Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
General-Tullstyrelsen: att de ogynnande förhållanden Gottlands fordna så vigtiga utförseis-articlar, kalk och skogs-producter, så väl in- som utrikes, i senare årén blifvit underkastade, fordrade att gifva öns handel i annan väg någon ersättning; att äfven, efter upphörande af Gottlands lysande handelsperiod, tider förflutit, då handelns allmänna rigtning kunnat göra denna Ö i commercielt hänseende till en för Sverige synnerligen vigtig ort, derest nederlags- eller så kallad transito-rätt då varit för någon passande hamn derstädes medgifven; att organiserandet af en nederlagsinrättning vid Slitö i alla händelser kunde betragtas såsom ett oskadligt försök till återupphjelpande af provinsens välmåga, hvilket, om det vunne framgång, torde äfven ur allmän synpunkt finnas vara af större vigt, än att till dess återhållande borde afses den något högre aflöningskostnad, Tullverket kunde komma att vidkännas; hvarföre General-Tullstyrelsen i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t måtte täckas åt Slitö hamn i Nåder förunna nederlagsrätt för utländska varor, dock under följande villkor: 14 Allm. Besv.- och Ekon,-Utskottets Betänkande, iF:o 98.
l:o att nederlagsrörelsen vid Slilö hamn bedrifves endast af dem, som nu innehafva eller framdeles i laglig ordning förvärfva rättighet att der öfva utrikes handel; 2:o alt dervid skola tjena till efterrättelse de stadganden, som gällande Nederlags-Förordniug i afseende på controller i allmänhet stadgar; 3:o att styckegods, som på nederlag upplägges, skall till behörig vård inrymmas uti serskildt magazinshus af sten, hvilket på tjenlig plats utmed hamnen bör af de trafikerande, utan kostnad för Kronan, anskaffas; 4:o att varor, som från nederlaget lill Finland utskeppas, må, såsom för Stockholm redan är stadgadt, vara frie från utgående nederlags-recognition: — att en lika afgifts befrielse vid inkommandet må ega rum för varor, som från Finland på nederlag införes; hvaremot för den öfriga nederlagsrörelsen 6 Art. i Nederlags-Förordningen hör lända till efterlefnad, och 5:o att den Nådiga tillåtelsen meddelas till en början blott för en lid af t. ex. 10 eller 15 år; hvarjemte Styrelsen hyst den underdåniga förmodan, alt Kongl. Majit, när denna termin nalkas till slut, vill, på vederbörandes anmälan, i Nåder pröfva, huruvida, äfven om ifrågavarande nederlags-inrättning då icke på ändamålsenligt sätt kommit till stånd, samma tillåtelse ändock må ytterligare för längre eller kortare tid fortfara.
Uti derefter af Conimerce-Collegium den 2 Maji 1838 afgifvet underdånigt utlåtande, har Collegium upplyst bland annat, att genom Kongl. Brefvet den 6 September 1834, är medgifvet, att fartyg, som för reparationers besörjande eller provianlering besöka Slilö eller andra hamnar på Gottland, der erforderlig tjenstemanna-persbnal för deras bevakning är anställd, befrias från erläggande af andra afgifter, än ersättning till lotsen, som ej må utgå till högre belopp, än det inhemska och privilegierade nationers fartyg vidkännas, samt den Tull-tjenstemännen efter sportel-laxan tillkommande expeditionslösen; äfvensom att
Stenkol får uti ifrågavarande hamnar läggas på nederlag, under villkor af den i Nederlags-Förordningen stadgade controll i afseende på magazinering och bevakning samt erläggande af behörig nederlags-recognition; hvarefter Collegium yttrar, som orden lyda: ”När man betragtar Slitös belägenhet i medelpunkten af Östersjön, ”på nära lika afstånd från de begge continenter, som omgifva denna sjö; Allm.
Besv- och Ekon,-Utskottets Betänkande; IV-,o 98.
