Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Medel-markegångspriset å ladugårdseffekter har för fasta landet af Länet under ifrågavarande tre år varit följande:
Ett LU smör B:ko R:dr 5: 21. 4. » » ost » » 2: 3 2. — » » fläsk » » 3: 21.
4. » » torrt kött » » 2: 19. 6. » » talg » » 5: 13. 4.
En laggild oxe om 15 LU ...» » 38: 32.
— En ko » » 24: 3 6.
— Ett svin » » 12: 4 2. 8.
Ett får » » 3: 3 4. 8.
Ett lamm » » 1: 41. — Ottenby Stuteri har fortfarande verksamt bidragit till liästafvelns förbättrande.
Derifrån utsändas årligen tjenliga hingstar såsom landtbeskällare till olika trakter af Länet.
Ej blott ståndspersoner, utan ganska många af allmogen låta betäcka sina ston af dessa hingstar, hvarförutan årligen en stor mängd ston för sådant ändamål föres till Ottenby.
Också finnér mac nu vid de årliga kreatursmarknaderna på Öland ganska många efter Ottenby hingstar fallne unghästar, som i allmänhet äro vackra och starka och i fjerde året vanligen mäta i höjd från 2 till 5 tum öfver 9 qvarter.
På Ottenby hålles hvarje höst en auktion, hvarvid försäljas 30 å 40 hästar, 14 å 15 boskapskreatur och omkring 100 får.
De hästar som säljas äro till största delen unga hingstar och ston af 3 och 4 års ålder.
Dessa hästar äro mycket begärliga och den omständighet, att många af de sålda hästarne inropats af personer, hvilka från inrättningens början nästan hvarje år återkommit för att göra icke obetydliga uppköp, torde innefatta det säkraste bevis på hästarnes godhet och uthållighet.
— Auktionspriset har också visat sig vara i ett jemöt 16 stigande och har på de sednai’e åren för de unga hästarne uppgått i medeltal till 250 å 300 R:dr B:ko stjmket.
Vid dessa auktioner, å hvilka stuleriet vanligen säljer hästar och andra kreatur för omkring 8,000 Ji:dr B:ko, ser man ofta en icke ringa mängd, allmogen och kringboende ståndspersoner tillhörige hästar, som äfven utbjudas till salu och hvaraf många finna köpare til I höga pris.
Stuteriet underhåller vanligen öfver vintern 200 hästar, deraf 50 moderston.
De födda fölens antal utgör i medeltal 40 årligen.
Vid stuteriet underhållas dessutom 170 boskapskreatur af en särdeles god och väl bibehållen stam, som sedan äldre tider tillbaka der funnits.
Schäferiet består af 500 får af Southdowns-race.
— De springbaggar, som på de årliga auktionerna försäljas, föras ofta till aflägsna orter i riket.
Enahanda är förhållandet med de på dessa auktioner tillgängliga kalfvar och unga tjurar.
Utom den nytta, som stuteriet sålunda medför, genom utiemnande och spridning af race-djur, är denna inrättning äfven i ett annat hänseende nyttig för orten.
Under sin nuvarande upplyste och nitiske chef, utgör den nämligen ett i högsta måtto gagneligt föredöme såväl i afseende å lämpligaste sättet att uppföda, sköta och behandla hästar, boskap och får, som äfven hvad angår jordbruket, hvilket vid Ottenby både är betydligt och bedrifves med ordning, omtanka och framgång.
Egendomens areal utgör 2,600 tunnland, deraf 500 äro odlade.
Af den odlade jorden brukas 300 tunnland i cirkulation och 200 i så kalladt koppelbruk.
— Spanmålsafkastningen uppgår årligen till 1,800 ä 2,000 tunnor och höskörden i medeltal till 1,800 parlass.
Under den tidrymd, som nu är i fråga, har vid Ottenby blifvit nybyggd en ladugårdsbyggnad nf sten, 180 alnar lång.
Sammanräknade längden af de stenhusbyggnader, som efter stuteriets inrättande blifvit vid Ottenby uppförde, utgör icke mindre än 828 alnar och bredden af dessa hus är i allmänhet 24 alnar.
