Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel. (R. B. 1S27 p. 36—221. 269.) 3:o Kronans Publiaue Hus och Byggnader , sä i Ilufvudstaden sorn i Landsorterne. (R. B. 1827 p. 5i—223.) och 4'° ske Medborgare, för i Pommern försällde dem tillhöriga Kåror. (R. B. 1827 p. 53.)
Su hur Utskottet, som uti förstnämnde ämne instämmer uti livad Revisorerne derom sig yttrat, fått emottaga så val K. M:ts Nådiga proposition rörande fördelningen af ersättnings-sum man , sorni de 3:ne sednare frågorne, handlingar och räkenskaper, hvilka erfordra serskild handläggning och granskning; och kommer derföre i hvart och ett af desse ämnen serskildt utlåtande till R.
St. att afgifvas. §. l3.
Såsom dels redan verkstäldt, dels nöjaktigt upplyst och förklaradt, dels ock endast berättelsevis af Revisorerne anmäldt, har Utskottet funnit några särskilda åtgärder ej föranledas af hvad Eerättelserne uti följande till K.
StatsContorets förvaltning hörande ämnen innehålla. 1:0 Angrde af Revisorerne föreslagen Gratification lill Tjenstemännen i RiksBokslutsContoret. (R. B. 1825 p. 8.)_ Betänkande n. 26? 2:0 Ang:de belöning för AnticipationsUlredningens fullbordan.
(R. B. 1825 p. 10 ) 3:o Ang:de reglering af de i räkenskaperne förekotnmande Ordinarie Afkorrtningar. (R. B. 1825 p. 7—75. 1S27 !’• 24—206.) 4:o Angtde AfräkningsContorets indragning. (i8a5 p. 9. 1827 p. 47—201.) 5:o Angrde Krutförsäljnings-medels sena lefverering.
(R. B. i8a5 p. n—77. 1827 p. a5.) 6:0 Ang:de beviljad GratificationsSuimna till StatsExpeditionernes Tjenstemän. (R. B. 1827 p. 28—2i3.) 7:0 Ang:de ett tidigare afslutande af åtskillige Verks Hufvudböcker. (R. B. 1827 p. 48 ) 8:0
Angrde en viss tid för försäljningen af Krouans PersedelTionde. (Jt. B. 1827 p. 5o.) 9:0 Ang:de ÖfverDirecteuren Rönbecks arfvode.
(R. B. 1827 p. 5i—222.) 10:0 Angrde be viljadt anslag till ett Statistiskt Archiv. (R. B. 1827 p. 5i.) liro Angrde Danska Fyringsmedlens användande.
(R. B. 1827 p. 5a.) §• *4- Genom hvad Utskottet i 1 Puncten 1 §. af detta Utlåtande sig yttrat, anser Utskottet sig hafva, i af - 264 Stats -Utskottets seende på det förflutna, i principen utlåtit sig äfven öfver den af Revisorerne år 1827 väckta fråga om inventering i K.
RänteKammaren och deras begäran om CassaFörslag för tiden under deras sammanvaro.
Huruvida äter, såsom hemstäldt blifvit, (R. B. 1827 p. 56—224) det må linnas lämpligt, att, för framtiden, med de till Revisorerne öfverlemnade Hufvudböcker öfver K.
RänteKaminarens Uppbörd böra åtfölja GontraRäkningar med R.
St:rs Bank och RiksgäldsContor; derom vill Utskottet, sedan den nu skeende Revisionen af StatsVerkets räkenskaper och förvaltning hunnit fulländas, meddela sitt yttrande. §• >5.
Till samma förrättnings slut har
Utskottet ansett nödvändigt uppskjuta jemväl den närmare pröfningen af alla till Magazinsfondens förvaltning hörande, af Revisorerne upptagne, ämnen; i sammanhang med hvilka komma att behandlas äfven de dermed gemenskap ägande från RiksStånden remitterade Anföranden, 3:e Puncten.
