Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt det uppgjorda kostnadsförslaget skulle byggnadssättet för den ifrågavarande jernvägsanläggningen, hvilken hade en längd af 2 mil 30,000 fot, blifva lika med Christianstad—Hessleholms jernväg, eller af 4,83 fots spårvidd med räler af 17 skålpund per fot, så att samma rörliga materiel kunde för båda banorna begagnas, derom aftal mellan båda bolagen jemväl blifvit träffadt.
I förevarande ämne hafva dessutom motioner blifvit väckta inom Ridder skalet och Adeln af Herr Nordenfelt, E. W. (motion N:o 60), inom Preste-Ståndet af Doktor Ternström (motion N:o 70), inom Borgare-Ståndet af Herr B. F. Ekerot (motion N:o 118) samt inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Andreas Eskilsson (motion N:o 155); varande i dessa motioner yrkadt, att Rikets Ständer måtte för anläggning af en bibana mellan Christianstad och Sölvesborg anvisa ett lån, motsvarande två tredje - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 80.
35 delar af den derför beräknade kostnaden, med 933,000 R:dr, mot samma vilkor i afseende å amortering och ränta, som vid sistförflutna riksdag bestämdes för det Christianstad—Hessleholms jernvägsbolag beviljade lån.
Bland de uti dessa motioner för lånesummans beviljande anförda skäl torde här böra anföras, att Blekinge, som allt hitintills saknat regelbunden, snabb och billig kommunikation med sina grannprovinser, hvarigenom dess stora naturliga förmåner ej kunnat behörigen tillgodogöras, genom den föreslagna jernvägsanläggningen skulle komma i närmare förbindelse med södra stambanan, hvilket skulle mägtigt bidraga till att omgestalta ortens landthushållning och der bereda införandet af ett rationelare landtbruk genom att underlätta transporten af ladugårdsprodukter och jordbruksalster, hvarigenom möjlighet bereddes att inskränka bränvinsbränningeu, hvilken nu utgör en hufvudnäring i den föreslagna banans trafikområde.
Fördelarne af denna jernvägsanläggning vore icke heller mindre betydande för Christianstad och hela nordöstra Skåne.
Den redan öppnade bibanan från Hessleholm till nämnda stad kunde icke tillskynda denna ort alla de med densammas anläggning åsyftade fördelar förrän den blifvit utsträckt till hafvet; och en sådan oafbruten direkt förbindelse med kusten kunde ej med större gagn och lätthet vinnas än genom den nu löreslagna bibanan till Sölvesborg.
Dessutom har uti det af Majoren Adelsköld i ämnet afgifna betänkandet blifvit upplyst, att den föreslagna jernvägen komme i förbindelse med Hösjön, Oppmannasjön samt sjön Immelen, hvarigenom med lätthet kunde åstadkommas en båtled 3£ mil uppåt landet till trakter, der ännu sparade, nu värdelösa skogstillgångar skulle få ett högre värde, samt att den demoraliserande forslingen utefter landsvägen till Sölvesborg, hvarmed den fattigare delen af allmogen nu gagnlöst förspiller sin tid, genom jernvägsanläggningen skulle till stor del komma att upphöra.
För Sölvesborgs stad skulle vinsten deraf att utgöra en bland stambanornas ändpunkter vid hafvet blifva oberäknelig, och för Christianstads samhälle kunde ej annat än fördelar uppstå af att få sin jernväg utsträckt samt.sitt handels- och tillförsel-område vidgadt.
För Christianstad—Hessleholms jernvägsbolag vore dock vinsten säkrast och lättast beräknelig, då uthyrningen tili Sölvesborgsbanan af vagnar och lokomotiver samt den genom Sölvesborgsbanans anläggning uppkommande tillökningen i person- och godstrafik skulle bereda bolaget en nettoinkomst, som, efter låg beräkning, skulle uppgå till 25,000 å 30,000 R:dr om året, motsvarande ränta på halfva det belopp, bolaget för anläggningen tillskjutit.
