Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Seglations-ordningen, hvari åter stadgas, att godsegaren skall med edsförpligtelse underskrifva angifnings-inlagan.
Utom det att dylika edsförpligtelse!' endast böra i yttersta nödfall Ifrågakomma, förutsätter det gällande stadgandet hos godsegaren en kännedom, som han i saknad af faktura möjligen icke eger.
Af dessa skäl hemställer Utskottet, att, i stället för nämnde hänvisning, uti 1 mom. af 5 §. intages den föreskrift orri godsets värdering och uti 2 mom. den i öfver ensstämmelse härmed något ändrade redaktion, som bilagde förslag innehåller.
Enligt Utskottets, vid rubrikerna »Redskap och Machinerier» samt» Verktyg» gjor- §• fida förslag, kommer den Kommers-kollegium hittills, genom 13 §. i tulltaxe-underrättelserna, medgifna rättighet att för vissa fall tillåta införsel af nämnde artiklar, emot nedsatt tull, att hädanefter upphöra, hvarföre ock det i 6 §. af tulltaxe-underrättelserna fiir sålunda införda redskap, machinerier och verktyg nu stadgade undantag från den i 2 mom. af 5 §. föreskrifna tullbehandlings-method blifvit ur 6 §. uteslutet och redaktionen af 6 §. ansetts böra blifva sådan, som bilagde förslag innehåller.
Då den hittills till vissa städer inskränkta rättigheten att införa grof ull, enligt §. 7. Utskottets förslag, kommer att upphöra, samt ull, alla slag, draga lika införsels-afgift, har sista mom. i 7 §., som afser kontrollen öfver förtullningen af grof ull, blifvit ur bilagde förslag uteslutet. 78 Bevillnings-Vtakottets Betänkande, A::o 3. §. 9. §. 12.
De uti 9 §. förekommande bestämmelser, angående särskilda iakttagelser i afseende å förbudet gods, äro, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag om upphäfvande af alla införsels-förbud, ur nämnde §. uteslutne; och torde den häraf påkallade förändrade redaktion, sorn innefattas i bilagde förslag, varda godkänd.
Vid 12 §., som bestämmer vilkoren för kredit-upplagsrätlen och de städer, hvilka åtnjuta denna rätt, anser Utskottet sig böra, till behandling i ett sammanhang, upp laga följande motioner, nemligen af l:o. Herr N. Fr.
Norman, som anfört, att handelns uppgift vore att föra varor från producenten till konsumenten, och alt, ju mera direkt sådant kunde ske, desto billigare blefve en vara för konsumenten; hvarföre det ock tillkomme lagstiftningen att i så måtto underlätta handelns naturliga gång, att den ej genom konstlade bestämmelser tvingades på afvägar.
Delta vore emedlertid icke iakttaget af vår gällande lagstiftning, sorn endast medgåfve import af främmande varor lill ett mindre antal stapelstäder.
Väl icke genom bestämdt förbud, men genom kredit-upplagsrättens beviljande endast för somliga städer, nödgades de andra att afstå från täflan; ty del vöre gifvet, att, om i en stad frihet lemnades att vid import endast i mån af skeende försäljning förtulla ett mindre parti om sender, men i en annan stad tullafgiften måste på en gång för hela lasten erläggas, så verkade delta alldeles på samma sätt, som om det ej vore tillåtet att lill andra än de städer, som redan erhållit kredit-upplagsrätt, importera främmande varor.
Den riktning och betydliga utvidgning vår export af trädvaror på sednare tider tagit hade gjort det särdeles känbart att ej kunna begagna de många lägenheter, man egt att från verldens största marknader fylla de mindre städernes och omkringliggande landets behof af främmande varor.
Emot beviljandet af kredit-upplagsrätt åt de mindre städerne gjordes vanligen den invändning, att tull-journalerne ej företedde en tillräckligt stor import för att berättiga till en dylik förmån; men invändningens felaktighet vore påtaglig, då man besinnade, att importen ej kunde blifva af någon betydenhet förr, än rättigheten att successivt förtulla en införd last erhölies; och har Herr Norman på dessa skäl föreslagit, att kredit-upplagsrätt mätte förunnas alla Svenska stapelstäder, sorn dertill sig anmäla; 2:o. Herr P.
