Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstol hör beedigas, hvarjemte mannifest eller Connoissement mn bifoga?; Skolandes jemväl laddningens beskaffenhet och dess intagande i fartyget styrkas med vederbörligt Tullbevis; Och komma i öfrigt de mål, der fråga är om utlänska myntsorter, desse att evalveras till Svenskt jBanco efter det årets medel-cours, då förlusten genom första Pris-Domer, blef gifven.
Såsom oundvikelige följder af uppbringningen, hafva Committerade upptagit Skepparens utgifter för skeppet ifrån den dag det blifvit af kaparen uppbragt, Skepparens och Besättningens månads- hyror och kosthållning, räknadt från samma dag till den dag, dä första Pris-Domstolen» Utslag föll, samt Rattegångs-umgälder och fullrnägtigs arfvode vid de utlänske Pris-Domstolarr, e; Varandes för desse kostnader äfven ersättning af Committerade tillstyrkt.
Men, ehuru härledande sig från uppbringningen, hafva ofvanuppraknade kostnader och utgifter, såsom icke vållade af någon, genom sjelfva uppbringningsåtgärden, tiflfogad skada, ej eller kurinat af Riksens Ständer anses vara af sådan egenskap, att ersättning derföre bör ega rum; äfvensom hvad beträffar fordrade Räntor, beräknad vinst å laddiiingarne samt ersättning sa väl för Redares eller Gods egaies resor till och ifrån uppbringnings-orten, sorn för hemförskaffande af Besatt - Underdåniga Skrifvelser. 2 37 tångarne ä uppbringade fartyg, Riksens Ständer, lika med Committerade, funnit dylika fordringsposter icke vara att betrakta såsom verklige förluster, härledande sig ifrån upphringningen samt att desamma således icke ma tiil ersättning upptagas.
M :ts lill Sta 15-Ut skot i et aflafne Nådiga Skrifvelse af den n sisth Junii omförmälas följande till E. K. M. i detta ämne ingifne ansökningar; nemligen af r:o Handlanden i Calmar J.
Fernander, att komma i åtnjutande af ersättning för lians till ett belopp af 23,332 Kld. losk. 8 rst. åren 180 g, 1810, 181» och 1812, genom uppbringningar af Franske, Danske och Preussisk© kapare, Sidne fötluster, ehuru de handlingar, sorn skulle närmare styrka deras beskaffenhet och sorn år 1812 blifvit till Cabinettet för Utrikes brefvexlingen inlemnade, icke kunnat tillrättafas; 2:0 Handlanderne i Norrköping J. i).
Egge och L.
Fretsch, att ersattgning matte dem beviljas för 2lne Fartyg, Concordia och Lyckan kallade, uppbragte af Engelske kryssare i.
Julii månad 1S10. 3:0 Handlanderne i Calmar O. Hakansson samt Kindberg och Jacobsson, örn ersättning för ett dein tillhörigt Fartyg, Abraham kalladt, uppbragt af Danske kapare den g Octobsr >813. 4:0 Handlanden i Calmare P. N.
Gothilander, om ersättning för Galeasen Enigheten, uppbragt af Dansk kapare den 6 October 1813. 5:0 Commerce-Rådet N.
Kjörnberg, om tillstånd att få inkomma med felande handlingar, till bestyrkande af hans förlust genom uppbring - 238 Underdåniga Skrifvelser. ning af en honom tillhörig laddning Hampa, hvilken år 1811 i Köpenhamn condemnérades; och 6:0 Handelshuset i Gefle E. W. Hellström Sc Son, angående ersättning för deras förluster genom uppbringning af Fartygen Triton och Neptunus, Då de af Riksens Stämder stadgade nya grunder, hvilka i flere afseenden skilja sig ifrån dem CommiUerade följt, i alla fall komma att föranleda till en förnyad granskning af detta mål i hela dess vidd; så få Riksens Ständer, utan att ingå i särskild pröfning huruvida någon ersättning i de ofvan uppräknade målen kan ega rum eller ej, nu endast förklara att desamma böra undersökas på sätt, med de förra har skedt.
