Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län vid öppningen af hafvet, skall de senare åren hafva täfla t med många smärre Städer uti sjöfart och rörelse; att derstädes finnas för närvarande 20 däckade fartyg, bestående af Skonerter och Slupar, hvilka till större delen egas af Åboerne på stället; att en tjensteman för Tullbevakningen der blifvit anställd; att ett Engelskt Handels-Compagnie ▼.alt detta ställe till hufvudplats för afhemtningen af lefvande Hummer, och att Engelska Paquetfartyg för transporten deraf hvarje vecka under fisktiden dit anlända; äfvensom slutligen att Lysekihl redan eger Engelsk, Dansk och H annoversk vice Consul, samt ombud för Lloyds AssecuranceCompaguie i London.
Då härtill kommer, att stället skall vara beläget på eli afstånd af 6 mil från närmaste Staden Uddevalla och 10 mil från Strömstad, att dervid skall finnas en stor och rymlig hamn för 5o å 100 fartyg med lätt insegling från hafvet, och att en god landsväg derifrån blifvit anlagd; så har Anders Danielsson ansett vigtiga fördelar tala derföre, att en Stad vid Lysekihl måtte anläggas.
Såsom ytterligare stöd för denna motion ar af honom äfven anförut, att Lysekihl ligger i sjelfva medelpunkten af den så kallade Sältet i-rörelsen, omgifvet af en mängd fisklägen, hvadan en Stads anläggning derstädes ej allenast skulle bereda en stor fördel för afsättningen af landets prodtieter från kringliggande' orter, ulan äfven erbjuda ett fördelaktigt tillfälle för Fiskelägenas invånare, att på nära håll få afhemta sina förnödenheter.
Efter behörigt öfvervägande af hvad sålunda blifvit framställdt, får Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet väl erkänner den allmänna grundsatts, att de tillfällen, hvilka med säkerhet kunna bidraga till ökad rörelse i den inhemska productionens afsättning och till en lättad cömmunication med varubyten, böra gynnas och begagnas, såsom verksamma medel att befordra trefnad, välstånd och förkofran; men att Utskottet derjemte anser Allm, Besv.- och Oec.-TJtsk.
Bet, N:o 3. 3 sig böra betvifla, huruvida ett sådant ändamål kan förväntas genom anläggning af en Stad i Lysekihl, enär en gammal erfarenhet nogsamt visat, att många af våra smärre Städer förgäfves arbetat att lyfta sig ur den vanmagt, hvari de sig befinna, och hvilket till en betydlig del torde böra tillskrifva* de betungande skyldigheter, som med stads-privilegier och borgerlig rörelse äro förenade.
I Utskottets tanka skulle de fördelar, sorn Motionairen åsyftar, och hvilka ostridigt förtjena uppmärksamhet, snarare vinnas, om vid Lysekihl en fri, af Stad oberoende Handelsköping anlades; men då en tillförlitlig pröfning af denna fråga förutsätter kännedom af sådane speciela och locala omständigheter, sorn hvarken af Utskottet eller Rikets Höglofl.
Ständer torde kunna väntas, tror Utskottet sig icke böra sträcka sin åtgärd längre, än att vördsamt tillstyrka, det Rikets Höglofl.
Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder föranstalta om vederbörlig undersökning i afseende på hvad som, rörande detta ämne, nu förekom* mit,, samt att Kongl. Maj:t, i händelse anläggandet af en sådan Handelsköping i Lysekihl skulle befinnas nyttigt, dertill behagade lemna Nådigt tillstånd.
Dock varder detta Rikets Höglofl.
Ständers egen pröfning härmed vördsamt underställdt..
Stockholm den io Mars 1834- N:o 3.
Antom till Exp.-Utsk. den ii Mars kl. i e. m; Betänkande_, i anledning af gjorde motioner om Lands-Fiscalstjensternes upphörande.
