Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande af dessa anmärkningar har Utskottet ansett sig böra förblifva vid dess förut yttrade tanka, alt, i fråga om Gästgifveri-skjuts-väsendets förbättring, uppmärksamheten främst borde fästas på hållskjutsen, såsom den i hvarje hänseende skadligaste, och fortfar derföre i det tillstyrkande, att hållskjutsen bör upphora på alla de Stationer, der densamma, efter skedd undersökning, finnes kunna af Reservlaget jemte dess förut åliggande skjuts-skyldighet, utan för stora olägenheter bestridas, enär, till lättnad för reserven, densamma ökas, dels genom de hållskjuts-skyldige hemmanens anslående dertill, så vidt locala förhållanden sådant medgifva, dels genom andra hemmans tilldelande, som dertill, vid skeende undersökningar, kunna finnas att tillgå. '2Q Besv. och Oecon.
Men med fästadt afseende pA de skäl, hvilka blifvit anförde emot Utskottets förslag om bestämmande af en högre och olika skjutslega för den skjuts, som bestrides på entreprenad, och då Utskottet väl A ena sidan icke kan vika från den äsigten, att en högre skjutslega endast bör medgifvas, såsom ett medel till underlättande af skjutsentreprenaders införande, men å andra sidan det icke kan bestridas, alt just delta ändamål skulle befordras, om rättigheten till den högre skjutslegan äfven sträcktes till reserverne och Gästgifvare vid de stationer, der entreprenadskjuts komme i gång ; så och för att derjemte åt sjelfva grundsatsen af skjutsuings-besvärets hvälfvande från jorden gifva en af mångå yrkad, mera utvidgad tillämpning genom entreprenadernas utsträckning äfven till reserverne, har Utskottet, med förblifvande dervid i öfrigt, trott sig i så måtto böra förändra sitt förslag i ardra Mom. af dess förra Utlåtande, att Utskottet nu tillstyrker, alt entreprenader må till vägabringas icke allenast å båll- utan ock A reserv-skjutsen, och att för alla de Stationer, der entreprenader till större eller mindre del af Skjutslagen, dock icke under i af det häst-antal, som per dag vanligen utgår, kunna, efter Konungens Kefailningshafvandes bc
Vtsk. stämmande för hvarje serskildt fall, till vägabringas, skjutslegan förhöjes med 4 sk.
Banco för häst per mil, håde i Städer och på Landet, så väl för Entrepreneurens som det öfriga skjutslagets hästar; hörande Enlrepreneuren alltid, vid ansvar, hålla det fastställda antalet hästar fulltaligt, samt detsamma aldrig få bestämmas under 2, ehuru obetydligt beloppet af Skjutshästar än vore, som i medeltal från Stationerne utginge.
Anmärkningar hafva äfven blifvit gjorda emot reserv-hemmanens fördelning i a:ne Lag vid hvarje Station; och afstår Utskottet så mycket hellre ifrån sitt förslag i denna del, som det endast härvid varit fråga om reservlagen vid de större Stalionerne, och densamma af sig sjelf synes förfalla, i händelse skjuts-entreprenaderne, eller hvad Utskottet nu tillstyrkt, äfven komme att sträcka sig till Reserverne.
I afseende på anmärkningar, att Utskottet i siLt förra Betänkande icke skall fästat nog afseende på framställda förslag om förhöjd skjutslega för Städerne Carlskrona och Gefle, får Utskottet andraga, att det hade trott sig tillräckligen besvarat dessa framställningar, då Utskottet 28 Besv. och Occon.
Ulsk. pag. 27 och 28 i Betänkandet, afstyrkt, att skjutslegan måtte bestämmas olika för olika orter, enär om förhöjning på något ställe skulle finnas ovilkorligen nödig, det på Kongl. Maj:t beror, att, då anmälan derom göres, efter omsländigheterne derom förordna; äfvensom Utskottet anser frågan, huruvida den af Utskottet för entreprenad-skjuls föreslagna högre skjutslega äfven borde tillkomma de Städer, der skjutsen redan är ställd på entreprenad, genom det här ofvan framställda förslag vara besvarad.
