Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Boställen och andra Krono-hemman, helst tillräckliga områden inom sådane Krono-egor förmodades kunna finnas; hvarjemte Committerade, ej allenast på grund af Riksens Ständers, vid 18J2 års Riksdag, gjorda underdåniga hemställan om inköp af hemman och lägenheter för Ekeplanter-hagars inrättande, samt då tillgång för sådane inköp framdeles kunde beredas, genom försäljning af, för Kronan umbärliga, oanvändbara Krono-allmänningar och Parker, tillstyrkt, att, i den mån Skogs-försäljnings-medel inflyta och så vidt behofvet fordrade, till Ekeplanterhagar måtte inköpas sådane hemman, sorn, i anseende till deras belägenhet nära intill hvarf eller hamn, erbjuda en fördelaktig local, förenad med en för ändamålet synnerligen tjenlig jord - Underdåniga Skirfvelser. 219 rnon, utan äfven aäsett nödigt, att, till*vinnande af säker och bestämd kännedom om Ekeskogarnes närvarande skick i allmänhet och de tillfällen , som, till planteringar af denna trädart, ytterligare kunna erbjuda sig, en generel besigtning af Ekeskogarne borde fötetagas i de Län, der Eken bäst trifves och växer; hvilken besigtning derefter blifvit i Nåder uppdragen åt Öfversten af Borneman, samt af honom, efter 4 års förlopp, med begagnande af erforderligt biträde, verkstäld i Blekinge, Christianstads, Malmöhus, Calmare, Ölands, Kronobergs, Linköpings, Jönköpings, Nyköpings, Westerås, och Örebro Län; varandes uti Öfverstens ofvanberörde underdåniga Berättelse härom, på anförde grunder, föreslaget: att en fri och oberoende dispositions-rätt af så väl den under tillväxt varande friska, som den förvuxna eller skadade Ekeskogen på Krono-Skattejord, må till jordegaren öfverlåtas, emot erläggande af en billig löse-penning , lämpad efter Skogens myckenhet och beskaffenhet på hvarje hemman, dock att dispositions-rätten öfver de goda användbara Ekarne, som för närvarande finnas och hvilka såsom sådane blifvit af Öfversten märkte, borde Kronan i så matto förbehållas, att Kronan efter behof kunde låta fälla, aptera och afföra Ekarne, emot en, tid efter annan, bestämd och efter inhemska Eke-werkets allmänna inköps-pris lärnp>d taxa; att, då möjligen, vid den generella Eke6kogs-undersökningen, eti och annan så beskaffad god Ek kunde vara förbigången eller icke uppvisad och således icke eller i det vid förrättningen uppgjorde Register antecknad, Kro - 2 20 u Underdåniga Skrifvther. nan matte förbehålla sig rättigheten, aff* emot betalning,
på förenämnde sätt, äfven använda en sådan Ek; att betalningen till Jord-egaren icke borde per stycke utgå för hvarje träd, utan i förhållande till det verke i Cubik-fot, som kunde deraf erhållas; att prsemier borde utdelas för Ekeplanteringar, verkställde och behandlade efter meddelad föreskrift, samt för utmärkt vård om /edan uppvuxen ung Ekeskog, äfvensom gratificationer anslås för utmärkt stora och rara Ekepiecers öfverlemnande till Staten; att, då bland de till Jord-egare upplåtne Ekar ganska många kunde finnas, hvilka, ehuru i stammen skadade, hade friska grenar, duglige till vackert mindre krum-« verke, borde i vissa orter inrättas upplagsställen, dit Jord-egaren finge, efter beqvämlighet, föra sadane piecer, behuggne och qvalificerade efter en i detta ämne författad korrt beskrifning samt, till säkerhet emot förblandning , märkte med hvad igenkännings-tecken som helst, och på hvilka upplags-ställen, en gång om året, efter föregån-' gen Kungörelse, från Flottornes Stationer utsände personer skulle, i egarens närvaro, besigtiga och emottaga det ditförda verket, och då sådant blifvit godt befunnit, derföre aflemna emottag-, pings-polett, med anvisning till betalning efter bestämd taxa; att löse-penningen för de filtar, sorn upplåtas till egaren af den jord, hvarå de växa, borde helt och hållit användas till anläggning af Eke-Parker, men icke på en gång betalas; att emedan den af Öfversten uppgifna försäljnings-plan icke kan lämpas lill Ekeskog å Kronojord, hvartill innehafvaren icke har egand. e-rätt, skulle, hvad beträffar oinlöste Krono - ■j.