Genom Remisser af den io, 12 och 17' dennes, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets handläggning öfverlemnat: i:o ett memorial af Riksdags-Fullmägtigen från Jönköpings Läll Anders Pålssony deri lian yrkar, att Lands-Fiscalsbefattningarne, såsom onödige för Staten och för Allmogen skadliga och betungande, mätte afskaffas.
Då dessaTjenstemän icke hafva någon lön, utan skola lefva af den andel i böter, som deni i egenskap af åklagare tillfaller, men hvilken, efter hvad Saköreslängderne upplysa, alltid skall befinnas ringa och •betydlig, så uppkommer, i Anders Pålssons tanka, häraf den menliga följd,, 4 Allm. Best).- och Occ.-Utsk.
N:o %, att det för Lands-Fiscalernes nödiga bergning är förmonligare, om ett åtal nedlägges än fullföljes, samt att följaktligen ett skonsamt öfverseende bättre föder Lands-Fiscalen än utförandet af ett besvärligt actorat; och alldenstund ändamålet med dessa tjenster sålunda förfelas, men deras utöfning menligt verkar på folkets moraliska caractere, liar Anders Pålsson ansett sig böra hemställa, att förekommande åtal i afseende på tillsynen öfver Författningarnes efterlefnad må utföras af Kronofogdar, Expeditionsfogdar och Länsmän, som härutinnan böra förmodas uppfylla sin pligt med mera noggrannhet, enär de, såsom försedde med löneinkomster, icke äro i något egentligt och tvingande behof att lemna verkliga förbrytelser opåtalde. 2:0 Memorial af Petter Persson från Calmar Län, sorn föreslagit: att Justitiae-Cancelleren skulle ega att uppdraga åt Kronofogdarne alla så beskaffade åtal, hvilka han nu öfverlemna!' åt Lands-Fiscalerne; att Kronofogdarne borde i detta afseende ställas under Justitias-Cancellerens inseende och lydnad; att de skulle på vissa bestämda tider, såsom Lands-Fiscalerna nu iakttaga, till honom insända arbetsförteckningar, upptagande båda äldre balancer och under tiden inträffade åtal, med anmärkning tillika om hvad som blifvit tillgjordt vid hvarje mål; samt slutligen att sådane förteckningar äfven borde af Länsmännen afgifvas till Kronofogdarne, för att åtfölja deras, då de till Justitiae-Cancelleren ingå. 3:o Memorial af Riksdags-Fulimägtigen N. Insulin från Stockholms Län, hvilken, i likhet med dess vid de tvänne sistförflutne Riksdagar redan gjorde framställning, yrkat, att Lands-Fiscals-tjensterne måtte afskaffas.
Då Utskottet nu går alt utlåta sig öfver denna fråga, får Utskottet först upplysa, att densamma vid flere föregående Riksdagar varit väckt, samt att Rikets Höglofl.
Ständer, vid den senast förflutne, uti underdånig skrifvelse (Bihang. 10 Sami.
N:o 106) hos Kgl. Majit anmälde deras önskan , det Lands-Fiscalstjensterne måtte vid innehafvarnes afgång indragas, såsom hvarken ändaraålsenlige ej eller oumbärlige i och för actoraters utförande på Kronans vägnar, enär dertill tjenlige personer kunde utfinnas antingen bland Kronobetjeningen å hvarje ort eller andra inom Länet befintlige Tjenstemän, dem Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äro i tillfälle att för sådant ändamål förordna eller föreslå; och alldenstund, sedan denna tid, något icke förekommit, sorn föranledt en förändrad åsigt i detta ämne, utan fast hellre den meningen synes hafva gjort sig gällande, att ändamålet med ifrågavarande tjenster i betydlig nion förfelas, så anser Utskottet sig lidno Ålim. Besv.- fick Oec.-Vtsk.
Bst, Nio 5.
