Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland sednare tidens införsel-artiklar hafva, enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplyst, förekommit Brefkuverter, hvilka för närvarande förtullades såsom papp- och pappersarbeten, alla slag, olackerade, med 40 öre per skålpund ; men då denna afgift, i betraktande af varans enklare beskaffenhet samt att högsta tullsatsen för papper utgjorde 18 öre per skålpund, syntes vara alltför dryg, hafva bemälde embetsverk i underdånighet föreslagit, att desamma måtte under följande nya rubrik i taxan införas: »Brefkuverter 1 skålpund 20 Öre.-:
Utskottet att nämnda förslag måtte af Rikets Ständer godkännas.
Bränvin och Enär tullagstiftningen för artikeln bränvin och sprit,' rörande hvilken fråga Sprit’ särskilda motioner blifvit till Utskottet öfverlemnade, är i väsendtlig mån bero ende af de beslut, Rikets Ständer komma att fatta angående den inhemska bränvinstillverkningen, och skatten derå, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att prölningen af tullbestämmelserna angående ifrågavarande artiklar måtte uppskjutas, intilldess Rikets Ständer i nyssberörda hänseende fattat beslut.
Ballen m. m■ Ballen och Strumpeband, med flera dylika persedlar, hvilka i nu gällande tulltaxa ej finnas särskildt omnämnda, hafva vid tullbehandlingen hittills hänförts till rubriken Kläder, ej specificerade; men då det syntes vara lämpligare, att dessa persedlar, som icke kunde sägas utgöra en egentlig beklädnad, utan hade till ändamål att hålla kläderna uppe eller tillslutna om kroppen, tullbehandlades lika med hängslen, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit, att följande nya rubrik måtte i taxan intagas: * Bällén, Strumpeband, Klädnings- och Armhållare m. fl. dylika persedlar tullbehandlas efter hvad taxan bestämmer för artikeln hängslen.n
Utskottet hemställer, att detta förslag må af Rikets Ständer godkännas.
Böcher Bevillnings-UlshoUels Belänkande S:o S. 17 Böcker mod inbundet, rent eller linieradt papper draga enligt gällande tullbestämmelser lika tull som papperet, med tillägg af 50 procent; men då värdet icke kan anses genom linierings-arbetet hafva vunnit någon mot cn så betydlig tillökning i tull svarande förhöjning, hemställer Utskottet, att nämnda tilläggsafgift måtte bestämmas till endast 25 procent.
Då, enligt hvad Kommcrs-kollegiuin och General-Tullstyrelsen upplyst, införseln af ett slags böcker, så kallade Album, som användas till förvarande af fotografiska afbildningar, i samina mån som fotografi-porträtteringen framgått, betydligen ökats, samt denna varuartikel, för beredande af likstämmig tullbehandling, torde böra i taxan särskildt specificeras, hafva bemälda embetsverk föreslagit, att densamma, såsom vanligen bestående af pressadt papper, mätte i taxan under rubriken ^Böcker» upptagas med lika tull, som taxan bestämmer för papp- och pappersarbeten, alla slag, olackerade, eller 40 öre per skålpund.
Detta embetsverkens förslag har Utskottet ansett böra vinna Rikets Ständers bifall.
Likaledes hemställer Utskottet, i enlighet med hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit, att den under litt.
C i nu gällande taxa vid rubriken »Cacao och Caffe m. 11.» lemnade anvisning till bokstafven
K måtte, såsom numera obehöflig, ur taxan uteslutas.
Enär nuvarande tulltaxa upptager råvaran Cikorierot med tull af 2 öre per skålpund, hvaremot sådan rot, bränd eller malen, ej finnes specifikt omnämnd, ehuru äfven den utgör föremål för import i riket, hemställes, i öfverensstämmelse med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens förslag, att under artikeln cikorierot måtte få inflyta: »Bränd eller »malen; hänföres till hvad under rubriken kaffe är bestämdt »för alla till kaffesurrogat användbara brända vexter.»
I stället för den i nu gällande taxa såsom hufvudrubrik upptagna artikeln Dividvi eller Libidvi, till hvilken rubrik för den svenska benämningen Garfskidor hänvisning är lemnad, torde, enligt Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens underdåniga hemställan och på sätt bifogade taxe-förslag utvisar, Garfskidor böra upptagas såsom hufvudrubrik, till hvilken de mera främmande benämningarne hänvisas. jBöcker. s. k. Album.
Cikorierot.
