Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
»Med afseende å nödvändigheten deraf, att handtverks-lärling under lärotiden inhemtade grundliga insigter och uppnådde nöjaktig arbetsfärdighet i det yrke, i hvilket han ernade söka sin bergning, samt till förekommande af nu ieke ovanliga missbruk med utfärdande af sådana betyg, på grund hvaraf lärling, enligt nu gällande stadgande, är berättigad till erhållande af gesällbref, har motionären yrkat, att lärling, innan han finge antagas till gesäll, skulle, utom andra bestämda prestanda, jemväl, så vidt fråga vore om något af de i 3 § litt. b. uppräknade yrken, inför handtverks-föreningca med något af honom sjelf förfärdigadt arbete styrka, det han i yrket egde nöjaktig färdighet och kunskap; i sammanhang hvarmed motionären framställt, att den sockennämnd å landet medgifna rättighet att antaga gesäller må varda upphäfd, enär denna nämnd icke egde den sakkännedom, som erfordrades, för att kunna rätt bedöma, om en lärling Yore så skicklig, att han kunde till gesäll antagas. Ilär - AUtn. Betr.- oth Eko».- (ktehetlsts Betänkande, N:o 128.
23 förutan och epär den för gesäll-bref bestämda till handtverks-föreningens kass* ingående lösen af 1 r:dr vore alldeles för låg, med hänseende till föreningen* besvär och de från kassan i och för -gesäll-antagningen utgående kostnader, har motionären föreslagit, att sagde lösen måtte varda förhöjd till 1 r:dr 16 sk. 33 § skulle, på grund häraf, erhålla följande förändrade lydelse: v
När lärotiden dir ute och lärling vunnit nöjaktig färdighet och kunvskap i något handtverk eller annan handtering, samt derom företer betyg •saf' sakkunnig och trovärdig person och, derest fråga är om något af ds i »§ 5 lill. b. uppräknade handtverk, inför handtverks-föreningen visar prof *på sådan kunskap och färdighet, vare lärling, såvida något icke är emit »bans frejd att anmärka och hail ordentligen begått H. II.
Nattvard samt »fylil 18 år, eller föreningen i afseende å åldern finna någon eftergift kun»ria ega rum, berättigad alt af vederbörande fabriks- elier handtverks-för»erling undfå gesäll-bref emot lösen af 1 r:dr 16 sk, I fabriks-förenings »slätta, om sådan ej finnes alt tillgå, eger magistraten gesäll-bref utfärda, »flå lärling till gesäll antages, anses lärlings-aftalet hafva förfallit.»
Då författningen i denna § föreskrifver, att lärling, för att kunna till gesäll antagas, mäste förete betyg af sakkunnig och trovärdig person, att han i yrket vunnit nöjaktig färdighet och kunskap, anser Utskottet dermed vara stadgadt hvad i förevarande fall är erforderligt; hvarjemte och då handtverksvei-kstäder jemväl författnings-enligt få å landet finnas, Utskottet icke finner skäl till ändring uti den vederbörande sockne-nämnd medgifna rättighet att gesäll-bref utfärda, helst i annat fall flere svårigheter skulle uppstå för den, sorn & landet inlärt ett yrke, att i stad erhålla gesäll-bref; och får Utskottet således afstyrka den i detta fall föreslagna ändring af föreva rande §.
Afgiften för sådant ge-äll-brefs erhållande torde deremot, i enlighet med hvad motionären yrkat, kunna höjas till det föreslagna beloppet, hvilket iete* syner öfverstiga de med gesäll-brefvets Htfärdande förenade kostnader, hvad»» Utskottet föreslår, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att den i förevarande g bestämda lösen för gesäll bref, mitte höjas till 1 ridr 16 sk. S 34.
På grund af de vid 32 § anförda motiver, har motionären föreslagit, att jemväl 34 g måtte förändras till denna lydelse: 24 Allm. Bese.- ock Ekon.-Ulsk-otlets Betänkande, N:o t28.
