R:dr, för åren 1864, 1865 och 1866 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 67. 5 beviljat en årli^ förhöjning i samma anslagssumma med 44,400
R:dr, att utgå under den rubrik E. K. Maj:t föreslagit. 3:o Uli den tiii Polis-, tys- och renhållningen vid Kongl. Slottet och Arfprinsens palats anvisade summa har, enär den yttre belysningen af Kongl. Slottet ej vore tillräcklig eller ens jemförlig med den, som egde rum å kringliggande allmänna platser, E. K. Maj:t äskat en tillökning af 1,250 R:dr.
Då emellertid af ofvannämnda Statsrådsprotokoll inhemtas, alt det äskade beloppet afser förhöjning i det å denna Hufvudtitels sednare afdelning uppförda anslag ”till brandväsendet och yttre lyshållningen vid Kongl. Slottet och Ar/prinsens palats", 10,000 R:dr; hafva Rikets Ständer, jemte beviljande af den ifrågaställda anslagsförböjningen, 1,250
R:dr årligen, ansett densamma böra tilläggas sistnämnda anslag, som således komme alt upptagas till 11,250 R:dr. 4:o Uli det lör Gripsholms Slott nu bestämda årliga anslag, 2,550 R:dr, är af E. K.
Maji äskad en tillökning af 2,450 R:dr, så alt detta anslag skulle komma att utgöra 5,000 R:dr.
— För behofvet af denna förhöjning hafva såsom skäl uppgifvits prisstegringarne på löner, dagsverken och materialier samt omöjligheten att med nuvarande anslagssumma, hvilken i det närmaste varit oförändrad alltsedan år 1818, bestrida underhållet af Gripsholms Slott, hvars anslag för öfrigt vore mindre än något af de öfriga lustslottens; oaktadt det förra med tillhörigheter kräfde större utgifter, än vid de andra lustslotten, med undantag af Drottningholms Slott; Och då någon synnerlig nedsättning i nu gångbara pris å dagsverken och materialier ej torde vara att emotse samt de inkomster, af arrenden och hyror, som Gripsholms Slott har att årligen påräkna, enligt hvad vederbörande upplyst, äro jemte nuvarande statsanslag otillräcklige för underhåll af de dyrbara, till större delen åldriga byggnaderna m. m. å detta Slott, vid hvilket många historiska minnen äro fästade, hafva Rikets Ständer bifallit, alt berörda anslag må ökas med det äskade beloppet, 2,450 R:dr årligen. 5:o Äfven uti anslaget för Hagn Lustslott och park har E. K.
Majit begärt en årlig tillökning af 3,500 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, med hänsigt till hvad Statsråds-protokollet i detta afseende innehåller, samt då Rikets Ständer anse Haga Slott och park, hvilken sednare erbjuder en af de vackraste och mest omtyckta promenadplatser i hufvudstadens omgifningar, böra väl vårdas och underhållas, funnit sig böra bifalla hvad E. K.
Majit i ofvanberörda hänseende äskat. 5:0 Öfriga lill denna Hufvudtitel hörande ordinarie anslag, hvaruti förändring icke blifvit ifrågaställd, äro, enligt närlagde tabell, Litt. A., uppförda till enahanda belopp, som vid sistlidna riksdag, utom den JÖr Hennes Maj:l Enke-Drottning
Desideria anvisade hojhållningssumma, hvilken, sedan Hennes Maji med döden afgått, blifvit från Riks-staten utesluten; kommande alltså, på sätt nämnde tabell utvisar, Hufvudtitelns anslagsbelopp att utgöra 1,230,000 R:dr.
Beträffande de behof, för hvilka tillfälliga eller extra anslag under Första Hufvudtiteln ansetts erforderliga, förekommer i första rummet E. K.
Majis här ofvan omförmälda särskilda nådiga Proposition af den 6 sistlidne Februari. 7:o Uti denna nådiga Proposition har E. K.