Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr Waern. “Jemte det jag instämmer uti Stats-rådet Fålmei reservation emot Ståts-Utskottets behörighet, att utlåta sig i en af annat Utskotts förberedande handläggning beroende fråga, måste jag särskildt reservera mig emot det ovilkorliga samband, Utskottet ansett förefinnas emellan frågan om jernhandteringens beskattning och frågan om hvilka tullsatser äro de lämpligaste för malm och tackjern.
Mig synes, att dessa särskilda frågor, för att blifva ändamålsenligt afgjorda, böra hvar för sig behandlas, och att de skäl, som blifvit anförda för att ställa jornhandteringen i afseende på dess beskattning i likhet med andra fabriksnäringar inom landet, äro tillräckliga för att dertill utverka Rikets Ständers bifall, äfven om åsigterna, om hvilka tullsatser för malm och tackjern äro lämpligast, ej skulle kunna sammanjemkas till det resultat, Utskottet i afseende på dem önskar vinna.
För att ej blifva missförstådd i afseende på syftet af denna reservation, vill jag tillägga att jag icke har något att erinra emot sjelfva den föreslagna tullreduktionen, utan endast anser den böra särskildt för sig behandlas, samt derföre Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. 15 önskar, att Rikets Ständer måtte bifalla Stats-Utskottets förslag till upphörande af all hammarskatt och tackjernstionden utom bergslag med de deraf föranledda skrifVelser till Kongl. Majit, utan att vid besluten härom fästa det af Utskottet föreslagna vilkor/'
Herr A. A. Berger.
\:o 45.
(Litt. C.) Ant. lill Exp. Utsk. den 19 Jan, 1860, kl. 8 o. in.
Utlåtande, i anledning aj väckt motion om mantalspenningar nes bestämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet.
Uti en hos Preste-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion liar Kontrakts-prostcn Tegnér anfört, hurusom vid nästföregående 2:ne riksdagar åtskilliga åtgärder blifvit vidtagna för beredande af lättnad och enkelhet vid mantalslängdernas uppgörande och mantalspenningarnes debitering och uppbörd, hvaribland omförmäles att backstugusittare, deras hustrur och enkor blifvit från denna skatt befriade samt att omförmälde skatt, hvilken förut utgått för personer från och med 17 till och med 63 års ålder, numera, i likhet med personliga skyddsafgiften, icke utginge förrän från fyllda 18 år och upphörde med det 60:de lefnadsåret; och ehuru Stats-verket härpå gjort en förlust i de årliga inkomsterna af omkring 30,000
R:dr, hade ändamålet likväl i väsendtlig mån förfelats derigenom, att mantalspenningarne, hvilka före sista riksdagen på olika orter i riket utgingo med 12, 8, 6 och 4 skillingar banko, eller en jemn qvot af dåvarande myntenheten, icke, på sätt med den personliga skyddsafgiften egde rum, bestämdes efter decimal-systemet, utan underginge allenast en förvandling från ofvannämnda jemna qvoter af den förut antagna myntenheten till i allmänhet ojemna andelar af den nu gällande och bestämdes sålunda till 37, 25, 19 och 12 öre, med hvilka belopp mantalspenningarne enligt nu gällande föreskrifter utgå.
En förändring härutinnan för ernående af ofvan omförmälda ändamål syntes motionären vara af omständigheterna påkallad, äfven med förbiseende deraf, att Stats-verket, hvars ökade behof vore nogsamt kända, derigenom kundo erhålla någon ersättning för 16 Stats-Utskottets Memorial N:o 46. ofvannämnda förlust, utan att tillökningen, sorn ej i något fall linge öfverstiga 3 öre för person, kunde anses tryckande, enär de minst bemedlade samt orkeslösa redan äro från denna afgift befriade; och bar motionären derföre föreslagit att, med iakttagande af livad för olika orter hittills funnes föreskrifvet eller vore öfligt, mantalspenningarne må komma att bestämmas till 40, 25, 20 och 15 öre för person.
Med hänsyn till de af motionären anförda förhållanden, finner Utskottet sig böra föreslå: det Rikets Ständer för sin del mätte besluta att, med bibehållande af hvad för öfrigt i afseende å mantalspenningarnes utgörande är stadgadt, beloppet deraf må, i de fall, der sådant ej redan egt rum, på sätt angående den personliga skyddsafgiften blifvit stadgadt, bringas i jemnare förhållande till det nya för myntberäkningen antagna decimal-systemet, så att personer, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, erlägga mantalspenningar med 37, 10 eller 12 öre, från och med nästa statsreglerings-period må komma att utgöra desamma med 40, 20 eller 15 öre, hvarje klass med det belopp, som år närmast nu gällande; och torde, i händelse af Rikets Ständers bifall till förestående hemställan, beslutet härom böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas.
