Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande derefter serskildt Presidenten Friherre Focks rättighet till pension, så förekommer väl härvid; att han redan är 1811, eller långt före Rikets Ständers ofvanberörde förordnande, emottog Landshöfdinge-befattningen; alt, om han fortfarit att tjena till deås han fyllt 70 år, honom säkerligen icke kunnat förvägras att i sin öfriga lifstid såsom pension uppbära ett den indelta lönen motsvarande belopp; och att, då den i Stats-Secreterare-lönerne vid sista Riksdag beviljade förhöjning meddelades, utan något förändradt stadgande i afseende på de 2 3a Expeditions-Utskotltts Förslag till und.
Skrifveise dV.o tfyj - efter samma löner utgående LandshöfUinge-pensioner, Friherre Fock kunnat eg a anledning till den förmodan, att hans pension skulle bestämmas efter den förhöjda lönen; men då bestämmandet af Friherre Focks Landshofdinge-pension till likhet med den förhöjda Stats-Secreterarelönen skulle blifva ett betänkligt praejudicat i afseende på nu anställde Latidt-Stats-Tjenstemäns i öfrige grader anspråk på pension, efter den förhöjda lön, deras i Collegierne varande vederlikar dels redan fått, dels ytterligare kunna få sig tillagde, hafva Rikets Ständer ansett, att f. d. Landshöfdingens i Upsala Län, Friherre
Focks pension bör utgå endast efter den å 1818 års stat uppförde Stats-Secreterare-lönen.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 October a834* N:o 147.
"Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Oct. j834- Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet
Ben 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående viss tid, som Landshöfding skall innehaft sitt Embete, innan han kan erhåla Landshöfdinge-pension. (Stats-Ulsk.
N:o 2 35.) S. A. K.
Då Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, huruledes det möjligen kunde inträffa, att, för befordringarnes lättande vid en Stat eller Corps, personer vid högre ålder blefve utnämnde till Landshöfdinge-Embeten, för att efter en kortare tjenstetid ölverflyttas på allmänna Indragnings-Staten; och en sådan tillämpning af gällandé författningar för Stats-Verket kunde blifva högst betungande, hafva Rikets Ständer funnit godt att, utom öfrige gällande allmänna föreskrifter för pensioneringen af civila Embets- och Tjenstemän, stadga det serskilda vilkor Expedilions-TJiskottels Förslag till tind.
Skrifvelse N.o 1^8.
233 vilkor för pensions beviljande åt Landshöfdingar, att Landshöfding bör, för pensions tillgodonjutande, hafva i nämnde egenskap tjenstgjort minst fem år före afskedstagandet.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 October i834* N:o 148.
Uppläst oell godkäadt hos Ridd. och Adeln den 2 Oct. 1834.
Presle-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bande-Ståndet den 2 — — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående serskild 'vedergällning till Lag-Comiteens arbetande Ledamöter efter numera fulländadt uppdrag. (Stals-Utsk.
N:ris 89 och 223, fjortonde punkten.) S. A. K.
Sedan den åt serskilda Comiterade uppdragna granskning af Sveriges Civil- och Criminal-Lagar numera blifvit fulländad och nya Lagförslag i detta hänseende utarbetade, har E. K. M., genom Nådig Proposition af den a5 Mars innevarande år, till Rikets Ständer öfverlemna!, att för de 3:ne arbetande Ledamöterne i Lag-Coraiteen, Commerce-Rådet Zenius, Advocat-Fiscalen Staaf och Förste Expedilions-Secreteraren Richert, bevilja en fortfarande vedergällning, lämpad efter den möda de under en längre tid å detta arbete nedlagt.
I afseende härå hafva Rikets Ständer inhemlat, att de för LagComitéens
Ledamöter fastställde arfvoden, som ifrån början bestämdes till goo R:dr samt för åren 18*4 0ch i8i5 ökades till 1000 R:dr, sedermera, till följd af den vid i8i5 års
Riksdag beviljade tillökning i Lag-Comiteens anslag, blifvit ytterligare förhöjda till r,666 R:dr 3a sk. årligen för hvarje Ledamot, och att detta belopp åtnjutits intill förlidet års utgång, då Lag-Comite'ens arbete ansågs vara slutadt.
Viii i, till R.