Dividvi eller Libidvi. 18 Bevillnings-U iskottels Betänkande N:o 8.
Fartyg och liätar.
Fil är och Faspar.
Likaså torde, enligt Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens förslag, den vid rubriken »Fartyg och Båtar» förekommande benämningen »utländska», såsom obehöflig, böra ur taxan utgå.
Sedan, enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplyst, tid efter annan en klar och genomskinlig vätska, bestående af en ringa del gummi lacca, upplöst i ren och stark sprit, blifvit vid åtskilliga af rikets tullkamrar till tullbehandling angifven under benämning af Fernissa, hade GeneralTullstyrelsen till Teknologiska institutet öfverlemnat prof å dylik vara med begäran om dess yttrande öfver densammas beskaffenhet; och i anledning hvaraf Föreståndaren för bemälde institut, jemte förklarande, att varan innehölle sä ringa myckenhet af hartsämnet, att åtminstone T9fi af lösningens volym kunde afdistilleras såsom ren. ofärgad sprit af vid pass 90 procent alkoholshalt, innan den fullkomligt klara återstoden i distilleringskärlet erhölle"den konsistens och de egenskaper, som utmärkte en för de flesta behof användbar lackfernissa, tillika bland annat upplyst, att en så svag gummi lacca-lösning, sorn den omnämnda, icke vore i något fall användbar såsom duglig fernissa, utan borde hänföras till »bränvin och sprit», sorn likväl genom sin halt af upplöst gummi lacca angåfve origtig (för låg) alkoholshalt på profvaren och sålunda borde förtullas såsom likör.
På grund af sålunda vunnen upplysning och då särskild anledning dessutom förekommit att misstänka, det dylik vara varit ämnad att härstädes undergå en föga kostsam omdistillering för hartsämnets skiljande från spriten, hvilken, i händelse varan förtullades såsom fernissa, komme att draga en vida lägre tullafgift än som taxan för sprit bestämmer, hade General-Tullstyrelsen å berörda förhållande, medelst cirkulär, fästat vederbörande tullkamrars och inspektioners uppmärksamhet, jemte tillkännagifvande att ofvanberörda slags spritvara, som, i följd af det deri upplösta harts, å profvaren angåfve en origtig alkoholshalt, borde tullbehandlas med tillämpning af anmärkningen under taxe-rubriken »Bränvin och Sprit».
Utskottet, som, efter vunnen kännedom af dessa förhållanden, anser en dylik föreskrift jemväl böra i taxan inflyta, får i sådant hänseende och i öfverensstämmelse med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens förslag hemställa, alt under rubriken fernissa måtte i taxan intagas följande: * Anni. s. k. fernissa af sprit med en obetydlig tillsats af harts, tullbehandlas under tillämpning af hvad taxan stadgar för artikeln »Bränvin och Sprit».
För artikeln Filar och Raspar stadgar nu gällande tulltaxa en afgift af 12 öre skålpundet; men då Utskottet, efter hvad här nedan kommer i ett sammanhang att omförmälas, ansett sig böra till verktyg hänföra åtskilliga, enligt Bevillning: Utskottets Betänkande N:o 8.
19 nuvarande bestämmelser, med särskilda tullsatser belagda, eller med hänvisning till andra rubriker i taxan intagna, för jordbrukets och näringarnes behof och stigande utveckling erforderliga, enklare redskap, får Utskottet, i öfverensstämmelse härmed, och då förstnämnda artiklar obestridligen utgöra ett sådant högst behöfligt redskap, hemställa, att Filar och Raspar måtte, enligt bifogade taxeförslag, uppföras med hänvisning till verktyg.
Jemte det att Friherre Raab i sin oftanämnda. motion föreslagit tullfrihet, för alla slag af fisk, har C. J. L.
Lönnberg från Östergötlands län framställt enahanda yrkande i afseende på sill.
Ehuru Utskottet, på sätt redan ofvanföre blifvit anfÖrdt, anser lifsförnödenheter i allmänhet böra vara från tullafgifter befriade, och önskligt varit att sådan frihet nu kunnat medgifvas äfven för saltad sill, får Utskottet likväl på de skäl, sorn af Bevillnings-Utskottet vid sednaste riksdag blifvit åberopade, nemligen att den låga tull af 25 öre per centner, hvarmed denna artikel är belagd, och som, enligt författningen om handelsgemenskapen med Norrige, i allmänhet beräknas till blott hälften, knappast kan, åtminstone i minuthandeln, anses i någon mån inverka på varupriset, hvaremot densamma, i anseende till den stora importen af denna nödvändighetsvara medför en icke ringa statsinkomst, samt då försigtigheten bjuder att åtminstone för närvarande bibehålla någon afgift å en del betydligare förnödenhetsvaror, hemställa, att, sedan den af Friherre Raab yrkade tullfriheten för öfriga nu tullpligtiga slag af fisk här ofvan blifvit af Utskottet afstyrkt, afgiftsfrihet vid införsel icke heller nu må för saltad sill medgifvas.
