Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brollmåls-statistiken har det gemensamt med all annan statistik, att dess ziffror lätteligen kunna vilseföra, om man endast på dem vill grunda ett omdöme, i frågan om grunder och orsaker, eller i sådana frågor, som hafva afseende på q vad i tets- och moraliska förhållanden.
Moralitet är i allmänhet icke underkastad någon ziffei beräkning.
Med dessa reflexioner, föranledda af hvad i ämnet förekommer uti ofvan åberopade arbete, ”Topografiska och Statistiska uppgifter” om Länet, åsyftas dock icke, att förringa vigteu och värdet af Brotlmåis-statislikens beräkningar, hvilka äro af så mycken nytta, i frågan om åtgärder vid den kriminella lagstiftningen och i polisväg.
Skuggdrag på taflan öfver folkets sedlighet äro: den förökade lättfärdigheten, som har lill följd elt ökadt antal af oäkta barn, hvilkas uppfostran vårdas mindre, och den böjelse för lyx, som hos de mindre bemedlade klasserne icke kunnat dämpas af de missgynnande årsväxlerne.
1 båda dessa afseenden synas mig lagstiftande maktens omtanka och sorgfällighet vara påkallade af omständigheter, som äro gemensamma för flera än detta Län.
Om Näringsfliten åberopas hvad min sista Femårsberättelse innehåller.
Välmågan sä val på landet, som i städerne, har mer och mindre lidit afbräck af de sednare årens missgynnande konjunkturer, så väl för jordbruket, som bergs- och brukshandteringen samt handeln.
Fallissementer och fastighelsutmätningar hafva tilltagit, äfvensom utmätningar i gemen, särdeles under den medlersla perioden af ifrågavarande qvinqvennium.
Det 7 alltför långt sträckta utborgningssystemet har blifvit rubbad t och inskränkt af de sednare författningarne om lösöreköp och bysättning, i hvilket afseende dessa författningar medfört en god verkan.
Denna är dock mera nega ti f och bör betraktas i sammanhang med det afbräck, som allmänna förtroendet lidit genom de af dessa författningar för mindre redliga gäldenärer lättade utvägar, att undandraga borgenärerne sina tillgångar.
En positif förmån ha dock de missgynnande årsväxterna medfört, nemligen att allmogen och mindre bemedlade lärt sig, ali till brödbakning äfven begagna vårsäd och potates, i stället för att härtill förut nästan uteslutande användes rågmjöl och af de mera förmögne hvetemjöl.
Om tillgången pä arbetare och dess beroende af årsväxterne gäller ännu hvad min sista Femårsberättelse innehåller, med tillägg att arbetssökandes antal föröka t sig i större proportion än utvägarne till arbetsförtjenst, oaktadt arbetet vid Strömsholms Kanal, hvarest i proportion ett ringa antal Weslmanlänningar varit begagnadt.
De årliga markegångsprisen på ett drängedagsverke hafva varierat emellan 21 sk. 4 r:st. och 22 sk. 8 r:st. §. 3.
Jordbruket är hufvud näringen i största delen af Länet.
Den på slättbygden och i den egentligen sädesproducerande delen af Länet af ålder antagna praxis, att låta åkerjorden hvartannat år ligga i träde och hvartannat år besada den, hufvudsakligast med råg och till mindre del med hvete, korn, blandsäd och hafra.
Detta brukningssätt följes ännu i allmänhet af allmogen och af de flesta jordbrukande ståndspersoner på landet; dock att klöfverodling, ehuru i mindre skala, börjat göra någon förändring härutinnan; äfvensom hveteodlingen under sednare åren tilltagit. 2:o.
Ett i Bergslagen redan af ålder vedertaget brukningssätt, bestående deruti alt, sedan gödslad trädesjord blifvit besådd med råg, uti densamma utsås timothej- och andra gräsfrön, hvarmed jorden igenlägges till vall och derefter användes till fodeiproduktion så många år å rad, som gräsväxten är lönande, hvarefter jorden åter upplöjes, besås med hafra i ett eller två år och sedermera åter higges i träde och gödslas, för att återkomma i samma omloppsbruk.
