Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sista punkten i denna §. eller orden:
"om serskildt
Lagmansting vare Lag samma”, uteslutes.
Femte Cap it let, om Kämners-Rätt, upphäfves.
Cap. OM RÅDSTUFVU-RÄTT.
Detta Capitel kommer att erhålla följande lydelse: 1. §.
Staden med de egor, som dit lyda, och inom dess rågång belägna är o, vare Rådstufva-Rätts Domsaga. 2. §. 1 de städer, der målens antal så fordrar, böra flere af delningar af Rädstufvu-Rätten vara, och göromålen dem emellan fördelas såsom å hvarje ställe lämpligast finnes; dock så att LagfartsJntecknings- Ägtenskapsförords- Boupptecknings- Arfs-, Testaments-, och Förmynderskaps ärenden för hela staden till en och samma afdelning höra.
Är Förmyndare-kammar i stad inrättad, då skola frågor om Arf, Testamente, Förmynderskap och omyndigas vård der upptagas och dömas; och varde Förmyndare-kammar i ty mål, såsom Rådstufvu-Rätt ansedd. 3. §•
Hvar måndag, eller, när helgedag å måndag inträffar, nästa söcknedag derefter, skall Rådstufvu-Rätt hållas; träde ock Rätten dess emellan tillsamman, så ofta det tarf vas och Ordföranden derom till - Lflg-U t skottets JBet N:o !8a, g tillsäger..
Då skola Borgmästare och Rådmän .klockan Nio till Rådstufvu komma. 4- §•
Vid årets början, innan Rådstufvu-Rätt första gäng till Domsäte träder , skall Gudstjenst kållås. 5. %.
Råd stufvu-R ätts Dombok skall skrifvas under af alla, sorn i Rätten sitta; och varde den, med saköreslängd, till Elof-Rätten sänd inom Michelsdag året derefter; vid bot tjugu Daler.
Eger staden sjelf sakören; dä cir ej nödigt saköreslängden till HofRätten sända.
Huru med Dombok, som af Rådstufvu-Rätt i Stockholm hålles, förfaras .skall, är serskildt stadgadt.
IX. C A P.
Följande tvänne §§. af detta Capitel skola hafva denna lydelse: j. §.
Kommer ej Häradshöfding till laga Ting, utan låter Rätten ligga neder; bote trettio daler, der han ej laga f örf ali viser, och gälde dem skadan åter, sorn Rätten sökte.
Blifver lian en Tingsdag ute, dä Ting flere dagar står; bote tio daler.
Försummar han syn, eller urtima Ting, vare bot hälften mindre. 3. §•
Kommer ej Borgmästare till Rådstufvii den dag rättegång skall hållas; bote tre daler, och Rådman, som blifver frun Rätten ute* två daler. _________ X. Cap. §•
Slutet af denna §. ”gånge dermed som i 6 Cap. i. §. -Sagdt år”, ämlras till följande lydelse: gånge dermed, som i 6 Cap. 2 §. sagdt är.
Bihang till R St, Fröt. j834. 7 SnmL 1 Afdel”. 2 i5:de Häftet.
Lag-Vt skottets Bet.
N:o 82, £/. §.
Andra punkten i denna §., eller orden yl staden gånge om dessa , som sägs i 5 Cap. 1 §.JJ ändras till denna lydelse: 1 staden skall Rådstufvu-Rätt desse mål upptaga. XI. C xvi [ 'Följande tvänne §§. af detta Cap. erhålla denna lydelser 4 §•
- Käranden vare skyldig, att låta svaranden fä stämningen fjorton dagar förut, der han inom häradet bor: utom häradet eller i annan stad, tre veckor: utom länet, seoc veckor: i tredje eller fjerde länet, eller längre bort, nio veckor.
Är den utom Riket, som stämmas skall; håfve sex månaders tid ifrän det han stämningen fick.
Der stärnning genom offentligt anslag sker å Rättens dörr, skall ock sex månaders dag föreläggas.
1 alla dessa fall, der stämning fordrar längre tid, än om lysning till Ting stadgadt är; må den svarande stämmas till viss månad, och underrätte han sig sedan sjelf, å hvad daz Tinget hållas skall. 5. §.