De öfrige Förvaltande Verken. (R. B. 1825 p. 16—87- 1837 p. 77, 81, 86,94,93, 102—267.) Beträffande de af Revisorerne. så väl år 1825 sorn 1827 gjorda anmärkningar vid en del af desse Verks räkenskaper, methoden för deras afslutande, tiden för deras aflemnande, äfvensom deruti förekomne balancer, och desses afskrifvande m. m., måste Utskottet, Betänkande n. a65 sora ännu ieke hunnit taga den närmare kännedom af samma redogörelser, sorn erfordras för ett bestämdt yttrande öfver hvad i berörde ämnen anmäldt blifvit, nied afgifvandet deraf uppskjuta, intill dess granskningen af 1826 års förvaltning och räkenskaper för sig gått, derefter Utskottet icke skall underlåta att R.
St:rs pröfning underställa hvad i ett eller annat afse-? ende kan finnas nödigt att iakttaga eller förordna.
KrigsCollegium. §•
I (R. B. 1827 p. 72, 73, 74. 76, 77, 79—259, 260, 261.) Enahanda anledning, som den här ofvan anmälta, eller ännu icke verkställd granskning af räkenskaperne, hindrar Utskottet, att för närvarande meddela utlåtande öfver de af Revisorerne år 1827 omförmäldta förhållanden med försäljningen inom landet af Kronan tillhörigt Krut, in- och utlefvereringarne deraf i Kronans förråder, äfvensom nedsättning i priset derpå; och kommer Utskottet, som för de till Amerika och Medelhafvet verkställda Krutexporter infordrat redogörelser, att, efter granskning af desamma, till R.
St:r deröfver afgifva serskildt utlåtande. §. 2.
Obetaldt Trädgårdsarrende vid Mariaeberg.
(R. B. 1827 p. 79—262.)
Då, enligt ArtilieriDepartementets räkenskaper, 1820 års Trädgårds-arrende för Mariebergs egendom, 275 R:dr, ännu år 1827 funnits vara obetaldt, hafva 266 Stats- Utskottets terörde ars Revisorer anmärkt, att derigenom Departementets Gassa finge vidkännas en, om än obetydlig, likväl ökad ränte-afgift, emedan revenuen af Mariaetergs egendom bö'r användas till afbetalning på egendomens skuld till MilitiseBoställsCassan; fö'r hvilkeu skuld ArtilleriDepartementet årligen erlägger 6 procents ränta, I afseende härpå, har blifvit upplyst, att, sedan tillgång till gäldandet af beloppet funnits brista hos * Arrendatorn, Trädgårdsmästaren Lindholm, samt 2:ne af hans 3 löftesmän, Tingsskrifvaren Kjellman och Bokhållaren Öberg, samt den 3:dje, Trädgårdsmästaren Blomberg, nekat sitt namn, såsom af annan person under löftesskriften tecknadt; så har K. M:ts JustitiaeCancellersEmbete blifvit, genom K. Bref d. 22 Nov. 1825, anbefaldt, alt ombesörja, det talan i laglig väg blefve utförd emot den sistnämnde, till utrönande, huruvida, oaktadt hans berörde förnekande, någon löf— tesmanna-ansvarighet för ifrågavarande arrendeskyldighet kunde honom tillförbindas.
Och är sedermera den 17 Julii sistlidit år till JustitioeCancellersEmbetet inrapporteradt, att Blomberg ifrån Staden afvikit och icke sedermera, oaktadt gjorda efterspaningar, kunnat ertappas; hvarföre sannolikt ansetts, att han på något ställe i landsorterne allidit.
Behörig noggranhet vid antagandet af löftesmännen för ifrågavarande arrende synes väl således icke hafva blifvit iakttagen; dock som, efter hvad anfördt är, någon vidare utväg till utbekommande af berörde arrende icke återstår, hemställer Utskottet, Betänkandet). 267 att, såsom K.
KrigsCollegium föreslagit, suminan må i räkenskaperne afskrifvas. §• 3.
Angrde meddelande af bestämda föreskrifter i vissa fall. (R. B. 1827 p. 85 ) Itevisorerne hafva år 1827 inhämtat, att influtne medel, 1967 R:dr 29 sk. 2 r:st. för försåldt
Krut blifvit directe anordnade, att användas till inköp af ett parti Tschacots, och hafva deraf funnit samma anledning, som framställt sig för 1820 och 1822 årens Revisorer samt 1823 års Statsutskott, att anmärka ett sådant förhållande, såsom i Revisorernes tanka icke förenligt med R.