Ber‘g, med hvilken flera af Borgare-Ståndets ledamöter instämt, har, under anförande, hurusom det vore öfverensstämmande med behörig omtanka alt söka befordra och underlätta bandel och industri samt i sådant hänseende äfven undvika undantags-lagar, hvarigenom vissa handelsplatser lemnades förmåner, som förvägrades andra, föreslagit, att Rikets Ständer mätte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att, i likhet med hvad redan blifvit vissa stapelstäder beviljadt, transitorätt jemväl mätte förunnas de öfrige sålunda, att tullbara varor, hvilka äro adresserade lill en stapelstad från utrikes ort, men inkomma med skeppslägenhet till annan stad i riket, må, under iakttagande al' nödiga kontroller, kunna, utan föregående tullbebandling å inloppsorten, derifrån med annat fartyg afsändas lill den stad, dit de äro destinerade och derstädes tullbehandlas; och 3:o. Herr C. fF. Palander, som, åberopande erfarenhetens vitsord, att nederlags- eller kredit-upplagsrättighet för alla till införsel tillåtna varor i de städer, som hittills åtnjutit denna rättighet, baft välgörande inflytelse pä dessa orters handel och dermed förenade rörelse, och då det vore förenligt ej mindre med en klok omvårdnad för industriens utveckling i allmänhet, än äfven med rättvisa och billighet, alt samma förmån utsträcktes till alla rikets stapelstäder, der tullbevakningen antingen redan vore eller framdeles kunde blifva ordnad så, att nödig kontroll mot missbruk erhölies, samt under vilkor, att hvarje stad, som ville begagna sig af en dylik förmän, tillförbundefs Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3.
79 alt på egen bekostnad anskaffa och underhålla tjenligt magasin för nederlags-godsets behöriga förvarande, föreslagit en sådan förändring i tull-lagstiftningen, samt för den händelse att förslaget i sin helhet icke heller vid denna riksdag af Rikets Ständer förordades, åtminstone yrkat att Carlskrona, såsom varande en af landets större städer, med ypperlig hamn och inneslutande ett lika utmärkt som dyrbart marin-etablissement, mätte, på förenämnde vilkor, till handelns och rörelsens upphjelpande, berättigas att åtnjuta nederlags-rätt för alla till införsel lofgifna varor, i likhet med de fördelar städerne Malmö, Norrköping och Carlshamn redan erhållit.
Så väl de i Hrr Normans och Palanders motioner omförmälda kredit-upplag och nederlag, som den af Herr Berg, under benämningen transitorätt, yrkade förmon, hvilken icke får förblandas med det transit-upplag, om hvars inrättande Rikets Ständer vid sistlidne riksdag på Bevillnings-Utskottets förslag i Betänkandet N:o 12, afläto underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit, utgöra till handelns underlättande medgifna undantag från allmänt stadgade grunder för varors tullbehandling.
1 anseende till den fullständigare organisation af tullbevakningen, som medgifvandet af dessa undantag betingar, så vida behörig kontroll mot missbruk deraf skall kunna handhafvas, tillåta visserligen icke Statens tillgångar utsträckning al nämnde förmåner till äfven de obetydligaste Sjö- och Stapelstäderne; och dessa skulle icke heller af sådane förmåner kunna annat än undantagsvis hemta verkligt gagn.
Men då, såsom i synnerhet Herr Norman, hvad kredit-upplagsrätlen angår, närmare utvecklat, de ifrågavarande förmånerna äro för handeln af stor betydelse såsom uppmuntran i de städer, hvilka åtnjuta samma förmåner, samt afseende! både på öfriga Slädernek rättvisa anspråk, att, i mon af deras rörelse och Statens, förmåga, förunnas lika rättigheter, och på det för handelns naturliga utveckling betydelsefulla vilkoret af jemlik täflan, är förtjent af synnerlig -v uppmärksamhet, har Utskottet, som saknar närmare utredning angående så väl den ena eller andra stadens relativa företräde alt af ifrågavarande förmåner komma i åtnjutande, som de flera omständigheter, hvilka vid medgifvandet deraf måste tagas i betraktande, funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes, i mon af de särskilda stapelstädernas rörelse och behof, samt så långt sådant, utan fara för missbruk, låter sig göra, förunna dessa städer ifrågavarande förmåner.
I öfverensstämmelse med Utskottets vid införsels-tariffens rubriker »Inventarier, skepps-» samt »Redskap, Machinerier och Verktyg» här förut afgifna förslag äro lista och 2:a mom. samt första punkterne i 3 mom. af 13 §. uteslutne.
