Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Annan varuforsling är obetydlig i anseende till de goda sjökommunikationer, alla städer och de flesta delar af Länet hafva med hufvudsladen och andra orter.
Ladugårdsskötsel är den mest lönande näring i trakten kring hufvudstaden, genom det goda tillfälle att till höga priser der afsätta mjölk.
Hela landthushållningen är ock å de flesta egendomar i den trakten ställd på mjölkproduktion, och å några mindre ställen drifves ladugårdsskötsel såsom en särskild från landthushållning hufvudsakligen skiljd näring såmedelst, att endast en mindre del af det för ladugårdens framfödande nödiga foder framalstras å stället, men det mesta uppköpes.
Skjutsning från Stockholm och gästgifvaregårdarne å de större landsvägarne lemnar visserligen tillfälle till god penningeinkomst; men då en icke obetydlig del deraf vanligtvis förslösas å krogarne i staden och på gästgif-, varegårdarne under sysslolöst afbidande af skjuts, samt de, som fika efter denna förtjenst, oftast försumma sin landthushållning och jemväl äro urståndsatte att tillbörligen sköta sin jord, enär de med sina kreatur tillbringa sin mesta tid på landsvägar och vid gästgifvaregårdar och en stor del af deras fodertillgång derunder fortares, utan att komma deras jord till någon nytta, torde det vara mycken tvifvel underkastadt, huruvida skjutsningen bör anses vara i ekonomiskt afseende för allmogen nyttig eller skadlig.
Att den för sedligheten är högst förderflig kan deremot ej af någon betviflas.
Genom den allt mer och mer tilltagande äng,båtsfarten har all slags skjuts år från 15 år betydligt minskats och i följd deraf äfven den förtjenst, allmogen deraf haft.
Bränvinsbränningen har under ifrågavarande år ytterligare blifvit inskränkt, synnerligast hvad de smärre branvinspannorne beträffar, hvartill den egentliga orsaken torde vara de förhöjda afgifter, som genom sista Kongl.
Förordningen om bränvinsbränningen i Riket blifvit stadgade.
Bränvinsproduklionen har dock på långt när ej blifvit förminskad i samma förhållande som pannornes antal, ty flera nya större verk hafva blifvit anlagda och å en del af de äldre har genom förändringar och förbättringar produktionen blifvit betydligt förökad.
De behörigen uppgifne pannornes antal har utgjort:
Pannor af 15 kannor och derunder . . „ från 15 till och med 25 kannor „ från 25 till och med 35 kannor „ från 35 till och med'50 kannor „ öfver 50 kannor 1838. 1839. 1840. 1841. 1842.
209 2,330 649 157 128 214 2,317 578 141 103 221 2,405 550 118 99 217 2,308 505 95 65 196 1,524 244 50 60 Summa pannor 3,473 3,353 3,393 3,190 2,074
För lättande af kommunikationen till lands och vatten har på allmän bekostnad Wäddö kanal år 1841 blifvit fullbordad, så att den numera kan befaras af fartyg, som gå nio fot djupt, samt upprensning af Kodjupet blifvit påbörjad.
Den så kallade Wällinge qvarnväg i Salems socken blef år 1841 indelad till underhåll af en del hemmansägare i Salems socken.
Allmänna vägarne å Wermdön, hvilka under en längre tid varit illa underhållne, halva undergått allmän vägdelning och sedermera blifvit betydligt förbättrade.
Af de utaf enskilde gjorde vägförbältringar torde böra anmärkas en ny väg mellan Wigelsbo grufvor och Wahlö kyrka, upptagen på Wigelsbo grufbolags bekostnad, och en på Kongl. Sekreteraren Odelbergs bekostnad år 1841 upparbetad ny väg af omkring p:dels mils längd öfver Flemmingsbergs ägor i Huddinge socken, hvarigenom kommunikationen mellan Fittja och Länna gästgifvaregårdar blifvit betydligen lättad.
Södertelje kanal har blifvit behörigen underhållen.
