Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet den 24 October 1837, äfven besparas till Statsverket, för att vid framdeles skeende reglering af Bergslags-staten användas, 28 R:dr 16 sk., samt lön åt 1 Bergsfogde vid Alunbruket i Skåne, 196 R:dr 32 sk. eller tillsammans 337 R:dr 24 sk., samt dessutom blifvit upplyst, att ett Bergsrådsembete är ledigt, hvaraf lönen dels användes till förhöjning i de återstående 2 Bergsrådens lönevilkor, dels ock lil! statsverket besparas, har jag trott, alt, utun äfventyr för möj - 30 Stais Utskottets Utlåtande, M 87. ligheten af Bergs-kollegii fortsatta verksamhet, en nedsättning i anslaget skulle kunna ske. motsvarande de odisponerade medlen 337 R:dr 24 sk. samt en Bergsrådslön, 4752 R:dr, eller tillsammans 2,089 R:dr 24 sk. banko.» Af Herr Lagerhjelm, P. »Bergs-kollegium består af en tillförordnad President och 2 Ledamöter, summa 3 personer, sedan den vakanta rfidslÖnen af Kongl. Maj:t blifvit dels anslagen för tillökning i de 2:ne rådslönerne, dels indragen till statsverket.
Om nu Utskottets beslut att indraga en mot PresidentslÖHen svarande summa skulle vinna laga kraft, komme alltså detta Kollegium att bestå af blott 2 ledamöter.
Utskottet har, under erkännande af sin obehörighet att ingå i organisation af rikets embeten och tjenster, hvarken utvecklat sin åsigt, huru dess beslut öfverensstämmer med Kongl.
Maj:ts nådiga instruktion tor Verket, eller ådagalagt, huru de mål skola till slut förhjelpas, vid hvilkas handläggning de qvarvarande 2:ne ledamöterna stanna i olika tankar.
Detta Utskottets förfarande synes mig innebära ej blott en organisation, som icke tillkommer Utskottet, utan derjemte en organisation, hvarigenom handläggningen af de ärenden, som ännu tillhöra detta verk, kunde blifva omöjlig.
Jag reserverar mig derföre l:o. emedan Utskottet, utan föranledande af Kongl. Maj:ts nådiga proposition eller af någon riksdagsmans motion, ingått i organisationen af ett embetsverk; 2:o. emedan denna organisation icke medgifver ärendenas oal brutna gång, utan innebär möjligheten af deras afstannande.»
Vid 5:te punkten, Morn 6, angående Fjerdingsmännen: Af Herr af Harmens: »Vid beslutets lättande om Riksdagslullmäktigen Byströms motion yrkades inom Utskottpt, att denna fråga borde behandlas gemensamt med Ekonomi-utskottet, men denna begäran afslogs med 24 röster mot 43, ehuru motionen äfven innehåller sådana ämnen, hvilkas behandling uteslutande tillhör sistnämnde Utskott.
Det hade dessutom varit så mycket lämpligare att bifalla minoritetens yrkande, sorn det icke var för Utskottet obekant, att frågan om sättet för fjerdingsmanstjenslens utöfning just är under öfverläggning i Ekonomiutskottet, till följe af den klagan, som lill Rikets
Ständer blifvit framförd från alla delar af riket, genom allmogens fullmäktige i Bondeståndet.
Den tunga, som genom Kongl.
Förordningen af den 4 Juni 4850 blifvit lagd på större delen al jorden i landet, är i sig sjelf så tryckande och så främmande för bestyr af kommunal beskaffenhet, att, då motion blifvit väckt att genom statens mellankomst utverka någon lindring i denna pålaga, borde icke tillfället försummas att fullständigt lösa frågan genom Stats- och Ekonomi-utskottens gemensamma bemödanden.
Om denna nu gjorda framställning vinner understöd hos Rikets Ständer, torde blif - Stals-Ulskoltets Utlåtande, M 87. 31 va nödigt, att denna punkt återremitteras, för att af Stats-utskottet behandlas gemensamt med Ekonomi-utskottet».
Häruti instämde Grefve Mörner, C. G. och Herr Bildt, D. G. samt Riksdagsfullmäktige Matts Persson frän Stockholms Län, Carl Ersson från West manlands Län, David Andersson från Hallands
Län och Christen Andersson från Malmöhus Län.