Till Rådstufvu-Rätt stämmes åtta dagar förut; utan så är, at$ fnälet ej tål uppskof, och derå förr svaras kan. XII.
Cap* 2. §. jiFörsta punkten af denna §. ändras till följande lydelse}
Ar någor förfallolös bor to, dä han ropas af Rätten fram atti kära eller svara, bote två daler. 5. §.
'Denna varder till ali kraft och verkan uppl ulfven.
Log-Vtsfotttts Bet.
N'.o 82. t* 7* $• Sista punkten i denna §.
"Är någor borto från Lagmanssyn; vare samina: dock må man ej der vädja mot, utan gånge dermed, som i Cap. to §. stadgas”, upphäfvesr. XIII.
Följande trenne §§. i detta Capitel ändras sålunda: 2. §.
Säfvar någor Domaren obeskedliga; bote i Under-Rätt tjugu daler, i Hof-Rätt femtio daler. 3. §.
Profvas jäf lagligit emot Häradshöfding, eller Borgmästare i den stad, der ej mer än en Borgmästare är, och Rådstufvil-Rätten utom honom ej finnes domför; jörordne Hofi-Rätten en annan i hans ställe, pä kärandens begäran och kostnad, och stadne den kostnad sedan å den, som saken tappar. 4-5- Jäf vas någor i Häradsnämnd; sätte Häradshöfding, om det tarf vas, annan i hans stad, så länge det målet shtes.
Jäf vas Rådman; nämne Rådstufvu-Rätten den i hans ställe sitta må, der Rätten ej annars domför är.
Är Rådstufvu-Rätt aller jäf vad; förordne Hof-Rätten andra, som den sak döma.
Nu kan så hända, att så många af Idof-Rättens ledamöter jäf vade varda, att Rätten i ty mål ej fullsuten är; gifve Hof-Rätten det Konungen tillkänna, dä Konungen förordnar andra i deras ställen.
Ej må någor i Hof-Rätten jäfvas, der son eller mdg i Under-Rätten dömt; utan sä är, att de för embetes brott der lagliga anklagade varda.' XIV.
Cap. - / 1 och 2 af detta Cap. göres följande ändrings 'Lag-XJ; skotten Bet.
N.o 82. '•
i 1 Härads- och Rådstufvu-Rätt i de mindre städer, bör käromålet munleliga föreställas,, der sakens vigt och vidlyftighet eller andra omständigheter ej fordra, att det skrif teliga ske må: och varde då parterxie ej tillåtet, att flere än en skrift hvardera inlägga j der saken ej är af dess .större vigt. 2- i Kommer käranden till Rådstufvu-Rätt A dag föresattan, och gifver dess käromål vid offentligt upprop skrif teliga in, och svaj-anden då när är; skrifve Rätten derås att dian ätta dagar derefter svara skall.
Försummar han dä att ställa sig vid uppropet in, men kommer med svar innan klockan .tolf; bote två daler.
Blifver han alldeles ute, eller kommer lian .oberedd utan laga ursäkt; bote fyra claier, och gånge Alter upprop i saken åtta dagar derefter.
Kommer han ej ändå nied svar in; bote sam sagdt är, och varde pä kärandens inlaga i saken dömclt: dock må han munteliga höras, om han det förut begärur: vare ock honom tillåtet, der han tappat , emot domen vädja.
Försummar käranden elen dag, då han sin vederparts svar emottaga skulle; bote två daler. 1 Rådstufvu-Rätt i Stockholm vare uppropstimma klockan tio. £, $. .Andra punkten i denna §. ändras sålunda:
Hvar sorn då förfallolös blifver ute, bote i Rådstujvu-Rätten fem daler, i Hof-Rätten tio daler. .8.
.Henna §. skall lyda sAllunda:
Skrifver någor, eller talar inför Rätta, det han vet ej sannt vara, och vill
Domaren dermed förleda: varder han derom öfvertygad; bote i Under-Rätt tio daler, i Hof—Rått tjugu daler, eller mera, allt som Domaren det prof var.
9- §• ■torsta punkten af denna §. erhåller följande lydelse; J rångo - 'Dg-Utskottet!
Vrångö-ed måge parterne ej äska af hvarannan i någon Rätt: dock ege Hof-Rätt, dä hufvudsaken dit kommen är, pålägga endera parten, eller bägge, denna vrångoed utan uppskof i rättegången svärja, om sanning ej armars .utletas kan.
