Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskotten nu gå alt afgifva yttrande, i anledning af ofvanbcrörde motion, få Utskotten först erinra, att fråga om grundskattens upphäfvande för qvarnar redan 14 Stals- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, iV;o 76. vid flera riksdagar utgjort föremål för Rikets Ständers åtgärder; och att de till utarbetande af en allmän plan för beskattningsväsendels samt uppbörds- och redovisningsverkets förenkling utsedde kommitterade förebaft frågan om mjölqvarnars framtida beskattning* och uti sitt den 30 April sistlidet år afgifna betänkande yttrat den åsigt, att mjölqvarnar borde vara från skattläggning undantagne, samt att, då qvarnar egentligen icke vore annat än ett slags fabriksinrättniugar, och någon tillförlitlig grund destomindre förefunnes för åsättandet derå af en ständig ränta, som inkomsten helt och hållet berodde på ej allenast verkens beskaffenhet, utan ock mälde-tillgången, som af mångfaldiga orsaker kunde högst betydligt omvexla, samt då genom Kongl, kungörelsen den 29 April 1830 i afseende på sågar, som derefter anlades, eller, ehuru förut anlaggde, då ännu icke undergått skattläggning, blifvit stadgadt, att grundränta icke borde desamma åsättas, utan dylika sågar såsom fabriksinrätlningar betraktas och endast bevillning påföras, kommitterade ansågo lämpligast, om på enahanda sätt med tullmjölqvarnar, som derefter anlades eller icke då skattläggning undergått, förfores.
Derefter har Stats-utskottet uti utlåtandet N:o 242 anfört, att Utskottet val delade den åsigt, att tullmjölqvarnar egentligen vore att betrakta såsom frabriksinrättningar och följaktligen borde, med befrielse från grundränta, efter bevillningsgrunder beskattas, men då, i händelse sistnämnde beskattningsgrund komme att tillämpas endast på de mjölqvarnar, som derefter anlades, sådant skulle innebära en orättvisa mot äldre qvarnverk, å hvilka grundränta blifvit åsatt, enär denna ränta komme att oförändradt bibehållas, oaktadt genom anläggning af nya qvarnar betydlig minskning tillfogades de äldre qvarnverken uti deras vid skattläggningen påräknade inkomst, så förklarade Utskottet sig, innan en fullständigare utredning af förhållandet emellan gamla och nya qvarnar blifvit åstadkommen, icke kunna understödja kommillerades förslag om mjölqvarnars beskattning efter bevillningsgrunder.
Det kan icke bestridas, att ganska många qvarnar, som i äldre tider blifvit skattlagde efter beräkning af den inkomst, som då kunde af det för qvarnen afsedda mäldelag erhållas, lidit betydlig mehn derigenom, att i deras granskap flera nya håde husbchofs- och tullmjölqvarnar blifvit anlagde, hvarigenom de äldre verkens mäldelag minskats.
Om man förr sökte förekomma ett sådant mehn, genom att sparsamt utdela tillstånd till tulllägt åt nybyggda qvarnar och genom förbud att anlägga husbehofsqvarnar, der sådant ledde till skaltlaggde tullqvarnars skada och förfång, så har man likväl måst allt mer och mer frångå en sådan princip, i anseende till förändrade förhållanden inom landsorterne, såsom ökad folkmängd, lättade eller nya kommunikationer, och jemväl af den anledning, att man funnit nödvändigheten af att icke inskränka tillgångarne på medlen för anskaffande af en så nöd - Stais- samt Alim. Besv.- och Ekonomi-Ulskollens Utlåtande, N:o 76.
15 vändig vara sorn mjöl.
Så har genom Kongl, kungörelsen den 14 Juli 1835 egare af skalle- och innehafvare af kronojord, erhållit rätt att, i likhet med hvad för säteri- och frälsejord egde rum, å sine egor, till eget husbehof, anlägga mjölqvarnar, hvaremot egare af skattlagde mjölqvarnar, då den af dylika verk vid deras skattläggning påräknade inkomst genom anläggning af husbehofsmjölqvarnar funnes minskad, skulle ega alt i den fastställda räntan i vanlig ordning söka och erhålla förmedling.
Men en sådan förmedling kan icke erhållas, om den sökes till följd deraf, att tullqvarnar i trakten uppkommit, de der draga till sig de äldre qvarnarnes mäldeiag.
