Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom denna öfverby
Ilning borttages äfven en control öfver tolagen, sorn hittills egt Vum, och det vore efter min tanka mindre gagneligt.
Jag anser derföre, ett tolagsuppbörden genom städernes egne Tjensteman bör fortfara, såsom f 32 Allm"Besv. och Oecon» Utsk, Betänkande N:o. i38. hittills, 1 de städer, hvarest ingen anmärkning deremot blifvit gjord och dertill ordentlige Tjenstemän finnas antagne.”
Häruti förenade sig Herrar P. Winblad, Bruse, Stahl och Lundin.
N:o| 138.
Ankom till Exp. Utsk. den 12 Nov» Betänkande, i anledning af väckte motioner, om utvidgad sdgningsrätt d set väl skattlagde som husbehof s sdgqvarnar.
I detta ämne har Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet från Hedervärda Bonde-Ståndet till besvarande fått emottaga följande motioner: 1:0 af Riksdags-Fullmägtigen N. Strindlund från ’ Vester-Norrland, som anfört, alt det förmynderskap, Staten Lid efter annan tillegnat sig Öfver flere delar af den enskilda hushållningen, vore i allmänhet både ändamålslöst och skadligt.
Ett bevis derpå vore den emot Privilegier och Kongl.
Förordningen den 21 Februarii 1789 stridande inskränkning i Frälse- och Skattehemmansegares fria dispositionsrätt öfver deras egendom, alt af egen skog vid egne salusågar ej finge afverkas mera än ett bestämdt antal timmer årligen, vid äfventyr, enligt i8o5 års Skogs-Ordning, afböteroch den olofliga tillverkningens förlust, samt, då det skedde tredje gången, sjelfva sågrättighetens upphörande.
Det ändamål, att skogome må Sparas, kunde härmed icke vinnas, ty när hemmansegaren antingen vore i den ställning, att han vid öfverträdelse!! af förbudet icke bade något att befara af åklagare, eller hade på annat sätt beredt sig deras öfverseende dermed, så kunde han såga så mycket han behagade; och i öfrigt-funnes icke något hinder för hemmansegaren alt med skogen hushålla huru illa sorn helst.
Deremot voro många olägenheter af ifrågavarande förbud.
Hvarje hemmans- och sågegare kunde ej annat än finna detsamma orimligt, och månge, som derföre ej funno något moraliskt ondt i öfversågningen, vandes vid lagbrott*
För åklagare uppslodo mån - gillin.^Besv. och Oecon.
Betänkande N:o i38. i3 ga tillfällen till cliicaner och prejerierJT:
Ofta måste hemmansegaren låta mycken skog ruttna ned, derföre att honom ej förunnades föra den tili sågen, och en stor del af den nytta, han kunde påräkna af sin såg och sitt arbetsfolk, ginge förlorad.
När åt den, som vid skifte måste utbyta sin sparda skogslott emot sämre, ersättning, enligt Skiftes-Stadgan, tilldelades i visst antal sågtimmer till afverkning på viss tid, kunde ej heller denne dermed blifva belåten, då han ej finge försäga stockarne, ulan att den lofgifna sågningsrätten öfverti äddes.
Det sade sig sjelft,. alt tvånget i detta, som i andra fall, qväfde omtankan, verksamheten och industrien, samt verkade missbelåtenhet hos folkel, som ej kunde annat än anse Statens förmynderskap i detta afseende obehörigt och förhatligt.
Motionairen yrkade alltså: att, med upphäfvande af förrberörde förbud, ert hvar md på egen salusdg fd af egne hemmansskogar försäga sd mycket han sjelf funne för godt och medhunne, och att, i följd deraf, stadgandet, att ett visst sdgningsbelopp skall bestämmas, dd nya sagar anläggas, mätte förfalla, Is elsi sugqvarnar nu mera icke borde grundränta åsättas, I sammanhang härmed, fästades uppmärksamheten på det förhållande, ”att den, som hade skogstrakter närmare intill annans, än egen salusåg, af FÖrfattningarne hindrades att från desse trakter föra sitt timmer lill grannens såg, vore den än alldeles derinvid, och den egna en elfir flere mil derifrån belägen.
