Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Då emellertid den nya lärarebefattning, skolan förmedelst denna donation år 1809 erhöll, alltsedan år 1839 varit indragen, kan, enligt Utskottets tanke, Statsverket icke göra anspråk på någon del af donationsmedlen, förr än en ny kollegatjenst vid Söderköpings skola inrättas. c) Enligt 12:te punkten eger skolan i Lidköping en äldre donation, den Liedrotska, om hvilken inga andra upplysningar kunnat erhållas, än att kapitalet uppgår till 500 R:dr R:mt, hvaraf årliga räntan fördelas lika mellan rektor och kollega, utan att verka minskning i nämnde lärares af statsmedel utgående löner; — men då det icke blifvit uppgifvet och än mindre torde kunna styrkas, att något särskildt förbehåll varit vid denna donation fästadt, anser Utskottet berörda räntemedel böra från skolans statsanslag afräknas i mån af nuvarande lärares afgång. .7 \ /Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 73 d).
Af 14:de punkten inliemtas, bland annat, att en af Rådmannen Öman i Örebro (ovisst vid hvilken tid) till Kollegerna derstädes skänkt gård blifvit, emedan de ej kunde underhålla densamma, med vederbörandes bifall å auktion försåld för 166 R:dr 32 sk.
B:ko, samt att räntan å såväl denna summa, som å de af Fru Robsahm donerade kapitalen 5,000 daler (277 R:dr 37 sk. 4 r:st B:ko) och 33 R:dr 16 sk.
B:ko, utgörande, efter 5A procent, 40 R:dr 84 öre, är i nuvarande stat inberäknad i tre lektorslöner med 12 R:dr 70 öre för hvardera, eller tillsammans 38 R:dr 10 öre; och ansåges skilnaden mellan hvad Staten upptager och det verkliga räntebeloppet härröra deraf, att de Robsahmska stipendii-medlcn blifvit för högt beräknade.
— Då emellertid i följd häraf, för närvarande saknas tillförlitlig grund för bestämmandet af statsanslagen till berörda lektorslöner, torde det vara nödigt, att förhållandet med dessa räntemedel närmare undcrsökes. e).
Genom testamente af den 8 December 1762 hade Assessoren J. Westman Jacobsson anslagit räntan af 20,000 daler kopparmynt, att ”utgå till Adjunctus ”Gymnasii i Westerås, såsom en viss och årlig tillökning i den lön, som han ”eljest efter stat åtnjuter”; — varande (enligt 16 punkten) nämnde ränta, som numera utgör 83 R:dr 33 öre årligen, inberäknad i lönen för en af läroverkets Adjunkter.
I betraktande af de anförda ordalagen i berörda testamente, torde någon minskning af läroverkets uti statsmedel utgående adjunktslöner i anledning af denna donation icke böra ega rum; och skulle, enligt Utskottets tanke, donationens ändamål, sedan numera gymnasii-adjunkts-befattningen upphört, närmast vinnas derigenom, att omförmälda räntebelopp tillerkändes den äldste af läroverkets adjunkter såsom tillökning i don enligt stat utgående lönen. f).
Beträffande det bidrag i lönetillgångarne för Fakla elementar-läroverk, som af bergslaget utgår med 80 R:dr årligen, men hvilket bidrag, såsom i 17 punkten närmare förmäles, torde komma att upphöra vid de lärares afgång, åt hvilka detsamma för närvarande är anvisadt — torde endast för framtiden böra iakttagas, att skolans statsanslag bör ökas i den mån indragning af omförmälda särskilda tillgång kail komma att ega rum. g).
Då, enligt Utskottets här ofvan uttalade åsigt, donationer, särskildt gifna såsom hyresbidrag, icke böra inberäknas i de löneförmåner Staten består, torde, i öfverensstämmelse härmed, för Rektor vid läroverket i Sala böra beviljas en tillökning i nuvarande lönebelopp med 30
R:dr, motsvarande de till honom af staden anslagne, men på sätt i 18 punkten förmäles, i rektorslönen för närvarande inberäknade hyresmedel. h).
Sedan Domprosten, Doktor H.