Rättvisa och billighet påkalla alltså åtgärder, hvarigenom de äldre skattlagde qvarnar, som genom anläggandet af nya sådane lidit ett vid denna anläggning icke förutsedt intrång eller förminskning i inkomster, erhålla en deremot svarande nedsättning i sin skatt.
För att likväl uppgöra förslag till sådane åtgärder, fordras en noga kännedom om förhållanderna emellan de äldre och nyare qvarnarne och dem åliggande skattebördor, äfvensom om deras ruste- eller roterings-skyldighet, och denna kännedom kan icke påräknas hos Utskottens ledamöter.
I anseende härtill kunna Utskotten icke i vidsträcktare mån tillstyrka motionärens förslag, än att Utskotten vördsamt hemställa, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, sedan genom vederbörande embetsmyndigheter det blifvit utredt, hvilka och huru många qvarnar blifvit skattlagde samt grundränta åsätta eller till rustning eller knektehåll indelda, Kongl. Maj:t måtte vid en blifvande riksdag framlägga en sådan utredning för Rikets Ständer samt tillika meddela nådig proposition i ämnet, med förslag till de åtgärder, som Kongl. Maj:t kan i nåder finna vara tjenliga för vinnande af en lika och rättvis beskattning å qvarnar.
Stockholm den i4 Augusti 1848.
Reservation af herr friherre Cederström, Jaeol: »Den af sammansatta Utskotten begärda undersökning är en i alla afseenden öfverflödig åtgärd, helst af så väl jordeböckerne och skattläggningshandlingarne i Kammar-kollegium, som af indelningsverken redan är utredt, huru många qvarnar äro skattlagde och hvilka på militien, civil- eller ecklesiastik-staterne blifvit indelde.
Den nådiga proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer, som Utskotten tillstyrka Rikets Ständer att i underdånighet begära, innefattande förslag till de åtgärder, som Kongl. Majit kan i nåder finna vara tjenlige 16 Slats- samt Allm. Besv.- oell Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 76. för vinnande af en lika och rättvis beskattning å qvarnar, måste, ett af två, antingen innebära en afsigt att bereda tillälle till rubbning i sedan urminnes tid bestämda författningar, rörande qvarntullens utgörande, hvilket icke utan den våldsammaste rubbning i egande-rätten kan tillvägabringas, eller ock vara en onyttig begäran, som icke kan leda till annat från Kongl. Maj:ts sida, än ett nådigt afslag, helst som den af Stats-utskottet ej godkända grundsats i kommitterades förslag, rörande skatlejemkningen, att qvarnar hädanefter skulle anses såsom fabriks-inrättningar, de der ingen grundränta, utan endast bevillning, ålades, och således kunde när som helst försvinna eller af innebafvarnc nedläggas, skulle verka menligt på nu befintliga tullqvarnar, och derföre blifvit af Stats-utskottet rättvisligen afstyrkt, dervid Utskottet likväl ansett, alt efter en sådan undersökning, som den af de sammansatta Utskotten föreslagne förändringen, möjligen skulle kunna tillvägabringas.
Med förbigående af det oformliga deri, att, sedan Stats-utskottet beslutat rörande punkten om nya qvarnars skattläggning efter bevillningsgrunder, ånyo öppna frågan genom att begära sammanträde med Ekonomi-utskottet i och för frågan om undersökningen, hvilket ledt till det resultat, det gemensamma betänkandet innefattar, vill jag fästa Bikets Ständers uppmärksamhet derå, att uti Sveriges kameral-lagsliflning qvarnanläggningar städse varit ansedde såsom ett behof för allmänheten, för att med visshet kunna få sin säd till mjöl eller gryn förmald; att således antalet qvarnar eller par stenar städse beräknats med hänsigt lill den folknummer, som vid angränsande hemman befanns, dervid i allmänhet beräknats såsom behof, öfver hufvud för gammal och ung, 2 tunnor mäld på person.
Häradsrätterne har det redan från äldre tider ålegat alt, då anläggandet af nya qvarnar ifrågakommit, undersöka bebofvet deraf och der folkmängden ej tilltagit, eller mäldetrång icke kunnat styrkas, afstyrka bifall till nya qvarnanläggningar, hvilket ock ofta bänder, emedan de äldre tullqvarnarnes rätt eljest skulle förnärmas.
