Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emellertid till följd af denna södra bataljons förändring till rothållsinfanteri, Statsverkets kostnader för beklädnad, kapotter, remtyg, tross och utredning samt gevärspersedlar åt de 400 nummer, hvaraf bataljonen består, enligt en i Krigs-kollegium deröfver verkställd uträkning, uppginge til! sammanlagdt 9,116 Ridr, har Kongl. Majit begärt att denna summa måtte af Rikets Ständer anvisas samt deraf 3,200 Ridr få tilläggas Iritendents-afdelningen för underhåll af kapotter, remtyg, tross och utredning, 580
Ridr tilldelas Artilleri-afdelningen för gevärspersedlarnes underhåll, samt återstoden 5,336
Ridr tillfalla anslaget tiil lif- och släpmunderingar vid rotehåils-regementena, från hvilket sistnämnda anslag bataljonens beklädnadskostnad skulle bestridas; hvaremot Kongl. Majit ansett det hittills till dess nådiga disposition ställda öfverskott af indelningsräntorna vid bataljonen och hvilka, enligt meddelad uppgift, under åren 1858, 1859, 1860 och 1861 utgjort sammanlagdt 28,911 Ridr 50 öre, eller årligen i medeltal 7,227 Ridr 87 öre, i stället böra ti I statsverket indragas och för Statens utgifter i allmänhet användas.
Siats-Utskottets Ulåltande M 66. 2,3 Till denna nådiga framställning, mot hvilken någon anmärkning ej förekommit, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Och har, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan är vordet föreslaget, Utskottet, så väl å den öfver Hufvudtiteln uppgjorda tabell, litt.
A, låtit uppföra nu ifrågakomne tillökningar under behöriga anslagstitlar, som ock vid beräkningen af Statsverkets inkomster såsom tillgång upptagit ofvan omförmälda 7,227 R:dr 87 öre,, på sätt af Utskottets Betänkande, M 45, närmare inhemtas. 22:o. Lif- och Släpmunderingar vid Rotehålls-regementena.
Då detta anslag, i nu gällande Riksstat upptaget till 252,000 R:dr, under åren 1861 och 1862 befunnits otillräckligt för dermed afsedda ändamål, samt deri årligen uppstått brist af omkring 19,800 R:dr, hvartill, på sätt nyssberördt är, för nästa statsreglering tillkommer en ytterligare utgift vid Bohus läns regementes södra bataljon i och för beklädnadskostnaden, beräknad till 5,336 R:dr årligen, har Kongl.
Majit äskat en förhöjning uti förevarande anslag med i jemnt tal 25,200 R:dr.
Af Krigs-kollegii i ämnet afgifna underdåniga utlåtande inhemtas, att berörda anslag varit otillräckligt i följd af dels stigande arbetslöner och värden å kläden och lädereffekter, dels den förhöjning i prisen, till full likhet med de vid inköp gällande, Kollegium nödgats bestämma ä de persedlar, som ingå i beräkningen af Beklädnads-direktionernas årsanslag; och får vid sådant förhållande samt på skäl, som till stöd för denna nådiga framställning i Statsråds-protokollet vidare finnas anförda, Utskottet tillstyrka, alt den begärda förhöjningen af nämnda anslag med 25,200 R:dr beviljas. 23:o.
