Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nils Mänsson från Malmöhus Län, med hvilken flere Ledamöter instämde, talade på ofvan upptagne skäl emot förslagets antagande. 3:o Af Nils 'Strindlund från Vester-Norrland: att, då Författningarne rörande jord-afsöndringar icke innehölle några föreskrifter, huru sådane afsbandlingar borde betraktas, h varigenom jord-egare de ls lern nar tillstånd lill så kallade backstugors anläggande å sina egor, dels vid fastighets afyttrande förbehåller sig rättighet att få begagna någon mindre, vanligen .högst ringa andel af fastighetens område såsom undantag, hade man, vid bedömande af uppkomne tvister, angående beståndet af sådane afhandlingar, stannat i ovisshet om Lagens rälta grund otfh mening.
Den jordr. rad, sprn genom dylika afhandlingar merendels för innehafvarens lifstid från hemmanet afsöndrades, uppginge sällan till dgn storlek pcb vit d, som Lag- oc-h Octon.
Vt sk. TJltåtande N;o 17.
7 1827 års Kongl. Förordning bestämt såsom ett vilkor för tillåtelsen att pä viss tid få från bern man; upplåta jord lägenheter, och således skalle afhandlingar af omförmälde beskaffenhet, om nämnde Författning: strängt tillämpades, aldrig kunna ega bestånd.
Vid Författningens utfärdande syn» tes ifrågavarande sätt att afsöndra jprd likväl icke vara förbised t af Lagstiftaren, sorn- fastmer genom sitt stillatigande' torde velat ådagalägga^, att någon inskränkning icke' borde ega rum uti hvad i berörde hänseenden förut varit öfligt, serdeles beträffande så kallade undantag, hvilka» genom gammal häfd vunnit ett mägtigt stöd i allmänna tankesättet.
Desse slag »f jordafsöndringar voro ock af den serskild» beskaffenhet, att de icke medförde så-daae skadliga följder, hvilkas afböjande legat lill grund för de inskränkningar, sorn uti Författningen finnas stadgade.
Vanligen afsåge mida ntags-contracten endast tillåtelse att å hemmanets ouppodlade mark erhålla något mindre stycke, eller på sin höjd att få begagna- en*, eller al - lian uppodlad mindre täppa till kål-plantering, lin-- och potatoes-odling. f senare fallet tillskyndades jord-egaren icke någon egentlig förlust, emedan af kastningen beräknades- honom till gotlo- vid bestämmande af de öfrige undantags-vi!koren,- och uppodling af förut obegagnad mark dessutom alltid måste lända Lill hans fördel.- Backstugor, hvarmed merendels följer ett obetydligt utmål af omkring 20, 3o eller 4° (jvadrat-famnar oländig mark, anlades af personer utaf den fattigaste classen,, hvilka hvarken kunde förvärfva* egande rätt- till jord eller för ålder och sjuklighet voro skicklige att bruka jordlägenheter, sorn fordrade större arbetsförmåga* och' ansträngningar.
Di det lör dem stundom vöre omöjligt att förskaffa- sig husrum, funnes icke annan utväg, än alt tillåta dem betinga sig en plats, der de kumle uppföra em boning, för att undgå att på ålderdomen blifva lius ville.
Genom odling af den inskiänkta jordrymden erhölle innehafvarén deraf något bidrag till sitt underhåll, och undginge,. åtminstone till någon del, att falla fattigvården till las!,; och, på grund af nu anförde skäl, har Motionairen fores! - git, att genom allmän Författning måtte stadgas: alf afhandlingar hvarigenom jordegare■ antingen upplåter plan till backstugors anläggande på sina egor, jemte dermed följande utmål af mindre jordrymd. eller ock dä han fastighet sig af händer och förbehåller sig rättighet, att fd i sin lifstid} såsom undantag, begagna vi sa jordlägenheten") skola ega beståndr då sådana af handlingar } i vanlig urdning, vid vederbörlig
Domstol intecknasy på sätt om af hand - 8 Lag- och Odeen.
Nio i7. lingar rörande nyttjanderätt till jord i allmänhet är föreskrifvet.
