Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majits särskilda förordnande till komitéen öfverlemnas, samt af Direktionen för Veterinärinrättningen i Stockholm, komitéen, som Stats-Utekottets Utlåtande N:o 74. 38 som funno dot obestridligt, att Bergelin i väsendtlig mån medverkat till Svenska jordbrukets utveckling och förkofran, hemställde att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer föreslå å.t
Bergelins enka någon pension.
Med afseende å den gagnande verksamhet till Svenska landthrukets förkofran Bergelin dels genom utgifna skrifter och dels såsom ledamot al Landtbruksakademien utölvat, har Kongl.
Maj:t nu ock äskat, att Rikets Ständer måtte, såsom ett erkännande af Bergelius förtjenster om det allmänna, medgifva att hans efterlemnado enka finge för sin återstående lifstid från Allmänna Indragningsstaten åtnjuta cn årlig pension af 400 R:dr; och då Utskottet, för sin del, äfven finner de anförda omständigheterna påkalla, att, såsom ett uttryck af erkänsla för det framstående sått, hvarpå Sekreteraren Bergelin i det allmänna verkat, Rikets Ständer böra bereda hans efterlemnado enka erforderlig lindring i näringsomsorgerna för hennes återstående lifstid, hemställer Utskottet, att Kongl.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 40:o.
I betraktande deraf, att enkan efter framlidne Generallöjtnanten Grefve Gustaf Mörner, hvilken under en lång följd af år tjenat riket och med utmärkelse deltagit i dess sednaste krig, Grefvinnan Augusta Mörner, född Virgin, numera sjuklig och vid den höga åldern af 72 år befunne sig i förhållande til! sin samhällsställning uti ganska knappa omständigheter, har Kongl.
Maj:t föreslagit, att för Grefvinnan Mörner, sorn redan i egenskap af f. d. statsfru hos II.
M, Enkedrottning
Desideria från Allmänna Indragningsstaten åtnjuter en pension af 750 R:dr, må derutöfver å nämnda stat uppföras ett belopp af 450 R:dr, att under hennes återstående lifstid årligen utgå.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, var ställningen i Generallöjtnanten Grefve Mörners bo vid hans år 1841 timade död sådan, att hans efterlemnade enka ansåg sig icke böra göra framställning om en pension, som med hänseende till hennes mans förtjenster såsom krigare säkerligen icke skulle henne förvägrats.
Nu hafva emellertid, enligt hvad Utskottet delgifna handlingar ådagalägga, förhållandena i berörda afseende förändrat sig och Utskottet anser derföre Rikets Ständer icke böra underlåta att genom beviljande af den begärda och för Grefvinnan Mörners uppehälle erforderliga pensionen, gifva en gärd af erkänsla åt den aflidne, af fosterlandet väl förtjente maken.
Yäl förekommer, såsom ofvan är nämndt, att Grefvinnan Mörner å indragningsstat redan uppbär en pension af 750 R:dr, men då denna pension blifvit henne tillagd på grund af hvad hon sjelf verkat, utan allt afseende å mannens förtjenster, torde berörda omständighet icke böra utgöra hinder för bifall till Kongl. Maj:ts framställning; hemställande på grund häraf Utskottet, att för Grefvinnan Mörner må, utöfver den pension af 750 R:dr, hon i egenskap af f. d. statsfru hos H. M. Enkedrottning Desideria från Allmänna Indragningsstaten redan åtnjuter, å nämnda stat uppföras ett belopp af 450 R:dr, att under hennes återstående lifstid årligen utgå. 41:o.
Enär Assistenten vid telegrafverket Claes Magnus Bergman, hvilken i lifstiden allt ifrån våren år 1855, då de stora telegrafanlägguingarno här i riket börjades, årligen varit vid dessa angelägna arbeten använd såsom arbetschef och i följd af öfveransträngning derunder så skadats till sin synförmåga att han genom operation mistat sitt ena öga, hvaraf sannolikt den sjukdom föranlcdts, som i början af år 1865 slutat hans lif, efterlemnat enka och en oförsörjd dotter i beBih. till B.