Det har väl nu å nyo blifvit yrkadt, att skjutslegan skulle bestämmas högre för vissa årstider; men utom det, att all fråga härom synes böra upphöra, i händelse skjuts-entreprenader komma i gång, och i följd deraf en högre skjutslega kommer alt erläggas, anser Utskottet så beskaffade skjuts-förhöjningar mindre lämpliga och icke eller för de skjutsande serdeles båtande; hvarföre Utskottet fortfarande sådant afstyrker.
I anledning af den anmärkningen, att skjuts-entreprenaderne borde tillvägabringas i större scala, får Utskottet endast vördsamt förmäla, att deremot icke är något bin - Besv. och Oacon.
Bet:de. N:o 142.
29 der, ehuru det icke uttryckligen synes höra föreskrifvas, enär det tilläfventyrs till en början kunde blifva svårt, att finna någon beredvillig och i stånd att en så beskalfad större skjuts-entreprenad sig åtaga; hvarföre denna anmärkning lärer förfalla; Vidare har blifvit yrkadt, dels att vissa, kronan behållne räntor borde användas till befrämjande af Skjuts-entreprenader, dels att de skjuts-skyldige hemmanen borde sammanskjuta hvad till sådane entreprenaders uppgörande kunde erfordras, dels ock, att det måtte få bero på håll-lagen, att med Gästgifvare och Reserverne öfverenskomma, att dessa öfvertogo hållskjutsen, äfvensom ock, att det måtte till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfverlemnas att, efter locala förhållanden inom hvarje Län, om Gästgifveri-skjutsen förordna.
Utskottet anser åter, att någon fråga icke bör uppstå om serskildt bidrag af Kongl. Maj:t och Kronan till Gästgifveri-skjutsens upprätthållande eller skjuts -entreprenaders understödjande, och då Utskottet redan i sitt förra Betänkande, pag. 26, föreslagit, att, der entreprenader icke kunde tillvägabringas, endast på vilkor af den högre skjufeslegan, hållskjutsen antingen skulle 3 o Bcsv. och Oecon.
Ut sk. lomma alt fortfara att såsom förut utgå, eller de hållskjuts-skyldige tillskjuta hvad som af Untrepreneureii utöfver skjutslegan fordras, hvilketdera som pluraliteten af skjutslaget, efter förmedlade hemmantalet räknadt, helst önskade, synes något annat härvid icke vara att tillägga, än att, om Skjuts-entreprenaderne, på satt Utskottet ofvanföre föreslagit, jemväl komme att omfatta reserv-skjutsen, de reservskjuts-skyldige hemman böra uti nämnde tillskott, samt Öfverläggningeli derom deltaga; varandes det alltid öppet för håll- och reserv-lagen, att med Gästgifvarne öfverenskomma om öfvertagande af deras skjutsnings-skyldighet på entreprenad, äfvensom det alltid hör tillhöra Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att söka tillvägabringa skjutsentreprenader, efter de grunder, som kunna blifva fastställde, men icke ali, på sätt yrkadt blifvit, oberoende af allmänna föreskrifter, hvar och en inom sitt Län, reglera om Gästgifveri-skjutsens bestridande, hvaraf, i Utskottets tanka, betänkliga oredor och olikheter vid utgörandet af detta besvär skulle blifva ofelbara följder.
I afseende på den anmärkningen, att ett framställdt förslag om en Central-Sly - Besv. och Oecon.