15 ”när man vidare afser dess ypperliga hamn, som förenar rymlighet, tillräckligt djup för större fartyg, lätt in- och ulsegling, säkerhet för de fleste vindar, med egenskapen att sent lägga sig, men tidigt gå upp, samt ”sålunda onekligen är en af de bästa vid Östersjön, så måste man erkänna, ”att denna hamn synes vara af naturen ämnad till en vigtig handelsplats, ”såsom i äldre tider Wisby varit, då dess gamla hamn ännu ej var uppgrundad och man begagnade mindre djupgående fartyg.
Collegiuin erkänner visserligen, att ej ensamt fördelagtigt läge eller beviljade privilegier förmå göra en ort till betydande handelsplats.
Dertill fordras en förening af många gynnande förhållanden samt, bland annat, förmögne och ”driftige handlande, och erfarenheten har visat att desse ej så lätt gifva ”de vägar, hvaråt vanan ledt deras rörelse, en annan rigtning; men deremot har äfven erfarenheten lärl, att stundom sådane händelser inträffa, ”sorn tvinga handeln att ändra sin gång, och då är det vigtigt, att för de ”orter, som deraf kunde draga fördel, inga reglementariska föreskrifter läg”ga hinder i vägen.”
På dessa skäl, och i öfrigt instämmande uti Konungens Befallningshafvandes och General-Tullstyrelsens ofvananmärkte yttranden, tillstyrker Kongl. Collegium underdånigst, att, med bibehållande af de i Kongl. Brefvet den 6 September 1834 i Nåder medgifne förmoner och friheten för fartyg, som vilja besöka Slilö eller andra hamnar å Gottland, följande utvidgade handelsförmoner mätte för Slilö hamn i Nåder beviljas : l:o Nederlags-rätt för alla utländska varor, utan afseende på för hvars räkning de uppläggas, fritt från recognilions-afgift, men med de af General-Tullstyrelsen föreslagne villkor, att dervid skall tjena till efterrättelse hvad Kongl. Nederlags-Förordningen stadgar i afseende på Gontrollen, samt att styckegods, som på Nederlaget upplägges, skall lill behörig vård inrymmas i magazinshus af sten, hvilket bör på Ljenligt ställe utmed hamnen kostnadsfritt för Kronan af de trafikerande anskaffas; 2:o Allmän rättighet att från Slilö till utrikes ort utföra så väl Goltländska, som andra inhemska eller utländska, der upplagda producter, under iagttagande af hvad Författningarne derom stadga; 3:o Tillåtelse, att, under de villkor, som i General-Tullstyrelsens Circulaire den 12 Maji 1832 äro föreskrifne i afseende på inrättande af ett Finskt transilo-upplag i Stockholm, fa upplägga till annan ort destinerade utländska varor, som ej genom fortsatt sjötransport eller direct omlastning 16 Allm, Besvoch Ekon,-Utskottets Betiinkandej N.-o 98. lill destinationsorten afgå; att afgiftsfrilt, men under behöriga tull-controller omlasta från elt fartyg i ett annat utländska producter, ämnade till utrikes ort, samt att, emot utgående tulls erläggande likaledes för utförsel till utrikes ort omlasta inhemska producter; 4:o
Befrielse för fartyg, som endast omlasta varor, ämnade till utrikes ort, ifrån andra afgifter än ersättning till lotsen och lulltjenstemännen i likhet med hvad genom Kongl. Brefvet den 6 Sept. 1834 är medgifvet för fartyg, som för reparationer eller proviantering anlöpa Slilö.”