»Da gesäll skall anställas till arbete hos fabriks- eller handtverks-idka»re. upprättas kontrakt derom för högst tre år. på sätt i § 32 sagdt är; r.men jinnes intet sådant, upphör gesällens anställning efter i -l dagars å »någondera sidan skedd uppsägning; med rättighet till den aflöning, som »i hans yrke vanligen bes tås.-o Alldenstund författningen stadgar att, vid gesälls anställande till arbete hos fabriks- eller handtverks-idkare, kontrakt bör uppgöras, och det icke synes vara lämpligt, att en särskild föreskrift meddelas, som förutsätter, att förenämnde stadgande icke skulle efterlefva*, så finner Utskottet sig böra afstyrka bifall till motionärens i denna del gjorda framställning. §. 35.
Då tjenstehjons-stadgan hittills alltid tillämpats i afseende å antagandet af andra arbetare, än lärlingar och gesäller, så har motionären yrkat, att ordet nTjenslehjons-stadganv måtte i denna § inflyta i stället för »§ 52.»
Som denna § innehåller det stadgande, hvaruti ändring af motionären icke blifvit yrkad, att de deruti omförmälde fabriks- eller handtverks-arbetarne kunna antagas för endast sex månader, men tjenstehjons-stadgan deremot i vissa fall bestämmer tiden för tjenstehjons antagande till minst ett år, samt således genom den föreslagna ändringen stridiga bestämmelser skulle uppkomma, finner Utskottet sig böra vördsatnligen afstyrka sådan förändring. § 36.
Enär vederbörande fabriks- och handtverks-förening vore i tillfälle att bättre än den af vigtigare sysselsättningar träget upptagna polis-myndigheten, vaka deröfver, att idkare fullgöra sina skyldigheter emot de hos dem anställda arbetare; så och med fästadt afseende jemväl å den i 32 och 46 §§ yrkade ändring, har motionären föreslagit, att ordet rP olis-myndighet» måtte utbytas mot orden »vederbörande fabriks- eller handtverks-förening.n Ehuru Utskottet, lik^, med motionären, anser att vederbörande handtverks- och fabriks-förening är i tillfälle att i vissa fall bättre än polis-myndigheten bedöma, huruvida idkare fullgöra sina uti denna § bestämda skyldigheter, har Utskottet likväl funnit betänkligt att tillstyrka upphörande af den tillsyn, som är åt polis-myndigheten uppdragen; men Utskottet tror derjemte, att denna uppsigt lämpligen kan utöfvas af båda dessa myndigheter, hvadan Utskottet hemställer, det Allm.
Besv - och Ekon.- I/skoffets Betänkande, N:o 128. 25 det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att uti 30 § orden: rsamt fabriks- och handtverks-förenings tillsättas näst elter ordet: »Polis-myn dighet. » § 38. / mom.
I följd af de förändringar, som i 32 och 34 §§ blifvit begärda, har motionären hemställt, att orden: -autan sak. eller i annan ordning, än sorn i tjenstehjons-stadgan säges,» mätte utbytas emot ordet #obehörigen.» 5 morn.
Emedan någon tillämpning af det i detta moment stadgade vites-ansvar omöjligen kunde ega rum, derest idkaren. sorn i sitt arbete antagit en ifrån »in förra tjenst olofligen afviken arbetare, icke kunde öfverbevisas, att om det olofliga afvikandet ur tjensten hafva egt kännedom, en bevisning, som i de liesta fall Yore ganska svår, om icke omöjlig, har motionären hemställt, att mom. 3 måtte fä lyda, sorn följer: »Tager någon i sitt arbete den, som icke är försedd med vederbörligt »afskeds-betyg eller trovärdigt bevis, att lian förut varit i saknad afstän »dtg sysselsättning, plikte G r:dr 32 sk., och vare afhandlingen derom »ogild.»