Tiden, då den hvarje år varit begagnad, antalet af fartyg och båtar, som passerat den, sammanräknade lästetalet af dem, som undergått mätning, samt beloppet af kanalafgifterne inhemtas af nedanstående tabell: 16 Tiden för Lanalfartens s 5” i> "
K 3 - ao 2. g £.
Antalet af passerade fartyg och båtar o Éft" 5 »k SS- -> yq Q 63: g pr Beloppet af kanal-afgif- 633 (X, P 5 läster och der- utöfver. början. slut. t-; M ac? c-)- P l 1 under 5 läster.
Summa. 5 2 ^ ^ crq 6>a 633 ff _ C+ to &J '^■'-5 0'
R:dr. sk. är 1838 „ 1839 „ 1840 „ 1841 „ 1842 15 Maji 11 Maji 24 April 25 April 6 April 21 Nov. 1 Dec. 3 Dec. 27 Dec. 22 Dec.
191 205 224 247 261 1,165 1,472 1,429 1,508 1,578 437 419 431 419 396 1,602 1,891 1,860 1,927 1,974 16,697 21,053 20,904 21,602 23,267 7,720 9,173 8,942 9,785 10,356 46 6 11 22 11 Summa | 1,1281 7,1521 2,102|| 9,254 103,523145,978 — Enligt sista Femårs-Berättelsen utgjorde kanal-afgifterna under näst föregående qvinqvennium ej mer än 30,974 R:dr 34 sk. banko. Å
Väddö kanal passerade år 1838 375 fartyg och större båtar „ 1839 372 d:o d:o „ 1840 464 d:o d:o „ 1841 488 d:o d:o „ 1842 502 d:o d:o Endast det sista af dessa år hafva kanal-afgifter betalts efter en af Kongl. Maj:t fastställd taxa med tillsamman 515 R:dr 29 sk. 4 rst. banko.
Polilisk författning.
Länets politiska indelning har under ifrågavarande år undergått den förändring, att de 2:ne särskilda Fögderierne i Södertörn, bestående det ena af Sotholms härad och det andra af Svartlösa och Öknebo härader, blifvit till ett Fögderi sammanslagne, enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut den I4:de December 1833.
Intet hemman bar under dessa år fallit i ödesmål eller derifrån blifvit upplaget och några nya hemman eller nybyggen hafva ej heller blifvit skattlagda.
Hemmansklyfningen synes icke hafva undergått någon förändring och sträcker sig sällan längre än till i dels och å några orter TV dels mantal.
Skiftesverket vinner allt mer och mer förtroende hos allmogen, och hafva under ifrågavarande fem år 151 laga skiften och 17 och 395 diverse förrättningar blifvit afslutade, dervid under behandling kommit 9,674 tunnland åker, 15,308 tunnland äng och 62,034 tunnland skogsmark, betesmark och impedimenter, samt rågångar, vägar, stängsel och skifteslinier till en längd af 4,958,381 alnar, på omkring 330 mantal.
Antalet af hemman af olika natur, lägenheter, bruk, qvarnar m. m. in - hemtas af bifogade tabell:
Utskylder och allmänna besvär uppgå, enligt tabellerne, till följande belopp och värden, nemligen:
Bevillningen 134,221; 29 4.
Ständiga räntor 220,394: — 5.
Arrendemedel 34,943: i4 ii.
Kostnad för rustning och rotering 129,549: 46 8.
Kostnad för Städernas styrelse 2,514: 37 4.
Clerecie-statens underhåll .......... 103,301: 33 i.
Fattigförsörjningen 12,565: 44 4.
Skjuts 59,781: 5 — Väghållning 90,206: i 8.
Diverse afgifter, onera och allmänna besvär .... 39,673: 41 8.
Summa R:dr 827,152: 14 5.
Uti de närmast hufvudstaden belägne delar af Länet är skjuts, väghållning, inqvartering och krono-brefbäring mera betungande än i någon annan del af Riket; varande dock skjutsningsbesväret under sednare åren något lindradt genom ångbåtskommunikationen.
Kronoutskylderna hafva i allmänhet ordentligen utgått.