Den för saltad fisk intill 1858 stadgade förtullningsgrund efter rymdmått förändrades då till vigt; hvilket väl visat sig ändamålsenligt för de flesta slagen deraf, men icke för sill och strömming.
Det för dessa förut gällande förtullningssätt per tunna var nemligen icke allenast beqvämligare såväl för godsegaren som tullpersonalen, då det ledde till mindre omgång att räkna än väga hvarje till förtullning angifvet parti, utan medförde äfven den fördel för varuegaren att icke, såsom förtullningssättet efter vigt, vara förenadt med någon kostnad.
Väl är genom Kongl. Kungörelsen den 7 December 1860 stadgadt, att vågafgifter till städerna icke må uppbäras för andra i den då sednast utfärdade tulltaxa till förtullning efter vigt upptagna varor än sådana, för hvilka enahanda förtullnings sätt enligt 1835 års tulltaxa egt ruin, men utom det att, hvad t. ex. Stockholm angår, härstädes erläggas till staden 4 öre för hvarje centner saltad sill och strömming, hvilken afgift, ehuru numera utgående efter vigt, likväl lärer mot - FUk. 20 Bevillning!- Ut» lt o l( e ts Betänkande N:o 8, Fjedrar. svara en staden tillkommande s. k. lakegodsafgift, som förut erlades med 3 sk.
B:ko tunnan, och således utgår oberoende af förtullningsgrunden, hafva genom dennas förändring till vigt tillkommit i Stockholm, och möjligen äfven annorstädes, åtskilliga från sjelfva vägningen oskiljaktiga arbetskostnader till vederbörande vagkarlar, nemligen s. k. skalpenningar, 3 öre per centner, samt dragarepenningar med samma belopp, om varan af dem framskaffas till och från vågstället; hvarjemte i allmänhet är, genom den i Kongl. Kungörelsen den 3 December 1842 fastställda taxa, en sportelafgift bestämd till tullverkets tjenstemän och betjente af 3 rst b:ko per lispund eller 4 öre per centner netto för de vägningar af inkommande utländskt gods, hvilka enligt författningarne eller särskildt tillstånd verkställas uti eller vid godsegarens enskilda magasin, och i afseende hvarå blifvit särskildt för Göteborg uti Kongl. Brefvet den 3 Juni 1853 föreskrifvet att nämnda stadgande skall tillämpas pa vägningar å skeppsbron derstädes utanför stora bommen: dock har sedermera genom Kongl. Kungörelsen den 7
December 1859 denna sportelafgift blifvit för saltad sill nedsatt till 2 öre per centner.
På grund häraf och enär, efter hvad Utskottet i öfrigt inhemta!, hvarje norsk tunna sill i medeltal väger omkring 2 centner 50 skålpund och hvarje finsk tunna strömming 2 centner 40 skålpund netto, och nuvarande tull således utgör för den förra 62j öre och för den sednare 60 öre, samt då en tunna sill motsvarar 4/0 kubikfot, likasom tunnan strömming 4T80- kubikfot, så att fullen skulle utgöra för den förra 14^ öre och för den sednare 12i öre per kubikfot, men skiljaktiga tullsatser å dessa varor icke synas af omständigheterna påkallade, får Utskottet hemställa, ej mindre att begge slagen måtte komma att förtullas efter rymdmått än äfven mot lika afgift, hvilken skäligen torde kunna jemkas till 12 öre per kubikfot.
Artikeln Fjedrar förtullas nu lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå.
