Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar dess säkerhetshandligar, så bestå de i skuldförbindelser, försedda med vederhäftig borgen.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, K. ÅKERHJELM.
Piteå af Landskontoret den 17 Januari 1854.
Halleen Räkning öfver Norrbottens läns arbetshus-fonds medel för år 1853.
Balans från den 31 December 1852:
Kontant behållning i Landt-ränteriet 89: 31. 11.
Utlånta medel, kapital - 1,400: — — Utestående enligt restlängd 73: 30. 6. j?563; 14, 5, Inkomst:
Räntor å utlånta medel - 102: 1. 6.
Summa Rdr 1,665: 15. 11 Credit.
Kontant behållning i Landt-ränteriet 215: 3. 3.
Utlånta medel, kapital 1,400: — — Utestående enligt restlängd 50: 12. 8. 1,665- 15 11 Summa Rdr 1,665: 15. 11.
Med undantag af de 16
Rdr 30 sk. 6 rst., som bero på liqvid af f. d. Länsbokhållaren Goden, har det öfriga af resterna munera influtit.
Piteå af Landskontoret den 19 Januari 1854.
Fr. Halleen. 207 — Kongl.
Stats-kontorets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers berättelse, angående anslaget för skiften och afvittringar.
Stormäktigste Allernadigste Konung!
Rikets Ständers nästlidet år församlade Revisorer hafva i sin berättelse om statsverket yttrat bland annat, att för skiften och afvittringar utgifterna uppgått: år 1850. år 1§S1. för Gefleborgs län till 2,569: 31. 11. 1,668: 35. — „ Wester-norrlands dito 3,434: 32. — 4,195: 34. 10. „ Westerbottens dito — — 14,130: 46. 6.
„ Norrbottens dito 10,768: 45. 4. 10,298: 14. — samt att, fastän häraf ville synas som skulle någon utgift för ifrågavarande ändamål icke ägt rum år 1850 inom Westerbottens län, förhållandet dock icke varit sådant, emedan så väl 1849 som 1850 års skiftes- och afvittringskostnader för länet, såsom först år 1851 anordnade, finnas inbegripna uti den för sistnämnde år uppförda summan; — och hafva Revisorerne, för vinnande af likstämmighet härutinnan, ansett, att särskilda redogörelser borde afgifvas för nyssnämnde fyra län, i likhet med hvad redan för Jemtlands och Kopparbergs län äger rum.
I följd af härå erhållen nådig remiss, får Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Statskontor, med aktens återställande, i underdånighet upplysa, att orsaken hvarföre afvittringskostnader ej synas hafva utgått inom Westerbottens län är 1850, härrör deraf, att Eders Kongl. Maj:ts Eefallningshafvandes reqvisitioner å ersättning för landtränteri-förskottena inkommit till Stats-kontoret så sent, att utgiften icke kunnat blifva synlig förr än uti 1851 års landtränteri-specialräkning.
Detta embetsverk har nemligen, på reqvisition, anländ den 24 December 1850, ersatt, den 19 Mars 1851, afvittringskostnader för åren 1849 och 1850 tillsammans 6,589: 8.
11. i anledning af en i Augusti 1851 ingången skrifvelse, anordnat, den 28 i samma månad, för år 1849 141: 32. — dito dito för åren 1850 och 1851 7,400: 5. 7. S:r 14,130: 46. 6.
På samma sätt anordnades, under loppet af år 1849, ersättningar för ränteri-förskott till bestridande af skiftes- och afvittringskostnader under åren 1847, 1848 och 1849 med tillsammans 12,683 Rdr 16 sk. 8 rst.
Något hinder för afgifvande af särskilda redogörelser för Gefleborgs-, Westernorrlands-, Westerbottens- och Norrbottens län öfver afvittringskostnader synes icke möta.
Dylika redogörelser borde då frånskiljas ränteri-räkningen, hvarest ersättningsanordningen komme att utgöra verifikation för utgiften; hvaremot sjelfva den specifika redogörelsen med sina verifikationer skulle till Kammar-rätten ingå, likasom nu sker med de för Jemtlands och Kopparbergs län uppgjorda redovisningar. - ‘208 — Den berättelse om skiftes- och afvittrings-verkens fortgång, sorn Revisorerne önskat, lärer böra af Öfverdirektörs-embetet för Eandtmäteriet afgifvas, i händelse Eders Kongl. Maj:t derom behagar i nåder förordna.