Sedan Riksens Ständer sålunda utmärkt hvilka af de anmäldte
Reclamations-målen böra blifva föremål för den förnyade granskningen samt tillika uppgjort de grunder, efter hvilka en sådan granskning skall förrättas; så få för verkställigheten deraf, den Riksens Ständer, i anseende till Riksdagens nu för handen varande slut, icke äro i tillfälle att sjelfve åstadkomma, Riksens Ständer hös.E. K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes, i sådant afseende, E- K- M. i Nåder förordna en Committée, med Nådig föreskrift för Comrnitterade, att, med noggran tillämpning af ofvan fastställde grunder, utreda och granska de ifrågavarande Reclamations-målen samt föreslå hvardera Reclamentens ersättnings-belopp.
Och, på det ett länge önskadt slut i delta för Ileclamenterne af så mycken vigt varande mål desto snarare må kunna ernås, våga Riksens Ständer jemväl underdånigst hemställa, om ickeCommit:
Underdåniga Sktifveher. s 3 9 terade kunde föreläggas,, att inom 1824 års slut till E. K.
M. inkomma med fullständig utredning, enligt de fastställde grunderne, samt att derefter E. K. M. behagade, efter föregången Nådig pröfning, i öfverensstämmelse med samma grunder, slutligen bestämma det ersättningsbelopp, som en hvar må tillkomma.
Ständer hade väl önskat , att i sammanhang härmed kunna till E. K, M:ts disposition anvisa härtill erforder!ige medel; mer. då någon Fond för detta ändamål icke är att tillgå kunna Riksén* Ständer för närvarande icke annorledes uppfylla den af dem åtagne förbindelse, än medelst af deras Riksgälds-Contoir ingifvande Obligationer.
Att, i' likhet med hvad sorn egde rum vid 1812 års Riksdag, i afseende på Riqviden af de så kallade Franske fordringarne, ställa de nu ifrågavarande Obligationerna på Tio år och med 5 procents fänta, hafva Riksens Ständer icke funnit af omständigheterne medgifvas, enär ej eller, till afbördande af dea årliga räntan, någre särskilda tillgångar äro förhanden, sedan Stats-Regleringen äg fulländat! och Bevillningsbeloppet bestämdt.
Ständer hafva deremot trott sig böra utsätta en korrtare tid för betalningen af Capitalet; Skolande Riksens Ständer, i följd häraf, uppdraga åt deras Fullmägtige i Riksgäids-Contoiret, att, uppå E. K. M:ts Nådiga tillfcännagifvande, om den återstående utredningens vunna fullbordan samt till hvad belopp ersättningen för en hvar bland Reclamenterne uppgår, utfärda Riksgälds Contoirets obligationer, stälde till Sedelhafvaren och svarande emot de fastställde särskildte ersättnings - 24° Underdåniga Skrifvelser. summörne, hvaraf ena hälften betalas efter 51 ars forlopp och elen andra hälften efter det 6:ta årets utgå ng, herlik nåd t frän obligationernas data, dock utan ränta.