Deraf har, enligt hvad Utskottet inhemtat, det förhållande inträffat, att för sådana fjedrar, sorn varit ämnade till begagnande för jernvägsmateriel, måst, då de blifvit särskildt till riket införda, erlägges en afgift, efter hvad för arbetadt jern eller stål stadgadt är; men då, i mån af jernvägsbyggnadernas utsträckning, behofvet af ali dertill erforderlig materiel gjort sig alltmera kännbart, och den nu ifrågavarande artikeln ej ännu lärer vid de inhemska mekaniska verkstäderna kunna med fördel eller till fullgod beskaffenhet tillverkas, samt anläggningen och och underhållet af nyssnämnda dyrbara kommunikationsanstalter icke torde böra ytterligare betungas genom en med tullumgälder förhöjd kostnad, hvilken endast komine att drabba enskilda personer eller bolag, under det att de af Staten åvägabragta anläggningar af ifrågavarande slag åtnjuta tullfrihet för alla för dess Bevillnings-Utskoilets Betänkande X:o 8. 21 räkning inkommande dertill behöfliga materialier, instramentalier och andra ef~ fekter, får Utskottet, som anser sådana effekter böra i allmänhet få tullfritt in föras, tillstyrka, att afgiftsfrihet vid införsel af fjedrar till begagnande för jernvägsmatcriel måtte medgifvas och stadgande derom i ta xan införas; äfvensom att, i enlighet med hvad Kommers-kollegium och GeneralTullstyrelsen föreslagit, så kallade krinolinfjedrar måtte i taxan intagas med hänvisning till karkasser; och hemställer Utskottet alltså, att taxe-rubriken fjedrar måtte erhålla följande lydelse: »Fjedrar: till begagnande för jernvägsmateriel ....
Fria. s. k. krinolin-, öfverkladda, omspunna eller omväfda; se karkasser. ur-, hänföras till delar af ur, ej specificerade; andra slag, ej specificerade, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå.» Kommers-kollegium och General-Tullstvrelsen hafva i underdånighet hem- Formar. ställt, att, då Formar af jernbleck eller annat ämne för sockerbruken, äfvensom tryck- och pappersformar, enligt gällande taxebcstämmelser redan äro tullfria, en dylik förmån äfven måtte medgifvas för formar, sorn begagnas till pastellagearbeten. hvilka vanligen bestode af svafvel eller gips, och i sådant hänseende föreslagit följande förändrade taxe-rubrik : »Formar af jernbleck eller annat ämne för sockerbruken, tryck- och pappersformar, äfvensom formar, som begagnas till pastollage-arbeten; hänföras till Redskap och Machinerier.»
Detta förslag tillstyrker Utskottet måtte af Rikets Ständer bifallas.
Då Friklionsstickur och Friktionssvamp oj finnes i nuvarande tulltaxa F”™0on,~' särskildt nämnda eller kunde hänföras till någon af de i införsel-tarifen upp- priktions tagna bestämmelser, utan följaktligen bort fullbehandlas med 20 procent af vär- svamp. det, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen, som ansett berörda varor lämpligare böra förtullas efter vigt, i sådant afseende föreslagit, att nämnda artiklar matte, på sätt bilagda förslag utvisar, under en ny rubrik i taxan uppföras med en tullsats lika 22 Kevillnings-Vlskolttels Hctärtkande N:o 8. med hvad Norska tulltaxan för dylika varor stadgar, eller 12 öre per skålpund.
Utskottet hemställer, att nämnda förslag måtte vinna Rikets Ständers bifall; dock att den främmande och jemväl mindre egentliga benämningen torde få utbytas mot den af Tändstickor, Tändsvamp.
Färger och Ehuru Utskottet icke för de nu med tull belagda slag af Färger och Färg Fargmngs- rtingsämnen kunnat, såsom Friherre Raab föreslagit, tillstyrka afgiftsfrihet under ämnen. ° 1 ^ .
. det att flera andra angelägnare förnödenhefcs-artiklar för stats-inkomsternas skull fortfarande draga införseltull, har Utskottet likväl, enär, enligt hvad Utskottet inhcmtat, den nu för kocheuilj stadgade införselafgift. af 35 öre per skålpund är, i förhållande till varuvärdet, alltför betungande, ansett sig böra hemställa, att afgiftcn derå måtte nedsättas till 20 öre skålpundet. Gallizcnsten.
Likaledes hemställer Utskottet, i enlighet med Kommers-kollegii och Gene ral-Tullstyrelsens förslag, att hvit och blå Gallizensten mätte i taxan upptagas med hänvisning till vitriol, andra slag.
Gam.
Den för Garn. alla slag, af Friherre Raab yrkade afgiftsfrihet vid införsel har Utskottet, enär nämnda artikel utgör en af de betydligare så kallade kassaartiklarne, väl, såsom redan är yttradt, ansett sig icke kunna tillstyrka; men då färgadt. och ofärgadf Bomullsgarn utgör ett behöfligt material för den inhemska väfnadsindustrien, får Utskottet hemställa, att å nämnda slags Garn införselafgiften måtte nedsättas för det ofärgade till 10 öre och det färgade till 15 öre per skålpund.