Commerce-Collegium jemväl hemställt, att i händelse Kongl. Maj:t i Nåder skulle finna godt att bevilja Slitö de sålunda föreslagne, utvidgade handelsförmoner, torde Konungens Befallningshafvande på Gottland erhålla Nådig befallning att, efter vederbörandes hörande, uppgöra förslag så väl lill föreskrifter om de villkor, hvarunder handel och handtverk må i Slilö utöfvas, som, till Taxa för locala afgifter derstädes, äfvensom lill Hamnordning och öfrige regiementariska stadganden, hvilka påkallas af den lifligare handelsrörelse, som der kan komma att idkas, oell till reglerande af denna handelsplats’s framlida förhållande till Wisby stad; hvarförutan med vederbörande jordegare bör beredas öfverenskommelse om villkoren för upplåtelse af den jord, som skulle komma att utgöra området af Slitö handelsplats, hvaröfver bör uppgöras ordentlig Charta, innehållande plan för gator och torg, samt utvisande den plats, som, till anstalter och byggnader för sjöfartens beqvämlighet erfordras.
Vidare har Kongl. Maj:t den 3 Augusti näsllidne år anbefallt Kongl. Commerce-Collegium att öfver ifrågavarande ansökning infordra underdåniga yttranden från Handels-Societeterne i Stockholm och öfriga vid Östersjön belägna Stapelstäder, äfvensom i Götheborg.
Af dessa yttranden har Utskottet inhemtat: att Grosshandels-Socieletens och Skeppsrederiernes i Stockholm deputerade fästat uppmärksamheten derpå, att enär flere bland Rikets Stapelstäder saknade den rätt, hvarom nu vore fråga, syntes det vara mycken betänklighet dervid, att medgifva en sådan rättighet för en uthamn, sorn derigenom skulle erhålla förmoner på Stapelstädernes bekostnad, hvilka hafva vissa allmänna skyldigheter sig ålagde, hvaremot de äro tillförsäkrade vissa rättigheter — ett förhållande, som blefve rubbadt, om dels lika, dels större förmoner beviljades en uthamn; alt, i fall Slitö skulle erhålla de nu sökta förmoner, skulle andra uthamnar med förmon - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N\o 98. 17 liga lägen icke ulan skäl kunna begära samma fördelar, hvilket för städerne skulle medföra högst menliga följder, samt alt vid dessa förhållanden deputerade ansågo sig icke kunna i underdånighet tillstyrka bifall å ansökningen; tilläggande
Deputerade den underdåniga anhållan, alt då eu bestämd skillnad är sladgad emellan stapelsläder, andra städer och köpingar, transito- och nederiags-rält icke måtte för
Slitö i Nåder beviljas förrän slapelslads-egenskap blifvit denna plats tilldelad, derest Kongl. Majit skulle i Nåder finna för godt, att en_ sådan egenskap åt densamma förunna.
Att Handels-Societeten i Götheborg väl yttrat sig för sin del icke hafva något att. anmärka emot beviljandet af transito- och nederlags-rätt för Slitö, men dock i underdånighet hemställt, att Kongl. Majit vid frågans behandling täcktes fästa dess
Nådiga uppmärksamhet på såväl nödvändigheten af en vaksam och fullständig bevaknings-controll och af allmänna säkerhetens och ordningens vidmaglhållande på stället, då del vore obestridligt att
Tullbevakningen mäste vara stark och ändamålsenligt organiserad på en så aflägsen och isolerad ort om oordningar, missbruk och underslef ville undvikas, —- sorn derå att Staten icke blefve betungad med några kostnader hvarken för
Tullbevakningen eller för de nödigblifvande magazins- och andra byggnader samt tjenslemäns aflöning m. m.; och att således jemte det afgiber i likhet med hvad i andra nederlagsorter eger rum blefve fastställde, alt erläggas för alla fartyg med undantag endast af dem, som vid Slilö blott söka hamn utan att lossa eller lasla, efter samma beräkning, afgiber jemväl målte fastställas å både inkommande och utgående varor för betäckande af de i och för transito- och nederlags-anslalterne, tullbevakningen och municipal-tjenstemännens aflöning med mera uppkommande kostnader; äfvensom Societeten härmed förenat den anmärkning, att de rättigheter, som för Slitö vore i fråga afsågo helt och hållet Slatsmanna-yrken, som efter lag icke finge ulöfvas af andre än lagligen antagne handlande borgare, under efterföljd af de ordningar och stadganden samt utgörande af de onera och utskylder, hvilka för städerna äro föreskrifne och hvilket förutsatte att den borgerliga rörelse, som för Slitö vore i fråga, icke syntes kunna der medgifvas eller få komma till verkställighet förrän Slitö blifvit privilegierad stad och dess invånare berättigade att idka handel, samt drifva borgerliga näringar.
