Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 27 December 1864. — 289 Kongl. Krigs-kollegii Artllleii-afdehiing, med underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständer9 Revisorers framställningar vid granskning af denna Afdelnings räkenskaper för år 1862.
Stormäktigste, Allernå digste Konung:
Medelst remiss den 21 sistlidne Oktober har Eders Kongl. Maj:t anbefallt
Dess och rikets Krigs-kollegium, att till Eders Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, i hvad samma berättelse Krigs-kollegium rörer; och får Kollegium å Artilleri-afdelningen, som, till åtlydnad af högstberörde nådiga befallning, från General-fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet infordrat till Eders Kongl. Maj:t ställdt underdånigt yttrande beträffande nämnde Revisions framställningar i de delar, som röra Artilleriafdelningens förvaltning, berörde yttrande härhos i underdånighet öfverlemna med tillkännagifvande, att Kollegium för sin del icke finner något vara att tillägga till hvad af General-fälttygmästaren blifvit i ämnet anfördt och upplyst.
Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Eders Kongl.
Maj ts tropligtigste, underdånigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. CARL SKYTTE. GUSTAF FRIIS.
C. d’Orchimont. 37 — 290 - Gener a!-fälttyg'mästa rens underdåniga memorial, i anledning af 2:ne utaf Rikets Ständers Revisorer år 1864 gjorda framställningar.
Un derdånigste memorial.
Sedan Eders Kongl. Maj.ts och rikets Krigs-kollegium, med föranledande af hvad uti Rikets Ständers Revisorers till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna berättelse 0111 granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, förekommer beträffande samma Kollegii Artilleri-afdelnings förvaltning, anmodat mig, att till Eders Kongl. Majit ställdt underdånigt utlåtande afgifva, får jag nu i underdånighet anföra följande: Rikets Ständers Revisorer, anmärkande, att några medel hittills för Karlsborgs fästnings bestyckande icke blifvit anvisade, hafva derjemte, sorn mig synes, ganska välbetänkt, uttryckt tvifvel om lämpligheten af att gå^ i författning om ett försvarsverks bestyckande innan detsamma blifvit i vidsträcktare mån fullbordadt,; och då härtill kommer, ' att om medel för detta ändamål varit begärda och erhållna, det artilleri som ^anskaffats, sannolikt, tillfölje af den stora omhvälfning detta vapen inom de sednare åren undergått, i det närmaste helt och hållet varit förfeladt och ingalunda motsvarat nutidens fordringar, så torde deraf kunna dragas den bestämda slutsatsen, att fördel och ingen skada för det allmänna vållats tillfölje af det antydda dröjsmålet i detta hänseende.
Då emellertid en sanning är, att för ett fullständigt bestyckande af så vidtomfattande försvarsverk som dem, hvilka komma att tillhöra Karlsborgs fästning, erfordras icke allenast ett stort antal och flera olika slag, särdeles grofva, artilleripjeser med tillbehör, utan ock, att till deras anskaffande åtgår stora penningesummor och en längre tid, skall jag ock låta mig angeläget vara, att, så snart nödig erfarenhet och kännedom hunnit inhemtas såväl rörande ett ändamålsenligt materiel till, som lämplig konstruktion af sådant gröfre artilleri, skyndsamligast hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet göra hemställan om nödiga medels anskaffande för detta ändamål.
Rikets Ständers Revisorer hafva derjemte anmärkt, att uti förråden linnas infanterigevär af flera olika modeller, hvilket förhållande ansetts mindre fördelaktigt inverka »bland annat på skjutskickligheten såväl inom Arméen-och Beväringen, som i synnerhet inom skarpskytteföreningarne, hvilka sednare fått från Kronans förråd till sig utlemnade gevär, hvartill den nu brukliga ammunitionen ej är passande, då deremot, om endast ett slags handgevär med dertill hörande ammunition vöre fastställd och af alla nyttjades, sådan olägenhet kunde förekommas».