Prot. i834- to Sami. 1 Afd. 3o 234 Expeditions-Utskoltets Förslag till und Skrifvelse IV.o 149- Ehuru eu skälig ersättning således varit Lag-Comitteens Ledamöter beredd för deras under arbetets fortgång derå använda tid och möda, hafva Rikets Ständer likväl ansett nämnde Ledamöter, som under en tid af öfver ao år lagt hand vid detta vigtiga och för kommande tidehvarf påräknade arbete, och hvilka måhända derunder nödsakats afsäga sig de varaktigare fördelar i Statens tjenst, som de på annan väg möjligen kunnat ernå, vara förtjente af ett serskildt vedermäle af Rikets Ständers välvilja.
I hvilket afseende Rikets Ständer funnit skäligt tillägga LagComiteens Ledamöter, Commerce-Rådet Zenius, Advocat-Fiscalen Staaf och Förste Expeditions-Secreteraren Richert, hvardera, ett årligt arfvode af 833 R:dr 16 sk., att ifrån detta års början, under deras återståda lifstid, på allmänna Indragnings-Staten åtnjutas, oberoende af den löne-inkomst de i öfrigt uti Statens tjenst kunna ega eller erhålla; dock att, i händelse bemälde Ledamöter komma att inträda i activ befattning i och för Lag-Verket, de, så länge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvodén som hittintills, eller 1,666 R:dr 3a sk. årligen, hvaremedlertid någon pensions-utbetalning till dem icke må ega rum.
Hvilket Rikets Ständer, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Proposition, få härmed i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 October i834- N:o 149.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 2 Oct. 1834.
Presie-Ståndet de-n a — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående Canal-anläggningen vid Aker. (Stats-Utsk. N:o 2Ö2.) S. A. K.
Då, vid verkställd granskning af räkenskaperne rörande serskildt anslagne medel till strömrensuings-arbeten under åren i83i, j832 och i833, Rikets Ständer funnit, att de Sluss- och Canal-afgifter, hvilka för Expeditions-Utskottets Förslag till u.nd.
Skrifvelse N.o 1S0.
235 begaguandet af Åkers Canal årligen inflyta, vida understiga de för samma Canal nödige utgifter, och Rikets Ständer anse Staten icke böra belastas med underhållet af en Canal, hvilken endast tillskyndar någre få enskilde en fördel; hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. anhålla, det antingen omförraälde afgifter måtte så mycket förhöjas, att inkomster och utgifter vid Åkers Canal motsvara hvarandra, eller ock att Canalen måtte erbjudas åt enskilde, emot vilkor, att Staten från all kostnad för meranämnde Canal-anläggning nu och framdeles varder befriad.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Oclober 1834- N:o i5o.
Uppläst och gndkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Oct. i834- Preste-Ståndet den 6 — — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående någre med Statsregleringen gemenskap egande allmänna frågor.
(StatsTJtsk.
N:ris 78 & 212 samt Förstärkta Stats-Utsk.
N:o 203.) S. A. K.
I sammanhang med den Rikets Ständer vid innevarande Riksdag åliggande reglering af Riks-Staten under dess serskilda Hufvud-Tillar samt allmänna Indragnings-Staten, hafva Rikets Ständer till pröfning förehaft några med Statsregleringen gemenskap egande allmänna frågor, hvaröfver Rikets Ständer nu få deras yttrande härmed serskildt i underd. aflemna.
I sådant afseende har förekommit: 1:0
Det uti E. K. M:s Nådiga Proposition angående Stats-Yerkets tillstånd och behof framställde förslag, att, så länge beräkning af span mål under penningelönerne ansåges böra fortfara, ett ifrån Riksdag till Riksdag oföränderligt medelpris derå, grundadt på de nästföregående tio årens Riksmarkegång, måtte bestämmas, hvarigenom Slaternes föränderlighet emellan Riksdagarne skulle undvikas.
Rikets Ständer inse visserligen, att markegångsprisets föränderlighet 236 Expeditions-Vtskotlets Förslag till und.