Stockholm den 19 Januari 1860. 3\:o 4$.
Ank. till Jixp.-Utsk. dea 21 Jan. 186o, kl. 12 midd.
Från Ridderskapet och Adeln har Stats-Utskottet erhållit remiss å Kongl. Maj:ts den 16 nästlidne December till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition, med förslag till ordnande af Biskonanies löneinkomster; men som, efter hvad Utskottet inhemtat, högstberörde nådiga Proposition blifvit af de 3:no öfriga Riks-Stånden remitterad till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, har Utskottet funnit det icke tillkomma sig att med detta ärende taga befattning; hvilket Utskottet, med anledning af Ridderskapet och Adelns remiss, ansett sig böra anmäla.
Stockholm den 16 Januari 1860. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1860. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 47. 1 JW 49.
Alik. till Exp.-Utsk. den 28 Jan. 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Iiiks-statens Första Hufvud-titel. (U. A.) Denna Hufvud-titel, soin innefattar anslagen till Kongl, hof- och slotts-staterna, fastställdes vid sednaste riksdag till en summa af 1,301,400 Ridr R:mt, deraf 1,185,500 R:dr beräknades för den förra och 115,900 R:dr för den sednare af nämnde stater.
Majit vid innevarande riksmöte till Stats-Utskottet a 11 ätna nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, äro i anledning af de förändrade förhållanden, som inom Konungahuset inträdt genom Hans Majit Konung Oscar lis dödliga frånfälle, följande framställningar gjorda i afseende på Första Hufvud-titclns anslag, nemligen: att ät Hennes Majit Enkedrottningen Josephina mätte anslås en hofhällnings-summa af lika belopp, som Hennes Majit Enkedrottningen Desideria uppbär, eller 120,000 R:dr Rimt; — att Hans Majit Konungens broder, Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne, hvilken under sin höge Faders lifstid åtnjutit på Riks-staten endast 10,000 Ridr, måtte, vid numera upphunnen mogen ålder, erhålla ett skäligt hofhällnings-anslag af 50,000 Ridr, eller, i händelse af Hans Kongl. Höghets förmälning, 75,000 Ridr Rimt, sålunda fördelade, att, i mån af de förenade konungarikena Sveriges och Norges olika folkmängd, fern sjuttondedelar skulle belöpa pä sistnämnda rike samt Sveriges bidrag således blifva i jemnt tal 36.000
Ridr eller, utöfver nuvarande anslaget. 26,000 Ridr intill det år, hvarunder den höga förmälningen möjligen komme att ega rum och från hvilket års början detta Sveriges bidrag komme att, med ytterligare 17,000 Ridr, höjas till 53.000 Ridr; — att Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenies handpenningar numera måtte upptagas till 25,000 Ridr, hvaraf pä Sverige belöpande tolf sjuttondedelar. eller i jemnt tal 18,000 Ridr, komme att med 8,000 Ridr öfverskrida Hennes Kongl. Höghets nuvarande anslag af 10,000 Ridr; — att ett särskildt anslag af 6.000 Ridr till utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland stall måtte beviljas; — samt att, utaf de i nu gällande Riks-stat uppförda anslag för Hans Bih. till B.
4 Sami. 1 A/d. 16 Häft. 1 2 Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 41.
Höghet Kronprinsen och Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, tillsammans 177,000 Ridr, hvilka från och med sistlidne Augusti månad äro Stats-vcrket besparade, måtte under innevarande statsreglerings-period få utgå det äskade anslaget till Hennes Majit Enkedrottningen Josephina samt under år 1860 jemväl de begärda, anslags-förhöjningarne för Deras Kongl.
Högheter Prins August och Prinsessan Eugenie, äfvensom det för Hans Kongl.
Höghet Prins Oscars stall ofvanomförmälde utfodrings-anslag.
Förutom högstberörda nådiga Proposition har Ståts-Utskottet genom remisser från Riks-stånden fått emottaga åtskilliga af Ledamöter derstädes^ afgifna yttranden och framställningar, som afse Första Hufvud-titeln, deribland dels från Borgare-ståndet ett anförande af Herr Ridderstad, hvilken ansett någon annan tillökning af denna Hufvud-titels anslag icke böra ega rum, än för att bereda Hennes Majit.
