Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon farhåga i detta afseende var måhända också förnämsta orsaken, hvarföre detta förslag vid föregående riksdag icke i betydligare mån svnles vinna Rikets Ständers sympathier, eller af dem bifölls; ocii af dessa skäl anser jag mig också icke böra i underdånighet tillstyrka Eders Maj:t att nu förnya omförmälde förslag.
Äfven en förmedling af de begge nyssnämnde förenklings-methoderne har varit ifrågaställd på det sätt, att hälften af grundräntornas belopp skulle en gång för alla fastställas i penningar, och den ai dra hälften omsättas i spanmål ooh smör medelst den så kallade skatte riksdalern.
Man anför, såsom skäl för en sådan fördelning, att derigenom en billig jemnvigt skulle åtsadkommas, enär den skatteförminskning, som kunde uppstå på den ena hälften, skulle komma att motvägas af en motsvarande stegring å den andra.
Men ehuru denna idé må synas ligtig, såsom en allmän sats, inträffar likväl icke det påräknade resultatet i verkligheten, så vida ej de befarade rubbningarne å båda sidor alldeles motsvara hvarandra, hvilket efter all sannolikhet, likväl icke kommer att ega rum, ty omhvälfningar i penningevärdet inträffa vanligtvis hastigt och i stor skala, då deremot varuprisernas allmänna förändring endast sker småningom, och till ringare belopp.
I betraktande häraf och då dessutom den uppgifna grunden icke synes mig erbjuda någon fast stödjepunkt för framtida förhållanden i detta afseende, finnér jag mig icke eller kunna biträda detta modifikalionsförslag.
Annu finnes likväl, enligt min underdåniga tanke, ett medel att tillvägabringa den önskliga förenkligen i skatteväsendet, och om denna förenkling på sådant sätt också ej bragjes lill sin högsta grad af fullkomlighet, skulle emedlertid de hufvudsakligaste olägenheterne otvifvelaktigt derigenom blifva afhulpne.
Förslaget, som redan i äldre tider varit påtänkt, består deruti, att de persedlar, hvilka för hvarje ort ingå såsom de hufvudsakligaste i grundräntorna, skola oförändrade bibehållas, men deremot alla de öfrige, eller de så kallade småpersedlarne efter ett visst medelpris förvandlas lill penningar och sammanslås med den öfriga penninge-räntan.
Detta förslag synes mig i främsta rummet förtjena uppmärksamhet derföre, att det icke upphäfver grunden för de beslående förhållanderne i detta afseende, utan Kongl. MajUs Nåd.
Proposition, N:o .5.9. 35 utan tvertom, utgående från samma grund, egentligen blott afser att till enkelhet och reda återföra det, som i dessa hänseenden nu mera blifvit föråldradt och otjenligt.
Det är nemligen kändt, att de så kallade små-persedlarne, hvilka nu vore i fråga att förvandlas till ett bestämdt penningebelopp, enligt hvad jag närmare skall hafva nåden visa, dels endast ingå till (en obetydlig andel af hela grundräntan, dels i allmänhet undergå ringa eller ingen förändring till sitt pris, samt att största delen deraf aldrig kan utgöras in natura, utan måste betalas i kontant; hvadan således åtgärdens idé är att endast reglera och förenkla hvad som i sjelfva verket till stor del redan eger rum, och hvarigenom delta förslag också strängt håller sig till sitt uppgifna ändamå — en skatteförenlding — utan att dermed äfventyra någon rubbning, som förtjenar afseende, i skatternes belopp, vare sig till förlust för Kongl. Maj:t och kronan, eller för de skattdragande.
Man har visserligen velat invända mot detta förslag, att detsamma, i afseende på resultalerne, skulle utfalla ojemnt, ej mindre vid jemförelse emellan de särskilda Länen, utan ock inom olika delar af samma provins, samt att den förenkling, som derigenom vunnes, icke skulle vara särdeles betydlig.
