Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag förekom å nyo frågan, om Recognitions-Skogarnqs användande ; och i anledning deraf förmälde Riksens Ständer, uti underdånig Skrifvelse, den i4 Julik 1818, sig hafva funnit, att endast de Bruksegare, sorn, inom 6 år efter 1811 års Kongl, Kungörelses utfärdande, och således inom den t\
Februarii 1817 , hos vederbörande Collegier gjort ansökning om Skattesbo p å sine Recognitions-Skogar, och emellertid fullgjort allt hvad samma Kongl.
Kungörelse i sådant ändamål stadgar, skulle bibehållas vid rättigheten till Skatteköp efter de deruti utstakade grunder; dock lemnades Bruksegarne öppet att, inom ytterligare tvänne år , räknade från den dag då Riksdags-Beslutet undertecknades, mot' vissa förhöjde vilkor, inköpa så stor del af desse Skogar, som till deras Smide erfordrades; men deremot borde de Recognitions-Skogar, hvilka ej , vid i8ai års början, vore försålde, i händelse
Bruksegarne ej kunde lagligen bevisa det icke af dem hafva berott att desförinnan Skatteköp erhålla, utbjudas och försäljas Betäiikanden.
399 efter de grunder, sorn Riksens Ständer , uti deras underdåniga Skrifvelse den i3 nästföregångne Junii, för de öfrige Krono-Skogarnes försäljning bestämt.
Yid ett generelt bedömande af desse Riksens Ständers förordnanden, örn dispositionen af Recognitions-Skogarne , visar sig altså, att Riksens Ständer, vid ofvannämde bägge Riksdagar, utgått från olika synpuncter i så måtto, att 1809 och 1810 årens Ständer väl velat bereda Staten en större inkomst, dels genom Skattelösen af de för Brukens drift erförderlige Recognitions-Skogstrakter,' dels ock genom försäljning af de andelar utaf samma Skogar, som, i berörde afseende, icke vore nödvändige, men hufvudsakligen afsett den indirecta vinst, som Staten tillskyndades _ genom Bergshandteringens fortsatta bedrifvande på de ställen, der sådant, utan Recognitions-Skogars begagnande, ej låter sig verkställa; hvaremot föremålet för Riksens Ständers, vid 1817 och 1818 årens Riksdag, i detta ämne fattade Beslut uteslutande varit det, att skaffa Stats-Verket den högsta möjliga directa Penninge-afkastning af desse Skogar, utan afseende i hvars ego de finnas» Förenade Utskotten medgifva, att StatsYerkets ställning fordrar all möjlig uppmärksamhet derå, att de utvägar hegagnas, som till förefallande
Utgifters godtgörande kunna 4oo Stat s-Utskottets sig förete ; men Utskotten äro dock af dett tanka, att ögonblickets större vinst härvid mindre bör tagas i beräkning , än de fördelar, som, ehuru i början ej särdeles betydlige, i tidens längd , med säkerhet kunna påräknas , och derigenom blifva fullt motsvarande.