1 afseende på dessas beskaffenhet och hushållningen dermed linnes fortfarande anledning till samma yttranden och anmärkningar, som förekomma i sednaste underdåniga berättelsen.
Exporten af trädvaror, betydligt minskad åren 1848 och 1849 såsom följd af krigsoroligheterna inom Danska Staterna, har dock år 1850 åter uppgått till ungefär samma belopp, som beräknades för år 1847.
Prisen å dessa varor voro väl 1848 och 1849 något nedtryckta, men stego sedermera vid en ökad afsättning och voro år 1850 i allmänhet högre, än under åren 1842—1847.
Vanli - 17 Vanligaste priset å eu tolft 6 alnar 12 tums enkla furubräder var år 1850 7|- å 8 R:dr R:gs.
För hvarje understigande tum af bredden minskas försäljningspriset gemenligen med En R:dr R:gs, till dess bräderna understiga 9 tums bredd, då de anses för vrak och gälla mindre.
Vrakbräderna skeppas hufvudsakligen till Skåne och Köpenhamn, men de goda bräderna jemte balkar och sparrar hafva den hufvudsakligaste afsätlningen på Fyen och öfriga Danska öar, Jutland, Schlesvig och Holstein samt Lubeck och Mecklenburg.
Från Böda kronopark på Öland hafva under ifrågavarande tidrymd afverkals skogsprodukter till de belopp, som upptagas i följande uppgift, hvilken äfven lemnar upplysning om de penningar, som för utsynte sådane effekter till Skogsplanterings-Kassan under samma tid influtit: Skogsår.
För parkens eget behof använde.
Genom auktionerne försålde skogs- effekter.
Influtne penningar.
Banko. kubikfot. kubikfot. kubikfot. kubikfot. kubikfot.
R:dr. sk. rst. 1848—49.... 59,110 2,100 6,107 108,493 175,810 2,388 4 6 7 1849—50 61,205 3,300 4,476 149,800 218,781 4,416 3 8 1850—51 .... 63,201 3,200 7,145 82,768 156,314 2,199 46 1 S:a 183,516 8,600 17,728 341,061 550,905 9,005 — 4 eller i medel- tal årligen .. 61,172 2,867 5,909 113,687 183,635 3,001 32 1 Under tidrymden 1842—-47uppgingo de årligen utlemnade skogseffekternas kubikinnehåll i medeltal till endast 163,182 och de influtne penningarne till blott 1,695 R:dr 19 sk. 3 rst.
Under de 3 år, som nu äro i fråga, har således uppkommit en betydlig ökning i parkens afkastning.
I Juli månad år 1848 uppkom skogseld å parkens 3:dje och 4:de block, hvarigenom 12 tunnland afbrändes.
Efter all sannolikhet var elden uppsåtligen anlagd, men gerningsmannen kunde icke upptäckas.
Följande hufvudsakliga arbeten hafva å parken under dessa 3 år blifvit verkställde, nemligen:
Berättelse öfver Calmar Län för åren 1848—18S0. 3 18 Ny stängsel uppförd till en längd af. . . . 1,709 famnar.
Upphackning af qvadratalns-rutor för frösådd 5,402 stycken.
Långved sågad 3,901 lass.
Tallris, utkördt på Byrums flygsandsfält . 381 » Tallplantor, utplanterade derstädes . . . 9,888 stycken.
Olofliga åverkningar hafva å skogen ägt runi: 1848—49 lill belopp af 34,864 kubikfot. 1849—50 dito 59,354 d:o. 1850—51 dito 48,708 d:o.
Summa 142,926 kubikfot.
De betydligaste åverkniugarne skedde således under vintren lill år 1850, och den våldsamhet samt det uppenbara trots emot lagarne och deras väktare, hvarmed åverkarne och deras medhållare utöfvade och beledsagade skogsstölderne å kronoparken, föranledde Eders Kongl. Maj:t i Mars månad 1850, att i nåder till stället kommendera 100 man af Calmar Regemente.
Under skydd af denna militärbevakning förelogos ej allenast ransakningar med de brottslige, af hvilka många blefvo strängt straffade, utan ock forskningar och spaningar efter de åverkade skogseffekterna, deraf ganska betydliga qvantileter upptäcktes samt dels användes lill utsyningar och dels för Skogsplanterings-Kassans räkning försåldes.
Jägmästaren har uppgifvit, att de sålunda vidtagne stränga åtgärder ne injagat en helsosam fruktan hos den talrika del af ortens befolkning, som förut vanligen under vintrarne sysselsatt sig med olofligt skogshygge.
Enligt förra underdåniga berättelsen hade till boställen åt Jägmästaren och tvänne af Underjägarne å kronoparken anslagen jord ännu icke hunnit alt blifva uppodlad.
Sedermera har sådant blifvit verkstäldt.
De bägge häradsallmänningarne, den ena i Handbörds och den andra i Norra Möre härad, komma att indelas till Lrakthuggning, hvarförinnan likväl erfordras rågångsjemkningar, dertill Landtmätare blifvit förordnad.
Bergshandteringen.
Inom Länet finnas endast några få jerngrufvor, belägne inom Ukna och Trysserums socknar af Norra Tjusts härad.
Malmbrytningen derutur besteg sig år 1848 till 2,500 och 1850 till 1,200 Sk8\
Ar 1849 blefvo grufvorna icke bearbetade.
En betydlig, ehuru till viglen icke uppgifven, mängd så kallad sjö- eller myrmalm har deremot hvarje år blifvit från flera sjöar i Länet upphemtad och vid masugnarne använd till gjut - 19 gods och tackjern.
Den i öfrigt till tackjernsblåsning erforderliga malm har hemtats från Utö och andra utom Länet belägne grufvor.
Af 10 masugnar, som i Länet finnas, hafva år 1848 nio, 1849 endast sex och 1850 åtta varit i gång.
Tackjernstillverkningen och värdet deraf efter fastställde lösningspris hafva utgjort:
Lösnings- pris.
Sk».
År 1848 17,729 5 24 97,509 24 » 1849 0,885 5 32 49,015 — » 1850 10,990 0 — 101,940 — Summa tillverkningsbelopp och värde 41,004 — 248,404 24 eller i medeltal för hvarje år ... 13,808 — 82,821 24 Under åren 1842—47 utgjorde
Länets tackjernstill verkning i medeltal endast 12,507 SkSf årligen.
Den har således ökat sig med 1,501 SkS?.
Tillverkningen af gjutgods, som hufvudsakligen bedrifvits vid Ankarsrums, llagelrums och Öfverums bruk, har utgjort: år 1848 919 SkS" » 1849 1,117 » » 1850 .... . ■ . 807 » Summa 2,903 SkS;. eller i medeltal för hvarje år 901 SkSf, som, efter ett värde af 18R:drSkeppundet, motsvarar 10,218 R:dr Banko.
Viel Ankarsrum och Öfverum begagnas så kallade kupol- eller reverberugnar för omsmältning al' tackjern.
Vid dessa gjuterier har tillverkningen utgjort: år 1848 2,102 SkS” till ett värde af 37,830 R:dr. 1849 2,088 » » » 48,384 » 1850 3,092 » » » 55,050 » eller tillsammans 7,882 SkS” som gör i medeltal för hvarje år 2,027^ Skåf 141,870 R:dr, 47,292 R:dr. 20 Stångjernsbruken i Länet äro desamma, som omförmälas i de bägge sednaste underdåniga femårsberättelserne.
Den under nu ifrågavarande år vid dem åstadkomna tillverkning af stång- och ämnesjern har uppgått till följande qvantiteler och värden, de sednare beräknade efter hammarskattsjernets lösningspris:
Tillverk- ni ngs- belopp.
