Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Hedervärda Bonde-Ståndet blir kanske det sorn mest skall komma att lida om en sådan tillökning beviljas.
Från Nämndemannen till Eagmannen, liar en hvar i Embets-resor skjuts för flera hästar derefter uppgör han sin arfvades-räkning och den blir i samma mån dryg, som skjutslegan blir högre.
Länsman, Fogde, Landtmätare, Häradshöfdinge med flera—■ alla dessa, som af Bonden ofta påkallas och behöfvas, måste genast dyrare betalas.
Detta gäller äfven för alla andra, sorn af Allmogen, till jRiksdagar, sammanträden, eller hvad sorn heldst, få något särskildt uppdrag, ögonblickets vinst, sorn några få af detta Stånd kunde vinna, skall tungt Dm 16 Juli. tungt återfalla på de flesta , och gå fullkomligen ut igen af alla.
Några korta allmänna anmärkningar vid deta 1809 utkornne Förordningen, rörande Skjuts-anstalterna i Riket, torde jag ock få tillägga.: 1:0
När tiden är bestämd för hvarje mil, och hvarje Gästgifvare ålagd att på stället pröfva om någon häst blifvit illa medfaren, så synes mig all säkerhet för den skjutsande vara vunnen, i synnerhet då han får vara med till stället; men att . han skall äga rättighet afl sjelf köra , det går alltför vida.
De flesta, som resa i vagn, hafva egna och vanda kuskar; andra, mindre förrnögne, köra bäst och rådligast sjelfva.
Att lemna lif och lem, hustru och barn i handen på en ofta halfrusig .Bonde-dräng, det bör ingen Medborgerlig
Lag kunna befalla; fy det strider både emot Guds och naturens.
Straffa eller ålägga ersättning om något af hvad den skjutsande tillhör tager skada, men bjud icke, att den resande, under räddhoga och mångfaldiga faror skall lemna sitt lif och sitt åkdon i den okunniges, ofta mindre vetandes, fria , det vill säga, egenvilliga disposition, 2:0 Uttryckligen bör stadgas, att, så snart dén skjutsande åker, bör han alldeles icke få fordra gångpenningar.
Ehuru detta är mot Förordningens både afsigt och lydelse, så händer det likväl ofta och vacker gräl på många ställen. 3:0
Om sommarn och vintern borde 2 personer få åka efter en häst.
Hela detta stadgande leder till prejningar och ledsamheter.
En far rerer med sia unga son, en mor med sitt späda barn, Den 16 Juli. 1417 barn , en inan med sin hustru i godt slädföre, Un enda är ofta tyngre än tre.
Bonden står bakpå , vill både kora och få gångpenningar, ObiUtghefén i dessa stadganden synes sä klar, sorn middagssolen. 4:0 Sjelfva Bonde-Ståndet borde lika med alla andra önska bestämdhet och billighet i alla hit hörande anstalter.
Högst sällan reser husfadren sjelf till Gästgifvaregården Hans tjenstedräng vänjer sig der vid sturskhet, afvighet och egensinnighet, och jag försäkrar att en sådan blir obändig och svårstyrd hemma, när han blifvit van, att egenmägtigt och obeskedligt uppföra sig borta. ... _ „ ]Jt supra; Ex Protocollo M. M, Rosbeck, Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad, den |6 Juli, Högvörd.
Prest-Ståndet den 14 Vallöf!.
Borgare-Ståndet den 14 _ Hederv. Bonde •
Ståndet dea 14 'Riksens Huglofl, Ständers Allmänna Besvärs- och Qeconoviie- Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om jemkning i den med de ärliga och Kungshästarnc i sjette Fög - Ben 16 Juli.