Då härvid jemväl i betraktande kommer , att den af 1817 och 1818 årens Ständer, i afseende på dispositionen af RecognitionsSkogarne, stadgade förändring, hvarigenom ifrågavarande större vinst skulle Stals-Verket tillskyndas, icke står tillsammans med Bruksegarnes, på äldre Författningar och Riksens Ständers, vid iSop och 181 o årens Riksdag, lemnade, samt af Kongl. Majit i Nåder sanctionerade medgifvande, grundade rätt till begagnandet af desse
St igar för sine Bruks behof ; Att Bruksegarne hvarken uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den iöDec. 1809, eller Kongl. Maj:ts på grund deraf, under den 4 Februarii 1811, utfärdade Nådiga Kungörelse, fått sig, såsom ,en skyldighet, ålagdt, utan endast, såsom en rättighet, medgifvet, att till Skatte losa nödige delar af Recognitions-Skogarne; hvilket ytterligare styrker, att ändamålet ingalunda varit, att betaga Bruksegarne deras förut innehafvande nyttjande rätt till desse Skogs-andelar, men väl, att bereda dem en ökad förmån, genom möjligheten, att egande-rätten dertill sig förvärfva:
Att den sålunda, mot bestämde vilkor medgifne, rättig - jBettinkandelii rättigheten till Skattelösen * för hvilken Riksens Ständer sjelfve ansett en tid af 6 år till en början böra bestämmans, enligt ofvan högstberörde till efterrättelse gällande kungörelse, ovilkorligen lemnats Bruksegarne öppen till nästpåföljande Lagtima Riksdag, hvilken hu först inträffat; och att samina Kongl. Kungörelse icke innehåller den föreskrift, Riksens, åren 1817 och 1818, församlade Ständer funnit vara enda vilkoret, hvarunder Bruksegarne kunde få tillgodonjuta nämnde lösningsrätt, att nemligen de hos vederbörande Coilegier bordt sine Skatteköps ansökningar anmäla ; hvaraf Bruksegarne skäligen kunnat hemta anledning till den förmodan, att de med desse ansökningar, likasom uti andre Skatteköps frågor, jemnlikt Kongl, Förordningen den ig September 1728, bordt vända sig till Kongl. Majlts Befallningshafvande i Orten; kunna förenade Utskotten, påsådane, med de flere uti den Nådiga Propositionen utvecklade skäl, icke annat än instämma deruti, att vigtiga betänkligheter möta vid verkställigheten af Riksens Ständers, vid 1817 och "i8i8 årens Riksdag, rörande RecögnitionsSkogarnes användande, fattade ofvan anmärkte Beslut, En rättelse härutinnan synes altså blifva nödig ; och då dervid, i öfverensstämmelse med hvad 1809 och 181 o årens Ständer stadgat, lika mycket hör afses , å ena sidan, att Bruksegarnes lagliga och billiga anspråk på bibehållandet 4 Sami. 3 B- afl Stats-Ut skottets vid nyttjande rätten till de för Brukens bestånd nödige Recognitions-Skogs-andelar icke förnärmas, som, å den andra, att Staten för denna uppoffring, •erhåller en skälig ersättning, hafva förenade Utskottén, med jemnväl hemtad anledning af Kongl. Majrts ifrågavarande Nådiga Proposition , trott sig bora tillstyrka det förklarande af Riksens Högloft.
Ständer, att alla de Bruksegare, sorn inom ett år, räknadt från den dag då Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut i denna fråga varder meddeldt, bos vederbörande Collegier eller La lids böld ingar , antingen anmält sig till erhållande af Skatteköp å de andelar af innehafvande Recognitions-Skogar, 'sorn, efter behörig undersökning, för dem funnits nödvändige, eller ock, i sådant afseende, reservationsvis gjort sin talan anhängig, måga anses till Skatteköp derå berättigade, i enlighet med de hufvudsak liga grunder 1811 års Kongl. Kungörelse upptager, dock med den jemnkning i afseende på Skattläggnings-methoden, som Kongl. Majrt bär ofvan i Nåder föreslagit, samt med öppen rätt för vederbörande att, om de så för godt finna, den reserverade Skatteköpsrätten sig afsäga, så snart Skogslotterna blifvit vederbörande tilldelade .och ordentligen afrösade; men att deremot de Bruksegare, hvilka i frågavarande prasscriptionstid icke iakttaga, böra åläggas förhöjd Recognitionsafgift till sådant belopp, att densamma motsvarar de oj lera, som komma, att vidlåda x Orten varande Recognitions- Skogar af ena - Betänkanden.
4o3 lianda beskaffenhet, hvilka , efter föreningen indelning lill Hemmantal, blifvit till Skatte försålde.
