Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Del här yttrade klander af hushållningen, i afseende på regleringen af Bankens tjenstemannapersonal, dess löne- och Pensionsstater m. m. vidrör 104 visserligen, på salt Herr Prosten sjelf erkänt, ämnen, som grunda sig på bestämda föreskrifter af Rikets Ständer och deras Banco-Utskott, och der summornas belopp endast till en mindre del varit beroende af Fullmägtiges beslut, och då ingen anmärkning blifvit gjord vid någon Fullmägtiges tillämpning af de gifna föreskrifterne , så torde deras redovisningsskyldighet icke fordra någon förklaring i detta hänseende.
Men då detsamma, ehuru yttradt ”aldeles i förbigående” och under förklarande att man ”icke ansett sig kunna bedomina hvarken det ena eller andra, ” lätlligen kan bland dem, som icke närmare känna förhållanderne, om desamma sprida oriktiga begrepp, tro
Fullmägtige sig icke böra underlåta att meddela nedanstående upplysningar.
Bland de Stater, hvilka uppgifvas vara rundligt tilltagna förekommer först Öfver-St frelsens Stat.
Denna Stat består af 666 R:dr 32 sk.
Honorarium till hvarje BancoFullmägtig, hvilkas antal är bestämdt af Grundlagen.
Det tillkommer icke
Fullmägtige att yttra huruvida detta arfvode för den dem uppdragna befattning kan anses för högt tilltaget, — de vilja endast omnämna , att före 1809 utgjorde det 500 R:dr Specie, som äfven under tiden af det omlöpande myntets vanvärde utbetaltes i silfver och således motsvarade l,333i R:dr Banco i nuvarande mynts värde, eller dubbelt emot hvad de nu innehafva.
Den fördelning på vissa hufvudtitlar, under hvilka Bankens utgifter i dess hufvudböcker och i de tryckta sammandragen deraf upptagas, ökar ej dess utgifter, men underlättar öfversigten.
Det skulle vara lätt att förändra denna fördelning, möjligen kunde den förbättras, men äfven i sitt närvarande skick torde den, med någon omsorg egnad åt granskningen, uppfylla sitt ändamål.
Herr Prosten fäster sin uppmärksamhet vid personalens antal, som enligt Reglementet består af 94 ordinarie tjenstemän, 12 Extra och 29 Personer vaktbetjening (eller tillsammans 125 personer).
Fullmägtige få härvid fästa uppmärksamheten derå, att enligt 1835 års Reglemente och före den af Fullmägtige vidtagne förändrade organisation af BancoVerket, bestod den lönta personalen af 126 ordinarie tjenstemän med tur, 22 (Extra) utan tur och 29 Vaklbetjente, eller tillsammans 177 personer.
Således har den aflönte personalen vid Banken blifvit minskad med 42 personer, ehuru i allmänhet omfånget af Bankens affärer sedan 1835 betydligen ökats, hvilket torde ådagalägga att dess styrelse icke uraktlåtit hvad på densamma kunnat an - 105 ankomma, för alt genom förbättrad organisation och ändamålsenligt användande af tillgängliga arbetskrafter, nedsätta den erforderliga personalen.
Herr Prosten yttrar sig hafva hört, att större och rikare Banker i andra länder förvallas väl med en fåtaligare personal.
Fullmäktige vilja icke be strida, att så kan vara förhållandet, men de tro, att behof ve t af personalens storlek vid en Bankförvaltning heror på arten och formen af dess rörelse.
Sålunda behöfver t. ex. en Girobank, hvars rörelse hufvudsakligen är inskränkt till upp- och afföring af poster, anvisade på löpande räkningar, vanligen i stora summor, vida mindre personal än en Bank, som derjemte idkar en vidtomfattande sedel- och lånerörelse.
Men så vidt Fullmäglige ega sig bekant, betvifla de att någon utländsk Bank, med en rörelse, erfordrande lika arbetskraft', som den Svenska, drifver den med mindre personal eller gifver denna proportionaliter mindre löner.
Exempelvis få Fullmäglige lill jemförelse framlägga en på officiella uppgifter grundad öfversigt af Engelska Bankens förvaltningskostnad för det år, som slutade den 29 Febr. 1852.
