Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer bevilja ett reservations-anslag af 3,000 R:dr, att af Kongl. Majit disponeras till löneförhöjning vid sådana extra provincialläkaretjenster, till hvilka vid inträffande ledighet ingen sökande sig anmält, oaktadt ledigheten varit 3:ne gånger kungjord, och med vilkor dels att dessa tjenster då betraktas som ordinarie provincialläkaretjenster, med hvilka militärläkaretjenst ej vidare får förenas, samt dels att kommunerna åtaga sig, att för sådana provincialläkare anskaffa och underhålla fri bostad.» b) Af Prosten Sondén: »Då extra provincialläkare hafva samma åligganden, som de ordinarie, synes mig intet skäl förefinnas till deras svagare lön, så vida man ej vill söka ett skäl dertill i deras rättighet att tillika innehafva annan tjenst.
En så dan rättighet är af ingen betydelse, så länge omständigheterna lägga hinder för dess begagnande.
När den åter kan begagnas, så uppstår derigenom visserligen en förmån för läkaren, som derigenom får dubbel lön, oftast högre än en ordinarie provincialläkare.
Den ort han fått sig anvisad får deremot vanligen tidtals sakna läkarevård, nemligen då han bortkommenderas att tjenstgöra såsom bataljonsläkare eller dylikt.
Detta, såsom mig synes, tänkvärda missförhållande, synes mig kunna afhjelpas genom bifall till Herr Beronii motion på det sätt, att åt hvarje extra provincialläkare, som icke innehar annan tjenst, bevilja 500 R:dr lönetillökning, och för detta ändamål i 1,000 R:dr såsom reservationsanslag ställes till Kongl.
Maj:ts disposition.» c) Af Riksdagsfuilmägtigen Daniel Danielsson från Jönköpings län.
Vid 78:de punkten: (angående liste Provincial-läkares anställning.) Af Friherre af Ugglas, Gust. och Prosten Sondén.
Vid Stats-Ut skuttets Utlåtande Alio 13!).
(Fortsättning.) 73
Vid 79:de punkten: (angående Djurläkare.)
Af Riksdagsfullmägtigen Matts Pehrsson från Stockholms län, hvilken såsom sin reservation upptagit det af Utgifts-afdelningen i denna fråga afgifna utlåtande, som var af följande lydelse: »Al hvad här ofvan blifvit anfördt, jemte de vid ärendets handläggning hos Utskottet meddelade upplysningar, har Utskottet kommit till den öfvertygelse, att åtgärder måste vidtagas för att i den mån sådant nu kan ske få ordnad denna för landt— hushållningen så vigtiga angelägenhet, hvarom här är fråga, och hvilket för närvarande synes lämpligast kunna befrämjas, derigenom att medel anvisas för inrättande af flera djurläkarebeställningar, ty att behofvet deraf på flera ställen, synnerligast der landet är glest befolkadt och afståndet till läkaren långt, är ganska stort, torde ej kunna bestridas.
Också har, efter hvad Utskottet förnummit, Sundhets-kollegium vid åtskillig» tillfällen, då utbredd sjuklighet bland husdjuren yppats, sett sig föranlåtet att inom Hera län anställa extra Djurläkare, hvilket, enär desse personer måst med särskild rese- och dagtraktamentsersdUning för sådant biträde godtgöras, föra nied t till en icke obetydlig statsutgift, som likväl kunnat undvikas om ordinarie djurläkarnes antal varit tillräckligt stort.
Utan att derföre förbise den uppoffring för Statsverket, som är förknippad med en ytterligare tillökning; af ifrågavarande läkarepersonal, har Utskottet, med afseende å de många, från olika delar af landet gjorda, framställningar om en i detta hänseende förbättrad läkarevård, och då det af Kongl. Maj:t nu föreslagna antal läkare icke synes blifva för ändamålet tillräckligt, ansett lämpligt alt, för afhjeipande af det mest angelägna behofvet härutinnan, anslag beviljas för 12 nya djurläkarebefattningar; samt att åt Kongl.
