Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt gick o p e r a n n ä r a n o g alltigenom synnerligen dåligt.
E n s t ö r r e k o n f u s i o n ä n d é n, s o m f ö r e k o m |i för- s t a a k t e n, h a f v a vi ej v a r i t v i t t n e till.
H v a r g r u n d - felet l å g, tilltro vi o s s ej a t t a f g ö r a — a n t a g l i g e n i för få r e p e t i t i o n e r.
De m å n g a slitningarna och m i s s ö d e n a väckte emellertid allmän förargelse, och m a n k a n ej a n n a t ä n b e k l a g a, a t t d y l i k t s k a l l inträffa j u s t d å e n s å s ä l l s y n t o c h f r a m s t å e n d e g ä s t s o m m: m e Melba u p p t r ä d e r.
O p e r a n l e d d e s af h r A.
— E f t e r å t gafs v a n s i n n i g h e t s s c e - n e n u r » L u c i e », d å d e n c e l e b r a g ä s t e n fick v i s a sin n ä s t a n u n i k a förmåga s o m k o l o r a t u r s å n g e r s k a.
Som Margareta i » Faust » hade rmme Melba godt tillfälle a t t b r i l j e r a m e d s i n u t m ä r k t a s å n g k o n s t.
Vi e r i n r a s ä r s k i l d t o m d e n m e d u t s ö k t finess u t - förda korta entréfrasen i a n d r a akten, k y r k s c e n e n och fängelsescenen.
Och att h e n n e s d r a m a t i s k a f ö r m å g a v ä r d i g t s t ä l l e r s i g v i d s i d a n af h e n n e s sångkonst, visade h o n bland a n n a t i scenerna vid Valentins d ö d s a m t i k y r k a n och fängelset.
M:me M e l b a s M a r g a r e t a p å m i n d e af d e m vi f ö r u t s e t t n ä r m a s t o m K r i s t i n a N i l s s o n s.
Att d e t lifligaste bifall äfven n u k o m d e n firade k o n s t n ä r i n n a n till d e l, b e h ö f v a vi v ä l k n a p p a s t n ä m n a.
D e n n a o p e r a gick för öfrigt i s i n h e l h e t b e t y d l i g t b ä t t r e ä n » Lohengrin ».
Hr Henneberg anförde.
S i s t a M e l b a - f ö r e s t ä l l n i n g e n gifves i a f t o n (fre- dag), hvarvid uppföras första och a n d r a a k t e r n a s a m t tredje aktens första tablå u r » Lohengrin », ä f v e n s o m e n s c e n u r fjärde a k t e n af o p e r a n » Hamlet ».
Till d e n n a r e p r e s e n t a t i o n g ä l l a a b o n - n e m e n t s b i l j e t t e r n a för v e c k a n — e n å t g ä r d, för hvilken operadirektionen förtjänar e r k ä n n a n d e.
Första Carreno konserten g a f s i t i s d a g s o c h h a d e trots den under sista tiden r å d a n d e uppsjön på m u s i k a l i s k a tillställningar af f r a m s t å e n d e slag l o c k a t n ä r a n o g f u l l s a t t s a l o n g till M u s i k a l i s k a a k a d e m i e n.
D e n n a o m s t ä n d i g h e t v i t t n a r tillräck- ligt o m v å r m u s i k a l i s k a p u b l i k s g o d a s m a k o c h d e t a n g e n ä m a m i n n e, d e n h a r k v a r efter fru Teresa d ' Albert-Carrcnos föregående besök här- s t ä d e s för n å g o t m e r ä n t v å å r s e d a n.
Kunde m a n r e d a n d å s ä g a, a t t i n g e n a n n a n af d e kvin- liga p i a n i s t e r, s o m b e s ö k t v å r h u f v u d s t a d, öfver- träffat h e n n e, s å gäller d e t t a o m d ö m e o m m ö j l i g t ä n n u m e r n u.