Fögderiet af Upsala Lån skedda förvandling.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Utskottet rernitteradt Memorial, har vice Talmannen A. J:son Hyckert framställt det, efter hans tanka, origtiga förhållande, som vid de så kallade årliga och Kungshästarnes förvandling till kol fått äga rum vid Skatte-Frelsehemmans rentornes upptagande i Upsala Bäns sjette Fögderi, eller Olands Härad samt Dannemora och Leufsta Tingslager, hvilka Bente-per» sedlars förvandling i berörde Fögderi skall vara så olik mot den för det nästgränsande femte Fögderiet faststälda, att då uti sistnämnde Fögderi en årlig häst gäller en half läst kol, har samma persedel i det sjette Fögderiet blifvit skattad lika med trefjerdedels läster kol, hvilken förvandling, ehuru den således vore 50 procent högre än i det femte Fögderiet, likväl kunnat anses dräglig, om icke, genom ett Konungens Nådiga Bref till Kongl.
Kammar- och BergsCollegierna af den g Juli 1766, det blifvit fastställdt, att kolen, då de icke in natura utgingo, skulle förvandlas till Spannmål och i femte Fögderiet utgå efter sex och trefjerdedels läster för en tunna Spannmål, samt isjette
Fögderiet efter fyra och en half läster för tunnan , så att, om det antages att. uti hvardera Fögderiet funnes I Mantal, å hvars renta tolf årliga och tre Kungshästar vore uppförde, så skulle uti femte Fögderiet desse förvandlas till sex och trefjerdedels läster kol, eller en tunna Spannmål, men uti sjette Seri 16 Juli. 1419 sjette
Fogderiet till nio och trefjerdedels läster eller två tunnor en fjerding j-|-;dels kappa Spannmål, deraf alltså en skillnad af mer än Etthundrade procent uppstod; och har, af sådan anledning, vice Talmannen deruti yrkat den' ändring, att ifrågavarande rente - persedlar måtte uti sjette Fogderiet förvandlas till enahanda belopp i Kol och Spannmål, sorn uti femte Fögderiet, och således, i afseende på lika rente-persedlar i bägge Fögderierna, lika beskattning aga rum.
Utskottet har haft under öfvervägande hvad salunda blifvit anfördt; och då vice Talmannen Flyckerts omförmäldte Memorial icke rörer yrkad ändring uti någon Allmän Oeconomisk Författning, utan angar endast en öfverklagad olikhet uti förvandlingen af den , under namn af årliga och Kungshästar , i ett enda Fögderi uti Upsala ]L'än utgående rente-persedel, emot ett annat, utan att vice Talmannen uppgifvit, eller på något sätt lemnat upplysning örn grunden eliev anledningen till den öfverklagade olikheten, har Utskottet ansett detta ärende vara af den egenskap, att det icke såsom något allmänt, utan såsom ett enskildt mål, kan betraktas; i följd hvaraf det samma torde, å ort och ställe sorn vederbör, få till den önskade rättelsen anmälas.
Dock varder detta till Riksens
Ständers närmare omprofvande vördsamiigen öl verlemnadt.
Juli 1 b 15•
På I42ö
Riddersk. och Ad Ledamöters vägnar A. Lantingshausen.
Pä Vallöf!. BorgareStåndets Ledamoters vägnar And. Fredin, På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Bryn.
BondeStåndets Ledamöters vägnar JVi/s Mänsson. M. M. Rosbeck» Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad. den 16 Juli.
Högvörd. Prest-Ständet den 14 — Vällofl. Borgare Ståndet den 14 Hederv» Bonde-Ståndet den 14 Riksens Höglofl.
St bider r Allmänna Besvärs■ och Oeconom ie-Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga , om inrättande af Arbets- och Uppf östringshus för Dal-Allmogen, Uti ett till Högvördiga Prest-Ständet ingifvet och till Utskottet remitteradt Memorial, har Herr Prosten Magister Ql. Chr.