Efter det Eric Pehrsson från Gefleborgs
Län mod fiore af Ståndets medlemmar förenat sig nied Motionairen, har Johan Eric Jan son från Wermland anmärkt, att de föreslagne mindre jord-afsöndringarne voro skadlige i Bergslagen, der skogen derigenom allt för mycket skulle medtagas; hvaremot Strindlund åter invänd t, att vida skadligare följder skulle uppstå, om backstugusittare utan skonsmål mäste vräkas, i händelse vilkoren för hans besittningsrätt icke i allo öfverensstämde med i827 års Kongl.
Förordning o. s. v. 4:o Af Samuel Jönsson från Öland, som, efter framställning om de menliga följder, hvartill rättigheten till hemmans klyfvande i dess nu varande skick skall leda, med serskildt afseende på berörde Ö, föreslagit: att, efter föregången classification af hemmanen pä Öland, hemmansklyjnirigen icke md ut sträckås längre än till 1/4 mantal d de sämsta, til rf$ d de medelmåttige, samt till högd if 1 (» pä några af serdeles godhet, Dessa motioner hafva Ulskotten i öfvervägande tagit, men som Kongl, Måj:t, med uppmärksamhet
A de betänkligheter vid Författningens tillämpning, sorn i underdånighet blifvit anmälde, lemnat
Likets jordbrukande invånare tillfälle att yttra hvad de kunna finna lämpligt i den Comité, som, enligt Kongl. Maj:ls Nådiga Circulaire lill Dess Befallningshafvande den 26 October sistlidet år, skall inom hvarje Län sammanträda, samt det med säkerhet kan antagas, att de uti förevarande motioner upptagne yrkanden af Comitéerne blifva framställde uti de Utlåtanden, som komma alt afgifvas, samt således vid pröfning af detta vigtiga ämne blifva föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, så anse Utskotten någon närmare granskning af målet vid så beskaffade förhållanden icke böra af Rikets Ständer företagas.
Ehvad nu skulle yttras för eller emot jordens fördelande i större eller mindre lotter, skulle i Utskottens tanka vara utan ändamål, emedan det måste erkännas, att icke ensämt allmänna rättsgrunder, utan äfven andra omständigheter oqh serdeles local-förhållanden bora tagas i betraktande, om hvilka senare Motionairer, ne icke varit i tillfälle att meddela de vidsträcktare upplysningar, hvilka af Comitéerne äro att förvänta.
På grund häråt tillstyrka Utskotten: att Lag- och Ocean.
Utlåtande N:o tj, 9 att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, att, sedan yttranden inkommit frän de Comitéer, hvilka, enligt Kongl. Circulairet den 26 Octoher 1833, llfv t inom hvarje Län tillsatte, Kongl, Majit täcktet ldia utarbeta fördag till de ändringar, förklaringar och tillägg i Kongl.
Förordningen den q
December 18^7. sorn af desse Cnmitéers afgifne yttranden kunna föranledas,, vare sig i hänseende tili hela Riket eller till vissa delar deraf samt att Kongl. Maj.-t täcktes i Nåder vid nästkommande Riksdag lemna Rikets Ständer del, sä väl af desse för lag, sorn af Comitéerne^ yttranden, gå det Rikets Ständer mätte fä tillfälle att dd med förnyadt Utlåtande i detta vigtiga ämne inkomma. bockholm den »g Augusti jSÄ4>
Bih, till A Si Prof. 1 7 Simi s /4fel 5; te Häftei STOCK HOLM, im>s Ludv. West t :nn fr r. 18 4 ■ Lag• samt Allm. Besv.- och Oecoh.-Utsk:s Utlåtande Nio 18. 1 N:o 18.
Ankom till Exp.-Utsk. den 5 Sept. iSj.j.
Utlåtande, öfver vacht motion, om tillägg i Kongl. Kungörelsen den 25 Junii i83o, angående understöd af allmänna medel till utflyttningar, i följd af verkställde laga slaften.
Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har Thomas Nilsson, från Christianstads Län, med hvilken Olof Månsson och B. G.
