Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags-Ordningen, men de remitterade, mot berörda förslag riglade anmärkningar öfverhufvud innebära ett bestridande af tilläggets nödvändighet och nytta, samt följaktligen afslag på Konungens Proposition i dess närvarande skick, hvilken åtgärd ej kan, då Utskottet Propositionen tillstyrkt, förr än nästa Riksdag vidtagas; så enär dessutom Tre Riks-Stånd, och i främsta rummet Bonde-Ståndet, hvars rätts bestämmande förslaget väsendtligen åsyftar, redan till. nästkommande Ständer ärendet hänskjutit, finner Constitutions-Utskottet, hvilkets utlåtande numera äfven är Tre Riks-Stånds, icke öfrig någon annan eller lämpligare utväg, än aH, innan Utskottet hos samtliga Riks-Stånden anmäler, det ingen sammanjemkning af de oförenliga skiljaktigheterna eger rum, vördsamligen framställa förhållandet, sådant det synts böra, jemlikt grundlagens bokstaf, bedömas, till Ilöglofl.
Ridderskapets och Adelns närmare ompröfvande, samt emedlertid afvakta dess beslut, huruvida icke Ridderskapet och Adeln täcktes foga sig efter Medstånden, låta anmärkningarna förfalla och öfverlemna frågan till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Stockholm d. 3i Jenuarii 1829. 6 Bil. i, ConstitHtion#
Beianh, N'o S.
Utdrag af R.
H. S. Constitutions-Utskotts Protocoll följande dagar år 182g.
Den oi Januarii. S. D. Föredrogs å nyo, jemlikt sistlidne Plenidag fattadt beslut, Ridderskapets och Adelns återremiss med åtskillige, såsom Ståndets gemensamma tankar, förklarade anmärkningar mot Kongl.
Majds af Constitutions-Utskottet tillstyrkta förslag till ändrad redaction af en period i 24 §.
Riksdags-Ord ningen. — — — —- Nedannämnde Ledamöter yttrade sig som följer: — — Herr Cederschjöld'
Det är icke sjelfva saken, utan endast formerna för dess behandling, hvaröfver jag nu vill yttra mig.
Men såsom en inledning dertill anhåller jag att få till närmare utredning upplaga några af de meningar, som här nu blifvit yttrade.
Talare har trott att gemen» sam" vore detsamma som "enhällig": och påstått, att ett Stånd ej kunde förklara anmärkningar, öfver hvilka meli in gar ne gemensamma tankar■ Till besvarande af detta påstående, torde jag få påminna om det olika sätt, hvarpå grundlag s-frågor och Mil, t, CentiihitioTit Vt sk.
Betänk, N:t> $ y alla andra frågor Imana återremitteras.
I)& ett betänkande, rörande en i Ståndens Plena gjord motion, återremitteras, erhåller Ut-, skottet del af allt hvad dervid blifvit yttradt, så väl med som mot.
Ståndet utlåter sig icke öfver någon serskild anmärkning, titan vill blott ätt Utskottet skall taga saken i nogare öfvervägande, likväl med rättighet att, efter afgifven förklaring öfver anmärkningarna, förblifva vid dess förut yttrade mening.
Då deremot anmärkningar i Ståndens Plena göras vid ett af ConstitulionsUtskottet afgifvet förslag till ändring i Grundlag, så få, vid återremiss, inga andra afgå till Utskottet, än de, hvilka Ståndets pluralitet godkänner.
Och mot sådana af Biks-Stånds pluralitet godkända anmärkningar, är det icke Constitutions-Utskottet medgifvet att förblifva vid dess förut yttrade mening; utan inskränker sig vid dylika tillfällen Utskottets hela befattning blott till att på föreskrifvet sätt befordra sammanjemkning af Ståndens serskilda meningar.
Sådane anmärkningar kallas derföre ”Ståndets gemensamma tankar”, blott för att utmärka, att de blifvit godkände af Ståndets pluralitet.
Ordet “enhälligt” ger deremot tillkänna, att mgen enda får vara af annan mening.
