Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rustnings-skyldighetens under krigstid förändrande på det sätt, att alla timande förluster och omkostnader för rustningen matte af Statsmedlen bestridas, emot det att Rusthållarne,' jemte åliggande att, vid krigets utbrott, uppsätta tjenstbara karlar och hästar, för hvarje år, som kriget varar utöfver det första, betalte en viss tumma, hvilken förslagsvis blifvit upptagen till 50 Uulrj och ehuru Riksens Ständer härvid funnit, att Staten, som, allt sedan Rusttjenstens införande, genom Contract, varit från en slik skyldighet befriad, icke kan sig densamma ikläda, vid de tillfällen, då utgifterne derföre omedelbarligen drabba Stats-Cassan, och hvilket, om ofvanberörde förslag antoges, skulle inträffa, i händelse, underförstå krigs-året, förlust af hästar och monderingar uppkomme, emedan en ny uppsättning, som äfven kunde ersättningslöst förloras, skulle falla Staten till last; likväl och då 7° Underdåniga Shrifveiser. ett betydligen skiljaktigt förhållande sig företer, om kriget föres utom eller inom Riksgränsen, enär i förra fallet det hendt liga Landets tillgångar vanligen användas till anskaffande af hä. star och Monderings-persédlar, då deremot, i senare händelsen, några utskrifningar utan betalning icke ega rum; få Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes, med afseende a ej mindre de skiljaktigheter i Rustnings-skyldigheten, till hvilka localen och andre omständigheter kunna föranleda, än ock å de olika förhållanden, sorn ett krig inom eller utom Riksgränsen i denna del medförer, i Nåder låta utarbeta och vid nästa Riksdag för Riksens Ständer framlägga ett
Förslag till den förändring i nämnde prestation under krigstid, som E. K. M. i Nåder finner förenlig med Stats-Cassans bästa, samt med de Rustnings-sky Idiges skydd för oberäkneliga och möjligen förstörande lidanden och uppoffringar.
Underdåniga Skrifvelitr. 7l N:o 416.
Uppl. o. godk, hos Ridd. o. Ad. d. 16 Dec. 1823- Preste-Ståndet d. 16 — — Borgare-Ståndet d. 16 •—■ — Bonde-Ståndet d. 17 — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om förräntande af den lill Kongl. Maj:ts Nådiga Disposition ofverlemnade Saltpeter-Fonden. S. A. K.
Sedan, uti underdånig Skrifvelse af den 14 nästlidne Augusti, Riksens Ständer, dels förklarat sig hafva antagit E. K. Mits Nådiga Proposition af den 10 forutgångne Maji, om Saltpetergärdens nedsättande till hälften af dess förra belopp, eller till £ &£ Saltpeter af hvarje mantal, emot vilkor, att den af Kronan hittills bestadde betalning af 1 R:dr 8 sk. £É£:det för sådan Saltpeter skulle upphöra, dels ock, i betraktande deraf att af Saltpeter-Fonden en summa af 5oo,ooo R:dr Banco blifvit af Riksens Ständer till andre behof afsatt, till E. K. M. i underdånighet öfverlemnat, att, med Fondens, efter berörde afdrag, förslagsvis beräknade behållning 473,102
R;dr 10 sk. låta besörja de erforderliga utgifterne för Saltpeter-gärdens uppbörd och transport samt Saltpeter-tillverkningens bibehållande och befordran-, så har hos Riksens Ständer framställning blifvit gjord oin angelägenheten deraf, att Vndtrdaniga Skrifvelser. ofta berörde Font}, hvars ändamål eger ett sS väsendtligt inflytande på hela Riketsi Saltpeternäring, varder förvaltad, på ett sätt, som mest instämmer med Statens fördel, och Fondens fram» tida bestånd, samt att Saltpeter-medlen således bordé, genom utlåning, hvad de öfver behofvet disponible medel beträffar, göras frugtbare; ettorn hvilken åtgärd, Capital-behållningen, genom de Fonden åliggande utgifter, komme att alltför mycket medtagas.
