Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— De protocoller, som öfver Handels- och Finance ärender i Den 29 Augusti 1810 31 Stats-Rådet och Allmänna Beredningen År 1810 blifvit hållne, öppnades och quitterades.
Derefter företogs läsningen af de från Herr Hof Cantzleren Friherre af Wetterstedt till Utskottet ankomne protocoller rörande orsakerne till Riksdagens flyttning för den 25:te, 26:te och 28:de Junii 1810 med åtfölljande handlingar.
Efter uppläsning häraf frågade H:r Grefven och Ordföranden, om några anmärkningar vore att anföras, hvartill svarades, att, då Riksens Högloft.
Ständer redan erkänt nödvändigheten af Kongl.
Majt:s Nådiga åtgjärd med Riksdagens hitflyttning, kunde icke någon anmärkning äga rum, äfven som Utskottet i alla fall icke fann för sin del någon anledning dertill vara.
Derefter börjades med uppläsning af de i Stats-Rådet hållne protocoller för den 30:de Augusti och 26:te September 1809 rörande den med Ryssland afslutade fred tillika med åtfölljande handlingar, men som plenum i det hedervärda Bonde-Ståndet instundade, afbröts läsningen och Utskottet åtskilljdes kl. 12. 32 Den 30 Augnsti 1910 17.
Den 30 Augusti 1810.
Justerat d. 7. September. A. G. Mörner.
Thorsdagen den 30 Augusti kl. 1/s till 10 f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla ledamöterne voro närvarande.
Läsningen af de i Stats-Rådet rörande freden med Ryssland hällne protocoller företogs, der den förlidne gårdag blifvit afbruten, under hvilken läsning Herr Baron och Landt-Marskalken uppkom.
Vidare upplästes de i Stats-Rådet ang:de freden med Dannemark hällne protocoller för den 2 Uste och 29:de November samt 14:de
December 1809 tillika med protocollet vid Stats-Rådets utomordenteliga sammankomst den 30:de sistlidne Januarii, innefattande samtelige Stats-Rådets Ledamöter hvar för sig afgifne underdåniga yttranden rörande freden med Frankrike.
Sedan Herr Grefven och Ordföranden frågat Utskottet, huruvida någon af dess Ledamöter ägde anmärkningar att gjöra öfver de uppläste protocollen i Ministerielle ärender, och då alla förklarat sig icke hafva funnit anledning att något anmärka, utbad Herr Kammarherren Silverstolpe sig att få föreslå Utskottet, att dessa protocoll måtte med det första till Hof Cantzlern blifva återlemnade, på det hvar och en måtte finna sig mera tryggad i afseende på den stränga ansvarighet för hemlighetens bibehållande, hvartill han lärer anse sig vara förbunden.
Herr Biskoppen Doctor Nordin föreslog i enlighet dermed, att Herr Grefven och Ordföranden' ville genast taga med sig protocollen och dem till Hof Cantzlern återställa låta; hvilket af samtelige Ledamöterne med bifall upptogs; äfvensom Herr Ordföranden anmodades att för Herr Hof Cantzleren frambära uttrycket af Utskottets erkänsla och förbindelse för den varma fosterlandskärlek och det sanna bedömmande af fäderneslandets verkeliga interesse, som finnes vara rådande egenskaper uti de yttranden Herr Hof Cantzlern till Stats-Rådets protocoll afgifvit vid öfverläggningarna om fredernas afslutande.
Utskottet biföll äfven, att protocollerne hällne i Stats-Rådet öfwer Commandomål, emot hvilka ingen anmärkning blifvit gjord, måtte skyndsammeligen till Herr Stats-Rådet m. m.
Friherre Adlercreutz blifva återlemnade.
Utskottet åtskilljdes kl; 12.
Den 31 Augusti 1810 33 18.
Den 31 Augusti 1810.
Fredagen den 3l:ste Augusti kl.
V2 tili 10 förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla i staden varande Ledamöter voro tillstädes.