4 Sami 1 A/d. 2 Band. 6 Höft. 5 34 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. hofvande omständigheter, har Kongl. Maj:t föreslagit, att Rikets Ständer, med alseende säväl ä omförmälda ömmande förhållanden, som derå att Bergman i sin olvanberörda befattning såsom arbetschef städse ådagalagt största nit och skicklighet samt genom en ovanlig klokhet och omtanka vid arbetenas ordnande beredt icke obetydlig besparing för telegrafverket, måtte medgifva att hans enka Ulrika Bergman, född Kleen, finge, så länge hon lefver ogift, från Allmänna Indragningsstaten åtnjuta en årlig pension af 200 R:dr; men då Bergman endast under en kortare tid varit i telegrafverkets tjenst anställd och vid do uppdrag han derunder innehaft, ej torde kunnat inlägga sådana förtjenster om det allmänna, att deraf skulle kunna härledas någon skyldighet för Statsverket att om hans efterlemnade familj draga lörsorg, får Utskottet, helst telegrafverkets tjenstemän icke äro berättigade till pension å indragningsstat, hemställa, att den begärda pensionen ej må beviljas. 42:o.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 92) har Herr Printzensköld, A., föreslagit, att extra ordinarie Kanslisten Christian Möller Allesson måtte tilläggas för sin återstående lifstid pension å Allmänna Indraguingsstaten med ett belopp motsvarande hvad civile tjenstemän i Kollegierna i lägsta lönegraden i sådant afseende åtnjuta; varande till stöd härför andraget, att Möller Allesson, hvilken är född år 1793 och sedan åf 182G varit i rikets tjenst anställd, derunder han i åtskilliga verk tjenstgjort, ehuru han till följd af honom åkommen svår döfhet icke kunnat till ordinarie tjensteman befordras, på sin ålderdom befunne sig i särdeles tryckande fattigdom; men då Möller Allesson aldrig innehaft ordinarie befattning i Statens tjenst och icke heller i öfrigt, såvidt motionären upplyst, gjort sig synnerligen förtjent af det allmänna, finner Utskottet ej skäl att tillstyrka afseende å förevarande motion. 43:o.
Genom remiss från Bonde-Ståndet har Utskottet till behandling emottagit en hos bemälda Riks-Stånd väckt motion (N:o 195), deruti Riksdagsfullmägtigen Anders Gudmundsson från Hallands län framställt det förslag, att förre Krouoskogvaktaren i nämnda län Sven Kleen måtte varda å Allmänna Indragningsstatcn uppförd till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension till belopp af 200 R:dr.
Utaf motionen inhemtas, att Kleen, sedan han från år 1824 under 40 års tid, dels enligt förordnande och dels på grund af konstitutorial tjenstgjort såsom kronoskogvaktare i Hallands län emot en årlig lön af 2 R:dr Banko, vid 69 års ålder undfått afsked och derefter såsom orkeslös begärt och erhållit erforderligt fattigunderstöd af vederbörande kommunalstyrelse, som dock ansett det vara Statens skyldighet att om Kleen draga försorg; men då, genom hvad motionären till stöd för sitt förslag andragit, något förhållande icko blifvit ådagalagdt, på grund hvaraf kommunens skyldighet att uti ifrågavarande hänseende meddela understöd skulle på Statsverket öfverflyttas, hemställer Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Anders Gudmundssons berörda motion må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 44:o.
Uppå Vetenskaps-akademiens derom gjorda underdåniga hemställan, har Kongl. Maj:t föreslagit, att det årliga belopp af 1,200
R:dr, som Akademien en längre tid fått uppbära till anskaffande af originalmålningar utaf vexter ur Sveriges flora samt till utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål, äfven måtte under nästkommande statsregleringsperiod få utgå; och tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till denna nådiga framställning. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. 35 45:o.