Ej heller finge en sågegare^ då hans såg något år under sågningstiden stod under reparation eller ombyggdes, örn förtagning anlita närmaste salusår,”
Det hemställdes derföre, att de hinder som i berörde afseende voro i Författningarne lagde, mätte undanröjas; 2:0 al Anders Normark från Vesterbotten, hvilken, hufvudsakligen på-enahanda runder, sorn i förra motionen äro upptagne, föreslagit, att. vid skattlagde sdgqvarnar egaren md fd såga huru mycket han vill, utöfver det belopp, som vid skattlä g gningen blifvit bestämdt, helst utan någon serskild beskattning , men om detta ej beviljades, emot Bevillning sorn ärligen skulle debiteras, i j förhållande till förflutna äret> fbrsägning; 3:o al J, O, Dahlberg .ian Vestcr-Norrland,. sorn fästat uppmärksamheten P i-, höfvel if ■ u Författning, liv irigenom stadgades "rättighet för egare till husbehofs-sågqvarn att dera' säga icke allenast del virke, hvaraf han sjelf vore i behof, utun ock hvad hans egna Allm.
Betänkande iVio 1A8. skogstillgångar derutöfver medgåfvo till försäljning samt således jemväl till afsalu.
Till upplysning i målet får Utskottet anföra i alt, jemlikt 20 Cap.
Byggninga-Balken och Kong].
Brefvet elen ri Maji 1786, Kongl. Majus Befallningshafvande eger fö;oidna 0111 nya sågqvarnars anläggande och byggande, enär för deni sökes alt säga till afsalu eiler för betalning, hvarvid, efter föregången undersökning vid HäradsRätt, bestämmes el t visst antal sågtimmer, sorn, med afseende å skogstillgången, årligen får försågas; att dylika sågqvarnar tillförene åsatles grundränta, men att, genom Kongl.
Kungörelsen den 29 A piil i83o, blifvit stadgadt, det lego- och »alu-sågar, sorn derefter anlades, eller hvilka, ehuru redan aniagde, icke undergått skattläggning, skulle såsom fabriks-inräLlu,ingar betraktas och endast till bevillning beräknas; att för öfverträdelse af lofgifven sågningsfiihet är, uti 46 §. af Kongl. Förordningen den 1 Augusti i8o5, utsatt ansvar af 16 Rd.r 3s sk. första gången, dubbelt böter andra och 3:dje gången, samt i sista fallet jemväl förlust af sågrätten; äfvensom alltid sågtillverkningen skall anses förbruten ; att, genom Kongl. Commerce-Collegn Kungörelse den 23 September 1824, blifvit (örklaradt, att innehafvare af sågqvarn med visst utsatt årligt försigningsbejopp, ehvad lian sågar till husbehof, afsalu eller Lull, må, då linn något år bevisligen icke lill fullo begagnat dess rätt till försågliing af det för qvarnen bestämda årliga timmerbelopp, vara tillåtet att, under påföljande fem år, vid samma qvarn njuta den obegagnade såg ningsrätten lill godo, oberäknadt den för qvarnen bestämda årliga såg ningsrälten för samma lid; alf, jemlikt ,34 §• 1 Kongl. Resolutionen den 29 November 1756, egare af hushehofs-sågar icke är tillåtet försälja något af tillverkningen, vid förlust af virket och sågrätligheteii; h varemot husbehofs-sågar äro frie från ali afgift, samt ega emot skälig vedergällning betjena grannarne deromkring med söndersågande af den skog, som de till husbehof kunna bsböfva, så framt gamla tili Kronär., för andras .räkning, skatllagda odalsågar de: igeiom icke lida men och förfång.
A id öfvervägande .af detta mål, bär förekommit, att den stadgade in» »kränkningen uti sågnings-iäiten å skalllagde sågar ©tvifvelaktigt har sin :grund deruti, dels att skr cai ne icke .mätte för mycket och hastigt anlitas sillm.