Sk8\
År 1848 b 1849 b 1850 11,444 11,554 10,945 14 15 16 36 168,799 173,310 175,120 —•
Tillsammans 33,943 — 517,229 — eller i medeltal för hvarje år 11,314! — 172,409 32 Medeltillverkningen under åren 1842—47 utgjorde
Den har således ökat sig med 9,576 1,738* — 140,942 31,467 2 0 1 2 Dessa zifferförhållanden häntyda på en icke obetydlig förkofran uti ifrågavarande näring, så mycket mera tillfredsställande, som den för åren 1842—47 anmärkta medeltillverkning också utvisade en icke ringa tillökning af medelbeloppet utaf derförinnan förflutne årens stångjernstillverkning, hvaraf således visar sig, att denna tillverkning under 14 års tid allljemnt gått framåt.
Jernmanufaktur-smidets årliga belopp bar utgjort: år 1848 1,814 SkS’ » 1849 1,987 b b 1850 1,749 b eller tillsammans 5,550, sorn gör i medeltal för hvarje år ... . 1,850 SkS”.
Under loppet af åren 1842—47 utgjorde denna tillverkning i medeltal endast 1,2691 Ska.
Den har således vunnit en årlig tillökning af 580!
SkSs". 21 I jemförelse med förhållandet åren 1837—41, då medeltillverkningen utgjorde 1,008 SkiSf, blifver tillökningen 842 SkS", hvilket bevisar att äfven denna gren af bergshandteringen i Länet vunnit en icke obetydlig förkofran.
Vid det nära Waldemarsvik befintliga kopparverk har tillverkningen varit: år 1848 203$ Sk# » 1849 100$ » » 1850 87$ » Å de tvärme på Öland belägne alunbruket! hafva blifvit tillverkade följande qvantiteter:
Vitriol. år 1848 . . . 2,438 .
. 839 » 1849 . . . 2,370 . . 960 » 1850 . . . 2,438 .
. 840 eller tillsammans för alla åren . 7,246 . . 2639, som gör i medeltal för hvarje år . 2,418$ . 879$ Jern föras dessa resultater med de i sednaste underdåniga berättelsen upptagne förhållanden, så visar det sig, att medeltillverkningen ökat sig för alun med 41$ tunnor, men minskats för vitriol med 86$ tunnor.
Fabriker, bruk och öfriga näringar, som icke höra till bergsrörelsen.
De vigtigaste af hit hänförliga inrättningar äro det så kallade Fliseryds krutbruk, beläget i Handbörds härad, å hvilket bruk med 30 arbetare tillverkas årligen omkring 1000 centner krut lill värde af 32,000 R:dr B:ko, samt Wentzel holms glasbruk i Rumskulla socken af Sefvedes härad, hvarest sysselsättas 21 arbetare samt år 1850 tillverkats 500 kistor fensterglas förutom betydliga qvantiteter andra glasvaror, alltsammans beräknadt i värde till 58,990' R:dr B:ko.
Förhållandet med öfriga på landet och i köpingarne anlagde fabriker och manufakturinrättningar var år 1850 följande: 22 Fabrikernas eller Inrättningar nes beskaffenhet.
Antal arbetare. o Ärligt tillverk- ningsvärde.
Färgeriet' 23 00 R:dr. 21,078 sk.
Garfverier fil 114 85,428 — Klädesfabrik 1 2 2,078 — Oljeslageriet' 13 17 8,243 — Pappersbruk 17 114 25,821 — Skeppsvarf 6 130 48,000 — Diverse fabriker och manufakturverk ....
73 46 17,340 — Tillsammans 194 483 207,988 — Vid ofvannämnde skeppsvarf hafva under år 1850 blifvit nybyggde 10 st. fartyg om tillsammans 382£ lästers drägtighet.
Men utom dessa varf finnas vid Länets kuster, synnerligast i Södra Möre och Stranda härader, flera andra ställen, der allmogen tid efter annan bygger eller låter bygga fartyg, vanligen af 30 till 50 lästers drägtighet.
Fartygen byggas uteslutande på kravel af ek och furu.