Åf det den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof bilagda Statsråds-protokoll Ofver Ecklesiastik-ärenden den 2 Juni nästlidna år inhemtas, hurusom Yetenskaps-akademien uti underdånig skrifvelse den 10 derlörutgångne
Maj, — med förmälan, att
Intendenten vid naturhistoriska rilcstnusei entomologiska samlingar, Professoren Carl Henrik Boheman hos Akademien anhållit om underdånig framställning, det Kongl. Maj:t måtte täckas hos Rikets Ständer föreslå Boheman att, sedan han fyllt 70 år och då han ej längre förmådde så som sig borde uppfylla sina åligganden samt derföre måste söka entledigande från sin intendentsbefattning, varda uppförd å indragningsstat och dervid komma i åtnjutande af pension till enahanda belopp, som för personer med liknande befattning bestämdes — undordånigst hemställt, att då Boheman, som uppnått en ålder af 69 år och i 52 år varit i Statens tjenst anställd, deraf 24 år såsom Intendent, med sällsynt nit och skicklighet nämnda befattning förestått och vid tillträdet af densamma såsom gåfva till riksmuseum öfvorlcmnat sina i dubbelt hänseende värderika entomologiska samlingar, lika utmärkta genom den ovanliga omsorg, hvarmed de blifvit behandlade, som genom deras rikhaltighet, Kongl. Maj:t, enär ponsionsrätt ännu icke blifvit Vetenskaps-akadeiniens och Riksmusei tjenstemän tillerkänd, måtte till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om Bohemans uppförande å indragningsstat med åtnjutande af ett penningobelopp, beräknadt efter hans lön 4,000 R:dr; och har Kongl. Maj:t nu föreslagit, att för Professor Boheman måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras en årlig pension af 4,000 R:dr, att utgå från och med måuadou näst efter den, då afsked varder honom meddeladt.
Då Professor Boheman, som uppnått en ålder af 69 år och under 52 år varit i Statens tjenst anställd, enligt Vetonskaps-akademiens vitsord, med utmärkt nit och skicklighet sin intendentsbefattning förestått, får Utskottet, med hänseende jemväl dertill, att Boheman såsom gåfva till riksmuseum öfverlemnat värderika entomologiska samlingar, hemställa, att den föreslagna pensionen måtto af Rikets Ständer beviljas. 46:o.
Sedan, på sätt Utskottet under 128:de punkten af dess Utlåtande N:o 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, vidare förmält, Yetenskaps-akademien hos Kongl.
Majit gjort underdånig framställning derom, att, då i den för naturhistoriska riksmusei intendenter utfärdade instruktion vore dem förbjudet att hafva egna samlingar och Palieontologise Intendenten derstädes, Professoren Nils Peter Angelin förklarat sig villig att till museum öfverlemna sina högst betydliga, till ett värde af öfver 40,000 R:dr värderade, samlingar mot det han dels erhölle för en gång 3,000 R:dr till inköp för musei räkning af sådana dyrbarare arter, som nu i samlingen saknades, dels finge från och med år 1866 årligen uppbära 2,000 R:dr; så har Kongl.
Maj:t under förevarande Hufvudtitel föreslagit, att för Angelin måtte, såsom ersättning för öfverlemnande till museum af berörda samlingar, å Allmänna Indragningsstaten uppföras ett årligt belopp af 2,000 R:dr från och med innevarande år och framgent under Angelins återstående lifstid; och får Utskottet, med hänvisande till ofvanberörda punkt, deri Utskottet tillstyrkt anvisande af det begärda anslaget å 3,000 R:dr, hemställa, att, med bifall till förevarande nådiga framställning, ett årligt belopp af 2,000
R:dr må till utgående från och med innevarande år lör Professoren Angelin å Allmänna Indragningsstaten uppföras. 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. 47:o.
Enligt hvad Statsråds-protokollet öfver Ecklesiastik-årenden den 16 September nästlidna är utvisar, hade Richard Dybeck gjort underdånig framställning derom, att Kongl. Majit måtte täckas, mod afseende på
Dybecks under nära 30 år fortsatta antiqvariska forskningar och utgifna arbeten samt hans outgifna, till Staten redan donerade samlingar och hans numera försvagade helsa, hos Rikets näst sammanträdande Ständer föreslå, att åt honom under hans återstående lifstid bevilja en årlig pension till belopp af 2,500 R:dr; hvaremot han förbundit sig dels att lemna 50 exemplar af antiqvariska tidskriften Runa, hvars första häfte innevarande år utkommit, dels att under de färre resor, han för detta arbete komme att framgent företaga, egna tillsyn åt forntida minnesmärkens bibehållande och vårdande; — och hade Vitterhets-, Historie-, och Antiqvitets-akademien uti häröfver infordradt utlåtande anfört, att, — alldenstund
Dybeck, hvilken sedan år 1842 med berömlig flit nästan uteslutande egnat sig åt antiqvariska forskningar, för hvilka han under åren 1843 och 1846 uppburit särskilda anslag af Akademien samt från och med år 1848 dels af statsmedel, dels af Akademiens enskilda medel årligen uppburit efter hand ökade anslag och derjemte från och med år 1858 fått uppbära det särskilda anslag, Rikets Ständer anvisat till uppsökande och aftecknande af runstenar samt teckningarnos utgifvande, genom gåfvobref, dateradt den 3 Januari 1848, förordnat, att hans outgifna samlingar skulle efter hans död till Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-Akademien öfverlemna», samt enär han, vid nu uppnådd 54 års ålder och, enligt bifogadt läkarebetyg, bruten helsa, icke kunde hoppas erhålla någon offentlig tjenstebefattning, som skulle kunna gifva honom dagligt bröd, — Akademien ansåge sig cga grundade skäl att tillstyrka nådigt bifall till den underdåniga ansökningen.