N.o i5o. medför olägenheter och besvär derigenom, att alla Stater, i förhållande derefter, årligen måste förändras, och att måhända den control, som vid granskningen af Stats-Verkets räkenskaper bör ega rum, derigenom i någon mon försvåras; men då de vid sista Riksdag af E. K. M. och Riket*
Ständer rörande myntvärdets bestämmande gemensamt fattade beslut nu blifvit bragte till verkställighet och rätta tidpunkten för antagandet af ett ©föränderligt medelpris å löningsspamnålen synes vara den, då erfarenheten visat hvad verkan myntvärdets bestämmande haft uppå spanmålsprisen, hafva Rikets Ständer, i betraktande jemväl deraf, att, i händelse ett medelpris nu skulle efter de förflutna tio årens Riksmarkegångar bestämmas, detsamma komme att utgöra 6 R:dr 44 s^- 6 rist., hvarigenom, så vida Riksmarkegångsprisen hädanefter understiga detta belopp, en bestämd odi ifrån början ej afsedd lönförhöjning för Embets- och Tjenstemän samt i följd deraf en ökad utgift för Stats-Verket skulle beredas, funnit, alt ej mindre det förut fastställda pris 6 R.*dr, såsom minimivärde å den under löuerne begripne spanmål, än ock enahanda beräkningssätt af Riksmarkegången, som nu iakttages, tills vidare bör ega rum.
Men då, i samma mon sorn penningevärdet vinner stadga, beräkning af spanmål under lönerne blir öfverflödig, hafva Rikets Ständer, med anledning tillika af den åsigt, som Rikets Ständer vid senaste Riksdag yttrat, vid underd. anmälan af llof-Rätternes då verkställda lönereglering, ansett, att vid anslåendet hädanefter, antingen af nya löner, eller förhöjning i garni#, i förra, fallet ingen spanmål och i det senare endast det förut varande tunntalet må under lönerna beräknas. 2:0 Sedan E. K. M. uti Dess omförmälde Nådiga Proposition framställt nödvändigheten af vissa utgifter för Försvars-Verkets upprätthållande samt dertill äskat ett årligt anslag af 233,333 R:dr 16 sk., att af öfverskotten på Stats-Verkets inkomster utgå, så vidt de dertill lemnade tillgång, hafva Rikets
Ständer öfvervägat så väl frågan om sjelfva anslaget som den om lämpligheten af ett dylikt dispositionssätt i allmänhet, hvarvid, oansedt anslag vid de sista Riksdagarne på sådana öfverskott blifvit anvisade, Rikets Ständer dock funnit dylika anvisningar på tillfälliga tillgångar vara af alltför oviss beskaffenhet, för att böra 'K"gas till grund för en Statsreglering, hvilken bör innefatta säkra och bestå, ida tillgångar för alla StatsVerkets erkända behof, med iakttagande derjemte af besparing utaf allt som, till fyllande af dessa behof, icke oundgängligen erfordras.
Genom anvisandet af bestämda anslag å öfverskotten af Stats-Verkets inkomster, kunna Rikets Ständer äfventyra att öfverskrida Stats-Verkets tillgångar och föranleda en skuldsättning, för hvars betäckande icke någon fond är be - Expeditvons-Utskotlets Forsing till und.
Skrifvelse N-0 x5o. redd; hvaremot, i händelse anvisning på sådane öfverskoltsmedel skér en» dast i den raon de dertill lemna tillgång, ett angeläget och vigtigt ändamål kan, genom brist på tillgångar, förfelas, och E. K.
M. derigenom blifva urslåndsatt att åstadkomma de förbättringar, för hvilka Rikets Ständer trodde sig hafva anvisat medel.
Dessutom inflyta Statsinkomsterne till stor del på det sätt, alt deras verkliga belopp, och huruvida de utfallit med brist eller öfverskott, icke med full visshet är kändt förr, än omkring ett och ett halft år efter det årets slut, för hvilket de ingå, så att ännu på andra året efter det, då medlen hort vara använde, ovisshet råder, huruvida tillgång till den gjorda utgiften finnes eller icke; och ett sådant sätt för utgifternas reglering hnfva Rikets Ständer ansett icke vara öfverensstämmande med den ordning, som hör vara första grunden för ett väl regleradt Stats-Verk.
Pä dessa skäl och då öfverskott å inkomsttitlarne utöfver gjorda inkomstberäkningar dels bero af conjuncturer, dels understundom medtagas af brister i förslagsanslag, samt de behållningar, sorn kunna Stats-Verket beredas genom inflytande öfverskott, väl erfordras för bildandet af tillgångar till ett hastigare inlösande af Riksgälds-Contorets skuldförbindelser, eller till fond för anvisade Crediliv; hafva Rikets Ständer nu, under sina vissa Hufvndtillar uppfört bestämda Statsanslag för den del af de till Försvars-Verkets upprätthållande af E. K. M. äskade medel, som Rikets Ständer beviljat; hvarvid Rikets Ständer antagit såsom grundsats, att icke anvisa några Statsutgifter på öfverskotten af Stats-Verkets inkomster. 3:o
Med anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag hos E. K. M. gjorda underd. anhållan, att mera enkelhet och bättre system måtte införas i åtskilliga Verks räkenskaper, har Stats-Gontoret i dess afgifva underd.