(Se Report from the Committee of Secrecy on the Bank of England Charter 1832, Appendix N:o 18, 17, 9, 11 och 19.)
Denna Banks rörelse (med undantag af dess förvaltning af statsskulden), består vanligen endast i discontering af vexlar på kortare tid, i förskotter å eller uppköp af skattkammarsedlar, i hållandet af löpande räkningar med enskilte, staten och med egna filialafdelningar, i commissionsrörelse för vissa större Banker, samt i uppköp och försäljning af ädla metaller.
Den utgifver inga sedlar å mindre belopp än 5 £ St. (mer än 60 R:dr B:co).
Svenska Banken lemnar lån på fastigheter, erfordrande en vidtomfattande pröfning och bevakning af säkerheten, å till och med ett minimum af 200 R:dr, samt mot lös pant å ett minimum af tili och med 2 R:dr; den utställer sedlar å 8 sk.; med ett ord dess göromål måste i förhållande till det penningevärde de röra erfordra mångdubbel arbetskraft.
Engelska Banken hade år 1831, 940 Tjenstemän och Vaktbetjenter med en aflöning af 211,903 £ 10 S. 10 p. (i medeltal för hvar och en 225 £ ä 12 R:dr
Om man derifrån afdrager 405 personer för förvaltningen af Statsskulden, återstå 535 för den egentliga Bankrörelsen eller mer än 3 gånger så mångå, som Svenska Banken använder, hvars aflöningsstat utgör 114,270 R:dr.
Engelska Bankens hela förvaltningskostnad, utan att inberäkna förluster eller den till
Regeringen erläggande ersättningen för stämpelafgift å dess sedlar, samt med afdrag af 40,000 £ St. beräknade såsom ränta å värdet af dess byggnader, i &
Revisorernes Berätt, ang.
Bancoverket.
106 utgjorde 299,400 £ St. (å 12 R:dr
Svenska Bankens förvaltningskostnad steg år 1841, då den, af orsaker som Unders t yrelsens förklaring upplyser, var till den uppförda ziffran mycket hög, till R:dr 297,177 R:dr 22 sk. och år 1842 till R:dr 213,648: 42 sk. 8 rst., år 1843 till R:dr 241,193: 30 sk. 10 rst. eller i medeltal för dessa 3:ne år till 250,640 R:dr.
C. F. HORN. M. C. BERGVALL. N.
SANDBLAD. JOH. OLSSON. AUG. von HARTMANSDORFF.
JOSEF WALLIN. FRANS SCHARTAU. BERNHARD ROSENBLAD. A. L. PETTERSSON. C. NORMAN. G. B.
Med utlåtande Öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar.
Till Herrar Itanco-Fullniägtige.
Genom Remiss af den 21 sistlidne December, tecknad å ett bestyrkt Transsumt af det bos Rikets Höglofl.
Ständers sist församlade Herrar Revisorer vid sammanträde i Banken den 4 i berörde månad hällne Protokoll, hafya Herrar Fullmägtige infordrat
Understyrelsens utlåtande öfver ett af Herr Prosten Sandberg till samma Protocoll aflemnadt skriftligt anförande, innefattande åtskillige, i förbigående, framställde anmärkningar vid Bankens förvaltningskostnader.