Utom de genom allmänna författningar organiserade anstalter för ordningens och sedlighetens vidmakthållande, finnas inga andra allmänna inrättningar för detta ändamål, än de nykterhets- och måttlighetsföreningar, som inom några pastorat blifvit ingångne.
Upprätthållandet af allmänna ordningen påkallar, synnerligast i trakten af hufvudstaden, långt mera uppmärksamhet och ansträngning af kronobetjeningen och äfven af presterskapet, än i de flesta andra delar af Riket.
Till kronobetjeningens kraftigare bistånd härvid hafva ock i de flesta socknar närmast hufvudstaden ständige fjerdingsman blifvit antagne, hvilka af hemmansägarne inöm socknarne njuta årlig lön.
Brottmålens till- och aftagande inhemtas tillförlitligast af de uppgifter, som af häradshöfdingarne årligen afgifvas till Justitie Stats-Ministern. Femurs-Berättelse för Stockholms Län.
Mer och mindre ändamålsenligt inrättade skolor finnas i de liesta socknar och hafva några af dem under ifrågavarande qvinqvennium blifvit stiftade, men sorn en ny organisation af folkskolorna förestår, till följd af föreskrifterna i Kongl. Stadgan om folkundervisningen i Riket af den 18:de Juni O O O 1842, torde det vara utan ändamål att här intaga någon närmare redogörelse för nu befintliga skolor.
Hälsovården inom Länet bar under ifrågavarande fem år blifvit besörjd, likasom förut, af t vänne ordinarie och en extra provincial-läkare, hvardera med sitt särskilda distrikt, samt en provincial-chirurg, som ombesörjer läkarevården å Länets häkte, hvarförutan i Södertelje och Norrtelje finnas behörigen antagne och aflönade stadsläkare.
Dessutom äro serskilde läkare anställde vid Löwenströmska lazarettet i Hammarby socken, vid läkare-inrättningen i Botkyrka och Salems socknar, vid Drottningholm, vid Ulriksdal för Invalid-korpsen, vid Waxholm och Grisslehamn för de der förlagde kommenderingar, vid Forssmarks, Hargs och Schebo jernbruk, vid Utö grufvor samt vid Gustafsbergs porcelainesbruk.
Lazaretts- och kurhusvård har åtnjutits å Kongl.
Seraphimer-Lazarettet, der Länet har 20 frisängar somt 10, för hvilka betalning erlägges af besparingar å Länets kurhusfond, ä Löwenströmska Lazarettet, der fattige, så långt utrymmet ruedgifver, kostnadsfritt njuta vård och underhåll, och å Stockholms Stads och Läns förenade kurhus.
Ar 1842 beslöts äfven, att ett mindre Lazarett skulle inrättas i Norrtelje för besparingar å kurhusfonden, hvilket Lazarett sistlidet år öppnades.
Seraphimer-Lazarettet hafva under ifrågavarande fem år varit intagne 968 personer från Stockholms Län, nemligen 200 personer år 1838, 211 personer år 1839, 184 personer år 1840, 175 personer år 1841, samt 198 personer år 1842, af hvilka 846 personer kostnadsfritt njutit vård och underhåll.
Å kurhuset halva vårdals:
Med venerisk sjukdom behäftade . .
Med andra sjukdomar, hufvudsakligen bensår ' 1838. 1839. 1840. 1841. 1842.
Summa. 113 32 142 24 160 32 143 34 131 46 689 168 Summa | 145 Den enda större epidemi, sorn under desse som började att gå under sommaren 1838 och 1661 192| 177 år härjat, har fortfor hela det n-\ varit året 857 rödsot, , samt äfven i början af år 1839 förekom i särkildt sjukdomsfall.
Största förödelsen gjorde den inom Söderby och Wäddö socknar, der mer än 200 offer för sjukdomen folio.
Barnmorskor finnas antagna för de fleste socknar; men, då församlingarne icke äro förpligtade att underhålla sådana, har någon annan åtgärd icke kunnat vidtagas, för att dertill förmå de motvilliga församlingarna, än kraftiga anmaningar, hvilka vanligtvis, dock ej alltid, haft åsyftad verkan.