Med afseende å hvad Akademien sålunda anfört har Kongl. Majit nu ock föreslagit, att Dybeck, mot förbindelse för honom att till Ecklesiastik-departementet aflemna 50 exemplar af tidskriften “Runa“ och under de resor, han kan komma att för antiqvariskt ändamål företaga, tillse att forntida minnesmärken bibehålles och vårdas, måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande af en årlig pension af 2,000 Ridr; men då Dybeck icke varit i rikets tjenst anställd och i betraktande af de understöd och anslag, som, på sätt ofvan förmäles, under en lång följd af år kommit
Dybeck tillgodo, han ingalunda kan anses för sina antiqvariska forskningar lemnad utan ersättning, har Utskottet icke kunnat den förevarande nådiga framställningen till bifall förorda, helst Utskottet, vid afgifvande af Utlåtande angående regleringen af utgifterna under Riks-statens åttonde Hufvudtitcl, redan tillstyrkt, att det till uppsökande och aftecknande af runstenar samt dessa teckningars utgifvande anvisade anslag af 1,500 R:dr, hvilket alltifrån år 1858 varit
Dybeck tillagdt, måtte än vidare utgå, samt detta anslagsbelopp fortfarande torde blifva Dybeck tilldeladt; hemställande alltså Utskottet, att den föreslagna pensionen icke måtto beviljas. 48:o.
För Adjunkten vid högre elementarläroverket i Skara, Filosofie Magistern Johan Mathesius har Kongl. Majit äskat uppförande å Allmänna Indragningsstaten af en årlig lifstidspension till lika belopp med nu innehafvande lön eller 3,000 Ridr, räknadt från och med månaden näst efter den, under hvilken afsked honom meddelas; till stöd för hvilken framställning blifvit åberopadt att Mathesius, hvilken varit anställd vid läroverket sedan höstterminen 1829 och numera fyllt 65 år, till följd af sinnessjukdom alltsedan höstterminen 1859, med undantag af en del utaf derpåföljande vårtermin, varit ur stånd att sin tjenst bestrida; att detta sjukdomstillstånd ännu fortfore, samt att, enligt af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. 37 Domkapitlet i Skara Mathesius meddeladt intyg, han före sin nu iråkade sjukdom städse med utmärkt nit och berömlig skicklighet sina tjensteåligganden fullgjort; och får Utskottet, med afseende å hvad sålunda förekommit, tillstyrka Rikets Ständers bifall till denna Kongl.
Maj:ts nådiga framställning. 49:o. Enär Rektorn vid Jakobs iägre elementarläroverk, Filosofie Magistern, Riddaren af Kongl. Wasa-orden Carl Olof Rundeberg, hvilken är född den 22 December 1802 och allt ifrån höstterminen 1833 varit vid elementarläroverk anställd samt den 26 November 1858 blifvit tili sin nu innehafvande rektorsbefattuing utnämnd, numera till följd af ett år 1863 honom påkommet slaganfall blifvit till kropps- och själskrafter så försvagad, att han saknade förmåga att sin tjenst vederbörligen förrätta, har Kongl. Maj:t, med afseende jemväl å Rundebergs vitsordade sällsynta skicklighet och oförtrutna nit i läroverkets tjenst, föreslagit, att för Rundeberg, hvars lön utgör 3,500 R:dr, måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras en årlig pension till belopp af 3,000 R:dr, att, räknadt från månaden näst efter den, då afsked honom meddelas, under hans återstående lifstid utgå; och tillstyrker Utskottet, att jemväl denna nådiga framställning måtte vinna Rikets Ständers bifall. 50:o.