Utskottet icke förbisett de sålunda antydda fördelar, hvilka genom den ifrågavarande jernvägsanläggningen skulle komma att tillskyndas icke allenast de kringliggande orterna än ock Staten, hvilken dels genom den ökade trafiken å Christianstad —Hessleholms-banam obestridligen vunne större visshet om att i stadgad ordning återbekomma de till nämnda banas utförande försträckta medel, dels ock genom den från södra stambanan vid Hessleholm utgående bibanans fortsättande till hafvet kunde påräkna ökad trafik å stambanorna, har dock Utskottet, enär ifrågavarande jernvägsanläggning icke kan anses företrädesvis vara af vigt samt Statens tillgångar för närvarande icke tillåta att bifalla alla öfriga äfven från andra delar af riket framställda lika berättigade anspråk på statsbidrag till enskilda jernvägsanläggningar, ansett sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att till de i detta ämne väckta motioner lemna bifall. 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 8:0.
Jernväg och valtenkommunikation fran Carlshamn till Alfvesta station.
Med bifall till hvad Kongl. Majit uti nådig Proposition till Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag föreslagit blef vid samma riksdag, för beredande af en kommunikationsled medelst kanal- och slussanläggningar från Asasjön genom Helgasjön med flera sjöar till Wexiö samt genom sjöarne Salen och Åsnen till Almundsryd, äfvensom för anläggning af en jernväg mellan sistnämnda ställö och Carlshamn, anvisadt ett anslag utan återbetalningskvldigbet af 525,000 R:dr och ett lån å 825,000 R:dr, eller tillhopa 1,350,000 R:dr R:mt.
De vilkor för åtnjutandet af de beviljade understöden, dem Rikets Ständer föreskrifvit, och bland hvilka äfven fanns det, att det tillämnade bolaget, med aktieteckning för en million R:dr, skulle innan den 1 Oktober 1858 vara bildadt, och föreskrifna förbindelser och säkerhetshandlingar deponerade samt arbetet å kommunikationsleden jemväl dessförinnan påbörjadt, blefvo dock icke uppfyllda; i följd hvaraf detta företag icke kom till utförande, utan blefvo de för ändamålet anvisade medlen ställda till Rikets Ständers disposition.
Frågan om denna kommunikationsleds åvägabringande har nu ånyo vid innevarande riksdag blifvit underställd Rikets Ständers pröfning genom särskilda inom samtliga Riks-Stånden väckta motioner, nemligen: inom Ridderskapet och Adeln af Friherre Koskull, A. (motion N:o 84), inom Preste-Ståndet af Herr Kontraktsprosten L. G. II.
Palmlund (motion N:o 74), inom Borgare-Ståndet af Herr E.
Meijer (motion N:o 90), inom Bonde-Ståndet af Riksdagstid]mägtigen A. Medin (motion N:o 303); varande i dessa motioner, som äro af lika innehåll, hufvudsakligen anfördt att, som det visat sig vara omöjligt att för närvarande genom aktieteckning åstadkomma ett så stort belopp, som erfordrades, derest hela den föreslagna kommunikationsleden skulle på en gång tillvägabringas, helst kostnaden för densamma, beräknad efter nu gällande priser och efter de fordringar, som numera i fråga om sättet för dylika anstalters ordnande göra sig gällande, öfverstege den från början beräknade, sökte man nu ernå en sådan förbindelse mellan de ifrågavarande orterna, genom hvilken det hufvudsakligaste ändamålet vunnes, samt ville öfverlemna åt gynnsammare tidpunkt att fullborda återstoden.
Den södra stambanan hade, sedan ärendet hos Rikets Ständer förra gången förevar, hunnit färdigbyggas; och likasom bestämmandet af denna stambanas dragande åt
Salens strand otvifvelaktigt skett med afseende på möjligheten att hit anknyta en vigtig kommunikationslinie genom förenämnda delar af Kronobergs län, så skulle, i fall en kommunikationsled för samma trakter och de angränsande i Blekinge kunde, med Alfvesta och Carlshamn till ändpunkter, åstadkommas, det hufvudsakligaste vai’a vunnet af hvad som åsyftades med det vid nyssberörda riksdag beviljade, statsbidraget.
Enligt det äldre förslaget skulle genom kanaler åstadkommas en sammanhängande, för mindre ångbåtar och andra farkoster segelbar, nära tio mil lång vattenkommunikation ända från Asasjön i Norrvidinge härad till Almundsryd, beläget på något mer än 3| mils afstånd från Carlshamn, derför kostnaden beräknades till 1,050,000 R:dr, och mellan de båda sistnämnda punkterna skulle en jernväg anläggas med en beräknad kostnad af 1,301,500 R:dr.
Emellertid hade genom nu sednast anställda undersökningar blifvit ådagalagdt, att om, i stället för Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 37 föreslagna kanaler och slussar mellan de söder om sjön Åsnen belägna smärre vattendragen, jernvägen utsträcktes tre åttondels mil längre norr om den förut föreslagna godsstationeu vid Almundsryd, eller till Ålshults beqvämare lastageplats vid Brosjön, hvars vattenyta ligger allenast en och en half turn under Åsnens, så sluille derigenom vinnas icke allenast den högst vigtiga fördelen, att tvänne slussar, med deras underhållskostnad och den tidsutdrägt de för trafiken orsaka, undvekes, utan äfven en besparing i anläggningskostnad af omkring 30,000 R:dr.
I anledning häraf, och med afseende på sannolikheten att nämnda jernväg i en framtid komme att knytas till det nät af andra jernvägar, vare sig Statens eller enskilda, som äro föreslagna eller påtänkta, — i hvilket fall man nödgades medgifva lämpligheten af att denna bibana erhölle samma spårvidd som de redan anlagda, — hade det ursprungligen beräknade kostnadsbeloppet för ifrågavarande jernväg, hvars spårvidd förut var föreslagen till allenast fyra fot, befunnits otillräckligt, utan komme anläggningen af denna jernväg, enligt till Stats-Utskottet ingifna handlingar, att kosta 2,650,000 R:dr.
Deremot lemnades nu åsido planen att genom de dyrbara kanaler och slussar, som skulle erfordras mellan Åsa-, Helga- och Bergunda-sjöarne samt mellan den sednare och Salen, möjliggöra en segelled mellan dessa med flera mindre vattendrag; utan inskränkte sig förslaget till att från Brosjön, medelst en så kallad bestämmande sluss, bereda segelled till Asnen och medelst kanal- och slussbyggnader samt med begagnande i öfrigt af redan befintliga vattendrag till enahanda ändamål förbinda Åsnen med Salen, vid hvars norra ända denna kommunikationsled skulle anknyta sig till Statens jernvägar, utgörande längden af denna vattenväg omkring 4^ mil; och minskades härigenom den för kanalarbeten å förstnämnda kommunikationslinie beräknade kostnaden från 1,050,000 R:dr till allenast 214,000 R:dr.
För vinnande af det nu omförmälda ändamålet hade staden Carlshamn anslagit ett belopp af 500,000 R:dr: och hvad som derutöfver erfordrades, i händelse statsbidrag efter enahanda grunder, som tillförene, erhölles, egde man numera visshet att kunna anskaffa genom aktieteckning.
Med åberopande i öfrigt af dels Kongl. Maj:ts förenämuda nådiga Proposition, Stats-Utskottets deröfver afgifna utlåtande samt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet af den 5 Januari 1858, dels ock det särskilda betänkande, jemte dervid fogade kostnadsförslag, som chefen i södra väg- och vattenbyggnadsdistriktet den 12 sistlidne Oktober afgifvit, och hvilket blifvit till StåtsUtskottet inlemnadt, hafva motionärerne hemställt: att Rikets
Ständer behagade till utförande af ifrågavarande vattenkommunikation mellan Ålshult och sjön Salens norra ända anslå ett bidrag af 107,000 R:dr och till anläggning af ornförmälda jernväg mellan Ålshult och Carlshamn bevilja ett lån af 1,766,000 R:dr, på vilkor, som för dylika understöd varit öfliga.
Då tillvägabringandet af en jernvägs- och vattenkommunikation från det inre af Kronobergs län till Östersjön, på sätt motionärerne erinrat, redan vid 1856—1858 års riksdag ansetts vara af den vigt, att Rikets Ständer vid nämnda riksdag dertill anvisade det betydliga beloppet af 1,350,000 R:dr, deraf icke mindre än 525,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet; anser Utskottet det visserligen vara satt utom allt tvifvel, att utförandet af detta företag för en vidsträckt och i afseende på kommunikationer vanlottad landsdel skulle medföra så stora och allmännyttiga fördelar, att beviljandet af något statsbidrag till detsammas befrämjande väl kunde försvaras, derest visshet förefunnes att arbetet, ifall ett sådant bidrag beviljades, verkligen komme till utförande; men då icke blifvit visadt att något bolag, som vill åtaga sig arbetets verkställande, ännu blifvit bil - 38 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. dadt, samt då, vid sådant förhållande, det kunde äfventyras att, derest medel dertill ansloges, desamma komme att blifva obegagnade, hvartill kommer, att Statens tillgångar icke ens medgifva att anvisa nödiga understöd till arbetsföretag, om hvilkas tillvägabringande, i händelse de erhölle begärdt statsunderstöd, tvifvel icke är för handen, anser sig Utskottet sakna skäl att till de i ämnet väckta motioner tillstyrka Rikets Ständers bifall. 9:o. Jernväg mellan Calmar och Lamhult.
I anledning af väckt fråga om en jernvägs anläggande från Calmar till Statens stambana i närheten af Lamhults station hafva inom Ridderskapet och Adeln Herr Charpentier, R., i motion N:o 51, och inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen C. J. Kjellman, i motion N:o 357, yrkat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla om åläggande för vederbörande styrelse öfver Statens jernvägar att, när arbetena å Calmar—Lamhult-linien närma sig stambanan, åt detta företag lemna all den hjelp i materiel m. m., som kan finnas behöflig och med Styrelsens tillgångar vara förenlig, uppå sådana vilkor, som vederbörande komma att bestämma.
Enligt hvad förstbemälde motionär upplyst, skulle den tilltänkta jernvägen, hvars rigtning blifvit undersökt och utstakad af Kapitenen vid Väg- och Vattenbyggnadskorpsen G.
Nerman, komma att sträcka sig öfver Nybro köping Brännhult, Lenhofda, Braås och Gynkelstorp, utgörande en längd af 11 mil 32,700 fot, derför anläggningskostnaden beräknats till 4,925,552 R:dr, motsvarande i rundt tal 414,000 R:dr per mil.
Jernvägen skulle blifva af samma spårvidd, sorn stambanorna och af den bärighet, att dessas lastvagnar kunde utan äfventyr ingå på densamma.
Årliga drift-, förvaltnings- och underhållskostnaden hade antagits till 220,000 R:dr, hvilket, med tillägg af 250,000 R:dr till ränta och amortering af anläggningskostnaden, skulle erfordra en årlig inkomst af omkring 470,000 R:dr, hvilken inkomst man äfven trott sig kunna påräkna.
Till detta betydande företag lärer inbjudning till aktieteckning blifvit utfärdad, hvaraf man hoppades god framgång; men för vinnande deraf vore äfven något deltagande från det allmännas sida behöfligt; och motionärerne hade derför funnit sig böra väcka den ofvan omförmälda motionen, genom hvars bifallande erliölles ett bevis på Statens intresse för en mindre väl lottad landsorts sträfvande att upphjelpa sin ställning samt att i och med detsamma äfven gagna det stora hela.
Då icke blifvit visadt, att några aktier för ifrågavarande jernvägsanläggnings utförande ännu blifvit tecknade, ännu mindre att något bolag för sådant ändamål blifvit bildadt, samt motionärcne icke ens uppgifvit huru snart det tilltänkta arbetsföretaget anses kunna komma att påbörjas, anser sig Utskottet i frågans nuvarande outredda skick böra hemställa, att de väckta motionerna icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 39 -/O/o. Jernväg mellan Lidköping och Håkantorp.
Redan vid sistförflutna riksdag gjordes hos Rikets Ständer framställning om anvisande såsom lån af två tredjedelar utaf den till 850,000 Riksdaler då beräknade kostnaden för anläggning af en grenbana från Håkantorps station på Herrljunga—Wenersborg-linien till Lidköping, hvilken framställning dock, enär jernvägsanläggningen mellan Herrljunga och Wenersborg då ännu icke kommit till utförande, icke vann Rikets Ständers bifall.
Sedan sistnämnda jernväg börjat anläggas, hafva under sistförflutna sommar förnyade undersökningar rörande lämpligaste sträckningen af en jernväg mellan Lidköping och Håkantorp blifvit verkställda samt derpå grundadt kostnadsförslag blifvit upprättadt af Majoren O. Adelsköld, som dervid uppgifvit, att terrängen för berörda jernväg vore fördelaktigare, än för någon hittills föreslagen jernväg inom Sverige.
Enligt det af bemälde
Major uppgjorda förslaget skulle kostnaden för denna jern vägsanläggning, utgörande en längd af 2 mil 15,500 fot och beräknad för en bana af samma byggnadssätt som blifvit följdt vid auläggningeu af Box-ås—Herrljunga- och Herrljunga—Uddevalla-banorna, komma att uppgå till 898,100 Riksdaler, dock utan egen rörelsemateriel, enär materielen vid förenämnda båda banor, med hvilka Håkantorp—Lidköpings-jernvägen komme att förenas, antagits vara tillräcklig att ombesörja trafiken äfven å sistnämnda jernväg.
Under åberopande af berörda kostnadsförslag har styrelsen i det för detta arbetes utförande bildade aktiebolag, för hvilket reglor blifvit af Kongl. Maj:t fastställda, uti en till Kongl. Majit genom Landshöfdinge-embetet i Skaraborgs län insänd och förordad underdånig ansökan begärt, att Kongl. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig
Proposition om meddelande af statslånebidrag till utförande af en bibana af fyra fots spårvidd mellan Lidköping och Håkantorps station å Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga-jernbanan, motsvarande två tredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden och på enahanda vilkor, som blifvit vid beviljandet bestämda för sistnämnda bana; och har Kongl. Majit vid detta ärendes föredragning låtit till Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader öfverlemna handlingarne i målet, för att komma under öfvervägande vid upprättandet af bemälda styrelses generalförslag öfver allmänna arbeten; varande det ifrågavarande arbetsföretaget i berörda förslag förordadt till erhållande af ett statslån å 598,000 Riksdaler.
Härförutan har Herr G. Wennérus, uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion, Nio 65, föreslagit, att Rikets Ständer till anläggande af den ifrågavarande bibanan mellan Håkantorp och Lidköping, med lika spårvidd, eller fyra fots, som Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga-jernvägen eger, måtte bevilja ett låneunderstöd af 598,800 Riksdaler, på enahanda vilkor, hvarunder sistnämnda bana vunnit Statens understöd.
Såsom skäl för bifall härtill har motionären anfört att anläggningen af en grenbana från Lidköping till Håkantorp stöde i så oskiljaktigt sammanhang med jernvägen Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga och utgjorde en så integrerande del deraf, att ett verkligt system först genom tillkomsten af denna grenbana kunde sägas uppstå i anläggningen af nämnda jernväg; hvadan, om nu 40 Stats-Vtslcottets Utlåtande N:o 80. ifrågasatta grenbana ej komme till stånd, de fördelar, som åsyftats genom Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga-jernvägen, i väsendtlig mån inskränktes.
Det jernvägsnät, som sålunda uppstode i Skaraborgs läns bördigaste och vidsträcktaste landtbruksdistrikt skulle genom sina verkningar medföra större gagn, än någon annan dylik anläggning inom länet kunde åstadkomma.
Genom sammanbindningen med vestra stambanan och dess utgrening öfver riket skulle för dessa orter beredas väg såväl till den största exportorten på vestra kusten, som till det öfriga landet; genom förening med Elfsborgs läns vidsträckta och folkrika fabriksdistrikter skulle nya och vigtiga afsättningsorter uppstå och genom beröring med tvänne af Wenerns hamnar vunnes en lätt förbindelse med Norge genom Seffle kanal och jernvägen öfver Arvika samt med Wermland och andra kring Wenern belägna orter, hvilka hittills varit i behof af Westergötlands produkter på samma gång de derstädes till en del sökt afsättning för sina egna; och slutligen blefve genom den föreslagna banan länets fördel befordrad i ett vidsträckt område af detsamma, enär det sålunda kompletterade jernvägsnätet komme att direkt utsträcka sin verkan inom Kållands, Åse, Wiste, Barne, Laske, Skånings, Kinnefjerdings och Kinne härader, på hvilkas redan gynnsamma jordbruks- och dermed förenade näringars förhållanden en högst fördelaktig inverkan skulle visa sig.
Genom statistiska uppgifter rörande folkmängden, åkerns och ängens areal, behållningen af skörd, —- sedan derifrån afdragits hvad som åtginge till utsäde, personlig förbrukning och kreaturens utfodring, — samt antalet af kreatur dels inom hela Skaraborgs län, dels särskildt inom förenämnda åtta härader, har motionären sökt ådagalägga, att en betydlig öfvervigt i alla dessa afseenden skulle tillkomma dessa härader, oller den del af länet, hvilken genom det ifrågasatta jernvägsnätet direkta fördelar komme att tillskyndas.
Eör öfrigt hade staden Lidköping för deltagande i det bolag, hvilket för ifrågavarande jernvägs utförande blifvit bildadt, definitivt tecknat sig för 100,000 Riksdaler och garanterat teckning af aktier för återstoden utaf tredjedelen af den beräknade anläggningskostnaden; hvarjemte det med Skaraborgs län sednast hållna landsting, som erkänt vigten af den ifrågavarande grenbanan, beslutat understödja företaget genom öfvertagande af aktier för 30,000 Riksdaler.
Yid öfvervägande af hvad sålunda blifvit anlördt har Utskottet visserligen funnit att, sedan förslaget om Herrljunga—Wenersborg—-Uddevalla-jernvägens anläggning kommit till utförande, frågan om anvisande af låneunderstöd för byggandet af en grenbana från Håkantorp till Lidköping numera befinner sig i ett helt annat skick, än då densamma vid sistlidna riksdag var underställd Rikets Ständers pröfning.
Det kan nemligen icke bestridas att, sedan jernvägen mellan Herrljunga och Wenersborg innan kort nalkas sin fullbordan, tiden nu kan vara inne att söka åvägabringa en utgrening från nämnda bana till staden Lidköping, som i anseende till sin förträffliga hamn vid Wenern och sin utbildade spanmålshandel onekligen är en punkt, hvars förenande med Statens jernvägar mäste vara af vigt, såväl för den ort, der den föreslagna jernvägen skulle komma att framlöpa, som för derifrån mera aflägset belägna landsändar.
Stats-Utskottet skulle icke heller tveka att tillstyrka bifall till den väckta motionen, derest Statens tillgångar nu medgåfve beviljandet af lånemedel till andra lika angelägna och nyttiga jernvägsanläggningar, för hvilka dylika understöd vid innevarande riksdag blifvit sökta.
Men, i betraktande af de hårdt anlitade tillgångarnes otillräcklighet härtill - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80.
41 till och med afseende på förhanden varande förhållanden, anser sig Utskottet nu nödgadt hemställa, att något låneunderstöd lör ofvanberörda jernvägsanläggning vid innevarande riksdag icke må anvisas. ll:o.
Jernväg från Moholms station ä vestra stambanan till Mariestad.
Bland de enskilda jernvägsanläggningar, hvilka uti Kongl. Maj:ts ofvanberörda nådiga Proposition omförmälas såsom upptagna i Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader generalförslag, förekommer äfven en föreslagen bibana från Moholms station å vestra stambanan till Mariestad.
Kostnaden för denna, 65,200 lot eller 1,81 mil långa jernvägsanläggning, med samma spårvidd som stambanornas, men med räler al 17 skålpunds vigt per fot, har i det af Kapitenen vid Väg- och Vattenbyggnadskorpsep G. Nerman uppgjorda och af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader granskade förslag, med dervid fogade tillägg, beräknats till 678,249 R:dr.
För utförande af detta arbetsföretag har blifvit bildadt ett aktiebolag, hvars interimsstyrelse uti en genom Landshöfdinge-embetet i Skaraborgs län till Kongl. Maj:t insänd och förordad underdånig ansökning begärt, det Kongl.
Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att ett mot två tredjedelar af den beräknade kostnaden ungefärligen svarande lånebiträde måtte för arbetets utförande varda beviljadt.
Såsom skäl för bifall härtill har blifvit anfördt, att det i allmänhet måste anses både tillskynda stambanorna ökad trafikinkomst och väsendtligen öka dessa banors nytta för landet, att de på passande ställen utgrena sig medelst tillstötande bibanor.
Ett sådant passande ställe för en bibanas anknytning vöre Moholm, hvarifrån en bibana till Mariestad utan några särdeles svåra hinder skulle kunna anläggas.
En dylik jernvägsanläggning skulle ock i följd af flera omständigheter vara af stor vigt.
Den komme nemligen att beröra nedersta delen af den en mil långa sträcka utaf Tida-ån, under hvilken denna å är tjenlig att begagnas såsom båtled, och hvarigenom äfven den uti Tida-ån utmynnande Kräft-ån, som jemväl är användbar till båtled, sattes i förbindelse, å ena kidan, med Mariestad och Wenern samt, å den andra, med Moholm och rikets hela jernvägsnät.
Tidan i förening med Kräft-ån blefve då den naturligaste vägen för landtmannavaror från och för köpmannavaror till Ekby, Eks, Tiovads, Låstads, Timmerdala, Bergs, Lerdala och Böja församlingar.
Utförseln af kalk från Timmerdala och Berg till den rika Wadsboslätten vore redan nu ganska betydlig, men skulle naturligtvis mångdubblas, om märkbar nedsättning kunde vinnas i transportkostnaden, hvilken nu på flera konsumtionsorter utgjorde större delen af varans pris.