Med ett af de i trakten af Döderhultsvik nybyggda fartyg företer sig det egna förhållande, att allt det dertill använda virke blifvit i en inom Mörlunda socken, tre mil från stranden belägen skog apteradt och till den Önskade formen lösligt sammanfogadt, hvarefter fartygets söndertagna delar transporterats till stranden, der de på kort tid åter blifvit inpassade och sammanbundne.
Detta försök lärer utfallit fullkomligt tillfredsställande och ledt till betydliga besparingar af arbets- och forslingskostnader.
På landet och i köpingarne i Länet ägdes år 1850 fartyg och större båtar, af 5 läster och derutöfver, till följande antal och lästetal, nemligen:
Till inrikes sjöfart begagnade.
Allmoge och landtman ägde ..
Köpingarnes invånare d:o . . . 15 23 556 912 41 20 637 443 56 43 1,193 1,355 eller tillsammans 38 1,468 61 1,080 99 2,548 I 23 Nämnde år funnos på landet icke mindre än 64 öppna salubodar, der sådan handel idkades, som omförmäles i 6 § af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Mandels-ordning af den 22 Dec. 1846.
Idkarne af denna handel hade för rörelsens drifvande en betjening af 21 personer och erlade tillsammans en bevillning af 237 R:dr 16 sk B:ko.
I köpingarne var samma år antalet af handlande 56 samt af deras betjening 33, och bevillningen uppgick till 222 R:dr 24 sk.
Endast få personer hafva enligt 1846 års Fabriks- och Handtverksordning förvärfvat sig rätt att på landet inom detta Län hålla ordentliga verkstäder, för alt, med biträde af gesäller eller lärlingar, till salu åstadkom ma handtverksvaror; de verkstäder af sådan beskaffenhet, som år 1850 funnos, voro: Glasmästare-verkstäder 1.
Kakelugnsmaka re-verkstäder ... 2.
Målare- » ... 1. Skomakare- » ... 1.
Skräddare- » ... 3.
Antalet af så kallade Gerningsmän i nedannämnde yrken var samma år följande:
Skräddare 287.
Skomakare 277.
Smeder 18.
Snickare 17.
Målare 16.
Murare 9.
Kakelugnsmakare . 2.
Summa 618.
Binäringarne äro hufvudsakligen desamma, som omförmälas i underdåniga femårsberättelsen för åren 1837—41.
För att upphjelpa fiskerierne vid kusterne af Öland har Eders Kongl. Maj:t genom nådigt bref af den 14 Januari 1848 anslagit tre premier, hvardera af 1,300 R:dr Banko, att tilldelas bolag, som vilja åtaga sig att under en tid af minst fem år derstädes idka sill- och torskfiske på det i Blekinge brukliga sätt, under vilkor tillika att hvarje bolag skulle förse sig med minst tre större så kallade vrak-ekor med segel och tillbehör, 60 sillgarn m. m. och hafva i sin tjenst tre Blekingska fiskare.
Endast ett af dessa premier har blifvit användt och kommit till godo ett vid Kåre - 24 holmen i Föra socken på östra kusten af Öland bildadt fiskeribolag, som likväl icke lärer haft någon synnerlig vinst af företagel.
Det betydligaste fisket i Länet är det, som idkas af skargårdsboerne i Norra Tjusts härad.
En icke ringa del af deras fångst, som hufvudsakligast består af strömming, föres till Norrköping och andra orter utom Länet.
Laxfisket i Emåu är stundom ganska gifvande, men anses hafva på sednare åren försämrats.
Under de år, som nu äro i fråga, hafva flera sockenmenigheter hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande begärt och fått utlyste så kallade torgdagar, å hvilka på någon dertill utsedd tjenlig plats idkas handel och utbyte med ortens landtmannavaror och slöjdalster.
Dessa torgdagar, af hvilka någon olägenhet icke försports, bereda allmogen lättare tillfällen till afsättning af säd, mjöl, fiskvaror och viktualier och medföra äfven beqvämlighet för dem, som behöfva köpa sådana varor.
På landet inom Länet hållas årligen .32 marknader, af hvilka de flesta infalla under hösten och äro hufvudsakligen beräknade på afsättning af kreatur.