Hvad Kongl. Maj:t för öfrigt i den Nådiga Propositionen täckts föreslå, i afseende på användandet såväl af öfverlopps-markerne, som af Grufve-Skogarne, jemte de RecoenitionsSk ogar, hvilka, genom Bruksegarnes afsägelse, till Kronan återfallit, anse förenade Utskotten sig jemn väl höra understödja; men, beträffande Kongl. Majrts tillika i Nåder gjorde framställning, att Riksens Ständers, vid sista Riksdag, lemnade föreskrift om de, genom Recognitions-Skogarnes
Sk a t te-försälj nin g, inflytande medels användande till Försvars-verket och Armeens materiella behof, matte till sin kraft och verkan blifva gällande ; så, enär Rikets nu församlade Ständer icke lära underlåta , att, genom bestämda anslag, i den mån Statens tillgångar sådant medgifva , söka afhjelpa de behof, som för Försvars-verket kunna ifrågakomma, hemställer StatS-Utskottet, om icke desse Skatteköps medel böra till Riksens Ständers Riksgäl ds-Contoir aflemnas, för att derstädes disponeras i samma ordning, som, för andra Skateiöse skillingar, finnes föreskrifvet.
Ständer bifalla förenade Utskottens nu meddelte yttrande , torde underdånig Skrifvelse, i enlighet dermed, böra till Kongl. Maj:t aflåtas.
Dock varder allt detta, jemte flere Ledamöters särskildta yttranden till Riksens Hög - 4<4 St ats-Ut skottets lofl.
Ständers egen onipröfnjng vördsamt öf« verlemnadt.
Stockholm den 16 Julii i8ad, Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl, Ständers sammansatt^ Stats-, Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott den 50 Junii IS23. S, D. Friherre Cederström, Jacob, anförde: ”Då Stats-och Ekonomi-Utskottens Betänkande, rörande Recognitions-Skogarnes användande, bereder stora fördelar åt enskilde , på bekostnad af Statens tillgångar , så reserverar jag mig emot detsamma och hänvisar till Riksens Ständers Beslut i ämnet vid sista Riksdag, såsom i alla afseende med mera noggranliet uppfattadt, så i afseende på Statens interes-. sen, som enskildes rätt, och då ämnet är af natur, att tillhöra Riksens Ständer, att ensamme afgöra och icke fordrar Konnungens Nådiga sanetion, så och då inga giltiga grunder blifvit framstälde för ändring af Riksens Ständers beslut i ämnet vid 1818 års Riksdag, anser jag Utskottens Betänkande böra afslås och Ständernas vid 1818 års Riksdag fattado beslut blifva gällande.
Ex Pvotocollo A- Fryxell, Betänkaiulen, 4o5 Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Höglo!].
Ständers Allmänna Be-‘ svärs- och Ekonomi-Utskott den J6 Julii 1825. $. D.
Föredrogs och justerades Förslag till Högloft.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens gemensamma Utlåtande, angående Recognitions-Skogame i Riket.
Herr von Törne åberopade sin den 16 Julii ingifne reservation, hvaruti Friherre Ridderstolpe instämt, att han ansåg Riksens Ständers år 1818, fattade beslut om Recognitions-Skogarncs behandling vida nyttigare, än det nu tillstyrkta.
I detta Utlåtande förenade sig samtelige Bonde-Ståndets Ledamöter, Friherre Cederström, Jacob, yttrade: ”Sorn jag finnér, att Stats-Utskottet uti Betänkandet om Recognitions-Skogarne tillåtit sig, att enskilt göra tilläg utöfver hvad i Utskottets sammansatta plena blef beslutadt, innefattande tillstyrkande af afslag på Konungens Nådiga Proposition, rörande användandet af de för Recognitions-Skogarnes försäljande inflytande medel, på sätt Riksens Högloft.
Ständer yid 1818 års Riksdag beviljat, får jag emot detta förhållande, såsom otillbörligt protestera.”
Uti detta yttrande instämde Friherre Ridderstolpe och Ilerr af Borneman.
Ut supra Ex Protocollo A, Fryxell 4o 6 Stats - Utskottets Ajikom ilen 6 Augusti 1823.