Vid Allmänna Institutet för döfstumma och blinda har, under nedan specificerade år, antalet af uuderhållne och uppfostrade elever af bägge könen utgjort i medeltal: år 1838 femtiotvå; 1839 femtiofyra; 1840 fyrationio; 1841 femtiofem och 1842 femtioåtta.
Deras uppfostran har, jemte den för begreppens utveckling i allmänhet erforderliga och vanliga läroämnen omfattande folkskoleundervisningen, äfven haft till föremål inlärande af något bland de flera handtverk och slöjder, för hvilka vid Institutet finnas särskilde verkstäder inrättade och handtverksmästare anställde, åsyftande att eleven må förvärfva förmåga att, efter utgåendet från inrättningen, kunna sig sjelf försörja.
Men hufvudsakligen har dock institutets undervisning varit riglad derå, att de detsammas vård anförtrodde vanlottade varelser må bibringas en lefvande christendoinskunskap och djupt rotfästade grundsatser af sedlighet och gudsfruktan; och en välsignelserik framgång i detta syfte bar lemnat
Institutets styrelse och lärare den lyckligaste anledning till en sann tillfredsställelse.
Elevernas lärokurs har slutat med deras beredelse till den Heliga Nattvardens begående, efter vunnen confirmalion i vår Evangeliska troslära.
Efter det Institutets stiftare och förste lärare, den äfven i andra hänseenden om den lidande menskligheten förtjente Protokollssekreteraren och riddaren P. A.
Borg år 1839 med döden afgick, bar dess son och efterföljare på samma gagneliga bana, Candidaten Ossian Borg, blifvit anställd till föreståndare vid Institutet och leder med nitisk verksamhet dess undervisningar efter enahanda plan, som fadern, och till den ytterligare utveckling, som allt mera underlättas af upparbetade läromelhoder och lyckliga vetenskapliga forskningar i denna undervisningsgren.
Det i senare åren utvidgade antalet O O O V? af elever har påkallat antagandet af ännu en underlärare, utom den förut befintliga, vid Institutet danade och utmärkt skicklige Hr Holtz, sjelf döfstum ; och är genom gymnastik, simning med flere kroppsöfningar sörjdt för elevernas hälsovård och kroppsutveckling.
För att kunna åt Institutet bibehålla samma tjenliga och i allo ändamålsenliga lokal, inköptes år 1840 den efter aflidne Prolokollssekreteraren 20 Borg försålde lägenheten Manhem å Kongl. Djurgården.
Icke allenast åbyggnaden å denna lägenhet har blifvit fullständigt och med betydlig kostnad iståndsatt, utan äfven ett nytt timradt våningshus uppfördt å den tillydande Manillahohnen, hvarigenom tillräckligt utrymme är beredt för ett utvirlgadt antal elever.
För detta angelägna ändamål har dock Institutet måst uppoffra en icke obetydlig del af sin förut räntegifvande fond, hvaraf, dels såsom köpeskilling, dels för bekostad reparation och nybyggnad, blifvit i lägenheten Manhem nedlagde omkring 30,000 R:dr banko.
Ständer behagade ånyo lemna ett frikostigt vedermäle af deras välvilja för denna stiftelse, medelst det årliga statsanslagets tillökande från 7,333 R:dr 16 sk. till 10,000 R:dr banko.
Härför skola, från Och med år 1841, årligen underhållas 52 gratister.
Men då med detta anslag egentligen godtgöres blott hvad gratisternes föda och beklädnad, på beting upplåtne, kosta Institutet; så följer deraf, att deras boning, ljus och värme, hälsovård och tillsyn, samt hufvudsakligen deras undervisning och uppfostran, lärares, lärarinnas och handtverksmästares aflöning och vivre m. m. falla Institutets återstående, genom testamenten och gåfvor af välgörenheten sammanskjutne fond till last.
