Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härtill finner jag mig så mycket mer föranlåten , som under denna titel just blifvit upstallde några af de vasendtligaste garantier och correctiv för Tryckfrihetsmålens öfverlemnande åt de vanliga Dorastolarne: t. ex» att Tryckfrihets-Comitén skulle horas och Do/nstolarnes Öfverläggningar vara offentliga, Genom denna mot våra vanliga former tillkomna fördelning, skulla en möjlighet beredas, dels för Stånden och dels för Konungen , att rubba hela systemets sammanhang, och att stympa det kanhända vigtigaste af alla Lagförslag.
Och derigenom skulle kunna hända, att man slutligen erhölle en Grundlag, som vore utmärkt af betydliga utaf Ständerna gjorda Concessioner; men uti hvilken de betingade vilkoret» icke blefve till finnandes. STOCKHOLM.
Elmeus och Granbergs Tryckeri, 1829. — tiontin.
Uitknluii Memorial N:» 54. i N:o 52.
Änkom till Éxped, Utskottet den 18 Mo vern ber 1329.
Memorial, med förslag till ändrad redaction af 13 och 17 $.§.
Riksdags-Ordningeri , i afseende på tJniversite teris representation.
Då i Grundlagert icke finnes Uttryckligen stadgad Universitetens skyldighet alt från de Verldsligä Faculteterde utse, hVaRdera> tvärt* ne Professorer till Riksdagsmän i PresteStåndet, helst det i 2 di otti. t3 §.
Riksdags*.
Ordningen begagnade ordet ''ege" ömsom utmärker rättighet och pligt, samt då jemväl nödig föreskrift saknas, at hvilka personer rättigheten att välja dessa Riksdagsmän bör UtÖfvasj liar hos Constitufiöns-Utskottet en dess Ledamot gjort Mption om intagande i Grundlagen af de i nämnda hänseenden erforderliga bestämmelser; hvarförutan, enär*
Universiteten sjelfva icke begärt den representationsrätt Rikets Ständer dem tillerkänt, och Riksdagsmanna-arfvodets utbetalning af de Väljande således skulle medföra obillig ert.
Éih, till Riki-Si.
Prat. 1S18 och 1819, 5 Sani. t Afl, 33\dje H:i% 2 Constit.
Utskottets Memorial N:b 53. skild tunga, Motionairen föreslagit, att Unh* versitetens Fullmägtige måtte tilläggas underhåll och resekostnad af AcadeimeCassam
Under pröfningen a£ detta ämne,- har , hvad första frågan beträffar, Utskottet ansett det vara satt utom allt tvifvel, att, vid Universitetens upptagande i National-representationen, Rikets Ständer åsyftat att åt ds dittills orepresenterade bereda en förmon, icke att underkasta dem en tvångspligt, hvadan ock 1823 års Constitutions-Utskotl föreslagit, att ordet ”ege'* måtte utbytas mot ”vare berättigadeMen som samma Förslag icke blifvit under innevarande Riksdag af alla Stånden godkändt, och denna omständighet sannolikt skulle än mer öka villrådigheten om rigtiga tolkningen, tror Utskottet sig böra uppgifva en medelväg, hvarigenom representations-rättjgheten blefve förbunden med skyldigheten att utöfva henne , och får, i sådant ändamål, vördsamligen tillstyrka den bestämda Grundlagsföreskrift, ati hvartdera Universitetet ovilkorligen må sända minst en Riksdags-Fullmägtig, dock med bibehållen rätt att ställa tvänne, Med hänsigt dernäst till valbehörigheten, finner Utskottet rättigheten att välja Riks» dagsnsan för Universiteten väl ej kunna lämpa ligen inskränkas inom den ganska fåtaligo Constit.
Utskottets Memorial N:o 52i 5 personalen af dem, som sjelfva äro valbare, men icke eller skäligen böra utsträckas till samtliga Acaderniska Lärarne, i hvilken händelse det nyttiga inflytandet af en niognare erfarenhet och ett större interesse för Läroverkens bästa möjligen skulle utträngas eller åtminstone försvagas.
