Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagutskottet bordt fästa en större uppmärksamhet vid alla de puncter, som Motionairen framställt, emedan hvarje punct är ganska vigtig, samt i synnerhet och på anförda skal, önskat, att alla värjemåls-eder måtte afskaffas, såsom icke blott onytlige, men i högsta grad förderflige. 5:o Af Herr Biskopen Doctor Faxe, som dels anmärkt, att då uti Motionen fanns bestämdt uppgifvet hvad som ansetts nödvändigt att ändra, nemligen hittills brukliga Edsformulairer, hade det, enligt 33 §.
Riksdagsordningen, tillhört Utskottet, att i pröfning deraf ingå och fullständigt Utlåtande meddela, och att, om Utskottet egt anledning att undandraga sig granskningen af andre Edsformulairer, än. de som äro intagne i Rikets allmänna Lagar, Utskottet åtminstone bordt pröfva dessas beskaffenhet, dels ock, på flere anförde skäl, förenat sig med Herr Doctor Wallins yrkande, att värjemåls-eden måtte helt ^ch hållet upphöra.
878 Lagutskottet:
Betänkandets, 6:o AF Herr Prosten Forssell, som yttrat enahanda åsigter med Herr Biskop Faxe. 7:0 Af Herr Prosten Östberg, som på anförde grunder icke kunnat förena sig med de Ledamöter, som ansett värjemålseden alldeles böra försvinna ur Lagärne ; och hvad vittnes-eden angår, ansett det vara af yttersta vigt, att den som kallas till
Domstol för att vittna, ej måtte tillåtas aflägga hvarken
Ed eller vittnesmål, så framt han ej är försedd med sin Lärares betyg om Christendoms-kuKskap och frägd; och 8:0 Af Herr Professoren Doctor Knös, sorn förenat sig med Herr Biskopen Doctor Faxe.
Lagutskottet, som efter företagen granskning af hvad emot Utskottets afgifne Betänkande blifvit anmärkt, anmodat Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, att öfver det hos Högloft; Ridderskapet och Adeln af flere Ledamöter framstälde förslag, att underdånig önskan borde hos Kongl.
Maj:t anmälas om en sådan, af Kongl. Maj:t till förordnande granskning af nu föreskrifne Edsformulairer, som Motionairen afsett, uti gemensamt Utlåtande med Lagutskottet deltaga, får nu, sedan sistnämnde Utskotts tanka i detta ämne blifvit Lagutskottet meddelad, först för egen del, och derefter, i förening med Besvärs- och Ekonomiutskottet, afgifva det yttrande, hvartill återremisserae föranleda.
Betånkanäett.
873 LagUtsioltet kan, livad värjemålseden angar, icke dela de Ledamöters inom Högv.
PresteStåndet öfvertygelse, hvilka ansett denna Ed höra från Lagstiftningen helt och hållet uteslutas.
Utom den11a utväg att frambringa sannningen, delden ej annorledes kan utletas, skulle otvifvelagtigt många brott blifva outredde och obestraffade, och uti frågor om Lägersmål , der detta bevisnings-sätt allmännast användes, och oftast är det enda tillgängliga, skulle den lägrade qvinnan betagas all utväg att af lägersmannen erhålla biträde tili Barnets underhåll och uppfostran, s^mt anledningar till Barnamord deraf uppkomma.
Erfarenheten har i öfrigt fullkomligen ådagalagdt, och att om än någon gång skälige anledningar förekommit, att mened genom en fullgjord värjemåls-ed blifvit begången, de fleste till värjemåls-ed dömde, efter erhållen Lesinnings-tid och de föregångne varningar af Presterskapet, som af Domaren vanligen föreskrifvas, heldre än att blottställa sig för mened, erkänna och underkasta sig ansvar för sina fel; och enär Domaren har uti Lagen sig förelagdt, att endast uti nödfall dömma till värjemåls-ed, hvilken föreskrift
Utskottet äfven förmodar iagttäges, har Utskottet ansett sig icke ega anledning att tillstyrka den i fråga om värjemåls-eden åsyftade Lagförändring.
I afseende å hvad i öfrigt emot Betänkandet blifvit anmärkt, anser LagUt?
Lagutskottets Betänkanden. skottet detsamma icke föranleda till anpan vederläggning å dess sida, än åberopande af de skäl, som innehållas i Betänkandet; dock får, i anledning af den anmärkning Friherre Posse gjort derom, att enligt hans förslag vittnes-eden aldrig komme att afläggas före vittnesmålets afgifvande, Lagutskottet härvid yttra, att om än Utskottet i denna del origtigt fattat Motionairens mening, och således ett af de skäl bör förfalla, som Utskottet emot det förändrade sättet för vittnes-edens afläggande anfört, äro likväl de öfrige fullt beståndande, och i Utskottets tanka ti 11- räcklige grunder för det afstyrkande till denna del af motionen, som Utskottet afgifvit, och hvarvid Utskottet äfven nu förblifver.
Vid pröfningen af det hos Högloft.
Ridder skåpet och Adeln framstälde särskiltda förslag, hafva Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonorniUtskotten, hvardera för den del, som deras yttrande bordt tillhöra, funnit de så väl af allmänna Civil-, Criminal- och KyrkoLagen föranledde, som i öfrigt genom Rikets ekonomiska Författningar till efterrättelse föreskrifne Edsformulairer, i likhet med hvad äfven bos Högloft.
Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, ega flerfaldige brister, hvilka genom förändrade tider och omständigheter blifvit ännu mera märkbara, och således trott dessa
Eder påkalla en snar förändring; men då denna, enligt Utskottens LnyTJtskotttts Bttånknnden, gg t omdöme» erfordrar dels tillgång på en fullständig samling af gällande Edsformulairer, ibland hvilka en del finnas uti särskilde locala författningar inom länen stadgade, och således endast genom vederbörande auctoriteters biträde kunna erhållas, dels en noggrann jemförelse sinsemellan, samt med Rikets Grundlagar och öfrige Författningar: åtgärder, hvilka Utskotten ansett sig icke nu vara i tillfälle att med behörig sorgfällighet vidtaga, förmoda Utskotten det åsyftade ändamålet vid ett sådant förhållande icke lämpligare kunna vinnas, än om Riksens Högloft.
Ständer ville hos Kongl. Maj.t framföra en underdånig önskan, att Kongl. Maj:t, efter inhemtade nödiga upplysningar i ämnet, täcktes i Nåder anbefalla en noggrann granskning och omarbetning af ifrågavarande Edsformulairer, med förständigande till vederbörande, att dervid iagttaga: del Edsformulairerne blefvo öfverensstämmande med Grundlagens och gällande Författningars anda : att icke något deruti föreskrefs, som låge utom gränsen af den Tjenstemans befattning, sorn borde Eden aflägga: samt slutligen, att Edsformulairet icke stadgade andre åligganden, än deni, hvilka kunde honom skäligen affordras, och till hvilka , hvar och en, med fast föresatts att noggrant iagttaga sina skyldigheter, kunde förpligta sig, utan farhåga, att igenom föreskrifter, enligt sin natur omöjlige att uppfylla, nödgas bryta 88a Lagutskottets Betänkande ingångne förbindelser, hvilkas helgd endast genom fordringarnes lemplighet kail orubbad bibehållas.
Utskotten tillstyrka alltså vördsamligcn Riksens Höglo!!.
Ständer, att underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med Utskottens nu yttrade åsigter mätte beslutas; hvilket dock till Riksens Högloft.
Ständers vidare pröfning liemställes.
Stockholm den 7 Augusti, Tv:o i/f’7».