Gasomeirar.
Enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplysa, hafva Gasometrar hittills förtullats såsom finare gjutgods af jern eller olackerade bleckslagare-arbeten, i begge fallen efter 25 öre skålpundet, hvilken tullsats dock vore alltför hög, vid jemförelse med hvad som betalades för andra jern-eflekter; och hafva beinähla embetsverk dervid erinrat, hurusom för gröfre gjutgods erlades en afgift af 3 öre, gjutna lackerade knappar af 6 öre samt till och med handtverkssmide, andra slag, med eller utan bestrykning, af endast 15 öre, allt per skålpund.
Då gasometrar utgjorde ett tillbehör till arbeten eller inrättningar, hvilkas flesta och vigtigaste beståndsdelar åtnjöto tullfrihet, hafva embetsverken ansett en införselafgift för förstnämnda artiklar, beräknad till 5 procent å värdet eller lika Uevillnings-llskollels lieldnkatide N:o 8. 23 med hvad Kongl. Maj:t vid särskilda tillfällen för gasfittings i nåder bestämt, utgöra en lämplig tull; och i öfverensstämmelse härmed föreslagit: att följande nya rubrik måtte i taxan intagas: »Gasometrar R:dr.
100 — Runt. 5:» Utskottet tillstyrker bifall till nämnda förslag; endast med benämningens förändrande till »Gasmätare.»
I afseende å artikeln Gevär, hvilka enligt gällande bestämmelser böra styc- Gevär. kevis tullbehandlas, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen förmält, hurusom i de fall, att geväret inkommit i särskild dertill gjord låda, uti hvilken äfven funnits afskilda förvaringsrum för kulform, skrufmejsel, förladdning, hagelpung, kruthorn m. m., detsamma blifvit förtulladt särskildt för sig och lådan med allt det öfriga tillbehöret såsom Etuis; samt att, utom det mindre billiga att till Etuis med tull af 75 öre skålpundet hänföra gevärslådor med tillbehör, som ofta vore ganska énkla till det yttre och tunga genom deri inlagda tillbehör till geväret, dervid äfven förekomme, att gevär, isynnerhet pistoler, för hvilka nu afgiften utgår med 1 R:dr för paret, kunde vara försedda med tvänne eller flera pipor (revolvers hafva ända till 6 sådana), och fråga således möjligen uppstå, om ej dylika borde draga högre afgift per stycke.
För att afhjelpa allt detta och tillika förenkla tullbehandlingen, synnerligast af de i lådor och med tillbehör inkommande gevär, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen ansett gevär och pistoler böra, i likhet med hvad norska tulltaxan innehåller, förtullas efter vigt, samt tullafgiften böra bestämmas till ett den norska ungefärligen motsvarande belopp eller 40 öre per skålpund, och derföre i underdånighet föreslagit följande nya redaktion af ifrågavarande taxerubrik: »Gevär, skjut-, alla slag, vigten af fodraler och deri inlagda tillbehör inberäknad . 1 skålpund — 40 öre.
Då emellertid Utskottet genom anställda profvägningar blifvit i tillfälle inhemta att berörda tullsats icke står i skäligt förhållande till varans medelvärde, hvilket funnits icke medgifva högre afgift än hälften af den sålunda föreslagna, hemställer Utskottet att, med godkännande af redaktionsförslaget, tullen å skjutgevär må bestämmas till 20 öre skålpundet.
I enlighet med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens underdåniga *• *• Glas . ... i tt. i ...
. mästare-dia hemstallan tillstyrker Utskottet, manter. att så kallade Glasmästare-diamanter, såsom obestridligen utgörande ett verktyg för så väl glasmästare, som åtskilliga 24 UevUlninys-Utskottets Betänkande I\'
:o 8.
Glasvaror.
Guttapercha.
Hattar. andra näringsidkare, måtte under följande nya rubrik i faxan intagas: »Glasmästare-diamanter, infattade ; se Verktyg.
Likaledes hemställer
Utskottet, att för Glasvaror, försedda med flätning, som icke utgöra varu-emballage, hvilka nu förtullas efter 20 öre per skålpund, måtte i stället meddelas hänvisning att tullbehandlas lika med Glas.
