Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Medelst den till Riksgälds-Contori t öfverflyttade Banco-vinst (800,000 R:dr om året) skulle ett fond-eapital af 13,000,000 (säger Tretton Millioner) Riksdaler banko kunna sättas i omlopp (ä \ procents ränta och 2 procent amortissement) inlöst 0111 3o år; dermed skulle de nytLigaste saker för fosterlandets materiella utveckling och för dess politiska sjelfbestånd kunna tillvägabringas, af hvilka icke allenast den nu lefvande generationen, utan äfven alla framtida skulle röna den största nytta.
Banco- Utskottets Utlåtande, W.o 44- 85 En ylterligare fördel hos oss, jemnförd med andra hinders, vore äfven, att denna utveckling icke skulle erfordra en enda skilling ökad beskattning, utan skulle tilivägabringas medelst i Banken nu skrinlagda procentarebehållningar, hvilka i alla fall böra återgå till nationen, om denna icke allt mera skall aftyna i brist på lif och rörelse. §. 3o. Jag reserverar mig emot Utskottets förslag i denna §. att Banken skall med filial-contor ersätta de Privat-Banker, som möjligen kunna komma att upphöra, och dertill använda en summa af till och med 4,ooo,ooo R:dr banco.
Skälen för, min afstyrkan äro följande: Bankens Metalliska Cassa utgör nu omkring 3| million specie; svarande mot omkring g,000,000 Riksdaler banco.
Afdrages dessa g,000,000 från Bankens nu i omlopp varande sedelstock: 3o,45o,ooo R:dr, återstår en summa af 20,550^000 R:dr icke betäckt af Bankens Metalliska valuta, hvilken summa, om äfven, efter Utskottets förslag.» nedsatt till 20,000,000, betydligen öfverstiger den genom realisationen fastställda proportion af 2 till Semellan silfver och sedlar.
Skulle denna sedelstock ytterligare ökas med 4,000,000 R:dr Banco, så blottställes Banken för äfventyr, som böra undvikas.
Att å en annan sida minska rörelse-capitalet med de 5,000,000 R:dr, som Privat-Bankerna nu hafva i omlopp utöfver deras egande 2,000,000 R:dr i Bancosedlar, vore skadligt för rörelsen i landet.
Jag anser derför nödvändigt, att dessa Banker fortfara, (såsom Utskottet tillstyrkt,) till slutet af 184g.
Genom den nedsatta räntan från 5 procent till 3 procent å spanmåls-creditivet, få Privat-Bankerna en ny och för landet högst nyttig verkningskrets, nemligen spanmåls-belåning; hvarigenom de till stor del kunna godtgöra det onda, som deras
Discont-rörelse förorsakat (alla Engelska Privat-Banker belåna oriad spanmål till | af dess marknadsvärde.)
Af Herr von Hohenhausen, M. S. ”Jag anser mig böra leda uppmärksamheten derpå, att, då tvifvelsutan betänkandet kommer att inom RiksStånden punktvis föredragas och a (göras, det torde vara beböfligt att uti i:sta §. tillägga ordet minst framför ”Tio millioner,” och gifva 4;de §. efterföljande förkortade lydelse:
Bankens vinstmedel af dess utlånta capital bör, efter afdrag derifrån af möjligen inträff ande Capital-förluster samt af alla utgifter och kostnader för myntvärdets upprätthållande och för Bankens förvaltning m. m. ärligen aflemnas till Riksgälds-Contoret, intill nästa Riksdag, enligt hvarje års bokslut.
Vidtages icke denna ändring i texten 86 Banco-Utskottets Utlåtande j N.o d-4' kan tvist möjligen uppstå derom, när man längre fram i betänkandet kommer till den §., som handlar om supleerandet af nu varande Privat-Banker, huruvida, genom det förut fattade beslutet, man då mera är berättigad, derest sådant skulle aktas nödigt, att, i och härföre, öka Bankens Capital utöfver de i i:sta §. till grundfond bestämda Tio millioner.
