Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Apolhekares förlust af dess privilegium för begagnande af distillerings-pannor till större rymd och antal än tillåtet är, eller för andra, än pharmaceutiske behof, vore orimligt och orättvist, då enahanda förbrytelse af annan person kunde försonas med 33 Riksdaler ii 6 sk. böter.
Vid 4° §• a) att någon modification i detta stadgande borde eg a rum, enär det ofta inträffade, att förseglingen af bränvins-redskap icke kunde på den dertill utlysta dagen medhinnas, samt att, då pannerymden mätes af olila justerare, böter borde åläggas den, som^ blefve beträdd med origtig justering.
Vid 42 «$*• a) att såsom vilkor för förtärande af bränvin på stället måtte stadgas, att sådan förtäring må inskränkas till måltiderna; b) att stadgandet i denna §. vore obestämdt och nog strängt.
Vid 43 $. a) att det föreslagna minimum af t kanna bränvin, som en hvar skulle ega att försälja, borde förhöjas till i kanna, på sätt 1835 års Författning förskrifter, så vida man icke vill än vidare föröka lönn-krogarnes antal; b) att redaction af r morn; måtte sålunda förändras: —„ —„ ”icke lofgifven på andra ställen, än gästgifvaregård^, krogar, värdshus och källare, med flere tiUåVhe utminnteringsställen och sådane, der mat derjemte förläres;” jBev.'Lag-samt Allm.
Bes v.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 15. 3 c) alt trafikerande allmoge, som vore försedd med egen malsäcV, borde ega rätt att tillhandla sig bränvin i mindre qvantitet, än en fjerdedels kanna; d) att husbonde må vara oförhindrad att äfven i mindre qvantitet än en fjerdedels kanna utlemna bränvin till torpare och statfolk; e) att sista perioden af 2 morn., som börjar med orden: ”Skolande Magistraten &c.’’ må erhålla följande förändrade lydelse: ”Skolande de personer, som slik närings-rätt tilldelas, antingen hafva ställt borgen för skattens utgörande, eller densamma i förskott erlagt;’’ Q att början af 3 mom. må, i likhet med motsvarande stadgande i i835 års Författning, erhålla följande lydelse: ”Äfvenså tillkommer det Kongl. Maj.ds Befallningshafvande att å landet, sparsamt och efter noga ompröfvande, sedan vederbörande Pastor och socknemän blifvit hörde, meddela tillstånd under ofvannämnde vilkor &c.;” g) att i fråga om rättigheten till indragning af krogar, som i samina moment förekommer, må tilläggas: att sådan indragning äfven kan ega rum "af annat föranledande” än på anmälan af Pastor och socknemän; h) att orden: "endast tjenlige” böra, i fråga om personer, som lill bränvins-försäljnings bedrifvande kunna antagas, uteslutas; i) att Konungens Befallningshafvande, äfven utan tillstyrkande af Pastor och socknemän, må kunna förordna om anläggning af krog, i händelse behofvet sådant skulle påkalla.