För att uttrycka detta begrepp bar också Lagstiftaren verkligen nyttjat ordet ”enhälligt”.
Sålunda börjas 49 §•
2 Bil. lill Cönstitutiéns Utsk.
A’.» 5.
Riksdags-Ordningen på följande sätt: ”hvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott för viser, ligga på bordet till nästa Plenum, då remiss bör ske.
— Remissen kan således uppehållas genom blott en enda Ledamots begäran om bordläggning.
Och likasom inom ett serskildt Riks-Stånd beslutet gallas enhälligt, då ingen enda Ledamot är af annan mening, lika så säges också Riksens Ständers beslut vara enhälligt, när intet enda af de 4 Riks-Stånden är af annan mening, oaktadt hvarje serskildt Stånds mening kan vara bestämd af en ganska obetydlig pluralitet.
Uti 82 §.
Regerings-formen lyda nemligen orden sorn följer: ”Hvad till ändring och förbättring af Glundlagarne uti nu föreskrifven ordning, Riksens Ständer enhälligt beslutit och Konungen gillat, eller Konungen föreslagit och Riksens Ständer enhälligt antagit, ege kraft af Grundlag.”
Då derföre hvarje serskildt
Stånds moraliska person så fullkomligt föreställes af dess pluralitet, alt en sak, som alla fyra Riks-Ståiidens enskilta pluraliteter godkänt, säges vara af Riksens Ständer enhälligt antagen; så bör det väl ej kunna nekas, att ju ett
Stånds pluralitet ock - Bil. till Constitutions Uttk.
Ar:o 5. 9 så bestämmer hvad som bör förklaras för Ståndets gemensamma tankar.
Dessutom bar blifvit påstådt, att med benämningen ”Con st i tutions-Ut sk o t te ts yttrande", hvarvid 56 §.
Hege rings formen tillåter
Stånden att göra anmärkningar, ej bör förstås sjelfva Redactions - förslaget, utan endast Utskottets raisoniiement der om”
Men emot delta tolkningssätt får jag blott åberopa samma Grundlags-paragraph.
Der står: ”Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitut i o 11 s-U tskottets yttrande; h v i 1 e detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med .Ta eller Nej, skall kunna beslutas.”
Det är väl icke öfver Utskottets raisonnementer som då skall beslutas, utan öfver det uppgifna redactions-förslaget lili grundlags-förändring?
Och följaktligen är det viii äfven bemäidte redactions-forsla g, emot hvilket anmärkningar få i Ståndens Plena göras.
Efter att sålunda hafva sökt undanrödja dessa anmärkningar > öfvergår jag till mitt egentliga ämne, nemligen; att utreda den fråga: huruvida Riksens Ständer ,5//. till l\, S. Pr. 1828, i8ag, 3;dit Sami. 2 4:de Haft. io Bil. till Constilutions Vtsh.
N:o 5. ega rätt att göra någon Rerlaetionsförändring i ett af Kongl. Maj:t upgifvet Grundlags-förslag?
Om jag härvid kommer att blifva vidlyftig, anhåller jag, att det må anses såsom bevis, dels på den föreställning jag gör mig om sakens vigt, och dels på den synnerliga aktning jag hyser för de flera värda Ledamöter, hvilkas nu yttrade meningar jag tror mig böra bestrida.
— De hafva påstått, att Riksens Ständer icke ega en sådan rätt, och till stöd för detta påstående åberopat 81. §.
Regerings - formen, hvarest det heter: ”Tillstyrker
(Co list i tut iöns) Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.
”Jag medger väl att på detta ställe ingenting nämnes om en sådan rätt: men den är deremot i 56.
§. så mycket tydligare medgifven.
Utlåter sig Utskottet med vi 11 -eIIei’ afstyrkande å en af Konungen (i afseende på grundlags-ändring) gjord proposition •—i och det göres ”emot Utskottets yttrande (nemligen sjelfva Redactions-förslaget) an märk nigar; bl ifve de, hvilka h v a r j e
Stånd serskildt förklarar utgöra de^s gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet Bil. till Constitutions Uts/i.