Med begagnande, äfven här, af medelvägen, föreslår alltså Utskottet, att valrättigheten må tillkomma Academiska Consistoriernas Ledamöter och Ur niversitelens Ordinarie Adjuncter.
Hvad slutligen angar Riksdags-Fullmägtigs-arfvodets utbetalning från Academie-Cassan, har det visserligen ej undfallit Utskottet, att detta aflönings-sält icke vors förenligt med allmänna stadgandet i 2 morn, af 17 §.
Riksdagsordningen, att vald Riksdagsman må njuta resekostnad och underhåll af dem, sorn äro berättigade att välja.
Enär likväl, om någonsin ett undantag härifrån skall ega ruin, det synes aldrig kunna på giltigare billighetsgrund gifvas än just för de Riksdagsmän, hvilka representera den högre lärdomen och bevaka vetenskapernas fördelar, samt för dessa Fullmägtigps Öfverhufvud mindre bemedlade, under trägna och ädla mödor sträfvande Committenter, tvekar ej Utskoltet, som serskildt har sig bekant, det Upsala Universitets Ombud uppbär sitt arfvode af någon Universitetets extra fond, att 4 Caiistlt.
Unkouas Memorial N-o 5s« T?Ördsamligen understödja Mqtionairens fram* ställning i sä måtto att för en af hvartdera Univei.sitHHs Fullmägtige Riksdagsmanna-un-s derhålift u*gå af ^Vcatlemie-Cassan, f öfverensstämmelse med det ofvanonförda, får Utskottet, lill Grundlagsenlig behandling, vördsamligen föreslå följande, dels ändring, dels tillägg t Riksdagsordningen. }3 § 3 morn, i punkten: s:a ”Universiteten i Upsala och Lund, genom Academiska Consisioriernas samtliga Ledamöter och Universitetens Ordinarie Adju/icter, skola, till Riksdagsmän i Preste-Stån* det utse, hvartdera minst en Professor från de verldsliga Faculieterna , dock nied rättighet att ställa Tvänne sädana Fullmägs tig*” 47 §. s moni. vid slutet; >'F'or en eif h vartdera Universitetets Full. mägtige hor ofvannämnde rese- och underhälls-kostnad utgå frän Academie-F onden."
Stockholm den iq November 1839, faiimit.
Ulskotieis Merroriol -Ma 03.
| N:g 53, Antom till Exped.
Utskottet dpn a
Dec, 1825, Memorial , med Förslag till Grundlagsbestämmelser om Lagtima Riksdagars återkomst hvart femte år, om Urtima Riksdagars föremål, och om tiden för Lagtima Riksdags fortfarande, Eni igt både Regeringsformen och Riksdagsordningen , skola Rikets Ständer, i kraft af förstnämnda Grundlag, hvart femte år sammankomma.
Detta Grundlagsbud, efter ordalydelsen tolkadt, förutsätter, att tiden bör räknas från sammanträde till sammanträde , eller ungefär från den öfverståndna Riksdagens början till den påföljandesj och det måste således gälla till full verkan, oberoende af Lagtima Riksdags fortfarande utöfver bestämd tid, äfvensom af Urtima Riksdags inträffande emellan de Lagtima, En annan tydning skulle , i resultaten , medföra de besynnerligheter, dels att Lagtima Riks-i dagar kunde infalla livart sjette, måhända hvart sjunde år, dels att sådana Riksdagar, förekomna och utträngda af de Urtima, Hildrig någonsin infölle. 6 Constit.
Utskottets Memorial N:o Ö3, För att återbringa den af GrundlagsStiftaren åsyftade periodiska ordning, hvil-' ken första gången rubbades medelst utfärdandet af ny Riksdagskallelse vid 1810 års Urtima Riksdag, bär Constitutions-Utskottet ansett en Grundlagsförklaring öfver detta ämne ej mindre nödig än nyttig; Hvarförutan , enär, jemlikt Grundlagen , Rikets Ständer kalla tilt Lagtima, och Konungen till Urtima Riksdag, Utskottet trott, att Rikets Ständers constitutionela functioner, i förra fallet utsträckta till alla föremål, i det senare lämpligen borde , efter hvad Grundlags-Stiftaren endast svagt antydt, men ej uttryckt, inskränkas till dem , sorn föranledt Riksdagen och af Konungen framläggas.