XV. C A P. i5 och 16 §§. i detta Cap. skola lyda sålunda: 15. §.
Alle ega Rätten heder och vördnad visa:
Ty skall ej någor, i stället för laga fullmägtig, låta öfvermaga, tjenstedräng eller annan otjenlig gifva dess skrifter in eller till munteligt förhör skicka: gör det någor; bote i Under-Rätt fem daler, i Hof-Rätt tio daler. 16. §.
Täger någor sig talan för Rätta i den sak, der han hvarken är mälsegande, eller ombudsman, eller eger å embetes vägnar kära och söka, eller efter lag dertill lof häfver; bote i Under-Rätt fem daler, i Hof-Rätt tio daler, eller mera, som saken är till.
Sker det hos Konungens
Bef allnings/ufvande; bote fem daler, Konungens ensak: fylle ock i dessa fall allan skada. XVI.
Cap. §.
JSöjes endera parten ej deråt; gifve iian det Rätten tillkänna genast, eller sist innan nästa dag till ända gått, och lägge sedan dess besvär in i Hof-Rätten, inom hälften af den tid, sorn i lagvadda saker föreskrifven är .
Bihang .till R.
Brot. i834. 7 Sami. 1 Af deln. 3 i5:de
Häf tet. X V II.
CiE, 3. §i Fjerde punkten af denna §. ändras sålunda:
Kommer ej vittne, sorn, stämdt är; bote i Under-Rätt tre daler , i Hof-Rätt jeni daler: och lagge Rätten sedan viss dag och vite före.. 31.
Slutet af denna §.: ”Fäller Lagman någon till ed, då bär han den gånga, innan Tinget slutes :
Är han ej sjelf tillstädes; Sigge eden af inför nästa Domstol i orien, inom den tid, som Lagman f öreskrifvetf ’,.kommer att alldeles utgå. XVIII.
Gap, * §•
Är någor sak genom vad kommen till Hof-Rätt, och g ifver sig en annor först der an: finnes hans talan sådan, sorn i 1 §. sägs; gånge dermed, sorn der föreskrifves. XIX. C A P.
Reser någor bort, då hans sak för rätta är, utan han häfver
Domarens löf dertill, eller laga full magt i g ställt, och Rätten det kungjort'; bote i Under-Rätt fem daler, i Hof Rätt tio daler, och. gånge ej dess mindre dom i saken.
Fg-U: sko tuts Bet, N\o 8 a-, XX. C ap, A f. Ambra: punkten af denna■ §, ändras sålunda:
Gora de det ej; bote sä svaranden sorn käranden ,■ i Under-Rätt' tio daler, i Hof-Rätt tjugu decter. XXI.
Ga p. 4- §•
[Denna §. ändras-till följande lydelse:
Häfver man Under-Rätts dom för sig, mere tappar i Hoj-Rätten, .då bär kostnaden å båda sidor emot hvarannan qvittas, der Domaren ej finnér de omständigheter i något mål vara , att ende* ra ändå rättegångskostnad gälda bör.
Är o i saken åtskilliga käromål, och vinna eller tappa parterne deri ömsom, då stånde ock hvar sin kostnad. XXII.
C AP.. r. f)e två forsta punkterna i denna §. erhålla följande lydelse: 1 Hof-Rätt skall någor af Rättens Ledamöter, i lagvadda eller der instämda saker, skrijtlig berättelse om deras sammanhang tapp sätta, innan de till dom företagas.
1 Under-Rätt måge parterne det ej äska, der Rätten ej sjelf finnér, att sakens vigt eller vidlyftighet det fordrar. s. §.
Tredje punkten i denna. §, skall lyda sålunda: *Sist upptecknas inlagorna, att kunna Rätten föreläsas, efter den tid, som de inkommit, och Rätten gifve sedan den berättelse till parterne ut, med förelagd tid och vite, i Hof-Rätten tio, i Under-Rätten fern daler, att den hvar för sig genomse, under* skrifva och återställa.
Lag- Utskottets Bit- N:° :8a. XXIII.
C AV. '• §* * Wenna §.., sådan den lyder i Kongl.