Maj:t. som, efter vederbörandes hörande, bäst lärer kunna bedöma, hvilka orter, som företrädesvis böra erhålla denna förmån, öfverlemnas att bestämma, hvarest desse läkare må komma att stationeras.
I fråga åter om allöningsbeloppet för bemälde tjenstemän, äro visserligen af ofvannämnde motionärer olika förslag afgifna, men då nuvarande länsdjurläkare åtnjuta aflöning lika roed den Kongl. Maj:t för nu ifrågastalida nya läkarebefattningarne äskat, eller 500 R:dr, synes Kongl. Maj:ts framställning härutinnan böra bifallas.
I öfverensstämmelse härmed hemställer Utskottet, att till inrättande af nya länsdjurläkarebestäliningnr inom de län, der sådant är af behofvet mest påkalladt, beviljas ett årligt anslag af 6,000 R:dr att af Kongl. Maj:t användas till löner, å 500 R:dr. åt 12 Djurläkare inom de län och med de stationer, som Kongl. Maj:t. efter vederbörandes hörande, kan finna skäligt bestämma.»
Och hafva i denna reservation instämt Riksdagsfuilmägtige Jonas Andersson från Ostergötlands, Per Nilson från Malmöhus, Daniel Danielsson från Jönköpings och C. J. Svensén frän Calmar län. liih. tx11 R St.
Prof- i$U2 & 1S&H. 1 Simi. t Afd. 3 Rand.
I hafi 10 74 Stat s-Utskottets Utlåtande /V.-o 139 (Fortsättning.)
Vid Af Prosten Sondén.
Vid 84:de punkten: (angående Ortopediska institutet.)
Af Herr A. W. Björck: »Ehuru jag icke ansett mig böra yrka indragning vid den nu förestående stalsregleringen af det statsbidrag, som utgår till Ortopediska institutet med 8,250 R:dr Runt årligen, har jag dock trott skäl hafva förekommit, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj: t anhålla, att vederbörande myndighet erhåller uppdrag att undersöka om detta anslag än vidare bör utgå, eller om icke inrättningen må anses onyttig eller till och med skadlig, så vidt den fortfarande använder de medel, som ortopedien hittills nog allmänt begagnat, eller ock Öfverflödig, så vidt den icke använder andra medel, än sådana, som, till följd af gymnastiska Central-institutets utvidgade och förändrade verksamhet, kunna och böra der för ändamålet tillhandahållas.
Hetta af mig hos Utskottet väckta förslag, vågar jag härmed reservationsvis underställa Rikets Ständers pröfning, enär det förekommer, såsom mig synes, fattligt för en hvar, att de medel, som hittills ansetts vara ortopediens egentliga egendomlighet, icke kunna användas, utan att framkalla olägenheter, fullt jemförliga med sjukdomen, och det likaledes torde vara uppenbart, att om nämnda medel numera icke begagnas, utan den hufvudsaklig hjelpen sökes i gymnastikens ändamålsenliga användande, Stuten icke bör belastas med vidare utgifter för detta ändamål, sedan den redan dragit försorg om lämpliga inrättningar i detta hänseende, med en kostnad, som vid denna riksdag blifvit ökad med icke mindre än 17,400 R:dr årligen, oberäknadt ett extra anslag af mera än 168,000 R:dr.»
Vid 85:le punkten: (angående äskadt anslag för Medico-pneumatiska-austalten.)
Af Friherre af Ugglas, Gust., Herr Sandels, L. G., Herr Professoren Seander samt Iliksdagsfullmägtige Eric Ersson från Gefleborgs och Per Nilsson från Malmöhus län, hvilka förmält sig upptaga såsom reservation Utgifts-afdelningens utlåtande, så Ivdande: »Den i hufvudstuden ordnade inrättning för inandning af komprimerad luft, eller den s. k. medico-pneumatiska anstalten, om hvars understödjande medelst statsanslag fråga nu blifvit väckt, ar, såsom af motionären uppgifvits, helt nyligen anlagd och har endast omkring 5 år varit i verksamhet.