Inom Utskottet tillhörande den stora minoritet, 14 mot 18, som bestred behof ve t och nyttan deraf, att förskaffa Privat-Bankerne förlängning å deras octroj med bibehållande af den för det allmänna vådliga förmån, de nu ega, att utgifva sedlar å små valeurer, får jag reservera mig mot detta beslut.
En Committé, såsom föreslaget är, behöfves sannerligen icke för att utröna, att Banken, när den får behålla Disconten, och eventuell använda vinsl-mealen, verkligen eger full förmåga att supleera Prival-Bankerne, hvilka nu med sin sedelstock trycka lika hårdt på Riks-Bankens silfverförråd, som om denna sedelstock utgjordes af Bankens egna sedlar.
För Committéen återstår ändock rätt betydligt att utröna och utreda, hvaribland må nämnas, förhållandet med och verkningarne af Privat-Banks-rörelse, som drifves med egna sedlar; jag anmärker detta, emedan det af Utskottet blef uteslutet från föremålen för Committéens undersökningar.
Oaktadt de flera anmärkningar, som inom Riks-Stånden blifvit gjorde, har Utskottet likväl vidblifvit sitt förslag i förra betänkandet, att ingen viss proportion behöfde iakttagas mellan sedelstock och reel valuta, icke ens såsom ett syftemål hvaråt borde sträfvas; endast så mycket har nu vunnits att ett positift åliggande för Banco-Fullmäglige föreslås, att icke uraktlåta förstärka den metalliska Cassan när conjuncturen dertill är gynnande.
Jag anser detta icke nog, för en Bank, som styres af Embetsman, utan måste härutinnan vidblifva min reservation vid Utskottets betänkande N:o uq, likasom den emot förökandet af fonden för fastighets-belåningen; men kan dock, med afseende på den fördelaktiga vexelcurs, som nu en längre tid egt rum och den gynnsammare handels-conjunctur, som i år synes inträda, förena mig i Herr JSordenankars förslag och vilkor för tillstyrkan af, att da nu i Banken godkände ansökningar om fastighetslån må beviljas.
Ytterligare får jag anmärka, alt del synes mig mindre välbetänkt att icke, på sätt minoriteten inom Utskottet yrkade, medgifva Banco-Fullmägtige rättighet att, vid köp af silfver, få meddela räntefria förskott dertill, på 4 ** ^ månader under vintern.
Största delen af det silfver, som influtit i Banken sedan 1834 h'jr endast och allenast på sådant sätt kunnat erhållas, emedan det icke varit Fullmägtige raedgifvet och icke heller ger - Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 44' 87 na kunnat dem formelt tillstädjas, att erlägga högre betalning för det införskrifna silfret, utöfver pari kurs, än hvad som motsvarade transportkostnaden.
Så länge vexelcursen är låg, göres ieke behof af annat sätt än vexelköp, för att skaffa Banken silfver, men då cursen står vid pari eller redan deröfver, kunna betydliga vexelköp icke göras, utan att uppjaga kursen; för sådant förhållande synes mig, såsom jag förut nämnt, icke vara välbetänkt att inskränka Banco-Fullmägtige till de enda alternativen nemligen, att antingen, troligen med stor förlust, sälja obligationer, eller upptaga ett utländskt lån, helst ofta sådant förutan, vid en lindrigare kris, saken kan hjelpas.
Man har visserligen i 1841 års revisions-berättelse ordat derom, att köp med förskott skulle motarbeta alt silfret på naturlig väg i landet inkom.
Jag får i anledning deraf nämna, att den der naturliga vägen har aldrig ledt till Sverige utom, af välbekanta orsaker, under en helt kort period af Gustaf III:s regering: endast vid stor svårighet af att kunna afsätta andra varor inforskrifver den handlande silfver, emedan ingen serdeles vinst derpå är att göra.