Hvad Riksens Ständer sålunda i hvarje omständighet, uppå tillika anförde grunder, besluta, finnes bär nedan i korrthet sammanfattadt, uti följande Momenter; »so Inga Reclarnalions~måI, som icke höra till de 161 mål, hvilka redan blifvit hos Contin i 11 e r a d e anmäldte, må till pröfning upptagas, och bland desse sistnämnde endast sadane, sorn äro af vederbörande bevakade inom den derföre stadgade senaste prsescriptionstid, den 1 Martti 1822, så vida icke försuten tid redan blifvit af Kongl, Maj:t återställd. 5:o Ersättning må ej tillstyrkas för andra förluster, än dem, sorn blifvit Svenske medborgare tillfogade af Magter, med hvilka Riket var i fredligt förhållande; förlusterne ina i öfrigt hafva timat på hvad tid som helst. 3:0 Epokerne af krig eller fred med Frank-' rike och Preussen bestämmas i enlighet med H ans Exellenc Herr Stats-Ministerns för Utrikes Arenderne derom meddeldte Utlåtande, samt, i afseende på England och Danmark, i enlighet med hvad Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse innehåller. 4:0 Förluster å uppbringningar, timade un3 der idkande af oloflig handel, må ej till ersätt-' ning anmälas. 5:0
Med oloflig handel förstås export härifrån af sadane varor, som voro till utförsel förbjudne, TJnderdaniga Skrifvelser. 241 bjudne J samt Import till Utrikes orter af varor, mot hvilkas införsel derstädes förbud existerade, dä varorne till
Destinations-orten ankommit. 6:0
Da Skeppare vid uppbringningen antingen icke varit försedd med sädane Skeppsoch Last-Document, sorn, enligt författningarne, bordt vara om bord till den ort, dit Skepp och Last voro destinerade, eller om
Skepparen befunnits innehafva dubbla eller falska Skepps- och Last-Document, eller i öfrigt genom otillätne åtgärder, vårdslöshet eller försummelse sjelf vållat uppbringningen, anses forlusten af sådant fartyg ej ersättningsgild. 7:0 Uppbringningen bör vara styrkt, orri möjligt, med Protest, men alltid med Condemnations-Dom, sjöförklaring eller annat giltigt bevis. 8:0 Såsom ett oeftergifiigt vilkor för ersättnings undfående stadgas, att förlusten drabbat Svenske och icke utländske män, i hvilket senare fall således ersättning ej må tillstyrkas. g:o Last åtföljer Skepp, så att Svensk egendom, tagen från utländskt fartyg, tillhörigt en. sådan Magt, med hvilken uppbringarens Regering var i fiendskap, icke är ersättningsgild. 10:0 Då Svenskt Skepp och egendom tagits utur Convoy af sådan Nations fartyg, som med uppbringande delens Regering var i fiendskap, eger ej ersättning rum. 11:0 Som Svensk man må den ej anses, hvilken sedan förlusten timat aflyttat utur Riket. 12:0 Réclamenten åligge, att med Ed inför
Domstol betyga, så väl att någon ersättning för Bihang till Riht-St, Prot. i$i), 10:de Sami, a M. 2 A, 16 a4 2 Underdåniga Skrifvelser, hans genom uppbringningen timade förlust, hvarken genom Assurance eller på annat sätt, honom till större eller mindre del tillgodokommit, som ock alt Reclamenten, hvarken derigenom att han emot föreskrift seglat utan Convoy, eller annor, ledes förverkat sin rättighet till Assurance. 13:0
Då Assurance blott är tagen för en del af Skeppets eller Rastens värde eller då, i anseende till Assuradeurens obestånd, fulla Assurance-summan ej kan ulga, åtager sig Staten ingen förbindelse, att ersätta differencen emellan den bekomne Assurance-summan och anmäldte förlusten. 14:0
Ersättning kan ej eller påräknas i de fall, då Skepparen inlåtit sig i accord med kaparen och såmedelst undandragit målet Domstols pröfning. 15:0
I alla de mål, der ersättningsskyldigheten blifvet genom
Dom kaparen i vederbörlig ordning ålagd, upphör allt anspråk på vidare ersättning af Svenska Staten. 16:0
Då ersättning för fartyg eger rum, beräknas densamma för Eke-fartyg med 80 R:dr Banco per Läst samt för Furu-fartyg med 50 R:dr B:co per Läst. 17:0
Då ej är upplyst eller kan styrkas, antingen fartyget varit af Ek eller Furu, anta ges den mindre värderings-summan.
x 8:0
Reclamerad och ersättningsgild fragt beräknas till hälften af hvad Ceriepartiet innehåller, samt* i de fall att
Reclamenterne sjelfve varit befragtare och fragtslut således icke upprättadt, likaledes till hälften af hvad andre befragtningar vid den tiden gälde.