Understyrelsen, som då denne remiss den 5 Januari detta år härstädes föredrogs ansåg nödigt att låta densamma hvila på bordet till ett annat sammanträde, får nu, efter det Chefen för Boksluts- och Ekonomie-Afdelningen uti ämnet meddelat upplysningar, härigenom ödmjukeligen afgifva det utlåtande, hvartill Understyrelsen ansett omförmäldta anförande föranleda; Och beträffande först Herr Prosten Sandbergs yttrande, att bland extra administrationsutgifter för år 1842 förekommit 566
R:dr för renhållning, hvartill Herr Prosten förmenat den talrika Vaktbetjeningen kunna begagnas, har Understyrelsen skolat upplysa, att berörda kostnad utgöres af följande, under serskildta titlar upptagna, poster, nemligen: l:o för renhållning i rummen 152 R:dr 12 sk. hvaruti icke inbegripes den dagliga städningen uti 80 ä 90 rum, hvilken verkställes af Vaktbetjeningen, ulan blott skurning och sådan renhållning, 108 hvartill
Qvinnor måste användas; 2:o renhållning i Corridorer, uthus m. m. 145 R:dr 16 sk., hvilken post endast innefattar betalning för aftiädeskärlens afhemtning och den dervid nödige rengöringen samt för skurning i förstugor och trappor en gång hvarje år och 3:o Gaturenhållning omkring
Bankens 2:ne hus samt brunnen å Jerntorget 266 R:dr 32 sk., hvilken gaturenhållning, efter årligen förrättad Entrepreiiadauction, upplåtes åt den minstbjudande och i följd deraf mycket varierat, så att densamma kostat åren 1836, 120 R:dr; 1837, 149 R:dr; 1838, 180 R:dr; 1839, 200 R:dr; 1840, 178 R:dr ie sk.; 1841, 200 R:dr; 1842, 266 R:dr 32 sk.; 1843, 150 R:dr och 1844, ll4R:dr 24 sk.
Och hyser Understyre i sen den öfvertygelse, att det icke kunnat vara Herr Prosten Sandbergs allvarliga mening, det göromål af nyssbesagde beskaffenhet hvartill hästar och körredskap erfordras, kunna åläggas Bankens Vaktbetjening, som ändock alltid bar mycket trägen och mödosam sysselsättning, derest Herr Prosten tagit närmare kännedom af de handlingar, hvarå utbetalningarne sig grundat och hvilka återfinnas bland LåneAfdelningens till Herrar Revisorers Räkeilskaps-Afdelning aflemnade verificationer.
Vidkommande derefter de för an vändt skrifpapper anmärkte 2412 R:dr 8 sk., så utgöra de kostnader, som i räkenskaperne upptagas under rubriken skrifmaterial, skrif- post- och läskpapper, icke någon tillförlitlig måttstock för den årliga åtgången, enär Räkningen: ”Egentliga Administrations-Utgifter” genast debiteras för värdet af det papper, som från Magasinet aflemnas till utdelning, men deraf en större del kan finnas oanvänd från det ena året till det andra.
Enligt de sedan år 1837 inom Boksluts- och Ekonomi-A fdelningen förde specialer, hafva årsqvantiteterne af post- och skrifpapperssorterne varierat emellan 309 och 366
Ris, och värdet deraf samt af lask- och omslags papper uppgått på sätt som följer, nemligen: åren 1837 till 1975 R:dr 4 sk., 1838 till 1913 R:dr 16 sk., 1839 till 1577 R:dr 40 sk., 1840 till 2020 R:dr 32 sk., 1841 till 2199 R:dr 32 sk., 1842 till 2412 R:dr 8 sk. och 1843 lill 1980 R:dr.
Om nu i betraktande tages, att ända till och med år 1842 ifrån hvilken lid serskilde papperssorter förfärdigas till en del tryckta documenter, post- och skrifpapper jemväl användes till Depositions-Afdelningens Attester och Invisningar, Cassa-Afdelningens Insätlningsbevis, Låne-Afdelningens pantsedlar och qvittencer, till Rotlar, Anmaningsräkningar, Reversblanketter, Polletter och Sedel-Contorets Afskrifningsbevis m. m., äfvensom till alla böcker i skrifpapper format; att för dessa behof år 1842 åtgingo 102 Ris; att Bankens 4 CancellieExpeditioner samma år utqvitterade 66| Ris; så befinnes att till alla öfriga behof åtgått omkring 170 Ris, en qvantitet, som 109 ej bör finnas öfverdrifven af någon, som är närmare bekant med omfånget af Bankens rörelse.
Visserligen har, på sätt Herr Prosten Sandberg uppgifver, 1290 R:dr 30 sk.