Utsk. feise för skjuls-väsendet icke blifvit i Utskottets förra Betänkande upptaget, får Utskottet meddela, att sådant varit föraniedt deraf, att detta förslag icke igenfmnes uti det anförande af Herr Rosenblad j som åtföljt Remissen till Utskottet af den hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln väckta Motion om skjuts-väsendet, utan i ett annat, angående postväsendet , och hade i allt lall Utskottet derå icke kunnat tillstyrka bifall, enär Utskottet anser lämpligast, alt skjulsväsendet, hädanefter som hittills, förblifver i hvarje Län under Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes inseende, hvilka ärö i närrnaste tillfälle att tillse, det dermed ordentligen tillgår, samt att förordna om rättelser^ då sådane påkallas Anmärkningen att stadgande saknas, efter hvilken beräkning legan skall betalas, då kronan består resan, lärer förfalla, enär det synes följa af sig sjelf, att den, som i kronans ärenden begagnar Gästgifveri-skjuts, hör betala samma skjutslega, som alla andra resande.
, Samma förhållande anser Utskottet inträffa med den anmärkningen, att fördelning af Gästgifveri-skjuts-skyldigheten skall af Utskottet blifvit föreslagen på 3» Besv. och Oecon.
Bettie.
N.-o 1/j.a. alla hemman, utan afseende på deras olika natur och andra omständigheter, som till undantag kunde föranleda; ty då Utskottet, pag. 25 i Betankandet, föreslagit reserv-lagens tillökande med andra hemman, sorn dertill kanna -nara att tillgåj har det dermed icke kunnat vara Utskottets mening, att dertill skulle användas äfven sådana hemman, som lagligen äro från Gästgifveri-skjuts-skyidighet befriade.
Slutligen har blifvit yrkadt, att Städerne sjelfve, utan bidrag från Landet, borde utgöra sin skjuts, samt att Boställsliafvare och Nämndemän borde befrias från allt skjutsnings-besvär; men Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka någon annan förändring i afseende på Gästgifveri-skjutsens utgörande från Städerne, än sorn genom skjuts-entreprenader kan komma att ega rum, och får i afseende på den yrkade befrielsen från skjutsskyldighet för Boställen och Nämndemän, anföra, att, då Boställen redan äro enligt författningarne från skjutsnings-skyldighet befriade, och det skjutsnings-besvär, som åligger Nämndemän, hvilket, för de hemman de bebo, i allmänhet är inskränkt till reserv-skjuts, icke Besv. och Oecon.
Utsk. icke synes, andra skjutsnings-skyldige hemman till ytterligare tunga, böra utan deras begifvande upphöra; så lära äfven dessa frågor förfalla.
De öfrige uti det föregående icke upptagne eller besvarade anmäi kningarne, i fråga om Gästgifveri-skjutsen, röra egentligen Utskottets yttrande om de uti J\Ae eller sista punkten af det återremitterade Betänkandet sammanfattade Motioner, och komma dertill jemväl följande yrkanden: att, så vida ett maximum icke kunde fastställas, hvarutöfver en resande famille icke egde att fordra skjutshästar, åtminstone en progressiv förhöjning i skjutslegan för det, ett sådant maximum, sorn är föreslaget till 8 hästar, öfverskjutande häst-antalet, malte blifva stadgad; att allt enbetsåkande med Gästgifveri-skjuts måtte afskaffas, eller åtminstone i de directioner, der ångbåts och forvagns-inrättningar få en stadgad regulier gång, förbjudas; att en våg å hvarje station borde inrättas, för att derå väga resandes medhafvande saker, samt slutligen, att endast Statens Embetsman samt de, som färdas för kronans och det allmännas räkning, borde få färdas med Gästgifveri-skjuts; men finner Utskottet sig icke kunna afvika Bilt. till R.
Brot. 182S och 1829. 8 Sami. 1 Bandet. 3 2:a Ht. 34 Besv. och Oecon.
Utsk. från de till afslag å uti nämnde 4:^e punkt uppräknade Motioner, pag. 3o och 3i uti Betänkandet, anförde skäl; äfvensom
Utskottet icke eller kan tillstyrka bifall till de nyss vidrörde förslagen, emedan i verkställigheten hinder och uppehåll deraf skulle uppkomma för de resande, äfvensom i vissa fall olägenheter för de skjutsande sjelfve, samt, hvad det sista serskildt beträffar, detsamma skulle leda nära till upplösning af skjuts-väsendet, hvilket dock, såsom Oeconomie-Utskottet vid förra Riksdagen, i anledning af då väckt lika fråga, sig utlåtit, måste betraktas såsom en bemedling i och för utvägarne , att med enhet, ordning och framgång besörja sådane angelägenheter, hvilka, om ock härledda endast från beräkningen af enskild fördel, likväl i sina verkningar äro af inflytande på allmän nytta och förkofran.