5 Lora vördsamt tillstyrka, det Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl» Maj:t förnya deras förut gjorda underdåniga anhållan om LandsFiscals-tjensternes upphörande, samt derom, att utförandet af åtal på Kronans vägnar måtte öfverlemnas åt Kronobetieningen; hvarvid Utskottet likväl icke trott sig kunna instämma i Peter Perssons nu framställda förslag, att
Kronofogdarne i sådant afseende skulle ställas under Justitiae-Cancellerens inseende och lydnad.
Hvilket doek Rikets Höglofl.
Ständers egen upplysta pröfning härmed underställes» Stockholm den io Mars 1834- STOCKHOLM* 1834:? f«o& J. A». Walldon.- Allm. Eesv.- och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.o 4- i N:o 4.
Ankom i afskrift till Exp.-Utsk. elen iS Mars kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om upphörande af det så kallade Hemförare-Båt-Gillet i Götheborg.
Uti ett från "Vallofl. Borgare-Ståndet lill detta Utskott öfverlemnadt Memorial, har Herr Waern andragit, hurusom Götheborgs så kallade Hemförare-Båt-Gille skall trycka trafiken med höga fraktafgifter, liggedagar och diverse extra taxalioner, så att åtskillige handlande vid exporter, till exempel af trädvaror, funnit sin fördel att, såsom en slags tull till Gillet, betala hälften af den enligt taxa belöpande frakten, endast för friheten att, i stället för Gillets båtar, få begagna andra, legda eller egne farkoster, hvilka, om man sig ej sålunda förenade, vore, i kraft af Gillets uteslutande rätt, confiscable; hvaraf det, efter molionairens tanka, ville synas naturligt, att upphörandet af nämnde monöpolium måste för alla dem, som till Götheborg försända effecter, hvilkas värde af den betungande afgiften nedsättes, utgöra ett stående önskningsmål, om hvars behandling af delta Utskott motionairen anhållit.
Vid handläggningen af delta ärende har Utskottet inhemtat: att Hemförare-Båt-Gillet grundar sig på serskilda Resolutioner och Reglementen af den 9 Augusti 1620, den 27 April i63c) och den 5 Januarii 164», sedermera tiel efter annan bekräftade medelst Kongl.
Resolutitmerne den 10 September 1674, den 20 December 1748, den ^December 1753, den 21 Junii 1784 och Kongl. Brefvet den 8 Junii 18r4 J hvarigenom Gillets rättigheter och skyldigheter blifvit sålunda bestämda, att icke någon, utom bemälde Gille, eger föra jern och köpmansgods samt allehanda varor, af hvad namn de vara må, till och ifrån skeppen i Götheborgs hamn, vid båtens och fraktens förlust; hvilket äfven sträcker sig derhän, att ej eller någon godsegare är tillåtet vid sådane tillfällen betjena sig af egne båtar, med mindre Hemförare-Båt-Gillet, efter anfordran på dess biträde, ansett sig icke kunna detsamma i behörig tid lemna och bevis derom äfven meddelat; skolande likväl Gillet alltid underhålla så stort antal hemförarebåtar,^som en tilltagande handel och sjöfart kunna fordra till ut- och inlastande af de fartyg, hvilka från Götheborgs redd Gillets biträde tarfva; äfvensom Gillets rättighet icke får utsträckas till deltagande uti någon varutransport i Götha Elf, än mindre, att derifrån utestänga de till detta behof Bih. till R.
Prot. l834• 8 Sami. 1 Utdra Häftet.