Vid sistlidne riksdag, då Kongl. Majit föreslog att det å Riksstaten uppförda anslag för salpeter-uppköp skulle, från sitt dåvarande belopp 270,000 Ridr, nedsättas med 100,000 Ridr och upptagas till 170.000
Ridr, med vilkor att salpeter-fondens tillgångar orubbade bibehöllos och räntan deraf finge användas till dithörande utgifters bestridande, yttrade Rikets då. församlade Ständer, att, enär salpeter-fondens utgifter för aflönings-, pensions-1 och transport-kostnader m. m. under åren 1854—1857 i medeltal årligen öfverskjuta dess ränteinkomster endast med omkring 19,000 Ridr, och dessa utgifter framdeles icke kunde antagas till högre belopp, utan snarare förmodades komma att, i mån af minskadt salpeteruppköp, nedgå, samt till det uppgifna årliga behofvet af omkring 2,000 centner salpeter för tillverkningen af krigskrut skulle, efter 45 Ridr för centnern, erfor - 24 Stats-Utskottels Utlåtande M 66. dras ett belopp af 90,000
R:dr, men hvad derutöfver levererades komma att för salpeter-fondens räkning försäljas, syntes fondens utgifter, utöfver ränteinkomsternas belopp, icke kunna uppgå till högre summa än omkring 409,000 R:dr årligen, hvadan berörda anslag med afseende härå af Rikets Ständer bestämdes i rundt tal 440.000 R:dr. Enligt hvad Kongl. Maj:t uti nu aflåtna nådiga Proposition behagat gifva tillkänna, hade denna nedsättning i anslaget föranledt dertill att Kongl. Majit funnit nödigt att rörande salpeter-ärendenas handhafvande meddela nya föreskrifter, hvilka, upptagna i nådigt
Bref af den 29 Januari 4864, bland annat innefatta, att den qvantitet salpeter rå eller trublerad. som icke erfordrades för årliga kruttillverkningen eller till ett för dpnsamma behöfligt reservförråd a(
2,000 centner, motsvarande ett års behof af sistnämnda slag, borde försäljas och försäljningsraedlen ingå till salpeter-fonden, hvilken skulle, derest Kongl. Majit icke annorlunda förordnade, hållas vid elt belopp af 800,000 Ridr.
Då emellertid, efter utländsk salpeters befriande från införseltull vid 4859 års ingång, erfarenheten visat, att sådan vara af fullgod beskaffenhet kunde härstädes erhållas för ett inköpspris af 30, högst 40
Ridr centnern, under det inlösningspriset för svensk salpeter varit alltifrån 4854, såsom uppmuntran för denna tillverkning, bestämdt till 45 Ridr, hvarjemte upprätthållande af den sålunda uppmuntrade binäringen medfört en mängd andra utgifter till så betydligt belopp alt kostnaden för hvarje inlöst centner under åren 4 858 och 4859 i medeltal uppgått ända till 57 Ridr 85 öre, men de uppoffringar, hvilka statsverket underkastades icke blott genom den för krigskrut behöfliga varans inlösande till vida högre pris, än det i handeln allmänt gällande, utan äfven genom förluster vid den för Kronans behof öfverflödiga varuqvantitetens förvttrande, elier genom omöjligheten att för densamma finna köpare, vore alltför betydliga att längre tid böra fortsättas, har Kongl. Majt ansett, att, om lösningspriset för inhemsk salpeter nedsättes från 45 Ridr till 40
Ridr centnern, samt således komme att för de till krigskrut påräknade 2,000 centner utgöra 80,000 Ridr om året, och öfriga kostnader för salpeterverket jemväl från nästa statsregleringsperiods början, inskränktes till hvad, efter den minskade rörelsen, blefve oundgängligt, samtliga utgifterna för ifrågavarande behof skulle kunna betäckas med räntan efter 5 procent å den redan samlade till minst 800.000
Ridr beräknade fonden, eller årligen 40,000 Ridr, jemte ett årligt statsanslag af 60,000 Ridr; och har, på grund häraf, Kongl.
Majit föreslagit att anslaget till salpeter-uppköp, vid sednaste riksdag bestämdt till 440,000 Ridr, nu måtte nedsättas med 50,000 Ridr och således upptagas till endast 60,000 Ridr.