St:rs beräkning af den, såsom oförryckt Statsintrad ansedde, inkomst af Krut- och Saltpcter-försäljningen i allmänhet; och då, efter sednaste stadgande, alla å InkomstTitlarne möjligen uppkommande öfverskott böra till RiksgäldsContoret öfverlemnas, samt sålunda komma att ikläda sig natur af Riksgäldsmede! , hafva Revisorerne trott det vara så mycket angelägnare, att dylike af R.
St:r påräknade inkomst-källor icke uti förväg eller emot vanlig ordning tillitas.
Med godkännande af Revisorernes härutinnan gjorda framställning föreslår Utskottet, det R.
St:r måga besluta, att all försäljning, vare sig in- eller utrikes, af någon Kronans effect, som ibland InkomstTitlarne är påräknad, skall under dem 268 Stats-Utskottets upptagas och redovisas, samt hos K. M:t i underd. anhålla, det ingen anordning till utgift, af hvad namn som hälst, som ej utgör omkostnad på sjelfva InkomstArtikeln, må belasta InkomstTitlarne, och dessas i Staten påräknade belopp såmedelst förminskas. §■ 4- Angrde KrigsCollegii Cassors balancer, (R. B. i8a5 p. 37—87. 1827 p. 94—267.)
Vid de under K.
KrigsCoIlegium lydande serskilta Cassors räkenskaper hafva 1825 års Revisorer anmärkt, att fordringar, som härleda sig ifrån längre tid tillbaka, ännu balancerades; hvarjemte 1827 års Revisorer anmält, att så väl i desse Cassors som K.
KrigsCollegii Departementers räkenskaper förekommit dulike balancer, som afskrifvits ett föregående år, då det K.
Bref, som dertill berättigade, först i ett påföljande års handlingar igenfunnits.
Oberoende af det utlåtande, som, efter verkställd Revision af desse Cassors räkenskaper för år 1826 kommer att af Utskottet afgifvas, hemställes nu: det R.
St:r hos K. M:t i underd. anhålla om nådig föreskrift till K.
KrigsCoIlegium om berörde balancers skyndsamma utredning; samt att, på sätt Revisorerne föreslagit, låta upptaga afskrifningar först uti räkenskaperne för det år, då K.
M:t desamma i nåder beviljat.
Betänkan cl en.
26g 4:e Puncten.
Förvaltningen af SjöÄrcndcrne.
Ang:de Upphandlings-auctioner för Kronans räkning. (R. B. 1827 p. 99—274.) 1827 års Revisorer hafva meddelat, det K. M:t, enligt Nådigt Bref d. 5 October 1824, icke funnit skäl bifalla den af R.
St:r vid sista Riksdag i underd. begärde förändring i afseende på publika Uppphandlingsoch Entreprenade-auctioner, att sedan mundtliga anbud blifvit gjorda och innehållet af de skriftliga blifvit tillstädesvarande speculanter kungjordt, derefter, i händelse något af de sistnämnda funnes understiga det lägsta mundtliga, utropet borde fortsättas, och, sa vida ytterligare underbud inträffade, det minsta af dem blifva gällande och med klubbslag bekräftas,, men, i annat fall, rättigheten till lefveransens fullgörande tillslås den, som förut mundtligen eller skriftligen uppgifvit det lindrigaste priset.
Med anledning häraf, har, efter tagen kännedom af de nu gällande föreskrifter för KronoAuctioner för Landt- och Sjöförsvaret, jemte besigtningar å varor eller arbeten som till dess behof förfärdigas, Utskottet ansett sig böra taga i närmare öfvervägande, huruvida icke, till befordrande af mera säkerhet för lefveranter i allmänhet och större benägenhet att ingå i lefvereringar till K. M:t och Kronan, hvaraf bör uppkomma en större täflan och deraf följande lägre priser å de för Kronan behöfvelige varor, ett förslag 270 Stats- Utskottets borde R.
St:rs pröfning underställas, sorn, i händelse af dess gillande, kunde föranleda en underd. anhållan hos K.
