Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Indervisnings-austalter för döfstumma och blinda. 91:o. Utöfver det på Riks-stateus Åttonde Hufvudtitel till Allmänna Institutet för döfstumma och blinda uppförda anslag, 45,000 R:dr, anvisade Rikets sist församlade Ständer för berörda inrättning en sammanräknad summa af 19,800 / Stats- Utskottets Utlåtande N:o t>6.
R:dr, att under innevarande statsregleringsperiod årligen från Riksgälds-kontoret utgå, men vid anmälan härom anhöllo Rikets Ständer att Kongl.
Maj:t ville låta behörigen utreda de omständigheter, som varit förenade med det nu utförda byggnadsföretaget, samt för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga fullständigt förslag till ordnande af Institutets verksamhet.
Utaf den af Institutets direktion i följd häraf på nådig befallning afgifna utredning, rörande förhållandena med den numera fulländade nybyggnaden för Institutet, inheptas hufvudsakligen, att, sedan lägenheterna Manhem och Manilla holme å Kongl. Djurgården, hvarest Institutet under åren 1819 — 1840 varit mot hyra inrymdt, sistnämnda år för Institutets egna medel inköpts till ett pris af 26,000 R:dr och lokalerna derefter småningom utvidgats, så att de vid 1861 års bokslut upptagits till ett värde af 45,000 R:dr, hade Institutet, som emellertid ansetts i behof af större utrymme, till uppförande af nya byggnader vid 1853—1854 årens riksdag erhållit ett anslag af 37,500 R:dr, hvilket', då detsamma såsom otillräckligt lemnats obegagnadt, sedermera vid nästföljande riksmöte blifvit tillökt med 120,000 R:dr, hvarigenom de för nybyggnad anvisade statsmedel uppgått till ett belopp af 157,500 R:dr; samt att, efter det ej mindre en på direktionens föranstaltande uppgjord ritning till ny byggnad vid Öfra Manilla, afsedd att emottaga omkring 200 döfstumma elever och beräknad, utom för sjelfva grunden, att kosta 217,000 R:dr, blifvit af Kongl. Maj:t i nåder stadfästad, än äfven nådig tillåtelse lemnats direktionen att af sådana medel, som enskilda personer, utan särskilda vilkor, till Institutet donerat, få använda hvad till byggnadens fullbordande utöfver det beviljade statsanslaget erfordrades, direktionen öppnat entreprenad å byggnadsarbetets utförande och dervid antagit det ingifna lägsta anbudet, hvilket dock, i anseende till då inträffad stegring i arbetslöner och materialpris, slutat sig å 264,000 Rdr, utan att likväl deri var inbegripet hvarken bergsprängningsarbete för grunden och källarvåningen eller uppförandet af gråstensmurarne till byggnaden, hvarför utgifterna särskildt uppgått till 83,438
R:dr 22 öre; i följd hvaraf totala kostnaden för den nu befintliga nya byggnaden utgjort 347,438 R:dr 22 öre.
Beträffande den af direktionen framlagda plan för ordnande af Institutets framtida verksamhet, får Utskottet hänvisa till Statsråds-protokollet, der densamma fiunes fullständigt intagen.
Det enligt berörda plan uppgjorda förslag till utgiftsstat för Institutet, beräknadt för 200 döfstumma och 60 blinda, jemte 5 lärare-elever, upptager till underhåll och vård R:dr 66,250: — „ löner och arfvoden „ 33,400: — „ administrations-kostnad „ 6,050: — ,. särskilda utgifter „ 12,000: — eller tillhopa R:dr 117,700: —.
Maj:t har nu föreslagit att det endast för innevarande statsregleringsperiod beviljade anslaget, 19,800 R:dr, måtte öfverföras på ordinarie stat och hela anslaget ökas med 20,200 R:dr.
Genom denna förhöjning af 40,000 R:dr skulle således ordinarie statsanslaget komma att uppgå till 85,000
R:dr och, med tillägg af öfriga för Institutet påräkneliga årliga inkomster, 31,700 Rdr, i det närmaste motsvara den summa, direktionen ansett för Institutets utvidgade verksamhet erforderlig.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, har institutet, mot slutet af nästlidna år, efter det den nådiga Propositionen blifvit afgifven, fått mottaga en donation af 64 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. omkring 80,000 R:dr, derå således årliga räntan bör kunna för Institutets utgifter påräknas.