2 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Utlåtande IV.o /}• serskildt inrättade, så kallade strömbåtar, eller att hindra skånska jakter och andra smärre fartyg med sine laster gå förbi Götheborg till Trollhätte Slussverk, Lilla Edet samt Åkers sluss, allt vid förlust af berörde rättigheter; och kommer den taxa, sorn Magistraten i afseende på en sådan Bålföring har att i nion af tid och omständigheter i behörig ordning upprätta och utfärda, att till efterrättelse lända; att Utskottet vid iSaö års Riksdag, uti afgifvet och af samtlige Riks-Stånden gilladt Betänkande, (8:de Samlingen, N:o 104,) i anledning af då vackt motion, angående Hemförare-Båt-Gillets upphörande, ansett sig icke kunna densamma biträda utur följande skäl: att det för handelsrörelsens ostörda gäng vöre nödvändigt, att de handlande, när behofvet så påkallade, egde lägenhet att med säkerhet S3mt utan hinder och uppehåll, få varor förde lill och ifrån fartygen; att hemförare-båtarne voro vida större och af en starkare oeb solidare sammansättning, än de lastningsbåtar, som å andra orter i Riket funnos, och derföre kostade betydliga summor i nybyggnad och reparationer; att, utan ett tillräckligt antal sådana båtar, transporten icke nog skyndsamt och säkert kunde besörjas pä Götheborgs riviére, såsom vidsträckt och ofta besvärad af stormar och starka strömdrag, då mindre och svagare farkoster icke kunde begagnas; att upphäfvandet af denna inrättning kunde, isynnerhet under en lifligare handel, förorsaka en förlägenhet, medförande stora olägenheter; hvarförutan afseende borde fästas derå, att ifrågavarande hem förare-båtar, enligt Kongl. Resolutionen dea 12 December 175 2, borde anses lika med fast egendom, i så måtto, att de, efter gammalt vedertaget bruk, såsom hus och gård i Staden, enligt lag finge uppbjudas, i börd lösas, pantförskrifvas och inteckna®; samt att Magistraten i Götheborg under den 19
December i8a3 fastställt en, till följd af Handels-Societetens öfverenskommelse med Båt-Gillet, upprättad ny och ännu gällande taxa, hvarefter Gillet ifrån 1824 års början och lills vidare kommer att dess båtfrakter uppbära Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit; och alldenstund någre skäl icke blifvit af motronairen utvecklade, eller i öfrigt sig företett, sorn vederlägga den åsigt om fördelen af Hemförare-Båt-Gillets tillvaro, samt vådan af dess upphörande, hvilken, på sätt här ofvan är nämnd t, tillförene hos Rikets Ständer gjort sig gällande och nu af Utskottet delas; fördenskull och som Utskottet, ehuru hyllande den grundsatts, att monopolier böra, sä vidt i laga ordning ske kan, undanrödjas och upphöra, dock funnit det icke vara med billighet och rättvisa öfverensstäm - Allm. Besv.- och Oecon-TJtsk.
Betänkande N'.o 5. 3 mande, att egarne till ifrågavarande båtar, af hvilka hvardera, enligt erhållen upplysning, koslat flere Tusende Riksdaler, skulle, utan alt höras och utan ersättning, fråntagas rättigheter, sorn de, sedan århundraden tillhaka, i följd af erhållne privilegier, åtnjutit; alltså och då härtill kommer, att taxan, hvarigenom afgiften för hemförare-bätarnes begagnande är bestämd, synes, såsom grundad på ömsesidig öfverenskommelse emellan fraktgifvaren och frakttagaren, kunna när som helst jemkas och ändras, i händelse billigheten sådant fordrar, hvilket Utskottet dock icke är i tillfälle bedöma; samt jemväl i betraktande tages, hvad Utskottet har sig bekant, att fråga blifvit väckt om ny hamnläggning vid Götheborg och förslag dertill äfven uppgjordt, så att, öm detta företag kommer lill verkställighet, största delen af de till Götheborg ankommande fartyg skulle, såsom lör närvarande med de mindre djupgående eger rum, kunna ankra samt uroch inlastas vid Götheborgs kaij, hvarigenom Hemförare-Båt-Gillets biträde blefve nästan helt och hållet umbärligt och Gillet i en framtid troligen skulle komma att af sig sjelft upphöra; anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å hvad Herr Waern i ofvanberörde måtto föreslagit.