Till bemötande af dessa inkast torde det emellertid tillåtas mig att nu i underdånighet få uppgifva åtskilliga faktiska förhållanden, hemtade ur 1845 års . räkenskaper, och ehuru jag är i tillfälle att för Eders Maj:t framlägga speciella utredningar för alla de olika Lunen, äfvensom för de särskilda fögderierna, anser jag likväl, till undvikande af alltför stor vidlyftighet, att uppgifterna kunna inskränkas till 4 å 5 Län, exempelvis tagna i olika delar af riket, hvarigenom resultatet i sin helhet ändock torde kunna temligen klart bedömas.
Län till exempel ingå, nu följande persedlar: 1 Jordeboks-räntan:
I Hemmantals-räntan: Penningar, Spanmål (flere slag) Landtågs gärden, Penningar, Spanmål ((lere slag), Malt, Mjöl, Smör, Ost, Fläsk, Byggningshjelp, Salpeterhjelp, Boskaps-penningar, Skjutsfärds-penningar, Dagsverks-penningar, Bih. till R.
Prof. 1850 dj' 1851. 1 Sami. 1 Afd. 14 Haft.
Proposition, N:o 59. Honung, Laggilda oxar, Städje-oxe, Foder-oxe, Ko, Foder Ko, Får, Foder-svin, Gäss, gödda, Dito, ogödda, Höns, Ägg, Torra gäddor, Ål, Ved, Plankor, Bräder (flere slag), Stockar, Näfver, Vadmal, Lingarn, Lärft, Notgarn, Ljusgarn, Säckar, Jern, Dagsverken, Årliga hästar, Kungshästar.
Talg, Fårlår.
Humla gärden taxen-oxar Boskaps-pennin Presternes utlagor Kongl.
Proposition, N:o 69. 27 Summan af alla dessa skatte-titlar uppgård jemna tiotal till 158,500 rdr.
Om nu, för detta
Län, såsom oförändradt bibehållna hufvudpersedlar bestämdes en dast följande 3, nemligen: spanmål, smör och dagsverken, hvilka ingå till följande värden Spanmål • 53,410 Smör 45,430 Dagsverken 37,170 så visar sig, att dessa persedlar tillsammans med nuvarande penningar ....
17,900 utgöra summa 153,910 och att således värdet af alla de andra uppräknade persedlarne, som skulle förvandlas i penningar, endast uppgår till sammanlagdt 4,590: 158,500: eller till icke fullt 3 procent af hela grundräntan, oberäknadt tionden.
Län är förhållandet ungefärligen enahanda, som i Elfsborgs.
Summan af alla räntepersedlarnes värden uppgår derstädes till ....
183,080:
Bibehållas då såsom hufvudpersedlar Spanmål 75,790:
Smör 47,440:
Dagsverken 35,250: tillsammans med nuvarande penningar 19,530:
Summa 178,010: så synes, att de förvandlade småpersedlarne belöpa till 5,070: 183,080: eller till omkring 3 procent af grundräntan, oberäknadt tionden.
1 Kronobergs
Lun förekomma följande persedlar: i Jordeboks-räntan: i Hemmantals-räntan:
Landtågsgärden:
Penningar, Penningar, Spanmål (flere slag), Spanmål (flera slag), Malt, Smör, Mjöl, Fläsk, Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition, N:o 59.
Smör, Kött, Ost, Talg, Fläsk, Humla, Talg, Oxe, Humla, Får, Laggilda Oxar, Gäss, Foder-Oxe, Höns, Ko, Ägg, Får, gamla, Hö, Dito, unga, Halm, Gäss, Byggningsbjelpen i pennin Höns, Salpeferhjelpen, Ä crcr DC?
Penningar, Torr fisk, Jord, Ål, Fårgödsel, Torr Ål, Aska, Tjära, Ved, Bräder, Halm, Stockar, Dagsverken, Lin, Boskaps-penningar, Ltngarn, Skjutsfärdspenningar, Lärft, Dagsverks-penningar:
Hampa, Penningar, Notslinga, Okedagsverken, Säckar, Drängedags verken, Jern, Presternes utlagor:
Dagsverken, Gärden-penningar, Årliga Hästar, Taxen-dito, Kongshästar, Oxar, Kongshäst-ränta.