Erfarenheten i afseende å verkningarne af denna nya kurativ-method är följaktligen icke särdeles stor, men de resultater, som under denna korta tid härstädes erhållits, genom användande af bad i förtätad luft, hafva i allmänhet varit tillfredsställande och det har, efter hvad af tillgängliga handlingar kunnat inhemtas, visat sig, att inandning af sådan luft utgör ett verksamt och välgörande medel i åtskilliga sjukdomar, förnämligast respirationsorganernas och bland dessa sednare till och med i sådana sjukdomstillstånd, som trotsa all annan behandling.
Svenska Läkare-sällskapet har också, jemte intyg att under (je tväune sistförflutna åren vid berörda anstalt öfver 3,000 bad kostnadsfritt utde - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139.
(Fortsättning.) 75 lats åt fattiga och mindre bemedlade personer, vitsordat nyttan och ändamålsenligheten af ifrågavarande inrättning, samt förklarat, alt resultaterna »f den medico-pneumatiska behandlingen härstädes varit ganska lyckliga.
I betraktande häraf och då Läkaresällskapet tillika upplyst, att nämnda anstalt, redan i sig sjelf dyr att anlägga och erfordrande högst betydliga dagliga omkostnader, omöjligen kan utan ekonomisk förlust uppehållas af den person, som genom enskilda uppoffringar och särdeles nitiska bemödanden både grundlagt och hittills uppehållit densamma, har
Utskottet icke tvekat att med sitt förord understödja en inrättning, hvilken, ehuru den åtminstone i sitt nuvarande skick, icke lärer kunna hänföras till de allmänna institutioner, hvars upprätthållande det måste tillhöra Staten att besörja, likväl, med hänsigt till dess välgörande inflytande i medicinskt hänseende och det tillfälle till kostnadsfri sjukvård densamma bereder åt många fattiga och obemedlade sjuklingar, synes vara förtjent af uppmuntran och hjelp äfven från Statens sida; och Utskottet får, med afseende å dessa förhållanden och på det att oftaomnämnda inrättnings bestånd ej må i saknad af medel äfventyras, hemställa, att Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla motionärens förslag att, till understöd för den af Doktor (3.
Sandahl i hufvudstaden inrättade Medicopneumatiska anstalt, anvisas lör nästa statsregleringsperiod å Riksgäldskontoret en summa af 6,000 R:dr, att med en tredjedel under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 utgå, med vilkor likväl, att anstalten ställes under tillsyn af Sundhets-koilegium, dit föreståndaren har att årligen om inrättningens verksamhet afgifva berättelse, äfvensom alt dagligen vid denna anstalt lemnäs fribad åt minst 2 fattiga eller obemedlade personer.»
Vid 89:de punkten: (angående offentliga föreläsningars hållande i hufvudstaden.) a) Af Grefve Cronstedt, Fr., Friherre af Ugglas, Gust., Herr aj Edholm, E. W., Professor Selander och Doktor Fallenius, hvilka, såsom sin reservation upptagit Utskotts-afdelningens förslag till utlåtande, som hade följande lydelse: »Utskottet uppskattar högt värdet af hvarje åtgärd, som på ett ändamålsenligt sätt kan bidraga att bland allmänheten sprida upplysning och vetenskaplig bildning, likasom Utskottet erkänner hufvudstadens behof i detta hänseende.