Dock varder detta lill Rikets Höglofl.
Stockholm den 18 Mars 1 S3/f. N:o 5.
Antom till Exp.-Utsk. den 18 Mars kl. 5 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, angående rerjvirerande ock forslande af stämpladt papper jrån hufvudstaden till landsorterne.
Hedervärda Bonde-Ståndet har till Utskottet öfverlemnat ett af Olof Olofson från Östergöthland afgifvet memorial, deruti han, lill vinnande äf någon lindring i Krono-Betjeningens mångå och trägna tjenstebefaltningar, föreslagit, att stämpladt papper måtte på en gång, eller högst tvänne gånger om året, af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande reqvireras och från hufvudstaden transporteras, så att icke, såsom hittills skall skett, desse transporter med ett eller tvänne par hästar i hvarje eller hvarannan månad yerkställdes, hvarigenom icke allenast olägenhet tillskyndades Kronobete - 4 Allm. Eesv.- och Occon.-Utsk. Utlåtande N.o 6. ningen, som måste ombesörja kronoskjutsen och viel ombytesställéna alitia vara närvarande, utan ock många dagsverken förspilldes för de kronobrefbäringsskyldige, hvilka, för skjutsens inställande, nödgades vandra med bref kronobetjeningen emellan.
Utskottet bar tagit motionen i öfvervägande; och alldenstund härvid förekommer, att Kongl, Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium, som kommit i erfarenhet, hurusom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i flera Län till Kongl.
Collegium insände reqvisitioner å behöfligt stämpladt papper, flere serskilde gånger om året, och oftast sådane årstider, på hvilka endast kronoskjuts kunde begagnas för afsändningen, ehuru sådant kunde ske med minsta kostnad sjöledes till de vid sjökusten belägne Län, genom Circulaire till Kongl. Maj:ts samtlige Befallningshafvande den 2 November 1820, till förekommande af onödiga utgifter för Kongl. Maj:t och Kronan, samt beredande af lindring för den skjutsskyldige allmogen, funnit skäligt förordna, att, sedan Lands-Contoren vid årets början upprättat förslag öfver årsbeliofvet af stämpladt papper för hvarje Län, reqvisitionen deraf, framdeles, så vidt möjligt vore, borde ske på en gång, och till Kongl. Collegium, inom Mars månads slut, årligen insändas; fördenskull och som, genom hvad i nämnde Circulaire sålunda blifvit föreskrifvet, det ändamål, sorn med motionen åsyftats, redan är uppfyldt, bar Utskottet ansett något ytterligare stadgande härutinnan icke af behofvet påkallas.
Ständers vidare pröfning vördsamligen öfverlemnas.
Stockholm den 18 Mars x834- N:o 6.
Antom i afskrift lill Exp.-Ulsk* den 18 Mars kl. 5 e. va.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Uppbördsman j att vid Kronouppbörden emottaga söndriga Bancooch Riksgälds-sedlar.
Uti ett lill Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Utskottet remitteradt memorial, har Botvid Jonsson från östergöthland anfört: att ehuru billigheten fordrade, det nötta och söndriga sedlar borde af Uppbördsmännen emottagas vid Krono-utskyldernes godtgörande i landsorterna, der allmänheten, för afståndet, icke mägtade sjelf besöka Banken.
Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Utlåtande N.o 7. 5 eller Riksgälds-Contoret, Uppbördsmännen likväl, i motionairens bemoll, dels genom offentliga kungörelser, dels med föraktligt nekande, vägrade emottagandet af söndriga sedlar då skatterne skulle betalas; att stora olägenheter lor landtmännen derigenom uppkommo, enär de, vid föryttrandet af sine varor, mäste åtnöjas med sådana penningar, som kunde erhållas och anses rigtige, fastän söndrige; samt att, då de nyaste sedlarne måste utväljas lill skatternes godtgörande, följden blefve den, att de mest söndrige kommo än mera att i orten nötas, man och man emellan; till aflije-lpande af hvilka svårigheter motionairen hemställt, att Rikets Höglofl.