Apelqvist sig förenat, uti afgifvet, samt till Allmänna Besvärs- och Oeconoinie-Utskottet remitteradt memorial yrkat, att, som hemmansinnehafvare, hvilka utflyttnings-understöd af allmänna medel tillkommer, i saknad af underrättelse om tiden då understöds-medlen utfalla, nödgas antingen sjelfve efterfråga eller genom ombud vid Landtränteriet underrätta sig när sådant inträffar, hvilket för allmogen faller sig kostsamt och besvärligt, så borde det åligga Konun* gens Befallningshafvande att årligen genom allmän Kungörelse tillkännagifva, hvilka hemmans-egare äro berättigade till dylikt understöd, samt tiden, då lyftning deraf får ske.
Vid pröfning af detta mål, som ansetts tillhöra Utskottens gemensamma handläggning, hafva Utskotten, på de af Motionairen anförda skäl, trott sig böra tillstyrka: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit i Nåder anbefalla Dess Befallningshafvande att, sedan utflyttnings-medlen för Länet åro bestämde, genom allmän Kungörelse, eller på annat lämpligt sätt, meddela vederbörande hemmans-innehafvare underrättelse om tiden då samma medel, emot behörigt qvitto, i Landtränteriet utbetalas.
Stockholm den 4 September 1334- Bihang till R.
Brot. l834• 7-de Sami. 2 Afd. 6:te Häftet.
Slals-Ulshottels Memorial, JM 1261.
Nej »hafva Rikets Ständer 'alslagit det af Kongl. Maj:t till anskaffning af pistoler äskade anslag 12,000 Ridr.» 4:o.
Femte punkten af utlåtandet N:o 161, hvilken i utlåtandet N:o 224 blifvit vidhållen, och deruti Utskottet tillstyrkt Rikets Ständers bifall å det af Kongl. Maj-t till äldre gevärs förändring för slagkruts-antändning äskade anslag 30,000 R:dr, att med en tredjedel årligen under åren 1851, 1852 och 1853 från Riksgälds—kontoret utgå, iir bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvaremot Borgare- och Bonde-Slånden nedsatt summan till 25,000 R:dr.
Derest icke någotdera af sistnämnde tvenne Riks-Stånd skulle vilja instämma uti de båda öfriga Ståndens beslut i ämnet, får Utskottet, för frågans afgörande medelst omröstning i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voteringsproposition: »Den, som bifaller det af Kongl. Majit till äldre gevärs förändring för slagkrutsantändning äskade anslag, 50,000
R:dr, att med V3 årligen under åren 1851, 1832 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets
Ständer till äldre gevärs förändring för slagkrutsantändning beviljat ett anslag af 25,000 R:dr, att med 'Aidel årligen under hvardera af åren 1831, 1852 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå.» 5-o Enligt Utlåtandena JVs 161, åttonde punkten och JVs 224 har Utskottet, i anledning af Kongl. Maj:ts derom aflåtne Nåd.
Proposition, hemställt, att Rikets Ständer måtte till anskaffning af slagkrutshufvar bevilja ett belopp af 15,000 R:dr, att med V3 årligen ifrån Riksgälds-kontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853.
Denna hemställan hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit, hvaremot Borgare- och Bonde-Stånden nedsatt summan till 10,000 R:dr.
För den händelse icke någotdera af sistbemälde 2:ne Riks-Stånd skulle finna för godt att med de båda öfriga Riks-Stånden instämma, föreslår Utskottet, för frågans afgörande genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, följande voterings-proposition: »Den, som till anskaffning af slagkrutshufvar beviljar ett anslag af 15,000 R:dr att med V3 årligen från Riksgälds-kontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till anskaffning af slagkrutshufvar anvisat ett belopp af 10,000 R:dr att med 'Aidel årligen från Riksgälds-kontoret utgå uuder åren 1851, 1852 och 1853.» 4 Slats-Ulslcollels Memorial, JU 261. 6:0.
Uti tionde punkten af Utlåtandet JVs 161 och JVs 22-4 har Utskottet tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte för fortsättande af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona anvisa för innevarande år, utöfver de af Rikets nu församlade
Ständer för berörde ändamål redan beviljade 73,000 R:dr, ytterligare 30,000 R:dr samt för hvartdera af nästkommande två år 105,000 R:dr, att af Kongl. Maj:t efter omständigheterna fördelas.
Under behandling af detta ärende hafva Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet bifallit berörde punkt, hvaremot Borgare- och Bonde-Stånden, för fortsättningen af ifrågavarande fästningsbyggnader beviljat endast ett anslag af 225,000 R:dr, att, med afdrag af de 75,000 R:dr, som för år 1831 redan blifvit beviljade, under åren 1852 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå.
Under sådant förhållande anser Utskottet, att, derest icke någotdera af sistnämnde 2:ne Riks—Stand skulle vilja frånträda sitt beslut och uti de bägge öfriga Ståndens instämma, votering i förstärkt Stats-Utskott böra anställas öfver följande voteringsproposition : »Den, som för fortsättande af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona vill anvisa för innevarande år, utöfver de af Rikets nu församlade Ständer för berörde ändamål redan beviljade 75,000 R:dr, ytterligare 30,000 R:dr samt för hvartdera af nästko mmande två år 105,000 R:dr, att af Kongl. IVfaj:t efter omständigheterna fördelas,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets
Ständer för fortsättningen af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona beviljat ett anslag af 225,000
R:dr, att, med afdrag af de 75,000 R:dr, som för år 1851 redan blifvit beviljade, med 75,000 R:dr under hvartdera af åren 1852 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå, att af Kongl. Maj:t efter omständigheterna fördelas.» 7:o.
Tredje punkten af Utlåtandet JVs 162, innefattande tillstyrkande, att Rikets Ständer måtte bevilja 600,000 R:dr att med Vs under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå för att användas till kompletterande af förråderna, samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Maj:t anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståndsättande oundgängliga mindre arbeten, hafva Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet bifallit.
Af Borgare-Ståndet är deremot förenämnde summa nedsatt till 500,000 och af Bonde-Ståndet till 476,000 R:dr.
Enär förstbemäldo 2:ne Riks-Stånd, som bifallit 600,000 R:dr, måste anses Slals-Ulskottets Memorial, M 261. hafva medgifvit den mindre af Borgare-Ståndet beviljade summa, och således 5;ne Stånd anvisat ett högre belopp än Bonde-Ståndet, lärer detta Stånds beslut, hvarom Ståndet är ensamt, komma alt förfalla.
Under sådant förhållande, anser Utskottet att, i händelse Borgare-Ståndet icke skulle finna för godt att, med frånträdande af sin mening, i Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets instämma, omröstning i förstärkt Stats-Utskott böra äga rum öfver följande voterings-proposition: »Den, som bifaller ett anslag af 600,000 R:dr att med Veidel under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå för att användas till kompletterande af förråderna samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Maj:t anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståndsättande oundgängelige mindre arbeten,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer beviljat 500,000 R:dr att med Vs under hvartdera af åren 1851, 1852 och 1853 från Riksgälds-kontoret utgå, för att användas till kompletterande af förråderna, samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Majit anser förtjena till krigsbruk göras användbara, äfvensom till andra för krigsmaterielens iståndsättande oundgängelige mindre arbeten.» 8:o.
Uti Utlåtandet J\s 163, tredje •punkten, som Utskottet uti Utlåtandet JVa 226 vidblifvit, har Utskottet hemställt, att det af Kongl.
Maj:t till förbättring af hamnen vid Landskrona äskade anslag, 34,736 R:dr 32 sk., icke måtte af Rikets Ständer bifallas.
Denna hemställan hafva Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkänt, hvaremot Preste- och Borgare-Stånden, med ogillande deraf, för ifrågavarande hamnbyggnad beviljat det äskade anslaget, med vilkor att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder, efter uppgjord och af Kongl. Majit fastställd plan, utan vidare bidrag af Statsverket, vederbörligen fullbordadt.
Derest icke någotdera af sistnämnde båda Riks-Stånd skulle behaga instämma i de 2:ne öfriga Riks-Ståndens beslut, får Utskottet, för frågans afgörande genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voteringsproposition: »Den som, lika med Stats-Utskottet, anser att det af Kongl.
Majit till förbättring af Landskrona hamn äskade anslag icke bör beviljas,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till förbättring af Landskrona hamn beviljat ett anslag af 34,736
R:dr 32 sk. att från Riksgälds-kontoret utgå, emot vilkor, 6 Slals-Ulskollels Memorial, JM 261. att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder, efter uppgjord och af Kongl. Maj:t fastställd plan, utan vidare bidrag af Statsverket, vederbörligen fullbordadt.» 9:o. Utskottets uti tolfte punkten af Utlåtandet JM 165 gjorde och i Utlåtandet JM 226 vidblifne hemställan, att det af Kongl. Maj:t till hamnbyggnad vid Hjo äskade anslag 30,000 R:dr icke måtte beviljas, hafva Ridderskapet och Adeln samt Ronde-Ståndet bifallit, hvaremot Preste- och Borgare-Stånden, med ogillande deraf, beviljat ifrågavarande anslag emot de i nästföregående punkt omförmälde vilkor.
Då denna fråga således måste, derest icke någotdera af sistnämnde Riks-Stånd skulle vilja i de begge öfriga Ståndens beslut instämma, afgöras genom votering i förstärkt Stats—Utskolt, får Utskottet föreslå följande voterings-proposition: »Den som, lika med Stats-Utskottet, anser att något anslag till förbättring af hamnen vid Hjo icke bör bifallas,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer till hamnbyggnad vid
Hjo beviljat ett anslag af 30,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå, emot vilkor, att innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder, efter uppgjord och af Kongl. Maj:t fastställd plan, utan vidare bidrag af Statsverket vederbörligen fullbordadt.) 10:o.
Uti femtonde punkten af Utlåtandet JM 165 och Utlåtandet JM 226 har Stats-Utskottet hemställt att väckt motion om ett anslag af 13,200 R:dr till hamnens förbättring vid Westerås, icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Denna punkt hafva Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallit, hvaremot Preste- och Borgare-Stånden ogillat densamma och i stället beviljat nyssnämnde anslag, emot de i § härofvan intagne vilkor.
För afgörande af denna fråga genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott föreslås följande voterings-proposition: »Den som, lika med Stats-Utskottet, anser att gjord begäran om anslag till förbättring af hamnen vid Westerås icke må till någon Bikets Ständers åtgärd föranleda, » voterar Ja; den, del ej vill, voterar
Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer lill förbättring af hamnen vid Westerås beviljat ett anslag af 13,200 R:dr, alt från Riksgälds-kontoret utgå, med vilkor, att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför att hamnbyggnadsarbetet varder, Ståls-Utskottets Memorial, M 261. 7 efter uppgjord och af Kongl. Maj:t fastställd plan, utan vidare bidrag af Statsverket, vederbörligen fullbordadt.» ll:o.
Med anledning af Kongl. Maj:ts derom aflåtne nådiga Proposition hade Utskottet uti första punkten af Utlåtandet JM 165 tillstyrkt att Rikets Ständer måtte bevilja, för ombyggnad af Tranebergs bro på vägen till Drottningholm, en summa af 48,000 att från Riksgälds-kontoret utgå; äfvensom Utskottet föreslagit att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse lill Kongl.
Maj:t hemställa, att för brons begagnande sådan afgift måtte bestämmas, att derigenom en fond kunde bildas för brons framtida underhåll och ombyggnad.
Denna framställning, som Utskottet uti afgifvet Utlåtande JM 227 vidblifvit, hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit, hvaremot Rorgare- och Bonde-Stånden densamma afslagit.
Vid sådant förhållande får Utskottet, i händelse icke någotdera af sistnämnde 2:ne Riks-Stånd skulle finna för godt att. i de öfriga båda Ståndens beslut instämma, föreslå för frågans afgörande, medelst omröstning i förstärkt Stals-Utskott, följande voterings-proposition: »Den, som beviljar det af Kongl. Maj:t för ombyggnad af Tranebergs bro äskade anslag 48,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå,» voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer afslagit det för ombyggnad af Tranebergs bro äskade anslag.» Stockholm den 22 Juli 1851.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOn. BECKMAN, 1851.
Stals- Vlske/tels Utlåtande, K o 262. t No 2C2.
Ank. till Exp. Utsk. den 22 Juli 1851, kl. 7 e. ra.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 167, angående dels Kongl. Majtls nådiga Proposition om de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, om förändring i nu gällande stadganden i afseende på indelta räntors och kronotiondes utgörande och örn de årliga marke gångsprisens bestämmande, dels enskilda i samma ämnen väckta motioner.
Vid föredragning af nämnde Betänkande inom Riksstånden, hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit hvad Stats-Utskotlet, med anledning af högstberörde nådiga Proposition, under Litt. A. B. och C. tillstyrkt och föreslagit, med förklarande likväl, att dessa beslut gällde Utskottets derutinnan framställda tillstyrkanden och förslag, såsom ett oskiljaktigt helt, så att en punkt ej kunde från den andra lösryckas, utan att i följd deraf Ståndens till de öfrige delarne lemnade bifall komme att förfalla; hvarjemte Borgare- och Bonde-stånden dels återremitterat, dels bifallit serskilda delar af dessa förslag, äfvensom Riksstånden i öfriga delar af Betänkandet fattat de serskilda beslut, hvilka här nedan för hvarje punkt skola uppgifvas.
Punkten Litt. A., angående grundräntornas förenkling, hvilken, under ofvan omförmälda vilkor, blifvit af Ridderskapet och Adeln, samt Preste-ståndet bifallen, hafva Borgare- och Bonde-stånden återremitterat på grund af anmärkningar, hufvudsakligen innefattande att Utskottet bordt fästa mera afseende å det af kommitterade för beskattningsväsendets samt uppböxxls- och rcdogöielseverkets ordnande afgifna betänkande, eller åtminstone å det afStatsUtskottet vid förra riksdagen afgifna förslag; att grundräntornas ändamålsenlighet vore beroende deraf, att de äro bestämda och uti hemmanens värden Bih. till R.
Prof. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 32 Haft. 1 2 Stals-Utskottets Utlåtande, N:« 262. oföränderligen ingående skatter, uti hvilka serskilda tider och förhållanden icke medföra någon olikhet, eller åtminstone icke en för särskilda hemman under tidernas lopp ojemnt fortgående olikhet; att detta mål icke kunde vinnas på annat sätt, än att alla grundräntor blefvo af samma slag, helst åsätta uti en enda persedel för hela riket eller ock uti några få, men då i samma proportion ingående uti serskilda hemmans skattebelopp; att den ovilkorligen lämpligaste persedel i sådant fall vöre penningar, enär dess värde icke, i likhet med natura persedlars, är underkastad någon hastigare och oftare återkommande förändring i följd af mer eller mindre gynnsam årsväxt och dylikt, och den förespeglade förlusten för statsverket vore alltför ringa, för att fruktan derför borde afskräcka från en i så många afseenden nyttig och nödvändig reform, helst det berodde på lagstiftaren att förekomma de hastigare förändringar uti penningens värde, hvilka, till följd af stats-bankrutter, mynt-realisationer och störda kredit-förhållanden kunna uppkomma.
Den nu föreslagna förändringen åter vore väl till numerären af indragne räntepersedlar betydlig, men i förhållande till skatte-beloppet ganska ringa, och ehuru den visserligen skulle bidraga till förenkling af räkenskaperne, hvarigenom tjenstemännens besvär i någon mån lindrades, vore likväl dermed icke vunnet dét hufvudsakligaste ändamålet, att bereda kontroll och säkerhet åt de skattdragande.
Då dessutom det så högst vigtiga bestämmandet af de persedlar, hvilka skola såsom hufvudpersedlar anses, icke nu kommer att ega rum, utan skall blifva föremål för räntegifvares, lokalmyndigheters och embetsverkens utlåtanden, vore följaktligen det nu afgifna betänkandet endast att anse såsom ett principbetänkande, och de beslut, som till följd deraf nu fattas, kunde icke blifva för etterföljande Ständer bindande, och skatteförenklingsfrågans lösning blefve, genom ett dylikt hörande, undanskjuten till en aflägsen framtid.
Derjemte hafva åtskillige ledamöter af Bonde-ståndet, under åberopande af den utaf 2:ne Statsrådsledamöter, vid den nådiga Propositionens afgifvande yttrade serskilda mening, ansett densamma böra ligga till grund för en blifvande skatteförenkling.
Då emellertid 2:ne Riks-stånd godkänt Utskottets tillstyrkande i denna punkt, och några sådane anmärkningar deremot ej förekommit, hvilka icke vid ärendets förra behandling i betraktande tagits, har Utskottet ansett sig böra samma tillstyrkande vidblifva.
Bangående ändring i sättet för de indelta hemmansräntornas och kronotiondens utgörande, är af Ridderskapet och Adeln samt Stats-Uukoltels Utlåtande, IS:o 262.