Enligt hvad det den nådiga Propositionen bilagda Stadsråds-protokoll öfver Ecklcsiastik-ärenden den 22 September nåstlidna år utvisar, hade Direktionen för Nya Elementarskolan uti underdånig skrifvelse den 25 nästförutgångne Juli, — under förmälan, att Rektorn vid nämnda skola, Riddaren af Kongl. Majits Nordstjerne-ordcn, Magister Per Adam Siljeström, jemte begäran om entledigande från sin rektorsbefattning, anhållit, att
Direktionen måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla honom till erhållande af lön å indragningsstat, enär, enligt bifogadt läkarebetyg, Siljeström, som en längre tid lidit af en svårare sjuklighet och derföre åtnjutit tjenstledighet, icke kunde utan väsendtlig fara för sin helsa återtaga en så magtpåliggande och mödosam befattning som rektorskallet vid ett större läroverk, om han ock möjligen framdeles kunde blifva i tillfälle att åtaga sig något mindre ansträgando embete, — förklarat sig desto heldre förorda denua begäran, som Siljeström under sin tjenstetid vid nya elementarskolan, der han från år 1845 till 1847 varit anställd såsom lärare och från år 1856 såsom rektor, ådagalagt utmärkta insigter, nit och skicklighet samt derjemte såväl genom utgifna läroböcker som genom ett lifligt intresse och oförtröttad verksamhet äfven före sin läraretid sökt gagna den allmänna undervisningen; hvadan ock Kongl.
Majit nu föreslagit, att för Siljeström måtte från och med innevarande år å Allmänna Indragningsstaten uppföras en årlig lifstidspension af 3,000 Ridr.
Vid sistlidna riksdag väcktes af enskild motionär förslag om årligt understöd till Rektor Siljeström, så länge han af sjukdom vore hindrad att tjenstgöra, och vid pröfning af detta förslag funno Rikets Ständer väl, då icke ens uppgifvet blifvit, att Siljeströms sjukdomstillstånd vore af den beskaffenhet att han derigenom allt framgent blefve oförmögen till tjenstgöring, sig sakna giltig grund att bevilja det begärda årliga understödet, men uti underdånig skrifvelse tillkännagåfvo Rikets Ständer att den omständighet, att lärarne vid nya elementarskolan i Stockholm icke såsom do vid rikets öfriga elementarläroverk anställde lärare hade fullmagt på sina beställningar utan blott genom konstitutorial tills vidare förordnades och således kunde när som helst från tjensterna entledigas, i Rikets Ständers tanke icke borde utesluta Siljeström från förmånen att, lika med de vid 38 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 14. öfriga elementarläroverk anställde lärare, under sin sjukdom åtnjuta tjenstledighet med bibehållande af tre fjerdedelar af lönen, hvarföro ock Rikets Ständer anhöllo, att de för en slik anordning tilläfventyrs erforderliga ytterligare medel till vikariens aflönande måtte af tillgångarne å anslaget till elementarläroverken anvisas.
Rikets Ständer hafva således redan förklarat Rektor Siljeström böra i afseende på aflöningon ega samma förmåner sorn lärarno vid de öfriga elementar 11 » i •
• läroverken; — och detta, enligt hvad ofvan åberopade underdåniga skrifvelse gifver vid handen, hufvudsakligen med afseende å Siljeströms utmärkta förtjenster om undervisningsväsendet.
På sådan grund och då Siljeström redan med sistlidna års utgång, till följd af fortfarande sjukdom, erhållit afsked från rektorsbefattningen, har Utskottet, med afseende å hvad angående
Siljeström blifvit af direktionen lör nya elementarskolan andraget, ansett sig böra tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts ifrågavarande framställning, dock med det af bemälda direktion föreslagna vilkor, så att, derest Siljeström erhåller någon annan befattning i allmän tjenst, pensionen då bör minskas med ett belopp, motsvarande den lön, han vid sådan befattning kan åtnjuta. 51:o.
För Adjunkten vid högre elementarläroverket i Calmar Filosofie Magistern Gustaf Wolmar Sylvander har Kongl.
Majit föreslagit att en pension af 1,500
R:dr årligen måtto å Allmänna Indragningsstatcn uppföras, att utgå från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked.