Betänkande JVr:o »5 och afverkas, dels att redan befintlige, till visst sågningsbelopp skattlagdt s-ågar icke matte lilla intrång; att skogarue i senare tider, förnäinligist »imomen högt upp drifven sågtill verkning, blifvit i betydlig mbn medtaga t; alt på de ställen, der skogstillgången medgifver en större »(verkning äu redan är tillåten, sågverksegare» har den utväg öppen att erhålla ny undersökning, för att fa sågrättigheten, i rnon «af skogstillgången, utsträckt; ntt en sågverksegare icke annorledes är betaget att försäga en annan såg•innehafvares timmer, än så vidt sågningsrättigheten derigenom öfvarträdes; alt den omständighet, att det lofgifna beloppet timmer icke kan, för hvarjehanda orsak, under året afverkas, blifvit behörigen afsedd, och olägenheten deraf, så vidt möjligt varit, undanröjd genom ofvanberördq
Kungörelse af den aa September 18 ?4: alt befrielse ifrån skyldigheten att skut» tj lill Staten häre;- lika litet uti ifrågavarande, som hvarje annan näring, böra beviljas; samt slutligen att, hvad husbehofsqvarnar beträffar, den för dem påstådde rättighet att såga till afsalu, så långt egen skogstillgång medgåfve, skulle förandra deras natur af husbehofs-sågar och ikläda dem egenskapen af lego- och salu-sågar, utan att döck för dem skattades, hvilket åter, på sätt nyss är nämndt, icke lärer vara förenligt med den hvarje näringsidkare åliggande skyldighet att erlägga skatt till Staten; beroende det i öfrigt på egaren till en dylik såg, att söka få densamma, emot erläggande Bevillning, förvandlad lill lego- och salu-såg, i händelse tillräcklig skog för sådant ändamål finnes.
På desse skäl liar Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka, att ifrågavarande motioner må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den aa November 1834* STOCKHOLM, hos Lhpt.
Westerimg i8$4- Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utshottets Utlåtande JY:o r3g.
i N:o i3g.
Antom till Exp.-Utsk. d. 8 Dec.
Utlåtande, i anledning af vädd motion, i fråga om de till Kongl. May.t vid sista Riksdag framställde önskningsmål.
Ridderskapet och Ådeln liar Utskottet till behandling fått emottaga en af Grefve Cronhjelm, Otto Augnst, väckt motion, hvaruti föreslås, att Rikets Ständer,-i en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, måtte anhålla, att alla nedsatte Comiteer eller Ordinarie Embetsverk, på hvilkas utlåtande beror eller hvilar en del af Rikets Ständers vid sista Riksdag framställde önskningsmål, måtte, genom Nådig påminnelse, anbefallas att målen skyndsamligen handlägga, på det Rikets Ständer må blifva i tillfälle känna hvad afseende Nådigst blifvit å de underdåniga önskningarne fästadt; hvarjemte till Utskottet blifvit remitteradt ett af Grefve Cronhjelm till motionen gjordt tillägg, hvaruti förenämnde mål finnas uppräknade.
Utskottet har gjort sig under.rätladt om förhållandena med ifrågavarande mål; och som dervid befunnits, att de flesta af dem under loppet af denna Riksdag, till följd antingen af Kongl.
Maj: Is Nådiga Skrifvelser och Propositioner, eller af inom Riks-Stånden väckte motioner, åter utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, och dels kunna anses till slut bragte, dels föranledt ytterligare underdåniga framställningar till Kongl.