Ständer hafva uti den, i ofvanbexörde måtto, gjorde framställning, funnit sig desto heldre böra instämma, som de Saltpeter.
Fonden åliggande utgifter, enligt uppgjord beräkning, uppgå till 56,250 Rldr årligen, och Fondens ofvanupptagne återstod 473,102
R;dr lo sk», såsom till en del bestående uti värdet •af Saltpeter-pannof, utlemnade till enskilde emot successif betalning samt utlåningar pa längre tid m. m., icke är till dess hela belopp disponibel; och Riksens Ständer få alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E- K.
M. täcktes i Fläder låta på ett, med Saltpeter-F^ondens fram-' tida bestånd och med dess ändamål förenligt sätt, mot Sex Procent, förränta den del derutaf, som, utöfver hvad för Saltpeter-näringens vidmagthållande erfordras, må vara att disponera.
Underdåniga Skrifvelser, 73 4 l 7.
Uppl, o', godk. hos Ridd. o. Ad. d. 16 Dec. 1823 Preste-Ståndet d. 16 — — Borgare-Ståndet d. r6 •— Bonde-Ståndet d. 17 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, om en Dykeri- Commissarien West be c k tillagd Pension m. m. S. A. K.
Genom en vid innevarande
Riksdag väckt motion om understöd af allmänna medel åt
Dyke» ri-Commissarien, Ofver-Commissarien Westhed, har Riksens Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å de uppfinningar, Westhed gjort, dels af förut okände Bergnings-Instrumenter, dels af en ny method att använda de hittills bruklige vid bergningar å djupet.
Oell då desse uppfinningars redbarhet och nytta blifvit vitsordade, så väl af E. K.
Mits Förvaltning af Sjö-ärenderne, som utaf Directionen öfver Dykeri- och BergningsCompagniet, samt, under frågans behandling, derjemte blifvit upplyst: att Westbeck, ledd af nit för saken och, med åsidosättande af alla egennyttiga afsigter, på god tro allmän gjort sine upptäckterj att han lärer vara den ende, sorn kan undervisa och inöfva yngre personer uti Dykeri-redskapens rätta bruk och användande, saint att Westbeck, efter en åt Vetenskapliga 7* Underdånigt!
Shrifvelsert forskningar och allmänt nyttiga företag egnad lefnad, nu vid hög ålder och försvagad helsa, befinner sig uti bekymmersamma omständigheter, hafva Riksens Ständer, med afseende å hvad Salunda förekommit, beviljat Westbeck en årlig pension af 600 Rddr Banco, att, från och med nästkommande år 1824* utgå af besparingarne å Allmänna Indragnings-Staten, dock under vilkor att Westbeck, icke allenast årligen skall undervisa och tilldana fyra Elever uti konsten,att verkställa Letgningar å djupet, utan ock till trycket befordra en fullständig beskrifning å berörde konst med alla dertill hörande ritningar; kommandes dock tryckningskostnaden att af alij männa medel ersättas.
Hvad särskildt beträffar Westbecks uppfinning af en så kallad Watten-lyckta, hvilken vid berg— ningar å djupet förmodas blifva af vida större nytta, än de hittills vid sådane tillfällen begagnade klockor, kikare m. fl. redskap; så enär fullbordandet af detta företag och kostnaden till försöks anställande lärer öfverstiga Wtstbecks en« skilda tillgångar, anse Riksens Ständer sig böra, genom anvisandet af nödige medel, söka befrämja en nyttig upptäckt, som i annat fall, möjligen skulle uteblifva.
Ständer hafva likväl, såsom vilkor för ett sådant bidrags meddelande, trott sig böra stadga: att Westbeck till förvaltningen af Sjö-ärenderne först skall ingifva fullständig ritning och beskrifning öfver ifrågastallde Watten-lyckta, dess sammansättning, huru den skall användas, samt den dermed åsyftade nytta och fördel framför andra lill samma ändamål hittills brukliga Instrumenter, hvar - Underdåniga Skrifvelser. 75 efter och derest
Förvaltningen tillstyrker försöks anställande med rneranämnde lyckta, den dertill erforderliga kostnaden , nu uppgifven till 800 R:dr Banco, nlå af Stats-Werkels medel utgå ; och torde E. K.