B:co år 1842 utgått för skrifpennor, nemligen för 1030 Bundtar å 24 sk. med 515 R:dr och för 1752 bundtar ä 21 sk. 3 rst. per bundt med 775 R:dr 30 sk., men likväl bör härvid märkas, att den sednare af dessa poster utgör hela årsbehofvet och att den förre deremot, såsom varande fyllnad i föregångne årets lefverance, icke rätteligen kan anses tillhöra 1842 års omkostnader.
Då dessa 775
R:dr 30 sk. fördelas icke blott å Bankens 94 Ordinarie Tjenstemän, enligt Staten, utan äfven på Verkets Extra Ordinarier, som då utgjorde något öfver 50, hvilka sednare ock hafva behof af pennor till sedelskrifning och annan tjenstgöring, belöper sig på en hvar 5 R:dr 8 sk.
B:co eller vida under hälften af hvad Herr Prosten Sandberg beräknat, eller 20 R:dr
R:gs för hvardera, och ändock mindre om åtgången för Öfverstyrelsens Herrar Ledamöter samt Banco-Utskolt och Revisorer tillägges.
Unclerstyreisen kan för öfrigt icke bestrida riktigheten af Herr Prosten Sandbergs förmälan, att större och rikare
Banker i andra länder förvaltas val med fåtaligare personal; men ingen af dem lärer, efter hvad Understyrelseu kunnat inhemta, drifva en så beskaffad Sedel- och Lånerörelse, som den Svenska, hvilken utgifver lån å 2 R:dr och sedlar å så små valeurer som 8, 12 och 16 sk.
Under loppet af år 1843 t. ex. var antalet af utgifne lån på guld och silfver 14,862 st. och hela lånesumman 403,066
R:dr, så att hvarje lån per medium besteg sig tili endast 27 R:dr.
Ett nära lika antal lån liqvideras antingen contant eller genom omsättning och för omkring 1200 st. bland de förra blefvo panterne försålde på auclion till godtgörande af Bankens fordran i capital, ränta och auctionsumgälder, hvarefter öfverskottet, understundom bestigande sig till några runstycken eller skillingar, sedermera i tio år skall hållas pantegarne tillhanda och således från det ena året lill det andra bokföras och balanceras.
Det rörelse-capital, Banken tillskapar genom sedlarne å 16, 12 och 8 sk. valeur, uppgår till något öfver 2 millioner R:dr eller 8 å 10 millioner stycken sedlar, hvilkas bibehållande i rörelsen årligen kostar 30 å 40,000 R:dr Banko, oberäknadt aflöning till flere Tjenstemän, som eljest voro obehöflige.
Att förvaltningskostnaden vid desse och andra dylika förhållanden måste blifva dyr, bör icke vara oväntadt.
Hvad serskildt beträffar det ovanligt höga belopp, hvartill dessa kostnader år 1841 uppg ingo eller 297,177 R:dr 22 sk. 2 rst.
B:co, får Understyrelsen upplysa dels att deruti inbegripas 7954 R:dr 27 sk. 9 rst. utgifter för Banco-Utskottet 110 odi Rikets Höglofl.
Ständers samma år församlade Herrar Revisorer samt 4999 R:dr 28 sk 3 rst. för då fullbordade reparationer å Bancohusen, och dels att, till följd af Verkets nya organisation, hela forrådet af papper lill skillingssedlarne, motsvarande flere års behof och bokfördt till 59,457
R:dr 40 sk. på en gång öfverlemnades till Sedel-Contoret och ingick i Sedellillvei kningskostnaden för det året, hvarigenom ock denne bestiger sig lill icke mindre än 110,000 R:dr eller utöfver en tredjedel af hela förvaltningskostnaden 297,177 R:dr 22 sk. 2 rst.
B:co. Om den af Herr Prosten Sandberg anmärkte åtgärden att contra hera örn förfärdigandet af 740 trälårar med jernband och lås, som skulle kosta 9 ä 10,000 R:dr och vara ämnade att deruti förvara Bankens Metalliska Valuta, torde Herrar Fullmägtige, som i detta afseende radlort sig med Rikets sist församlade Sländers BancoUtskott, bäst vara i tillfälle alt meddela nödige upplysningar, hälst Under'Styrelsen icke eger annan olliciel kännedom om ämnet, än sorn innefattas uti Understyrelsens Memorial af den 6 November och den 24 December 1841, dels om användbarheten af 2:ne modellskåp till förvarande deruti af Bankens redbarheter, och dels med uppgift huru stort antal af de dertill afsedde skåp, Understyrelsen ansåg erforderligt för inpackning af Bankens sedlar, sedelblanketter, säkerhetshandlingar och alla de böcker, som äro oundgängligen nödvändige för skötande af Bankens dagliga rörelse.
