Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nöj eder med dessa, och följ ej de riktiga svampsvär- marnas exempel, som plocka, tillaga och äta en mängd svampar, hvilkas hela läckerhet, för så vidt den icke är helt och hållet inbillad, ligger i — smöret, persiljan, ägget och allt det andra goda (och dyra), som kokerskan tillsätter.
E n riktig svampvurm spisar för resten med förtjusning ett par stekta skinnbitar, om h a n tror att det är en fårticka, man serverat honom.
När ni är på svamptur och finner en fin sort, t. ex. en champignon eller en riska eller en stolt fjällskifling, så lägg noga märke till fångststället, ty ni kan, med nästan matematisk visshet, på- räkna att, om icke förr, så nästa år finna flere på samma ställe.
Men ett nödvändigt villkor är hemlighetsfullhet!
Frågar er en god vän, hvar ni funnit er champignon, så vänd bort ansiktet, så att han ej ser er rodnad, och tala om konst och litteratur.
Den, som plockar en svamp genom att rycka tipp den från marken, förtjänar hvarje sann svam- pologs förakt.
Han är söndagsjägaren på svamp- området, hans namn bör utstrykas ur svampvän- nernas adresskalender och aldrig nämnas annat än om vintern, då inga svampar växa.
E n svamp får aldrig ryckas upp, den skall med en knif skäras af, så att hatten och en liten del af foten medtagas, det öfriga bör stå orubbadt kvar på platsen, eljes utrotar man svampen.
Därför, när ni går på svampfångst, försäkra er först om att ni har en knif, om ej annat så en pennknif, samt dessutom en korg.
Plocka ej mera än ni för tillfället behöfver.
Många svampsöndagsjägare sätta en ära i att komma hem med en faslig mängd svamp, hvaraf endast en ringa del användes, det andra kastas bort, sedan det inbringat svampplockaren den öfriga familjens loftal, men kokerskans dolda hat.
Rensa alltid själf er svamp och rensa den, om möjligt på själf va plockningsstället.
Den verk- liga, fint bildade svampmänniskan kommer hem med rensade svampar, som genast äro färdiga att tillagas.
Att rensa svampen strax på själfva svamp- stället medför många fördelar.
Dels kvarlämnar man på det lämpliga stället just den del af svam- pen, som befordrar återväxt, dels skär man bort maskar och maskstungna delar och slipper att fylla korgen med skrymmande och.
oduglig bar- last.
Var vid rensningen ej allt för rigorös; hos åtskilliga svampar, såsom champignonen, stolta fjällskiflingen, kantarellen, riskan, behöfva skif- vorna ej borttagas, så länge svamparna äro små.
Däremot bör ni taga såsom regel att bortkasta allt, som är angripet af mask.
Kan ni icke eller vill ni icke rensa edra svampar på plockningsstället, så samla åtminstone allt affallet och kasta det på ett ställe, som på grund af sin fuktighet och skugga synes eder ägnadt för svamp växtlighet.
Sannolikt skall ni ett annat år finna lönen för denna lilla omtänk- samhet.
Om ni är klok nog att nöja er med de ofvan omtalade svamparna, så är det så godt som omöj- ligt, att ni kan råka ut för någon giftig svamp.
Den enda tänkbara förseelsen är nämligen härvid: lag den, att man tager en hvit flugsvamp i stäl- let för en hvit champignon.
Men äfven detta omöjliggöres om man, åtminstone till en början, försakar de helt små champignonerna och låter dem stå, tills de blifvit något större och mognare, hvarigenom de ju äfven bättre löna fångsten.
Den färdiga champignonen har en lukt så egen- domlig i sin ljufliga finhet, att man aldrig kan misstaga sig på den.
Lukta därför, i början af eder svampbana, noga på den mogna champigno- nen, och ni kan vara säker på, att ni aldrig seder- mera skall luras af den falska flugsvampen.
Annu en viktig sak!
Ät aldrig murklor, som icke först äro förvällda.