M. täckas, uti sådant fall, i Nåder anvisa denna utgift å gide Hufvud-Titeln, I sammanhang härmed få Riksens Ständer, med åberopande af hvad uti deras underdåniga Skrifvelse af den 27 April 1818, i afseende på användandet af så kallade Lifräddnings-batar, framställdt blifvit, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, intill nästa Riksdag, 2:ne Lifräddnings-båtar måtte, på Statens bekostnad, varda byggde; hvarjemte Riksens Ständer till E. K. M.-ts Nådiga bepröfvande öfverlemna, hvarest dessa båtar böra stationeras och om de skola ställas under någon publik
Auctoritets inseende eller om icke snarare de må öfverlåtas till
Dixectionens af Dykeri-Inrätt ningen disposition i så vida nämnde Styrelse förklarar sig villig att desamma emottaga och underhålla.
Widkommande slutligen den' för desse båtars byggnad erforderliga kostnad, som, enligt uppgift skall utgöra omkring 700 R:dr Banco för hvardera; hafva Riksens Ständer velat hos E. K.. M. i underdånighet hemställa, att densamma kunde af g:de Hufvud-Titelns blifvande tillgångar varda bestridd.
Ständer framhärda etc. 76 Underdånigta Skrifvelstri N:o 41I, Uppl. o. gotik, hos Ridd. o. Ad. d. 16 Dec. 1823, Preste-Ståndet d. 16 •— •— Borgare-Ståndet d. 16 — — Bonde-Ståndet d. 18 — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angående utbetalande af ett för Öfver-Commissarien D. Ek, till 5oo R:dr faststäldt arfvode. S. A. K. 1 ill vedergällning för Över-Commissarien JD.
Ek, hvilken under innevarande, likasom undec flere föregående Riksdagar, inom Bevillningsutskottet biträde med upplysningar, författande af Caiculer, Tabeller oell Formulair m. m.; hafva Riksens Ständer anslagit en summa af 500 R:dr Banco, att utgå af de till
Riksdags-utgifter-* nes bestridande anviste medel; och få Riksens Ständer fördenskull hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att vederbörande, som desse utgifter besörjer, måtte varda förständigad, att förenämnde Femhundra Rtdc Banco i behörig ord-t ning anordna och utbetala.
Underdåniga Skrif velter'. 77 N:o 419.
Uppl. o. god k. hos Ridd. o.
Ad. d. 16 Dec. 1823.
Preste-Ståndet d. lfi — —- Borgare-Ståndet d. 16 — — Bonde-Ståndet d. j 7 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, om Randi- Tull- be rakningen och Gränse-Tullarne mot Norrige. S. A. K.
Inom Rits-Stånden äro, under loppet af denna Riksdag, frågor yppade om upphäfvandet af, ej mindre den ännu på flera ställen inom landet bibehållna Randt-TuIl-bevakningen, än äfven af Gränse-Tull-bevakningen mot Norrige. X förra hänseendet har, med erinran, att denna bevaknings-anstalt , som årligen medtager betydliga summor, icke medför någon nytta, utan endast tjenar, att till hinder och tunga för Allmogen samt andre resande, omgärda och skydda åtskilige Fabriques- Inrättningar, blifvit yrkadt, dc-t ytterligare åtgärder måtte vidtagas, i afseenpå Riksens Ständers, vid sista Riksdag, uti detta ämne fattade beslut; i det senare ater är anmärkt, att, till underhåll af den mot Norrige posterade Tull-betjeningen, erfordras årligen 50,486^ Rtdr, och att denna bevakning i högsta grad försvårar en friare Handels-rörelse med Norrige, hvars Innevånare deremot å sin sida icke äro med dylika band beturgade, samt för öfrigt leder till Innevånarnes i Gränse-orterne 78 lindér dani ga Skrifvelse titarmande och försämring i sedlighet, genom en vana vid Lagbrott, då införseln af varor från meranämnde
Rike icke kan derigenom förliitiel ras.