Ständer måtte hos Kongl. Majit göra underdånig ansökning derom, att Uppbördsmärmen må varda ålagdt, vid ansvar, såsom för tjenstelel, att vid Krono-uppbörden emottaga söndriga sedlar, då de äro så beskaffade, att de i Banken och Riksgälds-Contoret äro anlaglige.
Vid handläggningen häraf har Utskottet inhemtat, att Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers vid 1818 års Riksdag i underdånighet gjorde anhållan, om vidtagande af någon tjenlig utväg till befrämjande af förslit11a smärre Bancosedlars invexling och nyas kringspridande i landsorterne, genom Circulaire den stardra Maji 1819, i Nåder anbefallt Landshöfdingariie noga tillse, det Uppbördsmännen ej må, för egen beqvämlighet skull, göra svårigheter vid emotlagandet af de skattskyldiges betalningar i iner * eller mindre slitna småsedlar, utan tvärtom dem villigt härutinnan tillhandagå, samt derjemte förordnat, att smärre Bancosedlar skulle från Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contor, vid de till orten skeende remisser, uLspridas; och seni det af motionairen åsyftade ändamål, eller skyldighet för Uppbördsman att förslitne, men antaglige sedlar emottaga, genom nyssnämnde Nådiga Circulaire således redan är vunnet; anser Utskottet, att Botvid Jonssons ifrågavarande motion bör förfalla.
Stockholm den 10 Mars 1834- N:o 7.
Ankom i afskrift till Exp.-Utsk. den 19 Mars kl. 12.
Utlåtande, i anledning af vä eli t fråga om utfärdande af förbud emot accord till Landshöfdinge-Embeten.
Herr Petri Tli., har, uti ett lill Vallo fl. Borgare-Ståndet ingifvet och 6 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.o 7. till Utskottet remitteradt memorial, anfört: att, då occord om Landshofdinge-beställningar i allmänhet vore hinderlige för dessa vigtiga platsers besättande med kunnige, erfarne och sjelfständige män, som, för att motsvara nationens behof och tidens fordringar, måste ega en högre bildning, utmärkta förtjenster och en af yttre omständigheter »beroende kraft, ansåg motionairen sig böra föreslå, att R.
St. till Kongl. Majit frambära den underdåniga anhållan, alt det af Kongl. Maj:t utfärdade förbud emot tjenstköp, eller accord inom de lägre graderne af LandtStaten, måtte utsträckas till Cheferne för desamma.
Det af motionairen omförmälda förbud emot tjensteköp innefattas hufvudsakligen i Kongl. Maj:ts härom till Dess Befallningshafvande den 32 December 1831 utfärdade Nådiga Circulaire-Bref, hvaruti, med åberopande och upplifvande af äldre författningar i ämnet, visse, tjensteköp motverkande föreskrifter, till iakttagande vid ansökning och förslags upprättande till Landt-stats-sjenster, blifvit meddelade; och som med de i samma Nådiga Circulairebref uttryckta åsigter, i afseende på olägenheterne och de skadliga följderne af tjensteköp i allmänhet, den förmodan ej står att förena, det accord nu mera ega rum till Embeten, hvilkas innehafvare fått sig i Nåder uppdraget alt vaka öfver författningens efterlefnad; och då härtill kommer, att de speciela stadganden, som till iakttagande vid landt-stats-tjensternes tillsättande finnas påbjudne, icke - äro tillämpliga vid besättande af Landshöfdinge-Embeten, å hvilka, såsom förtroendeposter, fullmagter utan ansökning eller förslag af Kongl.