Institutets sammanlagda tillgång, bestående i räntebehåilningen å nämnde återstående fond, i förening med omförmälda statsanslag och en årlig kollekt, lemnar således beklagligen ej utväg, att lill uppfostran vid Institutet förhjelpa på långt när aila de fattiga blinda eller döfstumma barn, som af en sådan vård äro i tryckande behof och till stort antal finnas inom de flesta, synnerligen vissa, orter af Riket.
Af denna ömmande bevekelsegrund hafva ock ej mindre de särskildt kallade revisorer, som granskat Institutets för hvarje år afslutade räkenskaper och förvaltning, än ock Rikets Ständers sist församlade Stats-Revisorer, hvilka jemväl om denna uppfostringsanstalt behagat på stället inhemta en noggrann kännedom samt öfver dess gagnande verksamhet lemnat ett tillfredsställande vitsord, framställt den samfällda önskan, att en, lika högt af behofvet, sorn af samhällets åliggande att taga vård om sina af naturen så vanlottade medlemmar påkallad, utsträckt verkningsförmåga måtte åt denna välgörande uppfostringsanstalt beredas; en önskan, hvaruti menniskovännen måste med den lifligaste känsla af deltagande och förhoppning instämma.
Fattigförsörjningen bestrides, såsom förut, dels genom utdelning från socken-magaziner och fattigkassor och dels genom sammanskott af matvaror och penningar; varande fattigförsörjningen i socknarne närmast hufvudstaden myckel betungande. 21 Vid åren 1838, 1839 och 1840 hållna skall hafva 25 vargar blifvit dödade.
Dessutom hafva, utom skall, dödats 82 vargar, 130 loar och 375 väfvar, för hvilka premier erhållits, enligt de Länets invånare emellan träffade, uti förra Femårs-Berättelsen omförmälde öfverenskommelse!’.
Vid förnyelse af dessa öfverenskommelser år 1841 förhöjdes premiebeloppen för varg och lo, hvaremot premier för dödande af räf ej vidare skulle gifvas.
Folkmängden, som år 1832 uppgick till 1,021 och år 1837 till 1,078, utgjorde, enligt 1842 års mantalslängd, 1,139.
Stadens bofaste invånare utmärka sig för laglydnad, ordningssinne och nykterhet.
Hos statdrängar, arbetskarlar och dessas barn samt kringvandrande gesäller, som längre eller kortare tid uppehålla sig i staden,'förmärkes deremot ofta benägenhet till fylleri och oordentlig lefnad.
Invånarnes egentliga näringsfång äro jordbruk, handel, handtverk och fabriksrörelse.
Vid 1842 års slut funnos i staden sex handlande, hvilkas årliga varuomsättning kan beräknas till omkring 80,000 R:dr banko, och 46 handtverkare, hvilkas årliga tillverkningar uppgå i värde till enahanda belopp.
Bland stadens näringsidkare utmärka sig fortfarande, framför andra, hofslagaren D. J. Ekenberg och kopparslagaren E. G.
Edström, den förre för tillverkning af utmärkt goda åkdon af alla slag och den sednare genom sina goda bränvinsbrännings-apparater och brandsprutor.
Sjöfart idkas numera med endast en storbåt.
Ehuru ingen rikedom
Finnes i staden, äro dock de fleste af invånarne väl bergacle, till följd af deras flit, sparsamhet och ordentlighet.
En i staden år 1836 stiftad Sparbank har med ökadt förtroende fort farit i sin verksamhet.
För ungdomens bildning och uppfostran finnas, utom privata undervisningsanstalter, en år 1839 organiserad vexelundervisningsskola och en år 1838 öppnad friskola för fattiga flickor i och omkring Södertelje, hvilken skola, grundlagd af Stadens kyrkoherde och understödd genom särskilda nådegåfvor, underhålles genom årliga afgifter af en fruntimmers-förening.
Uti denna skola njuta omkring 30 barn kostnadsfri undervisning uti läsning och handaslöjder, samt bidrag till kläder och föda.
Stadens fattigvård blef år 1839 organiserad i likhet med den i Jönköping befintlige arbetsinrättning.
I staden finnes särskild antagen stadsläkare.
