Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt fribref för fartyg måtte anses gällande för hela resan, intill dess det i Svensk hamu anländt och inklarerat, äfven i det fall att resan fortfarit öfver ett år, eller att nämnde tid från fribrefvets utfärdande lilländagått emellan det fartyg ifrån inrikes ort afseglar och dit återkommer.
Hvilket allt, jemte tvänne Ledamöters serskilda meningar, vördsamt underställes Rikets Högloft.
Stockholm den 27 Mars 1834- Re - Allm. Besv.- ock Occon.-Utsk. Betänkande N'.o 18.
Reservationer ; Grefve Posse, Arved:
Af de om handel och sjöfart lid efter annan, i Sverige utkomna Författningar finner man, huruledes föreskriften, att Svenska fartyg skola vara försedde med ett af Kongl.
Commerce-Coliegium ut färdad t så kalladt fribref, härledt sig derifrån, att fartygens beskaffenhet och byggnadsart fordom bestämde om hel- eller half-fria, eller ofria tulloch skepps-afgifter skulle erläggas, och att frihrefvet erfordrades för att styrka rättigheten till helfrihet i nämnde umgälder; och, som sådan helfrihet nu mera åtnjutes för alla Svenska fartyg af hvad byggnadssätt de än må vara, anser jag ifrågavarande fribref, hvars ändamål sålunda upphört, vara för Svenska sjöfarten obehöflige, till och med skadlige, ty Magistraternes Certificat samt Mätare-, Bil- och Bur-brefven äro för Svenska fartyg lika säkra och tillfylleslgörancle nationalitets-document, som fribrefvet, helst rigligheten af detta senares innehåll ensamt beror af nyssnämnde handlingars tillförlitlighet; och genom skyldigheten att årligen anskaffa fribref, vidkännes Svenska frsgthandelu onödigtvis hinder, kostnad och olägenheter, som fartygsredare af främmande Nationer hvarken i Sverige eller andra Länder äro underkastade.
Jag tillstyrker derföre, att Rikets Högloft Ständer må hos Kongl. Majit underdånigst anhålla, att stadgandet om fartygs förseende med fribref, antingen må upphäfvas, eller, om Kongl. Majit skulle finna hinder deremot möta, åtminstone så mildras, att fribrefvet anses gällande så länge fartyget innehafves af samma egare, som fribrefvet uttagit» Hvad åter de så kallade Turkiske Passen angår, så äro de för Svenska fragthandeln af väsendtlig nytta, och i föreskrifterne derom bör således, efter min tanka, någon ändring för närvarande icke föreslås.
Härmed förenade sig Herr Leffler, i afseende på hvad som blifvit anförd t rörande de så kallade fribrefven, men instämde i Herr Winbergs. yrkande angående Turkiska Passen.
Pilt till R.
Fröt iSj. j. S Saini. .file Häftet» STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i834- Allm. Bcsv.- och Oec.-Utsk. Bet, N:o ig - i 3NT:o 19.
Ankom till Exp. Utsk. den 2 April kl, 3 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om anläggning af cn Köping i JVittsjö by af kV estra Göinge Härad och Christianstads Län, samt inrättande af ett Post-Contor derstädes. ** Uti fett till Hedervärda Bonde-Ständet irigifvet och lill Utskottet reroitteradt memorial, har Riksdags-Fullmägtigen från Christianstads Län Per Nilsson, med hvilken sig förenat Göran Jo7iasson från Kronobergs
Län, anfört: att Östra och Westra Göinge Härader i förstnämnde
Län hafva ett ‘ mindre lönande jordbruk, men ymnig tillgång på skog, hvars produeter, af hvilka de fleste inbyggarne hemta deras utkomst, sakna tillräcklig afsättning, i följd deraf, att skogrikaste socknarne äro belägne 5 a 6 mil och derutöfver från närmaste Städer Christianstad och Engelholm, hvadan,efter Motionairens förmenande, ej blott skogseffeclers afsättning ulan äfven andra fördelar skulle för orten beredas genom anläggande af cn Köping, dertill Wittsjö by inom Westra Göinge Härad blifvit föreslagen, såsom gynnad af belägenheten i den folkrikaste skogsbygden invid en större insjö, på nära lika afstånd emellan förenämnde arne Städer och vid stora landsvägen åt Wexiö.
