Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande åter hammarskatt, smedslöner, kolåtgång, forlöner och afgifter, så är deras re duction genom en enkel propositions-räkning, på sätt 1789 års Cornmission, genom sina Tabeller visat och Bergs-Collegium sjelf för reductionen af tullafgiften på salt erkänt, så lätt att det ringa besväret af reduction, som drabbar ett inskränkt antal af tillverkare och uppbördsmän , ej Betänkande om Matt, J^tat och Pigt» 389 fej kan motväga den störa fördelen af en enda oell för alla varor lika vigt, som träffar hela nationen.
Pundningén af hö tillstyrkes med det tiB lägg, att säljare ej skall vara ovillkorligt förbutli den att införa sitt hö pundat till försäljningsplatsen ; men att han der skall mot Vägarépen* hingar kunna få sitt hö Uppväget till köparens Större säkerhet, hvarföre på försäljningsstället eii för ändamålet inrättad våg bör finnas, Bergs-Collegium åheröpar föröfrigt till stöd för sitt afstyrkande af 64 kanrtörs tunna och af Vigtetnas reduction , enligheten af Collegii tan^ kat i detta ämne med Bondeståndets Underdånig 'ga hemställan äf d. 14 Maji 18 lö, samt med Biks'dagsmaniiens, af det hedetvätda Bondeståndet} Bric Anderssons från Stockholms Län, i samma timhe ihgifne underdåniga ansökning.
Hvad justerande äf Mått; Mål och Vigt be» 'träffar anser Collegium de dervid redan gällan* de författningar böra oförändrade fortfara, och som Collegium, sednast under den jo December 3808, förbjudit vägning af jerrt till afsalu med pyndare, vid vite af 6 R:dr 32 sk.
Banco och varans förlust, så har Bergscollegium afstyrkt Biksens Ständers tinderdåniga hemställan om tik* låtelsen, att bruka detta Vägnings-instrUment, äf»
Ven utan allt afseende derå, att det blifvit af Eandtmäteri-Contoirets
Chef tillstyrkt för vissa Varor och med antagande al en ny pyndare efter en förbättrad modell, hvilken säkerligen icke kan vara den som Bergs-Collegium förbjudit till nyttjande.
Bihang till Rikt St, Prat, litta Sami, 182j• ^9 2go Betänkande om Matt; Mai och Vigt:
Kammar - Collegium har, med exempel pa förokad myckenhet af mätningar, som skulle uppkomma genom utvidgning af tunnans och dess delars cubiska innehåll till 63 kannors mål utan råge, sökt visa att det har föga eller intet företräde framför det gamla sättet att mäta rågen särskildt- Collegium har vidare anfört att, genom kappens förökning till i|| kanna i stället för i| kanna, hvilket den efter 1739 års Förordning utgör, skulle oreda i qvarntullen kunna uppkomma och mjölnaren derigenom kunna tillskansa sig en orättvis vinning pl de mäldsökandes bekostnad, samt att, genom förändringen, afskaffande och förstöring af alla nu brukliga målkärl skulle blifva en följd, hvarigenom dryg kostnad skulle förorsakas alla magaziner, handlande och enskilte personer genom nya Målkärls anskaffande och justering, på hvilka grunder ICammar-CoIlegium anser sig böra afstyrka utvidgandet af tunnans cub, så att den i det strukna målet innefattar rågen, på sätt Commissionen af 1789 föreslagit, vid hvilket tillfälle KammarCollegium särskilt åberopar, till stöd för sitt afstyrkande, Bonde-Ståndets underdåniga hemställan af d. 14 Maj 1810, jemfördt med den omständigheten att i Riksens Ständers underdåniga Memorial af d. 14 Mars 1818, ingenting namnes om Mått och Mål, utan endast om Vigternes reduction i likhet med Commissionens förslag.
Kammar-Collegium anser vidare att malttunnan till 66| kanna eller 38 kappar bör bibehållas, emedan malt i vissa orter är en räntepersedel, som icke får nedsättas, och emedan en tunna malt icke lättare eller vigare kan upprnä - Betänkande orri Matt, Mål och Vigt.
291 las med den utvidgade cuben af tunnan, än då råge särskilt tillägges.
På lika satt tror Kammar-Gollegiiim att salttunnan bör bibehållas vid 5g§ kanna, emedan saltet är en tung vara, hvilket bland annat skall finnas af åkaretaxörne här i staden , der tvänne tunnor salt upptagas såsom utgörande ett lass för en häst, då deremot på ett sådant lass gå 4 tunnor råg, hvadan Collegium befarar, att en tunna salt af 63 kannor skulle 1 allmänna rörelsen blifva mindre handterlig.