Förordningen den i5 Junit -j8i8, ändras sålunda : J Härads-Ting , så ock vid Jaga syn i jordatvist, må ej dömas, der ej sju i Nämnden äro.
Rådstufvu-Rätt vare ock domför , der tre i Rätten sitta. / Jiof-Rätt må ej färre, än fem Leda möter döma i mål, som å ära och lif gå.
I andra mål må fyra Ledamöter utgöra domfört antal, der alle om slutet ense äro. 2. §.
. JDenna §. skall hafva följande lydelse:
När Dom å Härads-Ting fällas skall, underrätte Häradshöfding
Nämnden om saken, och de skäl deri äro, så ock hvad Lag i ty fall säger, varder Nämnd ifrån Häradshöfding skiljaktig; galle den mening, som Nämnden faller på, och svare den för dom sin.
Äro ej alla i Nämnden .ense; staude vid det, som Häradshöf ding rättvist prof var. XXIV. C AP. .5. §.
Denne §. j sådan den lyder i Kongl. Förordningen den i o
September j8a3, ändras sålunda: 1 alla Rätter skall dom offenteliga af sägas, å Härads-Ting, så snart den författad är ; och gifve Häradshöf ding domen skrif teliga ut, innan han från Tingsstad reser, om det så tidigt äskås, att det ske kan: gör han det ej; bote tjugufem daler.
I RådstufvuRätt och Hof-Rätt böra parterne vid middagstimma dagen förut itämmas, genom anslag å Rättens dörr, att dom å tid föresattan afhöra: dock må Rådstufvu-Rätt genast och utan anslag dom munteliga eller skrif teliga kungöra, der saken af ringa värde år; och stände parterne i ty fall fritt, att taga den ut eller ej.
Fager någor Rättens offentliga anslag bort; bote tjugu daler. 11. §, Lng-Utsktttets Bet. N-.o 8a, 11. §.
Nu kunna sådane omständigheter sig yppa långt ef ter, sedan dom och utslag fallit, att förklaring deröfver nödig är; den bör ej vägras.
Är Häradshöfding, som dömt, ej då i samma Rätt: gifve den, som i hans ställe kommit, förklaring med Nämnden.
Äro i Rådstufvu- och Hof-Rätt ej så många qvar af dem, som i utslaget ense varit, att de domföre äro; då böra de, som sedan der Domare blifvit, utslaget förklara.
Innehåller den förklaring, som parten gifves, något sådant, som i utslaget ej är tydliga utsatt; då må vad deremot tillåtas. XXV. C a P. 1 och * §§. af detta Capitel erhålla denna lydelse: i. §.
Nöjes man ej åt den dom eller utslag, som Härads-Rätt i hufvudsaken, å Tinget, eller vid laga syn i jordatvist, eller husesyn å prestebol, frälse- eller skattehemman, fällt häfver; då må han vädja med fem daler under Hof-Rätt, antingen genast, eller sist innan åttonde dagen gått till ända, den inräknad, då domen föll, der hufvudsaken, med ränta eller afgäld, som fordras, stiger öfver. femtio daler, utom rättegångskostnaden; och Häradshöfding skrifve straxt å domen, att lian lagliga vädjat, och bör saken i Hof-Rätt fullfölja, inom den tid, som i 9 § sägs; sä ock att borgen förut bör ställas för kostnad och skada, och domen fullgöras, efter ty som i 26 Cap. sägs; vare ock deri, som vunnit, skyldig att underrätta sig af Domaren, om vädjadt är; och der så skett, läte ock han det teckna, till sin rättelse, å dombref sitt: der må ej fordras serskild betalning före.
Parterne skola sedan till HofRätt komma, utan stämning eller serskild kungörelse.
Vädja de ej, sorn nu är foreskrifvet; stånde Härads-Rätts dom fast.
Brot. i834 7 Sami. 1 AfJeln. 4 i5:de Häftet. lä Ieg-Utihttets Bet.
N:o 8% 2. §.
Vill den, sorn under Hof-Rätt vädjat, sitt vad sedan öfvergifva; kungöre det sin vederdeloman , inom hälften af den tid, som han eljest skulle till Hof-Rätten komma.
Gör han det ej, och kommer svaranden dit; njute han betalning för kostnad sin. 3.