Enkedrottningen Josephina ett Henne och nationen värdigt ekonomiskt oberoende, och dels från Bonde-ståndet en af Riksdags-fullmäktigen C. A. Larsson från Ostergötlands län afgifven motion, hvaruti flere ledamöter af samma Riksstånd instämt, åsyftande nedsättning af de flesta hofstats-anslagen och innehållande, bland annat, det förslag att, då Hans Majit den nuvarande Konungen icke, såsom Konung Oscar I i lifstiden, hade någon större familj att underhålla eller flere barn att uppfostra, anslaget till Hans Majits hofhållning måtte, hufvudsakligen af detta skäl, minskas från nuvarande belopp, 630,000 Ridr, till 500,000 R:dr; hvilket förslag Riksdags-fullmägtigen C. J. Svensén från Kalmar län. uti en särskildt afgifven motion biträdt och förordat.
Efter öfvervägande af hvad sålunda och i öfrigt förekommit, får Stats-Utskottet meddela följande yttranden rörande nedan omförmälda särskilda anslag under denna Hufvud-titel: l:o Hvad först angår anslaget till Hans Maj:t Konungens hofhållning, finner Utskottet den af ofvanbemälde
Riksdags-fullmägtige uppgifna omständighet icke innefatta giltigt skäl att föreslå nedsättning i detta anslag, hvilket ännu utgår med samma belopp, som vid 1823 års riksdag fastställdes.
Utskottet har nemligen trott sig böra antaga, att, vid inträffadt thron-ombyte, hofhållnings-anslaget bestämmes för den tillträdande Konungens regeringstid, och ått Rikets Ständer således härvid afse icke blott den närmaste framtiden, utan äfven att förändrade förhållanden under en längre tidrymd kunna inträffa; och tillstyrker derföre Utskottet, att Hans Majit Konungens hofhållnings-anslag, mätte, på sätt uti den Kongl. Propositionen är föreslaget, bibehållas vid oförändradt belopp, 630,000 Ridr. 2:o I afseende på såväl det till Hennes Majit Enkedrottningen Desideria redan utgående som det af Kongl. Majit nu till lika belopp äskade anslag för Hennes Majit Enkedrottningen Josephina, äro äfvenledes af förutnämnde
Riksdags-fullmägtige betydliga nedsättningar föreslagna. a) Beträffande förstnämnde anslag får Utskottet upplysa, att vid 1818 års riksdag bestämdes för Hennes Majit, i händelse af inträffande enkestånd, en underhållssumma af 60,000 Ridr Banko, hvilken dock af Rikets Ständer vid 1844 års riksmöte höjdes till 80,000
Ridr samma mynt, eller 120,000 Ridr Riksmynt, hvarmed detta anslag sedermera fortfarande utgått; och finner Utskottet, vid sådant förhållande, ej skäl att föreslå någon nedsättning af samma anslag. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 47. 3 b) Kongl.
Maj:ts nådiga framställning om anvisande af enahanda belopp såsom liofhållnings-anslag för Hennes Maj:t Enkedrottningen Josephina, kan Utskottet icke heller hysa någon tvekan, att hos Rikets Ständer förorda, enär Utskottet ej kunnat undgå att, lika som hela nationen, känna och beundra det utmärkta föredöme, Hennes Maj:t, vid fullgörandet af sina dyrbara pligter, framställt icke allenast under fordna lyckligare tider, utan äfven under de hårda pröfningar, hvaraf Hennes Majit, enligt Försynens skickelse, sednast varit hemsökt genom Hennes höga Gemåls långvariga lidanden, och slutligen, till folkets sorg och saknad, inträffade bortgång; — och Utskottet hemställer således, det Rikets Ständer mätte, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit behagat föreslå, medgifva att den underhålls-summa af 60,000 Ridr Banko, som genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 27 Augusti 1823 anvisades för Hennes Majit numera Enkedrottningen Josephina, i händelse hon skulle blifva försatt i enkestånd, må förhöjas till samma belopp som Hennes Majit Enkedrottningen Desideria uppbär, eller 120.000 Ridr Riksmynt; varande derjemte, enligt Rikets Ständers nyss åberopade skrifvelse, Tullgarns kungsgård till enkesäte åt Hennes Majit anvisad. 3:o a) Med afseende å hvad den Kongl, propositionen innehåller, angående behofvet af tillökning uti Hans Kongl. Höghet Hertigens af Dalarne nuvarandeanslag, har Utskottet funnit sig jemväl böra tillstyrka, att det af Svenska Stats-verket äskade belopp af 36,000 Ridr, inberäknadt Hans Kongl. Höghets nuvarande anslag, 10,000 Ridr, måtte af Rikets Ständer beviljas. b) Beträffande åter den i händelse af Hans Kongl. Höghets förmälning begärda tillökning i nämnde anslag, har Utskottet, då det icke är kändt, att den höga förmälningen inom någon kortare tid är att emotse, vid sådant förhållande ansett frågan om berörda anslags-förhöjning för närvarande icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
4:o 1 fråga om anslaget till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenies handpenningar. får Utskottet, enligt Kongl. Majlis derom gjorda framställning, hemställa, att, i stället för nu utgående 10,000 Ridr, må såsom anslag till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie uppföras ett belopp af 18,000 Ridr. 5:o ,Vidare har Kongl. Maj t, i anledning deraf, att Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergötland ej numera, pä sätt tillförene egt rum, får sina hästar utfodrade i det Kongl... hofstallet, behagat föreslå att, till utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland stall, mätte beviljas ett särskildt anslag' af 6,000 Ridr.
