Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt i, 8, i4 och 19 §§. af det utaf Eders Kongl. Maj:t för Armeens Pensions-Kassa fastställda nådiga Reglemente af den i5 Februari 1840, står denna Kassa under styrelse af Armeen, genom Krigsbefäl eller Fullmäktige, hvilka under Eders Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse förordna om Kassans förvaltning; hvarjemte granskningen af denna förvaltning likaledes tillkommer Armeen, genom Krigsbefälet, Armeens Fullmägtige eller utsedda Revisorer från Armeen, hvilka i sådant ändamål på vissa derför bestämda tider sammanträda.
Af dessa bestämda föreskrifter samt af hvad i öfrigt blifvit anfordt, bär Direktionen ansett sig förhindrad att Lill Rikets Ständers Revisorer kunna lemna annan redovisning för Armeens Pensions-Kassa, än den till Revisorerne öfverlemnade för statsbidragen till nämnde Kassa.
Beträffande beskaffenheten af de aflemnade Utdragen ur Hufvudböckerna för åren 1840 och 184 r > hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet vid det förhållande, att Armeens Pensions-Kassas andel i Krigsmanslmsmedlen, af uppgifvet skäl, icke finnes vara lill uppbörd tagen i Utdraget ur 1841 ;°,rs Hufvudbok, då likväl i samma Utdrag bordt synas det belopp, 51,801 R:dr 29 sk. 7 r:st., sorn "Wadstena Krigsmanshus-Kassas räkenskaper för år 1S41 allöra, såsom under samma år till Armeens Pensions-Kassa levereradt, och hvilket äfven blifvit, å Pensions-Kassans vägnar, af dess Ombudsman qvitleradt.
Med anledning häraf, får Direktionen i underdånighet anföra, att då kapital-räkningen i Armeens Pensions-Kassas Hufvudbok bör upptaga hvarje inkomst- och utgifls-tilel till det belopp, densamma föråret verkligen utgjort, hafva Pensions-Kassans Adelar af Wadstena KrigsmanshusKassas äldre inkomster för år 1S41 icke kunnat i kapital-räkningen ingå och utföras, innan deröfver erhållits liqvid, som utvisade deras belopp för året; och hvad angår den åberopade, under året 1841 Rån "Wadstena Krigstnanshus-Kassa verkställda levereringen till Armeens Pensions-Kassa, så hafva dessa medel blifvit levererade, dels under den 3o Juni, i afräkning på jhdelarne för år 1840, med . . 4o,ooo: — dels den 3o December, såsom återstod af ?:delarne för år 1839, med 11,851: 29. 7. Summa B:ko 5i,85i: 29. 7.
De särskilda beloppen, derå af Pensions-Kassans Kassör meddelade och utaf Kassans Ombudsman annoterade qvittenser blifvit aflemnade, äro — 121 — äro väl till uppbörd tagna i Hufvudboken, men hafva, af nyss uppgifven anledning, icke kunnat i kapital-räkningen inflyta och särskilt utföras.
Ehuru levereringarne från Wadstena Krigsmanshus-Kassa till Armeens Pensions-Kassa icke afse Pensions-Kassans inkomst för det år, levereringarne verkställas, utan föregående år, kunna likväl, om så skulle äskas, till kommande Statsrevisioner äfven aflemnas Utdrag ur räkenskaperna öfver beloppen af levereringarne från Wadstena KrigsmanshusKassa under de år revisionen skall omfatta.
Och hvad slutligen angår Revisorernes tillkännagifvande, att Armeens Pensions-Kassa skall vara den enda, som, ehuru åtnjutande statsanslag, vägrat att till Revisorernes granskning utlemna sina räkenskaper, täcktes Eders Kongl. Majrt nådigst finna Direktionens förfarande i detta fall tillfredsställande förklaradt, genom de anförda särskilda förhållauden, som med Armeens Pensions-Kassa äga rum, och hvaraf
Direktionen måst anse sig förhindrad, att annan redovisning för statsbidragen afgifva, än den som blifvit aflemnad.
Direktionen har nåden framhärda med undersåtlig vördnad, nit och trohet, Stormäktigste, Allernåd igste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, Maur. LEWENHAUPT. H. KALMBERG. G. A. ÖSTBOM.
F. O. SILFVERSTOLPE.
Gust. SCHURER v.
WALDHEIM.
C. H. MÖLLERSVÄRD. Slockholm den 29 Februari 1844* C. Åhman.
Johan O.
Jonson. 16 122 — Armeens Pensions-Kassa tilljlutna 3f5:clelar af Wadstena Krigsmanshus-inkomsteräfvensom Vakans- och Liggetids-besparingar, samt från Kassan till Delägare utbetalda Pensioner och Begrafningshjelp, under nedan upptagna är.
Levererade 3/5>: de lar Wallstena K månsh us-in sterna. af .rigs- (om- Vakan*- och Liggetids- besparingar.
Samma D:r — Öre IR:p.mynt.
Utbetalda Pensioner och Begrafnings- hjelp* [ År 1*5S 78,678. 18. 3,990. 1. 82,668. 19. — „ 1*59 101,470. 31. 10,220. 10. 111,691. 9. — 1760 83,073. 86,702. 11 13,524. 44,367. 8 96,597. 19' „ 1*61 23. 26i. 131,070. 17.1. 54,080. 9.
„ 1*63 75,000. — 34,108. 2/. 109,108. 2. 105,289. 10. „ 1*63 75,000. — 79,044. 31$. 154,044. 31-1. 186,195. 29.
„ 1*64 70,000. — 70,421. 14$. 140,421. 14i. 229,405. 16. „ 1*65 100,000. — 81,495. 10. 181,495. 10. 255,257. 14. „ 1*66 103,000. — 29,414. 7. 132,414. 7. 289,624. !?• „ 1*6* 20,000. — 36,676. 8. 56,676. 8. 284,353. 24>, S:a D:r K:p.mt 792,925. 19. 403,262.1224. 1,196,188. 94. 1,404,206. 8.
Utöfver statsbidragen, har Kassan, för pensionerin- gen, utgifvit af egna tillgångar D:r 208,017. 3Qi. 1,404,206. 8.
C» Åhman■ — 123 — Styrelsens för Fängelser och Arbetsinrättningar underd, Ullåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse om granskningen af räkenskaperna får anslagen till Fångvården.
Genom nådiga Remisser af den 7:e och 9:e i sisllidne Februari månad, har Eders Kongl. Maja nådigst anbefallt Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i Riket, att afgifva underdånig förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid förvaltningen, under åren 1840 och 1841, af de medel, som varit anslagna för fångars vård och underhåll.
Sedan, med anledning häraf, och då den embetsman, sorn under förenämnde två år förvaltat Kameral-Departementet hos Styrelsen, nu mera erhållit afsked samt undertecknad, t. f. Ordförande, i sin dåvarande egenskap af Kansliledamot och såsom ofta frånvarande på inspeklionsresor, under nämnde tid nästan icke deltagit i samma förvaltning, Styrelsen funnit sig nödsakad, att, för utredning af de utaf Revisorerne anmärkta förhållanden, begära åtskilliga upplysningar från Styrelsens ordinarie Ordförande, General-Direktören m. m.
Livijn, som nu åtnjuter tjenstledighet, har General-Direktören till Styrelsen aflemnat underdånigst bifogade Promemoria, innefattande förklaring öfver de fleste af Revisorernes anmärkningar; och anhåller Styrelsen att få, sdsom underdånig förklaring, för egen del, åberopa nämnde handling, hvarförutan Styrelsen anser sig böra till hvad densamma innehåller i underdånighet göra några tillägg.
Revisorerne hafva föreslagit, att, till vinnande af enhet och besparing vid uppbörden, de så kallade rasp- och spinnhus-medlen måtte upphöra att till Styrelsen direkte ingå och i stället inflyta i Stats-Kontoret, samt att
Styrelsen skulle erhålla ersättning härför med ett motsvarande belopp på stat.
Häremot finnér Styrelsen, för sin del, icke något vara att erinra; dock lärer det icke tillkomma Styrelsen att i underdånighet yttra sig öfver lämpligheten deraf, att denna ringa inkomst fortfarande, såsom särskild statsintrad, i Riks-Staten upptages.
Styrelsen får blott upplysningsvis meddela, ali berörde medel, efter medeltal för 5 år, utgjort 382 R:dr 17 sk. 11 r:st.
B:ko årligen.
Efter det, vid afgifvandet af den uppgift, som borde tjena till ledning för granskningen af fångvårdsmedlens förvaltning, Styrelsen bos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifvit, att den mängd af göromål, som åligga Styrelsen oell dess tjenstemän, hvarken lemnat tid eller arbetskraft öfriga, för aLt verkställa en fullständig utredning af de uti 1841 års räkenskaper, såsom tillgångar och fordringar, utbalanserade medel, hafva Revisorerne erinrat, att Styrelsens tjenstemannapersonal blifvit ökad och löner, ungefärligen motsvarande vederlikars i Kollegierna, för tjenstemännen beviljade, samt att derföre omförmälde utredning, i brist på arbetsbiträde, ej syntes hafva bordt underlåtas; hvarjemte Revisorerne yttrat, alt då de saknat en högst nödig utredning af ofvannämnde balanser, återstode för dem endast att anmäla, det en stor del af fordringarne, sedan flera år tillbaka, oförändradt balanserats i räkenskaperna, och att Revisorerne af meddelade handlingar ej kunnat inhemta, huruvida vederbörande, i allt hvad på dem berott, sökt bereda Staten liqvid och redovisning för en del uppgifna poster.
I afseende härå torde Styrelsen få i underdånighet åberopa hvad General-Direktören Livijus Promemoria derom innehåller; och derjemte ytterligare i underdånighet anföra: Sedan Styrelsen, vid 1842 års början, erhållit förökade åligganden, uppstod hos Styrelsen genast tvifvel om möjligheten, att med då befintlig tjenstemannapersonal medhinna de göromål, som från omkring 30 särskilda embetsmyndigheter blifvit på Styrelsen öfverflyttade.
Emedlertid, då Styrelsen ännu icke haft tillräckligt rådrum att bedomina vidden af sina nya pligter, och i följd deraf saknade erfarenhet om verkliga behofvet af ökad arbetspersonal, samt Styrelsen var i ovisshet, om ej förlägenheten möjligen kunde snarare vara en tillfällig följd af den inträffade förändringen, än något förhållande, som skulle fortfara, så hade Styrelsen icke någon säker grund eller anledning att då ännu göra underdånig hemställan om någon definitiv tillökning i Embetsverkets personal.
Styrelsen kunde derföre icke vidtaga andra åtgärder, för att komma i tillfälle att medhinna de anförtrodda göromålen, an att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet begära tillökning i arbetsbiträdet för särskilda tillfällen, då sådant visade sig vara oundgängligen nödvändigt; i anledning hvaraf Eders Kongl.
Maj:t jemväl, genom nådigt Bref den 14 Augusti 1843 och den 10 sistlidne April, nådigst beviljat dylik tillökning jemte utbetalande af särskilda arfvoden. — 125 — Numera är visserligen otillräckligheten af de hos Styrelsen anställde tjenstemän genom erfarenheten tillfyllest bekräftad, enär, oaktadt all använd möda, icke ens alla de löpande göromålen, ännu mindre äldre och nyare mål af vidlyftigare beskaffenhet, kunnat medhinnas samt betydliga arbetsbalanser sålunda hota att uppkomma.
Styrelsen har ock derföre varit betänkt att afgifva underdånigt förslag till den utvidgning af Embetsverket, som nuvarande förhållanden påkalla för arbetets behöriga fortgång, och ehuru Styrelsen varit mycket upptagen af en mängd ärenden, som icke medgifvit dröjsmål, är förslaget nu så nära utarbetadt, att Styrelsen inom kort kan i underdånighet underställa detsamma Eders Kongl. Majlis nådiga pröfning.
Innan Styrelsen lemnar detta ämne, begagnar Styrelsen tillfället, att i underdånighet fästa Eders Kongl. Majrts nådiga uppmärksamhet derpå, alt de utestående fordringar, hvilkas utredning, genom Eders Kongl. Majlis nådiga Bref lill Styrelsen af den 30 November 1841, blifvit i nåder anbefalld, ingå uti samma balanser, som här ofvan blifvit omförmälda, och hvilka till större delen blott härleda sig från felakti « ga bokföringsåtgärder; och torde hvad Styrelsen bär ofvan anfört derföre jemväl få gälla såsom ursäkt, hvarföre Eders Kongl.
Majits nyssnämnde nådiga befallning icke är vorden i underdånighet fullgjord.
I anledning af den utaf Revisorerne omförmälde förlust till belopp af 415 Ridr 6 sk. 6 rist.
Riksgälds som blifvit Södra Korrektionsinrättningen tillskyndad genom en af korrektionister verkställd förfalskning af så kallade Premielistor, har, enligt Styrelsens förordnande, ersättningstalan blifvit af Styrelsens Ombudsman utförd emot då varande Arbetschefen vid Korrektionsinrättningen, Kapiten-Mekanicus Modeer; men sedan två Domstolar ogillat Styrelsens påstående, har målet icke vidare blifvit full föl jd t.
Revisorerne hafva anmärkt, att ”så väl uti Styrelsens som de särskilda Korrektionsinrättningarnes räkenskaper saknas inventarie-conto, ”upptagande deri befintliga effekter jemte värdet derå.” Häremot får Styrelsen underdånigst erinra, att Förteckningar öfver persedlar finnas bilagda alla Korrektionsinrättningarnes räkenskaper; hvarjemte Styrelsen skolat underdånigst anmäla, att Styrelsens KammarKontor blifvit anbefaldt att uppgöra och årsredogörelsen bilägga Förteckningar öfver Styrelsens möbler och inventarier, samt alt Styrelsen icke skall underlåta att afhjelpa hvad i öfrigt kan finnas ofullständigt i ofvannämnde Förteckningar, när Styrelsen, för öfriga göromål, får tillfälle att sysselsätta sig med ordnande af fångvårdens räkenskapsverk i dess helhet. 126 — Beträffande Revisorernes anmärkning, att åtgärder icke vidtagits för indrifning af Södra Korrektionsinrättningens balanserade fordran i aflidne Kamreraren Söderströms sterbhus, och hvilken indrifning, på sätt General-Direktören Livijn uti dess Promemoria omförmält, beror på afgörande af anmärkningar emot Söderströms räkenskaper, får Styrelsen i underdånighet tillkännagifva, att detta anmärkningsmål är af särdeles vidlyftig beskaffenhet, hvadan detsammas företagande och pröfning måst eftersättas för andra ärenden, hvilka icke medgifvit uppskof.
I anledning af Revisorernes yttrande, att åtskilliga uppgifter för år 1841 icke kunnat meddelas, i saknad af Styrelsens underdåniga Berättelse om fångvården i Riket berörde år, får Styrelsen, jemte underdånigerinran, att den Berättelse, som till ledning vid Revisorernes arbete, bör afgifvas, för håda åren kommit dem tillhanda, i afseende på dröjsmålet med den underdåniga Årsberättelsens aflemnande, i underdånighet åberopa hvad Styrelsen härom anför i nämnde underdåniga Berättelse, sorn nu oförtöfvadt till Eders Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnas.
Uti det, under den 19 sistlidne April, särskilt i nåder remitterade Utdrag af Rikets Ständers Revisorers Berättelse är omförmäldt, att under ifrågavarande tvenne år blifvit af anslaget till fångars skjuts och underhåll, genom Kongl. Brefven den 10 Juli 1840 och den 28 Augusti 1841, anordnade, utom lönerna, gratifikationer för åren 1838 och 1839 till åtskilliga tjenstemän hos Styrelsen med tillsammans 1,000 R:dr, samt att t. f. Sekreteraren hos Styrelsen, utom innehafvande kanslistlön, under den 17 Oktober 1840, fått sig i nåder tillagdt ett arfvode af 333 R:dr 16 sk.
B:ko, hvilken ersättning synts
Revisorerne hafva bordt utgå af Sekreterarelönen.
Styrelsen anser sig i afseende härpå böra i underdånighet upplysa: att de omförmälda gratifikationerna, som med 500 R:dr B:ko hvartdera året utgått, varit beviljade dels såsom någon tillökning i arfvodena för dem af Styrelsens ordinarie tjenstemän, hvilkas göromål så ökat sig, att den för längre tid tillbaka bestämda, högst ringa aflöningen icke skäligen kunde anses motsvara arbetet och dels såsom uppmuntran till extra ordinarie tjenstemän, som med flit egnat sig åt Embetsverket och hvilkas biträde icke utan dylik vedergällning kunnat påräknas, då några utsigter till befordran inom Styrelsen, i anseénde till dess dåvarande fåtaliga tjenstemannapersonal, icke företedde sig; samt att den ersättning för Sekreterareijenstens bestridande år 1839, som borde tillkomma Kanslisten hos Styrelsen, icke skäligen kunde affordras ordinarie Sekretera - — 127 — ren, enär dennes tjenstledighet från sin befallning ho^'Styrelsen var föranledd deraf, att han erhållit nådigt förordnande alt under tiden förvalta ett Revisions-Sekreterareembete.
De i nåder remitterade handlingarne återställas i underdånighet, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aller nådig ste Konung!
Eders Kongl, Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, P. J.
NETZEL. Nu,s Aug.
Stockholm den 21 Maj 1844. L. S. E. A. F. Lindencrona.
_ 128 — Ordförandens för Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar Promemoria, i anledning af 1843 års Revisorers anmärkningar vid Styrelsens räkenskaper.
Genom nådig Remiss under den 7 sistlidne Februari, har Styrelsen öfver Fängelserna och Arbetsinrättningarna i Riket erhållit, för underdånig förklarings afgifvande, del af de anmärkningar, Rikets Ständers sednast församlade Revisorer trott sig befogade att framställa emot Styrelsens förvaltning af de allmänna medel, som, under loppet af åren 1840 och 1841, varit anslagna till bestridande af åtskilliga utgifter i och för fångvården.
I denna förvaltning har, jemte mig, Herr Kammar-Rätts-Rådet och Riddaren G. G. Uggla deltagit; men sedan han numera erhållit nådigt afsked från sin befattning såsom Kameral-Ledamot inom Styrelsen, och då varande Kamreraren Carl Raab med döden afgått, skulle lätt kunna hända, att Styrelsen, endast med ledning af hvad Protokollerna härom innehålla, kunde sakna någon upplysning af beskaffenhet att lägga en eller annan bland Revisorernes anmärkningar både i full och i sann dager; och af detta skäl är det, som jag, genom sjuklighet hindrad att för det närvarande deltaga uti Styrelsens öfverläggningar, ansett mig böra aflemna denna Promemoria, till den kraft och verkan Styrelsen må finna densamma förtjena.
Af den anledning att uti Styrelsens räkenskaper för år 1841 finnas upptagna från äldre år åtskilliga balanser, hvilkas utredande skall hafva blifvit förhindradt af den mängd göromål, som åligga Styrelsen och dess embetsman samt hvarken lemnat tid, ej heller arbetskraft öfrig för en fullständig utrednings verkställande, hafva Revisorerne, ehuru de ansett sig icke tillkomma att bedömma detta förhållande, likväl anmärkt, att Styrelsens embetsmanna-personal blifvit ökad och löner, ungefärligen lika med deras vederlikars i Kollegierna, beviljade; hvadan en sådan utredning, i brist på arbetsbiträde, ej synes hafva bordt underlåtas, helst ett fördröjande sätter Styrelsen ur tillfälle att begagna sig af de utestående medlen, till ett belopp af 14,740 R:dr 42 sk. 2 r:st., hvilket för ett Verk, som i alla fall så drygt betungar Staten, äro äro af högsta behof påkallade, helst fordringarne, ju längre de utestå, blifva an mera osäkra och svåra att indrifva.
Utan att här ingå i någon undersökning, huruvida rättvisa och billighet påkallat en undersökning om det uppgifna skälet lill dröjsmålet ägde grund eller icke, torde uppmärksamhet likväl kunnat fästas derå: att Fångvårdsstyrelsen, vid dess första början, blifvit betraktad såsom ett — alt man så må säga — bihangsverk, hvars embets- och tjenstemän, i anseende till knappheten af dem tilldelade arfvoden, måste, för en högst nödtorftig bergning, tillika biträda vid andra Embetsverk och sålunda dela sin lid emellan flera; att den tillökning, som l\evisorerne uppehålla sig vid, ägde rum år 1841 samt föreslogs och beviljades med afseende på Styrelsens åligganden vid denna tid och området af dess dåvarande verkningskrets; men att de förra, sedan den tiden, högst betydligen ökats, om ej fördubblats, genom öfvertagandet af liela förvaltningen af de för fångars vård och underhåll anslagna medel, af bestyret med fängelsebyggnaderna inom Länen, af redovisningen för de medel, som äro anslagna för uppförandet af nya Länsfängelser å flera ställen, af upprättandet och organisationen af Krono-ArbelskarlsKompanierna saint anskaffning af proviant och nödig beklädnad m. m. för dessa, af verkställighets-åtgärder för den af Kongl. Maj:t i nåder anbefallda ulspisnings-staten för fångar o. s. v., hvilket allt, af beskaffenhet att ej kunna uppskjutas, måste i första rummet handläggas; till bestyrkande hvaraf, det torde blifva nödigt att bilägga utur Diarier och Expeditions listor uppgjorda Förteckningar öfver inkomna mål och afgångna expeditioner; att vidare, under loppet af år 1842, eller just vid den lid, då det föregående årets räkenskaper skulle uppgöras, ej mindre Kamera Heda moten, som äger egentliga befattningen med räkenskapsverket, lemnat tjernsten, än oek Kamreraren, som fått sig uppdraget att utreda balansen och jemväl borde afsluta räkenskaperna, med döden afgått, samt begge blifvit efterträdde af personer utom Verket, samt följaktligen, till en början, saknande kännedom om förhåll and ema inom Styrelsen; och alt slutligen en del af de balanserade medlen innestå uti konkurser, och afbetalningar årligen göras å en annan större post, om hvars efterskänkande af nåd underdånig ansökning blifvit lill Kongl. Maj:t ingifven.
Åt dessa förhållanden torde likväl någon uppmärksamhet böra skänkas, så vidt de röra frågan, om vederbörande gjort ”hvad på dem ankomma kunnat”, för beredande af liqvid för ofvanberörde balanserade medel, och önskligt bade äfven varit, om en större uppmärksamhet blifvit fästad vid det uppgifna hindret, då möjligtvis nödvändig - — 130 helen blifvit insedd, att förse
Styrelsen med en för ärendernas jemna gång behöflig och tillräcklig embets- och tjenste manna-personal med verkliga löner, pensionsrätt m. m., i likhet med deras vederlikar vid Genera 1-Tull-Styreisen, hvilket Embetsverk tjenade vid Styreisens organisation till förebild, helst göromålen vid det sednare äro lika äfventyrliga samt lika angripande kropps- och själskrafterna, som möjligtvis vid det förra.
Liqviden för de försfcottssummor, som blifvit af Styrelsen utlemnade till Korrektionsimätlningarne i Norrköping och Götheborg, är under uppgörelse, och hafva de på det sätt uppkommit, att Styrelsen upphandlat i Stockholm elfekter för nämnde Inrättningars behof, utan att beloppen kunnat i deras räkenskaper upplagas förr, än räkningarne blifvit dit öfversända och liqviderade.
Skulle genom en dylik åtgärd, såsom Revisorerne befara, falska föreställningar om Styrelsens tillgångar uppkomma, så loide sådana lätt förfalla, då man tager erforderlig kännedom om rätta förhållandet.
Revisorerne hafva fäslat uppmärksamhet vid nödvändigheten af bestämda numrerade ulspisningsslaters utarbetande för friska fångar, rättade efter mer eller mindre svårt arbete, för sjuke och i cell förvarade fångar m. m.
Och i anledning af denna framställning torde nu böra upplysas: att, sedan Styrelsen, först uti dess underdåniga skrifvelse den 27 Maj 1841, angående inrättandet af en Krono-Arbets-Corps, samt vid frågan om der anställda personers förplägning, framställt nyttan af bestämda ulspisningsstaler för fängslade personer, och, i sammanhang dermed, framlagt sammandrag af provianteringsslaterna och utspisningslistorna vid ej mindre åtskilliga militära Corpser här i landet, än ock vid härvarande, äfvensom flera utländska fängelser, samt sedermera uti underdånig skrifvelse den 11 December samma år, om alla för fångvården utgående utgifters upptagande uti en Hufvudbok, räkenskapernas beskaffenhet m. nr., sökt återföra uppmärksamheten till samma ämne; så har Styrelsen fatt emottaga Kongl.
Majrts nådiga befallning under den 14 Maj 1842, att till verkställighet befordra särskilda, vid den nådiga skrifvelsen vidfogade, numrerade utspisningsslater.
Härvid inträffade likväl, att Styrelsen fick från Kommendanterne å Fästningarne, Kongl.
Majus Befallningshafvande i Länen samt andra, som hade närmaste befattning med verkställigheten, emottaga anmälanden om de svårigheter, som dervid mötte, med hänseende lill dels lokala förhållanden, dels knappheten och otillräckligheten af den bestådda kosten, dels ock omöjligheten att å alla orter i Riket och vid ömsom stigande, 131 — ömsom fallande varuvärden, kunna upphandla matvaror för det i staterna, ända till tiotusendelar af runstycken, uträknade och fiverade pris.
Styrelsen såg sig då försatt i nödvändighet att i underdånighet anmäla detta förhållande hos Kongl. Maj:t, med hemställan tillika, att det förra utspisningssättet måtte få fortfara, intill dess undersökningar kunde hinna föregå för ärendets behandlande; hvartill Kongl. Maj:t täcktes, den 29 December 1842, lemna nådigt bifall.
Sedermera hafva upplysningar blifvit från vederbörande infordrade, utan alt Styrelsen ännu, i anseende till dagligen förefallande och angelägna göromål, fått rådrum att till granskning företaga de högst vidlyftiga handlingarne, ännu mindre att utarbeta ett förslag till nj^a utspisningsstaler, hvarvid jemväl bör i betraktande komma: huru stort qvantum af föda möjligtvis tarfvas för en persons nödtorftiga underhåll under olika förhållanden; om de matvaror, som i hvarje landsort hufvudsakligen ingå i menighetens vanliga föda; om födoämnenas nutritiva förhållanden sins emellan o. s. v. Sedan Rikets Ständers Revisorer utur Styrelsens Protokoll inhemta t, att den, under loppet afår 1841, afslagit ett af Fabrikören August Bergman gjordt anbud att låta vid Norra Koriektionsinrättningen spinna 30,000 W 1 1 strängs bomullsgarn, hvilket anbuds antagande Föreståndaren vid Inrättningen tillstyrkt, af det skäl att behöfligt tillfälle lill arbete skulle derigenom beredas, hafva Revisorerne, då sysselsättning utgör villkoret for en dylik Inrättnings bestånd, och den ej alltid finnes att tillgå för fångarne vid Norra Korreklionsinrältningen, samt då afseende bordt mera fästas på vinsten för Inrättningen att erhålla en beställning, som på två års