Vid 44 $. a) alt 1 momentet måtte erhålla en förändrad redaclion, emedan eljest hvar och en, som i Stockholm köper bränvin i parti, skulle komma att plikta, och att förthy ordet: ”uppmätas” måtte utbytas emot ordet: ”utmätas” b} alt i andra momentet närmare måtte utredas och bestämdt uttryckas, huruvida majoritetens beslut är bindande för andra än dem, som derpå ingått, samt om skillnad göres emellan köpa eller skänka och emottaga bränvin, och huruvida bränvin till eget husbehof får innehafvas; c) att stadgandet i 2;dra mom, vöre ändamålslöst, enär, äfven x 4 B ev.- Lag" samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskott ens Utlåtande Nso i5. den händelse., att alla Ledamöterne inom en församling ingå på den ifrågavarande föreningen, denna likväl icke kunde vara bindande för längre tid, än så länge församlingen består af samma ledamöter; d) att åt communerne måtte öfverlåtas att vidtaga nödiga be stämmelser till förekommande af bränvins införande inom deras områden; e) att rättighet måtte meddelas de menigheter, som afsagt sig bran vins-bränning, att med vitesbeslämmelser förbjuda införsel af bränvin lill afsalu inom socknarne, samt att å sådane beslut söka Kongl. Majrts
Nådiga sanction; f) alt communerne må ega cernera sig emot införsel af bränvin, äfven utan skyldighet att afsäga sig rättigheten till bränvins-bränning; g} att förbudet emot bränvinsföisäljning å torg vore olämpligt, och att denna §. innehölle så många förbud, att intet ställe funnes, hvarest bränvinsföisäljning vore tillåten ; h) att under de i ardra momentet stadgade böter måtte inbegripas utländska spirituosa, såsom vin, rumm, cognac och arrac.
Vid 45 $. a) att stadgandet om förbud emot utdelning af brännvin i bodkamrar, äfven utan betalnings vöre obilligt, enär unge köpmän ofta icke egde något annat boningsrum, än en kammare innanför boden ; b) att ordet ”försuljningsrummet'' måtte utbytas emot ordet ”försäljning s stället."
Vid 46 S a) att gästgifvare äfven må inbegripas under detta stadgande och att sålunda må börjas med ordet ”Gästgifvare’’, Källare etc. samt att orden ”utan att mat derjemte för den, det begär, finnes alt tillgå.” utbytas emot en mera positiv term, nemligen ”utan att mat derjemte förtäres;” b) att föreskriften del n ät å minuteringsställen bo vara alt tillgå, endast ger anledning till eludering af detta lagsladgande, då många ej begära mat till brännvinet.
Vid 47 $. a) att stadgandet om gästgifvaregårdarnes tillslutande å Söndag vore olämpligt, då resande ofta om Söndagar dit anlända; b} att emellan denna och 5i §. en motsägelse syntes ega rum, i fråga om näringsställens igenstängande under Gudstjensten.
Be v.- Lag- samt Allm.
Besv och Ekon.-Utshottens Utlåtande, N:o /5.
5 Vid 48 $. aj) att sista mom. må sluta vid ordet ”Tillståndsbref'* och tillägget: ”hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt som behofvet möjligen medgifver” försvinna, såsom öfverflödigt.
Vid 51 ,$'• a) att denna §., sådan den nu befunnes, gåfve anledning till den fråga, om dörren tili ett näringsställe icke ens nattetid får vara stängd.
Vil 52 f aj) att detta stadgande, såsom varande olagligt, måtte npphäfvas, så att den, hvilken eger lätt utminutera bränvin, äfven må kunna utbekomma fordringar för det bränvin han på credit utlemnat; bj) alt stadgandet uti cbnna §. stöde i strid med 58 §., hvarest beskattning för utminuteiing af bränvin vöre föreskrifven.
Vid 53 §. aj) att stadgandet om husbondes ansvarighet för tjenstehjons förseelser emot
Föi fattningen vore högst farligt, och innebure en frestelse för ett elakt tjenstehjon att hämnas på sin husbonde; bj) att slutet af denna §. måtte erhålla följande förändrade lydel se: ”så vida visas kan, att sådant skett, till följd af husbondens befallning, utan afseende på, om ban vistats hemma, eller icke.” Vid 54 $. aj) alt det i denna §. gjorda undantag för Soldater vore olehöfligt, enär desse icke borde belraglas annot lunda., än som andre resande.
Vid 55 f. aj) att köpare af bränvin må kunna antagas såsom ojäfvige vittnen, äl\ en i fråga om det bränvin, de sig Kjelfve tillhandlat, och ali förthy denna §, må erl ålla enahanda lydelse med stadgandet i Kong).