H ä r f ö r s l å ej d e v a n l i g a f r a s e r n a o m b l ä n d a n d e teknik, s v i n d l a n d e löpningar o c h p ä r l a n d e m i n u t l å n g a d r i l l a r.
Allt d e t t a s y n e s h o s fru d ' A l b e r t C a r r e n o v a r a d e n n a t u r l i g a s t e s a k i v ä r l d e n.
M e n öfver allt d e t t a s t å r d e t t ä n d a n d e geniet, d e n v ä r m a n d e k ä n s l a n, s o m i h v a r j e t o n - dikt i n l ä g g e r e n t o l k n i n g s å s a n n, s å n a t u r l i g, a t t e n h v a r k a n f ö r s t å d e n.
Därför v ä c k t e o c k h v a r j e utfördt n u m m e r d e t m e s t s t o r m a n d e bifall, s o m s m å n i n g o m s t e g r a d e s till r e n t a f f r e n e t i s k e n t u s i a s m och f ö r m å d d e den ä l s k v ä r d a k o n s t n ä r i n n a n a t t s p e l a flera e x t r a n u m m e r.
A t t i n g å i n å g r a a n a - Ofver 16,000 s å l d a p å e t t å r.
Lika användbart v i n t e r s o m s o m m a r.
Brinner utan veke.
l y s e r a n d e d e t a l j e r öfver h e n n e s s p e l ä r öfverflö- digt.
F r u C a r r e n o h ö r till d e k o n s t n ä r e r, h v i l k a k u n n a gifva n ä s t a n h u r u m å n g a k o n s e r t e r s o m h e l s t o c h ä n d o c k d r a g a fulla h u s.
Vid k o n s e r t e n a n v ä n d e s för f ö r s t a g å n g e n e n c h a r m a n t Bechstein-flygel från A b r.
L u n d q u i s t s hofmusikhandel.
Dramatiska teatern " s k u l l e s o m i o n s d a g s för första gången uppföra h r Michaelsons 3-aktsko- medi » Förr i världen ».
Vi få n ä r m a r e n ä m n a därom i nästa nummer.
I n ä s t a vecka lär » Frou-Frou » återupptagas.
F r u Ellen Hartman h a r h ä r sin första gästroll.
J u b e l o c h klang v a r det p å Vasa- t e a t e r n i t i s d a g s k v ä l l, d å s t o c k h o l m a r n e efter e n a l l t för l å n g a f s a k n a d fingo å t e r s e e n af s i n a s t ö r s t a f a v o r i t e r i e n af h a n s y p p e r l i g a s t e r o l l e r: Victor Holmquist s o m Striese i » Sabinskornas bortröfvande *.
E t t s å ö r o n b e d ö f v a n d e bifall, s o m h ä l s a d e d e n b å l d e t e a t e r d i r e k t ö r e n, h a vi k n a p - p a s t n å g o n s i n h ö r t m a k e n till, o c h d e t b o r d e tyd- ligare ä n något a n n a t å d a g a l ä g g a, att o m » omstän- d i g h e t e r n a » s å f o g a t, a t t vi p å s e n a r e t i d e r allt för föga fått n j u t a af v å r o b e s t r i d l i g e n f r ä m s t e k o m i k e r s k o n s t, icke h a r d e t b e r o t t p å p u b l i k e n s ljumma sympatier.
Det v ä l b e k a n t a l u s t s p e l e t gick för öfrigt p å s a m t l i g a h ä n d e r m e d fart o c h k l ä m.
F r u Berg- ström s o m p r o f e s s o r s k a n o c h fröken Ohlssons syn- n e r l i g e n b e h a g l i g a s p e l i P a u l a s roll f ö r t j ä n a s ä r - skildt n ä m n a s.