Murklan, denna älskliga företeelse, som icke står långt efter champigno- nen, h a r nämligen den lilla svagheten att efter
I DU N 220 regnväder blifva giftig.
AH fava är emellertid borta, om murklan först väl förvälles och det an- vända vattnet bortkastas.
Älska svamp, plocka .svamp, ät svamp, men låt aldrig af svampböcker eller svainpgaliiillgäV inbilla er, att svampar ha något Större närings- värde.
Allt prat o m deras stora kväfvehalt, de- ras jämförbarhei nlte ' d kött .o.
s. v. ar intet annat än .prat.
' Svampar arò e n läckerhet, ett njutnings- ' itììeae ' l-, ' säxxtele^ utmärkt, bland annat därför att ' A ' èiA ' erhållande betingar promenader ut i skog pen märk och på samma gång en liten inblick i naturens underbara och rika skattkammare, men därmed punkt, tala aldrig om svamp såsom ett nä- ringsmedel för fattiga.
Ät en gång på försök edra svamprätter utan fin tillagning, framför allt utan godt smör — och ni skall vara botad för alla te- orier om » svampen ur nationalekonomisk syn- punkt ».
En gammal svampvän.
Idutis läkarartiklar.
Om ryg-gradskrökningarnas förekomst ©ek feeha&amp;dling.
Af d:r A.
W i d é.
I j i å l ä u d de förvärfvåde lyten, söm förekomma t§SK hos d e t uppväxande släktet, räknas rygg- radskrökningarna med allt skäl till de mera • ' allvarliga ', därför att de så ofta lämna obehag- liga följder för hela lifvet.
D e t är följaktligen af synnerlig vikt att de upptäckas och komma under lämplig behandling så tidigt som möjligt.
D å därtill kommer, att en ryggradskrökning med lätthet kan upptäckas af hvem som helst, blott m a n gör sig besvär att betrakta den nakna ryggen hos barnen, så h a r undertecknad ej tvekat a t t lämna en kort framställning öfver detta ämne.
Ryggraden är hos det nyfödda barnet nästan alldeles rak, men ifrån den tid barnet börjar gå upprätt, uppkomma krökningar i riktning framåt och bakåt, hvilka äro normala eller fy- siologiska, nämligen en krökning med konvexi- tet framåt i halsregionen, bakåt i ryggregionen och framåt i ländregionen.
Vid svaghet i ben- systemet uppkommer lätt en abnorm förökning af en eller flere af dessa krökningar.
Man benämner en förökning af krökningen bakåt för kutrygg eller rundrygg, förökning af krök- ningen framåt för svankrygg.
Den i tidiga barnaåren ganska vanligt förekommande s. k. engelska sjukan ger ofta upphof till sådana krökningar af ryggraden.
Vanligen fäster m a n ej så stort afseende därvid, så framt kröknin- garna ej äro höggradiga, eller då de åtföljas af platt eller insänkt bröstkorg, framåtlutadt hufvud, hängande skuldror med flere deforme- ringar, som göra kroppshållningen oskön.
Äf- ven dessa former af ryggradskrökningar böra dock i tid behandlas, ty de kunna i annat fall åtföljas af sjukdomar i bröstkorgens inre organ, isynnerhet lungsjukdomar.
Den vanligast förekommande bland rygg- radens deformeringar är ryggradens sidokrök- ning eller s. k. snedrygg, hvaraf en hel del olika former finnas, då krökningen kan intaga endast några få kotor eller ryggraden i dess hel- het, och då samtidigt två eller flere kröknin- gar kunna finnas hos samma person.
Rygg- radens sidokrökningar äro så vanligt förekom- mande, att en del författare ansett, att en lin- drig sidokrökning är fysiologisk, d. v. s. a t t den skulle förefinnas hos hvarje människa.
Min afsikt är ej att h ä r ingå på de mångfaldiga orsakerna till ryggradssnedhet, men en orsak bör dock ej förbigås, nämligen den Vanligen förekommande ovanan hos den uppväxande ungdomen ätt un- der läsmin », skrllning öeli handarbete sitta Shedt.