Leffler gjort framställning om angelägenheten af utvägars vidtagande till förekommande af det bland DalAllmogen allt mer och mer til ltagande Sedeförderf och om de olägenheter, hvilka så väl för landet i allmänhet, som i synnerhet för de intill
Dalarne närmast angränsande orter, uppkomma genom Den 17 Juli. 1431 genom de årliga utvandringar på arbete, dem bemälte Allmoge företaga, utan att bekymra sig om deras i största torftighet hemma lemnade barn och ungdom, hvilka, sedan de i sådan mängd utströmmat, för att genom tiggande söka föda, att de nästan öfversvämma de närmast belägna orter, utan tillsyn eller vård af någon medföljande äldre person, och öfverlemnade åt deras eget sorgliga öde, naturligtvis skola till större delen gå förlorade, och de som blifva vid lif, så alldeles sakna all odling, att af dem hvarken arbetshåg eller något annat nyttigt och godt kan blifva-att påräkna; hvarföre ock Herr Prosten, till förekommande och hämmande af detta onda, föreslagit, att ett Arbets och Uppfostrings-hus måtte i Falun eller granskapet deraf varda inrättadt, dertill kostnaden kunde bestridas, dels genom en allmän Collect, och dels genom årliga Subscriptioner uti de Dal orten närmast belägne provinser ; så att Stats Cassan icke skulle besväras med någon annan utgift , än tilläfventyrs af ett måttligt I,ån till Verkets skyndsamma reglering, hvilket
Fån tillika med renta dock borde i Stats-Cassan återgäldas.
Utskottet, som funnit detta ämne vara ganska ömt och magtpåliggande, har haft detsamma under öfvervägande, och, jemte det Utskottet ansett sig. böra tillstyrka, att Riksens Höglo!].
Ständer ville hos Kongl Majit i underdånighet anhålla , det Kongl. Maj t i Nåder täcktes anbefalla vederbörande dess Befallningshafvande och Consistorium i orten, att gemensamt uppgifva förslag till de i ofvanberörde måtto öfver - i4 sä - Ben 17 Julié vérktagadé olägenheters afhjelpandé, tror tjtskottet sig tillika böra föreslå, att till Kohgi.
Majtts Eget
Nådiga godtfinnande måtte i underdånighet öfverlemnas, antingen att, på saft Hr Prosten leffler hemställt, bevilja en allmän Collett och Stambok öfver hela Piket för insamlande af medel till inrättningens verkställande , eiler ock, i händelse denna utväg icke skulle vara tillräcklig till ändamålets vinnande, i Nåder låta vidtaga andra åtgärder till denna af örtens stora behof påkallade anstalts befrämjande till verkställighet; hvilket dock till Riksens Höglofli Ständérs närmare ompröfvande vördsamligen öfverlémnas.
Stockholm den 12 Juli i815.
Eiddersk.
På Högv. Prést-Stån'- och Ad.
Eedamöters dets Redamölers vägnar vägnar A. Lantingshausen.
På Vallöf!. Rotgare- På Hederv.
Bonde Ståndets Jmdamöters Ståndets Eedamöters vägnar.
\ . ;.*■• ■ < M. M. Rosbeck. tlppläst lös Högloft.
Ridd. och Ad. den 17 Juli.
Prest-Ståndet den — Vallofl.
Borgare-Ståndet den 17 Héderv.
Bonde-Ständet den ; Vördsamt
Hå JBevillnings-Utskottet nu företager sig ätt
Den 17 Juli. 1435 att besvara de frän samtliga Biles-Ständen in-t komne särskilta anmärkningar vid Utskottets författade förslag till Bevill ningens utgörande, anser Utskottet sig af de frenne Bespectiva Stan» dens yttrade godkännande af sjelfva grunderna för Bevillningen, äga en verkelig tilifredsstäl* leise för dess bemödande att dela bördorna efter rättvisa och billighet, och att betrygga Staten otn den inkomst, som erfordras för dess upprätt* hållande, så att Utskottet tror sig kunna Undgå, all åtgärd till vederläggning af hvad några Ledamöter bland Högloft.
Bidd. och Adeln , nemligen Herr Grefve Henning Gyllenborg, Herrar von Hejne , Spaldencreutz och-Munck af Bosenschöld särskildt yttrat i afseende på deras förmodan om antagande af andra grunder, i synnerhet som deras anmärkning^?' icke äga till stöd några uppgifne detailler för tillämpningen och verkställigheten, och följakteligen sakna erfor-, derlig visshet, både om användbarheten och ont säkerheten af det föremål som sökes.