Åtskillige Ledamöters reservationer i' ämnet bifogas.
Reservationer: Af Herr Grefve Posse, Arvid, som förklarade, att han för sin del ansåg for - Besv. och Oecon.
Bet;de.
N.o 142.
35 vagnars inrättande vara ändamAlsenligaste, kanske enda medlet, hvarigenom det eftersträfvade och önskvärda målet:
Jordegarnes befrielse från skjulsnings-skyldigheten, kunde vinnas; och då det af enskild man, utan bidrag af Staten, gjorda försök, att inrätta forvagn, hvarmed resande och saker transporteras från Stockholm till Upsala, icke misslyckats, utan gåfve anledning till det hopp, att dylika anstalter äfven i Sverige, åtminstone på de större och mest befarne vägarne, skulle kunna ega bestånd, helst om Entrepreneurerne kunde påräkna, att mot säkerhet erhålla, af allmänna medel, lån till de första förlagen, trodde Herr Grefven, att de fleste af de åtgärder Utskottet föreslagit och hvilka snarare motarbeta, än befordra Forvagns-väsendels uppkomst, borde tills vidare uppskjutas; af hvilken anledning Herr Grefven, förenande sig med Utskottet i fråga om hållskjutsens upphörande å de stationer, der den, efter skedd undersökning, finnes umbärlig, afstyrkte alla öfriga förändringar , som af Utskottet, i afseende å Gästgifveri-skjutsen, blifvit föreslagne.
Af Per Persson från Calmare Län, som yrkade allmän förhöjning af skjutslegan till 20 sk.
Banco milen för hvarje häst, helst en sådan förhöjning, uti hans tanka, var 36 Besv. och Occon.
Uuk. det enda rätta medlet, att befordra skjutsentreprenaderne.
Härmed förenade sig Prosten Forslind _, samt Anders Andersson från Södermanlands och Auders Ericsson från Jemtlands Län. N:o i43.
Utskottet d. 13 Julii 1829.
Utlåtande, i anledning af väckt Motion om belänings-rättighet, uti publika fonder, ä ritorr spannmål. Xiii Rikets Höglofl.
Ständers Banco- samt Allmänna Besvärs- oell Oeconomie - Utskott liar Väilofl. Borgare-Ståndet remitterat ett af Herr J3. H, Santesson ingifvet memorial, hvaruti iian sökt visa möjligheten deraf, att Sverige, äfven i det skick åkerbruket här i landet redan befinner sig, och ännu mera, om det ytterligare upparbetas, skall kunna göra spannmål till export-vara, åtminstone till Norrige, som ännu i många år komtne att årligen deraf behöfva omkring en half million tunnor.
Men då för åkerbrukets framgång och deraf beroende export-handel med spannmål funnos många hinder, och deribland saknad af nödiga Besv. och Oecon.
Utsk. Utl.-de N.o i/j.3. 37 medel och utvägar att, vid ymnig tillgång på säd, då afsättningen deraf är trög, kunna vårda och behålla densamma, brist på torkrior, hvilka likväl äro befunne så nyttige, att Regeringen genom uppmuntringar och understöd sökt befrämja deras byggande, samt äfven brist på goda och rymliga magaziner på sådana ställen af kustorterne, hvilka med den minsta möjliga kostnad och äfventyr erbjuda en lätt och snabb lossning och lastning, bar Motionairen ansett dessa hinder böra undanrödjas, samt i detta afseende, och då det kraftigaste rnedlet lill sädes-odlingens uppmuntrande vore det, alt, för de tillfällen, då spannmål, i följd af saknad afsättning, komme att en längre tid blifva liggande, möjlighet bereddes att, emot billig ränta, få densamma beläna, föreslagit, det Rikets Högloft.