Detta brukningssätt, liknande åkerbruket i Stora Kopparbergs
Län, synes särdeles lämpligt för bergslagsorten, der åker - 8 jordens areal är inskränkt och foderafkaslningen af synnerlig vigt för behöflige dragare tili bergs- och bruks-näringen. 3:o.
Ett mera ordentligt vexelbruk, deruti så väl klöfver som jordfrukter ingå, infördt af flere possessionaler dels på slättbygden och dels äfven i bruksdislriktan.
Härtill skulle man kunna lägga ett fjerde brukningssätt, hvilket dock endast är antaget på stadsjord, nemligen att åkern första året besås med höstsäd, andra året med vårsäd och tredje året ligger i träde och gödslas; men detta så kallade tredingsbruk, såsom icke infördt på landet, förtjenar endast afseende i frågan om jordbruket i städerne, der en större gödseltillgång gör detsamma möjligt.
Fördelarne af den tredje brukningsmethoden, elier ett ordentligt vexelbruk, börja allt mer och mer göra sig gällande och hafva, genom skiljaktigheterne i afkastning vid egendomar, skötta efter Irsta och 3:dje methoderne, blifvit under de sednare åren bestyrkte på ett sätt, som faller i ögat äfven för den mindre uppmärksamme; men äfven den 2:dra methoden, den man ehuru oegentligen benämnt koppelbruk, börjar att vinna förtroende, såsom tjenlig på slättbygden.
De hinder, som, särdeles i en ort der den rådande jordmånen är styf lera, (hvilket är fallet i en stor del af slättbygden), försvåra ett allmännare antagande af vexelbruket, äro betydliga och icke lätt öfvervunna.-
Man kan icke hoppas, alt en bättre och fullt ändamålsenlig åkes bruksmethod skall blifva på annat sätt, än småningom, vedertagen.
Emellertid är redan mycket vunnet derigenom, att en täflan emellan brukningssälten åtminstone är påbörjad och redan medfört det resultat, att i alla socknar klöfverodling, ehuru i smått, dock af en och annan jordbrukare idkas med framgång.
Allmogens öfvertygelse mogna)' långsamt, men de icke obetydliga qvantiteter af klöfver och timothej, som under (leia svåra foderår blifvit skördade, hafva på ett så verksamt sätt bidragit till mildrande af foderbristen och till inkomst för jordbrukarne, att man med skäl kan anse ett stort steg redan vara taget på vägen till ett förbältradt landtbruk.
Enligt de från Kronofogdarne i Länet till Konungens Befallningshafvande inkomne rapporter, hafva de fem särskilda ifrågavarande årens skördar gifvit de resultater, som bifogade, derpå grundade summariska tabeller utvisa.
Finsk utsädesråg ifrån Wasa Län har, såsom vanligt, blifvit, äfven under detta qvinqvennium, till betydliga qvantiteter begagnad, och direkta in - 9 införskrifningnr <1 ei •>f (ör reqvirenters behof hafva af Länets Hushållningssällskap blifvit ombesörjda; men, ehuru denna sädessort varit utmärkt god, har äfven densamma felslagit de 2:ne sista åren, i anseende till den missgynnande väderleken, hvilket förorsakat, att den till utsäde för detta år föga blifvit efterfrågad.
Ar 1842 reqvirerades af Westmanlands jordbrukare från Wasa Län 1,400 tunnor råg, 1843 300 tunnor, och år 1844 endast 4 tunnor.
Den Svenska Trädgårdsföreningen har dock äfven till detta Län sträckt sin verksamhet, och i någon mårt upplifvat hågen för horlikulturen.
Nya, förbättrade åkerbruksredskap fortfara att begagnas vid några herrgårdar.
Sedan ett af Hushållningssällskapets å I sk i 11 ige ledamöter bestående bolag, med en subskriberad fond af något öfver 20,000 R:dr Banko, sig bildat för inrättandet af ert lägre Landtbruksskola, har denna skola blifvit organiserad och öppnad vid Hägervallen i Skultuna Socken den 1 Maj 1843, med ett af Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref deit 17 Juli samma år, beviljadt Slats-anslag af 1,000 R:dr Banko årligen till lärarens aflönande.
Denna skola har under år 1843 fortgått och förkofrat sig, under ledning af den Direktion Bolaget utvalt.