Berättelse om Stats-Verkets tillstånd af dea 19 December 1833 fästat E. K. M:s Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att företrädesvis den så kallade Centonalen blefve afskaffad, i hvilket afseende Stats-Contoret föreslagit, att, i stället för den hittills verkställda innehållning af Centonalen å lönerne, löntagarne skulle påföras, i sammanhang med bevillning å lön, en emot Centonalens belopp svarande förhöjd afgift, hvilken skulle till Riksgälds-Contoret ingå, emot det att Riksgälds-Contorets bidrag till Stats-Verkets behof Liefve ökadt med medel till det anslag, som å Riks-Staten skulle uppföras, för att, såsom ersättning för centonalmedlen, komma vederbörande Verk och Cassör, hvilka hafva dessa medel sig anslagne, i behörig ordning till godo; genom hvilken åtgärd vederbörande Embets-Verk, Autoriteter oah Redogörare skulle befrias från den lika si 238 Expeditions-Utskottels Forslag till und.
N-o i5o. oformliga som besvärliga omsorg, att å hvarje aflönigsutgift afräkna, innehålla och serskildt redovisa en hundradedel, hvilken derefter i sin ordning skulle fördelas emellan olika Verk, då deremot uppbörden af den till ersättning föreslagna afgiften kunde, utan serskildt besvär, verkställas i förening med debitering, och indrifning af samt redovisning för allmänna bevillningen.
Då Rikets Ständer, till följd af verkställd beräkning och undersökning, kommit till den öfvertygelse, alt, genom den föreslagna förändringen, minskning i inkomst icke är att befara, hafva Rikets Ständer, uppå de af Slats-Contoret andragne skäl, beslulit, att den å löner, arfvoden m. m. utgående Cenlonalafgift skall öfverflyttas lill och uttagas i sammanhang med den allmänna bevillningen; börandes den ersättning för Centonalen, som Wadstena Krigsmanshus-Cassa och Amiralitets Krigsmans-Cassan tillkommer, vid hvarje Riksdag, på grund af det under den förflutna tiden ådagalagda förhållande, till beloppet bestämmas; och hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, å Riks-Statens 6:le Hufvud-Titel nu uppfört ett årligt anslag af 39,000 R:dr, hvartill Centonalafgiften, efter de senare årens medium, ungefärligen uppgått. 4:o
Vid pröfningen af Stats-Verkets behof, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, hurusom tid. efter annan besparingarne uppå 2:dra och 3:dje Hufvud-Titlarne blifvit disponerade till förhöjning af vissa Embets-Verks eller Corpsers ordinarie löningsstater, och huruledes detta förhållande derefter gifvit anledning att begära ökade anslag för Hufvud-Titlarne, och bifall härtill beredt möjligheten af nya besparingar, hvilka åter på lika sätt användts.
Ostridigt är det E. K. M:s höga rätt, att till de med HufvudTitelns anslag åsyftade ändamål disponera äfven sådana besparingar, som inom Titeln vid ordinarie anslagen kunna uppkomma, och hvilken E. K.
M:s fria dispositionsrätt är oundgänglig, på det E. K. M. må vara i tillfälle att låta bestrida sådana kostnader, sorn, vid Staternes reglerande ej förutsedde, under tiden mellan Riksdagarne finnas nödvändige, och hvartill så yäl mindre brister i dessa Titlars förslagsanslag, som ock tillfälliga arfvoden och traclamenten kunna räknas; men deremot äro löner och löningsförmoner på ordinarie
Stat icke af denna beskaffenhet, utan böra dessa rätta sig efter den Statsreglering, som en gång blifvit fastställd och hvilken måste betraktas såsom gällande intilldess densamma i vederbörlig ordning förändras.
Och då Rikets Ständer funnit iakttagandet af förenämnde ordrang i afseende på löniagsstalerne vara af stor vigt, hafva Rikets Ständer Expeditions-Vlskoltels Förslag till und.
N.-o iSt. atg beslutit, att de under Riks-Statens Hufvud-Titlar uppkommande besparingar hädanefter icke må anvisas tili några bestämda löneanslag på Stat.