Utskottet har dock härvid funnit de serskilda undantag påkallas, att, å ena sidan, Grundlagsfrågor, såsom fqrdrande en längre mognadstid , ej finge af Konungen , hvarken till förberedning eller till afgörande propooeras, samt att, å andra sidan, Rikets Ständer måtte obehindradt utöfva rättigheten att, genom nya val, bekräita eller öfverflytta deras förtroende till förvaltarne af deras egna verk, och till deras Ombud för uppsigten öfver Lagarnes efterlefnad; och för öfrigt har Utskottet förmodat det instämma med sakens natur, att, vid Urtima Riksdagar, Utskotten öfverhufvud ej organiseras , innan Remiss å någon Konungens Proposition gör sådant Constir.
Utskottets Memorial jV.-ri 53. 7 hehofligt j samt att Urtima Riksdag ma, i analogie med 70 och 72 af Norrigea Grundlag t när sorn helst det täckes Konungen, upplösas i rnen deremot ovilkorligen lemna rum för under tiden påkommande Lagtima Riksmötei t enlighet härmed får CoftstifutiorSs-Ut-'' skottet, för Grundlagslikmätig behandling :
V.ördsamligen föreslå nedanstående redan-* tionsändringar jemte deraf följande smärre rättelser och tillägg; \id slutet af 4p $.
Regefihgsförrlieri införes en hänvisning till RiksdagsOrdning.eriä 2 §. sålunda; — ,’derförinnan kalla j hvarmed vidare fur Jares, pä sätt 2 %.
Riks* dagsOrdningen härom stadgar< Nuvarande 2. §. i RiksdagsOrdningetl kommer^ antingen oförändrad, elier, i öfverensstämmelse ined Memorialet äf denna dag under N;o 5*, förändrad, att utgöra ett irsta moment af samma §, , och ett s-.dra moment deri att tilläggas, så lydande! 2:0. ”Vid Urtima Riksddg Öfverlägga bch beslute Rikets Ständer blott om de ärenden, söm Konungen Sjelf fr ärnst äller , meri hvilka ej ma sträcka sig till Grundlagsändringars föreslående eller afgörande-t 8 Coust ii. U tikolleti Memorial K:o hinnandes , vid sadan Riksdag, RikeiM Ständer ej, utan Proposition fran Kattun* gen i befatta sig med andra åtgärder , än de i 65, 66 och 67 //. föreskri/na galen.
Alla i Grundlagen stadgade Utskott böra afven vid Urtima Riksdag väljas, men skola ej, Utan så vidt det för handläggningen af Konungens Propositioner b lif ver nådigt $ sättas i verksamhet.
Urtima Riksdag md af Konungen> nar som helst, kunna upplösas, och upphåre genast, om Lagtima Riksdag derunder inträffar."
Emellan ordet 'hvarje” och ordet ”Riks® dag’* insattes ordet Lagtima” uti 58 5.
Regeringsformen J 70 ■§.
Regeringsformen i, 100 §.
Regeringsformen ; 103 §.
Regeringsformen j 31 §. i mom.
Riksdagsordningen j 35 u mom.
Riksdagsordningen J 64 §.
Riksdagsordningen ‘ 65 §.
Riksdagsordningens och 68 §.
Dessutom införest I io5 §.
Regeringsformen efter orden i ”ege att” — "vid hvarje Lagtima Riksdagf och Constlt.
Utsioitets Memorial N:o 53, 9 och likaledes i 29 §. 2 mom.
Riksdagsordningen, efter orden ”åligga att” — ”vid hvarje Lagtima Riksdag.” 27 §, Riksdagsordningen erhåller, i usta momentets usta period, följande lydelse: uo. ”Propositionen, angående Statsverkets tillstånd och behof, hvaraf Stånden livartdera ett exemplar tillställes, öfverlemna Konungen, vid Lagtima Riksdag, antingen dä Riksdagen, enligt föregående öppnas, eller ock omedelbart till Rikets Ständers Stats-Utskott, inom fjorton dagar efter Riks* dagens öppnande.” I 3a §.