Dä emellertid vid sednaste riksmöte ett anslag till ganska betydligt belopp blek enligt hvad Kongl. Majit, i nador äskat, anvisadt för deras Kongl.
Högheter Hertigens och Hertiginnans af Östergötland hofhållning; och dä Utskottet tror sig kunna antaga, att detta anslag af Rikets Ständer beviljades under den förutsättning att Stats-verket ej skulle, åtminstone under den närmaste framtiden, för samma än-*- damål vidare tagas i anspråk, har Utskottet 4 Stats-Vtskottets Utlåtande., N:o 47. ej funnit skäl att å förevarande nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 6:0
Afven i afseende pä denna Hufvud-titels öfriga i den Kongl. Propositionen ej särskildt omförmälda anslag, har Utskottet icke förbisett de uti förutnämnda, inom Bonde-ståndet afgifna, yttranden till Utskottet ställde uppmaningar, att iakttaga ali möjlig sparsamhet med Statens tillgångar; men då en del af dessa yttranden icke innefattar bestämda förslag till de inskränkningar, som åsyftats, samt äfven de motionärer, hvilka påyrkat nedsättning till uppgifvet belopp af ett eller annat bland anslagen till de Kongl.
Slotten m. m. icke på något sätt ådagalagt att de nuvarande beloppen äro större än behofvct fordrar, hvilket ej heller torde med skäl kunna antagas, —• har vid sådant förhållande, Utskottet, som kommer att här nedan afgifva yttrande i anledning af en motion, rörande Svartsjö Kongl, slott, funnit sig böra, med iakttagande af ofvan tillstyrkta förändringar i vissa anslag, upptaga de öfriga till enahanda belopp som vid sistlidne riksdag bestämdes; kommande härigenom, så vidt Utskottets förslag af Rikets Ständer godkännas, Hufvud-titeln att minskas med 23,000 R:dr och i slutsumman utgöra 1,278,400 R:dr, på sätt närlagde tabell närmare visar. 7:o Enär de nya eller tillökade anslag, som för vissa medlemmar af Konungahuset torde af lörut nämnde anledning blifva vid den nya statsregleringens uppgörande af Rikets Ständer anvisade, ej skulle komma att utgå förr än år 1861, eiler först ett och ett halft år efter det ofvanberörde förändring i de höga personernas ställning inträffat, har Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, ansett sig böra hemställa, det Rikets Ständer måtte medgifva, att utaf besparingarne på nuvarande Riks-stat anslagen för Hans Kongl. Höghet Kronprinsen och Hennes Kongl.
Kronprinsessan måtte från och med nästlidne Augusti månad under den återstående tiden af innevarande statsreglerings-period få utgå det föreslagna hofhållnings-anslaget till Hennes Maj:t Enkedrottningen Josephina äfvensom under år 1860 de tilistyrkta anslags-förhöjningarne för Deras Kongl.
Högheter Hertigen af Dalarne och Prinsessan Eugenie. 8:0 Enligt hvad Kongl. Maj:t i nåder meddelat Rikets Ständer, har genom 12 art. i det emellan Deras Majestäter Konungen och Drottningen den 22 April 1850 afslutade äktenskapskontrakt, Hennes Majit
Drottningen, för den händelse att hon i enkestånd inträder, blifvit tillförsäkradt, bland annat, ett slott på landet, att deröfver förfoga, så länge hon i Sverige förblifver, — i anledning hvaraf Kongl.