Då Institutet numera erhållit en så storartad och dyrbar byggnad, måste det vara af största vigt att denna läro- och uppfostringsanstalt må genom ett fullt tillräckligt uuderhållsanslag sättas i tillfälle att utveckla sin gagnande verksamhet till bela det omfång, som af det ökade utrymmet medgifves, helst, enligt hvad direktionen upplyst, talrika ansökningar om friplatser, i anseende till Institutets inskränkta tillgångar, måst afvisas.
Utskottet har visserligen, vid granskning af det uppgjorda förslaget till utgiftsstat, funnit administrations-kostnaden nog högt beräknad; men då den af Kongl. Maj:t föreslagna anslagssumma något understiger det belopp, som direktionen i enlighet med statsförslaget ansett beköfligt, har någon vidare nedsättning nu icke synts Utskottet böra ifrågasättas, än för det belopp af 4,000 R:dr, hvartill årliga räntan å ofvan omförmälda donationsmedel kan beräknas; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer måtte Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning i den mån bifalla, att ordinarie anslaget till Allmänna institutet för döfstumma och blinda förhöjes med 36,000 Riksdaler, eller från 45,000 R:dr till SI,000 R:dr. 92:o. Beträffande
Rikets sednast församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 11 April 1863, framställda anhållan, att vid påföljande riksmöte måtte, efter föregången undersöknipg och vederbörandes hörande, Rikets Ständer föreläggas förslag till inrättande å lämpligt ställe af ytterligare ett institut för döfstumma och blinda på Statens bekostnad, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifvet' vid handen, direktionen öfver Allmänna Institutet för döfstumma och blinda afgifvit underdånigt utlåtande och dervid hufvudsakligen anfört, att direktionen delade den af Rikets
Ständer uttalade åsigt om behöfligheten af ytterli gare anstalter för döfstummas undervisning, men deremot i fråga om dessa anstalters beskaffenhet och undervisningens ordnande vore af en från Rikets Ständers afvikande mening.
Uti den af direktionen uppgjorda plan till ordnande af Allmänna Institutets framtida verksamhet hade direktionen utgått från den åsigt, att detta Institut skulle fortfarande förblifva en central-anstalt, hvarest ett större antal döfstumma barn kunde erhålla undervisning och vård och der äfven kunde utbildas duglige lärare för döfstummas undervisning vid de mindre skolor, som på flera orter inom landet under sednare tider uppstått.
Vid dessa mindre skolor funnes, enligt direktionen tillbandakomna upplysningar, för närvarande intagna följande ungefärliga antal döfstumma barn: vid Tysta skolan i Stockholm 15. vid „ „ i Carlskrona 20. vid „ „ i Umeå 10. vid „ ,. på ön Hven 10. vid „ „ i Malmö 20. vid Institutet i Göteborg 30. vid „ i Hjorthed 30. eller tillsammans omkring 135. och vid Allmänna Institutet för döfstumma och blinda skulle, enligt direktionens ofvanberörda plan, emottagas 200 döfstumma elever.
Af de 400 döfstumma barn, som, efter en i Rikets Ständers skrifvelse omförmäld beräkning, för närvarande skulle befinnas inom lämplig undervisningsålder, återstode således endast 65, för hvilkas Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 65 hvilkas vård nya åtgärder vore att vidtaga.
Direktionen vore af den åsigt att de redan nu upprättade mindre s. k. tysta skolorna borde från Statens sida uppmuntras, likasom
Staten genom penningebidrag underlättar kommunernas ansträngningar för folkskoleväsendet, Om detta skedde, och af Staten lemnades lämpliga understöd för intagande i de mindre skolorna af medellösa döfstumma, skulle otvifvelaktigt det behof snart vara fvldt, som Rikets Ständer afsett med förslaget att upprätta ett nytt institut af större omfattning.
I fråga om beloppet af de medel, som till ifrågavarande mindre skolors understödjande kunde erfordras, ansåge slutligen direktionen, att, då hela årliga kostnaden för en elev vid Allmänna Institutet för döfstumma och blinda blifvit beräknad till något öfver 450 R:dr, skulle, med antagande af att de döfstumma barn inom skolåldern, hvilkas vård ännu påkallar särskild åtgärd, utgjorde ett antal af 65, kostnaden härför kunna betäckas med ett årligt anslag af 30,000 R:dr, hvilket ock direktionen hemställt att Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska, att, efter nådig pröfning, användas till vård och undervisning af elever vid mindre skolor för döfstumma.
Yid underdånig föredragning af detta ärende hade Departements-chefen, bland annat, anfört, hurusom han med Direktionen öfver Allmänna Institutet för döfstumma och blinda delade den öfvertygelsen, att det af Rikets Ständer med anläggande af ett nytt större institut afsedda syftemål, att bereda utväg till vård och undervisning för alla inom landet befintliga döfstumma barn, på ett både fördelaktigare och vida mindre kostsamt sätt kunde vinnas genom understödjande af förhandenvarande och blifvande mindre skolor för döfstumma, än genom inrättande för dessa vanlottade barn af ytterligare en läroanstalt af större omfattning.
Vidkommande det antal af 65 döfstumma barn, för hvilka, enligt direktionens beräkning, ytterligare borde beredas undervisning och vård inom anstalter af denna beskaffenhet, gåfve inhemtade upplysningar vid handen, att utrymme för detta antal utan svårighet kunde vinnas genom utvidgande blott af en enda bland de ofvannämnda inrättningarne, nemligen den i Göteborg.
Det syntes emellertid, särdeles vid en tidpunkt, då för ett fullt ändamålsenligt ordnande af det redan befintliga Central-institutet ett så betydligt anslag måste tagas i anspråk, vara lämpligast att Statens bidrag till de i landsorterna upprättade anstalter till en början inskränktes till ett något mindre belopp, och hade Dcpartements-chefen på dessa skäl och då icke heller någon ytterligare undervisningsanstalt för blinda kunde för närvarande finnas oundgängligen behöflig, sedan numera Allmänna Institutet för döfstumma och blinda kunde till undervisning emottaga 60 blinda elever, vid sådant förhållande ansett sig, i anledning af Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse, böra tillstyrka, att Kongl. Maj:t i nåder täcktes hos Rikets
Ständer göra framställning om anvisande af ett årligt anslag af 15,000 R:dr, att, efter Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, användas till understöd för sådana mindre anstalter, i hvilka medellösa döfstumma barn till vård och undervisning blefve intagna.
— Med godkännande häraf har Kongl.
Maj:t föreslagit att sistnämnda belopp må af Rikets Ständer under denna Hufvudtitel anvisas.
I sammanhang härmed har Utskottet att anmäla nedannämnda, genom remisser från vederbörande Riks-Stånd, till Utskottets behandling öfverlemnade motioner, nemligen: a) af Doktor Arrhenius, som (i motion N:o 40) hemställt, att Rikets Ständer ville bevilja ett årligt anslag af 35,000 R:dr, att efter Kongl. Maj:ts nådiga Bih. till R.
Prot. 1865 Sf 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 0 66 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. pröfning användas till befrämjande af s. k. tysta skolor och till bildande af lärare lör döfstumma; b) af Riksdagsfullmägtigen Sven Nilsson från Christianstads län, hvilken (i motion N:o 328) föreslagit, att Rikets Ständer måtte, i stället för det af Kongl. Majk äskade belopp, anslå 30,000 R:dr, att, efter nådig pröfning, af Kongl.
Majk användas till understöd för mindre undervisningsanstalter åt döfstumma och blinda; c) af Friherre Cederström, C. M., (motion N:o 75) och Doktor Petrelli (motion N:o 27), hvilka föreslagit anvisande af 30,000 R:dr årligen, för att, efter Kongl. Maiks nådiga pröfning, användas till vård och undervisning af meddellösa elever vid mindre skolor för döfstumma; samt d) af Grefve Posse, K., (motion N:o 23) och Herr G. C. Witt (motion N:o 40), hvilka motionärer sammanstämmande hemställt, att Rikets Ständer måtte, oberoende af beslutet om ofvan omförmälda, af Kongl. Majk begärda anslag å 15,000 R:dr, bevilja, till upprätthållande af Institutet för döfstumma i Carlskrona, ett årligt auslag af 6,000 R:dr.
Den af Kongl. Majk nu föreslagna utväg, att bereda tillfälle till vård och undervisning åt alla inom landet befintliga döfstumma barn, eger, enligt Utskottets tanke, ett afgjordt företräde framför den ifrågasatta planen att för dessa vanlottade barn uppföra ytterligare ett institut af större omfattning.
Om det än å ena sidan må vara Statens pligt att tillse det de döfstumma icke må sakna tillfälle till erhållande af den undervisning, som med nutidens förbättrade läromethoder kan dem bibringas, på det ej mindre deras andliga utveckling må möjliggöras, än äfven vid läroanstalten förvärfvad arbetsskicklighet sätta dem i stånd att utan anhöriges eller kommunernas betungande sig försörja, så måste det å andra sidan, liksom i fråga om den allmänna folkundervisningen, vara kommunernas pligt, att i första rummet taga denna angelägenhet om hand, och erfarenheten har visat, att det allmänna härvid kan påräkna ett kraftigt stöd af den enskilda välgörenheten, som redan genom inrättandet af de s. k. tysta skolorna visat sitt varma nit för vanlottade likars uppfostran.
Så framt det i nästföregående punkt af Utskottet tillstyrkta anslag af Rikets Ständer beviljas och således Allmänna Institutet för döfstumma och blinda vinner den betydliga utvidgning, som för detsamma är föreslagen och hvarigenom tillfälle jemväl är beredt för utbildande al tillräckligt antal lärare, synes den skyldighet uti ifrågavarande hänseende, som derutöfver må åligga Staten, skäligen kunna inskränkas till ett lämpligt understöd åt de mindre dylika undervisningsanstalter, som redan finnas eller framdeles kunna uppstå.
Utskottet, som således hvarken kunnat till bifall förorda det af tvänne motionärer för den tysta skolan i Carlskrona begärda, i förhållande till elevernas antal ganska betydliga understöd, eller ansett sig böra för dylika mindre anstalter i allmänhet tillstyrka anvisande af en så betydlig summa, som af några motionärer är föreslagen, har föreställt sig att, om med antagande af den ofvan omförmälda beräkningen af 400 döfstumma barn inom undervisningsåldern, utrymme vid de mindre anstalterna således skulle erfordras för 200 sådana barn, Statens bidrag för hvarje barn lämpligen kunde bestämmas till 100 R:dr, så att för samtliga dessa anstalters understödjande skulle erfordras ett anslag af 20,000 R:dr, eller 5,000 R:dr utöfver hvad Kongl. Maj:t i detta hänseende begärt, helst detta anslag, äfven om nyssnämnda antal, såsom en motionär anmärkt, är nog lågt beräknadt, dock bör vara för den närmaste framtiden fullt tillräckligt.
I följd häraf och då, genom den föreslagna utvidgningen af Allmänna Institutets afdel - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 67 ning för blinda, det angelägnaste behofvet i detta hänseende torde kunna anses nöjaktigt afbjelpt, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må å Åttonde Bufvudtiteln uppföra ett anslag af 20,000 R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för medellösa döfstumma barn, med vilkor, att högre anslagsbelopp ej må någon anstalt tilläggas, än som motsvarar 100 R:dr för hvarje å anstalten intaget barn. 93:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet jemväl erhållit remiss å en af Herr Bråkenhjelm, P. R., väckt motion (N:o 33), deruti är föreslaget, att Rikets Ständer måtte anvisa ett årligt belopp af 10,000 R:dr till aflöning åt tio lärare för döfstumma, hvilka lärare skulle fördelas på orterna till ambulatorisk tjenstgöring, i enlighet med särskilda af motionären föreslagna bestämmelser; men då Utskottet anser det åsyftade ändamålet att bereda tillfälle till undervisning åt döfstumma barn i landsorterna vida kraftigare befordras genom vidta gande af åtgärder i den uti nästföregående punkt af Utskottet förordade syftning, föranlåtes Utskottet hemställa, a) att Herr Bråkenbjelms berörda framställning må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Beträffande åter motionärens jemväl framställda yrkande, att, om StatsUtskottet funne skäl att afstyrka nyssberörda förslag, frågan då måtte ölverlemnas till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet för behandling af en utaf motionären för sådan händelse särskildt gjord hemställan, torde Rikets Ständer finna samma yrkande h) ej böra till någon åtgärd föranleda.
Kyrkors underhåll. 94:o.
I anledning af derom gjord underdånig ansökning, har Kongl. Maj:t föreslagit att till vin- och byggnadssäd för Trollhättans från Gerdhems socken afsöndrade församling af Elfsborgs län måtte anslås 18 kubikfot 9 kannor oindelt spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, att årligen utgå i penningar efter tioårigt medelmarkegångspris för länet; och då, på sätt af ett vid den nådiga Propositionen fogadt Statsråds-protokoll af den 13 September 1865 inhemtas, så väl domkapitlet i Skara stift och Kongl. Maj:ts Belallningshafvande i Elfsborgs län, som Kammar-kollegium och Statskontoret, öfver ansökningen hörde, till densamma tillstyrkt bifall, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må bevilja Trollhättans församling ett anslag af 18 kubikfot 9 kannor oindelt spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, att såsom vin- och byggnadssäd för dess kyrka utgå, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit. 95:o. 1 afseende å Åttonde Hufvudtitelns öfriga, kärofvan ej särskildt om förmälda, anslag, har fråga om förändring i nu anvisade belopp icke förekommit; hvadan Utskottet hemställer, . att dessa anslag må bestämmas till enahanda belopp, som i nu gällande Riks-stat äro upptagna; 68 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 66. kommande, i följd af hvacl Utskottet uti föregående punkter af detta Utlåtande tillstyrkt och föreslagit, Hufvudtiteln att ökas med 499,984 R:dr 36 öre och således dess slutsumma, sedan, för jemuande deraf, anslaget till skrifmaterialier och expenser blifvit ökadt med 15 R:dr 64 öre. att uppgå till 4,532,000 R:dr, på sätt närlagda tabell, Litt. D., närmare visar.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) I 96:o.
För de under Åttonde
Hufvudtiteln hänförliga behof af tillfällig beskaffenhet, som således höra till den så kallade extra statsreglering en, äro nedan omförmälda framställningar gjorda:
För tjenstebiträde vid handläggning af de i Ecklesiastik-departementet förekommande ärenden, rörande den nu pågående löneregleringen förpresterskapet i riket, har Kongl. Majit begärt ett årligt anslag, att å extra stat uppföras med 3,000 Riksdaler.
I afseende härå meddelas i Statsråds-protokollet för den 13 sistlidne Oktober, att de genom Kongl. Kungörelsen, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster, den 11 Juli 1862 förordnade löneregleringsnämnder intill sistlidne Juli månads slut upprättat underdåniga förslag till ordnande af presterskapets aflöning i 512 pastorater, och hade nämndernas arbeten sedermera alltjemt fortgått, så att de numera uti åtskilliga län nalkades sitt afslutande.
Hittills hade, efter vederbörandes hörande, ej flera än 49 af dessa förslag blifvit af Kongl. Majit slutligen pröfvade, deruti icke inberäknade de, hvilka till nämnderna återförvisats för vidare behandling.
Enär sålunda de ärenden af detta slag, som intill dåvarande tid utgjort föremål för nådig pröfning, icke uppgått till betydligare antal, hade större svårighet icke förefunnits att med de i Ecklesiastik departementets expedition för närvarande tillgängliga arbetskrafter kunna, utan särdeles dröjsmål eller något men för andra måls behandling, bereda omlörmälda ärenden till underdånig föredragning samt uppsätta och expediera Kongl. Majits i dem fattade beslut; dervid dock befunnits nödigt att gifva särskildt uppdrag åt en af expeditionens tjenstemän att vid samma ärendens handläggning biträda, hvarmed han ock i allmänhet varit fullt sysselsatt.
Men när, såsom med full visshet kunde antagas, inom närmaste framtiden och allt vidare under regleringsarbetets fortgång, antalet af sådana ärenden, i det skick att de borde inför Kongl. Majit föredragas, komme att ytterligare i betydlig mån tilltaga, skulle ett vida ogynnsammare förhållande inträda, derest icke tillika arbetskrafterna inom expeditionen ökades.
Utom det att öfverhufvud mängden af de till
Departementets behandling hörande mål årligen varit i stigande, utgjorde särskildt de nu ifrågavarande en ny tillvext af mera än vanligt vidlyftig och magtpåliggande beskaffenhet, erfordrande ej mindre träget arbete och stor noggrannhet, än ock förtrolig bekantskap med de i dithörande ämnen gällande mångfaldiga stadganden.
Häraf följde, att dessa och med dem sammanhang egande ärendens bearbetning inom Departementet lämpligast borde öfverlemnas åt en eller två af dess tjenstemän, hvilka sattes i tillfälle att hufvudsakligen deråt egna sina krafter och sålunda äfven dervid förvärfva den erfarenhet och vana, som kunde lända till det vigtiga och mödosamma arbetets underlättande och påskyndande, — ett mål högeligen önskvärdt såväl för de öfriga göromålens obehindrade fortgång inom
Departementet, som ock för hela löneregleringsverkets bringande till en tidigare fullbordan.
Majit uti särskild, den 21 September nästlidna år till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterad nådig Proposition (Nio 55)—jemte erinran, hurusom de förhållanden, hvilka föranledt Kongl.
Majits ofvanberörda framställning, redan vore för handen, så att antalet af sådana ärenden, i det skick att de kunnat inför Kongl. Majit till afgörande anmälas, under de sednare månaderna af året i betydlig mån tillvext, hvarföre ock två af tjenstemännen i Departementets expedition voro särskildt och träget sysselsatte med bearbetning af omförmälda ärenden, — föreslagit att, på det behandlingen af dessa vigtiga göromål mätte kunna med erforderlig kraft och skyndsamhet fortgå, ett extra Bih. Ull B.
Brot. 1865 & 1866. i Sami. 1 Afd 2 Band. 1 Iiäjt. 1 2 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) anslag af 3,000
R:dr måtte äfven för innevarande år ställas till Kongl. Maj:ts disposition.
Af hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet funnit ådagalagdt, att särskildt biträde för bearbetande af ifrågavarande ärenden är af behof påkalladt; och då de för
Departementets expedition anvisade medel icke lemna tillgång till afiönande af sådant biträde, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må, för berörda ändamål, bevilja ett anslag af 3,000 R:dr, att iör hvartdera af åren 1866 och 1867 till Kongl.
Maj:ts nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå. 97:o.
På det att, tilldess den beslutade regleringen af presterskapets löner blifvit verkställd, åtskilliga i afseende på en stor del af nu tjenstgörande komministrars och kapellpredikanters lönevilkor öfverklagade missförhållanden skulle kunna afhjelpas, der sådant af nödvändigheten mest påkallades, funno Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag skäligt att, till förbättring af de svagast aflönade Komministrars, Kapellpredikanters samt Pastorats- och Socken-adjunkters lönevilkor, intilldess de genom den pågående allmänna löneregleringen för presterskapet hunnit uppbringas till de belopp, som för en anständig bergning erfordras, ställa till Kongl. Maj:ts disposition ett reservationsanslag af 30,000 R:dr, vid hvars användande likväl borde iakttagas, att lönförbättring icke komme någon till godo, hvars tjenst af vederbörande lönereglerings-nämnd ansåges böra vid innebafvarens afgång indragas.
Enligt hvad nu af Statsråds-protokollet för den 13 Oktober nästlidna år inhemtas, hade detta för en gång beviljade anslag, hvilket Kongl.
Ma.j:t ansett böra utbetalas med lika delar för hvartdera af de år, innevarande statsregleringsperiod omfattar, icke medgifvit annan eller vidare förbättring i ofvanbemälde ecklesiastike tjenstemäns lönevilkor, än att för dem, hvilkas löner funnits i betydligare mån nuderstiga 700
R:dr, löneförmånerna uppbringats till ungefärligen detta belopp; men då den anbefallda regleringen af presterskapets löner icke ännu på flera år kunde väntas vara genomförd, och det för ifrågavarande svagt lönade tjenstemän måste vara af vigt att under tiden vid den medgifna, om ock oansenliga, löneförbättringen varda bibehållne, har Kongl. Maj:t nu föreslagit att, till förbättring af de svagast aflönade komministrars, kapellpredikanters samt pastorats- och socken-adjunkters lönevilkor, fortfarande må ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition ett reservationsanslag af 10,000 R:dr, att användas enligt de föreskrifter, som för dispositionen af det vid sistlidna riksdag till samma ändamål beviljade anslag blifvit meddelade.