Hvad Revisorerne slutligen anfört om afvittrings-verket i de norra länen, utgör icke föremål för något yttrande från Stats-kontoret, som framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, GEOEG ULFSPARRE TH. NYSTRÖM. C. W, GRÅÅ, G. V. af DONNER.
Stockholm den 11 Januari 1854, L. S. J. A. Jadrén.
Gust. Widtgren.
Kommerse-kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers berättelse oin granskningen af NavigationS-skolornas räkenskaper.
Genom nådig remiss, har Eders Kongl. Maj:t anbefallt Dess och Rikets Kommerse-kollegium att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af de utaf Rikets Ständers Revisorer, enligt bilagdt transsumt af deras berättelse, angående granskningen af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1850 och 1851, framställda anmärkningar vid de på allmän bekoslnad här i riket inrättade Navigations-skolors räkenskaper; hvilken nådiga befallning
Kollegium, efter att hafva i ämnet, infordrat Direktionernas för Navigations-skolorna i Stockholm och Götheborg bifogade förklaringar, härmedelst få i underdånighet fullgöra.
Hvad beträffar Revisorernes anmärkning, rörande saknad af verifikationer för flera af de uti 1850 års räkenskap för Stockholms Navigationsskola förekommande utgiftsposter, så anser Kollegium densamma icke vara af Direktionen för nämnde skola nöjaktigt förklarad.
Då, enligt hvad Direktionen upplyst, skolans ordinarie — 209 — lärare, emot en viss öfverenskommen summa för året, öfvertagit ombesörjandet af ved- och lyshållning samt städning vid skolan, hade, i Kollegii tanke, denna årliga utgiftspost bordt styrkas medelst biläggande vid räkenskapen af dels
Direktionens protokoll, angående den med bemälte lärare i ämnet träffade öfverenskommelse, och dels lärarens å beloppet meddelade qvitto.
Icke heller synas de af Direktionen, i fråga om uraktlåtet verificerande af upptagna annons-kostnader, anförda förhållanden vara af beskaffenhet att kunna såsom giltigt skäl för nämnde uraktlåtenhet antagas.
Kollegium har, vid sådant förhållande, ansett sig böra anmoda Direktionen för Stockholms Navigations-skola att för samtliga vid skolan hädanefter förekommande utgifter af ofvanomförmälda slag anskaffa och vid räkenskaperna bifoga behöriga verifikationer.
I afseende å räkenskaperna för Navigationsskolan i Götheborg, hafva Revisorerne framställt erinran dervid, att hvarken de, enligt särskilda nådiga bref af den 27 Juni 1849 och 2 Mars 185U samt den 31 Januari 1851, för sistberörde tvänne år beviljade lönetillökningar af 200
Rdr för året åt Underläraren vid nämnde skola eller det, jemlikt sist åberopade Kongl, bref för år 1851, anslagne arfvode, 200 Rdr åt en Lärare i ångmasehiners konstruktion och behandling blifvit uti skolans räkenskaper för åren 1850 och 1851 redovisade.
I sådant afseende förekommer, att, enligt räkenskaperna, Underläraren fått under hvartdera af revisionsåren uppbära den honom för året tillkommande lönetillökning, ehuru beloppet deraf först under nästföljande år blifvit från statsverket uttaget; men att deremot 1851 års ofvannämnde arfvode åt Läraren i ångmasehiners konstruktion m. m. icke uti någondera af skolans räkenskaper omförmäles.
Kollegium instämmer i Revisorernes förevarande anmärkning, äfvensom i den af dem yttrade åsigt, att, enär anslagen icke blifvit under löpande åren, utan först de påföljande, från statsverket uttagna, medlen bordt uti löpande års-redogörelsen debiteras och i credit till påföljande år balanseras såsom skolans hos statsverket ägande fordran; hvadan och ehuru genom den anmärkta felaktigheten i räkenskaperna någon skada eller olägenhet icke vållats, Kollegium funnit sig höra anmoda Götheborgs Navigations-skol-direktion att, i händelse af framdeles inträffande likartadt förhållande, iakttaga det af Revisorerne antydda redovisningssätt.
Den nådiga remissen återföljer, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormäktigste Allern ådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, C. D. SKOGMAN. A. BRÄNDSTRÖM.
Stockholm den 15 Februari 1854. L. S. C. F. Ström. 27. — 210 — Direktionens för Stockholms Navigations-skola förklaring, i anledning af 1853 Ars Revisorers vid nämnde skolas räkenskaper gjorda anmärkning.