N:o 3761, Rikets Höglofl.
Ständers Stats- och Banco-Utskotts Betänkande, i anledning af förekommen fråga, om anslag af allmänna medel för Södertelje Canal-Verk.
Genom Nådig remiss af den 20 Februarii detta år, har Kongl, Majit täckts till Rikets Ständers Stats-Utskott, för att vinna det afseende gom af förekommande omständigheter påkallas, öfverlemna en af Södertelje Canal-Bolag, genom dess Direction och Revisorer ingifven underdånig framställning af Verkets tillstånd i'
Rörjan af detta år, hvaruti derjemte blifvit i underdånighet framförd Bolagets anhållan, att antingen få öfverlemna Canalen och SlussVerket till Staten , emot en öfverenskomma!!- de skälig ersättning till Bolaget, som detta Verk grundlagt och utfört, eller ock hugnas med sådant understöd, att Canalen kan i en framtid för sitt vigtiga ändamål underhållas , och Bolaget njuta hillig ränta för sine deruti instuckne penningar.
Stats- och Banco-Utskotten hafva i afseende på det sålunda af Kongl. Majit till Rikets
Ständers ompröfning öfverlemnade ärendes nära sammanhang med allmänna Kinanceregleriogen och beroende af de anslag till Betänk anden. allmänna arbeten och företag, hvarom beslut i sammanhang dermed komma att fattas , icke ansett sig annorledes än uti gemensam öfverläggning, kunna och böra detsamma företaga, ehuru handlingarne derom kommit endast Stats-Utskottet genom den Nådiga Remissen tillhanda, heldst som äfven dessförutan, genom ett från Väl lo fl. Borgare-Ståndet remitteradt anförande, en dylik fråga orri. beviljande af någre lämpelige fördelar för Actie-egarne i Södertelje Canal-Bolag blifvit väckt och till Utskottens gemensamma handläggning remitterad.
Vid anstäld granskning af de, den underdåniga framställningen bifogade, handlingar , äfven genom de upplysningar uti ämnet, som eljest sökts och vunnits, hafva Utskotten inhämtat, att Södertelje Canal - Bolags-Intressenter, ehuru tecknade beloppet af deras actier ifrån början ej uppgått till mer än 130,000 R:dr , likväl till Canalföretagets fullbordan bidragit med Contant insatte medel till ett belopp af ai>i,542 R.‘dr 21 sk. 4 r’st.; hvarförutan de till användande i och för samma ändamål upplåtit all den räntc-ersättning, som från och med Ar 1806 till och med år 1819, Varit dem tillagd, eller tillsammans 144,4^5 R:dr ii sk 8 r.‘st.; att, så väl genom desse bidrag, som genom de från Rikets Ständers Bank lemnade
Lån, hvarföre 3 procents ränta likväl alltid blifvit erlagd , tillika med åtskillige tilffällige inkomster och i värde beräknade förmåner, anläggnings kost - 4o8 Stats-Utskottets nador! för Ca nalén »ifrån Verkets Lör jan till Canal-fartens öpnande år 1819 blifvit bestridd med en sammanräknad summa af 550,^40 Ridt 16 sk. gl* r:st.
Banco:
Att äfven sedermera den till Canal-Bolaget anslagne årliga ränte-ersättningen fran Stats-Verket, utgörande för åren 1820, 1831 och 1832, tillsammans 85,998 R:dr 16 sk. 3 r:st. blifvit använd, dels tili fullbordande af ännu återstående arbeten, dels till afbetalning, ej mindre af annan skuld, än äfven å Bolagets sednare Lån frun Banken; så att, i-fullkomlig öfverenskommelse med vilkoren för beviljandet af detta Lån, detsamma vid innevarande års slut b lifver tillfullo betalde; att Canal- och Sluss-inkomster från Segelfartcns öpnande till och med 1822 års slut, utgjort endast 2502 R:dr 16 sk. 4 r:st, hvaraf sista året influtit u4o5 ILtlr 8 r:st.; samt att sistnämde Summa to,rde vara den ungefärliga afkomst af Canal-Verket, som ännu i flere år kan påräknas innan flerfaldige omständigheter blifvit undanröjde, hvilke ännu måste anses vara hinderlige för den rätta fördel, som, ej mindre för det allmänna, än för de enskilde Bolags-Intressenternes, borde kunna af denna Canal-anläggning påräknas, och hvaribland Utskotten funnit särdeles afseende böra fästas å den omständighet, att Söder-Sluss här i Stockholm i ganska betydlig mån gör för större fartyg omöjligt att taga vägen hit genom Södertelje Canal, utan att vid af- och inlastningen få vidkännas flere besvärligheter.
