Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Råby redan inrättade dylika anstalt samt till understöd för en i Wermland tilltänkt räddningsanstalt för vanartade barn, Stats-Utskottet, enligt afgifvet utlåtande N:o 41, ansett sig icke kunna föreslå åtgärder, hvarigenom Staten skulle komma att öfvertaga den föräldrar naturligen tillhörande pligt att uppfostra sina barn, hvilket åliggande, der föräldrar antingen icke funnes eller icke kunde vården om sina barn anförtros, endast kunde i någon moa genom communerne eller enskildes bemödanden uppfyllas, samt, i anseende härtill och då dertill komme, att, i fall denna bana af Staten beträddes, de kostnader, som i en framtid för sådant ändamål erfordrades, skulle blifva alldeles oberäkneliga, funnit sig icke kunna tillstyrka något Statsanslag för någotdera af ofvanuppgifne ändamål; dels att, sedan Rikets S änder gillat Stats-Utskottets berörde utlåtande i denna del, Utskottet, som derefter fått emottaga en, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt motion, att varnait:ga barn, hvilka redan fallit fångvården till last, skulle kunna inaccorderas uj.i Prins Carls inrättning för sådane barn samt uti don för samma ändamål vid Råby befintliga anstalt, emot ersättning af de medel, som för dylika barns förvarande i fängelserna utgå, uti sitt under N:o 192 afgifna utlåtande alstyrkt bifall till denna motion, med anförande, såsom skäl för afstyrkandet, alt redan stadgadt finnes, det barn, hvilkas vård och uppfostran hvarken kunde af föräldrar bestridas eller åläggas andre, vare sig enskilda eller communer, skulle på Statens bekostnad underhållas och för sådant ändamål , vederbörande localauetoriteter föranstalta om sådane barns utaccorderande i orterne, mot ersättning af de medel, som för ändamålet finnas anvisade, samt att, utom det att kostnaden för detta underhållssält betydligen understeg den, hvartill barnens intagande i Prins Carls inrättning och Råby räddningsanstalt skulle uppgå, det vore ovisst, icke allenast om barn kunde, på de af motionären antydde vilkor, vid dessa inrättningar emottagas, utan äfven huruvida någon väsendtlig fördel för Riket i allmänhet genom den föreslagna åtgärden vore alt vinna, hvaremot, i fall berörde inrättningar sålunda skulle Bih. till R.
Prot. 184S. 4 Sami. 2 A/d. 19 Haft. 3 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottent Utlåtande, No pt. komma alt i viss mort förvandlas till Statsanstalter, det kunde befaras att de af den enskilda välgörenheten och menniskokärleken med dessa inrättningar åsyftade ändamål, om icke helt och hållet, åtminstone till någon del förfelades.
Jemte tillkännagifvande, att äfven sistnämnde utlåtande blifvit af Rikets Ständer god kändt, få Utskotten, i afseende på Herr Lector TVallmans nu förevarande motion, förklara, det Utskotten funnit emot bifall till samma motion förekomma hufvudsakligen enahanda skäl, som för afstyrkande af öfrige ofvan omförmälde motioner blifvit anförde, hvadan Utskotten, under åberopande af dessa skäl, hemställa, att Herr Lector TVallmans motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Slockholm cjen 20 Mars 1845.
Arik. till Exp -Etsk. den 2o Mars kl. 8 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning för forslingen af Presterskapets i Lappmarken löningsspanmål.
Sedan Rikets sist församlade Ständer, uti skrifvelse af den 11 November 1840, h os Kongl, Maj:t i underdånighet begå,rf, att, efter det förhållandet med skyldigheten för en del af allmogen inom Westerbottens och Norrbottens
Län, att från kronobo larne forsla Presterskapets i Lappmarkerne löningsspanmål, blifvit fullständigt ulredt och pröfvadt, Kongl.
Maj;t täcktes för samma skyldighet i Nåder bestämma en, efter dervid förekommande omständigheter, lämpad ersättning, att utgå af anslaget till Lappmarks ecclesiastik - verk, så har, under nu pågående Riksdag, uti en hos Hed er v. Ronde-Ståndet väckt och till Stats- samt Allmänna besvärs- och Ekonomi.