Boskaps-penningar.
Summan af dessa ränfe-persedlar uppgår till 184,400: Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N.'o 59. 29 Om, för detta Län, såsom hufvudpersedlar bibehållas:
Spanmåi 41,100 Smör 23,640 *) Kött 12,240 Fläsk 7,740 Ved 7,030 **) Hö 18,280 Dagsverken 48,150 158,180 så utgöra dessa persedlars värden, tillsammans med nu utgående penningar . . 13,650 Summa 171,830 hvadan alla reducerade och förvandlade småpersedlar således uppgå till ....
12,570 184,400 eller till omkring 6 procent af hela grundräntan, oberäknadt tionden.
Län ingå följande räntepersedlar: i JordéboliS-rUntan: i HemmanUds-runtan ••
Penningar, Landlågsgärden:
Spanmåi (flere slag), ‘ Penningar, Malt, Spanmåi (flere slag), Mjöl (flere slag), Smör, Smör, Fläsk, Fläsk, Kött, Talg, Talg, Humle, Humla, Oxe, Oxe, Får, Får, Lamm, Gäss, Gäss, Höns, *) Hvartill här äfven oxar, kor och får blifvit förvandlade. **) Hvartill äfven halm blifvit förvandlad.
Ma):Is Nåd.
Höns, Ägg, Torr fisk, Röding, Åi, Hö, Ved, Kol, Bräder, Stockar (flere slag), Näfver, Bast, Lin, Lingarn, Hampfrö, Tackjern, Stångjern, Osmundsjern, Läkt, söm eller spik, Hästskor, Söm, Limsten, Dagsverken, Årliga hästar, Kungshästar, Biskopshästar, Fogdehästar.
Hö, Halm, Kol, Bygningshjelpen, penningar, Salpeterhjelpen, dito Ärliga hjelpen: Penningar, Dagsverken (flere slag), Aska, Malm, Ved (flere slag), Katsespån, Stockar (flere slag), Näfver, Hampa, Notgarn, Skjutsfärder, Brukshjelpen: Malm, Osmundsjern, Sågstockar, Ved, Hjelpedagsverken, Boskaps-penningar, Skjutsfärds-penningar, Dagsverks-penningar:
Dagsverken (flere slag), Kung Gustafs dagsverken, Krut-ved, Presternes utlagor:
Gärden penningar, Kongl. Maj ds Nåd.
Proposition, N:o 5.9. 31 Gärden, Osmundsjern, Tackjern, Taxen penningar.
Summan af dessa räntepersedlar uppgår till 121,730:
Om, såsom hufvudpersedlar, i detta
Län bibehållas: Spanmål 32,280:
Smör 1,760:
Fläsk 2,950: *) Kött 5,930; Ved 6,360: **) Tackjern 17,850.
Hö 12,650:
Dagsverken 21,960: 104,740: så utgör dessa persedlars värde tillhopa med nu utgående penningar ....
7,900:
Summa 112,610: och alla förvandlade små persedlar uppgå således till 9,090: 121,730: eller till omkring 8 procent af hela grundräntan oberäknadt tionden.
Om jag nu, såsom det sista exemplet, får anföra Upsala Län, så ingå der följande räntepersedlar; i Jordeboks-räntan: i Hemmantals-räntan:
Penningar, Landtågsgärden:
Vind och Vask, Penningar, Spanmål (flere slag), Spanmål (flere slag), Smör, Smör, Fläsk, Fläsk, *) Hvartill äfven oxar, får och lam blifvit förvandlade. **) Hvartill äfven osmundsjern och stångjern blifvit förvandladt, Longi.
