Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reclamenten icke kunnat föi ete de för lyftningen erforderlige handlingar, och någon utbetalning således icke fått äga rum, hade Hlrr Fullmäktige förordnat, att ofvanberörde, inom prsescriptionstiden, anmälda fordran skulle tills vidare uti Räkenskaperna qvarstå.
Vid detta förhållande, och då all den öfriga så kallade Gamla Riksgälden blifvit, till ett belopp af 240,812 Rldr 2g sk. 7 rist., uti 1824 års Räkenskaper afskrifven, hafva Hlrr Revisorerne till R.
H. St,:r 356 Stats-Utskottets hemställt, om icke en praescriptionstid af ett år kunde bestämmas, inom hvilken de, för lyftningen af Drakenbergska Famillens ifrågavarande fordran, nödige handlingar böra, vid förlust af all rätt till fordringens utbekommande, nti RiksgäldsContoiret företes; på det en så ringa och obetydlig summa, som den förut omförmälda, icke måtte komma att år ifrån år uti Räkenskaperne ytterligare balanceras. (pag. io Rev. B).
Utaf Commissariernes i RiksgäldsContoiret afgifne Utlåtande, som finnes intaget uti H:rr Fullmäktiges Protocoll för d. i3 Januarii 1825, har Utskottet inhemtat, att den ifrågavarande Fordringen grundar sig på o:ne st. af K. LiquidationsCommissionen utfärdade och d. 29 Mars 1727 till betalning godkände LiquidationsRäkningar, enligt hvilka, Fordringen hos K. M:t och Kronan inneliades af ÖfversteLieuten.
Eric Drakenberg å 54o D:lr 17 öre 4f pgr. och af Lieutenanten, sedermera Ryttmästaren Eric
Drakenberg å 6o5 D:lr 29 öre lif pgr.
Domaren i orten, om alla den dödes efterlemnade Arfvingar samt hvars och ens uti KronoFordringen, efter Betänkande n.
Lag, ägande del dess vittnesbörd meddela, på det hvar och en sedan uti Contoiret vederbörlig rätt ske måtte och till, ingens förfång några steg göras, som, genomen ofullkomlig underrättelse om de i Riket varande åtskilige Slägter eljest lätteligen sig skulle kunna tilldraga.
Corn mitteens för Krigsför val tni ngsÄrenderne utgifne, af Iliksg.
Ibland RiksgäldsContoret balancerade skulder förekommer en summa af 106 R:dr 12 sk., bestående af f. d K.
Commilteens för KrigsFörvaltningsÄrenderna utgifne och åren 1810 och 181 i af RiksgäldsContoret till betalning accepterade Invisningar.
Enär nu dessa Invisningar, efter så lång tids förlopp, icke blifvit till inlösen företedde, hade fli r Revisorerne funnit sig äga anledning hos R.
Som 1111 mera en tid af 18 år förflutit sedan ifrågavarande Invisningar utgåfvos och accepterades, samt desamma redan för 16 år tillbaka voro till slutlig inlösen förfallne, så har Utskottet trott sig böra bifall å Hrr Revisorernes hemställan tillstyrka, och att, i afseende på kungörandet, iaktlages hvad i näst ofvanstående punkt är föreslaget. §. 6.
Angående uti Räkenskaper ne balancerade förskott till inlösen af förkomne, skadade och förfalskade CreditSedlar.
Vidare förmäla Hrr Revisorerne, hurusom, tili RiksgählsContorets Räkenskaper balanccras ibland Till - Betänka n den.
35g gångarne en summa af 681 R:dr 4 sk.
Förskottsvis utbetalda medel lill inlösen af förkomne j skadade och förfalskade C redi t Sedlar; uti hvilken summa linnas inbegripne 5o R:dr GreditSedlar, hvarmed förhållandet är följande:
Malmberg förnyelse af ett, under den i3 Oct. t8o3, af RiksgäldsGontorets
Hildebrands uthändigade och uti dennes ägande Rå- och RörshemmanBygd \ mantal intecknade Förbindelse, att förden ifrågavarande summan af 5o R:dr CreditSedlar hålla RiksgäldsContoret skadeslöst, i händelse det förlorade RealisationsBeviset skulle till rätta komma.