Majit behagat föreslå, att Ulriksdals slott måtte till enkesäte åt Hennes Majit anvisas; ■— och, ehuru hysande den förhoppning att behofvet af nu ifrågaställda åtgärd skall till en aflägsen framtid fördröjas, får Stats-Utskottet, som icke betviflar Rikets Ständers beredvillighet att gå den af Kongl.
Majit härutinnan uttalade önskan till mötes, tillstyrka, det Rikets Ständer måtte utfästa och förklara, att Hennes Majit Stats-Utskottets Utlåtande N:o 47.
Drottningen, i den sorgliga händelse att
Hon genom Försynens skickelse skulle varda i enkestånd försatt, må såsom enkesäte tillträda och, så länge Hon i Sverige förblifver, med full nyttjande-rätt besitta Ulriksdals slott, ined dertill hörande inventarier, byggnader och egor samt genom Kongl. Brefvet den 26 April 1814 bestämda lägenheter. 9:o Derjemte, dä Kongl. Maj:t för bekostande af dels redan verkställda, dels ännu återstående reparationer och arbeten vid nyssnämnde slott, hvilket efter dess begagnande till invalid-inrättning varit i särdeles förfallet skick, funnit nödigt äska ett särskildt anslag af 25,000 R:dr, får Utskottet, under förutsättning att Ulriksdals slott härigenom varder utan vidare bidrag af statsmedel försatt uti ändamålsenligt skick, hemställa, att det begärda anslaget måtte af Rikets Ständer beviljas. 10:o Slutligen och i anledning af Riksmarskalks-embetets tid efter annan gjorda underdåniga framställningar om behofvet af åskledares anbringande på åtskilliga af de Kongl, slotten, har Kongl.
Majit, som funnit vidtagandet af sådant försigtighetsmått företrädesvis vara angeläget för Stockholms och Drottningholms slott, med afseende på dessa byggnaders synnerliga dyrbarhet, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att anvisa de för detta ändamål enligt upprättade kostnadsförslag erforderliga medel, uppgående i rundt tal till 26,650 R:dr; och får Utskottet, som erhållit del af omförmälde kostnadsförslag oell öfriga härtill hörande handlingar, deraf inhemtas, bland annat, att utgifterna för åskledaren å Stockholms slott beräknats till 15,808 R:dr 75 öre och ä
Drottningholms till 10,820 R:dr 50 öre, samt att, enligt af sakkunnige män afgifvet intyg, det förra slottet, i anseende till dess stora utsträckning, icke är genom den på S:t Nikolai kyrka befintliga ledare i någon mån betryggadt för åskeld, i anledning häraf tillstyrka, att Rikets
Ständer äfven till denna nådiga framställning mätte lemna bifall; varande, på grund af Utskottets hemställan i denna och nästföregående punkt, å närlagde tabell uppfördt ett belopp af tillsammans 51,650
R:dr såsom anslag för en gång till tillfälliga behof under denna Hufvud-titel. ll:o Vid behandlingen af Första Hufvud-titeln har Utskottet vidare förehaft följande tvänne hos Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet väckta motioner: a) af Herr von Francken, G. W., som, under erinran att tomterna inom hufvudstaden för hvarje år stiga i värde och att det således vore angeläget, att ej alltför länge uppskjuta med anskaffandet af plats för ett nytt hofstall, hvarigenom den försköning af iiufvudstaden, som Hans Majit konung Oscar
I åsyftat genom öfverlåtandet till staden af Honom tillhöriga byggnader på Helgeandsholmen, först kunde komma till verkställighet, af sådan anledning hemställt, att ett förslagsanslag ä 100,000
R:dr mätte till inköpande af plats för ett nytt hofstall utaf Rikets Ständer beviljas.
Erkännande såsom önskvärdt, med hänsyn till hufvudstadens försköning, att det väckta förslaget om Helgeandsholmens afrödjande och planering måtte komma 6 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 47. till verkställighet, finner likväl Utskottet, vid det förhållande att en särskild Kommitté blifvit af Kongl. Majit för nämnde ändamål tillsatt, mindre lämpligt att Rikets Ständer skulle till pröfning upptaga samma fråga eller i anledning deraf vidtaga någon åtgärd, förr än nådig framställning i ämnet kan varda af Kongl. Maj:t meddelad; och torde fördenskull frågan om inköpande af tomtplats för nytt hofstall tillsvidare lä förfalla. b) af Riksdags-fullmägtigen Sven Ileurlin från Kronobergs län, hvilken, förmälande sig hafva genom besök på stället tagit kännedom om det skick, hvari Svartsjö Kongl, slott för närvarande befinner sig, framställt detsamma såsom i alla afseenden vanvårdadt och förfallet, så att det numera ej kunde af någon bebos och ej heller utan alltför stora uppoffringar iståndsättas.