Styrelserna för Engelska och Franska Bankerne underlåta aldrig under kriser, att göra köpslut om de ädla metallerna med personer, som kunna dem anskaffa, utan att dervid beloppet af transportkostnaden får lägga ett hämmande band vid bestämmande af priset.
Dessa styrelser tillgripa icke förr än i sista rummet utvägen af att göra utländska lån, hvartill hörer, fast endast skiljagtigt mot det vanliga sättet, att till ulländningen sälja inhemska skuldförbindelser, vare sig Stats-obligationer eller serskilta Corporationers.
Reservationsvis får jag jemväl anmäla, att jag, för att icke öka längden af bilagorne, icke utan undantag gillar allt i Betänkandet mot hvilket ingen anmärkning af mig blifvit gjord, men dels har sådant icke påfordrat att derå fästa uppmärksamheten, och dels hörer det till det mindre vesendtliga.
Med anledning af Utskottets tillstyrkan i fi §., får jag tillkännagifva, att jag anser nämnde tillstyrkan öfverflödig för den händelse Rikets Ständer bifalla bvad Utskottet föreslagit i 61 och 63 §§., samt icke tillfyllestgörande i den händelse dessa sednare punkter skulle alslås.
För ett sådant fall torde Riksgälds-Conloret icke allenast böra afgifva de af Utskottet föreslagna räntebärande obligationer till ett belopp, motsvarande |:delar af den afstådda Banco vinsten, utan 88 Banco-Utskottets Utlåtande, N.o 44- till ett belopp, fn11L motsvarande nämnde vinst, samt Banco-Fullmägtige berättigas att dem aflåta eller försälja, då de anse en sådan åtgärd för Bankens betryggande nödig eller nyttig; behofvet må för öfrigt] vara tillkommet genom skyldigheten att ersätta indragne Privat-Bank6-sedlar eller af hvilken annan orsak, som helst."
Mot Utskottets tillstyrkan i afseende på Privat-Bankernes framtida rörelse, får jag i allmänhet mig reservera, emedan jag anser Utskottet bordt bestämt uttala sin mening, antingen Utskottet ansåge att sådane Banker må fortfarande utgifva egna sedlar, eller om de hädanefter endast borde få röra sig med Riksbankens, eller slutligen om deras rörelse borde af denne sednare ölverlagas, samt i följd af det alternativ, som blifvit godkändt, föreslå lämplige stadga aden.
Hvad UtskotleL nu föreslagit är dels endast ett uppskof af Irågans lösning, dels nog villkorligt och obestämdt, dels icke val öfverensstämmande med hvad Banco- och Lag-Utskotten i sitt förnyade Betänkande om lag för enskilde Banker tillstyrker."
Af Herr Nordenanckar, F. W. ’’Uti följande delar får jag emot Utskottets Betänkande anmäla min reservation: Vid $. 6.
Jag reserverar mig emot Utskottets förslag, att Riksgälds-Contorets obligationer skola för |:delar af Banco-vinsten aflemna», och åberopar de af Hans Excel louce Herr Grefve
Björnstjerna dervid framställde välgrundade anmärkningar.
Om Bankens silfverfond behöfver ökas, till säkerhet för de n}ra sedlar, som i stället för Privat-Bankernas möjligen kunde komma att utgifvas, så kan sådant silfver upplånas på samma enkla sätt, sorn om upplåning af annan anledning blefve nödig, derom Utskottet i 62 punkten algifvit utlåtande:
Jrid s id. ta.
Till ledning för beräkningen af beloppet af den Banco-vinst, som, i fäll Utskottets Betänkande i denna del vinner bifall, skall blifva för anslag disponibel, anser jag mig böra uppgöra följande, ifrån Utskottets något skiljaktiga, men i min tanka rikligare beräkning:
Genom sammanslående med Bankens öfrige tillgångar af den för Ilandels-Diseönten bildade Reserv-fond, måste i räkningarne framstå såsom eo tillfällig capital-vinst . a jo.ooo: — — Transport 2,|o,ooo: — — Af Banco- Utskottets Utlåtande, JY;o 44- T ian sport 240,000: —.
— Af samma skäl hitföres Allmänna Diseontens reservfond i Stockholm 171,038: 44'
D:o i Malmö 38,767: 12. 4* Hitintills har erhållen
Diskontvinst först under ett följande år ingått i Bankens Bokslut och således utgjort en osynlig tillgång, som, efter den förändrade beräkningsgrund, som Utskottet tillstyrkt, nu måste lika med förenämnde reserv-fonder, uppföras såsom tillfällig Capitalvinst med circa 45o,ooo R:dr, men då äfven hädanefter
Discontvinsten för sista qvartalet icke torde kunna falla Banken tillgodo, förr än under början af ett följande år, för sent att i bokslutet intagas, upptager jag här endast . 3oo,ooo: —• —-
När praeseriptionstiden för Riksgälds-sediarne snart tilländagår, uppkommer en vinst på förlorade sedlar, som torde kunna beräknas till minst 200,000: — —•
När härtill lägges det af Utskottet beräknade öfverskott vid i835 års slut, öfver grundfonden 3oo,ooo: — — De 3 följande 184b —1847 årens vinst, lågt beräknad ......
2,400,000: — —■ 2,700,000: — — så linnes en summa af 3,649,801: 9. — som af Rikets Ständer bör kunna disponeras.
Vid ig.
Den tillstyrkta ökningen af fonden för lån mot pant af fastigheter anser jag, med fästadt afseende så väl på principen för lånerörelsen i allmänhet, som på Bankens ställning, aldraminst nu hafva bordt ifrågakommaJag tillstyrker således att Fastighets-utlåningen må bestämmas till 6,000,000 R:dr, inberäknade de äldre lån, som blifvit utlemnade mot återbetalning i silfver.
I fall denna nedsättning, emot hvad Utskottet föreslagit, vinner Rikets Ständers bifall, anser jag att de låneansökningar, som redan i fullständigt skick inkommit, må genast kunna beviljas och medlen utassigneras, hvarefter genom allmän kungörelse bör tillkännagifvas, att inga nya ansökningar mottagas förr än fonden lemnar tillgång till utgifvande af nya lån.
St- Prot. 1S4S. 6 Sami. 1 A/d. 21 IJdJt. 12 9° Banco-Utskottets
Ut låtande j N:o Vid 28.
Genom stadgandet att från och med 1847 endast vexlar få ati Handels-Disconten belånas, har Utskottet trott sig kunna framtvinga en allmän vexelrörelse, men verkan deraf skall i min tanka icke blifva sådan, som man väntade.
Vexelrörelsen måste hvila på en allmän ordning i liqviden, och förrän denna genom en förbättrad oreditlagstiftning blifvit grundlagd, skall man förgäfves söka, att, genom en i Riks-Banken ändrad disconteringsform, förändra landets creditbruk.
Det är icke heller sjelfva vexelformen, utan fastmera den ordning och säkerhet, hvaraf vexelrörelsen blir en följd, som måste befordras eller framtvingas.
Föreskriften att belånbara vexlarne skola vara betalbara i Stockholm, Götheborg eller Malmö har varit nödig, emedan Banken endast der eger Ombud till incassering.
Men då sällan lärer inträffa, att Näringsidkare i landsorterne ega sädane fordringar, som berättiga till vexeldragning på förenämnde större handelsplatser, utan förhållandet vanligen torde i vårt land vara omvändt, så skall följden af Utskottets förslag blifva den, att Handels-Discontens tillgångar, nästan uteslutande komma handlande i Stockholm, Götheborg och Malmö tillgodo, och att andra lånsökande tvingas att kasta sig på allmänna Disconten, hvars fonder således torde blifva otillräckliga, under det att Handels-Disconten kanske blifver i saknad af låntagare.
Jag tillstyrker således, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet i förra betänkandet N:o 29 föreslagit, måtte till vexelrörelsens uppmuntran besluta, att vexlar företrädesvis framför andra papper och lill 4 procent ränta få i Handels Disconten belånas.
Vid ,f. 32.
På de skäl af ökad jerntillverkning, som legat till grund för Herrar Fullmägtiges i Jern-Contoret, af Kongl. Maj:t lill Rikels Ständer öfverlemnade ansökan om förhöjning till 900,000 R:dr af det på Banken från äldre tider beviljade Creditiv, tillstyrker jag, att, i öfverensstämmelse med Utskottets i förra Betänkandet N:o 29, gjorde förslag, Jern-contors-crediti vet måtte bestämmas till 800,000 R:dr.
Vid 56. mom. litt. b.
Jag reserverar mig äfven emot den af Utskottet uttryckte opinion, att de Privat-Banker, som framdeles uppstå, icke böra utgifva egna sedlar.
Utom den med sedelutgifning förenade ansvarighet, som tvingar att med vaksamhet på egen växlings-förmåga gifva låne-rörelsen den elasticitet, sorn utgör enda säkra garantier emot dess öfverdrift och för Realisationens be - Banco-Utskottets 9l stånd, skulle rörelsen snart urarta.
De olägenheter, sora olika sedelsorter för allmänheten medföra, anser jag dels vara mindre, än man nu framställer dem, dels kunna de på annan väg afhjelpas.
Vid §. 5j.
Utskottets förslag, att Riks-Banken bör med sedelutgifning af högst 4 Millioner (i fall alla Privat-banker upphöra) ersätta deras rörelse, är så opraktiskt och så litet tillfredsställande, att jag endast torde behöfva fästa uppmärksamheten vid, att, ehuru sedelförminskningen, enligt Utskottets beräkning, icke skulle blifva mera är i million, så blefve likväl låne-indragningen 3 millioner, som ingalunda ersättes derigenom att actie-egare återfå sin insatts till placering uti andra speculationer; äfven lärer hvar och en inse, att Filial-contor från Riks-Banken icke kunna organisera sin rörelse lika med Privat-bankerne; detta stadgande stannar blott på papperet, och verkliga förhållandet blifver, att Riks-Bankens discontering utvidgas i sin egna form och kommer helt andra låntagare till godo.
De föreslagne 20 R:drs assignationerne, som Afdelnings-Contoren skulle utgifva, blifva för creditivlagarne högst obeqväma, och jag kan ej heller inse egentliga fördelen af dessa credit-papper, då desamma lika med andra sedlar hlefvo a vista inlösbara.
Vid ,5‘. 5g. 1 strid med Utskottets åsigt, att räntefria förskotter vid silfver-köp aldrig må lemnäs, måste jag anse att en kortare tids förskott ofta kan vara ett lämpligt och nyttigt medel atl befordra silfver-iinport.
Genom medgifvandet för Fullmägtige, att inköpa icke allenast attester på silfver, levereradt i Hamburg, utan äfven vexlar på 67 dagar till 128 sk., är en fördel beredd för den, som eger utländsk fordran, som aflägsnar all speculation på direct silfver-leverance till Banken.
Vid vexel-försäljning uppbär säljaren förskotts-vis liqvid.för en efter viss tid förfallande fordran och vinner således ränta på vexelns omloppstid jemte de extra omkostnader, som vid silfver-leverance icke kunna undvikas.
De olika sätten för för silfver-anskaffhinsr böra afpassas mot hvarandra, och snarare skulle jag tro att direct silfver-leverance bör mest befordras. Jag tillstyrker således, att Banco-Fullmäktige må berättigas, att vidcontract om silfver-leverance och mot full säkerhet meddela räntefritt förskott till |:delar af silfrets värde och på högst 3 månaders tid.
Af Herr Prosten Ekstrand, som förklarade sig instämma i Herr Nordenankar s reservation, utan hvad densamma angår ökning af Jern-Contorets i Banken egande Greditiv. ga Baneo-Utskottet» ätande, N'-o 44- Åf Herr Skogman, C. D., Sedan Banco-Utskottet fränt rädde sitt förra tillstyrkande, att Bankens utlåning på namn och reverser nied omsättnings-rätt skulle, på föreslagna vilkor, öfverflytta® till Riksgähfs-Contoret, och Utskottets pluralitet jemväl ogillade ett af mig, på grund af de vid Betänkandet N:o 29 inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar, framställdt förslag, att ens sådan öfverflyltning skulle ega rum för Bankens fastighetslån, samt Banken sålunda blifvit beröfvad elen tillökta kraft för myntvärdets upprätthållande, sorn han, efter ruin öfvertygelse, skulle hafva hemtat af de i utbyte emot den öfverflyttade- lånerörelsen erhållna Riksgälds-Confcorets obligationer, så ansåg jag mig handla conseqvent, då jag i Utskottet föresfog, att, i följd af ofvannämnde beslut, Utskottet äfven skulle frånträda sitt tillstyrkande om tillökning i cireulations-capila le t för fastighets-lån utöfver det vid sista Riksdag bestämda belopp af 5,5oo,000 R:dr Rico; hvarvid jag likväl, med afseende å den mängd ansökningar om dylika lån, sorn för bristande tillgång ej kunnat utgå, och till undänrödjande af de olägenheter, dröjsmålet för de lån-sökande medförde, tillstyrkte, att alla inom 1844 års slut sökta fastighets-lån måtte, i den mån handlingarne äro eller blifva pröfvade och godkände, genast förskottsvis utbetalas, emot successiv ersättning af inflytande capital-afbetalningar till fastighets låne-fonden, men att allmänheten tillika skulle genom kungörelse underrättas, att ansökningar 0111 nya, fastighets-lån i Banken ej emottagas, förrän berörde förskott kunde blifva till fullo godtgjordt; hvarom underrättelse borde minst 6 månader förut meddelas.
Jag får alltså anmäla min reservation emot Utskottets beslut, att, under föiändradt förhållande, vidblifva sitt förra tillstyrkande om fastighets-låne-fondens förhöjning till 6,5oo,ooo R:dr, äfvensom mot besluten, att frånträda den förut föreslagna öfverflyttningen till Riksgälds-Contoret, af så väl skiftes- och odlingslånen, sorn Bankens utlåning till Statler och Corpora tioner.
I anledning af vissa, under discussionerna fällda yttranden om de obligationer, sorn Banken, enligt mitt förslag, skulle hafva erhållit i utbyte emot enskilda personers, åtminstone till formen, för en riktig Bank-rörelse olämpliga skuld-förbindelser, ber jag få tillägga, att det, efter mitt förmenande, är en orättvis och ogrundad förmodan, att tro ett folk, som intager ett rum ibland Europas bildade nationer och en längre tid lefvat under constitutionella för hållanden, kunna vara så oärligt och enfaldigt, att det skulle vilja biyrta Statens ingångna förbindelser; att om en sådan farhåga egde rum för Riksgälds-Contorets obligationer, utfärdade enligt Rikets Ständers beslut, Banco-Ulshottets Utlåtande, N.o 44' C)3 den äfven kunde sträckas till Bankens genom enahanda beslut tillkomna förbindelser; att Riksgälds-Contorets obligationer med 4 procent ränta, rätt handhafde, snart skulle vinna fullkomligt förtroende inom och utom Riket, och att de i många fall skulle underlätta den större inhemska penninge-rörelsen, minska begäret efter nya sedel-utgifningar från Banken, samt sålunda utgöra det kraftigaste stöd för mynt-bestämningens bestånd.
Då det ofta är vanligt, att i våra öfverläggningar om finance-frågor åberopa andra länders exempel, begagnar jag tillfället, att anföra det vackra efterdöme, Preussen lemnat Europa.
Oaktadt alla de bördor, som krig eller fred med Kejsar Napoleon medförde, under den tryckande beskattning, sani deraf blef en följd, angrep Preussen aldrig grundvalen för samhällets förkofran, försämrade aldrig sitt mynt, utan gjorde statskuld äfven med de största uppoffringar, såsom år 1813, då för Tresor-sedlar, som utgåfvos, och hvilka i allmänna uppbörden emottogos al pari, icke erhölls mer än 16 it iy för hundrade.
Och belöningen bar varit, att, efter allmänna fredens återställande i Europa, Preussens industri och välstånd hastigt tillväxt; att räntan å dess stats-skubl nu kunnat utan svårighet nedsättas till 3| procent, och att de sedlar eller cassa-bevis, sorn Staten utgilver, löpa r än tefritt och äfven stundom med uppgäld emot silfvermynt, utan någon fond' och utan annan garanti, än att de i all statens uppbörd emottagas.”
Uti denna reservation hafva instämdt: Herr Friherre Stjernstedt, J.
Th. till alla delar, samt Herr Maechel, i hvad nämnde reservation afser fastighets-låne-fondens af Utskottet tillstyrkte förhöjning med 1,000,000 R:dr och fi anträdandet af den i Utskottets Betänkande N:o 29 föreslagne öfvei flyttning till Riksgäldskontoret af Bankens utlåning till Städer och Corporationer, af Herr Aker marij, F. ’’I följande punkter har jag varit af olika tankar roed Utskottets pluralitet, oeh får alltså emot dess beslut mig reservera. §• 19- Fonden för fastighetslån, för närvarande bestämd till 5,5oo,ooo R:dr, föreslås att ökas till 6,5oo,ooo R:dr.
Lån, hvilka utlemnas på så lång återbetalningstid som de ifrågavarande, innefatta icke en för Banken vid behof disponibel tillgång, och en utsträckning af denna, för Banken onaturliga rörelse, i förening med deraf föranledd ny sedelemission, borde minst hafva 94 Banco-Utskottets Utlåtande^ N:o 44- blifvit beslutad i närvarande tidpunkt, då Bankens metalliska Cassa anses behöfva förstärkning, för att erhålla den i Banco-Reglementet föreskrifna proportion till sedelstocken.
Såsom ett medel till penninge-förlägenhelens afhjel| lande, anser jag åtgärden aldeles för ofullkomlig, för att ur denna synpunkt kunna försvaras. <5*. 56.
I sammanhang med den inom Utskottet väckta motion, att föreslå Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om prolongation å nu existerande Privat-Bankers Octroijer till 1849 års slut, och att en Committé måtte utses för utredande af lämpligaste sättet, att åstadkomma ändamålsenliga låne-inrättningar, att då sättas i deras ställe, föreslogs äfven såsom vilkor sådane åtgärders vidtagande, att Privat-Bankernes sedlar måtte kunna i Krono-uppbörden såsom liqvidations-medel af de skatt-skyldige emottagas.
Ett bifall till detta vilkor hade, enligt min åsigt, varit ej blott i allmänhetens, utan äfven i Privat-bankernes intresse desto angelägnare, som orsaken till den nu rådande oviljan mot Privat-Bankerne hufvudsakligen torde ega sin grund i de olägenheter och ej sällan bekymmer, som, serdeles i orter, från Privat-Banks-contoren aflägsne, alstras deraf, alt, ehuru Privat-Bank-sedlar i allmänhet vid förhandlingar enskildte emellan såsom fullgodt betalnings-medel emottagas och derföre ofta nog utgöra desses hela eller förnämsta contanta tillgång, de likväl icke kunna med en sådan tillgång fullgöra dem åliggande liqvider, då det allmännas rätt är i fråga. $• 57.
Sedan man ansett sig höra föreslå Privat-Bankernes fortsättning på nu gällande vilkor, hade man icke behöft frukta att de skulle upphöra förs nästa Riksdag och således icke heller nu, på sätt som skett, föreslå medel för deras supleerande.