Vid årets slut var elevernes antal af slåndspersonsklassen fyra, jemte fem rältarelär lingar.
Af denna inrättning, der både theorelisk och praktisk undervisning inhemtas efter förbättrade, nya methoder, hoppas man med skäl en förmånlig inverkan på Länets jordbruk i allmänhet.
Boskapsskötseln har väl under ifrågavarande qvinqvennium vunnit någon förkofran genom ett vidare utspridande af de förut införda ädlare boskapsracerne; äfvensom jag under år 1843 införskrifvit tvenne kor ifrån Holstein; men i denna del af landthusbållningen ta,ifvar Länet ännu stora förbättringar.
Femår -Berättelse för Westmanlands Län. 2 10 Gräsväxtodlingen samt de naturliga ängarnes och betesmarkernes ändamålsenliga förbättring hafva på boskapsskölseln ett bufvudsakligt inflytande, ocb i den mån odlingen af klöfver och timothej under detta qvinqvennium tilltagit, har sådant för boskapsskötseln varit förmånligt, hvaremot den mindre förmånliga hö-afkastningen af de naturliga ängarne haft ett menligt inflytande på bågen för boskapsskötseln.
Om betesmarkerne gäller ännu hvad sista Femårs-Berättelsen upptager.
Yid Strömsholms Stuteri underhållas per medium 184 hästar, eller 9 utöfver den fastställda staten.
Antalet af de hästar, som årligen afgå, dels genom försäljning och dels i och för dem, sorn i anseende till ålder eller åkommor dödas eller störta, svarar ungefärligen emot det antal föl, som för året födes.
Hästracernes förädlande och förbättrande har vid Stuteriet fortgått enligt bestämda principer, som medfört sådana lyckliga resultater, att någon förändring derutinnan för närvarande icke ansetts böra vidtagas.
Yid Stuteriet finnas 3 hästracer, nemligen: l:o.
Fullblods racen, härstammande från hingsten Master Frey och 5 st. fullblodsston, sorn år 1831 från England inköptes, efter hvilka nu finnas 13 fullblodshingstar ocb lika många fullblodsston, deribland 10 vid den ålder, att de begagnas såsom moderston.
Dessutom har Stuteriet 68 halfblodshästar, på fäderne eller möderne härstammande från fullblodsraceu. 2:o.
Af den gamla Svenska Godsvensracen (ursprungligen Spanska så kallade JgentracenJ bi belial les en ren stam, hvilken genom flerårig uppmärksam parning är befriad från dess fordna fel och lyten: sluttande korss, billarderande ocb korta rörelser, sloköron och råttsvans. 3:o.
Odoardoracen, formerad under de sednare åren af hingsten Odoardo ifrån Yvenach och Godsvensslon.
Afkomlingai ne af denna race förete ett mycket ädelt utseende, med raka korss och rörelser, och äga den stora förtjensten, att föda sig väl på mindre foder.
Alla hästarne, som vid Stuteriet under sommarmånaderne stått på stall, hafva blifvit utfodrade med gräs och grönvicker från en i närheten belägen, odlad betesmark, igenlagd med Alsike-väppling och timothej, undantagande en fjerdedel, som årligen besås med vicker och hafra, och hvari - 11 genom cirkulationen underhålles.
Denna utfodring lemnar en god besparing af så väl hö sorn bafra samt bibehåller bäslarne friska och vid godt hull.
Vid gräsfodringens början, som sker med gräs, blandas dertill ^delar hö, som småningom minskas, intill dess denna tillsats af hö efter 10 å 12 dagar upphör.
Då utfodringen med vicker tager sin början, uppblandas densamma med ?:delar gräs, som minskas allt efter som grästillgången blifver ringare; och fortfar denna tillblandning af gräs 3 å 4 veckor, för alt bäslarne småningom må vänjas vid den starka vickerfodringen.
Halm, skuren tillsammans med grön vicker, hälften af hvarldera slaget, bar befunnits vara för bäslarne, äfvensom för oxar och ungboskap, en ganska god och födande utfodring, ehuru den är mindre tjenlig för mjölkande kor, som deraf lägga mera på hullet.
Härvid iakttages den försigtigheten, att icke mera vicker afskäres, än som blandas och ulfodras för hvarje dag, emedan, om vickern får ligga så länge tillsammans, att den tager värme, den befunnits mycket farlig för kreaturens helsa och lif.
Får af goda racer, såsom Elektoral-, Soulhdowns- och Islands-racerne, äro väl i provinsen införde; men för fårafveln hafva konjunklurerne icke varit gynnande.
Angående afsättningen af ladugårdsprodukter, åberopas hvad min sisla Berättelse innehåller.
Ladugårdarnes produkter förslå dock icke för konsumtionen i Länet, utan inköpas från andra orter betydliga qvantiteter af smör, ost, fläsk och hudar, hvilket allt, jemte den betydliga införseln till Länet af drag- och slagtoxar, utvisar, att ladugårdsskötsel!) ännu icke upphunnit den ståndpunkt, den borde innehafva.
Brännvinsbränningen har, utom vid de slörre brännerierna, under de sednare åren råkat i ett visst lägervall, hvilket väckt uppmärksamheten på nyttan deraf, att, i stället för drank, lill kreaturens utfodring använda potates och andra rotfrukter.
I afseende på Skogshushållningen är att märka, det tillgångarne på skogsefiekler i Länets särskilda socknar äro mycket olika.
Efter en af Herr Bergshauptmannen och Riddaren af Forselles upprättad tablå öfver kolpriset vid Sala Bergslag, uträknadt i Silfverspecie, 12 har detta pris föga varierat under perioden från 1804 lill och med år 1838; och har medelpriset utgjort för alla dessa åren 38 sk. 1 — r:st. silfver för 12 tunnor.
Efter år 1838, vid hvilken tid jern ti 11 verkningen lössläpptes från de fordna banden och jern ti 11 verkningen ökades med mer än 25 proc. emot tillförene, stego koh n hastigt, så att medelpriset för åren 1839 —1843 utgjort 43 sk. 2? r:st. silfver för 12 tunnor.
Sedan jernkonjunkturens försämring år 1842 folio kolen något under medelpriset.
Följden af de sednare årens högre kolpriser, som i Bergslagerne stigit mera än vid Sahlberget, har varit ett, af Allmogen erkändt, för starkt lillitande af skogen, i t hy att allehanda inhyseshjon begynt kola, emot afgift till skogsägaren af hälften.
Detta har dock, med prisernes fall, åter gatt tillbaka Lill medelmåttan.
Nämnda förhållande med kolpriserne gäller egentligen nordöstra delen af Länet och den trakt, der Sala Silfververk är beläget, och hvarest kolproduktionen är en hufvudsaklig binäring för den sjelfägande Allmogen.
Härads-allmänningarne i Länet äro till antalet 10.
Deras sammanräknade areal uppgår tili omkring 25,000 tunnland.
Under sistlidne vinter utlemnades derifrån, efter ut kröning, diverse skogseffekter lill ett belopp af 123,650 kubikfot eller 1,236 ' famnar.
En af Jägmästaien Tottie upprättad Lraklhuggnings-indeluing å en ibland dessa Allmänningar, nemligen Siende Härads-allmänning, blef år 1843 af Kammar-Kollegium pröfvad och fastställd.
Den är grundad på en 100 år ig omloppstid och ett årligt afverkningsbelopp af omkring 3000 kubikfot.
På 2:ne andra Härads-allmänningar, benämnda Lisjö och Bergs Allmänningar, äro trakthuggningsplaner redan före nu ifrågavarande qvinqvennium upprättade.
Förberedande åtgärder till skcgs-regleringar å de öfrige Allmänningame äro äfven vidtagne, i följd af de ransakningar, som jag näsllidne år förrättade å alla Härads-allmänningarne i Länet.
Vid större skogsegendomar, bruk och bergverk är förvaltningen af skogen för det mesta öfverlåten åt en eller flere skogvaktare med otillräckligkunskap i skogshushållning.
Undantag härifrån äro Ferna och Karmansbo bruksegendomar, der i sednare åren, genom Tyska skogshushållare, en ändamålsenlig skogsförvaltning blifvit införd, som lemnat goda resnltater.
Ägaren af Ferna, Grefve C. J. von Hermansson, fästade under sina resor i Tyskland uppmärksamheten vid den väsendtliga skillnaden emellan skogarnes behandling der och i Sverige, och stadgades i sin öfvertygelse om felaktigheten i den vanliga Svenska skogsskötseln ännu mera genom den af Jernkontoret lill Sverige inkallade Forslern, Assessor Obbarius, under det Assessorn på en i grannskapet af Ferna belägen, derunder lydande, mindre 13 egendom lemnades bostad och fält för sin verksamhet.
I följd häraf inkallade Grefve v. Hermansson för tre år sedan för egen räkning ifrån Tyskland en Skogsförvaltare, åt hvilken vården af Ferna och derunder lydande egendomars skogar öfver lemnades, i ändamål alt en förbättrad skogshushållning måtte vinnas.
Efter denna Tyska Skogsförvaltares plan kunde slraxt en högre afveikning å skogen äga rum och skogen ändock vinna tillväxt, i stället att den förut, åtminstone på vissa delar af området, förminskats.
För denna plans införande mötte dock flere svårigheter, såsom obenägenheten hos de gamla skogvaklarne och hos arbetsklassen i allmänhet: olägenheten deraf, alt det förra antalet af kolbottnar var alltför ringa, så att dels en mängd nyra måste anläggas, dels flere kolningar under året ske på samma bolten: skogens ojemnhet i allmänhet, som inskränkte arbetsutrymmet lill sådana trakter, hvilka mest lidit af vanvård.
Under fortsatt arbete och bemödande alt öfvervinna dessa sv-årigheler, som småningom af sig sjelfva bortfallit, har afverkningen å sjelfva skogsarealen, utgörande 47,1265 tunnland, kunnat höjas till 22,845 tolflunne-stigar kol, 5,060 st. säg- och byggnadstimmer och 1,600 famnar ved, hvardera om 108 kubikfot; hvartill kommer underhafvandes behof af bränsle, som tages ur deras skogsslogar. liela denna årliga afkomst af Ferna-skogarne emolsvarar 24,886 stigar kol, eller 61 tunna kol på hvart tunnland skogsmark, hvarigenom dock skogen i kubikmassa efter hand skall enligt planen okas, dä deremot densamma, efter hvad erfarenheten gifvit vid handen, genom förra behandlingen minskades, ehuru afverkningen då skedde till endast 4 tunnor kol per tunnland om året.
Hnfvudsaken i den nyare melhoden vid Ferna synes vara den införda hjelp gall ringen och den omständigheten att skogs-arealen vunnit en icke obetydlig tillväxt, derigenom, alt mossarne, sorn till stor del äro beväxta med småskog, nu ingå i afbrukningsplanen, och skötas så, att de, efter denna småskogs afhuggande och användande, å nyo kunna producera sådan skog, sorn jordmånen förmår.
Att omsorgen om skogarna under det sista qvinqvennium tilltagit, bevisas dessutom af följande exempel.
Å Kusta egendom, tillhörig Löjtnanten C. von Post, blef sistlidet år 1843 af Jägmästaren Tottie införd en reglerad skogshushållning, stä11<I på en 90:årig omloppstid och fördelad i nio perioder.
Det årliga afverkningsbeloppet å denna skog, om 404 1 Tunnlands vidd, är i planen beräknad till 12,500 kubikfot eller 125 famnar samt dessutom genom bjelpgallring omkring 75 famnar, eller tillsammans 200 famnar.
14 Brukspatronen G. C. Timm på Engelsberg har gjort försök med 4 liggmilor af lill Bruket framförd torr ved.
Denna kolning, som skett med omsorg, har gifvit det förmånliga resultat, alt af hvarje kubik farmi ved erhållits 30 tunnor goda kol, då deremot vid landlböndernas vanliga kolni ngssätt hvarje kubikfamn ved lemna t endast 22 tunnor kol; hvilket visar huru nyttigt det är, att kunniga och driftiga arbetare vid kolning begagnas.
Bruksägaren, Major-Mekanicus Paul Tottie på Gäsjö låter vid sin egendom förrätta kolnings-arbetet på det sätt, att den gröfre skogen utblädes och fälles till torkning ett år före upphuggningen och inåkningen till milor, hvilket mycket underlättar både dagsverkarnes och dragarnes arbete.