Att flera olika modeller af krigsgevär förefinnas i ett förråd, hvilket under en lång följd af fredsår blifvit så. småningom samladt, är lika naturligt, sorn det är en san - — 291 — ning, att dessa olika modellers samtidiga begagnande medför olägenheter i flera afseenden, — olägenheter, hvilka dock vi ega gemensamt med de fleste öfriga stater inom Europa, Något annat medel för dessa olägenheters fullständiga undanrödjande, än att rent af kassera alla äldre gevär än dem af 1860 års modell, är mig icke bekant.
Men denna åtgärd vågar jag icke, i anseende till den stora kostnad densamma skulle ådraga statsverket, för min del att i underdånighet Eders Kongl, Majit föreslå; helst om i betraktande tages att, äfven om i beräkningen ingår såväl de nya gevär, hvartill Rikets sednast församlade Ständer anvisat extra statsmedel, som äfven dem, hvilka komma att anskaffas för de medel, som för detta ändamål i nåder anvisats af de särskilda kreditivmedel, samma Ständer anslagit till försvarsverkets fullständigare ordnande, hela antalet af krigsgevär, de äldre modellerna inberäknade, dock ingalunda motsvarar behofvet i händelse af krig; hvartill kommer, att, genom ändamålsenliga anordningar såväl beträffande regementens och kårers årliga skjutöfningar, hvarvid användas gevär af nyare modeller, förnämligast och allmännast 1860 års, som ock vid fördelningen och förbrukningen af dessa äldre gevär tili fredstjenst, de förenämnde olägenheterna i väsendtlig grad förminskas och så småningom försvinna.
Beträffande slutligen de anmärkta olägenheter, de i förråden befintliga olika modellerna af krigsgevär skolat utöfva synnerligen på skarpskytteföreningarnes skjutskicklighet, hvilka föreningar, efter Revisorernes förmenande, skolat från Kronans förråd fått sig tilldelta gevär, hvartill den nu brukliga ammunitionen icke varit passande; så får jag till bemötande af denna anmärkning och belysande af dess obefogenhet endast i underdånighet anföra, att några andra brukbara gevär, afsedda för skjutning med skarp ammunition, än af 1860 års modell, likasom att ingen annan skarp ammunition än sådan, som tillhör dessa gevär, hittills blifvit från Kronans förråd till ifrågavarande föreningar utlemnats, om än någorlunda tjenliga till exercisbruk, hafva dock, i anseende till deras utslitna och för skarpskjutning vådliga beskaffenhet, omöjligen kunnat ifrågakomma att f föreningarne till målskjutningsöfningar användas.
FA B. WREDE General-fälttygraästare och Chef för Artilleriet.
Carl Skytte. — 292 Kong!.
Krigs-koHegii Fortifikations--afdelning, med underdånigt utlåtande öfver ett i 1864 års revisionsberättelse om statsverket förekommande yttrande.
Stormäktigste, A11 e r n å d i gs te Konung!
Sedan Eders Kongl. Maj:t under deri 21 sistlidne Oktober genom nådig remiss anbefallt
Dess och rikets Krigs-kollegium, att till Eders Kongl. Maj.t inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, samt Kollegium å Fortifikatious-afdelningen, för fullgörande af hvad sålunda anbefaldt blifvit, från Chefen för Ingeniör-kåren infordrat till Eders Kongl. Maj:t stäldt underdånigt yttrande rörande den del af Revisorernes berättelse, sora angår fästningsbyggnaderna a Karlsborg, får Kollegium nu i underdånighet öfverlemna samma yttrande, under anförande för egen del, att Kollegium i allo instämmer uti hvad af Chefen för Ingeniör-kåren framstäldt och yttradt blifvit.
Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste, underdänigste tjenare och undersåter: c. HEIJER.
C. STÅL. GUSTAF FRIIS.
Stockholm den 24 December 1864. C. d'Orchimont. — 293 Chefens för Ingeniör-kåren underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers yttrande om Karlsborgs fästning.