Majlis Nådiga Föiordning om hvad, som för iagttagas till behörig efterlt fuad af Kongl. Majlis Nådiga Stadga under den i5 Juni iSoo, angfende brån vinsbränningen i ii ket, samt deras ansvar, som sannia Stadga öfverträda, nemli - 6 B c v.- Lag- Samt Allm..
Besv. och Ekon-Utskottens Utlåtande, N:o i5. gen : ”Vid alla händelser, då åtal göres på oloflig bränvinsförsäljning, kan köparen, utan hinder af denna hans åtgärd, så vida han för öfrigt ojäfvig finnes, till vittne åberopas och i denna egenskap edeligen höras.”
Vid 56 $. a) alt förbudet emot försäljning af bränvin under forsling, till mindre belopp än i5 kannor, vore obilligt och onaturligt, ifråga om egen product, och kunde dessutom latt eluderas, då det icke beloge rättighet att försälja i5 kannor lill i5 serskilde personer, nemligen i kanna åt hvar och en; b) att minsta beloppet af det bränvin, som under forsling får försäljas, mätte bestämmas till kannor,- men att sådan försäljning endast får ske jemte kärlet; c) att de orter måtte uppgifvas, der missbruk med bränvins-gårdfarihandel inrotat sig och förbudet emot försäljning under forsling af mindre belopp än i5 kannor, endast å dessa orter ega tillämpning; d) att orden *’på en gäng’’ i andra morn. måtte utbytas emot orden: ”till en och samma person.”
Vid 58 $. a} att minimi-afgiften för gästgifvaregårdar borde nedsättas till i R:dr Banco; b) att föreskriften om bevillnings-afgifternes bestämmande till likhet med hvad i 1835 års Författning finnes stadgadt, vore öfverflödig och borde från förslaget utgå; c) att hränvins-minuterings-afgiften måtte afskaffas och serskild bevillning åläggas för rörelsen, enligt 2 Art. Bevillnings-Förordningen.
I Vid 5g $. a) att, då Bonde-Ståndet för sin del beslutat, alt Lands-fiscals-tjensterne skola indragas, ordet ”Lands-fiscaler” borde utur denna §. utgå; b) alt föreskriften om anmälan hos Kongl. Majst, för att Kronob Fogde eller Länsman skola kunna förordnas att anställa visitationer utom deras districter borde uteslutas.
Bev - Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N'.o i5.
7 Vid 60 §. a) att de i denna §. citerade lagrum borde till deras innehåll i §. anföras, enär föreskrift blifvit lemnad, att Författningen skall, till allmänhetens kännedom, finnas å hvarje minuterings-ställe anslagen; b) att tiden, då visitation ej får, utan ansvar, anställas, måtte förändras sålunda, att, i stället för tiden mellan kl. 10 om aftonen till kl. 4 om morgonen, bestämmes den mellan kl, g om aftonen och kl. 5 om morgonen.]
Vid 63 S. ' a~) att början af denna §. må förändras sålunda: ”Ålla i denna Författning utsatte böter vare målsegarens ensak, derest han saken vid
Domstol sjelf ulförer,” samt senare delen af samma mom. förändras sålunda: ”instämde och utförde,” då skola böterne till hälften emellan angifvaren och åklagaren fördelas/' i följd hvaraf orden ”målseganderätten” eller | af böterne, skulle uteslutas.
Vid 64. a) att i händelse den i föregående §. föreslagne förändring anlages, deraf skulle blifva en följd, att 64 §.
1 mom. slutar vid ordet ”bristen, ” och att senare perioden utgår; b) att i öfvrenstsämmelse med Lagens stadgande i 10 Capitlet Utsöknings-Balken, ingen må kunna hållas längre än två månader i fängelse för bristande tillgång af böter, som enligt Författningen ådömas, och att den föreslagne förvänd]ings-tariffen måtte, i öfverensstämmelse dermed, rättas. c) att vid bristande tillgång af böter målseganden och dé fattige måtte brista mark om mark.