Stadens skjutsskyldighet
Lief år 1838 ställd på entreprenad, och bidraga stadens skjutsskyldige invånare till skjutsens utgörande med något öfver 1,000 R:dr banko.
Folkmängden, som år 1832 uppgick till 1,106 och år 1837 till 1,015, utgjorde, enligt 1842 års mantalslängd, 1,039.
Mot invånarnes bildning och sedlighet är i allmänhet intet att anmärka, och fylleriet har under sednare åren synbarligen aftagit.
Handel och handtverk äro de hufvudsakliga näringar, hvarå stadens be 0 _ #
O o 7 stånd grundas.
Ar 1842 blef.vo i staden skattskrifne tjugu handlande, hvilka erlade i bevillning för deras handelsrörelse tillsamman 144 R:dr banko, femtio handtverkare, hvilkas bevillning för rörelse uppgick lill ett sammanräknadt belopp af 175 R:dr banko, samt dessutom en Apotekare, en klädesfabrikör, tre färgare, en spegelfabrikör, tre urmakare, fem bagare, fern krögare, en källarmästare, en spisqvartersidkare, tolf notfiskare och sju slagtare, hvilka alla i bevillning utgjorde tillsamman 217 R:dr 16 sk. banko.
Stadens sjöfart, bestående endast i hemtning af varor från liufvudsta den, bedrifves med tvänne jagtbåtar om tillsamman 28 läslers drägtighet.
Fiskeriet, som hufvudsakligen afser strömmingsfångst, lemnar sina idkare en knapp, för flere otillräcklig, utkomst.
Det öfverdrifna antal af handlande och handtverkare samt andra näringsidkare, som i staden finnas, utgör hinder för välmågans stigande och genom gevärsfaktoriets nedläggning har konsumtionen betydligt minskats.
Ett nytt skolhus har blifvit uppbyggdt med boningsrum för skolläraren, och en af stadens större broar har blifvit ombyggd.
Läkarevården besörjes dels af särskild antagen stadsläkare och dels af den i staden stationerade provincialläkare!!.
Genom nådigt Bref af den 29 December 1842 har Kongl. Majrt i nåder bifallit, att ett mindre lazarett finge för öfverskott af kurhusmedlen anläggas i Norrtelje, hvilken inrättning sedermera blifvit behörigen organiserad.
O O Under ifrågavarande fern år har icke någon enda utmätningsauktion blifvit hållen, utan har, då egendom blifvit tagen i mät, betalning alltid skett innan försäljning ägt rum.
Folkmängden, som år 1832 utgjorde 502 och år 1837 511, uppgick vid 1842 års mantalsskrifning till 590.
Stadens invånare iakttaga i allmänhet ett nyktert, arbetsamt och ordentligt lefnadssätt, samt visa allt mer och mer hyfsning och bildning. 23 Stadens näringsgrenar äro handel, handtverk, sjöfart och fiske, hvilket fordom utgjort den indrägtigaste näringsgrenen, men nu lemnar sina idkare ringa behållning.
År 1842 funnos i staden nio handlande, två färgare, en urmakare och trettiofem diverse slags handtverkare.
Sjöfarten har idkats år 1838 med 1 fartyg om 45 läster, 99 1839 99 3 99 99 75 läster, 99 1840 99 3 99 99 75 läster, 99 1841 99 4 99 99 96 läster, 99 1842 99 4 99 99 96 läster.
Välståndet har snarare till- än aftagit.
Under ifrågavarande fem år hafva utmätningar ägt rum till ett sammanräknadt belopp af 8,903 R:dr 16 sk. 9 rst. banko.
Kyrkotornsbyggnaden bar blifvit fortsatt, och flera af de enskilda husen hafva blifvit förbättrade, synnerligast genom anbringande af tegeltak. öregrund.
Folkmängden, som år 1832 uppgick till 600 och år 1837 till 583, utgjorde vid 1842 års mantalsskrifning 601 pérsoner.
Stadens befolkning utmärker sig för sedlighet, nykterhet och laglydnad samt en allt mer och mer stigande bildning.