Enligt hvad de till ärendet hörande handlingar utvisa, grundar sig denna Kongl. Majits nådiga framställning på en af Sylvander hos Kongl.
Majit derom gjord underdånig ansökning; och inhemtas af handlingarno vidare, att Sylvander, som är född 1816 och den 29 Mars 1847 blifvit till Collega Scholm antagen, till följd af i hög grad försvagad hörsclförmåga redan under läseåren 1856 och 1857 varit permitterad från största delen af sina tjensteåligganden och allt ifrån 1858 till all slags tjenstgöring vid skolan oförmögen, ehuru han genom annan berömvärd verksamhet sökt vara det allmänna till gagn ; att, enligt företedt läkarebetyg, den Sylvander påkomna hörselsjukdom anses obotlig; samt att Sylvander för närvarande uppbär adjunktslön i tredje lönegraden oller 2,000 Ilidr.
Med afseende härå och då en lärarebefattnings bestridande genom ofta ombytte vikarier otvifvclakfigt måste menligt inverka på undervisningens behöriga gång, tillstyrkor Utskottet, att den föreslagna pensionen måtte Sylvander beviljas. 52:o.
På sätt af Statsråds-protokollet öfver Eckiosiastik-ärenden den 13 Oktober sistlidet år inhemtas, hade Consistorium Aeademicum Majus i Upsala hos Kongl. Majit gjort hemställan om ett anslag af 750 Ridr til! pension för Lektorn vid högre elementarläroverket i Upsala, extra ordinarie Professoren Anders Uppströms enka, Maria Charlotta af Uhr, och deras sex oförsörjda barn, under anförande, bland annat, att Professoren Uppström, som egnat sina bästa krafter och sin mesta tid åt nämnda läroverk, varit vid universitetet anställd sedan 1850 såsom Docens och från 1859 såsom extra ordinarie Professor med årligt arfvode för denna sednare befattning af 1,500 Ridr, samt att han under denna tid genom bearbetning och lifgifvande från trycket af alla de qvarlefvor, hvilka finnas af det msesogötiska språket, förvärfvat sig både inom och utom fäderneslandet ett vetenskapligt anseende, som hedrade icke mindre honom än det universitet han tillhört.
Då han vid sitt frånfälle lemnat, sin familj nästan utan alla egna tillgångar och utan annat understöd än 300
R:dr från universitetets pensionskassa och vid pass State-Utskottets Utlåtande N:o 74. 39 40 å 50 R:dr gratial från erkestiftets pensionsmedel, voro det, enligt Konsistorii underdåniga mening, billigt att Staten äfven för sin del lemnade något understöd åt de qvarlefvaude efter en vetenskapsman, som under troget uppfyllande af sina tjenstepligter användt sina lediga stunder till arbeten, hvilka gagnat vetenskapen och befordrat fäderneslandets anseende.
Och hade kanslern för Upsala universitet ansett sig böra förorda denna underdåniga hemställan till Kongl. Maj:ts nådiga behjertande så mycket hellre som behållningen i Professoren Uppströms sterbhus utgjorde, enligt bouppteckning, endast 692 R:dr.
I betraktande af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Maj:t föreslagit, att för Profcssorcn Uppströms ofvanbemälda onka måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras en lifstidspension till belopp af 750 Riksdaler årligen; och får Utskottet, med afseende å ej mindre Uppströms berömliga verksamhet såsom skollärare och på vetenskapens område, än äfven den ömmande belägenhet, hvaruti hans hustru och barn sig befinna, tillstyrka, att hvad Kongl.
Maj:t i förevarande hänseende äskat måtte af Rikets Ständer bifallas. 53:o.
Yidare har Utskottet förehaft följande uti Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition angående
Statsverkets tillstånd och behof gjorda framställningar om pensioner å Allmänna Indragningsstaten, nemligen: a) för Läraren vid Allmänna Institutet för döfstumma och blinda Johan Gerhard Holtz till belopp af 2,000 Riksdaler att utgå från och med månaden näst efter den, då afsked honom beviljas; och b) för de vid samma Institut för elevernes undervisning anställde handtverksmästarne Johan Nordfeldt och Elias Grönstedt tili belopp af 400
Riksdaler för dem hvardera, att utgå från och med månaden näst efter afskedstagande!.