Riksdagsordningen förändra» ordalagen: ”vid hvarje Riksdag kommer för tftskottet att utfärdas,” till dessa: ”vid hvarje Lagtima Riksdag för Utskottet utfärdas, m* m.’’ I 37 §.
Riksdagsordningen, tillägges efter ordet: ”verksamhet,” eller vid slutet af usta momentets usta period: ”der ej, genom 2 //. 2 momentet, för Urtima Riks-t dag annorlunda är stadgadt STOCKHOLM; Elmeus och Granbergs Tryckeri, 1829* €onstlt.
Uiskottets Memorial Nio 56. 1 N:o 56.
Utskottet don 5 December 1829.
Memorial, med förslag till ändrad redaction af 7a §.
Med anledning af de vid denna Riksdag fattade beslut örn Myntbestämning, Silfverutvexling och Banco-ärendena i allmänhet, hafva åtskilliga motioner och förslag, åsyftande ändrad redaction nf 72 §.
RegeringsFormen, dels till ConstitutionsUtskottet inkommit , dels inom detsamma blifvit väckta.
Utskottet, som, vid detta grannlaga ämnes öfvervägande, funnit, att de åstundade garantierna redan hufvudsakligen ligga förvarade, ej mindre i Bankens ursprungliga författning och privilegium, än i ofvannämnda Grundlagsparagrafs ordalydelse, rigtigt förstådd och tillämpad, har dock, enär, under tidernas lopp och i följd af inträffade Statsbehof, Banken småningom dragits ifrån dess egentliga ändamål, ansett en ytterligare constilutionel garantie eller förklaring både nödig och nyttig , för att tillfredsställa allmänna tänkesättet och trygga allmänna förtroendet.
Bik. till Bikt-St.
Prat. iSx8 oek 1819» J Sami, I 24:de Hu a Canstit.
Utskottets Memorial N:o 56.
Härvid har Utskottet trott sig böra antaga, sorn principer, att i det väsendtliga bibehålla nu gällande föreskrifter , att i möjligaste måtto undvika regulatoriska detailer, men att deremot i Grundlagen inlägga några der hittills bristande controller.
Genom Grundlagsförändringen måste således, utan rubbning af Rikets Ständers skyldighet att garantera Banken, och af deras rätt atl allena bestyra om dess förvaltning och transactioner, närmare och tydligen uttryckas att båda Statsmagterna gemensamt ega stifta de special-lagar, hvari Bankens functioner bestämmas, och sådant desto hellre, som Banken, i sin första stiftelse , medelst Kongligt Privilegium , blifvit Rikets Ständers; att Bankens Sedlar, hvilka utgöra verkliga myntförskrifningar, också böra med mynt, det vill säga metalliskt mynt, inlösas till det fulla belopp , hvarpå sedlarna lyda ; samt ändtligen , att Banken alldeles isoleras från Statsverket, och att Rikets Ständer, såsom ansvarige för uppfyllandet af Bankens förbindelser, aldrig må kunna minska dess fond , eller af dess tillgångar, med afhändande rätt, anordna något mer än behållna årsvinsten.
Det är i enlighet med dessa åsigter, som Constitutions-Utskottet härigenom får Constit.
Vtskotttts Memorial Nio 56. 5 vördsamligen öfverlemna , för den i Grundlagen anvisade behandling följande, förslag till ny redaction af RegeringsFormens 72 §. ’’Rikets Ständers Bank förblifve under Rikets Ständers egen garantie och vård, för att. af de Fullmägtige, hvarje Stånd dertill förordnar, ostördt förvaltas efter de Ordningar och Reglementen, som af Rikets Ständer äro eller varda utfärdade, och hvilka ej må. strida mot Grundlag, Allmän Lag, eller Bancolag, som af Konung och Rikets Ständer stiftad är.