Vid handläggning af detta ärende har inom Utskottet blifvit ifrågasatt, huruvida, till följd af den förändring krut- och Salpeter-tillverkningen under sednare åren undergått, det fortfarande må vara behöfligt, att, jemte årliga statsanslag, bibehålla den s. k. salpeter-fonden och om icke dess tillgångar möjligen skulle kunna Ståts-Utskottets Utlåtande M 66. 25 kunna till Riksgiilds-kontoret öfverlemnas, emot det att erforderliga medel för upphandling af salpeter m. m. blefve af Rikets Ständer särskildt anvisade
Den lätthet hvarmed numera från utlandet kan inköpas god salpeter till billigare pris, än hvartill denna vara härstädes vanligen er hålles, salpeter-näringens aftaga nde inom landet, jemte flera andra omständigheter, synas, enligt Utskottets tanke, böra föranleda dertill att salpeter-tillverkningen, som i allmänhet endast medför ringa fördel för jordbrukaren, ej vidare bör, åtminstone i någon vidsträcktare mån, från Statens sida uppmuntras.
Under sådana förhållanden och då följaktligen Statens omkostnader för anskaffning af behöflig salpeter måste väsendtligen kunna inskränkas, torde en så beskaffad åtgärd, som här blifvit antydd, böra komma under öfvervägande.
— För vidtagande af en förändrad reglering i detta hänseende erfordras likväl en fullständig utredning af ämnet, och, oaktadt det icke lärer tillkomma Utskottet att verkställa sådan utredning, har
Utskottet likväl trott det icke vara ur vägen att, för frågans bedömande, här meddela några upplysningar, bland annat, rörande salpeter-fondens uppkomst, och de förändringar densamma vid åtskilliga tillfällen varit underkastad.
Salpeter-fonden har blifvit samlad genom uppkomna behållningar dels på den i Kongl.
Förordningen den 26 Oktober 1801 påbjudna, men först med året 1805 erlagda salpeter-gärden, dels på årligt statsanslag samt slutligen genom dessa behållningars förräntande.
Nämnde salpeter-gärd, som först utgjordes med 10 marker oluttrad salpeter af mantalet, uedsattes från och med år 1824 till hälften eller 8 marker per mantal och fortfor sålunda till 1830 års slut, då densamma afskaffades, mot vederlag af ett årligt statsanslag å 124,000 R:dr Banko.
Sådane skattskyldige, hvilka icke kunde utgöra gärden in natura med bevisligen inom, riket tillverkad salpeter, tillätos betala skatten med penningar efter ett pris af 7 R:dr 24 sk.
Banko för lis— pundet af denna vara; hvarjemte förunnades dem, som åstadkommit salpeter utöfver sin skatt, att till berörda, år 1815 fastställda, höga pris få till Kronan försälja sin öfverlopps-salpeter.
Härigenom, äfvensom genom förbud mot införande af Finsk och annan utländsk salpeter, medelst inrättade undervisnings-anstalter i sjudnings-konsten, meddelandet af lån och premier för anläggning af salpeter-lador, efter det då godkända Österbottniska sättet, samt genom spridandet af tryckta, upplysande och för menige man fattliga skrifter i ämnet m. fl åtgärder, blef salpeter-näringen i riket kraftigt upphjelpt ur det förfall, hvari densamma år 1809 sig befunnit.
Uti Sverige, som förut en lång tid erhållit sitt behof af salpeter hufvudsakligast från Finland, producerades år 1810 icke fullt 7,000 lispund sådan vara; men år 1835 hade tillverkningen deraf stigit till mer än 33,000 lispund.
Sedermera och då inlösningspriset uedsattes successive till 62/3, 6 samt slutligen till endast 5 R:dr Banko lispundet, nedgick produktionen år 1842 till 14,000 lispund; men efter det inlösningspriset åter ökades till 5 R:dr 32 sk.
Banko lisBih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 23 Haft. 4 26 Stats-Ulskottets Utlåtande M 66. pundet, höjde sig ånyo tillverkningen något och steg i medeltal till 17,000 lispund om året.