Till Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium!
Uti skrifvelse af den 10 dennes, har Kongl. Kollegium anmodat
Direktionen inkomma med yttrande, rörande en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning: att, ''beträffande Stockholms Navigations-skola, saknas verifikationer till flera af de uti 1850 års räkenskap förekommande utgiftsposter, såsom för ved, ljus, städning, annonser in. m.” Till upplysning härom, får Direktionen härigenom äran vördsamt meddela: att den Direktion, som, vid skolans första inrättning och öppnande år 1842, mottog vården om dess angelägenheter, ej utan svårighet förmådde ordinarie läraren, som bor i skolans hus, att ombesörja ved- och lys-hållning samt städning i skolan, emot ett öfverenskommet, af Direktionen honom anvisadt, årligt anslag af skolans medel, sorn, efter jemförelse med gångbara priser, varierat mellan 191 Rdr 32 sk. och 225 Rdr, men, alltsedan år 1848, utgått årligen i ett för allt med 211 Rdr 32 sk., nemligen: för 10 famnar björkved 120 Rdr, för 10 Lispund ljus 66
Rdr 32 sk. och för städning 25 Rdr, till hvilka belopp dessa poster stå i räkenskaperna upptagna.
Denna vigtiga angelägenhet, som ingen af Direktionens ledamöter hvarken kan eller vill mottaga, har sålunda varit behandlad och fortgått år efter annat, utan att någon anmärkning emot entrepenören förekommit, och så länge ansvaret för vården om skolans alla inventarier är ordinarie läraren ålagdt, enligt reglementets 40 §, förmår
Direktionen ej fatta, att ifrågavarande göromål skulle kunna åt någon annan öfverlemnas eller på lämpligare och säkrare sätt utföras.
Vid sådant nu ådagalagdt förhållande, måste räkenskaperna blifva i saknad af qvittenser för anmärkta ofvannämnde utgiftsposter.
I fråga om saknade verifikationer för annonser, har
Direktionen icke ansett sig kunna besvära de tre Tidnings-redaktionerna:
Post- och Inrikes-, Svenska Tidningens, och Stockholms Dagblads-, att föra särskild räkning öfver kostnadsbeloppet för Navigations-skolans annonser, hvilka äro ganska få och för det anmärkta året utgjorde inalles fyra, som tillsammans kostade 17 Rdr 1 sk.
De två angingo examina och de andra två anmälde tiden för lästerminernas början.
Skulle deremot qvitto aflemnats för hvarje insatt annons, hade det blifvit tre för hvar gång, och alltså inalles tolf; men att med tolf qvittenser styrka en utgift af 17 Rdr 1 sk., hade varit ett förhållande, måhända lika anmärkningsvärd!, som sjelfva saknaden af qvittenser.
Stockholm den 14 Januari 1854. R. W. BÄCKBORG. P. M. Lovén. N. M. Höglund.
Gu denius.
Brinch. — 211 — Direktionens för Götheborgs Navigations-skola förklaring, i anledning af 1853 års Revisorers, vid granskningen af nämnde skolas räkenskaper, gjorda anmärkning.
Till Kongl. Maj:ts och Rikets Hö glo fl. Kommerse-kollegiurn!
Sorn Kongl.
Rommerse-kollegium, uti skrifvelse af den 10 dennes, anmodat Direktionen för härvarande Navigationsskola att till Kongl.
Kollegium inkomma med {ätran de rörande den anmärkning, som, enligt bilagdt transsumt af Rikets Ständers tevisorers berättelse, angående granskningen af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1850 och 1851, blifvit framställd emot.
Direktionens för nämnde skola räkenskaper, får Direktionen härmed ödmjukligen förklara, att de ifrågavarande, Under-läraren vid skolan, jemte Läraren i ångmaschiners konstruktion tillagda årliga arfvoden blifvit vid slutet af hvarje utaf berörde år från statsverket reqvirerade, ehuru anordningarne å desamma icke kommit
Direktionen tillhanda förr än påföljande årens början, hvadan Direktionen, sorn i förskott utbetalt beloppen till vederbörande, äfven ansett desamma böra påföras det årets räkenskaper, under hvilket de blifvit till läraren utbetalda och för hvilket de varit gällande.