Uti till Eders Kongl. Majit afgifven underdånig berättelse hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer angående Karlsborgs fästning, efter en redogörelse för de på fästningsbyggnaden nedlagde kostnader, bland annat, anfört: »Det ligger icke inom området af den uppgift, som Revisorerne vid detta tillfälle sökt lösa, att ingå i någon kritik af det sätt, hvar; å dessa medel blifvit använda; men, huru betydlig summan af de pä fästningsbyggnaden nedlagde kostnader än, med hänseende till vårt lands finansiella tillgångar, må synas och om äfven i vissa detaljer någon större sparsamhet med penningar och tid kunnat användas, anse Revisorerne likväl, så vidt de äro i tillfälle härom bilda sig ett omdöme, att arbetet blifvit utfördt med omsorg samt pä ett i detaljerna fulländadt. sätt, en fulländning, som måhända allt för mycket framträdt i en af behofvet icke påkallad prydlighet, hvilken för framtiden torde kunna undvikas » Denna Revisorernes framställning innebär väl ej någon egentlig anmärkning; men enär Eders Kongl. Majit samt Rikets Ständer möjligen skulle kunna föranledas att uppfatta de begagnade ordalagen såsom antydande, att en »större sparsamhet med penningar och tid» bordt ega rum. samt att en öfverflödig prydlighet vid arbetenas utförande gifvit anledning till ökade kostnader, anser sig Chefs-embetet vid Ingeniör-kåren förpligtigadt, att i underdånighet meddela erforderliga upplysningar härutinnan.
Efter all anledning hafva Revisorerne med anförde uttryck åsyftat en och samma sak. nemligen att några af de vid Karlsborg utförda byggnader äro i arkitektoniskt hänseende prydligare än de kunde och borde vara, hvilket väl hufvudsakligen torde hafva afseende å slutväruet.
Denna vidsträckta byggnad, som sträcker sig tvärs öfver södra delen af fästningens inre plan, till en längd af vid pass 2,400 fot, och i sig förenar egenskapen att vara både fästningsverk och kasern, är på yttre, eller den emot attackfronten vända sidan uppförd af dels huggen, dels hyflad kalksten och på den inåt vända sidan af tegel med listverk, dörr- och fönster-omfattningar af dels huggen och dels hyflad kalksten, undantagandes midtelbyggnaden, inneslutande den stora förbindningssalen, ämnad i fredstid att begagnas för gudstjenst, hvilken helt och hållet är af sistnämnde material.
A ena sidan måste medgifvas, att denna fästningens förnämsta byggnad visserligen kunnat vara enklare, ja till och med utan alla listverk och prydnader; men å andra sidan lärer icke få lemnäs utan allt afseende, att dylika byggnader inom nyare utländska fästningar utmärka sig för en fulländning i arkitektoniskt hänseende, som gör deni till verkliga praktbyggnader, vida ötvei träffande hvad vid Karlsborgs fästning förekommer; och hade med allt skäl kunnat klandras om i detta hänseende
Karlsborgs fästning kommit att stå alltför mycket tillbaka.
Slutvärnet är på yttre sidan försedt — 294 - med embrasurer för ett talrikt antal grofva kanoner, samt i följd deraf dess arkitektur hållen uti en enkel och alfvarlig stil; på inre sidan deremot, der fönster och dörrar äro anbragte, har byggnaden måst gifvas en annan karakter, och hafva dervarande arkitektoniska prydnader helt och hållet sin grund uti användandet af ett starkare material till omfattning af förenämnde öppningar, hvilken anordning påkallats af omtanka för byggnadens varaktighet.
— Att dessa omfattningar och listverk hafva erhållit vanliga arkitektoniska förmer, dock alltid af enklare beskaffenhet, må ej klandras, då sådane förekomma vid de flesta husbyggnader, fastän der oftast af murbruk.
Den vidsträckta byggnaden har dessutom fordrat något afbrott i den enformighet, som eljest kommit att vidlåda densamma.
Ett sådant afbrott har förnämligast uppstått i följd af den framspringande midtelbyggnaden samt vttermurarnes uppförande af omvexlande röda och grå kal kstensschikten.
Hvad åter beträffar kostnaden, så har denna ganska obetydligt blifvit ökad genom den prydligare anordningen, enär dels kalkstenen blifvit bearbetad med maskin, som lika lätt och lika fort hyflar en list som en slät yta. dels, der stenen bearbetats för hand, huggningen egt rum vintertiden, då murarearbeten eller de flesta jordarbeten icke kunna bedrifvas och då den vid Karlsborg förlagda Krono-arbetskåren bordt, sä vidt möjligt varit, sysselsättas, samt kostnaden för kårens underhåll följaktligen icke genom dessa arbeten ökats eller någon tillökning i fästningsbyggnads-kostnaden deraf uppstått.
Deremot har vid byggnadsarbetenas utförande mycken omsorg blifvit använd såväl vid valet af materialier som vid dessas behandling och sammanfogande, till erhållande af all den för ett fästningsverk nödiga styrka och varaktighet; och hade det varit ett oförlåtligt fel, att i detta hänseende åsidosätta något, som dertill kunnat bidraga.
Besparing af tid får derföre icke påräknas vid uppförandet af dylika byggnader, derest sådant komrne att ske med uppoffring af förenämnde vilkor.
Med stöd af det nu anförda, vågar Chefs-embetet underdånigst uttala den försäkran, att hvarken onödig kostnad eller onödig tid blifvit vid uppförandet af byggnader å Karlsborg använde, samt att dessa byggnader ej heller förete någon öfverflödig eller annan prydlighet, än som framstår genom byggnadsdelarnes regelrätta arkitektoniska anordning, materialiernes beskaffenhet och ändamålsenliga användande.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, J. AF KLEEN. F. W. Invenius.
Stockholm den 22 December 1864. — 295 Kongl. Krigs- kollegii lii tendents-afd el wings underdåniga utlåtande i anledning af 2uie utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda framställningar.
I anledning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets med dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under är 1862, i hvad samma berättelse angår Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium och de under dess disposition ställda medel, får Kollegium å Intendents-afdelningen i underdånighet anmäla, att dä, så vidt det Kollegium tillhandakomna transsumt af berättelsen utvisar, någon egentlig anmärkning emot
Afdelningen förvaltning eller räkenskaper icke förekommit, Kollegium ansett endast nedanstående af Revisorerne gjorda framställningar till särskildt yttrande å Kollegii sida föranleda.
Uti berättelsen rörande Krigs-kollegium, § 5, hafva Revisorerne, med anledning af erhållna upplysningar rörande beväringsmanskapets beklädnad, sådan den vid detta manskaps öfningar begagnas, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att densamma under alla förhållanden fullt motsvarar klimatets fordringar.
Under förutsättning, att Revisorerne med denna framställning åsyfta den förändring i beklädnadssättet för den i fredstid exercerande styrkan af beväringsmanskapet att, i stället för linnebyxor och till en del hårdt slitne kapotter, byxor af kläde och nya eller mindre brukade kapotter manskapet tillhandahållas, har Kollegium trott några närmare upplysningar om det nuvarande beklädnadssättet och dess uppkomst icke vara opåkallade.
Enligt det af Kongl. Majit, uti Dess till Rikets år 1853 församlade
Ständer aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, afgifna och af Rikets Ständer godkända förslag till ordnande af beklädnadsförhållandena för beväringsmanskapet. borde detta manskap, i likhet med de indelta och värfvade trupperna, vara försedt med tvenne munderingar, nemligen en exercis- och en lifmundering, den förra att under fredstid begagnas i daglig tjenstgöring, den andra beräknad att påtagas endast vid särskilda anbefallda tillfällen och således nästan ny och i fullkomligt skick att genast tillgå, då Beväringen vid krigs utbrott skulle sammankallas.
Sedan, i enlighet med de af Eders Kongl. Maj:t och Rikets Ständer godkända grunder för beväringsmanskapets förseende med munderingar och öfrig utredning, dessa förnödenheters vård och underhåll öfverlåtits åt en vid hvarje indeldt roteradt infanterisamt afsutet kavalleri-regemente eller kår inrättad s. k.
Beväringsbeklädnads-direktiou. hvilka Direktioner, till rättelse för sin förvaltning, hvari äfven ingick anskaffnin - •.'96 — gen af en del beklädnadspersedlar, fått nådig instruktion under den 7 November 1856 fastställd, så skola, till följd af samma instruktion och Eders Kongl.