M:t att i Nåder bevilja dermed öfverensstämmande ändringar och tillägg i K.
Besigtnings-förordningeu samt AuctionsRegleinentet af den 20 December i825; — dock sorn Utskottet tillika funnit denna fråga kunna serskildt behandlas utan sammanhang, med besvarandet af R.
St.-rs Revisorers Berättelser, så har Utskottet ansett lämpligast alt låta detta blifva ämne för ett serskildt Betänkande. 5:te Puncten.
ChartceS/gillatw Verket. §. I.
Ang:de T u lik a mr arnes befrielse från förandet af GhartaeSigllatseJoumaler.
(Rev. B. 1825 p. 23. 1827 p. 104, 238.)
I afseende på ChartGeSigillatselnrättningens förvaltning hafva Revisorerne vid båda förrättningarne anmält, att en del Sjötullskammare underlåtit, att genom Journalers insändande styrka beloppet af influten stämplad Pappers-afgift.
Bref den 17 Januarii 1827 förordnat, att alla documenter sorn till Tuilkamrarne inlemnas och med stämpladt papper böra beläggas, skola, innan aflemnandet eller uppvisandet, dermed förses och att Tullkamiarnes befattning med serskildta Journalers förande således korame att upphöra; anser Utskottet
Revisorernes härutinnan gjorda anmärkningar nu mera icke föranleda någon åtgärd.
Betänkande n. 2.7 i §• 2.
A n g: d e skyldighet för Domare, att ställa borgen för på Credit erhåilet stämplad t papper; samt Char taeSigillataeUppbörd ens öfverlemnande till Contorets egen redovisning. (R. B. 1827 p. io3—236.)
I anledning af Revisorernes år 1827, i afseende på förvaltningen och Controllen af Stämplade pappersafgiften, framställda önskan att indrifningen af Uppbördsmännens proprie balancer icke hädanefter som hittills måtte fördröjas till dess afskrifning och förlust blifva oundvikeliga, är, i underd. förklaring häröfver till K.
M:t af K.
KammarCollegium andragit, alt den successiva förminskningen af desse balancer, som ifrån år 1821 ägt rum, skulle framgent kunna tillvägabringas och vidare balancer, om icke helt och hållet, åtminstone i det närmaste, förekommas, såvida R.
St:r sjelfve, genom stadgandet i 16 §. 5 mom. af nu gällande ChartaeSigillatseFörordning, ej medgifvit ett undantag ifrån den allmänna skyldigheten, att ställa borgen för ChartseSigillatseUppbörden, i det att alla Ordinarie
Domare i Riket få utan borgens ställande reqvirera och erhålla stämpladt papper, samt, tvärt emot naturen af all uppbörds förvaltning, icke ens någon gräns funnes bestämd utöfver hvilken deras reqvisitions-rätt ej må sträckas, innan det stämplade papper de förut emottagit blifvit betaldt eller på annat sätt behörigen redovisadt.
Och ehuru, å ena sidan, den rättvisa måste göras större delen af desse 272 Stats -Utskottets Embetsmän, att de fullkomligen motsvarat det vidsträckta förtroende, som sålunda, i afseende på ChartaeSigillatae-iippbörden, dem blifvit lemnadt, visade sig likväl, å andra sidan, att flere Domare begagnat deras rättighet, att utan borgen och till obestämdt belopp reqvirera stärnpladt papper, på ett sätt, att de nu häftade för betydliga brister i ChartseSigilIata3-uppbörden, hvarigenom handt att antalet af de i 1825 års ChartaeSigillataiHufvudbok upptagne proprie balancer, tillhopa 8,109 It:dr 17 sk. 4 rist., i stället alt förminskas, blifvit ökadt ända derhän alt balance-summan vid 1826 års slut utgjorde icke mindre än 11,096 It:dr 17 sk. 2 risti, deraf flere poster, i anseende till bristande tillgång efter aflidne Domare , efter all sannolikhet komma till afskrifning.