De talrika besök, som egnats åtskilliga vid sin skilda tillfällen mot inträdesafgift hållna vetenskapliga föreläsningar, ådagalägga nogsamt befolkningens beredvillighet att begagna hvarje densamma erbjudet tillfälle till inhemtande af kunskaper; men på samma gång Utskottet sålunda instämmer med motionären i afseende på det ändamål, som bör vinnas, kan Utskottet deremot icke dela hans åsigt i afseende på de åtgärder, som vöre för ändamålets befrämjande lämpliga.
Att, på sätt motionären antydt, upprätta en särskild vetenskaplig undervisningsanstalt med fasta lärare, för hvilken några bestämda lärjungar eiler åhörare icke kunna påräknas, synes Utskottet mindre välbetänkt.
Afven om hågen att underhålla och föröka den vid akademien grundlagda vetenskapliga bildningen må mera allmänt förefinnes, torde dock, åtminstone bland civile tjenstemän, de fleste vara af 76 Stats-Utskott'Is Utlåtande N:o i39.
(Fortsättning.) tjenstgöring i embetsverken och andra näringsomsorger så upptagna, att de svårligen ega mycken tid öfrig för, i egentlig mening, vetenskapliga föreläsningars bevistande.
Deremot anser Utskottet att kostnadsfria, för en större allmänhet beräknade, föreläsningar i ämnen, tillhörande allmän bildning, skulle ej blott närmast motsvara hufvudstadens behof, utan äfven kraftigt befrämja det af motionären afsedda syftemål; och får Utskottet alltså, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, på det sätt Herr Lemchens ifrågavarande motion bifalla, att ett belopp af i0,000 R:dr anvisas att under instundande statsregleringsperiod årligen från Riksgäldskontoret utgå, alt, enligt Kongl. Maj:ls nådiga disposition, aavändas för bekostande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, sorn företrädesvis tillhöra allmän hild ning.» b) Af Herr A. W. Bj örck: »Ett af Herr Lemchen, genom motion i Borgare ståndet, väckt förslag, om vidtagande af åtgärder för att bereda tillfälle till undervisning åt den stora mängd af unga män, som i hufvudstaden söka utbildning och fortkomst, har af Utskottet blifvit helt och hållet fork åstadt.
Mig har dock förslaget synts vara af den vigt, att jag ansett mig böra anmäla' reservation emot Utskottets yttrande, och med åberopande af de i motionen utvecklade grunder och framställda skäl vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte besluta en underdånig skrifvelse, med anhållan det Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och för Rikets Ständer vid nästa riksdag framlägga ett förslag till upprättande i hufvudstaden af en undervisningsanstalt uti de för allmän bildning nödvändigaste vetenskaps- och kunskapsgrenar, med skyldighet för lärarne att hålla fria, offentliga föreläsningar, men utan åliggande att anställa pröfningar eller examina.»
I Herr Björks reservation instämde Herrar G. H. Stråle, .4.
A. Berger, Alfr.
Kistner; hvarjemte, på begäran, skulle antecknas, att Utskottets ledamot, Grefve Piper, Charles Emil, ej varit i Utskottet närvarande, då denna fråga derstädes afgjordes.
Vid 92:dra punkten: (angående Musikaliska Akademien.)
Af Herr G. H.
Stråle: »Emot pluralitetens beslut att tillstyrka ett ökadt anslag för Musikaliska Akademien, får jag härmedelst reservera mig.
Dä af motionen inhemtas att ifrågavarande ökade anslag skulle användas till fördelning på er mängd föremål, hvilkas behof af dylika ökade belopp och hvilkas gagn för det allmänna, det är mig omöjligt att bedöma oell då Akademien icke hos Kongl.
Majit gjort någon framställning i detta ämne, hvaraf kan med fog slutas att behofven af ökade anslag icke synts Akademien så magtpäliggande, som man för— menadt, anser jag, för min del, att Stats-Utskottet >aknat skäl att tillstyrka Rikets Ständers bifall till denna motion.» Häri instämde Herrar A. .4.
Berger och Alfr.
Grenander samt Riksdagsfullmäg - Stats-UtskolMs Utlåtande A o 1,3!).
