Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad desse fastställa, tjene till efterlefnad, såvida ej ändring deruti i behörig ordning sökes och vinnes. § 96.
Utan Riksförsamlingens samtycke kan Konungen icke Lån in- eller utrikes göra eller Riket med ny Gäld be lasta. § 97.
Kungsgårdar och Kungs-Ladugårdar med dertill lydande Hemman och Lägenheter, Krono-Skogar, Parker och Djurgårdar, Krono- och Stall-Ängar, Kronans Fisken samt öfriga Lägenheter, må Konungen icke utan Riksförsamlingens samtycke genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller på något annat sätt, Kronan afhända.
De skola förvaltas efter de grunder, Riksförsamlingen derom föreskrifver; dock att de personer och Menigheter, som, efter förut gällande Författningar, sådana Kronans tillhörigheter innehafva eller nyttja, må njuta laglig rätt derå till godo, samt att odlingar eller odlingsbar mark å Krono-Skogarne må i vanlig ordning, efter nuvarande eller framdeles blifvande Författningar, kunna till Skatte försäljas. § 98.
Ej må någon del af Riket kunna derifrån sön dras, genom försäljning, förpantning, gåfva eller å annat dylikt sätt. § 99.
Ingen förändring i Rikets Mynt till skrot eller korn, det vare sig till förhöjning eller afslag, må äga rum ri tan Riksförsamlingens bifall; Konungens rättighet att låta slå Mynt dock oförkränkt. § 100.
Krigsmakten till häst och fot såväl som Båtsmanshållet af rotering och indelning förbiifver vid de med Landet och Städerna upprättade Kontrakter och Indelningsverk, hvilka till deras hufvudgrunder skola orubbade vara, intill dess Konungen och Riksförsamlingen finna nödigt någon ändring Constitutions-UtskotMs Memorial, M 2. 29 ändring deruti samfäldt att göra; kunnande ingen ny eliev tillök ad Rotering, utan genom Konungs och Riksförsamlings sammanstämmande beslut, tillkomma. § 101.
Grundlag kan icke stiftas, ändras eller upphäf- r. f. § 56. ' mas, utan Konungens och tvä lagtima Riksdagars sammanstäm2. ocä §. mande beslut. r. o. §. 29 Enär Grundlags-Utskottet vid lagtima Riksdag med till- mJim’ 1 "<^1 § eller af styrkande yttrat sig öfver hvad, efter Stals-Rädets hö- pei’ rande, Konungen, eller tillstyrkt hvad Riksdagsman, i sådant afseende i någon af Hamrarne föreslagit, eller sjelf t, med stöd af 77 §, väckt dylik fråga, skall Riksförsamlingen, på sätt yi § 2 morn. förmår, deröfver besluta; hvarvid iakltages, att ändring i Konungens förslag hvarken i Utskott eller Hamrarne, hvar för sig eller samfäldt, får äga rum.
Om förslaget icke antages, vare frågan förfallen, hvarom anmälan göres hos Konungen, der Ilan frågan väckt.
Godkännes förslaget, varde beslutet vid nästa lagtima Riksdag först pr öfvad t af Andra Kammaren, som sänder sitt beslut till Medkammaren.
Varder det af båda Hamrarne, hvar för sig, antaget, vare Riksförsamlingens beslut.
Hvad någondera af slagit, för faUe Kammare ege ej rätt att uti del hvilanda beslutet någon ändring göra.
Förfaller hvilande beslut, som grundar sig pä Konungens framställning, varde Han derom underrättad.
Ej må det slutliga af görandet uppskjutas, utan att Konungen och båda Kamrarne, hvar för sig, till uppskof vet samtyckt.
Godkännes det hvilande beslutet af båda Kamrarne, hvar för sig, blifva om Konungs framställning derigenom antagen är, Konungen derom underrättad; men, om framställningen icke af Konung är gjord, underställes beslutet Konungen, som deröfver, innan Riksdagen åtskiljes, bör inhemta hela Stats-Rådets tankar och meddela Riksförsamlingen Sitt bifall eller de orsaker, för hvilka Han beslutet icke kunnat godkänna.
Hvad till ändring af Grundlagarne, uti nu föreskrifven F- § 82. ordning, Riksförsamlingen beslutit och Konungen gillat, eller liih. till II.
SI, Prot. 1844. 3 Sami. 1 Haft. 6 30 Constitutions-Utskottets Memorial, M 2. R, F. §. 83. R. F. § 85.
Oförändrad. R. F. § 86. R. F. §. 87. R. O § 33. t. morn.
J, Konungen föreslagit och Riksförsamlingen antagit, äge, kraft af G rundlag. § 102.
Ej må någon för framtiden gällande Förklaring af Grundlagarne stadgas utan på det säll, sorn enligt nästföregående § vid ändringar i dem iakttagas hör.
Efter deras ordalydelse skola de i hvarje särskildt fall tillämpas. § 103.
Såsom Grundlagar skola anses denna Regeringsform, Succession s-ordningen, Tryck frihetslagen och Tallagen. § 104.
Med Tryckfrihet förslås hvarje Svensk Mans rättighet att, utan några af den offentliga Makten i förväg lagda hinder, utgifva skrifter, alt sedermera endast inför laglig
Domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna derför straffas, än om delta innehåll strider emot tydlig
Lag, gifven att bevara allmänt lugn, ulan alt återhålla allmän upplysning.
Alla Handlingar och Protokoll i hvad mål som helst, de Protokoll undantagna, som uti SiatsRådet och hos Konungen i Mhiisleriella Ärenden och Commandomäl föras, må ovillkorligen genom trycket kunna ulgifvas.
Ej må trvckas Banco- och Riksgälds-Verkens Protokoll och Handlingar rörande ärenden, hvilka höra hemliga hällas. § 105.
Riksförsamlingen äger gemensamt med Konungen makt att stifta allmän Civil- och Criminal- samt Kyrfeo-Lag och alt sådan förut stiftad
Under Civil- och Criminal-Lag förslås äfven de delar af Krigs-lagar och Författningar rörande Krigsväsendet, sorn äga tillämpning till medborgare utom Krigs-Staten.
Ej må Konungen utan Riksförsamlingens samtycke, och icke Riksförsamlingen utan Konungens någon ny
Af åter Konungen till Riksförsamlingen förslag till ny l ig eller till gammal lags upphof vande eller förändring, då äger Riksförsamlingen att deröfver, på sätt 71 § stadgar, besluta, och meddela Konungen sitt samtycke eller af slag.
Antager Riksförsamlingen ett förslag, sorn icke af Konungen blifvit framstäldt, underställes Riksförsamlingens beslut Konungen, som äger att gilla det eller, om Haji ej finnér det ordagrannt antagligt, meddela Riksförsamlingen de orsaker, Consl Hut lotts- Utskottets Memorial, N:o 2. 31 för hvilka
Han icke kunnat forsla get godkänna.
Kan Konungen icke förr, än Riksförsamlingen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att före nästföljande
Riksdags öppnande förslaget ordagrannt bifalla och kungörelse derom utfärda.
Sker det ej, anses förslaget hafva förfallit.
Kill Konungen tilt Riksförsamlingen aflåta ett sådant förslag, sorn i denna § omtalas, eller har Riksförsamlingen underställt
Konungen ett af församlingen antaget förslag, inhemta Konungen, innan H ui Sitt beslut fattar, Siats-Rådets och Högsta Domstolens yttrande. § io(>.
Med förklaring öfver Civil- oell Criminal- samt RKyiko-Lag lörhålles som med sådan Lags stillande.
De förklaringar, som, lill svar på inkomna forfi ågningar 0111 Lagens rälla mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gilver, kunna af Riksförsamlingen ogillas, hvarefter de ieke längre vare gällande eiler af Domslolarne iakttagas eller åberopas må. § 107.
Riksdagsman må i den Kammare., der han äger Rsäte och stämma, och, på sätt 77 § förmår, Utskott, i den ,1 Kammare, hvilken i målet äger första rösten , väcka frågor om stiftande, förändring, förklaring eller upphäfvande af lagar och författningar, so/n Risets allmänna hushållning eller grunderna för allmän inrättning röra.
Riksförsamlingen äge dock i dessa mål endast att framställningar och önskningar hos Konungen anmäla.
Vill Konungen åt Riksförsamlingen öfverlemna a 11 gemensamt med Honom något afgöra, sorn Rikets allmänna Styrelse rörer, dä förfares dermed, på det sätt, som angående Lagfrågor är stadgadt.
R (. § 108.
Riksförsamlingen äger rörande hvilket ämne som helst rätt att besluta och till Konungen öfverlemna framställ/ringar och önskningar, å hvilka Konungen, under iakttagande af Rikets Grundlagar, gör det afseende, Han för Riket nyttigt finnér. §. 109.
Under Riksförsamlings, dess Kammares, Nämnds R. l eller Utskotts öf verläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eller på något annat salt, än denna Grundlag bok - F. § 8. i'.
& sött j ;n. IU 1. §. (lO.. f, to. 32 Constitudons-Utshottets Memorial, «Äf 2. slafligen föreskrifver, komma frågor om Embets- och Tjenstemiins lill- och afsuttande; Regerings- oell Domare-Makternas Beslut, Resolulioncr oell Utslag; enskilda Medborgares och Gorporalioners förbållanden, eller verkställigheten af någon Lag, Författning eiler inrättning. R. O. §. 7t, § 110.
Vid hvarje i denna Grundlag anbefalld valåt gärd, bära valsedlarna, för att vara gällande, vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria såväl från ali tvälyclighet i anseende till personernas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal.
Församling, sorn till val sammanträdt, kan icke upplösas förr, än valets hela ändamål uppfyldt är.
När utgången befumes oafgjord derigenom, att tvänne eller flere erhållit lika röstetal, afgöre antingen lottning eller skiljer östving, allt efter sorn serskildt stadgadt är.
Vid val, der lottning äger rum, galle för öfrigt högsta röstetalet, utan afseende pä dess förhållande till de röstandes antal. R. F. S. 97. lil.
Vid skiljeröstning upplage valsedel icke andra R* 'och 61 M'namn, än deras, mellan hvilka skiljas skall, ej heller annat antal, än sorn då utses bör.
Innan v al sedi arne öppnas, skall en af dem förseglad af äggas och, cm utgången utan den afgjord är, förbigås.
Jr utgången oafgjord genom ny likhet i röstetal, och kan förseglade valsedelns läs/ag ej öka det antal, för hvilket denina likhet äger rum, blifve dä förseglingen bruten och sådant utslag gällande.
Kim detsamma möjligen öka det antal, hvars lil h >t i röstetal fördröjer utgången, eller befmnes sådant utslag otillräckligt lil! hela ändamålets uppfyllande, anställes, i af seende på hvad, som deruti brister, ny skiljeröstning.
R, F. § 97. § lia.
När stadgadt är, att sammanstämmande röster R 6? och^63^fordras till minst hälf ten af de röstandes antal, uppgifve hvarje väljande först, genom sådan valsedel, som i 110 § omtolas, erforderligt antal af män, som han anser f örtroendet värdiga.
Falla dervid rösterna, till mer än hälften af de röstandes antal, på. en eller flera, vare den eller de behörigen val le.
Blifver vid denna f örsta valåtgärd ej det antal utsedt, sorn väljas bör, sker med tryckta sedlar, märkta med VALD och ICKE VALD, serskild emi östving öfver hvardera af dem, som röster erhållit, men ConstUutions-Utshottets Memorial, M .2. 33 men icke valde blifvit; cch bli fre du först röstadt öfver deri, seni flesta rösterna erhållit, dernäst öfver den, sani näst honom bli j vit af de flesta kallad, och så vidare.
Haf va tvänne eller flere blifvit kallade af lika många, företages först, för hvarje sådan likhet, en elfer flera sidferöstningar med ett namn på valsedeln, så att hvarje ordningsmål serskildt bestämmes.
När lili sålunda fastställd ordning omröstningarne företagas, blifve vid hvar och en sådan en förseglad röstsedel aflagd, som uteslutcs, om den ej, i anseende tili lika röstetal, är nödig för att afgöra utgången.
Valförrättningen upphöre, när VALD vunnit vid så många serskilda omröstningar, att valets ändamål UPPfd^dt år.
Ilar ICKE VALD vunnit vid så många, att, sedan samtliga blifvit slutade, någon del af nämnda ändamål ännu ej är uppfylld, blifve valförrättningen genast, i afseende på denna del, förnyad; och geflle vid sådan ny valförrättning
Jlesta rösterna, utan afseende pä, cm halfva antalet af de röstande sammanstämt; dock må ej röstas på andra, än som vid ofvannämnda föregående omröstningar fått röster, men ej valde blifvit, ej heller vid lika röstetal lottning äga rum.
R 0 5 01 § 113.
Hal till Konung eller Throrföljare förrättas afoch Riks-Akten Riksförsamlingen, på det i 112 § föreskri fria sätt. §• 3» Ar ingen till Throrien arfsberättigad Prins, och har Konungen sammankallat urtima Riksdag till T hron följ ar eval, eller har Konungaätt pä manliga sidan utgått och Riksf örsamling antingen enligt 53, eller enligt 5f §, blifvit sammankallad, äge i f örsta fallet Konungen, och i det andra Interims-styrelsen, alt inom Åttonde dagen ejler den, dä Riksdagen å Rikssalen öppnad blifvit, afgifva till Riksförsamlingen förslag om Thronföljden; äfvensom i alla dessa fall hvarje Riksdagsman inom samma till samma rätt.
Ilar lagtima Riksdag varit sä nära för handen, sorn i 56 § säges, eller är den samlad, när Konungaätt på manliga sidan utgår, bestämme Riksf örsamlingen, i öfverensstämmelse med den i 143 § omförmä/da Riks-act, den dag, hvarifrån den ofvannämnda Aäonile skall räknas.
Riksförsamlingen ut sätte
K al da gen, meri icke senare, än den Tolfte efter deri för förslagens aflemnande fastställda.
Prot 1844.
3 Sami. i haft. “7 34 Constitutions-Utshottcts Memorial, X:o 2. B. O. 5. 62 § 114.
Sammankallas Riksförsamlingen , antingen enligt celi Riks-Åktc»52j eller enligt 54 §, till förordnande om Förmyndarestyrelse för omyndig Konung, åge i förra fallet Rikets Interims-Slyreise att inom Åttonde dagen efter den, då Riksdagen ä Rikssalen öppnad blifvit, afgifva till Riksförsamlingen förslag om Förmyndare-styrelsen, och i begge fallen hvarje Riksdagsman inom samma tid samma rätt.
Har lagtima Riksdag varit sä nära förhanden, som i 56 § säges, eller är den samlad, när Konung dör och Fhronföljare omyndig är, bestäm/ne Riksförsamlingen, i öfverensstämmelse med den i 14^ „ § om för mälda Riks-act, den dag, hvarifrån den ofvannämnda Åttonde skall räknas.
Riksförsamlingen välje sedermera inom Två dagar efter den för förslagens aflemnande fastställda dagen, Sextiofyra bland sina ledamöter till en Nämnd, sorn inom Feni dagar efter sitt sammanträde af gör frågan om Förmyndarnes antal, samt likaledes inom Fem dagar efter den, då antalet bestämdt blifvit, väljer Förmyndare, på sätt 112. § föreskrifver.
Uppgifve dock hvarje valman vid första val-åtgärden
En man mer än det föreskrifva antalet.
Befinnas härvid röster till mer, än hälften af de röstandes antal hafva tillfallit flere, än som väljas må, utesluta då. minsta röstetalet eller skilje röstning, om lika röster äro. g §. 115.
När Riksförsamlingen, enligt 5o eller &5/ §§, förordnar om Riks-styrelsen, förf ares på ika sätt. som i nästföregående § är för Konungens omyndighet stadgadt. E. F. §. 66. § 116.
Riksförsamlingen skall vid hvarje Riksdag for E. O. §. 63. ordna en för Lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att, mom.
1. såsom (iess Omhud, efter den Instruktion, Riksförsamling för honom utfärdat, hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsman samt att vid vederbörliga
Domstolar i laga ordning tilltala dem, sorn uti sina Embetens utöfning al väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begå, elier underlåta att sina Embetspligler behörigen fullgöra.
Vare dock han i ali måtto underkastad samma ansvar och pligt, som allmän Lag och Rättegångs-Ordning för Actorer utstaka.
K. O. §. 63 Denne Embetsman, sorn Riksförsamlingens Justitie-Om mom.
3. budsman kallas, njule till godo så väl under, som emellan Constitulions-Utslioltels Memorial, N:o 2. 35 Riksdagarne, samma säkerhet för sin person och tjenstbefa Ilning, som genom i3g § för Riksdagsmän i allmänhet stadgad äj', och anses under sin tjenstetid, och intill dess lian lian Embetelskiljes eller till utöfningen af sin förut innehafda beställning återträder, i alla afseenden lika med Konungens Juslilie-Canzler. § 117.
Val till Justitie-Ombudsman förrättas, på Jet R, f. §. 97. i 112 § föreskri fria sätt, af hela Riksförsamlingen, hvilken äf- R> 263, ven, pä nästa helgfria dag, efter samma grun der utser en man af de egenskaper, som hos Justitie Ombudsmannen erfordras , alt honom efterträda, ifall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå.
I händelse J uslitie-Ombudsmannen vid samma Riksdag, r. f. §. 98. under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtro- Rendet, eller med döden afgår, skall Riksförsamlingen i Einbe- m0”’ tet genast insätta den man, som till hans efterträdare utsedd är.
Skulle sådan utsedd efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justitie-OmbudsmansEmbetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksförsamlingens rätt härutinnan genom dess Fullmäktige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoret utöfvas. § 118.
Riksförsamlingens Justitie-Ombudsman må, när r, f. g, 99, han det nödigt anser, kunna öfvervara Högsta Domstolens, Nedre Justitie-Revisionens, Hol-Rälternas, Collegiernas eller i dessas ställe inrättade Verks, och alla lägre Domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening dervid yttra, samt äga tillgång till alla Domstolars, Collegiers och lim betsverks Protokoll och Handlingar.
Embetsman i allmänhet vare skyldige att lemna Juslitie-Ombudsmannen laglig handräckning, samt alla Fiscaler, att medelst Aclioners utförande honom biträda, då han det äskar. § 119.
Justitie Ombudsmannen åligge , att vid hvarje r. f. §. 10a Riksdag tili Riksförsamlingen aflemna en allmän redogörelse för sin förvaltning af det honom förtrodda Embete, samt deruti utreda Lagskipningens tillstånd i Riket, anmärka Lagarnes och Förfatlningarnes brister och uppgifva förslag till deras förbätt - 36 Constilulions-Utslwttcts Memorial, N:o 2. B. F. §. 10! O föränd rad ring.
Emellan Piiksdagarne kungöre linn årligen genom trycket elt utlåtande öfver dessa ämnen.
Serskildt upp gifve han oc vid hvarje Riksdag, till hvad åtgärd hvart och ett eif nästföregående
Riks församlings beslut framställningar och önskningur Jöran ledi. t tälle finn sig för öfrigt den af Riksförsamlingen för honom utfärdade Justi tidion till efterrättelse. § 1^0.
Skulle elen oförmodade händelse inlrälla , alt antingen hela Konungens Högsta Domstol eller af dess Leda mö O O O ler en eller flere funnes hafva af egennytta, vrångvisa eller försumlighet, så orätt dömt, att derigenom någon, emot tydlig
Lag oell sakeus utredda och behörigen styrkta förhållande, mislat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära och ege dom, vare
Riks församlingens Justilie-Omhudsman pligtig, äfvensom Konungens Juslitie-Canzler berättigad, att vid den Rikets Domstol, sorn bär nedanföre bestämmes, den felaklige under tilltal ställa, samt till ansvar efter Rikets Lag befordra. § 121.
Denna Domstol, som Riks-Räll kallas, skall i sådant fall beslå af Presidenten uti Konungens och Rikets Svea Hof-Räit, hvilken deruti före ordet, Presidenterna uti alla Rikets Collcgier, Fyra de äldsta Stats-Råd, Högste
Befälhafvaren öfver de i Hufvudstaden tjenstgörande Trupper, Högste närvarande Befälhafvaren för den vid Hufvudstaden förlagda Eskadern af Arin ceus Flotta, tv tinne de äldsta Råd i Svea Hof-Rält och det äldsta Råd i hvarje af Rikets Collegier.
Då antingen Justitie-Canzleren eller Justilie-Onsbudsmannen finner sig befogad O O att Högsta
Domstolen samfäldt eller serskilde dess Ledamöter inför Riks-Rätlen tilltala, aske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Svea Hof-Rält, såsom Riks-Rättens Ordförande, laglig kallelse å den elier dem, som skola tilltalas.
Presidenten i Hof-Rälten löge derefter anstalt om Riks-Rättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidare i laglig ordning behandla.
Skulle emot förmodan lian detta underlåta , elier någon af de öfrige förenämnde Embetsman undandraga sig att uti Riks-Rätlen deltaga, staude de, för en sådan uppsåtlig försummelse af deras embelspiigt, till lagligt ansvar.
Hafva en elier flere af Riks-Rättens Ledamöter Jaga förfall, eiler finnes emot någon af dem laga jäf, vare ändock Rätten domför, om Tolf deruti Vonslilulions-TJlsholtets Memorial, 2. 37 deruti silla.
Är Presidenten i JIof-Rälten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe den äldste i tjenst varande Presidenten.
Denna Domstol äge, sedan ransakningen fulländad är, och Domen efter
Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna.
Ingen håfve makt att sådan
Dom ändra, Konungen dock obetaget att göra
Nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig lill den dömdes återinsättande i Rikets tjenst.
R F. J 103 § 122.
Vid hvarje Riksdag skall Riksförsamlingen välja R- O § 64.
Fyratioåtta bland sina ledamöter till en Nämnd, som äge att döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förljente alt i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel eller brott, hvarom nästföregående § handlar, likväl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas.
Denna Nämnd träde, samma dag, den blifvit vald, tillsammans.
Pä det sätt, so/n för omröstning inom Riksförsamlingen är i allmänhet stadgadt, röste samtlige Ledamöterne, man för man, öppet, öfver den frågan; skall omröstning anställas lill uteslutande af någon bland Högsta Domstolens Ledamöter?
Besvaras denna fråga enhälligt eller af de Heste med NEJ, blifve då Högsta Domstolens samtlige Ledamöter bibehållue.
Aro lika mångå JA och NEJ, eller hafva flere besvarat frågan med JA, uppgifve hvar och en af Nämnden de färre eiler flere, dock högst trenne, ledamöter af Högsta Domstolen, hvilka han anser böra entledigas.
Den eller de, som af minst Trettiotvå sålunda blifvit uppgifne, anses från Riksförsamlingens förtroende uteslutne och blifve af Konungen, hos hvilken Riksförsamlingen derom skall anmälan göra, ifrån Embelet genom Nådigt afsked skiijde.
Dock tillägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig Pension till Lönens halfva belopp. § 123.
Ej må Riksförsamlingen ingå i någon särskild b., f. 5 104, pröfning af Högsta Domstolens beslut, eller någon allmän öfverläggning derom uti Nämnden förefalla. § 124.
Finner Granskning s-Utskottet, under den gransk- R-F- 5 106. ning af Protokoll samt Statsverkets räkenskaper och handlin- \uou? f ” gar, som detsamma enligt 65 § tillhör, alt någon Stats-Rådets Bih lill R.
Prot. 1844. 3 Sami. 1 Haft. 8 38 Constitutions-Utskottets Memorial, M 2. R. F. § 107. morn. 1. R. O. § 29. mom. 2, R.
F § 107. morn. 2- R. O. § 29. morn. 2.
Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifvif, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller allmän
Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller deni vållat och befrämjat genom uppsåtlig! fördöljande af någon upplysning, eller häfver den Föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § af denna Regeringsform förutsätter, sin contrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall Gransknings-Utskottet ställa en sådan under tilltal inför lliks-Rätten.
Riks-Rätt, hvarom denna § stadgar, vare sammansatt på sätt, som i 121 § säges, dock så, att, i stället för Stals-Råd, Justitie-Råd der säte taga, och gånge för öfrigt, sorn i /20 och 121 §§ säges.
Sådan Riks-Rätt döme efter allmän lag, och den Ansvarighetslag, hvilken för detta ändamål blifvit utaf Konungen och Svenska folkets representanter antagen. § 125.
Skulle Gransknings-Utskottet anmärka, att StatsRådets
Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfvat, äge då Utskottet att sådant tillkännagifva för Riksförsamlingen, hvilken, om den finnér Rikets val det kräfva, kan hos Konungen skriftligen anmäla sin önskan, att Han ville ur Sta Is-Råd et och ifrån Embete! skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord.
Utskottets utlåtande sändes till Första Kammaren. § 126.
Frågor af den art, som nästföregående två §§ omförmäla, kunna i Kamrarne väckas så val af enskilda ledamöter, som af andra Utskott, än Gransknings-Utskottet, men icke afgöras förr, än sistnämnda Utskott deröfver blifvit hördt.
Under Kamrarnes öfverläggningar derom, skola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilde Personers eller Corporationers rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon pröfning underställas.
I följd häraf böra, när nyssnämnda frågor i någon Riksförsamlingens Kammare väckas, följande ordalag och inga ConstUulions-Utskottets Memorial, Jtä 2. 39 andra nyttjas: ”Det är anledning till anmärkning mot Stats-Rådet, eller den och den Ledamoten eller Föredraganden, hvarom remiss begäres till Gransknings-Utskottet/’ hvarjemte en närmare framställning af skälen förseglad aflemnas.
Remiss till Gransknings-Utskottet skall derefter ovägerligen verkställas, och behandle dä Utskottet målet enligt en af de tvä nästföregående §§., eller framställe för Riksförsamlingen de skäl, på hvilka det har ansett anmärkning icke böra äga rum. § 127.