Talg, Humla, Får, Lam, Gäss, Höns, A per Vrak-lax, Strömming, Neijonögon, Torr fisk, Hö, Ved, Kol, Bräder, Stockar, Gärdsle, Bandstakar, Näfver, Lin, Lingarn, Lärft, Hampa, Osmundsjern, Dagsverken, Ärliga hästar, Kungs-, dito Summan af dessa räntepersedel’ uppgår till Kött, Talg, Humla, Oxe, Får, Gås, Höns, Ägg, Hö, Halm, Byggningslijelpen, Salpeterhjelpen, Brukshjelpen, Rustkammarhjelp, Vinterkörslen, Ekekörslen, Vindekörningen, Boskapspenningar, Skjutsfärds- dito, Dagsverks- dito:
Dagsverken, (flere slag) Hjelpedagsverken, Presternas utlagor:
Gärden, Taxen, Penningar, Spanmål (flere slag), Lam, Boskapspenningar. 2-57,550:
Proposition, N:o 59. 33
Om såsom hufvudpersedlar i detta Län bibehållas:
Spanmål 189,010 Smör 5,730 Hö 11,130 Dagsverken 30,560 236,430 så utgör dessa persedlars värde tillhopa med nu utgående penningar .... 10,380 Summa 246,810 och alla förvandlade småpersedlar således tillsammans 10,740 257,550 eller omkring 4j procent af hela grundräntan, oberäknadt tionden.
Genom dessa exempel, hvaribland jag med afsigt valt några från de Län (Kronobergs och Örebro,) der kameral-väsendet är sorn mest invecklad t, synes det mig vara klart, att en skadereglering på de grunder, jag nu i underdånighet föreslagit, verkligen kan utföras, icke allenast ledande till en ganska stor enkelhet, utan äfven medförande en jemlikhet mellan de olika länen i afseende på beloppet af till penningar förvandlade persedlar, som åtminstone ej vore mindre än den, som skulle kunna iakttagas, derest åtgärden ldefve grundad på någon af de förut anförda methoderna.
Det lärer nemligen icke kunna nekas, att, om man genom förvandling af alla obetydligare persedlar till penningar, och genom reduktion till endast ett slag af de hufvudräntor, som, ehuru af samma natur, likväl förefinnas i mångfaldiga arter (så att t. ex. olika slags dagsverken, ved, jern o. s. v. reduceras till blott cn sort — vissa slags kreatur förvandlas till kött, der sådant kan vara nödigt, o. s. v.) samt genom sammanslagning till en summa af de persedlar, som bibehållas, ehuru de för närvarande förekomma på flere olika räntelitlar, kan komma till det resultat, att det nuvarande oformliga Svenska kameral-verket, med sina 295 olika titlar i Jordeboks-räntan, och 155 serskilda beräkningsgrunder i Mantalsränta!), inskränkes till högst 10 å 12 hufvudpersedlar för hela riket, hvaraf likväl icke mera än 3, 4 å 5, eller någon gång 7 å 8 behöfde ingå för hvarje län eller distrikt; så vofe väl detta en så väsendtlig förenkling, att den icke, efter mitt begrepp, med skäl kan kallas obetydlig.
Brot. 1850 étf 1851. 1 Sami. 1 Afd.
Il Huft. 5 31 Kongl. Maj:ts Nåd.
Lika litet kan jag anse den andra anmärkningen, eller att systemet skulle medföra stora olikheter mellan länen, vära giltig,-då det tvertom, enligt hvad jag nyss haft, tillfälle att nämna och visa, vill synas, åtminstone mig, sorn om en dylik ojemnhet, just vid begagnandet af denna method, genom ett väl beräknadt val af hufvUdpersédlarne för hvarje ort, skulle kunna förekommas, kanske mera än på något af de andra föreslagna sätten; hvarförutan det bör väl bemärkas, att genom en på dessa grunder utförd ränteförenkling, ingen kan komma i sämre belägenhet än förut, men att deremot, medelst en klok lokalisering, hvartill detta system lemnar tillfälle, möjlighet erbjuder sig att göra afseende på de olika orternas serskilda behof.
Innan jag nu öfvergår lill den vigtiga frågan om bestämmandet af de persedlar, hvilka såsom hufvudräntor böra bibehållas, torde Eders
Majit nådigst tillåta mig att yttra några ord angående naturen af de närvarande grundskatterna.
Dessa kunna hänföras till tre olika klasser: i:.6 sådane, som ursprungligen blifvit bestämda i penningar, och alltjemt oförändradt sålunda utgjorts; 2:o sådane, som ursprungligen blifvit i persedlar bestämde, men som utgå i penningar dels efter kronovärdi, dels efter kronovärdi med allerum tantum, dels ock efter mångfaldiga andra förvandlihgsgrutlder, men till ett numera bestämdt och oföränderligt belopp utan årlig förvandling; samt 3:o sådane, sorn ursprungligen blifvit bestämda i persedlar, hvilka till sitt värde årligen bestämmas genom markégångs-taxå och sålunda ännu utgå antingen i penningar efter förvandling eller levereras in natura.
De persedlar, som tillhöra denna sednare klass, dela sig emellertid i sådana, sorn kulina tjena till grund för en skatteberäkning och sådane, som icke lämpligen kunna det.
Spanmål, smör, dagsverken, kött, ved t. ex. äro af den art, att ett någorlunda bestämdt värde derå kan utsättas; men hvem kan deremot efter någon tegel bestämma priset på en laggild oxe? hvem kan rätteligen afgöra, när en gås eller tiona kan anses afradsgild, eller när stockar, bräder, (som nu i markegångs-taxan förekomma till 19 olika värden) lärft, garn o. s. ,v. äro af antaglig beskaffenhet eller icke?
Det torde således vara tydligt, att de hufvudpersedlar, sorn skola bibehållas, icke böra vara andra än sådane. som tillhöra den 3:dje klassens förstnämnda afdelning;, och sorn der ingå till en så betydlig qvantitet, att de icke, utan alltför stor rubbning i persedelräntornas totalvärde, kunna utlemnas.
På dessa grunder och med syftemål att uppnå den största möjliga jemlikhet emellan de olika länen i afseende å beloppet af de persedlar, som i hvarje län skola förvandlas Kongl.
35 till penningar, har jag uppgjort förslag till de hufvudpersedlar, som, enligt min (anka, borde komma att bibehållas.
Om nu dessa förslagsvis beräknade hufvudpersedlar för alla länen sammanföras, och deras värden till den qvantitet, som, enligt samma beräkning, skulle bibehållas, i runda tal utsättas, så blir resultatet följande: Spanmål Kdr 1,365,000:
— Dagsverken „ 471,000: — Smör 286,000: — Hö 144,000:
— Kol „ 91,000: — Ved , „ 79,000: — Kött „ 78,000: — Fläsk „ 43,000: — Tackjern „ 25,000: — Strömming och Lax „ 15,000: — Summa Itdr 2,597,000:
— När härtill lägges det, som för närvarande utgår i penningar, så utgör hela den sammanlagda summan omkring, 2,900,000 Kdr. Hvad som nu genom alla de öfriga persedlarnes förvandling skulle tillkomma i penningar, vore ej mera än 144,000 rdr och hela beloppet af denna till så stor förenkling ledande reduktion uppgår följaktligen ej lill fullt 5 procent af grundräntan, hvilket väl icke, enligt min tanke, skäligen bör kunna anses medföra någon farlig rubbning i det närvarande skatteförhållandet.
Enligt hvad nyss blifvit nämndt, har jag visserligen uppgjort förslag till hufvudpersedlar för de serskilda länen, hvaraf jag också haft nåden anföra några exempel, men jag anser likväl valet af dessa persedlar i anseende till den lokalisering, som dervid bör iakttagas, vara af den grannlaga natur, att detsamma icke nu bör definitivt bestämmas.