Vanliga försäljningspriset på en någorlunda slagtfet oxe om 12qvarters vidd har varit 80 å 90 R:dr R:gs. §. 4.
M*otitisk författning.
Länets förmedlade hemmanstal, som år 1847 utgjorde 3.365T% mantal, har ökats till 3365|§ mantal- Tillökningen af T'^ mantal har uppkommit genom förnyad skattläggning af kronohemmanet N:o 4 Norrböda på Öland.
Genom verkställde skatteköp har antalet af kronohemman blifvit förminskad t från 221 till 157f, och skattehemmanen hafva vunnit en motsvarande ökning.
Taxeringsvärdet af Länets fastigheter, som år 1847 uppgick till 16,768,739 R:dr, har ökat sig med 160,057 R:dr, eller till 16,928,796 R:dr Banko.
Allmänna bevillningen har från 79,747 R:dr 38 sk. 9 rst., som utgjorde dess belopp år 1847, ökat sig till 84,621 R:dr 2 3 sk.
Tillökningen har uppkommit hufvudsakligen genom förhöjd beräkning af bränvinsbränningsafgifterne.
Antalet af backstugor har ökat sig från 4,428 till 4,724. 14 25 14 nya tullmjölqvarnar hafva blifvit skattlagde.
Antalet af sådana qvarnar år 1847 var 192 med 360 par stenar, men utgjorde år 1850 206 med 385 par stenar.
Genom skattläggning af 5 nya tullsågar har antalet af sådane inrättningar stigit från 211 lill 216 stycken.
Väghållningsbesväret är beräknadt till olika belopp i olika trakter af Länet.
I medeltal skulle deraf belöpa på hvarje hemman nära 11 R:dr B:ko.
Af indelta armeen äro följande antal rotar och rusthåll förlagda inom detta Län, nemligen: af Calmar Regemente 347 rotar, » 2:dra Lif-Grenadier D:o ... 83 rusthåll, » Smålands Husar D:o 138 d:o tillsammans 568 nummer, hvarjemte nedannämnde Krono-Båtsmans-Kompanier äro här i Länet dels indelte och dels roterade, nemligen: Tjusts Kompani 118 man.
Smålands D:o 121 » Södra Möre l:a, 2:a och 3:e D:o . . . 807 » ölands D:o . • • 263 » tillsammans 1,309 man.
Det tillfälle, att, emot vissa afgifter, befria sig från all befattning med båtsmännens beklädnad, som, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 22
December 1848 blifvit rot- och rusthållare beredt, var vid 1850 års slut begagnadt af endast ett långa antal ibland dem.
Men sedermera har man mer och mer insett fördelarne af denna förändring, hvilket haft till följd, att beklädnads-kontrakt nu äro för de flesta rotar och rusthåll uppgjorda.
Antalet af till krigstjenst approberade beväringsynglingar var år 1848 853 man, ,, 1849 1,131 » » 1850 928 » tillsammans 2,912 man, eller i medeltal för hvarje år circa 970 man.
Med år 1850 började tillämpningen af Eders Kongl.
Maj:ts nådiga Förordning och Kungörelse af den 13 Februari 1849 angående sättet för beväringsmönslringarnes förrättande och manskapets indelning.
Af de det året Berättelse öfver Calmar Län för åren 1848—1850.
k 26 approberade 928 man tillhörde 562 sjöbevärings- och 366 landtbeväringsområdet, och af sistnämnde styrka anvisades 13 man till kavalleribeväring.
Kronouppbörden bar fortfarande ordentligen och väl ingått.
Vid de summariska redogörelserne har totalbeloppet af alla restanlierne å förflutna årets egentliga kronoskatter sällan uppgått till mera än omkring 1,500 R:dr.
De under åren 1846 och 1847 Länets invånare nådigst beviljade undsättningslån hafva på behörige tider restfritt blifvit återbetalde.
För kronoutskylder har veterligen icke någon fast egendom behöft utmätningsvis försäljas.