I anledning af från samtelige Riks Stånden ankomne remisser med anmodan till Utskottet att uppsätta förslag till Riksens Ständers Hyllnings Ed åt Hans Kongl: Höghet Kron-Prinsen, äfvensom till den Ed, Hans Kongl: Höghet bör Hans Maj:t Konungen gifva, upplästes formulairen så väl till den Ed Högsalig Hans Kongl: Höghet Kron Prinsen CARL AUGUST till Hans Kongl: Maj:t afgifvit, som Riksens Ständers Ed till Högbemälte Hans Kongl: Höghet; och beslöt Utskottet att ordagrant bibehålla dessa Formulair endast med förändring af namn och årtal.
Sedan Hr Grefvens och Ordförandens proposition att uti det memorial, som i detta ämne kommer att till Stånden afgå, måtte införas Utskottet(s) hemställan att, då tvifvelsmål om H. K.
Höghets rätta Titulatur yppats, densamma kunde öfverlemnas till Kongl. Majt:s
Hof Cantzlers Ämbete att närmare bestämma, vunnit bifall, upplästes ett project till förenämnde memorial till justering, som godkändes 1.
Derefter företogs den af Prosten Schartau och Riksdagsmannen Pehr Olsson till Utskottets pröfning öfverlemuade frågan om Bancooch Ri ksgällds-Fullmägtiges utöfvande af riksdagsmannarätt, enär Riksdag på annan ort än hufvudstaden hålles2.
Efter någon stunds öfverläggning förenade sig Utskottets fleste Hrr Ledamöter i den tanke, att detta ventilations-ämne innefattade 2:ne särskildta frågor, som hvar för sig borde afgjöras, eller: l:o) om Banco- och Riksgällds-Fullmägtige genom erhållande af ett sådant förtroende kunna från utöfning af riksdagsmannarätt hindras?
2:o) hvilket sätt vore det tjenligaste att förekomma de olägenheter för Banco- och Riksgälds-Verken, som kunna uppkomma derigenom, att desse Fullmägtige blifva till riksdagsmän valde, då Riksdagen hålles på annan ort än hufvudstaden?
1 Memorialet är tryckt i Constitutions Utskottets Memorialer 1810—1815, sid. 19 ff. 2 Jfr ofvan sid. 21 och 29. 3 34 Den 31 Augusti 1810 Vidkommande den förra frågan ansåg
Utskottets pluralitet det vara betänkeligt att vidare än till hvad Riksdags-Ordningens 18 § omförmäler inskränka denna för medborgaren så vigtiga rättighet att deltaga i Lagstiftande magtens utöfning, när han till riksdagsman väljes, och trodde ej heller det vara Utskottet tillständigt att gifva någon föreskrift åt de väljande vid uppdragande af deras enskildta förtroende.
Beträffande den sednare omständigheten kunde den ej i Ledamöternes tanka till pröfning i detta Utskott upptagas, enär det vore hvarje Stånds särskildta angelägenhet att vidtaga nödiga anstalter till förekommande af den händelse, att dessa angelägna penningeverk af brist på arbetande Ledamöter kunde komma i overksamhet.
Utdrag af protocollet meddelas så väl Riksdagsmannen Pehr Olsson som Prosten Schartau, om de det åstundade.
Häremot reserverade sig Assessoren Gahn och inlemnade till protocollet ett så lydande skrifteligt anförande: »Jag anser den yppade frågan, om Riksjens] Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret må kunna väljas till riksdagsmän eller vara riksdagsmän, fullkomligen höra till detta LTtskotts ventilerande, enär ej något finnes derom uttryckeligen stadgadt i Riksdags-Ordningen, och då saken dock, både i afseende på Riksdagen och de båda ifrågavarande Riksjens] Ständers penningeverk, är af den vigt, att den ej kan anses för alldeles likgiltig.