Sålunda ege Rikets Ständer allena rätt att genom Banken utgifva sedlar eller myntför skrifningar, hvilka böra lika med mynt i Riket erkännas, och af Banken med mynt till utsatt belopp inlösas.
Banken vare everldligen skiljd fran Rikets Statsverk, och må ej Rikets Ständer, i hvad fall sorn helst, kunna afhända Banken något mer eller annat, än dess årligen behållna vinstmedel Stockholm den 526 November 1829, 4 Bil. till Constitl ZJtsJf.s Memorial N.o 5&1 Reservationer:
Af Herr Bruncrona:
Den föreslagna förändringen af RegeringsFormens 72 §. synes stå i oskiljaktigt sammanhang med förslaget till Bank-lag, hvilket dock, såsom återremitteradt till vederbörande Utskott, annu icke blifvit af Rikets Ständer godkändt.
Jag hemställde derföre, om icke pröfningen af ifrågavarande Grundlagsförändring kunde hvila hos Constitutions-Utskottet till dess Banklagens tillvarelse blifvit gifven och dess föreskrifter i behörig ordning bestämde.
Då likväl någon uppmärksamhet icke blifvit fästad å denna ruin framställning, trodde jag, att , i ett ärende af den vigt, som Grundlagsbestämmelser i afseende å Bankens åligganden komme att innefatta, och då dessä' härleda sig från de grunder, hvilka för myntbestämningen och realisationen blifvit uppgjorde, Banco-Utskottet, hvilket det egentligen tillkommit att utarbeta realisationsplanen, åtminstone bordt höras, innan definitivt beslut i ämnet blifvit fattadt, antingen på sätt 45 §.
Riksdagsordningen bjuder, eller ock genom Protocolls-Utdrag, såsom i dylika frågor jag finner vid 1823 års Riksdag varit öfligt, hvarigenom ett upplysande utlåtande kunnat vinnas oell den möjliga händelse förekommas, att ett beslut blefvs Bil. till Constit.
TJtsk:t Memorial N:o 56, 5 fattadt, som stöde i strid mot grunderna för realisationen.
Utskottet icke eller behagat fästa afseende å hvad jag således hemställt, får jag emot ärendets behandlingen i anmärkta hänseende mig reservera.
Hvad sjelfva saken beträffar, så har jag lika frugtlöst gjort anmärkningar i vissa delar emot 72 §. af RegeringsFormen, sådan den af Utskottet blifvit föreslagen.
Jag har trott, att
Bankens utvexlings-skyldighet endast borde få rum i Banklagen.
Att, såsom en Motionair yrkat, bestämdt uttrycka denna skyldighet i Grundlag, är äfventyrligt, ty i Grundlagen bör ej utfästas mera än hvad säkert kan uppfyllas, och dess helgd bör icke sättas på spel.
Att, med en annan, endast vilkorligen omnämna sedlarnes fortfarande myntvärde, och i Grundlagen derigenom förutsätta bristande inlösningslörmåga, skulle mera uppskrämma än trygga allmänheten.
Utskottets eget förslag synes åter innefatta biott erkännandet af en moralisk förbindelse å Bankens sida att inlösa sina sedlar,' utan att inlösen ovilkorligen deraf behöfde följa, i händelse omständigheterna sådant förbjöde, en obestämdhet och tvätydighet, som icke eller för någon del skulle gifva Bankens sedlar det förtroende, sorn med ifrågasatta stadgandes införande i Grundlagen .varit åsyftadt.
På en annan väg har mig syntss 6 Bil. till Constit.
Utsk:s Memorial N:o 56é att den önskade garantien bättre kunde vinnas, ehuru älven genom ett Grundlagsstadgande.
Jag har trott, att man borde uppsöka roten till det onda, som vid så många tillfällen, under serskilda tidskiften, nedsatt Bankens sedlars myntvärde, att man borde fästa sig vid orsak , icke vid verkan, och derigenom förebygga följder, hvilka icke med rnagtspråk kunna afböjas, sedan orsaken obehindradt fått uppkomma.
