Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt 3o §. i Riksdags-Ordningen föreskrifver, har Stats-Utskottet desse frågor till Constitutions-Utskottets åtgärd Öfverlemna!; men Beträffande Revisorernes tillika gjorde hemställan, om icke, då hädanefter, likmätigt 63 §. i Regerings-Formen, det mindre Credilivet bestämmes, dervid tillika måtte fästas det vilkor, att, öfver medlens användande, när sådant kan erfordras, bör uppgöras särskild och speciel redovisning, för att sedermera till Riksens Ständers eller deras Revisorers granskning öfverlemnas; så, enär Stats-Utskottet, vid granskning af de å Creditiv-medlen gjorde Dispositioner, funnit desse medel vara i ett sammanhang med öfrige tillgångarne under Riks-Statens 3:dje Hufvud-Tittel för försvars-Verket till Lands och Sjös använde och redovisade, så att ett urskiljande af de behof, hvartill Creditiv-medlen egentligen erfordrats, icke kan ega rum; hvilket likväl synes angeläget, om med säkerhet skall ku nna afgöras, huruvida de blifvit använde till sådane ändamål, hvartill Riksens Ständer anvist detta Creditiv, anser Utskottet sig böra föreslå, det Riksens Höglofl.
Ständer hädanefter, vid bestämmandet af Stats-Utskottets Betänkandeti. 221 det mindre Creditivet, må för dess tilli— tande jemväl fästa det vilkor, att dervid fullständigt uppgifvas de utomordentliga behof och föremål, för hvilka de Summor, som af samma Creditiv uttagas, anses erforderlige, och uti hvilken Summariska redovisning Riksens Ständer eller deras Revisorer jemväl kunna erhålla en ledning för den Speciella kännedom om desse medels användande i hvarje särskildt fall, som må finnas nödig.
Revisorerne hafva dernäst anmält, att Kongl. Maj:t, enligt Nådig skrifvelse till Kongl.
Stats-Contoiret af den 14 Junii nästledet år förordnat, att utaf den Tredjedel af mindre Creditivet, som vid utomordentliga tillfällen och behof borde till Kongl.
Maj:ts Nådiga Disposition af Riksgälds-Contoiret utbetalas, Kongl.
Stats-Contoiret skulle ega uttaga 3o,ooo R:dr, till det användande Kongl. Maj:t funne godt i Nåder föreskrifva, hvarjemte Kongl. Stats-Contoiret genom särskild te skrifvelser af berörde dag anbefalltes, att deraf uttaga och till understöd för Norrköpings samt Cimbrishamns Städers innevånare, i anseende till de dem öfvergångne brandskador, utbetala, åt de förre 10,000 R:dr och 4>°oo R:dr lill de sednare, att genom vederbörande Landshöfdingar och dertill utsedde Committerade dem tilldelas, hvilke 14,000
R:dr ock åtgått.
Och ehuru Revisorerne yttrat sig icke kunnat 222 Stats-Utskottets Betänkanden. misskänna föremålen för desse utbetalningar, då åtgärderne innefattade ytterligare bevis af Kongl. Majrts
Nådiga omsorg för nödställde undersåtare, bafva Revisorerne trott det icke böra undfalla deras uppmärksamhet, att, på sätt Riksens Ständer uti skrifvelse den a3 Maji 1818 i underdånighet yttrade, i frågan om bidrag af allmänna medel till förekommande af Bröd-prisets stegring för den fattiga delen af Hufvucl-Stadens Innevånare, sådane partielle understöd af Statens tillgångar syntes icke ega rum, då Innebyggarne i visse Städer eller orter billigen ej måga på det allmännas bekostnad njuta en förmon, som icke kan sträckas till alla, hvilka kunna komma i lika olycklig belägenhet, samt att för öfrigt, i beräkningen af de behof hvartill Statens medel äro ämnade och utgöras, icke ingått utgifter af denna beskaffenhet, hälst de undsättningar, som kunna meddelas afbrände Städers eller Orters Inbyggare, vanligen bestå i befrielse från Bevillnings-afgifter eller andra utskylder.