Då, efter omkring 22 års förlopp, det äldre RealisationsBeviset ännu icke är vordet till infriande företedt, utan troligen lärer vara förstördt; men bevakningen och förnyelsen af ofvannämnde, för en så ringa summa meddelade Inteckning är förenad håde med besvär och serskild kostnad, för hvilken sednare ingen ersättning kati erhållas, så hafva Hrr Revisorerne tillstyrkt, att, derest merberörde, äldre RealisationsBevis icke skulle, vid nästa Riksdag, vara inkommet, en prsescriptionstid då måtte varda bestämd, efter hvars utgång, Beviset icke mera skulle vara betalningsgildt. (p. i3 Rev. B.)
Efter inhemtade närmare upplysningar om ofvan - 36o Stats- U tskottets berörde balanceradc summa af 681 R:dr 4 sk. i CreditSedlar, har Utskottet funnit densamma bestå af följande poster: 1:0
År i8o3 Postmästaren Sundell beviljad förnyelse af bortstulne Sedlar .... 55: — - 3:o Samma år Vaktmästaren Malmberg beviljad förnyelse af förut omförmälte JtealisatiansBevis 5o: —■ - och 4:o
År 1804 BruksPatronen Söderberg beviljad förnyelse af 45q
R;dr i CreditSedl.
R:dr sedermera inkommit och blifvit af honom godtgjorde , så att de äldre, oinlöste Sedlarne endast uppgå till en summa af 200:
Tillhopa Cred.Sedl. R:dr 681: 4- ~ hvilka uti Räkenskaperne upptagas till motsvarande belopp i Banco eller R:dr 4^4: 2> 8.
Be tänkande n. 361 Vidkommande åter Förskotten till inlösen af skadade och tvetydiga samt förfalskade Sedlar, så och da, på sätt här ofvan anfördt är, någon ersättning för dessa förskott numera icke kan förväntas, finner Utskottet sig äga anledning hemställa, om icke dessa Förskott till ett sammanräknadt belopp af a5o R:dr 34 sk. 8 r:st B:co må uti Räkenskaperne afskrifvas.
Slutligen och hvad angår de Postmästaren Sundell och Brukspatronen Söderberg beviljade förnyelser af CreditSedlar, så, enär nu mera utöfver 24 år äro förflutne, sedan dessa förnyelser ägt rum, får Utskottet tillstyrka, att för uppvisandet af de äldre förnyade CreditSedlarne stadgas enahanda proescriptionstid, som, i afseende på RealisationsBeviset, är föreslagen; och att emedlertid för Sundell och Söderberg serskildta Contos uti RiksgäldsGontorets Hufvudbok varda öppnade.
Capital, Ränta och Expenser för en, genom K. M.-ts Nådiga.
Skuld balanceras likaledes bland RjksgäldsContorets Tillgångar uti Räkenskaperne 1137 R:dr 24 sk- 4 r:st., hvarom IJrrRevisorernes Berättelse innehåller den upplysning, att 362 S tats-Ut skottets Directionen öfver fordna DiscontVerket med RiksgäldsContorets CreditSedlar, uti hvilket RiksgäldsContoret var delägare för Evia Femtedelar och enskilde personer för en Femtedel, å DiscontVerkets vägnar, utgifvit förskrifningar med tre procents ränta, ställde till Innehafvnren , att, vid anfordran inlösas.
Att, på grund af serskild erhållen Nådig authorisation , bemälde Direction låtit, genom Kungörelse, införd i Allmänna Tidningarne, uppsäga alla så beskaffade, åren ’792» '79^> 1794-> 179^ och 1796, utgifne Förskrifningar, med tillagd erinran, det någon ränta å dessa Förskrifningar icke komme alt godtgöras längre, än till d. 3i Dec. 1799.