Underdåniga Skrifvelse 243 19:0
För caplake får ej ersättning ega rum. jolo Då Skeppare eller Redare anseus genom felaktige och otillåtne åtgärder hafva vållat uppbringningen af ett fartyg vare den derå varande Laddningen icke eller ersättningsgild. 2i;o Värdet af ersättningsgild
Last bör styrkas med Mäklare-bevis, eller, örn sådant ej kan ske, med factura, som inför Domstol bör beedigas; hvarjemte Manifest eller Connoissement må bifogas. 22:0 Laddningens beskaffenhet och dess intagande i fartyget skall vara styrkt med vederbörligt Tullbevis. 23:0
Utländske myntsorter evalueras till Svenskt Banco efter det årets Medelcours, då förlusten genom första Pris-Domen blef gifven. 24:0
Månadshyror och kosthållning för Skep. pare och Besättning, Kostnader, som användts under Rättegången, Fullmägtiges arfvode, räntor och calculerad vinst samt uppgifna resekostnader, äfvensom utgifter till Sjöfolkets hemförskaffande upptagas ej till ersättning. 25:0
De i Kongl. Maj:ts Skrifvelse särskildt omförmäldte
Reclamations-mål böra undersökas på sätt med de förra har skett. 26:0
Hos Kongl. Maj:t anhålla Riksens Ständer, att K°ngl.
Maj.t täcktes förordna en Cornmittée, att, med tillämpning af föreslående grunder, utreda och granska de ifrågavarande Reclamations-målen samt föreslå hvardera Reclamentens ersättningsbelopp. 27:0 Desse Committerade böra innan 1824 års slut till Kongl. Majit inkomma med fullständig utredning, enligt nu fastställde grunder i det - Underdåniga Skrifvelserl ta afseende, då Kongl. Maj:t lärer tackas; efter föregången Nådig pröfning, i öfverensstämmelse med samma grunder , bestämma det ersättningsbelopp, som en hvar må tillkomma. s.8io Uppå Kongl. Maj:ts tillkännägifvande härom låta Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret utfärda Riksgalds-Contoirets obligationer,' ställde till Sedelhafvaren, och svarande emot de fastställde särskilde fordrings-summorne, hvaraf ena hälften betalas efter 5 års förlopp och den andra hälften efter det 6:te årets utgång, beräknadt från obligationernes data, dock utan ränta.
Hvilket allt Riksens Ständer skolat hos E. K. M. underdånigst anmäla, såsom svar å den i förevarande ämne af E, K. M. till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse af den 11 sistlidne Junii; äfvensom härvid underdånigst bifogas de hos förra Comrnitterade förde Protocoll, hvilka, såsom ledning för blifvande Committerades arbe-1 tej torde vara för dem af nöden.
Ständer framhärda etc - Underdåniga Skrifve! ser. 345 N:o 449.
Uppl. cn godk. hos samtl.
Riks-St. d. ao Dec. 1823.
Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, om en förnyad författning, rörande Bran vinsbränningen och den derföre bestämda afgift S. A. K.
Bland de öfriga för Bevillningens utgörande ut-; färdade författningar hafva Riksens Ständer äfven låtit under öfvervägande komma den, hvarefter Bränvins-brännings-afgiften bestämmes samt utgår, och ehuru Riksens
Ständer vid detta tillfälle ansett desto betänkligare att föreslå någre Betydligare ändringar och tillägg i den,,med anledning af Riksens Ständers derom aflåtne Skrihvelser, af Eder Kongl. Maj:t under den 5 September 1815 utfärdade Nådiga Kungörelse, som densamma genom en flerårig efterlefnad hunnit blifva allmänt känd, äfvensom den enskilda hushållningen är i flere förhållanden derefter lernpad, hafva de icke destomindre funnit sig af omständigheterne nödsakade, att deruti införa några mera bestämda föreskrifter,! eller ock utesluta hvad med de nu antagne grundeme för Bränvins-brännings-rättighetens utöfning icke instämdt.