Utskotten remitterad motion, Riksdagsfullmägtigen J. A Lundberg från Norrbottens Län, med hvilken Olof Nilsson och Lars Bygdén från Westerbottens
Län sig förenat, yrkat, att, då berörde underdåniga skrifvelse blifvit utan påföljd, emedan allmogen i Vester- och Norrbottens Län ännu Statt- samt Alim Bi tv.- och Ekon-Utskottens Utlåtande, Nto 94. fortfarande nödgades utan ersättning fortskaffa Presterskapets i Lappmarkerne löningsspanmål, Rikets Ständer ”mätte förnya deras vid sista Riksdag i delta afseende framställda beslut, på det allmogen må undgå att vidare ulan betalning verkställa den ifrågasatta forslingen.” Utskotten få, i anledning häraf, vördsamt anmäla: att, på sätt Utskotten dels af Rikets Ständers Justltiae-Ombudsmans till innevarande Riksdag afgifne embetsberättelse, dels af en utaf Kongl.
Kammar-Collegii Registrator meddelad uppgift, inhemtat, Kongl. Maj:t under den 7 December 1840 låtit öfver Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga skrifvelse infordra Kammar-Collegii och Stats-Contorets underdåniga utlåtanden; att handlingarne i målet, hvilka af Kammar-Cöllegium den 18 Februari 1841 cotnmunicerats Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Wester- och Norrbottens Län, i påföljde April till Collegium återkommit samt under den 29 i samma månad blifvit remitterade till 3;dje Province •
Contoret; att, sedan detta Contor den 17 Januari 1842 med yttrande inkommit, Collegium den 16 i nästpåföljde månad, jemte skrifvelse, öfverlemnat handlingarne till Hernösands Consistorium, hvarifrån desamma den 21 April 1843 blifvit till Collegium återställda; att, efter det 3:dje Province - Contoret med ytterligare memorial i ämnet den 3 Juli sistnämnde år inkommit, Collegium under den 1 Maj 1844 aflåtit skrifvelse till Riks-Archivet, som derå under den 13 i samma månad meddelat svar, hvarefter handlingarne den 5 sistlidne September delgifvits Kongl.
Stats-Contoret, på hvars åtgärd målet för närvarande vore beroende.
Då det ärende, som i motionen omförmäles, sålunda är under beredning för att Kongl. Maj:t i underdånighet föredragas, anse Utskotten det icke vara nödigt eller lämpligt, att Rikets Ständer skulle med förnyad framställning derom ingå; och få Utskotten derföre tillstyrka, att någon åtgärd i anledning af berörde motion icke måtte af Rikets Ständer vidtagas.
Stockholm den 20 Mars 1845. jo Stats- samt Allm. Besv.- och Ekonomi-Utikottens Vlåtande, IV.o g3.
Ank. till Exp. Vtsk. den 10 Mars, kl. 8 e. m.
Utlåtande, angående väckt fråga om befrielse för ComministersBostället i Boo Socken af Örebro Län från Rotering samt om Prestc-Boställens och Stomhemmans befriande från andraj dessa boställen och hemman åtföljande, besvär. Från HiWv.
Preste-Stån det har tili Utskotten blifvit remittera<l en af o _ - Herr Comminister Hedin väckt motion, deruti blifvit anfördt, att, sedan begge Statsmagterna flera gånger förklarat, att alla Comministersboställen skulle från rotering befrias, så hade innehafvaren af Comministersbostället i Boo Socken af Örebro Län år 1831 hos Konungens Befallningshafvande i Länet sökt befrielse från detta onus.
Konungens Befallningshafvande förordnade väl genom Utslag, att bostället skulle från rotering befrias och insatte ett annat oroteradt hemman i dess ställe; men KamroarCollegium hade upphäft Konungens Befallningshafvandes Utslag på det skäl, att till nämnde Comministers-beställning hörde ett stomhemman, som vore från rotering fritt, och samme tjensteman icke borde innehafva tvänne från rotering frikallade boställen.