Då vid sådant förhållande Staten icke hade någon fördel af detta slott, men obestridligt vore, att ali egendom, som af enskilde besittes med full egande-rätt, förvaltas bättre och till större båtnad äfven för det allmänna, än den som tillhör Staten, har motionären häraf hemtat anledning till det förslag: att Svartsjö slott med hus och jord jemte alla tillhörigheter mätte på offentlig auktion till den mestbjudande försäljas såsom kronoskatte.och att det anslag, som hittills varit å Riks-staten uppfördt för ”Drottningholms och Svartsjö slott”, måtte minskas med så stort belopp, sorn anses hafva varit beraknadt för det sednare.
Utskottet, som från Riks-Stånden erhållit remiss ä flere motioner, åsyftande att ej mindre samtlige kungsgårdar än kronans öfriga jordegendom mätte till enskilde afyttras, kommer följaktligen, vid handläggningen af dessa frågor, att taga i öfvervägande, huruvida en dylik åtgärd äfven med hänsyn till Svartsjö slott och kungsgård kan finnas ändamålsenlig, hvadan Utskottet anser vidare yttrande i afseende på denna del af motionen nu icke erfordras.
I öfrigt och som det är allmänt kändt, att anslaget till Drottningholms och Svartsjö slott icke varit tillräckligt ens för underhållet af Drottningholm, utan betydliga bidrag dertill, blifvit af Hans Majit Konungens egna tillgångar anvisade, har Utskottet, äfven under förutsättning att några utgifter hädanefter icke ifrågakomma för Svartsjö slott, ej kunnat fästa afseende på motionärens önskan om nedsättning i berörde anslag.
Då emellertid genom flere sammanstämmande uppgifter är vitsordadt, att slottsbyggnaden vid Svartsjö, på sätt motionären aufört, sedan läng tid tillbaka befinnes uti ett ganska bristfälligt tillstånd, och föga sannolikt är, att densamma hädanefter kan blifva återställd i ett sådant skick, som motsvarar nutidens anspråk pä ett Kongl, lustslott, samt denna byggnad följaktligen, derest ej särskilda åtgärder vidtagas, kunde komma att, åt sig sjelf öfverlemnad, småningom förfalla till en ruin, hvilket skulle vittna mindre fördelaktigt om det sätt, hvarpå Statens egendom förvaltas, har Utskottet, i anledning af förevarande motion, funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, så vida det icke anses nödigt eller lämpligt, att Svartsjö slott framgent bibehålies.
Majit täcktes efter utredning af förhållandena, meddela Rikets Ständer nådig framställning angående de åtgärder, som för byggnadens borttagande må finnas mest ändamålsenliga.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 41. lies er v ut ion <’»•; mot 3:ilje punkten, moni. a. al Herrar Cedergren, Hierta, Björck, Berg, Berger, Hammar och Wahlström äfvensom Riksdags-fullmägtäge Lars Rasmusson från Göteborgs och Bohus län, G.
Hultsman från Örebro län, Eric Ersson från Gefleborgs län, Per Nilsson från Malmöhus län.
Nils Larsson från Jemtlands län, Jonas Andersson från Östergötlands län samt Carl Gustuf Sköldberg från Örebro län, hvilka yttrat sig för ett anslag af 25,000 R:dr. mot »olje punkten, moni. b. af Herr Friherre Åkerhielm, Herr Fåhreeus, Biskop Annerstedt, samt Prostarne Schram, Wåhlander, Arrhenius, Berlin och Doktor Nordström. mot tide punkten af Herrar Cedergren, Hierta, Björck, Berg, Berger, Hammar och Wahlström; af Riksdags-fullmägtigen Eric Ersson frän^Gefleborgs län, hvilken yrkade, att ifrågavarande anslag utan någon förhöjning måtte fortfarande såsom hitintills utgå med 10,000 R:dr.
Häruti instämde Lars Rasmusson från Göteborgs och Bohus län, G.