J a g anser mig böra framhålla denna orsak, därför att den är en af de vanligaste och därför att det är både skolans och hem- mets plikt a t t så mycket som möjligt under- stödja hvarandra för att råda bot häremot.
Enligt m i n erfarenhet som skolläkare och gym- nastiklärare förefinnes en allt för stor och obe- rättigad vana att skylla allt på skolan.
Verk- liga förhållandet är, att ungdomen h a r bättre ordnadt i skolan än i hemmet, liksom ock tillsynen under arbetet i de flesta fall är bättre i skolan.
D ä r finnas bänkar, bord och stolar afpassade för barnens olika kroppsstorlek och den inbördes proportionen mellan bordet och stolen är den riktiga; så inträffar sällan i hem^ met, där barn af olika åldrar och storlek Van- ligen få sitta på lika höga stolar och vid bord af samma höjd.
I skolan äro stolar och bord så placerade i rummet) ätt ljuset faller från rätt sida Och belysningen är fullt tillräcklig, något som sällan iakttages i hemmet.
Mycket mer kutide sägas härom, nien det sagda må vara nog för att fasta uppmärksamheten på siiedsittningen som orsak till uppkomsten af snedhet i ryggraden.
1 våra högre flickskolor göras 2 ä 3 gånger om året af skolläkarne undersökning af elever- nas hälsotillstånd, hvarvid sällan undersökning af ryggraden uteslutes.
Detta försummas oftare i goss-skolorna, ehuru ryggradskrökningar bland gossar långt ifrån äro sällsynta.
Till våra folkskolor hafva liknande undersökningar ännu ej hunnit, åtminstone ej allmänt.
Undersökning af ryggraden hos det upp- växande släktet bör ske rätt ofta, åtminstone hvar tredje månad, och kan göras af hvar och en som h a r sig barnens vård anförtrodd, ty det är lätt att se, om ryggraden är rak, då j u allt är godt och väl och ingen åtgärd be- höflig.
Förefinnes däremot den allra ringaste krökning åt ena eller andra sidan, så bör man rådfråga läkare.
Undersökningen bör alltid ske på blottad rygg.
A t t äfven rätt obetyd- liga krökningar kunna upptäckas genom klä- derna, framgår däraf, att det ganska ofta är klädsömmerskornas uppgift att upptäcka rygg- radskrökningarna.
Detta förhållande utgör dock intet skäl att utesluta undersökningen på den nakna ryggen, ty då upptäckes krökningen långt tidigare.
Man går vid undersökningen så tillväga, att den undersökande sätter sig bakom den som skall undersökas.
Denne se- nare förblifver stående och vänd så, att man har god belysning bakifrån, bäst fullt dagsljus; benkläderna fästas med en rem om höfterna, hålen är fullständigt afklädd, endast en lätt filt eller sjal öfver bröstet och skuldrorna, fästad med en säkerhetsnål om halsen, så att ryggen i hela sin utsträckning lämnas fullt fri från beklädnad och armarna få hänga fritt ned.
Den, som skall undersökas, ställer sina fötter t ä t t intill hvarandra och lika långt framskjutna, håller sina ben fullt sträckta i knä- och höft- leder, håller vidare blicken riktad rakt framåt och bålen vänd r a k t framåt, hvilket allt det är af största vikt att iakttaga, ty om någon af dessa föreskrifter ej iakttages, så uppkom- mer en krökning af ryggraden, som inverkar störande på undersökningen.
Af vikt är äfven att den som undersökes får stå fritt och lugnt, utan vidröring af den undersökande och utan tillsägelse att sträcka på sig eller hålla sig rak, då ju begynnande krökningar genom den härvid uppkommande muskelansträngningen kunna utjämnas och förbises.
Sedan en upp- rätt stående ställning på detta sätt en kort 1895 ' stund intagits, göres därefter en långsam böj- ning framåt, dä de allra obetydligaste sido- kfökningar framträda J armarne få härvid falla fritt nedåt — framåt af egen tynga, utan att någon muskelspänning inträder.