Att olofliga tullqvarnar genom inläggning af flere par stenar, än som skattlagde blifvit, eller derigenom att å nya qvarnanläggningar allmänheten betjenats med mäld emot tull utan dertill bekommet tillstånd, och således i smyg, förnärmar äldre qvarnars rätt, är kändt, men det är äfven kändt, att genom de undersökningar om sådane qvarnar eller tillökade stenpar, som i de sednare åren blifvit anställde, en mängd sådane oloflige stenpar blifvit utrifne och sådane nya qvarnar förvandlade till husbehofsqvarnar, der de ej genom
Häradsrättens undersökningar pröfvats vara behöflige för en tillökad folkmängds behof inom distriktet, och ifall af ett sådant behof blifvit skattlagde.
Det hade ej bordt undfalla de sammansatta Utskottens uppmärksamhet, alt genom allmänna lagen häraderne åligger att till skattlagde qvarnar hålla väg; att detta allmänna Stats- samt Allm. Besv.- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 76. 17 allmänna onus har sin grund i den allmänna nytta, som qvarnens tillvaro för allmänheten medför och att således icke qvarnegaren, utan samhället, åligger skyldigheten att bereda en hvar tillfälle att af qvarnens malningsförmåga sig begagna.
Från detta förhållande härleda sig jemväl de stadganden, som ålägga qvarnegare att betjena mäldsökande i den ordning, de till qvarnen med sin spanma! anlända.
Det obetänksamma uti kommitterades förslag att ställa qvarnar i samma kategori med vanliga fabriksinrättningar, är icke nytt.
En af Sveriges landshöfdingar, nemligen herr Nehrman i Calmar, har redan för några år sedan, för att undgå fullgöra den skyldighet, honom, efter instruktionen, ålåg att bestämma lullkapparne inom distrikten i länet, der sådant icke skett, hvilket var nödvändigt för Kammarkollegii bestyr med skattläggning af sådane qvarnar, som derstädes blifvit till tull— tägt tillåtne, men der sådant icke kunde ske förr, än tullkappen var bestämd, hos Kongl.
Maj:t framställt samma förslag, och dervid yrkat befrielse från den af Kammarkollegium honom ålagda skyldighet att fastställa tullkappen; men efter det Kammarkollegium sig deröfver i underdånighet utlåtit, pröfvade Kongl. Maj:t rättvist ogilla Landshöfdingens tilltag och ålägga honom skyndsamt verkställa Kammarkollegii beslut.
Med stöd af hvad jag sålunda anfört, tillstyrker jag vördsamt, att Rikets Ständer måtte afslå de sammansatta Utskottens nu ifrågavarande betänkande.» Bilt. lill R.
Prol. 1847 och 1818. 4 Sami. 2 Afd. 18 Bäft. 3 % STOCKHOLM, tryckt hos joii. beckman, 1848.
Stati- tamt Allm. Betv.- och Ekon.-Uuk. Memorial, N:o 77. 1 N:o 77. Ank. till Exp. Utsk. den 16 Äng., kl. 11 f. m Memorial, med förslag till samman jemkning eller voteringspropositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande den, utsockne f rälsehemmanen i Halland påförda, rotering', m. m.
Sedan Stafs- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten, uti sitt den 6 sistlidne Juni afgifna betänkande Nio 22, i anledning af väckt fråga om den, utsockne frälsehemmanen i Halland åliggande, roteringsskyldighet, på anförde skäl, tillstyrkt: l:o Att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla, att de för sin del icke kunde bifalla, att ifrågavarande hemman påfördes ordinarie rotering; 2:o att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att utsockne frälsehemmanen i Halland, ifrån början af nästkommande år, erlade utskrifningspenningar med 2 daler silfvermynt för hvarje utskrifningsgild person ifrån 18 års ålder och så länge han erlade mantalspenningar, med de undantag likväl, som vore i författningarne föreskrifne; dock att dessa utskrifningspenningar icke skulle utgå, då hemmanen i krigstid utgjorde extra rotering; 3:o att den, hemmanen ålagde extra roteringsskyldighet, med de jemkningarj som deruti borde, enligt förut fattade beslut, verkställas, måtte fortfarande af samma hemman utgöras; samt 4:o att de rote-vakans-medel, som blifvit ifrån och med år 1835 de Halländska utsockne frälsehemmanen debiterade, ej måtte, äfven om debiteringen deraf funnes grundad på laga kraft vunna beslut, af hemmanen uttagas, och att om sådane medel blifvit utbetalde, desamma måtte vederbörande återställas; så hade berörde betänkande blifvit bifallet af Hederv.
Bonde-ståndet, men deremot återremitteradt af Högloft.
Presteståndet samt Vällofl. Borgare-ståndet.