Då genom antagandet af den utaf motionären, rörande 1 mom. af denna g, föreslagna redaktions-förändring, författningens ordalydelse skulle blifva obestämd, samt, beträffande föreslagne förändringen af 3 morn., det, enligt Utskottets tanke, måste tillhöra hvar och en handtverks-idkare att göra sig underrättad om den persons förhållande, hvilken han ämnar i sitt arbete antaga, finner Utskottet någon förändring af författningens nuvarande ordalydelse icke vara erforderlig, hvadan Utskottet afstyrker bifall till hvad motionären rörande denna § föreslagit. § 40.
Då föreskriften om idkares skyldighet att anmäla antagne och afflyttade arbetare syntes icke leda till någon nytta, samt det dessutom vore ganska svårt, att icke säga alldeles omöjligt, att vaka deröfver, att en slik anmälan gjordes, och då det med berörde föreskrift afsedda goda ändamål ändock vun - Bih. till R.
Prat. 1853 $ 1854. 8 Sami. 34 Höft. 4 26 AUm. Ben.- och Ekon.-Utskotleta Belänkande, N:o 128. nes genom en noggrann tillämpning af mom. 2, har motionären hemställt, att mom.
1 måtte upphöra att vara gällande, och mom. 2 erhålla följande deraf påkallade förändrade lydelse: »Fabriks- eller handtverks-arbetaré vare, då han från tjenst varder le»dig, vid 3 r:dr 16 sk. vite, förbunden att, såvida han ej inom fyra dagar »derefter kunnat förskaffa sig arbete, anmäla sådant, tillika med stället, der »han bor, hos stadens polismyndighet.» Alldenstund de uti denna §:s 1 och 2 mom. gifna föreskrifter tydligen afse upprätthållandet af till ömsesidig fördel ländande god ordning, finner XJtckottet sig föranlåtet att äfven i denna del afstyrka bifall till motionen. § 41.
Under åberopande af de i afseende å § 17, mom. 1, anförda motiver, är yrkadt, att orden »bageri, bryggeri eller slagteri» måtte varda utbytta emot orden »f/e till handtverkerierna hörande, v
Med hänseende till Utskottets vid 17 § afgifne yttrande, får Utskottet, i öfverensstämmelse dermed, afstyrka bifall till motionärens vid 41 § gjorda framställning. § 43.
Som de ofta åtérkommande åtalen för obehörig yrkes-utöfning visat, att i denna § upptagne straffbestämmelser icke voro tillfyllestgörande, har mo tionären föreslagit, att förevarande § måtte erhålla följande förändrade lydelse: Mom. 1. »Den, som utan behörig tillåtelse idkar sådant yrke, som i »§§ 3 och 5 sagdt är, bote forsta gången 15 r:dr t O sk. och för hvarje •»gång, han ytterligare dermed beträdet, 20 r:dr.n Mom. 2. »Beträdes någon eljest med oloflig varu-tillverkning eller tff»verträder den honom i behörig ordninng tillerkända rättighet, bote första gån»gen 5 r:dr 16 sk. och för hvarje förnyad öfverträdelse 6 r:dr 52 sk.a Då Utskottet anser de i denna § förekommande straff-bestämmelser, hvilka i vissa fall kunna föranleda svårare påföljd, än enligt motionärens förslag, vara tillfyllestgörande och för ändamålet lämplige, hemställer Utskottet, att motionen i denna del må lemnäs utan afseende. § 44.