Hvad slutligen beträffar Herr Prosten Sandbergs anmärkning om Bankens många Stater; så enär, på sätt Herr Prosten äfven medgifver, Rikets Höglofl.
Ständer sjelfve godkänt och antagit berörde Stater och sådant skett efter noggrann pröfning och öfvervägande, lärer något utlåtande derom icke vara erforderligt.
Remisshandlingen varder härhos i ödmjukhet återställd.
G. A. BRAKEL. N. R. KRUSE. C. NETHERWOOD.
GRAPENGIESSER. A. QVISTBERG. L. S. A.
Med infordradt utlåtande öfver åtskillige af Herr Prosten Sandberg hos Rikets Höglofl.
Ständers sist församlade Herrar Revisorer framställde anmärkningar, rörande Bankens förvaltningskostnader.
Till Rikets Högloflige Stander.
Öfver de anmärkningar mot förvaltningen vid Tumba Pappersbruk, under åren 1841 ocb 1842, som blifvit framställde dels af Herrar Revisorer, dels i ett Revisionsberättelsen bifogadt utlåtande af Herr Prosten Sandberg, hafva förklaringar afgifvits af de under tiden Inspekterande Fullmägtige, i afseende på dem tillhörande åligganden, och af Bruksförvaltaren, hvilka bär under Litt.
A. och B. bifogas.
Beträffande de förslag, Herr Prosten Sandberg ansett Herrar Revisorer böra underställa Rikets Ständer, få Fullmägtige serskildt yttra sig vid afgifvande till blifvande Banco-Utskott af den i Reglementet föreskrifna berättelse, rörande förvaltningen af Tumba Bruk.
C. F. HORN.
M. C. BERGVALL. N. SANDBLAD. JOH. OLSSON. AUG. v. HARTMANSDORFF. ABR. Z.
FRANS SCHARTAU.
BERNHARD ROSENBLAD C. NORMAN. G. B. APPELQVIST. C. O. Ossbahr.
Med utlåtande öfver Herrar' Revisorers anmärkningar, angående förvaltningen af Tumba Pappersbruk.
A. Till Fullmäktige i Rikets Stämlers Bank.
Af Rikets sednast församlade
Revisorer hafva några anmärkningar blifvit gjorda, i afseende på fullgörandet af de Inspecterande Fullmägtigen vid Tumba tillkommande åligganden under den tid, då denna befattning varit undertecknad uppdragen.
(Under de 2:ne år, hvars förvaltning blifvit af sednaste Revisorer granskad, har befattningen att vara Inspecterande Fullmägtig öfver Tumba varit uppdragen åt mig, Bernhard Rosenblad, från början af år 1841 till medlet af Juli samma år, samt från den 9 April 1842 till samma års slut, med undantag af en kort tid under Juli oell Augusti månader sistnämnde år, då detta uppdrag var öfvertaget af Herr Landshöfdingen Grefve Horn, samt åt Herr Presidenten von Hartmansdorff' från medlet af Julii 1841 till den 9 April 1842).
De gjorda anmärkningarne äro följande: l:o ”Ehuru 232 §. i 1841 års Bancoreglemente stadgar, att Inspecterande Fullmägtigen skall under början af sista qvartalet hvart år, i samråd med Tumba Bruksförvaltare och Pappersmästare, uppgöra förslag till så väl arbetsplan, som utgifts- och inkomstberäkning för följande året, hvilka förslag till Banco-Fullmägtiges pröfning och stadfästelse öfverlemuas, har likväl, så vidt af handlingarne kunnat inhemtas, någon sådan arbetsplan, hvarken för 113 ”år 1841 eller för år 1842 blifvit afgifven; i följd hvaraf ock de veckorapporter öfver papperstillverkningens fortgång, som Bruksförvaltaren skall, ”enligt Reglementets 236 §., till Banco-Styrelsen aflemna, icke varit å någon ”förut, behörigen faststäld beräkning af arbete, utgift och inkomst beräknade.”