Ständer, jemte bestämmande af ett nödigt creditiv, tillika måtte bevilja belänings-rättighet vid deras Discont eller Läne-Contoir å ritorr, fullgod samt inot eldfara försäkrad säd, som vore, under en för sådan beläning stadgad allmän vård, upplagd uti de stapelstäder, hvilka pisestera för ändamålet erforderligt goda magaziner.
Besvärs- och OeconomieUtskottet till öfverläggning förehaft detta vigtiga ärende samt, enär , efter remissens föranledande och sjelfva sakens beskaffen - 38 Besv. och Oecon.
Ulsk. het , ämnet borde behandlas gemensamt med Rikets Höglofl.
Ständers Banco-Utskott, genom Protocolls-Utdrag af den 5 nasti.
Februarii meddelt sistnämnde Utskott sina åsigter deruti, med begäran af sammanträde till ärendets slutliga handläggning; så har likväl Bonco-Utskottet icke allenast uti Protocolls-Utdrag af den 2: sisth Mars förklarat sig, på anförde skäl, icke kunna biträda nämnde åsigter, utan ock, sedan Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, i anledning deraf, under den 6 derpå följde Maji, förnyat sin begäran om sammanträde , sådant ytterligare nekat, på den grund, att Banco-Utskottet, fullkomligen erkännande Oeconomie-Utskottets rätt att bedöma den föreslagna anstaltens nytta i Stats-oeconomiskt afseende, dock ansåg sig icke kunna medgifva någon inskränkning i sin rätt att ensamt bedöma och afgifva utlåtande öfver Bankens tillgångar för de låne-biträden, som kunna derifrån äskas, och den säkerhet, som för desamma må anses erforderlig.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, som, vid detta förhållande, trott sig enskildt böra för Rikets Höglofl.
Ständer framställa resultatet af sina öfverläggningar i ämnet, får således vördsamt anmäla, att Utskottet, lika med Herr Santesson ; inser både nödvändigheten oell möj - Besv. och Oecon.
U,ttk. ligheten deraf, att åkerbruket inom Fäderneslandet upparbetas till den grad, att spannmål, i stället att från Utlänningen införshrifvas, tvärtom till utrikes orter kunde utföras; och då till ett i Riks-oeconomiskt hänseende så gagneligt ändamåls befrämjande hufvudsakligen skulle bidraga, om åt jordbrukaren bereddes tillfälle till afsättning af sin spannmål, derigenom att de Handlande erhöllo belänings-rätt å denna vara uti någon för sådant ändamål upplåten publik kassa eller inrättning, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att uti Rikets Ständers Banco-Discont eller Låne-Contoir måtte få belänas fullgod, ritorr och försäkrad spannmål, som sättes under allmän vård, och upplägges uti de af Rikets Stapel-Släder, hvilka, på deras egen bekostnad, der sådane icke redan finnas, inreda och underhålla tjenliga magaziner, hvarmed tork-inrättningar böra vara förenade; lärande Rikets Högloft.
Ständer, i händelse af bifall härtill, till BancoUtskottet öfverlemna, att, i afseende på grunderne och vilkoren för spannmåls beläning samt de för sådant ändamål nödiga reglementariska föreskrifter, med förslag till Rikets Höglofl.
Stockholm den 8 Julii 1829. 1 STOCKHOLM, P. A. Norstedt &
Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N.o i44* 1 N:o 144.
Ankom till Exp.-Utsk. den 17 September 18291 Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar mot -Utskottets Betknkande, N:o 93, angående väckta Motioner dels om Orgelbyggeriets befrämjande, och dels om upprättande af ett Institut, egentligen för Kyrkosång.
Det af Utskottet, under den 2 sistlidne Maji, afgifna Betänkande i ofvanberörde arn* lien har, med anledning af deremot fram* ställda anmärkningar inom det Högvördige Preste-Ståndet, blifvit derifrån till Utskottet återremitteradt; men som, enligt ankomna Protocolls-utdrag, Höglofl.