Makt, dels ännu äro på Rikets Ständers pröfning beroende; samt att de öfrige, till ett ringa antal uppgående målen, som till Embetsverks eller serskilde Comiteers utlåtande blifvit af Kongl. Maj:t remitterade, men icke vunnit slutlig handläggning, till en del ega sammanhang med och bero af andra, vidlyftiga ärenden; alltså och med fästadt afseende derå, att förevarande Urtima Riksdag börjat ett år förr än Lagtima Riksdag, enligt förra Rikets Ständers beslut, skulle hafva inträffat, hvarifrån förnämligast torde bora hem tas anledningen till det oafgjorda skick, hvari några mål, ehuru icke af en mera allmänt ingripande beskaffenhet, sig befinna; har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka, att Grefve Cronhjelms ofvanberörde motion må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Prot. 1834. §:de Sarai. i 28'de Hå/let, a Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Utlåtande N:o 1/jo. Hvilket dock till Rikets Ständers egen pröfning vördsamt öfverlennäs.
Stockholm den 6 Sept. i834- N:o 140.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 9 Dcc.
Ytterligare Utlåtande, i anledning af väckt motion om åtskillige förändringar i Arméens organisation och Rikets Försvarsverk.
Enligt från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet ankomne Protocolls-Utdrag hafva bemälde Riks-Stånd den 10 sisth November bifallit Utskottets, i ofvanberörde ämne, under N:o i3a afgifne Utlåtande, deruti Utskottet hemställt, att motionen icke matte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; hvaremot Högvörd. Preste-Ståndet och Vällofl.
Borgare-Ståndet samma Utlåtande återremitterat, på grund af deremot framställde anmärkningar: inom Högvördige Preste-Ståndet > af Prosten ödman och Contracts-Prosten Hallström , med hvilken sig förenat Doctorerne Björkman , Nibelius och Lindahl, samt Prostarne Östberg, Afzelius och Nordin; inom Hälloflige Borgare-Ståndet, af H:rr Holm, Petré, Egnell, Wedberg, Salin, Ekstrand, Wcern och Hallgren.
Anmärkningarne innehålla hufvudsakligen’: att Utskottet bort begagna det genom Motionairens framställning öppnade tillfälle, för att, med förbigående af detailerade förslag, hvilka Motionairen ej skall åsyftat eller billigtvis kunnat af Utskottet begära, lemna ett uttryck af den opinion, som förmodats vara allmän inom Riket, nemligen att kostnaderne å Armeen och Försvarsverket äro, i förhållande till landets ställning och tillgångar, alltför dryga; att, om desse kostnader än vidare ökas, det är fara värdt, att försvaret kostar mera än de materiela föremål, som skola försvaras; och att Staten slutligen icke kan bära en så öfverdrifven börda; hvadan den underdåniga önskan bort inför Kongl. Maj:t framställas, att sådane reformer i försvarsvasendet måtte vidtagas, som åtminstone sätta en gräns för de ständigt stigande, landets tillgångar uppslukande behofven, och göra anslagen å 3:dje Jllrn.
Besvärs- och Oeconomic-Utslcottets Utlåtande N:o 1/fo. 3 oell 4:de Hufvudtitlarne tillräcklige för de dermed afsedde ändamål, eller krigsväsendets iståndsättande och underhåll; i förening hvarmed rubriken Extra Anslag jemväl kunde komma att upphöra; hvilken framställning icke lärer hora anses olämplig inför en Konung, sorn ej önskar något högre än folkets välstånd och sorn i dess kärlek finnér Sin yppersta belöning.
Det är vidare anfördt: alt indragning och besparing inom Armeen öeh Krigsadministrationen synes kunna ega rum af hvad sorn är öfverflödigt eller blott af ytlig glans, då t. ex. genom reducering af 200 man af Lifgardet till Häst skulle besparas 200,000 R:dr årligen, eller En million på fem år, hvilka medel ^tvifvelaktigt kunde till mera verklig nytta vid försvarsverkets upphjelpande, eller å produetiva yrken användas; att man på sjelfforsvaret kan påkosta så mycket, att omsider ej något återstår att försvara; att der fattigdom och obelåtenhet blifvit folkens enda tillhörighet, den bäst exercerade och underhållna Arme' torde vara för sjelfförsvaret otillräcklig samt att de stora utgifterne för militair-väsendet till stor del hafva sin orsak i en origtigt organiserad Krigsadministration, deri förändring tarfvas, så vida förbättrade anstalter vilja förväntas, och om hvilken förändring en underdånig framställning alltså vore nödig.