Sjögren, år 1806 donerat dels en summa af 2,000 R:dr Riksgäldssedlar, hvaraf årliga räntan borde såsom löneförbättring tilldelas de fyra
Kol legerne i Wexiö och de t vänne i Jönköping och sålunda fördelas» att hvar och en af de förre erhölle 15 R:dr och hvardera af de sednare 10 Ralf, allt Bauko, samt dels ett belopp af 666
R:dr 32 sk. nämnde mynt till anskaffande af “nya och fria boningsrum för de fyra Kolleger och apologister i Wexiö, genom “uppförande af en öfvervåning på nya skolhuset", — så är för närvarande, enligt 19:de punkten, hela denna donationsfond, som nu utgör ett kapital af 6,000 R:dr Runt, sålunda använd, att den årliga räntan, 342 R:dr, ingår i den ordinarie lönen för en af Adjunkterne i Wexiö.
Då denna disposition af ifrågavarande donationsmedel icke svnes öfverensstämma med do af gifvaren meddelade föreskrifter, enär räntan af deri tredjedel BUi. till R, St.
4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 16 Höft, 10 74 •Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. utaf kapitalet, sorn var afsedd till anskaffande af fri bostad åt lärarne, icke bör uti deras lön in berak tias i annat fall, än om de derjemte åtnjuta boställsrum, torde närmare utredning- i dessa hänseenden vara erforderlig. i) Af 20:de punkten inhemtas, bland annat, att, genom Kongl. Brefvet den 4 September 1811, hela den så kallade Wising sö^fonden, hvars tillgångar ursprungligen bestått af afkastningen utaf omkring fyratio mantal, blifvit, med undantag af tvänne hemman, anslagen att, i förening med Jönköpings skolfond, användas till utvidgande af läroverket i nämnde stad, så att detsamma äfven kunde “tjena “till industriskola, eller att lemna sådane ynglingar undervisning, hvilka ingå uti “handels- eller närings-ståndet“; — men härvid saknas nödiga upplysningar om såväl denna fonds nuvarande tillgångar, som sättet, hvarpå desamma användas, hvilka omständigheter således böra vidare utredas. k) Då, enligt 21 punkten, såsom lönebidrag för en af Adjunkterne vid Malmö läroverk äro i staten upptagne 7 11:dr 50 öre, utgående af Malmö hospitalskassa, men Hospitalsföreståndaren — (på grund af en från Serafimer-Ordens-Gillet till Konungens Befallningshafvande i Malmöhus län under den 15 April 1829 afbiten skrifvelse, hvari utbetalningen af berörda belopp medgifves endast tillsvidare och intill dess lärarnes löner blifvit förbättrade) — vägrat att numera erlägga denna summa; torde det vara nödigt att beloppet, derest ej hospitalskassan kan lagligen förpliktas att detsamma fortfarande utgifva, af Statsverket ersättes.
I) År 1762 hade, enligt hvad 28:de punkten innehåller, Assessoren C.
F. von .Döbeln till läroverket i Warberg skänkt ett kapital af 300 Daler silfvermynt, hvaraf årliga räntan skulle, “efter bästa vett och samvete utdelas till skolans docenter".
Af detta kapital, som nu utgör 75 R:dr Runt, fördelas räntan lika mellan Rektor och förste Kollega.
Till samma läroverk hade äfven Rektor J.
Grimbergs enka, A. G.
Strömner, testamenterat ett belopp af 300
Daler silfvermynt, med föreskrift, att årliga räntan skulle tillfalla skolans Rektor, derest han är af gifvarinnans eller Rektor Grim* bergs slägt, men i annat fall delas lika mellan Rektor och de torftigaste disciplarne.
Donna ränta, som i början utgjorde 18 daler silfvermynt, utgår nu med 3 R:dr 60 öre, hvaraf Rektor erhåller den ena hälften och lärjungarne den andra.
Då häraf icke inhemtas, huruvida emot dessa donationsmedel svarande minskning i lärarnes lön af statsmedel blifvit iakttagen, hvilket emellertid synes böra ega rum, torde närmare utredning härutinnan erfordras. m) Af 28 punkten inhemtas vidare, att en af lärarne vid läroverket i Warberg åtnjutit någon andel i den af Per Leverentson och hans hustru år 1619 stiftade donation å 1,000 “blanka Riksdaler", hvaraf räntan, enligt testators föreskrift, skulle med en tredjedel utgå till medellösa ynglingar i Warbergs skola och med återstoden efter uppgifven fördelning till de fattige i Warbergs stad samt i Walla och Slcbs socknar, äfvensom till sistnämnda sockens kyrka; — och äro af nämnde; donationsmedel för närvarande 22
R:dr 88 öre upptagne bland statens lönetillgångar för läroverket.
Då det sätt, hvarpå dessa medel sålunda användas, tydligen är stridande mot det ändamål, testator afsett och föreskrifvit, torde, i händelse desamma ej framgent blifva för läroverket att påräkna, ersättning med motsvarande belopp böra af Statsverket beredas.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 75 n) Enligt 32 punkten skänktes af J. W. Burman år 1838 till Frösö skola 2,000 11: dr 15: k o, med föreskrift att Rektor, i samråd med inspektor och andra för lärosätet intresserade personer, egde att besluta, om och hvilka behof påkalla att af donationen afhjelpas; varande af gifvaren förslagsvis hemstäldt, att dermed måtte grundläggas en femte klass, så att ynglingar kunde derifrån direkt dimittera® till universitetet.
Denna fond, som den 31 December 1858 utgjorde 4,284 R:dr 25 öre, har icke varit bland statens tillgångar för elementar-läroverken upptagen; — men då det synes skäligen kunna ifrågasättas, om icke numera, sedan Östersunds skola blifvit till högre elementar-läroverk utvidgadt, räntan af berörde fond bör ingå i beräkning vid bestämmandet af skolans stats-anslag, torde upplysning meddelas, huruvida i donationsbrefvet finnes meddelad någon bestämd föreskrift i motsatt syftning, hvarigenom en sådan åtgärd skulle förhindras.
Utskottet, som i öfrigt icke funnit något att erinra i afseende å det sätt, hvarpå ifrågavarande donationer till rikets elementar-läroverk, enligt ofvanberördo uppgifter, för närvarande äro använda, får i anledning häraf hemställa, att Rikets Ständer måtto i underdånighet anhålla, det Kongl. Majk täcktes uti här ofvan omförmälda särskilda frågor låta verkställa den ytterligare utredning af vissa donationers tillkomst och beskaffenhet m. m., som Utskottet funnit vara erforderlig, samt att Kongl. Majk derefter behagade vidtaga do åtgärder, som finnas af omständigheterna påkallade. 59:o.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion har Grefve C. A. Adlersparre erinrat, hurusom, oaktadt undervisningsväsendets orduando utgjorde en af den sista riksdagens vigtigaste, om ock ej mest bemärkta åtgärder, samt Rikets Ständer, jemte anvisande till folkskolorna af halfva den personliga skyddsafgifton, beviljat högst betydliga, på definitiv lönestat uppförda, belopp, för den utvidgning och förbättring af rikets elementar-läroverk, som nu redan kommit till verkställighet, men härvid likväl syntes hafva i viss mån förbisett behofvet af en gemensam ledning och uppsigt öfver hela undervisningsväsendet.
— Efter att hafva närmare utvecklat de skäl, på grund hvaraf motionären ansåge, att Biskoparno ej utan att åsidosätta sina öfriga åligganden kunde fullgöra det uppdrag, de allt hittills innehaft såsom elementar-läroverkens Eforer, har ban vidare anfört, att i detta hänseende erfordrades en särskild tillsyn äfven deröfver, att de föreskrifter, som af Kongl.
Majit gifvas rörande undervisningsväsendet, blofve inom alla de olika stiften på ett likformigt sätt tillämpade.
Denna tillsyn kunde nu icke åligga någon annan än Chefen för Ecklcsiastik-departemcntet.
Men man kunde icke begära, att denne embetsman, som hade att utreda och inför konungen föredraga flera tusen mål årligen, som skulle utarbeta alla från den högsta magten utgående författningar och föreskrifter angående Kyrkan, undervisningen, fattigvården och helsovården, derjemte skulle kunna egna nödig uppmärksamhet åt alla detaljerna inom dea 76 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 123. 011a fjor de cl el en af det område, öfver hvilket den högsta ledningen vore honom anförtrodd.
Departementen egde äfven det förhållande ruin, att hvarje vigtigare administrationsgren stöde under uppsigt af en särskild styrelse eller person, som sorterade under vederbörande Minister. leke ens Landshöfdingarne lydde i alla afseenden omedelbart under Civil-ministern, utan under Kammar-Kollegium; Eandtmätcrict hade sin särskilde General-direktör; Tullväsendet likaså; Telegrafverket och Statistiska Tabcllväsendet hvardera en fristående Chef; och nu sednast hade man äfven, för att gifva kraft och enhet åt åtgärderna för de svenska skogarnes vidmagtliållande och tillvext, tillskapat en särskild General-direktör.
Men den svenska ungdomen finge vexa upp såsom den lokala myndigheten funne för godt, utan att nödig kontroll på dennes förfarande vore möjlig, utan att det fanns någon med tillräcklig myndighet, som hade sig särskildt uppdraget att vaka öfver, huru vederbörande i detta afseende fullgjorde sina pligter.
Nödvändigheten af en sådan tillsyn öfver läroverken, som motionären åsyftat, syntes derföre obestridlig, helst det visat sig, att en dylik tillsyn ingalunda kunde åligga innehafvaren af den vid förra riksdagen inom Ecklesiastik-departementet inrättade ByråChefs-befattning för handläggning af ärenden, rörande allmänna uppfostran och undervisningen; enär den administrativa ledningen af rikets 69 elementar-läroverk med 528 lärare, samt de tusentals folkskolorna gåfvc denna embetsman trägen sysselsättning och icke lemnade någon tid öfrig lör inspektionsresor.
På grund af dessa och öfriga i motionen framställda förhållanden, har Grefve Adlersparre afgifvit följande förslag: att Rikets Ständer måtte å 8:de Hufvudtiteln anvisa en årlig utgiftssumma af 6,000 ll:dr Runt, jemte resekostnads-ersättning, till lön åt en General-inspektör öfver elemcntar-läroverken, hvilken skulle af Kongl. Maj:t i nåder utnämnas, och räknas bland de embetsman, som innehafva förtroendesysslor, samt hvars åliggande skulle blifva: att utöfva noggrann tillsyn öfver undervisningens gång vid rikets elementar-läroverk och pedagogien, vaka öfver upprätthållandet af tukt och god ordning inom desamma, och tillse att rektorer och lärare uppfylla sina åligganden; — att vaka deröfver, att alla från Kongl. Maj:t eller Chefen för Ecklesiastik-departementet utgående föreskrifter, rörande läroverken, rigtigt och likformigt tillämpas; — att under årliga inspektionsresor personligen besöka åtminstone alla högre läroverk och, såvidt sig göra låter, närvara vid den afgångsexamen, som är föreslagen att vid dessa anställas för dimitterande till universitetet ; — att, i händelse oordningar oller förvecklingar af mera betydande art skulle vid något läroveik yppas, personligen på stället undersöka förhållandet, och detsamma lios Ecklesiastik-miuistern anmäla; — att såväl till Kongl. Maj:t på nådig befallning afgifva utlåtande i alla frågor rörande läroverkens organisation och administration i allmänhet, äfvensom angående behofvet af ökade lärarekrafter; som ock hos Kongl.
Majk anmäla och föreslå do åtgärder, hvilka General-inspektören kunde finna nödiga och lämpliga: — samt att vara Ordförande i en lärare-konferens, sorn, i likhet med hvad Skol- k o m mitt é e n föreslagit, borde hvarje år under ferietiden sammanträda i Stockholm, för att till Kongl. Maj:t' afgifva Betänkande och förslag angående nya lärometoders stadgande, pröfning af läroböcker m. m.
Ehuru Stats-Utskottet, lika med motionären, erkänner, att den tillsyn öfver elemcntar-läroverken, som åligger dels Biskoparne i stiften dels Chefen för Ecklesiastik-departementet, icke torde under närvarande förhållanden uppfylla det behof af noggrannare kontroller samt större enhet och samverkan uti Läroverksstyrelsen, hvilket, i anseende till undervisningsväsendets utveckling under de sed - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 77 nare åren, nu mera än förr måste göra sig gällande, liar likväl Utskottet tvekat, att till detta behofs afhjelpande för närvarande tillstyrka någon åtgärd i den syftning Grefve Adlersparres motion innefattar.
Förslaget om en inspektion eiler styrelse öfver läroverken torde nemligen icke böra skiljas från den fråga, som bos Rikets Ständer vid flera föregående tillfällen förevarit angående inrättande af ett centralt förvaltningsverk för samtliga de till Ecklesiastik-departementet hörande ärenden; — i afseende hvarpå Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 3 November 1854 uttalat den åsigt, att ett sådant förvaltningsverk för ecklesiastikärenden vöre af högsta behof påkalladt, ej allenast för vinnande af nödig enhet samt tillsyn och kontroll i denna förvaltningsgren, utan ock för att bereda
Departements-chefen erforderligt biträde vid utredandet af de till hans handläggning hörande ärenden, samt hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att förslag måtte varda uppgjordt till inrättande af ett embetsverk, som kunde handlägga och i andra instansen besluta öfver de till Ecklesiastik-departementet hörande ärenden.
— Utskottet har i öfrigt funnit tvifvelaktigt, huruvida de många och vigtiga göromål, som, enligt Grefve Adlersparres förslag, skulle tillkomma den ifrågastallda General-inspektören öfver elementar-läroverken, kunna på ett fullt tillfredsställande sätt ombesörjas af en person; men äfven om sådant antages vara möjligt, synes det likväl Utskottet, att denna embetsmans åligganden borde vara noggrannt bestämda och förslag till en instruktion i sådant hänseende vara uppgjordt och af Kongl. Majit pröfvadt samt meddeladt Rikets Ständer, innan anslag beviljas för en ny befattning af så omfattande och magtpåliggande beskaffenhet.
— Af dessa skäl finner således Utskottet sig ej kunna till bifall hos Rikets Ständer förorda Grefve Adlersparres motion. 60:o.
Sedan Kongl. Majit låtit, genom den inom
Ecklesiastik-departementet varande afdelning för handläggning af ärenden rörande allmänna uppfostran och undervisningen, upprätta förteckning öfver samtliga lärarne vid rikets elementarläroverk och de dem, enligt fastställda grunder, för instundande statsregleringsperiod tillkommande lönebelopp, har, uti skrifvelse till Stats-Utskottet af den 14 December nästlidna år, chefen för Ecklesiastik-departementet, på Kongl.
Majits nådiga befallning, samma förteckning till Utskottet öfverlemna!, för att tjena till ledning vid bestämmandet af de anslag, som för nämnde tid böra i omförmälda afseende påräknas, hvarvid
Departements-cliefen till iakttagande meddelat, dels att Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 23 Februari 1858, under den 26 sistlidne November förordnat, att ytterligare en lärare, utöfver det i stat bestämda antalet, skall vid Kalmar högre elementarläroverk anställas med samma rättigheter oeh skyldigheter som ordinarie lärare, dels ock att Kongl Majit, med gillande af Rikets Ständers för deras del fattade beslut, funnit godt i nåder förordna att, der prebende-pastorat äro med lärareplatser vid elementar-läroverken förenade, desamma skola, i mån af inträffande ledighet, indragas, undantagande likväl sådana, som åtfölja theologie lektorsbeställningar; till följd hvaraf och efter det vederbörande
Domkapitel blifvit anbefallde att för de läroverk, som ega flera prebende-pastorat, föreslå hvilketdera som, med afseende å belägenhet och öfriga förhållanden, lämpligast må för framtiden med den theologiska lektionen förenas, samt förslag i berörda hänseende inkommit och nådigt beslut derutinnan blifvit fattadt, åtskilliga prebende-pastorat dels redan i sådan egenskap upphört, dels ock komme att, i den mån innekafvarne 78 Stais-Utshottets Utlåtande N:o 123. derifrån afgå, såsom prebenden upphöra; — utgörande den uppskattade afkastningen af ifrågavarande, uti Departements-chefens skrifvelse särskildt för hvarje stitt och läroverk upptagna, prebenden ett sammanlagdt belopp af 13,532 R:dr 67 öre.
Ständer fastställda grunder, af lärarno påräknas för hvart och ett af åren 1861, 1862 och 1863; och uppgå samtliga dessa lönehclopp vid alla rikets elementarläroverk: för år 1861 till 1,103,078 R:dr 72 öre; för år 1862 till 1,127,578 ll:dr 72 öre och för år 1863 till 1,150,828 R:dr 72 öre.
Vid bestämmandet af det belopp, hvartill Riks-statens anslag för elementarläroverken bör vid innevarande riksmöte uppföras, torde först böra tillses, hvad summan af utgifterna för hvart och ett af de år, nästa statsreglerings-period omfattar, antagligen kommer att utgöra.
Do af Departements-chefen uppgifna aflöningsbelopp, som, enligt de vid förra riksdagen fastställda grunder, skola tillkomma lärarno vid clementar-läroverken, utgöra såsom redan är nämndt:
Härtill komma nu dels de uti ofvanberörde uppgift icke inberäknade arfvoden till öfningslärarne vid de lägre skolorna, 19,000 R:dr, och åt Bibliothekarien vid de högre läroverken 2,000 R:dr, tillhopa • 21,000: — dels de nya eller ökade anslag, hvilkas beviljande Utskottet uti föregående punkter af detta Utlåtande tillstyrkt, med ett sammanlagdt belopp årligen af. 67,268: 43, hvarigenom årliga utgifterna skola uppgå till 1,215,430: 48.
De tillgångar
Ater, som för bestridande af dessa utgifter för närvarande förefinnas, äro dels Riks-statens nuvarande anslag 1,038,741: 37, dels ock den årliga ränte-afkastningen af de till elementar-läroverken donerade medel, m. fl. särskilda inkomster, såvidt dessa icke äro gifna såsom tillökning i lärarnes enligt stat fastställda löner; och uppskattades årliga inkomsten af dessa medel vid förra riksdagen till 52,2o8: 63. för år 1861 1,103,078: 72 1,127,578: 72 1,150,828: 72 och uppgå således i medeltal till 1,127,162: 05. 1,091,000:
— Detta belopp bör nu ökas med ofvanberörda af Utskottet tillstyrk ta anslagsförhöjningar då det visar sig att summan . . . . ■ med understiger de för läroverken beräknade utgifter 67,268: 43, 1,158,268: 43, 57,162: 05, 1,215430: 48.
Härvid bör dock iakttagas, att de verkliga utgifterna för nästa statsreglerings-period säkerligen icko komma att uppgå till hela det enligt stat beräknade Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 79 beloppet.
Dä nemligen såsom lön för rektors-befattningarne vid hvart och ett af do högre elementar-läroverkcn är i st.aten upptaget ett belopp af 4,000 R:dr, men en stor del af dessa befattningar torde under nästkommande trenne år, likasom hittills egt rum, blifva tillsatta endast medelst förordnande, blifver härigenom en icke obetydlig besparing att tillgå, enär de i allmänhet yngre lärare, som under tiden bestrida de t. f. aflöning efter den högre lönegrad, som dessa vanligen innehafva; — och dertill kommer dels att någon minskning i utgifterna bör under loppet af 3:ne år alltid uppstå genom inträffande afgång bland de äldre lärarne, hvilka innehafva de högsta lönebeloppen; och dels att de ökade aflönings-anslag-, Utskottet tillstyrkt för nya lärareplatsers inrättande, äfven komma att lemna icke obetydlig besparing, i händelse Rikets Ständer godkänna det af Utskottet föreslagna vilkor, att nya lektorsbefattningar icke må tillsättas under förra hälften af nästa statsreglerings-period.
I betraktande häraf har Utskottet trott det kunna ifrågasättas, huruvida någon tillökning i elementar-läroverkens anslag, utöfver hvad som nu anvisas för nya lärarebefattningar m. m., må vara erforderlig för att lärarne skola komma i åtnjutande af den förhöjda aflöning, som blifvit dem tillerkänd; — och då, enligt hvad Utskottet inhemtat, under innevarande statsreglerings-period uppstå betydliga besparingar å 8:dc Hufvud-titeln, hvilka vid detta års början, enligt approximativ beräkning, utgjorde omkring 143,000 R:dr och deraf största delen uppkommit å anslaget för elementar-läroverken, skulle det, enligt Utskottets tanke, vara lämpligast, att denna del al besparingar finge, i händelse af behof, användas uteslutande för läroverken, i hvilket lall tillgångarne säkerligen skulle motsvara de blilvande utgifterna.
Sådant vore ock desto mera ändamålsenligt, som ifrågavarande anslag, med afseende å de grunder, enligt hvilka utgifterna äro bestämda, synes för framtiden böra blifva reservations-anslag, hvilket Kongl. Maj:t äfven vid" förra riksdagen löreslog, men Rikets Ständer då icke biföllo, af den anledning att utgifterna för denna statsreglerings-period ansågos kunna (såsom det äfven hittills visat sig) bestridas med de af Rikets Ständer anvisade medel, utan att påräkna blifvande besparingar.
— Utskottet får således, på grund af hvad nu blifvit anfördt, tillstyrka, a) att Rikets Ständer, jemte förklarande att elementar läroverkens anslag hädanefter kommer att uppföras såsom reservations-anslag, i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder medgifva och förordna, att de besparingar som vid slutet af innevarande statsreglerings-period å detta anslag förefinnas, må afskiljas från 8:dc Hufvud-titelns allmänna besparingar och vid afslutandet af innevarande års räkenskaper utbalanceras såsom en för elementar-läroverkens behof reserverad behållning till år 1861 och påföljande år.
Under förutsättning att denna hemställan vinner godkännande, anser Utskottet att, utan någon ytterligare förhöjning af elementar-läroverkens anslag, erforderlig tillgång skall förefinnas såväl för de beräknade utgifterna, som för den mindre betydliga tillökning deruti, hvilken torde föranledas deraf, att lärjungeantalets tillvext vid ett eller annat läroverk kan påkalla någon förstärkning i lärarekrafter.