— Som någon ersättning af de enskilde Delägarne i förra DiscontVerket icke kan erhållas, så hafva Hrr Revisorerne hemställt, om icke den ifrågavarande summan af R:dr 1137: 24 sk. 4 *!st, B:co må utur Räkenskaperne afföras. (p. 14 Rev. B.) Utskottet anser sig desto hellre böra tillstyrka B e t ä n k a n d e n. 363 bifall till Hrr Revisorernes hemställan, som någon ersättningstalan emot de private
Delägarena nu mera icke ens kan vara öppen, enär ifrån den 17 Januarii 1817, linder hvilken dag, K. M:ts Nådiga Dom är utfärdad, mer än tio år äro förflutne. 2:a Afdelningen. i8'2~ års Revision. §• I#
M:t i Nåder gifver H:rr Fullmäktige tillkänna, det K. M:t sedan hela StatsRådets tankar blifvit inhemtade, funnit oundvikligen nödigt, att till andra högst vigtiga och angelägna ändamål, än utomordentliga anstalter för Rikets försvar, disponera ofvanberörde summa af 25o,ooo R:dr af mindre Creditiv-Summan, och att desse 25o,ooo R:dr altså komme, att till K.
Utdrag af Protocollet öfver Handels-och FinanceÄrender, hållet inför H. M:t Konungen, i StatsRådet å Stockholms Slott den 8 Mars 1826.
JustitiaeStatsMinistern, H. Exc. ll:r Grefve Gyllenborg. 364 Stats-Utskottets StatsMinistern för Utrikes Ärenderne, H.
StatsRåden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Cederström. H. E. Hr Grefve Skjöldebrand. II.
Hr Friherre Wirsen.
M:t fann oundvikligen nödigt, att för andra högst vigtiga och angelägna utgifter, än dera, som utomordentliga anstalter för Rikets försvar kunna påkalla, nu disponera 260,000
R:dr å de 5oo,ooo R:dr af mindre CreditivSumman, hvilka för sådant ändamål äro afsedde.
SlatsContoirets till Hrr Fullmäktige, under d. i5 Mars, allåtne Skrifvelse, om utbekommande af liela den på Greditivet anordnade summan, upplyses, alt den samma skulle, efter Fullmäktiges i Jern - Betänkande n. 365 Contoiret fördelning, användas till Låne-biträde på korrtare tid för Bruks- oell Sågverksegare i Wermeland.
Skrifvelse af den 12 i samma månad, om fortgången af Liquiden utaf senare hälften af merberöfde Lån-understöd, K. M:t, som härvid inhemtat, att å den utlemnade suraman då redan 237,483 R:dr 16 sk. blifvit i Capital återbetalte, samt att behörige åtgärder voro vidtagne till återstodens indrifvande, funnit godt i Wäder förordna, att hvad å Lån-summan då redan influtit, eller hädanefter inflyter i Capitalafbetalning, skulle, genom K. StatsContoirets försorg, till RiksgäldsContoiret återlemnas.
Och hade Revisorerne utaf den från vederbörande i RiksgäldsContoiret infordrade och, under den 5 December sistberörde år 1827, meddelade uppgift inhemtat, att K.
St:r, vid i8a3 urs Riksdag, beslutat det villkor, vid mindre Creditivets lyftning, att de utomordentliga behof och föremål, i och för hvilka, de summor, som deraf uttagas, ansetts erforderliga, skola fullständigt uppgifvas och en summarisk Redovisning deröfver upprättas; Likväl, och enär detta heslut icke blifvit åberopadt eller innehållet deraf omnämndt uti den slutliga LSkrifvelse till Fullmäktige i R:g:sContoiret under d. 16 Dec. 1823, hvari R.
M:t i Nåder meddelade förklarande, att K.. M:t, i afseende på Creditivens begagnande och Redogörelsen derföre, vill noga iakttaga hvad 63 och 64 §§.
Stms fordran af föremålets uppgift och summarisk redovisning, såsom villkor för mindre Creditivets lyftning, må anses vara eftergifven, eller böra fortfara, så glafva Hrr Revisorer hemställt, om icke R.
St:r framdeles skulle finna nödigt, att, genom mera bestämda föreskrifter i denna fråga, gifva åt deras Fullmäktiges och Revisorers omdöme «n säker och ofelbar ledning.
— Slutligen innehåller Berättelsen; Af K.