Denna upphör att vara gällande.. 4- §•
Har ofrälse manj efter offentligt anslag, sökt att afstå ali dess egendom till sina borgenärer: eller endera makan begärt skillnad i ofrälse bo: eller tvist varit om borgenärers rätt och företräde till sådan gäldbundens gods; sände Härads-Rätt de skrifter, sorn parterne der vexlat, till Hof-Rätt in, tre veckor förrj än de skola sig der inställa. 5. §> Första punkten af denna §. ändras sålunda.: 1 brottmål, ehvad de äro svårare eller mindre, håfve ej någor lof att vädja, antingen emot värjemålsed,, böter eller kostnad och skada,, som Under-Rätt i ty fall ålagt: utan må den, som ej nöjetdt dess dom, besvära sig deröfver i Hof-Rätten, inom hälften af den tid , som lagvadda saker der fullföljas böra. 6 och 7 §§..
Dessa §§. upphora att vara gällande.
9• §- Denna sådan den lyder uti Kongl.
Förordningen den ig Julii t8i5 och den JYov. i.8s3 ,. ändras sålunda: l de saker, som genom laga vad gå till Svea Hof-Rätt, ifrån Härads-Rätt i Upland , Södermanland,. Westmanland,, Kopparbergs
Län, Nerike och Ge str ikeland, in gifve käranden sin inlaga, innan■ klockan tolf på den fyrationde dagen-, den oräknad, då ITåradsRättens dom föll^ eller bafve sitt vad förlorat; från Härads-Rätt Lsg-Utskotrett Bet, N'.o 82. * Wermland, Helsingland, Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland, på den sextionde dagen; från Härads-Rätt i Westerbotten och ä Gottland , på den nittionde dagen:
I Götha HofRätt från Härads-Rätt i Östergöthland, Calmar Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs
Län, på fyrationde dagen; från HäradsRätt i Halland, Dahl och Bohus Län, på sextionde dagen:
I Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge från Härads-Rätt i desse landskap, på den fyrationde dagen.
1 vexel- och sjörättssak vare tid. hälften kortare att fullfölja vad ifrån Härads-Rätt i hvarje ort till Hof-Rätt. 10, 11, 12, i3 och 14 §§•
Dessa §§.. varda till all kraft och verkan upphäfne, *5, §.
Ändra punkten i denna §. ändras sålunda:
Huru vittnesbörd derom af Rätten gifvas bör; vare lag samma, sorn i 1 §. af detta Cap. för Härads-Rätt stadgadt är. 16.
Ej må någor vädja mot Rådstufva-Rätts dom, der lurf vadsaken ej går öfver femtio dalers värde, efter ty, som i 1 sagd t är.
I den stad, der något serskildt derom stadgadt är, rätte sig
Domaren och parten derefter. ty. $
De i slutet af denna §. förekommande orden:
,}vare vad deri tillåtet, ehvad det är emot Lagmans Kämners- eller Rådstufvu-Rätts dom”, ändras till följande lydelse:
Vare vad deri tillätet, ehvad saken är af större eller mindre Denna §. erhåller följande lydelse: Besinnar
Iian sig, sorn emot Rudstufvu-Rätts dom vädjat, och vill ej sitt vad sedan J ullf öl ja, kungöre det vederparten, såsom 1 2 §. om Härads-Rätt sagdt är, vid äfventyr, sorn den stadgadt fi nncs..
Lag- Utskottets Bet.
Nio 82. XXVI.
C AP. §.
Första punkten i denna §. ändras sålunda:
Hvar som ifrån Under-Rätt vädjar, ställe för sig tvänne löftesman.
, som borga begge för en, och en för begge , för kostnad och skada, den han kan skyldig kännas att gälda; tage deras skrift derå, och lägge den vid sin inlaga i Hof-Rätten in, 2. §.
Hof ver den, som vädjat, i Under-Rätt tappat: gifve han omant ut hvad dömdt är, och sätte det hos Konungens Befallningshafvande, eller i taka händer. XXVIII.
C a P. Detta Capitel varder sålunda ändradt: 1. §.
Hvar som ånyo drager den sak för rätta, deri dom eller utslag förr är, som vunnit laga kraft; eller tadlar sådan dom för Rätten, eller Utom: bote för Under-Rätts dom tio daler; för Hof - Rätts dom etthundrade daler.
Ar det Konungens: plikte med femhundrade daler. 2. §.
Qväljes Under-Rätts dom; döme deröfver förste domstol, i den ort, der brutit är.
Qväljes Hof-Rätts eller Konungens dom; det skall i Hof-Rätten dömas. X X I x. C A P. 1 och 2 §§. af detta Cap. skola haf va följande lydelse: '• §•
Nio 82. ai 1.
Djerfves någor missbruka rättegång, och emot klara skäl och bättre vett, af arghet, drager någon för Rätta; bote i UnderRätt ifrån tio till tjugu daler, de fattiges ensak: och gällde dertill rättegångskostnad, hinder och skada. 2. §.
' , Häfver någor tappat i Under-Rätt, och Hof-Rätten gillar i allt Under-Rättens utslag, bote han ifrån trettio till hundrade daler.
1 dessa fall plikte fullmägtig, sorn i i5 Cap. 14 §- sagdt är.
Orkar den brottslige ej böta; plikte med fängelse, som i 10 Cap. L tsuknings-Ba/ken stadgadt är. X X X. C A p. 5. §.
Den, som tappat i Hof-Rätt, då saken der, såsom i första Domstol , dömd är; gifve ut det han är skyldig känd, allt sorn i 26' Cap. sagdt är.
Den, som vunnit i Under-Rätt, eller hos Konungens Befallningshafvande, men tappat i Hof-Rätt: vare fri för doms och utslags fullbordan, och ställe der full borgen före.
Huru det lyftas må, som utgifvas skall, urskils i 26 Cap. 7 §.
UTSÖKNING S - BALKEN. III.
Cap, 5. i.
Bihang till R, St, Prat. |834. 7 Sami. 1 Afdtl. i5:de Häftet.
Lng-JJtskotteis
N:o 82, Häfver någor vunnit hos Under-Rätt , och varder deremot vädjad t; njute ändå utmätning, och ställe borgen för det han om händer färj eller läte godset sättas i qvarstad.
JSär godset sd utmätit är , må det sedan ej skingras , eller utom egarens vilja föryttras , förr än saken i Hof-Rätten af dömd varder.
Tappar han der; gånge det, sorn utmätit eller i qvarstad salt är , åter med dess ränta och afgäld.
Gap. §- Sista punkten af denna §. eller orden: ”Går saken ej öfver trehundrade daler eller dess värde; njute den fordrande utmätning å Konungens Befallningsha/vandes utslag , ändå att ändring theri sökt är, och lyfte det som utmätit är, emot full borgen”, ändras till denna lydelse:
Den fordrande njute utmätning å Konungens Befallningshaj - vandes utslag, och lyfte det, som utmätit är, emot full borgen.
Vill den tappande ändring i Körningens Jjejallningshajvandes utslag söka; utgifva hvad han är skyldig känd, såsom i 26 Cap. Rättegångs-Balken sägs.
JORD A- BALKEN. XIV. Cap. 3. §.
Nu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vadje dd Under Hof-Rätt, som i Rättegångs-Balken sägs.
Fullföljes vadet, och finnér Hof-Rätten ny syn tarf vas; utnämne Hof-Rätten en af sine Ledamöter, att synen hålla, och kalle tvänne Underdomare i orten att honom biträda.
Det protocoll, som vid synen föres, gifve Hof-Rätts-Ledamoten till Hof-Rätten in, och Hof-Rätten Lag-Utskottets Bet, No 82.
23 dö me sedan i saken.
Dr ages saken under Högsta Domstolen, och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn föregått, då nul ytterligare syn hällas; och nämne Högsta Domstolen dertill en af sina Ledamöter; läte ock, genom Hof-Rätten, kalla tvänne Underdomare, att vid synen biträda, öfver denna syri skall protocoll till Högsta Domstolen ingifvas, på sätt örn den syn, som HofRätt förordnät, sagdt är.
Vid dessa syner må ock vittnen höras, der någon af parterne det äskar.
Göres mot vittne jäf; varde vittnet ändå hördt; och pröfve sedan Hof-Rätten, eller Högste
Domstolen, det jäf, så ock hvad verkan vittnesmålet ega må.