Maj:ts nådiga kungörelse, angående vissa ändringar deri, den 19 Februari 1861, beväringsmanskapets munderingar numera bestå af nedanuppräknade persedlar, nemligen:
Lif'munderingen: en hufvudbonad, (Kepy eller kask) en lägermössa, en vapenrock, ett par klädesbyxor, ett par kalsonger, ett pär linnestibletter, två par linnebyxor af oblekt tyg, en halsduk; Excercis-munderingen: en lägermössa, en kollett eller vapenrock, två par linnebyxor af oblekt tyg, en halsduk, en skjorta, ett par ullstrumpor, ett par skor eller stöfla:-.
Härvid bör dock anmärkas: att den till lifmuuderingen hörande hufvudbonad och materialier till klädesbyxor, kalsonger och linnestibletter anskaffas och underhållas af Krigs-kollegium; att de till begge munderingarne hörande linnebyxor den sednare tiden tillkommit i utbyte mot tältduks- och buldansbyxor samt blott, i den mån dessa förslitas, till manskapets bruk utlemnas; att då klädesbyxorna i allmänhet under fredstid icke begagnas samt anslag till arbetslöner för dessas förfärdigande icke blifvit beviljadt, endast materialier till dylika plagg, till hvilka numera höra kalsonger, motsvarande det förutvarande fastsydda fodret, finnas, med det uadantag här nedan omförmäles, i Kronans allmänna förråd upplagde; och att likaledes skjortor, strumpor och skor eller stöflar icke, utom undantagsvis och då genom Krigs-kollegium, tillhandahållas beväringsmanskapet, enär det antagits att de beväringsskyldige, såväl efter som före den skedda regleringen af beklädnadssättet, vore villigt att, mot den kontanta slitningsersättning, som derför blifvit bestämd och af Kollegium meddelas, vara försedde med dessa så kallade småpersedlar.
Till underhåll och komplettering af öfrige till munderingarne hörande persedlar erhåller Bevärings-beklädnads-direktion en, med hänseende till brukningstiderna, beräknad del af värdet å lifmunderingeus vapenrock, lägermössa, halsduk och linnebyxor äfvensom särskilda anslag till lagningshjelp, till tvättning af linnepersedlar och till ersättning för munderingarnes slitning under den tid beväringsmanskapets vapenöfning kan öfverskrida 14 dagar årligen.
Kapotter samt remtygs- utrednings- och tältlagstross-persedlar underhållas genom Krigs-kollegii försorg, med biträde af dels Chefs-embetet, dels Bevärings-beklädnads-direk - — 297 tionen; man denna del af beväringsmanskapets materiel, med undantag af ett mindre antal kapotter, har, till följd af bristande medelstillgång, förut varit af stamtrupp begagnad.
Såsom här ofvan blifvit antydt, höra icke klädesbyxor till beväringsmanskapets vanliga beklädnad under dess årliga vapenöfningar; och ehuru dessa hållas i slutet af Maj och under Juni månad, då luften, synnerligast i de norra orterna, ännu är kylig, torde dock saknaden af dessa plagg i allmänhet funnits mindre kännbar, sedan manskapet i Jemtlands, Norr- och Westerbottens samt Westernorrlands län blifvit försedt med fasta baracker, att under nätterna begagnas i stället för tält, och manskapet icke förnekas att under Kronans linnebyxor begagna sina egna medförde underkläder; men skulle det deremot anses nödigt och riktigt att beväringsmanskapet, lika med stamtruppen, under exercistiden tillhandahålles byxor af kläde, så kunna 15,000 par dels med fasta foder, dels med kalsonger försedda dylika, för lifmunderingen afsedda byxor, som under den sednare tiden, i anledning af befaradt krigsutbrott, blifvit för beväringsmanskapet, med tillgång af särskildt anvisade medel, förfärdigade och i regementenas förrådshus för beväringsmanskapet upplagde, till begagnande utlemnas, i hvilket fall det antal klädesbyxor och kalsonger, som ytterligare erfordras för den exercerande styrkan, lärer böra förfärdigas af återstoden utaf de för lifinunderingens byxor afsedda materialier, som i Kronans allmänna förråd äro förvarade, emot det att särskildt anslag beviljas dels för underhållet af samtlige desse persedlar, under deras nyttjande, dels för tillverkningen af de nya byxorna; hvarförutan, för fyllandet at den i beväringsmanskapets reservförråd å materialier till klädesbyxor och kalsonger genom dylika persedlars utlenmande till begagnande uppkommande brist, ytterligare anslagsmedel erfordras.