I de nu nämnda ställningarna observeras utom själfva ryggraden äfven bålens sidokonturer, hvarjämtc skuldror- nas och höfternas höjd å båda sidor jämföras.
Äfven helt obetydliga afvikningar eller osymme- tri mellan de båda kroppshalfvorna tyda på för handen varande lyggradskrökning och böra mana till undersökning hos läkare.
E j sällan får man höra det uttalandet, att » ryggradskrök- ningar ej hafva någon gravare betydelse », utan att » de växa bort af sig själfva » utan be- handling.
Öådafiä uttalanden bevisa blött, att den söm fäller dém, h a t inycfeet fiögä erfarenhet eller att h ä n aldrig sett svårare förmör.
Bänt ät ', att en obetydlig ryggradskröknittg tlttder gynn- samma hygieniska förhållanden undantagsvis kan uiidef uppväxten försvinna, men den Sffltt uttalar, att detta gäller split fegel^ätägéf fflj allt för stort ansvar, så stort, att ingen 3£ W * rättigad att bära det.
Ryggradskrökningarna hafva tvärtom benägenhet att ständigt försäm- ras, om de lämnas utan behandling, ett för- hållande som för öfrigt gäller flertalet af män- niskokroppens lyten och deformiteter.
I fråga om ryggradskrökningarna är det dock svårare än vid andra deformeringar att förutsäga, h u r u höggradig den kommer att slutligen blifva.
D e t är i synnerhet under uppväxtåren, som rygg- radskrökningarna tilltaga, hvarför de under denna tid ständigt böra observeras, men det händer ej sällan, att krökningar, som utbildats i unga år och sedan varit stationära under flere tiotal år, utan någon upptäckbar anled- ning börja på nytt ökas vid redan uppnådda 60 ä 80 år.
Detta h a r jag sett inträffa före- trädesvis hos kvinnor oeh i så hög grad, a t t behandling blifvit nödvändig.
H a r en rygg- radskrökning upptäcks, så torde af det redan anförda till fullo framgå, att den behöfver komma under lämplig behandling, ty därigenom kan vinnas, att lindrigare former och grader kunna helt och hållet häfvas, eller a t t.
å t m i n - stone väsentlig förbättring kan vinnas, och att svårare deformeringar kunna förebyggas.
A t t här ingå i detaljerad redogörelse om hvilken behandling som i det särskilda fallet är den bästa och säkraste, är ej min afsikt.
I vårt land står den sjukgymnastiska behandlingen högt i anseende och den förtjänar detta äfven i fråga om ryggradskrökningarna, för hvilka den visat sig synnerlingen verksam och väl- görande.
Sådana fall förekomma dock, där den orto- pediska bandagebehandlingen är nödvändig, en- bart eller jämte den gymnastiska.
Med orto- pediska apparater kan m a n i förtviflade fall vinna åtminstone det resultat, a t t en ryggrads- krökning blifver stationär, det vill säga, a t t den ej vidare utvecklar sig, och man måste ibland anse detta vara ett godt resultat af be- handlingen.
Möjligen kan förståndigt använd sjukgymnastik sedan åstadkomma någon för- bättring.
Dessa båda behandlingsmetoder ute- sluta för öfrigt ej hvarandra, u t a n kunna de med fördel användas samtidigt, hvilket i svå- rare fall är det allra bästa.
E r k ä n n a s måste dock, att sådana fall förekomma, som trotsa all behandling och ständigt försämras, så att mycket höggradiga deformeringar ej blott af ryggraden, utan af bröstkorgen i dess helhet uppkomma.
Alla de nämnda formerna af ryggradskrök- ningar utmärka sig därigenom, att de under sin uppkomst ej förorsaka sina bärare några egent-
IDUN I vårfrisk lycka, uti hägn och tro, Du manar oss att älska fosterlandet!
Ack, lår oss, du, att älska, som du kan det!
liga obehag, ej äro åtföljda af värk eller smärta, ej af ömhet för tryck på ryggraden:, i följd hvaraf de också kunna få under ganska feng t i d ostördt utveckla sig, utan att de upptäckas.
