Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär nu bruks-societeten, hvars medlemmar i främsta rummet vore de, som hade gagn eller olägenhet af ett mer eller mindre ändamålsenligt ordnande af ifrågavarande undervisningsanstalt och hvars uttalade åsigter i ämnet vid sådant förhållande syntes Kongl. Majit böra tillerkännas betydande vigt, icke allenast förordat bergsskolans förflyttning till hufvudstaden och förening med teknologiska institutet, utan jemväl förklarat att societetens årliga bidrag till skolan, hvilket betydligt öfverstege beloppet af de från Statsverket till densamma för närvarande anvisade anslag, komme att fortfarande utgå endast under vilkor af en dylik förflyttning; då skolans föreståndare, likasom styrelsen för Teknologiska Institutet och Kommers-kollegium enahanda åtgärd tillstyrkt; och då, efter den utredning, som nu ytterligare egt rum, såväl kostnaderna för uppförande af erforderliga byggnader för bergsläroverket, som de årliga utgifterna för detsamma blefve betydligt högre, derest läroverket bibehölles i Falun, än om det komme att utgöra en afdelning af Teknologiska Institutet; hade Kongl. Majit, på dessa och öfriga i Kongl. Majits vid sednaste riksdag aflåtna nådiga Proposition i ämnet anförda skäl, funnit sig böra nu till Rikets
Ständer göra förnyad framställning om anvisande af nödiga medel för Falu bergsskolas förflyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet.
Innan frågan, huruvida bergsläroverket skall utgöra en afdelning af Teknologiska Institutet eller bibehållas i Falun, blifvit slutligen afgjord, kunde af lätt insedda skäl något beslut om dess organisation icke heller fattas, helst, derest läroanstaltens förening med Teknologiska Institutet skulle komma till stånd, åtskilliga närmare bestämmelser i detta hänseende, både hvad lärokurserna och andra förhållanden beträffade, blefve erforderliga.
Tillräckligt rådrum för ordnandet häraf förefunnes dock under den tid, som åtginge till uppförandet af den i sådant fäll erforderliga tillbyggnaden vid institutet.
Det vore emellertid nödigt att redan vid innevarande riksdag den tillökning i anslag för undervisningens upprätthållande, som påkallades, blefve på förhand bestämd; och, såvida det åsyftade målet, — undervisningsanstaltens fullständiga ordnande — skulle vinnas, syntes den af Kommers-kollegium beräknade tillökning i årsanslaget vara till fullo erforderlig.
Majit har derföre föreslagit Rikets Ständer, att, oansedt den afsedda förhöjningen icke komme att utgå förr än läroanstalten blifvit efter den utvidgade planen ordnad, densamma dock nu måtte tillförsäkras om den tillökning, som då blefve nödig i anslaget till “undervisnings-anstalter för bergsbruket*', hvilket nu utgjorde 7,500 R:dr, men då skulle komma att uppgå till 19,500 Ridr.
Ultuna landtbruksinstitut Alnarps d:o 196,040 Ridr 182,500 „ 62 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60.
Hvad åter anginge det för bergsskolans förflyttning nödiga byggnadsanslag, har Kongl. Maj:t föreslagit, att, för tillökande af Teknologiska Institutets byggnader med en för bergsläroverket erforderlig nybyggnad på institutets tomt, i öfverensstämmelse med det af intendenten Scholander uppgjorda förslag, äfvensom till inredning af laboratorier och deras förseende med behöfliga inventarier, ett anslag af 106,000 Ridr måtte beviljas, deraf, på sätt Kongl. Majit, i sin nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof redan äskat, under år 1867 erfordrades 60,000 R:dr.
Stats-Utskottet har tagit denna fråga i öfvervägande.
Härvid har väl å ena sidan förekommit ej mindre att kostnaderna för uppförande af erforderliga byggnader för bergsläroverket, än äfven de årliga utgifterna för detsamma af lätt insedda skäl skulle blifva icke obetydligt lägre, om läroverket förenades med Teknologiska Institutet, än derest det bibehölles i Falun eller förlädes å någon annan ort.
Då dertill kommer att Bruks-societeten förklarat sig endast under vilkor af bergsskolans förflyttning till hufvudstaden och sammanställning med Teknologiska Institutet vilja lemna ett årligt bidrag af 15,000 R:dr för den praktiska undervisningens befrämjande, kan icke gerna förnekas att, om frågan blott betraktas ur ekonomisk synpunkt, långt öfvervägande skäl tala för bifall till den nu åter förnyade nådiga framställningen i ämnet.
