Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och ehuru, enligt Pag, Assignationerne icke kunna äga rätt till förmonligare betalning, än öfrige oprioriterade Fordringar hos Disconterne, hafva Utskotten likväl, i betraktande af olvananförde omständigheter, funnit skäligt tillstyrka, att alla af Direäionerne öfver Götha CanalBolagssamt Malmö Disconter på Banken dragne, ordentligen bokförde och bland Allmänheten utelöpande Assignationer må genast, så snart Kungörelse härom hinner utfärdas, vid upvisandet, med contant inlösas; hvaremot, och vidkommande sättet för de återstående Skuldernes liquiderande, så hafva Utskotten velat föreslå, att de samma liquideras på Fern år, att räkna från den dag, då utredningen kommer att taga sin början, med en femtedels afbetalning hvarje år, dock utan ränta* Huru mycket Banken på sine hos Götha CanalBoIags- samt Malmö.
Disconter redan ägande Fordringar sluteligen kan komma att afskrifva, i och för den nu föreslagne utredning af desse Disconter, sådant kan nu icke vara underkastadt någon säker, beräkning; men Utskotten anse likväl ganska troligt, att den Capi - Stats- och Banko-Utskottens Beiänkanden.' 3Y? tal-förlust, som, vid jemnförelse af nu varande förhållandet imellan Skulder och Tillgångar, visar sig, skall till en betydlig del förminskas igenom de Interessen å DiscontLånen, hvilka imellan hvarje afbetalning
Banken tillfalla.
Beträffande Götheborgs Discont, så, emedan dess O&roij med den 26 Oftober innevarande år tillända gar, samt någre Tån derstädes med rättighet till omsättning utöfver Oöroij-tiden troligen icke lära vara beviljade, hafva Utskotten, med afseende, så val härå, som på Aftieägarnest derunder beroende eventuella rätt, att utredningen icke fördröjes, trott sig icke böra föreslå en längre Termin, än två och ett halft är, att räkna från den dag, då utredningen kan taga sin början, inom hvilken Termin denne
Disconts utestående Tån böra vara infordrade, samt att, i följd häraf, några Tån-omsättningar icke beviljas under de sista sex Månader af denne till två och ett halft år fastställde utredningstid. Widkommande åter Tiquiden af Skulderne, till hvilkas godtgörande öfverflödig tillgång visar sig, så hafva Utskotten, i anseende till Assignationerne, velat tillstyrka, att desse, på lika sätt och under enahanda förbehåll, som Götha CanalBolags samt Malmö Disconts Assignationer, genast med Contant inlösas; hvaremot de öfrige Skulderne liquideras på två och ett halft år uti Fem Terminer med en femtedels afbetalning efter hvarje sjette Månads utgång, att räkna från den dag, då utredningen kan taga sin början, 374 Stats- och Bauko-Utskottens
B et änka nilert.
Och då full tillgång hos Götheborgs
Discont finnes, samt Direäionen äfven igenom utfärdad
Kungörelse förbundit sig, att godtgöra Fordringsägare sex Procents ränta, hafva Utskotten funnit skäligt tillstyrka, att å alla Skulder, för hvilka
Direéåionen ifvan början utfäst sig, att betala lägre ränta, arv sex Procent, beräknas sistnämnde ränta imellan hvarje afbetalning, inen hvilken förhöjda ränte beräkning å Skulderne i allmänhet icke kommer att taga sin början, förrän den förste November förledit år 1817, elle? en
Månad ifrån den dag, då inlösen, pä förut vanligt sätt, af tre Procents Eeverserne uphörde, så att till den 1 November 1817 endast godtgöres den ränta, som är förskrifven, med mindre UånCapitalen inom den 1 Oötober 1817 skulle vara upsagde, i hvilket fall sex Procents ränta beräknas ifrån förfallodageg, I anseende till Bankens fordran för det begagnade Creditivet af 200,000 B:d mot tre Procent ränta, så, enär detta Uån, vid Odtroij-lidens* slut, bordt vara återbetaldt, kommer härå, att äfven godfgöras, i stället för tre, sex Procents ränta ifrån dep 2 6:te Oktober innevarande år, ined hvilken dag Octroijen till ända löper.