Dom-Prosten Doctor Heurlin bar inom Högvördige Preste-Ståndet yttrat, att de fleste frågorne, som utgjort föremål för Utskottets Utlåtande, under denna Riksdag förevarit i Stats-Utskottet, der man allmänt ansett önskligt, att minskning i de dryga kostnaderne för Armeen och Försvarsverket kunde åstadkommas; men om sättet för tillvägabringande häraf hade meningarne funnits så skiljaktige, att man snart öfvertygades, det Rikets Höglofl.
Ständer ej kunde dertill uppgöra förslag, utan att sådant måste åt Styrelsen öfverlemnas.
Opinionen härom och om nödvändigheten af besparing i utgifter för Försvarsverket, har dock redan blifvit af Stats-Utskottet i flere dess Betänkanden tydligt och bestämdt uttalad, derå Kongl.
Maj:t ej lärer underlåta att fästa Dess Nådiga uppmärksamhet; men i följd hvaraf någon serskild underdånig skrifvelse i ämnet icke torde vara behöflig.
Utskottet har tagit dessa anmärkningar i öfvervägande och dervid fun-^ nit det ligga utom gränsen för dess verksamhet alt afgifva opinions-yttringar annorledes, än i förening med angifvande! af brister i Författningar, som Rikets allmänna hushållning röra, och förslag till ändring deraf.
Ehuru det nu mera blifvit antydt, att af Utfikottet ej fordras detailerade förslag i förevarande ämne, utan endast en framställning af de förmodade allmänna åsigter härom, hvilka inom landet skola vara gällande, har Utskottet likväl zf Allni- Besvärs- celi Oeconomie-Utskottets Utlåtande IV:o 1/fo. ej ansett sig tillständig! att blott på Motionairens och en del andre Talares yttranden grunda sin öfvertygelse, utan trott, till ledning derföre, en omständlig undersökning och beräkning af hvad med förändringar kan vinnas vara af försigtigheten påkallad.
Utskottet har vidare trott sig, till stöd för den opinion man såsom allmän velat finna gillad, bort konna icke allenast, anvisa bestämda brister i Försvarsverket och Arméehs organisation, utan ock någon till antaglighet sig närmande plan till förbättring deruti.
Utskottet liar sålunda, äfven frigifvet från åliggandet att sådant för Rikets Högloft Ständer framlägga, ansett sig ej kunna undgå att, vid bedömandet af ifrågavarande förslag, inlåta sig i detailerade forskningar, dervid doc-k samma svårigheter sig företett, som vid första pröfningen af hvad Motionairen framställt.
Af de förslag Motionairen och, under målets handläggning, andre Ledamöter af arne Riks-Stånd uppgifvit, har UtskottetA enär , desse förslag ej äro beledsagade af ealculer eller närmare utredning, ingalunda kunnat hemta ledning eller grund för de reformers gagn, hvarom man måste vara förvissad, för att derpå stödja en opinion; och då Utskottet dessutom ej är i tillfälle att ega den kännedom och öfversigt af Försvarsverket i dess helhet, som en Krigsadministration, om den skall uppfylla sin bestämmelse, bör och mäste innehafva, har Utskottet alltså, med den Ulligaste önskan att i detta vigtiga ämne kunna föreslå till besparing ledande reformer, likväl icke tilltrott sig kunna tillstyrka den underdåniga framställning hos Kongl. Maj:t, sorn utgjort motionens föremål.
Hvad i öfrigt blifvit yttradt under discussionen inom Högvördig© Preste- och Vällofl. Borgare-Stånden synes ej påkalla vidare utlåtande, än att. förslaget om förändring i nuvarande
Krigsadministration innefattar ett serskildt till Utskottet i behörig ordning ej remitteradt ärende, som af sådan anledning ej för närvarande torde böra till pröfning företagas;. — och att den uppgifne besparingen, sam genom indragning af halfva numerstyrkan vid Lifgardet till Häst, skulle beredas, torde vara nog högt beräknad, då, enligt den närmare upplysning en Utskottets Ledamot meddelat, hela Regementet ej lärer kosta så mycket, som med ifrågaställde indragning ansefts. kunna vinnas-.