Sistberörda pris ansågs likväl vara något för ringa, och ökades derföre från och med år 1854 till 6 R:dr Banko eller 9 R:dr Riksmynt lispundet, hvarmed ännu inhemsk salpeter af Kronan inlöses Salpeter-näringen, som bedrifvits förnämligast i rikets norra provinser, synnerligen uti Westerbotten, är ändock i aftagande, enär tillverkningen utgjort år 1860 14,082 lispund, och år 1861 13,221 lispund.
För denna närings bestånd och förkofran samt för uppköp af salpeter hafva i sednare tider följande årliga statsanslag varit anvisade, nemligen: under åren 1831 med 1848: äldre anslaget å . 70,000: — förhöjning 124,000: — tillhopa Banko R:dr 194,000: — under åren 1849 med 1860 180,000: — R:dr Banko eller 270,000 R:dr R:mt. samt från och med år 1861 R:mt R:dr 110,000: — Salpeter-fondens tillgångar hafva, efter afdrag af skulder, utgjort i runda tal år Banko R:dr 683,100: » 109,100: — » 187,900: — » 168,500. — » 333,700: — » 523,200: — » 592,700: — » 590,300: — » 431,300: — » 459,100: — » 492,500: — » 440,000: — Riksmynt R:dr 674,500: — » 783,300: — » 904,920: — » 892,870: — Sistberörde, vid 1861 års slut befintliga tillgång bestod af Kontant behållning 84,745: 41.
Utlånta medel: Kapital 800,000: — Upplupna räntor derå 12,955: 82. 812,955: 82.
Transport R:dr R:mt 897,701: 25. och år 1823 1830 1835 1840 1842 1844 1846 1848 1850 1852 1854 1856 1858 1859 1860 1861 Ståts-Utskottets Utlåtande JW 66.
Transport R:dr R:mt 897,701: 23.
Förskotter 711: 50.
Fordringar för lån till anläggning af salpeter-lador och till pannor; räntefria 1,655: 75.
Proprie-balans 73: 61.
Inventarier:
Salpeter-pannor och våg-anstalter 2,653: 91.
Tillhopa R.dr R:mt 9027,96: — hvarifrån afgår:
Skulder; till Landt-ranterier för utgifna förskotter.
: 9,925: 90 Återstå R.dr R.mt 892,870: 10.
Denna ansenliga fond skulle likväl nu hafva varit långt större, så framt densamma icke måst vidkännas åtskilliga betydliga utgifter och uppoffringar, som varit för dess ursprungliga ändamål, salpeter-näringens understödjande och förkofran samt anskaffandet af rikets behof utaf salpeter, alldeles främmande.
Sålunda äro, i följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, från fonden utbetalda:
År 1823, till betäckande af kostnaderne för H. K. H. dåvarande Kronprinsen Oscars utländska resa och förmälning
Banko R:dr 300,000: — Lån åt Carl Gustafs stads gevärs-faktori; afskrefs, enligt Rikets Ständers medgifvande, vid 1840—41 årens riksdag » 55,000: — Lån åt Allmänna Hospitalsfonden; afskrefs, jemlikt Rikets åren 1847—1848 församlade Ständers beslut . . » 48,000: — Öfverlåtelse åt Riksgälds-kontoret, jemlikt dito ... » 200,000: — tillsammans 603,000: — Riksdaler Banko eller 904,500 R:dr R:mt.
Häraf visar sig att Salpeter-fonden, utom de utgifter, som af densamma egentligen bort bestridas, vid flera tillfällen blifvit anlitad för fyllande af behof, hvilka onekligen varit helt och hållet främmande för fondens ursprungliga bestämmelse.
Användandet af en icke obetydlig del utaf fondens medel, på sätt här ofvan omförmäles, under en tid, då dess tillgångar, vida mera än nu, togos i anspråk för salpeter-näringens understödjande m. m., antyder nogsamt att någon väsendtlig olägenhet ej bör kunna uppstå, om numera, sedan förändrade förhållanden i afseende å salpeter-ärendena iriträdt, nämnda fond indrages och i stället beviljas bestämda anslag, tillräckliga för de utgifter, som fonden är af«edd att betacka; och för sin del anser Utskottet jemväl en dylik åtgärd ändamålsenlig, ehuru, i det skick frågan nu befinnes, en så beskaffad förändring icke torde kunna under innevarande riksmöte vidtagas, likasom, vid sådant förhållande, det 28 Stals-Utskottets Ullålande M 66. lärer blifva nödvändigt bifalla hvad Kongl.