Vid 66 S. a) att stadgandet om Författningens uppspikande på hvarje ställe, der bränvin försäljes i minut, borde, såsom varande olämpligt, utgå; b) att 1 mom. af denna §. må sålunda förändras: ”Af denna Författning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje ställe, der försäljning af bränvin vger rum^ \ försäijnmgsrummet uppspikadt, vid bot af 10 R:dr 8 Bev.- Lag- samt Ali n.- Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o /5.
Banco,” emedan i det af Utskotten föreslagne stadgande, gäatgifvaregårdar icke voro inbegripne ; c) att vid senare mom. följande tillägg måtte göras: ’’Från hvilken tid allt hvad förut i delta ämne varit stadgadt, kommer att till kraft och verkan upphöra.”
Vid den förnyade granskning af Utskottens ifrågavarande uti Betänkandet, N:o j afgifna förslag, som Utskotten, i anledning häraf, anstalt, hafva Utskotten, efter noggrannt öfvervägande af desse anmärkningar, beslutat, att, med frånträdande al Utskottens berörde förslag i vissa delar deraf, föreslå Rikets Ständer följande förändringar och tillägg, nemligen : V^id Z~] §. att stadgandet i sista puncten af i mom. om förlust under 2 år af rättigheten till bran vins-bränning för den, som tredje resan beträdes att denna handtering ololligen utöfva, måtte utsträckas till så väl de i 36 §., sora alla de i §. omförmäldta fall, och att följagtijgen 37 §. må erhålla följande lydelse: ”1 händelse bränvins-bränning, då densamma, enligt denna Författning, icke är tillåten, verkställes af någon, ehvad han dertill eljest vore be rätligad eller icke, bote han fyra gånger beloppet af den afgift, som för den dervid nyttjade bränvins-brännings-redskap, om den lofligen varit brukad, skolat erläggas, efter samma beräknings-grund, som i näst föregående §. säges, likväl så, att böterne ej må understiga Trettiotre Riksdaler 16 sk.
Den, som beträdes att tillverka bränvin under den tid, då bränvins-bränningen, för något serskildt fall, blifvit af Kongl. Maj:t i JVåder inställd, skall böta fem gånger beloppet af afgiften, enligt ofvan stadgade beräknings-grund; dock att böterne icke tuå understiga Femtio Riksdaler Banco.
Nyttjar någon till bränvins-bränning, då den inställd är, redskap af större rymd, än den högst tillåtne, straffes han serskildt derföre, som i 36 §. säges.
Beträdes någon att utöfva bränvins-bränning med ostämplad redskap, skall han derföre, utom det ansvar, hvartill han, enligt denna och näst föregående Jy, i öfrigt kan hafva gjort sig skyldig, vara förfallen att böta Tjugu Riksdaler.
Uti Bcv-- Lag- samt elllin. Besv.- och El oris Utskottens Utlåtande, N o fö. q
Uti alla i denna och nästförgående §. omförmälda fall, vare de vid förseelsen nyttjade redskap och det i bränneriet vid beslagsliilfället befintliga bränvin, jemte de käril, hvari det förvaras, förbrutnej ”och vare den, som tredje t esan begår någon af dessa förbrytelser, derjemte för två år förlustig rättigheten att bränvin tillverka.”
Med afgift, som i denna och nästföregående §. såsom beräkningsgrund för böterne, omförmäles, förstås den i tariffen utförde årsafgiff.
Vid 43§• alt, i fråga om anläggning och indragning af krogar, Konungens Befallningshafvande icke ovilkorligen må vara bunden af Pastors och sockne-männens beslut, utan hädanefter, såsom hittills, ega att derom efter omständigheterna förordna; i följd hvaraf Utskotten föreslå följande föiändrade redaclion af 43 §.