I sammanhang med ofvanberörde fråga om dispositionsrätten af besparingarne, halva Rikets Ständer jemväl tagit i öfvervägande, huru förhållas borde med de Embets-Verk och Corpser, hvilka sedan sista Riksdag blifvit reglerade med högre aflöningsstater, än de af Rikets Ständer fastställda, och af de dem tillagde förmoner kommit i åtnjutande.
Dervid Rikets Ständer väl velat medgifva, att det högre aflöningsbeloppet må fortfarande, så länge tjensternes nuvarande innehafvare qvarstå, få tillgodonjutas, och skillnaden deremellan och den gamla Staten, såsom hittills skett, utgå af de på Hufvud-Titlarne uppkommande besparingar; men Rikets' Ständer få tillika hos E. K. M. i underd. anhålla, det E. K.
M. ville vara i Nåder betänkt på en förändrad organisation af dessa Verk och Stater, hvarigenom de förut varande tillgångarne må finnas lillräcklige eller, om någon förhöjning deri blifver af nöden, uppskjuta regleringens definitiva fastställande till dess Rikets nästkommande Ständer blifvit i tillfälle att af förslaget taga kännedom och yttra sig om anvisandet af den i anslaget erforderliga tillökning. 5:o Slutligen få Rikets Ständer i underd. anmäls, det Rikets Ständer, så vidt det utan betydlig rubbning varit möjligt, förändrat till jemna tiotal de under Hufvud-Titlarne förekommande ojemna anslagssummor.
Stockholm den 6 October 1834.
N:o i5r.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den g Oct. i Pieste-Ståndet den 9 — — Borgare-Ståndet den g — — Bonde-Ståndet den g — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsemed t i Ikänna gifvande af verkställdt nytt vak till Ledamot i Hemliga Utskottet efter med döden afgångne Hofmarskalken Frih.Reuterskjöld. S. A. K.
Sedan Ledamoten af Ridderskapet och Adeln i det af E K. M. i Nå_ a4o Expedilions-Utskoltets Forslag till und.
Skrifvelse N.-o 1S2. der äskade Hemliga Utskott, Hofmarskalken Friherre A. D.
Reuterskjöld med döden afgått, och lill Ledamot i samma Utskott efter honom blifvit utsedd Öfversten och Riddaren af E. K. M:s Svärds-Orden Friherre Carl Otto Palmstjerna, så få Rikets Ständer sådant hos Eder Kongl.
Majit härmed i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 October 1834.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Oet. 1834.
Preste-Ståndet den 16 •> t Borgare-Ståndet den 31 — « Bonde-Ståndet den 31 ^ — Förslag till Förordnande för lid radshöjdingen J. J. Bergström att vara Rikets Ständers Justitice-Ombudsmans Suppleant.
Vi, efterskrifne Sveriges Rikes Ständer, &c. &c. &c., som härstädes å allmän Urtima Riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, vid anställdt val, i öfverensstämmelse med 98 §. Regerings-Formen och 63 §. Riksdags-Ordningen, Väre Electorer utsett Häradshöfdingen i Södra Möre Domsaga och Riddaren af Kongl. Nordstjerne Orden Joban Jacob Bergström, att efterträda Vår Justistire-Ombudsman, i händelse han innan nästkommande Riksdag skulle med döden afgå; så vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Johan Jacob Bergström, att i detta fall vara VårJustitiae-Ombudsmans efterträdare; och har han under tiden att ställa sig till efterrättelse hvad
Vår den 1 Mars i83o för Justilke-Ombudsmannen utfärdade Instruction i 25 §. stadgar och förmår.
Vi detta underskrifva och med Våra insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den 21 October i834* N:o Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N-0 i53.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den g Oct. 1834.
Preste-Ståndet den g —; — Borgare-Ståndet den 9 —- «
Bonde-Ståndet den 9 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j i anledning af väckt fråga om afskrifning utaf Enke-Friherrinnan Eneschölds skuld till Wadstena Krigsmanshus-Cassa.
N:o «45> S. A. K.
Vid förehafvande af gjord framställning derom, att Rikets Ständer måtte bevilja aflidne Öfverste-Lieutenanten F. Eneschölds Enka, Friherrinnan Gustava Wennerstedt, eftergift och afskrifning utaf en ränteskuld till Wadstena Krigsmanshus-Cassa, stor 6,3a6 R:dr 1 sk.