Vid 7:de punkten, Ultuna landtbruksinstitut:
Af grefve Mörner, C. G. »Emot Utskottets beslut att tillstyrka förminskning af antalet utaf fri-elever vid institutet ifrån 6 till 4 på samma gång, som anslaget är vordet höjdt ifrån 4,000 till 8,000 R:dr, får jag mig reservera.
Vid inrättandet af Ultuna landtbruksinstitut ansågs det såsom en icke ovigtig fördel, att, i anseende tili institutets belägenhet i granskapet af en universitetsstad, ynglingar med mera bildning, men med tilläfventyrs otera inskränkta förmögenhetsvilkor, skulle kunna finnas hugade att vid institutet söka undervisning, men då, genom den nu föreslagna förändringen, institutets verksamhet, sådan densamma komme att af staten blifva utstakad, skulle egentligen utgå på att bilda ämnen till Rättare, befarar jag, att det hufvudsakliga ändamålet med den vid Ultuna inrättade högre landtbruksskola kan komma att i väsendtlig mån förfelas.
Man har visserligen invändt, att betalande elever skulle komma att fortfarande vid institutet emottagas, men dels utgör iakttagandet häraf icke något vilkor för det ifrågasatta statsanslagets t i ilgodonj utande, dels följer icke af det omnämnda förhållandet, att institutet kan komma att begagnas af sådane, i mera torftiga omständigheter stadde ynglingar ur de bildade klasserna, för hvilka fri-elevsplatserna blifvit afsedda, serdeles som den afgift, hvilken af betalande elever vid Ultuna institut fordras, icke är obetydlig, då den jemföres med hvad som betalas vid andra inrättningar, t. ex. vid Carlberg.
Till följd häraf . och enär vid de redan befintliga lägre landtbruksskolorne ett jemförelsevis rikligt tillfälle finnes för rättare-lärlingar att erhålla den för dem erforderliga daning, hvaremot icke vid alla dessa skolor så kallade elever emottagas, har jag trott antalet af fri-elever vid Ultuna böra bibehållas oförminskadt.
Någon obillighet torde äfven så mycket mindre kunna anses ligga uti vidhållandet af detta vilkor, som detsamma blifvit af institutets styrelse sjelf erbjudet vid 1847 och 1848 års riksdag i sammanhang med framställningen om erhållande af det vid nyssnämnde riksdag beviljade anslag af 4,000 R:dr, och, enligt den af styrelsen då uppgjorda beräkning öfver kostnaden för betalande rättare-lärlingar, för hvar och en sådan skulle erfordras 50 R:dr om året, hvilket för den nu föreslagna tillökningen af 18 rättare-lärlingar skulle göra en 32 Stats-Ut skottets Utlåtande, M 87. årlig statsutgift af 900 R:dr behöflig, men årlig tillökning i anslaget af 4,000 R:dr blifvit begärd och af Utskottet tillstyrkt.»
Häruti instämde herr Nordvall.
Vid 18:de punkten, mom. 2, litt. a, angående inrättande af tekniska skolor:
Af friherre Palmstjerna och herr Bildt, D. G., samt af Harmens, H.
O. Af herr Lagerhjelm, P. »Närvarande tid är en öfvergångstid. äfven i afseende på industriens ställning till vetenskapen.
I fordna dagar var det uppfinningen eller händelsen blott, som gaf fart och utveckling åt näringarne, hvilka kemien till stor del hade att tacka för sitt kunskapsförråd.
Nu deremot har vetenskapen vuxit modern öfver axlarne och utbredt sitt förråd af användbara kunskaper med sådan rikedom, att resultaterne gifvit upphof åt en ny vetenskap: teknologien.
Alla civiliserade folk hafva täfla t om att tillgodogöra dess lärdomar, för att derigenom göra naturens alster och nationalarbetet mera vigligt på verldsmarknaden.
Sverige äfvenså.
Ett fjerdedels århundrade har förflutit, sedan teknologiska institutet i Stockholm erhöll sitt anslag af Rikets Ständer.