''Försäljning af bränvin under en fjerdedels kanna vare, så i stad, som på landet, icke lofgifven på andra ställen, än sådane gästgifvaregårdar samt värdshus, källare och andra tillåtne närings-slällen, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå.
Är gästgifveii-hållningen fördelad emellan flere åboer, tillkommer nämnde rättighet endast den åbo, sorn efter tur gästgifveriet besörjer.’’ N ! Kongl.
Maj;ts Befallningshafvande ege alt, efter Magistratens och stadens äldstes hörande, årligen bestämma det för hvarje stad erforderlige antal af värdshus, källare, spisqvarter eller näringsställen, der, på sätt bär ofvan sagdt är, bränvin må utminuteras, och hvilket antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att till dylik näringsrätt antagas och bibehållas endast tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer, hvilka antingen ställa borgen för skattens utgörande, eller densamma i förskott erlägga.
O O Äfvenså tillkommer det Kongl. Majrts
Befallningshafvande altå landet, sparsamt och efter noga ompröfvande, sedan vederbörande Pastor och socknemän, ”samt der sä anses nödigt, äfven Här ads-Eätt blifvit hörde” meddela tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer tillstånd, under ofvannämnde vilkor, lill enahanda försäljning af bränvin, på obestämd tid, men icke utöfver ett år, å ett elier annat ställe vid segelled, samt vid sommar- och vinter-vägar, som, ulan att vara landsvägar, allmänt begag Jbih. till bl, St, fröt, 1840 och 1843 Sami, 2 AJd. i3 Haft. 2 lo B ev.
- Lag- samt Allm Besv. och El on.-Ul skottens Utlåtande, N:o io. ra~; äfvensom, der behofvet för forslande det synnerligen fordrar, vid allmänna lands- och farvägar; och ege Kong1. Maj:Ls Befallningshafvande derjemte att, vid förut varande innehafvares afgång, eller då närings-rätligheten af dem förverkas, eller på deiom af Pastor och socknemän gjord anmälan, efter omsländigheterne omflytta eller indraga sådane öfverflödrge vätdshus, spisqvarter och näringsställen.
Pastor å landet vare pligtig alt hvarje år vid Vahlboigsmässo-socknestämma inhemta socknemännens yttrande, huruvida något värdshus, spisqvarter eller näringsställe med ofvannämnda minulerings-rätlighet inom socknen bör indragas, och, i sådan händelse, göra anmälan derom hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande.
Om vid Grufvor, större Bruk och lleri egårdar, samt Manufacturier, värdshus för resande erfordras och rät ig! et åstundas att, under förutnämnde vilkor, der utminutera bränvin, skall tillstånd för inrättande
,af dylika värdshus sökas hos Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, som, efter Pastors och socknemännens hörande, derom förordnar.
Genom de i denna Förordning gifne stadganden om bränvii s-försä'joing afses icke någon rubbning af den försäljnings-rätt, som
DistilleringsBolaget i Stockholm, enligt conlract., tillkommer.
Vid 44 S- att ordet: ”uppmätas” må utbyfas mot ordet: ”utmätas” och att senare momentet af denna §. må utgå; hvarigenom 44- §• kommer att erhålla denna lydelse:
''Bränvin må väl i hela fastag, större eller mindre, försäljas, men icke utdelas eller ”utmätas” å öppna farvägar eller offentliga samlings platser pa landet, i segelleder, i ut- och landtbamnar samt vid stränder, ej eller å torg, i hamn eller å öppen gata inom stad, icke eller vid marknad i stad och på landet.’’
Den häremot bryter, höte 20 R:dr B:co och blifve derjemte, vid h\aje slikt fall, förlustig det brännvin, han dit medföit, Lid 4^ §•
•’ alt lill förekommande af lönnkrögeri det stadgande måtte, såsom ett serskildt moment, i denna §. införas, att den, som, ulan att vara berättigad till biänvins-minutcring, tillåter, att det hos honom köpta bränvin, till större eller mindre del, inom hans hus förtäres, gjort sig förfallen lill enahanda ansvar, som för ohfbg bränvins-försäljuing, samt att, i i följd häraf, 45 §. må sålunda redigeras: B c v.- Lag- samt Allni Besv. och Ekon.