Majit uti Dess nådiga Proposition, beträffande anslaget för salpeter-uppköp rn. m., under nu inträdasde statsregleringsperiod äskat.
I öfverensstämmelse härmed får Utskottet alltså hemställa, att Rikets Ständer, med godkännande af den utaf Kongl. Majit i berörda hänseende gjorda beräkning, måtte, för nästa statsregleringsperiod, till salpeter-uppköp, anvisa ett årligt anslag af 60,000 Ridr, men att, vid anmälan af detta beslut, Rikets Ständer tillika i underdånighet anhålla det täcktes Kongl.
Majit låta tillse huruvida salpeter-fonden må kunna indragas och vid nästa riksdag låta afgifva förslag till salpoterväsendets ordnande, grundadt på fondens öfverlemnande lill Riksgälds-kontoret och uppförande i stället å Riks-staten af det anslagsbelopp, som för anskaffande af erforderlig salpeter finnes behöflig!. 24:o.
Sedan Krigs-kollegium upplyst, att bristerna i det å 4ide Hufvudtiteln till Rese- och traklamentspenningar uppförda förslagsanslag under åren 1859, 1860 och 1861 utgjort tillhopa 140,838 Ridr 98 öre, eller i medeltal för år 46,946
Ridr 33 öre, har, enär Rikets Ständers sistnämnda år församlade Revisorer jemväl ansett tillökning i berörda anslag vara behöflig, Kongl.
Majit begärt, att nämnda anslag, i nuvarande Riks-stat uppfördt till endast 11,350 Ridr, måtte med 46,650 Ridr förhöjas och således hädanefter upptagas till 58,000 Ridr; och då Utskottet anser det i allmänhet vara angeläget att vid förslagsanslagens bestämmande utgifterna, så vidt möjligt är, beräknas och upptagas i närmaste öfverensstämmelse med verkliga bebofven, tillstyrker Utskottet, att Kongl.
Majlis ofvanherörda nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 25:o, Uti en den 30 December nästlidet år till Rikets Ständer a flåten och till Utskottet öfverlemnad Nådig Proposition (införd under JV2 59 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Slåndens protokoll) hade Kongl. Majit fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att redan vid 1856—1858 årens riksdag förslag af Kongl. Majit blifvit framsläldt derom, alt medel måtte anvisas för inrättande af ridskolor, hvarest det vid kavalleriet och artilleriet äfvensom vid Generalstaben inträdande befäl kunde ega tillfälle att förvärfva nödig färdighet i ridkonsten och der äfven passande elever skulle kunna utbildas till beridare och stallmästare vid regementena.
Dervid hade Kongl. Majit tillika erinrat, hurusom sjelfva ridkonsten, hvilken fordom stått ganska högt i Sverige, numera vore nära att utgå, så framt icke ändamåls - Slats-Ulskottets Utlåtande JV‘ 66.
29 eniiga och kraftiga åtgärder i tid vjdtoges til] densamma? upphjelpande, samt att ehuru hästafveln onekligen hade gjort stora framsteg och svenska rytteriet vore mycket bättre beridet nu än förr, förmågan att bilda goda ryttare och att inrida remonter likväl blefve alltmera sällsynt, hvilket beklagliga förhållande vore en naturlig följd af den brist eller saknad af ridskolor, som egde rum och hvilken borde afhjelpas, innan de få elever, som ännu finnas qvar efter redan bortgångne skicklige stallmästare, hunnit en alltför hög ålder för att kunna påräknas vid ridskolornas uppsättning.