Banco, hafva Rikets Ständer inhemtat: att, sedan bemälde Öfverste-Lieutenant och hans Fru, den 2 Aug. 1815, af den under Krigs-Collegii förvaltning ställda Wadstena Krigsmanshus-Cassa utbekommit ett lån af 45,000 R:dr Banco, emot deras den 27 Sept. 1813 utgifne förskrifning, jemte inteckning uti Säteriet Segermon i Wermlands Län, hade, för inbetalning af räntan, ÖfversteLieutenanten Eneschöhl, tid' efter annan, öfversändt nödige medel till Casseuren i Krigsmanshus-Conloret, Kamereraren P. A. Landin, hvilken till och med 1817 års utgång derå meddelat Öfverste-Lieutenanten qvittencer, försedde med Krigsmanshus-Kamererarens annotationer, och för öfrigt i föreskrifven form upprättade; alt Landin sedermera, ifrån 1818 års början, afgifvit flere qvittencer, på ett sammanlagdt belopp af något öfver 6,000 R:dr Banco, å hvilka sådan annotation saknats, ehuru i öfrigt till form och innehåll lika med de förra; och då Landin också för emottagne räntemedel under samma tid till Öfverste-Lieutenant Enescböld aflåtit an« dra qvittencer, hvilka funnits med behörig annotation försedda; hade någon uppmärksamhet vid ofvannämnde icke annoterade betalningsbevis ej blifvit af låntagaren fästad, eller någon misstanka om svek uppstått, helst någon anmaning om obetald räntas godtgörande under hela tiden ifrån Krigs-Collegium icke ankommit: att tvärtom denna trygghet blifvit ökad derigenom, att vid boupptekningstillfället efter Öfverste-Lieutenant Enesehöld, som i April månad 1822 aflidit, bemälde Collegii Advocat-Fiscal Di [t. lill Ä. St.
Prot. t834- 10 Sami. 1 Afd. 3, Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N:0 1S3. N. Lindberg, uppå Friheninnan Enescbölds derom gjorda begäran, aflåtit en Embetsskrifvelse af den 29 derpåföljde Maji, innehållande, att räntan å lånet vore obetald ifrån den 3o Junii 1821, af hvilken uppgift annan slutsats ej kunnat dragas, än att räntan varit till sistnämnde dag erlagd; att ehuru Friherrinnan Eneschöld sedermera i det närmaste inbetalt räntan till sista halfva året 1823, hade hon dock af bemälde Advocat-Fiscal i Junii månad nämnde år blifvit lagsökt för den betydliga summan af 6,826 R:dr 1 sk., utgörande obetald ränta jemte lånepåkostnad, till 1822 års slut, samt, genom E. K. M:s Befallningshafvåndes i Wermlands Län Utslag den 1 December 1823, som Svea Hof-Rätt fastställt, förpligtad att till Krigsmanshus-Cassan betala nämnde summa, jemte 8 R:dr Banco i ersättning för lagsökningskostnaden ; i anledning hvaraf Friherrinnan Eneschöld varit nödsakad, för att rädda sin egendom ifrån utmätning, att verkställa liqviden genom utgifvande af en i samma egendom intecknad serskild skuldsedel å 6,326
R:dr 1 sk. med förskrifven ränta; att emedlertid vid de förhör, sorn, i anledning af Friherrinnan Enescbölds hos Krigs-Collegium gjorda protest emot berörde lagsökning, derstädes egt rum med Landin, och genom de skriftliga förklaringar, som, efter af Collegii Ådvocat-Fiscal anställd Embetstalan, blifvit utaf de flere till Krigsmanshus-Contoret hörande Tjenstemän afgifne, ett sådant förhållande är vordet ådagalagdt, att Advocat-Fiscalens bref till Friherrinnan Eneschöld af den 29 Maji 1822 varit grundadt på den uppgift Landin, uppå Advoeat-Fiscalens reqvisition, i detta afseende lemnat; att Landin erkännt både denna uppgift,, och att lian ifrån Öfverste-Lieutenanten Eneschöld emottagit penningar att dermed godtgöra räntorne för dennes lån i Krigsmanshus-Cassan och qvittencer derföre utgifvit, men i behofvets stund användt för egen räkning den summa, hvarföre Enescbölds sterbhus blifvit lagsökt; att Landin i öfrigt medgifvit, att de förda låneräkningarne varit författade i afsigt att för