Uti a 'ande, N:o x5. il
Den, som i minut försäljer brännvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången Tio R:dr, Sker sådan förbrytelse andia gången, skall lian plikta Tjugu R:dr.
Föröfvas dylik förbiytelse tredje gången, eller oftare, bote dea tilltalade hvarje gång Fyratio Riksdaler Banco.
Är •oloflig bränvinsförsäljning af art och beskaffenhet, att kunna hänföras lill krogrörelse, bote förbrytaren, soto ofvan i hvarje serskildt fall stadgadt är; och vare det i försdjningsrummet befintlige bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes forvaradt, beslag underkastadt och förverkad!, lill enahanda fördelning med btiterne.
"Till enahanda ansvar vare äfven den förfallen, sorn, ufai att till b rila vins-min ateria g vara berättigad, tillåter, att det hos honom köpta brännvin må i större eller mindre del inom hans hus förtäras.”
Uti öppna salubodar, bodkamrar och på contoir eller Apothek, må icke bränvin, med eller utan droguer eller andre ti 1 Isattser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas.
Sker det, ligge i tväböte, emot hvad här ofvan för hvarje fall är stadgadt.
Vid 46 Gästgifvare äfven må inbegripas under det i denna §. införde stadgande, och att §. förthy, må erhålla denna ly delse: ”Gästgif vare,” Källare och Värdshusvärdar samt Spisqvarters eller Närings-idkare, som rättighet till bränvins-minutering innehafva, skola, derest de försälja bränvin, utan att mat derjemte, för den det begär, finnes att tillgå, vara förfallne lill enahanda ansvar, sam för oloflig brän vinsförsäljning här ofvan finnes stadgadt.
Vid 53 >§.: att, mel förändring af slutperioden, 53 §. må erhålla denna lydelse :
I fråga om åtal för oloflig bränvinsförsäljning, ansvare mannen för hustruns åtgärd, änskönt hon förebära skulle, att förbrytelsen, utan hans vilja och vetskap, tillkommit; husbonde vare ock ansvarig för dylik förbrytelse, vare sig, att den blifvit begången af hans lagstadde tjenstehjon eller bränmästare och andre i hans arbete antagne personer, ”så vidd visas kan, itt sådant skett med husbondens vetskap och tillåtelse.”
Vid 56 §,: alt det i denna §. åberopade stadgande måtte lill innehållet i §:n införas, hvarigenom densamma erhåller enahanda lydelse med 56 i nu gällande Författning, samt att i 2:dra j 2 B ev.- Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon -Utskottens Utlåtande, N:o 15, momentet af Utskottens Förslag må, såsom ett förtydligande tilläggas orden : ”till samma person ” och fä Utskotten sålunda föreslå följande redaclion af denna §.
: T ill J (Bekommande af utländskt bränvins insmyg ande, bör å bränvin, dl det sändes ifrän stad med fartyg, som passerat Saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna of Tullkammaren utfärdas, innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifne, tillmer kningsb evisäfvensom när bränvin föres ifrän Skärgård sjöledes, slikt tillverkningsbevis bör varan åtföljs.
Afven bör, dä bränvin fores landvägen, till större partie än 60 kannor, detsamma åtföljas af ett lika be skaffad t tillverkningsbe vis.
Uragtlåter någon, hvad sålunda föreskrifvet är, hvarunder dock Skeppsbesättningens förråd, räknadt till 4 kannor pä man, ej inbegripes, vare det utan bevis förda bränvinet förbrutet, derest egaren ej gitter med tillverkning devis, eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma är af inhemsk tillverkning»
Finnes detsamma vara ä utländsk ort iillverkadt, straffes förbrytaren såsom för olof ig införsel.’’ Under forsling af Bränvin inom landel, vare det förbjudet vid äfventyr af varans förlust och böter såsom för oloflig bränvins-minutering, att ''till samma person” på en gång försälja mindre belopp än i5 kannor.
