Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom en gifven följd af den utaf bemälde motionär omnämnda och med hvarje år sig ökande särdeles lifliga sjöfarten och rörelsen i Wenersborgs hamn, torde kunna antagas, att staden åtnjuter en deremot svarande jemväl tilltagande inkomst genom de afgifter, som denna, i likhet med andra städer, eger uppbära tor de i dervarande hamnar inlöpande fartyg samt de vid städernas kajer och lastningsbryggor lossade och lastade effekter.
Under sådan förutsättning och dä fråga icke är om understöd af allmänna medel för anläggningen af en ny eller förut saknad hamn vid meranämnde stad, utan endast om beredandet af tillgång för en tillökad kajbyggnad samt för åtskilliga, i afseende på ordnandet och utvidgandet af platsen vid hamnen jemte andra föremål, nödiga arbeten, för hvilkas verkställande statsbidrag synas i allmänhet hvarken behöfva eller böra meddelas; så anser sig äfven nuvarande Stals-Utskott föranlåtet 25:o afstyrka Rikets Ständers bifall till statsbidrags beviljande för fortsättningen af de i Herr Fridstedts motion uppgifna arbeten invid staden Wenersborgs hamn.
Under åberopande af en hos Kongl. Majit, kort före innevarande riksdags början, i underdånighet gjord ansökning om propositions aflåtande (ill Rikets Ständer, angående statsbidrag för hamn-an läggning vid stadan Amul, har Herr J. G. Wennerström, uti derom hos Borgare-ståndet väckt motion, hemställt, att Rikets Ständer för denna hamn-anläggning' mätte anslå ett belopp af 20,000 R:dr Biko, hvilket utgjorde tvåtredjedelar utaf den summa, hvartill anläggnings-kostnaden af Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader beräknats uppgå.
Sluts-Utskottets Utlåtande N;o 158. 35 Enligt hvad Stats-Utskottet af den åberopade underdåniga ansökningen jemte andra handlingar rörande det deruti sökta bidrag utaf allmänna medel inhemtat, hade nämnde stads invånare, i anseende lill det länge insedda behofvet af en hamn, hvarigenom de tili staden ankomna fartyg under lastning eller lossning betryggades lör sjöskador i den mot Wenern öppna Åmåls-viken, galt i författning om uppgörandet af plan och kostnadsförslag till en ändamålsenlig hamn derstädes.
Uti detta, af Chefen i vestra Väg- och Valtenbyggnads-dislriklet under år 1853 upprättade, förslag, upptogs kostnaden för en sådan anläggning till 22,019 R:dr 28 sk
B:ko; men i anseende till den derefter inträffade pris-stegringen å byggnads-malerialier och dagsverken, förmodades ifrågavarande hamnbvggnads-förelag numera icke kunna fullbordas med en mindre kostnad än 40,000
Väg- och Vattenbyggnads-styrelsén, som i sitt före sednaste riksdag algifna generalförslag öfver arbetsförelag, för hvilka bidrag af allmänna medel blifvit förordade, uppfört detta företag, har uti det tdl nuvarande Stats-Utskolt öfverlemnade enahanda förslag ånyo upptagit samma hamnbyggnad och dervid såsom skäl för densammas understödjande med det al Styrelsen, dels såsom anslag och dels såsom lån, föreslagna statsbidraget af 20,000 R:dr B:ko, anfört, att staden Åmål, oaktadt de svårigheter, som i anseende till derstädes saknad hamn vore förenade med sjölarten till denna stad, under sistförlidet år, utom af segelfartyg, besökts utaf 3:ne ångbåtar med reguliera resor.
I anledning af den under sist förfin (na riksdag Rikets Ständer likaledes i motionsväg underställda fråga om stats-anslag till förbättrande af hamnen vid Åmål, yttrade dåvarande Stals-Ulskolt, att som Kongl. Maj:t icke funnit skäl att angående sådant anslag göra någon framställning lill Rikets Ständer och Statens mede! vore tagna i anspråk för vigtigare föremål, ansåg Stats-Utskottet sig forhindradt att då tillstyrka Rikets Ständers bifall till den härom väckta motionen.
Enär enahanda förhållande äfven vid denna riksdag eger rum, finner sig nuvarande Stats-Utskolt alltså föranlåtet 26:o afstyrka det för samma hamnbyggnad ånyo begärda statsbidragets beviljande af Rikets Ständer.
T anseende till det hinder och de kostnader, som en i havmen vid staden Piteå befintlig sandbank förorsakade för sjöfarten derstädes, har Herr L.
P. fVahtin inom Borgare-ståndet väckt motion om beviljandet af statsbidrag, dels såsom anslag och dels såsom lån, för uppmuddringen af denna sandbank, genom hvilken fartygen, oaktadt det tillräckliga djupet innanför densamma, voro hindrade att närma sig lastbryggorna.
Bemälde motionär har visserligen aflemnat ett i början af innevarande år uppgjördt förslag i afseende på kostnaderna för uppmuddring af farleden från Pil-sundet till bryggorna vid Piteå stad, hvilket förslag innefattar 4 särskilta alternativer för utförandet af detta nrbets-företag samt upptager följande kostnads-summor, nemligen: 36 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 158. för sagde företags verkställande genntn farledens uppmuddring från hamnarmarne nedanför Pit-sundet lill Löfholmen R:dr B:ko 49.950: — — ,, „ genom samma farleds uppmudd ring och kanals öppnande från Löfholmen (III Piteå ... ,, 89,900; — — ,, ,, genom farledens uppmuddring till Monk-sundet samt kanals öppnande gerom della sund och vidare uppmuddring till Löfholmen ,, 47,550: — — „ ,, genom segel-ledens uppmuddring och kanalers öppnande genom Mc ..sundet och från Löfholmen till Piteå „ 87,490; men motionären har hvarken föreslagit något visst belopp, hvarmed staten borde bidraga lill della muddringsarbele, eller uppgifvit hvilketdera af de alternativa kostnadsförslagen efter hans åsigt borde tjena till ledning för statsbidragets bestämmande.
Någon upplysning om det sätt hvarpå Piteå stads borgerskap eller dervarande handelsförening, hvilken föranstaltat om uudersökningarne samt koslnadsförslagets upprättande, företrädesvis önskade få ifrågavarande företag utförd!, har Stats-Utskottel ej heller kunnat inhemta af de Utskottet tillställda handlingar.
Lika litel upplysa dessa handlingar- om stadens magistrat och öfriga röstegande invånare haft tillfälle yttra sig i fråga om stadens åtagande al betalningsskyldigheten för hvad soni i egenskap af låneunderstöd kunde för samma företag komma alt af Rikets Ständer beviljas, samt om staden derjemte ville förbinda sig att, emot erhållande af n tiil beloppet bestämd summa, fullborda företaget i öfverensstämmelse med det ena eller andra af de föreslagna alternativerna.
De iliågaställda arbetenas ändamålsenlighet och utföringssätt samt de uppgjorda kostnadsberäkningarne synas ej heller vara granskade och godkända af Väg- och Vatlenbyggnads-styrelsen.
Vid det outredda skick, hvaruti förevarande anslagsfråga sålunda nu befinner sig, får Utskottet hemställa, 27:o att Rikets Ständer icke, på grund af Herr Wåhlins motion, måtte bevilja något statsbidrag för det i samma motion omlörinälda arbetsföretag.
D) Kanal- och Slussverks-anläggningar samt strömrensningen' ock andra v alten-hom m un ika tion er.
Den vid föregående Riksdagar väckta fråga om Stats-bidrag till öppnande af en för djupgående fartyg tjenlig farled genom Stockholms skärgård mellan Bagg ens/järden och Stora Värtan, har, medelst derom af herr A. il/.
Brinck inom Borgare-ståndet ånyo afgifven motion, äfven blifvit underställd Rikets nu församlade Ständers pröfning; hvarvid motionären erinrat, hurusom för sjöfarande från alla söder om Stockholm befintliga hamnar och utrikes orter segelleden, vid Nämndö-fjärden, f mil på denna sidan Dalarön, delade sig sålunda, att en farled, hvilken, oaktadt dess längd af 11^ mil, hittills uteslutande måst af alla större Iartyg begagnas, ginge på yttre sidan Stals-Utskoltels Ullålande N:o 158. 37 om Wermdön och nästan rundt omkring denna ö samt öfver Trälhafvet och vidare genom Kodjupet förbi Waxholm, äfvensom genom Tenö-, Höggarns- och Halfkaks-sunden.
Den andra, endast 5| mil långa, farleden ginge vester om Ingarön och Wermdön öfver Baggensfjärden samt genom sunden vid Bo, Baggens Stäke och Skuru.
Vid begagnandet af denna sednare farled, kunde seglaren gå med samma vind från öppna hafvet genom hela skärgården ända til!
Kungshamn, hvarest, i sigte af hufvudstaden, begge farlederna förenades.
Färden å densamma kunde derföre verkställas under lika många timmar, som dagar fordrades för seglingen å den förra farleden, under hvilken ”mer än kompassens hela cirkel måste beskrifva.?” och der aila vindar samt vissa bland dem mer än en gång behöfde begagnas.
Den andra eller inre farledens djup vore ända till udden af Ilo kyrkogård tillräckligt för 18 fot djupgående fartyg; men \'d sundet derstädes mölle grundt vatten på cn sträcka af 330 fots längd.
Innanför delta g-und egde farleden ”fullt segeldjup” på en längd af 1,500 fot till Knapens hål, hvarest djupet vid vanlig vattenhöjd endast uppginge lill 4| fot, hvilket förhållande derefter fortfor pä den 3,000 fot långa farleden genom hela sundet förbi Baggens Stäke till Lännersta fjärden.
Deremot, vore segelleden genom sistnämnde fjärd och Skuru-sundet til!
Kungshamn vid Wärtan tillräckligt djup för stora fartyg.
Vigien af denna farleds allmännare begagnande hade, enligt hvad motionären vidare anfört, varit alltför länge förbisedd.
Ilos hvarje seglare mäste det väcka förundran och ledsnad samt vid många tillfällen bekymmer, ali då han med fördelaktig vind ankom lill Landsort, Danzigérgalt eller Hufvudskär och på sjökortet fann en rak, 5| mil kortare, farled genom skärgården som med samma vind kunde tillryggalägga.?, han likväl, emedan ofvannämnde sund icke vore uppränsade och segelbara, nödsakades med större och dybarare fartyg samt last göra en lång, besvärlig och farlig omväg, under det att det mindre fartyget med begagnande af den genare vägen, hunne ej allenast framkomma till samma destinationsort utan ock, efter verkställd både lossning samt ny lasts intagning, blifva ånyo segelfärdig! och möjligen redan åter kunnat afsegla.
Denna för närvarande nödvändiga och tidsödande omväg, som likaledes måste tagas vid större lärtygs utgång från hufvudsladen, hade dessutom förhindrat företagandet af många välberäknade sjöresor lil! aflägsnare och under vintermånaderna segelbara farvatten, derifrån fartygen eljest vid påföljande vår sk ille återkommit med nya laddningar.
Olägenheterna af de binder, hvilka genom nu anförda förhållande förorsakades för navigationen till och från Stockholm, vore naturligtvis så mycket större, som några limmars tvungna uppehåll kundé för seglande fartyg medföra en tidsförlust af flera månader, den der drabbade ej blott vederbörande rederier utan äfven lastegare och konsumenter, i afseende på verkställigheten af de upprensningsarbeten, som erfordrades för alt fartyg med 18 fots segeldjup skulle kunna gå den inre vägen eller öfver Baggens fjärden genom de af motionären uppräknade sund, hade, på sätt han för öfrigt upplyst, genom Väg- och Vattenbyggnads-styrelsens försorg, fullständiga mätningar och undersökningar redan år 1847 blifvit verkställda samt både hufvud- och profilritningar uppgjorda.
De för utförandet af detta arbetsföretag erforderliga kostnader beräknades då uppgå lill minst ‘100,000 R:dr B:ko utom det belopp af 25,000 R:dr samma mynt, hvarmed bron öfver Skuru-sundet måste inlösas.
Men i anseende till dagsverksprisernes och maleriaikoslnadernes betydliga stegring sedan sagde år. borde, enligt Byrå-chefens vid bemälde Styrelse, Ofversle-iöjtnanten O. Modig, i Mars månad sistlidet år derom algifna förnyade utlåtande, denna kostnadsberäkning okas med 50 procent; hvadan för ifrågavarande företag, som ansetts böra utföras och fullbordas under loppet af 3 år, uti åberopade utlåtande upptagits ett sammanräknadt koslnadsbelopp af 333,319 R:dr B:ko, deruti inbegripen ofvanberörde inlösningssumma för Skurö bro ; och har motionären derföre föreslagit, att Rikets Stän - 38 Slats-Uts/eottets Utlåtande N:o '158. der tnålle till Kongl.
Maj:ts Nådiga disposition anvisa sistnämnde belopp, på det alt antingen delta arbete måtte genom styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader försorg, varda på statens bekostnad utfördt samt derefter vårdadt och underhållet, eller verkställigheten deraf, om sådant ansåges lämpligare, kunna öfverlemna? åt ett Rolag, som genom ingånget kontrakt åloge sig att, emot erhållandet af samma anslagssumma och utan vidare tillskott, ansvara för arbetets utförande efter vederbörligen uppgjord och af Kongl. Maj:t gillad arbetsplan, äfvensom för segelledens framtida underhållande, dock med rättighet ali, enligt en af Kongl.