Då man icke rimligtvis kunde befara, att fiskaler eller kronobetjenter i allmänhet, såsom varande edsvurne tjenstemän och följaktligen underkastade strängt ansvar och jemväl skiljande ifrån tjensten för fel, som af dem begås-, likväl Allm. Ben.- och Ekon.-Utskottels Betänkande, N:o 128. 27 skola tillåta sig att, emot bättre vetande, anställa orättvisa och obehöriga åtal för öfverträdelser af författningens stadganden; så och på det de icke måtte kunna, såsom hitintills skall inträffat, vägra att beifra så beskaffade öfverträdelser, på den grund att författningen i detta afseende icke innehölle något ovilkorligt åläggande, har motionären yrkat, det 44 § måtte förändras till följande lydelse: »Så väl lands- och stads-fiskaler som kronobetjent i allmänhet, åligga, malt åtala öfverträdelser af denna författnings föreskrifter; dock utan att »husvisitation i slikt ändamål må vara tillåten.
Yarder åtalet ogilladt, ersätta *åklagaren all genom detsamma uppkommen skadan.
Enär åklagare i allmänhet har sig ålagdt, att, derest annorlunda icke finnes stadgadt, beifra alia emot gällande lagar och författningar begångna förbrytelser, såvidt de äro kända eller behörigen anmälas, finner Utskottet någon ytterligare påminnelse om denna åklagares i allmänhet ålagda skyldighet, än hvad författningen redan innehåller, vara öfverflödig, hvadan Utskottet hemställer, det motionärens härom väckta förslag måtte förfalla. § 45.
Enär beslut i fråga om idkande af handtverk eller i afseende å rätt till burskap syntes böra hafva vunnit laga kraft, innan någon verkställighet derå lagligen kynde följa, hvilket också vore icke allenast mera betryggande för den norn beslutet gällde, att icke, såsom händelsen blefve, om ett öfverklagadt höslät ändrades, hafva utan ändamål vidtagit de med yrkets utöfning förenade kostsamma åtgärder, såsom anskaffande af verktyg och lokal, uppköp af materialier och arbetares antagande, utan äfven mera öfverensstämmande med allmänna lagens stadgande i 3 kap. 1 § handels-balken, har motionären föreslagit, att 45 § måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Öfver magistrats beslut i fråga om rättighet att idka fabrik eller handt»verk, äfvensom i afseende å rätt tili burskap, må klagan föras hos Vår Befallningshafvande, öfver hvars beslut i dylika mål den missnöjde eger att un»dcrdåniga besvär hos Oss fullfölja, allt på sätt och i den ordning, som för »besvär i mål rörande städernes ekonomi stadgas.y
Då ett lagstadgande i den syftning, motionären här framställt, lätteligen »kulle kunna, genom hvarjehanda orsaker, föranleda att en burskaps-sökande blefve en längre tid afhållen från utöfvande af det handtverk, hvari mästerskap »ökes, samt. enligt Utskottets öfvertygelse, derigenom vida större olägenhet för burskaps-sökande skulle i allmänhet uppkomma, än om vederbörande embetsrayndighets i en dylik fråga meddelade beslut upphäfves, finner Utskottet sig föranlåtet • afstyrka bifall till motionärens förslag i denna del. 28 Alim. Best.- och Ekon.-ltskottets Betänkande, A: o 128.
å 46.
Till föreko mm ando deraf, att vederbörande domstolars tid icke, ntom i de fall, der sådant vore oundvikligt, måtte upptagas af de merendels obetydliga tvister. som emellan handtverks-idkare och deras arbetare kunde uppkomma, och hvilka, i de flesta fall, borde kunna förlikas, om handtverks-löreningen egde rättighet att dermed sig befatta, har motionären hemställt, det föreningen mätt# tillerkännas en sådan rättighet samt i sådant afseende föreslagit följande förändrade ordalydelse af 40 §: »Frågor angående underlätet iakttagande af de förbindelser, som näringsidkare samt deras gesäller, lärlingar eller andre för rörelsen antagne arbetare »ömsesidigt åligga, böra, om de tvistande tillhöra handtverkerierne, anmä»las, för att, om möjligt, kunna förlikas, hos handtverks-!öreningen; men xderest förlikning icke kan åvägabringas, eller de tvistande tillhöra fabrixkerne, skola så beskaffade frågor, äfvensom åtal för de i denna författning »med särskildt ansvar belagde förseelser, i första rummet upptagas, då de uppkomma i stad, af magistraten derstädes, och å landet af Vår Befallningshafvande i länet, eller, om målet är af tvistig beskaffenhet, af vederbörande un»der-rätt; och skall det ankomma på dessa embets-myndigheters pröfning, huruvida, då sådant af någon yrkas och omständigheterna dertill föranleda, in»gånget aftal emellan idkare och arbetare må, innan den bestämda läro- eller »arbets-tiden tilländagått, upphöra att vara gällande.