Stats-Utskottet bar väl ansett att berörde, af mindre Creditiv-Summan lemnade, understöd åt Norrköpings och Cimbritshamns Städers Innevånare, häldre bordt utgå af andre medel, såsom å anslaget för Extra utgifter, så vida något Statens biträde med contant undsättning, i anseende till de härvid förekommande särskildte omstän - Stats-Utskottets Betänkanden.
223 digheter, särdeles hvad Norrköping angår, skäligen kunnat komma i fråga, såsom ett undantag från det sätt på hvilket, enligt hvad Revisorerne angifvit, afbrände Städer eller af andre större oljckor hemsökte orter eljest understödjas af det allmänna; men Utskottet har likväl trott detta anmälte förhållande icke till annan åtgärd föranleda, än att Riksens Högloft.
Ständer hos Kongl. Maj:t göra underdånig anhållan, att, vid möjligen förekommande dylike olyckshändelser, någre andre Statens medel till understöd för de lidande ej måga användas, än sådane, som enligt de för Statsmedlens förvaltning stadgade grunder, dertill kunna af Kongl. Maj:t disponeras.
Vid' granskning af dispositionerne å Stats-medlen, hade jemväl ett på Riks-Statens 7:de Hufvud-Tittels anslags-Summa för Civile Statens Ämbets- och Tjenstemän allvist belopp fästat Revisorernes uppmärksamhet, i så måtto, som Kongl. Maj:t uti Nådig skrifvelse till Kongl. Stats-Contoiret af den 23 Februarii 1820, uppå Kongl. Seraphimer Ordens Gillets underdåniga anmälan om Pension för afskedade Sysslomannen vid Nyköpings Hospital Lands-Kamereraren Daniel Myrénj med tillämpning af Kongl. Kungörelsen den 29 Junii 1798 och på den grund, att Hospitals och Lazaretts-Inrättningarnes fond, hvaraf Myrén njutit aflöning, icke kunde, emot dess be - 334 Stat s~Ut skottets Betånkanden. stämmelse och ändamål, för elt så beskaffadt behof användas, tillagt honom Pension uppå herörde anslag, och då härvid förekommit, att Myrénj så väl som andre Tjenstemän, hvilke af nämnde Inrättningars fond lönas, icke borde hänföras till ofvanberörde Pensions-Stat, utan, då de pröfvas till understöd berättigade, dermed förses af det Verks medel, hvartill de höra, hälst RiksStatens anslag, afpassadt efter Tjenstemanna-Personalen på samma Stat och i alla fall otillräckligt sedan Lön-tillökningarne tillkommit, för sådan utgift icke lemnade någon tillgång, utan med förfång för dem, som egenteligen blifvit af Kongl. Maj:t hugnade att derutaf njuta förmon, hade Revisorerne, enär Siats-Verket sålunda blifvit belastadt med en Pensionair, hvilken, efter anförde grunder, icke bordt af dess medel erhålla understöd, ansett sig dess hälldre böra sådant hos Riksens Höglofl.
Ständer anmäla, som det icke heller syntes instämma med det af Kongl. Maj:t i Nåder vidtagne Beslut, att Räkenskaperne och redovisningen för Hospitals- och Lazarelts-Inrättningarnes fonder ej måga af Riksens Ständer eller deras Revisorer granskas, på den grund, att desse fonder icke skulle tillhöra Statens allmänna medel.
Då Stats-Utskottet, lika med Revisorerne, anser Hospitals-Sysslomannen Myrén,> såsom Stats-Utskottets Betänkan den. 3 35 såsom icke tillhörande den Tjenstemannapersoual, för hvilken allmänna PensionsStaten är inrättad och beräknad, ej hafva bordt å denna Stat tilläggas Pension, hälst andre berättigade derigenom möjligen kunna blifva förnärmade genom deraf uppkommande brist i tillgäng, har Utskottet skolat tillstyrka, det Riksens Höglo!].
Maj:t i underdånighet anhålla, att Myrén måtte i JNåder förhjelpas till Pension af de Inrättningars medel, hvarvid han tjent och det Pensions-belopp han nu uppå Riks-Statcns ^ide Hufvud-Jittel innehafver, deremot återgå till dess lätta ändamål.
Vidare hafva Revisorerne anmält, att åtskillige Besparingar å 5:te Hufvud-Titteln och Allmänna Indragnings-Staten blifvit öfverförde tili 3:dje Hufvud-Titteln för att till Militaire behof vara att tillgå ; Och skulle denna öfverföring hafva grundat sig derpå, att sedan Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse den 29 Junii 1812, tillagt Kongl. Maj:t fri disposition af alla öfverskott och Besparingar på Stats-medlen, hade, i den underdåniga skrifvelse den a3 Junii i8i5, hvarigenom detta ändrades och Dispositionen inskränktes till 200,000 R:dr, likasom uti Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 23 Maji 1818, angående en lijta dispositions-rätt till 233,333R:dr 16 sk., fylle Sami. 1 ^ 3 26 Stats-Utskottets Betänkanden. endast Öfverskotts- medlen blifvit nämnde; Tillstyrkande fördenskull Revisorerne, som ansett de för Stats-Verkets förvaltning i allmänhet stadgade grunder icke medgifva , det medel från en Hufvud-Titul måga användas för ökade behof under en annan, att en förklaring af rätta tillämpningen utaf föreskrifterne härutinnan måtte till framtida efterrättelse varda meddeld.
För bedömandet af denne Revisorernes framställning har Stats-Utskottet tagit kännedom af de beslut Riksens Ständer vid särskildte
Riksmöten vidtagit i afseende på disposilions-rätten af de å Hufvud-Tittlarne möjligen uppkommande Besparingar och deraf inhämtat, att, sedan Riksens Ständer vid 1809 och i8xo årens Riksdag fastställt vissa Hufvud-Tittlar, med bestämde anslagsSummor, dem Kongl.
Majrt egde, att inom Tituln fritt och obehindradt disponera, beslöto Riksens Ständer, att allt hvad på de 8 Hufvud-Tittlarne samt Allmänna Indragnings-Staten kunde besparas, skulle till ett belopp af 100,000 R:dr årligen antingen utgöra en <yde Hufvud-Tittel, med vilkor, att icke någre särskildte Summor deraf till sådane föremål begagnades, hvilke ej med Jordbruk, Handel och Näringar egde gemenskap, äfvensom att allt hvad sedermera utöfver de anslagne 100,000 R:dr uti Besparingar inflöt, skulle användas till afbetalning å Rikets gäld.
Vid 1812 års Riks - Sta ts- Ut skot tets Betänkanden. 227 dag blefvo åter alla öfverskott på Statsverket, så ständige som under benämning af Bevillning inflytande inkomster, tillika med alla blifvande Besparingar på RiksStatens 8:ta Hufvud-Tittlar, samt allmänna Indragnings-Staten öfverflyttade på q:de Hufvud-Titteln och, sedan 100,000 R:dr deraf årligen blifvit afsatte öfverlemnades öfverskottet till Kongl. Maj:t intill nästa Riksdag till anskaffande af förråder för BeVärings-Manskapet, med flere dylika förnödenheter.
Härvid förblef det till i8i5ärs Riksdag, då Riksens Ständer väl i afseende på Öfvcrskotten å Inkomst-Tittlarne förordnade, att desamma borde, sedan 200,000 R:dr blifvit afsatte för försvars-Verkets behof, lefverera? till Banquen för RiksgäldsContoirets räkning för att, på sätt iSioårs Riksdags-heslut antyder, användas till afbetalning å Rikets gäld, men deremot i afseende på Besparingarne å Utgifts-Tittlai ne ej meddelte någon föreskrift, hvilket äfven var fället vid 1818 års Riksdag, då likaledes öfverskotten utgjorde enda föremålet för Riksens Ständers förordnande i detta hänseende.
Vid detta förhållande och då Riksens Ständers år 1812 gjorde medgifvande att Öfverskott och Besparingar skulle till Kongl. Majrt öfver!emnås, sedermera hvad Besparingarne beträffar icke blifvit återkalladt, har väl den af Revisörerne anmälte Disposi - 22<S Stats-Utskottets Betänkanden. tionen af Besparingarne, medelst öfverföring deraf från 5:te HufVud-Titteln och allmänna Indragnings-Staten till den 3:dje, icke kunnat anses afvika från de af Riksens Ständer meddeldte föreskrifter; Men då Riksens Höglofl.
Ständer icke lära underlåta, att vid Stats-regleringen å sine behörige
Tittlar anvisa nödige medel till derunder förefallande oundgängliga utgifter, anser Stuts-Utskottet, med stöd af stadgandet uti 3o §. af Riksdags-Ordningen, enligt hvilken de af Riksens Ständer å Hufvud-Tittlarne anviste Summor icke måga dragas till andre ändamål, än dem som undersamma Tittlar höra, Revisorernes i denna del gjorde anmälan föranleda Riksens Höglofl.
Ständer till det förklarande, att de å Utgifts-Tittlarne uppkommande Besparingar, hädanefter måga disponeras endast för de behof, som inom Hufvud -Tittlarne kunna förefalla, samt, att örn något återstår sedan alle sådane utgifter blifvit bestridde, dermed bör förhållas på lika sätt, som med Öfverskotter å Inkomsl-Tittlarne och detsamma följ— agtligen lefvereras till Riksgälds-Contoiret, för att användas uti den af Riksens Ständer, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, föreskrifne ordning.
Till den åtgärd Riksens Höglofl.
Ständer kunna finna lämplig hafva Revisorerne anmält, att på 8:de HufviuRTituln innefattande anslagen för allmänna och Extra ut - Stats-Utskottets Betäiikanden.
229 gifter, år 1819 en Summa af 8667 R:dr 12 sk. och år 1820, 3754 R:dr 4° sk. blifvit utbetaldte i följd af Kongl. Majrts Nådiga Befallningar till särskildte utgifter, såsom arfvode åt Cours-Controlleurerne i Stockholm och Götheborg m. m. samt uppförde att utgå af Hufvud-Titulns Besparingar, ehuru någre Besparingar å denna Hufvud-TituIs anslags-Summa på det hela icke uppkommit, utan Titulns utgifter sammanräknade öfverstigit tillgången, så attÖfverskolten å Inkomst-Tittlarne mast till bristernas godtgörande anlitas, för 1819 med 104,459 R:dr 3i sk. 10 rst. och för 1820 till 1 35,ii5
R:dr 36 sk. 2 rst. i följd hvaraf förenämnde utbetalningar å förmodade Besparingar i sjelfva verket belastat Öfversko tten.
Stats-Utskottet har väl lika med Revisorerne funnit, att någre Besparingar å 8:de Hufvud-Titulns anslags-Summa på flere år icke varit att påräkna, utan deremot Titulns sammanräknade utgifter betydligt öfverstigit tillgångarne, så att Öfverskotten måst anlitas,i följd hvaraf och nyssberörde på Besparingarne anviste utgifter ökat den Summa, som måst tagas af Öfverskotten; men, emedan härvid förekommer, att vid den tid eller år 1816 då de för CoursControlleurerne i Stockholm och Götheborg fastställde arfvoden å Besparingarne på 8:de Hufvud-Tiluln anvisades, sådan tillgång un - a3o Stats-Utskottets Betänkandcn. der Tituln verkligen fanns att disponera, anser Utskottet Revisorernes gjorde anmälan endast föranleda till den tillstyrkan, att Riksens Högloft.
Ständer måga i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t hädanefter icke beviljar någre årlige utgifter å förmodade Besparingar å en Hufvud-Titul, hvarå, då dess auslags-Summor till större delen äro bestämde för utgifter, som endast förslagsvis måste beräknas, Besparingar följaktligen icke kunna med visshet förutses.
Med anledning af de år 1817 församlade Riksens Ständers Revisorers anmälan, rörande dispositionen de föregående åren af Nionde IIufvud-Titulns anslags-Summa för Jordbrukets, Handelns och Näringarnes understöd, yttrade Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t af den i3 Junii 1818 det Riksens Ständer ansågo föremålet för nämnde anslag icke vara att detsamma användes eller förräntades till enskildte
Lån eller åt Fastighets-egare, utan att det deremot borde utgå till understöd för utförandet af sådane ailmänne företag, som kräfde uppmuntran och bidrag, antingen såsom gåfvor eller räntefrie
Lån, allt elter som Kongl. Maj:t pröfvade omständigheterne föranleda, samt att det Öfverskott, som för ett löpande år kunde å Tituln uppkomma, borde, enligt grunderne för Stats-Verks-förvallningen, betragtas såsom Besparing och dermed förfaras lika - Stats-Utskottets Betänkanden, a3i Som med Besparingar å andra Hufvud-Titt]ar; I anledning hvaraf Kongl. Majit, uti Nådig skrifvelse till Dess och Rikets StatsContoir den 23 Januarii 1819, förklarat, det Kongl. Maj:t funnit hvad Riksens Ständer i omförmäldte skrifvelse i underdånighet anfört och hemställt icke kunna annorlunda anses, än såsom underdånige önskningar och ej föranleda till något beslut, medförande rubbning eller inskränkning uti den Kongl. Maj:t enligt 10 §. af Riksöags-Beslutet den 2 Maji 181 o tillkommande rätt, att inom nämnde Tituls föremål disponera ifrågavarande medel, hvarjemte Kongl. Majit funnit ändamålet af berörde Hufvud-Tituls anslag fordra, att hvad af dess tillgång, så väl genom inbetalningar å de utlånade medlen, som på den årliga anslags-Summan för ett år kunde vara odisponeradt, borde till det följande året öfverfly ttas, för att mot behörig redovisning kunna användas för de behof, hvartill desse medel äro ämnade och hvilken ordning i anseende till samma medels förvaltning,, äfven för framtiden borde iagttagas.
De år 1822 församlade Revisorer, som ansett Riksens Ständers ofvanberörde underdåniga yttrande och dervid fogade föreskrifter om pide Hufvud-Titulns anslagssumma, utgöra ett närmare bestämmande af den i 1810 års Riksdags-Besluts 10 §. stadgade generelle grund för desse Stals - a3a Stats-Ulskottets Betänkanden* medels disposition, hafva derföre ansett sig böra till Riksens Ständers vidare åtgärd anmäla, hvad sålunda förekommit, och att, i följd af Kongl, Majtts Nådiga förklarande, Besparingarne å gide Hufvud-Tituln, för åren i 8 lf) och 182.0 blifvit från det ena året lill det andra reserverade.
Vid det här ofvan anförde förhållande, att Riksens Ständer år 1812. till Kongl. Majlis disposition öfverlemnat alla Öfverskott och Besparingar, och hvilket, hvad Besparingarne beträffar, icke sedermera blifvit återkalladt, anser Stats-Utskottet Kongl. Majit hittills hafva egt en grundad rättighet att förordna om dispositionen af de pä gide riufvud-Tituln uppkomne Besparingar , antingen till föremål inom
Tituln eller att dero till ett påföljande år reservera; men enär Utskottet inhämtat,, att äfven de sednare åren af gide Hufvud-Titulus anslagssumma, emot egentliga ändamålet med dess bestämmande, en del blifvit använd till
Lån åt enskildte emot ränta samt följden häraf varit, att Kongl.
Majrt och Kronan, om ock friad från förlust genom vi dt agne försigtighetsmått vid utlåningen, blifvit invecklad i Concourser och dermed åtföljande långvariga Rättegångar, hvilket afviker från de allmänna grunderne för Stats-medlens förvaltning och disposition, anser Utskottel sig böra föreslå, cRt Riksens flöglofl.
Ständer hos Kongl. Majit förnya deras-lörr Ståts-Utskottets JBetänkanden. 333 gjorde underdåniga anhållan, att de på egde Hufvud-Tituln för Jordbrukets, Handelns och Näringarnés förkofran anviste medel måge disponeras till understöd endast för sådane allmänna företag, sorn, öfverstigande den enskildta förmågan, kräfva uppmuntran eller bidrag af Staten.
Jemväl hafva Pievisorerne anmält, att, sedan, utom den Summa af 90,000 R:dr Hamburger Banco om året, som vid 1809 och 181 o årens Riksdag anslogs under aldra Hufvud-Tituln till aflöning för Ministrarne vid Utrikes Hof m. m. åtskillige utbetalningar i samma myntsort under de andre utgifts-Tittlarne blifvit gjorde, Revisorerne, vid sökt underrättelse om grunderne för sistnämnde disposition, inhämtat, att uti 2 Art. 3 §. af Reglementet för RiksgäldsContoiret förordnats, det alla genom Sjö— Tulls-uppbörden inflytande Vexlar borde till Riksgälds-Contoiret aflemnas emot ersättning efter den Cours, hvartill Vexlarne i uppbörden blifvit emottagne, hvaremot Riksgälds-Contoiret borde biträda Statsverket med Vexlar till ett belopp af högst l5o,ooo R:dr Hamburger Banco, emot ersättning i Svenskt mynt efter samma Cours, hvartill Vexlarne blifvit inlöstej att, vid 1812 års Riksdag, omfÖrmäldte förordnande blifvit ändrad t, genom det i Reglementet för Riksgälds-Contoirets Fullmägtige införde stadgande, att hvad som öfverblefve a34 Stats-Utskottets JBetänkanden. på de genom uppbörden af Stora Sjötullen för utgående varor inflytande Vexlar, sedan Stats-Verkets behof af högst i5o,ooo R:dr Hamburger
Banco dermed blifvit fyllde, komme att aflemnas till Riksgälds-Contoiret, mot samma ersättning, som nyss är omförmäld: att Kongl. Maj:t, i följd häraf, i Nåder ansett, samt genom skrifvelse till Kongl.
Stats-Contoiret den 59 November i8i5 förklarat, det af Kongl. Maj:ts godtfinnande bero, att i Vexlar disponera ej mindre 90,000 R:dr Hamburger Banco för Minister Statens aflöning än ock 60,000
R:dr samma myntsort för de utbetalningar å främmande ort eller i Utländskt mynt, som för andre behof kunde erfordras samt att Riksens Ständer uti deras underdåniga skrifvelse den 26 Junii 1818 angående Statsregleringen, . erinrat, det högre belopp än 90,000 R:dr icke bordt,utan tillägg af Coursförhöjning i Räkenskaperne afföras; och hafva Revisorerne af allt detta ansett följa, att ofvanberörde uti 1810 och 1812 årens Reglementer för Riksgälds-Contoirets Fullmägtige införde , men i de, vid samma Riksdagar, utfärdade Reglementen, uteslutne föreskrifter om det. belopp i Vexlar, som Kongl. Maj:t egt disponera, haft afseende endast på tillgången af Utländskt mynt för Stats-utgifterne å främmande orter, men att, hvad utöfver de för Minister-Staten anslagne 90,000 R:dr Hamb.
B:co anordnas, borde beräknas med tillägg af gångbar Cours-. Stats-Utskottets Betänkanden. a35 förhöjning, hälst ett annat förhållande skulle, då alle öfrige utgifter endast i Svenskt Banco finnas utsatte , verka derhän, att desse utgifter komme att öfverstiga anslagen och i samma nion minska Öfverskotten å Stats-Intraden af Stora Sjö Tullen; hvilket ock i så måtto inträffat, att skillnaden emellan pari och medel-coursen å de under loppet af åren 1819 och 1820, utöfver Minister-anslaget, för andre Behof anordnade Summor, utgjort tillsammans x08,689 R:dr 4 sk- 2 r:st Banco.
Med föranledande af detta utaf Revisorerne uppgifne förhållande, anser välStatsUtskottet angeläget, att föreskrifterne Blifva så Bestämde att något missförstånd ej må uppkomma om rätta Beloppet af hvad Kongl. Maj:t må ega att i främmande myntsorter disponera; och då Utskottet, i anledning af hvad Kongl. Maj:t uli Dess Nådiga proposition om Stats-Verkets tillstånd och Behof äskat, framdeles vid Stats-regleringen kommer att föreslå det Belopp i Hamburger Banco, som för Minister-Statens aflöning m. m. kan finnas erforderligt och Böra Bestås, synes endast det förbehåll Böra göras, att Bvad Kongl. Majrt utöfver det Blifvande anslaget för Minister-Staten kan Behöfva i Vexlar disponera, varder efter den Cours som på sätt förut är föreslagit, Bestämmes, påfördt den Tittel, till hvilken utgiften hörer och sålunda minskar Ti - 3 36 Stats- Utskottets Betänkatiden, t«lns tillgång med det belopp, hvartill de använde Vexlarne uti Svenskt Banco efter samma Cours beräkning uppgå.
Sedan Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse den i5 Julii 1818, till aflöning och öfrige utgifter för den Commiitee som lomme att företaga utarbetandet af ett förslag till reglerande af Civile Ämhets-Vcrken m. m., anvisade det vid 1812 års Riksdag gjorda anslag af 3,000
R:dr på Allmänna Indragnings-Staten, till kostnadernes be-» stridande för en Committee till öfverseende af Rikets Oeconomiske författningar, med rättighet för Kongl. Maj:t att derutöfver af Öfverskotterne på Stats-Inkomsterne förskjuta, hvad som för ändamålet kunde erfordras , så hafva Revisorerne anmärkt, att Kongl. Maj:t, enligt skrifvelse till Kongl..
Stats-Contoiret af den 22 April 1819, i Nåder tillåtit Kongl.
Bergs-Collegium, att under den tid, en af dess Ledamöter vore sysselsatt i en af Kongl. Maj:t förordnad Committee till granskande af Oeconomiske författningarne, få till biträde adjungera Bergmästaren Assessoren C. N. Arfvidsson och dervid tillagt honom ett årligt Arfvode af 2Öo R:dr, att utgå af Öfverskotts-medlen på Stats-Verkets Intrader, hvilken disposition, som egt sammanhang med föremålet för omförmälte anslag synts
Revisorerne icke nödig eller enlig med Riksens Ständers anförde begifvande, enär af samma anslag va - Stats-Vtskottets Betänkanden.
287 rit en behållning till år 1819 — 3448 R:dr 16 sk. och till år 1821 — 1800 R:dr 4 sk.
Vid det uppgiftte förhållandet , att Besparingarne å nämnde anslag lemnat tillgång till bestridande af Assessoren Arfvidssons ifrågavarande Arfvode, för en befattning, sorn med samma anslag haft gemenskap, hafva väl Revisorerne icke saknat anledning till deras gjorde erindran emot anvisningen å Öfverskottsmedlen; men då Besparingarne, derigenom ökade, sedermera helt och hållit åtgått till de ändamål, hvarföre anslaget blifvit anvist, hvarigenom resultatet i det hela är enahanda, anser Stats-Utskottet, vid hvad, som är vordet tillgjordt, böra förblifva, hälst en omföring i Räkenskaperne icke leder till någon nytta och nu mera ej eller lämpligen kan verkställas.
Angående den af Kongl. Maj;t i Nåder beviljade upplåtelse af de vid Sundbyholms och Ribbingslunds Kungsgårdar varande Inventarier af kreatur, hafva Revisorerne förmält, att desse Inventarier, enligt stadgandet i 3:dje Momentet af Kongl.
Förordningen den 3 December 181 o, om hvad iagttagas bör vid Kungsgårdars bortarrenderande, egentligen bordt för Kronans räkning försäljas, men att särskildte omständigheter förekommit, hvilke synts Revisorerne skäligen hafva föranledt till Kongl. Maj:ts under den i5 Februarii 1819, meddeldte Nådiga förordnande, att samma In - 238 Stats-Utskottets Betänkanden. ventarier skulle till begagnande afHerr Presidenten ra. m.