I sammanhang hvarmed Motionairen jemväl framställt nyttan af ett Post-Contors inrättande i Wittsjö, enär flere socknars inbyggare nödgas 3:ne mil hemta deras bref.
Med erkännande af nödvändigheten af hvarje åtgärd, som kan i en landsort medföra ökad afsättning och rörelse, anser likväl Utskottet
Motionairens egen uppgift om jordbrukets mindre lönande beskaffenhet antyda, att orten är föga fruktbar och endast lernnar skogsprodueter lill afsättning, hvilken, utöfver hvad till åbyggnader i en Köping erfordras, icke betydligt underlättas genom ifrågaslällde anläggning å ett ställe, hvarifrån längre sjötransport ej kan påräknas.
I följd hvaraf, och då mera talande skäl torde erfordras för tillstyrkande af ifrågavarande Köpings beli Post-Contors an läggning, Utskottet finner sig endast kunna föreslå, att Rikets Högloft.
Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit'täcktes i Nåder anbefalla undersökning om lämpligheten af en Köping jemte Post-Contor i Wittsjö, och med afse Eihtnig till R.
St, Brot, 1334. 8 Sami. 1 Afl. t 5:le Häftet. / n Ailm. Besv.- och Qec.-JJisk.
Urf.
N'.o 20» ende på sig dervid företeende omständigheter Dess Nådiga beslut i ämnet meddela.
Ständers egen pröfning härmed vördsamt underställes.
Stockholm den 27 Mars i834> Reservation af Herr Leffler:
Betänkande anhåller jag att få reserver* mig.
Jag anser det vara utom ändamål, att tillstyrka undersökning om nya Köpingars anläggande, då kändt är, att icke allenast Rikets småstäder, utan äfven Köpingar, till större delen äro uti ett futtigt och aftagandc tillstånd.
För denna öfvertygelse hem far man ytterligare grund af det utlåtande, som Kongl. Krigs-Collegium och Sjö-För valin ingen afgifvit, och sorn åtföljt Kongl.
Majrts Nådiga Skrifvelse uti frågan om fördelningen af Städernes Båtsmanshåll; emedan bemälde Åutoriteter, efter anställd undersökning derom, icke funnit någon enda af de nu varande Köpingarne va * uti tillfälle, att med Städerne dela Bålsmanstungan.
Under sådane förhållanden vore det rättare att söka upphjelpa de redan varande och till undergång lutande Städer och Köpingar, än att tillstyrka undersökning om nyas anläggande.
Jag vågar derföre tro, alt alla motioner, som gå derpå ut, borde för det närvarande lemnäs utan allt afseende och förfalla.
Härmed förenade sig samtlige närvarande Borgare-Ståndets Ledamöter.
„ N:o 20.
Ankom till Exp. Utsk. d. 8 April, kl 7 e. m.
Utlåtande j i. anledning af vackt fråga om inrättande af ett nytt Stiftj bestående af Gestriklandj Helsingland, Herjeådalen och Medelpad.
Inom Högvördige Preste-Ståndet har Prosten Ödman föreslagit, *U en delning måtte verkställas af Upsala Erkestift och Hernösands Stift, på det sätt, att ifrån det förra borde afgå Gestrikland och Helsingland^ samt A'lm.
Besvoch Oc.-U t sk.
