Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad det påstående beträffar, att igenom 56 § Regerings-Formen skulle åsyftas, att ett fullständigt heredt förslag nödvändigtvis skall genom votering i förstärkt Utskolt åstadkommas, så anser jag för min del en så ovilkorlig slutföljd icke deraf kulina dragas, att votering icke skulle kunna ega rum, derest förändringen afsloges, emedan föreskriften om Förslagets hvilande naturligtvis endast kan gälla, i händelse voteringen utfaller till fördel för ett positivt stadgande.
För öfrigt kan jag icke fördölja den farhåga, jag hyser, att, derest försöken att undertrycka meningar, rådande hos ett eller tvänne Stånd, skulle på detta sätt förnyas och vinna framgång, så är också utvägen betagen att på grundlagsenlig! vis slita tvistiga punkter och afgörandet af de allmänna ärendena kan sålunda bringas på en spets, hvarifrån det är svårt att beräkna nedstigandet/’
Uti ofvanstående 2:ne reservationer hafva Utskottets öfrige ledamöter af Borgare- och Bonde-Stånden instämt.
Uih, till Zi.
Prot« 1845. 3 Sunil, ig Huft. 1 2 6 Constitutions-UtskoUets Utlåtande, N.o 3a.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Mars, kl. i e. m.
Utlåtande till Riksens Ständer, angående aine Stånds återremisser å Memorialet, N:o 2^.
Enligt ankomna Protocolls-utdrag af den 28 och 29 nästlidne Januari, hafva Borgare- och Bonde-Stånden till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag antagit Constitutions-Utskottets uti memorial, N:o 24, afgifna förslag, angående ett tillägg i 4f §•
Riksdags-Ordningen; •— hvaremot Ridderskapet och Adeln, under sistnämnde dag, såsom sin gemensamma tanke, till Utskottet hänvisat den anmärkning, att "den af Utskottet föreslagna förändring af nämnde §. hvarken är nödig eller nyttig, och ej heller öfverensstämmer med det för närvarande i samma §. intagnastadgande,” — äfvensom Preste-Ståndet den 25 Jan. återremitterat memorialet, medförklarande, såsom sin gemensamma tanke, att Ståndet ansåge det i samma memorial gjorda förslag, såsom icke nyttigt och nödigt, böra förkastas.”
I anledning häraf får Constitutions-Utskottet, med åberopande af dess nästföregående utlåtande af denna dag rörande en formelt likartad fråga, vördsamligen hemställa, att Högloft.
Preste-Slåndet må täckas foga sig efter de tvänne öfriga Stånden, hvilka , det föreslagna tillägget såsom hvilande antagit; anseende Utskottet, i vidrigt fall, frågan om delta tillägg hafva förfallit.
Utskottets Ledamöter af Borgare- och Ronde-Stånden hafva emot föreslående Utlåtande sig reserverat, under åberopande af de yttranden, som Herrar Brinck och Ekholm emot Utskottets memorial JN:o 3i afgifvit.
Marcus,_ 1845. Conititutions-Utsiottets Memorial, N:o 33. 1 N:o 33.
Ank. til Exp.-Utsk. d. 15 Mars, kl. 5 e. m.
Memorial till Riksens Ständer, angående ändringar och tillägg i föreskrifterna om grundlagsfrågors behandling.
Vid jemförelse emellan 2 mom. 56 § och andra mom.
Si j§ Regeringsformen, har redan i8.»3 års Constitutions-Utskott funnit dessa grundlagsrum stridiga i så måtto, att, då det förstnämnde förbjöde Riksens Ständer alt, äfven i händelse Conslitutions-Utskottet afstyrkt en Konungens Proposition, rörande ändring i Grundlagarne, derom vid samma Riksdag besluta, det sednare deremot lemnade Riksens Ständer fritt val att antingen genast afslå den afstyrkta Propositionen, eller ock uppskjuta afgörandet till nästa Riksdag.
För att afhjelpa denna uppenbara, till olikhet eller åtminstone villrådighet i tolkningen ledande, motsägelse, hvilken troddes vara uppkommen dymedelst, att, vid beredningen af det å 1815 års
Riksdag godkända förslaget till 2 mom. af 56 §, 8i § blifvit förbisedd, och för att, med återställande af 1809 års Grundlags löreskrift, gifva åt det år i8i5 tillkomna stadgandet en mera behörig plats, föreslog Utskottet, i memorial den 3 September c823, att 56 §:ns 2 moment, erforderligen ändradt, måtte inflyttas i 81 §.