Underdåniga Skrifvelser. hemman och de Boställen, sorn icke anslås tifl planteringar, förhållas på sätt Committerade föreslagit, i afseende på Ekeskogame i allmänhet, likväl med deri ändring, att då Krono-hemman hädanefter förvandlas till Skatte, borrie Skattemanna-rätt till de å hemmanet växande
Ekar tillkomma innehafvaren, under vilkor, att han, jemte den vanliga Skatte-lösen för jorden, särskildt erlägger den för Ekeskogen belöpande lösen, hvilken äfven, enligt Öfverstens tanka, ovilkorligen borde i den för Flottornes Parker afsatte planterings- och underhålls-fonden ingå; att Ekeskogens taxering icke skulle sträcka sig till hvarje träds särskildta värde, utan borde Skogen, på uppgifvet sätt, i flere classer indelas och hvarje dass till belopp i lösen värderas, hvarefter, i tillika projecterad ordning, Skatteeller Köpe-bref skulle till Köparnes säkerhet utfärdas; att hvad angår anläggningen af Eke-planter-parker för Kronans räkning, så borde, till följd af de utaf Öfversten uppgjorde calculer, vidden af ifrågavarande planter-parker bestämmas till en areal af 30 i 32,000 Tunneland; att en eller tvänne planter-parker, till 1 ä 6000 Tunnelands rymd, jemväl borde anläggas uti de för Ekeväxten mest productiva Kustprovinserne; samt att, sedan E. K. M. i Nåder bestämt grunderne för uppgörandet af ett Förslag till Ekeplanterings-parkers anläggande, flere kunnige rnän måtte till ytterligare handläggning af detta ämne varda förordnade.
Vid öfvervägande af allt detta, har det icke undfallit Riksens Ständers uppmärksamhet): att, fteaow nu gällande Skogs - Författningar», 292 Underdåniga Skrifvelse?. väckes hos deti skattskyldige ett billigt missnöje, när han erinrar sig, att den Ek hans egen jord frambringar tillhör icke honom, utan Staten, hvilket missnöje öfvergår till motvilja för trädslaget, helst det icke sällan inträffar, att da han Önskar, genom arbetsamhet och odling, förbättra sin egendom, motverkas denna lofvärda föresatt* af förbudet, att undanrödja de Ekar, som växa till hans förfång; att de utvägar, som finnas, att afhjelpa dessa och flere dylika olägenheter, icke äro eller kunna % ara annat, än förenade med tidsutdrägt och kostnad, stundom öfverstigande både Jord-egarens förmåga, att densamma bestrida och den vinst, han af företaget kunnat påräkna; samt att följden häraf måste blifva, att Jord-egaren bemödar sig förekomma Ekens fortplantning och att detta bemödande, ehuru ledande till Statens skada, likväl i allmänna omdömet anses mindre straffbart, än påkalladt af omständigheterne.
Vid detta förhållande, som nogsamt vitsordas af Ekeskögarnes nu varande ofördelaktiga tillstånd och af deras markbara försämring sedan den tid, då ifrågavarande Förbuds - Lagar utfärdade*, hafva Riksens Ständer funnit i högsta målto angeläget , att sådane åtgärder varda vidtagne, som ej allenast skydda den redan uppvuxne
Eken, utan äfven förekomma begäret eller behofvet för egare af Skatte-jord, att för framtiden hindra detta trädslags fortplantande; och ehuru Riksens Ständer anse, att utdelandet af premier och gratificationer, på sätt här nedan omförmäles, visserligen skall i så måtto befrämja det åsyftade ändamålet, att Jord-egarens uppmärksamhet der - T/nderdåntga Skrifvelser. *23 * igenom kommer att närmare fästas på nyttan af Ekeskogen* fortplantering ; likväl och då erfarenheten visat, att Allmogen sällan vet begagna aflägsna fördelar, utan framför dessa vanligen väljer hvad för tillfället bereder den största vinst, äfven om det skulle ske på efterkommandes bekostnad, hafva Riksens Ständer alltså icke kunnat instämma uti den af Committerade för Flottornes Reglering yttrade mening, att en dylik åtgärd är egenteliga grunden, hvarpå man må§kunna uppföra ett förbättradt Systéme för hushållningen med Ekeskogarne.
Detta ändamål synes ej eller kunna vinnas genom bibehållandet af de gamla eller stadgandet af nya Förbuds-Lagar i afseende på Ekeskogens användande; ty, om äfven antoges, att en skärpt
Lag, med nit af vederbörande tillämpad, skulle afhålla Jord-egaren ifrån ett olofligt nedhuggande och förstörande af de redan befintlige fridlyste träden, skulle det dock blifva omöjligt, att, genom Lagens band, hindra honom, att upprycka, afhugga eller nedtrampa den unga plantan, som han anser växa till sitt förfång.
Med den öfvertygelse, att Öfversten af JBornemans Förslag, att en fri dispositions-rätt af dessa slags Skogar borde till Jord-egaren öfverlåtas, i alla afseenden eger företräde framför det hittills följda prohibitiva Systéme, hvars bibehållande, med smärre förbättringar, Committerade tillstyrkt, hafva Riksens Ständer, funnit både för ändamålet tjenligast och med den antagne principen, att hvar och en bör ega hvad han å sin egendom frambringar, mest öfverensstämmande, att egare af KronoSkatte-jord må tillåtas, emot redan uppgifne 224 Underdåniga Skrif velter. vilkor! tillköpa 9ig en fri och oberoende dispositions-rätt öfver alla å deras egor befintliga och framdeles uppväxande Eketrad, med undantag endast af dem, sorn bemälde Ofverste, under defi honom uppdragne besigtning, utmärkt såsom goda och för Flottorna andvändbare, o«h hvilka Kronan bör förbehålla sig, att få i månafbehofvet fälla och afföra , emot betalning efter bestämd taxa, den E. K. M. torde i Nåder låta, tid efter annan, upprätta i förhållande, dels till inhemskaEke■werkets allmänna inköps-pris, dels till det qvantum verke i Cubik-fot, som af hvarje träd erhålles.
Vidkommande åter Öfversten af Bornemans underdåniga hemställan, att, i händelse,' vid Ekeskogs-undersökningen, en och annan så beskaffad
Ek skulle vara förbigången och icke i Registret öfver förrättningen antecknad, Kronan borde vara berättigad, att, emot betalnings erläggande på förenämnde sätt, äfven använda en sådan Ek; så och emedan, genomett dylikt vilkor, Jord-egarens genom köp förvärfvade dispositions-rätt öfver Ekeskogen skulle ansenligen förnärmas, hafva Riksens Ständer desto mindre kunnat i samma hemställan sig förena, som de af Öfversten förde anteckningar dessutom funnits utmärka så mycken ordning och noggranhet, att någon betydlig förlust å Statens sida icke bör befaras, om eftergift i detta fall får ega rum.
Deremot anse Riksens Ständer, lika med Öfversten af Borneman, att • ifrågavarande fria dispositions-rätt öfver Ekeskogarne icke kan innehafvare af Krono-hemman och Bostallen tillerkännas, enär desse icke ega sjelfva jorden llnderdänigu Skrif v elser.
225 jorden och således icke eller böra kunna förvärfva egande-rätt till den deiå växande Skog; Och lärer alltså vict hvad i denna del om sådane hemman och Boställen hittills varit stadgadt böra förblifva, dock med den förändring, att innehafvarne böra, så väl hvad angår betalningen af det verke, hvilket för Kronans räkning hugges, som i afseende på nedan omförmalde premier och gratificationer, komma i åtnjutande af enahanda förmåner, sorn egare af Skatte-jord beviljas, samt att, då Krono—jord hädanefter inlöses till Skatte, fri dispositions-rätt öfver den •lera växande Ekeskog bör köparen tillerkännas emot det han derföre, enligt samma grunder, som för Skatte-Jord-egare komma att fastställas, erlägger särskild lösen utöfver den vanliga Skatte-köpeskillingen för sjelfva jorden.
Beträffande vidare den köpeskilling, som Krono-Skatte-Jordegare böra betala för fri disposition öfver Ekeskogen å deras egor; så, enär rättigheten till Ekar å all Krono-Skatte-jord är Kronan förbehållen och sådane träd i en framtid kunna uppväxa å jord, der de för det närvarande icke fin. nas, hafva Riksens Ständer trott det vara nödigt, att, till förekommande af tvetydighet, köpeskillingen bestämmes särskildt för den rättighet,'
Staten afstår till Jord-egaren och särskildt för värdet af den redan befintlige Skogen.
Ständer hafva derföre funnit med billighet öf-i verenssiämmande, att inom de Län, hvilkas Ekeskogar Öfversten af Borneman redan besigtiga!, och hvilka lära omfatta den del af Sveriges område, hvarest Eketrädet i allmänhet trifves, HernBihaag till Rikt-St.
Brot, 1823. loide Sami.-2 B. 1 J tJrulerdänign Skrifvelstr' mans-egare skula för hvarje belt Krono-Skattehemman oell i proportion för de mindre, deribland inberäknade sådane Krono*Skatte-lägenheter, som, ehuru till hemmantal icke uppskattade, likväl kunna anses motsvarande erlägga 24 sk.
Banco, såsom ersättning till Staten för det den afstår dess nu gällande oinskränkta anspråk på Ekeskog å Krona-Skatte-jord • och anse Riksens Ständer en sådan afgift vara desto mera lämplig, som den, å ena sidan, skall sammanräknad bereda Staten en icke obetydlig inkomst och, å den andra, är för den enskilde , i synnerhet för egare af mindre hemmans-delar, så ringa att den knappast blir märkbar, men åtminstone icke uppgår emot den förmån och säkerhet, som dermed för framtiden förvärfvas.
I frågan åter om lösen för redan befintelig Ekeskog, så finna Riksens Ständer, lika med hvad Öfversten af Borneman yttrat, det Skogens uppskattning icke kan utsträckas till hvarje trads särskildta värde, utan att Skogen bör indelas uti flere särskilde Classer och derefter hvarje Class till belopp i lösen värderas.
Denna indelning af Ekeskogen anse Riksens Ständer kunna med säkerhet verkställas, efter den anvisning, sorn Öfverstens Undersöknings-Journaler lemna, och således, desto heldre böra ega rum, som en mera detailerad beräkning och uppskattning, om den möjligen kundejåstadkommas, vore förenad med dryga kostnader och mycken tidsutdrägt.
Riksens Ständer, som alltså gillat det uti bifo. gade Tabell upptagna förslag till Classificering och derpå grundad beräkning af beloppet å ofvan omförmälde lösen, få likväl dervid antnär* Underdåniga Skrif velger. 837 kai att mindre Ekeplantor, hvaraf på längre tid någon nytta icke kart förväntas och hvilka icke äro uti förenämnde Journaler upptagne, ej eller böra vid Classificeringen komma i beräkning, men att afseende deremot bör göras ej allenast å Hemmanens belägenhet och Eketrädets deraf följande mer och mindre värde i orten, utan jemväl å Skogens godhet och å antalet af de för Kronans räkning antecknade Ekar, hvaraf Jordegaren kan påräkna en betydlig inkomst, så att hemman med dylika förmåner böra uppflyttas i en högre Class än den, hvartill samma hemman, i anseende till Ekarnes amal, eljest skulle höra.
Den ungefärliga beräkning, som måste läggas till grund för ofvanberörde Classificering synes väl icke bora åstadkomma ett synnerligt oriktigt resultat, då hela Socknar med hvarandra jemföra*, men torde deremot föranleda en ojemn fördelning de särskilda hemmanen emellan; till förebyggande hvaraf Riksens Ständer ansett det nu uppgitne Förslaget böra sålunda verkställas, att, sedan hvarje hemman blifvit, efter Undersöknings-Joprnalernes innehåll, classificeradt, och derigenom hela den summa utrönt, som hvarje Socken kommer att betala, skall denna summa förblifva oförändrad, hvaremot Socknernännen skola ega, att sjelfve välja en Committée , som, efter erhållen del af meranämnde Journaler , i hvad desamma angå Socknen, bör , med tillämpning af nu stadgade grunder samt med iakttagande derafy att de för Socknen utsatte belopp hvatken ökas eller minskas, bestämma den andei, som i lösen bör för hvarje hemman eller lägenhet utgöras; hörandes vid denna Committées sammanträden nå - 228 Underdåniga Skrif {'elser. gon, å E. K. M:(s och Kronans vägnar, alltid val ra tillstädes och, i fall antingen denne eller någon Socknebo skulle finna sig missnöjd med Comrnittéens beslut, ändring derutinnan sökas bos E. K. M:ts Befallningshafvande i den ordning och inom den tid, E. K.
M. kan täckas i Nåder föreskrifva; men beslutets verkställighet så mycket mindre derigenom uppehållas, som, i händelse den sökte ändringen skulle vinna bifall, nödig jemnkning derefter kan utan svårighet företagen varda.
I afseende åter på säkerheten vid ett, enligt nu omförmälde grunder, afslutadt köp af ifrågavarande dispositions-rätt bör iakttagas, att Sockne-Committéens beslut, antingen det öfverkla-] gas eller icke, alltid skall till E. K. M:ts Be<J fallningshafvande insändas, och att Jord-egaren* då han i Landt-Ränteriet nedsatt köpeskillingen, må, emot vanlig lösen, såsom för ProtocollsTJtdrag, erhålla E. K. M:ts Befallningshafvandes bevis derom, att depositionen blifvit till fullt belopp verkstäld och att Jord-egaren således dädanefter för evärdeliga tider äger fri dispositionsrätt så väl öfver den inlöste Ekeskogen, som de Ekar, hvilka sedermera kunna å hans egor uppväxa; och bor detta förhållande äfvenledes uti Kronans Jordeböcker behörigen antecknas; hvarförutan i samma ändamål, ej mindre E. K. M:ts Befallningshafvande skall å bestämde tider till E- K.
Mus och Rikets Kammar-Collegium insända uppgift på de hemman och lägenheter, hvilkas Ekeskog på förberörde sätt blifvit försåld, än äfven Jord-egaren åligger, att hos Häradsskrifvaren uppvisa nyssberörde bevis, hvarå, så väl denne senare, sorn Lands;Camoiret böra Underdåniga Skrifvelser. 829 teckna: att annotation i Jordboken blifvit verkställd.
För öfrigt anse Riksens Ständer, att, i öf? verensstämmelse med Öfversten af Bornemans förslag, så väl premier böra utdelas för Ekeplanteringar, verkställde och behandlade efter meddelad föreskrift och för utmärkt vård om redan uppvuxen ung Ekeskog, såsom ock gratificationer beviljas dem, som till Kronan öfverlemna utmärkt stora och rara Ekepiecer, äfvensom att upplags-platser böra inrättas, hvarest enskilde kunde med beqvämlighet få afyttra så beskaffadt Krum-verke af Ek, som vore för Flottornes behof användbart.
Med anmälan af hvad Riksens Ständer sålunda, för deras del, i afseende på regleringen af Ekeskogarne i Riket, funnit tjenligt att vidtagas, få Riksens Ständer förena den underdåniga anhållan, att E. K. M. täcktes, med Nådigt bifall dertill, genast låta sätta en sådan rer' glering i verkställighet inom alla de
Län, der besigtning å Ekeskogen redan blifvit fullbordad, samt att i de öfrige, eller Stockholms, SkaraborgsElfsborgs, Bohus, Hallands och Gottlands Län,1 undersökningen af Ekeskogarne måtte varda till skyndsam verkställighet i Nåder anbefalld; och enahanda reglering successift företagen, i den mån undersökningen medhinnes; äfvensom och i händelse inom de öfrige Länen, hvarest, i anseende till Ekarnes fåtalighet, undersökning ansetts öfverflödig, skulle finnas hemman och lägenheter, der en och annan Ek växer, Riksens Ständer hysa den underdåniga förhoppning, att åtgärder forde blifva i Nåder vidtagne, hvari - Underdänlga Skrifvelser. genom egarne ait sådana lägenheter och hem. man må komma 5- åtnjutande af samma fiia dis. positions-räct till Ekeskogen, som nu blifvit i allmänhet föreslagen.
Ehuru Riksens Ständer dessutom , 1 fråga om anläggandet af Ekeplanterings-parker, fullkomligen instämma uti den utaf Öfversten aj Jior-* neman yttrade tanka; att nemligen sådana anstalter böra fogas, hvarigenom Staten sättes i tillfälle, att fylla sitt framtida behof af Ekeverke, oberoende af den enskilda hushållningen med detta trädslag och att detta ändamål endast kan ernås, genom anläggningar af sådane parker 5 likväl och då all grund saknas för bedömandet af uppgjorde calculer ofver parkernes areal, samt ämnet ej eller finnes vara så undersökt och utveckladi, att något fullständigt yttrande, bygdt på säkra grundsatser, möjligen kunde deröfver för det närvarande meddelas, få hos E. K. M.
Ständer nu i underdånighet anhålla, att E.- K.
M. täcktes, med antagande af den grundsats", att anläggningar af Kronans Eke-parker bora tillvägabringas i möjligast största seala, såsom tjenligast för Skogsväxten och minst kostsamt i anseende till bevakningen , i Nåder förordna hvad i detta afseende ytterligare kan pröfvas nödigt samt snarast och säkrast leda till ändamålet.
Enär i följd häraf noggranna undersökningar torde blifva i Nåder anbefallde till utrönande, hvilka lägenheter till ifrågavarande planteringar hunna vara ijenlige, och Riksens Ständer således först vid näst instundande Riksdag komma i tillfälle, att, med ledning af de då erhållande upplysningat , pröfva och bestämma den kostnad, Underdåniga Skrifvelser.
231 som kan erfordras till sådane lägenheters anskaffande, antingen medelst köp eller byte; så anse Riksens
Ständer några medel till detta föremål nu hvarken kunna eller behöfva afsättas; hvaremot Riksens Ständer funnit lämpeligt, att allt hvad som nu eller framdeles inflyter, såsom lösen för Ekeskog å Krono-Skatte-jord, bör till Riksgälds-Contoiret ingå samt derstädes samlas och förvaras, för att utgöra en tillgång till bestridande af kostnaderne för de nu föreslagne Planterings-parkernes framtida underhållande.
Hvad sluteligen angår frågan om Skogsoch Jägeri-betjeningena afskaffande, så, i händelse Riksens Ständers ofvanberörde förslag varder i Nåder bifallet, kommer väl, i följd deraf, desse tjenstemäns tillsyn öfver sådane Ekeskogar, som til Skatte-hemmans-egares fria disposition öfverlåtas , derefter att upphöra j men aldenstund vården om de Kronan förbehållna Ekar och om de parker, sorn framdeles kunna för E. K.
M:ts och Kronans räkning varda anlagde, icke åsidosättas bör, fördenskull anse Riksens Ständer, att någon allmän indragning af nämnde Betjening icke bör ega rum; dock hafva Riksens Ständer trott sig böra framföra den underdåniga anhållan, att E. K.
M. läcktes, med afseende å Statens knappa inkomster, i Nåder begagna de tillfällen till besparingar, som, genom indragning af öfverflödig Jägeri-Betjening, kunna sig förete.
TabeU.
Tabell utvisande grunde,-ne för beräkningssättet nf Ekeskogens indelning i Classer, med inlösnings;,ris. derå föreslaget Class.
Ekarnes un. efärliga antal. irsta 1 å 5 aldra 6 å 15 3:dje 16 å 3° 4; de 51 ? 60 5:te 61 å i5o Otte l5i å 3oo 7tde 301 a 6oo 8;de 601 a 800 egde Sol a looo loide Ioox a 2000 nite 2001 å 4000 larte' 4ooi och öfv* Ekarnes medeltal. 3 io 20 40. 3 00 200 400 700 900 1,500 3>°°o G,ooq Inlösnings pris, berakInadt i jemn I Summa. 1 2 4 9 15 25 35 40 5o 75 100
Tnlösnmgsbelopp för hvarje Ek , beraknadt efter Ekarnes medeltal. jraPBorassaas Inbetalnings Terminernes fördelning - sk. 16 5* 1 . , 1 ar. — 5 ) — Ak 2 _ — 4i 3 — — 3* 4 — 3 5 — — 2r 6 _ 2 7 - »* 8 _ it 9 -j I 1 10 -I Underdåniga Skrifvelser. 333 N:o 355.
Uppl. o. godk. hos Bidd. o. Ad. d. 27N0V. 1823.
Preste-Ståndet d, 29 — — Borgare-Ståndet d. 29 —■ — Bonde-Ståndet d. 1 Dec. — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, i anledning af Kongl. Mits Nådiga Proposition, angående vidtagande af en ytterligare anstalt till förekommande af Fångars flykt. S. A. K. "Uti Proposition af den 31 sistlidne Julii,' har E. K.
M.f med tillkännagifvande, att den i Nåder tillförordnade Lag-Committée, i underdånigt Betänkande, blandannat, hemstält, att den Vaktkarl eller Fångförare, som har en fånge under sin vård, må ega att skjuta å honom, i den händelse han söker bereda sig tillfälle, att rymma och, efter erhållen anmaning, icke afstår ifrån försöket, i Nåder anföit, att, då erfarenheten skall visat, det rymningar ofta blifvit .verkställde, ej blott genom föröfvadt våld, utan merendels sålunda, att då Fångar varit på arbete, under bevakning af en man för tvänne, eller, vid fångtransporter, en person fört 435 Fångar samt en af dem begifvit sig på flykten , bevakningen ej kunnat lemna tillsynen å de öfrige, för att efterspana den flyende, och det vore af särdeles vigt, att den, som har en Fånge under sin vard, enär han är underkastad ett svårt 334 Undertlaniga Skrifvelser. ansvar , om fången rymmer, också måtte försattas i tillfälle, att i alla möjliga falt fullgöra sin bevak n i ngs sky hl i gil et, E. K.
M. ansett ilen föreslagne utvägen så mycket heldre böra iakttagas, sorn det alltid skaile bero af Fången, att undvika oller blottställa sig för äfventyret , samt Jjagens stadgande i 99 Cap, 1 §.
M issgerningsEalken syntes gifva anledning dertill , tom skulle Lagstilt*rens mening hafva varit, alt den rättighet flir Vaktkarl, hvarom nu är fråga, vore honom medgifven, ehuru icke i Lagen bestämdt uttryckt ; hvarförutan E- K. M. funnit, att med en sådan rättighet för Vaktkarl skulle kunna förenas en menskligate behandling i afseende å Fångars fängslande , äfvensom att blotta känned ornen derom skulle afhålla från ryraningsförsök; men att, om genom rättighetens begagnande, Fånge skulle förlora lifvet, den enskilda säkerheten voro vida mindre derigenom blottstäld, än om fredlige Medborgare försattes i oro och bekymmer för den rymde Missgerningsmannens öfverdåd och våldsamheter; om förekommande hvaraf Lagstiftaren borde vara lika sorgfällig, sorn att den bestraffa.