U th No 20. 3 ifrån det senare Herjeådalen och Medelpad, hvilka provincer tillsammans skulle komma att bilda ett nytt Stift, för hvilket Pastoi i Gefle borde blifva Styresman samt Dom-Capitlet utgöras af dervarande Gymnasii-Lärare^
De för berörde framställning anförde skäl äro huf vudsakligen hem tade deraf: att Erkestiflet innefattar, på en sträckning af 3^ mil ifrån Upsala till den aflägsnaste socken i Helsingland, ej mindre än 27 Contracter, 3^5 Socknar och nära 280,000 invånare; att Ledamöterne uti Upsala Consistorium icke äro Stiftets barn, samt således sakna den localkännedom, den bekantskap med folklynnet i Norrland samt den serskilda åsigt af ortens skick och behof, sorn. en inföding har sig nästan medfödda; att Lärarepersonalen inom Gefleborgs Län, som emottager sin bildning vid Lärovérken i Hudiksvall och Gefle, är för Dom-Capitlet i Upsala till seder och kunskaper okänd, intill dess Pi est-examen och ordination inträffa, samt att den föreslagna förändringen således skulle välgörande återverka på Läroverken och isynnerhet Gefle Gymnasium, der, under närvarande omständigheter, disciplinen svårligen skall kunna upprätthållas; samt slutligen deraf, alt inga nya anslag för Stifts-Styrelsen i Gefle skulle erfordras, då för ändamålet tillräcklige byggnader der redan finnas uppförde, äfvensom lönetillgångar äro att påräkna derigenom, att inkomsterne af Gefle Pastorat au*läs åt den blifvande Biskopen, dervarande Lectörer förordnas till Consistoriales samt Gymnasii-Adjuncten till Consistorii-Notarie.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, bär Utskottet funnit: ■tt, hvad beträffar Erkesliftets vidd, andra Stift med flere församlingar »arnt lika stor och äfven större folkmängd finnas; att en nitisk Biskop med Consistorium, understödda af en verksam Contraets-Styrelse, icke böra finna det omöjligt, att åt Religionsvården inom det nämnde antalet af för»amlingar lemna behörig uppsigt, samt att, så länge något klagomål ifrån den ort, som, i detta hänseende, skulle vara vanlottad, ej försports, någon förändring icke heller lärer vara af behofvet påkallad.
De menliga följderna, hvilka, enligt Motionairens tanka, skulle uppkomma devaf, att Ledamöterne i Upsala Consistorium icke äro Stiftets barn, drabba hela Stiftet, icke blott Norra delarne deraf; men äfven andra Stift få sällan infödingar till Styresmän, och detta förhållande måste hädanefter, sedan Indigenats-rätten vid ansökningar till Leclorat blifvit upphäfven, äfven i afseende på Consistoriales inträffa.
Hvad Motionairen anfört, all Consistoriales i Upsala icke känna blifvande Prester förr, än vid Prest-examen, skulle äfven gälla om hela Erke•tiftets Presterskap ; men förutsättningen är till en del origtig, då, under - Allm.
Besv,- och Oec.~X5ts\.
N:o 21. hela den Theologiska coursell vid Academien, större delen af Cohsistorii Ecclesiastici Ledamöter äro Sacri Ministerii-Candidaternes Lärare.
Det skäl, att för disciplinens upprätthållande vid Gefle Gymnasium, lärjungarnes tanka på ett möjligt framlida förhållande emellan dem, såsom blifvande Prester, och deras Lärare, såsom tillkommande Examinatorer och Förmän, vore behöflig, torde förtjena föga afseende, då
Så väl erfarenheten som sakens natur tillräckligt visa, att, om icke i Lärarnes personlighet cn förmåga att vinna och bibehålla lärjungars uppmärksamhet och lydnad finnes, alfa andra motiver härtill föga eller intet verka.
Hvad slutligen de anvisade lönetillgångarne för den nya Stifts-Styrelsen angår, så kan Utskottet, som anser, att Pastor i Gefle bör, för den lön han af församlingen uppbär, egna sin tid och sina krafter åt uppfyllandet af de förbindelser honom i denna egenskap åligga, icke eller härutinnan dela Motionairens åsigt.