Då Betänkande/l* 4°9 Då Utskotten för sin del ansett någon fråga icke böra uppstå, om inlösen och fortsatt förvaltning för allman räkning af Soderteljes Canal-Verk, i anseende till de flere nogsamt, genom både sakens natuf och erfarenheten styrkte anledningar, att dylike företag, under allmän förvaltning sällan uppfylla ändamålet, så fullständigt och med så lindrig kostnad, som då de under enskild administration få bero af en för egen räkning samt under Med-interessenters Controll ofta mera verksam omtanka; hafva Utskotten åter å andra sidan, på grund af det som förr blifvit anfördt, funnit Södertelje Canal-Bolags Interessenter hafva fullständigt uppfyllt alla de skyldigheter de åtagit sig, och genom bety dl i ge bidrag äfven derutöfver med särdeles berömligt patriotiskt nit tillvägabragt fullbordandet af det arbete, i afseende hvarpå de förenat sig, utan att hittills af sine derpå använde penningar hafva hämtat den ringaste afkomst; samt sålunda gjort sig förtjeiite, att genom ytterligare allmänt understöd biträdas uti deras företag, som ännu på långt när icke kalt anses vara afslutadt , enär Verkets underhåll och öfrige Utgifter icke kunna bestridas genom inkomsten af Canalett och Sluss-Verket, än mindre alla de arbeten fullbordas, som ännu återstå för tillvägabringandet af den fullkomliga nytta, som af Canalen skulle kunna i allmänt och enskildt afseende hämtas och vid bestämmandet af det sätt, hvarpå 26 * 41 o Stats- Utskottets Jetta allmänna understöd skulle kunna lemnäs, hafva Utskotten först ansett sig höra fästa sin uppmärksamhet vid Bolagets förhållande till Rikets Ständers Bank, enligt hvilket förhållande Bolaget, efter detta år skedd full inbetalning af'dess senare
Lån, likväl kommer att fortfarande vara i skuld hos Banken, för den detsamma vid i8i5 års Riksdag beviljade Summa 100,000 R:dr, hvarå, enligt de föreskrifter, som då lemnades, utom genast löpande årlig 3 procents ränta, 4 procent å primitiva Capitalet bör årligen inbetalas, så snart Verket hinner så vida fullbordas, att någon revenue deraf kan erhållas, intilldess hela Lånet blifvit till fullo licjvideradt.
Fullkomlig afskrifning och eftergifning af denna Låne-Summa hafva Utskotten ansett icke böra sättas i fråga , dels i anseende lill det äfventyrliga praejudicat, som derifrån skulle, i anseende till åtskillige andre Bankens fordringar, kunna hämtas, dels med afseende å det ännu icke utredda skick, hvaruti frågan örn en större eller mindre möjlighet af återbetalning genom betydlig inkomst af Södertelje Canal för närvarande visar sig, men att nu fastställa , det till nästa Riksdag icke någon Ränte- eller Capital-afbetalning å berörde Bolagets skuld till Banken 100,000 R:dr komma att fordras _, hvarigenom en besparing af 3ooo
R:dr uti hittills vanlige utgifter tillskyndades Bolaget, hafva Utskotten funnit vara ett af de lämpligaste understöd, som nu jkunde och borde Bolaget förunnas.