De till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Stadga den 1 Juni 1850 vidtagne åtgärder i afseende på en ändamålsenligare reglering af kronofjerdingsmansbestyret bade vid samma års slut ännu icke hunnit att medföra några allmänna resultater.
Redan förut bade man likväl i en och annan socken antagit visse fjerdingsman, som genom sammanskott af hemmanen erhöllo lön eller arfvode; men i de Heste församlingar bestriddes fjerdingsmansbefattningen i tur af socknens hemmansinnehafvare, med årligt ombyte den 1 Maj.
Kronobrefbäringen har blifvit reglerad i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts nådiga Cirkulär den 30 November 1849.
I tre fögderier erlägges en per hemman beräknad afgift, som i sammanhang med kronouppbörden uppbäres och fördelas emellan de till brefbäring anvisade hemman, i mån af det större eller mindre besväret.
I de öfriga tre fögderierne har dylik öfverenskommelse icke kunnat beredas, hvarföre brefbäringsbesväret der årligen den 1
Maj flyttas från ett till annat hemman utmed brefbäringslinierna.
Kronofogden uppgör förslag till denna omflyttning och förslaget delgifves vederbörande på sockenstämmor, med lemnadt tillfälle för dem, som dertill finna sig befogade, att emot förslaget framställa anmärkningar, öfver hvilka kronofogden afgifver yttrande, hvarefter Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelar beslut angående sättet för kronobrefbäringens utgörande i hela fögderiet för det år, som är i fråga.
Gästgifvaregårdarne på landet i Länet äro desamma, som i sednaste underdåniga femårsberättelsernc omförmälas och utgöra tillsammans 97.
Vid 24 af dem var skjutsningen år 1847 ställd på entreprenad, enligt kontrakt, af hvilka de flesta under loppet af år 1850 upphörde att vara gällande.
Vid sistnämnde ars slut funnos på landet i Länet endast 13 gästgifvaregårdar, som hade skjutsningsentreprenad.
Orsaken till denna förminskning torde hafva varit de förändrade bestämmelser angående entreprenörernes skyldigheter, 27 hvarmed Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, enligt utfärdad kungörelse den 18 Maj 1850, sökte att i afseende på derefter blifvande skjutsningsentreprenader förekomma den eludering af författningen, som, enligt hvad erfarenheten visat, på flera ställen ägt rum, i det nemligen skjutslaget inom sig utsett en att till namnet vara entreprenör, under det att de öfrige fortfarit att i sin tur skjutsa, och hela förändringen således i sjelfva verket bestått endast i skjutslegans förhöjning utan någon deremot svarande fördel för de resande.
1 detta afseende blefvo genom nyssnämnde kungörelse följande stadganden meddelade, nemligen: l:o. »De förut genom tryckte och kungjorde tabeller för hvarje gästgif»varegård i Länet till antalet bestämde hästar, hvilka, der skjutsningen sättes »på entreprenad, det åligger entreprenören att hvarje dygn i första rummet »hafva i beredskap till de resandes fortkomst, skola ovilkorligen vara till fin»nandes, antingen i stall inom 500 alnar från gästgifvaregården eller ock »sommartiden på så närbelägen betesmark, att hästarne kunna inom den i »nästföljande punkt stadgade tid från skeende budning å gästgifvaregården »framskaffas. 2:o. »Under tiden från och med den 1 Oktober ena året till
Maj må»uads slut det andra året skola dessa hästar, när de af den resande genom »gästgifvaren eller hållkarlen till skjutsning påfordras, genast för sådant ända»mål framställas; men under den öfriga tiden af året lemnäs entreprenören »rådrum dermed till högst en half timma efter tillsägelsen. 3:o. »De genom nyssberörde tabeller för hvarje station till antalet be»stämda hästar, som det, sedan entreprenörens egna hästar för dygnet utgått, »åligger honom att, för möjligen samma dygn ytterligare erforderlig skjuts»ning, anskaffa, skola under förutnämnde tid, eller från Oktober månads bör»jan till
Maj månads slut, vara lill begagnande framme inom en half timma »och den öfriga Liden inom en timma efter tillsägelse.