Af dessa anledningar finner Utskottet sig • icke kunna tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att till Prosten
Öd < mans motion bifall lemna.
Stockholm den S April 1834- N:o ai.
Ankom till Exp. Utsk, den 8 April kl. 7 e. m.
Utlåtande j i anledning af väckt fråga om Stapelstads-rätt för Staden Falkenberg.
Uti ett till Wällöf].
Borgare-Ståndet ingifvet samt af Ståndet till detta Utskotts handläggning remitteradt memorial, har Herr Ståhl yrkat, att Rikets Höglofl.
Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet tillstyrka, att Staden Falkenberg må blifva med Stapelstads-privilegier försedd.
Såsom skäl för denna framställning är af Hr Ståhl förnämligast andraget: att Falkenberg skall ega ett gynnsamt läge för handel, med omkring 30 angränsande socknar inom Hallands
Län, äfvensom åtskillige trakter af Småland och Westergöthland; att inom Staden blifvit byggde däckade fartyg, hvarmed till utrikes ort utförts spanmål, linfrö och ben, hvilka slags Allin, Besv.- och Oec.-Xftsk.
N:o it. 3 varor, tillika med cn mängd andra af Motionairen uppgifne handels-artiklar, skulle kunna utgöra föremål för förmonlig export derifrån, men att, då Falkenberg icke eger Stapelrätt, utan expeditionerne måst ombesörjas ifrån annan, med dylik förmon försedd Stad, och genom der bosatte handlande, dessa företag blifvit genom kostnader och tidsutdrägt så besvärade, att de befunnits föga lönande; att, vid nyligen på allmän bekostnad hållen undersökning, det befunnits, att Falkenbergs hamn och dess redd, Rosengård kallad, kunde både genom sitt läge och sin beskaffenhet blifva tjenlig att begagnas så väl af större fartyg, som af Kronans Skärgårdsfartyg, äfvensom att kostnaden för hamnens iord»i»gsstaliande endast beräknats till 20,000 R:dr B:co; samt slutligen att Staden, som redan till en delar försedd med nödige förråds- och packhus, och som, genom en ringa, af ökade tullinkomster betäckt, tillökning i kostnader, borde kunna erhålla en tillräcklig tullbevakning, i öfrigt vore villig gtt ingå på de vilkor och bestämmanden, som, för stupel rättens åtnjutande, kunde af Kongl. Maj:t i Nåder varda stadgade.
Häremot har blifvit anmärkt: 1:0 af Herr Lundin: att det icke skulle medföra någon fördel för Falkenberg, oa den föreslagna stapelrätten beviljades, enär dess invånare endast derigenom blefve pålagda för den*' hittills okända, icke obetydliga afgift er; att, elimar Motionairen uppgifvit, én mängd varuartiklar, som skulle kunna ifrån Falkenberg exporteras, förhållandet härmed, likasom beloppet af de tullmedel, hvilka för Stadens räkning hittills blifvit å annan ort erlagde, icke närmare är vordet styrktj samt att, på ett icke betydligt afstånd ifrån Falkenberg, finnas flere Städer, sorn aila dels äro eller kunna blifva försédde med göda hamnar. 2:0 Af Herr Andersson j att, då i Falkenberg år i83i endast funnos 471 mantalsskrifne personer, samt bevillningen å bandel och handtverkerier icke uppgick till högre belopp än 262 R:dr Banco, äfvensom då uti omkringliggande landsort ej producerades andra varor, än sådana, som exporteras ifrån de redan med stapelrätt försedde Städerne, ansåg han det ej blifva gagneligt för det allmänna, om en dylik rättighet medgafs Falkenberg, enär följden skulle blifva, att en ökad tullbevakning måste anställas, hvilken komme att kosta Staten, utan ersättning genom motsvarande tullintrader; uti hvilken mening Herr Olbers sig förenat.