(Fortsättning.) 77 ttgp Per Nilsson från Mamöhus, fi.
Bjel kander från Skaraborgs och Daniel Danielsson från Jönköpings lån.
Vid I03:dje punkten: (angående terrninsafgiften vid elementarläroverken.) Af Herr A. .4.
Berger. »Emot Utskottets beslut i denna punkt att lägga en ny terminsal gift på den studerande ungdomen, får jag mig reservera, enär jag anser en sådan beskattning till principen origtig, samt vid tillämpningen allt för mycket beroende af godtycket och derigenom förhatlig.
Det bar för vårt land varit och är ännu en ära, att undervisningen hittills i det aldra närmaste varit fri, och att det stått hvar och en öppet att, utan några tryckande afgifter, få tillegna sig hvarje mått af kunskaper och vetande.
Men likasom den industriela verksamheten hämmas och lider af hvarje bastd, som derå lägges, så skall ock den intellektuela utvecklingen i ett land motarbetas af hvarje försök man gör att försvåra densamma.
Man har under de sednare åren för ilerehanda nyttiga företag, åsyftande vår materiela utveckling, ej skyggat tillbaka att uppoffra det ena tiotalet af millioner Riksdaler på det andra, och detta utan att ifrågasätta några nya skatter för utförande af dessa vigtiga företag; men när fråga blifvit att bereda medel för utvecklingen och framåtskridandet i vetenskapligt hänseende, har Utskottet nu icke ansett sig hafva någon annan utväg, än att låta undervisningen sjelf genom en å densamma lagd ny skatt, bekosta den jemförelsevis ytterst ringa summa, som ansetts behöflig.
Det har antagits att vid rikets elementarläroverk 9 å 10,000 ynglingar årligen njuta undervisning, och alt af dessa ungefärligen |:delar skulle komma att betala den nu föreslagna terrninsafgiften, hvilken alltså för samtlige läroverken skulle komma att om äret inbringa omkring 60,000 R:dr R.ml.
Detta är beloppet af den skatt, man går att lägga på undervisningen vid våra elementarläroverk, under det att en dylik skatt icke finnes vid någon annan högre eller lägre, theoretisk eller praktisk ailmän undervisningsanstalt i riket, tvärtom skall man finna att man vid åtskilliga andra läroverk går i en alldeles motsatt ngtning, såsom t. ex. vid universiteterna, för hvilka man anslår statsmedel eller stipendier såsom bidrag till lärjungarnes underhall.
Statsverket icke skulle hafva råd att bekosta den utgift, som skulle genom denna skatt komma att bestridas, lärer väl ingen kunna vilja med allvar påstå, om man erinrar sig, att den jemförelsevis obetydliga summan utgör endast 6 procents ränta på
En af de många miliioner, som för landets framåtskridande i materielt hänseende villigt ock utan svårighet tillsläppas.
Besinnar man derjemte att man med denna nya skatt afser att grundlägga en helt och hållet ny institution, nemligen bildandet och upprätthållandet af fonder vid de respektive läroverken inom rikets alla delar, till följd hvaraf många och stora svårigheter i en framtid otvifvelaktig! skola uppstå för borttagandet af denua skatt, derest man ansäge sådant för den fria undervisningen nyttigt och behöfligt, sä framställer sig åtgärden ännu mera betänklig och vådlig.
Att densamme ock skall nied ledsnad och ovilja emottaga» i alla landsorter, hvarest man icke 78 Stals-Uiskutlets 11 ilå tand, A7o 13!i (Fortsättning.) väntat sig af denna riksdag någon ny skatt, och aldraminst en sådan som den ifrå gavarande, lärer hvar och en lätt kunna inse.