Ar fråga eljest om förbrytelse, sorn enligt ullmän lag skall bestraff as, tillkommer det domstol alt r.målel upptaga och pröfva.» »I städer, der poliskammare äro inrättade, komma des^a fortfarande att »handlägga de frågor af förenämnda slag, som dem efter gällande reglementen »eller särskilde föreskrifter nu tillhöra.» »Emot magistrats, poliskammares eller Vår Befallnings!)afvandes beslut »i omförmälde mål må talan fullföljas i den ordning, som för sådan fullföljd »särskildt är stadgad.» Hvad motionären sålunda föreslagit, anser Utskottet så mycket hellre böra bifalla-', som icke allenast embets-myndigheterne och domstolarne derigenom befrias från afgörande af sädane emellan handtverks-idkare och deras arbetare uppkomna tvister, hvilka äro af beskaffenhet, att desamma både böra och kunna förlikningsvis biläggas, utan äfven handtverks-idkarne sjelfva och deras arbetare, derigenom att deras åtgärder komma att underställas egna yrkesbröders granskning, måste känna sig desto mer uppfordrade att ömsesidigt iakttaga ingångna förbindelser.
Utskottet får således vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet Anhålla, det 10 § må erhålla följande förändrade lydelse:
Best- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 128. 29 »Frågor, angående underlätet iakttagande af de förbindelser. som Hilrings—idkare samt deras gesäller, lärlingar eller andre för rörelsen antagne arbetare enligt kontrakt eller denna författning ömsesidigt åligga, böra, om de tvistande tillhöra handtverkerierne, anmälas, för alt, om möjligt, kunna förlikas, hos handlverks-foreningen; men, derest förlikning icke kan åvägabringas, eller de tvistande tillhöra fabrikerne, skola så beskaffade frågor äfvensom åtal för de i denna författning med särskildt ansvar belagde förseelser i första rummet upptagas, då de uppkomma i stad, af magistraten derstädes, och å landet af Vår Befallnings» • hafvande i länet, eller, om målet är af tvistig beskaffenhet, at vederbörande under-rätt; och skall det ankomma på des-' sa embets-myndigheters pröfning, huruvida, då sådant af någon yrkas och omständigheterna dertill föranleda, ingånget aftal emellan idkare och arbetare må, innan den bestämda läro- eller arbets-tklen tilländagått, upphöra att vara gällande.
Lag samma vare ock, då fråga är om öfverträdelse eller underlåtenhet af hvad i 28, 38 eller 40 §,§ finnes stadgadt.
År fråga eljest om förbrytelse, sorn enligt allmän lag skall bestraffas eller angår den öfverträdelse af sådan beskaffenhet, som i 43 § 2 mom. omförmäles, tillkommer det domstol att målet upptaga och pröfva.
I städer, der poliskammare äro inrättade, komma dessa fortfarande att handlägga de frågor af förenämnde slag, som dem efter gällande reglementen eller särskilda föreskrifter nu tillhöra.
Emot magistrats, poliskammares eller Vår Befallningshafvandes beslut i omförmälda mål må talan fullföljas i den ordning, som för sådan fullföljd särskildt är stadgadt.» § 48. 4 mom.
1 följd af förut yrkade förändringar, har motionären föreslagit, att detta moment måtte blifva så lydande: 1 Mom.