Helt v i s s t g å r V a s a t e a t e r n till m ö t e s e n s e r i e m e r ä n v a n l i g t festliga a f t n a r u n d e r d e n tid h r Holmquists gästspel ä r ä m n a d t att pågå.
" Inskränkningar ".
S k i s s för I d u n af John Öländer.
» X l e t h ä r g å r i n t e l ä n g r e, V i v a n, vi m å s t e i n s k r ä n k a o s s till d e t y t t e r s t a, » s a d e h a n o c h k a s t a d e af s i g h a t t o c h r o c k p å e n s t o l.
Hon såg förvånad på h o n o m m e d sina stora, blågrå ögon.
» Ja, i n s k r ä n k a oss, » u p p r e p a d e h a n o c h s a t t e sig tungt n e r i gungstolen, s o m j ä m r a d e sig och kna- kade i alla fogningar.
» F ö r öfrigt ä r d e t e n full- k o m l i g g a l e n s k a p a t t gifta sig p å t v å h u n d r a k r o n o r i m å n a d e n.
Det k a n j u k n a p p a s t e n u n g k a r l d r a sig f r a m p å n u för t i d e n i S t o c k h o l m » » Men d u ville j u själf, a t t vi s k u l l e gifta o s s s å fort s o m möjligt, » s a d e h o n, i d e t h o n h ä n g d e u p p h a n s h a t t och rock i t a m b u r e n.
» Ah j a, j a g ville, d e t f ö r s t å s, m e n d e t v a r galen- s k a p e r.
Vi s k u l l e h a v ä n t a t ä n n u e t t p a r å r, tills m i n a i n k o m s t e r blifvit s t ö r r e.
D e t finns i n g e n t i n g s o m j a g m e r a a f s k y r ä n d e t t a u t r ä k n a n d e af h v a r t - e n d a ö r e, för a t t d e t s k a l l r ä c k a till.
J a g ä r ut- ledsen p å hela tillställningen. » H o n förstod mycket väl, a t t h a n h a d e haft n å g r a ledsamheter i dag, och därför beslöt h o n att v a r a s å u n d f a l l a n d e s o m möjligt.
» F ö r öfrigt, » fortfor h a n o c h k n ä p p t e u p p o c h igen boetten p å sin klocka, » förstår j a g inte, h v a d i a l l v ä r l d e n vi s k a m e d e n k o k e r s k a a t t g ö r a, Vi ä r o j u e n d a s t t v å p e r s o n e r, o c h n o g t y c k e r j a g d u k u n d e å t a g a d i g d e n lilla m a t l a g n i n g e n i s t ä l l e t för a t t k l i n k a p i a n o o c h m å l a a k v a r e l l e r d a g e n i ä n d a.
O m n å g r a d a g a r ä r det j u pigflyttning.
A f s k e d a k o k e r s k a n o c h skaffa d i g e n flicka, s o m s o p a r o c h s t ä d a r r u m m e n för e t t p a r k r o n o r i månaden. » » Men, k ä r e v ä n, » s a d e h o n u n d e r g i f v e t, » jag får u p p r i k t i g t b e k ä n n a a t t j a g — — j a g — — » » Inte h a r e n aning o m matlagning, » h å n s k r a t - t a d e h a n.
» Nej d e t ä r k l a r t 1 S å u p p f o s t r a s n u - t i d e n s u n g a flickor.
Allt a n n a t u t o m d e t v ä s e n t - ligaste skola de lära sig.
P l a d d r a franska och spela piano etc. etc. gubevars, det m å s t e de k u n n a, m e n a t t k o k a p o t a t i s e l l e r s t e k a e n biffstek, d e t är j u långt u n d e r deras värdighet.
Men s å ä r j u engång den eländiga tidsandan. » H a n r e t a d e så s m å n i n g o m u p p sig själf o c h b ö r j a d e g å m e d l å n g a, a f m ä t t a s t e g f r a m o c h till- b a k a p å golfvet.