Det kan nemligen hända, att i ett eller annat län, der skatteförhålianderne inom dess serskilda delar äro betydligt olika (såsom t. ex. Örebro län) det kunde vara nödigt att bestämma olika slags hufvudräntor för vissa distrikter, äfvensom det också möjligen kan blifva skäl att på något ställe, (såsom t. ex. Stora Kopparbergs län) der nästan alla räntor utgå i skogsprodukter, hvilka mera än andra synas utsatta för en fortgående prisstegring, omflytta dessa hufvud - I 36 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition^ N:o 59.
Jäntor i några andra persedlar; men allt detta fordrar speciella undersökningar och utredningar, som af lokal-auktoriteterna eller af serskildt för sådant ändamål utsedde kommilterade torde höra företagas, och hvarvid, enligt min tanka, orterna sjelfva, genom fullmäktige, borde få tillfälle att yttra sig.
Dessutom anser jag mig, såsom föredragande, skyldig alt, innan ett så inhemta vederbörande embetsverks underdåniga utlåtande, hvilket likväl icke synes mig böra ske förr, än nyssnämnde upplysningar hunnit inkomma; och af dessa skäl finner jag mig förhindrad, att vid detta tillfälle till Eders Maj:ts nådiga afgörande framlägga förslag lill hufyudräntornas bestämda fastställande för de serskilda länen.
Derigenom bör emellertid, efter min underdåniga tanka, alldeles icke något hinder uppstå att nu framställa de uppgifna grunderna för en skattereglering till Rikets Ständers bepröfvande, utan synes mig detta tvertom ganska lämpligt, så mycket hellre, som tillräckliga uppgifter ej saknas för att kunna bedöma systemet i sin helhet.
Jag får derföre nu i underdånighet föreslå: att de i ordinarie räntan ingående hiifvudpersedlar, hvilka för hvarje ort skola framdeles varda bestämda, må oförändrade bibehållas; men alt de mindre betydliga eller så kallade småpersedlarne, hvilka äro beroende af markegång, efter ett på grund af de nästföregående tjugu årens markegång faststäldt medelpris, förvandlas i penningar lill visst belopp, sorn med öfrige i räntan ingående penningar sammanslås; samt att med bestämmandet af nyssnämnde hufvudpersedlar får anslå, intilldess nödiga upplysningar blifvit inhemtade och vederbörande embetsmyndigheter med underdånigt utlåtande inkommit, då ytterligare nådig proposition i detta afseende bör till Rikets nästsammanträdande Ständer allålas.
Jag anhåller nu i underdånighet alt få öfvergå lill den andra af de uppgifna hufvufdfrågorna, eller den angående:
Ändringar i sältet för de indeldé räntornas utgörande:
Likasom svårigheterna af hela skatteväsendets invecklade beskaffenhet länge varit insedde, så hafva också de olägenheter, som onekligen medfölja det indelda löningssälfet i sitt närvarande skick, genom de missbruk, hvartill detsamma kan gifva anledning och genom den olikhet, sorn derigenom uppkommer mellan de skattskyldige, ofta varit öfverklagade och förslag till deras afhjelpande hafva vid flere tillfällen blifvit framstälda.
Medlen att i detta hänseende bereda nödiga rättelser, synas mig emellertid, så länge persedelskatten Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 59. 37 bibehålies, egentligen icke vara mer än tvenne.
Det sökla ändamålet, eller att hindra missbruk vid de indelda räntornas uppbärande och att åstadkomma likhet mellan indelde och icke indelde ränte- och tiondegifvare, kan nämligen vinnas, antingen derigenom, att alla indelda räntor och lionde-anslag indragas till statsverket mot ersättning i kontanta statsanslag, eller ock derigenom, att alldeles samma vilkor komma att blifva gällande för uppbörden af de räntor och den tionde, som äro indelde, som för uppbörden af kronans egna, behållna räntor och tionde.
Hvad nu det första alternativet, eller de indelda räntornas indragning till slaten, vidkommer, så har Eders Majit redan vid aflåtandet af Dess förra nådiga proposition i ämnet behagat yttra den åsigt, att, ehuru en dylik åtgärd vore ändamålsenlig för beredande af bättre ordning och större enkelhet i afseende å uppbörd och räkenskaper, så förekommer likväl mot principens tillämpning i hela sin utsträckning åtskilliga vigtiga betänkligheter, hvilka i samma nådiga proposition blifvit närmare utvecklade, och som bestämde Eders Majit att, med undantag för Landt- och Skolstaterne, hvilkas löner då föreslogos till omreglering, icke föreslå annan förändring i hittills gällande stadganden i afseende å löne-indelningärne, än att desamma skulle vederbörande tillgodokomma efter enahanda grund, som för kronans behållna räntor och tionde uti omförmälda nådiga proposition föreslogs, med serskildt godtgörelse af staten för forsellönen.
Äfven vid denna riksdag har Eders Majit, uti serskild till Rikets Ständer den 15 sistlidne November aflåten nådig proposition, gjort framställning om vissa, till särskilda verk och inrättningar ingående uppbörders utbytande emot kontanta statsanslag; och, full komligt instämmande i denna Eders Majits nådiga åsigt om nyttan af dylika till ordning och enkelhet i statsförvaltningen ledande indragningar till kronan af indelda ränte- och tiondeanslag, der sådant, utan förnärmande af någons rätt och utan fara för vigtiga institutioners bestånd, kari ega rum, anser jag likväl, å andra sidan, de förut åberopade betänkligheterna mot en allmän indragning nu på en gång af alla indelda räntor och tionde vara af den vigt, att jag icke kan tillstyrka Eders Majit vidtagandet af en sådan åtgärd, annat än måhända framdeles i sammanhang med skeende löneregleringar, eller på grund af andra sig möjligen företeende omständigheter, allt efter som vid pröfning af hvarje serskildt fall kan finnas lämpligt.
Beträffande det andra af de angifna medlen att afhjelpa den öfverklagade olikheten mellan indelde räntegifvare och dem, hvilkas räntor och tionde äro kronan behållne, så sy - 38 Kongl. Maj:Is Nåd.
Proposition, No 59. nes mig deremot denna .utväg till vinnande af ändamålet utan några oöfvervinnerliga svårigheter kunna begagnas.
Den egentliga olikhet, som i detta afseende nu förefinnes, består deruti, att den indelda löntagaren eger rätt att uppsäga räntor och tionde till leverering in natura, hvilken rättighet kronan för sin del frånträdt; äfvensom att den indelda räntegifvaren, då hans ränte- eller tiondespanmål löses efter markegång, är skyldig att, såsom ersättning för forslingsbesväret, tillägga en forsellön af 16 sk. banko per tunna för råg och korn, samt 12 sk. för bafra, hvilken forsellön blifvit för kronan behållna räntor och tionde efterskänkt.
Till vinnande af likhet mellan alla skattdragande fordras således, att räntelagarnes nu egande optionsrätt skulle försvinna, och att de indelda räntegifvarnes skyldighet att vid nyss omförmälde tillfällen erlägga forsellön eftergifves.
En sådan förändring förutsätter likväl, för att ej innebära en orättvisa mot indelningshafvaren, dels att, genom vissa betryggande stadganden, säkerhet beredes för fastställandet af ett rättvist och riktigt lösningspris, hvarefter räntorna skola utgå; dels ock, att, när räntetagaren sålunda förlorar sin rättighet att, vid de tillfällen, då sådant för honom vore fördelaktigt, uppsäga sina räntor till leverering in natura, han icke eller, när ett motsatt förhållande inträffar, hädanefter skulle vara skyldig att mottaga dessa persedlar in natura, utan alltid kunde påräkna att utfå deras värde i kontant efter det fastställda lösningspriset; och sist att ersättning bereddes honom för den forsellön, hvaraf han eljest skulle gå i mistning.