Och på det DiscontBplagpt, för hvar? räkning utredningeiA verkställes, icke må komma, att besväras med stprre rjinte-utgift, än vederbör, så skall någon ränta icke få beräknas å en Capital - andel längre, än lill dess förfallodag, ehvad ock denne Capital. andel förr eller sednare efter forfallotiden uttages. iStats- och Banko-Utskottens Betcinkanden.
För att betrygga Banken emot all förlust pä utredningen af Götheborgs Discont, sä, och om pmot all förmodrn, full tillgäng skulle saknas, till liquiderande af sista femtedelen af Discoritens Skulder, förbeliålles å Statens sida, att, derese de inbetaldte
Fånen ej skulle vara tillräcklige till alla Fordringarnes Liquiderande, fyllnaden dertill tages af de tillgångar, hvilka eljest till Actieägarne skolat utdelas; hvaremot, på en annan sida, och så snart samtejige Skulderne blifvit till fullo betalde, komma de då varande contante öfverskott, jemte alla DiscontWerket rörande Handlingar, att genast till Bolaget öfverlpmnas.
Emot det Staten, på sätt nu är föreslaget, Jåter besörja utredningen af Götha CanrlsBolagsgamt
Malmö Diconter förbeliålles å Statens sida, såsom ett uttryckligt vilkor, att dessa Disconters Octroijer, utan särskild ersättning, komma att förfalla, och Discontlnrättningen hädanefter, enligt Rikets Höglofl.
Ständers förordnande, genom Banken utföras.
Sluteligen tlllstyrkes, att besörjandet af sjelfva Utredningen ina uppdragas åt Rikets Ständers RiksgäldsContoir, men att Banken förskjuter hvad till Liquidqns verkställande på det sätt och i den ordning, nu är föreslaget, kan erfordras Utskotten hafva nu föreslagit de vilkor och förbehåll, under hvilka Staten skulle komma, att lemna dess biträde vjd utredningen af Fi. 376 Stats- och Banko.Utskottens Betankandm. lialDisconterne.
Och derest Utskottens förslag skulle vinna Rikets Höglofl.
Ständers bifall, torde blifva nödigt, att, jemte det Rikets Höglofl.
Ständer i underdånighet anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction å Liquidationssättet, samt förbehållet om DiscontOctroijernes uphörande, Rikets Höglofl.
Ständer tillika framföra den un. »derdåniga önskan, att
Directionerne öfver Götha CanalBolags- Malmö samt Götheborgs
Disconter måtte undfå Nådig befallning, att ofördröjeligen hit till Stockholm upsända desse ,Werka alla Böcker och Handlingar, och hvarå fullständiga Förteckningar in dupplo komma att medfölja, underskrifne af Direäeurerne, med tillagd försäkran af dem å det ena exemplaret, sorn skall qvarstadna i RiksgäldsContoiret, att några andra DiscontWerken till last varande Förbindelser, än de, som äro ordentligen bokförde, icke finnas utelöpande; Börandes härvid tillika iagttagas, att, i händelse Uåntagames och Cautionisternes Addresser uti LåneBöckerne eller andre Handlingar icke skulle vara antecknade, upgift härom af Dire&ionerne Rikgälds.
Contoiret meddelas, vid samma tillfälle, Hand. lingarne dit aflemnas, I öfrigt torde Rikets Höglofl.
Ständer finna lämpligt updraga åt Stats- och BancoUtskotten, att meddela Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoiret de reglementariska föreskrifter, hvilka skola tjena Herrar Fullmägtige till efterrättelse.
Under Öfverläggningarne, håfve 2ine med Stats- och Banko-Utskottens Betiinkahden. 377 Utredningen af Disconterne- i nära sammanhang stående frågor blifvit hos Utskotten väckta, den ena, huruvida de för Disconternes Skulder utgifne Obligationer må få begagbas uti Liquider om DiscontLån, och den andra, huru förhållas må med sådane DiscontPapper, hvilka, vid LåneUiquider, endast såsom Hypothek, blifvit af Disconterne emottagrre.