Emot dessa af Kammar-Collegium sålunda anförda skäl till bibehållande af 56 kannors tunna, med olika rågeberäkning för malt, spannemål och salt, torde följande kunna erinras.
Beträffande först att den till 63 kannor utvidgade cuben af tunnan icke skall medföra någon vigare mätning, utan vid många tillfällen fordra flera mätnitlgar än på gamla sättet, förefaller, att, om hvad Kammar-Collegium i det underdåniga betänkandet anfört, ”att vid utgörande och emottagande af ränte- och ktonotionde-spannemål, beloppet nästan för alla hemman slutar sig med ojemt tal och ofta består af en ringare, ojemn del af en tunna,” får antagas för afgjordt, så måste bland dessa otaligt olika fall lika tnårtgä ungefär kunna företrädesvis lättare mätas med det nya målet, som med det gamla, och mätningen på bada sätten blifva alldeles lika operös.
Kostnaden af nya målkärls anskaffande är ett vida vigtigare inkast; men den enskildta landtmannen behöfver ej bortlägga sina rnålkätl , så länge de icke blifvit förnötte, emedan han , för sitt enskilta behof, med särskildt tillmätning af rågen, hädanefter som hittills, kan mäta sin tun - ags' Betänkande om Matt] Mai och Vigil na.
Det nya målets anskaffande drabbar såledeå endast Kronans magaziner och enskildta handlande med spannemål, som dessutom ofta måste förnya sina målkärl och deras justering, hvarigenom således den uppoffring, det redigare och enklare målets införande kommer att kräfva, blir alltför ringa för Staten och nästan alldeles icke känbar för den 'enskildte.
— Att malttunnan är en räntepersedel kan på intet sätt hindra maltets mätning med lika mål som säden, emedan, då räntan oftast utgår i delar af tunnan, man endast behöfver räkna antalet af kappar den gärdskyldige bör leverera, för att icke på minsta vis komma i oreda genom den för malt ändrade betydelsen af ordet Tunna.
Lika litet vigtiga ära de af åkare-taxorna hemtade skälen för salttunnans bibehållande vid 595 kanna, att nemligen salttunnan skulle blifva mindre handterlig, om den Öktes till 63 kannor.
Saltets egenteliga vigt är a.9 och rågens 1.3.
Saltet är således ■ungefär i§ gång så tungt Sorn rågen, hvaraf man lätt finner att 2 tunnor salt örn 63 kannor, icke kunna vara så tunga som 4 tunnor råg af lika mål, och att man, vid åkaretaxans bestäm-, mande, endast sökt hålla sig vid jemna tunntal.
Jord- och trädfrukters mätning sker, efter Collegii tanke, redigare och säkrare med vanligt tunnemål, än med packtunna, hvarföre det förra af Collegium tillstyrkes, hvilket också är det enda Commissionens förslag, som vunnit Karn* mar-Collegii bifall.
Tunnans utvidgning tili 64. kannor afslås och ett stort antal exempel på mät« ningar med denna tunna anföras, till bevis att den. skulle blifva ett ovigare mål för de qvanti - i'Betänkande om Matt, Mill och Vigt.'
293 teter J efter hvilka tionde-spannemål nu vanlig gen utgår.
Beträffande vigterna anförer Kammar-Collegium först en framställning af det historiska rörande deras uppkomst, hvilken i det föregående för de der gifne detaljer är hufvudsakeligen begagnad, och slutar sedan med att åberopa BergsCollegii grunder för bibehållandet af tackjerns-, Bergs- och Stapelstads- vigten, med indragning af Uppstads-vigten, såsom onödig.
I frågan om höets pundning finner Kammar-Collegium detta visserligen lämpligt, men tror ej att vägning på försäljningsstället af ovägt hö kan verkställas, och föreslår att lemna, som hittills, åt köpares och säljares öfverenskommelse,1 bandel med pundat eller opundat hö.
Emedlertid finner Collegium det nyttigt, om det sjöledes hit ankommande höet, mot lämplig afgift, vid försäljningen kunde vägas i massor af 5 till 10 lispund i sender, dock utan att häri ändring göres i arrende-contracter för ängar, hvilka liqvideras med parmar hö, men hvilka contract hädanefter icke måga ställas på parmar, titan på pund hö. .— För öfrigt åberopar Kammar-Collegium dess underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit af d. 18 Dec. 1817, hvari Collegium föreslagit de åtgärder, sorn det ansett böra för hö-och haimleverering vidtagas, och hemställer om icke en Förordning i anledning deraf nu kunde utfärdas.