, Att Handels-Societeterne i Gefle, Hernösand, Umeå, Piteå och Luleå, med instämmande uti hvad sökanderne anfört och med serskildt afseende å den förmon, som den ifrågavarande transito- och nederlags-rätten Bill. lill R.
Prot, l8/£o, ö Sami. 23 Haft, 3 18 Allm. Besv.- och Kkon.-Ut skot tets Betänkande> N.o 98. skulle medföra för de Norrländske vid Botlniska viken belägne städer, hvarvid Handels-Societeten i Piteå serdeles fäst sig vid den oberäkneliga fördel» som för denna stads större delen af året, genom isläggning, afbrinna sjöfart, skulle uppkomma genom tillfälle att lill omlastningsort begagna en så öppen och välbelägen hamn, som Slilö — och i underdånighet yttrat den önskan att Kongl.
Muj:t i Nåder mätte bifalla den gjorde ansökningen.
Att Handels-Societeten i Sundsvall förklarat, att ehuru Norrland sannolikt blott tillfälligtvis kunde begagna Slitö hamn, såsom upplagsplats för sina trädvaror, emedan fördelen deraf efter Societetens förmenande skulle motvägas af kostnaderne och olägenbeterne, så ansåg den likväl allmänt nyttigt att Slitö hamn erhöll de sökte fordelarne så mycket hellre, sorn Wisby hamn, i anseende tilt dess uppgrundade beskaffenhet» såsom anlopps- elier nödhamn, ej erbjöde Svenska sjöfarten några sådane loenia förmoner, som Slitö hamn, så framt den senare blefve försedd med de för trafikens befrämjande nödige friheter och inrättningar.
Att Handels-Societeterne i Hudviksvall, Nyköping, Christianstad, Ystad och Landskrona, på de af sökanderne anförde grunder, i underdånighet tillstyrkt bifall till deras ansökning.
Att Handels-Societeten i Söderhamn förklarat sig för sin del icke hafva något att anmärka emot beviljande af den sökte transito-och nederlagsrätten.
Att Handels-Societeten i Calmar ansett att bifall tilt ansökningen så mycket mindre skulle medföra något men för nämnde stads handlande, som den derigenom skulle tillskyndas den betydliga fördel att i Sibo kunna erhålla de utländske varor, som nu med mycket större risk och kostnad måste hemtas från produclions- och tillverknings-orten.
Att Handels-Societeten i Malmö förklarat, att ehuru de för Slitö sökte fÖrmoner egentligen icke borde ifrågakomma för andra än sådane platser, som ega stapelstads-räuigheter och förbindelser, Societeten dock med afseende å Slitös fördelagliga läge, för egen del ej ville något emot den underdåniga ansökningen påminna, men dervid tillåtit sig den underdåniga hemställan att enahanda förmoner borde tilldelas
Rikets samtlige stapelstäder eller åtminstone de betydligare och således äfven Malmö deraf komma i åtnjutande» helst närvarande saknaden deraf, i Societetens tanka, utgjorde en lika orättvis» som skadlig inskränkning i den frihet, utan hvilken en vidsträcktare handel knappast vore länkbar.
Att Handels-Societeten i Helsingborg så mycket mindre velat lägga hinder i vägen för dea för Slitö sökta förmonen, sorn Societeten ansåg, att Allni.