Genom en daglig tillsyn vid milornas anländande och under kolnineens fortgång har han vunnit en både större kolafkaslning och, hvad sorn är ännu vigligare, synnerligen goda och hårda kol.
Vid skogshushållningen på denna egendom iakttages äfven, att, efter föregången noga utsyning, landlbönderne få fälla och bränna ett eller högst två fall hvardera årligen, hvarefter, och sedan skogen blifvit afförd samt qvistar och ris uppbrände, råg utsås och nedgryfsas jemte isådt skogsfred af den frodigaste, på milfallet vuxna lall- och granskogen.
Ett sådant fall hålles derefter inslängdt under fyra års lid, lill dess skogsplanlorna uppnått 3 å 5 tums längd, hvarefter fallet åter utlägges lill utmarken, och oaktadt en mängd plantor derefter i början af kreaturen nedtrampas, blifver deraf dock ett tillräckligt antal öfrigt för en ganska frodig ungskog.
Köpings stad donerade skog har äfven under detta qvinqvennium blifvit indelad till trakthuggning, på sätt här nedan i 5 §. vidare omförmäles.
Vid Westsura egendom i Sura Socken är, på Jernkontorets bekostnad, inrältadt ett Skogsinstitut, som nu förestås af Forst-Direktorn, Assessor Obbarius.
Förhållandet med byggnadssättet i Länet har icke under detta qvinqvennium undergåll någon anmärkningsvärd förändring.
Äfven methoderna för stängsels anbringande fortfara att vara desamma, med få undanlag af nyare rön och försök, ibland hvilka torde böra 15 nämnas, att en del inägor vid
Ferna blifvit omgifua af en graf med deröfver lagdt enkelt gallerverk af en tvärstock och tre slänger eller längden.
Denna hägnad a(håIler boskap och hästar, sorn icke fått alltför inrotad vana alt hoppa.
Jernmalmsbrytningen har uppgått till följande belopp: för år 1839 128,005 Skpd Tackjernsvigt.
„ „ 1840 141,409 Dito dito.
„ „ 1841 143,287 Dito dito. „ „ 1842 131,426
Dito dito. „ „ 1843 131,218 Dito dito.
Tackjernsblåsningen upplyses af följande tabell:
B B Blåsnings- tid.
> O O n tillverkning. 03 "TJ Tionde Tackjern. “'
O. 03 crq
SJo 3 crq dygn. tim. sm.
L%. %. << crq 3 sm. m. s. År 1839 .... 21 15| 1,739 9 31,535 10 45 1,101 11 — 1840 .... 21 13 1,813 ll 32,129 9 13 39 1,158 l6 5 1841 .... 21 19 1,965 3 35,164 — — 57 1,232 a5 i3 99 1842 .... 21 12 1,788 8 33,218 — — 96 1,098 I 0 6 99 1843 .... 21 18 2,039 — 39,101 — 7 208 1,202 2 . .?
I medeltal har således den årliga Tackjerns-lillverkningen uppgått till 34,229 Skepp. 10 Lisp. 2 Skålp. Tionde-tackjernspriserna hafva varit: för år 1839 7 R:dr 36 sk.
Banko. „ „ 1840 . . . .... 7 >, 36 „ 99 „ „ 1841 . . . ....
7 » 40 „ 99 „ „ 1842 . . . » 36 „ 99 „ „ 1843 . . . „ 16 „ 16 Tackjerns-gjutgods liar vid Mastignarne tillverkals år 1839 . . 223 Skpd. 11 Lpd.
„ 184-0 507 „ 17 „ 10 Sklpd. ,,1841 896 „ 18 „ 3 „ „ 1842 1,227 „ • „ 1843 107 „ — „ — „ Stång- oell
Ämnesjernssmidet har uIgjort:
Privilegierad t smide, inberäkad Uppgifven Hammarskatt.
Hammarskatt. tillverkning. i ... .Siffi. 7.ffi. ffi.
SI ffi /.ffi. ffi. sm /ffi ffi.
År 1839 133 63,378 9 66,730 15 — 606 — I 0 „ 1840 133 64,357 .8 2 64 142 18 5 724 1 ö CO TH 133 64,500 .8 2 64,516 1 o — 741 I 2 — „ 1842 133 64,987 4 4 64,083 18 8 620 2 4 „ 1843 ...... 128 63,211 15 4 59,313 6 18 609 I 2 4 Hammarskatlspi iset har varit:
För Stång- jernsverken.