Men å andra sidan bör en fråga af förevarande beskaffenhet icke endast från denna synpunkt betraktas, utan i främsta rummet tillses att det med bergsläroverket åsyftade ändamål må så fullständigt som möjligt kunna vinnas, helst, om detta icke ernås, kostnaderna äfven i det lindrigaste fallet blifva alltför ansenliga för att utan fullt gagn förspillas.
Beträffande bergsläroverkets ändamål har Utskottet trott detsamma hädanefter böra blifva hvad det ursprungligen varit, eller att läroverket skulle utgöra en praktisk tillämpningsskola för bergsmannabildningen.
Att ett sådant syftemål svårligen kan ernås annorledes än om läroverket förlägges i en bergverksort, anser Utskottet föga tvifvelaktigt, likasom Utskottet tror sig med temlig visshet kunna antaga att den praktiska rigtning, uti hvilken läroverket företrädesvis borde utvecklas, icke kunde i hufvudstaden ernås, åtminstone ej i annat än en jemförelsevis ganska ofullständig grad.
Der saknas uemligen tillfälle till sådana praktiska öfningar, som för en sådan undervisning äro af största vigt, och de omgifvande föremålen äro icke egnade att leda lärarens och lärjungarnes tankegång i samma rigtning som uti en bergverksort, der undervisningen måste blifva så att säga mera lefvande.
Inseende vigten häraf hafva icke holler andra länder förlagt dylika läroverk i hufvudstäderne, hvarpå Utskottet såsom exempel blott vill anföra, att Tyskland, som eljest icke visat någon obenägenhet för do högre undervisningsverkens förläggande i hufvudstäderne, såsom bekant är, har sitt förnämsta bergsläroverk i den lilla staden Freiberg.
Utskottet sålunda anfört anser Utskottet sig icke böra tillstyrka Rikets Ständer att bevilja de af Kongl. Majit äskade medel för Falu bergsskolas förflyttande till hufvudstaden och sammanslående med Teknologiska Institutet.
Härmed vill Utskottet dock icke hafva uttalat något omdöme till förmån för det andra alternativet eller bergsskolans qvarblifvande å den ort, hvarest den nu är förlagd, ehuru denna ort, från den af Utskottet förut angifna synpunkt, synes förtjena företräde framför hufvudstaden.
Vid närmare undersökning torde nemligen visa sig att någon tredje ort finnes, som förtjenst' föredragas framför de båda nu ifrågasatta.
En sådan undersökning, hvarvid torde böra tillses huruvida icke läroverket, till gagn för de praktiska öfningarne, kunde, på sätt Kongl. Stats- Utskottets Utlåtande N:o 60. 63 Kommers-kollegium yttrat, förläggas vid ett sådant jernverk, som omfattade alla de vigtigaste grenarna af jernhand teringen, kan dock icke af Utskottet verkställas; och då, innan frågan till slutligt afgörande företages, för öfrigt torde böra utredas, huru undervisningsväsendel i bergshandteringen lämpligen bör organiseras, hvilket nu icke skett, äfvensom kostnadsförslag derför upprättas, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer, jemte förklarande att Kongl.
Maj:ts förevarande nådiga framställning icke kunnat bifallas, ville uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t behagade låta utreda, huru undervisningsväsendet i bergshandteringen bör för framtiden ordnas och hvilka kostnader dermed må vara förenade samt hvilken bergverksort må för läroverket befinnas lämpligast, äfvensom att derom till Riksdagen aflåta nådig Proposition.
Befrämjande i allmänhet af bergsbruket. 61:o.
Bland de under detta anslag uppförda indelta räntor förekommer ett belopp af 10
R:dr 50 öre, utgörande såkallade limstmsp enning ar för åtskilliga hyttor i Filipstads bergslag; men då dessa numera, jemlikt Kongl. Majits Befallningshafvandes i Wermlands län, af Kammar-kollegium fastställda utslag den 30 April 1857 skola till Kronan ingå, har Kongl. Majit föreslagit att denna ränta måtte från utgifts-staten uteslutas; och hemställer Utskottet, att en sådan åtgärd kundo få vidtagas.
Diverse anslag. 62:o.