I likhet med hvad äldre stadganden innehålla, hafva Riksens Ständer lagt jorden till grund för denna beskattning, som härleder sig 246 Underdåniga Skrifvelser. fran rättigheten att förädla jordens alster; och såsom en följd häraf är egande-rätt af jord, den må för öfrigt lyda under Städerne, eller tillhöra Lands-bygden, ansedd medföra rättighet till utöfning af Bränvins-bränning; med hvilken grundsatts, den för ^Städerne af deras personal förr herntade rättighet till Bränvins-bränning samt härledda skyldighet till afgift derföre, icke stått att förena; och då denna princip försvunnit, har detta förhållande påkallat^ dels uteslutande af flere föreskrifter i 18 15 års Författning, dels äfven flere rättelser och tillägg i den nu antagne.
Efter värdet af den jord, som gifver rättighet till idkande af Bränvins-bränning, hafva Riksens Ständer funnit rymden af de dertill nytt. jade pannor böra i allmänhet lämpas, dock ej utöfver en viss och till förekommande af missbruk bestämd gräns, men då Hemm an svärdet å Landet kommer att genom den nu medgifne minskning i den så kallade Mini'ini-Tabellen undergå en betydlig förändring, hvilken skulle för flere egare af Bränvins-pannor medföra ett tvång, att låta dem med dryg kostnad omarbetas, hafva Riksens Ständer trott sig förekomma denna olägenhet, då de antagit 1822 års Taxerings-värde och Mantalsskrifning, såsom dels den måttstock, hvarefter pannerymden må, för så väl Hemman och Lägenheter, som stadsjord beräknas, dels cck den tid, hvarinom öfvermålige pannor måst hafva varit förfärdigade och angifne, för att få brukas.
Den till Staten af denna rättighet utgående Bevillning har blifvit ålagd efter tvänne särskil - Underdåniga Skrifvelser,
Afgiften för den förra är oförändradt bibehållen.
I afseende åter på Beviilningen efter den senare hafva Riksens Ständer till undanrödjande af de i det förr gällande beräkningssättet förekommande dryga och hastiga öfvergångar i Summorna, genom den i 1815 års Nådiga Kungörelse antagne progression, fastställt en Tariff, som bestämmer beskattningen i en framskridande förhöjning i samma mån, som ett ökadt kannetal ger anledning till en ökad vinst af inrättningen.
Härvid hafva Riksens Ständer iakttagit, att då de Bränvins-pannor, som finnas under, eller till och med 35 Kannor, kunna med skäl endast betragtas såsom tjenande till husbehofsbränning och ej lemnande annan afkomst, än den, som uppkommer genom förädlingen af egna producter till eget behof och underhållande af de för Landtbruket nödige kreatur, hafva de ej eller fått någon förändring i afgiften vidkännas.
A Bränvins-pannor åter Öfver denna storlek är afgiften jemkad i samma mån, som de begagnas till afverkning i stort, och således närma sig egenskapen af Fabrication samt kunna med skäl förmodas lemna en större afkastning, likväl utan att öfverskrida den summa, som efter nu varande författning utgår för den största tillåtne panna, eller den af Nittio kannor, antingen en enda deraf nyttjas, eller ock tvänne i samma verk; hvilket allt närmare utvises genom den till lättnad och säkerhet för uppbörden utarbetade och vid Författningen fogade Tariff. 848 Vnderdänigo Skrifvelsert Men' sorn Riksens Ständer derjemte kommit, i erfarenhet af att vid åtskilliga Ättike-Fabriquer finnas, och med Eder Kongl. Majrts särskilda
Nådiga tillstånd begagnas pannor utöfver Nittio Kannors rymd till Bränvins-bränning, alltså hafva Rik sens Ständer beslutit, icke allenast att dessa pannor äfven skola vara afgift Underkastade, utan ock bestämt densamma.
I afseende på den särskilda Bränvins-minur terings-afgift, som utgår af Gästgifveriet samt Krogar och Näringsställen, äro äfven föreskrifterne förtydligade.