Kammar-Collegium afstyrker bruket af pyndare och åberopar sin gemensamt med Bergscollegium deröfver utfärdade Kungörelse af d. 15 October rSoi.
Det tillstyrker deremot första puncten i Riksens Ständers underdåniga Memo - ag4 Betänkande om Matt, Mål och Vigt. rial af d. 13 April 1810 att Landtmätarne må(» te få sig uppdraget att vara Justerare samt att, yid justering, år och månad skall påstämplas.
Det afstyrker Justerares föreslående af städerna qch fiskeri-idkarne, samt accordet med Justeraren om betalning.
Hvad ders af Riksens Ständer begärdta årliga undersökning af Mått, Mål och Vigt hos de handlande beträffar, så anför Collegium att denna åtgärd redan i 1739 års Författning är föreskrifyen och åt Bergsbetjenrte, Fiscaler och Uppsyningsman anbefalt , alt flitigt efterspana huru den iakttages men hemställer om någon viss tid, på sätt Riksens Ständer föreslagit, kan utsättas; inom hvilken Justeraren eller innehafvaren af målkärl eller vigter skall hållas till ansvar för deras rigtighet, utan må det på den årliga justeringen bero.
Rörande kröningen af packtunnor för strömming och Tjära i Botniska viken, anser KammarCollegium att ingen delägare i fiskeri eller tjåxubränning må till krönare antagas.
Innan Vetenskaps-Akaderjiien går att aflemna sitt enskildta utlåtande, torde det, vid detta tillfälle, icke vara ur ordningen, att undersöka nyttan af förbättringar, sorn införa ändringar i sådant hvarvid alla individer af ett folk redan vant sig, och med hvad hopp om framgång en sådan förbättring kan försökas.
Det är ostridigt att hvar och en förändring i det, hvarvid man redan är van , är en olägenhet, dels emedan man så lätt förblandar det nya med det gamla och tillvända, och dels emedan man ofta ej nog kraftigt vill förbättringen, tor att underkasta sig besväret att vänja sig dervid- Vanligen blir der* Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. 2 95 före all förbättring nyttig endast för den uppvexande generationen, under det att den bortgående ej hinner att dermed familiarisera sig.
Det är deraf klart att, då det på den sistnämndas pluralitet beror, att antaga ändringen eller ej, så blir den icke antagen, förr än någon tvingande omständighet inträffar, der val ej mera eger rum.
— I den förändring, sorn här är i fråga vore det således af högsta vigt, att åt den uppvexande generationen förbereda alla fördelar af en fullkomlig förbättring, utan att den bortgående allt för mycket stötes i sina vanor, och utan att det nyas införande motarbetas af det gamlas bruk.
Att mångfalden i Sveriges Mått, Mål och
Vigt är en stor ofullkomlighet och en källa till mycken oreda i handel och vandel, behöfver ej något kraftigare bevis, än att en förändring deri, sedan så lång tid, varit påkallad, förberedelser dertill af Regeringen gjorde och förändringen af folkets representanter vid flera riksmöten begärd.
Att på sätt, af det föregående inhemtas, förändringen kan för åtskilliga Ämbetsmän medföra ett i början ökadt besvär, är icke ett skäl att beröfva folket fördelarna af förbättringen, äfven i det fall att det sistnämnda icke genast skulle inse dem, och ingen medborgare bör undandraga sig de små besvärligheter; som äro oskiljagtige från förbättringar i antagna former och förhållanden.
Det är på grund af det anförda, sorn Vetenskaps-Akademien icke färeslår till införande i Sverige det Franska systemet af Mått, Mål och Vigt, oakttadt detta systems stora fullkomlig - £96 Betänkande om Mättj Mai och Vigt. het J oaktadt alla de fördelar det erbjuder åt eli folk, som redan vant sig dervid, och oaktadt detta system är till atla sina detaljer redan gifvet ; emedan största delen af den närvarande generationen sannolikt aldrig skulle förmå sig till den ansträngning, som fordras för att lära det, och för att begynna mäta efter nya qvantiteter sedan man redan vant sig vid en viss måttstock, med hvilken man förut alltid gjort sina jemförelser.