Efter behörigt öfvervägande häraf, får Utskottet vördsamt anföra: att Utskottet, af den berättelse örn inrikes handeln och sjöfarten, sorn Commerce-Collegium afgifvit för år 183a, inhemtat, att nämnde, år i Falkenberg funnos 12 handlande med hos dem skattskrifven betjening till ettan - 6 Allm.
Best. - och öec.~\J:sk. Btt. N:• 22, tal af “6 personer; att beloppet af deii bevillning, hvartill de handlande för samma år blifvit taxerade, utgjort 8g R:dr 3a sk.
Banco; samt att Staden till inrikes sjöfart begagnat endast ett fartyg af omkring i5 lästers drägtighet.
DA ett sådant förhållande icke synes utmärka, att
Falkenbergs handel är af deli betydenhet eller eger den liflighet, som bör utgöra ett bland vilkoren för stapelrätts åtnjutande, och då Stadens hamn icke heller för närvarande befinn e& i det skick, att några större fartyg kunna der inlöpa, anser Utskottet sig icke ega skäl tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att till motionen lemna bifall.
Hvilket dock, jemte en Ledamots serskilda mening, underslälles Rikets Högloft.
Stockholm den 8'April i834* Reservation af Herr Ståhl:
Jag reserverar mig emot Utskottets beslut, på den grund, att jag icke kan frångå öfvertygelsen, att stapelrätt för Falkenberg skulle, på cle af mig redan uppgifna skäl, vara nyttig, både för Staden och omkringliggande trakter.
De utgifter, hvilka skulle uppkomma, om en större tullbevakning befanns nödig, anser jag blifva mer än tillräckligt ersatte af de Ökade tullinkomster, som skulle inflyta.
Hvad det uppgifna förhållandet om antalet af Stadens handlande och deras fartyg beträffar, så är detsamma under sistlidne åren betydligen ökadt och, på sätt jag redan uppgifvit, kan Stadens hamn med en jemförelsevis ringa kostnad iordningställas till emottagande äfven af större fartyg.
N:o aa.
Ankom till Exp.-Utsk. den 8 April kl. 7 e. m.
Betänkande^ i anledning af väckt motion om utlåning af JBeklädnads-Cassornes medel. *■- Med remiss från Hedervärda Bonde-Ståndet har Utskottet fått emottaga en af Tufve Månsson från Malmöhus
Län väckt motion, hvaruti nnförea, att någre Regementens Beklädnads—Cassör, oaktadt alla utgifter blifvit Alba, Bav.- och Oec.-XJttk Bet, fJza aa, f bes!ridde, ega ganska betydliga öfverskott, hvilka vanligtvis i Landt-Ränterien deponeras och således längre tid förblifva ofruktbare, oberäknadt dia ofördelaktiga verkningarne af minskadt rörelse-capital för visse landsorter; till afbjelpande af hvilka olägenheter Motionairen hemställt, att åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Beklädn:rds-Cassornes öfverskottsmeael kund# lör näringarne vara att tillgå, antingen genom berörde medels insättning emot ränta i något af Rikets Discont-Werk, eller medelst deras utlånande till enskilde personer, derom Directionerne skulle vara berättigade och pligt!— ge att draga försorg; uti hvilken hemställan sig förenat Anders Nilsson ifrån Malmöhus, samt Per Jönsson och Per Nilsson ifrån Christianstads Län; hvaremot Anders Larsson ifrån Upsala Län anmärkt, att inom nämnde
Län det af Motionairen omförmälde förhållande med Beklädnadsmedel icke lärer ega rum.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att föreskrifterne angående ifrågavarande medels förvaltning innefattas i Kongl. Majits Nådiga Instruction för Beklädnads-Directionerne vid de indelte Infanterie-Regementena den ii Junii 1822, hvars 8 §. stadgar, att de medel, som ifrån Kongl. KrigsCollegium tillsändas Directionens Ordförande, skola af honom, oc h de ifrån Rotehallarrie inflytande medel af Regements-Skrifvaren, på löpande räkning insaltas i närmaste Landt-Ränteri, utan alt utlåning af dylika medel under något vilkor må tillåtas; och ehuru ett sådant förbud emot medlens utlåning varit nödigt vid bildandet af Bekjädnads-Cassorne, då man måhända ej haft skäl förvänta det tilltagande af nämnde fonder, som i följd af tillräck lige inkomster och noggrannhet vid deras användande, enligt hvad uppgifvet är, inträffat; likväl och för den händelse besparing#rne äro af dea betydenhet, aLt, genom deras utlåning och förräntande, fördelar af väjd» skulle Cassorne beredas, anser Utskottet framställningen förtjena uppmärksamhet, äfven med afseende på de för allmänna rörelsen fördelaktiga verkningarne af ökad tillgång på capital; och får Utskottet derföre vördsamt tillstyrka , att Rikets Häglof!. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet mhålla om Nådig befallning till vederbörande Beklädiiads-Directioner vid indelte Infanterie-Regementena att inkomma med underdånige berättelser om Cassornes tillgångar, och alt, i händelse desse skulle öfverstiga de för nödige utgifter erforderlige belopp, Kongl.
Majit läcktes i Nåder tillåta, att utlåning af medlen mätte få ega rum och för sådant ändamål låta Dess Nådiga reglementarisk» O o Stadganden i ämnet utfärda.
Allm, EcsV.- ock Oec,-XJtsk.
Bet, N:o ii.
Dock varder detta till Rikets Högloft.
Stockholm den 8 April 1834* N:o 23.
Ankom till Exp. Utsk. den 8 April kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om begagnande af Stenkol till eldning d Ångfartyg i stället för ved.
Uti ett till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottet remittgradt memorial, har Herr Langenberg, Fredric, anfört, att, ehuru nyttan af Ångfartyg med deraf följande lättade transporter och communicatiolier icke lärer kunna bestridas, skall det likväl vara fara värdt att, om ångpannorne, på sätt hittills skett, skola uppeldas med ved, de landsorter, sorn af Ångfartyg mest besökas, komma att sakna erforderlig tillgång på nämnde, i vårt climat Serdeles oumbärliga artikel, helst i städerne omkring Mälaren vedprisen på de sista åren stegrats till sådan höjd, att det snart blifver för den mindre bemedlade högst kännbart och för den fattige omöjligt att förse sig med nödigt vedförråd, hvadan Motionairen hemställt, att förbud mätte utfärdas emot användande af ved å Ångfartyg, derå eldning hädanefter borde ske med stenkol, hvarigenom fara för eldskador jemväl skulle aflägsnas.
Utskottet, som anser begagnande af Ångfartyg förtjena synnerlig uppmuntran och alla hinder för dylika företag böra undanrödjas, finner för sin del de befarade olägenheterna af brist på ved, eller höjda priser derå, icke vara af den beskaffenhet, att de kunna åberopas såsom antaglige skäl för den föreslagne tvångsåtgärden, hvilken, både för säljare och consumenter af ved, vöre ganska ofördelaktig; och får Utskottet, på dessa grunder, afstyrka Rikets Högloft.
Ständers bifall till framställningen, att förbud emot användande af ved å Ångfartyg borde utfärdas och vederbörande tillförbindas att i stället begagna stenkol.
Hvilket dock lill Rikets Högloft.
Stockholm den 8 April 1834- N:o 24•
Afton Btsv.- *eft Oec.-Utsk. W>, N£ »4. ^ ISto 24.
Antom till Exp. Utsk. den 8 April kl, 7 e. m.
Utlåtande j i anledning af väckt motion om öppen rättighet att i Staden Sigtuna anlägga Fabriker, och om frihetsår för dylika anläggningar.
Uli ett lill Wällofl.
Borgare-Ståndet ingifvet och till detta Utskott remilteradt memorial har Herr Trolin} Johan j under förutsättning, att en af honom uti serskild motion föreslagen Brobyggnad emellan Sigtuna Stad och Steningelandet kommer till verkställighet, och att dymedelst borgerliga rörelsen i staden upphjelpes och utvidgas, framställt den önskan., att inom nämnde stad, der ali beqvämlighet derföre skall finnas, sådåne fabriker matte få anläggas, som icke förnärma handtverk erieny äfvensom att en hvar, sorn vill sådan fabrik anlägga, måtte åtnjuta tio års frihet ifrån, dylika företag åtföljande onera, med vilkor att efter berörde tidé. förlopp ej ega fabriken ifrån staden bortflytta.
Utskottet, som ej har sig bekant, att någre gällande Författningar lägga hinder i vägen, för dertill hugade personer, att i Sigtuna så välsom å andra orter inom Riket anlägga fabriker, finner af sådan orsak någon ytterligare eller vidsträcktare tillåtelse i berörde afseende ej behöflig; och beträffande förslaget om frihets-år för fabriks-anläggningar i Sigtuna, emot uppoffring af rättigheten att fabriken från staden bortflytta; så'anser Utskottet det lika olämpligt, att genom frihets-år, i likhet med livad för bosättning och odling i Rikets Lappmarker är medgifvet, enskildt för Sigtuna stad befrämja anläggningar af angifne beskaffenheten, sorn i egande- och förvaltningsrätt af egendom ingripande, att genom något påbud inskränka hvar och en medborgares rättighet, att på det sätt och dfen ort, han för sig förmonligast finner, emot redan föreskrifne vilkor sin näring eller rö* reise idka; hvadan Utskottet vördsamt hemställer, att Motionairens förslag om rättighet för hvar och en att i staden Sigtuna anlägga fabriker, hvilka icke förnärma liandtverkerien, och om frihets-år för dylike anläggningar, under vilkor att fabriken ej finge ifrån staden bortflytlas, icke må lill någon Rikets Höglofl.
Ständers åtgärd föranleda, Bih. till R.
Vret. j834. 8 Somt r Ajitl % 3:te filif let. i» Allm.
Be/v - oth On.-JJrti. U/l. N:* a*.
Ständers närmare pröfning vördseml öf» verltemnas.
Stockholm den 8 April 1834- N:o a5.
Ankom till Exp. Utsk d. 8 April kl. 7 e. m.
Utlåtande, i ättledning af väckt motion om förflyttning af Gästgifveriet i Skillingarum till Wimmerby stad.
Wällofl. Borgare-Ståndet har till detta Utskott remitterat ett af Herr Justeliusj N..
E.j afgifvet memorial, deruti, till fördel för staden Wimmerby, hvars näringar och rörelse ännu lida af deras genom 1821 års eldsvåda iråkade vanmagt, blifvit föreslaget, att Gästgifveriet i Skillingarum mätte flyttas till Wimmerby, belägen på i-8:dels mils afstånd och närmare de till reserve-skjuts anslagne hemman, än Skillingarum.
Denna framställning finner Utskottet vara af den beskaffenhet, att den icke bör af Rikets Höglofl.
Ständer till pröfning upptagas, enär J7^4 års Gästgifvare-ordning och Kongl.
Förklaringen den n
December 1766 stadga, att frågor om gästgifvaregårdars anläggning, jemte dermed gemenskap egande ärenden, skola af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, efter vederbörandes hörande, afgöras; hvadan Utskottet vördsamt hemställer, att motionen, angående förflyttning af Gästgifveriet i Skillingarum till Wimmerby stad, af Rikets Höglofl.
Ständer lemnäs utan afseende.
Ständers egen upplysta pröfning öfverlemna*.
Stockholm den 8 April 1834- STOCKHOLM, i834; hos J. A. WAu,»eit.
'Allm.
Utskottets Utlåtande N.o 26, i N:o 26.
TJtsk. den 9 April kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskot tets Betänkande i\:o 3_, angående väckta motioner^ om LandsFiscals-tjensternas upphörande.