I afseende på första frågan, så hafva Utskotten varit af den tanka, att de för Diseonternes Skulder ulgifne Obligationer böra få begagnas Uti LåneLiquider, enär desse Papper, såsom nu mera garanterade af Staten, härigenom kunna vinna en större gångbarhet, samt utvägärne för D isconternes Gäldenärer, att afbörda sine skulder, tillika lättas, och att i följe häraf de för Göteborgs Discont utgifne Obligationer få användas, efter fulla beloppet, hvarå de lyda, uti Diquider af Lån, hvilka från samma Discont blifvit meddelade; äfvensom de för Götha CanalBolags- samt Malmö Disconters Skulder utfärdade Förbindelser, utan åtskilnad, skulle få begagnas, vid Liquider af Lån, som från endera af desse 2tne Disconter utgått, men med rabatt för Qbligationernes återstående förfallotid, i proportion af den förlorade Räntan; hvaremot i fraga om räntebeloppet, hvarefter rabatten skulle komma att beräknas, meningarne i så måtto varit skiljagtige, att en del Ledamöter ansett rabatten böra uträknas efter sex för hundrade om året, och andre året, att rabatten borde bestämmas efter fem Procents ränta.
Och då vid anställd votering härom, två 378 Stats- och Banka,Utskottens Betänkanden* Stand stadnat emot två Stånd, hafva Utskotten, jemte anmälan af dessa båda alternativer, till Rikets Höglofl.
Ständers omedelbara afgörande skolat hemställa, antingen rabatten a Obligationer utgifne för Götha CanalBolags samt Malmö Disconters Skulder, när de användas till Liquiderande af erhaline
Uån från desse Bisconter, skall beräknas efter sex eller fem Procents ränta.
Beträffande sednare frågan, angående de BiscontPapper, hvilka, vid Lånp- liquider uti FilialDisconterne, väl blifvit derstädes emottagne, men endast såsom Hypothek, hafva Utskotten ansett sådane deponerade BiscontPapper, vid skeende slutliga Liquider, icke kunna antagas till annat eller högre värde, än som redan är föreslagit för dylike DiscontPapper, hvilka kunna komma i fråga, att användas uti Lane-liquider, sedan Staten med FilialDisconternes utred ning tagit befattning.
Igenom detta Utlåtande, hvilket nu vördsamligen underställes Rikets Höglofl.
Ständers bepröfvande, torde också anses besvarade de flere uti ämnet hos Respeäive RiksStånden väckta, och till Utskotten remitterade Motioner.
Flere Ledamöters serskildt yttrade meningar bifogas.
Stockholn} den 3 Martil ^818.
A SlatsUtskpttets vägnar:
Ridderska- På Högvördige Prästepet och Adelns Le- Ståndets Ledamöters damöters vägnar vägnar Carl JJtGeer, C. v.
Stats- och J3anko-Uts!iottens Betiinkanden■ 37g På Wällöf], Borgare- På Hedervärda BondeStåndets Ledamö- Ståndets Ledaptö ters vägnar ters vägnät?
H. A. Schwan.
Jon Jönsspn.
O A Bane o U t s k p 11 e t s vägnar:
Pa Höglpfl.
Ridderska- På Högvördige Prästepet och Adelns Le- Ståndets Ledamöters datnöters vaenar vägnar Magn. Palmqvist. E. A. Almqvist.
Borgare- På Hedervärd^ BondeStåndets Ledamö- Ståndets Ledamöters vägnar ters vägnar L. J. Lundgren.
(Hiir fri 1 ja de i Betänkandet åheropade Bilagor Litt. A, P, C-., hvilka finnas serskildt tryckte och h.t intecknade.) Utdrag af Protocollet, hållit has Rikets Högloft.
Ständers sammansatte Stats- och BancoUtskott den 3 Martil 1818, TT -Lifter skede] Justering af Höglofl.
Stats- och BancoUtskottens Betänkande till Riksens Höglofl.
Ständer, i anledning af den del af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition don io:de December 1817 om allmänna Penningerörelsen och Myntvärdets uprätthållande, sqrn angar Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontWerks utredning, aflemrtade följande Ledamöter, hvilka, vid ärendets afgörande, uti en eller annan omständighet varit af serskilda tankar, deras skrif - 380 Stats- och Banko-Utskottens B (tank anden. teligen författade Yttranden, för att bifogas of■vannärnde till Rikets Höglofl.
Ständer afgående ^Betänkande, nemligen: Herr Landshöfdingen Friherre J.
Cederström: ”Höglofl.
Utskotten hafva ansett sig böra föreslå Riksens Ständer att stifta en Lag, hvilken för tillfället skall blifva gälllande och derå begära Hans Maj:t Konungens san&ion, för att derigenom förhindra Fordringsägarne i FilialDisconterne begagna deras i Lagen förvarade rättighet att kunna i vanlig ordning göra sina fordringar gällande.
Om en lagstiftande
Magt tillväller sig rättigheten att stifta lagar, gällande för tillfällen, så äger denna Magt ej mera caraäeren af lagstiftande, den har då antagit den af despotiskt verkställande, och ali personlig säkerhet är i och med detsamma inom Samhället försvunnen.
Förslaget att indraga Disconternes Rörelse på fem år, utan att sätta ett motsvarande Capital i omlopp, anser jag aldeles ovärkställbart, med mindre större delen af flere Provinsers Innevånare skola bringas i obestånd och tvingas att på UtmätmngsAu&ioner se sina Egendomar eller Fabriquer för så’ godt som intet försäljas.
Utskottens beslut att å 3 ProcentsSedlarne icke beräkna innehafvaren till godo den Rä nta, som var uplupen, då Disconterne uphörde att betala, innefattar i min tanka en orättvisa, som jag har svårt att kunna förena med det Utskottets utlåtande, att Regleringen af Disconterne skall så verkställas, att- Fordringsägarne Stats- och Banko-Utskottens Belänianden. 381 Skola få mera än om Concours ägt rum; ty i händelse af Concours hade den uplupna Räntan otvifvelaktigt blifvit beräknad.
Sluteligen kan jag ej underlåta att yttra min förundran deröfver, att från Götha CanalDiscönts Fordringar af Utskotten blifvit aldeles utesluten den af isioo,ooo R:d, sorts denna Discont lånat GanalWcrket, hvarigenom den af Utskotten upgjorde Calculen öfver Götha CanalDisconts ställning icke blifver enlig med verkliga förhållandet.” Herr StatsSecreteraren Friherre IVirsén: ”Sedan jag haft tillfälle att under den 3 och 10 Februarii skrifte!igen mig yttra öfver nu förhanden varande ämne i hela dess vidd, och dervid upgifvit de skäl och grunder, hvaruppå jag för min del egenteligen byggt de i hvarje fall gifne tillstyrkanden, återstår för mig ej helier annat, än att dessa Utlåtanden åberopa, utan att, med uprepande deraf, borttaga någon tid eller öka målets vidlyftighet, då jag nu för öfrigt endast uti anie omständigheter genom speciel reservation nödgas skilja mig ifrån de respedlive Utskottens beslut; härtill föranledd deraf nemligen, att enär Högloft
Utskotten såsom en preliminair grund hafva antagit att hvar och en uti Disconten intresserad
Part skulle påtageligen hnna sig genom de föreslagne
Öf* vertagningsvilkoren blifva fördelaktigare behandlad, än om Dagen gjordes verksam till befordran af hans rätt, anser jag sådant likväl i verk. ställigheten icke följa; cj8* Stats- och Banko-Utskotiéris Betäfiiänricri. 1:0 Genom Utredningsplanen för Götliå CanalDiscont, deruti Discontens Fordran af CanalWerket blifvit ansedd såsom ingen tillgång) och ej heller den återstående tiden af Octroijen till något afseende uplagen; men deremot såsom Bankens förlust på Götha CanalDiscont upföres en Summa af 526,608 R:d.
Då nu likväl för nämnde förskott af 1,1110,000 R:d fjunés, dels byggd Carial, dels Fastigheter, Inventarier öch Effeäer af alla slag) jämte Fordringar, desse Tillgångar, Utom Canalen upskattade tili nära 900,000 R:d i värde efter Bokslut; så är det efter min tanka ej allenast obilligt, Utan äfvenledes icke rättvist, att låta detina tillgång för Fodringsägarne förfalla, helst vilkoten, hvarunder Bankens försträckning, till sjelfva Canalarbetet blifvit gjord, äro af Riksens Ständer år 1815 så tydeligen bestämde, att DiscontFordringsägarnes lägliga rätt till ersättnings-andel för Förskottet uti Canalens ailä Tillgångar af någon prioritet från Bankens sida ingalunda förnärmas; öch af enahanda skäl kan jag sålunda än fast mindre medgifva den för Bankens credit menliga Upställningen af dess förlust på denna Utredning, enär tvärtom, utom sjelfva utslaget i Ziffran, Banken genom disposition öfver denna DisConts
Öcfroij blir i tillfälle att antingen draga en omedelbar Räntevinst å utlån, eller åtminstone utan hinder deraf kunna reglera Uåttoperationerne, på sätt Riksens Högloft.
Ständer finna lämpeligast.
Efte^- dét begrepp jäg örn' Götha CarialDis - Stais- neli ilanko-Utskbttens ll c tänk anden.
383 cönts närvarande tillstånd fattät, blifva resulta, ten aldeles motsätta, nemligen att Hanken gör pä denna
Discont ingen nu bestämd förlust:
Och hvad ärigår frågan dm framdeles förlust på osäkre Dån, hvilket! är otvifvelaktig, sa upkommer likväl genom Räntorne under Utredningstiden tillgång att såsom Assurance-premie lill betäckande af sådane brister afsätta ungefärligen i o
Procent af hela Massan, hvarutöfver denna brist skäligen icke bor kunna förmodas upgå, derest den gerierela FinänceReglering* Riksens Höglofl.
Ständer kunna för godt finna att antaga, möjligast bibehåller jemtivigten mellan de stridige Fördringarne på denna Reglerings närvarande föremål.
Det är hök i följd häraf jäg ingalunda kunnat sätta Götha CanalDisCont i samma Class sorn Malmö Discont, der en gifven brist existerar, och dervid Hankens förlust är afgjord och betydlig; utan i stallet tillstyrkt 3 Procents Ränta för Fordringsägarne; samt att så lunda och vid t/iquid örn DiscontSkuld, Obligationerne skulle med afräkning eller godtgörande af sådan Ränta emottagas:
Och 2:0
Derigenom att Höalofl.
Utskotten ické O O antagit någon viss teimin, hvartill Fordiingsägarnes rätt att beräkna 3 Procents Ränta borde vara gällande, och hvarifrån den skulle tlphöra, det vill säga hvarifrån deri nya Regleringen om deras Uiquiderahde träder i kraft och utgår.
Jag har för min del föreslagit denna ter - 384 Stats- och Hanbo-Ut skottens Betänkandem min till den i Octcber 1817, da utbetalningar» ne inställdes; men om också icke den skulle an» ses lämpligast, är det mera likgiltigt hvilken an-» nan som i stället antages; hvaremot det synes mig aldeles oundgängeligt att någon sidan varder fastställd, hälst liqvider och depositioner för DiscontSkuld skett med beräkning äfven af den Uplupne Räntan, och för öfrigt en aldeles olika verkan af Utredningsplanen eljest träffar den Fordringsägare, som har Ränta för längre tid innestående mot en annan; då likväl meningen måtte vara att pro rata fördela bristen!
Härmed förenade sig Herr Amiralen Schilt» zercrantz, Herr Presidenten von Schultzenliejm och Herr Hagman Noréus.