Utskottet viii i öfrigt ytterligare hafva erinrat, att flerfaldig© af de ärenden, Motionairen och Herr Petre i deras anföranden vidrört» under denna Riksdag redan blifvit a.f Rikets Högloft.
Ständer afgjorde, i anledning afStats-Utskottets Utlåtanden N:o got angående indragning af värfvad© Regementen och Indelta Armeens användande till Garnisons-tjenstgöring i huf - AUm.
Besvärs- och Oeconomie-UlsTcottels Utlåtande N:o tfo. 5 vudstaden; N:o 215, 5 och 8 punkterne, angående minskning af GardesRegementena och indragning af Wermlands Fältjägare-Regemente; N:o a5o, pag. 16, rörande förslag till indragningar och besparingar å Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titel; Stats- och Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:o 18, angående Gevärs-fabrication samt detta Utskotts Utlåtanden N:o 3o, angående upphörande af Förvaltningen af Sjö-Ärendena och N:o 53, angående ifrågaställd indragning af Krigs-Academien å Carlberg.
Utskottet nu och förut i ämnet anfört, vidblifver Utskottet sitt i detta mål afgifne Utlåtande.
Hvilket dock, jemte en Ledamots reservation, lill Rikets Högloft.
Stockholm den 6 Dec. 1834- Reservation af Herr mon Troil3 S. G.: ”Utskottets nu fattade beslut, att vidblifva dess i Betänkandet N:o i3a framställde åsigt, biträder jag till alla delar, helst nämnde Betänkande redan af alne Riks-Stånd är bifallet.
Det är således endast emot pluralitetens åsigt, att ej till serskild, vederläggning upptaga de vid återremissen inom Preste- och Borgare-Stånden gjorda anmärkningar, jag nödgas reservera mig.
Jag hade ansett det så mycket angelägnare att besvara dessa frågor, som både ämnets vigt och allmänhetens deruppå rigtade uppmärksamhet göra dem förtjente af ett närmare skärskådande.
Mig synes det ej tillräckligt att ådagalägga, det alla dessa olika anmärkningar genom Rikets Ständers redan fattade beslut blifvit ogillade.
Då de nu i ett sammanhang blifvit framställda, böra de äfven i ett sammanhang besvaras; och det är af sådan orsak jag vördsammast anhåller att inför Nationens Representanter få framlägga några faeta som måhända kunna bidraga att i detta magtpåliggande ämne sprida något ljus.
Såsom bevis på halten af de skäl man vanligen framdrager för att styrka hehofvet af indragningar på 3:e och 4:e
Hufvud titlar ne må tillåtas mig anföra en värd Ledamots af Preste-Ståndet yttrande, att om 200 man af Kongl. Lif-Gardet till Häst indrogos y skulle derigenom, årligetp besparas en summa af 200,000 Rldr* eller pä jern år en million.
Efter denna beräkning, sorn äfven pa Riddarhuset blifvit reproducerad, skulle 6 Alim.
Besvärs- och O economie-Ut slottets Utlåtande JY:o i.fo. utgifterna för detta, /\oo raan starka Cavallerie-Regemente belöpa sig till ej mindre än 400>000 R;dr B:co om året.
Nu är likväl förhållandet för år i834 sora följer:
Beklädnad, remtyg, sadelmundering och tropheer B:co R:dr 50,219: i3. 4- Musikaliska Instrumenter 5oo: — — Ved och ljus för Chefs-Cancellie och Krigs-Rättsrum .
Srj: 16. — Beväring ........ 1,654: — Befäls och manskaps aflöning 67,331: 11. — Remontering och skoning . \ . i2,25i: 32. — Fourragering 4^5o: — ...