Finner Hof-Rätten eller Högsta Domstolen syn nödig, och är den ej af Under-Rätt hällen; då må Hof-Rätten, eller Högsta
Domstolen låta synen af Under-Rätten verkställas, och pröfve sedan saken.
De i fule punkten af denna förordning stadgade la g föränd ringar skola från och med den 1 Januarii i836 gälla för alla de mål, i hvilka vad emot Härads- eller Rådstufva-Rätts dom eller utslag erlägges eller anmäles; så ock för de mål, hvilka från och med nämnde dag från Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller ej ter slutet af nästa års Lagmansting frun Lagmans-Rätt till Hof-Rält oafgjorde öfverlämnäs ; hvarvid iakttages, att de mål, som sålunda inkomma från Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller från Lagmans-Rätt till HofRätt, böra anses och behandlas, de förre, såsom vore de till Rådstufvu-Rätt omedelbarligen instämde, och de senare, såsom hade de genom vad kommit från Härads-Rätt till Hoj-Rätt; dock att fullgörande af Härads-Ilätts beslut i sistnämnde mål ej eger rum, utan så vida beslutet af Hof-Rätten gillas; men för alla före den / Januarii i836 från Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller inom laga tid efter nästa års lagtima Lagmansting från Lagmans-Rätt till Hoj-Rätt vädjade’mål, skola nu gällande föreskrifter, i afseende på vads fullföljande, oförändrade tjena till efterrättelse.
Enär likväl hinder möjligen skulle kunna möta för verkställighet af herörde lagförändring, vid den tid, som i Utskottets ofvan intagne förslag oinförmäles, samt öfverby tland et af Kämners-Rätternes domsrätt till Rådstufvu-Rätterne torde hafva den följd, att tilläfventyrs för några bland Rikets Städer, der Kämners-Rätter nu finnas, flere afdelningar af de nuvarande Rådstufvu-Rätterne blifva erforderliga, i hvilket fall, ehuru Kämuers - Lag- Vt t kottets Bet.
N:o 8a.
Rätterne lätt kunna, i mon af behof, till afdelningar af Rådstufvu-Rätter förändras, åtskillige reglementariska föreskrifter, i afseende på sistnämnde
Domstolars organisation samt målens och arbetets fördelning, blifva af nöden, men dylika speciela föreskrifter ej synas hafva lämpligt rum i t n allmän författning, och Utskottet dessutom saknar den noggrannare kännedom om serskilda localförhållanden, förutan hvilken tjenligt förslag, huru den ifrågavarande förändringen ändamålsenligast må till vägabringas, éj kan uppgöras, föreslår Utskottet jemväl härutinnan, i enlighet med hvad vid senaste Riksdag af Ständerna beslutades: att, i händelse ofvanstående förslag vinner Rikets Hög/ojl.
Ständers bifall, den härom afgående underdåniga skrif veise n till Kongl. Maj.t må innefatta det förklarande ; att, derest Kongl. Maj.t anser den af Rikets Ständer bes'utade indragningen ej kunna verkställas å den i förslaget utsatta tid, Rikets Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl. Maj.t att bestämma tiden, då samma indragning lämpligen må kunna för sig gå; och att Rikets Ständer jemväl i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, efter vederbörandes hörande, och i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer föreslagna författningsgrund, att endast en Under-Rätt skall finnas, så i städerne som på landet, vidtaga de anstalter och åtgärder samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, som prof vas lämpliga för organiserandet och ordnandet af Rådhus-Rätterne i städerne, utom Stockholm.
Hvad slutligen angår dels Anders Pålssons alternativt gjorde förslag, att vad icke må ega rum i skuldfordringsmål, der gälden Ar erkänd, eller åtminstone Härads-Rätts utslag i sådane mål, oaktadt vad erlägges, gå i verkställighet, och beloppet få emot borgen lyftas, dels ock Peter Perssons yrkande, att åtminstone alla skuldfordringsmål måtte från LagmansRätterne till Hof-Rätterne öfver flyttas, får Utskottet åberopa det serskilda Betänkande, som Utskottet i berörde frågor under denna dag afger.
Slockholm den io Junii 1834* Re - L«g-Xh skottets Bet.
No 8a.