Beträffande de hos beväringsmanskapet i bruk varande kapotter, så äro de i allmänhet, såsom förut uppgifvits, hårdt slitne; men då omkring 15,000 st. kapotter detta år blifvit från stamtruppen öfverflyttade och ett mindre antal nya kapotter direkte för beväringsmanskapet anskaffade och utlemnade, så torde för närvarande dessa öfverplagg kunna antagas vara, åtminstone under exercistiden, användbara, helst kapotten af beväringsynglingen begagnas egentligen såsom täcke i baracken eller tältet.
De småpersedlar, som beväringsmanskapet sjelft tillhandahåller och under exercistiden begagnar, äro visserligen icke alltid i fullgodt skick; men då kostnaden för dylika persedlars anskaffning och underhåll af Kronan blefve högst betydlig, utan att likväl på förhand kunna ens approximativt beräknas, torde någon förändring i underhållssättet för denna del af beväringsmanskapets materiel icke böra ifrågakomma.
Under § 6 i ofvanberörde afdelning af Rikets Ständers Revisorers berättelse hafva Revisorerne, jemte förmälan, att de besökt Arraéens å Skeppsholmen befintliga förråder och dervid funnit dessa med ordning och noggrannhet förvarade, ifrågaställt lämpligheten deraf att omkring 20,000 U. sulläder, hvilket såsom subsidier från England alltsedan år 1808 bland förråderna förvarats, nu i mera än 50 år legat obegagnadt, i stället för att vid förefallna behof tillgodogöras.
Då såsom grundsats vid förvaltningen af Kronans material- och persedelförråder antagits att, till undvikande, så mycket möjligt är, ej allenast af kostnader för upp - 38 - 298 — handlingsanktioner, för besigtningar, för varors uppläggande och återuttagande i förråd m. m., utan ock deraf att erforderliga varor och persedlar i behofvets stund ej skulle vara att tillgå, omsättning, eljest så nödvändig för varor, som genom liggning i förråd taga skada eller äfventyra minskning i sitt värde, ej vidtages med sådane för krig eller andra tillfälliga behof afsedda varor, hvilka icke äro underkastade dylika olägenheter; och, beträffande det af Revisorerne omförmälda Engelska sulläder, 2:ne sakkunnige män, vid nyligen skedd besigtning derå, intygat, att lädret, i stället för att genom tidens åverkan hafva försämrats, snarare vunnit i fasthet och styrka och att, om lädret lika väl vårdas som hittills, detsamma, utan att deraf lida skada, kan gömmas i snart sagdt obegränsad tid; anser Kollegium lämpligast att, åtminstone tills vidare, ifrågavarande läder bör reserveras till begagnande för
Ärméens första behof vid fredsbrott, då nytt läder, i godhet jemförligt med detta, ut 11 betydlig kostnad icke torde stå att erhålla; och synes det således Kollegium som anlitandet af ifrågavarande läderparti, för fyllande af regementenas eller beväringmanskapets behof af denna vara under vanliga fredsförhållanden, destomindre varit eller för den närmaste framtiden kommer att blifva med en god hushållning förenligt, sorn manskapet både vid indelta regementena och vid allmänna beväringen, med få undantag, förser sig med skodon, och, der dessa behöfva genom upphandlingsauktion anskaffas, leveransanbud för persedlarnes förfärdigande, med begagnande af blott sullädret från Kronans förråd, under vilkor att varans fulla värde blefve Kronan ersatt, svårligen äro att påräkna.
Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Sto rm äktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter; c.
MEIJER. G. SANDELS. C. F. LAURÉN.
Carl Angelin. — 29.) — Kongl. Krigs-kollegii Aflönings-afdelnings underdåniga, utlåtande, angående Ri kets Ständers Revisorers vid denna Afdelnings räkenskaper framställda anmärkning och gjorda anmälan.
Storraäktigste, Allernådigste Konung!
Till fullgörande af Eders Kongl. Majits nådiga befallning, meddelad genom remiss å Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1862, får Eders Kongl.