Det återstår således i detta hänseende endast att bibehålla det gamla, men att derur borttaga allt sorn kan göra oreda, och att redu-1 cera det till den högsta grad af enkelhet och beqvämlighet.
Vetenskaps-Akademien tror sig dervid böra fästa en särdeles uppmärksamhet på följande trenne hufvudpuncter, nemligen: 1:0) Bestämmandet- af Enheten i Mått, Mål och Vigt, på ett sådant sätt att dea, äfven efter Rikslikarnes möjliga förlust, kan restitueras genom jemförelse med en oföränderlig- storhet och så, att om e» af dessa enheter är gifven,, de andra kunna derifrån beräknas.
2io) Fördelningen af Mått, Mål och Vigt på ett sådant sätt, att den, för det allmänna användandet och i räkenskaper medförer den största beqvämlighet, samt 3:0)
Afskaffandet af allt som kan föranleda oreda och den mindre kunniges förvillelse.
I:o Beträffande den första af dessa punoter: bestämmandet af Enheten för Mått, Mål och Vigt, på ett sådant sätt att det alltid kan restitueras, genom jemförelse med en oföränderlig storhet, är det ett ämne af större vigt^ an man \ första påseende skulle förmoda etng^ Betänkande om Mätt, Mai och Vigt< 297 dan, genom mindre precision i förfärdigandet af Mått, Mål och Vigter, desse på lidens längd ofta småningom så förändras, att de hos en generation icke mera äro, hvad de hos en annan varit.
Man har sökt förebygga detta genom inrättande af Rikslikare, som skulle tjena till rättesnöre för Mått, Mål och Vigt; men utom att en sådan Rikslikare, kan af olyckshändelser förstöras eller genom bedrägeri förändras, hvarigenom det precisa måttet vora förloradt, så har man för det närvarande hos oss ingen säker grund; ty enligt de undersökningar, som i sednare tider blifvit gjorde på de dels i Kamman Collegii, dels 3 Landtmäteri-Contoirels förvar befintlige likare, äro icke längdmåtten fullt precist lika långa och vigterna hvarken fullkomligt lika tunga, eller vigten af deras underdelningar sig emellan rätt proportionell; omständigheter sorn väl egeoteligen hero af de till deras förfärdigande använde personers mindre skicklighet, samt af våghalancernas den tiden mindre goda skick, men sorn ändå lemna ovisshet om hvilkendera af dessa man skall antaga, för att vara den rätta och efter hvilken de andra sedan skola corrigeras, Längdmåttet beror helt och hållet af Likaren; men om vigten stadgar Författningen att skålpundet skall utgöras af 8848 Ass..
Emedlertid är assets storlek ej gifven och a? alla i handel förekommande ass skall man troligen ej finna tvänne, sorn på en god våg väga absolut lika.
Asset är en ganska liten vigt, •y£ö:del deraf är på de fleste vågskålar en knappt märkbar qvantitet, men genom multiplication gör den på skålpundet, lispuadet och skeppundet 29B Betänkande om Matt, Mai och Vigt'. ganska betydliga skiljaktigheter.
Det felas oss således ännu möjligheten, att, när som häldst, restituera Mått, Mål och Vigt till sin ursprungliga storlek, från de origtigheter det genom mindre noggranhet vid förfärdigandet af de i handel och vandel bruklige Mått, Mål och Vigter kan blifva underkastadt.
Redan i de äldsta tiderna sökte man att grunda Mått, Mål och Vigt på naturliga storheter.
I slutet af line århundradet påbjöds i England att en penny sterling, hvaraf a o gingo på ett uns, skulle väga lika mycket med la hvetekorn; och kort derefter att 3 sädeskorn af korn (horm deum') skulle utgöra längden af en tum; men dessa jemförelser voro för mycket vacklande, för att afgifva något säkert.
Det bästa af alla är visserligen det
Franska sättet att jemföra med en viss del af jordens omkrets; men då detta icke är lätt att genom mätningar återfinna, sedan det vore förloradt, har man sökt att kunna använda en lätt bestämd naturlig storlek; till detta ändamål bestämde man så väl i Frankrike som i England längden af den pendel sorn fullbordar hvar oscillation på en tids-secund, hvarigenom man erhöll en naturlig och oföränderlig storlek, sorn var vida lättare att igenfinna.
Man bestämde denna pendels längd i det antagna längdmåttet.
Med detta förenade man sedan vigten på det sätt, att man vägde ett visst rymdmått rent vatten, vid en gifven temperatur och pression, samt bestämde dess vigt.