Beträffande åter Revisorernes åsigt i afseende å beloppens balanserande, såsom obetalda, i räkenskaperna från det ena året till det andra, så får Direktionen fästa Kongl. Kollegii uppmärksamhet derå, att en sådan balansering så mycket mindre kunnat af Direktionen verkställas, som skolans räkenskaper uppgöras efter ett särskildt faststäldt formulär, i hvilket någon kolumn för balans af dylika medel, som de ifrågavarande, icke finnes upptagen.
I 1852 års räkenskaper hafva berörde arfvoden blifvit upptagna, såsom vid det årets slut redan från statsverket i behörig tid utgifna.
Då emellertid ifrågavarande arfvoden blifvit af Kongl. Majit i nåder anslagna, samt någon skada eller förlust genom den anmärkta debiteringen icke ägt rum, synes Herrar Revisorers anmärkning icke kunna till någon vidare åtgärd föranleda.
Götheborg den 19 Januari 1854.
På Direktionens vägnar: JAMES DICKSON J:r.
Jacobsson. — 212 — Riksmarskalks-embetets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af 1850 oell 1851 års räkenskaper för de Kongl, slotten.
U n d e r d a n i g s t e Utlåtande!
Sedan Eders Kongl. Majit, uti nådig remiss af den 19 November sistlidet år, som den 10 i denna månad kommit Riksmarskalks-embetet tillhanda, behagat i nåder anbefalla Riksmarskalks-embetet att, efter vederböratules hörande, afgifva underdånigt utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer anmält, rörande räkenskaperna dels öfver anslaget till brandväsendet och yttre lyshållningen vid Stockholms slott och dels för Drottningholms samt Ulriksdals och Haga lustslott; får Riksmarskalks-embetet, med öfverlemnande af de från Ståthållare-embetena å förenämnde slott infordrade och afgifna utlåtanden, för egen del, nu, likasom tillförene i anledning af föregående Revisorers anmärkningar vid « förvaltningen af anslagen till Stockholms slott och lustslotten, endast i underdånighet anföra: att då berörde förvaltning icke omedelbart ombesörjes af Riksmarskalks-embetet, utan af vederbörande Ståthållare, Riksmarskalks-embetet icke har något att tillägga till hvad bemälte
Ståthållares ofvannämnde underdåniga utlåtanden innehålla.
De remitterade handlingarne varda härhos underdånigst återställda.
På Riksmarskalks-embetets vägnar: M. LEWENHAUPT. W. von Schoultz.
Ståthållare-embetets på Stockholms slott underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkning vid granskningen af räkenskaperna rörande brandväsendet och lyshållningen på nämnde slott.
I anledning af den utaf Rikets Ständers sednast församlade Revisorer emot räkenskapen öfver anslaget till brandväsendet och yttre lyshållningen på Stockholms Kongl, slott framställde anmärkning, att Slottsfogden och Brandmästaren fått år — 213 — 1851, utöfver dem på stat anslagen aflöning, uppbära ett arfvode af 66
Rdr 32 sk. hvardera för tillsyn å lyshållningen, får Ståthållare-embetet, hvars underdåniga förklaring häröfver blifvit genom Riksmarskalks-embetet infordrad, i djupaste underdånighet anföra, att, på sätt underdånigst bilagde afskrift af Ståthållare-embetets, den 18 November 1850, aflåtna skrifvelse till Riksmarskalks-embetet och sistnämnde embetes derå, den 4 December samma år, meddelade svar utvisa, omförmälde arfvode utgör en, med Eders Kongl. Maj:ts nådigste tillstånd, utbetald ersättning för den afskrifningsprocent af olja, som Slottsfogden och Brandmästaren annars tillkommit; och hvilken procent ansetts olämplig, enär det allmännas fördel: att besparing å oljeåtgången må äga rum, stått i strid med kontrollanternes enskilda fördel, hvilken varit att erhålla procent å den möjligen största qvantitet olja.
Med djupaste underdånighet framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste tjenare och undersåte, H. SCHUTZERCRANTZ.
Stockholm den 12 Januari 1854. C. O. Lagerbjelke.
Rik smarskalks-embetet!
Maj:ts förnyade nådiga reglemente, hvarefter uppbördsman och redogörare vid alla kronans magasiner må sig tillgodo beräkna afgången å de under händer hafvande uppbörder, af den 11 Augusti 1812, har Slottsfogden, i egenskap af uppbördsman och redogörare för det i och för lyshållningen vid Kongl, slottet erforderliga qvantum olja, fått sig till godo beräkna 4 procent; men hvaraf Slottsfogden, enär Brandmästaren varit den, som egentligen haft oljan under sin värd, besörjt utdelningen och i första hand kontrollerat åtgången deraf för dagen, till honom afstått halfva andelen, eller 2 procent.