Hvad först angår den Inrikes Tull-bevakningen, så och, enär ej allenast genom den antagna Tariffen för Tull-Bevillnings utgörande samt den i förening dermed uppställda grund, sattsen af en friare handel, utan äfven, derest E. K. M. täcktes i Nåder förordna om en ny organisation af Tull-Styrelsen , bevakningen samt förpassningars ordentliga utfärdande vid varors afsändande emellan Rikets Städer, ali anledning är att förmoda, det Tullförsnillning vid införsel i Rikets hamnar i möjligaste måtto skall förelommas, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att Inrikes Tullbevakningen måtte upphöra, helst densamma, i Riksens Ständers (anka, skulle blifva af så ringa nytta, att förmånen af dess bibehållande icke kan komma i jemförelse med den derigenom Staten tillskyndade betydliga kostnad af 40,585 Rtdr 32 sk.
Beträffande åter Gränse-TulI-bevakningen mot Norrige: så hafva väl Riksens Ständer, vid pröfningen af denna fråga, kommit i erfarenhet deraf, att samma anstalt hitintills förnämligast åsyftat prohibitif-författningarnes vidmagthållande, samt i så måtto varit af behofvet påkallad, som de Svenska Tull-stadgarne befinnas vara från de i Norrige gällande skiljaktige, mea ehuru Riksens Ständer anse att desse bägge Länders författningar skola, genom de nu, rörande Tullväsendet, fattade beslut, komma uti en närmare öfverensstämmelse, likväl och emedan , i dea Underdånigti Skrif v elser. 7g • y y händelse att Ifrågavarande Tullar Indrogos, en mängd oförtullade artiklar skulle , sa lange ej Sveriges och Norriges Tull-inkomster gemensamt uppbäras och proportionaliter fördelas, varda förstnämnde
Bike påförde från det senare, altså och då jemväl hör i betraktande tagas, ej mindre att kostnaden till den vid Gränse-tul— larne anställda Betjeningens underhill lärer, sedan hitintills såsom förbudne, men genom Lurendrägeri från Norrige inpractiserade Artiklar få emot
Tull införas, kunna med mindre förlust än tillförene verkställas, än ock att den lindring, som härigenom åsyftas, skulle ofelbart ske på bekostnad af en betydlig del af Statens påräknade inkomster, hafva Riksens Stander trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet hemställa, det meranämnde Gränse-Tullbevakning måtte bibehållas, så länge båda Staternas Tulluppbörd icke sker för gemensam räkning, eller ock intilldess bägge Nationemes Tull-författningar ställas i så fullkomlig jemlikhet, att ingendera kan erhålla någon vinst på den andras bekostnad; dock vilja Riksens Ständer till E. K. M;ts Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna, om icke personalen vid oftanämnde Tullar må, sedan Prohibitif-Författningarne undergått förändring, minskas till lika antal, sorn innan föreningen roed Norrige var tjenstgörande.
Ständer framhärda etc. 8o T/nderdäniga Skrifvther N:o 420; Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 17 Dec, 1823.