E t t annat förhållande äger r u m vid verklig iriflamtnation i ryggraden, då i de flesta fall en mycket svår värk, ömhet för tryck, svårig- het att gå fullt upprätt med flere besvärliga symtom snart uppträda.
Inflammation i rygg- kotorna leder till s. k. puekelrygg och är en ännu allvarsammare åkomma än de förut oni- nämnda ryggradskrökningarna.
Då denna sjukdom i sin början för den ovane lätt kan förväxlas med andra former af ryggradskrökning, så ligger h ä r u t i ett ytterli- gare skäl för att i tid rådfråga läkare, så snart en ryggradskrökning förefinnes.
Puckelrygg kräfver ock en helt olika behandling; i början helst långvarigt stillaliggande och sedan be- handling med ortopediska apparater, då däremot gymnastikbehandling under pågående inflamma- tionsproeess aldrig bör förekomma.
J a g har ansett mig böra framhålla detta, då tyvärr misstag härutinnan ej sällan begås.
Till 221 Du Det Det Ett Det Du gode doktor!
Nu i sommartid står, ditt land, i fägring, vän och blid, ler emot dig — • och i sakta sus tack går fram i kärlek, varm och ljus, är den lön du får af svenska sinnen, tfogne- hägnare af Sveriges minnen!
» Chacun a son goutl » Snälla » H u s k a t t ä -!
Hvarför skall ni rusa på den Stackars husråttau och .fräsa » så argt, för att h o n kommer med sitt oskyldiga förslag till unga mödrar?
Det är väl ej sagdt, att alla äro tvungna att rätta sig ' därefter, m e n de k u n n a finnas, som hafva god tid iifi a t t sitta och sy alla möjliga små lyxartiklar twj sitt hem, för att fövdrifva tiden, de t. ex. som äro rika OCh ej tvungna att arbeta på annat än hvad s * » » behagar dem, Hvarför skulle de ej likaså gärna k,umia.
förfärdiga en dylik liten korg å t sig, om a6 vilja?
Det tycker j a g vore b r a mycket tref- ligare äii ätt h ' e ' l t profant väga en liten älskad varelse, ett litet fiVliiitaVk-obarn, som en annan ox- eller fårstek i en hauddf / fc '.
Chacun a s o u g o u t!
Den gamla huskattan måtte tgttf ej hafva fått några » gull » — så låter det.
BSStmå k-ilar jag undan för att ej bli klöst.
En annan husråtta.
: (£) u växte upp en gång i nordanskog.
Där lifvet käckt och härligt mot dig log, Där drack da hälsa i hvart andedrag, Där fick den ljus, din unga, friska.
Där vardt det stål i lynnet, kraft t dkrneht Där vardt det lif i hågen, eld i barmen.
QWi orlofssedlar i otid Med sinne ljust och gladt, med sol i blick, Så ung och fri du ut i lifvet gick, Och hjärtat slog sä varmt och fosterländskt Och trofast för hvad allt, som nämndes svenskt, Du drömde, drömde, hur du ville gärna Öm detta gamla, kära landet värna!
Och hvad du drömde, hvad du ville stort Och rätt och godt och sant, det har du I n:r 26 af td &amp; f rairistäfies under of van- stående rubrik af » flere niStnMcåf- en förfrågan » huruvida, de hafva rätt att väöfc!
ätt etöottag » uppsägelse af tjänarinna och å t hetffle ' äfläfflna orlofssedel till den 26 juli, då deii lagliga irjvp-, sägelsetlden börjar ».
Den ifrågavarande 39 § al.
gällande legostadga är af följande lydelse: » Vill husbonde skiljas vid tjänstehjon eller tjänstehjon vid husbonde, äge hnsbonde tjänstehjon uppsäga, och tjänstehjon tjänst » in, ifrån och med den 26 juli till och med den 24 auguoti, och i Stockholms stad, för flyttning i april månad, ifrån och med den 24 januari till och med den 22 februari.