Då likväl häremot förekomme, att i Länet funnes tvenne andra Comminislraturer, försedde med stomhemman, hvilka, jemte sjelfva bostället, voro från ordinarie rotering fria; att det ifråga varande bostället dessutom vore onereradt med rustljenstbevillning och kronotionde, och att det dithörande stomhemmanet utgjorde afrad och kronotionde, sorn årligen uppglnge till omkring 2+ R:dr B:co, samt alt innehafvaren utom byggnadsskyldighet på tvänne, en och en åttondedels mil från hvarandra helag» na, boställen, måste äfven till en fjerdedel bebygga soldattorpet, hvilket, i anseende till dess aflägsenhet och den vårdslöshet, hvarmed husen på ett sådant ställe begagnades, somliga år kostat honom vida mera än underhål» landet af hans egfet boställe, har motionären på dessa grunder föreslagit, att Rikets Ständer måtte ”förklara Landshöfdinge-Embetets Utslag om befrielse från rotering för Comminislersbostället i Boo Socken gällande, samt att rusttjenstbevillningen måtte såväl för delta sorn andra Piestboställen upphöra, äfvensom att alla åt Comministrar anslagna boställen och stomhemman måtte från afrad och kronotionde befrias”, genom hvilka åtgärders vidtagande motionären ansett, att ett, ehuru obetydligt, steg vore taget till förbättrande af Comministrarnes löner, med ganska ringa uppoffring å Statens sida.
Be sv.- och Ekon.-U tskottcns Utlåtande, N.o g3.
Denna motion hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad försl beträffar frågan, att Konungens Befallningshafvandes i Örebro Län ofvan omförmaldte Utslag malle, utan hinder af det beslut, Kammar-Collegium i frågan meddelat, förklaras gällande; så torde Utskotten böra upplysa, hurusom .Utskotten af Kammar-Collegii den 21 November 1832 uti förevarande fråga meddelade Utslag inhemtat; att, sedan Kongl. Maj:t, genom Nådig Resolution af den 23 April 1823, bifallit, alt Comministers-beslällningen i Svennevads och Boo socknars pastorat skulle förenas med Capell-predikants-sysslan i sistnämnde annex-församling oell derjemte förordnat, alt Capellanen, som tillförene varit boende inom moder-församlingen, eller Svennevads socken, å det bonom der anslagna boställe, skulle derifrån flytta till Capellforsamlingen; så hade Capellanen, som till följd häraf sedermera egt sitt hemvist inom sistnämnde församling å Capell-predikants-boslället Listorp, derjemte såsom förut under boställsrält begagnat och innehaft förra Comir. inisters-boslället i Svennevad, hemmanet
Sätra mantal, hvilket varit och vore från ordinarie rotering befriad t; och att, i anseende härtill samt enär, genom Kongl.
Maj:ts högstberörde Resolution, det icke tillika blifvit bestämdt, att Capellanen i Svennevad skulle jemte Sätra bostä 11 e besitta hemmanet Listorp med de förmoner, som Capellansbord enligt Författningarne tillkomme, Kammar-Collegium funnit Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande desto mindre hafva egt att befria hemmanet Listorp från den enligt Indelnings-Verket hemmanet ålagde ordinarie rotering i soldat-roten N:o 82, vid Kumla Compagnie af Nerikes Regemente, som den vid 1826 års extra roterings-förrättning föreslagna flyttning af samma roteringsbesvär på Skatte-frälse-hemmanet Norra Glottra, -1 mantal, som till postföring vore anslaget, berodde på Kongl. Majus
Nådiga pröfning, hvadan det icke tillkommit Konungens Befallningshafvande att om ändring i roterings-commissiouens åtgärd, på sätt soin skett, besluta; äfvensom att, till följd häraf, Kammar-Collegium pröfvat skäligt att, med upphäfvande af Konungens Befdllningshu(Vandes i frågan gifna Utslag, förklara, att med den hemmanet Listorp åliggande ordinarie roteringsskyldighet skulle förblifva, intill dess derom annorlunda blefve i laga ordning förordnad!.
Derjemte hafva Utskotten af Kongl. Majus Bref den 21 December 1839, angående den inom Örebro
Län verkställde nya roterings-förättning inhemtat, att, sedan Konungens Befallningshafvande i Länet, uti underdånig skrifvelse af den 9 Oclober 1837, till Kongl. Majtt i underdånighet öfverlemnat de, till följd af Kongl.
Brefvet den 2 November 1833, vid ånyo verkställd roteringsförrättning inom Länet, upprättade nya roteringslängder med dithö - Stats sami Alm.