Oanmärkt bör ej lemnäs att Statsverket, såsom ock lätt af följande punkter i betänkandet inhemtas, icke kan, oaktadt denna beskattning blifva befriad hvarken nu eller för den närmaste framliden från bidrag till uppförande af nya skolhus, utan att man med denna nya skatt hufvudsakligen afsett att bilda kassor, sorn först i en af lägsen framtid skulle bereda tillgångar för dessa behof, eller åtminstone för de tillfälliga eller mindre nybyggnader och reparationer, som vid läroverken erfordrades.
Utan att tala om olämpligheten, att för detta sednare ändamål bilda en otalig mängd kassor och låta den nuvarande generationen på upplysningens bekostnad samla skatter åt efterkommande, torde det inses, att man lätteligen, om så erfordras, kunde bereda tillgång för sådana mindre byggnader och reparationer å läroverkshuset!, som ej utan Statens mellankomst kunna åvägabringas, och sorn ej ansågos behöfva för hvarje specielt fall komma under Ständernas omedelbara pröfning, derigenom att, såsom i likartade fall alltid egt rum, ett mindre årligt anslag ställdes lör ändamålet till Kongl.
Slutligen måste vid tillämpningen af denna nya beskattning alltid inträffa, äf ven vid sådana läroverk, der fritagandet från terminsafgiftens erläggande på det mest omsorgsfulla sätt handhades, att större eller mindre orättvisor kunna begås till följe af det godtyckliga och odiösa sätt, hvarpå denna skatt, endast efter den förvaltande styrelsens subjectiva åsigt utan några objectiva grunder, komme att påföras den ene ynglingen och icke den andre, hvaraf dessutom ibland ynglingarne skulle uppstå och närås den rangskillnad mellan rik och fattig, som borde långt förvisas från hvarje läroverk.
Lyckligare ock mera i upplysningens och bildningens intresse har denna fråga blifvit löst af Ekonomi-Utskottet, som i sitt Betänkande N:o HB afstyrkt bifall till den motion om terminsafgiftens höjande, sorn blifvit dit remitterad; och vågar jag, på grund af hvad jag nu i korthet anfört, vördsamt föreslå och hemställa, att Rikets Ständer ville afslå Stats-Utskottcts förslag om en ny terminsalgifts införande.» Med Herr Berger förenade sig i denna reservation Herrar G. H. Stråle och Alfr.
Grenander samt Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län.
Vid 104:de punkten: (angående anslag för liiroverksbyggnad i Strengnäs.) Af Riksdagsfullmägtigen Per Nilsson från Malmöhus län, som anmält reservation såväl emot ifrågavarande, som öfriga af Utskottet tillstyrkta statsbidrag för ele mentarläroverks-byggnader.
Vid 109:de punkten: (angående laroverksbyggnaden i Carlstad.)
Af Herr Biskop Millén: »Då så väl genom hvad jag i min motion anfört, rörande otillräckligheten af nuvarande läroverksbyggnaden i Carlstad, som ock genom hvad jag i Utskottet hade tillfälle ytterligare härom anföra, det icke kunde af någon Utskottsledamot bestridas, att
Carlstads läroverks undervisningslokal behöfver utvidgas, såsom jag och Utskottet i detta betänkande medgifvit, att »läroverket lider af en Stals-Utsicoltets Utlåtande N:o 13!).
(Fortsättning.) 79 för det vexande antalet lärjungar trång och olämplig lokal», synes allt skäl hafva varit för handen, att till utvidgning af nämnda lokal bevilja understöd, helst Rikets Ständer icke undandragit sig alt, åtminstone hvad de högre läroverken beträffar, lemna bidrag för sådant ändamål.
Redan vid sistlidna riksdag såg jag mig, i anseende till bristande utrymme för ungdomen, nödsakad väcka enahanda motion om anslag, och lärjungarnes antal var likväl då endast 200, så att en hvar kan lätt förstå, i hvilken förlägenhet Läroverks-styrelsen blifvit försatt, sedan under tiden ifrågavarande antal vext till 500.