Bes v.- och Ekon.-Utskotlels Betänkande, N\o 98.
19 om samma förmon beviljades en uthamn, den, desto snarare borde kunna vinnas för en handelsplats, som Helsingborg med den belägenhet att den på ett kanonskotts afstånd måste passeras af alla nationers fartyg, som segla till och från Östersjön; viljande Societeten genom denna afsägelse bana sig väg till en framdeles blifvande insinuation, ali åt Helsingborgs stad tillvinna en lika utvidgad handelsfrihet genom transito- och nederlags-rätt som nu för Slitö sökes.
An Handels-Socielelen i Norrköping sorn väl ansett de för Slita begärde friheter icke skola blifva utan gagn för handeln i allmänhet, ehuru måhända icke af den betydenhet sökanderne föreställt sig, hänskjuiri, frågan till Kongl. Maj:ts Nådiga bedömande, förvissad derom, att i fall ansökningen Nådigt skulle vinna bifall, nödige controllör tillika blefve bestämde emot möjliga missbruk.
Att Handels-Socielelen i Söderköping yttrat, alt om den sökta rättigheten kunde medföra det slags gagn, som fördelagtigt inverkade på landets handelsförhållande, hvilket
Societeten icke tilli rodde sig att fullkomligt kunna bedöma, syntes de i sökandernes underdåniga skrift såsom deremot stridande, antydde små intressen böra vika för det stora belas, — en sak den Societeten, med trygghet öfverlemnat tilt Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.
Ått Handels-Societeten i Carlshamn andragit, hurusom emot allmänna köpmanna-principen är stridande, alt, i fredstider hemta varor från indirecla platser, hvarest detsamma genom fragt, assurans, loss- och lastningskostnader, commissions-arfvoden och ränte-föi lust m. m., blifvit uppdyrkade vida utöfver hvad de på sjelfva produciions-orterne kosta; att den lilla tillökning i (Vaglen för ett större fartyg i afseende på skillnaden i seglaiionen emellan Gottland och Rysslands eller Finlands kuster, äfvensom den högre assurans-premien, hvilken icke bör eller kan öfverstiga en half procent, icke torde i något fall uppväga dessa kostnader; alt de Nordiska produclerne, såsom balkar, plankor, bräder, hampa, lin, olja, talg, m. m. äro af mest voluminösa arter och lill en del af ringa värde, hvaraf oftast lasta sendast för att dermed fört jena fragt; hvarjemte Societeten fästat Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på det obestridliga deruti; att lill bedrifvande af transito- och nederlags-bandel erfordras icke blott en god hamn och jord deromkring, utan äfven såsom hufvndsukligl nödvändige, handelshus med credit och vidsträckta relationer, capitaler, magaziner, loss- och fastnings-aparater, såsom broar, kranar, vågar och invandt arbetsfolk m. ni., hvilket allt icke danar sig så lätt; och att, då Staten bör vara 20 Allm, Bcsv.- och Ekon.-Utskottels
Betänkande3 N.-o 98. frikallatl för all slags uppoffring i denna sak, mäste sökanderne i främsta rummet anskaffa nödig och säker garanti för de kostnader, som kunna erfordras till tullkammares och nödig bevaknings-personals aflönande, på grund hvaraf Societeten ansett sig böra afstyrka Nådigt bifall till sökandernes begäran.
