Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle ej någon linnas benägen till ett så beskalfadt frivilligt åtagande, vare, utan beräkning af (ransportsökande, den äldste oanvände och för sysslan skicklige bland kompetente sökande till densamma, i händelse den ledig vore, förbunden att, emot sin förut innehafvande aflöning, vikariatet emottaga; egande Understyrelsen att ål extra ordinarie, sorn användes till ordinarie tjenstgöring, för den lid han sådan bestrider, anvisa ett arfvode, motsvarande den inkomst på Löne-star, tjensteman i lägsta tjenstegraden åtnjuter.
Måste vikariat, i auseende (ill sjukdomsförfall, föranstaltas för innehafvare af sådan tjenstebefattning, som tillsättes utan förslag eller utom tur, ege Fullmäktige att, efter omständigheterna, förordna om aflöningen för den, som vikariatet sig åtager.
Sökes tjenstledighet för svag helsås förbättrande utan egentligt sjukdomsförfall, eller för enskilda angelägenheter, ankomme det på Fullmäktige att bestämma om tjenstgöringen skall på Bankens eller sökandens bekostnad bestridas.
I de fall, då någon tjensteman söker ledighet i och för tjenstgöring hos Rikets Ständer, deras Utskott eiler Revisorer, skola tjensterne förrättas af vikarier, likasom vid sjukdomsförfall, dock att ersättningen för den extra ordinarie, sorn, till följd häraf, 12 Banko-Utskottets Memorial N:o 5-4. kan komma ait bestrida tjenst i ordinarie grad, godlgöres icke af Banken, utan af den, sorn tjenstledighet erhållit.
Mom. 4 (oföräudradl). Mom. 5■ Om någon af Bankens vaklbeljeniug blifver af sjukdom hindrad att sin tjenst bestrida, ege Chefen för Revisionsoch Kkouomi-Afdelniugen förordna en extra ordinarie vaktbetjent att tjenst en förrätta, emot åtnjutande för den tid, vikariatet fortfar, af ett arfvode, motsvarande den inkomst på Löne-staf, som för Bankens yngre Vaktmästare är bestämd.
I sammanhang med nyssbeförde 3 mom. af ti 1 § har Utskottet till pröfning förehaft en af herr Ehrenhoff’ G. 11., hos llöglotlige Ridderskapet och Adeln väckt motion, hvaruti, jemte erinran att
Banko-reglementet icke innefattade någon bestämd föreskrift i afseende pä ersättnings-skyldighet för sådana tjenstemän, som, i stöd af 79 § Riksdags-Ordningen, är o berättigade tili säle och stämma såsom Riksdagsmän, anföres, all, enligt Kongl. Alaj.ts Nådiga Bref lill Krigs-kollegium af den 2 Mars 1840, ersättningen i nämnda fall blifvit bestämd till half lön i lägsta graden; och som billigheten syntes fordra, att Rikets Ständers egna tjenstemän, i och för utöfningen af Riksdagsmanna-kallet, icke borde vidkännas större förluster än kronans tjenstemän, och ännu mera, att den tjensteman, som vore moraliskt förbunden att, utan ersättning från det allmänna, begagna en rätt, som (irundlagarne honom pålagt, icke malle vidkännas samma afdrag af sin lön, som den, hvilken på egen begäran mot arfvode blefve tjensteman under Riksdagarne, hemställde motionären, ali Banko-reglementet i denna del må sältas i öfverensstämmelse med omförmälda Nådiga Bref, tilläggande ali, då 7 9 §.
Riksdags-orduingen stadgade att ingen, som lill säte och stämma berättigad är. må af hvad anledning som helst kunna förmenas att Riksdagen bevista, sä vilie det synas, som skulle Grundlagens bud härutinnan genom något afdrag af lött icke fullt eflerlefvas.
Det af motionären åberopade Nådiga Bref, hvaraf Utskottet tagit kännedom, innehåller, att de af Krigs-kollegii embets- och tjenstemän, som ega säte och stämma på Riddarhuset och af sådan anledning vilja njuta tjenstledighet, skola, ehvad de äro Ledamöter af Utskott eller icke, vara pligtige att, i och för bestridande af deras tjeuste-göromål, af egande löne-inkomster afstå så mycket, som motsvarar half lön i sista tjenstegraden, så framt icke, med Kollegii samtycke, annan öfverenskommelse kan träffas; men då, i händelse en lika beskaffad föreskrift komme att tillämpas i afseende å Banken, der, efter hvad redan i det föregående är vordet upplyst, extra ordinarie tjensteman vid förrättande af ordinarie tjenst eger undfå ett arfvode, motsvarande full lön i lägsta tjenstegraden, hinder kunde möta att få sådan tjenstgöring bestridd emot endast halfva lönen, och Banken i slikt fall torde blifva nödsakad att för göro målens - Banko-V (skottets Memorial N:o 54.
13 målens behöriga skötande af sina medel anvisa fyllnaden i det erforderliga arfvodesbeloppet och sålunda komma att tillskyndas särskilda kostnader, så anser sig Utskottet böra hemställa, 9:o. att Herr Ehrenhoffs berörde motion ej må föranleda tili någon åtgärd.
Under åberopande af den rätt, som, enligt 36 § i Regerings-Formen, är vorden hvarje med fullmakt försedd tjensteman i Riket tillförsäkrad, att icke kunna från innehafvande tjenst skiljas utan efter föregången ransakning och dom, har Herr Ehrenhoff' vidare, uti afgifveu motion, förmält, alt, då Statens tjenstemän egde att dömas af lagliga domstolar, vore sådant icke förhållandet med Bankens tjenstemän, enär desse dömdes af sina egna förmän, och att som Banko-reglementet föreskrefve att den, som tredje gången kändes skyldig till fel i tjensten, skulle från densamma entledigas, finge en Bankens tjensteman icke åtnjuta de laga former, som vore andre Statens tjenare förunnade; med anledning hvaraf motionären föreslagit, att uti alla de fall, som röra Bankens (jenstemäns förhållande i tjensten, Banko-reglementet måtte sättas i öfverensstämmelse med de lagar, hvilka gälla för Statens öfrige tjenstemän, samt att slutliga domsrälfen öfver tjenstefel måtte öfverlemnas åt laglig domstol.
Uti 33 § af Banko-reglementet är redan stadgadt alt, derest Fullmäktige eller Understyrelsen, efter föregången undersökning, anse betalnings- eller ersättnings-skyldighet böra någon Bankens embets- eller tjensteman åläggas, men denne bestrider att samma betalnings- eller ersätinings-skyldighet fullgöra, skall målet till vederbörlig domstol öfverlemnas.
Frågan åter om ansvar för försummelse eller fel i tjensten, eller ock för “ett ovärdigt uppförande i allmänna lefvernet,® åtalas af Bankens Fiskals-embete samt pröfvas, allt efter den felaktiges i Verket innehafvande grad eller tjenstebefattning, antingen af Understyrelsen eller Fullmäktige, hvarvid, enligt 64 §, den skyldige kan åläggas, första gången varningsgrad, andra gången suspension efter omständigheterna på längre eller kortare tid, med förlust af större eller mindre del af lönen, och tredje gången tjenstens förlust; varande dock i 73 § tillika föreskrifvet, att besvär öfver Understyrelsens beslut i dylika mål få anföras hos Fullmäktige; att Understyreisens beslut, hvarigenom någon ansetts skyldig att varningsgrad undergå eiler som är at beskaffenhet att, i händelse af dess fullgörande, besvären onyttiga blefve, ej må sättas i verket förr än det vunnit laga kraft eller är vordet af Fullmäktige giiladt; att Understyrelsens beslut, hvarigenom någon förklarats tjensten förlustig, skall Fullmäkiiges pröfning underställas, samt att besvär öfver Fullmäktiges beslut, i följd hvaraf någon liih. till II.
Prof. 1856 Sf 1857. 6 Sami. 1 Afd. 25 Haft. 3 14 Banko-Ut sköttel* Memorial IV: o 54 blifvit från tjensteu dömd, få fuHföljas hos näslblifvande Banko-Utskoft eller Revisorer af Banko-verket.
Och då skäl ej synes vara för handen att uti dessa, sedan längre tid tillbaka gällande, föreskrifter, genom hvilkas tillämpning någon tjenstemans rätt icke bör blifva förnärmad, göra ändring, kan Utskottet 10:o ej tillstyrka Rikets Ständer att, i anledning af omförmälda motion, någon åtgärd vidtaga; hemställande Utskottet endast, på grund af hvad vid 5:te punkten här ofvan är vordet anfördt angående pröfning af besvär, som kunna anföras då, under riksdag, Rikets Ständers Revisorer äro församlade, ll:o att de i 73 § af Reglementet förekommande orden: “hvarefter han vare berättigad att hos nästblifvande Banko-Utskolt eller Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja", måtte utbytas mot följande: “hvarefter han vare berättigad ali hos näslblifvande Banko-Uiskolt eller, emellan riksdagarne. hos Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja."
Stockholm den 2 November 1S57.
Vid 9:de punkten af Herr von Hofsten, C. A., som, lika med motionären, ansett dem af Bankens embets- och tjenstemän, som, på grund af 79 § Riksdags-ordningen, åtnjuta tjenstledighet, ej böra af egande löne-inkoinster afstå större belopp, än som genom Kongl. Brefvet den 2 Mars 1840 blifvit för Kongl.
Krigs-kollegii embets- och tjenstemän bestämdt STOCKHOLM, tryckt hos J. W.
Londberg, 18ST, lianko-Utskottets Memorial N:o 55. i IV: O 55.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov. 1857, kl. 2 e. m.
Memorial, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de Artikeln af gällande Banko-Reglemente.
Sedan Banko-fullmäktige, till åtlydnad af föreskriften i 22 § 1 mom. af Banko-Reglementet, meddelat Utskottet uppgift å de från Banken utgående, i 7:de Artikeln af Reglementet under §§ 187—190 omförmälda anslag, samt dervid tillika sig yttrat, om och hvilka så beskalfade anslag
Fullmäktige ansåge böra under tiden till Rikets Ständers nästa sammanträde fortfara, har Utskottet granskat ifrågavarande Artikel af Banko-Reglementet, och får härmed afgifva förslag till de ändringar och tillägg deri, som Utskottet funnit erforderliga.
De i 187 § upptagna gratifikationer till personer utom Banko-verket, för meddelandet af vissa upplysningar och biträden m. m., har Utskottet ansett fortfarande böra utbetalas, endast med den ändring, att beloppet af de till klockaren vid Storkyrko-församlingen i Stockholm utgående s. k. påskpenningar, 2 R:dr 10 sk. 8 r:st.
B:ko, för summans jemnande, bestämmes till 4 R:dr R:mt; hvadan denna § i nästutfärdande Banko-Reglemente torde erhålla följande lydelse: l:o.
Till personer utom
Banko-verket för meddelandet af erforderliga upplysningar och biträden m. m., må tills vidare följande årliga gra tifikationer i vanlig ordning utbetalas, nemligen: liih. lill 11.
Prol. 4856 4857. 6 Sami. 4 Afd.
S6 Haft. 1 2 Banlio-Utskotlets Memorial N:o SS. a) Till Advokat-iiskalerne i Götha IIof-Rätt och IIof-Ratten öfver Skåne och Blekinge, för biträden uti Bankens rättegångs- och utsöknings-ärenden, den förre 150 R:dr och den sednare 50 R:dr, eller tillsammans Runt R:dr_200:^ b) Till Aktuarierne i Svea IIof-Rätt och Stockholms Rad stufvu-Rätt, för uppgifter å derstädes anhängiga konkurs- och års-proklamamål, hvardera 25 R:dr, eller tillsammans 50: e) Till Yaktbetjeningen i Svea IIof-Rätt, för kallelser i Bankens rättegångs-ärenden 10; d) Till tjenstemännen vid Stockholms General-Post-Kontor, för afläggandet af Bankens bref och förandet af dess posträkning ?0: ‘ e) Till presterskapet och klockaren vid Storkyrko-församlin gen i Stockholm s. k. påskpenningar, enligt följande fördelning:
Pastorn 30: — 3 Komministrar, hvardera 10: ... 30: — Klockaren 4: — eller tillsammans 64: — Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer hafva, i 70 g af deras Berättelse, fästat uppmärksamhet vid följande af de välgörenhets-bidrag, som i 188 § omnämnas, nemligen:
Till Frimurare-Barnhuset i Götheborg....
B:ko R:dr 300: — —- Barnhuset i Gefle 100: — — » D:o i Carlshamn 100: — — under yttrande att, då utbetalningen af berörde anslag grundade sig på Ständernes Herrar Deputerades Resolution den 8 September 1772, hvarigenom förordnades, bland annat, watt de i provinserna efterhand tillgörande Barnhus-inrättningar, isynnerhet de i Norrköping och Carlshamn, må tills vidare få en årlig gåfva af 1,800 daler kopparmynt, när behörigen bevist blifvit, att sådana inrättningar verkligen äro började och i gång satta» ; men någon Barnhus-inrättning numera icke skulle finnas, hvarken i Gefle eller Carlshamn, utan de dertill från Banko-Utskollels Memorial lY:o Sä. 3 Banken lemnade anslag användas såsom understöd till åtskilliga, dessa samhällen tillhörande, fattiga barns uppehälle och vård, hvilket äfven tycktes vara förhållandet med anslaget till Frimurare-Barnhuset i Götheborg, Revisorerne, enär det för ifrågavarande välgörenhets-bidrags tillgodonjutande stadgade vilkor följaktligen syntes icke vara uppfyldt, velat detta förhållande hos Rikets Ständer anmäla, för den händelse Rikets Ständer skulle anse omförmälda bidrag böra för framtiden upphöra.
Af de, med anledning häraf, från Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande infordrade yttranden har Utskottet inhemtat: att Barnhus, såvidt dermed förstås byggnader, hvaruti värnlösa barn underhållas och uppfostras, väl längesedan i Götheborg, Gefle och Carlshamn upphört, men att uti dessa städer Barnhus-inrättningar, ställda under särskilda styrelser, fortfarande finnas; att de till samma inrättningar anslagna medel blifvit till det afsedda ändamålet, värnlösa barns uppfostran, använda, och att orsaken dertill, att hushållningen för barnhusbarnen i gemensamma Barnhus upphört, och att i stället barnen öfverlemnats till fosterföräldrar emot fosterlön, varit, att det sednare uppfostringssättet visat sig vara mera ändamålsenligt och vida mindre kostsamt, än det förra.
Och då anslagen till nämnde Barnhus-inrättningar, på grund af de vid hvarje Riksdag utkomna Reglementen, årligen utgått, ehuru Gefle Barnhus-inrättning redan från år 1787, samt Götheborgs från och med år 1831, oafbrutet haft barnen till fosterföräldrar utackorderade, har Utskottet, med afseende tillika å det obestridliga gagn dessa till beloppet föga betydliga välgörenhets-bidrag beredt de samhällen, som sedan längre tid tillbaka desamma åtnjutit, ansett sig, i enlighet med den af såväl Bankens Under-styrelse, som Fullmäktige yttrade åsigt, böra tillstyrka, att ifrågavarande anslag jemväl för denna gång må utgå; i följd hvaraf Utskot tet hemställer att, med bibehållande äfven i öfrigt af hvad 188 § innefattar, densamma måtte i blifvande Banko-Reglemente få lyda sålunda: 2:o.
Följande årliga välgörenhets-bidrag, nemligen: a) Till Allmänna Barnhuset i Stockholm . . R:mt R:dr 4,500: — b) Till Frimurare-Barnhuset i Stockholm . . 1,500: — derå år 1815 beviljad tillökning . . . 750: — 2,250: c) Till allmänna fattigvården i Stockholm 1,500: — d) Till Frimurare-Barnhuset i Götheborg . . 250: — derå år 1815 beviljad tillökning . . • 200: — ^q.
Transport R:mt R:dr 8,700: — 4 Banko-Uiskotlcls Memorial N:o SIS.
Transport R:mt R:dr 8,700: — c) Till Gustavianska Barnhuset i Norrköping 150: — f) Till Barnhuset i Gefle 150: — g) Till Barnhuset i Carlshamn 150: — //) Till Banko-Statens Enke- och Pupill-kassa .... 200: — i) Till smärre julgåfvor åt fattige, såväl i hufvudstaden, som i orterna 3,000: — eller tillsammans R:mt R:dr 12,350: — komma att intill nästa Riksdag, under stadgade vilkor, utbetalas.
Uti 189 § stadgas, att ett belopp af 2.500 R:dr B:ko skall, vid hvarje års slut, från Bankens förvaltnings-kostnads-räkning öfverföras till Fullmäktiges s. k. dispositions-räkning för att användas, dels till årliga understöd åt åtskilliga enkor och barn efter tjenstemän och betjente, vid Banko-diskont-verket samt Låne-kontoren, och dels till andra i samma § uppgifna ändamål.
Beträffande 1 mom. af denna §, hvari uppräknas de personer, som från dispositions-räkningen åtnjuta anslag, hafva Fullmäktige anmält, att af bemälde pensionärer endast en afgått, nemligen aflidne Bokhållaren vid Banko-diskontverket H. A. Öllers dotter, Hendrika Fredrika, som årligen uppburit 6G R:dr 32 sk.
B:ko, hvaremot Fullmäktige från och med 1855 års början samt tills vidare tillagt förre e. o. kammardrängen och vedsågaren i Banken O.
Lagerström, i anseende till hans sjuklighet och fattigdom, ett belopp af 120 R:dr nämnde mynt, årligen, vid hvilket belopp Fullmäktige hemställt, att Lagerström, som fortfarande vore i stort behof af understöd, måtte hädanefter lå bibehållas — en hemställan, som Utskottet, på grund af de utaf Fullmäktige meddelade upplysningar, ansett sig böra understödja.
Enligt 2:dra punkten af l:sta momentet i förevarande § ega Fullmäktige jemväl att, vid hvarje års slut, utbetala ett belopp af högst 600 R:dr
B:ko till understöd åt pensions-anstalten för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Låne-Kontoren och Tumba bruk.
Utskottet, som, rörande denna pensions-kassas ställning för det närvarande, väl inhemtat, att inkomsterna för år 1856 öfverstego utgifterna med 1,629 R:dr 1 sk. 4 r:st., i följd af hvilken tillökning kassans behållning vid samma års slut utgjorde 29,287 R:dr 39 sk. 7 rist., har emellertid, enär ifrågavarande Banko-Ultkottels Memorial N:o lis. a pensions-anstalt ännu icke kan anses hafva vunnit full stadga och säkerhet, trott sig cga skäl hos Rikets Ständer förorda bibehållandet tills vidare af den förmän, som, jemlikt denna punkt, blifvit anstalten förunnad.
Likaledes ega Fullmäktige, pä grund af 2:dra punkten i l:sta morn., att af de på anslaget till dispositions-räkningen uppkommande besparingar, utgifva ersättning för utarbetande af det register öfver Bankens handlingar, som till och med ar 1822 blifvit upprättadt; och då, på sätt Fullmäktige anfört, fortsättning deraf ännu ej följt, hvadan någon utbetalning för berörde ändamål ej heller sedan nästföregående Riksdag egt ruin, torde föreskriften i sednare afdelningen af 2:dra punkten få i blifvande Reglemente ånyo intagas.
Enär de i denna § omförmälda anslag icke obetydligt ökats genom de årliga belopp.
Rikets nu församlade Ständer, med bifall till Utskottets i dess Utlåtanden N:ris 12 och 35 gjorda framställningar, funnit skäligt att, till utgående från dispositions-räkningen, anvisa åt Kamereraren Drakes enka Sofia Löfvenius och åt enkan Louise Wigström, född von Schwerin, nemligen 175 R:dr R:mt till den förra och 300
R:dr samma mynt till den sednare, har Utskottet, för beredande af tillgång till sådana tillfälliga understöd, som Banko-fullmäktige ega att från denna räkning tilldela åt i behof stadda personer, skolat, i öfverensstämmelse med hvad Fullmäktige hemställt, tillstyrka, att den för bestridande af utgifter från den s. k. dispositions-räkningen afsedda summa, 2,500 R:dr B:ko, må förhöjas till 4,000 R:dr R:mt.
Och torde, i följd häraf, 189 § af gällande Banko-Reglemente, hvars 2 mom. komme att bibehållas oförändradt, i det utfärdande undfå följande lydelse: 3:o. Mom. 1.
Af Fullmäktiges s. k. dispositions-räkning, till hvilken en summa af 4,000 R:dr vid hvarje års slut, på sätt hittills skett, från Bankens förvaltnings-kostnads-räkning öfverföres, skola tills vidare utgå: l:o följande af Rikets Ständer fastställda årliga anslag, under de vid hvartdera fästade vilkor, nemligen: a) Till Bokhållaren vid Banko-diskont-verket G. A. Oudars enka, Annette Rundqvist 300: — b) Till Vaktmästaren vid Banko-diskont-verket Forss boms enka, Sara Gustafva Hagberg . . . . 112: 50.
Transport R:mt R:dr 412: 50. Banko-UtslcoUets Memorial JY.-o SS.
Transport R:dr R:mt 412: 50. c) Till Kanslisten vid Banko-diskont-verket, Assesso ren Th. Claessons enka, Vendela Margaretha Malmberg 225: — d) Till Kamereraren vid Låne-kontoret i Malmö S. G. de Mares enka, II.
C. Redevegh ....
500: — e) Till Bokhållaren vid Låne-kontoret i Götheborg, J. P. Anderssons enka, Charlotta Tronell . . 300: — f) Till Registratorn vid Låne-kontoret i Malmö, II.
Gullanders enka, Jacobina Christina Nobelius . 300: — g) Till Vaktmästaren vid Banko-diskont-verket, Erik Sjöbergs enka, Catharina Christina Sundgren . 75: —• h) Till Banko-ombudet vid Låne-kontoret i Malmö, Carl Adolf Nordströms enka, Clara Sofia Nordström 475: — i) Till Stereotyperings- och Tryckeri-föreståndaren C. A. Brolings enka, S. M. Willberg 200: — k) Till förre e. o.
Kammardrängen och vedsågaren i Banken, O.
Lagerström 180: — /) Till Kamereraren i Rikets Ständers Bank, A. A. Drakes enka, S. Löfwenius 175: — m) Till enkan Louise Wigström, född von Schwerin 300: — tillsammans R:dr R:mt 3,142: 50. till understöd åt pensions-anstalten för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Låne-Kontoren och Tumba bruk ett belopp af högst 900 R:dr R:mt, som vid hvarje års slut utbetalas, intilldess ifrågavarande pensions-anstalt vunnit full stadga och säkerhet.
Och ega Fullmäktige derjemte att, af de på anslaget till ofvanberörde dispositions-räkning uppkommande besparingar, utgifva ersättning för utarbetande af fortsättning intill närvarande tid af det register öfver Bankens handlingar, som lill och med år 1822 blifvit upprättadt.
Vanko-Vlskoltels Memorial N:o SS. 7 Moni. 2.
Af de å försålda guld- och silfver-panter uppkomna öfverskott, hvilka, sedan de hållits pant-egaren tillhanda under 10 år, efter hvilken tid pant-egaren förlorat all rätt till desamma, skola till Fullmäktiges dispositions-räkning öfverföras, ega Fullmäktige att fortfarande utgifva understöd åt sådana i torftiga omständigheter stadda enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banken och Diskont-verken, som icke äro berättigade till erhållande af pension från dessa inrättningars pensions-kassor.
Af de i 190 §:n bestämda arfvoden för öfverkorsning af förslifna sedlar samt nya sedlars underskrifning, har, beträffande förstnämnde, i mom. litt. a) omförmälda arfvode, som utgår med 42 sk. 8 r:s(.
Banko för hvarje l,000:de sedlar, Under-styrelsen, i dess till Utskottet afgifna berättelse, gjort framställning om någon tillökning deri.
Berörde framställning har dock ej blifvit af Fullmäktige understödd, och Utskottet anser jemväl, för sin del, någon förhöjning i denna ersättning icke böra ega rum, utan tillstyrker, att densamma, i Riksmynt beräknad, må, för nämnde antal sedlar utgå med ett till 1 R:dr 35 öre jemnadt belopp.
Hvad dernäst angår de i mom. litt. b) och c) upptagna arfvoden för nainnunderskrifningen å Bankens sedlar, utgörande för hvarje l,000:de nya sedlar af de högre valörerne å 500, 100, 33^ och 16}
R:dr: Kommissarie-underskriften 1: 26. 8.
Kontrasignation — 34. 8. och för hvarje l,000:de nya sedlar af valörerne under 16}
R:dr: Kommissarie-underskriften 1: 16.
— Kontrasignation — 32. — allt Banko, hafva Bankens einbets- och tjenstemän, i en till Utskottet ställd skrift, hufvudsakligen anfört: att sedelskrifnings-arfvodet, som år 1756 bestämdes, exempelvis för Kommissarierne, till ett belopp, motsvarande 3 R:dr 12 sk. 5 r:st Banko för hvarje l,000:de sedlar, och alltsedan år 1836 utgått för de nya lägre valörerne med 1 R:dr 16 sk. nämnde mynt, blifvit under denna tidrymd till siffran så nedsatt, att det nu icke uppginge till ens hälften af hvad det från början utgjorde; att sistnämnda, för tjugo år sedan till siffran sålunda förminskade arfvodes-belopp, för närvarande icke en gång motsvarade samma värde, som det egde då det år 1836 fastställdes, helst under dessa år priset å lefnaclsförnödenheter, under fortsatt stigande, ökats ända till 100 procent, måhända der - s Banko-Utskottets Memorial N:o 35. utöfver; saint att, såsom en gifven följd deraf, omförmälda, redan förut till siffran lågt nedsatta, arfvode vid innevarande tidpunkt sjunkit mera än hälften under det värde, som desamma egde, då det bestämdes att för tjenstemännen utgöra en lämplig ersättning, hvilken, med afseende å den tid, som åtginge för verkställandet af ifrågavarande arbete, numera icke ens af personer tillhörande arbetsklassen skulle anses såsom nöjaktig vedergällning för lika långvarigt, tillfälligt arbets-biträde, på grund hvaraf sökanderne anhållit, att Utskottet måtte hos Rikets Ständer utverka en sådan förhöjning i berörde arfvode, att detsamma, från och med innevarande års början, bestämdes för Kommissarie-underskriften till enahanda belopp, som, enligt hvad sökanderne ådagalagt, de vid Götheborgs Privat-bank anställde tjenstemän undfinge för underskrifningen af denna Privatbanks sedlar eller 3 R:dr 16 sk.
Banko för l,()00:det, hvilket äfven ungefärligen motsvarade hvad Bankens Kommissarier för ifrågavarande arbete från början i ersättning åtnjutit, samt att godtgörelsen för kontrasignationen, nu utgående med endast hälften af det för Kommissarie-underskriften stadgade belopp, blefve i en mera lämplig proportion dertill förhöjdt.
Med anledning häraf hafva Fullmäktige, vitsordande behofvet af tillökning i den för sedlars underskrifning och kontrasignation bestämda ersättning, förnyat deras vid 2:ne föregående Riksdagar gjorda, men då icke bifallna förslag, att för hvarje l,000:de sedlar af de högre valörerne, Kommissarie-underskriften måtte ersättas med 2 R:dr 32 sk. och kontrasignation med 1 R:dr 24 sk. och för hvarje l,000:de af de lägre valörerne, Kommissarie-underskriften med 2 R:dr och kontrasignationen med 1 R:dr, allt Banko.