Majrt i Nåder utfärdas; så anser Utskottet sig ej böra tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om den utsträckning afstadgandena i Kongl. Majlis Nådiga Circulairebref den 32 December 1831, som af motionairen blifvit föreslagen.
Hvilket dock vördsamt underslälles Rikets Höglofl.
Stockholm den 18 Mars i834» Allm.
Besv - och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.o 8» 7 N:o 8.
Andora till Exp.-UtsL.
Jen 18 Mars IF. 12, Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för Askersunds Staa\ att årligen hålla en marknad, till enskild för' e/e/’ för nämnde Stads Borgerskap.
Borgare-Ståndet har till Utskottet remitterat ett af Herr Wedberg, And, ingifvet memorial, hvaruti blifvit föreslaget, att Askersunds
Stad malte erhålla tillstånd att i början af
December månad årligen få anställa en marknad, å hvilken, till beredande af förbättrad afsättning för Borgerskapet i Staden, endast dess handtverkare skulle ega sine tillverkningar till salu föra; dock med rättighet för sådana handtverkare, från andra Städer, som i Askersund saknas, alt å den ifrågaställde marknaden deras varor försälja.
Efter öfvervägande häraf, får Utskottet vördsamt anföra, att, genom Kongl. Majrls Nådiga Bref den ji Junii 1788, endast frimarknader blifvit tillåtne; och, så väl i anledning häraf, som med afseende på olämpligheten af monopolier, hvilkas afskaffande ingått bland principerne för senare tiders författningar om cn utvidgad närings- och handelsfrihet; anser Utskottet sig böra afstyrka Rikets Hoglofl.
Ständers bifall till motionairens framställning om en ytterligare marknad r Askersund, till enskild fördel för nämnde Stads handtverkare och Borgerskap.
Hvilket dock lill Rikets Höglofl.
Ständers närmare pröfning vördsamtÖfverlemnas.
Stockholm dea 18 Mars i834» STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i834- Alhin Besv.- och Oec.-Htjk.
Bit N:o 9. l N:o g. Ankom till Exp. Utsk. den 27 Mars kl. 8 e. m.
Betänkande„ i anledning af väckt fråga om uppförande af en bro öfver Dal-elfven i trakten af Gysinge Bruk.
Under ilen 20 sistl.
Februarii liar Vällofl.
Borgare-Ståndet lill detta Utskotts Utlåtande remitterat ett af Herr Th.
Petre till Ståndet ingifvet memorial, hvaruti lian föreslår, att, till beredande af lättnad i den, genom Dal-elfven i högsta måtto försvårade communicationen emellan Westmanland och den så kallade Fjerd hundratrakten samt norra orterne, en bro öfver nämnde eif mätte anläggas i närheten af Gysinge Bruk, samt för sådant ändamål underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t göras, att Dess Befallningshafvande i Westmanlands och Gefleborgs
Län mätte anbefallas, att, sedan behörigt kostnadsförslag öfver en dylik brobyggnad blifvit af vederbörande upprättad t, infordra yttranden från alla i trakten af nämnde Bruk belägna församlingar, huruvida de, med afseende å den förmon ifrågavarande broanläggning skulle dem tillskynda, gemensamt vilja åtaga sig den dertill erforderliga kostnad, som förmodas uppgå lill 20 å 3o,ooo R:dr B:co.
Utskottet anser det kunna blifva af nytta, om i trakten af Gysinge Bruk, hvarest flere större vägar löpa tillsammans, men farten öfver Dalelfven, sorn verkställes å färja, genom strömmens våldsamhet och andra orsaker, ofta är försvårad samt med fara förenad, en brobyggnad, medelst enskilda sammanskott, kunde tillvägabringas, och får på sådan grund, med understödjande af Motionairens framställning, tillstyjka Rikets Höglofl.
Maj:t i underdånighet hemställa, att, sedan tillförlitligt förslag öfver kostnaden för nämnde broanläggning blifvit uppgjordt, Kongl.