Bidrag till truppens mathållning . . 2,408: — — Eller summa Statsanslag för Lif-Gardet till Häst 180,073: 32. 4- Stockholms Stads inqvartenngsbidrag är i delta belopp ej inbegripet, emedan detsamma ej drabbar Statscassan, utan är en afgift från Borgerskapet till den tropp, som ombesörjer garnisons-tjensten inom hufvudstaden.
Emedlertid inser hvarje opartisk, att, ehuru betydlig den snmma är, hvarmed detta Regemente belastar 3:e Hufvudtiteln, uppgår den likväl ej till hälften af hvad man till allmänhetens förvillande behagat uppdikta.
Af lika halt torde man kunna anse den af en Ledamot inom BorgareStåndet gjorda framställning om lönernas olikhet inom Armeen, hvarpå han, såsom ett exempel, anfört, alt en Trumpetare vid Indelta Cavalleriet egde större löneinkomst än en Capitaine vid Infanteriet.
Då den värde Representanten sjelf uppträdt såsom Motionair, hade man egt rätt vänta, att han skulle göra sig underrättad om de Författningar, som närmast rörde det ifrågavarande ämnet, Man skulle då hafva funnit, att Kongl. Maj:t, genom dass Nådiga Circulaire af den 2 Febr, i833, rörande Armeens lönereglering, förebyggt en dylik ojemnhet, och att hädanefter hvarje Capitaine med Compagnie har i årlig lön 800
R:dr och Stabs-Capitainerne 5oo R:dr, då deremot, jemte numerlön, en Stabs-Trumpetare endast tjenar för 200 R:dr och en Sqvadrons-Trompetare för 5o R:dr B:co, Nästan alla Talare hafva i mer och mindre stränga ordalag yttrat sig öfver de ständigt växande behofven på 3:e och 4:e Hufvudtitlarne.
Visserligen utvisa alla våra Riksdagsbeslut efter 1809 elt dylikt förhållande, men tillökningen är ej så betydlig, som den på papperet synes, om man tager myntets fallna värde i betraktande, och derjemte erinrar sig, att landets utblottade ställning nödgade 1809 års Representation att antaga ett kanske Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Utlåtande N'.o i/}o. 8 nog långt drifvet förknappnings-system; samt att derjemte flere betydande poster blifvit på Ilufvudtitlarne uppförde, som under början af Sveriges constitulionela samhällsskick aldrig figurerade i Stals-budgeten.
Man bar svårt att bedöma hvad i detta hänseende är mycket eller biet utan jemförelse med andra nationers; militair-anslag.
Upplysningsvis anhåller jag derföre alt få nämna, att Frankrike med 32 millioner invånare betalt: år 1829 lill Krigs-Departementet 194,000,000 Francs.
\ 1. /% r) X j Del IIJ C Lil Lil II ,83a 187,000,000 „ I j;7)500>000 Fr., motsvarande 33,750,000 Rdr 107,000,000 „ . 500f000 pr, 1 * 373,000,000 „ 4 motsvarande 1802 009,000,000 ,, 1838 3.6,000,000 „ .
Syenskt Banco> 1Ö04 ......... 226,000,000 y år 1829 till Marin-Departemenlet 56",000,000 99 i83o ......... 65,ooo,ooo 99 18 3 r 71,000,000 99 i83a 65,ooo,ooo 99 i833 64,000,000 99 .834 62,800,000 I i medeltal 63,800,000 Francs , motsvarande 31,900,000 R:dr Sv. Banco. eller hela Frankrikes Krigsbudget per medium i Sv. B:co i65,65o,ooo R:dr.
Stor-Britannien med 17 millioner menniskor betalte: år 1828 tillLand-armeen ochArlilleriet 9,53i,ooo P. St. 4 i medeltal „ .829 9,278,000 „ I 9,005,200 P. St., „ i83o 8,6o5,ooo „ v motsvarande i ,, 183 8,690,000 „ i Sv. B:co R:dr „ 1882 . . * . 8,922,000 „ I ii2,565,ooo. år 1828 till Marin-Denartemenlet 5,668,000 f , o 1 K