Collegium ansett detta för StatsVerket högst ofördelaktiga förhållande icke kunna förekommas på annat sätt, än att Ordinarie
Domare blifva ålaggde, att, lika med hvar och en annan som på Credit får emottaga stärnpladt papper, ställa vederhäftig borgen för fulla värdet af det papper de sålunda erhålla, har Utskottet, enär serskildta skäl eller omständigketer icke eller synas vara för handen till desse Tjenstemäns befrielse från en sådan skyldighet, funnit sig böra föreslå R.
Stir, att i underd. skrifvelse till K.
Mit instämma uti KammarCoIlegii underd. tillstyrkande om upphäfvandet af detta i ChartaeSigillatéeFörordningen för Ordinarie
Domare stadgade undantag, på det de förluster för Stats - Betänkanden.
StatsVerket som genom samma undantag redan blifvit föranledde, icke måga vidare ökas.
Bevillnings-Ulskollels Belänkande M 10.
Uti General-Tullstyrelsens
Revisions-kontor har jag förskaffat mig upplysning om förhållandet med importen tinder år 1856 och framlägger den här.
Den utgjorde, af Helsiden: alngods, andra slag, ....
17,192 g emot 2,487 g år 1855. shawlar och shawletler. . . 5,872 g" » 1,488 g » » Halfsiden: alngods, andra slag, . . . 31,151 g" » 26,307 g" » » shawlar och shawletter etc. . 7,315 g » 1,908 g » » Häraf synes dels att, äfven med nu gällande tull, importen varit ganska betydlig, dels hvilken minskning i tull-inkomst den föreslagna nedsättningen skulle medföra.
Bomulls-väfnader : Segelduk, föreslagen tull 6 öre per g.
Andra slag: oblekta och ofärgade d:o d;o . 40 » » » blekta och färgade d:o d:o . 70 » » » tryckta eller pressade d:o d:o . 90 » » »
Då den för Bomullsgarn föreslagna tullen utgör 42 öre per g, tyckes det vara något oegentligt, att 4 g
Segelduks-väfnad blott skall draga 6 öre per g i tull; och då de ofvan nämnda bomulls-väfnaderna, enligt förslaget, skulle träffas af en allt för stark tull-nedsättning, hvilken isynnerhet blef kännbar för oblekta och ofärgade, helst tullen å dem, istället för att nu med tilläggs-afgifterna utgöra 28 sk. 4 r:st. banko, icke skulle blifva mera än 42 sk. 9,60 r:st. eller 40 öre per g, och samma föreslagna tullsats, om ock gerna tillräcklig för de vid en och annan fabrik uteslutande tillverkade gröfre och tyngre väfnader, såsom Domestiks och Molesldns, likväl för de vid andra fabriker jemväl i större mängd tillverkade lättare väfnader såsom Kalikos och s. k.
Printers skulle blifva allt för låg; så kan jag ej annat än obetingadt instämma uti Kongl.
Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens förslag att tullen måtte blifva höjd med 2 öre å Segelduk till 8 öre per g. och med 40 öre å:
Andra slag, oblekta och ofärgade . » 50 » » » » » blekta och färgade ... » 80 » » » » » tryckta eller pressade . . »4 R:dr » » Ylle-väfnader: Enligt Utskottets förslag skulle dessa väfnader allra hårdast träffas af tull— nedsättning.
För närvarande utgör tullen, inberäknadt tillaggs-afgifterna, å ovalkade — 42 sk. 6 r:st. banko per g valkade 4: 37 » — » » » » och har blifvit föreslagen till 40 sk. banko eller 4 R:dr 25 öre såsom gemensam tull för båda slagen.
Att en ‘så brådstörtad nedsättning, så kort tid efter att de flesta slagen blifvit till införsel tillåtna, är allt för våldsam och på det högsta måste oroa och 86 Bevillnings-Ulskoilels Betänkande M 10. bekymra tillverkarne af dessa väfnader, bör icke förundra.
Det ligger något oerhördt uti att på en sådan vara pä en gång och under sådana förhållanden nedsätta tullsatsen till mindre än hälften.
Kommitterade säga uti det underdåniga betänkandet nied förslag till tulltaxa, att »tull-afgifterna böra bestämmas högre eller lägre i den mån varorne, som införas, aro mera eller mindre bearbetade».