Att Handels-Societeten i Carlskrona förklarat, alt äfven om verkligen åsyftades beredande af mera lif i handels-rörelsen och seglationen, frågan, såsom icke väckt eller föranledd af allmänt erkänt behof af flere än redan tillåtna nederlags-platser, syntes Handels-Societeten förtjena mindre uppmärksamhet, innan sökanderne, som synbarligen med petitionen i första rummet afsett enskild fördel, kunde visa, det Gottland vore kraftigt nog, alt bereda, emottaga och bibehålla transitohandel och dermed förknippad nederlags-rätt; tilläggande Societeten, att om man vidrörde frågans politiska sida, så, enär Slitö vore en obefäslad och från fasta landet aflägsen plats, dit man likväl ville draga en myckenhet fremmande egendom, som, i vissa brytningar fordrade hägn, så framställde sig Slitö såsom en punkt, hvilken i farans stund kräfde försvar eiler mäste uppoffras åt första anfall och att med dessa åsigter af ämnet, Handels-Societeten ansåg sig rättast handla, att öfverlemna ärendet tili Kongl. Majits visa och Nådiga afgörande, under öfvertygelse, att Nationens säkerhet och allmänna commefciella intressen ej skulle äfventyras för den enskildla vinningen.
Commerce-Collegium till Kongl. Majrt öfverlemnat Handels-Soeieteternas berörde yttranden och derjemte tillkännagifvit, altHandels-Societeten i Westervik afsagt sig den lemnade rättigheten att öfver ämnet sig utlåta, har slutligen Kongl. Collegium i underdånig skrifvelse den u3 September nästl. år förklarat, det Collegium icke funnit något påkalla tillägg uti dess ofvananmärkte utlåtande den a Maj 1S0S.
Sedan Utskottet sålunda fullständigt redogjort för frågans närvarande skick, får Utskottet förklara, alt de af åt skil lige städers Handels-Socieleter framställde farhågor och betänkligheter i afseende på beviljandet af ifrågavarande transito- och nederlags-rätt visserligen icke sakna grundade skäl, men att dock, efter Utskottets åsigt, desamma öfvervägas af de fördelar, hvilka måste tillskyndas handel och rörelse genom denna i alla afseenden ypperliga hamns upplåtande till ntulerlags-plats, hvilka fördelar utförligen finnas uppgifna i de, med tillstyrkande till bifall af Konungens Befallningshafvande på Gottland, af General-Tull-Styrelsen och Commerce-Collegium i den - Allm. Besv.- och Ekon,-Utskottets Betänkande , N'.o 98. 21 i denna fråga afgifne Utlåtanden; och anser Utskottet sig således böra föreslå Rikets Högloft.
Ständer, att i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes på de af Comraerce-Collegium utvecklade grunder och villkor, Nådigst bevilja Slitö hamn transito- och nederlagsrätt.
Reservation: af Herr Christiersson: ”Frågan om nederlags- och transito-frihet för Slitö på Gottland är redan den 30 Oclober 1837, i enskildt väg underkastad Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och sedan jemte vederbörande myndigheter llandels-Societeterne i Slockholm och öfrige stapelstäder vid Östersjön samt i Götheborg blifvit hörde, beroende på Kongl.
Maj:ts afgörande, samt varit den 5 October sisth och den 24 Februari innevarande år i Siats-Rådet föredragen, men blifvit uppskjuten.
Om ock på grund af motion nu mera dertill berättigad, tilltror jag mig likväl ej meddela yttrande i ett ämne, som, efter dess många och märkliga företeelser tyckes innebära mera än ekonomisk betydelse, hvarför och då jag ej eller vill äfventyra, att efter ett högst ytligt vidrörande aj härvid ingående många vigliga förhållander uttala förkastelse-dom öfver de af Handels-Societeterne i Stockholm, Götheborg, Malmö, Helsingborg och Carlshamn framkastade erinringar och förbehåll, mig i egenskap af representant velat synas rättast vara, att hvarken af- eller tillstyrka motionen, utan i likstämmighet med Handels-Societeterne i Norrköping och Carlskrona öfverlemna Slitö-frågan till Kongl. Maj:ts egen visa pröfning i den administrativa väg, hvari den för nära 3:ne år sedan inkommit och är vorden beredd, synnerligast, då Kongl. Maj:t hvarken genom Nådig Skrifvelse eller Proposition påkallat
Ständernes utlåtande och desse all-lså ega ökadt skäl, att icke inblanda sig i ärendet, som efter Utskottets egen yttrade mening icke eller är fritt från grundade skäl till farhågor, hvilkas natur likväl ej är angifven, utan lärer dölja sig hos någon högre vishet, som ensam är förbehållet att betragta frågan från alla sidor och beräkna dess nyltiga eller skadliga inflytelser på framliden.