Bcsv - och Ekon.-l)tskottens Utlåtande, N'.o g3. rande handlingar, enligt hvilka Roterings-Cömmissionen öfverflytta t roteringen från hemmanet Listorp till Posthemmanet i mantal Norra Glottra; så hade Kongl. Krigs- och Kammar-Gollegierne, hvilkas gemensamma yttrande i frågan infordrats, under den 21 September 1839, dermed inkommit, och deruti bland annat, jemte anförande af de upplysningar, hvilka uti förevarande fråga blifvit i Kammar-Collegii ofvanberörde Utslag af den 21 November 1832 meddelade och här ofvan anmärkte, förklarat, att då Kammar-Collegii berörde Utslag icke blifvit, så vidt kändt vore, i underdånighet öfverklagadt, eller af Kongl. Majit i Nåder ändradt, hvadan hemmanet Listorp borde den detta hemman af ålder åliggande rotering fortfarande utgöra, Kongl, Krigs- och Kammar-Collegierne ansåge all verkan af Rotelings-Commissionens omförmälde åtgärd böra förfalla; hvarefter Kongl. Majit, enligt
Sitt nämnde Nådiga Bref af den 21 December 1839, pröfvat skäligt att till hvad Krigs- och Kammar-Collegierne i nyäsberörde hänseende yttrat lemna Sitt Nådiga bifall och samtycke.
Då Kongl. Majit sålunda redan i Nåder afgjort frågan om hemmanet Listorps roteringsskyldighet, anse Utskotten det icke vara lämpligt, att Rikets Ständer företaga densamma till någon pröfning ; och få Utskotten således tillstyrka, att motionen i denna del icke måtte tili någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Hvad derefter angår motionärens framställning derom, att rust-tjenstbevillningen måtte så väl för ifrågavarande som andra Presteboslällen upphöra, äfvensom att alla åt Comministrar anslagne boställen och stomhemman måtte flått afrad och Kronotionde befriås, så enär något skäl icke blifvit u niord t för en sådan skattelindring, samt verkställigheten deraf skulle bereda en minskning i Kronans af ålder utgående och påräknade inkomster, äfvensom, om icke innefatta ett ingrepp i nuvarande räntetagares rätt, åtminstone medföra en rubbning i deii ordning, hvaruti räntorne af dem uppbäras, få Utskotten hemställa, alt motionen äfven i denna del icke målte någon åtgärd å Rikets Ständers sida påkalla.
Stati- tunt Allm. Bern.- och Ekon.-Vtskotlent Utlåtande, N.o g4• »i N:o 94.
Ank till Exp.-Utsk d. 20 Mars kl. S e. m.
Utlåtande, angående föreslagne åtgärder, till beredande af en omedelbar Post-communication emellan Sverige ock England.
Uti en bos Välofl. Borgare-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Herr C. Er.
PVcern anfört, att en direct och jemn communication med England, Veridens storsta Handelsstat och af nämare af flera bland landets betydligaste export-artiklar, måste för Sverige i allmänhet och serdeles Rikets Vestra Landskaper vara af högsta vigt och angelägenhet, icke blott med afseende å den derigenom lättade postgången, utan oek för det sålunda beredda tillfälle att kunna de begge länderna emellan föra personer och varor.
En sådan gemenskap bade också sedan långliga tider tillbaka varit med England underhällen, medelst seglande paket-fartyg, men denna Communications-anstalt hade upphört, såsom icke motsvarande sitt ändamål, sedan, genom ångkraftens allmännare an vändande, större säkerket och hastighet i post- och passagerare-farten vunnits, än med seglande fartyg kunde åstadkommas.
Saknaden af den sålunda afbrutna directa gemenskapen med nämnde land hade föranledt underhandlingar med Engelska Regeringen för communicationens återställande, och en öfverenskommelse i sådant afseende afslutades jemväl, i följd hvaraf direct post- och passagerare-fart emellan Götheborg och Hull några år bedrefs med Engelska Ångfartyg emot penninge-bidrag från Svenska och Norrska Siats-Verken; men denna fart hade år 1841 upphört, hvarefter underhandlingar väl skulle blifvit med Engelska Regeringen i Ministeriel väg förnyade för omförmälde ändamåls vinnande, utan att likväl dessa undei handlingar haft önskad framgång; och dessutom hade, i anseende till Rikets Ständers vid sista Riksdagen, i afseende å Pbst-Verhets inkomster, fattade beslut, nödiga medel icke kunnat, för beredande af ifrågvarande communication, anvisas af Post-Verkets tillgångar, utan att utvidgandet af Post-communieationerne inom Pviket skulle blifvit eftersatte.