— Jag hemställer vördsamt, om icke kläde och andra ylleväfnader tillhöra de varuslag, som äro allramest bearbetade; och likväl skulle den föreslagna tullen af 40 sk. banko eller 1 R:dr 25 öre per skålpund icke utgöra högre procent af medelvärdet (7 R:dr R:mt per aln) å kläde, än icke fulla 45!/), 12 och 9 procent, beroende af väfnadens vigt per aln; men vid ett pris af 10 R:dr
R:mt per aln skulle procenten blott utgöra 9%, 8% och 6Vi, och vid högre pris ännu lägre procent.
Jag ber att få hänvisa till följande T abell, utvisande hvad procenten utgör å ylle-väfnad efter 1 R:dr 25 öre tull per skålpund
Då en aln kostar Då en aln väger % Då en aln väger % Då en aln väger !/, fb blir procenten. ® blir procenten. 'tb blir procenten. 3 Riksdaler Riksmynt 31% 27% 20 Ve 4 » » 23 %6 20'Ve 15% 5 » » 48% 16'% 12% 6 » » 153/8 13% 10%, 7 » (medel %) 13n/28 H'%, 8»/m 8 » » 112%2 10%, 7,3/ie 9 » » 105/12 9%j 6l,/l8 10» » 9% 8% 6V4 11 » » 82%i 7,9/33 5 'Vs2 Med 1 R:dr 50 öre tull p. S" förändras procent-förhållan- det så att det vid 6
R:dr pris per aln hlir . . .j 8 » » ' 18% 16% 12% 14 %6 12% 9% Detta förhållande tyckes ej stå rätt väl tillsammans med yttrandet pag. 12 i motiverna till Herrar kommitterades tulltaxe-förslag, der det heter om bomullsgarn, »att då 4 sk. icke utgöra öfver 10 procent å det finare garnets verkliga värde och bomullsgarn utgör en af de större kassa-artiklarne, anse kommitterade sig ej böra gå längre, än att sänka afgiften till närmaste tullsats i öretal».
Derigenom Bevillnings-Ulskottets Betänkande Jtä 10. 97
Derigenom blef sänkningen derå 1 A0- r:st. banko per Skålpund, under det att tullen å de slag ylleväfnader, som utgöra hufvud-föremålet för inhemsk tillverkning skulle komma att sänkas frän 1 R:dr 37 sk. till 40 sk. eller med icke mindre än 45 skillingar banko per Skålpund!
Huru billigt detta vore, lemnar jag åt en hvar att afgöra; och jag hemställer vördsamt om det ej kan vara nog att låta bero vid en sänkning af 37 skillingar banko, och alitsa bestämma tullen till 1 R:dr 50 öre per fö, som jag får föreslå och till dess antagande utbedja mig Rikets Höglofliga Ständers benägna bifall.
Om denna skillnad af 8 skillingar per fö skulle tyckas ingenting betyda för tillverkarne, så lärer med ojemförligt mera skäl kunna sägas att deri betyder långt mindre för förbrukarne; men betyder den deremot verkligen för dem så mycket, så är det säkert att den betyder ännu mycket mera för tillverkarne.
För Statskassan skulle den vid en import af öfver 4,200,000 Skålpund, som importen utgjorde år 4856, inbringa en ökad tull-inkomst af 300,000 R:dr R:mt.
Endast för att förekomma och undvika de många tvister, misstydningar och underslef vid tullbehandlingen, hvilka, såsom kändt är, uppstått genom rubrikens indelning i valkade och ovalkade väfnader, med för de särskilta slagen olika lull— afgifter, är det som fabrikanterne, föredragande ett mindre ondt för ett större, vilja försöka om de ej skola kunna uthärda den utländska konkurrensen med en gemensam tull så låg som 4 R:dr 50 öre, ehuru den ingalunda är tillräcklig för att vara betryggande och måste hänvisa dem till nästan uteslutande tillverkning af de gröfre och mera ordinära slagen.
I nu gällande taxa är Siktduk särskildt upptagen och drager en tull, inberäknadt tilläggs-afgifterne, af 29 sk, 8 r:st. per fö.