Särskildt finnes väl äfven Herr Grefve Gyllenborg hafva anmärkt, dels att Bevilinings-Utskottet bordt noga upptaga och pröfva de flera inkomna Project i detta ämne och anföra skälen, för dess vägran att dem antaga, dels ock att då det aflemnade förslaget endast skall vara såsom provisoriskt att anse, hade det samma långt fö£ detta bordt var i aflemnadt, på det Biksens Högloft.
Ständer jemväl sjelfve kunnat komma i tillfälle att granska de öfriga Projectema och icke blifvit nödsakade att nu vid Biksdagens annalkande slut blott fästa sig vid d-et som Utskottet an - 1424 Den 17 Juli* antagit; men utom det större delen af Projee» terna icke ens till Riksens Höglofl.
Ständer blifvit aflemnade förr, än långt efter Riksdagens görjan, torde en hvar lätteligen inse, att derest en systematiskt uppgjord vederläggning , med detaillerade skäl, skota författas, i anseende till hvarje Project, sorn inkommit, hade tiden ej allenast onyttigt blifvit använd, utan Utskottet äfven ovedersägligen saknat tillfälle, att med dess eget förslag inkomma å den tid , som skett, hvilka omständigheter äfven foranledt till enahanda behandlings-sätt vid de förflutna Riksdagar, då Bevillnings-Utskottet likasom nu arbetat på def Project, sorn blifvit antaget, och följakteligen icke bemödat sig med de öfriga Projecter, hvilka vid genomläsning och granskning icke funnits nöjaktige.
I öfrigt har Bevillnings Utskottet icke ansett dess åtgärd kunna så som provisorisk betraktas, annorledes än så vida det från Höglofl.
Sfats-Utskottet yrkade anslag skolat såsom' provisoriskt vara att betrakia; och då Bevillningsutskottet
Utan att afbida uppgiften härom , varit med dess Jleviflriingk-förslag så beredt, att det inom fä dagar efter det Stats-anslaget blifvit uppgifvet, kunnat dess Bevillnings project Riksens Höglofl.
Ständers granskning förelägga, kan Utskottet för egen del icke förebrå sig någon försummelse i dess åliggande pligt, i synnerhet då äfven andra Bevillnings ärenden, i afseende på Charta-Sigillata, Post-Taxa och Bränvinsafgift varit under dess handläggning, för att icke vålla hinder i Riksdags-ärendernas oafbrutna gång och afslutande, Hvad Den I7 Juli, 1425 Hvad vidare angar de emot sjelfva Bevillnings-förslaget och dess detailler författade anmärkningar , sä har Utskottet , som med nöje antager de upplysningar och rättelser, hvilka dervid ansetts tillämplige, äfven funnit sig af sjelfva framställnings-sättet lifvadt till en noga granskning af deras halt och beskaffenhet; och ehuru icke alla af dem som förekommit, kunnat antagas, förmodar Utskottet likväl, att jemväl sjelfva anmärkarne skola finna de i sädanä fall anförde skäl vara nöjaktige; enär Utskottet dessutom icke kunnat eller bordt vika från dess antagna grunder, så vida ej effecten i det hela skulle komma att förfelas.
Vid usta Art. har Hedervärda Bonde-Ståndet yrkat, att
Capitations afgiften ej borde bestämmas lika för den rika och den fattiga, utan i mån af deras olika vilkor indelas, åtmindstone i tre Glassér:
För de mest förmögna - 1 B:dr Mindre förmögna - — 3 a sk.
Mindst förmögna * —„ 16 —* Och i enahanda förhållande för Qvinnor.
Sedan, efter ofta ombytta grunder för Bevillningen, man omsider kommit derhän, att bestämma densamma, i anseende till det skydd Samhället lemnar, af Medborgerliga Lagarna; för personen, och hvarje persone rättighet tiII skydd och behof deraf är lika och enahanda; hvilket således icke kan mätas i män af en större eller mindre egendom, så följer ock deraf oyedersägligen att den personelle afgiften eller 5;te Bandet, ^ 17g. 180.
Capi - Den 17 Juli• capitationen, mäste i enahanda förhållande vara för alla och en hvar lika och enahanda.
Denna afgift , hvilken ager samma grund sorn de fordom faststälte Mantals-penningarne , är följakteligen lämpad till det belopp, att densamma utan någon synnerlig känning kan af alla och en hvar utgöras, med undantag af dem som sakna ali arbets-förmåga, genom ålder eller bräcklighet, och all tillgång genom medellöshet, och för dessas totala befrielse aro sådana utvägar öppnade, att de med den bestämda afgiften icke varda besvärade.
All afvikelse från ofvannämnda princip skulle dessutom föranleda till oreda och villrådighet, och ett godtyckligt välbehag hos Taxeringsman , hvilket vöre lika obehagligt för dem att utöfva , som för de skattskyldiga att sig underkasta; och kan Utskottet alltså icke förändra dess redan för Capitationens utgörande stadgade grund. 2 Art. i §. i Morn.
I anseende till Pen* ninge-Löntagäres afgift, hvilken Utskottet projecterat till olika belopp af större och mindre löner , har Herr Mannerstam yrkat, att derest all Töne afgift ej kunde försvinna, hvilket med rättvisa vore närmast förenligt, borde densamma blifva lika och enahanda för alla Löntagare, oell högst med en procent utgöras: heldst då afgift för synbar förmögenhet eller inkomst är utan afseende på ett större eller mindre belopp beräknad till lika och enahanda procent, skall samma grudd för Löne-afgiften äfven böra iakttagas, hvartill ock skall böra verka, dels att progressiva afgiften blifvit borttagen, dels ock, att med en större lön, otvifvelaktig!, en större lefnads kostnad
- Den 17 Juft. kostnad skall för innehafvaréri deraf vara förö enad. Bevilinings-Ut skotte t j söm L deri mari Ståtens behof médgifvit , projecterat nedsättning i allmänhet för aila I.öritagare och särskildt i eri. större mati för dem söm äga mindre iönéfj hade gerriä öriskat att genom dferi af Herr Männefslairi projecteraaé riédsättriingeri kunna underlätta Löntagares vilkör, men da allmänna béiiofvet påföfdräf Understödj hvartill eri hvar Samhällets medlem i man af dess tillgångar måste bidraga, så har ock Utskottet ej kunnat rind* ga att så länge orsaken fortfar, låta verkan, deraf ägd dess tillämpning 5 äfvensom Utskottet genom bestämmande af riri mindre afgift ^ å eri mindré Eon* trott sig hafva följt billighetens föreskrifter enligt de regler imellan löntagare, hvilka förut blifvit följde, och hvaruti deri afskalfade progressiva afgiften destomindre kririnat föranleda till riågöri förändring , sorn afgift af lött oell prögréssiv-afgift icke någonsin till deras grund med hvarannan ägt gemenskap.
Emot samma §. f Morn., har val afven Hédefvärda Bonde-Ståndet vrkät ^ att Ecclesiastik» Staten, Sorn riju'ef tionde och anslagen Spanntriäl, bör betraktas till afgift lika med ändra„ sorn ägä synbar förmögenhet , och i sådant afseende erlägga 4 procent af déräs inkomst; men emedan enahanda' grund för Bevillning af Ecclesiastik- Staten måste gälla, sorn för andra Embetsman är antagen, öcli icke något gällande skäl blifvit anfördt, ätt, i det allmänna stadgandet göra', föf EcclesiästikriStaten, något derisårri msi - 3428 Den 17 Juli. ma betungande undantag, så saknar Bevillningsutskottet all anledning att förändra dess redan i denna del gjorda förslag. I §.
I Morn.
I anledning af Herr Professor Forsells anmärkning, och då EcclesiastikStatens Tjenste-år räknas från d. 1
Maj ena året till samma tid det följande året, borde i enahanda följd Taxerings-året derefter lämpas, finner Utskottet Taxerings-året äfven böra i förhållande dermed anses, och att följaktligen efter den mening, som i I Mom, af denna §. slutas med extra ordinarie inkomst, bör tilläggas:
För alla Ecclesiastika Embets- och Tjenstemän, beräknas Taxerings året från den 1 Maj det år Taxeringen sker, till samma tid påföljande år.
Vid 2 §. 1 Mom. har Herr Mannerstam erinrat, att Minirni-afgiften för Grosshandlare i Stockholm och Götheborg, hvilken blifvit bestämd endast till 30
B:dr, borde höjas till 100 I?:dr och i lika förhållande i öfriga Städerna, heldst den Grosshandlare, som icke kunde erlägga en större summa än den förstnämnde, icke borde såsom sådan kunna anses; och hvars summas ringhet i förhållande till sjelfva yrket Herr Mannerstam förment följa af jemforelsen, dels med en Acteur, Danseur eller Musikant, som i högsta graden är taxerad till 25 B:dr, ehuru de sällan erhålla högre lön och inkomst än för uppehälle erfordras, dels ock med en Artist, hvars afgift är utsatt till 50 B:dr, ehuru stora Artister skola vara sällsynte, och lika mycket som Herr Mannerstam funne skäl att afgifterne höjas för en klass Närings-idkare, hvilka af Författningar ock
Den 17 Juli. *‘439 och Conjuncturen varit och äro gynnade , lika mycket bar Herr
Mannerstam ansett billigheten fordra att konstsnillet icke högt beskattas i ett iand, som endast medelmåttigt kan det uppmuntra.
Utskottet får härvid erinra, att då den år 18x2 faststalde Minimi-afgiften för Grosshandlare, nu äfven blifvit antagen, har uttryckeligen blifvit Taxeringsmännen föreskrifvet, att stadga afgiften i förhållande till den kända rörelsen, utan att vara bundne till någon viss klass, hvaraf är uppenbart, att då Bevillnings-beloppet bestämmes af behållna inkomsten, utgör Minimiafgiften endast ett Correctiv, eller en viss gräns, hvarunder afgiften ej får antagas, om än, genom tillstötta olyckshändelser eller andra tillfälligheter, inkomsten varit mindre, än i förhållande till Minimi-summans belopp; och då föjaktligen Minimi-afgiften endast i sistnämnde fall äger tillämpning, samt någon ökad Bevillning icke föranledt till en förökad Minimi.summa, kan af den framställda jemnförelsen mellan Minimi-afgiften för Grosshandlare och Maximi afgiften för Acteurer med flera, jemte Konstnärer, destomindre hämtas skäl att i dessa delar klandra Utskottets förslag , som Minimi afgiften i förra fallet tydeligen förutsätter förhöjningar i afgiften, och Maximi afgiften i det sednare är åtföljd af särskilta klasser inunder högsta beloppet, i de fall den högre afgiften ej äger rum; och bör Utskottet i öfrigt ej lemna obemäldt , att i afseende på Acteurers, Sångares med fleras ringa utväg till förtjenst, Maximi-afgiften, sorn fl
Den 17 Juli. som ar 1812 varit uppsatt till |-,o R:dr, blifvit till hälften deremot, eller. 25 R:dr nu nedsatt, me*} Pppep rättighet fö?
TaJveringsmännen, alt pj mindre för Acteurer , än för Artister, tillämpa de mipdre klasserna, s| vida de större ej anses bora äga nina? 2 § 1 Morn.
Bland de omständigheter, sorn enligt Utskottets tanka böra lända Taxeringsman till rättelse vjd bedömmande af Handlandes med fleres hehållna inkomst, är i redactionen upptaget de anledningar sorn kunna hämtas af ep större lefnadskastrtad, och den anmärkning, sorn hos Högvördtga Prest Ståndet blifvit gjortj > att en synbart yppigare mare uttrycker meningen och afsigteu, medgifyer Utskottet till antagande. 2 §• 6 Morn. X Vallöf!.
Eorgare-Stand»t ar väl yrkadt, att lgia ars redaction af detta moment, angående Borgare
Enka , sorn sitter i handel och rörelse, måtte blifva antagen i stälr let för don redaction, sorn nu blifvit gjord ; men emedaq den i obetydlig del förändrade upp* ställningen i ordalydelsen icke på mindsta sätt förändrar meningen, att nemligen Borgare-Knka Skall betala afgift lika med Borgare, så länge hon drifver Borgeflig Näring, och att hon skall vara fri från en sådan afgift då hon Burskap Uppsagt, samt då endast betala hvad i öfrigt öfter omständigheterna och författningar henne åligger, anser Utskottet icke något behof för handen att dess redaction förändra.
Emot den i 2 §.
Arbetskarlar i Stockholm , Götheborg och större Städerna äiag de - Den 17 Juli. 1431 de afgift, har Herr Grefve Henning Gyllenborg anmärkt, att densamma borde fördubblas, derföre att en större förtjenst derstädes är att påräkna, än annorstädes; men som den allmänna åsigten, att icke öfver höfvan betunga den arbetande klassen, icke kan med berörde anmärkning stå i förening, och en förmodad större inkomst i större Städerna otvifvelaktig! står i sammanhang med förökad kostnad till föda och husrum , så har Utskottet, då Stats-behofvet ej fordrat tillökning i Bevillningen , icke eller ansett sig böra den arbetande klassens vilkor på det yrkade sättet försvåra.
Vid samma 7 Mom* förekomma vidare följande anmärkningar:
Från Högvördiga PrestStåndet, att för Chirurger och Badare samt de som hålla Rakstuga, äfven en lägre dass än den som i 4:de Classen upptager 5 R:dr borde bebestämmas, hvilken kunde i de mindre Städerna blifva tillämplig.
Utskottet , som för SockneLäkare med practik, hvilka enligt anmälan äro i en del af Rikets norra landskap antagne , bebestämt för dem en afgift af 3 R:dr , anser sig äga fog att med dem jemföra lika beskaffade Chirurger i de mindre Städer_, och med bifall till anmärkningen projecterar en 5tte Class med 3 R:drS afgift.
Från Val loft. Borgare-Ståndet, hvad Doctoren, Licentiater och Språkmästare angår, att I stället för ordet utom tjensten bör tecknas utan tjenst; men som den lön i tjenst varande
Do* ctorer och Läkare med de flere njuta, hänföres under den för andra Fmbets- och Tjenstemän stad - 4 43« Den 17 Julh stadgade beskattning , och den särskilta inkomst de erhålla af practik, är af särskild egenskap och icke annorlunda kan anses, än lika med inkomst af annan näring eller rörelse, hvilken följakteligen vid tillämpning bör med densamma^ vidkännas enahanda afgift; så förmodar Utskottet anmärkningen i denna del vara besvarad och förfallen.
Samma Stånds anmärkning, att vid den classificerade afgiften för Handels expediter och Commissionairer bör tilläggas följande ord: som icke äro Borgare, godkännes så mycket heldre, som derest dessa personer äro Borgare, de ostridigt böra i slik egenskap betraktas.
I anseende dels till samma Stånds anmärkning, angående Hästhandlare, att den för medföljande qvinspersoner stadgade afgift 5
R:dr bör försvinna, dels till Vällofl.
Borgare * Ståndets enahanda anmärkning vid 4 §.
I Morn., rörande qvinspersoner som följa med Glas- och Postlins forare , emedan de ej skola äga rätt att dylika personer åtfölja, tinner Utskottet lämpligt att i redactionen utesluta
,N ej mindre qvinspersoner, än den stadgade afgiften för dem, och att orden i stallet böra lyda: