Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o i2d. hvad mån Jemtlands roteringskassa vöre skyldig att för tiden från och med 1858 bidraga till underhållet af Häsljägare-korpsens beklädnad; så, och då härvid förekommit, att Rikets Ständer icke anvisat någon tillgäng för bestridande af den kostnad, som motsvarade skilnaden emellan det förenämnda år af roterings-kassan redan utgjorda årliga beklädnadsbidraget och det belopp, sorn derutöfver af Kollegierna ansetts böra till korpsens beklädande från roterings-kassan äfven för framtiden utgå, hade E. K. Maj:t funnit nödigt, alt samma kostnad lills vidare skulle af roterings-kassan bestridas', men, enär, enligt ordalydelsen af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 18 Mars 1857, i anledning af E. K. Majlis nådiga Proposition om upphörande af det vid indelta infanteriet utgående beklädnadsbidrag, det blifvit genom Kongl.
Kungörelsen den 23 Mars 1858 stadgadt, att roterings-kassan från och med samma är skulle vara befriad från det beklädnadsbidrag för Jemtlands Häst- och Fälljägare-korpser, som dittills från kassan utgått, hade E. K.
Majit beslutit att lill Pikets Ständer göra framställning om beviljandet ej allenast af erforderlig tillökning i det redan anvisade anslaget för dessa korpsers beklädnad, så att kassan blelve frän allt vidare bidrag dertill befriad, utan ock om godtgörelse lill kassan för det bidrag, som emellertid för innevarande stalsreglerings-period behöfde utgå till beklädnaden för bästjägare-korpsen; — i sammanhang med hvilket beslut E. K.
Majit anbefallt Krigs-kollegium, att i underdånighet inkomma med uppgift å de belopp, sorn i berörda hänseende erfordrades, hvarvid i afseende på grunderna för utgörande af den hälli utaf beklädnadsbidraget, lör hvilken Kronan och roterings-kassan under nu pågående stalsreglerings-period borde gemensamt ansvara, tillika blef föreskrifvet, att Kronan å samma hälft skulle erlägga en efter riksmarkegångspriset å en enkel soldatmundering beräknad afgilt till häsljägarebeklädnadens underhåll, hvartill Rikets Ständer vid sednaste riksdag anslagit medel, samt att del belopp, som derefter erfordrades till bidragets fyllnad, deri inberäknade 10 procent å halfva beklädnadsbidraget, såsom reparationshjelp borde utgöras af roteringskassan; — och bade Krigs-kollegium, uti underdånig skrifvelse af den 12 sistlidne Januari, anmält, att, då sålunda Jemtlands rolerings-kassas, under innevarande statsreglerings-period, utgående bidrag till hästjägare-muuderingens underhåll komme alt till beloppet blifva beroende på den summa, per nummer beräknad, som af Krigskollegium, i enlighet med det omvexlande årliga riksmarkegångsvärdet å soldatmunderingen borde erläggas, Kollegium icke tillförene kunnat uppgifva det belopp, som borde roterings-kassan i ersättning för dess utgifter till bekläduads-underhållet under denna stalsreglerings-period tillkomma; men alt, sedan 1859 års länsmarkegångs-taxor numera blifvit uppgjorda och af Kammar-kollegium pröfvade, Krigs-kollegium låtit, med ledning af desamma, uppgöra uträkning öfver innevarande års riksmarkegångsvärde å soldatmunderingen, hvarigenom, under förutsättning att samma uträkning, sedan den i föreskrifven ordning hunnit granskas af Kammar-kollegii Advokat-fiskal, blefve af Krigsoch Kammar-kollegierna godkänd, berörde ersättning kunde till beloppet bestämmas, hvarjemte Krigs-kollegium, med öfverlemnande af en, efter de, genom E. K.
Majrts ofvanberörda beslut den 22 Februari 1859, stadgade grunder upprättad och den nådiga Propositionen bifogad uträkning, dels å det Jemtlands roterings-kassa i förenämnde målto tillkommande ersättningsbelopp, dels å ytterligare anslagsbehof för 1861—1863, i den händelse roterings-kassan komme att frän allt bidrag till hästjägare-munderingens underhåll befrias, — beträffande nämnde uträkning i underdånighet anlört; — att, då Rikets Ständer vid sista riksdagen, bestämde, all anslaget till ”lif- och släpmunderingar vid rothålls-regementena”, med beräkning al den hälft af rotehållarnes eller soldaternas bidrag lill munderingarnes anskaffande och underhåll, från hvars erläggande dessa befriades, skulle uppgå blott lill 5 R:dr 8 öre per nummer, men denna andel af beklädnads - Expeditiojis-Utskottets Förslag till under d. Skrifvelse N:o i 24.
345 nadsbidraget eller en åttondedel och riksmarkegångsvärdet å en enkel mundering uppgått för år 1858 lill 5: 24. för år 1859 till 5: 32. och för år 1860 beräknats till 5: 47; så hade uti förevarande uträkning äfven upptagits den ökade kostnad, sorn, utöfver anvisade 5 H:dr 8 öre, Kollegium för den hälft af bidraget till hästjägaremunderingen, hvilken Kronan och roterings-kassan gemensamt erlägga, för ifrågavarande 3 är fått eller linge vidkännas; — att, enär det årliga medelbehofvet för Häsljägare-korpsens beklädande under nästinstundande slatsreglerings-period sä tiilvida icke kunde till siffran noga bestämmas, som det, i afseende pä ersättningen till de vid korpsen indragna 16 nummer, vore beroende på vexlande riksmarkegångspris, Kollegium ansett lämpligast lägga det förmodade riksmarkegångspriset för innevarande år till grund för beräkningen af anslagsbehofvet för ifrågavarande hälft af beklädnadsbidraget under nästkommande slatsreglerings-period utöfver den dertill redan anvisade tillgång; — alt, som nämnda anslagsbehof. efter sådan beräkningsgrund, för år upptagits till 1,207 R:dr 76 öre, men i Kollegii slalsreqvisilions-förslag för Intendents-aldelningen till 1,258 R:dr, hvilket belopp i den nådiga Propositionen, angående Statsverkets tillstånd och behof, blifvit jemnadl till 1,260 R:dr, skilnaden emellan förstberörde 2:ne summor härrörde derifrån, dels att fyllnads-anslaget mellan riksmarkegångs-priset och den verkliga kostnaden beräknats uti nämnde slatsreqvisitions-förslag för 200 nummer, för hvilka Rikets Ständer anvisat 5 R:dr 8 öre per nummer, i stället att fyllnads-anslaget, såsom nu skett, bort beräknas blott för effektiva styrkan 184 man, enär för öfriga 16 nummer, som äro indragna, beklädnadsbidraget, efter riksmarkegångspriset, sorn ansåges komma att stiga lill 5 R:dr 47 öre, ulginge, dels alt på förra stället 1859 års riksmarkegångspris, men nu deremot 1860 års tagits i beräkning; — samt att de anslag, sorn i anledning häraf erfordrades, således skulle utgöra: såsom ersättning för beklädnads-ulgiflerna under åren 1858, 1859 och 1860, ål Krigs-kollegium R:dr 158: — ät Roterings-kassan „ 3,459: 20.
1 eller för en gång R:dr 3,617: 20. och såsom fyllnad i anslagsbehofvet för den från Krigs-kollegium och roterings-kassan gemensamt utgående hälft af beklädnadsbidraget, så framt roterings-kassan från allt deltagande i samma bidrag befriades, under hvartdera af åren 1861, 1862 och 1863 R:dr 1,207: 76; men att, dä härvid förekomme, att den andel af heklädnadskostnaden för Jemtlands Häsljägare-korps, som under innevarande slatsreglerings-period bort eller borde af Kollegium bestridas, ehuru inbegripen i det vid sista riksdag anvisade anslag af 208,200 R:dr till ”lif- och släpmunderingar vid rotbålls-regemenlena”, likväl icke inginge eller blifvit beräknad i det belopp, 232,000 R:dr, hvartill samma anslag ansetts böra förhöjas, alltså ytterligare erfordrades de i förstnämnda anslagsbelopp innefattade, men i det sistnämnda beloppet uteslutna 1,016 R:dr, motsvarande det förut anvisade beklädnadsbidraget för 200 hästjägare-nummer, å 5 R:dr 8 öre för hvartdera, så alt det årliga anslaget under nästa slatsreglerings-period för rolerings-kassans befrielse från allt bidrag till Häsljägare-korpsens beklädnad korinne att utgöra tillhopa 2,223 R:dr 76 öre.
På grund häraf, och dä, i enlighet med hvad Krigs-kollegium sålunda upplyst, dels det vid förra riksdagen för Häsljägare-korpsens räkning (ill förmån för Jemtlands roteringskassa anvisade beklädnadsbidrag 1,016 R:dr, hvilket belopp då innefattades uti det beviljade anslaget 208,200 R;dr till 'lil'- och släpmunderingar vid rothålls-regementena”, icke blifvit af Kollegium inberäknadt uti det vid innevarande riksdag begärda Bih. till II.
Prot. 1859 8f 1860. 10 Sami. 1 Afd. 44 346 Expeditions-Utskottels
Skrifvelse N:o Fäå. förhöjda anslag, 232,000 Ridr, till nämnda munderingars underhåll, dels ock del i nådiga Propositionen, angående Statsverkets tillstånd och behof, jemväl i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Krigs-kollegii framställning för Kollegii intendents-afdelning äskade årliga anslag af 1,260 Ridr, för roteringskassans befrielse äfven från den återstående beklädnadskoslnadeu för Häsljägare-korpsen, kunde af anförda orsaker förminskas till 1.207 R:dr 76 öre, har E. K.
Majit nu föreslagit Rikets Ständer, att, för Jemtlands roleringskassas fullkomliga befrielse från underhållet af Hästjägare-korpsens beklädnad under nästkommande slatsreglerings-period.
Ständer mätte bevilja ej allenast det för närvarande utgående anslaget 1,016 R:dr, ulan äfven den erforderliga tillökningen 1.207
R:dr 76 öre, tillhopa 2,223 R:dr 76 öre, att, i stället för redan begärda 1,260 R:dr, tilläggas Krigs-kollegii Inlendenls-afdelnings anslag för materielens underhåll; äfvensom, hvad anginge ersättningen till rolerings-kassan och Krigs-kollegiuin för den utbetalda högre kostnaden lill Hästjägare-korpsens beklädnad under åren 1858—1860, utöfver hvad för ändamålet vid förra riksdagen anvisades, E. K.
Majit i nåder äskat, ali jemväl denna kostnad, eldigt den af Krigs-Kollegium lemnade utredning, uppgående till 3,617 Ridr 20 öre, deruti ersättningen lill bemälda Kollegium inginge med endast 158 Ridr, måtte, genom beviljande al eif anslag, för en gång af 3,617 Ridr 20 öre, varda vederbörande godtgjord.
Denna nådiga Proposition hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; — och förekommer härvid att, såsom ofvan är antydt, Rikets sednast församlade Ständer, — i ändamål att bereda rotehållarne i Jemtland enahanda förmån med afseende å skyldigheten att till soldatbeklädnadens anskaffande och underhåll bidraga, som vid nästlidne riksdag biet" rikets öfriga rotehållare vid de indelta regementena beviljad, nemligen befrielse från allt deltagande i beklädnads-skyldighelen, — för sin del beslutat, att det bidrag, som lör rotehållarnes räkning utginge från roteringskassan i Jemtland till beklädnaden för de vid Jemtlands Häst- och Fältjägare-korpser varande 725 rostoch rotehållsnummer, skulle upphöra och hela beklädnads-skyldigheten deremot af Staten ensam bestridas; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer beviljade årligt anslag lill det belopp, sorn ansågs motsvara rolerings-kassans andel i beklädnads-skyldighelen; men detta anslag har emellertid, enligt de upplysningar i ämnet, E. K.
Majit täckts lemna, hvad Hästjägare-korpsen beträffar, befunnits otillräckligt, så alt rotehållarne vid denna korps icke kunnat komma i fullständigt åtnjutande af den förmån, som Rikets Sländers omförmälda beslut afsåg att dem bereda, likasom de allt fortfarande skulle förblifva i saknad af samma förmån, derest icke åtgärder vidtoges för åstadkommande af den rättelse uti berörda hänseende, som af nu angifna omständigheter påkallas.
1 betraktande häraf och då någon anmärkning icke förekommit vid den i E. K.
Maj is nådiga Proposition meddelade utredning i afseende å de ytterligare anslagsbelopp, som för detta ändamål erfordras, hafva Rikets Ständer funnit godt att de af E. K.
Majit härtill nu äskade anslag bevilja, nemligen dels 1,207 Ridr 76 öre att, jemte förut anvisade 1,016 Ridr, eller tillhopa 2,223 Ridr 76 öre, tilläggas Krigs-kollegii Intendenlsafdelnings anslag för materielens underhåll och dels för en gång 3,617 Ridr 20 öre såsom ersättning till rolerings-kassan och Krigs-kollegium för omförmälda under åren 1858—1860 bestridda beklädnads-ulgifler.
Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigst meddela; framhärdande Rikets Ständer etc.
Slockholm den 15 September 1860.
Skrifvelse N:o 425. 347 A:o 135.
Uppläst oell godkändt hos Kidd. och Adeln den 12 Sept. 1860.
Preste-Stnndet den 12 — — Borgare-Ständel den 12 — — Bonde-Slåndel den 13 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående inskränkning af katekes-utanläsningen, m. rn.
Besv.- och Elion.-Ulskollels Betänkande N:o 28 och Utlåtande N:o 145.) S. A. K. 1 anledning al' hos Rikets Ständer gjord framställning att vid den första undervisningen i kristendomen icke någon utanläsning utöfver den s. k. lill-kalekesen malte för barn ifrågakomma, har hos Rikets Ständer den mening gjort sig gällande, att något borde åtgöras till minskande al den öfverdrifm och derigenom skadliga utanläsning. som vid kristendoms-undervisningen mångenstädes lärer vara bruklig; och dä det missförhållande, sorn i sådant afseende förnämligast påkallar rättelse, mäste vara, om utanläsning älägges lärjuugarne, utan att lärobokens innehåll tillika så förklaras och utlägges, att det af dem upplältas och begripes, men, under förutsättning af sådan föregående muntlig undervisning, utanläsning af Luthers lilla katekes likväl ansetts fortfa rande böra ega rum, hvaremot den vidlyftigare förklaring öfver nyssnämnde lilla katekes, som nu är eller framdeles kan varda antagen, endast synts böra såsom handledning vid religionsundervisningen och icke lill utanläsning begagnas, hafva Rikets Ständer, som derjemte ansett det vara af vigt för det åsyftade ändamålet, att den förklaring öfver katekesen, som kan komma alt antagas, varder lill uppställning och form lämpad för det önskade undervisningssältet, funnit sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K.
Majit täcktes, såsom rättesnöre för kristendoms-undervisningen såväl vid rikets samtliga skolor, som vid nattvards-ungdomens handledning, stadga, att Luthers lilla katekes skall utgöra grunden för kristendoms-undervisningen och bör läras utantill, 348 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 126. dock alt utanläsning ej ålägges lärjungarne, innan de genom föregående muntlig undervisning förmått alt någorlunda redigt uppfatta innehållet, samt alt den förklaring öfver Luthers lilla katekes, som är eller varder antagen, bör begagnas såsom handledning vid religionsundervisningen; äfvensom att E. K.
Maj:t täcktes vidtaga lämpliga åtgärder för erhållande af en för omlormälda syfte tjenlig katekesförklaring.
Rikets Sländerijframhärda etc.
Stockholm den 15 September 18t>0.
N:o 1««.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den lii Sept. isfio. Preste-Ståndel den 12 — — Borgare-Ståndet den 12 ■— — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, i anledning af ifrågaställa ändringar i Militie-Boställs-Ordningen.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 149.) S. A. K.
Med anledning af hos Rikets Ständer gjorda framställningar om förändring, uti Kongl. Militie-bostälb-ordningen den 23 Januari 1836, af såväl nuvarande stadgande angående årsberäkning vid godtgörelse för af boställsinnehafvare^ verkställd nybyggnad, som ock i åtskilliga andra delar, hafva Rikets Ständer, som funnit det icke kunna förnekas, att 'i nämnde årsberäkning jemte öfriga i Militie-boställs-ordningen lemnade föreskrifter om grunderna för boställshafvarnes nybyggnads-skyldighet, ofta nog leda till så ojemn fördelning af detta åliggande, att det för en del boslälls-innehafvare blifver ganska Expeditions-Utskotta Is Förslog till underd.
Skrifvelse N:o 427.
349 tryckande, medan andie se sig befriade snart sagdt från all kostnad för både underhåll och nybyggnad af busen å boställena, väl ansett detta missförhållande påkalla rättelse; men dä Rikets Ständer funnit skäl destomindre vara för handen att nu i underdånighet föreslå enstaka ändringar i ofvannämnda författning, vare sig i nyssberörda afseende eller i de flera andra fall, der sådana blifvit yrkade, som det torde vara att antaga, det en behöflig omarbetning af hela Mili tie-bosläl is-ord ningen snart rnåste cga rum, hafva Rikets Ständer, sorn inhemlat, att förslag till en Civil Boställs-ordning blifvit uppgjordl och för närvarande är på E. K.
Maj:ts nådiga pröfning beroende, likasom ail hos E. K.
Majit till afgörande hvilar den på boställs lagstiftningen inverkande frågan om ny Skogs-ordning, vid sådant förhållande ansett sig endast böra hos E. K.
Majit måtte läckas, i sammanhang med pröfningen af ofvanomförmälde Boställs-lagstiftningen rörande ärenden, tillse, örn icke jemväl Mililie-boslälls-ordningen tarfvar omarbetning och om icke i sådant afseende, genom förändrade föreskrifter, en jemnare fördelning af nybyggnads-skyidigheten särskilde boställshafvare emellan skulle kunna vinnas.
Wto 137.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 15 Sept. 18KO, Preste-Slåndet den 15 — — Borgare-Slåndet den 15 — -— Bonde-Slåndet den rs — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ståmpelpappersafgiften samt af giften för stämpling af tidningar, andra periodiska: skrifter och tryckta afhcmdlingar.
(Bevilln.-Utskottets Belänkanden m. m.
Niis 22, 29, 33, 35 och 38.) S. A. K.
Då Rikets Ständer härbos underdånigsl öfverlemna förslag lill ny författning angående stämpelpappers-afgiften samt hvad vid kontrollen och uppbörden deraf bör 350
Exp etli lia n s- Ut sko lie ts Förslag till underd.
Skrifvelse IS: o '121. ial<Hagas, få Rikets Ständer i underdånighet anmäla, att, vid granskningen af nu gällande kartasigillata-förordning, Rikets Ständer funnit densamma i afseende på uppställningen och redaktionen vara behäftad med så många bristfäliigbeler, samt äfven i åtskilliga andra hänseenden tarfva så väsendlliga förändringar, att Rikets Ständer ansett sig böra verkställa en fullständig omarbetning af samma författning.
I sådant afseende hafva Rikets Ständer, bland annat, funnit sig böra från stämpelpappers-förordningen utesluta alla de sladganden, som afse stämpling af tidningar samt andra periodiska skrifter och tryckta afhandlingar. inkomsterna för stämpelpapper, eller, såsom dessa inkomster i räkenskaperna benämnes, Chartae-sigillatae-medlen, ingå nemligen till och redovisas af Stats-kontoret, hvaremot tidningsstämplings-afgiften ingår till och redovisas af Riksgälds-kontorel.
Det har derföre synts Rikets Ständer mindre följdriktigt att föreskrifterna angående tidningsstämplings-afgiften qvarstå uti stämpelpappers-förordningen, och då tidnirigsstämpel-afgiften är, likasom korlstämpelmedlen, att anse såsom en särskild bevillning, hafva Rikets Ständer uti Bevillnings-stadgan jemväl upptagit förstnämnde afgift.
Då likväl de särskilda före skr ij terna rörande tidningsstämpel-afgiften skola tillämpas af ett jemförelsevis ringa antal personer, samt dessa föreskrifters införande i Bevillnings-stadgan alltså skulle der förorsaka onödig vidlyftighet, hafva Rikets Ständer funnit lämpligast att, likasom i afseende på korlstämpelafgiflen redan eger rum, oftanämnde föreskrifter inrymmas uti en särskild författning; och har derföre förslag till dylik författning jemväl blifvit uppgjordt, hvilket förslag härhos äfven i underdånighet öfverlemnas.
En annan väsendtlig förändring, som Rikets Ständer funnit sig böra vidtaga, angår upphörandet af stämpelafgiften för lysningssedlar, samt, i följd deraf, uteslutande ur författningen af alla de många och vidlyftiga sladganden, som derpå hafva afseende och hvilka igenfinnas uti l:sta, 9:de, 12:te och 13:de §§ samt i 2:dra mom. af 20:de § uti nu gällande författning.
Rikets Ständer hafva nemligen härvid tagit i betraktande: att hela den statsinkomst, som genom stämpelafgift för lysningssedlar kan påräknas inflyta, enligt upplysningar, hemtaöe från de i Kammar-rättens Revisions-departement förvarade handlingar, icke utgör mera än omkring 11,000 R:dr R:mt om året, samt sålunda, efter afdrag af provision och öfrige omkostnader för stämpelpappers tillverkning och afsändning m. m., hvilka, efter hvad Rikets Sländers sednast församlade Revisorers berättelse utvisar, kunna beräknas uppgå till 12 procent, lemnar en behållning af endast omkring 9,6öQ R:dr; att det icke synes vara lämpligt, att, för vinnande af denna jemförelsevis ringa inkomst, hvarje
Kyrkoherde i hela riket göres lill uppbördsman för statsmedel, samt underkastas de i flera hänseenden med denna uppbördsbefattning förenade obehag och tidsödande besvär, hvilka äro för hans egentliga kall fullkomligt främmande; att lysnings-sedlarnes och det dermed belagda slämpelpapperets jemte tillhörande förteckningars och sammandrags insändande frän Kyri ioherdarne lill Kontraktsprostarne och från dessa lill Landskontoren samt slutligen från Landskontoren lill Kammar-rätten, icke blott betungar posterna utan ock dessutom medförer icke obetydliga kostnader; alt vidare granskningen hos Kammar-rätten sysselsätter särskild tjensteman under nära 3 månader om året; att Kammar-rättens tid dessutom tages i anspråk för pröfning af de anmärkningar, som i följd af granskningen kunna framställas, och hvilka anmärkningar i allmänhet afse ringa belopp; att derförutom posterna ytterligare betungas med den skriftvexling, som af dessa frågor blifver en följd; att denna skriftvexling förorsakar icke blott Presterskapet, utan äfven E. K. Maj.ts Befallningshafvande och Kronobetjeningen besvär och tidsspillan; samt slutligen att den, som skall erlägga ifrågava - Expeditions-(UskoHels förslag■ till underd.
Skrifvelse N:o ‘121.
351 rande afgift, ofta måste vidkännas icke obetydligt besvär och kostnader för anskaffande af de handlingar, hvilka skola ligga lill grund för afgiflens bestämmande och hvilka kostnader mängen gäng vida öfverstiga beloppet af den stämpelafgift, som af honom skall erläggas; och då Rikets Ständer, med afseende å alla dessa omständigheter, funnit den inkomst, som beredes Statsverket genom utgåendet af den ifrågavarande afgiflen, vara allt för ringa i förhållande lill alla de besvär, kostnader och olägenheter, som deraf förorsakas, hafva Rikets Ständer heslutit: att lysningssedlar icke vidare skola med stämpel förses, samt alt följaktligen alla de stadganden, som hafva afseende på stämpelpapper å lysningssedlar samt dermed förenade kontroller, komma att ur den nya slämpelpappers-författningen utgå.
Uti 3:dje momentet af 4 § i nu gällande slämpelpappers-förordningen stadgas, bland annat, dels att Fi lie i k o m m iss biff och andra dylika förordnanden skola förses med stämpelpapper till trefjerdedels procent af den bortgifna egendomen, dels alt Testamente)!, såsom de der kunna upphäfvas eller förändras, vid lörsta uppvisandet inför domstol icke behöfva förses med högre stämpel än '20 öre, men alt, dä testamentet vunnit laga kraft eller genom slutlig dom blifvit stad fastad t, bör, såsom ett vilkor för begagnandet, stämpelafgift beräknas och utgöras elter behållna värdet af det bortgifna, enligt bouppteckning, såvida värdet uppgår till 450 R:dr, nemligen: l:o för egendom med full eganderätt, till trefjerdedels procent; och 2:o för egendom, som efter så beskafifadt förordnande ej är med eganderätt, utan endast med nyttjanderätt öfverlåten, en fjerdedels procent af dess värde; och bör, om stämpelafgiften icke genast kontant deponeras, på enahanda sätt, som i afseende på bevillningens erläggande för testamenten stadgas i Kongl.
Kungörelsen den 11 December 1811, borgen för stämpelafgiften ställas och bevis derom vid testamentets bevakande företes; åliggande det vederbörande domstolar att hvarje år, inom Januari månads utgång, samla och till E. K. Majds Befallningshafvande insända alla under nästföregående året inkomna bevis öfver aflemnade löftes-skrifler af ofvannämnde beskaffenhet, tillika med förteckning, som i korthet upptager deras innehåll.
I öfrigt lemnar författningen särskilda föreskrifter rörande de fall, då befrielse från stämpelafgift för testamenten är medgifven.
Af 36 § uti nu gällande Bevillnings-förordning inhemtas vidare, bland annat, all för testamenten och fideikommiss skall, då det gifna uppgår till Eli tusen R:dr och derutöfver, erläggas bevillning med sex för hundrade; samt att för testamente af årlig ränta eller afkomst, utan eganderätt till sjelfva egendomen, skall utgå bevillning med två procent af kapital-summan, då afkomslen svarar emot minst fem procents ränta af 1,000 R:dr R:ml kapital.
1 öfrigt äro ungefär enahanda stadganden gällande i afseende på befrielse från bevillning för testamente till maka och skyidemän i rätt upp- och nedstigande led med flere, som för befrielse från stämpelpappers-algift äro gällande.