Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter, till och med . io R:dr « * • 7 dagar från to — — a5 — i4 d:o — 35 — — 5o — 2i d:o — 5o ■— — ioo — 3o d:o — ioo — —- i5o — 45 d:o —- i5o —• ■—■ 200 •— 60 d;o eller två månader 0. s. v. Ej må dock någon för bristande boters tillgång mer än ett år i fängelse hållas., ehvad belopp böterna må utgöra
Vil 66 i*, alt denna §. måj till mera förtydligande, erhålla följande förändrade redaclion:
Åf denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas ‘k? hvarje stålle, " der försäljning af bränvin i minut eger rum, i försäljnings-rummet anslaget, vid bot af Tio R:dr B:co.
De emot Betänkandet och förslaget i öfrigt framställde anmärkningar hafva Utskotten ansett icke kunna vinna afseende, hvadan Utskotten härmedelst få vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att, med de af Utskotten här ofvan föreslagne förändringar och tillägg, antaga Ulskollens i Betänkandet N:o 7 framställde förslag lill reglementariska föreskrifter för bran vinsbränningens utöfning samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattningen derå, iagttagas bör.
Stockholm den i3 Mars i84t« Reserva tione j; Åf Herr Contracts-Prrsten Sandberg: ”Då jag icke kan öfvertyga* om nyttan för landet af en till hvarje person utsträckt laga rättighet att, när och hvar som helst, utan afgift och utan åtal, utmångla bränvin halfstopsvis, får jag reservera mig emot Höglofl.
Utskottens förslag uti 43- §, och anser, att hvad den sammansatta Afdelning, der ärendet första gången bereddes, hade föreslagit, åtminstone bordt vidhålla®, eller; ”att minsta qvantitet bränvin, som utom måltider må ,£ör’’säljas, bestämmes lill en kanna, så i stad sojn å landet.” Bev.- Lag- samt Allni, Besv.~ och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o l5, l5
Som jag icke eller förmår inse, att det privilegierade kroglifvet verkar till någon moralisk eller ekonomisk förbättring ibland folket, re-J serverar jag mig också emot det 2 samma §. förekommande beslut i detta hänseende, och vidblifver äfven härutinnan den förberedande Afdelningeus första föislag, som lydde sålunda: ”Hvad vidare angår försäljningen af bränvin, sä hafva Utskotten, ’’som ansett en betydlig del af det onda, som bränvinets missbruk med”förer, hafva sin egentliga grund i den så kallade krogsittningen, trott sig ”böia, till förekommande deraf, i förslaget bestämdt uttrycka det stadgande; ”att vid ali försäljning af bränvin det vilkor skall vara fä”stadf, att förtäring deraf på försäljningsstället icke må ega ”ruin annorlunda, än vid måltider.”
Slutligen reserverar jag mig äfven emot 55 §. och tror, att, om man på allvar ville utrota lönkrögeri, måste det stadgande införas, som Fattigvårds-Comileen uti sitt Betänkande sidan föreslagit, eller ”att köpare ”af bränvin får till vittne åberopas och för ojäfvig antagas, äfven i fråga ”om det bränvin, han sig sjelf tillhandlat.”
Uti denna reservation instämde Herrar Prostarne Öhrnberg, Osterman, Gahne, Lalin och Herr Kyrkoherden Källström; i första mom. deraf Herr Grefve Posse med den förändring, alt minimi-försäljnings-beloppet bestämmes till en half kanna; i 1 och 3 momenterne Herr Contracts-Prosten Nordhammar, Herr Contracts-Prosten Nibelius, Herr Contracts-Proslen Hallbäck och Herr Prosten Lundblad, samt i ira och 3:dje momenten Herr Prosten Sidner.
Herr Professoren Doctor Bexell samt Herr Prosten Bexell föi enade sig äfven uti den af Herr Prosten Sandberg afgifne reservation, med yrkande, alt Gästgifveriet i anseende till branvins-minulerings-rältigheten, matte ställas i samma beroende af Konungens Befallningshafvande, sorn krogar i allmänhet.