Grifflar af sten, infattade i trä, tullbehandlas för närvarande såsom Blyertspennor; men enär, enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplysa, sådana grifflar väga dubbelt så mycket som blyertspennor af samma storlek, och då så val skriftaflor, alla slag, som grifflar äro tullfria, samt nu ifrågasatta vara, hvilken till det mesta förbrukas vid skolungdomens undervisning, icke mer än nyssnämnda skriftaflor torde böra vara tull underkastad, hemställer Utskottet, i enlighet med hvad embetsverken föreslagit, att den nuvarande rubriken Grifflar af sten måtte erhålla följande tillägg: infattade eller oinfattade.
Ej specificerade samt till redskap och machinerier ej hänförliga arbeten af Guttapercha draga nu en tull af 50 öre skålpundet; men då nämnda artikel numera vunnit ett allmännare användande inom industrien och begagnas såväl vid vatten- och gasledningar samt eldsläcknings-anstalter som ock för jernvägarnes behof, samt Utskottet anser arbeten deraf, som för sådana ändamål till riket inkomma, böra. i likhet med hvad för Redskap och Machinerier blifvit stadgadt, åtnjuta tullfrihet, torde en bestämmelse härom böra i taxan införas och hela taxerubriken Guttapercha sålunda erhålla den förändrade lydelse, som bifogade förslag utvisar.
Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen hafva i anseende till den mängd olika slags hattar, som i sednare tid tillkommit och utgjorde föremål för införsel, ansett en förändrad och mera förtydligad redaktion af nuvarande taxebestämmelser af nöden och i sådant hänseende hemställt, att hela taxe-rubriken måtte erhålla följande förändrade lydelse:
Hattar: af siden eller halfsiden eller äfven af annat tyg eller ämne, då de äro monterade med blommor, plymer eller spetsar o. s. v. . . . . 1 st. 4 R:dr.
Anm. Jtevillnings-Vitkoll,Hs Betänkande N:o 8. 25 Anm.
Utgöres monteringen ensamt af band, hänföras de till nästföljande bestämmelse, af ali, hår, filt eller felb, färdiga eller halffärdiga, med band eller tyg, monterade hattar, som ej äro af helcher halfsiden, samt s. k. mekanik- eller klapphattar med eller utan fodral . . , 1 st. 2: — af halm eller strå, s. k. panamahattar samt helt och hållet omonterade fruntimmers- och barnhattar af andra ämnen än hel- eller halfsiden 1 st. 1: 50; andra slag, såsom af spån, rötter eller blad, vaxduks-, vaxtafts- och oljade hattar, eller s. k. sydvester med flera 1 st. 40 öre; Anin. äro hattarna sammansatta af flera materialier, förtullas de efter det ämne, hvaraf de hufvudsakligen bestå.
Och tillstyrker Utskottet, att embetsverkens ofvannämnda förslag måtte af Rikets Ständer bifallas.
För de, enligt nu gällande bestämmelser, med införselsafgifter belagda slag
Hudar och af oberedda hudar och skinn hafva hos Ridderskapet och Adeln Friherre Raab skam.
(N:o 66) och inom Borgare-Ståndet Herr Rydin (N:o 193) yrkat tullfrihet.
Likaledes har inom Borgare-Ståndet Herr Ljungberg (N:o 162) yrkat antingen tullfrihet eller nedsättning i afgifter för beredda färgade skinn, hvilka nu draga en tull af 75 öre, samt för spaltade fårskinn, för hvilka afgiften nu utgår lika med hvad för rubriken »andra slag» stadgadt är, eller med 40 öre per skålpund.
Ehuru önskvärdt varit, att en fullkomlig tullfrihet å alla slag oberedda hudar och skinn, såsom utgörande ett råämne för en inom landet vidt utbredd handtering och materialet till en af de för alla samhällsklasser mest oumbärliga förbrukningsartiklar, nu kunnat, i likhet med hvad i flera andra länder eger rum, medgifvas, äfvensom nedsättningar föreslås i tullsatserna å alla de särskilda slagen beredda hudar och skinn, anser Utskottet, dels med fästad uppmärksamhet å den betydliga statsinkomst, som derigenom skulle gå förlorad, dels ock med afseende derå, att åtskilliga af de under beredda hudar och skinn upptagna varuslag möjligen komma att utgöra föremål för traktats-underhandlingarne med Frankrike, sig icke kunna tillstyrka bifall till de utaf ofvannämnde motionärer gjorda framställningar.
S Haft. 4 Bår, häst - Instrumenter, Fältskärs-, ma tematiska, m. fl. 26 BevUlnings-Vlskoltets Betänkande N:o 8.