Då det således ligger uti redogörarens intresse, att oljeåtgången skall blifva så stor som möjligt, men hvaraf den nuvarande redogöraren sig ej begagnat, utan på allt sätt bemödat sig att tillvägabringa den största möjliga hushållning, torde Riksmarskalks-embetet nogsamt finna olämpligheten af ifrågavarande procent-beräkning, hvarföre Ståthållare-embetet vördsamt får äran föreslå, att densamma, med nästkommande års ingång må komma att försvinna och såväl Slottsfogden som den tjenstgörande Brandmästaren, i ersättning för hvad de sålunda förlora, erhålla en löneförhöjning af 66
Rdr 32 sk. b:ko hvardera, utgörande ungefär medeltalet af de 4 procent, de samfäldt fått sig till godo beräkna af den olja, som åtgått för lyshållnin - — 214 — gen så inom sorn utomkring Kongl, slottet, då den sednare, såsom för närvarande är fallet, ej varit ställd på entreprenad.
Genom ofvanstående ersättning, skulle Slottsfogdens årliga lön ifrån 666
Rdr 62 sk. blifva förhöjd till 733 Rdr 16 sk., och tjenstgörande Brandmästarens från 366
Rdr 32 sk. till 433 Rdr 16 sk. b:ko.
Såvida Riksmarskalks-embetet behagar gilla hvad här blifvit föreslaget, torde den föreskrift böra lemnäs, att sedan Slottsfogden och Brandmästaren erhållit ofvannämnde löneförhöjning, det åligger dem att ansvara och redovisa för åtgången af den olja, som användes till lyshållningen så inom sora utomkring Kongl, slottet, på sätt nu sker, utan att derför få sig till godo beräkna någon afgångs-procent.
* Stockholm den 18 November 1850.
SCIItJTZERCRANTZ. C. O. Lagerbjelke.
Till Herr Ståthållaren på Stockholms slott!
Under sistlidne gårdag, har Kongl. Majit, som, med bifall till Riksmarskalksembetets, på Herr Ståthållarens begäran, derom gjorda underdåniga hemställan, i nåder förordnat, att den Slottsfogden och Brandmästaren vid Stockholms slott hittills förunnade förmån att beräkna sig till godo 4 procent af den olja, som åtgått för lyshållningen så inom som utomkring Kongl, slottet, skall med innevarande års utgång upphöra, tillika i nåder beviljat Slottsfogden och tjenstgörande Brandmästaren, såsom ersättning för hvad de sålunda förlora, en löneförhöjning af 66
Rdr 32 sk. b:ko om året hvardera, att utgå från och med nästkommande år; dock med skyldighet för dem att framgent ansvara och redovisa för åtgången af den olja, som användes till lyshållningen så inom sorn utomkring Kongl, slottet, på sätt som nu sker, utan att vidare derför få sig tillgodoräkna någon afskrifnings-procent; hvilket allt Riksmarskalks-embetet. härmedelst skolat Herr Ståthållaren till kännedom och behörigt iakttagande samt vederhörandes förständigande meddela.
På Riksmarskalks-embetets vägnar: MAUR. LEWENHAUPT.
Maj:ts Öfverste-kammarkerre.
IV. von Schoultz.
Att förestående tväpne skrifvelser blifvit rätteligen afskrifna, betygar ex officio C. O. Lagerbjelke. — 215 — Ståthållare-embetets på Drottningholms och Svartsjö lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkning vid granskningen af dessa slotts räkenskaper.
Storm tik ti gste Allernåiligste Konung!
Uti till Eders Kongl. Maj:t afgifven underdånig berättelse om granskningen af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1850 och 1851, hafva Rikets Ständers Revisorer anmält, att vid granskningen af Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslotts räkenskaper för åren 1850 och 1851 någon annan anmärkning icke förekommit, än att bland utgifterna för år 1850 20
Rdr blifvit upptagna såsom utbetalda för 4 tunnor potatis efter 4 Rdr tunnan, hvarigenom, derest ej förhållandet grundade sig pä ett skriffel, 4 Rdr blifvit för mycket afförda.