Herr Contracts-Prosten P. G■ Svedelius reserverade sig emot Utlåtandet, under åberopande af sin emot Betänkandet JN:o 7 afgifne resei’- vatioii.
Emot serskilda delar af Utlåtandet hafva reservationer i öfrigt blifvit anmälda af Herr Friherre von Kraemer, Herr Friherre Leijonhufvud, Herr Gripenstedt.
Herr von Böök, Herr von Bosén, Herr von Paijkull, Herr Bibbing, Arvid, Heir Domprosten Elmgren, Herrar Christierson, Gustafsson och Hegardt, samt Iliksdags-fullmägtige von Zweigbc'gk och Lars Boethius.
STOCKHOLM, Elmcws och Granbergs Tryckeri, iS4 r» B ev.- samt Allm.
Bes v.- och Ekon.-Utskottens Memorial, iV:o 16. i N: o t G. Ånk, till Exp. Utsk. den 4 Maj, kl, 2 e. m.
Ttterllgare Memorial, i anledning af Rikets Ständers i vissa delar fattade beslut, angående grunclerne och vilkoren för bränvins-bränningens utöfning samt af gift er ne derför.
Sedan Rikets Ständer numera genom votering i Förstärkt Statsutskott bpslutat, att bränvins-brännings-afgiften kommer att utgå, i enlighet med den af Preste-Ståndet derå antagne tariff, få Utskotten härmedelst afgifva förslag lill rcdaction al de å delta beslut beroende stadganden, hvilka, på sätt Utskotten i Memorialet JM:o 12 anmält, icke kunnat förut uppgöras, nemligen: §. 3 Mom. 2.
Då afverknings-förmågan bos ång-apparater genom förenämnde beslut blifvit bestämd lill 5o procents förhöjning, så kommer senare morn. af 3 §. alt erhålla följande uti Utlåtandet JN:o 5 föreslagna redaction: ’’För begagnande af ång-apparater erfordras i hvarje af förestående clusser 5o procents högre taxeringsvärde; och iagttages härvid i öfrigt, alt kokrummet ej ingår i pannerymdsberäkningen. ” §. 9.
I enlighet med hvad Utskotten uti Memorialet J\T:o 12, i afseende å denna §., yttrat, få Utskotten anmäla, att, såsom en följd af ofvanberörde beslut rörande beskattningen, §. 9 kommer att redigeras, i enlighet med Utskottens förslag i Utlåtandet N:o 5, nemligen: ”alla de pannor, som af någon till bränvins-bränning berättigad begagnas, vare sig å en tomt elier i en byggnad, eller under samma tak, eller å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet, skola väl, för nödig säkerhets vinnande, till Bih, till R.
Prof. 1840 och 1841, 5 Sami. 2 Afd. 14 Häft. 2 B ev.- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Memorial, N:o 16. rymden serskildt uppgifvas, men vid debiteringen bör deras rymd ovilkorligen sammanslås, med afdrag af kokrum för hvarje panna och denna grund jemväl följas vid redogörelsen, i afseende på! pannerymden, så väl af Taxerings-Comiléerne och Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, sorn af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Gontor; dock må den sålunda sammanslagna pannerymden aldrig öfverstiga det i 4 §• bestämda maximi-helopp.