*Af de efter denna författning utgående vitén och böter, till»iäller ena hälften åklagaren eller målseganden.
Den andra hälften skall, då »ansvaret ndöiiits i följd af åtal med afseende å utöfning af handtverk i stad, »tillfalla dervarande handtverks-förenings kassa, och, då det sker i och för id - 3(1 Allm. Bern.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o t28. »kande af annan handtering i stad. fabriks-föreningens kassa, om sådan fö renning der finnes, men eljest, äfvensom då ansvaret ådömts med afseende å »närings-idkande å landet, de fattige;» — hvarjemte rörande 2 mom. motionären hemställt, att handtverks-föreningen måtte befrias fran lösen och stamphult papper i rättegångar, deri föreningen komme att föra talan eller anbefalkU utlåtande meddela.
Då Utskottet uti dess vid 17 § afgifne yttrande ansett orden: »bageri-, bryggeri- eller slagteri-hand tering» böra i författningen bibehållas, följer deraf, att
Utskottet afstyrker bifall till motionärens förslag, att nämnde ord mStte jemväl ur denna §:s 1 mom. utgå.
Vidkommande åter, yrkandet om handtverks-föreningens befrielse från Risen oell stäinpladt papper i rättegångar, deri föreningen förer talan eller anbefalldt utlåtande meddelar, får Utskottet upplysa, att uti frågan om stämpladt papper, hvilken af Bevillnings-Utskottet blifvit behandlad.
Rikets Ständer redan fattat beslut, och rörande lösen kommer Utskottet att, efter sammanträde med Lag-Utskottet, gemensamt med detta, afgifva yttrande.
Beträffande slutligen hr Bomans motion om en allmän revision af Kongl, förordningen angående fabriker och handtverk, torde samma motion, genom hvad •fran blifvit anfördt, jemväl anses besvarad.
AUm.
Boet- otå Ekon.-Utskottet•
Betänkande, Nx 128. 31 Reservationer: af friherre Alströmer, C. J■ 0.: »Emot Utskottets förslag till den för ändring i § 3, inom. b., och dermed sammanhängande stadganden i nu gällande Fabriks- och Handtverks-ordning, att förvärfvande af mästerskap skulle vara ett oeftergiflig! vilkor för utöfvandc af hvarje handtverk, med undantag af byggmästare- och murmästare-yrkena, föranlåtes jag anmäla min reservation.
Vid jemförelse emellan de i nämnde moment, sådant det nu lyder, uppräknade och öfrige handtverk, visar sig tydligen att mästareprof föreskrifvits för sådane, som, med hänsigt till deras allmännare utöfvande, deras mindre hänförlighet till fabrik eller deras egenskap att bearbeta anförtrodda materialier, befunnits till* vidare böra utgöra undantag från den allmänna regeln, att mästare-prof icfce erfordras för rättighet att hålla handverks-verkstad.
Att nu, i enlighet med Utskottets, efter min åsigt, på en föråldrad fördom grundade förslag, göra undantaget till regel och stadga mästare-prof för alla handtverk, synes mig vara: olämpligt i en tid, då man i allmänhet vid handels- och narings-lagstiftning antager såsom grundsats: befordrandet af en friare täflan; ändamål slö st, emedan, så länge mästare äro oförhindrade att begagna hvilka arbets-biträden och hvilka materialier som helst, mästare-profven ingalunda betrygga allmänheten emot underhaltigt handverks-arbete; obehöfligt, enär det icke kan jäfvas, att de handtverk, hvilkas idkare icke äro underkastade mästare-prof, i framåtgående hållit jemna steg med de öfrige; samt obilligt emot gesäilerne, hvilka, i saknad af verkstad och vanligen medellöse, genom mästare-profvet sättas i en alltför beroende ställning till mästarnc.