Herr Doctor Hedrén: !’Sedan Sammansatta Högloft.
Stats- och Raflco-Utslcottet icke kunnat, bifalla min hemställan, att frågan om den till första nästledne Oäober å alla 3 ProcentsSedlar uplupne Ränta, såsom ännu icke utredd, måtte till den sammansatte FinanceBeredningen öfverlemnas, för att der i behörig
Ordning beredas, så anhåller jag att denna min serskilda tanka måtte blifva i Pro» tocollet förvarad.
Och då, såsom en följd häraf, sjelfva Hufvudfrågan blifvit afgjord på ett isätt, som jag icke kan förena med det antagna Xäquidationssättet eller min öfvertygelse, så tor» de äfven min serskilda mening få underställas Riksens Höglofl.
Ständers uplysta pröfning.
Stats- och Banco-Utsk.
385 386 jag lemnar derhän den frågan, huruvida Banken eller del Allmänna verkeligen vore pliktig att, så val med åtgärder som upoffringar, bidraga till den upkomna penningeoredans af~ hjelpande, eller otn den blott af nödvändigheten, af omsorgen för de enskiltas räddning och den allmänna crediten nd kunnat anse sig föranlåten till detta steg.
Det sammansatta Höglofl.
Utskottet har i sjelfva ingressen till sitt betänkande vägrat att erkänna någon annan, pligt än den sednare:
Och jag har ej emot detta beslut här velat reservera mig.
Men äfven med detta erkännande kan jag icke utsträcka Bankens rättigheter härvid utöfver följande alternativ nemi. att antingen lemna alla de på obestånd komne
Disconterne åt sig sjelfve med lagligt bevakande af sin egen rätt i deras Massor eller ock att sjelf öfvertaga deras utredning.
Om. nu i förra händelsen Banken eller det allmänna vöre ovillkorligen bunden af lagens föreskrifter rörande Concourser; så måste den äfven i den sednare äga samma förbindelse, öm den vill anses för en rättvis Utredningsman.
Ty. här är icke fråga om en ren Gratification, en blott gåfva; Och vore äfven händelsen sådan, så vore det i alla fall det allmänna Värdigt att efter allmänt giltiga grunder utdela den.
Men nu är här Bil tillgång, stor eller liten, én.
Massa att skifta, den må gifva 1 Procent eller ÄG tatio, och hvarje fordringsägare kan åberopa lika god och gällande rätt till den mot hané fordran svarande andel i tillgångarne.
Prot. 1817 - 181 £>• 4:deSajnl, N;r 49—jrt 387 388 Stuts- och Banko-Utsh Éetänkahtlerii Frågan blifver da elén, hvilka äro dessi tillgångar?
Såsom jag fattgt Höglofl.
Utskottens beslut, skulle
Fanken eftergifva af sin fordran étt så betydligt belopp, som möjligen kan för-* enas med dess säkerhet och soliditet, för att konna i möjligaste måtto lätta både Gäldenärers och Borgenärers svara belägenhet.
Sedan nu denna upoffring från det allmännas sida blifvit gjord, så måtte väl den återstående Massan böra delas lika emellan Fordringsägare, dessa må nu i öfrigt erhålla stor eller liten del af ^ine fordringar godtgjorda.
Men att detta må kunni ske rättvisligen och i möjligaste öfverenstämmelse med lagen, så synes mig först vaja nödigt att .afgöra, hvilka de lagliga fordringarna äro och till hvad belopp.
Örn jag ej bedrager mig, är detta vanliga ordningen i alla Concourser- Här äro dessa fordringar gifna genom Ordentliga anteckningar i Disconternes Böcker, och behöfva ej genom någon utsatt Proclama utrönas.
De utgöras nemi. af alla 3 Procents Borgenärer mot Revers, på afräkning, eller efter bok.
Men dessa fordringar innefatta icke blott Capitalerne, utan ock de på dem, enligt Reversernes lydelse, intill Cessionsdagen uplupna intressen.
Dessa Räntor äro, enligt lagens föreskrift, lika god och rättmätig fordran, som sjelfva Hufvudstoden.