Vidkommande sedermera angifningssättet till denna rättighets begagnande och de derföre utgående afgifter, hafva äfven Riksens Ständer sökt i desse delar bereda mera fullständighet, samt derjemte, med hänseende till af- och tillflyttningar å hemman, jemte andra tillfälligheter, hålla åt medborgare deras rätt öppen, att, ehuru de ej vid mantalsskrifningen anmält sig till idkande af Bränvins-bränning, likväl sedermera ingå i utöfning deraf. X sammanhang härmed äro äfven mera bestämda gränslinie? uppdragne i afseende på vissa skyldigheter vid mantalsskrifningar, ansvarighet för öfvermålige bränvins-pannor, m. m., hvarom Riksens Ständer få derjemte i underdånighet åberopa sin, angående bränvins-pannors mätning och stämpling samt ansvar för origtighet dervid, under denna dag aflåtne underdåniga skrifvelse.
Hvad verkställigheten af denna, i enlighet med ofvan omförmälda grunder, rättade och härhos i underdånighet bilagde författning angår, hafva Riksens Ständer funnit att den nu Underdånigt!
Skrifvelser. gällande
Nådiga kungörelsen må till kraft och verkan fortfara till nästinstundande års slut, då hvad Riksens Ständer nu stadgat, kommer att taga sin början; likväl anse Riksens
Ständer i underdånighet ingen böra betagas rättigheten, alt med beräkning af i§22 års Taxeringsvärde å sin fastighet från och med den i October 1824 begagna till bränvinstillverkning sådan förändrad redskap, sorn denna författning tillåter.
Anhållande Piiksens Ständer slutligen i underdånighet, det täcktes 15. K. M. icke allenast i Nåder detta allt till verkställighet befordra, utan ock att liusbehofs-bränvins-bränningens inskränka ning icke må komma i fråga, så vida ej krig, förenadt med missväxt, skulle inträffa och göra denna åtgärd oundvikligen nödvändig.
Förslag till en förnyad Författning, angående Bränvins-bränningen och, de derföre bestämda afgifler. 1 §• j Mom.
En fri Bränvins-bränning af hvad ämne eller växt, som tjenlig finnes, skall med den pannerymd och mot de afgifler samt öfrige vilkor, som denna Förordning föreskrifver, vara tillåten hela året igenom, så vida icke högst vig - 250 Förslag. tiga omständigheter föranleda inställelse af den* na tillverkning. v Brännvins-distillering vare alltid tillåten för den, sorn till Brännvins-bränning är berättigad.
i Mom.
På Landet och i Städerna skall rättigheten till Bränn vins-bränning'åtfölja Hemman och Hernmans-delar med åsatt mantal efter Jorde o boken, samt bebyggde, med särskild Abo försedde, Utjordar och andre lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra Boteringen deltaga eller Eote-frihets-afgift erlägga och den jord, sorn finnes inom Städernes område, äfvensom Torp-lägenheter, hvilka icke äro roterade, men likväl med särskild Ränta till Kongl. Maj:t och Kronan eller Dess rätts-innehafvare belagde; dock stånde innehafvare å Landet öppet, att upplåta samma rättighet ostyckad å annan å hemmanets, hemmansdelens eller lägenhetens egor boende person, så vida denne sjelf icke är berättigad att Bränvins-bränning idka ; och Stads-jords-innehafvare att öfverlåta meranärnnde rättighet åt den, som sjelf är berättigad till Bränvins-bränning i Staden eller å dess jord.
Den Bränvins-pannerymd, hvarmed tillätes att bränna, skall beräknas efter hemmanets, hemmansdelens, lägenhetens eller Stadsjordens värde vid 1822 års Taxeringar, efter hvilket värde Bränvins-pannerymden bestämmes intill nästa Riksdag; och få pannor begagnas efter uti nedannämnde Irenne Glassér gjord fördelning.
Första Classen till högst Femtio kannors pannerymd.