För öfrigt vittnar förslaget om föga förutseende hos dess upphofsmän, enär det obestämda i begreppet handtverk, otvifvelaktig! skulle, om förslaget vunne framgång, föranleda att de flesta handtverk framdeles komme att hänföras till fabrik.
Utan att vilja förneka den goda afsigten med Utskottets förslag, att i § 46 af ofvanberörde
Nådiga förordning inrymma ett stadgande, enligt hvilket frågor om underlätet iakttagande af de förbindelser, som handtverks-idkare samt deras arbetare ömsesidigt åligga, skulle, innan sådana tvister finge vid domstol anhängiggöras, hos handtverks-förening anmälas, för att om möjligt förlikas, måste jag likväl reservera mig häremot, bland annat, på den grund, att jag anser högst betänkligt att för en särskild samhällsklass inskränka den hvarje annan medborgare tillförsäkrade lörman, att kunna, utan hinder och tidsutdrägt, söka i laga ordning göra sina rättsanspråk gällande.
Dessutom skulle genom 32 Allm. Bete.- och Ekon- Utskottets Betänkande■, y.-o 128. ett så b esk affart t stadgande handtverks-föreningarne tilläggas en vidsträcktare myndighet och betydelse än med dessa lo ren ingars inrättande varit afsedt.
De af Utskottet i öfrigt föreslagna förändringar uti Fabriks- och Ilandtverks-förordningen, hvilka synas vara af mindre betydenhet, har jag icke heller ansett mig böra biträda.»
Häruti instämde hr Törnebladh, C■ 0-, och hr Wahlström. af hr friherre Hierta, Fr.
Ph., mot beslutet i afseende på g 3, mom. b. af hr Flach, J., hvilken, så vidt sjelfva saken angar, instämde i friherre Alströmers reservation mot Utskottets beslut vid 3 §, lik b; samt i allo förenade sig med hr friherren i dess reservation angående 40 §. af hr Munck, Carl Jacob, att han, som icke deltagit i behandlingen af de 3 första ggme af Betänkandet, rörande ändringar i Fabriks- och Ilandtverks ordningen, reserverade sig mot alla vid efterföljande §§ tillstyrkta ändringar. af hr lektor Sondén:
Emot besluten vid 3 och 13 §§; i afseende å hvilken sistnämnde § hr lektorn åberopade sin inom Utskottet yttrade mening, att »vid fängelse ooh arbets-inrättning fabriks- och handtverks-arbeten endast för inrättningens samt Kronans behof må förfärdigas». af hr Lundh: »Emot allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets förevarande betänkande, får jag i följande punkter mig reservera: g 3, sista mom., i fråga om arkitekt eller mekanikus i allmän tjenst, äfvensom för handtverkare vid arméen och flottan, hvilka, enligt ifrågavarande morn., oaktadt de äro i statens tjenst, icke inbegripas i det undantag, sorn i detta mom. är för andra i statens tjenst varande personer stadgadt, att icke få förvärfva rättighet till handtverks utöfvande, utan eger arkitekt eller mekanikus i allmän tjenst, äfvensom handtverkare viri arméen och flottan, lika rätt, som i öfrigt i 1 mom. af 3 § är »hvarje man, som eger Svensk medborgare-rätt» mot vissa vilkor medgifven, »att med gesäll, lärling eller annan arbetare, till salu åstadkomma handtverks-arbeten.»
Då författningens ordalydelse i detta fall är något obestämd, hemställer jag. att till förtydligande deraf må antagas det tillägg i slutet af g, sorn motionären begärt, då momentet skulle komma att erhålla följande förändrade lydelse: »Från rättighet — — — — — arméen oller flottan, hvilka ega att ofvanberörde rättighet, i stadgad ordning förvärfva.» g 10.
Den af motionären föreslagna förändring af denna g. att den, som i annan stad än den, i hvilken han innehar burskap, utöfvar handtverk, skall ställa borgen för den afgift lian, enligt 14 g morn. 2 b. bör till stadens kassa Allm.