Motionären, som jemväl uttalat den öfvertygelse, att om bemanningen af de till postfarten å England föreslagne Post-Verkets Ånfaityg icke blifvit beräknad elt-r örlogs, utan i stä/let efter vanligt coopvaerdie-bruk, kostnaden för fartygens utrustning och hållande i verksamhet icke heller blifvit så dryg och afsk räckande, som ■a4 Stats- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 9/. ▼arit händelsen och att tillgångar dertill då jemväl kunnat beredas, har, till följd af hvad här blifvit omnämnd t, och då i allt fall de ständigt ökade anspråken på lättade posteommonicaliorier inom landet icke torde af Kongl. Maj:t förbises, och alltså bristen på nödiga medel tilläfventyrs jemväl framdeles satte Kongl. Maj:t utur tillfälle att på återställandet af den directa post- och passagerarefarten emellan Sverige och England fästa allt det afseende, som densamma förtjenade, föreslagit, att, jemte det erforderligt anslag af postined len för det ifrågavarande äudamålet beviljades, Rikets Ständer måtte på denna för landet vigtiga angelägenhet fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet för frågans behandling sammanträdt med Stats-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit densamma under öfvervägande; och anse sig Utskotten, innan de meddela sitt utlåtande öfver sjelfva motionen, böra upplysa om de åtgärder, som för det afsedda ändamålets vinnande blifvit i sednare tider vidtagne.
Efter erhållen
Nådig befallning att genom förnyad underhandling i Ministeriel väg söka utverka Engelska Regeringens deltagande i kostnaden for en direct postföring emellan Sverige och England, i öfverensstämmelse med ett af Öfver-Posl-Directeurs-Embelet under den 9 December 1842 afgifvet förslag, bade Stats-Minislern för Utrikes Ärendena hos Kongl. M<*j:t i underdånighet anmält, att han föranstaltat om verkställighet af den ifrågavarande Miuisteriella underhandlingen, men att Kongl. Stor-BrittannUka Regeringen, under åberopande af den ringa brefvexling, som emellan S:orBrittannien och Sverige egde rum, och med afseende å de minskade utsigterne för denna brefvexlings ytterligare tilltagande genom vidgade handelsförhållanden, meddelat den förklaring, det Engelska Regeringen ej ansett sig berättigad att anbefalla den utgift, soin genom nämnde postföring» återställande skulle Engelska Stats-Verket tillskyndas.
I anledning af denna underdåniga anmälan och sedan Handels-Socieleten i Götheborg jemväl i underdånighet anhållit om åtgärders vidtagande, for att med början af 1844 års segelfart återställa oinförmälde ångbåls-communication, antingen medelst Engelska ångfartyg, på sätt under flera föregående år egt turn, eller ock genom tvänne, Svenska Postverket tillhöriga, ångfartyg, samt ÖfverPost-Directeurs-Embetet, öfver denna ansökning bordt, uti underdånigt utlåtande aufört, att, med afseende dels å den dryga kostnaden, tili hvars betalande Postverket saknade tillgång, och dels å det minskade behofvet af direct postcommunicution med England, sedan postföringen öfver Hamburg eller Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-V(sköttens Utlåtande, N.o 9 4' eller Altona redan blifvit eller komme att snart blifva väsendtligt förbättrad, Öfver-Post-Directörs-Embetet icke kunde tillstyrka bifall till Götheborgs Handels-Societets omförmälde ansökning; hade Kongl. Maj:!, genom Nådigt Bref af den 17 Maji sistlidne år, förklarat, att, vid de för handen varande förhållanden, någon vidare åtgärd i afseende å meranämnde
Postcommunication ej kunde då för närvarande ega rum, till följd hvarafGötheborgs Handels-Societets berörde anhållan jemväl förfölle.
Derefter har uti Januari månad innevarande år bemälde Handels-Societet å nyo inkommit till Kongl.
Maj:t med underdånig ansökning om återställande af den upphörde Åugbåts-communicationen emellan Götheborg och Hull samt föreslagit, att den skulle med Svenska Postverkets Ångfartyg besörjas.