Det finnes intet rum nog stort att rymma samtliga skolungdomen, hvadan vid terminsafslutningen och andra högtidligheter en del af ungdomen måste piaceras i ett angränsande rum.
Men ännu betänkligare är, att de Hesta lärorummen äro allt för små, så att i de flesta af dem ett dubbelt större antal lärjungar måste hopträngas, än som med fästadl afseende på det utrymme, som erfordras för bibehållande af någorlunda ren och frisk luft, borde ske.
Ett sådant för så väl lärjungarnes som lärarnes helsa menligt förhållande, som dessutom äfven för sjelfva undervisningen måste vara högst ofördelaktigt, har jag ansett mig böra så väl hos Kongl. Maj:t, som hos Rikets Höglofliga Ständer anmäla, med begäran, att, då stiftets byggnadskassa icke är i stånd att bekosta uppförande af nytt läroverkshus, något anslag måtte beviljas för ifrågavarande ändamål.
Det stora belopp, hvartill det uppgjorda kostnadslörslaget uppgår, synes emellertid inom Utskottet halva i väsendtlig mån hindrat framgången af denna vigtiga angelägenhet, hvarföre ock åtskilliga Utskotts— ledamöter, som behjertade läroverkets stora behof af snar utvidgning i afseende på lokalerna, yttrade sig benägna att, då en något mindre byggnad än som i nu uppgjorda ritning och kostnadsförslag är afsedd, syntes kunna blifva tillräcklig, tillstyrka ett mindre anslag, som ansågs kunna bestämmas i enlighet med det för Orebro läroverk vid sistlidna riksdag beviljade, helst förhållandena der upplystes vara enahanda.
I öfverensstämmelse härmed och med beräknande af den tillgång, som den föreslagna terminsafgiften, derest den af Rikets Ständer beslutas, ansågs komma att lemna, föreslogs fördenskull, att tillstyrka beviljande af ett anslag af 35,000 R:dr samt af ett till samma belopp uppgående lån under enahanda vilkor, som för Halmstads läroverk, der likaledes anslag och lån blifvit tillstyrkta under förutsättning och förbehåll af ny ritning oell nytt kostnadsförslag, som vinner Kongl.
Majlis nådiga godkännande, och är det detta förslag, som jag härmed vågar anmäla, med vördsam hemställan, att Rikets Ständer, för uppförande af ett nytt läroverkshus i Carlstad i enlighet med ritning och kostnadsförslag, som af Kongl. Majit godkännes, måtte bevilja ett anslag af 55,000 R:dr samt ett lån tili samma belopp, eller 35,000 R:dr, under enahanda vilkor, som för det till Halmstads läro verkjjtillstyrkta lånet blifvit föreslagna.»
Doktor Arrhenius och Prosten Ljunggren.
Vid 1IO:de punkten: (angående läroverket i Ostersund.)
Af Herr Kongl. Holpredikanten Lithner, som anmält, att han i Utskottets beslut ej deltagit, 80 Slats-Utskotte s Utlåtande N:o 13!).
Vid 115 de punkten: (angående anslag för en läroverksbyggnad i Arvika.) Af Herr Biskop Millén: »Med mera skäl synes mig Stats-Utskottet hafva bort tillstyrka anslag till läroverkshus i Arvika, än i Eksjö, der det endast är fråga om gymnastiklokal, hvaremot, i afseende på Arvika läroverk, den anmärkningsvärda brist förefinnes, att ingen annan lokal ännu är tilt tillgå för undervisningen, än som kan hyras i enskilda hus, och det måtte val då vara vida störte behof här att få anslag, än för Eksjö hvarest det endast saknas lokal för gymnastik-öfningarna, helst
Arvika samhälle är mycket mindre och fattigare än detta.
Ibland de af Stats-Utskottet anförda skäl för afslag, är också det, att närmare upplysning saknas om beloppet af den fond, som redan skall vara samlad.