Ridderskapet och Adeln under den 8:de, Vällofl.
BorgareStåndet under den i4:de, samt Hedervärda Bonde-Ståndet, under den inte i förenämde månad, samma Betänkande godkänt; så Bih. till R.
Brot. 1828 och 182g, 8 Saml.j 1 A. 2 B. 3:dje Haft» t j. Allm. Be.sv.- och Oec.-Utsh. Förslag N:o liar Utskottet ansett åter-remissen icke kull-* na till någon vidare åtgärd, å dess sida, för^ anleda.
Stockholm dert n September 1829.
Ånkorti till Éxp.^Utsi. d. ty Sept* tS2Q.
Förslag till jemkning uti RespeCtive Riks-St ändens serskildt fattade Beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:ö 72, i hvad det angår vissa dagars Undantagande från Auctions-förrättningar 4 Det ifrågavarande Betänkandet är bifallet af HÖglöfl.
Ridderskapet och Adelil d. 13:de* samt af Hedervärda Bonde-Ståndet d. q:dd sistl.
Deremot har detsamma af Högvor-* diga Preste-Ståndetj uti Protocolls-utdrag Allni. Besv.- och Oec.-Utsk.
IV:o 1/fi. 3 den urte nämnde månad, blifvit gilladt, under vilkor, att hvad Utsköttet föreslagit öm vissa dagars undantagande från auctionsför rättningar,sä väl uti dess i ämnet förut afgifna Betänkande., N:o f, som ilti det fÖrevarande, endast borde gälla för auctioner å Landet; samt åter af Yällofl. BorgareStåhdet, uti Prototolls-utdrag af santina dag, ogilladt, i hvad det angår af styrkandet deraf , att auctioner må begynnas näst före Söneller Helgedag, men i öfrigt bifallet, med det förklarande, att auctioner i Städer mä hållas ä sådana dagar, sorn nyss nämnas, med vilkor, att dé slutas klockan 6 på af« töhehi Utskottet j som, vid jemförelse af de sålunda fattade besluten, funnit Betänkandet N:o 72 vara af Satntlige Riks-Stånden bifallet, utom i frågan om vissa dagars Undantagande från auctions-förrättningar, deruti nyss vidrörda skiljaktighet Uppstått, får således, med. den pligt, som Riksdags-OrdningenS 73 §.
Utskottet ålägger, vördsamt föreslå * det Rikets Högloft; Ständer ville förena sig öm det beslut, till iakttagande
Uti den i ämnet afgående expeditionen, att, hvad blifvit föreslaget om vissa dagars undantagande från auctionsförrättningar, så väl uti Betänkan - 41 Allm. Brav.- och Oec.-Utsk.
Förslag N.o 1^6. det N:o 4> som uli ifrågavarande Utlåtande, endast bör gälla för auctioner å Landet.
N:o .46.
Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Sept. 1829.
Förslag till jemkning uti Respective Riks-Ståndens Beslut i fråga om Kronohemmans och Nybygges-Jboers i de Norra
Pr ovine erna rättighet, att till Tjä vu-b v ämling använda stubbar, rötter, m, ?n. Sedan Utskottet i detta ämne afgifvit Betänkandet N:o 10, samt derefter, i anledning af dervid inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar, ytterligare Utlåtande under N:o 76, så har Utskottet, under den i3 sistlidne Mars, häröfver från alla RiksStånden fått emottaga Beslut, hvaraf in - Allm■ Fes v.- och Oec.-Utsk.