Detta till påföljande Riksdag hvilande, men då icke af Riks-Stånden samfält godkända, förslag återupplifvades af den Riksdagens ConstitutionsUtskott genom memorial den 16
December 1829, hvartill Utskottet förinälte sig vara ytterligare uppmanadt af de meniugsstrider, som sammanblandningen i behandlingssätt af Konungens Propositioner och Utskottets egna förslag, tid efter annan, föranledt och underhållit, samt af den alltmer befästade öfvertygelsen, att 1809 års Grundlagsstiftare icke velat hafva erkänd någon annan form för proceduren med Konungens Propositioner i grundlagsfrågor, än den på en gång enkla och fullständiga, hvilken i 81 §:ns 2 mom. innefattas, och att ej eller 1812 års Constitutions-Utskott, vid beredningen af det sednare momentet i 56 §, möjligen kunnat åsyfta någon förryckning af berörde procedur, emedan säkerligen, i motsatt fall, 81 §. undergått förändring, och åtminstone hänvisningen till samma § i 29 § Biti. till R. SI.
Prot. 18*5.
3 Sami 20 Dåfl. m 1 2 Constitutions-VtsJiottets Memorial, N:o 33.
Riksdags-Ordningen blifvit utesluten, eller ock utbytt mot den till 56 § Regeringsformen.
Då äfven detta förslag, den nästföljande Riksdagen, icke blef af alla Stånden antaget, ingick Constitutions-Utskottet, i följd af skedd motion, den 37 Januari 1835 till Riksens
Ständer med ett nytt och mera*orafattande memorial, hvari, bland annat, yttrades: att stridigheter om formen för beredningen af grundlagsändrings-förslag blifvit å den föregående Riksdagen började och under den då påstående fortsatta, —- att tvistefrågan, ”redan utförligen och mångsidigt afhandlad samt nästan till obehag uttömd,” skiljde sig i tvänne delar, rörande Riks-Ståndens förmenta rättighet att icke blott förkasta en grundlagsändring å samma Riksdag, hvarunder hon blifvit framställd, utan ock anmärkningsvis uppgifva nya och alldeles motsatta förslag, — att man, i ena fallet, emot bokstafliga lydelsen, förklarat meningen af ordet ”besluta” med besluta till antagande, samt i det andra, vid sidan af förbudet mot grundlagsfrågors väckande i Plena, yrkat den mest utsträckta frihet att utom förslaget göra anmärkningar, och Constitutions-Utskottets pligt att inrymma dem alla, både i sammanjemkningen och i omröstningspropositionerna, — att den till
Utskottet då ingifna motion egentligen blott omfattat den förra delen af berörde tvistefråga, nemligen ett klart bestämmande af Riks-Ståndens veto mot Constitutions-Utskottets grundlagsändringsförslags ovilkorliga hvilande till nästa Riksdag, — och att Utskottet, vid öfvervägande af detta ämne, stadgat sin öfvertygelse, att den i Grundlagarne nedlagda conservativa principen skulle snarare förhöjas än försvagas af Riks-Stånden lemnadt fritt val att, genom deras pluralitet, omedelbart vid första Riksdagen i dess helhet undertrycka ett af Utskottet afgifvet grundlagsändrings-förslag; hvaremot, i händelse denna pluralitet ej vunnes, och sålunda, när tre Stånd gillade förslaget eller två Stånd stannade mot två, samma förslag borde hvila till afgörande vid nästa Riksdag.
I följd häraf föreslog Utskottet, att sednare momentet af 56 §.
Regerings-Formen, jemlikt anförda grunder förändradt, måtte öfverflyttas till 81 §, — att, då förstnämnda § medgifvit Riks-Stånden öfverläggningsrätt om Constitutions-Utskottets yttranden öfver Konungens Propositioner i grundlagsfrågor, denna i allt fall obestridliga rätt måtte genom ett tillägg i 81 § ytterligare försäkras, — och att, med afseende å de fullständigare föreskrifter om grundlagsfrågors beredning, som 81 § Regerings-Formen komme att upptaga, 29 § Riksdags-Ordningen måtte härutinnan blott hänvisa till den förra.