Vil 58 §. alt för de Gästgifverier, hvilka endast 5ro att anse såsom skjuts-ombytniugS-stälien, minirni-beloppet af bränvins-minuterings-afgiften må bestämmas till 3 R:dr Banco samt stadgande härom af entihanda innehåll med 2 momentet, 35 §. uti 1835 års Författning införas; hvadan denna §. skulle komma att erhålla följande lydelse l
De Gästgifverier, hvilkas innehafvare vilja i minut försälja bränvin och andra brända elier distillerade spiritoeusa drycker, komma alt för denna försäljningsrätt, utom den vanliga bevillningen, erlägga ifrån Sex lill och med Femtio Riksdaler Banco> samt tillåtna värdshus, källare, spisavarter eller näringsställen, ifrån och med Tjugu till och med Ettband rade Riksdaler, efter deras mer eller mindre förmonliga rörelse, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilka icke allenast må, utan äfven böra, bestämma en högre afgift, än den här i allmänhet stadgade, då afsättningen anses vara af den utmärkta betydenhet, allden, jemnförelsevi§ m,ed andra värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning. B ev.-Lag- s:.mt Allm Eesv- och Ekön,-Utskottens Utlåtande, Nio i5, i3 ”Sådane gästgifveriet' hvilka anses endast såsom skjuts-ombytnirgsstä/len och på denna grund åro ifrån bevillning efter aldra Art. i Bevillningsstadgan fria, erlägga minst Tre Eldr, med rättighet för Taxeringsmännen att denna afgift förhöja
Den, som vid marknader, regements-moten, auetioner och andre sammankomster, efter vederbörligt tillstånd, utöfvar sådan bränvins-minutering, äfvensom marketentare i garnizons-orter, hör vid Taxerings-Comileerne åläggas lämplig hevillnings-afgift, i mon af sin rörelse; och skola, till upplysning i berörde afseende, de aucloriteter, som lemnat tillståndet, meddela vederbörande skattskrifvare underrättelse om de personer, sorn. erhållit tillåtelse att rörelse af ifrågavarande beskaffenhet utöfva.
Vid 60 alt liden, då beslagare icke, utan ansvar, i händelse någon förbrytelse ej skulle vara begången, få anställa visitation, bestämmes lill emellan kl. 9 om aftonen och kl. 5 om morgonen, samt att 2 momentet af 60 §. förthy må eihålla denna lydelse:
Banco bot, vägra beslagare att på ofvanberörde ställen visitation företaga; desse vare icke eller något ansvar för densamma underkastade, oansedt någon förbrytelse ej upptäckes, såvida visitationen icke företages emellan ”kl.
Nio o;.i aftonen och Fem om morgonen,då, i händelse någon förbrytelse icke skulls finnas vara begången, beslagaren bote Trettiotre Riksdaler 16 sk.
Banco, egares ensak; Och få Utskotten vidare, i sammanhang härmed, föreslå, alt, i den underdåniga skrifvelse, som vid förslagets till Författningen öfverlemnande kommer att till Kongl. Majrt ingå, Rikets Ständer anhålla, det Kongl. Majit täckes» vid Författningens utfärdande låta i en not till 60 §. för allmänhetens kännedom til ordalydelsen införa de i 3 momentet åberopade lagstadganden.
Vid 6/f att orden, ”och medfJ som förekomma på tredje raden af andra momentet och genom tryckfel origtigt influtit, mätte u* teslutas, hvarigenom berörde moment erhåller följande lydelse: x4 BevA Lag- samt Allm, Besv.- och Ekon.
Utskottens Utlåtande, N:o i5.