I afseende åter på de anslag af allmänna medel, som Utskotten derjemte ansett kunna blifva nödige., att nu liksom vid förra Riksdagen, göra till förmon för detta Canal-Verk, hvars behöriga underhåll och fullkomnande måste anses vara af högsta vigt; hafva Utskotten funnit ett sådant anslag ingalunda , såsom hittills, böra utgå under egenskap af ränta till Actie-egarne å deras insatte Capital, heldst som derigenom anledning skulle kunna gifvas till den åsigt, hvaraf följderne svårligen kunna beräknas, att Staten upptagit medel af Actie-egarne för att dermed fullborda arbetet, i stället för att desse sj elfve för detta ändamål förenat sig och af Staten njutit Lånebiträden; men i betraktande deraf att Södertelje Canal-byggnad, på sätt förut blifvit anfördt, ännu ej kail anses fullbordad, och med serdeles afseende å de stora uppoffringar Bolaget gjort, tillstyrka Utskotten ett årligt anslag för Södertelje Canal-Bolag af 15,ooo R:dr B:co, från och med år 1824 till och med 1828, att utgå af tillgångar för dylike anslag, hvarom serskild framställning förut af Utskotten blifvit gjord, emot skyldighet å Bolagets sida, att till denna tiden hafva bragt Canalen i fullkomligen färdigt skick ; hvilket tillika med åtskillige Ledamöters yttrade meningar till Rikets Ständers ompröfvande hemscälles.
Stockholm den 3i Julii 1823. 4 is Stats-Utskottets Utdrag af Protocollet, hållet vid Högloft.
Stats- och Banco-Utskottens sammanträde den 31 Julii 1S25- S, D. Viel justering af Betänkandet
N:o 3^6 i anledning af väckt fråga om anslag af Allmänna medel till Södertelje Canal-Verk, yttrade Herr Prof essoren m. m,, Doctor Franzén i Jag instämmer med glädje i den allmänna röst, som böjt sig till understöd för Södertelje Canals förbättring, dock med det förbehåll , att vid dess fullkomnande begagnas, så mycket numera möjligt är, de genom en sednare erfarenhet vunna och vid Götha Canal använda och pröfvade förkofringar i konsten och arhets-methoden, hvarigenom utan tvifvel i en framtid kan besparas det nu nödige bidraget af Staten till en inrättning, sorn redan bevist sill möjliga förmåga, att, då den väl fulländas och rätt styres och vårdas, underhåller sig sjelf, och lika mycket gagnar sorn hedrar Fäderneslandet, Herr Pergs^Mechanicus af Uhr, I anledning af Herr Doctor Franzéns anförande anser jag mig böra anmäla, att under de egentelige Byggnads-åren för Södertelje Canal, hade jag äfven den (önskan, att de arbets-methoder sorn blifvit antagne vid Götha, äfven måtte användas vid Södertelje Betänkanden. 4i3 Canal, ehuru jag ganska väl visste, att delocala olägenheter, söm försvårade arbetet på sednare stället, voro dels af den egna beskaffenhet, dels så ansenlige, att de vid Götha Canal använde methoder visst icke kunde afhjelpa desse; men de stora massorne af gräfning och muddring, hade åtminstone derigenom något lindrigare kunnat verkställas.
De vid Södertelje Gapal nu återstående arbeten äro likväl så föga betydande, att det visst icke för deras skull lönar mödan, att förändra Arbets-methoderne, Och skulle, efter derom nu tillika gjord begäran, desse yttranden det afgående Betänkandet till Rikets Ständer åtfölja.
Ex Protocollo 1. M. Spens, Ankom den iq Augusti 180S, N:o 377, Riksens Höglofl.
Ständers Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts Utlåtande öfver Herr Lagerhjelms motion, rörande grunderne för inrättande af Rikets försvars styrka.