Vidare anmärktes, att, om denna, för svenska rytteriets och ar tilleriets tjenstbarhet så vigtiga, angelägenhet ytterligare försummades, skulle derefter blifva omöjligt att på annat sätt afhjelpa olägenheten, än alt från främmande land införskrifva instruktörer i ridkonsten, hvilken utväg dock troligen blefve förenad med vida större svårigheter och kostnader, än som kunde ifrågakomma för dylika instruktörers bildande inom riket.
Det af Kongl, Maj:t då framställda förslag om två ridskolors inrättande, den ena vid Strömsholm och den andra vid Malmö, hade emellertid Rikets Ständer icke funnit skäligt bifalla, enär Rikets Ständer för sin del ansågo behcfvet af dylika un dervisningsanstalter icke vara så tvingande, att ju dermed kunde tills vidare anstå, helst Statens tillgångar då togos i anspråk för mångfaldiga andra mera vigtiga behof och för öfrigt, enligt Rikets Ständers tanke, tillfälle ej saknades till erhållande af undervisning i ridkonsten, dels genom private lärare, dels genom de vid kavalleriregementena anställde stallmästare.
Mera än sex år hade nu förflutit sedau denna fråga väcktes, och då bristen ännu vore lika, om ej mera kännbar, hade Kongl. Maj:t ansett sig böra åt den tillförordnade Landtförsvars-komitéen uppdraga att vidare utreda de härmed sammanhang egande omständigheter.
I följd häraf hade Komitéen, uti derom afgifvet särskildt betänkande, yttrat den åsigt, att frågans lösning ej längre kunde åsidosättas, enär, enligt Komitéens tanke, för kavalleriets fortfarande bildning och duglighet lämpligt ordnade ridskolor vore ett oeftergiflig! vilkor.
Efter utveckling af vigten utaf god hästdressyr samt det inflytande, ryttarens kunskap deruti och skicklighet i öfrigt måste utöfva på hästens utbildning och bedömande af hans förmåga, hvilket allt icke utan arbete och längre öfning kunde förvärfvas, bade Komitéen anfört: att, hvad beträffade de vid indelta kavalleriet anställde stallmästare, deras af truppens instruktion och bästarnes dressyr upptagna tid icke medgåfve, att något väsendtligt för befälets högre undervisning kunde åstadkommas; hvarförutom der felades, — hvad som vore ett nödvändigt vilkor för denna undervisnings allvarliga befrämjande, — tillräckligt antal hästar att för en sådan undervisning begagna.
Man vöre således inskränkt till stallmästarne vid de värfvade regementena.
Vid det ena af dem, der ännu funnes en utmärkt stallmästare, hade ock, genom sqvadronschefernas välvilja att för ändamålet tillhandahålla hästar, tillfälle till ridning kunnat beredas, ehuru visserligen för ett ringare antal, likaledes vid hofstallet i 50 Slats-Utsköttets Utlåtande M 66.
Stockholm medelst hästar, tillhörande detsamma.
Men hvad öfriga enskilda ridskolor anginge, kunde hvad der läres icke benämnas ridkonst, då undervisningen inskränkte sig till att bibringa förmågan att sitta någorlunda fast i sadeln och att nödtorftigt styra en häst.
Den hufvudsakliga bristen i alla, då lärarekrafter ej härtill finnas afsedda, vore likväl tillfälle till inhemtande af den grundligare kännedom om hästen, hvarifrån ridkonsten, såvidt den skall högre drifvas, måste utgå.
Dessutom kunde dylika skolor aldrig medföra för Staten berättigade anspråk på högre skicklighet hos kavalleri-befälet, ehuru dessa anspråk å Statens sida och för dess nytta borde vara lika oeftergifliga, som å andra sidan befälets att utaf Staten erhålla medel till förvärfvande af en för dess tjenst behöflig kunskap.
Då derjemte den högre ridkonsten härstädes snart kunde sägas tillhöra en försvunnen tid och de lå, som från denna hemtat lärdom, vore vid gränsen af den ålder, som förlamar större verksamhet, hade Komitéen ansett det vara af vigt att, innan dessa personers kraft fullkomligt brytes, söka deraf sig begagna.
