Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
U ifrågavaranne öfversigt för sistlidet år, finner Utskottet någon annan åtgärd i anledning häraf för närvarande icke erfordras; viljande Utskottet, efter anställd granskning af nyssnämde inom kort förväntade öfversigt, yttra sig angående den ytterligare förändring i dessa årliga uppgifters form, som Utskottet kan finna tjenlig för ernåendet af det härmed åsyftade ändamål. 13:o Angående minskning i utgifterne för Götha Ganal-Bolags oeh Malmö f. d. Discont-Verks utredning.
(1837 års Rev. Ber. pag. 15, 1839 års Rev. Ber. pag. 13.)
I öfverensstämmelse med 1837 års Revisorers yttrade åsigt, rörande minskning i förvaltnings-kostnaderne vid nämnde
Discont-yerks utredning, hafva dessa kostnader, genom indragning eller nedsättning af de vederbörande förut tillerkända arfvoden, numera blifvit minskade till ett sammanräknadt belopp af 225 R:dr årligen, utom arfvodet för Ombudsmannen, hvilket utgår med vissa procent å de, genom bans åtgärd, indrifna summor.
Fullmägtige hafva jemväl, på sätt bemälde Revisorer, till åstadkommande af minskning uti ifrågavarande kostnader, föreslagit, låtit vidtaga den förändring i bokföringssättet vid utredningen af Malmö f. d. Discont, hvarigenom ett årligt förnyande af hufvudboken lör densamma kunnat undvikas. 14:o Angående den Fullmägtige serskildt uppdragna undersökning om beskaffenheten af f. d.
Discont-verkens återstående fordringar.
(1839 års Rev. Ber. pag. 13.)
Sedan Utskottet fått från Fullmägtige emottaga samt derefter hunnit genomgå och granska den inför väntade serskilda berättelsen, angående de Fullmägtige, uti 70 §. af nu gällande reglemente, uppdragna undersökningar i afseende på afskrifningen af åtskilliga ofvannämnde
Discont-verks återstående fordringar, skall Utskottet hafva äran inför Rikets Ständer uppgifva resultaten af dessa undersökningar och dervid beslutna afskrifningar samt derjemte föreslå de ytterligare åtgärder, Utskottet anser kunna leda till ett ofördröjligt afslutande af Discont-verkens utredning. 15:o Angående den Secreteraren hos Fullmägtige j tid efter annan, beviljade tjenstledighet.
Revisorerne hafva förklarat, det de funnit anmärkningsvärdt, att Secreteraren hos Fullmägtige, sedan slutet af år 1837, i anseende till ofta återkomna sjukdoms-förfall, under längre tider erhållit tjenstledighet samt att, till följd häraf, Secreterare-tjensten måst, sammanlagdt öfver ett och ett halft års tid, af andra tjenstemän vid Verket förrättas, fastän de Secreteraren* tjenstledighets-ansökningar bifogade läkare-betyg gifvit anledning att anse hans Stats-TJtskottets Utlåtande, No 4^- sjukdom vara af den beskaffenhet, att någon sådan förbättring icke kunnat förväntas, att han åter kunde i tjenstgöring inträda.
Då reglementet för Riksgälds-Contorets förvaltning icke innehåller något serskildt stadgande, hvarigenom Fullmägtige blifvit förklarade berättigade att, i anseende till sjuklighet eller ålderdomssvaghet, förafskeda och på pensionsstat förflytta en detta Verks tjensteman, som sjelf derom icke anhållit; så och enär, i afseende på den person, hvars erhållna tjenstledighet föranled t ifrågavarande anmärkning, Fullmägtige icke billigtvis kunnat underlåta att taga i betraktande hans obestridliga förtjenster om det Verk, hvarest han under en tiderymd af 40 år, eller så länge helsa och krafter medgifvit, med utmärkt skicklighet och outtröttligt nit, bestridt den måhända mest vigtiga befattning, kan Utskottet, för sin del, icke instämma i Revisorernes nu anförda anmärkning, utan får hemställa, att densamma må förfalla, helst ofvan bernälde Secreterare nu mera, uppå dess derom gjorda ansökning, erhållit afsked och blifvit på Riksgälds-Contorets pensions-stat öfverflyttad.
Dock som Utskottet anser den ålderstigna tjenstemän genom författningarne medgifna rättighet att såsom pensioner bibehålla sina å Stat innehafvande löner, äfven innebära en motsvarande skyldighet för dem att af denna rättighet sig begagna, då minskad arbetsförmåga samt i öfrigt försvagade sinneskrafter elier sjuklighet utgöra oöfvervinnerliga hinder emot tjenste-åiiggandenas uppfyllande, på ett det allmännas anspråk tillfredsställande sätt, så har Utskottet trott sig, i sammanhang med öfriga reglementariska föreskrifter rörande Riksgälds-Contorets framtida förvaltning, jemväl böra föreslå ett hitintills sakna dt stadgande, i afseende på rättigheten för Verkets Styrelse att, under nu antydda förhållanden, på pensionsstat förflytta tjenstemän vid detta Verk, äfven utan deras härom gjorda anhållan.
16:o ingående sökt och föreslaget årligt understöd för Commiss arlen D. Eks efterlemnade Enka.
(1835 års Rev. Ber. pag. 8—9.)
Sedan Enkan efter Commissarien i Riksgäkls-Contoret och Riddaren af Kongl.
Nordstjerne-Orden D. Ek, som kort efter sista Riksdags slut med döden afgick, hos Fullmägtige anhållit om ett, för egen och en oförsörjd dotters bergning, destomera beböfligt understöd, som behållningen efter hennes aflidne man uppgick till endast några hundra Riksdaler, hade Fullmägtige, som icke egde till sin disposition några medel, hvarå pensioner för tjenstemäns enkor kunde af Fulimägtige anvisas, öfverlemnat ansökningen härom till Rikets Ständers år 1835 församlade Revisorer, under vitsordande af Commis - Stats-VIskottets Utlåtande, IV.o /{.S. l5 sai ien Eks synnerliga förtjenster om Riksgälds-Contoret, der han i 46 år med utmärkt skicklighet, nit och oförtrutenhet fullgjort de honom gifna vigtiga och ansvarsfulla uppdrag.
Och då Fullmäglige hoppades, att Revisorerne delade Fullmägtiges önskan, det Enkan efter en Embetsman, med så utmärkta förtjenster som Commissarien Ek, måtte till sin nödtorftiga bergning hugnas med något understöd, anhöllo Fullmägtige, att Revisorerne ville med sitt förord ifrågavarande ansökning hos Rikets Ständer understödja.
Lika med Fullmägtige hafva Revisorerne funnit de mest talande skäl för ansökningens bifallande, och derföre tillstyrkt, att bemälde Commissaries Enka Gabrielle Ek, född Ström, måtte utaf Riksgälds-Contorets medel tilläggas ett årligt understöd af 250 R:dr B :co, så länge hon lefver ogift.
I sammanhang härmed, har Utskottet tagit i öfvervägande en af Enkefru Ek hos Utskottet serskildt gjord ansökning om någon lämplig gratification, i ett för allt, till godtgörande af den skuld, som hon efter hennes mans frånfälle varit nödsakad ådraga sig, i anseende till otillräckligheten af hennes i Riksgälds-Contorets Enke- och Pupill-Cassa egande pension af 250 R:dr, eller endast hälften af det pensionsbelopp, som hennes aflidne mans vederlikar inom Banco-Verket åtnjöto af dervarande Enke-Cassa.
Vid öfverlemnandet af denna ansökning till Utskottets synnerliga behjertande, hafva Fullmägtige fästat Utskottets uppmärksamhet på det förhållande, att tjenstemän vid Rikets Ständers Verk icke, såsom Statens öfrige tjenstemanna-personal, hade att påräkna några bidrag af det allmänna till sina enkors och harns pensionerande, utan måste för sådant ändamål afsätta en del af sina egna löner.
Derjemte hafva Fullmägtige yttrat den förhoppning, att den gratification, som kunde varda sökanden tilldelad för den från hennes mans död förflutna tid och till dess hon finge sig något årligt understöd anslaget, måtte bestämmas, i förhållande till mannens ovanligt stora och redbara förtjenster om Riksgälds-Verket.
Enär aflidne Commissarien Ek, genom sina, vid ett af Rikets Ständers egna verk, på ett serdeles hedrande och gagnande sätt, under en lång tjenstetid ådagalagda utmärkta embetsmanna-egenskaper, i Utskottets tanke, gjort sig väl förtjent af det nu ifrågasatta vedermäle af Rikets Ständers hågkomst, får Utskottet, sorn dessutom förmodar, att Rikets Ständer icke vilja lemna obegagnadt detta tillfälle att uttrycka sin tillfredsställelse öfver denne aflidne Embetsmans mindre vanliga förtjenster, vördsamt tillstyrka, att Commissarien Eks Enka, Gabrielle Ström, måtte, på sätt Revisor reine föreslagit, erhålla ett årligt understöd af Tvåhundrade Femtio (250) Riksdaler B:co, att, från och med innevarande år och så län - 10 Siats-Utskottets Utlåtandej JY.-o 4$' ge bemäkla Enka lefver ogift, af Riksgälds-Conloret utbetalas; äfvensom att bon, såsom ersättning för saknaden af detta, år 1835 af Revisorerne tillstyrkta understöd och såsom bidrag till sina lefnadskostnader under den från mannens frånfälle förflutna tid, måtte likaledes erhålla en summa i ett för allt af Sjuhundrade Femtio (750) Riksdaler Banco, helst, derest Commissarien Ek, före sista Riksdags slut, med döden afgått, berörde understöd sannolikt redan då blifvit beviljadt. 17:o Angående understöd för t. f. öfver-Commissarien vid f. d. General-Assistance-Contoret P. J. Åhman.
(1835 års Rev. Ber. pag. 10, 1837 års Rev.
Ber. pag. 15—16.)
I afseende på detta ämne har Utskottet af åberopade Revisions-Berättelser samt en till Utskottet af bemälde t. f.
Öfver-Commissarie ingifven serskild ansökning, med dervid fogade handlingar, bland annat, inhemtat, att, sedan Åhman, genom Kongl. Majrts Utslag af den 3 September 1834, blifvit dömd till den i concurslagen för vårdslös gäldenär stadgade ansvarspåföljd, och såmedelst jemväl förklarad oberättigad att i allmän tjenst och förrättning användas, hade Fullmägtige, enligt beslut den 12 Februari 1835, ansett Åhman förlustig desspå Riksgälds-Contorets expectance-stat innehafda lön af 800 R:dr, såsom auctions-för valta re vid f. d.
General-Assistance-Contoret; dock hade Fullmägtige, i betraktande af Åhmans ålder af 64 år samt 44:åriga oförvitliga tjenstgöring, hos Rikets då församlade Ständers Stats-Utskott för honom föreslagit en årlig nådegåfva, motsvarande den, genom Kongl. Svea Hof-Rätts Utslag af den 5 November 1834, Åhman tillerkända andel, eller 300 R:dr årligen, af dess då innehafda expeetanee-lön.
Förslaget härom, ehuru understödt af nämnde Utskott, förföll likväl genom 2:ne Riks-Stånds meddelade afslag å Utskottets i ämnet afgifna Betänkande.
Sedermera täcktes Kongl. Maj:t, genom Utslag af den 22 Juli 1835, af gunst och nåd tillåta Åhman att, utan 'hinder af hvad den i hans concurs meddelade dom innehöll, kunna söka att åter ingå i allmän tjenst, så vida tillfälle dertill för honom yppades.
Såsom följd häraf, anhöll Åhman hos Fullmägtige om återfående af sin indragna expectance-lön, eller om erhållande af en j|:delar utaf auctionsförvaltare-lönen, motsvarande pension.
Denna ansökning blef väl af Fullmägtige afslagen, genom ett under den 14:de October 1835 meddeladt och af då församlade Revisorer, efter deröfver af Åhman anförda besvär, faststäldt beslut; men enär Åhmanj vid en långt framskriden ålder, saknade all utväg att förskaffa sig sin lifsbergning, ansågo Fullmägtige hans belägenhet påkalla ett Stats-Utskottets Utlåtande, N.o /f.5. *7 ett ömt behjertande, hvadan Fullmägtige anmälde Ahmans ansökning hos nyssbemälde
Revisorer för den händelse, att de skulle finna anledning densamma i ett elier annat hänseende hos Rikets Ständer understödja.
Med afseende å dessa af Fullmägtige anförda bevekande omständigheter, hafva Revisorerne hemställt, att Rikets Ständer måtte bevilja Åhman något lämpligt understöd.
Likaledes hafva 1839 års Revisorer, som icke kunnat bifalla Åhmans gjorda anhållan om deras förord till Fullmägtige, i afseende på hans berättigande att anticipationsvis lyfta ofvanberörde för Åhman år 1835 föreslagna underhållssumma, förklarat, det de ansågo den belägenhet, hvaruti denne åldrige tjensteman, såsom utan både lön och pension, sig befunne, ganska ömande.
Lika med ofvanbemälde Revisorer, finnér Utskottet
Åhmans nödställda belägenhet verkligen påkalla Rikets Ständers behjertande.
Härvid anser Utskottet dessutom följande omständigheter böra tagas i betraktande, nemligen dels att Åhman j redan före sin cession och f. d. General-Assistance-Contorets upplösning, varit obestridligen berättigad att, i händelse af afskedstagande, såsom pension under sin återstående lifstid, erhålla tre fjerdedelar af sin på stat innehafda lön, dels ock att Åhman icke förr än, efter det hans tjenstgörings-skyldighet vid nämnde verk upphört, blifvit dömd såsom vårdslös gäldenär, samt att sannolikt, äfven om Åhman icke varit nödsakad göra cession, fråga likväl aldrig uppstått om inkallande till tjenstgöring vid RiksgäldsContoret af en på desss expectance-stat uppförd tjensteman vid hans framskridna ålder.
Då således någon olägenhet eller ökad utgift, så vidt Utskottet kunnat af handlingarne inhemta, icke blifvit det allmänna tillskyndad genom den olyckliga ställning, deruti Åhman, i följd af sina förhållanden utom tjensten, na är försatt, så och med afseende för öfrigt på de af Fullmägtige och R.evisorerne uppgifne och vitsordade förhållanden, får Utskottet äran tillstyrka, att Rikets Ständer måtte tillerkänna f. d. tillförordnade Öfver-Commissarien Åhman ett årligt understöd för hans återstående lifstid af trehundrade (300) R:dr Banco, att från och med innevarande års början från Riksgälds-Contoret utbetalas med det, i 41 §. af 1830 års concurslag, omförmälde vilkor, i afseende på detta understöds tillgripande för Åhmans gäld.
Slutligen får Utskottet, beträffande den af Revisorerne tillstyrkte decharge Bih. till R.
Prot. 184.0. 4 Sami. 1 A/d. 15 Haft. 3 Stats-Utskottels Utlåtande3 N-o 4$• för Fullmägtiges af dem granskade förvaltning, vördsamt anmäla, att, sedan Utskottet erhållit några, för afslutandet af den utaf Utskottet fortsatta granskning, erforderliga upplysningar, Utskottet skall ofördröjligen i ett sammanhang till Rikets Ständer afgifva sitt yttrande, angående Riksgälds-Yerkets förvaltning, under hela den sedan sista Riksdag förflutna tid.
Reservation vid 7:de Punkten.
Af Herr Biskop Hedren : Emot Utskottets utlåtande öfver RiksgäldsContorets förvaltning, anhåller jag få reservera mig i den punkten, som rörer de tili Kongl. Maj:t utfärdade obligationer eller rättare fordrings-bevis å vissa delar af de Konungen årligen anslagna tvåhundrade tusende Riksdaler Banco.
Såsom Riksgälds-Contorets Fullmägtig, deltog jag år 1821 första gången i beslutet om dessa obligationers utfärdande, och hade tillfälle att ytterligare i lika beskaffade åtgärder deltaga till och med år 1830, då jag lemnade min befattning såsom Contorets Fulimägtig.
Under flera revisioner och Irenne Riksdagar hafva dessa Fullmägtiges åtgärder blifvit lemnade utan ali Q O O O . /> anmärkning.
För enskild räkning har jag sålunda intet att beklaga mig öfver, enär den närvarande Riksdagen är den första, då mitt ansvar i denna del upphört.
Men då Fullmägtiges handlingssätt varit alldeles enahanda och hvilande på samma grunder, har jag ansett ingen föreskrift till förändring vara behöflig.
Sannt är, att Utskottet icke gifvit åt den gjorda anmärkningen någon gällande påföljd, utan låtit, vid hvad åtgjordt blifvit, bero.
Detta är dock långt ifrån att hafva godkänt och gillat, hvilket dock Fullmägtige synas mig hafva förtjent.
Hvad sjelfva hufvudfrågan angår, lärer det få anses obestridligt, att, igenom de omförmälde 1’ordrings-bevisens utfärdande, Riksgälds-Contoret hvarken lidit eller möjligen kunnat eller skall kunna lida någon förlust.
Förskott å den anvista summan har aldrig blifvit gifvet och aldrig begärdt; ränta hvarken fordrad eller erlagd; skyldigheten att inlösa bevisen icke en dag framflyttad.
Riksgälds-Contoret har sålunda genom de utfärdade bevisen åtagit sig ingen annan skyldighet, än den förut detsamma åliggande, att på en viss dag betala.
Det är sannolikt, att Konungen, då
Han vid serskilda tillfällen dessa bevis begärt, äfven kunnat dem till sin nytta använda.
Men deraf kan visst intet skäl Stats-Utskottels Utlät/mdc> N.o j.5.
J9 hemtas att förbjuda dem, då af alla de händelser, som blifvit antydda oell hvilka möjligen kunna emotses, ingen enda kan medföra för Riksgäids-Contoret skada eller förlust.
Jag anser fördenskull den af Utskottet föreslagna föreskriften vara i det minsta öfverflödig och frågan derom hvarken hafva behöft eller bordt väckas.
STO C K II O L M, F.CKSTP.1NSKÅ BOKTRYCKERIET 1840.
. Stats-Ulskottcts Utlåtandej N.-o ^6. 1 N:o 46.
AnL till Exp.
Utsk. den 7 April, kk 5 e. in.
Utlåtande j i anledning af väckt fråga om förändring uti några stad gauden /drande uppbördssättet inom Stockholms Stad.
Ridderskapet och Adeln har Stats-Utskottet fått emottaga en, utaf Herr A. J. F. von Moltzer väckt motion, deruti han föreslagit, att, lill större beqvämlighet för Stockholms stads skaltskyldige invånare, samt minskning i Rikets Ständers Ranks aflönings-kostnader och dervarande tjenslcmäns göromål, det, alltsedan år 181 5, af Öfver-Ståthållare-Embetet stadgade åliggande för dem af bemälde invånare, hvilkas utskylder uppgingo till Tio Rdr och deröfver, att desamma i Ranken insätta, måtte för framliden upphöra och de skall skyldige varda berättigade att betala sina utskylder till Uppbörds-Commissarierne, hvilka det alltså borde åligga att, hvar och en för sin uppbördstrakt, ulskylderne emottaga och för sådant ändamål under de 4 a 5 sista dagarne af hvarje Uppbördsstämma, jemväl å eftermiddagarne emellan kl. 4 och 6 vara på Uppbörds-Contoren tillstädes.
Då Utskottet anser frågan om stället och timmarne för utskyldernas liqviderande inom
Stockholms stad ingalunda vara af beskaffenhet att påkalla något serskildt beslut af Rikets Ständer, och då det af motionären anförda förhållande grundar sig på ir §. af det, genom åtski11ige yppade större balancer föranledda, af Kongl. Muj:t under den 16 November 18r4> i Nåder utfärdade Reglemente för Krono-Uppbörds-Verket i Stockholms stad, hvilket i öfrigt icke blifvit öfverklagadt, och hvilket befunnits verksamt hafva förekommit förnyelsen af så beskaffade oordningar och förluster för Stats-Verket, finnér Utskottet sig ej ega skäl att föreslå Rikets Ständer någon åtgärd, ledande till upphäfvande af den högst nödvändiga controll, sorn innefattas i nyss åberopade §. af ofvannämnde Reglemente; hemställande Utskottet sålunda, att Herr von Moltzers ifrågavarande motion må ulan allt afseende lemnäs.
SloclTholm den 6 April 1840.
P rot. 1840- 4 Sami. 1 Afd. /6:de Haft. 1 2 Stals-Utskottets
Ut låtande, N.o 4l - N:o 47.
Ank. till Exp. Utsk. den 7 April, kl. 5 e. m.
Utlåtande j i anledning af sökt afskrifning utaf det Carl Johans församling i Götheborgs och Bohus Län af Chölera-creditivmedlen beviljade lån.
Med anledning af Kongl. Majlis Befallningsliafvandes i Götheborgs och Bohus
Län derom 1 underdånighet gjorda hemställan, och med afseende å härvid förekomna ömande omständigheter, har Kongl.
Majit, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att pröfva, huruvida afskrifning af det Carl Johans församling i nämnde
Län beviljade lån till cholera-kostnaders bestridande må bifallas, täckts, genom Remiss af den 14 December sistlidet år, till Stats-Utskoltet i Nåder öfverlemna liandlingarne, rörande berörde låns i underdånighet sökta afskrifning.
Af dessa handlingar har Utskottet inhemtat: att Carl Johans församling, till bestridande af de, genom cholera-farsotens härjning år 183zJ, föranledda kostnader, erhållit ett lån å 2,200 R:dr utaf det för dylika kostnader vid sistföiflutna Riksdag beviljade crediliv; att, enligt den för detta lån af församlingen afgifna och i dess skolhus intecknade förbindelse, detsamma bordt återbetalas åren i836, 1837 och i838, med en tredjedel vid slutet af hvartdera året; men att Kongl. Majit, under den 11 Augusti 1837, uppå församlingens derom gjorda ansökning, beviljat anstånd till i838 års slut med lånets återbetalning; att församlingen dock sedermera, i anseende till dess uppgifna oförmåga att lånemedlen återgälda, i underdånighet anhållit om belalnings-terminens ytterligare förlängande, intill dess församlingen, i öfverensstämmelse med 43 §• i Kongl.
Kungörelsen af den 12 November 1831, kom me i tillfälle att, vid nu inträffad Riksdag, få den. sökta, eftergiften af lånet Rikets Ständers bepröfvande underställd; att församlingens på en fjerdedels qvadratmils rymd sammanträngda Invånare, väl uppgingo
Lill ett antal af mer än 6,000, men att bland dessa, som till största delen utgjordes af arbetare, knappast egande uppehälle för dagen, endast 4° familjer kunde anses välmående; att deremot emellan 4 och 5oo personer måste af församlingens öfrige invånare förses med föda, kläder och husrum,, m. m.; att genom choleran, hvaraf denna först bland alla orter i Riket hemsöktes, 600 men - Stats-Utskoltets Utlåtande, N.-o 47' 3 nistor bortrycktes, af hvilka allenast hvar io:de person efterlemnade annat än skuld och fatligdom; att församlingen, i följd äfen nyligen verkställd kyrkobyggnad , ådragit sig en skuld af nära 20,000 Ridr; att, oansedt mer än 4»ooo
Ridr för församlingens allmänna utgifter årligen utfordrades, någon tillgång till ifrågavararande låns liqviderande härigenom icke kunnat beredas, samt att för sistberörde ändamål endast 497 32 sk. kunnat inom församlin gen uttaxeras, deraf åter blott 3oo Ridr till Kronofogden i orten influtit. llärförutan har lill Utskottet blifvit remitterad en, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, motion af Riksdags-fullmägtigen från Götheborgs och Bohus Län, Olof Benjaminssorij som deruti föreslagit, att Rikets Ständer, med afseende å meranämnde församlings bekymmersamma ekonomiska ställning, måtte bevilja, ej allenast afskrifning af det församlingen år 1835 utaf cholera-creditiv-medlen meddelade lån, utan ock eftergift af ett, genom Kongl. f. d.
Quarantaines-Commissionen i anmärkningsväg återfordradt belopp af 174 R:dr, såvida den härom utfärdade och på Kongl. Majlis
Nådiga pröfning nu beroende anmärkning blefve i Nåder fastställd.
Hvad härvid förekommit, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande; och då Rikets Ständers, under den 10 November i834> till Kongl. Majit aflåtna underdåniga skrifvelse, angående ofvanomförmälde creditivs beviljande, uttryckligen innehåller, att frågor om afskrifning af de till menigheter utaf delta creditiv förskjutna medel, hvilka, i anseende till vederbörandes oförmåga, icke kunde återbetalas, borde till pröfning företagas vid den, efter 1838 års utgång, först inträffande Riksdag; då Rikets Ständer sålunda, redan vid creditivets anvisande, förutsatt * möjligheten deraf, att sådana afskrifningars beviljande lomme att af omständigheterna påkallas; då några andra dylika afskrifningsfrågor, än den nu förevarande, icke kunna förekomma, enär, enligt hvad Utskottet inhemta!, alla öfriga af berörde creditiv i låneväg meddelade understöd blifvit af vederbörande städer och menigheter godtgjorda; då följaktligen medgifvandet af den nu sökta afskrifningen icke kan föranleda några anspråk åenahanda förmons tillgodonjulande, i afseende på de, andra församlingar beviljade, cholera-crediti v-lån ; då Carl Johans församlings invånares nästan allmänna fatligdom är af Kongl. Majits Befallningshafvande vitsordad, och de för denna församling, inom hvilken cholera-farsoten först utbröt och på ett förfärligt härjande sätt sig utbredde, förekommande ömande omständigheter äro af Kongl. Majit i Nåder erkända; så och med afseende å alla dessa skäl, finner Utskottet sig, vid nu anförda serskilda förhållande, icke kunna underlåta, alt tillstyrka, del Rikets Ständer måtte bevilja afskrifning och ef - i Stats-TJtskoltets Betänkande, N:0 4$- tergift af det oftan-ämnde församling med Två Tuten Två Hundra Riksdaler Banco tilldelade låne-understöd utaf creditivet för cholera-kostnaders bestridande..
Vidkommande åter den af Riksdags-fullmägtigen Olof Benjaminsson dessutom föreslagna eftergift af ofvanberörde anmärludngsbelopp, så enär, på sätt motionären sjelf uppgifvit, ifrågavarande anmärkning är Kongl. Maj :ts Nådiga pröfning underställd, får Utskottet, som, vid sådant förhållande, anser sig icke böra ingå i något yttrande angående detta ämne, vördsamt hemställa, att den i sistberörde hänseende väckta fråga måtte förfalla.
Stockholm den 6 April 1840» N:o 48.
Ank. till Exp. Ulsk. den 7 April, kl, 5 e. n».
Betänkandei anledning af väckt motion om införandet i Sverige af ett ordnadt Stats-skuld-sjstem.
Under en utförlig framställning af de oberäkneliga fördelar, som skulle vara förenade med en, efter flera andra Staters föredömen, ordnad statsskuld, hvars saknad vore den egentliga orsaken till Svenska folkets fattigdom och oförmåga att begagna sig af alla landets nalurförmoner, har Herr C. G. Påhlman, uti en bos Höglo®.