Presie-Ståndet d. 17 — — Borgare-Siandet d. 17 — — Bonde-Ståndet d. 18 — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angående en årligen intill nästa Riksdag utgående afgift till Veneriska smittans hämmande. S. A. K. Sedan E. K. M., uti Nådig Proposition af deri 17 sistlidne Januarii, framställt nödvändigheten deraf, att den vid sista Riksdag beslutna så kallade Treskillings-afgiften till Veneriska smittans hämmande skulle ytterligare fortfara, och flere frågor i följd deraf yppats, angående så väl denna afgifts belopp, ändamål, förvaltning och redovisning, som dess upphörande eller nedsättning, hafva Riksens Ständer, som funnit, å ena sidan, vigten och nödvändigheten deraf, att med kraftige och för ändamålet tillräcklige anstalter, ej mindre i dess upphof, än vidare utspridande, motverka den Veneriska smittan, hvilken, för menskligheten och Fäderneslandet lika förfärliga sjukdom, af en olycklig erfarenhet visas vara långt ifrån utrotad, utan till ock med utbredd i de orter, man förmodat vara från denna farsot befriade, och å den andra, att de härtill af frivilliga sammanskott eller andre tillfäll ige inkomster - Vndtrdånigu Skrifrthtr. komster härflytande medel äro långt ifrån liff— räcklige till ofvan omförmäldte andarnåls vinnande, beslutit: lso
Att en årlig afgift skall till nätta Riksdag utgöras af hvarje mantalsskrifven person , för att, genom Curhusens bibehållande bidraga till den Veneriska smittans hämmande och utrotande. 2:o
Att denna afgift skall utgå, användas och redovisas inom hvarje Län särskildt, samt alldeles skiljas från Hospitalernes och Lazaretternes andra äldre fonder, med det förbehåll likväl, att de härigenom inflytande metkel icke begagnas till andra ändamål, än Curhus-anstalterne, efter behof eller öfverenskommelse inrättade på ett eller flera ställen inom Länen, med mindre, än att nämnde medel å något ställe icke skulle i och för Veneriska smittans hämmande, till fulla beloppet åtgå, då öfverskottet får under de här nedan omförmälde Läns-Directionernes inseende användas för öfriga helsovården inora Länen, särdeles vid påkommande farsoter; samt med undantag af hvad för Norrbottens län särskildt stadgadt finnes. 3:0
Att afgiften bestämmes med ett Minimum, hvarunder den ej får gå, samt ett Maximum, hvaröfver den ej får utsträckas; komminde densamma att deremellan inom hvarje
Län årligen fastställas efter förut erhållen underrättelse, på sätt här nedan omförmäles, om beloppet af det anslag, som från Kongl.
SeraphimerOrdens-Gillei är att påräkna.
Bibänk till Rikt-St, Prot.
IglJ. io:<<< S*ml, 2 B, B 4, 6 8* Underdåniga Skrifve!ser» 4:0
Att minsta afgiften blifver en Skilling Banco årligen för hyarje rpantalsskrifven person. 5:0
Att vid högst trängande omständigheter må Maximi-afgiften för hvarje mantalskrifven person årligen utgöras med fem
Sk i II i riga r Banco. 6:0
Att inom Länen bör, genom Socken* PuUmägtige, en Deputerad väljas från hvarie Hä råd, hviike Deputerade sammanträda på den tid och det ställe, Landshöfdingen utsätter, för att, under dess ordförande, sjelfve öfverlägga och, i händelse af olika meningar, genom Votering per capita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, besluta huru den Comrnittée hör sammansättas, sorn skall årligen intill nästa Riksdag stadga den för följande året nödiga afgiften, samt äfven sättet att utse arliga Revisorer till Räkenskapernas granskning; Häruti deltaga äfvenledes FullrnägtigC från hvarje af de Städer, sorn begagna gemensamma Curtius med landet; men Stockholm och Götheborg anses i detta hänseende såsom särskildta Län. 7:0
Att denna från Hospitals-fonden inom hvarje Län skiljda afgift, må af en tillförordnad
Direction användas och årligen tedovisas inför antingen Länets Pröfnings-Committée, eller ock en annan af innevånarne dertill vald Comrnittée, hvilken, i de om dess sammanträden utfärdade allmänna kungörelser, förut erinrad om detta dess särskildta åliggande, efter skedd granskning af föregående årets räkenskaper, och undersökning om behofvet för det påföljande året, samt, genom Directionens försorg, vunnen underrättelse om beloppet af det anslag, som från Kongl. Seraphimer Ordens Gillet är att påräkna, bör bestämma Underdåniga Skrif velter* 83 den I första puncten otnförmälda afgift, lämpad efter behofvet och inskränkt inom «let stadgade beloppet; Börandes ej allenast berättelsen om nämnde Revision årligen tryckas, och ett exemplar deraf till hvarje kyrka sändas, att från pre» dikstolarne kungöras; äfvensom E. M:ts Seraphimer-Ordens Gille och Sundhets-Collegium »arnt Riksens Ständers Riksgälds-Contoir deraf undfå hvar sitt exemplar, det sistnämnde för att Riksens Ständers Revisorer och Bevillnings-Utskott vid en blifvande Riksdag tillhandahålla, Utan ock i dessa tryckta berättelser äfven utsättas till hvad belopp, Pröfnings - Committéen funnit afgiften skola för det följande året utgå, hvarefer
Debitering och uppbörd af oftanämnde afgift kommer att på förr vanligt sätt, tillika nied de Öfrige Kronoutskylderne, verkställas. 8:0
Att förvaltningen af oftaberörde afgift skall besörjas af en Direction, förordnad i enlighet ined Kongl. Majits Nådiga Instruction af den 17 December 1817 för Directiorierne öfver Curhus-anstalterne till Veneriska smittan» häm: mande. 9:0 Att Norrbottens Län, hvarest inga Guchu» hitintills varit af nöden, må, om ett lika förhållande intill nästa Riksdag fortfar, till andra Oeconomiska behof an vända denna hädanefter utgående afgift, likväl under uttryckligt förbehåll, att, om den Veneriska smittan skulle derstädes yppa sig, skall afgiften användas till dess härn. mande, och den nu samlade fonden förblifva intill nästa Riksdag orubbad, så vida den ej erfordras till inrättande af Curhus; och iakttage* för öfrigt hvad i 6 punkten föreskrifves». 84 UniUrdSniga Skrifvilser, lolo Att det bidrag till Läns-Lazaretterne,' sorn af E. K. M.-ts Seraphimei-orden» Gille kommer att meddelas, till antingen ett bestämdt eller i mån af Hospitals- och Barnhus-fondens tillgångar föränderligt belopp, må emellan namn»' de Eazaretter fördelas, i förhållande till Sjuk-antalet inom hvarje
Län under det näst föregående året; och 11:0
Alt den af Riksens Ständer, vid senaste Riksdagen, åt deras till Stats- Banco- och Riksgälds verkens öfverseende valde Revisorer förbehållna granskning af Seraphimer-OrdensGillets Räkenskaper må utsträckas äfven till redogörelsen öfver Ordens Lillats egentliga fonder, samt Hospitals- och Barnhus-fondens räkenskaper, helst genom tillgång till dessa räkenskaper endast kan utrönas den behållning, lorn årligen varit att påräkna till Lazaretternes understöd.
Eör öfrigt få Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i Nåder an-r befalla Dess Seraphirner-Orden* Gille, att, i öfverensstämmelse med dess den a3 sisth Septerna ber gjorde underdåniga hemställan, vid början af hvarje år ingifva ett, på grund af senast fastställde Markegångs-Taxor, upprättadt förilag å det belopp af Hospitals- och Barnhus-fonden , sorn kan anvisas till Läns-Lazaretternes understödjande, samt att den summa, sorn, efter föregången pröfning, lärer af E. K.
M. i Nåder bestämmas, må fördelas efter d» grunder, Riksens Ständer i underd. upgifvit, hvarjemte Riksens Ständor lika underdåtiigt förmoda , att om Spänne - ZlntUrdiniga Skrifvtlstr, 85 mais prisen skulle någon gång falla under hvad de voro, ilä Seraphimer-Ordens-Gillet, i December månad förlidit år, afgaf dess underdåniga berättelse, och derpå grundade den föreslagna nedsättningen af meranämnde bidrag till JLäns-Lazaretlerne från 19,400 R:d till 8,400 Rtdr, dessa priser ofta skola stiga derutöfver, och HospitalsFonden sålunda icke komma i förlägenhet för tillgång till sistberörde summa, som Gillet uti dess ofvan åberopade berättelse uppgifvit Hospitals-fonden kunna årligen lemna, såsom bidrag till Läns-Lazaretterne.
Riksens Ständer framhärda etc. 86 Undtrdänlga Skrifvehf.
N:o 4ai, Uppl. o. godk. hos Ridd. och Ad d. 17 Dec. 1823, Preste-Standet d. 17 — —- Borgare-Ståndet <!. 17 — —«• Bonde-Ståndet d, 18 — —- Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angående cirid ring och tillagg uti Kongl, Förordnin— ilin geré' d. s 6 Féhruarii 1817, angående Sockenstämmor och Kyrko- Råd, S. A. K, T anledning af väckt fråga om behofvet af ändring uti E. K. M:ts Nådiga Förordning den ®6 Febr. 1817, angående Sockenstämmor och Kyrko-Råd, har i hvad den rörer Socknemännens rösträttighet samt Pastors befattning, Riksens Sländeis n ppmärksatnliet lili f v i t fästad, dels derå att de, som bruka enskilde personers jord, blifvit, genom ifrågavarande förordning, förklarade vid Sockenstämmor icke ega någon rösträttighet, dels ock å det förhållande, att Pastor, efter eger godtfinnande, kan verkställa justeringen af det vid Sockenstämmao förda Ptotocoll, antingen genast efter ilensammas slut, eller ock framdeles, samt att, då någon med ett vidtaget Socken stäm rno-beslutt icke ätnöjes, utan vill deruti suka ändring, kan det ofta, i synnerhet bland den mindre upplysta delen af allmogen, inträffa, att den missnöjde, i okunnighet ont hvad Författningen i dylika fall stadgar, angående £rnis*nöjes anmälande, Underdåniga Skrifvelstr. 87 sadant försummar, hvarigenom beslutet emot horoit! * i nr; er laga kraft och han bl ifver sin talan förlustig.
Riksens Ständer hafva, vid öfvervägande häraf, för nödigt ansett, ej mindre att, då vid Socken sta ro nior öfver lägg ni riga me icke angå några slågs onera eller pra?siationer, utan , endast hvad för ordningen och sedligheten inom församlingen iakttagas bör, rösträttighet matte få utöfvas af alia dero, som ega en sådan rättighet vid Prestval sig förbehållen, utan att de, hvilka bruka andras jord, skola derifrån undantagas, än ock att, till befrämjande af liv^r och en Socknemans rätt, att bevaka och fullfölja sin' talan, det bör åligga Pastor, att vid slutet af hvarje Sockenstämma tillkännagifva, när det dervid hallna Protocoll kommer att justeras; Äfvensom Riksens Ständer i afseende på tiden till besvärs anförande olver, så väl Sockenstämmo- som Kyrko-Råds beslöt, funnit följande böra iakttagas, nemligen: att, då Utdrag af Suckenstammo-Protocoll enskild person tillställes, eller Kyrko-Råds beslut för enskild äfkunnas, bör bésvärs-anvisningen, i förra fallet tecknas å Protocolls-Utdraget, och i det senäte muntligen meddelas; att deremot Sockenstämmo. eller Kyrkoråds beslut, de der angå en hel menighet, böra från Predikstolen afkunnas, jemte tiilkännagifvande för den missnöjde, att, sist inom 14 dagar derefter, vid talans förlust, hos Pastor begära anvisning till besvärens anförande hos E. K. Mits Befallningshafvande elier Consistorierne, att besvärs-tiden der. efter må räknas frän den dag, då anvisningen för desammas anförande meddelades, samt att i SS Underdåniga tSkrifvtlttr.
Öfrigt någon annan, anmälan om missnöje icke må vara af noden, utan besvärandens talan an'aes bevarad, enär den fullföljes uti ofvan föreslagna ordning.