För Ämnes- jernsverken.
För Bergs- manshamrarne.
R: lr sk. r:<t.
R:dr sk rist.
R:dr sk. r:s!
År 1839 17 1 ^ 1 « 17 I 2 — 16 24 ry 1840 16 I 2 16 1 2 — 15 I 2 — - y> 1841 10 l 2 — 16 I 2 - 15 I 2 — yy 1842 ' . . . . 16 16 -— 16 15 — yy 1843 14 — — 14 - — 13 — — Jern - 17 Jernmanufakturtillverkningen har utgjort
År 1839 4,660 Skpd. 13 Lpd. „ 1840 5,140 „ 7 „ 1841 6,401 „ 8 „ 1842 ......
. 5,437 „ 8 „ 1843 3,394 „ 18 99 99 99 99 9 Skålp. 14 14 14 121 Koppar’-, Messings- och Blyertztillverkningen har uppgått till:
Messing. BJyertz.
Si®.
L®. ®. Si®. z®. ®. Si®. i®. ®. Si®. z®. ®. 475 6 4 15 16 17 i 339 9 2 116 18 — 484 — 12 16 2 i31| 366 12 9 191 K 13 2 410 11 7 13 i3 •4 a 427 I I 2 520 i3 365 18 6 12 3 CO $ 430 i5 IO 365 11 13 295 10 — 9 ll — 440 *9 7 344 12 9 År 1839 „ 1840 „ 1841 „ 1842 „ 1843 Tillverkningen vid Sala Silfververk af Silfver, Bly och Silfverglitt har utgjort:
Silfver, bergfint.
Afgifterna till Kro- nan i Tionde, Myn- tarelön och Slag- skatt.
Lod. mark. lod.
A®. ®. Centner.
År 1839 . . 3,488 4 258 1:5 4 61,20 9,999 2 6 1840 . . • • • 3,677 i5 262 6 3 144,85 10,515 11 11 » 1841 . . 3,473 4 291 9 i 156,o5 9,952 >7 4 j» 1842 . . • • # 3,717 2 275 9 — 140,75 10,649 26 >5 >» 1843 . . 3,567 7 281 i5 —- 161,o5 10,224 3o 7 Femurs-Ueräl telse för Westmanlands Län. 18 De vid Grufvorne, Bergverken och Bruken arbetande personers antal kan icke helier na närmare bestämmas, än vid min sist afgifna Femårsberättelse; men detta antal har icke undergått någon märklig förändring.
Vid denna artikel om Bruksnäringen är slutligen att märka: att sedan Svenska jernet nu mera betydligen fallit i pris, i följd af konkurrens med Engelskt och Amerikanskt jern, numera icke ligger så mycken vigt på jerntillverkningens qvantitet, som på dess qvalitet och tillverkningsmethoderna eller producenternas sorgfällighet vid tillverkningen.
Tegelbruk äro anlagda på flera ställen i Länet.
Deras antal är uppgifvet till 22. 2:o.
Ibland dessa inrättningar förtjena följande här att nämnas: en Tobaks- och snusfabrik i Westerås med 12 arbetare och 8,074 R:drs tillverkningsvärde; 2:ne Garfverier pä Engelskt sätt i Arboga, med 10 arbetare och 15,813 R:dr 16 sk. tillverkningsvärde; 1 dylikt i Westerås med 5 arbetare och 3,850 R:drs tillverkningsvärde; 1 Hagelfabrik i Sala med 1 arbetare och 9,500 R:drs tillverkningsvärde; 1 Klädesfabrik i Sala med 3 arbetare och 650 R:drs tillverkningsvärde; 17 Färgeriet' i Städerna med tillsammans 31 arbetare och 8,427 R:dr 32 sk. tillverkningsvärde.
De öfriga Fabriks- och Manufaktur-inrättningarna äro små och obetydliga. 3:o. En Reparationsdocka eller ett Varf vid Hjelmare kanal, särdeles väl anlagdt, samt Jagtbjggerivarfven i Länets tre sjöstäder.