För att med någon säkerhet kunna uprätta ett sådant förslag, är det nödigt, att äfvenledes med någon säkerhet kunna beräkna, hvilka tillverkningar, sorn komma i fråga att vid Tumba under ett ifrågavarande år ega rum; och detta har vid begge de anmärkta lidpunkterne icke varit möjligt.
Vid 1840 års Riksdag väcktes, såsom allmänt bekant är, fråga om förändring af myntenheten, och Banco-Utskottet föreslog i stället för den nu varande myntenhelen af en Riksdaler Banco en ny, motsvarande en Riksdaler Riksgäld.
En följd af detta förslags antagande bade blifvit, att de fleste formar vid Tumba måst omgöras, alt förråden af sedlar, efter gamla formulären, blifvit obrukbara och att en tillverkning efter nya måst företagas.
Då denna vigtiga fråga vid den tid, förslag till arbetsplan för år 1841 skulle upprättas befann sig i den ställning, att Rikets Ständer bifallit den föreslagne förändringen, men Konungen ännu icke fattat sitt beslut, kunde, under dessa förhållanden, ingen arbetsplan för år 1841 med någon ändamålsenlighet uprättas.
2:o ”Då en del af de Tumba Hufvudbok åtföljande verilicationer funnits ”försedd med Inspecterande Fullmägligens godkännande underskrift och ä ”en annan del åter är tecknadt endast, att räkningen blifvit för samma Full ”mägtig upvist eller företedd, men, efter Revisorernes tanka, Inspectörens ”påskrift i detta hänseende måste åsyfta att lian ikläder sig ansvar för ut”giftens behörighet; anse Revisorerne ifrågavarande påskrift böra vara af ”likartad beskaffenhet och föreslå alt dervid må begagnas ordet ”godkännes.”
Först får undertecknad uplysa, all den egentliga granskningen af ziffrans behörighet i hänseende till de utgifter, som vid Tumba förekomma, tillhör Bankens Controll- och Revisions-Afdelning der såväl Estrad af hvarje månads Gassa räkning med tillhörande verificationer, som, efter fulländadt bokslut, Hufvudboken i dess hela vidd, undergå granskning.
(Se Ordnings stadgan för de serskildta Afdelningarne inom Banco-Verket sidcl. 185, 186, 197).
Afsigten med den Inspecterande Fullmägtigen i vissa fall ålagda skyldighet att påteckna verificationer kan ingalunda vara att på honom från Bruksförvaltaren öfverflytta ansvars- och redovisningsskyldigheten för de utgifter, hvarå räkningen finnes försedd med ifrågavarande Fullmägligs på Revisorernes Berätt. ang.
15 114 skrift. §. 237 i Banco-Reglementet stadgar, att datum af dea resolution, hvarpå någon uphandling eller utgift sig grundar, skall antecknas å hvar och en bland Cassa-verificationerne befintlig räkning, och således får ingen utgift äga rum, utan att den grundar sig på en Resolution.
Men det oaktadt upräknar samma Reglemente i §. 228, bland Bruksförvaltarens åligganden, ”att ansvara för den ekonomiska förvaltningen och redovisa för alla inkomster och utgifter af Tumba Bruks- och Landtegendom med tillhörighe”ter.
” Afsigten med ilen Inspecterande Fullmägtigens åliggande att ”påteckna” vissa verificationer, upplyses bäst af sjelfva det stadgande, hvarpå denna skyldighet grundar sig, nemligen i 12 §. af Inslructionen för Bruksförvaltaren af den 20 September 1827 (stadfästad af Banco-Utskottet vid Riksdagen 1828 —1830) och af följande innehåll: ”Ingen uphandling af betydenhet må ske utan efter anmälan till Banco”Stvreisen samt med dess bifall.