Till följd af Rikets Ständers ofvanomförmäldte besia*, hvarigenom den af Preste-Ståndet beslutade beskattnings-tariff blifvit antagen, hafva Rikets Ständer jemväl bifallit den af Utskotten i Utlåtandet N:o 5 föreslagna indelning af bränvinsbrännings-redskapen i fem classer, hvadan 13 §. kommer att redigeras, på sätt Utskotten i sistnämnde Utlåtande föreslagit, nemligen: ”Genom begagnande af förenämnde 3:ne redskapsdelar enskildt eller sammansatte, uppkomma följande 4 classer:
”Redskap i denna dass får ej innehålla, ej eller till dem fogas någon inrättning, som alser eller kan tjena, hvarken såsom mäsk värmare till mäskens förberedande uppvärmning, eller såsom rectifications-apparat, till klarning eller så kallad rectification,, utan måste afrinningen, för att blifva bränvin, omkokas i samma eller dylik panna.’J
Andra Classen ”Består af enkel redskap med mäskvärmare.‘, Tredje Classen ”Består af enkel redskap med rectifications-apparat.” Fjerde Classen ”Består af enkel redskap med både mäskvärmare och rectifications-apparatj” hvartill kommer
Bev - samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulshottens Memorial, IV:o 16, 3 Femte Classen ”Innefattande all sådan redskap, vare sig den så kallade dubbla pistoriska apparaten, eller af annan ännu ej känd uppfinning, som icke kan hänföras till någon af de föregående fyra classerne.
Vid bränvins-tillverkning med redskap i hvardera af föreslående classer, må pannan diifvas genom eldens verkan, antingen omedelbart på pannan, eller ock medelbart genom vatten-ånga från serskild panna, som antingen omgifver den förra, eller är ställd på större eller mindre afstånd från densamma.
Lösa halsar må ej för bränvins-pannans förening med hatten användas,” §. 28.
I öfverensstämmelse med Rikets Ständers meranämnde beslut. , fä Utskotten föreslå följande redaction af 28 §., under hvilken §. den antagne tariffen på panneryrads-afgiften kommer alt införas, nemligen : ”Beskattningen för bränvinsbränningen kommer alt utgå endast efter pannerymden, i enlighet med nedanstående tariff, som bestämmer den afgift, hvilken för sex månaders bränningslid skall erläggas för hvarje serskild class af bränvin»- bränuings-redskap.”
(Tariff på pannerymds-afgiftenf) ”För pannor under 10 kannor skattas efter tolf skillingar kannerummet; för dem, som anmäla sig att endast under trenne månader utöfva bränvinsbränning, blifver den i tariffen utförda afgift till hälften förminskad.” §§. 32 och 3.5.
Då Rikets Ständer, likaledes genom votering i Förstärkt Stals-Utskott, ogillat Utskottens uti Utlåtandet N:o 5 afgifne förslag, rörande bränvinsbrännings-afgiflens eiliiggande förskottsvis, få Utskotten, jemte anmälan, att 35 §. i berörde förslag föl jag tligen kommer alt utgå, samt att Utskottens i sislberörde Utlåtande gjorda hemställan 4 Bev.~ sami Allm. Besv.- och Eko ri.~
Ut skottens Memorial, N:o 16. om underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit, med anhållan, det Kongl. Maj:t täckes i den blifvande Författningen föreskrifva, huru nied debiteringen och uppbörden af bränvinsbrännings-afgiften bör förfara** kommer att förfalla, härmedelst föreslå följande redaclion af 3a §.:
JJI de händelser, då Kongl. Majit i Nåder finner nödigt att för längre eller kortare lid påbjuda bränvinsbränningens inställande, skall pannerymds-afgiften förminskas med en sjettedel för hvarje månad, ett slikt förbud varar.” Slutligen få Utskotten, i sammanhang härmed, anmäla, att Borgare-Ståndet, enligt till Utskotten ankommet Protocolls-Utdrag, dels bifallit
Utskottens i Memorialet
Nio i4 gjorda inbjudning, rörande \ §. 3 moni., som angår kokrummets beräkning, samt att följagtligen 3 mom. 4 §•
* Utlåtandet
Nio 5 blifvit af alla fyra Riks-Stånden antaget, dels ock, till följd af Utskottens i förenämnde Memorial derom ytterligare gjorda hemställan, förklarat frågan, angående pann-egarens skyldighet att betala arfvodet för förseglingsbestyret, vara genom Irenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut af Piikets Ständer afgjord, hvarigenom a6 §, 4 morn., på sätt detsamma är vordet af Utskotten i Utlåtandet Nio 5 föreslaget, blifvit af Rikets Ständer gilladt.
Stockholm den 3 Maj i84r.
STOCHHOLM, Elmcns och Granbergs Tryckeri, i841•
Bevillmngs-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens Utlåtande, N:o '17. 1 N:o 17.
Ank till Exp.
Utsk. den 7 Maj 1841, kl. 2 e. sa.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande N:o 11, angående åtskilliga motioner om ändringar i Kongl.
Förordningen till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor af den 12 Be c. 1833.
Enligt ankomne Prolocolls-Utdrag, har Utskottens förenämnde Betan» kande blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet; hvaremot Högloflige Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Presle-Ståndet samt Vällofliga BorgareStåndet, oagtacft äfven flere 'Ledamöter af dessa Riks-Stånd yrkat bifall lill Betänkandet, återremitterat detsamma, på grund af dervid framställda anmärkningar, hvilka Utskotten nu, i den ordning, anmärkningarnes beskaffenhet samt de anmärkte punkterna i Betänkandet föranleda, få till besvarande upplaga nemligen: i:o Emot Utskottens åtgärd alt till granskning företaga de serskilda stadgandena i Kongl.
Förordningen den 12 December i835 och att deruti föreslå de ändringar och tillägg, Utskotten efter en sådan granskning funnit vara af behofvet påkallade, har, under åberopande af de skäl Herr Hallings vid Betänkandet fogade reservation innehåller, blifvit erinradt, att Utskotten bordt, på sätt vid sistförflulne Riksmöte egde rum, tillstyrka Rikets Ständer att, utan alt fördjupa sig uti en delaillerad lagsliflning, hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställa de hufvudgrunder, Rikets Ständer ansåge böra göra sig gällande vid öfverseende och utarbetande af de lagar, hvilkas utfärdande kunde blifva en följd af de lullbestämmelser, Rikets Ständer vid denna Riksdag fastställa och Kongl. Maj:t kan finna lämpligt att vidtaga.
Då likväl de uti återremitterade
Betänkandet omförmälde motioner innehålla yrkanden örn flere uti Kongl. Förordningen den 12 December 1835 djupt ingripande förändringar ecb det, jemnlikt Grundlagens föreskrift, åligger Utskotten att pröfva och sig utlåta öfver till deras handläggning af Riks-Stånden remitterade motioner samt en sådan pröfning af de nu ifrågavarande icke lämpligen kunnat utan sjelfva Författningens öfverseende vidtagas, anse Utskotten sig icke hafva kunnat undgå alt, på sätt som skett, lill Rikets Ständer inkomma med förslag till de serskilde uti HögstBih, lill R.
St, Fröt, 1840 och 1841. 3 Sami.
Q d/cl, 15 Haft, 1 2 B erilin! tigs-, Log- samt jlllm. Besv.- och Bhom- Utskottens Utlåtande, N:o 17. berörde Kongl.
Förordning nödige ansedde förändringar; finnande Utskotten, på dessa grunder, hvilka redan af ett Riks-Slånd blifvit godkände, sig äfven nu vara pligtige att till serskildt besvarande upptaga följande speciella anmärkningar, nemligen: 2:0
Vid 1 §, sorn innehåller definitioner å hvad med olofilg införsel eller utförsel af varor förstås och hvilken § af Utskotten ansetts böra oförändrad bibehållas: att dessa definitioner äro oegentliga och, tagna efter ordalydelsen, endast afse de brott emot iull-lagarne, som genom varors olofliga införsel eller utförsel å kusten förofvas, utan all den, som inne i landet beträdes med innehafvande af Lill införsel förbjudet eller Lii 11 föisrrilladt gods, derföre skulle kunna enligt samina definitioner, tili ansvar fä lias.
Men då ifrågavarande §, enligt Utskottens förmenande, fullständigt utmärker, hvad dermed velat uttryckas, och något missförstånd, så vidt Ulskollen hafva sig bekant, deraf icke eller följt, hemställa Utskotten, att i § i nu gällande Kongl.
Förordning må, utan afseende å nämnde anmärkning, af Rikets Ständer godkännas. 3:o
Vid 2 § i momentet: att mera afseende bordt fästas på sjelfva grundprinciperne för broLtmåls-lagsliftningen, än som syntes hafva iagttagits , då Utskotten ansett sig böra bibehålla straffbestämmelserna enligt denna § oförändrade, hvarigenom de föreskrifna bötes-beloppén, ehuru oloflig införsel eller utförsel af varor är lika stort moraliskt brott, ehvad varorna ega större elier mindre värde, kunna för serskilda fall blifva högst olika, samt dessutom ett arbilrärt fängelsestraff blifvit till domarens bepröfvande öfverlemnadt att bestämma från 6 månader till 2 år.
Vid strafflagars stiftande måste afseende fästas ej allenast å öfverträdelsernas moraliska brottslighet, ulan äfven å den större eller mindre skada, som desamma förorsaka; i hvilket senare afseende någon lämpligare grund för straffets bestämmande i nu förevarande fall icke lärer kunna antagas, än att böterna beräknas i visst förhållande till de luliförs'nillade eller olöfligen införda varornas värde; och anse Utskotten fördenskull an märkningen härutinnan icke förtjena afseende; likasom Utskotten, i fråga om det anmärkta fängelsestraffet, finna det med högsta billighet och rättvisa Öfverensstämmande att till domaren öfverlemna att, efter pröfning af de i hvarje serskildt fall förekommande omständigheter, med afseende derå utstaka graden af den för itererad förbrytelse stadgade svårare påföljd af Revillnings-, Lag- samt Allm.
Res v. och Eicon -Utshottens Utlåtande, N:o 17. 3 frihetens förlust, med iagttagande likväl af de begränsningar, Författningen härvid innehåller; hemställande Utskotten sålunda, att Rikets Ständer måtte utan någon förändring bibehålla i mom. i 2 § af Kongl.
Förordningen den 12 December i835. 4:o
Vid 2 § 3 morn.: att, i stället för den föreslagna redactionen af första orden uti detta moment: ”Hästar eller andra dragare och kör-red skap”, borde begagnas, antingen orden kreatur och kör-redskap, eller orden Hästar eller andra fors/ingsmedelj samt att slutet af denna punkt, sådant det lyder i Utskottens förslag, syntes föranleda dertill, att kreatur och kör-redskap endast kunde anses förbrulne, då egaren till desamma sjelf åtföljer, men icke då han upplåtit dem åt tjenare eller andra till forsling af olofligen infördt gods, äfven om de biträda vid varornas intagande å kust eller Riksgräns.
Godkännande företrädet af förstnämnde förslag till redaction, hemställa Utskotten, att första orden i detta moment må lyda: ”kreatur och körredskap etc.” hvaremot Utskotten i öfrigt icke kunnat finna momentet innehålla någon tvetydighet, utan tillstyrka antagandet af Utskottens förut härutinnan afgifne förslag, med allenast nyss anmärkte rättelse. 5:o
Vid 5 §: att det numera icke finnes någon myndighet med benämningen ”Fabriks-Ombudsman” och att det derföre detta ord bör från 5 § utgå, samt att ehuru det ansetts rättsenligt, att militair, som i och för tullbevakning commenderad är, men belrädes med någon af de i denna § uppgifne förbrytelser, derföre straffas, på sätt § derom föreskrifver, det likväl vore olämpligt och onödigt, att någon bestämd corps i § uppräknas.
Godkännande anmärkningen, i afseende å ordet Fabriks-Ombudsman , föreslå Utskotten, att detta ord må ur ifrågavarande § utgå; hvaremot Utskotten anse hvad för öfrigt emot denna § blifvit erinradt, enär öfrige till Tullförfallningarues bevakande anställde embets- och tjenstemän äro i § upptagne, icke böra till någon förändring uti Utskottets förra förslag föranleda. 6:0 Vid 6, 7 och 8 §§: att de uti dessa §§ föreslagne skärpningar uti straffbestämmelsei ne för 2:dra resan oloflig införsel eller utförsel af 4 BevillningsLag- samt j!llm. Besv.- och Bkon.-Z!t skottens Utlåtande, N:o 17. varor tillkommit genom bristande uppmärksamhet å den gradation af straff, som bör följa på itererade förbrytelser, och att de ifrågavarande straffbestämmelserne böra bibehållas, sådane de i nu gällande Författning finnas stadgade.
Med fåstadt afseende å den närmare kännedom om
Tull-lagarnes föreskrifter och det allvarligare bemödande att samma föreskrifter efterlefva, sorn man hos de i dessa §§ ifrågasatte personer med allt skal eger rätt att påräkna, hafva Utskotten ansett sig föranlålne att uti det återremitterade Betänkandet tillstyrka den strängare påföljd af tjenstens eller näringsrättighetens förlust för a:dra resan oloflig införsel eller utförsel af varor, sorn, enligt nu gällande Kongl. Förordning, först för 3:dje resan dylik förbrytelse varit stadgad; och som Utskotten af de deremot gjorda anmärkningar icke funnit sig öfvertygade om den föregifna olämpligheten af dessas strängare straffbestämmelser, anse Utskotten sig böra vidblifva dess härorn till Rikets Högloft.
Ständer redan afgifne förslag. 7:0 Vid c) §: dels att den föreslagne strängare straff-bestämmelsen för utländsk man, eller den medlem af Judiska Nationen, som ej innehar Svensk medborgare-rätt, men hvilken gör sig till oloflig införsel eller utförsel af varor förfallen, icke vore af behofvet påkallad, dels att det föreslagna nya momentet vid denna § innefattade en motsägelse eller förutsatte en lamhet uti lagens fullbordan och vore öfverflödigt; samt dels att hela denna §, såsom saknande en billig rättsgrund, kunde från Författningen utgå.
Då erfarenheten lärer visat, att de hittills enligt denna § stadgade ansvarsbestämmelser icke lemnat tillräckligt skydd emot Tull-taxans öfverträdelser af kringresande Handels-Expediter eller så kallade Probenreuter, hvilka, till följd af deras lifligare gemenskap med och intresse för utländska Handlande, mera än någon Svensk medborgare torde vara benägne att för egen vinning åsidosätta landets lagar i förevarande hänseende, hafva Uiskolten derifrån herotat stöd för dess förslag till först anmärkte förändrade stadgande om det minimi-värde till 200
R:dr af olofligen infördt eller utförd t gods, hvarföre desse personer, utom annan bestraffning, böra från Riket för alltid förvisas; och fa Utskotten, sorn, i anledning af anmärkningen vid det föreslagna nya momentet uti denna §, ansett sig böra erinra, hvad dock vid §:ens genomläsande i ett sammanhang
Litti igen bordt kunna fattas, att Utskotten genom tillägg af detta moment velat hafva föreskrifvit, att om utländsk man eiler medlem af Judiska Nationen, som ej innehar Svensk medborgare-rätt, en gång undergått bestraffning för oloflig införsel Betalnings-, Lerg- samt Allm. Best.- och Ekon.-Ulslcotlcns Utlåtande, Ko 17. 5 eller utförsel af varor, uLan alt dessa uppgått till ett värde af minst 200 R:dr, och således icke derföre kunnat förvisas Riket, skall han, derest han med oloflig införsel eller utförsel andra gången beträdes, ulan afseende å det i beslag tagne godsets värde, bland annat, straffas med förvisning från Riket för alltid, vördsamt tillstyrka bifall lill de bestämmelser, Utskotten vid q § föreslagit. 8:0
Vid i5 §: att redactionen af denna § i 1835 års Författning borde bibehållas, enär den föreslagne förändringen inrymde ännu större spelrum för utöfvandet af Tull-tjenstemännens godtycke, än förut kunnat ega rum.
Efter närmare öfvervägande af de olägenheter och fördelar, sorn genom den föreslagne redactions-förändi ingen af ifrågavarande § kunna för det allmänna och de trafikerande uppkomma, hafva Utskotten funnit de emot den förändrade redactionen framsiälide anmärkningar vara af så gillige skäl understödde, att Utskotten deraf anse sig föranlåtne att, med frånträdande af sitt förra förslag, vördsamt tillstyrka bibehållandet af denna §, sådan den lyder i nu gällande Kongl. Förösdning. g:o Vid 16 §: att, med undantag af Östersund, ingen stad finnes i Sverige med Tullkammare eiler Tullinspection, men utan Rådhus-Rätt, oell att någon serskild lagbestämmelse för detta fall så mycket mindre vore behöflig, som den af Utskotten föreslagne af andra omständigheter ej vore för nämnde stad tillämplig.
Men då denna anmärkning icke i någon råön vederlägger företrädet af den föreslagne redaclions-förändringen framför §:ens nu varande lydelse, hemställa Utskotten, att anmärkningen må lemnäs utan afseende. 10:0
Vid 21 §: dels att det härvid föreslagne tillägg vore öfverflödigt, men att, om detsamma ändock ansåges böra qvarstå, dervid måtte ytterligare tilläggas orden ”och vare lag då, såsom i 11 § säges”, samt dels att den i Utskottens tillägg antydda bevisnings-skyldighet icke borde åläggas innehafvaren af det falskligen stämplade godset, utan åklagaren.
Erkännande angelägenheten af att vid slutet af den, till denna § af Utskottet föreslagne bestämmelse ytterligare tillägga orden och vare lagda, såsom i 11 säges, föreslå Utskolien Rikets Högloflige
Ständer att med ett sådant tillägg antaga den redactiou af denna §, Utskotten förut hemställt j 6 Bevillnings-, Zag- samt slllm. Besa.- och Elon.- TT t.iko Hens Utlåtande, N:o 17.
Hvaremot Utskotten för sin elei icke kunna finna den i öfrigt gjorda anmärkningen förtjena bifall. 11:0
Vid 27 §, dels att beslagare alltid böra erhålla |:de!ar af det i beslag tagne godsets värde, ehvad ansvarsskyldig egare eller forslare kunnat ertappas och till ansvar fällas eller icke, emedan Staten icke borde af oloflig varu-införsel hafva en inkomstkälla, och den Kronan tillfallande fjerdedelen af varuvärdet vore tillräcklig för betäckande af de kostnader, som af Kronans medel bestridas; och dels att ett nytt stadgande borde uti denna § införas derom, att beslagare-andeiar blefve från Bevillning befriade.
Enär de genom dessa anmärkningar afsedde fördelar for beslagare icke synas vara af behof eller billighet påkallade och, hvad angår den yrkade förhöjningen af beslagarens andel i det förbrutna godset, möjligen skulle kunna minska beslagarnes bemödande att ertappa och till åtal an mäla den till ansvar skyldige egaren eller forsiaren, hemställa Utskotten, att anmärkningarne härutinnan må utan afseende lemnäs. 12:0
Vid 28 §, att orden ”till införsel lofgifna” på andra raden af denna § böra utgå, enär falsk stämpel likaväl kunde sättas å till införsel förbudna varor, som å dertill lofgifna, och upptäckaren deraf vore lika förtjent af belöning i förra, som i senare fallet.
Anmärkningen vid denna § hafva Utskotten icke funnit vara af den beskaffenhet, att någon förändring i nu gällande Kongl. Förordning deraf må kunna föranledas; hvadan Utskotten anse sig böra tillstyrka bibehåi landet af 28 § oförändrad. i3:o