Majrt hörde Yetenskaps-Akademien öfver institutets organisation, yttrade den, »att det icke gåfves något mera ändamålsenligt och i längden mindre kostsamt sätt att försäkra näringarnes stigande utveckling för den väsendtliga del, som de bero af vetenskapernas biträde samt af en utöfver den vanliga omedelbara handläggningen påkallad serskild konstfärdighet, än att på en pun&t och efter hand pd flera punkter i riket formera så beskaffade undervisnings- och rådfÖrings-anstalter, som den ifrågavarande.»
Man ser, att
Vetenskaps-akademien redan då förutsåg behofvet och nyttan af (lere undervisningsverk i teknisk riktning, och Kongl. Maj:t har nu funnit tiden vara inne (se Departements-chefens yttrande i Statsråds-protokollet pag. 17).
Stats-Utskottet har dock kommit till ett annat resultat, hvaremot jag reserverar mig på följande grunder.
Att tidpunkten är kommen för utvidgandet af tekniska läroanstalter äfven i Sverige, antydes dels af en mängd enskilda och kommunala framställningar i ämnet, dels af de arbetande folk-klassernas väckta kunskapsbegär, dels ändtligeu af de energiska åtgärder, alla civiliserade nationer vidtagit, utaf hvilkas varu—ti11- verkningar Sverige icke kan vara eller förblifva oberoende.
De arbetande klasserna inom Sverige äro nu väckta på de fördelar, på den lyftning, som kunskapen förmår att meddela åt det råa arbetet.
De längta efter delaktighet af den kraft, intelligensen förmår att gifva dem.
Må denna längtan ställas tillfreds, och man Stals-Ulshollcls Utlåtande, M 87.
33 man har St detta ädla reformbegär gifvit en rigtning, som på en och samma gång stödjer den allmänna ordningen och ger arbetaren en högre, moralisk lyftning.
På dessa förenade skäl har jag ansett tiden vara inne att stifta en ny teknisk läroanstalt i södra delen af riket, på den ort Kongl. Maj:t finnér mest lämplig.
Jag tager för afgjordt, att anläggningen sker i stad, hvarest allmänt läroverk re dan finnes, hvaraf följer att flere af de läroämnen, hvilka äro afsedda i den af Departements-chefen beräknade undervisningen, kunna inhemtas uti statens allmänna läroverk, såsom mathematik, botanik, zoologi, språk, historia och geografi.
Ett årsanslag af 3,000 R:dr banko torde derföre vara tillräckligt för detta ändamål.
» Af herr Fähraeus, 0. J. »Emot det, med endast en rösts pluralitet fattade beslut, att afstyrka allt afseende å Kongl.
Maj:ts nådiga framställning om anvisande af medel till inrättande af tekniska elementarskolor, får jag mig reservera på följande grunder:
Staten har i sjelfva verket icke grundlagt mer än en enda teknisk läroanstalt, ehuru bidrag någon tid lemnats åt 2:ne andra, som genom enskildes försorg och uppoffringar stiftats.
Af dessa sednare, är den ena, eller Stockholms Slöjdförenings skola, afsedd för redan vid handtverk fästade personer inom kom munen, och är i följd deraf, äfven med afseende å läroämnena, af ett inskränktare omfång.
Undantages således denna, har i Sverige, efter anläggandet af de 2:ne sedan åren 1826 och 1828 befintliga, eller under nära V4 århundrade, någon teknisk undervisnings-anstalt icke tillkommit.
Under denna tidrymd har andra länders industriella verksamhet, synnerligast i de delar, som bero af mekaniska eller i allmänhet tekniska färdigheter, gjort jätteframsteg.
Om vi, i anseende till ringare kapitalstyrka, icke kunna i vissa näringsgrenar hålla jemna steg med dessa länder, så böra vi dock icke vara likgiltiga för verkningarne af att blifva alltför långt efter.
Här är icke blott fråga om täflan med den utländska konstflitens alster på verldsmarknaden; det gäller äfven, oberoende deraf, näringslifvets utveckling inom oss sjelfva och inflytandet deraf på nationalvälmågan.
Men konstflitens befrämjande beror framför allt af kunskaper; och då ingen uppoffring är mera produktif än den, som göres för dylikt föremål, anser jag det vara en missförstådd hushållningsgrundsats att tillbaka hålla hvarje medel dertill, som statens tillgångar möjligen kunna medgifva.