St:r således sjelfve i tillfälle ntt pröfva, huruvida Creditivets disposition till en så beskaffad utlåning må finnas med R.
Men enär Hrr Revisorer ansett utom fråga, att den af Låntagarena erlagda ränta borde tillfalla R:g:sContoiret, af hvar» medel
M:ts Nådiga Bref den 27 Junii nämnde år, skulle till R:g:sContoiret återgäldas, någon ränta icke varder lefvererad, då göra erinran om utbekommande af R:g:sContoirets tillständiga rätt i detta hänseende.
(p. i—4 Rev. B.)
Med anledning af detta Revisorernes tillstyrkande, hade Hrr Fullmäktige, då, vid inbetalningen af 368 Stats- Utskottets nyssberörde Capital-återstod, någon ränta icke blifvit afleinnad, aldraförst anmodat K.
StatsContoiret lefvereras, måtte komma R:g:sContoiret till godo; men, enär, till svar härå, under den 4 Januarii 1828, K.
StatsContoiret lemnat den upplysning, att de utaf ifrågavarande
Creditiv-medel disponerade
StatsContoiret lefvereras, vände sig Fullmäktige till K. M:t, med underd. anhållan om Nådig upplysning, när de utöfver omkostnaderne för de utlånte 25o,ooo R:dr återstående ränte-medel till R:g:sContoiret voro att förvänta; hvarpå K.
M:t ansett desto hellre tillhöra Dess Nådiga omsorg, sorn Hrr Betan kande n. 369 Hrr Fullmäktige varit, genom det för dem faststäldte Reglemente , förhindrade, att medgifva någon lättnad för nämnde Invånare, vid återbetalningen af de ByggnadsLån, som R.
Och beträffande först Creditivmedlens utlemnande frän RiksgäldsContoiret, så finner Utskottet icke något, att, i afseende härå, emot Hrr Fullmäktige erinra.
If. St:rs till K. M:t i detta ämne aflåtne underd.
I afseende på R:g:sGont:s fordna UtrikestGäld, är af Hrr Revisorer anfördt, att de trött sig icke böra 24 3yo Stats-Utskottets lemna oanmärkt ett förhållande, som, i deras tanka, förljenar uppmärksamhet.
Och om nu under hand inlöste Partial-Obligationer skulle, genom någon tillfällighet, gå förlorade, innan desamma blifvit företedde och annullerade hos den Autorite', under hvars vård Hufvud-förbindelserne finnas, så skulle, oaktadt Skulden till det belopp, de inlöste partialObligationerne innehålla, blifvit betald, på grund af Hufvud-förbindelserne, så vida någon afskrifning å dem icke egt rum, möjligen i en framtid kunna väckas anspråk på Statens skyldighet att godtgöra hela det belopp, hvarå dessa Förbindelser lyda.
Fullmäktiges uppmärksamhet på ofvanberörde förhållande, för att vidtaga de åtgärder och utvägar, hvarigenom de befarade möjliga olägenheterne må kunna, äfven i den mest aflägsna framtid, förebyggas. (p. 5 Rev. R.)
Betänkande n. Härvid liar Utskottet, utaf de hos Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoiret lörde protocoll och dertill hörande Handlingar, inhemtat, att sedan Hr StatsSecreteraren för Handels- och Finance-Ärenden, uti en till Hrr Fullmäktige under den 5 Mars förlidit år 1828 a flåten Note, tillkännagifvit K. M:ts Nådiga Beslut, att låta till Leipzig utskicka, för att å Ilufvud-förhindelserne afskrifvas, de uti RiksgäldsContoiret förvarade, annullerade partial-obligationer, hörande till det derstädes, år 1802, upptagne Lån; och att i sådant hänseende, en fullständig Förteckning in duplo öfver dessa Obligationer borde uti RiksgäldsContoiret upprättas och till K.
Skrifvelse!! af den 20 Mars, med hvilken nämnde Förteckningar till K.
Mit inskickades, framställt den underd. önskan och förmodan, att till vinnande af afskrifning på Hufvudförbindelserne, 1109 stycken partial-obligationer, hvardera på 1000 Fl.