Man vill svara, att Banken har nog upoffrat och mägtar icke vidare upofFra.
Mig synes dock ett sådant svar vara. nog tidigt.
Jag tror att det allmänna, sedan det öfvertagit utred ningen, gör bäst, att först öfverräkna fördringarne Och erkänna dem, så Vida de finnas lagliga.
Sedan de blifvit erkända, så kommer orri ningen Stats- och Banho-Utsk.
Betänkanden- 389 39Ö att liqvidera dem; och då förmodar jag, att dé alla få, åtminstone böra,, njuta lika del af den lill liqvidation öfrig blifna Massan.
Ett annat förhållande kan icke förklaras annorlunda, än med rent välbehag; Och én sådan händlingsgrund anser jag icke det allmänna hora följa, då det äger analogie med gifven lag, då det ari ger en vida högre ledning, billighet och rättvis sa.
Jag yrkar fördenskuld, icke att alla Fordringsägare må erhålla full betalning, så vida det ej kan ske, men att deras lagliga fordringar i den stund, då
Disconternes obestånd yppades, må erkändas fullt ut för hvad dé äro.
Dertill hörer, att den uplupna stipulerade Räntan å 3 Procent beräknas intill den 1 sisth Odtober, ifrån hvilken dag all ränta försvinner.
Ranken kan väl säga, att hvar och en Fordringsägare ändå får mera, än han eljest fått i utdelning:
Men orri det berör af Ranken; ätt genom eftergift ä sin sida, göra Massan större; så beror det likväl icke af den samma, att afpruta fordi ingarne i en så ojemn proportion.
Och hvad annat skulle ske, örn, enligt det nu tagne beslutet, ingen ränta före Cessionsdagen beräknades?
Efter Calcul skulle nu Fordringsägare på det inom 5 år bestämda liqvidatiöns - sättet förlora g
Procent af siné fordringar.
Meri detta skulle då gälla blott för sådane, sorn insatt sine Capitaler i Discoritérné kort före eller i sjelfvä ålunden af deras obestånd.
De öfrige skulle förlora mera, i mån af den tid deras CapitaIfer inneståtf; Nemi., för fett halft år ioj procent för ett helt år 12 pröcerit, för säne af 15 p'ri/- éent ocli så vidare.
3Qi 39?
Stais- och Banco-Utsk.
BetäniartdeH.
Man vill anmärka, att de, sorn sä lang tid qvarhällit sina Capitaler i Disconterne, må väl vidkännas denna förlust.
Men må det tillåtas mig fråga, om det är brottsligt af Capitalisten att åtnöjas med 3 procents
Ränta eller ännu möra, om det förtjenar näpst att man begagnar lagliga af Konung och Stander audtoriserade utvägar till sina penningars förräntande, elier örn Hazarden skall bestämma förlusterne vid en Rnnqveroute?
Ty en ren Hazard är det i sanning, att deri ena Fordringsägaren kan hafva 2 års intresse uplupna på sin fordran, och den andra intet.
För att öfvertygas härom, behöfves icke mera, än att blott erindra sig, det 3 procents Reverser, åtminstone här i HufvudStaden emottogos i allmänna rörelsen vid större liqvider, såsom mynt, då den uplupna Räntan beräknades och godtgjordes man ifrån man, hvarom dessa reverser bäst sjelfve vittna, medelst de täta påtecknade Ränteuträkningar.
Om fördenskuld en sådan Obligation på 1000 R:d och ett år gammal blifvit i liqvid emellan enskilda emottagen den 3o:de sistl.
September, och en annan af samma valeur, men utgifven samma dag, äfven blifvit på förenämde sätt nyttjad, så skulle den ena föilora g procent af sin lagliga
Discontfordran och den andia 12, hvilket utredningssätt icke kan vara rättvist emellan lika qualificerade Fordringsägare, och sålunda icke haller bör af det allmänna begagnas.
Man invänder val, att Ranken redan gjort all den up. offring, som är möjlig.