— Genom Förstärkt Constitutions-Utskott afgjordes sedermera, att förslaget Constitutions-Utskotlets Memorial, N:o 33. 3 skulle till påföljande Riksdag hvila, med de förändringar, att, ”då Constitutions-Utskottet till Riksens
Ständer inkomme med förslag till grundlagsförändring, detsamma, efter öfverläggning derom i Ståndens plena, borde försl framställas endast till gillande eller ogillande,” — att, ”om det af alla fyra Riks-Stånden ogillades, frågan skulle förfalla,” — att det deremot, ”af samtlige Riks-Stånden gilladt, borde hvila att oförändradt antagas eller förkastas å nästföljande Riksdag,” — att, om åter ”i något eller några Riksstånd vid förslaget gjordes anmärkningar, som hindrade dess hvilande, de, hvilka hvarje Riks-Stånd serskildt förklarat utgöra dess gemensamma tankar, skulle hänvisas till Constitutions-Utskottet, som det ålåge att desamma till ett förslag i möjligaste måtto sammanjemka,” — samt att, om derefter ”något eller några Stånds tankar blefve i någon eller några delar skiljaktiga, eller förslaget ogillades af något eller några Stånd, men gillades af de öfriga, Förstärkt Constilutions-Utskott komme att med Riksens Ständers rätt afgöra, livilketdera af förslagen borde hvila, eller huruvida frågan finge alldeles förfalla."
Äfven delta sålunda jemkade grundlags-ändringsförslag blef, den påföljande Riksdagen, ej af samtliga Riks-Stånden slutligen godkändt.
Men under den Riksdagens lopp upptog Constitutions-Utskottet, i sammanhang med representations-förslaget, å nyo frågan om ett närmare bestämmande af formerna för grundlagsfrågors constitudonella behandling, på sätt Utskottets memorialer af den 27 November 1840 och i5 Februari 1841 utvisa.
Dock har hvad Utskottet i detta hänseende föreslog, i förening med det till innevarande
Riksdag hvilande förslaget angående national-representationers ombildning, genom Riksens nu församlade Ständers beslut jemväl förfallit.
De motsägelser och otydligheter i 56 och 81 §§ Regerings-Formen, hvaröfver redan för mer än 30 år tillbaka klagades, qvarstå således utan förändring ännu, änskönt olägenheterna deraf under tiden hvarje Riksdag låtit sig förnimma.
Del är icke ensamt i ofvan uppgifna omständigheter, som villrådighet och tvist om rätta tillämpningen uppstått.
Sedan rättigheten å Riks-Ståndens sida gjort sig gällande att förkasta Constitutions-Utskottets grundlagsförslag å samma Riksdag, hvarunder de blifvit framställde, har man jemväl erfarit behofvet af nu saknadt, bestämdt uttalande i Grundlagen, dels huruvida för ett sådant förkastande gör tillfyllest, att tre Stånd är® derom ense, dels hvad behandling, som bör ega rum, när blott Ettel - 4 Constitutions-U(skol t ett Memorial, N:o 33. ler Två Stånd förkasta, och de öfriga godkänna förslaget.
Angelägenheten af att söka afhjelpa alla dessa stridigheter och brister i en så vigtig del af grundlagstiftningen, lärer af ingen förnekas eller betviflas; och Constitutions-Utskoltet har alltså kännt sig pligligt att i denna syftning med ett nytt förslag framträda.
Lika med 1823 och 1829 årens Cmstitutions-Utskott, anser Utskottet någon annan form for behandlingen af Konungens Propositioner i grundlagsfrågor icke erfordras eller böra ega rum, än den ursprunglija, som i 2 mom. 81 §.
Regerings-Formen föreskrifves; till följd hvaraf Utskottet tillstyrker, att hvad i strid dermed år i8i5 uti 56 §:ns 2 mora. influtit må åter försvinna.
Beträffande den omtvistade frågan, huruvida Constitutions-Utskottets grundlagsförslag, utan afseende på Riks-Ståndens ogillande, böra ovillkorligen hvila för att underställas nästa Ständers pröfning, har Utskottet, i betraktande deraf, alt, enligt 2 mom. 81 § Regerings-Formen, Konungens Propositioner om ändring i grundlagarna kunna, i händelse af ConstitutionsUtskottets afstyrkande, genast af slås, om blott Tre Stånd sig derom förena, ansett ett sådant veto med åtminstone fullt lika skäl böra Riks-Stånderi i hänseende till Utskottets egna förslag tillerkännas; och Utskottet föreslår fördenskull, i enlighet med den åsigt, hvilken redan nästlidne Riksdag antogs som giltig, uttryckligt bestämmande i Regerings-Formen af Riksens Ständers rätt att Constitutions-Utskottets grundlagsförslag, utan afvaktan af ny Riksdag, medelst förkastande undertrycka.