Såsom förklaring häröfver, får Ståthållare-embetet underdånigst andraga, att, enligt Grosshandlaren Canzlers räkenskapen bilagda räkning, 20 Rdr b:ko bifvit utgifna för potatis, uppköpt till fyllnad i vid 1850 års vår behöfligt utsäde; men att, genom skriffel å Canzlers räkning, fyra tunnor blifvit upptagna i stället för fem tunnor, å 4 Rdr, som utgöra af Canzler rätteligen uppburna och behörigen qvitterade 20 Rdr.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, CARL AXEL LÖWENHIELM.
Alif)k Dahlerus.
Ståthållare-embetets på Haga och Ulriksdals lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkning vid granskningen af nämnde slotts räkenskaper.
Rikets Ständers sednast; församlade Revisorer hafva uti deras afgifna berättelse öfver granskningen af räkenskaperna för båda revisionsåren, hvad Ulriksdals — 216 — slott beträffar, anmält, tabellen N:o 85, att ehuru, efter den vid 1849 års statsrevision framställda anmärkning, vore att förmoda, det icke vidare några öfverflyttningar från statsanslagen för detta lustslott till anslagssummorna för Haga Kongl, lustslott torde komma att äga rum, har dock under år 1850 en öfverflyttning skett till ett belopp af 5,940 Rdr 42 sk. 5 rst., hvilket blifvit i räkenskaperna bland utgifterna upptaget såsom lefverering till Haga slott, i stället att samma belopp bordt efter Revisorernes tanke utbalanseras såsom en fordran hos sistnämnde lustslott, och å hvilket förhållande Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, äfvensom att ett särskildt konto i räkenskaperna borde uppläggas, som redogör för liqvidationerna de båda slotten emellan.
I anledning liäral, får Stäthållare-embetet i underdånighet anföra, att öfverflyttningen af ifrågavarande 5,940
Rdr 42 sk. 5 rst. och användandet deraf för Haga slott verkställts till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 11 Maj 1850, och af orsak, att Ulriksdals slott, förutom ifrågavarande summa, till alla reparationer och arbeten, som det året ansågos der böra verkställas, icke allenast hade full tillgång, utan jemväl derutöfver 1,515 Rdr 2 sk. 10 rst.; då deremot för Haga slott samma år i anslagssumman fanns en brist af icke mindre än 9,722 Rdr 6 sk. 5 rst., oaktadt de dyrbara marmorkolonnerna, marmortrappan och glasen i dörrarne till ingången å såkallade gamla Kongl, pavillonen af Eders Kongl. Maj:t nådigst omkostnadsfritt dit blifvit lenmade.
På sätt Rikets Ständers Revisorer äskat, skall händanefter af Ståthållare-embetet ett särskildt konto i räkenskaperna upptagas, som redogör för liqvidationerna emellan Haga och Ulriksdals slott.
Med djupaste vördnad, nit och trohet, framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, C. GYLLENHAAL.
Axel Fröling.
Linköpings stifts
Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper.
Stormäktigste Allernådigste
Uti remiss af den 5 innevarande månad, har Eders Kongl. Majit i nåder anbefallt
Domkapitlet att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af Rikets — 217 — Ständers Revisorers sednast afgifna berättelse, i hvad den innehåller anmärkning vid redogörelsen för förvaltningen af Kosknllska och Carlströmska stipendie-fonderna vid härvarande Gymnasium för åren 1850 och 1851.
Till åtlydnad häraf, får Domkapitlet underdånigst upplysa:
Den till Koskullska stipendie-fonden anslagna frälse-ränta från hemmanet
Löth har, under de ifrågavarande revisions-åren, icke blifvit inbetald, emedan nämnde hemman under tiden erhållit en ny ägare, som förmenade sig icke hafva skyldighet att utgöra denna ränta.
I anledning häraf begärdes Landshöfdinge-embetets handräckning till frälseräntans utbekommande, hvilken handräckning dock måste dröja till dess Kongl. Götha Hofrätt, hos hvilken Landshöfdinge-embetets utslag öfverklagades, hunnit detta utslag stadfästa och stadfästelse!! vunnit laga kraft.
Nu bar ifrågavarande frälseränta ordentligen ingått.
Hvad deri såsom ogulden balanserade räntan å ett lån, stort 300 Rdr, ur Carlströmska donations-fonden angår, så har så väl denna ränta, som sjelfva kapitalet, nu blifvit behörigen indrifven, sedan låntagarens, i anledning af kassaförvaltarens ofta gjorda anmaningar, lika ofta gifna löften om räntans behöriga inbetalande icke blifvit hållna.
Med djupaste undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung!