Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det synes således gifvet, att föreskrifterne uti Kongl. Kammar-Collegii Circulaire till Kongl. Maj:ts samtlige Befallningshafvande af den 18 Mars 1G86, den i5 Oct. 1688, den 19 Oct. 1710 och 16 April i8o5, angående Landshöfdingarnes skyldighet att vaka deröfver, att de medel, som Blifva Kronans UppBördsmän anförtrodde, ej måga af dem oBehörigen förskingras, icke Blifvit efterkomne, genom den af Herr Landshöfdingen Grefve von Rosen vidtagne åtgärd, som utmärker ett af honom fattadt enskildt förtroende för Lands-Kamereraren, så mycket mindre påkalladt af den uppgifne omständighet, att Grönvall varit antagen till Krono-Fogde förrän Herr Grefven tillträdde Landshöfdinge-Ämbetet i Götheborgs- och Bohus-Län, och således icke skall kunnat erhålla kännedom af Borgensskriftens beskaffenhet, sorn, enligt åberopade Circulairer vid Lands-Contoiret bör förvaras afskrifter af alla derunder hörande Cautions-skrifter, och Herr Grefven deraf egt förvissa sig om förhållandet, samt såmedelst kunnat förekomma den förlust, som uppkommit genom dell af Herr Grefven Stats-UIskottets Betänkanden. godkända, men ovigtig befunna uppgiften.
Domaren har fördenskull ålagt Herr Grefven alt hålla Kongl. Maj:t och Kronan skadeslös för den emot Cautionsbeloppet svarande Summa, och Konungens Högste Domstol har afstyrkt bifall till den underdåniga ansökningen att af Nåd vinna eftergift.
Stats-Utskottet anser vid detta förhållande desto mindre anledning att tillstyrka den sökta eftergiften, som sådant skulle utgöra ett praejudicat, verkande till minskning i Stats-Verkets inskränkta tillgångar; hvilket dock vördsamt hemställes till Riksens Högloft Ständers närmare bepröfvande.
Stockhom den 22 Februarii 1823.
Antom (ten 25 Fehr. 1823.
Betänkande, angående Allmogens i åtskillige Hårader af Malmöhus - Lån dagsverksskyldighet till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar. Xjnder den 18 nästlidne Januarii har Kongl. Maj:t täckts aflåta Nådig skrifvelse lill Riksens Ständer, med underrättelse om de af Kongl. Maj:t i Nåder infordrade upplysningar och vidtagne beslut i den vid sista 48 Stats- Utskottets Betänkandeti.
Riksdag förekomne fråga, rörande Allmogens i åtskillige Härader af Malmölius-Län arbets-skyldigheter lill Dahlby och Flyinge Kungsgårdar; och hvilken af samtlige Riks-Stånden till Siats-Utskottet remitterade Nådiga skrifvelse är af följande innehåll: ”Uti underdånig skrifvelse den 17 April 1818 hafva Rikets då församlade Ständer förmält, att, sedan Rikets Ständer år 1812 vid upplåtandet till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition af Dahlby och Flyinge Kungsgårdar i Malmöhus-Län, att till en Stuteriinrättning användas, tillika yttrat den underdåniga önskan, det Kongl. Maj:t efter utrönande, genom vederbörlig undersökning, af beskaffenheten utaf de till desse Kungsgårdar af Allmogen utgjorde dagsverken, hvilka skulle vara af tvenne slag, en del grundande sig på Contracter, en del åter tillkomne genom frivilligt åtagande, täcktes från detta besvär i Nåder befria dem af Allmogen, som icke funnos vara dertill förbundne, samt derjemte förordna, att de icke in natura för Kungsgårdarne erforderlige
Dagsverken jemväl måtte upphöra; så hade, vid de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande med Allmogen i detta ämne år i8i3 hällne sammanträden, Allmogen förment sig höra från ett sådant Arbets-besvär helt och hållet befrias, ur det skäl, att detsamma från början skulle genom frivilligt begifvande tillkommit, men likväl på grund af Kongl. Maj:ts Stats-Utskottets Bctänkancletu 49 Majrts Befallningshafvandes framställning, att sådant skett från uråldrig tid tillbaka, och genom flere Kongl. Resolutioner blifvit faststäldt, förklarat sig villig, att, under en lid af3o år, för samma dagsverken utgöra viss penninge-ersättning och endast in natura tills vidare fortfara med en mot i£> hofverier svarande arbetsskyldighct, under förbehåll likväl af öppen rätt för Allmogen, att emedlertid få söka fullkomlig befrielse från desse dagsverken, i anledning hvaraf ock Allmogen sedermera genom deras Fullmägtige vid 1815 års Riksdag, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om befrielse från desse dagsverkens utgörande, så väl in natura, som i penningar, men hvarå Kongl. Majit, genom Nådig Resolution den 26 September samma år, förklarat, att Kongl. Maj;t, med afseende å Allmogens frivilliga öfverenskommelse, vid ofvanberörde sammanträden, och när, genom dagsverksskyldighetens upphörande, en betydlig inkomst frånginge det vid nämnde Kungsgårdar inrättade Stuteri, som utan motsvarande ersättning ej skulle ega bestånd, funnit en slik Allmogens ersättning icke kunna i Nåder bifallas; då likväl Kongl. Majits nyssnämnde
Nådiga förklarande hufvudsakligen grundade sig på Allmogens begifvande, att utgöra dagsverksskyldigheten till Kungsgårgårdarne, eller för densamma lemna ersättning under viss tid, ett begifvande i så 4\de Sami. 4 5o Stats-Utskottets JBetänkanden. måtto vilkorligt, som Allmogen dervid hade fiistat det förbehåll, alt äfven inom berörde tids förlopp vinna befrielse derifrån, så framt rättigheten dertill kunde ådagaläggas, samt enär dessutom en undersökning, hvarigenom Allmogen blifvit beredd det tillfälle att få utrönt, burn dagsverken från början tillkommit, och om de Voro af den beskaffenhet, som kunde berättiga till den sökta befrielsen, icke vore skedd, helst föremålet för de med Allmogen hällne sammanträden inskränkt sig till dess hörande om beloppet af penilinge-ersättningen, utan att fråga dervid förevarit om sjelfva grunden för) dagsverksbesväret, och huruvida detsamma, såsom en hemmanen åtföljande skyldighet må anses, hafva Rikets Ständer, enär dessutom härvid inträffade, att Flyinge Och Dahlby Kungsgårdar, med Stuteriets fortfarande, komma att för Statens räkning förvaltas, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att en fullständig undersökning måtte i Nåder anbefallas, om beskaffenheten af de dagsverken, som till förenämnde Kungsgårdar blifvit utgjorde, och huruvida Allmogen från dem lagligen borde vinna befrielse, samt att, i sådant fall, All tn ogen, utan hinder af det år i8i3 lemilade vilkorliga begifvande, kunde få njuta befrielsen tillgodo, särdeles som Rikets Ständer ansågo, att Stuteriets bibehållande, vid dess då varande Häst-antal, med åtföljande större Statssumma, icke borde stödjas på be - Stats-Utskottets Betänkande11.
5i räkning af ifrågavarande dagsverken, så framt de icke utgjorde en Allmogens ovilkorliga skyldighet.— Efter den åtgärd, sorn.
Kongl. Maj:t, till vinnande af den utaf Rikets
Ständer sålunda begärde närmare utredning af detta ämne, i Nåder vidtagit, har, genom de i följe deraf tili Kongl. Maj:t från Dess Befallningshafvande och KammarCollegiuin inkomne Handlingar och i öfrigt meddelte upplysningar, blifvit utredt, att den dagsverksskyldighet till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar, hvilken hittills ålegat Allmogen uti åtskillige Socknar och Härader af Malmöhus-Län, varit af tvänne slag, dels sådane dagsverken, som, under namn af hofveri, blifvit af de närmast intill Kungsgårdarne belägne
Dahlby och Sandby Socknar utgjorde, mot afkortning af hemmansoch halfva Termins-skatten,dels ock i sådane, som endast mot vedergällning af förtäring årligen utgjorts af den längre bort boende Krono- och Kronoskatte Allmogen i Torna, Bara, Harjagers, Rönnebergs, Onsjö, Frosta och Färs Härader, och bestått uti att afslå gräset på den största ängen till Flyinge, Stuns-ängen kallad, eller Räften, såsom den i sednare tider varit benämnd, samt att liopräfsa och sammanlägga höet derå, hvartill äfven kommit gärdesgårdarnes vidmagthållande omkring samma äng: att förstnämnde emot afkortning på skatten utgjorde dagsverken grunda sig på ordentelige Årbets-Contract, som åren 1688 och 5a Stats-Utskottets
Betänkandetu 1689 blifvit upprättade med vissa i ofvanberörde Dahlby och Sandby Socknar dertill utsedde Krono- och Kronoskatte hemmans Åboer, hvilka dagsverken, indelte i 3a stycken, så kallade, Hofverier, likväl enligt den numera med Kongl. Majrts
Nådiga bifall förändrade Oeconomie vid Stuteriet, utgå till ena hälften i penningar, efter årlig Markegång, och till andra hälften in natura till Arrendatorn af Flyinge Kungsgårds-egor, emot det han erlägger den derå efter Markegång belöpande årliga betalning i penningar :
Att, hvad åter beträffar det andra slags arbetet af Allmogen i ofvannämnde Sju Härader, det väl icke kunnat utrönas, när och huru ett sådant arbete tillkommit, såsom från äldre tid utgjordt, men att dels Krono och Kronoskatte-Bönderne i Torna, Bara, Harjagers, Frosta och Färs-Härader den 8 December 1782, då Dahlby och Flyinge Kungsgårdar borlarrenderades för Kronans räkning, blefvo skyldige förklarade, att likasom förut hade skett, emot vedergällning af vanlig förtäring, afbärga ängen Räften, dels ock samma Allmoge i Onsjö och Rönnebergs Härader, efter det denna äng sedermera en tid varit särskildt, utan rättighet till något arbete derå af denna Allmoge, bortarrenderad, genom en Kongl. Resolution af den 18 December 1760 ansetts böra fortsätta den förut, sedan äldre tid tillbaka förrättade höstnad å ängen, såsom då mera till Kungsgården återkommen och af Stats-Utskottets
53 ett slikt arbete i behof, men att en annan ordentligare dagsverks-reglering och fördelning emellan dem och öfrige arbetsskyldige Allmogen skulle i detta afseende verkställas.
Att Kongl. Majit jemväl,genom tvänne andra Resolutioner af samma dag i allmänhet förklarat, det Prebende- och Hospitalshemman, men icke Boställs- och Militie- eller Domkyrko-Annexe och Mensal, Schole- och Predikostolshemman, inom förenämnde Härader, kunde, utan särskilde befrielse - Resolutioner, från deras vanliga Sommar-arbeten vid Kungsgårdarne undantagas: och att, vid ett af Kongl.
Majlis Befallningshafvande, i alla vederbörandes närvaro, den 16
Mars 1780 hållet sammanträde, en öfverenskommelse blifvit af den således arbetsskyldige Allmogen träffad, i afseende på åtskilliga omständigheters iakttagande vid verkställigheten af höstnaden u ängen Räften; varandes sedermera denna dagsverksskyldighet på sådant sätt utgjord, till dess, i följd af Kongl. Brefvet den 7 December 1813, ett Conlraet med samma Allmoge om detta slags arbete blifvit upprättadt, i likhet med hvad den vid det samma år haline ofvanomförmälte sammanträde sig erbjudit och åtagit, nemligen alt, i stället för desse dagsverken utgöra betalning efter Markegång, i Frosta Härad för hvarje mantal 3i dagsverke, i Törna, Bara och Harjagers Härader, för hvarje mantal i Färs och Onsjö 5, samt i Rönnebergs Häradej 6 dags - 54 Stats-Utskottets Betänkanden. verken af mantalet, efter den grund och beräkning, enligt hvilken höbergningen af hvarje hemman dittills blifvit bestridd, dock, med de vilkor: 1:0) att förbindelsen dertill ej sträckte sig längre än uti 3o år och om efter den tidens förlopp, Allmogen ej funne sig nöjd, att densamma prolongera, eller annan öfverenskommelse ej kunde träffas, utan arbetsskyldigheten vidare skulle in natura komma ifråga, Allmogen då ej blefve ålagd någon större, än den hittills utgjorde; 2:0) att under nämnde tid af 3o år, något arbete in natura vid Kungsgårdavne icke finge af Allmogen fordras, enär afgiften behörigen erlades, och 3:o) att ett sådant åtagande ej borde ligga Allmogen i vägen, så vida, efter hvad de förmente, skäl framdeles kunde finnas till befrielse från detta arbetsbesvär, utan motsvarande ersättning; och hade desse sålunda frivilligt utfäste dagsverkspenningar, som för år 1817 utgjorde tillhopa 1,216 R:dr 9 sk. 4 rst>> likmätigt förenämnde 1813 års Kongl. Bref, till vidmagthållande af Stuteri-Inrättningen vid Flyinge Kungsgård blifvit påräknade och anslagne, att, på samma tid som Kronans öfrige inkomster, till Stuteri-Inrättningen ingå, i anseende hvartill ock Kongl. Maj:t sedermera, genom ofvanåberopade Nådiga Resolution af den 26 September i8i5, ansett Sig icke kunna bifalla den underdåniga ansökning, som en del af denne Allmoges Fulimägtige vid samma års Riksdag in - Stats-Utskottets Betänkanden.
55 gifvit, att från sådan dagsverksskyldighets utgörande både i penningar och in natura yarda befriade.
Då Kongl, Maj:t, efter inhändigande af dessa upplysningar i ämnet, till Nådig pröfning företagit hvad Riksens Ständer, i deras ofvannämnda underdåniga Skrifvelse vidare framstält, har Kongl. Maj:t, som ansett något tvifvelsmål om behörigheten af de till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar af vissa Krono- och Krono-Skattehemman i Dahlby och Sandby Socknar, dels in natura, dels i penningar mot afkortning på Hemmans- och Ter mins-skatten, utgående så kallade Hofverier, icke kunna eg a rum; i afseende åter på det andra slags arbete, som af Allmogen i ofvannämnde Sju Härader blifvit utgjordt, i Nåder funnit det icke hafva med säkerhet kunnat utredas, alt detsamma genom frivilligt åtagande å Allmogens sida tillkommit, och att icke eller i öfrigt för närvarande några sådane skäl till befrielse derifrån, utan motsvarande ersättning, sig företett, hvilka 3:dje puncten af förberörde med Allmogen afslutade Contract, om betalning i penningar för sådant arbete på 3o år förutsätter, derest, utan hinder deraf, Allmogen under tiden skulle denna befrielse tillgodonjuta, hvarföre Kongl.
Maj:t icke eller ansett sig kunna någon ändring i hvad härutinnan förut blifvit stadgadt vidtaga, dock att det, likmä - 56 Stats-Utsfcottets Betärikanden. tigt berörde Contracts 3:dje punct, vore Allmogen obetaget, att, så vida den framdeles kunde styrka sin rätt till befrielse från sistnämnde arbetsskyldighet, sitt anspråk derå i vederbörlig ordning gällande göra, hvilket Nådiga beslut, tillika med de i ofvanberörde måtto i ämnet vunne upplysningar, Kongl. Maj;t velat härmed Rikets Ständer i Nåder meddela.
Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, Nåd och Ynnest städse välbevågen.
CARL JOHAN. ' M' G.
Danchvardt?
Derjemte har Hederv.
Bondeståndet, genom Protocolls-Utdrag af den 6 i denne månad, till Utskottet öfverlemnat RiksdagsFullmägtigens från Frosta och Färs Härader Nils Månssonsj i anledning af Högstberörde Nådiga Skrifvelse, afgifne anförande, hvaruti Riksdags-Fullmägtige Jöns Pehrsson för Onsjö och Rönnebergs Härader samt Anders Nilsson för Torna, Bara och Harjagers Härader sig förenat: Åberopande Nils Månsson dervid hufvudsakligen, att Rikets Ständer, vid upplåtandet af desse Kungsgårdar till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition, förklarat, det Allmogen i of - Stats-Utskottets Betunkanden. 67 vannämde Sju Härader borde från dagsverksskyldigheten njuta förskoning, derest Allmogen vid derom anställande undersökning, icke funnes lagligen skyldig till densammas utgörande; att Riksdags-Fullmägtigen sista Riksdag fullständigt utvecklat skälen för den äskade befrielsen derifrån, samt att Kongl.
Kammar-Collegium, uti dess den 19 October 1820, afgifne underdåniga utlåtande i ämnet, upplyst, att denna dagsverksskyldighet, elter all anledning, härledt sig från frivilligt åtagande af Allmogen i en tid, då så kallade hjelpedagsverken nästan olver bela Riket utgjordes till Kungsgårdar och enär Allmogen från sådane hjelpedagsverkens utgörande, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 3 December 1812, blifvit befriad, samt inge andre Häradsboer i Skåne, än de ifrågavarande, vidkännas en dylik arbetsskyldighet, på grund deraf och då det icke heller syntes billigt, att desse Häradsboer, mera än andre skola med arbete eller ersättning derföre betungas, funnit sig äga all anledning, att till Kongl.
Maj:ts Nådiga bepröfvande i underdånighet hemställa, om icke Allmogen i förutnämnde Sju Härader måtte från de densamma nu åliggande dagsverks-penningars utgörande i Nåder befrias; i följd hvaraf Nils Månsson, med förklarande i öfrigt, att någon fråga ej vore om de Räntedagsverken eller så kallade Hofverier, hvilka af de närmast intill Kungsgårdarne belägne Socknar utgöras efter 58 Stats-Utskottets Betänkanden. derom slutade Contracter, yttrat den, förhoppning, att Riksens Ständer skola linna sig obehindrade och i tillfälle, att till pröfning företaga Allmogens förevarande nu för tredje gången framlagde anhållan om befrielse från den, utan allt skäl, ålagde dagsverksskyldigheten, Då nu Stats-Utskottet åligger att i detta ämne sig yttra, inskränker sig dess utlåtande till den af Riksdags-Fullmägtige åter väckte fråga om Allmogens i Torna, Bara, Harjagers, Rönnebergs, Onsjö, Frosta och Färs Härader skyldighet att utgöra de dagsverken, ifrån hvilka denne Allmoge, vid begifvandet år i8i3,att derföre i 3o år erlägga lösen, likväl förbehållit sig att derförinnan varda befriad, så vida skäl dertill förekomme, Genom de undersökningar om beskaffenheten af desse dagsverken, och Allmogens yrkade rätt till befrielse derifrån, som blifvit verkställde, i anledning af Riksens Ständers derom gjorde anhållan, ej mindre då Kungsgårdarne Flyinge och Dahlby, vid 1812 års Urtima Riksdag, enligt underdånig skrifvelse den 27 Julii, blefvo till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition upplåtne, än ock uti underdånig skrifvelse sista Riksdag den 18 Api’il 1818, och h vilke undersökningar, såsom, grundade på alla tillgänglige upplysningar, så väl i orten, som i KammarArchivet, måste anses innefatta ali den iStats-Utskottets Betänkanden.
5_q utveckling härutinnan, som står alt vinnas, har, likmätigt Kongl.
Kammar-Collegii deröfver meddeldte och af Riksdags-Fullmägtige bifogade underdåniga utlåtande den 19 October 1820, blifvit utrönt, att denne dagsverksskyldighet, efter all anledning, härleder sig från frivilligt åtagande af Allmogen, i en tid då så kallade hjelpedagsverken nästan öfver hela Riket utgjordes till Kungsgårdarne; och beror alltså RiksdagsFullmägtiges yrkande derpå, huruvida en så beskaffad arbetsskyldighet bör upphöra, i följd af hvad derom i allmänhet är stadgadt.
Uti det, i anledning af Bonde-Ståndets underdåniga anhållan vid 1809 och 1810 årens Riksdag, samt de då vidtagne regleringar om Kungsgårdarne, meddeldte Nådidiga Bref af den 3 December 1812, har Kongl. Maj:t, beträffande så kallade hjelpedagsverken, som Allmogen på visse orter ifrån längre tid tillbaka haft sig ålagdt alt utgöra vid Kungs-Hof och Stallängars bärgning, och för hvilka dagsverken Allmogen dels icke åtnjutit någon ersättning, dels undfått understöd eller lindring i onera, dels erhållit någon betalning, i Nåder ansett det desse hjelpedagsverken borde upphöra, när de Arrende-Contract, som angående omförmälde lägenheter, kunde vara ingångne, löpa till ända.
Men hvad anginge dagsverksskyldigheten lill Kungsgårdar och Boställe^ 6o Stats•
Utskottets Betänkanden. leii i Skåne; så och då med denne skyldighet vore ett särskildt förhållande, hade Kongl. Maj:t i Nåder funnit häst, alt i afseende på densamma förhlefve vid de särskildte Resolutioner och Författningar, som redan vore gifne eller kunde gifvas.
Då ifrågavarande dagsverksskyldighet, genom de i Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse åberopade åtgärder år Kongl. Reso lutionen af år 1760 samt öfverenskommelse med Allmogen 1780 och 1813, jemte Kongl. Resolutionen af den 26 September 1815, blifvit bestämd på grund af enahanda behof utaf dess utgörande till Kungsgårdarne, som ifrån början dertill föranledi, samt desse dagsverken, endast med den förändring, att de få lösas med penningar efter Markegång, blifvit påräknade bland inkomsterna för det å Flyinge varande Stuteriets underhåll uti den vid sista Riksdagen, enligt Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse af den 17 April 1818, reglerade Stat för samma inrättning; linner väl Utskottet, i följd af hvad Kongl. Maj:t nu i Nåder förklarat, att lösen för desse dagsverken, hvilka i berörde
Stat äro upptagne till ett antal af s^‘> *cke kan upphöra, utan motsvarande ersättning.
Men som, efter hvad Kongl.
Kammar-Collegium utredt, ifrågavarande dagsverken måste, då annat förhållande ej kunnat utrönas, anses hafva tillkommit genom frivilligt åtagande och alltså icke vara någon Allmogen ovill - Stats-Utskottets Betänkaiideiu Gi korligt åliggande skyldighet, mer än andre hjelpedagsverken, så och enär inga flere Iläradsboer i Skåne, än de ofvannämnde, vidkännas en dylik arbetsskyldighet, samt det följagteligen förekommer obilligt, att desse Sju Häraders
Inbyggare skola med denne aagsverksersättning betungas; hvarföre ock Kongl. Kammar-Collegium ansett dem derifrån höra befrias, emot det Stuteriet af andre Statens medel blefve med lika summa ersatt, så har.
Utskottet funnit sig böra föreslå, att den för desse dagsverken belöpande lösen, utgörande, efter omförmäldte beräkningsgrund, i584R:dr 8 sk.
B:co, årligen, må, vid nu pågående Statsregleringen, uppföras bland Statsverkets utgifter, på det Allmogen må njuta befrielse från utbetalningen deraf; hvilket till Riksens Höglofl.
Ständers bepröfvande vördsamt hemställes, och hvarom underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t lärer böra aflåtas.
Stockholm den 22 Februarii 1823.
Antom d. a5 Febr. i8i3.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående de så kallade Schlegelske Kope-Godsen i Halland.
Un Riksens Ständer har Kongl. Maj:t aflåtit följande af samtlige respective Riks - 6a Stats-Utskottets Betänkanclen.
Stånden till Stats-Utskottet remitterade Nådiga Proposition af den 18 nasti.
Januarii: ”Uti Skrifvelse den 29 Mars 1810, bade Rikets då församlade Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, huruledes de uti en deln meddelad uppgift å sådane Kronans Jordegendomar och Lägenheter, som under förpantningsrätt innehades, saknat all upplysning om förhållandet med de i Halland belägne Hemman, sorn i Drottning Christinas tid blifvit till Kammar- och Oeconomie-Rådet Daniel Schlegel under förpantningsrätt upplåtne, hvarföre Riksens Ständer i underdånighet anhållit, att Kammar.
Collegium måtte undfå Nådig
Riksdag med en fullständig berättelse inkomma, så väl om de redan uppgifne förpantningar, som ock om berörde Schlege/ska gods, samt de flere, som kunde finnas lika beskaffade, och till hvilka Kronan egde Rätt att förpantningen återlösa.
Vid fullgörandet af den Nådiga befallning, som Kongl. Maj:t, under den g
April förenämnde år, i berörde afseende Kammar-Collegium meddelt, blef den sålunda väckte frågan om Schlegelska.
Hemmanen föremål för en särskild utredning och Kammar-Collegium afgaf derom år i8i5, en underdånig berättelse, hvilken såsom i åtskillige delar ofullständig föranledt Kongl. Maj:t att, den 28 Nov. samma år, från bemäldte Stats- Utskottets Betänkanden. 63 Collegium i Nåder infordra flere ytterligare nödige upplysningar i detta ämne; men innan desse blefvo af Collegium i underdånighet meddeldte, fick Kongl» Maj:t emottaga Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 2 Jula 1818* hvaruti Riksens Ständer, i anledning af hos dem vid det årets Riksdag å nyo förekommen fråga om återlöseir af de till Kammar- och Oeconomie-Rådet Sehlegel upplåtne Hemman i Halland, i underdånighet anhållit, att, derest, vid Nådig pröfning, inlösen af samma Hemman till Kronan skulle finnas fördelagtig, Kongl.
Majit täcktes om en sådan inlösen, med de medel, som Riksens Ständer i sådant ändamål då äfven anviste, i Nåder föranstalta; i hvilken händelse Riksens Ständer ansågo, att med de af desse Hemman, som icke vore af Skatte-natur, horde förfaras, i likhet med hvad Riksens Ständer vid 1810 års Urtima Riksdag, rörande Kungsgårdars och Krono-Lägenheters användande, faststält; och hade jemväl sedermera åtskillige Landtbonden och Åhoer å ifrågavarande Hemman, uti särskildte till Kongl. Majit, berörde år 1818, ingifne Ansökningar, i underdånighet begärt, att få Hemmanen för egen räkning inlösa, emot erläggande af den på dera. belöpande andel af Löse-skillingen derföre; bland hvilka Sökande en del likväl sedermera samma begäran återkallat. 64 Ståts-Utskottets Betänkanden.