Jag föreslog derlöre, att, i stället att Bankens förbindelse att med mynt inlösa sina sedlar i 7'2 §. af RegeringsFormen skulle intagas, derstädes måtte stadgas, alt Banken egde rätt att utgifva sedlar, hvilka för mjmt i Riket borde erkännas, dock icke till högre belopp än som öfverensstämde med de för realisationen bestämda grunder, så att dessa icke derigenom måtte rubbas.
Då har man gifvit all den garantie åt myntförskrifningarne, som är nödig och möjlig.
Bankens Historia vittnar, att dess sedlars vanvärde uppkommit endast af sedel-emissioner utöfver dess förmåga att de utsläppte sedlarne inlösa.
Grundlagen innefattar en återhållande kraft i detta afseende, utan det skall bero af kommande Ständer att derom efter godtfinnande förordna, blifver stadgandet, att Bankens sedlar bora eller skold inlösas, lika mycket i Grundlag sorn i Banklag, ett fåtängt ord, och det förtroende, man velat förskaffa dessa sed.
Bil. till Constit, Vtsk.S Memorial N:o 56. 7 lar, litet och måhända vid framtida förhållanden intet.
Tillfälliga behof och retelsen att begagna Bankens credit, om den för en tid vunnit stadga, kunna lätt förleda kommande Ständer, hvilka förglömt eller icke erfarit olägenheterna of ett vacklande myntvärde, att rubba det förhållande emellan sedelstock och metallisk fond, som är nödvändigt, att för alla tider betrygga realisationens bestånd.
Men finnes eft i Grundlagen nedlagdt hinder emot hastiga ändringar af de för realisationen uppgjorde grunder, och sättes en bom för en sedel-emission , som ej dermed står tillsammans, så skall svårighet icke möta inlösen af Bankens sedlar, eller åtminstone blifva blott tillfällig och snart afhjelpa samt deras credit och det värde de föreställa upprätthållas.
Under förutsättning, att, vid tillfälliga uttömningar af Silfver, Banco-Styrelsen genast må vidtaga de utvägar till bristens fyllande, som för bemälde styrelse äro tillgänglige, måste det utelöpande rörelse-capitalet i sedlar eller myntadt
Silfver ej blifva under det nu calculerade beloppet, äfvensom Banken (la, med bibehållande af grunderne för realisationen, kan fortsätta sin lånerörelse åtminstone i hittills fastställd scala; och om den af realisationens vänner godkända satts står last, alt, sedan redbarl mynt kommit i omlopp, rörelse-capitalet sjelfmant skall regleras efter behofyet, och så-. 8 Bil. till Contiit.
Ut skit Memorial N.o 5 2* ledes, derest brist skulle uppstå, Silfver till dess afhjelpande i Riket skall indragas, så bör i intet fall farhåga uppkomma, alt, genom det Grundlagsstadgande jag föreslagit, förminska ning i nuvarande rörelse-capital kunde komma att ega rum.
Om andra grunder, än de vid denna Riksdag fastställde, i en framtid skulle befinnas nyttiga, kan ändring tillväga-; bringas i Grundlagsenlig ordning ; men jag tror, att den tid och den omgång, som för-, dräs för att ändra ett Grundlagsstadgande, äro ganska lämpliga för att motverka genomdrifvande af lättsinniga förslag till sedel* stockens onaturliga förökning.
Jag har varit ense med Utskottet ders uti, att
Banken bör förklaras vara everldeligen skiljd från Rikets Statsverk; dock har jag ansett ett närmare bestämmande ej vara ur vägen, nemligen afl detta Verk, i afseende å sina förhållanden till Banken, icke må ega annan rätt och förmon, än hvarje en-j skild.
Efter stränga ordalydelsen af det allmänna uttryck, hvartill Utskottet inskränkt sig, kunde det tydas, som skulle
Statsverket icke ens ega rätt att i Banken öppna räkning; eller att emot godkända hypotheker upptar ga lån, hvilket dock icke lärer varit me-i ningen.
Dessa Bil. lill Constit.
Utskottets Memorial N'.o 56.
Dessa mina serskilda tankar har ja-g ve* lat bifoga Utskottets Betänkande.
Af Professort Geijer'.
Jag reserverar mig emot den af Höglo fl. Utskottet föreslagna redaction af 72 $. RegeringsFormen. iso Emedan, — då en realisation utan upp. oflringar är ett företag utan varde, oell den nu beslutade (hvars ansträngningar inskränkt sig till afskrifningar af Statsverkets skulder och för öfrigt det noggrannaste skydd för Bankens tvungna lånerörelse till förmon för enskilda intressen) synes förlora sig i den omöjliga uppgiften, att på en gång vilja realisera och öka penningestocken, — jag ej finner närvarande
Ständer ha förvärfvat moralisk rätt att söka binda kommande med något så vördnadsvärdt som ett Grundlagsbud, till samma realisations upprätthållande.
Rättigheter vinnas endast genom uppfyllda pligter. 2:0
Emedan den fordrade försäkringen -— som nog mycket liknar en Bankruteurs bedyrande ali aldrig mer så göra — ändå ej torde innebära någon tillräcklig garanti för Bankens verkliga uppfyllande af sina för Bih. till Rikt-St, Prat. lfiig oth jgig, 3 Sami. 2.
S4:<fe H-.t. io Bil. till Constit.
Utskottets Memorial N:o 56. bindelser, så länge denna Bank är Rikets Ständers Bank, och ej ett Bolag, helt och hållet eller åtminstone till betydlig del bestående af enskilde actie-egare.
Är en realisation för Sverige, och i närvarande stund, det nödigaste af alla financiela steg — hvarpå jag tviflar — så vore åtminstone en sådan ny Bank och den gamla Bankens ställande under utredning eti verkligt steg till målet.' 3:o Emedan den fordrade Grundlagsga-, rantien, otjenlig för sitt egentliga ändamål, tillika i annat afseende kan vara skadlig.
Tider lia funnits i mannaminne, då Rikets Ständers Bank måst bidraga till Fäderneslandets räddning just genom öfverträdelsen af sina skyldigheter såsom Bank, och dessas eftersättande i nödens stund för ännu högre ; och hvar och en vet eller kan få veta, att det ej är dessa öfverträdelser, utan lvärt: om den Banken påtrugade egenskap, att vara allmän förläggare, som mest vållat dess obestånd.
Sådana tider kunna återkomma, och man skall ej kunna förekomma dem genom paragrapher, sådana sorn den närvarande. STOCKHOLM, Elnéns ock Granbergs Tryckeri, 18$9* brutit i Utsi-, Memorial, N:o 5p t N:o 5; Ankom till Exp. Utsk. d. n Dec, 18*9» Memorial, med åtskilliga Grundlags/indringsförslag , åsyftande
Biksdagsgö* romålens förenklade ock ordentligare behandlingj Pdksdagarrles förkortande, samt besparing i Riksdags-kostnaden.
Under den 6 September i Sa3 fr a mg af dåvarande Coustitutions-Utskott åtskilliga Gi iindlags-ändi ings-föi slug till befordrande af Riksdags-Ärendenas skyndsammai e säng.
En i nitra åtta månader fortsatt Riksdag, hvilken, oaktadt Representanternes ihärdiga bemödanden, letti nät de vigligaste (öremålen oafgjorda, hade, enligt hvad i Betänkandet yttras, naturligen vändt Utskottets betraktelser på orsakerna till en sådan långsamhet, och på medlen alt i framtiden motverka densamma.
Utskottet hade eftersinnät, om icke, utan rubbning af åldriga förmer, som vunnit seklers helgd ooh allt djupare illträngt i Statsförfattningens hufvudgrunder, andra utvägar kunde återstå, för att, under bevarande af Rikets Ständers och enskilde Riksdagsmäns rättigheter, samt, utaii sakernas uppoffrande för behandiings Dih. till R:-S.
Prat. 1R2R och 1829, 3 Sami. i5:te Haft. 1 ä Cvnstit.-Utsk.