I enlighet med derom från Kongl. Statskontoret gjord underdånig framställning har Kongl. Majit föreslagit att det vid sistförflutna riksdag, såsom ersättning till Sala bergslag för förlust genom, vissa räntors förvandling beviljade anslag, 1,165 kub.-fot 5 kannor spanmål, hälften råg och hälften korn, att efter årligt medelmarkegångspris utgå, måtte från penningekolumuen i Riks-staten, hvarest detsamma såsom förslagsanslag nu är upptaget med 2,400 Ridr, uteslutas och deremot, i öfverensstämmelse med andra likartade anslag, uppföras i kolumnen för oindelt spanmål; Och då Utskottet icke funnit något att härvid erinra, tillstyrker Utskottet, att den äskade åtgärden måtte få vidtagas. 63:o.
Sedan i anledning af den betydliga eldsvåda, som den 6 och 7 April 1864 öfvergått köpingen Ronneby, hvarvid köpingen till största delen nedbrunnit, fråga blifvit väckt om ny byggnadsplan och tomtreglering derstädes, samt köpingens röstberättigade innevånare vid allmän kommunalstämma för sin del beslutat att, i öfverensstämmelse med hvad särskildt utsedde komiterade föreslagit, köpingen skulle återuppbyggas å samma plan, på hvilken köpingen sednast före branden stått, men med utvidgning åt den sydöstra sidan i den mån behof af en sådan utvidgning skulle finnas vara för handen, så och efter det denna fråga vid ytterligare kommunalstämmor utgjort föremål för öfverläggningar och beslut, hade, en - 64 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. ligt hvad Statsråds-protokollet förmäler, köpingens kommunalstyrelse uti en till Kongl. Maj:t ställd, af Läns-styrelsen i Blekinge län insänd underdånig skrift, anhållit, dels att Kongl. Maj:t ville i nåder fastställa en af dertill förordnad landtmätare upprättad plan till tomtreglering i Ronneby, enligt hvilken kostnaderna derför beräknades komma att utgöra: för planering och gatuläggning: a) inom köpingens gamla område R:mt 30,471: — b) „ det för utvidgning afsedda område „ 19,387: — „ anbringande af vattenledning „ 2,000: — (hvilken kostnad komme att ökas med omkring 7,000 R:dr, i händelse jernrör härtill begagnades) „ en afloppskanal „ 450: — „ expropriation af jord „ 12,937: 77. samt till arfvode åt Ingeniör för ofvanstående arbetens utförande „ 3,000: — eller tillsammans R:dr 68,245: 77. dels ock att Kongl. Maj:t täcktes, med afseende å köpingens innevånares oförmåga att, efter de stora förluster, som genom eldsvådan drabbat dem, af egna medel verkställa en sådan reglering och öfriga för köpingens framtida bestånd erforderliga förbättringar, i nåder bereda köpingen anslag af allmänna medel till de i kostnadsförslaget upptagna arbeten, å hvilken anhållan Läns-styrelsen för egen del, såväl i ena som andra afseendet, tillstyrkte nådigt bifall, under vitsordande, hvad särskildt angick anslagsfrågan, att det icke blefve möjligt för köpingens innevånare, såsom till största delen obemedlade, att sjelfve bekosta alla eller ens de väsendtligaste bland de i förslaget upptagna utgifter.
Yid detta ärendes föredragning den 27
Maj 1864 hade Kongl. Maj:t den af Ronneby köpings innevånare vid hållen kommunalstämma enhälligt antagna, af Länsstyrelsen förordade plan till utvidgande och reglering af köpingens afbrända byggnadstomter, dess gator och allmänna platser, sådan denna plan å den upprättade kartan funnes upptagen, i nåder fastställt, att bringas till verkställighet i den mån sådant utan förnärmande af enskilds rätt kunde ega rum, hvarjemte, med afseende å de stora och kännbara förluster, som drabbat köpingens innevånare samt svårigheten för dem att under dåvarande förhållanden bekosta hela den för regleringen erforderliga summa, och då Ronneby köping i folkmängd och rörelse vore fullt jemförlig med flera bland rikets städer, hvilka vid inträffade större eldsvådor blifvit med bidrag af allmänna medel hugnade, Kongl.
Maj:t beslöt att till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om anvisande af ett bidrag utan återbetalningsskyldighet för nämnda ändamål till belopp af 30,000 Riksdaler, med vilkor att den ifrågasatta vattenledningen blefve utförd på ett för dess framtida vidmagthållande betryggande sätt genom användande dervid af jernrör samt att utläggning och planering af gator och allmänna platser verkställdes under ledning af sakkunnig person.
Tillika och på det köpingens reglering måtte kunna så skyndsamt som möjligt bringas till stånd, anbefallde Kongl. Maj:t Statskontoret att, efter reqvisition af Läns-styrelsen i Blekinge län, inom förenämnda belopp af 30,000 R:dr, i mån af behof, förskjuta dertill erforderliga medel, så framt köpingens innevånare på kommunalstämma åtogo sig att, för den händelse Rikets
Ständer skulle föreskrifva återbetalning af större eller mindre del af det sålunda förskjutna beloppet, kommunen - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. 65 munen då, skulle detsamma återgälda å de tider, Rikets Ständer kunde finna skäligt bestämma.
Enligt i Statskontoret erhållen upplysning har, efter det så beskaffad förbindelse blifvit af köpingens innevånare vid kommunalstämma ingången och till Kongl.
Maj.ts Befallningshafvande i Blekinge län aflemnad, hela det anvisade beloppet, 30,000 R:dr, blifvit i Statskontoret lyftadt.
Enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande upplyst, hade värdet å de vid ifrågavarande eldsvåda nedbrunna fastigheter uppskattats till R:dr 718,515: 33. och värdet af den vid samma tillfälle förstörda lösegendom till „ 502,431: — hvadan hela förlusten uppgått till 1,220,940: 33. under det att den influtna hrandskadccrsättningen utgjort för fastigheter Runt 451,283: — för lösegendom . „ 330,032: — 787,315: — hvartill komme gåfvomedel 54,054: — eller tillsammans R:dr 841,909: — Till godtgörande af det, från Kongl. Statskontoret sålunda utbetalda belopp har Kongl. Maj:t nu äskat, att Rikets Ständer, såsom Indrag vid regleringen af Ronneby köpings nya område, måtte utan återbetalningsskyldighet anvisa 30,000 R:dr R:mt; Och då, med afseende å dc särskilda bevekande omständigheter, som i denna fråga förekommit, någon återbetalning af större eller mindre del utaf det redan förskjutna beloppet ej torde böra ifrågasättas, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl.
Maj:t i förevarande hänseende föreslagit. G4:o.
Angående beviljande af anslag till ny reglering af torg, gator och tomter i Carlstad efter den staden i Juli månad förlidna år öfvergångna brand, har Kongl.
Maj:t under den 2 Januari innevarande år i nåder aflåtit särskild Proposition, införd under N:o 09 uti l:sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller.
Af denna nådiga Proposition, hvaruti äfven meddelas fullständig redogörelse för planen till den ifrågavarande regleringen och hvartill Utskottet, för undvikande af vidlyftighet, endast får hänvisa, inhemtas, beträffande anslagsfrågan, hufvudsakligen följande:
Kostnaden för den nya tomtregleringen skall, enligt deröfver uppgjordt, till Kongl. Maj:t insändt förslag, utgöra: för inlösen af tomtplatser i gamla staden, till torg, öppna platser och gator R:dr 110,093: 19.
„ expropriation af mark inom broarne, utom den gamla stadsplanen, till gator och tomtplatser „ 48,058: 44. „ inlösen af qvarstående hus och källare „ 9,900: — „ expropriation af mark och byggnader i östra förstaden till öppen plats och gator „ 14,898: 20.
„ expropriation af mark och byggnader från hemmanet Wåxnäs till öppna platser, gator och tomtplatser „ 20,807: 48. „ planeringsarbeten „ 37,044: 01. „ stensättning och grusning „ 101,270: 05. „ inlösen af magasiner på salttorget ■ ■ „ 9,000: — eller tillsammans R:dr 352,278: 57.
Prof. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 9 60 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60.
Transport R:dr 352,278: 57. hvaraf dock staden påräknade att genom försäljning af tomtplatser framdeles återfå „ 101,651: — så att återstoden, hvarför ersättning ej kunde beredas, utgjorde R:dr 250,627: 57.
1 fråga om sättet och vilkoren för lösen af de gamla tomter eller tomtdelar, som erfordrades till torg, gator och allmänna byggnader, äfvensom mellan enskilde tomtegare, hvilka till följd af regleringen komma att erhålla del i samma tomt, hade, enligt hvad Stadsfullmägtige uti underdånig skrifvelse anmält, vederbörande öfverenskommit derom, att alla lösningsfrågor skulle afgöras, utan vidare appell, af en nämnd, bestående af sju ojäfviga personer, dertill Stadsfullmägtige skulle utse tre, och stadens tomtegare vid sammanträde inför Magistraten tre, samt Magistraten den sjunde, äfvensom att ersättningen borde utgå med det belopp, som motsvarade tomtens verkliga värde, för bestämmande hvaraf taxeringsvärdet för afstådd tomt eller tomtdel med 50 procents förhöjning i allmänhet skulle läggas till grund, men med rätt för nämnden att med afseende å tomternas läge före branden, byggnadsgrund, m. m., öka eller nedsätta förhöjningen.
Då de med ifrågavarande tomtreglerings utförande förenade kostnader voro vida större, än att de kunde af stadens innevånare bäras, helst ett stort antal af dessa lidit betydlig^ förluster genom branden, i följd hvaraf ensamt de ordinarie utgifterna till stadens förvaltning redan i och för sig sjelfva blefve betungande, samt enär härtill kommo de för nödiga allmänna byggnaders uppförande erforderliga utgifter, hade Stadsfullmägtige anhållit, det Kongl. Maj:t måtte täckas att, genom nådig Proposition till Rikets Ständer, bereda staden för tomtregleringens utförande ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 250,500 R:dr, motsvarande de kostnader för tomtregleringen, hvarför någon godtgörclse icke kunde af staden påräknas, och dels såsom lån 101,500 R:dr, hvartill sådana kostnader uppgingo, som staden kunde påräkna att genom nya tomters försäljning framdeles få ersatta.
Magistraten, sorn för sin del ansett den uppgjorda planen till tomt- och gatureglering särdeles ändamålsenlig, hade, jemte underdånig hemställan att samma plan måtte vinna nådig fastställelse samt att staden måtte tillåtas expropriera den för dess utvidgning erforderliga mark, i underdånighet anfört, att genom ofvannämnda brand en stor del af stadens innevånare lidit högst betydliga förluster och att härigenom uppstått ökad svårighet för dem att bära de för stadens förvaltning nödvändiga utgifter, hvadan och då de mod nya tomt- och ga turegleringen förenade kostnader vid sådant förhållande blefvo för staden särdeles betungande, Magistraten ansåge sig ega skäl i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes bereda stadens hårdt pröfvade innevånare någon lindring i deras betryck genom nådig framställning till Rikets Ständer om beviljande åt staden af ett anslag och ett lån för nya tomt- och gaturegleringens utförande till de belopp, Stadsfullmägtige, på sätt förberördt är, föreslagit.
Maj:ts Befallningshafvande hade, jemte tillkännagifvande att, vid uppgörandet af beräkningen öfver den med tomtregleringen och stadens utvidgning förenade kostnad, ersättning för tomt upptagits efter åsätta taxeringsvärdet med 50 procents förhöjning, samt för jord, som förut icke varit till tomter indelad, dels efter det medelpris, som vid den under sednare åren skedda expropriation för stadens räkning måst af staden betalas, och dels efter gällande köpe värde, till Kongl. Maj:ts nådiga behjertande öfvorlemnat att bereda staden, som från det all - Stats- Utskottets Utlåtande N:o 60. 67 mannas sida icke hade att påräkna någon hjelp för nya byggnaders uppförande, allt det understöd, som, vid jemförelse med hvad andra städer i enahanda hänseenden förunnats, kunde finnas vara af den timade olyckans omfattande beskaffenhet påkalladt för lindrandet af de svåra förluster, som genom densamma drabbat ifrågavarande samhälle; och har, beträffande frågan om beviljande af anslag för tomtregleringens genomförande, Kongl.
Majit, i anseende till den svåra hemsökclse, som inträffat genom don staden öfvergångna brand, väl funnit statsbidrag härtill böra af Rikets Ständer äskas, men då understöd från det allmännas sida skäligen icke kunde påkallas för så beskaffade utgifter, som beräknats för planering och stensättning af torg och gator, eller till inlösen af jord, som är afsedd att sedermera till enskilde åter upplåtas, har Kongl. Majit endast föreslagit Rikets Ständer att för inlösen af den jord, med derå varande byggnader, som enligt den fastställda planen erfordrades till gator, torg och allmänna platser, bevilja staden Carlstad ett anslag utan återbetalningsskyldighet, motsvarande den härför beräknade utgift, eller i jemnadt tal 112,000 Ridr Rimt.
Hvad sålunda och i öfrigt förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och enär andra städer och köpingar, som under sednare tider varit af större eldsvådor hemsökte, blifvit af allmänna medel understödde dels genom lånebidrag på billiga vilkor, dels medelst anslag utan återbetalningsskyldighet, tvekar Utskottet destomindro att förorda något dylikt understöd åt staden Carlstad, som omfånget af don olycka, hvaraf detta samhälle blifvit hemsökt, är vida större än i de flesta andra fall, då sådant understöd erhållits.
I fråga åter ej mindre om beloppet af det äskade understödet, än ock huruvida detsamma helt och hållet borde utgå utan återbetalningsskyldighet, hyser Utskottet likväl en åsigt, som i vissa hänseenden afviker från den, hvilken ligger till grund lör den nådiga framställningen i ämnet.
Det har nemligen synts Utskottet som skulle kostnaden för inlösen af den jord med derå varande byggnader, som enligt den fastställda planen erfordras till gator, torg och allmänna platser i staden, i sjelfva verket ej böra uppgå till det af Kongl. Maj:t föreslagna belopp 112,000 R:dr, enär, enligt hvad handlingarne utvisa, en förhöjning af 50 procent i allmänhet tillagts det åsätta taxeringsvärdet, men, sedan Rikets Ständer numera antagit det af Kongl. Maj:t vid innevarande riksdag framlagda förslag till ny expropriationslag, en sådan förhöjning icke lärer komma att utgå, utan blott ett bolopp, motsvarande högsta värdet af den egendom, som för ändamålet erfordras, hvillret värde, enligt Utskottets tanke, svårligen kan antagas uppgå till högre summa än 100,000 R:dr R:mt; och då Rikets Ständer vid föregående riksdagar i likartade fall plägat bevilja blott en del af understödet utan återbetalningsskyldighet, men en annan del såsom lån, hvarpå Utskottet såsom exempel vill anlöra hurusom Rikets Ständer vid 1853— 1854 årens riksdag till ny tomtreglering i staden Örebro, dels anvisat 37,500 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, dels ock ett lika belopp eller 37,500 R:dr R:mt såsom lån mot en annuitet af 6 procent, deraf 4 procent ränta och 2 procent kapitalafbetalning, dock utan ränta och kapitalafbetalning de tre första åren, har Utskottet icke funnit giltig anledning att i förevarande fall frånträda hvad i detta hänseende förut i allmänhet blifvit vedertaget; hemställande derföre Utskottet, att Kongl. Maj:ts nådiga framställning måtte så till vida bifallas, att Rikets Ständer för ifrågavarande ändamål till utgående från Riksgälds-kontoret anvisa, dels 50,000 R:dr såsom understöd utan återbetalningsskyldighet, dels ock ena - 68 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. handa belopp, 50,000 R:dr, såsom lån samt i afseende å det sednare fastställa följande betalningsvilkor, nemligen: l:o.
För lånesummau skola Stadsfullmägtige i stadens namn och på dess vägnar afgifva sin till
Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor; 2:o.
Hvad utaf lånet icke blifvit hos Riksgälds-kontoret uttaget före slutet af år 1867 får derefter icke utbekommas; 3:o.
Det i Riksgälds-kontoret lyftade lånebeloppet får, utan ränta och kapitalafbetalning, innehafvas till 1870 års slut, hvarefter och intilldess lånet blifvit till fullo godtgjordt, sex procent å dess ursprungliga belopp böra till Riksgälds-kontoret årligen återbetalas, deraf ränta efter fyra för 100 å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfverskottet utgör kapitalafbetalning; 4:o.
Den uti näst ofvanstående punkt omförmälda årliga ränta och kapitalafbetalning bör vid hvarje års slut verkställas ; dock må, derest detta inbetalningsbclopp före den 16 Januari nästderpåföljande år till Riksgälds-kontoret inkommer, samma betalning anses vara inom behörig tid verkställd; hvadan i sådant fall den sedan nyssnämnda månads början å kapital-afbotalningsboloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. 65:o.