På desse skäl är jag skiljagtig från Utskottets betänkande och vill i afseende på motionen hvarken af- eller tillstyrka utan blott biträda med hemställan till Kongl. Maj:t, alt frågan vinner ett slut, hvarigenom Stats-intresset i sin allmänlighet icke blottställes för beredande af partiella och underordnade fördelar.” 1 denna reservation hafva Herrar Pousett och Frällander instämt.
Bih, lill R, St, Brot, 184.0, 8 Sami, 23 Haft, 4 STOCKHOLM.
Besvärs- och Ekon.-Ulskoltels Betänkande,, JY:o gg. 1 N:o 99.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 Aug., kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckte motioner, rörande förändrad reglering af Consuls
Districten samt utfärdande af ny Consulad-Stadga.
T. ill Utskottets handläggning hafva i dessa ämnen blifvit remitterade från Höglojl.
Ridderskapet och Adeln: 2:ne serskilde utaf Herr von Stahl, Emil, väckta motioner, så lydande:
Af ”Olägenheterna af den närvarande, sins emellan högst olika, indelningen af Consuls-districten, hafva länge varit insedda, likasom att en förändring derutinnan, i närmare öfverensstämmelse med det af flera främmande Regeringar antagne system, är, till fördel och nytta för handeln och sjöfarten, af behofvet påkallad.
Genom den nuvarande Consuls-districtindelningen har å de fleste ställen Consulernes verkningskrets blifvit alltför inskränkt, och man har, följande en föråldrad princip, i dessa mera tillskapat enskildes Handels-Ombud, än hvad de borde vara:
Statens Ombud i främmande länder.
Utgående från denna synpunkt, hafva redan länge Rysslands, Englands, Frankrikes och Österrikes Regeringar anvisat åt sina General-Consuler större embets-district, med skyldighet att i alla hamnar, der behofvet sådant fordrar, anställa Vice-Consuler.
Då Ryssland t. ex. endast anställt en General-Consul för alla Svenska Östersjöhamnar, eger Sverige deremot i Ryssland blott vid Östersjön fem General-Consuler.
Men det ligger dock klart, alt Ryssland, med afseende å den Finska handeln å Sverige, har ett vida större intresse alt bevaka.
Samma förhållande eger rum i Danska Staterna och Norra Tyskland, der, inom en rymd af några dagsresor, finnas icke mindre än tolf ordinarie Svenska och Norrska Consuler, nemligen i Aalborg, Elseneur, Köpenhamn, Flensburg, Kiel, Bornholm, Lubeck, Stettin, Greifswald, Hamburg, Hannover och Bremen.
Genom den provisoriskt verkställda föreningen af Consulaten i Köpenhamn och Bih. lill R.
Prot. 1840. 8 Sami. 24 Haft. 1 9 Allm.
Besvärs- ocA Ekon.-UIskottets
Betankandej N.o gg.
Elseneur, samt Hamburg och Hannover, är dock detta antal förminskadt till tio.
För att fortsätta jemförelsen torde det få tillåtas att anföra, att, då, jemlikt nuvarande indelning af Consulaten, uti hela England, i Förenta Staterna af Norra Amerika samt i Finland, endast en Svensk och Norrsk General-Consul finnes anställd med Vice Consuler i de betydligare hamnarne, finnes i Hamburg, Lubeck och Kiel en Consul å hvartdera stället, samt således blott inom Hertigdömet Holstein 3:ne ordinarie Consuler.