Komitéen hade på grund häraf föreslagit: att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den plan, som 1856 års för denna angelägenhet särskildt tillsatta kommission framlagt och på hvilken Kongl. Majrt jemväl grundat sin förra framställning i ämnet till Rikets Ständer, ridskolor så skyndsamt som möjligt måtte inrättas; för hvilket ändamål Komitéen tillika uppgjort förslag öfver Statsverkets kostnader för de tvänne ifrågaställa ridskolorna, den ena vid Strömsholm och den andra i Malmö; och upptager Landtförsvars-komitéens förslag följande årliga utgifter för en ridskola vid Strömsholm: Aflöning: 1 Chef utan lön.
Befattningen bör företrädesvis innehafves af Chefen för Ströms - holms stuteri.
1 Stallmästare, arfvode 1,800: tjenstgöringspenningar 1,200: g qqq. 1 Förste Instruktör, arfvode 1,050; 1 Andre d:o d:o 750:
Med skyldighet för dessa begge
Instruktörer att vid ridskolan tjenst— göra äfven en månad före kursens början.
1 Veterinär-läkare, arfvode 200: för undervisning i hofbeslaget 100: goo 1 Lärare i gymnastik och vapenföring, arfvode 750:
Arfvoden ål 2 Stallmästare-elever, å 300 600: 1 Redogörare, som tillika besörjer upphandling och magasinering af fourage, arfvode 200:
Transport R:dr R:mt 6,650: Stats-Utskottets Utlåtande M 66. 51 Transport R:dr R:mt 6,690: — 1 Fodermarsk ocb 3 stalldrängar, för officerarnes hästar, åtnjuta dagtraktamente för hela året, nemligen: 1 Fodermarsk, å 1 R:dr 90 öre 547: 50. 3 Stalldrängar, å 1 R:dr 25 öre hvardera 1,568; 75, 4 Stalldrängar, tillökade för stuteriet, åtnjuta dagtraktamente å 1 R:dr 23 öre hvardera, under 182 dagar om året 910: — 9,476:25, Inqvarterings-kostnader: 2 Instruktörer, 1 Lärare i vapenföring, 44 Elever; tillsammans 17 personer åtnjuta i servisersättning för % år 12 R:dr hvardera 204; Ved till 2 rum för Officerarnes stallbetjening, 4 famnar å 7 R:dr 28: 252: — Fourage:
För 14 Officers-hästar i 182 dagar, å 1 R:dr om dagen för hvarje hast, afskrifnings-procenten inberäknad 2,548; » 50 af stuteriets hästar, tillökning af 150 t:r hafra, mot svarande 819 kubikfot å 10
R:dr tunnan, afskrifnings-procenlen inberäknad 1,500:
Lyshållning i stallet, stallpersedlar, sadlars underhåll m. m, 150- Anskaffning ocb underhåll af fäktsablar, floretter m. m. . 100 Underhåll af stallbyggnaden 200:
Extra utgifter 193: 75. 5,848. 643: 75.
Summa R:dr R:mt 14,200: — och hade såväl vederbörande Stuteri-chefer sorn Stuteri-Öfverstyrelsen blifvit öfver berörda förslag hörda, hvarefter Komitéen ytterligare i ämnet sig utlåtit.
Enligt hvad den nådiga Propositionen vidare innehåller, bade af stuteri-myndigheterna vissa betänkligheter blifvit framställda i afseende å ridskolornas ställande i sammanhang med stuterierna, under förmenande, att sådant kunde ofördelaktigt inverka på stuteriernas egentliga ändamål eller hästafvelns förbättrande; hvarjemte Stuteri-Öfverstyrelsen ifrågasatt, huruvida icke den vid Strömsholm afsedda rid - skolan heldre skulle kunna förläggas i Upsala eiler Stockholm.