Till verkställande af mindre och tillfälliga ”upköp eller utbetalningar, bör förvaltaren begära tillstånd af den Banco”Fullmägtig, som har speciella inseendet öfver Bruket.”
För alla utbetalningar skall finnas behörig verification samt å denna finnas påtecknad den resolutionsdatum, som desamma anbefaller, eller ock den ofvannämnde Banco-Fullmägtigens egenhändiga påskrift.
”Häraf synes ”tydligt att denna påskrift endast åsyftar att ersätta saknaden af Fullmägti”ges resolution, antingen för anskaffandet af effecter och varor af mindre O : ö ”qvantiteter eller obetydligt värde/’ hvilket anskaffande, enligt 3:dje mornelitet i §.
237, blifvit öfverlåtet lill Banco-Styrelsen, eller vid andra tillfällen, då Fullmägtige på Inspecterande Fullmägtigen öfverlåtet deras resolutionsrätt.
Men uti intetdera fallet hafva de kunnat på honom öfverflytta den ansvarsskyldighet för utgiftens behörighet, hvilken enligt författningarna åligger Bruksförvaltaren.
Då någon räkning eller annan verification för bestridd utgift blifvit för Inspecterande Fullmägtigen upvisad till erhållande af hans påskrift, bar undertecknad Rosenblad vanligen tecknat ordet "godkännes/’ då han befunnit sig i stånd att för utgiftens ”behörighet” i dess hela vidd ikläda sig moralisk ansvarighet.
Men ofta förekomma utgifter, der den härföre nödiga kännedom af alla förhållanden är omöjlig lör Inspecterande Fullmägtigen att ega, men der likväl han ej genom nekande af sin påskrift kan hämma brukslörvaltnineens orubbade °åny eller neka Bruksförvaltaren den tillit till dennes O O O upgifter, hvilket förtroendet af det updrag, Förvaltaren erhållit fordrar.
Om t. ex. för ett arbete, icke tillhörande elen egentliga papperstillverknin - 115 i gen, 2 eller 3 dagsverken erfordrats, om dessa möjligen kunna erhållits för 4 sk., bättre pris, om en fora af ett lass tegel blifvit betald några skilling mer, än hvad den kanhända vid samma tid kunnat erhållas för, eller en räkning å några lampor är för dryg, det kan svårligen den i Slockholm vistande Inspecterande Fullmägtigen bedömma, och dessa utgifter kunna sällan upskjutas till dess han hunnit i detta hänseende vinna nödig kännedom.
Vid dylika tillfällen har formlen för påteckningen å den upvisade verificationen varit ’’upvist’’ eller ”företedd/ antydande att Inspecterande
Fullmägtigen icke funnit något mot den ifrågavarande utgiftsposten att anmärka.
Då dessa begge olika formler för påteckning verkligen innebära ett antydande af olika skäl till densammas meddelande, nemligen, att man i ena fallet ”godkändt” utgiften och att man i det andra icke funnit sig befogad att emot den göra någon anmärkning, så anser undertecknad Rosenblad skäl saknas för deras utbyte mot en enda.
En annan fråga är om icke, då Inspecterande
Fullmägtigens påskrift å verificationerne för en mängd smärre, vanligen redan bestridde utgifter, är endast en formalitet, emedan han svårligen kan densamma förvägra, denna formalitet kunde upliöra och Bruksförvaltaren berättigas att inom en viss bestämd totalsumma, dock med fortfarande ansvarighet för utgiftens tillbörlighet, få använda de erforderlige medlen, utan behof af en sådan påteckning.
I afseende på den kostnad, som undertecknad Rosenblads besök vid Tumba, under åren 1841 och 1842, förorsakat Bruks-Cassan, anförer Herr Prosten Sandberg i dess, Revisions Berättelsen vidfogade, serskildta anförande följande: ”Ibland annat inhemtas af dessa räkningar att Herr Kammarherren ”Rosenblad båda åren 1841 och 1842 uppehållit sig på Tumba 2:ne dagar ”näst före samtlige Herrar Fullmägtiges ditresa, jag säger derföre icke att ”det skett för att rangera om dessa Herrars emottagande, ehuru det kunde ”så tyckas.