Sker ej uppsägning å n a föreskrifven tid, fort- ftti * e tjänstehjon i tjänsten till nästa flyttningsdag mot lika städja och lön som förut. » gfort:, Du Så Du Du byggt ett Sverige upp, i kärlek blid — som det var en gång i fädrens tid — bygger än i sena aftonglansen, bygger nu ditt ljusa, vackra Skansen.
Där mellan stugor grå och gröna trän Gå folkets sång och folkets visa hän, Och lifvet ler på gammalt sätt och skick Där omkring gladt och fagert Bredablick.
Där är för sant » museet utan like », Där är vår gode doktors kungarike!
Väl är ej hela verket ändadt än, Förvisso mycket, mycket står igen, Men » en gång skall det hem dock färdigt stå, Där hvarje hemlandsbild ett rum skall fa, » En gång förvisst!
— så tänker du ' och drömmer.
Vid denna tanke du all möda glömmer!
Och » du skall görat! » Du är rätter man, Du kan hvad ingen, ingen annan kan; Du trollkraft har — det heter jämnt: » ja.
säj, Hvem kan till Skansens doktor säga nej? » Du manar — och vi lyssna, gamla, unga, Du manar — och du vinner oss i klunga.
Du manar oss med håg, så varm och ljus.
Att lyssna till den granens blida sus, Vid hvilkens fot vi fäst vårt lugna bo M ö b l e r i n g, - ^.
T Ä n i,, 8r fcStorsta urval a r och D e k o r e r i n g verkställes stilriktigt och elegant.
af goda modeller uti olika stilarter.
Uppenbarligen kan denna bestämmelse i au- gifna hänseendet icke ' tolkas på annat sätt än att rätten att verkställa uppsägövng af en behö- iigen lajjstadd tjänare är inskränkt tWl den i § föreskrifna tiden.
E n uppsägning således, som sker före nämnda tid, torde icke k u n n a tillerkän- nas laga verkan.
Hade lagstiftarens mening varit en annan, hade detta utan tvifvel blifvit i lag- texten på något sätt tydligen angifvet, t. ex. medels ett inskjutet ^senast » före orden » ifrån och med » etc.
Den af de ärade » matmödrarna » ifrågasatta öfverenskommelsen mellan husbönder och mat- mödrar i ändamål att lagens stadganden på före- liggande område samt i fråga om utfärdande och företeende af s. k. afskedsbetyg bättre komme att efterlefvas, synes vara synnerligen önskvärd.
Juristfru.
Drottningens födelsedag.
B r e f k o r t till I d u n.
Drottningholm den 9 juli.
I den rikaste sommarskrud prunkar i dag det sköna Drottningliolm; liksom drömmande speglar sig kungaborgen i Mälarens blå vatten.
Det är i dag drottningens födelsedag.
Redan tidigt på morgonen var slottet på det festligaste smyckadt med svenska och tyska flaggor; öfver portalen å t sjösidan voro drottningens namnchif- fer och kunglig krona b u n d n a af rosor; äfven vestibulen var på det smakfullaste dekorerad m e d blommor, lefvande växter och guirlander.
Särskildt för den kungliga familjen var denna dag särdeles angenäm och festlig, då de fingo nöjet som gäst ©mottaga tyske kejsaren Wilhelm,, b vilken anlände till Drottningholm på sin till Hohenzollem hörande barkas * kl. 1 e. m. och vid slottsbryggan emottogs på det hjärtligaste af ko- nung Oskar och prinsarne.
De kungliga jämte den kejserlige gästen intogo lunch i röda sam- metssalongen, uppvaktningen i stora galleriet .. Omedelbart härefter reste kejsaren.
Man hade beslutat a t t bereda drottningen en- enkel hyllning genom en liten deputation af hvit- klädda flickor, som skulle framföra allas ur hjär- tat gående lyckönskningar.
Den täcka deputa- tioneu nalkades slottet kl. 2; vid grinden af de kungligas enskilda park möttes barnen af ståt- hållaren Ström, hvilken ledsagade d e m u p p på terrassen.