Derigenom vanns den fördelen att, genom uppsökande af pendel-längden, alltid kunna restituera Mått, Mål, och Vigt, utan allt afseende på tillvarelsen af Betänkande om Mätt, Mai och Vigt.' 8 99 förgängliga likare, och att från endera beräkna alla de öfriga.
— Hos oss har redan Faggot, genom vägning af bestämda rymdmått vatten, försökt att sammanbinda vigtens storhet med längdmåttets, och deraf har handt, att man alltid från ett gifvet längdmått kan restituera Faggots ass och lod.
Denna fördel är för stor för att icke böra blifva ett lagligen befästadt samband emellan Rikets Mått, Mål och Vigt, och, ehuru längdmåttets jemförelse med secundspendelns längd, kan anses för att vara en från vigtens sammanbindande med längdmåttet särskildt fråga, så synas de likväl icke kunna åtskiljas, då fråga är, att, en gång fcjr alla, fastställa enheterna af Sveriges Mått, Mål och Vigt.
En undersökning bör således föranstaltas, sorn liar till föremål, att i Svenska decimal-tum bestämma längden af den pendel, som pä någon bestämd Svensk orts latitud, fullbordar hvarje slag, pä en secund, vid hafvets yta och i lufttomt rum, samt att sedan utröna vigten af en bestämd cub vatten i loo-de-delar af vigtens enhet.
Med detta försök blir då storheten af Svenskt Matt, Mål och Vigt en gång för alla bestämd.
Till de för hvar och en af dessa blifvande enheter synas företrädesvis böra antagas:
För längdmåttet: foten, delad i 10 turn eller 100 limér.
För rymdmättetkannan, sorn utgöres af 100 pubik-tum.
För vigten■■ mark (victualie-skälpund) hvars precisa storlek bestämmes genom jeinförelse med vigten af en gifven cub vatten. 3qo Betänkande om Mätt] Mai och Vigtt lisö Ehuru det hufvudsakligaste villkoret &r uppfyldt, då Staten bestämdt enheterna af Mått, Mål och Vigt, är likväl enhetens delningssätt och beräkningen af dess multipler af mycken vigt, emedan den kan göras på ett mer eller mindre beqvämt sätt.
De fördelar som böra sökas, vid uppgörandet häraf, äro dels att, vid bokföring och i räkenskaper, delarne med minsta tidspillan kunna beräknas och med största lätthet revideras i anseende till räkenskapens rig. tighet: tvänne omständigheter, på hvilka vanligen mycket arbete användes och mycken tid går onödigt förlorad.
Ingen slags delning uppfyller dessa fordringar på en gång i så hög grad» som decimalfördelningen, emedan deri alla bråk äro af ett slag och behöfva, utan ali förutgången reduction, endast adderas för att få antalet af de hela enheterna, hvarigenom, i detta slägs räkenskaper, aldrig något annat än addition förekommer.
Sveriges inbyggare hafva hitintills företrädesvis delat efter |, f, T^, o. s. v. j men vid användandet af detta delningssätt uppkommer oftast en mängd af olika bråk» med särskildta nämnare, hvilkas reduction till en gemensam nämnare borttager en onödig lid vid beräkningen och hvilkas revidering är ett mödosamt arbete.
Våra vanliga
Mått och Vigter hafva dessutom en annan delning, pundets t. ex. i 20 marker, och markens i 32 lod; tunnans i 4 halfspann och halfspanns i 9 kappar, hvarigenom händer att summan af delarna t. ex. af lod, mäste undergå en särskildt beräkning innan antalet af hela enheter, marker, blifver gifven.
Betänkande om Mätt, Mai och Vigt'.
3o1 Fördelarna af decimal-delningens införande i ett lands räkenskaper äio så stora, att mari aldrig kan nog tidigt söka göra nationen dermed bekant, eller nog snart sätta den i nödvän-, dighet att dervid vänja sig.
Att nationen verkeligen , vid inhämtandet af detta delningssätts stora beqvämligheter, så Väl för minnesräkning sorn bokföring, skall lära sig det, finner mati Utan svårighet af den lätthet hvarmed den lemnade räkningen i daler, öre och pengar, för riksdaler-räkningeii.
Deri i Sverige brukliga delningen efter |, £, J, f, o. s. v. framter dervid den stora lättnad, vid förvandling till decimalfördelning eller 100-delar, att | äro 75, |
Staten upptager en mängd utskylder in natura, Såsom spannemål, salpeter, metaller m. m. hvaröfver räkenskaper förås, hvilka sedan skola i flere instanser controlleras och revideras.
Det är dervid billigt att Staten i dessa räkenskaper införer de redigaste och lättast användbara multipler och underafdelningar af enheten, under det enskildt man eger frihet att, i alla andra fall än der han kommer i beröring med det allmänna, begagna de multipler och den delning hvarvid han är bäst Van.
Skyldigheten att, i hans alfairer med Staten, rätta sig efter det i Statens räkenskaper brukliga delningssätt, skall ” “ 1 -■*- -**•
Anttn 302 Betänkande om Matt, Mai och Vigt. mål, Inhemta kännedom derom, och, en gång bekant med detta delningssätts större fördelar, skall han ej dröja att enskildt begagna sig deraf.
Största motståndet skall alltid en ändring i delningen lida af de personer, som bokföra uppbörden i effecter och som i första början få ett ökadt besvär, genom reduction af den äldre delningens värden till den nyares.
Men detta besvär inträffar blott för en gång, och kan oändligt lättås genom bruket af reductions-tabeller, som för detta ändamål komma att upprättas.
Én hufYudsaklig förbättring i Sveriges Mått, Mål och Vigt är således att införa decimal-fördelningen, på ett sådant sätt att inga oredor kunna uppkomma genom ett fortfarande bruk af den gamla fördelningen*
Härvid torde likväl först én pröfning börä göras af det decimal-system, som 1789 års (kommission afstyrkt.
Detta förslag innehöll att, t* ex., vigterna skulle bestå af ert Läst ■
Man skulle således, till de förra , erhålla decimal-* skeppund, decimal-pund, decimal-mark, decimallod o. s. v. olika de förut befintliga skeppund, pund och marker, och oredan skulle ökas med ett nytt Mått, Mål och Vigt, lika till namn, men olika till qvantiteter, och ett sådant förslag kunde visserligen icke förtjena bifall.
Den decimal-fördelning Vetenskaps-Akademien föreslår skall ej hafva dessa olägenheter och ej förblanda någon ting med hvart annat, på sätt följande detaljerade framställning utvisar.
Betänkande om Matt, Mai och Vigt. 303 1:0 Längdmåttet.- Dess enhet Foten, är redan från äldre tider delad i 10 tum och tumen 1 10 linier.
Multiplerne af foten, famnen och alnen, gå icke efter decimaler.
Famnen är längesedan bortlagd såsom ett allmänt mått, nyttjas endast för enskildta mätningar, och detta sällan.
Alnen nyttjas deremot såsom längdmått i handel för väfnader, den kan ej bortläggas och är i alla fall att betrakta såsom en längd af två fot. 2:0 Rymdmåttet:
Vi hafva för det närvarande af rymdmåttet tvänne särskildta slag, nemligen ett för flytande varor (vätskor), och ett för (orra (mer eller mindre fint fördelade) varor.
De förra mätas efter kanna, de sednare efter tunna.
Om dessa båda hade från början varit grundade på hvarandra och till sina delar med hvarandra comrriensurabla, hade detta utan tvifvel varit en stor fullkomlighet i vårt rymdmått.
Kannan är redan sedan längre tid tillbaka delad i 100 cubik-tum, dess decimal-fördelning är således gifven.
Folket mäter dess delar med Stop, Halfstop, Qvarter och Jungfru, desse äro 50, 25, 12§, 31, cubik-tum, oell derunder mätas i handel och vandel inga vätskor, emedan de dyrare vägas.
Om nu cubik-tnmen, för hvilken föreslås namnet Tummin g , nyttjas i räkenskaper och bokföring , underh det de gamla benämningarna nyltjas i handel, så vinnas, utan någon slags förändring, alla fördelarna af decimalfördelningen, och inom kort skall hvar individue lika så väl känna värdet af s5 tumming, eller cubik-tum, som af ett halfstop.
Af kani^ans multipler har man aldrig gjort någon sär - 304 Betänkande om Matil Mai och Vig}1. skild enhet, mail räknar alltid efter kannor ocK det medförer ingen slags fördel att för vitvaror göra nya decimal-mUltiplet af kannan.
Tunnan (Spannrnålstunnan- till skillnad från Frukt- eller Facktunnan) utgöres af 63oocubik3 turn eller af 63 kannor, och har endast genom detta stadgande något slags sammanhang med det öfriga systemet af Mått, Mål och Vigt.