För de fall, då Riks-Stånden icke samtligen med hvarannan instämma i förkastandet eller det preliminära godkännandet, har under nästlidne Riksdag den utväg begagnats att åt Förstärkt Constitutions-Utskott upplåta denna hufvudfrågas afgörande genom omröstning med Riksens Ständers rätt.
Emot en sådan Grundlagarnes tillämpning kan likväl med skäl anmärkas, att sista perioden i Regerings-Formens 56 — som stadgar, att, då ”något Stånds tankar i någon eller några delar blifva skiljaktiea från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar,” Förstärkt Constitutions-Utskott bör ”genom omröstning skiljaktigheterne förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet sedan hvila" till nästa Ständers afgörande. — icke kan efter ordalydelsen annorlunda tolkas, än alt det Förstärkta Constitutions-Utskottets befattning inskränker sig till omröstning t Constitutioni-Utskotteti Memorial, N:o 33. 5 sädana frågor, der förslaget blott i vissa ”delar” blifvit föremål för a»ma'i kning, — der således ”skiljaktieheterna’' kunna ''förenäs,” och der ett utlåtande i alla händelser måste ”hvila” till påföljande Riksdag, — men att lagstadgandet ingalunda åt Förstärkt Conslitutions-Utskott upplåter besvarandet af den Irågan, huruvida ett förslag skall vara till eller icke.
Då fråga nu åter är alt i Grundlag närmare bestämma, huru i dylika fall bör förhållas, har Constil iitions-Ulskotlet, biträdande den vid stillandet af 1801) års Regeringsform yttrade åsigt, att förändring i Grundlag må ega iuiu först ”när ett mer än tillfälligt allmänt tänkesätt derom hunnit stadgas”, trott såsom regel kunna antagas, alt ett Constitutions-Utskottets grundlagsförslag bör, likasom Konungens Propositioner 1 ofvan uppgifna lall, anses förkastadt, då vid pröfning å den Riksdag, hvarunder det afgifvits, Tre Riksstånd äro om afslaget ense, — att, när, i fråga om förslagets förkastande eller preliminära godkännande, Två Stånd stanna mot Två, förslaget bör, på lika sätt som angående vissa andra Riksdags-ärenden redan är stadgadt, förfalla, — och att endast i den händelse, att Tre Stånd med eller ulan Iförändring godkänna, men det Fjerde afslår förslaget, frågan om dettas förkastande eller preliminära godkännande bör till Förstärkt Constitutions-Utskotts afgörande öfverlemnas.
Vidkommande formen för återförvisandet af Constitutions-Utskottets förslag, har erfarenheten visserligen ådagalagt, att de anmäi kninear, som under benämning af ett Riks-Stånds ”gemensamma tankar” till Utskottet hänvisats, icke alltid tillkommit på ett sätt, att de med säkerhet kunnat anses uttrycka pluralitetens mening olver ämnet.
Utskottet har dock trott sig böra i sitt förslag bibehålla det nuvarande återförvisningssättet, men med tillägg, att
Utskottet må ega att å anmärkningarne endast fästa det afseende, hvartill en inom Utskottet företagen pröfning kan föranleda.
Hvad i öfrigt beträffar den formella uppställningen af Utskottets nu ingående förslag, har Utskottet, lika med föregående Riksdagars ConstitutionsUtskott, funnit lämpligast, att föreskrifterna i ämnet sammanföras på ett ställe, nemligen i 81 § Regerings-Formen, och att dertill blott lemnäs hänvisning 1 de öfriga §§ af Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen, der sådant erfordras.
Med tillämpning af hvad sålunda blifvit anfördt, får ConstitutionsUtskottet, till grundlagsenlig behandling vördsamt underställa Riksens Stän - 6 Comtxlutions-U t skottets Memorial, N:o 33. ders pröfning det förslag till ändringar och tillägg i åtskilliga Grundlagsparagrafer, hvilket här nedan föijer; Heyer ing s-Formen. % 56.
Allmänna frågor, sora uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, sora eger att dem utreda och deröfver sig yttra.
(Det återstående af denna § utgår). § 8i.
Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens och alla RiksStåndens sammanstämmande beslut.