Prof. 1847 och 1848. 4 Sami. 2 Afd. 19 Haft. i 2 Statt- tamt AUm.
Be tv,- oth Ekon.-Vtsk. Memorial, N.o 77.
Derefter hafva Utskotten uti sitt, med anledning af berörde återremisser, den 2:dra uti innevarande månad meddelade utlåtande N:o 63 angående l:sta punkten förklarat, att
Utskotten vidhölle sitt i denna punkt gjorda tillstyrkande; angående 2:dra punkten tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att utsockne frälsehemmanen i Halland, från början af nästkommande år, erlägga utskrifnings-penningar med fyra riksdaler banko för hvarje helt hemman, hvilka medel borde bland stats-verkets inkomster ingå och reserveras till kommande Ständers disposition; att denna afgift skulle på hemmanen fördelas efter den grund, som blifvit följd vid upprättandet af roterings-verket för Halland, men att deremot samma afgift icke skulle utgå, då hemmanen i krigstid utgjorde extra rotering; angående 3:dje punkten yttrat, att
Utskotten vidblefve sitt tillstyrkande i fråga om de utsockne frälsehemmanens i Halland extra-roteringsskyldighet samt angående 4:de punkten förklarat sig vidblifva hvad Utskotten i denna punkt yttrat.
Vid föredragning af Utskottens sistnämnde utlåtande N:o 63, har Höglotl.
Ridderskapet och Adeln beslutat, att, med afslag å Kongl. Maj:ts i ämnet atlåtna nådiga proposition samt Utskottens nyssberörde utlåtande, gilla det af Kongl. Maj:t för Halland fastställda roterings-veik.
Deremot har Högv.
Preste-ståndet, med ogillande af Utskottens samma utlåtande, till sitt beslut i ämnet antagit det af Herr von Troil, Samuel Gustaf\ i dess utlåtandet bifogade reservation framställda förslag, innefattande bifall till Kongl. Maj:(s nådiga proposition.
Borgare-ståndet åter har ogillat Utskottens yttrande i Usta punkten samt fattat beslut i enlighet med Herr von Troils reservation, med den förändring likväl, att de rote-vakans-medel, som skulle af de Halländska utsockne frälsehemmanen utgöras, borde till statsverket ingå, samt ansett, att, till följd af detta beslut, andra och tredje punkterna af utlåtandet borde förfalla, hvaremot Ståndet gillat 4:de punkten.
Bonde-ståndet har vidhållit sitt förut i ämnet fattade beslut.
Då således 3:ne stånd, nemligen: Högloft.
Borgare-ståndet ansett, att ordinarie rote - Stats- samt Mm. Besv.- och Ekon.
Memorial, N:o 77. 3 ring bör åligga de utsockne frälsehemmanen i Halland; men i afseende å grunden för en sådan rotering samt sättet för dess utgörande förekommer, att Ridderskapet och Adeln ansett densamma böra utgöras på det sätt, som det utaf Kongl. Maj:t fastställda roteringsverk för den tillökade ordinarie roteringen i Hallands län bestämmer, men deremot Preste- och Borgare-stånden beslutat, att roteringen bör af de ifrågavarande hemmanen utgöras så, som Kongl. Maj:ts uti den nådiga propositionen föreslagit, så anse Utskotten sig böra inbjuda Ridderskapet och Adeln att antaga Preste- och Borgareståndens beslut uti omförmälda fråga.
För den händelse, att Ridderskapet och Adeln antager denna inbjudning, har berörde fråga blifvit genom 3:ne Riks-stånds beslut afgjord, hvaremot för det fall, att Ridderskapet och Adeln afslår inbjudningen, Utskotten föreslå följande voterings-proposition:
Den, som bifaller Kongl. Maj:ts nådiga proposition, att alla de båtsmansnummer, hvaruti omförmälda utsockne frälsehemman hafva del, må ständigt, så i freds- som krigstid, hållas vakante, med förbindelse och rättighet för dessa hemmans egare att för deras andel i rotarna i vakans-afgift erlägga endast i af det belopp, hvartill vakans-afgiften för en båtsman i länet uppgår, enligt de föreskrifter och beräkningar, som nu följas och framdeles i behörig ordning kunna meddelas och antagas till efterrättelse, röstar:
Ja; den, det ej vill, röstar:
Nej; vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva, med afslag å Kongl. Maj:ts i ämnet aflåtna nådiga proposition samt Utskottens förenämnda utlåtanden, godkänt det af Kongl. Maj:t fastställda roteringsverk för den tillökade ordinarie roteringen i Hallands län.
Skulle antingen Ridderskapet och Adeln antaga Utskottens här ofvan gjorda inbjudning, eller ock den föreslagna Ja-propositionen, vid anställd votering, blifva segrande; så återstår att afgöra den frågan, huruvida ofvan omförmälda vakans-afgiftev skola, i enlighet med Preste-ståndets beslut, serskildt afsättas till Kongl. Maj:ts disposition för sjöförsvaret, eller, i öfverensstämmelse med Borgare-ståndets beslut, ingå till statsverket; och få Utskotten för afgörande af denna fråga inbjuda Ridderskapet och Adeln samt 4 Statt- tamt Allm. Betv.- och Ekon.
Utskottens Memorial, N:o 77.
Borgare-ståndet att antaga Preste-ståndets, med Kongl. Majrts nådiga proposition öfverensstämmande, beslut i samma fråga.
Om likväl denna inbjudning icke af begge dessa stånd antages, måste votering för frågans afgörande anställas och föreslå Utskotten för sådant fall följande voterings-proposition:
Den, som bifaller, att de rote-vakans-afgifter, hvilka skola af de utsockne frälsehemmannen i Halland erläggas, serskildt afsättas till Kongl.
Maj:ts disposition för sjöförsvaret, röstar Ja, den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat, att nämnde rote-vakansafgifter skola till statsverket ingå.
Hvad dernäst beträffar de uti 2:a och 3:e punkterna af Utskottens Utlåtande förekommande frågor, angående hemmanens skyldighet att erlägga utskrifnings-penningar eller utgöra extra rotering; så enär Rikets Ständer genom trenne Riksstånds beslut jemväl för sin del afgjort, att Halländska utsockne frälsehemmanen skola utgöra ordinarie rotering, komma Utskottens uti nämnde punkter meddelade tillstyrkanden att förfalla.
Slutligen och hvad angår Utskottens uti Betänkandet N:o 22 gjorda och i 4:de punkten af Utlåtandet N:o 63 vidhållna tillstyrkande, att de rotevakansmedel, som blifvit ifrån och med år 1835 de Halländska utsockne frälsehemmanen debiterade, ej måtte, äfven om debiteringen deraf finnes grundad på laga kraftvunna beslut, af hemmanen uttagas, och att, om sådana medel blifvit utbetalda, desamma måtte vederbörande återställas; så enar så väl Preste- som Borgare- och Bonde-stånden bifallit Utskottens berörde tillstyrkande, är denna fråga genom trenne Riksstånds beslut afgjord; hvilket allt likväl underställes Rikets Höglofl.
Ständers vidare ompröfvande.
Utskottens Memorial, N:o 78. 5 N:o 78.
Ank. till Exp. Utsk. d. 26 Aug., kl. 11 £. m.
Memorial, med förslag till sammar jemkning af Riksståndens skiljaktiga beslut, rörande Rotering sverket för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen.
Sedan de sammansatta Utskotten uti sitt den 10 sistlidne Juni meddelade Utlåtande N:o 31, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till lii! <ets Ständer, angående roteringsverken för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen, tillstyrkt, att Rikets
Ständer måtte l:o jemväl för sin del fastställa omförmälda af Kongl. Maj:t gillade roteringsverk, med undantag af den del utaf roteringsverket för Hallands län, som afsåge de utsockne frälsehemmanen derstädes, samt 2:o hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta vidtaga de åtgärder, som omständigheterne kunde påkalla för indelandet till rotar eller vakansafgifts erläggande af de hemman, hvilka, såsom af krono- eller skattenatur, borde ordinarie rotering utgöra, och berörde utlåtande, som blifvit af Bondeståndet bifallet, återremitterats af de öfrige 3:ne Stånden; men Utskotten uti sitt den 2 uti innevarande månad afgifna Utlåtande N:o 64 förklarat sig vidblifva hvad Utskotten i det förra Betänkandet tillstyrkt; så har vid föredragning af det sednare Utlåtandet Ridderskapet och Adeln fastställt omförmälde roteringsverk, samt derjemte ansett sednare punkten af samma utlåtande hafva förfallit.
Preste-ståndet har till sitt beslut antagit hvad Herr von Troil i den Utlåtandet åtföljande reservation i afseende på förevarande ämne föreslagit, Hendigen att Rikets Ständer måtte för sin del fastställa de till Rikets Ständer öfverlemnade roteringsverken.
Deremot har Välloft.
Borgare-ståndet lagt till handlingarne l:a punkten af Utskottens i Utlåtandet N:o 31 gjorda samt uti Utlåtandet N:o 64 vidhållna tillstyrkande, men bifallit 2:dra punkten af samma Utlåtande; hvarjemte Bonde-ståndet förklarat sig vidblifva sitt i ämnet förut fattade beslut.
Genom frenne Riksstånds,- nemligen Ridderskapefs och Adelns samt Preste- och Bonde-ståndens beslut, hafva således Rikets Ständer fastställt Bih. till R. st.
Pr. 18A7 & 1848, 4 Sami. 2 Afd. 19 Haft. 2 6 Stais- sami Allm. Sesv.- och Ekon.
Utskottens Memorial, JV.-o 78. de ifrågavarande roteringsverken, med undantag för så vidt det rörer de utsockne frälsehemmanen i Halland; men sorn roteringsverket för Haiiand äf ven, så vidt det rörer dessa hemman, blifvit gilladt af Ridderskapet och Adelil samt Preste-ståndet. få Utskotten, vid det för handen varande förhållande, att Borgare-ståndet bifallit Kongl. Maj:ts nådiga proposition om de
Halländska utsockne frälsehemmanens skyldighet att utgöra ordinarie rotering, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, men icke desto mindre lagt till handlingarne Utskottens i l:a punkten af Utlåtandet N:o 31 framställda förslag samt bifallit hemställan i 2:a punkten, härmedelst inbjuda Borgare-ståndet, inom hvilket anmärkning icke förekommit emot roteringsverken, att förena sig i Ridderskapets och Adelns samt
Preste-ståndets sammanstämmande beslut i fråga om fastställande af roteringsverket för Halland, äfven så vidt det afser de utsockne frälsehemman i provinsen.
Stockholm den 25 Augusti 184?.
STOCKH OL M, *• palman, 1848.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 79.
1 N:o 79.
Anie. till Exp.-utslt. den 29 Apg., kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att proste-tunnan i Bohus län måtte godtgöras efter marhegångspris m. m.
Preste-ståndet väckt samt till Stats-utskottet remitterad motion, har herr prosten Tranarus hemställt, att den s. k. proste-tunnan, som kontraktsprostarne för sin befattning säsom sådana latt sig anslagen, måtte i Bohus län, liksom annorstädes i riket, blifva kontraktsprostarne ersatt efter markegång, i stället att, som nu eger rum, lösas med 3 daler silfvermynt, beräknade såsom lag-daler; eller, om sådant icke kunde medgifvas, att dessa embetsmän måtte erhålla portofrihet för deras angelägna och kostsamma brefvexling med M. V.
Konsistorium, på samma sätt, som presterskapet redan, genom kongl, resolutionen den 27 September 1834, erhållit fribrefsrättighet för brefvexlingen med Konungens befallningshafvande.
Till stöd för denna motion har blifvit anlördt, dels att kontrakts-prostarne vore, för deras befattning såsom sådane, så illa aflönade, att deras arfvoden på mänga ställen icke motsvarade de utgifter, som embetet medförde; dels ock, att Kongl, resolutionen den 22 Maj 1770, som medgåfve, att räntegifvare egde lösa kyrkofonden i Bohus län med 24 sk. banko tunnan, mot skyldighet för allmogen att, om brist i kyrkokassorna uppstode, sjelf bestrida kostnaden för kyrkornas tarfvor, icke kunde inverka på enskilde personers lagliga rätt, eller i någon del upphäfva Presteståndets privilegier af den 16 Oktober 1723, samt slutligen att motionären hyste så mycket mera hopp, det 1770 års Kongl, resolution ej skulle lägga hinder i vägen för bifall till motionen, som Kongl. Kammar-rätten sistlidet år genom utslag skall stadgat, att en annan del af kyrko-tionden, nemligen bibeltrycks-tunnan, skulle efter markegång af kyrkorna betalas.
Uti denna motion hafva instämt herr biskopen Heurlin och herr biskopen Bruhn, under förklarande, att pastorerne inom länet med möda kunde öfvertalas att emottaga prost-embetena, i anseende lill dermed förenade besvär, ansvar och kostnader samt den ovilkorliga nödvändigheten för kontrakts-prostarne, att hålla och aflöna en eljest ofta ej behöflig adjunkt.
Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet behandla denna motion, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Prot. 1847 $ 1S48. 4 Sami. 2 Ajd. 20 Haft. 1 •2 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 79.