I hvarje civiliseradt land är ordnandet af de allmänna uppfostrings- och undervisnings-anstalterna — och härtill måste de ifrågavarande ovedersägligen vara att hänföra — en statens angelägenhet.
Försummas något deraf, är det ett fel antingen af styrelsen eller af representationen.
Sedan Bih. lill. R.
Prof. i 830 & 1831.
A Sami., 1 Afd.. 29 Haft. 3 34 Slals-Ulskollels (Jllålande, M 87. den förra afgifvit förslag i ämnet, beror det af den sednare, om hon vill och kan taga stillaståendet på sitt moraliska ansvar.
Liksom jag anser det ostridigt, alt ifrågavarande läroanstalter i det hufvudsakliga, eller allt sorn rörer de tekniska och dermed närmast sammanhängande kunskapsarterna, omöjligen kunna med de allmänna skolorna förenas, utan måste, på samma sätt som undervisningsanstalterna för jordbruk, för fria konsterna, för krigsyrket o. s. v. vara fristående, tror jag det vara angeläget, att berörde läroanstalter varda inom landet fördelade så, att intetdera af de mera befolkade landskapen varder från dem alla alltför långt aflägset.
Många utmärktare naturanlag skulle eljest blifva ouppodlade och för samhället förlorade.
Då jag, med hänsigt till för handen varande omständigheter, velat inskränka mig till det mest angelägna, har jag derför ansett medel böra företrädesvis anslås för en teknisk elementarskolas inrättande inom rikets sydligaste landskap.
I betraktande derjemte af att en del af de ilrågaställda läroämnena borde kunna vid de allmänna skolorna inhemtas, och att, i mån deraf, någon nedsättning uti det i Kongl. Maj:ts nådiga proposition beräknade anslagsbelopp synts kunna ega rum, har jag röstat för det tillstyrkande, att ett anslag af 5,000 Ridr årligen måtte anvisas till inrättande af en teknisk elementarskola i Malmö eller någon annan i Sveriges sydligaste landskap belägen stad, som Kongl. Maj:t kan finna dertill lämplig, med det af Kongl. Maj:t föreslagna vilkor, att den stad, der nämnde skola inrättas, åtager sig att för densamma bekosta nödig lokal, jemte inredning och uppvärmning deraf, samt bord och bänkar; hvarvid jag för öfrigt ansett de vid sådana anslags beviljande vanliga bestämmelser böra ega rum, att reglemente för ifrågavarande skol-anstalt och dess förvaltning bör af Kongl. Majit utfärdas, och att Kongl. Majit må berättigas att, till anskaffande af de för skolan erforderliga apparater, instrumeritalier och böcker, använda första årets statsanslag.
» Häruti instämde Herrar Waern, Grape, Lindström och Norin; samt af Prosten Schram, Herrar Gråa och Nordvall samt riksdagsfullmäktige!) Christen Andersson från Malmöhus län.
Vid 18 punkten, moni. 2, litt. b. angående anslag för Svenska Slöjdföreningens söndags- och afton-skola.
Af Friherre Palmstjerna och Grefve Mörner, C. G. Af Herr Lagerhjelm, P.
»Utgifts—afdelningen hade tillstyrkt 2000 Ridr Rico »till Kongl. Majits nådiga disposition antingen till nämnde skolas utvidgande, eller »till inrättandet af en förberedande afdelning, inom det teknologiska institutet. »Då Slöjdföreningen är en privat inrättning, beroende på årsafgifters erläggande af »ledamöterna, och således i saknad af den garanti för kommunens tillskott, som Slals-Ulskollcls Utlåtande, 87. 35 »ensamt kari försäkra inrättningens bestånd, samt jag i öfrigt gillar utgifts-afdel»ningens betänkande får jag upptaga det såsom min reservation.» Af Herr af Harmens och Doktor Stenhammar.
Vid 18:de punkten, mom. 4 angående förhöjning i anslaget till Chalmerska slöjdskolan i Götheborg.
Af riksdagsfullmäktige!)
Per Persson från Örebro län.
Vid 19:de punkten i fråga om anslag till navigationsskolan i Stockholm.
Af Herrar Bildt, Fåhreeus och Wcern. Af Herr Gråå, J. F: »Genom beslut af Rikets Ständer vid 1840—41 årens »riksdag bestämdes, att, emot det vissa föreskrifna vilkor, hvaribland anskaffande »af nödig lokal, fullgjordes, skulle, bland andra städer, äfven Stockholm, till be»stridande af kostnaderne för en navigationsskolas underhållande, årligen få upp»bära ett belopp af 2,800 R:dr Banko.
Visserligen beviljades detta anslag, lika»som en mängd andra, endast för den tid, då uppgjorde statsreglering omfattade; »men summan biel' icke dess mindre vid nästföljande riksdag, till fortsatt utgående, »anvisad.
Innan 1847—48 årens riksmöte inträffade, hade likväl blifvit kändt, »att genom ett af dåmera aflidne Grosshandlande!) Air.
Rydberg upprättadt testa»mente, en betydlig penningesumma blifvit för ett likartadt ändamål anslagen.
Un»der förutsättning, att den sålunda testamenterade summan skulle för den i Stocksholm inrättade navigationsskolan blifva disponibel, beviljade Rikets sednast för— »samlade
Ständer endast vilkorligen och för 2 år det till skolan ditintills årligen »utgångna bidragets fortfarande.
Emedlertid har nu inträffat, att, oaktadt försök »blifvit gjordt, att till den i Stockholm inrättade navigationsskolan få använda de »af Grosshandlanden Rydberg testamenterade medlen, det hinder derför mött, att »den Direktion, sorn jertulikt testamentet, ägt att disponera öfver Rydbergska do»nationsmedlen, förklarat, att, då
Direktionen beslutat använda dessa medel i an»nan rigtning, än som blifvit afsedd med den af staten inrättade navigationsskolan, »nemligen till undervisande af unga personer i det praktiska af sjömansyrket, för »de delar, som tillhöra jungman, matroser, båtsmän, med flere, äfvensom i följd »deraf vidtagit anstalter för inrättandet af en praktisk sjömansskola, Direktionen, »mod orubbadt bibehållande af grundfonden, ämnade, att, i den mån tillgångarne »medgåfve, allt mera utvidga stiftelsen uti den antydda praktiska rigtningen,j men »deremot ansåge sig icke kunna, ulan ett i laga form tillkommet domslut, till »staten afträda, och för andra föremål, än som efter Direktionens uppfattning, bäst »med testators afsigt öfverensstämde, använda större eller mindre del af fonden.» »Då nu Stats-utskottet, oaktadt den fullt utredda omöjligheten, att för den »i hufvudstaden inrättade navigationsskolan kunna disponera någon del af de Ryd - Siats-Utskottets Utlåtande, JU 87. »bergska donationsmedlen, likväl icke tillstyrkt mera än ett års anslag till skolans »vidmakthållande, befarar jag, att efter detta årets utgång, Direktionen öfver »samma skola nödgas, i brist af medel till lärarnes aflöning, inställa undervisnin»gen.
Stockholms stad har dock, i förlitande på helgden af Rikets Ständers be»slut, att, emot tillhandahållande af nödig lokal, få åtnjuta det stadgade anslaget »till skolan, låtit med högst betydlig kostnad anskaffa och iordningställa en sådan »lokal.
Att anslaget, då det först beviljades, endast bestämdes att utgå för viss »tid, var naturligt, emedan det dij icke kunde beräknas längre än till den näst»följande statsregleringen.
Men att detta anslag, såsom nu skett, skulle indragas, »torde ingen kunnat i förväg föreställa sig, helst någon antydan derom icke i »det första beslutet förekom.
Den åtgärd, som å navigationsskoie-direktionens sida »kunnat vidtagas, för erhållande af de Rydbergska donationsmedlen, har ägt rum, »men, på sätt Kongl, Maj:ts nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och »behof utvisar, har försöket åcke lyckats; och, att genom rättegångs anställande, »något skulle vinnas, är alldeles osannolikt, då Kongl. Maj:t, efter Kommers-kollegii »och Justitiekanslers-embetets hörande, funnit någon åtgärd i sådant hänseende »icke kunna, eller böra, vidtagas.
Vid detta förhållande anser jag Stats-utskottet, »både ur rättvisans och billighetens synpunkt, hafva bort tillstyrka Rikets Ständer »att, under hela den tid nu förestående statsreglering omfattar, bevilja fortfarandet »af anslaget till Stockholms navigationsskola, med 2,800 R:dr Banko årligen; »hvadan jag emot Utskottets nu afgifne förslag mig reserverar.»
Vid 20:de punkten, angående förhöjning i arfvodet för lärarne vid navigationsskolorna i Götheborg, Gefle, Malmö och Hernösand: af Herrar Fåhraus, Grape och Norin.
Vid 21 :a punkten, angående navigationsskolas inrättande i Westervik : Af Lektor Wallman.
Af Herr Warn, som ansåg Rikets Ständer böra till en navigationsskola i Westervik bevilja ett anslag af 700 R:dr årligen, emot vilkor, att staden bekostar de för skolan erforderlige hus och byggnader, samt att, om staden ej inom viss föreskrifven tid denna skyldighet fullgör, frågan om anslag må förfalla.
Af Herrar Lindström, Norin och Wedberg, hvilka tillstyrkte beviljandet1 al ett anslag för inrättande af navigationsskola i Westervik, enär denna stad till näringsfång hufvudsakligen hade handel och sjöfart, och exporten derstädes varit i jemn progression, samt skeppsfarten så tillvuxit, att på 2:ne år lästetalet blifvit med en tredjedel tillökt, äfvensom de 50 fartyg, hvarmed sjöfarten från denna stad Slals-Uttliollels Ullåtund<‘, JH 87. 37 stad nu idkades, till större delen besökte’ transatlantiska hamnar.
Att sålunda denna stad, i förhållande till de städer, hvarest navigationsskolor redan 1'unnos] inrättade, vore i stort behof af en bildnings—anstalt för sjömän kunde icke bestridas; och fyllandet af detta behof vore så mycket svårare, som undervisning i sjömansyrket nu mäste, med stora kostnader, sökas antingen i det 17 mi! från Westervik belägna Calmar eller ock i Wisby, till hvilken sednare ort öfverfarten väl icke vore serdeles kostsam, men hvarest vistandet dock ofta medförde den olägenhet, att återvändandet till hemorten icke kunde ske så tidigt på våren, som erfordrades för att erhålla plats på de för året på längre resor utgående fartyg.
Bill. lill H. SI.
Prot. 1830 Jc 1851. 4 Sami., 1 Afd., 29 Haft. I 6 STOCKHOLM, TRYCKT IIOS JOH. BECKMAN, 1851 Sjette II S:ma 1849 års Riksstat anslår. 18,000 — 7,000 — — 17,624 52 — 31,917 45 4 20.144 2,450 — 30,412 8 3.000 — — 34,561 28 10 19.222 11 4 22.484 14 5 13.620 22 5 22,824 9 9 7.106 52 11 18,393 41 7 8 749 27 19,077 59 — 16.819 27 9 13.215 9 3 9,575 6 5 14,260 40 9 13.059 55 5 21,518 28 6 19,788 19 1 15.039 34 f* ti 16.777 24 — 20,683 25 9 24,189 44 9 19.817 15 7 18,608 12,355 52 13,964 41 1 12 315 9 9 6,000 — 10,866 16 140 1- 375,585 2 5 Civil-Departementet. 3 k Stats-Räden utan Departementer Lön Taffelpenningar Departements-Chefen:
Lön Taffelpenningar ....
Departementets expedition: Expeditions-Chefen Öfrige Ernbets- och Tjenstemän . Stats-Rådets Waktmästare Bergs-Kollegium med Bergslags-staterne Kommerse-Kollegium
Ta belt-Kommissionen Landtmäleri-staten. löner ....
För sockenkartors upprättande, reservations Öfverståthållare- Embetet . . i Upsala . . » Stockholms . » Södermanlands » Östergöthlands » Gottlands » Kalmar . » Blekinge » Jönköpings . » Kronobergs . » Christianstads » Malmöhus » Hallands . » Götheborgs och » Elfsborgs . 4 300: 1,300: 6,000: — 4,300: 2,500: 5.000: 14 424: 200: 52. — anslag » Skaraborgs Nerikes .... Wermlands . Westmanlands . . Koppai bergs Penninge-anslaget, Jndelda räntor: af Afgår: vedbrand Emhetsrummen d:o d:o d:o d:o d:o lika med 1849 års 1849 års anslag för Residenset och 17,200: 8. 86: 52.
Indelt! spanmål, 1849 års anslag 4,887: 24. 5. 17.113: 2,102:
Gefleborgs Län ij:o » ]):o » Westernorrlands d:o . » Jemtlands . • d:o l):o » Westerbottens d:o .
D:o » Norrbottens . d:o Löneförhöjning för Lands-staterne . - Gastgilvares friheter.
Penningar, 1849 års anslag . . .
Ökas med Indelda räntor: från 1849 års anslag
Afgå odisponerade ....
Indeld spanmål, 1849 års anslag färjor och färjekarlar 346: 1. 146: 52. 6. 492: 33. 6. 10,316: 17. 50: 45. 10,465: 3: 1». 10. 45.
— S:ma Tillhör Stals-Utskottels Utlåtande 1850 & 1851 .11 87. \ ■# fVud-Tftel si.
Förslag till blifvande Riks-Stat. s ) an må 1.
Penningar. mueiua r a n i o r.
Värde förslag å 6 It:dr. svis Mått.
Varde förslagsvis å 6 R:dr.
18,000 18,000 7,000 7,000 17,624 28.413 20,144 2,450 20,560 52 17,624 28,413 20,144 2,450 30,412 15 4 — — — — — 40 1,594 11 8 9,831 16 - — — _ 8 _ 3.000 — — — — __ — — — 3,000 34.561 28 10 — — — — — — — — 34.561 1 28 10 2,086 5 4 2,425 10 11 17,136 8 — — — — — — — 19.222 11 4 2,848 2.322 15 0 2,775 1.599 19.611 11/298 46 16 11 4 OA 22,481 13,620 5 6 1 14 22 3 5 2.334 3.696 41 10 9 2,899 482 57 52 7 20,489 3410 16 22 22,824 7.106 11 — — — . 32 11 4.932 5.916 5.312 4,984 5 12 6 20 1,905 10 K 13,461 56 7 18393 8,749 19,077 16,819 13 215 41 7 472 7 2,833 13 8 10 1,948 1,675 11 15763 11,833 52 6 j 39 27 1 11 598 25 2.392 — — 500 — 3,000 9 /.Oi* 24 5 ' ——— " — ■ 9 3 9,575 3 901 4,188 0 9 375 14.260 13,059 6 46 55 1.466 1,510 9 7 11 6 10.559 4,708 41 21 9 4 9 5 20 11 615 25 3,682 55 — 80 480 4.551 7 4 2.401 16 8 16 967 21 2 — — — — — — 21.5 S 8 28 6 4 425 4.398 5 090 57 27 44 « O 16 45 42 4 15.158 10.6 i 1 11,629 29 g 11 11 2 54 204 19.788 15,039 16 777 19 54 24 1 0 10 1,505 1,645 11 1 18 9 17 57 9 — -— —- , 3,444 10 7 2,459 59 5 17/239 15 2 20,683 25 9 4.807 2 5 2.575 25 4 17,113 24 4 350 12 2,102 12 24,103 12 9 7.000 20 1 1.815 43 11 12,816 57 6 — — — — — — — 19.817 15 7 6.454 29 1 1,204 47 5 8.514 9 11 606 17 5,639 9 — — — -— — 18.608 — — 9,461 47 11 444 4 8 2,465 58 1 71 10 427 42 — — — — 12,355 52 6 151 29 10 1.105 57 1 7,813 11 5 — — — — — — 13 964 41 1 10.256 52 4 291 15 9 2,058 25 5 — — — — — 12.315 9 9 6,000 6,000 492 55 6 1,889 21 6 10,465 19 10 21 3 45 10,962 2 4 — 55 44 8 123 6 — 2 26 16 42 — — — — J40 — 284,291 6 4 59,578 | 59 j 1| 268,9341 461 5 2,5501 15,180 J -i
—i 6141 —!
5,6841 —i -1 572,090 4i 9 1849 års Riksstat anslår.