H a n k o m i h å g s i t t f ö r ä l d r a h e m, h u r alla d ä r voro kugghjul i den s t o r a h u s h å l l s - m e k a n i s m e n, från h a n s g a m l a m o r, s o m s t o d i s p i s e l n från m o r g o n till k v ä l l o c h s k u l l e h a a n s e t t som en förolämpning, om m a n h a d e talat om en k o k e r s k a, till h a n s y n g s t a s y s t e r, s o m h j ä l p t e F o t o g l i i k ö k e t » 1 » RIMITS » B.
H j o r t h &amp; C:o, 359 till a t t s k a l a p o t a t i s.
S å h a d e d e o c k s å blifvit d u k t i g a h u s t r u r, s o m f ö r s t o d o s i g p å a t t s k ö t a ett hushåll.
H o n h a d e blifvit m ö r k r ö d i a n s i k t e t, o c h d e t lilla v e c k e t m e l l a n ö g o n b r y n e n, s o m h o n a l l t i d fick, n ä r h o n blef f ö r a r g a d, t r ä d d e n u t y d l i g t fram.
» N å j a, s o m d u vill, » s a d e h o n k o r t, » jag s k a l l a f s k e d a k o k e r s k a n o c h bli e n s å d a n d ä r k ö k s - b j ö r n, s o m d u vill h a m i g till.
M e n j a g vill u p p - riktigt s ä g a dig, a t t ä f v e n d u k u n d e g ö r a v i s s a » i n s k r ä n k n i n g a r », s o m s k u l l e i n b r i n g a ej s å o b e tydligt. » » Hvad m e n a r du, » s a d e h a n o c h s t a n n a d e plötsligt m i d t i sin p r o m e n a d.
Hon pekade vårdslöst p å den r y k a n d e cigarren: s o m h a n h ö l l m e l l a n s i n a fingrar, o c h s a d e e n d a s t, » den däri » » J a s å, » for h a n u t, » d u vill f ö r n e k a m i g d e t e n d a nöje j a g h a r.
D u tycker verkligen det ä r för m y c k e t, o m j a g r ö k e r e t t p a r c i g a r r e r o m dagen. » » Ett p a r?
D u r ö k e r s e x å s j u m e d all s ä k e r - het, » s a d e h o n helt lugnt.
» Lät oss säga sex i m e d a l t a l p e r d a g k tolf ö r e s t y c k e t; d e t g ö r 2 1 kr och 60 öre i m å n a d e n.
Det är ju en g a n s k a n ä t t s u m m a, s o m g å r u p p i r ö k, eller h u r?
» Men n u v a r d e t s l u t m e d h a n s t å l a m o d.
H a n, s o m fick t r ä l a o c h a r b e t a från m o r g o n till k v ä l l, skulle icke h a rättighet att röka n å g r a cigarrer.
Det gick v e r k l i g e n för l å n g t.
H a n v a r g a l e n, s o m n å g o n s i n gift sig.
H u r h ä r l i g t o c h fritt v a r ä n d å icke ungkarlslifvet, d å m a n helt och hållet v a r sin egen o c h ej o c h b e h ö f d e s t å till s v a r s inför n å g o n för s i n a g ö r a n d e n och l å t a n d e n.
J a, h a n å n g r a d e sig, h a n ångrade sig, s å a t t h a n k u n d e bli — — H o n h a d e p l ö t s l i g t r e s t s i g från soffan o c h för- svunnit ur rummet.
H a n s t o d e n l å n g s t u n d o c h s t i r r a d e efter h e n n e; s e d a n r y c k t e h a n till s i g s i n h a t t o c h r o c k o c h gick u t.
Det v a r d a g e n efter p i g f l y t t n i n g e n, d å h a n k o m t i d i g a r e ä n v a n l i g t h e m till m i d d a g e n.
H o n s a t t vid f ö n s t r e t m e d h u f v u d e t s t ö d t i h ä n - d e r n a o c h s t i r r a n d e i e n tjock k o k b o k.
» I n t r e s s a n t r o m a n k a n j a g förstå, » s a d e h a n ironiskt och gäspade.
» J a, mycket intressant, » s v a r a d e h o n helt kort, s l o g i h o p b o k e n o c h gick u t.
S å s a t t e h a n sig i soffhörnet o c h t o g e n tid- n i n g.
M e n d e n r e g n i g a, t u n g a luften d ä r u t e h a d e gjort h o n o m sömnig, och s n a r t t a p p a d e h a n bladet och s o m n a d e in.
Då h a n vaknade, kall och stelfrusen, k ä n d e h a n en förskräcklig hunger.
Half f e m l H v a d ville d e t s ä g a, half fem o c h ä n n u i c k e d u k a d t till m i d d a g e n.
H a n r i n g d e n e r v ö s t i klocksträngen.
H a n s h u s t r u v i s a d e sig, b l o s s a n d e r ö d i ansik- tet o c h m e d s o t i g a fingrar.
S å h a d e h a n a l d r i g s e t t h e n n e.
H a n s t i r r a d e p å h e n n e, m e n s a d e in- genting.
S å blef m i d d a g e n ä n d t l i g e n f ä r d i g.
M e n h v a d i all världen v a r d e l t a?
Buljongen smakade som saltlake, o c h kalfsteken v a r torr som träd- s t i c k o r, för a t t icko t a l a o m s å s e n, h v a r s b o u q u e t var omöjlig att tillfredsställande förklara.
P å h a n s frågande b f c k s v a r a d e h o n lakoniskt: » Jag h a r afskedat k o k e r s k a n » H a n t e g o c h t u g g a d e förtvifladt p å k ö t t b i t a r n a.
S å k o m e f t e r r ä t t e n, s o m s k u l l e f ö r e s t ä l l a citron- p u d d i n g, m e n s o m i själfva v e r k e t s å g u t s o m e n s k å l, full m e d ö l s u p a.
H a n b a d sin h u s t r u o m en sopptallrik.
» Sopptallrik? » sade h o n förvånad.
» Det ä r j u citronpudding. » J a visst, så d u m h a n k u n d e vara, det v a r j u citron pudding.
N ä r d e h a d e ätit, k y s s t e h a n s i n h u s t r u h e l t flyktigt p å p a n n a n, t ä n d e e n c i g a r r o c h gick u t för a t t t a g a sig e n p r o m e n a d.
Men m ä t t v a r h a n v i s s t icke.
D e t v a r j u a l l d e l e s o m ö j l i g t a t t få i sig d e d ä r v ä l s i g n a d e t o r r a k ö t t b i t a r n a, o c h d e n salta buljongen hade förorsakat honom en hardt n ä r vansinnig törst, s o m h a n måste släcka p å n ä r m a s t e kafé m e d t v ä n n e f l a s k o r v i c h y v a t t e n.
M e n h a n h a d e j u fått s i n vilja f r a m.
» I n s k r ä n k - ningen » v a r gjord, och h a n skulle hjältemodigt u n d e r k a s t a sig s i n h u s t r u s d e b u t e r i m a t l a g n i n g s - konsten.
S å förflöto ett p a r v e c k o r.
H a n s å g n ä s t a n a l d r i g till h e n n e a n n a t ä n v i d målen, pianot stod ständigt stängdt, och akva- rellen, p å.
h v i l k e n h o n m e d s å d a n t intresse ar- b e t a t, s t o d halffärdig p å staffliet.
Men det v a r j u som h a n h a d e önskat, precis s å h a d e j u h a n s m o r varit.
• Ytterst bränslebesparande.
Fotogenen brinner 1 gasform.
Explosion omöjlig.
Lätt att skota.
IDUN 360 » S å k o m d å i n till m i g e n s t u n d o c h p r a t a litet, » s a d e h a n en afton, d ä r h a n s a t t i s i t t skrif- rum ensam vid den stora arbetslampan.
» Omöjligt, m i n v ä n, j a g h a r ej tid, j a g m å s t e sätta p å teet o c h steka potatisen. » » Men d u k a n v ä l å t m i n s t o n e s p e l a e n l i t e n b i t för m i g s o m förr, » å t e r t o g h a n.
» Med d e h ä r?
» s k r a t t a d e h o n o c h v i s a d e s i n a af v a t t e n o c h s p i s v ä r m e r ö d s v u l l n a h ä n d e r.
H a n b e t sig i l ä p p e n o c h teg.
H a n m å s t e finna sig i sitt ö d e, h a n ville j u själf s å h a d e t.
E n afton, d å h a n s o m v a n l i g t s a t t i sitt r u m och läste tidningen, ringde det på tamburdörren.
Det v a r n å g r a v ä n i n n o r, u n g d o m s b e k a n t a till h a n s h u s t r u, s o m k o m m o p å b e s ö k.
H u r roligt v a r d e t ej a t t å t e r få träffa d e n lilla V i v a n s o m gift I O c h ett s å litet trefligt o c h n ä t t h e m h o n h a d e s e d a n!
H u r m å n g a g l a d a s t u n d e r h a d e d e ej h a f t till- s a m m a n s!
Ack, den tiden v a r n u förbi!
Nu måste de d å s t a n n a och dricka en kopp té, h a d e Vivan sagt.
Det s k u l l e d e n o g g ö r a, m e n V i v a n m å s t e s p e l a för d e m d e d ä r f ö r t j u s a n d e C h o p i n v a l s e r n a, o c h s å s k u l l e d e s j u n g a s i n a d u e t t e r, allt ljufva p å - m i n n e l s e r o m flydda t i d e r.
Ack, h o n s p e l a d e s å s ä l l a n n u, o c h h e n n e s röst, den v a r då alldeles sin kos.
» J a, m i n h u s t r u s p e l a r m y c k e t s ä l l a n nu, » b e - k r ä f t a d e h e n n e s m a n o c h b ö j d e s i g n e d för a t t taga u p p en tidning.
Det v a r d å s k a d a.
M e n h o n h a d e v ä l icke l a g t bort att måla heller?
» Jo, n ä r a p å det också, » s k r a t t a d e h o n tvunget.
» Ser n i, n ä r m a n blir gift o c h — — » Efter en s t u n d h a d e h o n f ö r s v u n n i t u t i k ö k e t och tittade e n d a s t in ett ögonbtick d å och då.
H v a d h o n h a d e blifvit f ö r ä n d r a d p å s e n a r e tider, t y c k t e d e.
H o n s o m förr a f g u d a d e s å n g o c h m u - sik, h a d e n u blifvit e n riktig liten » k ö k s b j ö r n ».
N ä r de s å ändtligen h a d e gått, sutto de u n g a tu e n s a m m a m i d t e m o t h v a r a n d r a i d e n s t o r a för- makssoffan.
H o n v a r b l e k o c h u t t r ö t t a d efter d e för h e n n e a l l d e l e s o v a n a g ö r o m å l e n, o c h d e t lilla v ä l b i l d a d e h u f v u d e t l å g m a k t l ö s t s t ö d t m o t soff- karmen.
E n » riktig liten k ö k s b j ö r n » ljöd d e t i h a n s ö r o n.
H a n s lilla fina, b i l d a d e h u s t r u e n » k ö k s b j ö r n », 3i&amp;åf5rärif.
I skilda delar utaf jorden P å m i g m a n sätter h ö g t e t t pris, M e n i n g e n s t ä d e s som i n o r d e n J a g täckes p å mångfaldigt vis.
P å gästabud j a g Ej e n s i tarfligt J a, m å n g e n vill Mot läckerhet af ej får t r y t a, hvardagslag, m i g icke byta fiVsta slag.
Båd ' i palats och u t i stuga J a g h v a r j e d a g g o u t e r a d är, M e n är d u m ä t t, j a g ej vill t r u g a D i g a t t m i g taga hel så h ä r.
I b i t a r skall m a n m i g servera, F ö r s t u t i sju och E e ' n i flera.
N u börjar j a g.
H u r d a n bi ' r steken v a r a?
O c h dess a p p e n d i x, säg, h v a d kallas det?
H v a d är a t t göra n ä r d e t ligger fara U t i a t t å k a — ifall d u d e t v e t?
Befjädrad varelse, h v a r s k l e n a h j ä r n a E j m ä k t a r r y m m a e n s e n fågels vett.
H v a d m å n g e n g ä n g blir liknad vid en stjärna.
H v a d alltid smälter, n ä r d e t blir för hett.
E n stor s m a r a g d — poetisk bild, ej riykläckt, Och n å g o n t i n g som s i m m a r d ä r o m - kring; E n m a n, som bultar p å sin s v ä r m o r, otäckt; Och livad h o n blir d ä r v i d, d e t stackars ting; E t t v a t t e n fångadt i n o m t r å n g a strän- der; E t t käril som m a n b ä r d e t i — p å stång —; E t t någol, som plär bilda l å n g a r ä n d e r 1893 det k u n d e d e i n t e förlika sig m e d.
H a n h a d e allt v a r i t b r a b å r d o c h o r ä t t v i s d e n d a g e n h a n före- brådde henne hennes okunnighet i hushållsväg.
Herre Gud, h o n v a r j u ä n n u s å u n g och h a d e aldrig v a n t sig v i d d y l i k a g ö r o m å l.
D e t s k u l l e n o g s å s m å n i n g o m k o m m a m e d tiden, m e n att så där b r å d s t ö r l a d t s ä t t a sig i n i f ö r h å l l a n d e n, s o m h o n alls icke k ä n d e, v a r j u en orimlighet.
H o n h a d e n o g gjort sitt b ä s t a, s t a c k a r s liten, o c h till t a c k h a d e h a n v a r i t s n ä s i g o c h o t å l i g.
S å fick d e t i n t e fortfara.
Själf h a d e h a n v a r i t e g o i s t i s k o c h i n t e v e l a t g ö r a d e n r i n g a s t e u p p o f f r i n g i o c h för » i n s k r ä n k n i n g e n », m e n af h e n n e f o r d r a d e h a n d e s t o m e r a.
O c h d ä r s a l t h o n n u, b l e k o c h för- störd.
H o n v a r m i n s a n n inte s å stark heller.
» Vivan, » s a d e h a n o c h d r o g h e n n e intill sig, » jag h a r allt b a n d l a t o r ä t t v i s t e m o t dig, J a g h a r v a r i t d u m o c h e g e n s i n n i g, s o m ville s t ä l l a dig i k ö k e t s o m e n v a n l i g piga.
Men j a g t ä n k t e icke p å h v a d j a g s a d e i h e t t a n.
Nu inser j a g, h u r o r ä t t j a g haft.
D u ä r dig j u i n t e lik l ä n g r e — blek o c h e l ä n d i g.
» » Åh, d e t b e t y d e r i n g e n t i n g, en tillfällighet b a r a.
» » Nej, d e t ä r i n g e n tillfällighet, » å t e r t o g h a n.
» Du h a r ö f v e r a n s t r ä n g t d i g.
N:r 49 (207) Prenumerationspris pr kvartal: Idun med Modetidning och kolorerade planscher kr.
2: 25 Idun m.
» 1: 85 Idun ensam » 1: 25 Fredagen den 4 december 1891.
Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets nya hus.)
sker i landsorten å post- anstalt, 1 Stockholm hos redaktion.
Redaktör och utgifvare: F R I T H I O F H E L L B E R G.
| et monument, som å Stockholms nya kyrkogård sistliden vecka aftäcktes å Lars Hiertas och Wilhelmina Hiertas graf, har gifvit oss en särskild anledning att för Iduns läsarinnor återkalla i minnet den utmärkta kvinnas drag och verksamhet, hvars bild här meddelas efter en i lifstiden tagen foto- grafi.
Så väl genom sin egen begåfning, sin karaktärs- fasthet och sina öfriga framstående egenskaper, som ock genom sitt stor- artade mecenatskap har Wilhelmina Hierta inta- git ett framstående rum i den svenska kvinnans historia.
Såsom Lars Hiertas ma- ka har hon verksamt stått honom bi vid hans långva- riga, framgångsrika, men ofta svåra och pröfvande kamp för det svenska fol- kets konstitutionella, soci- ala och humana utveck- ling.
D e stiftelser, hon upprättat, skola intill se- na tider allt framgent full- följa hennes makes verk- samhet i upplysningens och framåtskridandets tjänst.
Wilhelmina Hierta föddes i Göteborg d.
13 mars 1 8 0 5.
Hennes fa- der var grosshandlaren Utgifningstid: hvarje h e l g f r i fredag 35 öre pr nönpareillerad.
Lösnummerspris 1 5 öre.
Wilhelmina 4:de årg.
Annousnris: Hierta.
Anders Pröding.
Modrens namn var Johanna Elisa- beth Minten, en nära släkting till Goethes Wer- ther.
Fadern Anders Frö- ding var bondson, men hade i Skara gymnasium fått studera till student oeh var ämnad till prest, men då han af samvetsbetänk- ligheter icke kunde för- må sig att aflägga prest- eden, tog han plats på kontor i Göteborg.
På denna bana hade han framgång och kom till välstånd.
Men då han 1808 dog, efterlemnande nio barn, var dottern Mina blott tre år; mycket späd och klen fick hon under sina barndomsår stor fri- het, fick göra, hvad hon ville, slapp att gå i skola och öfvade sig mest i lekar med bröderna äf- vensom i husliga sysslor, men ej i läsning.
D å hon blef tretton år, vak- nade hågen för kunska- per, och hon bad modren att få resa till en be- römd pension i Altona.
Mina » lofvade att ej längta hem » och stan- nade i pensionen omkring tre år.
Med en utom- ordentlig ihärdighet och kraft ersatte hon nu de föregående försummade åren, och föreståndarin- nan intygade om henne, att hon var den flitigaste
Allt, allt h v a d j o r d e n eger s k ö n t o c h rart Och himlen h ö g t o c h hafvet underbart Och mer än k r o n o r s o c h j u v e l e r s prakt, D e t e g e r den, s o m e g e r h o p p e t s makt.
J,.
och bästa lärjunge hon någonsin haft.
Och fastän flickan var nära att insjukna af hem- längtan, gaf hon i sina bref till modren icke den ringaste antydan därom; hennes karak- tärsfasthet höll redan då profvet.
När hon slutligen återvände från pensionen, hade hon inhemtat en för den tiden ovanligt grundlig bildning och framför allt den stora färdig- heten att ledigt tala främmande språk, tyska, franska, engelska och italienska, som hon se- dan bibehöll under hela sitt lif.
År 1827 företog hon i sällskap med en broder en längre resa till Italien, på den tiden en sällsynt färd.
Här, framför allt under vistelsen i R o m, blef hon bekant med många berömda konstnärer, skalder och lärde, bl.
a. Thorwaldsen, Fogelberg, Byström, Ni- kander, Longfellow och Bunsen, och särskildt genom den sistnämnde, som då var preussiskt sändebud i R o m, öppnades för henne de ro- merska salongerna, där den unga svenskan väckte uppseende genom sitt intagande väsen och sina umgängestalanger.