Om äfven någon skulle anse Riksdags-Ordningen redan förut hysa stadganden hit lämpelige, så tillhör det dock detta Utskott att uptaga de förändringar, som en riksdagsman kan anse sig hafva skäl dervid föreslå för framtiden.
I anseende till sjelfva saken, är jag väl enskilt ännu qvar vid den öfvertygelse, som jag vid sistledne Riksdag hyste, att rätteligen inga för Riksjens] Ständer redovisande eller till sine handlingar Riksjens] Ständers ompröfvande underkastade personer borde kunna, så länge närvarande representationssätt har bestånd, vara Ledamöter af Riksjens] Ständer, hälst dem förutan ej felar tillgång till Riksens Ständers fullkomliga completterande i alla
Stånd af upplyste, nitiske och opartiske personer.
Men då nu Riksdags-Ordningens 41 § lämnar tillstånd för flere embetsmän i sådan belägenhet att, under der anförde vilkor, hafva säte och stämma vid Riksdagar, så synes mig, att så länge denna paragraf är gällande, det äfven deraf bör blifva en billig och naturlig följd, att likaledes Riksjens] Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret och Banken kunna vara Riksdagsmän, så ofta som Riksdagarne hållas i Hufvudstaden eller på den ort, der Banken och Riksgälds-Contoiret finnas, emedan intet då hindrar dem att vederbörligen sköta sina anförtrodde sysslor vid desse verk, under det att de tillika bivista Riksdagen.
Men ett helt förändradt förhållande får saken, då Riksdag hålles på annan ort än förenämndt, och då Fullmägtige icke mera kunna tillika vårda båda ärenderne.
Den 31 Augusti 1810 35 Vid desse tillfällen anser jag dem böra förblifva vid sine af Ständerne dem förut anförtrodde poster och försaka Riksdagen; och att således Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret och Banken af de Ofrälse Stånden böra i desse händelser icke kunna väljas till riksdagsmän, samt de af Ridderskapet och Adeln vara förbundne afstå ifrån sin riksdagsmannarätt.
Vården och bevakningen af desse Riksjens] Ständers verk är alla tider så angelägen, att den aldrig bör åsidosättas.
Då det är tillåtet, att Fullmägtige kunna väljas till Riksdagsmän, skall det icke allenast blifva möjeligt, utan ofta ganska troligt, att af Ofrälse Stånden de fleste, och äfven alla, blifva dertill valde, hvarigenom således ingen skulle komma att qvarstadna vid verket.
Det föreslås väl, att hvarje Stånd må i deras ställe, som till Riksdagen afgå, välja vice-Fullmägtige under Riksdagstiden, hvilka derefter åter skulle afgå.
Men jag underställer, huru tjenligit för ärendernas rätta skötsel det må vara att i så vidlyftige och ofta invecklade ärender för någre få veckors tid införa nya främmande personer, för att, innan de hunnit väl initieras, åter afträda.
Och äfven huru i allmänhet passande, samt hvad omdöme man må äfventyra för ett sådant visadt begär att nödvändigt vara med och verka vid Riksdagen, då man redan Djuter ett så ypperligt
Ständernes förtroende och redan förut deltager i så vigtiga göromål, som endast tillhöra Rikets Ständer.
Ett så vigtigt och aDgeläget updrag af Sveriges Rikes Ständer måste väl äfven vara ett så godt laga förfall som något annat att ej hörsamma en mindre societets kallelse, stridande emot detta uppdrag.
Om annars vilkoret för
Fullmägtigskapet vid de båda verken är förut kundgjordt och bekant, må väl den, som icke vill äfventyra att försumma en sådan möjelig Riksdag, och som finner sig hafva orsak att på närvarelsen dervid sätta ett så högt värde, ifrån början vägra att emottaga detta fullmägtigskap.
Jag kan dessutom ej tro, att allt hvad som rörer förevarande fråga är endast ett hvarje Stånds enskilte oeconomicum.
Den 69 § af Riksdags-Ordningen är icke hit lämpelig, den angår endast Fullmägtiges completterande emellan Riksdagar, då icke en så stor, hastig eller allmän bortgång af Fullmägtige kan supponeras, som möjeligen vid ifrågavarande tillfälle.
Jag medgifver, att den rättigheten att på Riksdagar öfverse rikets tillstånd och öfverlägga om rikets angelägenheter är en ibland de dyrbaraste, hvaraf Sveriges innebyggare äro i besittning; och jag anser den äfven högst angelägen att förvaras, men egenteligen endast 36 Den 31 Augusti 1810 collective till hela menigheten af rikets innevånare, och icke just för någon viss person eller för mig enskilt; öfvertygad, att igenom den allmänna anstalten min rätt är i alla fall lika väl bevakad, och det ju bättre, med ju bättre skäl, som alla författningar dervid äro vidtagne».
Emot Beslutet reserverade sig Riksdagsmannen Pehr Olsson och inlemnade ett så lydande skrifteligt anförande: »Jag får härmed reservera mig tili Protocollet mot Höglofl.
Constitutions-Utskottets denna dag fattade beslut på mitt till nämnde Utskott ingifna memorial, med ödmjukaste anhållan om upptagande till rättelse i Banco- och Riksgälds-Fullmägtigarnes Instruction, förslagsvis till Ständernas Plena inkomma, på hvad sätt Riksens Ständer vid kommande
Riksdagar den olägenhet skulle lättast kunna afhjelpa, i fall Riksens Ständers Fullmägtige i Banco- och RiksgäldsContoret då, som nu vid denna Urtima Riksdag, skulle blifva valde till Riksdagsmän, på det desse verk icke måtte blifva i saknad af lagligen valde Fullmägtige.
Men med högsta missnöje har detta ämne ej till någon pröfning blifvit upptaget, då likväl en mängd af Riksens Ständer af alla Stånd ansett min begärda rättelse i Fullmägtigarnes Instructioner både billig och rätt, hvarföre jag anhåller om Protocollsutdrag både af mitt i ämnet ingifna memorial som ock reservation samt Utskottets beslut, på det jag må det genom trycket till allmänhetens kunskap komma låta.
Örebro den Augusti 1810.
Pehr Olsson.»
Derefter upplästes ett af Herr Probsten Doctor Forssén till Utskottet ingifvet memorial angående electorsval i Präste-Ståndet, hvilket begjärdes på bordet1.
Likaledes upplästes och lades på bordet ett af Hr Borgmästaren Victorin inlemnadt memorial rörande förklaring af 14 § i Riksdags-Ordningen 2.
Herr Öfver Hof Predikanten Doctor Lilljemvalldh anhöll om erhållande af permission på l1/* veckas tid, i anseende till en angelägen resa, hvilket bevilljades.
Derefter afgick Utskottet på Fördelningar och genomläste de öfver Handels- och Finance ärender i Stats-Rådet förda protocoller för d. 9—16:de och 23 Maji 1810, samt Andra afdelningen de öfver Ecclesiastique ärender för en del af år 1810.
Utskottet åtskilljdes kl: 1/t till ett.
1 Tryckt i Constitutions Utskottets Memorialer 1810—1815, sid. 203. i Tryckt därsammastädes, sid. 109.
Den 1 September 1810 37 19.
Den 1 September 1810.
Lördagen den l:ste September kl. 9 f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet på Afdelningar, och blefvo af de öfver Handels och Finance-ärender i Stats-Rådet hällne protocoller de för Januarii April 1810 uppläste.
Den andra Afdelningen slutade granskningen af protocollerne för år 1810 rörande Ecclesiastique ärender.
Under denna läsning uppkommo Herr Baron och Landt Mar schalken samt Herr Talemannen för det vällofliga Borgare-Ståndet Commerce-Rådet Wegelin.
Utskottet åtskilljdes kl. 12. 38 Den 3 September 1810 20.
Den 3 September 1810.
Måndagen den 3:dje September kl. ‘/a till 10 förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet och afgick genast på Afdelningar, då af de i Stnts-Rådet öfver Handels- och Finance-ärender hällne protocoller upplästes de för Maji—Julii Månader 1810.
V2 till 12.
Den 4 September 1810 39 21.
Den 4 September 1810.
Justerat d. 7. September 1810. A. G. Mörner.
Tisdagen den 4:de September kl.
Va till tio förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla i staden närvarande Ledamöter voro tillstädes, utom Herr Assessoren Gahn, som af sjuklighet hindrades, samt Riksdagsmannen Pehr Olsson.
Det på Bordet den 31:ste Augusti lagda memorial af Herr Prosten Doctor Forssén ang[åen]de Electorsval i det Högvördiga PresteStåndet företogs nu åter till afgjörande1; hvarvid Herr Borgmästaren Ullberg anmälte, att Herr Assessoren Gahn, som sjelf var opasslig, anmodat honom att i Utskottet uppläsa ett af Assessoren ang[åen]de detta ämne författadt skrifteligt yttrande, så lydande: »Att Ledamöter till Ständernes Utskott vid Riksdagar skola i Högv.
Preste-Ståndet väljas genom electorer, och icke af hela Ståndet samfäldt, är redan igenom Riksd[ags]-Ordn[ingen]s 28:de § afgjordt samt synes vara på goda grunder stadgadt.
Deruti kan ej ändring utan i föreskrifven ordning sökas; och om någon proposition derom skulle göras, kan jag, för min del, ej annat än aldeles afstyrka bifall dertill.
Hvad åter sättet att välja desse electorer beträffar, hvaröfver olika meningar upstått, då, såsom det påstås och äfven är troligit, det ena valsättet ej är lika förmånligit som ett annat, så kan det ej vara indifferent, hvilketdera som antages.
Skillnaden bör väl bestå uti mera säkerhet vid det ena sättet än vid det andra att erhålla goda val eller tjenliga personer till Utskotten; detta åter intresserar alla de öfriga Stånden lika mycket som Preste-Ståndet; och om det vore ett sätt, som troligen lät detta goda ändamål förfelas, så borde Preste-Ståndet naturligtvis icke hafva rättighet att till allmän skada vidtaga det.
Hvarje anstalt eller organiserings-sätt innom ett Stånd, som kan verka på de allmänna ärendernas bättre eller sämre gång, hörer till alla Ståndens bedömmande.
Således, t. ex. om Ridderskapet och Adeln icke sjelfve vidtagit tjenliga steg för uppbäfvandet af classificationen inom dem samt af denne classifications verkan vid ärenders afgörande, så är min tanke, att de öfrige
Stånden hade kunnat yrka detta upphäfvande, 1 Jfr ofvan sid. 36. / 40 Den 4 September 1810
Det skulle kunna gifvas flere sätt eller grunder för electorers väljande i Preste-Ståndet, t. ex. att en elector valdes» af hvarje 3:dje eller 4:de person i Ståndet, efter den ordning, hvaruti Ledamöterne antecknas.
Eller att Ståndet härföre indelades i visse andre flockar, såsom efter bevillnings-summan, eller efter pastoraternes hemmantal, eller efter Ledamöternes värdigheter, decorationer etc.
För min del kan jag ej annat än anse det sättet, att hela Ståndet samfäldt väljer sine electorer, vara både det billigaste och det, som lofvar det bästa utslag.
På sådant sätt ske äfven alla de val till electorer och nämnder, som Regerings-Formen och Riksdagsordningen föreskrifva (Reg.-Form en §§ 69, 71, 97, 103, 108; Riksd.- Ordn[ingen] §§ 61, 62, 63, 64, 65, 73), vid hvilka alla det förmodligen aldrig hos det Högvördiga Ståndet kommit i fråga att göra dem stiftsvis.
Det skäl, som blifvit anfördt emot detta valsätt, att de större stiften då skulle sammansätta sig att utesluta de mindre och annihilera deras riksdagsmannarätt, borde ej kunna yttras om någon del af Riksens Ständer (ankomne till
Riksdag med de hemmavarandes fulla och yppersta förtroende) och aldra minst kunna förmodas ifrån det Högvördiga Ståndet, ifrån hvilket, mer än något annat, man har skäl vänta alla främmande afsigter fullkomligen afskilda.
Då man således alltid bör föreställa sig alla det Högvördiga Ståndets Ledamöter väl valde, alla af insigter, välvilja och nit för det allmänna bästa, utan företräde häruti för någon ort, syssla etc., hvarföre skulle man ej äfven vara öfvertygad, att vid electorsvalen hvar och en af dem sökte och förskaffade sig alla nödiga underrättelser öfver hvarje Ledamots mer eller mindre tjenlighet för alla förekommande befattningar, och att således detta val gjordes med både all möjelig upplysning och utan alla ensidiga afsigter?
För hvilket probabiliteten verkeligen ej är lika stor, då en person nödvändigt skall tagas ifrån hvarje stift, och då afseende tillika skall hafvas på en annan qualitet än endast skickeligheten.
Man bör ej heller lämna ur sigte den nödvändiga rättvisan att oförkränkt bibehålla hvars och ens ovilkorliga riksdagsmannarätt att öfver alla förekommande ämnen gifva sin röst, lika gällande som alla öfriga Ledamöters.
Äfvensom det bör ihågkommas, att sedan Ståndet är samladt, äro ej Ledamöterne Fullmägtige för något visst stift, utan hvar och en är en Riksdags-fullmägtig för Sveriges Rike.» Och då fråga af Herr Doctor Wijkman väcktes, huruvida ett sådant memorial, då dess författare var frånvarande, kunde i Utskottet företes, tilläde Herr Borgmästaren Vilberg, att han i dess innehåll fullkomligen instämde och för detsamma, såsom för sitt eget, ansvarade.
Den 4 September 1810 41 Sedan Utskottet någon stund härom öfverlagt, stadnade det i följande beslut:
Utskottet funne förevarande memorial yrka den förändring af 28 § i Riksdags-Ordningen i afseende på det Högv[ördiga] Preste-Ståndet, att Utskottsval ej der måtte förrättas af electorer, och Utskottet ej fann något annat valsätt än genom electorer tjenligt, kunde det ej med något tillstyrkande upptaga detta memorial.
Under discutionen rörande detta ämne yttrade Herr Friherre Cederström den önskan, det måtte den förändring i Riksdagsordningen af Constitutions Utskottet till nästkommande Ständers afgörande föreslås, att den generella principe må antagas, att alla val och voteringar både i Stånden och Utskotten böra ske per capita.
Cederström utlofvade att häröfver skrifteligen författa sina tankar, då Utskottet ville upptaga och utlåta sig öfver denna Friherre Cederströms motion, som intilldess skulle förblifva hvilande.
Härefter upptogs det, den 31 Augusti, på bordet lagda memorial af Herr Borgmästaren Victorin angående någon förklaring af 14 § i Riksdags-Ordningen1.
Utskottet, som väl fann den 14 §:ns mening enlig med den af Herr Borgmästaren Victorin gjorda förklaringen, trodde dock, att, då det kommit i erfarenhet, att sådane tillämpningar deraf blifvit gjorda, i följe hvaraf Borgare-Ståndets pluralitet af någre få de större städernes fullmägtige skulle kunna komma att utgöras, (det) ville till nästkommande Ständers sluteliga afgörande öfverlemna en ny till förtydligande af 14 § tjenande redaction, som Herr Advocat-Fiscalen Falkman föreslog, sä lydande: 14 § förändras mot slutet sålunda: — — — — Men af de öfrige kunna Två, högst
Tre, der dem så godt synes, förena sig om en Person, hvilken dock måste vara till Riksdagsman vald för en af desse Städer, der han sjelf Magistrats-Ledamot eller Borgare är.
Riksdagsman för Stockholm och Götheborg samt Städerne af Första och Andra Classerne vare ej berättigad att emottaga Fullmagt för annan Stad.
Herr Baron och Landt-Marschalken hade under denna öfverläggning uppkommit.
Herr Grefven och Ordföranden föreslog derefter till upptagande den förut den 24:de2 sisth Augusti af Herr Kammarherre Silverstolpe väckta och på bordet hvilande motion rörande förhållandet med Lagmannen af Klintebergs utnämning till Justitiae-Råd och dess afsägelse af samma embete; hvarefter de rörande denna sak i Stats - 1 Jfr ofvan sid. 36. s Jfr ofvan sid. 25. 42 Den 4 September 1810 Rådet öfver Kammar-ärender, den 24:de Julii och 6:te November 1809, hållna protocoller upplästes, och framvisade Herr Grefven och Ordföranden protocoll rörfande] Justitise- och General-Auditeursärender, derå Lagmannen af Klinteberg tecknat sitt namn.
Herr Kammarherre Silverstolpe yttrade: »Då det af nu framtedde protocoll inses, att Herr af Klinteberg, såsom verkelig och i em bets-befattning inträdd Justitise-Råd, varit vid sin förut innehafda häradshöfdinge-syssla bibehållen, på det sätt, att den äldre beställningen blifvit ansedd som en hvilaude possession, hvars förvaltande var åt en annan uppdragit, hvaraf fölljdt, att enär Herr af Klinteberg sedermera begärte entledigande från sitt Justitiae-Råds-embete, blef han ansedd naturligen berättigad att i utöfningen af den äldre sysslan återträda; och då det icke finnes, att Konungens Stats-Råd tillstyrkt efterföljd af hvad i RegeringsFormens 34 § emot beklädande af sådane dubbla embeten är stadgadt, anser jag som ett åliggande för mig att förklara, det jag funnit Stats-Rådet icke hafva åt detta mål lämnat den upplysande åtgärd, som Grundlagens bokstaf föreskrifver.
Om häremot skulle invändas, att afsigten i nämnde § egenteligen varit att förebygga, det JustitiseRåderne kommo att njuta flere än en lön på Rikets stat, hvaraf kunde dragas den slutföljd, att som Herr af Klinteberg lämnade sitt nya embete, innan han för det samma hunnit uppbära någon lön, har det ej ålegat Konungens Stats-Råd att emot hans dubbla tjenstebefattning någon erindran göra, svarar jag, att hvarken den bokstafveliga lydelsen af ifrågavarande §, ej heller dess andemening gifva styrka åt ett sådant anförande.
Då det heter, »att de nya Embetsmännen ej må med andra civila embeten beklädas», är det af sig sjelft medgifvet, att de ledamöter af Stats-Rådet, som ur militairståndet utses, kunna vid sina fordna sysslor bibehållas.
Det synes häraf tydeligen, att det ej varit för lönernes skull, som de dubbla tjensterne blifvit förbudne, utan att man endast haft för afsigt att förebygga, det en mångdubblad tjenstebefattning af den trägna egenskap som merendels de civila, icke må borttaga den tid, som för bestridandet af Stats- och Justitias-Rådernes vigtiga kall erfordras.
Skulle det åter invändas, att ett embete icke kan förr anses vara emottagit, än alla med embetet förbundne villkor äro kände af den, som till detsamma blifvit utnämnd, tyckes mig ett sådant yi kande här böra lätt förfalla, när man besinnar, att ingen kan göra tjenst, som icke blifvit dertill förordnad, och att inträdet i tjenstgöring är det synbaraste beviset på accept af förordnandet.
Men då jag nu framlagt det resultat min öfvertygelse lämnar mig i rättsfrågan, anser jag mig äfven skylldig att till Höglofl.
Den styrelse, vårt närvarande regerings-sätt upprättat, borde, så snart Constitutionen var faststäld, skyndsamt sättas i verksamhet.