Handel och sjöfar t samt handtverk utgöra stadens näringsgrenar, men i anseende till stadens för kommunikation åt landsidan obeqväma läge äro handeln och handtverkerierne af ringa betydenhet, och sjöfarten, som fordom varit betydlig och gifvit staden nrycken vinst, har på sednare tider allt mer oell mer aftagit, i följd hvaraf ock den fordna välmågan sjunkit.
År 1842 funnos i staden 7 diversehandlande, 1 nipperhandlerska, 1 färgare och 8 handtverkare samt 18 skeppare, af hvilka sednare de flesta fört fartyg för andra städer och ortens bruksägare.
Stadens egen sjöfart bar idkats år 1838 med 2 fartyg om 69 läster, „ 1839 ,. 1 „ „ 34 läster, „ 1840 „ 2 „ „ 93 läster, „ 1841 „ 2 „ „ 93 läster, „ 1842 ,,3 „ „ 137 läster, Utmätningar hafva under dessa år ägt runi till ett sammanräknadt belopp af 2,021 R:dr 28 sk. 9 rst. banko.
Folkmängden, som år 1832 uppgick till 377 och år 1837 till 412, utgjorde, enligt 1842 års mantalslängd, 446 personer. 24 Emot sedligheten och laglydnaden hos stadens invånare är icke något att anmärka.
Jordbruk, handel, handtverk och fiske utgöra stadens näringsfång.
År 1842 funnos der tre handlande, af hvilka dock en upphört med all rörelse, en urmakare, en färgare och 19 handtverkare.
De enda af handtverkarne, som af sin rörelse äga god bergning, äro kakelugns- och krukmakarne.
Fisket är årligen i aftagande.
Utvägarne till bergning minskas årligen och fattigdomen är i ständigt tilltagande.
Utmätning har under ifrågavarande år sökts för fordringar till ett belopp af 6,700
R:dr 33 sk. banko, hvaraf dock största delen, i brist af tillgång, ej kunnat utgå.
En extra provincial-läkare är här stationerad.
Folkmängden, som år 1832 uppgick till 804 och år 1837 till 857, utgjorde vid den år 1842 förrättade mantalsskrifning 936 personer.
Sedligheten och bildningen kunna ej sägas hafva hunnit någon hög ståndpunkt.
Oordningar och lagöfverträdelser af mindre svår art äro ej sällsynta.
Handel och sjöfart samt fiske och handtverk utgöra stadens näringsgrenar.
År 1842 ägde staden 9 handlande, 27 handtverkare och 43 andra näringsidkare.
Sjöfarten, bestående hufvudsakligen i fraktning af ved och virke till hufvudstaden, har bedrifvits år 1838 med 26 öppna jagtbåtar om 379 läster, 99 1839 38 d:o 462 d:o 99 1840 37 d:o 476 d:o 99 1841 39 d:o 496 d:o 99 1842 32 d:o 407 d:o Fiske idkas fortfarande såsom hufvudnäring, men har lidit genom flera tillstötande omständigheter.
Under ifrågavarande år hafva inga medel blifvit indrifna genom utmätning.
Stockholm å Landskansliet den 31 Maj 1844.
C. F. HORN. G. M. Gyllenhoff. G.
Östberg.
ROUGE... HUMMUS BEFALLNIAGSHAFV ANDES UTI Skaraborgs Lån TILL EOMGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. STOCKHOLM, 1844.
TRYCKT HOS F. A, NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare.
Underdånig Berättelse om tillståndet i Statistiskt och Ekonomiskt hänseende inom Skaraborgs
Län för åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842.
I astan det skulle synas vara öfverflödigt, att här upprepa hvad föregående Fernårs-berältelser innehålla, kan likväl sådant icke alldeles undvikas, så vida en någorlunda fullständig öfversigt af det hela skall vinnas.
Enligt hvad uti förra Berättelserna anmärkt blifvit, begränsas Länet i Öster af sjön Wettern, i norr af en bergås, kallad Tiveden, i vester af sjön Wenern och i söder af Elfsborgs