Ridderskapet och Adeln har Herr Lagerhjelm, Pehr, uti väckt motion, 4*4 Stats-Utskottets framställt nödvändigheten att, för inrättandet af Rikets försvars styrka, bestämma sådane grunder, att den under minsta möjliga ansträngning af National-kraft i fred, dock må uttrycka den högsta möjliga National-kraft i krig.
Herr Lagerhjelm har äfven fullständigt utvecklat skälen till denna framställning samt uppgifvit någre åsigter af ämnet, såsom möjligen ledande till ett önskadt resultat.
Sålunda har Herr Lagerhjelm, i afseende på Sjöförsvaret, ansett Sverige, med dess vidsträckte kuster och Skärgårdar, först höra sträcka sin omsorg till utrustandet af tillräckliga Skärgårds-Flottor, hvilket vapen jemväl vöre mera öfverensstämmande med landets tillgångar, och, beträffande Armeens Organisation, trott endel af Stammen kunna ställas på vacance, emot det att Beväringsmanskapets öfningar utsträktes så väl till tiden som till Classernes antal. Motionären, som genom bifogade Calculer närmare bestämt de åsyftade förändringarne, och ådagalagt det deraf uppkommande resultatet, liar slutligen förklarat sig anse nödigt, det män, hvilkas kunskaper tillhörde alla frågan angående grenar och yrken, utsågos att undersöka: huruvida Rikets försvar, så till lands som sjös, är sammansatt efter menskliga reffeclioners högsta fordringar i detta ämne, om uppbörden, förvaltningen och redovisningen af de härtill bestämda anslag ej tarfva förändring; och slutligen hvilka besparingar kunna åstadkommas, då försvaret noga afväges efter Nationens krafter Betcinkanden. 415 ?.tt bära dess tyngd, samt föreslagit, att Riksens Ständer om en sådan undersöknings verkställande, måtte Los Kongl. Maj:t göra underdånig anhållan.
Denna motion , jemte de deraf föranledde anföranden, bafra blifvit remitterade till Stats- och Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning; och det är, efter noggrann profning, af detta vigtiga och grannlaga ämne, som Utskotten nu gå att meddela det yttrande, att Utskotten väl anse föremålet för denna motion, eller organisationen af Rikets stridskrafter på det för Riket mest gagneliga och tillika minst betungande sätt vara ett ämne, som egenteligen tillkommer Kongl. Majrts
Nådiga förordnande; men tro dock, att Riksens Ständer icke böra tveka, att inför Kongl. Maj:t öppet tillkännagifva, det Piikets Ekonomiska ställning icke medgifver någon tillökning, utan fasthellre, under fredens lugn, påkallar minskning uti Stats-bidragen, samt, med anledning häraf och med afseende på Rikets framtida sjelfbestånd, och det behof hvarje folk äger af besparad och färdigvarande kraft till sitt försvar i farans stund, hos Kongl.
Majrt underdånigst anhålla, det Kongl.
Majrt täcktes så organisera Rikets Lahdtoch Sjö-försvar, att det med minsta möjliga uppoffring under freden, dock må medgifva ett kraftfullt motstånd i händelse af fiendteligt anfall.
Då derjemte, dels genom redan vidtaga ne försvars anstalter, dels genom deli förening, Kongl. Maj:t ärofullt verkställt med ett tappert folk, Sveriges trygghet blifvit så väsenteligen försäkrad och elt kraftigt understöd, i händelse af krig, Riket beredt , anse Utskotten Riksens Ständer, i sammanhang med nyssnämde underdåniga anhållan, nu böra, med tillförsigt om Kådigt afseende , yttra den lifliga önskan, att Kongl. Maj:t, vid Armeens organisation, måtte vara Öfvertygad , att Svenska folket, för fattigt att täfla med rikare Nationer i Underhållandet af en stor stående Annee, vill och skall genom en allman beväpning bidraga till försvaret af sina Landamären; samt, vid Flottans åter, taga i Nådigt betraktande de fördelar våra kuster erbjuda, så i afseende på mindre Fartygs hastiga uppbyggande, sorn på deras bemannande med sjövandt folk.