Majit fastställd taxa, uppbära lämplig, i förhållande till fartygens storlek och djupgående bestämd, afgift för genomfarten, och med förbindelse alt städse bibehålla vattendjup
;t i farleden vid 18 fot.
Efter inhemtad närmare kännedom om de uti nu förevarande motion anförda förhållanden samt de upplysningar angående samma ämne, som under sednare Riksdagar vid förhandlingarne härom blifvit meddelade, har Utskottet funnit sig böra instämma i den af Rikets sednast församlade Ständers Stats-Utskott, i dess under N:o 301 afgifna Utlåtande, uttalade åsigt, alt. då genom den förordade farledens öppnande lör större, mera djupgående fartyg, sjökommunikationen mellan Stockholm och hela det södra Sverige äfvensom utlandet skulle i betydlig mån underlättas samt vigtiga fördelar för handeln och sjöfarten sålunda beredas, kunde ifrågavarande företag anses vara af det gagn för det allmänna, att detsamma vöre förtjent af understöd från statens sida.
Den af motionären omförmälda, af de sjöfarande allmänt öfverklagade, omväg omkring Wermdön och några derinvid belägna öar, hvilken alla fartyg af den för seglation i Östersjön erforderliga storlek mäste laga, vid genomgåendet af Stockholn s skärgård, under sina fä der till eller från de söder om denna stad belägna orter, samt den derigenom förorsakade tidsförlust jemte andra, särdeles vid vissa årstider, betydliga olägenheter, medföra onekligen i flera hänseenden en menlig inverkan på hufvudstadens sjöfart och handelsrörelse.
Genom beredandet af en kortare och af vindförhållanden mindre beroende samt följaktligen lättare och hastigare lillryggalagd sjöväg mellan meranämnde stad och öppna hafvet, måste naturligtvis stadens sjökommunikation vinna en väsentlig förbättring samt alltså kostnaderna för alla sjöledes mellan hufvudstaden och nämnde orter skeende transporter förm nskas och den för dessa transporter erforderliga tid förkortas.
I samma män som hufvudstadens under sednasle åren betydligt ökade rörelse och sjöfart tilltaga, måste de fördelar, som genom en sådan lämpligare och ändamålsenligare kommunikationsled komma alt beredas, blifva af allt större och allmännare vigt för hela landet.
Dä i sednare tider statsbidrag beviljats till förbättrande af de utanför eller invid många andia städer befintliga segelleder och hamnar, synes enahanda understöd icke böra förvägras för en länge ifrågasatt samt i flera hänseenden önskvärd förbättring af hufvudstadens förnämsta sjökommunikation, helst, utan bidrag från det allmännas sida, verkställigheten af detta kostsamma företag på ett sådant sätt som uppfyller dermed åsyftade ändamål och under sådana vilkor, att icke den framlida trafiken betungas genom alltför känbara afgifter, torde vid nuvarande förhållanden icke kunna med någon säkerhet påräknas.
I anseende till vigten och nyttan af den nu ånyo föreslagna kommunikationsförbätlringen för ej allenast hufvudstaden och dess sjöfart, utan älven för den stora del af riket, hvars produkter afsättas och förnö— denhelsarliklar upphandlas i nämnde stad, skulle Utskottet således, om frågan angående denna kommunikationsförbätlrings åstadkommande endast finge betraktas ur merkantil synpunkt, icke tveka alt tillstyrka Rikets Ständer att, genom anvisandet af dertill erforderligt Statsbidrag, medverka till sagde företags utförande; mea vid behandlingen af förevarande fråga har Utskottet icke kunnat förbise en omständighet, hvarå uppmärksamheten blifvit fästad vid alla föregående tilllällen, då samma fråga varit underställd Sluts-Utskottets Utlåtande N:o 158. 39 Rikets Ständers afgörande.
Öppnandet af ett nytt för större fartyg tillgängligt inlopp till hufvudsladen har nemligen ansetts blifva särdeles äfventyrlig! för hufvudstadens försvar vid fiendtliga anfall, derest icke detta inlopp förläges med ändamålsenlig •befästning.
Huruvida för denna stads betryggande emot dylikt anfall, nya befästningsarbeten måste verkställas i sammanhang med nämnde kommunikationsleds beredande, har dock hvarken i motionen eller i andra Utskottet, rörande ifrågavarande ämne, tillställda handlingar blifvit utredl; och någon tillförlitlig upplysning angående beloppet af de kostnader, som befästandet af det föreslagna inloppet möjligen skulle komma alt medföra för det allmänna, kan lika litet medde.as af nuvarande Stats-Utskott, som sådant kunnat upplysas uti de angående enahanda anslagsfråga vid förflutna riksdagar afgifna utlåtanden.
Derjemte (Öiekötmner äfven en annan omständighet, sorn mäste lagas i betiaktande vid statsbidrags beviljande och anvisande för tillvägabringandel af denna knmmunikations-led, men hvilken likaledes ännu befinner sig i outredt skick.
Så vidt handiingarne utvisa, har den stora och förmögna kommun, sorn i främsta rummet skulle komma alt åtnjuta de fördelar, hvilka genom meranämnde förelags utförande kunna beredas, hittills icke blifvit hörd och derigenom fält tillfälle förklara på hvad sätt och i hvad män den vill åtaga sig att bidraga till delsammas verkställighet; kommande naturligtvis det för detta företag ifrågaställa understöd af allmänna medel alt till både sitt belopp och sin egenskap af lån eller anslag blifva beroende af kommunens förklarande och tillgörande i sagde hänseende.
Utskottet anser sig dessutom böra erinra, hurusom, vid anvisandet af statsbidrag för hamnbyggnader m. fl. företag till förbättrande af vatten-kommunikationerna invid åtskilliga andra släder, i sednare lider såsom allmän grundsats iakttagits, att verkställig heten af de med statsbidrag understödda kommunikations-förbätlringarne bör, emot åtnjutandet af de beviljade statsmedlen, besörjas utaf vederbörande kommuner; och då Utskottet föreställer sig, all Rikets
Ständer ingalunda vilja frånträda denna grundsats vid beviljandet af det ansenliga bidrag af allmänna medel, hvarom nu är fråga, torde Rikets Ständer icke finna skäl antaga någotdera af de utaf motionären alternativt framställda förslag i afseende på utförandet och underhållandet af den förordade kommunikationsleden mellan hufvudsladen och hafvet, antingen på Statens bekostnad och genom dess omedelbara försorg, eller genom ett för sådant ändamål bildadl särskilt bolag.
Vid nu anförda lörhållanden finner sig Stats-Ulskottet för närvarande icke kunna understödja Herr Brincks framställning om en större anslagssummas beviljande och ställande till Kongl. Maj:ls nådiga disposition för öppnandet af oftanämnde kommunikationsled, utan får Utskottet. 28: o. hemställa att denna framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas.
Men med anledning af den härom väckta motion och under åberopande af Utskottets ofvan yttrade åsigler angående ifrågavarande kommunikationsleds vigt och fördelaktighet lör hufvudstadens sjöfart och handelsrörelse, anser sig Utskottet höra 29:o. föreslå, att Rikets Ständer måtte uti derom afgående underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes vid nästa riksdag gifva Rikets Ständer tillkänna, huruvida Kongl. Maj:t anser några 40 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 158. betänkligheter med hänsigt lill hufvudstadens försvar vid inträffande krig förekomma ernol öppnandet af en segelled af minst 18 fots djup under lägsta vattenytan från Baggens (järden, genom sunden vid Bo, Baggens stäke och Skuru, lill saltsjöviken Stora Wärtan, samt derjemte meddela Rikets
Ständer upplysning om kostnaderna för utförandet och underhållandet af de befästningsarbeten, sorn i anledning af det sålunda öppnade nya inloppet till Stockholm komma att erfordras, äfvensom att Kongl.
Majit, sedan nyssnämnde stad fått tillfälle förklara pä hvad sätt och i hvad män staden vore villig bidraga till de kostnader, som ifrågavarande kommunikationsleds beredande och framtida underhållande måste medföra, täcktes underrätta Rikets Ständer om
Stockholms stads i sådant hänseende afgilna förklarande saint örn hela beloppet af de för detta företags fullständiga utförande erforderliga kostnader.
Efter omförmälande af en, lör G å 7 år sedan, af dåvarande Chefen för Sjöförsvars-Dopartementet i underdånighet gjord framställning om viglen af en sådan förbättring af segellederna inom Stockholms Skärgård, att de öppna fartyg och bålar, af hvilka kustfarten besörjdes, icke behöfde gä ut i öppna hafvet, hvarest de ej sällan förolyckades, bar Herr M. L.
Bäckström, uti en hos Borgare-slåndet väckt motion, till stöd för det deruti framställda, här nedan anförda, förslag, åberopat styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, till följd af Kongl, brefvet den ö
Maj 1851, efter föregångna undersökningar och verkställda kostnadsberäkningar, afgifna yttrande, angående af bemäide
Departemenls-chef föreslagna arbeten för afhjelpande af de olägenheter, hvarpå han i berörde utlåtande fästat Kongl. Majits uppmärksamhet.
Uti delta yttrande hade styrelsen, som afstyrkte 2:ne andra ifrågasatta upprensnings- och kanalgräiiiings-arbeten, deremot jemte ett sedermera verksteldt dylikt, jemförelsevis mindre kostsamt, arbete i södra Skärgården, förordat öppnandet af en kanal vid Nenninge Sund äfvensom rensningars verkställande, i Lilla och Stora Bredviks- samt Stång-sunden, hvilket företag, för hvars utförande kostnaden beräknades lill 71,476 R:dr B;ko, borde blifva af mycket gagn för en del af kustfarten, både den direkta lill Norrtelje och den genom Wätö sund tili Wäddö kanal samt vidare.
På grund af det sålunda af vederbörande embetsmyndighet utredda och vitsordade förhållande, och då den anledning
,nemligen bristen på dertill erforderliga medel, till följd hvaraf frågan om upptagandet af nyssnämnde, redan år 1826, pä Kongl. Maj:ts nådiga befallning undersökta segelled, oaktadt de stora fördelar densamma ansetts komma att för kustfarten medföra, hittills blifvit uppskjuten, för närvarande icke skulle förefinnas, har motionären föreslagit, at Rikets Stander måtte bevilja ett statsanslag al 90,000 R:dr B:ko, alt under 3 års tid utgå med en tredjedel årligen, för öppnande af en kanal af omkring 1,800 alnars längd vid Nenninge sund samt för upprensningar i Lilla och Stora Bredviks- äfvensom Stång-sunden, i ändamål att tillvägabringa segelled innanför Rådmansö melian Norrteljeviken och Furusundsfjärden; erinrande motionären, att den af honom föreslagna förhöjning i anslagssumman, utöfver det i kostnadsförslag^ upptagna belopp, vore föranledd af de stegrade priserna å både dagsverken och byggnads-materialier. 1 fråga Stats-Utskotlels Ullålande N:o 158. 41 I fråga om beviljandet af den betydliga anslagssumma, sorn, enligt denna motion, skulle erfordras för det deruti förordade arbelsföretagets utförande på allmän bekostnad, förekomma likväl åtskilliga omständigheter, å hvilka Siats-Utskottet, vid afgifva ridet af sitt yttrande angående samma motion, 'anser sig böra lästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
Ehuru Kongl. .Majit, på sätt motionären upplyst, redan "för längre tid tillbaka låtit anställa undersökningar angående öppnandet af ofvannämnda Segelled1, och kostnads-försiag i sådant afseende blifvit* upprättad! samt detta företag erhållit Väg- och Vattenbyggnads styrelsens förord, har Kongl.
Majit likväl hvarken vid innevarande eller föregående Riksdagar funnit skäl att af Rikets Ständer, äska de för sagde förelags verkställande erforderliga medel.
Ifrågavarande arbetsföretag finnes ej heller upp lord i, i bemälde styrelses, före denna Riksdag, a fgifna general-förslag öfver sådana arbeten, som med statsbidrag borde understödjas.
Den föreslagna nya segelleden lärer endast vara alsedd att begagnas för den med mindre fartyg och båtar bedrifna kustfarten, hvarföre densamma måhända icke skulle komma att medföra något egentligt gagn lör de fartyg af jemförelsevis större dimensioner, sorn till sjöfarten på Östersjön och Bottniska Viken allmännast användas.
Vid betraktande af dessa förhållanden och enär all uppgift saknas om och i hvilken mån invänarne i deri ort, der den af motionären förordade nya kommunikalions-leden skulle till vägabringas, äro villige att bidraga till densammas åstadkommande samt åtaga sig ansvarigheten för dess framtida underhållande, finner Utskottet sig för närvarande föranlåtet hemställa, 30:0 att Herr Bäckströms motion angående stats-anslag för beredandet af en inre segelled mellan Furusunds-fjärden och Norrtelje-viken icke må af Rikets Ständer bifallas.