Betänk, N:o 5. ii hänvisade
Det är således onekligt, att ju anmärkningar kunna göras vid elt af Konungen upgifyet förslag till grundlags-förändring, Med samma skäl, som det, i anledning af 81. §.
Regeringsformen, kan påstås, att ingen Redactions-jemkning må af Ständerne göras i ett af Konungen upgifvet förslag till ändring i Grundlag, borde också, lill följe af 87. §., Ständerne icke eller kunna göra någon Redactions-jemkning i ett af Konungen afgifvet förslag till ändring i allmän Civil-Criminal-eller Kyrkolag; ty i båda dessa §. §. talas blott om förslagets antagande eller förkastande, men aldeles icke om någon möjlighet af deras förändring.
Men när nu praxis altid varit och ännu är den, att ett af Konungen afgifvet förslag till ändring i allmänna Lagen kan af Ständerna jemkas och ändras; så bör det samma väl äfven kunna få ske med förslagen till Grundlags-ändringar.
Och delta är, så vidt jag vet, första gången, som denna Ständernes rätt ens liar blifvit satt ifråga.
Wid i8ry, och 1818, årens Riksdag föreföll en sak, som både till beskaffenhet och behandling har så mycken likhet med den nu ifrågavarande, att jag anhåller att ii Bil. till Constitutions Vith Betänk.
N:o 5. få återkalla den i Utskottets minne.
I anledning af den då gjorda anklagelsen inför Riks-Rätt emot Konungens Rådgifvare i Commando - mål, uppgaf Konungen ett förslag till ändring i ^:de §. af Regeringsformen, såsom ett slags säkerhet för Ständerna, att dylika händelsersom då blifvit öfverklågade, icke mer skulle kunna ega rum.
Constitutions-Utskottet tillstyrkte bifall till denna proposition, hvilken också af Tre Stånd godkändes.
Men hos Ridderskapet och Adeln gjordes dervid anmärkningar, hvilka, såsom Ståndets gemensamma tankar, blefvo till Constitutions-Utskottet åter-remilterade.
I memorial af den i.
Junii, underrättade Utskottet Ridderskapet och Adeln, att de andre Tre Stånden godkänt förslaget, hemställande, huruvida Ridderskapet och Adeln ej skulle pröfva skäligt att med dem instämma, då Utskottet i annat fall måste hos samtliga Riks-Slånden anmäla de oförenliga skiljaktigheterna till behandling enligt 56. §.
Regerings-formen, nemligen genom förstärkt Constitutions-Utskott. —•
Häröfver upkom den litte Junii på Riddarhuset en liflig diseussion, uti hvilken Hof-Cancelleren och ett Stads-Råd deitogo, utan att hvarken de eller någon annan satte i fråga, att ju Ståndet hade fullkomlig rätt förblifva vid dess förut gjorda anmärkningar, och låta saken gä Bil. till Constitutions Utsk. Betänk, N:o 5. i3 till förstärkt Constitutions-Utskott; och det var endast af fri vilja, sorn Ståndet slutligen instämde med de öfriga Stånden.
— Jag vågar derföre vördsamt anhålla, att nu varande Constitutions-Utskott täckes härutinnan följa de förra Constitutions-Utskottens exempel, och icke söka bestrida ett Riks-Stånd dess rätt att göra anmärkningar vid ett af Konungen upgifvet Grundlags-förslag.
Det faller likväl af sig sjelf, att afseende ej kan göras på sådane anmärkningar, som till äfventyrs kunde innefatta ett uphäfvande af förslagets grundidee, eller innehålla något väsendtligt tilllägg; ty i förra fallet klefve det af Constitulions-Utskottet tillstyrkta förslaget genast förkastadt, och i det senare en motion örn Grundlags-förändring väckt i Ståndets Plenum; hvilka båda förhållandenäro bestämdt förbjudna.
Anmärkningarne böra sålunda endast röra sjelfva uttrycken och ordställningarna, till bättre förtydligande af den idée, som ligger till grund för förslaget.
Genom en sådan af Ständerna åstadkommen Redactions-jemkning inskränkes alldeles icke Konungens rätt; ty det ifrån Konungen utgångne förslaget kan, sedan det blifvit af Ständerne i ringaste mon ändradt, icke erhålla egenskap af Lag förr än Konungen har godt jent bemälte ändring.
Så tillgår det med nästan alla Konungens - jl\. jgil. till Constitutions Utsk.
Propositioner, rörande allmänna Lagen, och så skulle det äfven kunna tillgå med propositioner, rörande grundlags-ändringar.
I anseende till våra Riksdagars långa mellantid, är det angeläget att icke försaka rättigheten att genom redactions-jemkningar bereda framgång åt ett af Konungen uppgifvet, för öfrigt nyttigt, Lag-förslag, helst man eljest skulle nödgas antingen antaga en Lag, med hvilken man icke vöre fullkomligt nöjd, eller ock, åtminstone i 5 år till, vara i saknad af den önskade Lagförändringen.
Borgmästaren Richert:
Jag önskar den anteckning i Protocollet, att jag, då Hulvudfrågan afgjordes, var frånvarande; men jag ber, att äfven för framtiden få i Protocollet förvaradt mitt bestämda förklarande att, om jag varit i tillfälle' att deltaga i Utskottets öfverläggning och beslut, jag alls icke hade med min röst biträdt till det slut, som fattats, emedan jag anser allt tillägg i 24. §.
Riksdags-Ordningen snarare förmörka än förtydliga denna §.
I öfrigt, enär hufvudsaken emedlertid blifvit af Utskottet afgjord, är jag ej emot, då det synes Grundlagsenligt , att Ridderskapet och Adeln underrättas om den af öfrige Stånden vidtagne åtgärd, med förfrå?
Bil. till Constitntians Utsi.
Bettini, N;o 5 j5 gan huruvida Ridderskapet och Adelil behagar foga sig efter dem.
Men som jag förutser, att sådan icke lärer blifva följden, tror jag, att, sedan svar härom meddelats Utskottet, 56 §.
Regeringsformen torde komma att tillämpas.
Den 4 Februarii. S. D.
Upplästes till justering Expeditionen N:o 5, Memorial till Ridderskapet och Adeln, med utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar mot en af Kongl. Maj:! föreslagen redaclions-ändring i 24 §.
Herr Cederschjöld och Herr af Vlir hegärde Memorialet på Bordet, den förre med erinran, att flere anmärkningar, hvilka ej åsyftat rakt afslag på Konungens Proposition, och således kunnat och bordt vinna afseende, icke i utlåtandet upptagits och besvarats.
Den 5 Februarii. S. D. Förekom å nyo till justering det bordlagda Memorialet till Ridderskapet och Adeln.
Herr Cederschjöld, under åberopande af hvad mot detta Memorial förut erinrats, uppläste ett så lydande förslag: l6 Bil. till Constitutions Utah.
N:o 5 Constito tions-Ufskotlets Utlåtande af d.
x8 sistiidne Decemberrörande Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om tillägg i 24 §• Riksdags-Ordningen, har Högloft.
Ridderskapet och Adeln, medelst Protocolls-Utdrag af d. 9 dennes, behagat till Utskottet återförvisa, tillika med Fyra Ledamöters serskildta yttranden, hvilka Högloft.
Ståndet förklarat utgöra dess gemensamma, tankar.
Wid en noga granskning af bemäld te yttranden, har Utskottet trott sig deraf kunna draga följande bestämda anmärkningar emot sjelfva saken, nemligen: 1:0
Att §:s nu varande redaction redan är fullkomligt tydlig; och att således intet tillägg deruti behöfves, utan skulle tvärtom vara skadligt, och följaktligen ej bör ega rum. 2:0 Att Riksens Ständer blott borde genom underdånig skrifvelse förklara deras erkänsla för Kongl. Majrfcs
Nådiga beslut att till Bonde-Ståndet öfverlemna rättigheten att framgent tillsätta dess Notarier;-—• jemte tillkännagifvande, att de icke funno någon ändring nödig i 24 §• Riksdags-Ordningen. 3:o
Att med samma skäl, som man nu kunde anse någon otydlighet finnas i afse - 'Bil. t. Conslitutions Utsk.
Betänk. liro 5. ip ende på Bonde-Ståndets rätt att utse sina Notarier, skulle det också vara obestämdt, huruvida Ridderskapet och Adeln har rätt att utse sin Riddarhus-Secreterare, och 4:o
Att det föreslagna tillägget ej blifvit insatt på rigtigt ställe i §., emedan Ståndens rättighet att tillsätta sin betjening derigenom skulle inskränkas endast till det i §. bestämda antal; och fråga möjligen kunna väckas, huruvida Stånden ega rätt att tillsätta den betjening, sorn derutöfver kunde erfordras.
De två första af dessa anmärkningar ihnefatta ett förkastande af Kongl. Majrts Nådiga Proposition.
Och då ett sådant förkastande icke kan, enligt 56 och 81 ^.Regeringsformen, nu ega rum, sedan förslaget blifvit af Constitutions-Utskottet tillstyrkt, så finner Utskottet sig icke kunna på dessa anmärkningar göra något afseende.
Men som änmärkningarne under N:ris 3. och 4 möjligen skulle kunna samrnanjemkas med deli idée, som ligger till grund för Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition; så får Constitutions-Utskottet vördsamt hemställa, huruvida Högh Ridderskapet och Adela skulle, antingen finna för godi instämma med Bi/i. tili Ii. S. Pro t. 1828, 1829. 3 :dje Sami., 3 4:de Hält. i8 Bil. t. Constitutions
Vtsk, Betänk.
N:o 5. de Tre öfriga Riks-Stånden, som i allo godkänt Utskottets första Utlåtande, eller ock fordra, att Utskottet uppgör förslag till jemkning härutinnan, jemlikt 56 §.
Mot Constitutions-Utskottet enskildt liafva flere anmärkningar blifvit rigtade, och deribland en, som synes icke kunna lemnäs alldeles obesvarad, nemligen en uppmaning till Utskottet att antingen bestämdt uppgifva, hvari den förmenta otydligheten skulle bestå; eller i annat fall förklara, att intet behof af lagförklaring vid detta tillfälle är för hand.
I anledning deraf får Utskottet derföre tillkännagifva, att, vid det första Utlåtandets afgifvande, fråga varit väckt, huruvida bland motiverne ej borde inflyta: Att Utskottet desto hellre tillstyrkte bifali till det föreslagna tillägget, som den mening redan förut vore i §. tydligen uttryckt; men att denna mening genom votering förkastades medelst 11 röster mot io.
Instämmande i Herr Ceder schjölds åsigt, gillade Borgmästaren Richert, för sin del, det upplästa projectet.
Herr Cederschjöld begärde, att hans Expeditions- project måtte få, i Protocolls - Bil. t, Constitutions Utsi:. Betänk, N:o 5. ifj Utdrag, den lill Bidderskapet och Adelil afgående skrifvel&en åtfölja, tillika med hvad han den 3i Januarii skriftligen och den 4 Februarii muntligen i förevarande fråga lill Protocollet anfört.
Äfven förbehöll sig Borgmästaren Richert, att i berörde Protocolls Utdrag måtte intagas hvad han så väl den 3i Januarii som denna dag i, målet yttrat.
Bifölls; Dock, hvad bifogandet af Herr Cederschjölds Expeditionsförslag beträffar, med reservationer af Friherre Mannerheim, Biskop af Wingård och Vice Talmannen Jon Jonsson, på den grund, att en sådan lorm tor uttryckande af serskild tanka vore lika origtig som ovanlig, samt af Professoren Geijer, emedan Herr Cederschjöldt förslag i sjelfva verket innefattade en ny motion.
Ex Protoeollis J. D. Valerius. STOCKHOLM, C. M. Carlsös. >829.
Rättelse t 1 K:o 4.
L-dje Haft. S.d- 8 Råd. 8, Står; lifter tänkom; Lä*:
Efterthätthom, N:o 6.
Memorial till Höglo fl. Ridder,skåpet och Adeln, med utlåtande om Grundlags-stridigheten eller enligheten af en fråga, hvarå yrkad proposition vägrats.
Conslitutions-TJtskotlet liar emottagit Höglo!].
Ridderskapets och Adelns ProlocollsTJtdrag för d. 3 dennes, af innehåll, att, sedan hos Höglo!!.
Ståndet motion blifvit väckt om offentlighet vid
Dess öfverläggningar, och Riddarhus-Utskottet, efter derå erhallen Remiss, i afgifvet utlåtande tillstyrkt, att berörda offentlighet må ega rum, men ansett några andra bestämmelser eller vilkor härvid icke vara nödiga * än sådana sorn, enligt 4(i §.
RiddarhiiS-Grdningen, lämpligen tillhöra Ridderskapets och Adelns Ordnings-stadga, hvaraf följde, att RiddarhttsUlskottet funnit något stadgande angående offentligheten ej böra i Riddarhus-Ordningen inllyta, Herr Grefve Magnus Brahe, såsom för tillfället Ridderskapets oell Adelns Ordförande, förklarat att, enär, eftei’ Herr Grefvens omdöme, frågan om offentlighet vid Ståndets öfverläggningar åsyftade uti 17 Och 18 §§.
Riddarhus-Ordningen ändringar Bi/t. tili B. S. Prot. 1828 1829. 3tdje Sami., 1 5:le Haft. a Constitiitions Utsi;.
N:o 6. och tillägg, hvilka ej kunde på annat sätt, än det i samma Författnings 5i §. föreskrifna, lagligen tili väga bringas, och den i 2 3 §.
Riksdags - Ordningen omförmälda, inför Kongl. Maj:t aflagda Landl-Marskalks-Ed, äfven gällande för Herr Grefven och Ordföranden, såsom företrädande Landt-Marskalkens ställe, innebär, att
Ordföranden bör ställa sig till ovilkorlig efterlefnad den antagna Riddarhus-Ordningen, hvarjemte /f> §.
Riksdags-Ordningen bjuder, att Riks-Ståndens Ordförande icke ega att föreslå något annat än hvad som fordras till verkställighet af Grundlagarna, Riddarhus-Ordningen, eller Ståndens Ordningar och Beslut, Herr Grefven och Ordföranden, som fann att, i händelse offentligheten skulle af Ridderskapet och Adeln medgifvas, ett Stadgande derom ovilkorligen borde i Riddarhus-Ordningen intagas, följaktligen, på grund af 23 och /p Riksdags-Ordningen samt 17 och 18 §§.
Riddarhus-Ordningen, ansett sig ej kunna meddela den af liera Ledamöter begärda proposition, att offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfver läggningar mätte ega rum, under förbehåll att, efter serskild pröfning, få framdeles bestämma sättet och verkställigheten af denna offentlighet; Hvadan, och dä en slik proposition likväl blifvit af Ridderskapet och Adeln yrkad, öfverläggningen förklarats, i stöd af 55 §.
Riksdags - Qonstitiuions Uls/t.
N:o 6. 3 Ordningen livilande, och frågan förvisats till Constitutions-Utskottet, sorn borde inom åtta dagar, efter deraf erhållen del, öfver densammas stridighet eller enlighet med Grundlagen .sig utlåta.
Vid pröfningen af detta mål, hvari tvänne rakt motsatta meningar inom Utskottet yppats, har val, efter en noggrann utveckling af åsigter och motiver, Utskottet enhälligt funnit, att i Grundlagarna saknas allt stadgande om främmande åhörares tillträde vid Riks-Ståndens öfverläggningar och oo o således allt förbud mot en slik offentlighet, — att, enligt 54 §•
Riksdags-Ordningen, skall, om runnet under disCurserna skiljes i liera delar, proposition, enär det äskås, serskildt öfver livardera delen inrättas, samt att denna regel i allmänhet bör med så mycket större skäl gälla och användas, då delarna bestå, den ena af idee eller princip, den andra af form eller verkställighet, och bägge derjemte i sin natur ega clet oberoende af hvarandra, att söndringen är möjlig och laglig.
A andra sidan hafva dock hos Utskottets pluralitet förekommit de öfvervägande omständigheter, att, jemlikt Riddarhus-Ordningens (8 §., ingen obehörig må Ö iver läggningar na på Riddarhuset bivista: atl Landt-Marskalk, i öfverensstämmelse med lians i 2 mom. 23 §.
Riksdags-Ord - 4 Constilutions ZJtsJi.
N:o 6. ningen, såsom en verklig Grundlagsföreskrift, intagna ed, förpligta t sig lill ovilkorlig eftei lefnad äfven af Riddarhus - Ordningen, hvilken Aler ej kan ändras på annan väg, än den For fällningens 5i §. utstakar; alt, i närvarande fall, frågan o/n och frågan huru uppenbarligen röja inbördes samband i så måtto, som den förras besvarande med Ja blefve utan ändamål och verkan, i händelse ett serskildt beslut öfver den senare antingen hindrades af vägrad proposition derå, eller ock måhända fattadt, icke vunne Nådig bekräftelse, och att dessutom detta nödvändiga samband redan blifvit a 11 tv dt i Kongl. Maj ris Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer d. 16 Maji 1820, hvarigenom Kongl. Majrt uttryckt sin önskan, att beslutet om offentlighet måtte bringas i förening med uppgörandet och underställningen af ett fullständigt Lagförslag i ämnet.
Efter Constilutions-Utskottets öfvertygelse har, vid detta förhållande, Herr Grefven Ordföranden rätteligen ansett betänkligt att härutinnan åtskilja saken och dess form, grundsattsen och dess tillämpning, helst proposition på offentligheten obestämd skulle inneburit både afvikelse och omgång,, samt troligen snarare beredt hinder än verkställighet; och Utskottet får sålunda vördsamligen förklara, att den fråga, hvarå Höglofl.
Ilil- t, Constitutiont Utsk.
N:o G. 5 Ridderskapet och Adeln yrkat, men Herr Grefven Ordföranden vägrat att, utan vilkor af stadgandets intagande i RiddarhusOrdningen, meddela proposition, är, enligt Utskottets tanka, stridig mot Grundlagen, jemförd med samma Ständs ordning.
Slockholm d. i3 Februarii 1829.
H. Ständers ConstitutionsUtskotts Protocoll d. i3 Februarii 1829.
S. D. örekom till pröfning och afgörande Ridderskapets och Adelns sista Pleni-dag bordlagda Remiss, hvarigenom infordrats Utskottets utlåtande öfver grundlags-stridiglielen eller enligheten af den fråga rörande offentlighet vid ofverlläggningarna, hvarå Ståndet äskat, men Ordföranden vägrat proposition.
Sedan Remiss-handlingen ånyo blifvit uppläst, yttrade sig, under discussionen af ärendet, nedannämnde ledamöter sålunda: 6 Bil. lill Conslitutions TJtsk.
N:o 6 Borgmästaren Richert:
I anledning af livad sorn blifvit yttradt, hemställer jag tili Utskottet, om något annat ställe i Grundlagarna, än 55 §.
Riksdags-Ordningen, bestämmer det fall, då Landt-Marskalk eller Talman må vägra proposition.
Detta * fall synes likväl här så mycket mindre , hafva inträffat, som Grundlagarnc icke med en bokstaf vidröra offentlighets-frågor, hvaraf ock lärer loija, att dessa icke eller mot de förra kunna vara bokstafligen stlidande.
Jag mäste således bekänna, att de 'stadganden, Herr Grefve Brahe, till skäl för sin vägran af proposition, åberopat, icke, efter mitt omdöme, bafva någon verkan på luifvudsaken, den jag alltså anser hafva bordt, på sätt Ridderskapet oell Adelil yrkat, och •hvaröfver Utskottet således för denna gång har att yttra sig, framställas, isolerad från en af dess utgång beroende verkställighet, tili bifall eller afslag.