Count, hvilka före år t8i5 blifvit här i Stockholm med Svenskt Bancomynt af RiksgäldsContoiret inlöste och derstädes förvaras, torde, genom K. Mits Nådiga försorg, till Amsterdam varda utskickade.
Med anledning hvaraf K.
Mit, uti Skrifvelse af den 10 nästpåföljande April, behagat till svar meddela, det K.
Mit i Nåder väl för godt funnit tillåta, att de, genom RiksgäldsContoirets försorg, inlöste partial-obligationer må, jemte de öfriga af K.
Mit infriade, till Leipzig utsändas, för att å HufvtidDocumenten afskrifvas; hvaremot K.
Mit ansett, det böra bero af Hrr Fullmäktige, att sjelfve vidtaga erforder - 372 Stats -Utskottets lige åtgärder, i afseende på de till förra Svenska StatsLånen i Holland hörande handlingar.
Jifter hvad
Utskottet äfven inhemtat, hade samtlige uti RiksgäldsContoiret förvarade, till LeipzigerLånet hörande PartialObligationer till ett antal af 2832 stycken, hvardera på 5oo R:dr Sachsiskt Conventionsmynt, och således äfven de af RiksgäldsContoiret inlöste, varit utskickade till Leipzig, samt efter det de samma derifrån återkommit, blifvit, på Nådig Befallning, till R:g:sContoiret öfverlemnade, jemte ett af Magistraten i Leipzig, under den 2.4 sisth October, ut~ färdadt Betyg, af innehåll: att förrberörde å en Betyget bifogad och deri åberopad Förteckning upptagne 2832 st.
Lånen hörande PartialObligationer, så kan för dem afskrif - Betänkande!). 373 ning på HufvudDokunienten icke erhållas, under annat villkor, än att Obligationerne företes till dödande i Holland.
Vid öfvervägande af Hrr Fullmäktiges nyssnämnde hemställan, finner Utskottet, lika med Hrr Fullmäktige, icke rådligt, att låta afsända Obligationerne sjöledes, men som desamma förr eller senare, måste, på RiksgäldsContorets bekostnad, till Amsterdam afskickas, anser Utskottet lämpligast öfverlemna åt Hrr Fullmäktige, att härom föranstalta, när och på hvad sätt, Hrr Fullmäktige pröfva, att sådant med minsta kostnad, men utan äfventyr, må kunna ske; dock så tidigt, att H. M:t Konungens SlutLiqvidation icke derigenom fördröjes.
Och blir Utskottet i tillfälle, att om förhållandet med RiksgäldsContorets fordna utländska gäld lemna närmare upplysning, uti den allmänna Berättelse, rörande RiksgäldsConloirels för - 374 Stats-Utskottets vältning och tillstånd, sora af Utskottet skall af gifvas. §• 3.
Såsom ett med BevillnitigsUppbörden nära gemenskap egande ämne, hafva Revisorerne fästat sin uppmärksamhet på ett serskildt inträffadt förhållande med TestaraentsBevillningen.
— Ehuru uti K. M:ts Nådiga Kungörelse af d. ii Dec. x 81 r, angående åtskilliga omständigheter, att iakttagas för Controllen å nämnde Bevillning, är uttryckligen stadgadt och föreskrifva, att, vid Testamentens uppvisande vid DomstoJarne, ovilkorligen skola företes vederbörande Uppbördsmäns Attester öfver emottagne och af dem, på eget ansvar, godkände Löftesförbindelser för BevillningsAfgiften, K. Svea Hofrätt likväl, i afseende på flera derstädes uppvisade Testamenten, emottagit sjelfva Original-Löftesförbindelserne och desamma, jemte de öfriga Handlingarne till RiksgäldsContoret inskickat; men hvarifrån de till K.
St.Y att taga Betänkande ti. under öfvervägande, huruvida, till befrämjande af en säkrare och ofelbar verkställighet af hvad, i afseende på TestamentsBevillningen, Domstolarne till iakttagande är föreskrifvet, det må befinnas nödigt, att någon serskild ansvarspåföljd för underlåtenhet härutinnan varder stadgad (p. 6. Rev. B.)
Utskottet, som för sin del instämmer uti Hrr Revisorernes åsigt, anser sig böra tillstyrka, att deras hemställan öfverlemnas till Lag- samt Bevillningsutskottens handläggning. §• 4- Ang:de Gratifica tion till Commissarien Ek.
Sedan Commissarien och Riddaren D. Ek, sorn har närmaste inseendet öfver Riksg.Contts hus och fasta Egendom, år 1025, hos Hrr Fullmäktige anmält nödvändigheten af åtskilliga betydligare, utvändiga reparationer å de till nämnde Egendom hörande byggnader; och hvilka reparationer, enligt vederbörande Byggmästares och Handtverkares bifogade Kostnadsförslag, skulle komma att uppgå till ett samtnanräknadt belopp af 3ig8 R:dr 38 sk. 8 r:st B:co, så hade Hrr Fullmäktige väl bifallit dessa reparationer, men tillika förordnat, att verkställigheten skulle utbjudas på entrep renade.
I anledning af det uti Stockholms Tidningsblad härom införda tillkännagifvande, hade 2:ne anbud inkommit, det ena med utsatt summa af 4666 R:dr 31 sk., och det andra 4^oo R:dr, allt Banco, men, enär Hrr Fullmäktige funnit skillnaden emellan beloppet af Kostnadsförslaget och Anbudssummorne vara sä ganska betydlig, hade Hrr Fullmäktige pröfvat lämpligt, att låta verkställa ifrågavarande reparationer, efter räkning, under ledning och tillsyn af Commissarien Ek. — Och då, enligt bemälde Commissaries afgifne redogörelse, hela kostnaden uppgått endast till 2319 R:dr 16 sk. i r:st., och således understigit Förslaget med R:dr 879: 22. 7., så hafva Hrr Revisorerne, med förklarande af deras bifall till de af Hrr Fullmäktige vidtagne åtgärder, tillika ansett sig böra till R.
Värf, måtte med någon lämplig belöning varda ihogkommen. (p. 6 Rev. B.) Lika med Revisorerne, finner Utskottet Commissarien
Sttrs uppmärksamhet, honom tilldelas en Gratification af Fem Hundra Rtdr B:co, att utgå utaf R:g:sContoirets medel. §. 5.
Angtde Gratificationer till någre bland GenAssist. -Con t: s Tjenstemän.
Departement kan umbäras, och följaktligen icke är behöflig!, Hrr Revisorerne ansett sig så mycket mindre
Röra tillstyrka ändring i detta af Hrr Fullmäktiges pluralite' fattade Beslut, som, genom 3:dje Punkten uti Instructionen för Revisorerne, det är dem uttryckligen förbjudet, att uti tillökning af Sysslor ingå.
I anledning af IL Utskottets framställning ang:de de från R:g:sCont. lyftade 25o,ooo R:dr, anser jag, det H.
Utskottet bordt ■understödja Revisorernes i deras Berättelse gjorde hemställan om angelägenheten deraf, att R.
St:r vid sista Riksdag, enligt Deras underd. skrifvelse till K. M:t d. 3 December 1823, beslutit,att Allmänna IndragningsStaten, hvilken förut, i sammanhang med R.
St:r jemväl förordnade, att IndragningsStaten för samma år 1823 skulle till trycket befordras, samt på enahanda sätt som publika författningar utgifvas till allmän kännedom , jemte Extract af Rikshufvudbokens Capital-räkning med bilagor att med Post- och InrikesTidningen utdelas; så har Ut - 38o Stats-Utskottets skottet, med anmälan härom, funnit sig böra till R,.
St:r må finna nödigt, alt enahanda åtgärd, i afseende på den nu varande Allmänna IndragningsStaten för år 1828 af Utskottet vidtages; hvarvid likväl Utskottet tillika anser sig böra upplysa, att kostnaden för samma tryckning, i anseende till den vidlyftiga omfattningen af berörde
St;r, uti Styrelsens öfver Fängelscrne och Arbctslnrättningarne i Riket vid Högstberörde Nåd.
Skrifvelse af d. 17 Nov. sisth år, finna en i både moraliskt och oeconomiskt hänseende vät grundad framställning af Correctionsväsendet i hela dess omfattning; har dock Utskottet, egenteligen med ledning deraf ansett sig böra sammanfalla de hufvudsakliga upplysningar, hvilka kunna tjena lill Betänkan den.
381 grund för bedömandet af det dermed åsyftade för menskiigheten gagneliga ändamål.
Behofvet af Allmänna Arbetsanstalters inrättande till beredande af en mildare och lämpligare utväg att förvara och behandla straffade förbrytare eller vanartige personer, än att öfverlemna dem ut det overksamma’ och i alla afseenden skadeliga fängelselifvet, hade redan år i8o4 föranledt till stiftande af sådar.e Inrättningar i Carlskrona och på Sveaborg. —•
Finlands frånträdande förorsakade likväl att nyttan af den sistnämnde Inrättningen gick för Sverige förlorad, och, i brist af Arbetsinrättningar, blefvo Fängelserne på en gång straffanstalter åt förvunne brottslingar och förvaringsinrättningar för lösdrifvare och lättingar: trängsel samt en högst vådlig och skadlig sammanblandning af brottslige och icke brottslige blefvo närmaste följderne af detta olyckeliga tvångstillstånd, och de skadliga verkningarne deraf visade sig på Herehanda sätt.
Circulairen till LänsStyrelserne af d. 10 Nov. 1807 och d. 28 Maji 1813 anbefallde LänsCorrectionshus i allmänhet, gjorde, med anledning af K. M:ts Nåd.
Proposition vid 1815 års Riksdag angående förbättring af StrafTLagarne , Rikets då församlade Ständer underd. anmälan örn nyttan och nödvändigheten af ändamålsenliga Arbets- och Correctionslnrättningar, under önskan tillika, att K. M:t innan nästföljande
Riksdag ville låta företaga verkställigheten af en Correc - 38a Stats-Utskottets tionslnrättning, och, om möjligt vore, bringa den till fullbordan samt till kostnadernes bestridande för detta företag förskottsvis använda de medel, som K.
St:r förklarade då, att det med Arbets- och CorrectionsInrättningarne åsyftade stora och till mensklighetens förbättring ledande ändamålet gjorde hvarje steg af vigt, hvarigenom åtminstone deras början kunde befrämjas och ett mönster för deras framtida utvidgande erhållas.
Län, alla hufvudsakligen ti 11väga— bragte genom frivilliga sammanskott af Länens Innevånare och af hvilka åtskilliga ännu underhållas dels genom fortsatte sådane bidrag, dels medelst anslag af Statsmedel; men i andre
Den mindre hufvudsakliga nytta desse Correctionshus medförde visade sig dock deraf, att de Län, uti hvilka de blifvit inrättade, icke dessmindre försågo de allmänna Fängelserne med lika antal som förut, och det tilltagande behofyet af större utrymme för försvarslöse, dels för brott straffade, dels för brott icke kände personer, jemte R.
Sttrs ofvannämnde underd. anhållan föranledde inredandet af Wadstena Krigsmanshus för 3oo CorrectionsArrestanter; roen då detta oagtadt Fästningsfängelserne likväl syntes förblifva otili - Betänkande n. 383 räcklige för liysande af både för brott dömde och försvarslöse personer samt detta sednare förhållande var håde skadligt och helt och hållit stridande mot ändamålet af desse Fängelser samt fordrade vidtagandet af någon ytterligare CorrectionsAnstalts inrättande, afgaf K. M:t under d. io Dec. 1817 Nådig Proposition till It.
St:r, att Bor g horn Is Slott på Öland måtte inredas till en större Arbets- och Corrections-Inrättning.
Skrifvelse den 20 Junii 1818, att de väl förde sig till minnes deras i detta ämne år i8i5 yttrade önskan, men att de, med afseende å Statens tillgångar samt de många och dryga behof, som måste fyllas, ej funno möjligt bevilja de betydliga summor, som för en fullkomlig
KrigsCollegium samma år inkommit med underd. anmälan, att tr ängsel i Fästnings-fängelserne genom den beständigt tilltagande mängd försvarslöse personer, som af Länsfängelserne blifvit ditsände, så ökats, att utväg för deras inrymmande inom