Ankom den i<) Aug. 1 Sa 3g Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts Betänkande, öfver RiksdagsEnllmagtigen Nils Insulins Memorial, angående Mätnings sätt et af Hö och Kol. I anseende till de flere olägenheter,, Sorn skola uppkomma genom det hittills: brukliga mätningssätt af Hö, cTå det merendels på Parm-mätarens godty eko beror, om Farmen kommer att innehålla flere eller färre Pund än vara bör, har RiksdagsFullmägtigeu Kils Insulin, uti till Heder v:,.
Lagutskottets Betänkande», 8^3 BondeStåndet ingifvet Memorial, föreslagit, att Parmning af Hö belt ocb hållet afskaffas och att deremot vägning antagest, till hvilken ända ordentlig våg borde inrättas vid sådane Hamnar, der handel med Hö eller leveranser deraf förrättas, samt icke annat Hö uppvägas, än det som är Så torrt, att icke vigten genom fugtighet förökas; och som ingen ordentlig controll skall ega rum vid Iiol-försäljning, så har Insulin vidare hemställt, att vid ali handel om hränne-kol, så väl Säljarens som * Köparens dervid begagnade säckar böra vara krönte och deras storlek dervid tydligen utsatt.
Sedan Lagutskottet ansett denna till dess enskilda åtgärd remitterade Motion vara af den beskaffenhet, att Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet borde med Lagutskottet uti gemensam pröfning deraf deltaga; så har densamma hos Utskotten kommit i öfvervägande; och som dervid inhemtats, att Utskotten, uti deras gemensamma Betänkande under N:o 88, i anledning af Kongl. JVIajrt Nådiga Proposition angående ny Författning om mått, mål och vigt, ibland annat tillstyrkt, att, allestädes vid Torg och Hamnar, Pyndare, hvilket är detsamma som större vågar, skola, efter den modell LandmäteriContoiret föreskrifver, nyttjas till uppvägning of Hö och Halm, samt Allmänna Besvärsoeh Ekonomiutskottet jemväl, uti afgifyet 8F4 Lagutskottets Betänkanden, Betänkande N:o 60, i frågan om nödvändigheten af krönte Kolskrindor och angående Kolmätare dels erinrat om de härom redan gällande författningar, dels föreslagit sådant ytterligare stadgande, som. till betryggande af Köpares och Säljares ömsesidiga säkerhet vid försäljning af brännekol ansetts nödvändigt; så finna Utskotten sig i anledning af nu ifrågavarande Memorial icke hafva annat att tillgöra, än att, med åberopande af hvad sålunda redan blifvit hos Riksens Höglofh Ständer föreslaget och hemstäldt, 1111 meddela yttrande i anledning af Motionairens framstäldte förslag, att de säckar matte krönas och mätas, som vid brännekols försäljande nyttjas; och få Utskotten dervid förklara, att, då mätning med säckar icke är ett allmänt försaljnings-sätt, och säckarnes krönande icke medförer den dermed åsyftade säkerhet, heldst ett så beskaffad! mått kan genom tvättning till rymden minskas, utan att stämpeln, som skulle intyga måttets vigtighet, derigenom försvinner; så hafva Utskotten icke ansett sig böra tillstyrka något stadgande om kolsäckars krönande och antagande såsom godkändt mått; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers vidare pröfning vördsamligen hemställes.
Stockholm den i3 Augusti 1823.
Lagutskottets Betänkanden. §85 N:o i48.
Ankom d. ig Aug. i8a3.
Ständers Lag- samt Allmanna Besvärs- och Ekonomi- Utskotts Betänkande öfver RiksdagsFullmägtisen Herr C. Huldts Meviorial om Sjö-Lagens öfverseende 711. 711.
RiksdagsFullmägtigen för Stockholms Stad, Herr C. Huldt, har uti Memoria], som från Vällofl.
BorgareStåndet blifvit till Bag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens åtgärd remitteradt, andvagit: 1:0 att Rikets SjöLag behöfver en nästan fullkomlig omarbetning, för att blifva mera lämplig till närvarande tids förhållanden; att dessa besannas af dess ålder och de stora förändringar, som efter SjöLagens utgifvande nästan i alla verldsdelar egt rum; att i synnerhet såsom högst skadlige förekomma de många omvägar, hvarmed SjöRätts-mål, efter nu gällande Författningar, måste behandlas, och att en förkortad
Rättegångsväg alltså blir högst nödvändig, så vida ej Skeppsredare och Befraktare alltför betydligt skola förlora; i anledning hvaraf hemställes, att en Committé måtte förordnas att härom besörja, sammansatt af i ämnet sakkunninge personer, bestående af arne CommerceColle - 886 LagUtskottets B et (inkandin. gii Ledamöter, en i Lagfarenheten bevandrad man, en erfaren SjöMilitaire ,' som tillika fört HandelsFartyg, anie Grosshandlare, som varit eller äro Skeppsredare, och cn Coopvaerdie-Skeppare, desse sednare valde inom sine egne Societeten 2:0
Att då Kongl.
CommerceCollegium, efter nuvarande Författningar, ieke med noggranhet kan förekomma missbruk af Svenska SjöDocumenters undfående af obehörige Skeppare, heldst erfarenheten visat, det så dane blifvit tilldelade Skeppare af fremmande Nationer, i synnerhet från Pomern, Mecklenburg, Preussen och Finland, hvilka Skeppare, sedan de, nästan endast för att erhålla dessa Documenter, förskaffat sig Borgarerätt i någon Svensk Sjöstad, och aflagt Fd att Fartygen varit deras egen tillhörighet, Öfvergifvit Riket och till fördel för de Länder, hvarest de haft sine verkliga hemvist, begagnat Sveriges vänskapliga förhållande med andra Magter, för att i fremmande hamnar borttaga de Fragter, som utan detta missbruk kunnat tillskynda Fäderneslandet betydlige inkomster, så böra dessa intrång uti en fri Sjöfart undanrödjas, hvartill såsom lämpligaste medlet föreslås tillsättandet af en Committé", bestående af en Ordförande, som hör vara Ledamot af Kongl.
CommerceCollegium, aure Bruksegare, en för Jern- och en för Manufactur-tiliverkningen, aure Grosshandlare, som äro Skeppsredare och drifva utländsk handel, aure Fabri - LngUtshotttts Betänkande», 887 queurer uti Ylle- och Tygvafnader, samt 2:11c Slöjdc-Idkare, som arbeta Exportabla Varor, hvilken Committé, under benämning af BerédningsCommitte, borde få sig uppdraget sådane Måls beredande, som angå Rikets Tillverkningar, Handel och Sjöfart, innan de till afgörande hos CornmerceCollegium förekomma, och 3:o, att de Refrlementariske Författningar, som blif /t vit glfne till befordrande af en strängare Tulllaevakning, nog långt sträckt sig till förfång för en fri Sjöfart, och för syftemålet alt befordra elen förra; men tillbetydlig del undertryckt den sednare, utan att eftersinna, det begge delarne böra och kunna bestå med hvarandra.
Bland dessa Författningar anser Motionairen vara Kongl.
SeglationsOrdningen den 1 2 Februari 1820, i anledning hvaraf så väl Stockholms Stads Grosshandels- som CoopvaerdieSkeppareSocieteter, strax efter samma Författnings kungörande, uti underdånig ansökan till Kongl. Maj:t framställt sådane förändrindringar, som Deputerade trott vara lämplige, hvilken ansökning, vid Memorialet i afskrift bilagd, Herr Huldt begärt måtte vid detta Riksmöte tagas uti närmare öfvervägande.
Hvad således blifvit framställt hafva Utskotten behörigen öfvervägat, samt dervid i afseende på frågan om.
SjöLagens öfverseende och förbättring inhemta!, dels att Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers vid 1815 års Riksdag gjorda under - 888 LagUtskottett Betånkanden. dåniga anhållan, att SjöLagen jemte de rörande Coopvaerdie Sjöfarten utkomne Författningar måtte varda öfversedde och förslag till förbättring af desamma författadt, med nådigt bifall till livad Rikets Ständer sålunda begärt, förordnat Ledamöter uti en särskild Committé, hvilka borde ett sådant arbete företaga och verkställa, dels ock, att så vidt Committerades emellan särskilde
Ämbetsförrättningar delade tid kunnat medgifva, Committerade efter en förberedande granskning af gamla SjöLagen jemte de dermed gemenskap egande Författningar, företagit utarbetningen af Förslag till en ny och förbättrad SjöLag, det Committerade förklarat sig ej eller vilja underlåta att så skyndsamt som möjligt är, och med arbetets grannlagenhet kan förenas, söka fullborda; men att, då grunderne för denna gren af Lagssiftningen måste vara enlige med de grunder, som följas uti Rikets allmänna Lagstiftning, och således i frågan om brott och straff, väsentligen bero af den under Redaction varande CriminalLagen, en ny SjöLag icke synes kunna förr än i sammanhang och på en gång med hela nya Lagverket förväntas.
— Utskotten anse sig alltså i denna fråga icke hafva vidare att tillgöra, än att ett sådant förhållande till Riksens Höglofl.
Ständers kännedom anmäla.
Då Rikets Ständer åt ett Särskildt Utskott uppdragit att utarbeta Förslag till l.aglJtskottcts Bttånianden.
88g en bättre reglering af cle Administrativa Ämbets- oell Styrelse-Verken samt Rikets Ämbeten och Tjenster, och den af Motionairen väckta fråga om tillförordnande af en CommerceCollegium underordnad ständig Committé, för beredande af sådane mål, som angå Rikets tillverkningar, handel och sjöfart, innan de till afgörande hos CommerceCollegium förekomma , synes ega oskiljaktig gemenskap med Särskildta Utskottets befattning; så få Utskotten till Riksens Högloft.
Ständer hemställa, om icke Herr Huldts Motion i denna del må till Särskildte Utskottets handläggning Öfverlemnas; hvaremot, och då den ifrågastälde granskningen af SeglationsOrdningen lempi igast torde böra företagas i sammanhang med den fråga, angående ändringar uti Förordningen till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, som i anledning af Kongl.
Majrts Nådiga Skrifvelse blifvit af samtlige RiksStånden till Lagutskottet remitterad, Utskotten vilja framdeles i denna del af Motionen sig vidare utlåta.
Detta hemställes vördsamligen till Riksens Högloft.
Stockholm den i3 Augusti i8a3. g9o LngUtskotiets BetHnkandcnl ]NT:o 149- Ankom den 37 Augusti i8a3* Betänkande öfver det af sanitelige Resp. RiksStånden till Lagutskottet Remitterade Håglöf.
Ut* skottets Me?norial af den 5\te sistlidne Junii, angående bestämdt stadgande, huru i sådane fall, då en å Bankens Auction försåld fastighet inropas af förre egaren, vid liqui* den bor förhållas.
Uti berörde Memorial liar Hpglofl.
BancoUtskottet anmält, att sedan, i anledning af under sista Riksdag, af Bankens FiscalsÄmbete väckt fråga, huruvida en Banquens Gäldenär må ega att å BancoAuction inropa en honom sjelf förut tillhörig
Egendom, utan annan skyldighet än att till Banken inbetala livad å lånet icke får qvarstå, och styrka, att Egendomen antingen icke är besvärad med någon annan Inteckning, eller att de öfrige
Inteckningshafvarne afstått från deras pretention å penningenedsättning, samt om en sådan Gäldenär skall vara skyldig att uttaga, eller berättigad att erhålla Salubref, i grund af ett så beskaffadt Inrop, Riksens Ständers Banco- och Lagutskott uti gemensamt Lagutskottet'
RetdnkanJen, £$t gemensamt betänkande förklarat, att Utskotten funnit det Vara nog klart, enligt Kongl. Förordningarna den 22 Martti 1770, den 19 Augusti 1789 och den i5 Junii 17O2, det Gäldenär, vid skeende inrop å Auction af sin dertill af Banken anslagne o
Egendom icke kunde åtnjuta större förmån un hvarje annan blifvande Köpare deraf, och således vöre pligtig fullgöra allt hvad angående Köpeskillingens betalning, samt uttagande af Köpebref med det mera är i författningarne utstakadt; hvarföre Utskotten ansågo någon förklaring öf OO O ver ofvan omförmälde författningar med särskildt stadgande härom icke kunna, såsom varande en. ofelbar följd af de i ämnet gifne föreskrifter blifva erforderliga; hvilket Utskottets så beskaffade förklarande intogs i BancoRcglementet, för att tjena till rättelse för BancoStyrelsens åtgärder; så har likväl sedermera inträffat, att uti en Rättegång emellan Hans Excellcnce StatsRådet m. m.
Herr Grefve Rudolf Cederström, i egenskap af Förmyndare för Hr Stallmästaren Frih. Anders Cederström å ena, samt Banken å andra sidan, angående ett af den sistnämnde på Bankens Auction den 9 October 1816 verkstäldt inro p af en honom förut tillhörig, men för bristande inbetalning lagligen uppbuden och försåld fastighet, Kongl. Muj:ts Högsta Domstol, under hvars pröfning målet slut - LagUt skottets- Betänkande?!. ■ 5 7 gp2 Lagutskottets lietånkandett. ligen kommit, medelst Nådig Dorm deri 26 April 1820 , ansett Bankens på grund af ofvanåberopade
Författningar fullföljde yrkanden om liq viden m. m. för det ifrågavarande inropet, enligt hvad orden lyda: såsom stridande både mot allmänna begreppet om onödigheten af egne fordring gars lifgifvande och emot Kongl. Förordningen den 1g Augusti 178g samt äfven hvad tillförene varit öjligt > icke kunna vinna bifall; meri på den grund att Haris Excellence Herr StatsRådet Grefve Cederström låtit Kongl. HofRätteus gifne
Dom, hvilken innefattade Köpets återgång under utstakade vilkor och förbehåll, vinna laga kraft* pröfvades rättvist, att utan vidare afseende på de å Bankens sida gjorde anmärkningar mot HofRätteris behandling af målet* låta vid dess meddelade
Domslut förblifva; och som Rikets Ständers Revisorer år 1820 framställt detta förhållande till BancoUtskottet, dels såsom en anledning för sådane med Bankens säkerhet och tredje mans rätt förenlige jemnkningar af betalningsgrunderne i dylika fall, som till förekommande af beständige coliisioner med högsta Domare-magten, härefter kunde blifva oumgänglig, och dels såsom ett allmänt bevis på nödvändigheteri att, då Bankens rätt i en eller annan måtto finnes beroende af särskilde Dornares olika Lagtolkning , ej åtnöjas med andre förklaringar* än sorn genom deras beskaffenhet öch tillkomst ega full kraft af Lag och eri Lagutskottets BetAnkaniien. gej deraf följande osviklig verkan; så har Bäncolltskottet anhållit, att Rikets Högiofl.
Ständer ville inhemta deras LagUtskotts utlåtande öfver följande tvänne alternativer: 1:0
Om i enlighet med Banco- och LagUtsköttens vid sista Riksdag gifne förklarande, Gäldenär, sorn å Banco-Aiiction inropar en honom förut tillhörig
Egendom, skall anses pligtig fullgöra allt hvad angående Köpeskillingens betalning samt uttagande af Köpebref med det mera, uti de äldre Författningar finnes föreskrifvet; för Köpare i allmänhet, eller ock 2:0
Om, utan våda för Banken, hvilken, såsom säljare, är i ansvar för Köpe- ■ skillings-öfverskottet, tills det hos Konungens Befallningshafvande blifvit deponeradt, för att efter dess pröfning blifva vederbörande tillstäldt, den särskilde rättighet må kunna tillerkännas förre egaren af en å BancoAuction försåld fastighet, då lian densamma sjelf utropat; att vid Auctions-liqviden använda sine egande-rättsliandlingar, sålunda nemligen, att de företes hos Kongl. Maj;t Befallningshafvande, att liqvidations-rättigheten pröfva; på sätt sorn i 1789 års ofvanåberopade Författning är medgifvet deri Köpare, sorn förut varit innehafvare af inteckningar i fastigheten; hvarigenom sålunda en bestämd
Lag i desse hänseenden kan blifva stadgad och Banken för framtiden undvika att öfyei-'
Lit^Utikettets Bethiknndcn. sådane frågor invecklas i äfventyrlige rättegångar.
Detta Memorial, som af samtlige Resp. RiksStånden blifvit till Lagutskottet remitteradt, har Utskottet i öfvervägande tagit; hvarvid Utskottet inhemtat huruledes genom Kongl.
Förordningen den 19 Augusti 1789 vordet stadgadt och förordnad t, att, sedan en köpare på Bankens Auction, inom den i förre Författningar föreskrifne tid, till Banken contant inbetalt allt hvad af Bankens fordran icke får såsom lån qvarstå, Köparen då i den händelse, att han före Auctionen sjelf eger intecknad fordran uti den af honom inropade fasta Egendomen, må uti Köpeskillingens erläggande njuta minskning för så stor del, hvartill han med laga kraft vunnet Utslag af Konungens Befallningshafvande i det Län der egendomen är belägen , kan inom. sjuttiondefemte dagen efter Auctions-ipropet visa sig vara berättigad.
Utskottet har för sin del ansett, att enahanda liqvidations-förmån , som i förberörde måtto blifvit den Köpare förunnad, hvilken före Auctionen uti fastigheten eger intecknad fordran, desto heldre bör få tillgodonjuta?
af förre fastighetsegaren, enär han fastigheten å BancoAuetion inropat, som det håde synes strida emot billighet och vara utan ändamål, att ' belasta honom med anskalfande och nedsättning af Auetions-skillingen, till större Lagutskottet:
Betänkandets.
895 del än emot Bankens fordran och öfrige i Egendomen befintliga gravationer vore svarande, då han i alla fall, efter det liqviden af Konungens Befallningshafvande blifvit pröfvad, är berättigad återlyfta öfverskoltet af Auctions-skillingen ; och då något äfventyr för Banken, i afseende på den Banken åliggande ansvarighet för Köpeskillingsöfverskoltet tills det hos Konungens Befallningshafvande blifvit deponeradt för att vederbörande tillställas icke mera i detta fall, än då fastigheten af Inteckningshafvarén inropas, kan inträffa, heldst Auctions-liqviden i begge händelserne af vederbörande Konungens Befallningshafvande kommer att pröfvas, har Lagutskottet, med antagande för sin del af det andra alternatif Högloll.
BancoUtskottet framställt, trott sig böra tillstyrka, att genom utfärdande Författning må stadgas: att Gäldenär, som å BancoAuction inropar en honom förut tillhörig Egendom, må vara berättigad, att vid liqviden använda sine Egande-rättshandlingar sålunda, att de företes hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att liqvidationen pröfva och verkställa; på sätt Kongl.
Förordningen den 19 Augusti 1789 medgifver för Köpare, som förut varit Innehafvare af Inteckning i fastigheten, då följaktligen Gäldenär, sedan han erlagt hvad ej mindre Banken än öfrige Inteckningshafvare tillkomma, sedermera må från nedsättning af det öfriga af Auctions-skiK ii» gen varda belriad. 896 LagUtskotteti Betänkande*!. I \
Dock hemställes detta, tillika meden Ledamots särskilda mening, Riksens Höglofl.
Ständers vidare pröfning vördsarnligen.
Stockholm den 12 Augusti i8a3.
Utdrag af Protoc-ollet•, hållet hos Riksens Högloft.