För hemman, lägenhet eller Stads-jord, som stiger i välde under samt till och med Femhun* Förslag.
a 51 dra Riksdaler, får begagnas en panneryrnd af Tjugu kannor.
Derifrån till och med Sjuhundrafemtio Riksdaler, Tjugufem kannor.
Ett 'lusen Riksdaler, Trettio kannor.
Två Tusen Riksdaler, Trettiofem kannor.
Tre Tusen Riksdaler, Fy ratio kannor.
Fyra Tusen Riksdaler, Fyratiofem kannor.
Fem Tusen Riksdaler, Femtio kannor.
Andra Classen till högst Sjuttiofem kannors panneryrnd.
Till och med Sex Tusen Riksdaler, Femtiofem kannor.
. Sju Tusen Riksdaler, Sextio o * kannor.
Atta Tusen Riksdaler, Sextiofem kannor.
Nio Tusen Riksdaler, Sjuttio kannor.
Tio Tusen Riksdaler, Sjuttiofem kannor.
Tredje Classen till högst Nittio kannors panneryrnd_ Till och med Elfva Tusen Riksdaler, Sjuttioåtta kannor.
Tolf Tusen Riksdaler, At tatioen kannor.
Tretton Tusen Riksdaler, At o tatiofyra kannor.
Fjorton Tusen Riksdaler, Attatiosju kannor.
Femton Tusen Riksdaler, Nittio kannor.
Öfver denna panneryrnd af Nittio kannor må ingen Bran vinspanna nyttjas; dock må vid de egendomar, hvilkas värde öfverstiger Femton Tusen Riksdaler äfven begagnas en annan till storlek, enligt ofvanstående Tariff, i mån af det öfverskjutande värdet.
Ingenstädes i Stad eller å Landet vare tillåtit att nyttja mera, än ivan - 85* Förslag ne
Nittio kannors pannor i ett verk l eller på samma Bolstad till hvad värde egendomen än uppgar; härifrån likväl undantagne sådane vid Attike-fabriquer varande pannor, som med K.
M:ts särskildta Nådiga tillstånd begagnas till Bränvins-bränning. «■ 4 Morn.
Den hittills direct medgifne utvidgning af Eränvins-brännings-rättigheten, enligt 4 Mom. i §.
Kongl, kungörelsen den 6 September 1815, skall i Städerne och i allmänhet å Landet upphöra; likväl till undvikande af förnyad kostnad, medelst omarbetning till den här faststälde rymd af de tilläfventyrs större pannor, hernmans-egare å Landet förut innehafva, må de, hvilka år 1&22 vid Mantalsskrifningen emot högre afgifter ingått i Bränvins-bränning nied större pannor, enligt berörde moment, så vida de begagna samma pannor, som då antecknades, till godo njuta den rättighet, att de, hvilkas Bränvinsbrännings-rättighet, efter Tariffen, i Första Classen bestämmes till Tjugu kannors rymd och deröfver, bibehållas i maximum för samma Class och bruka till högst Femtio kannors pannerymd; de som efter hemmansvärdet få begagna Femtio kannors pannerymd och de öfrige i andra Classen till godo beräkna maximum af berörde Glass, eller högst Sjuttiofem kannors rymd; samt likaledes de, hvilka efter hemmansvärdet få nyttja Sjuttiofem kannors rymd, äfvensom de öfrige i Tredje Classen uppgå ända till Maximum deraf, eller högst Nittio kannors pannerymd: allt eniot förbindelse af,den förhöjning i afgiften, sorn. nedanföre stadgas; men denna utvidgning af Btanvtns- bränningen må för ofvannämnde Jordj Förslagi 2 53 brukare endast till godo njutas intill nästa Riksdag.
Vid bestämmande af den pannas storlek, hvilken, jemte en Nittio kannors panna, får pä en Femton Tusen Riksdalers värde öfverstigande egendom nyttjas, följes endast hem mansvärdet, utan att den här ofvan intill nästa Riksdag medgifna förhöjning dervid ma ega ruin.