Det synes som skulle komitterade funnit betänkligt att föreslå en högre gemensam tull än 40 sk., för att icke tullförhöjningen å Siktduk skulle blifva alltför betydlig.
För att låta detta hinder falla, och vid det förhållandet att varan icke tillverkas inom landet, och importen af Siktduk, hvaraf behofvet för qvarnar är temligen begräusadt (importen var år 4855 blott 292 fö och 468 fö år 4856) samt den varans alldeles egna beskaffenhet gör, att ingen annan kan dermed förvexlas, tager jag mig friheten föreslå att Siktduk måtte fortfarande, likasom Filtar och Mattor samt Pressduk, i taxan särskildt rubriceras, varande det i öfrigt likgiltigt om tullen derå bestämmes till 50 eller 75 öre per fö.
Den tullförhöjning som då, med antagande af 4 R:dr 50 öre tull per fö, hädanefter skulle träffa en del andra väfnader, utgör å Doffel 40 sk. 4 r:st. samt ä öfrige slag såsom Orleans, Thibet, Paramatta m. fl. endast 5 sk. 6 r:st. banko per fö.
I anseende till dessa väfnaders högre värde och flertalet alnar ända till 14 och deröfver på skålpundet, blifver ju denna tullförhöjning en obetydlighet Bih. till R.
Prot. 4856 & 1857. 5 Sami. 1 Afä. 10 Haft. 43 9« Bevillnings-Vtskotlets Betänkande M 10. och för förbrukaren af ingen vigt, jemnförd med den långt ansenligare och för inhemska industrien högst betänkliga tull-nedsättning en af 37 sk. banko å kläde och alla öfrige valkade väfnader, hvaraf tillverkningen inom landet år 1855 stigit lill ett värde af 6,375,532 R:dr banko ifrån 4,931,419 R:dr som tillverkningsvärdet utgjorde år 1854.
Ensamt i Norrköping uppgick detta värde år 1854 till 4,051,961 R:dr och har år 1856 derstädes stigit till 5,952,642 R:dr, allt banko.
Häraf torde inses fabrikanlernes ihärdiga bemödanden att gå framåt i denna industrigren, af hvars bedrifvande och icke sällan afundade fcrdelar det är ingen obetaget att göra sig delaktig.
Må man ej undra på, om nedslagenhet hos idkarne och en önskan att draga sig tillbaka medan tid är och ännu ej allt gått förloradt, skulle uppstå af de så täta vexlingarne i tull-lagstiftningen, helst de trott sig kunna förtrösta derpå, att de uppmaningar Kongl. Majit vid flera tillfällen så angeläget laggt Rikets Ständer på hjertat, att med varsamhet och icke utan verkligt behof företaga ändringar i tull-lagstiftningen, icke skulle så hastigt vara ur minnet förlorade;» af Riksdagsfullmäktigen Anders Jansson från Westmanlands län: »Emot Höglofliga Utskottets, med föranledande utaf kommitterades utlåtande och Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, utarbetade och till Riks-Stånden nu aflåtna förslag till ny tulltaxa, får jag härmedelst anmäla min i åtskilliga punkter ifrån majoritetens afvikande mening, med vördsam anhållan att densamma måtte få Höglofliga Utskottets Betänkande till Riks-Stånden åtfölja. l:o.
Kan jag ej dela majoritetens tanke, då denna i afseende på införsels-tullarne tillstyrkt fullkomlig tullfrihet för åtskilliga varor, hvilka visserligen kunna betraktas såsom landtmanna-produkter, men dock i sjelfva verket äro fabrikater eller af koustfliten förädlade natur-alster, såsom t. ex. ost och' smör.
Ostberednings-anstalter i stort äro fabriker rätt så mycket som spinnerier, väfverier och bryggerier m. m., och när 'Utskottets majoritet tillstyrkt skydds-tullar, om än låga, å nästan alla fabriks- och handtverks-industriens produkter, som vanligen tillverkas i städerna, så ser jag ej något skäl till undantag ifrån den följda regeln för ofvannämnde fabrikater, änskönt dessa oftast åstadkommas på landet.
Jag tillstyrker derföre, att den ingalunda obilliga tullen af 20 öre per \Jtb må stadgas å ost och smör.