Hördt öfver denna ansökning, har Öfver-Post-Directörs-Embetet uti den 21 sistlidne Februari afgifvet underdånigt utlåtande densamma afstyrkt, hufvudsakligen på den grund, att den förra coromunicationen icke medfört mot kostnaderne svarande fördelar, och att Post-Verkets närvarande och för framtiden påräknade disponibla tillgångar vore för ändamålet otillräckliga och dessutom behöfdes för de inrikes postcommunicationernas utvidgande; dock har Kongl. Majit, så vidt Utskotten hafva sig bekant, ännu icke afgjort Götheborgs Handels-Societets sistberörde underdåniga anhållan.
Utskotten måste visserligen medgifva, att en direct postgång emellan Götheborg och England är för Sverige nyttig, men då Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet redan blifvit fästad å denna fråga och densamma för närvarande är på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning beroende, samt hvad serskildt beträffar motionärens hemställan, alt anslag af postmedlen måtte för ändamalet beviljas, öfverskotta af dessa medel, efter afräkning dels af Statsverkets deraf påräknade inkomst, dels af utgiftsbeloppet för Postförvaltningen redan är stäldt till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition för postcommunicationernes förbättrande och utvidgning, hvadan Kongl.
Maj:t är i tillfälle att, med användande af berörde öfverskottsmedel, derest de dertill skulle lemna tillgång, bereda den af motionären åsyftade communicationens öppnande, finna Utskotten sig icke böra tillstyrka, alt Herr Wcerns ofvannämnde motion må för närvarande föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Prot. 184$. 4 Sami., a Afd. ig Haft. 4 26 Sats- samt Allm Bes v - och Ekon -Viskottens Utlåtande, N.& 5>5.
Ank. till Exp.-Vlsk. den 26 Mars, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning afväckt fråga om underhållande af Hallsnäs Bro.
Bonde-Ståndet väckt, till Utskotten remitterad, motion, liar Riksdags-Fullmägligen Anders Johan Sandstedt från Jönköpings
Län anfört: att, vid en år 1684 hållen ekonomisk commission blifvit beslutadt, att den i Westra Härad af Jönköpings
Län belägna gården Hallsnäs skulle åligga att öfver det dervid belägna sund fortskaffa resande, äfvensom att undeihålla färjestaden, jemte de för öfverforslingen behöfliga farkoster, emot åtnjutande af frihet från rotering; att berörde åliggande ock fullgjordes till år 1717, under loppet hvaraf dåvarande egaren af Hallsnäs uppbyggde öfver sundet en bro, hvilken sedermera! underhållits af Hallsnäs egare ända till 1818, då, spdan bron blifvit af vattuflöde i grund förstörd oell boi tförd, Enkefru Gustafva von Steyern, såsom egarinna af Hallsnäs, hos Konungens Befallningshafvande 1 Länet förklarat, att hon icke ansåge sig pligtig attén ny bro uppbygga, samt anhållit, att nödige åtgärder måtte vidtagas för återställande af bro öfver berörde sund, såsom för hela orten oumbärlig; att, i anledning häraf och efter verkställd undersökning af Härads-Rätten, Konungens Befallningshafvande den 17 December 1818, jemte förklarande, alt Häradet icke borde besväras med brobyggnaden, helst det vore endast Ramquilla derinom belägne Socken, för hvilken farten öfver sundet vore oundgänglig, ålagt egaren af Hallsnäs att öfver sundet hålla färja! och derjemte vttrat, att, om Ramquilla socken, skulle finna brobyggnad nödig, hela socknen borde deri deltaga; alt Kongl. Kammar-Colleginm likväl genom Utslag ilen 28 Juli 1819, som af Kongl. Majit i Nåder blifvit faststäldt, upphäft Konungens Befallningshafvandes Utslag och befriat Enkefru v. Steyern från förenämnde besvär, emot det att bon, enligt siLt erbjudande, för hemmanet Hallsnäs efter dess mantal, inträdde i ordentlig rotering, i likhet med andra hemman i orten; och öfverlemnade Kongl. Kammar-Collegium till Konungens Befallningshafvande att, efter vederböraudes hörande och föregången laga undersökning, vid Härads-Rätten i orten pröfva och genom Utslag sig utlåta, hvem som åläggas borde antingen att bro ofver sundet bygga och underhålla, eller oek färja der anskaffa och dermed vägfarande betjena; alt, efter ytterligare hos Härads-Rätten skedd undersökning, Konungens Befall - Stats- samt Allm.