Fråga derom må ej af Riksdagsman i Stånds Plemrra väckas, utan bör anmälas hos Riksens Ständers Constitutions-Utskolt.
Detta Utskott, hvars pligt det är att Grundlagarna granska, eger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga, och möjliga att verkställa.
Riksdagsmans förslag till grundlagsändringj hvilket Constitutions-Utskottet förkastat, förf alle. Hvad Constitutions-Utskottet till ändring i Grundlagarna, sjelfmant eller, uppå derom af Riksdagsman väckt fråga, föreslår, skall, om intet deremot från något Jiiks-Stånd anmärkes, förblifva hvilande till nästpåf oljande Riksdag, och då af Riksens Ständer af gör as.
Om förslaget af ett eller flere
Stånd icke godkännes att hvila till påföljande Riksdag, må det vid denna första pröfning ej förkastas, utan bör till Constitutions-Utskottet återförvisas, med de anmärkningar, som Ståndet förklarar utgöra dess gemensamma tankar; Utskottet dock obetaget att å anmärkningarna fästa det afseende, hvartill deras pröfning inom Utskottet föranleder.
Constitutions-Utshottets Memorial, N:o 33.
Det förslag, Constitutioris-Utskottet vid återremissens besvarande framlägger, kunna Stånden antingen förkasta, eller godkänna med eller utan förändring.
Om. förslaget af samtlige Stånden godkännes, skall det hvila till påföljande Riksdag, såsom ofvan sagd t är.
Varder detsamma af två eller flere
Stånd förkastadt, förf alle det.
Stånd godkänna förslaget, men det fjerde detsamma förkastar och icke, uppå Utskottets skeende framställning, sig efter de öfriga Stånden fogar, skall ConsiitutionsUtskottet, genom val af Riks-Ståndens Plena förstärkt till ett antal af Tjuga personer af hvarje Stånd, medelst samfäld omröstning afgöra, huruvida f örslaget må hvila till följande Riksdag, eller genast förkastas.
— Aro samtlige
Stånden ense om förändring i en eller flera delar af förslaget, skall detsamma, sålunda förändradt, blifva hvilande till näst)oljande Riksdag.
Äro Stånden af olika tankar om de förändringar, som i förslaget böra göras, och dessa ej kunna, uppå Constitutions-Utskottets framställning till Riks-Ständen, sammanjemkas, skall genom omröstning, som af Utskottet föreslås, i Förstärkt Constitutions-Utskott bestämmasr, hvilken förändrade ordalydelse, som skall blifva hvilande eller, om ingen sådan godkännes, att all fråga om ändring i förslaget förfaller.
Vid den slutliga behandlingen under påföljande Riksdag af ett hvilande förslag till grundlagsändring, kan det af Riks-Stånden endast ogillas, eller oförändradt antagas.
1 sednare fallet öfverlemnas det, genom Ståndens Talmän, till Konungen, som, efter inhemtande af Stats-Rådets tankar deröfver, tager sitt beslut, och meddelar Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock orsakerna till Sin vägran.
Yill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring 1 Grundlagarna, öfverlemnar Han, efter Stats-Rådets hörande.
Sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdraga åt Constitutions-Utskottet att utlåtande derom till Riksens Ständer afgifva.
Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fattå; Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då Constitut iöns-Utskottets Memorial, N:o 33, må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå, eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; gällande i detta fall Tre Stånds mening oell, oni Två Stånd stanna emot Två, deras, som beslutet uppskjutit.
Samtycka då alla Riks-Stånden till Konungens förslag, begäre de dag att på Rikssalen få Riksens Ständers bifall dertill afgifva.
Derest Konungens Proposition icke i sålunda stadgad ordning af Riksens Ständer antages, aflemne de sitt afslag, med skalen der för, skriftligen lill Konungen, genom deras Talmän.
Om å Riksdag, då grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum utan Konungens och aila Fyra Riks-Ståndens sammanstämmande beslut.
Riksdags- Ordningen. § 29. usta momentet.
Constitutions Utskottet, som utgöres af Tjugofyra Ledamöter, tillkommer att granska Rikets Grundlagar, samt att upptaga frågor och till Riksens Ständers Plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar af samma lagarp vid hvilka frågors och förslags behandling förhålleSj på sätt Regerings-Formens 81 $ föreskrit ver. § 49- 3:dje momentet.
Vid pröfningen i Ståndens Plena — ej må ega ruro; —- Angående Grundlagsfrågors behandling är i 81 $ Regeringsformen serskildt stadgadt. §: 73.
Stanna Riks-Stånden — — med Riksens Ständers rätt af - Conititutions-Utskotteti Memorial, N:o 33. 9 afgöra.
— Om behandlingen i dessa fall af Grundlagsfrågor är, genom 81 § Regerings-Formen, serskildt stadgadt.
Constitutions-Utskottet får slutligen tillägga den vördsamma erinran, alt ofvanstående grundlagsändrings-förslag, i fall det nu af Riksens Ständer såsom hvilande antages, icke kan å nästa Riksdag komma under pröfning, derest en sådan förändring i National-representationen då beslutas, hvarigenom nämnde förslag blifver öfverflödigt.
Stockholm den 27 Februari i845.
Åf Herr Cederschjöld, P. G.: ”Uti det memorial, hvarmed den nya Regerings-Formen år 1809 öfverlemnades till Riksens Ständer, sade Constitutions-Utskottet, att det ”velat öppna en möjlighet att förbättra den, när ett mer än tillfälligt allmänt tänkesätt derom hunnit stadgas.’* — Meningen dermed sjmes otvifvelaktigt hafva varit, att i Grundlag ingen ändring skulle kunna till vägabringas, som icke blifvit godkänd af Riksens Ständer, så väl vid den Riksdag, då frågan derom väckes, som vid den nästföljande.
Denna ide hade redan blifvit uttalad i 6:te § af 1766 års Riksdagsbeslut, på följande ännu bestämdare sätt: ”Vid samma tillfälle hafva ock Riksens Ständer, för att yttermera befästa våra Grundlagar vid sin obrutna jemnhet i sjelfva utöfningen, och på det de icke vid förändrade tidskiften något förhastadt ombyte måge undergifne vara, sig om det för framtiden oryggliga beslut förenat, att allt hvad Riksens Ständer hädanefter i Grundlagarne och det, som deras utöfning rörer, kunna anse nödigt att förklara, tillägga eller förbättra, det bör först vid den Riksdag, sådant kommer under öfvervägande, väl och grundligen utarbetas och i project ställas, men icke då genast såsom en stadgad lag till fullbordande, utan vid den nästföljande
Riksdagen under slutligt bepröfvande komma, och de förbättringar, som med Riksens Ständers fyra stämmor genom enhälligt bifall varda antagne och gillade, de böra sedan i framtiden stånda och efterlefvas/’ Bih. till R.
3 Sami 20 Bäft. 2 t 10 Constitutions-V (skottets Memorial, N:o 33.
Men ifrågavarande lyckliga ide blef 1809 ganska ofullständigt uttryckt i Regerings-Formens 81 §. som likväl var den enda, i hvilken sättei då bestämdes, huru frågor om Grundlagsändringar skulle behandlas.
Der stadgades väl, att sådana frågor bloit borde beredas vid den Riksdag, då de blifvit väckte, men icke få a/göras förr än vid den nästföljande, samt då antingen antagas utan ringaste förändring eller ock alldele» förkastas; och att till antagande då fordrades bifall af alla fyraStånden.
Rörande frågornas beredning, nemligen vid den Riksdag, då de väckas, blef deremot föreskrilten alltför knapphändig, och ingalunda öfverensstämmande med idéen om ett ”mer än tillfälligt allmänt tänkesätt.”
I 81 §:ns första moment, sorn handlar om frågor, väckte af enskilde Riksdagsmän, säges blott, att det icke fick ske i Ståndens Plenar utan att de skola anmälas i Constitutions-Utskottett och att ”Riksens Ständer må icke å den Riksdag, då Utskottet någon sådan ändring föreslår, utan först å den nästföljande derom besluta.”
Och i 2 mom. af samma §, som handlar om Kongl.
Propositioner rörande indi ing i Grundlag, heter det, att de skola öfverlemnas till Riksens Ständer, sorn genast, utan att derom öfverlägga, skola uppdraga Constitutions-Utskottet att sitt utlåtande derom till Riksens Ständer afgifva. ”Tillstyrker Constitutions-Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.
Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå, eller oek afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; gällande i detta fall 3 Stånds mening och, om 2 Stånd stanna emot 2, deras, som beslutet uppskjutit.
Man finner alltså, alt, om Constitutions-Utskottet tillstyrkt förslaget, ehvad det blifvit väckt af enskild Riksdagsman eller af Kongl..