Förslag N.-o 146. 5 hem tas, att sistnämnde Utlåtande blifvit af Höglo fl. Ridderskapet och Adelil bifallet, under iakttagande af den redactionsförändring, att i stället för den i samma Utlåtande förekommande period:
Hvad beträffar Skattehemmans-egares Tjärubränningsrättighet, så är den, inom deras obestridliga områden, förut gifven ; men att utsträcka den derutöfver, äfven då deras skog ej är från angränsande Kronoskog afrösäd, kan Utskottet ej tillstyrka, utan anser dem, i likhet med öfriga enskilde, 50m önska begagna den förmonen, att på Kronans skogar idka T'järu-bränning, böra vända sig till Konungens Befallningshafvande, för att lagligt tillstånd, dertill erhålla ; borde införas en så lydande mening:
Hvad beträffarSkattehernmans-egar esTjärubrännings-rättighet, så är den förut gifven, men att utsträcka den derutöfver, kan Utskottet ej tillstyrka.; att deremot Idögvördiga Preste-Ståndet samma Betänkande utan förändring gillat; men att åter Yällofl. BorgareStåndet besluti t det tillägg dertill, att enahanda förmoner och rättigheter, som i Utlåtandet medgifvas Kronohemmans<- och Nybygges-Aboer i de norra Länen, äfven må tillkomma Skattehemmans-egare derstädes, hvilkas Sko g s-om råd c n icke äro af vitt rade; äfvensom Hedervärda Bonde-Ståndet om ett lika beskaffadl tillägg sig förenat, på det 6 Allm, Besv,- och Oec.rV(sk. Förslag If.-Q 146, sätt, att i den af Utskottet tillstyrkta underdåniga ansökningen jemväl må anhållas, alt Skattehemmans-egare, som ännu icke fått sina egor afvittrade, tillåtas att, intill» dess afvittring kan gå för sig, åtnjuta en sådan oinskränkt, och med ej någon afgift förenad rättighet till Tjärurbränning af Stubbar, rötter och vindfällen på de under deras Hemman af ålder nyttjade områden, sorn det, efter Utskottets förklarade åsigt, ostridigt tillkommer de Skattehemmansegare, hvilka vedan erhållit deras egor af» vittrade, Vid detta förhållande, pcb då de så» lunda, i afseende på Skattehemmans-egares Tjärubrännings»rättighet, af trenne respe» elive RiksrStånds meddelade Utlåtanden synas hufvudsakligen innefatta samma beslut, livilket således medförer kraft och verkan till expedition, men de olika ordformerna kunna gifva anledning till villrådighet der» vid, får Utskottet med den pligt, som Riks» dugs-Qrdningens ^3 §. detsamma ålägger, till Rikets Höglofl.
Ständers antagande fö» reslå följande tillägg uti den afgående underdåniga Skrifvelse»!? enahanda förmoner och rättigheterj sorn här madgifvas Kronohemmans- och Nybjgges*Aboer i de norra Konenj rnä äjven tillkomma Skattehemmans-, Allm.
Besvoch Oec.-Utsk.
Utlåtande IV:o i4l- 7 egare derstädes, hvilkas skogs-oniräden icke äro af vittrade.
Slockholm dea ii September 182g.
Antom till Exp.-Utsk. den 17 Sept. 1829.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Betänkande, N\o 133, angående Sågarelö - nens utgörande vid Såg qv arnar.
Sedan inom Hedervärda Bonde-Ståndet IVfo,.- tioner blifvit väckta, innefattande klagan öfver de menliga följder och den ökade tunga , som för flere orters inbyggare skola föranledts genom upphäfvandet af förbudet mot så kallad hälften-sågning, i stället för sågarelönens vid Såg-qvarnar utgörande i penningar, hade Utskottet under d. 17 sistlidne Junii, jemte anmälan om de skäl och anledningar > sorn verkat till upphäfvande af 8 Allm. Besv.- och Oec,-Utsk.
N-o t4j< nämnde förbud, tillstyrkt Rikets Höglofl.
Ständer att Iiqs Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om det Nådiga Påbud, att be-* hörigen upprättade Taxor, som upptoge sågarelönen, både i virke och i contant, att tillämpas efter virkes-egarens godtfinnande, borde vid hvarje Såg-qvarn finnas till rättelse för de tillfällen, då godvilliga öfverenskommelser, vederbörande emellan, icke kunna trälfas.
Detta tillstyrkande har hos HÖglofl.