Sednare delen af sistnämnde moment medgifver egare af fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid Svenskt skeppsvarf nybyggas, rättighet att tillgodonjuta 50 procents restitution å belöpande tullumgälder för de skeppsförnödenheter, som bevisligen blifvit till fartygets tackling och utredning använda och för sådant ändamål införtullats.
Fjerde momentet åter beviljar fullkomlig restitution af erlagda införsels-afgifter, med afdrag endast af ett nederlags-rekognitionen motsvarande belopp, för skeppsförnödenheter till fartyg, som för utländsk räkning å Svenskt skeppsvarf byggas eller, såsom nya, till utlänning försäljas.
Denna, utlänningar förunnade, större lindring ansågs af Bevillnings-Utskottet vid de två sista riksdagarne innebära orättvisa emot inhemska skeppsrederierne och icke vara behöflig för våra skeppsvarf, hvilka egde full sysselsättning.
Utskottet är icke heller nu af annan mening, helst Utskottet redan vid artikeln Fartyg här ofvan visat, huru - §• 13. 80 Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 3. som inhemska skcpps-rederierne, mera nu än någonsin, äro i behof af lika billiga vilkor, som de utländska.
Deremot anser Utskottet den ytterligare lättnad höra beredas både inhemska skeppsbyggeriet och skeppsrederiet, att restitution af erlagda införselsafgifter för ifrågavarande skeppsförnödenheter bestämmes till f:delar, och att samma bestämmelse bör tillämpas äfven då lärtyg här byggas för utländsk räkning.
I öfverensstämmelse härmed tillstyrkes, att i stället för 3:e mom. sednare del och 4:e mom. af nu varande 13 § må antagas den redaktion, som l:a mom. af samma § i bilagde förslag innehåller.
Nu varande 5 mom. är det 2:a i Utskottets förslag.
I stället för nu varande 6 mom. har Utskottet, med antagande al Kongl.
Majrts förslag till inskränkning i gällande föreskrifter angående tullfrihet för varuprof och modeller, ansett sig böra tillstyrka den redaktion 3 mom. af 13 § i bilagde förslag utvisar. §. 15.
Då den i 15 § för snus medgifna tull-restitution vid utförsel, 5 sk. skålp., öfver stiger den tull, som för råämnet tobaksstjelk vid införseln erlägges, men råämnet vid snusberedningen icke förlorar, utan snarare vinner i vigt, torde, oberoende af frågan om nedsättning i inlörsels-tullen å tobaksstjelk, tullrestitution vid utförsel af Snus böra nedsättas lill 4 sk. per skålpund.
Under förutsättning att den af Utskottet föreslagna betydliga nedsättning af införsels-tullen å lin varder godkänd, hemställer Utskottet, att den till 24 sk. för ett stycke packväf af lin, om minst 50 alnars längd nu medgifna restitution vid utförsel må upphöra och det angående nämnde restitution uti 1 mom. af 15 § befintliga stadgande utgå.
Uti det vid artikeln Hudar och Skinn omförmälda yttrande af Herr Hesselgren är ifrågasatt, att tullrestitution måtte medgifvas för garfveriernas af utländskt råämne tillverkade varor; i hvilket afseende Herr Hesselgren meddelat, att torra hudar vid beredningen bibehölle sin vigt, men de torrsaltade förlorade 20 proc. och de våtsaltade 50 procent.
Efter de af Utskottet å råämnet föreslagna tullsatser skulle således tull—restitution uppgå till 1 sk. 10 rst, 1 sk. 4 rst. och 1 sk. 6 rst. skålp., allt efter de olika råämnen, som blifvit beredda.
Svårigheten att kontrollera om svenskt eller utländskt råämne, samt hvilketdera af de utländska blifvit användt, likasom isynnerhet det förhållandet, alt af de många inhemska förädlingsnäringar,- hvilka begagna utländska, med införsels-tull belagda råämnen, endast några få nu åtnjuta tull-restitution vid export af den förädlade varan, föranleder Utskottet att å Herr Hesselgrens omförmälde framställning afstyrka bifall. t7.
De med afseende å nu gällande införsels-förbud uti 17 §. 5 mom. förekomman de uttryck äro ur samma mom. af Utskottets förslag uteslutna. §. 22.
Såsom grund för tolags-beräkningen hänvisar 22 §. 1 mom. till de tullvärden, som dels i 1845 års tull-taxa, dels ock i bilagd särskild förteckning finnas upptagne.
I öfverensstämmelse med Utskottets förslag till tull-taxa, hänvisas för tolags-beräkningen till de i taxan upptagna tullvärden.
Uti Bevillnings-Vlskolleh Betänkande, N:o 3. 81 Uti sista momentet.af 22 §. stadgas, att för jern och koppar samt deraf tillverkade effekter tolag, vid export, cj må beräknas till högre belopp än utförsels-tullen.
Behofvet att, så länge tolagen utgår efter nu stadgade grunder, gifva nyssnämnde föreskrift en både in- och utförda varor omfattande allmän tillämpning visar sig i afseende å en mängd artiklar, särdeles sådana, hvilka, såsqm rå- och beredningsamnen för näringarne, nu, äfven enligt Kongl. Maj:ts förslag, skulle få lindring i hittills stadgade tullafgifler.
Ett färgslag t. ex., som eger 1 R:dr värde och kommer att draga 2 rst. tull, skulle nemligen i olika städer beläggas med 1 sk. tolag eller mera.
Härigenom motverkas tullnedsättningens ändamål, oaktadt statskassans uppoffring af sin inkomst; och då tolag icke utgår för tullfria varan, är dess beroende af tullafgiften också i principen redan nu erkänd.
Utskottet föreslår således, att, i stället för 22 §. 5 mom. i nu gällande taxe-underrätlelser, må antagas det under 2:dra mom. af samma §. i Utskottets förslag intagne allmänna stadgande, äfvensom den i öfverensstämmelse dermed något förändrade redaktion, förslaget i öfrigt innehåller.
1 sammanhang härmed och på derom i Herr Schwarts motion gjord framställning, ser Utskottet sig af det missförhållande, hvari tolagen nu står till grunderna för sjelfva lull-lagsliftningen, föranlåtet hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att det af Kongl. Majit vid 1847—48 årens riksdag afgifne och af Rikets Ständer jemväl då antagna förslag om tola' gens utgående till viss procent af tullsatserna, j stället för tull värdet, samt om reglering af Städernas tolags-inkomster i öfrigt, mätte varda till verkställighet befordradt.
Enär de s. k. transatlantiska tull-lindringarne, om hvilka 24 §. af gällande tulltaxe-underrältelser endast handlar, med näsllidne års början upphört, är ock nämnde §. från Utskottets förslag utesluten samt nästföljande §:ns nummerordning derefter rättad.
Då i Utskottets taxe-förslag särskild kolumn för tull-värdet är upplagen, har Utskottet ur taxe-underrättelserna jemväl uteslutit den nu varande, icke vidare lämpliga 26 §.
Reservationer. l:o af Herr Grefve Gyldenstolpe, A. G. »Emot Utskottets beslut i nedanstående punkter får jag mig reservera, nemligen: l:o) Borttagande af för hudet mot utförsel af Tack- och Ballast-jern, Kanoner m. m. oborrade samt Hällar.
Häremot reserverar jag mig på följande grunder: a) Emedan det alltid måste blifva en nationalförlust att i form af råvara utföra en produkt, som i förädladt skick är begärlig utomlands och hvars förädling lemnar betydlig arbetsförtjenst qvar i landet.
Prot. 1833 & 1834. 5 Sami. 1 Afd, 3 Haft. 11 §• 24. §. 26. 82 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. b) Emedan frambringandet af tackjern är en begränsad tillverkning, som icke kan i mån af en möjligen ökad afsättning uppdrifvas bögre, än den för närvarande är, om man ej vill blottställa bergslagerne och andra malmgifvande trakter inom riket för ett utödande af skogarne, hvilket i längden skulle tillintetgöra tackjerns-blåsningen i de orter, der den nu med bästa fördel bedrifves, c) Emedan tackjerns-tillverkningen icke är i behof af tillåtelsen till utförsel för att vinna afsättning, enär den nätt och jemnt motsvarar det nuvarande behofvet vid de med hvarje år utvidgade gjuterierne samt för stångjernssmidet, och enär för närvarande tackjernet uttager snarare högre, men ingalunda lägre, procent af stångjernets värde, än under förflutna tider egt rum. d) Emedan, då de Svenska inalmerne hafva särskilda, dem framför andra utmärkande, egenskaper, som göra det deraf beredda jern tjenligt för mera grannlaga behof och en mångartad förädling, det är att förutse, att de utländska tull-lagstiftningarne skola modifieras för att underlätta införseln af Svenskt tackjern och dymedelst tillförsäkra de särskilda länder, som hittills varit afnämare af Svenskt stångjern, vinsten af denna förädling.
Detta kan ske på det sätt, att införsels-tullen på Svenskt tackjern minskas i samma män, som densamma förhöjes på det Svenska stångjernet.
Derigenom skulle dessa länder ytterligare från sina marknader utestänga det Svenska stångjernet, hvars tillverkning, sålunda tryckt af ökade priser på tackjernet inom landet och af minskad afsättning utom landet, i följd häraf skulle gå sin undergång till mötes och i sitt fall draga med sig de mångtusende jernverks-egare och arbetare, som af denna för Sverige så hufvudsakliga näringsgren hemta sin bergning. e) Emedan tackjerns-tillverkaren, sedan han möjligen under några år hemtat en ökad vinst af utförseln, hvarigenom åter stångjerns-tillverkaren blifvit nödgad att nedlägga sin rörelse, skulle sedermera icke inom landet ega någon säker afsättning för sin produkt, utan blifva beroende af de priser, som utländningen behagade bestämma, och hvilka denne, såsom dåvarande ende afnämaren, säkerligen icke skulle underlåta alt ej allenast skäligen, utan äfven oskäligen jemka; och slutligen /) Emedan alltså i längden såväl tackjerns- som stångjerns-tillverkaren skulle blifva lidande på den nu föreslagna utförsels-friheten. 2:o.
Borttagande af förbudet mot införsel af Tackjern.
Då främmande tackjern för närvarande icke är till införsel lofgifvet, så inser hvar och en, att det för sin godhet utmärkta Svenska stångjernet tillverkas endast af Svenska malmer.
Får deremot tackjern införas, så hlefve sådant troligen endast det sämre Engelska, och då skulle det måhända icke blifva svårt att diskreditera det Svenska stångjernet, genom påståendet, att dertill användes
Engelskt tackjern till större eller mindre belopp, och att alltså det
Svenska jernet icke längre kunde häfda sitt hittills egande företräde framför det Engelska.
Skulle våra gjuterier vara för sin förkofran i behof af utländskt tackjern, kan ju införsel deraf till inskränkt belopp under vederbörlig kontroll tillåtas, på sätt Kongl. Maj: t i Nåder föreslagit, utan att derföre behöfva medgifva allmän införsels-frihet, hvilken åter icke kan biliigtvis meddelas utan motsvarande utförsels-frihet för det Svenska tackjernet, men af hvilken frihet jag här ofvan sökt skildra de vådliga följderna. 3:o.
Borttagandet af förbudet mot införsel af jern, slång-, band- och platt.
En tillåten införsel skulle säkerligen minska förbrukningen af det dyrare Svenska jernet inom landet, hvarigenom, dä den utländska marknaden icke kan medtaga mer än ett visst belopp, afsättningen på utrikes ort af vårt jern komme att ytterligare försvåras, tillverkningen deraf alltså blifva allt mindre, och mindre lönande samt handteringen råka i ökadt lägervall, hvilket af denna handterings idkare påstås redan vara Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:o 3. 83 så stort, att näringen är på väg alt gå en fullkomlig undergång till mötes, derest densamma icke genom halfva hammarskattens borttagande lättas ifrån en börda, så hårdt tryckande, att hon icke fullt uppgår lill 3^ skillingar banko för hvarje tillverkadt skeppund stapelstadsvigt.
Da föreslagna tull-satserne för artikeln Jern.
Jag anser nemligen åtskiilige af dessa, särdeles de, för den händelse att förbuden upphöra, föreslagna, vara för lågt bestämda och får derföre vördsamt föreslå, att Rikets Ständer må bestämma införsels-tullen å jern Tack- och Barlast- till TLdr 2: — för 1 Sk«f/. stapelst.-vigt.
KasseradeKanoner, Bomber, Mörsare och Kulör till „ 2: — „ „ Ankare lill 5: — „ „ Stång- Platt- -§• tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver -jj tums fyrkant till „ 3: 16.
„ „ Smältstycken till „ 2: 24.
„ „ Band- och Platt-, under f tums tjocklek, Bultoch Galler- samt Sänksmide, rundt eller kantigt, knip- och fyrkant af | tum och derunder, Skär- och Klippjern till 3: 16.
„ „ Plåtar, oförtente, tum tjocka och deröfver till „ 5: — „ „ D:o d:o under -J- tum tjocka till . . . „ 6: — „ „ samt utförsels-tullen å jern Tack- och Barlast lill „ 3: — „ „ Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, o stämplade och oborrade till 3: — „ „ Hällar öfver 1} tums tjocklek samt
Lod och Lödjor öfver 1 skeppunds vigt stycket till „ 3: — „ „ Hällar af l£ tums tjocklek och derunder till och med L tum, Lod och Lödjor lill vigter af 1 skeppunds vigt och derunder till ....,, 2: — „ - „ 2:o af Herr Grefve af Ugglas, Ludvig. »Emot Utskottets beslut, att såsom tullsats vid export af tackjern bestämma 1 R:dr Banko pr skeppund stapelstadsvigt, nedlägger jag min reservation.
Redan under flera riksdagar har fråga blifvit väckt att borttaga del förbud, som nu hvilar öfver denna export; men denna fråga har städse fallit för den Ulliga oro den väckt hos de jernverks-egare, hvilka med köpt tackjern drifva sina tillverkningar.
Denna oro må vara öfverdrifven.
Nekas kan dock ej, att en, om ock snart öfvergående, förlägenhet kan uppstå derigenom, att en eller annan tackjerns-lillverkare skulle försöka att genom export betinga sig högre priser.
De som ifra för förbudets borttagande anföra: l:o, att den allmänna principen af förbuds borttagande konseqvent mäste genomföras.
2:o, att denna tillåtelse till export endast blefve illusorisk, enär ingen export skulle inträffa; samt 3:o, att då import af tackjern för våra gjuteriers utveckling är behöflig och nödvändig, en reciprocitets-billighet fordrar export-förbudets borttagande.
Emot det första af dessa argumenter vill jag anmärka, det jag tror ingen slats-ekonomisk princip stå så fast, att den ej behöfver en praktisk fingervisning.
Det andra skälet är af rent negativ natur, och talar åtminstone icke för nyttan och nödvändigheten af åtgärdens vidtagande.
Det tredje skälet är det enda vid hvilket vigt kan fästas.
Dock är den billighet, det framhåller, mera skenbar, än verklig.
Genom en import af tackjern — hvars behof framstår uti de licenser, hvilka vid våra gjuteriers nuvarande ståndpunkt till och med måste beviljas, — komma 84 Bevillniflgs-Utskoltels Betänkande, N:o 3. våra inhemska tackjerns-tillverkare icke att lida något intrång, då det behof, hvilket detta tackjern (med undantag utaf den ringa qvantitet, som ur våra sjö- och myr-malmer blåses och hvilken på närbelägna orter har försäkrad afsättning) afser att fylla, nemligen jern-lillverkningen, icke är detsamma som det, för hvilket det utländska tackjernet komme att införas.
Då sålunda intet förfång för den inhemska tackjerns-tillverkningen uppstår genom tillåten import, ligger icke uti denna tillåtelse något fullt bindande skäl för en åt den gifven ersättning uti export-förbudets borttagande.
Då likväl, ehuru skenbart, delta skäl torde komma att på Irågan om importen väsendtligen inflyta, vill jag ej påyrka export-förbudets bibehållande.
Jag anser dock, att den föreslagna export-tullen borde höjas med 50 procent, på det alt de farhågor måtte lugnas, hvilka säkerligen eljest, äfven denna gång, skola förhindra så väl export- som import-förbudens borttagande.
Emot ett annat beslut, hvilket af Utskottet uti en knapp vändning fattades, måste jag äfven reservera mig.
På grund af den rigtiga åsigt, hvilken inom den afdelning, som uti första rummet behandlade tullfrågorna, gjort sig gällande, den nemligen, att då, i och för andra näringars behof af fabrikat till lägre pris, afdelningen ansett de till skydd för någon näring förut satta tull-satser böra sänkas, afdelningen äfven å andra sidan så sökt ordna, att ersättning på ett eller annat kätt åt näringen lemnades, hade denna afdelning, då den tillstyrkt högst betydliga nedsällningar uti tull-satserna på jern-fabrikater, (att icke tala om förbudens borttagande) föreslagit, alt den förut till 4 sk. bestämda export-tullen med 2 sk. skulle nedsättas.
För detta förslag talade äfven Kongl. Maj: Is Nådiga Proposition, uti hvilken Riksens Ständer uppmanas att ivid bevillningens ordnande tillse jernverkens behof utaf lindring uti dem tryckande bördor.
— Den första delen af afdelningens förslag, den om import-tullarnes sänkande, antogs af Utskottet med obetydlig förändring; den andra förkastades.