Snart visade sig drottningen jämte kronprinsessan, hvilka bägge buro de utsöktaste toaletter.
Barnen, anförda af en lärarinna, upp- stämde första versen af psalmen » Vår Gud är oss en väldig borg » och svenska folksången samt sedermera » Du gamla, du friska, du fjällhöga nord ».
H ä r p å uppläste ett af barnen nedanstå- ende af Lea författade v e r s: Vår drottning ä r så hög, som vi barn ä r o små,.
Men vi komma ändå För att högtidsbordet med blommor smycka, Och vi önska så hjärtligt, att hela din tid Må bli rik uppå glädje och stilla frid, Och a t t intet m å störa din lycka.
] Su öfverlänmade barnen till drottningen djupt nigande sin blomsterskörd, hvarefter denna på det vänligaste tackade de små, hvilka därefter bjödos p å förfriskningar i parken.
Senare pä eftermiddagen af reste kronprins- paret på den i festlig flaggskrud smyckade » Sköldmön » till Tullgarn.
Bland födelsedagspresenter till drottningen m å nämnas en antik byrå, en ljuskrona, chaislong tn, m.
Bland den rika blomsterskörden, som i tisdags; ägnades drottningen, var en u t m ä r k t prakt- full blomsterkorg, sammansätt af de skönaste rosor, en gåfva af tyska kejsaren.
— a — Prinsessans juveler.
jvilken s v e n s k k v i n n a å t e r k a l l a r i c k e ä n n u g ä r n a i m i n n e t b i l d e n af d e n ädla konungadotter, som i häfden lämnat ett så skönt eftermäle a t t skaldens ord: » de lidandes furstinna » v u n n i t b u r s k a p i f o l k m e d v e t a n d e t o c h blifvit o u p p l ö s l i g t för- enade m e d hennes n a m n?
Prinsessan Eu- genies lifsgärning är afslutad, m e n långt efter d e t d e v ä l s i g n e l s e r, s o m f r a m k a l l a t s af d e n s a m m a, f ö r k l i n g a t, s k a l l h e n n e s h i s t o - r i a i s å n g o c h s a g a fortlefva i n o m S v e r i g e s bygder.
Under den myckna själfviskhet, s o m p å alla o m r å d e n o c h i alla f o r m e r r ö r sig i v ä r l d e n, ä r d e t j u ock p å e n g å n g uppfordrande och stärkande a t t någonstädes s e u p p e n b a r e l s e n af d e n k ä r l e k, s o m » icke söker sitt ».
O c h därför tro vi, a t t I d u n s l ä s a r i n n o r g ä r n a s k o l a l y s s n a till d e t d r a g u r p r i n s e s s a n E u g e n i e s lif, s o m v i h ä r vilja b e r ä t t a, ä f v e n o m d e t för e n eller a n n a n af d e m r e d a n t o r d e v a r a b e k a n t.
U n d e r s o m r a r n e p å G o t l a n d lefde p r i n - s e s s a n e t t m e r a o b e r o e n d e lif ä n u n d e r vintrarne i hufvudstaden.
Sålunda samlade h o n i c k e b l o t t till g u d s t j ä n s t s t u n d e r o m söndagarne traktens fattiga befolkning om- k r i n g sig, u t a n g j o r d e ä f v e n själf b e s ö k i stugorna kring Fridhem.
Hennes känsliga s i n n e b e r ö r d e s d ä r v i d d j u p t af d e n n ö d, som i så mångfaldig gestalt trädde henne för ö g o n e n, s ä r s k i l d t d ä r d e f a t t i g a s j u k a mångenstädes försmäktade i namnlöst elände.
H o n v i s s t e af e g e n e r f a r e n h e t, h v a d sjukdom Sängar o c h Sängkläder, Möbeltyger, Mattor o c h Gardiner m.
Carl Johansons M ö b l e r i n g s - A f f ä r.
1 oqh 2 tr
222 var, t y den h a d e j u från h e n n e s tidiga ung- d o m hållit v a k t vid h e n n e s dörr.