Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Skriftvexlingen i detta mål löregått, parterne dessutom blifvit munteligen hörde och Herr HofRättsRådet Trägårdh inför HofRätten bekräftat det af honom h-är o'van omförmäldte Embetsbetyg, hvars besannande med ed, oaktadt Ola Jonsson sådant yrkat, HofRätten likväl genom serskildt Utslag den 16 Julii 1823 ej ansett nödigt, har högbemälte
Rätt uti Dom den 26 April 1825 sig yttrat: att då HofRättsRådet Trägdrdhs intygande, emot Ola Jonssons enständiga förnekande, icke kunde lagligen anses utgöra lullt bevis, att den sistnämnde skrifvit sitt namn å de ifrågaställa förbindelserna, eller åtminstone erkänt rigtigheten af sin deri befintliga namnteckning, helst de upplysning 54 R- St.
Omb. Emb. Ber, d. 4 Nov. X 8 28. gar, som i öfrigt blifvit i målet förebragta och deribland den omständigheten, att Nils Jeppsson och Jon Pehrsson i Hosaby, hvilkas namn funnos såsom vittnen på.
Jöns Jonssons i Januarii månad 1817 utgifne reversal för ifrågavarande odlingslåri, undertecknade, alldeles bestridt, att de derå sjelfve skrifvit sina namn, eller dertill gifvit bifall, i stället för att undanrödja alla tvifvelsmål om skuldbrefvens rigtiga beskaffenhet, fastmera gåfve stöd åt det af Ola Jonsson anförda förhållande, att äfven hans namn blifvit emot hana vilja och vetskap å berörde förbindelse undertecknad t, fann Kongl. HofRatten, under åberopande af 17 Cap. 29, 30 och 31 §. §, Rättegångs
Bal kerr, skäligt uppdraga åt OlaJons« son, att med sjelf sins ed erhålla, om han gitte, att omtvistade med hans namn försedde borgens förbindelser å de af Jåns Johsson i Januarii månad 1817 och ilen 3 Junii 18 aa till Rikets Ständers Bank på 2000 R:dr hvardera utgifne Skuldebref, hvarken blifvit a£ Ola Jonsson egenhändigt underskrifne, ej eller hans derå befintliga namn nied hans bifall och samtycke af annor person tecknadf, hvilken ed Ola Jonsson, sedan iian af Pastor i den församling der han bor undfått tjenliga föreställningai om edens vigt oell värde, skulle, försedd med bevis derom, inför RådhusRätten i Carlscrona, å den dag, som,uppå anmälan af Bankens ombud, dertill utsattesä R.
Omb. Emi, Ber. d. 4 Nov. i8ä8i 55 i dess närvaro aflägga, hvarjemte HofRätten förklarat, att, i händelse Ola Jonsson förmådde eden fullgöra, lian vore från det mot honom väckte käromål befriad, men bruste han åt eden, eller utan anmäldt förfall uteblefve å den för edgången utsatte och honom bevisligen kungjorde dag , a 1 åge det Ola Jonsson, att genast till Banken inbetala, ej mindre återstoden å berörde odlingslån med ränta, efter den uträkning
Banken derå meddelade, än äfven de för lånets bevakande och indrifvande åtgångna kostnader, med undantag af de 63 R:dr 24 sk., hvilka blifvit för låntagarens Jöns Jonssons underhåll uti bysättningshäkte! i räkning upptagne, och komme Ola Jonsson i detta fall, eller derest han åt eden bruste, att för sitt namns förnekande böta hälften af det honom till betalning ådömde Capitalbelopp.
Draget under Kongl. Majjts pröfning genom ändrings sökande å Bankens sida, hade detta Beslut, genom Kongl, Maj:ts Högste
Domstols Dom den 22 September 18 2 6 blifvit gilladt, hvarefter Ola Jonsson den 18 December samma år inför RådhusRätten £ Carlscrona, i närvaro af Bankens ombud, den föreskrifna eden aflagt och såmedelst ifrån käromålet sig befriat, 5 6 R.
Omb. JLmb, Ber, d. 4 Kov. 18 28.
Då, oaktadt ilet i 1 §. af Kongl. Förordningen den 28 Junii 1798 för Banken och DiscontVerken gjorde undantag ifrån föreskriften uti allmänna Lagen om skuldebrefs och löfiesförbindelsers bestyrkande af t vänne på en gång närvarande vittnen, satnt gtadganderne uti 3 Art, 2 §. a morn, af Kongl, Kungörelsen om odlingslån den 20 Januarii 1824, att tvånne vittnen icke behöfva?
å sädane lånehandlingar i annat fall, än då under skrif tar ne ej blifvit tecknade inför Konungens Befallningshafvande eller Domaren i orten, och uti 5 §. 1 mom, af Kongl. Reglementet för lån utur Arméen?
PensionsCassa den 20 Maji »817:
Att låntagaren» skuldebref skall vara bevittnadt af Domhafvanden, det likväl inträffat, att Ordinarie D omarens i orten Einbetshelyg ej ansetts böra gälla mera, än en annan vittnesgild person? utsago, hvaraf åter uppstått den följd, att sedan Ola Jonsson gått den honom tillåtne eden, antingen bemähe Ola Jonsson mäste betragtas såsom menedare, eller Haf* BättsRådet Trägärdhs på aflagd Embetsed meddeldte betyg anses vara falskt, saint ett förhållande sålunda inträdt, hvilket både Lagstiftare och Lagskipare alltid varit angelägna om att förekomma, syntes det Herrar BankoFullmägtige, som skulle ett sådant sakernes gkick påtagligt vittna om ofullkomlighet eller brist antingen it sjelfva Lagstiftningen el-. R.
Omb. Emi, Ber. d. 4 Nov. 1828. 57 ler uti dess tillämpning, hvilket Fullmägtige destomer funnit sig pligt i ge att framställa till Justifiae-Ombudsmans-Embetets uppmärksamhet, för vidtagande iaf i sådant fall tjenliga åtgärder, som Banquens, lika med andre Publike Verks och enskilda personers säkerhet och förtroende, i fråga om låns meddelande , hittills ej utan stöd af gällande Författningar, hufvudsakligen fästat sig vid Domares Embetsbetyg om namnteckningarnes riktighet.
Det vittsord Lagen i allmänhet tillägger Domares embetsbetyg grundar sig på förutsättning , att ämnet, hvarom sådant betyg handlar, skolat förekomma vid Rätten, hvars minnesböcker derom böra innehålla upplysning, Sådant är förhållandet med gravationsbevis , betyg om förmynderskap, om vederhäftighet och mera dylikt , ehuru i sistnämn. de afseende
Domarens intygande oftast är ett uttryck mer af hans enskilda mening, än af på förhandlingar grundad positiv kunskap.
Der rättskaffens noggranbet eger rum , är dock ett sådant uttryck sällan missledande från det dermed åsyftade ändamålet , att nemligen åtagen ansvarighet för förbindelser är åtföljd af förmåga att dem uppfylla ;• men annorlunda beskaffade äro enkla vittnesbörd, de må lemnäs om namnteckning, eller hvil« Jten *nnan , i allmänna lefvernet, förekotn - 58 jR,St,Just.Omb. Emb.Ber, d- 4 Nov. 1828.' mande handling sorn helst.
Såsom tillhörande hvarje vittnesgild person hafva de ingen gemenskap med Domarens egentliga befattning, och, endast af hans samvete, men icke af någon annan hans embets-åtgärd, kunna de controlleras.
— Det är likväl en ovillkorlig fordran för allmänna säkerheten och för detta Embetes värdighet, att icke ens böra kunna misstänkas för fel af sådan art , sorn det liar ofvan i fråga stäldta ; och då Domaren afgifver sådant vittnesbörd, borde han , efter min tanka, anses lika med Notalius Publicus, hvars betyg, ehuru också gifvet på aflagd tjenste-ed , ej är gällande utan annat åtföljd t vittnes påskrift.
Att för hvarje i Lag oföresedd rättsfråga straxt vilja vara tillreds med ett nytt Lagbud eller Lagförklaring , vittnar vanligen om ett sjukligt samhälls-skick , och deraf flera oredor i medborgliga förhållanden tillskapas, än förekominas; men då det gäller formela föreskrifter, synes mig beriktigandet af sådane, hvarigenom både moralisk och materiel skada uppkommit, ej vara öfverflödigt.
Jag föreslår derföre, och till vinnande af likhet med det bevittnande af dylika underskrifter, som ske inför Konungens Jlefallningsbafvande, {'.vilken alltid utgöres af två personer, följande efter Rikets Högloflige Ständers pröfning till vidtagande ändring uti 2 Momentet af a §. uti 3 Art. af det vid 1843 års Riks:' JR.
Omb• Emb. Ber. d. 4 iVov. 1828. 59 dag fastställda Reglemente J angående Odlingslån : *’Dessa Löftesmäns vederhäftighet bestyrkes af Konungens Befallningshafvande eller Domaren i Orten, hvarjemte, så väl gäl— denärens , som Borgesmannens egenhändiga underskrifter, så framt de ej tecknas inför Konungens Befallningshafvande, böra bevittnas af Domaren i orten eller af Råstor 1 Församlingen, eller af närmaste
KronoBetjent jemte ett annat på en gång närvarande ojäfvigt vittne.”
Sedan jag genom ofvanstående framställning, enligt mina rättsbegrepp, fullgjort Herrar Banco-Fullmägtiges mig gifne uppdrag, är ock dermed undanröjd och vederlagd den emot mig i detta ämne gjorde anmälan, sorn Rikets Ständers sist församlade Herrar Re-] visorer låtit inflyta i deras den 14 sisth December afgifne tryckta berättelse , angående BancoVerket pag. 42, så att densamma kunde med tystnad förbigås, derest jag icke borde iagttaga detta tillfälle, att i sammanhang dermed upptaga och besvara en annan lika oförmodad, och efter min tanka, ej eller till Revisions-berättelsen hörande anmälan , sorn 6o R.
Omb, Emb. Ser. d. 4 Nov. 18»8. på det ofvan citerade stället, under Relationen om innehållet af Kongl. Götha HofRälts den 31 Julii 1826 gifna Utslag i ett af mig anstäldt Actionsmål emot Häradshöfdingen , Hagman Flach och Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs Hän, förekommer i följande ordalag : ”Enligt hvad Herrar Bancofullmägtiges, Protocoll för den 30 November 1826 omnämner, har Justities Ombudsmannen den 21 i samma månad till Fullmägtige insändt en afskrift af Kongl. Götha HöfRätts berörde Utslag; dock, som den tid af 25 dagar, hvilken deruti blifvit bestämd för ändrings sökande hos Kongl. Majus JustitiasRevisions Expedition, redan förut var tillända l li pen, kunde något ytterligare försök till bevakande af Bankens anspråk i detta hänseende, ej å BancoStyrelsens sida ega rum; hvadan ej heller nu mera ringaste utsigt är, att någon ersättning kan vinnas för Bankens ifrågavarande fordran, som, med räntor och omkostnader, uppgår till ett belopp af 2750 R:dr.
I anledning deraf får jag vid handen gifva, att Kong].
HofRättens ofvannämnde Utslag af den 31 Julii 1 826, under min frånvaro på Embetsresa i Rikets vestra orter, blifvit till JustitiaäOmbudsmansExpeditionen insändt och derifrån med Retourpost den 26 Augusti kommit mig i Halmstad tillhanda; att jag icke funnit skäl till ändrings-sökand#
Just. Omi. Emb. Ber. d. 4 Nor. 18a8. 61 i samma Utslag, och i alla fallx icke bordt, eller inom fatalietiden kunnat derom inhemta utlåtande af BancoStyrelsen, hvilken, derest den skulle, som af Revisions-Berättelsen vill synas, hafva funnit för godt att ansvarsocl» ersättnings-frågan emot Konungens Befallningshafvande, utan mitt Embetes åtgärd fullfölja, dertill ej egt laglig rättighet: och att det följagtligen varit, endast i afseende på Bankens räkenskaper öfver den omtvistade Summan, och ad notitiarn, sorn afskrift af HofRättens Utslag blifvit till Herrar Fullmägtige af mig insand.
Hos mig har blifvit anmäldt och styrkt, att en ^Landtman, som för 333 R:dr 16 sk.
Banco, till eget behof köpt Klädes-manufacturvaror af en Fabriksidkare och derföre utgifvit sin till säljaren, eller ordres ställde förskrifning, att efter 9 månaders förlopp betalas, är af AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl. Maj;ts och Rikets CommerceCollegium å ManufacturDiscontens vägnar, hvarest förskrifningen blifvit af säljaren beländ och hypothicerad, för nämnde Summa vorden lagsökt med påstående, att, jemte hufvudstoden, erlägga, ej allenast ränta f procent i månaden ifrån förfallodagen, utan ock a procent i Ut - 6 5 R.
Omb, Emi. Ber, d, 4 No v'.
1828, söknings-provision jemte ersättning för Stämplade papperet å Skuldsedeln, och detta allt på grund af Kongl. Reglementet af den 13 Februari! 1817, samt Kongl. Brefven under den 17 December 1825 och den 30 Ju* nii 1791.
Utan att ingå i granskning af de .skäl, som, i frågan om Utsöknings-kostnaden för Manufactur-Discontens fordringar, ligga tili grund af den serskilda och mera betungande bestämmelsen för låntagare af större Summor, än då dylika frågor emellan enskilda, eller emellan dem och andra Allmänna Penninge-Verk skola behandlas, anser jag mig böra egentligen fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på den mera betänkliga omständigheten, att ej allenast pantsättaren eller Fabriksidkaren, som står till Disconten i det förhållande, att han, för sina tillverkningar, men ingen annan, deruti eger lånerättighet, utan ock sedelutgifvare och hans acceptant, eller löftesman skola vara underkastade lika dryg ersättning för utsöknings-kostnaden och högre ränteberäkning, än efter andra Allmänna Lagar eger ruin.
I den ofvan bmförmalde händelsen har inträffat, att
Sedelutgifvaren visat sig hafva ifrån förfallodagen haft penningar i beredskap, men, i saknad af anmaningsbref, bvilr R.
Just. Omb.Emb. Ber. d. 4 Nov, 1838. 63 ket, ehurij föreskrifvet 18 §. af 1817 års Kongl, Reglemente, likväl uti den följande 9 §. anses mindre magtpåliggande, icke förr än genom lagsökningen fått veta hvilken som egde dem uppbära och derföre ansett sig, enligt Kongl. Förordningen af den 19 Maji 1756, böra ifrån räntas och expensers erläggande vara fri.
Då nu sådant fall ofta kan inträffa, att sedelutgifvaren icke vet, att hans förskrifning blifvit, eller kunnat blifva, i ManufacturDisconten insatt och icke eller förbundit sig till annat än hvad Lag och Allmänna Författningar honom ålägga; men jag ej inser någon giltig grund för ofvannämnde speciela Lagar i afseende på andra personer än ManufacturDiscontens omedelbara låntagare och deras acceptanier, som för dem borga, får jag vördsamligen hemställa , otn icke den ifrågavarande serskilda ränteberäk» ningen så väl som 2-procentsafgiften i Utsöknings-umgälder, måtte upphäfvas för utgifvare af och löftesmän å skuldsedlar, hvilka i ManufacturDisconten pantsättas, så att med dem efter Lag och allmänna Stadgar finge förfaras.
Uti Kongl. Pabudef, hvarefter Sollicitanter sig skola rätta, under den 3 October 1723 och i Kongl. Förordningen angående fångars 64 R- St.
Omb. Emb.
Ber. d. 4 Nov. 18s8% forslande och vård af den 11 Julli 179a är, ibland annat, föreskrifvet, att dessa Stadgar skola ifrån Predi kstolarne och vid Härads.
Rätterna offentligen uppläsas, den förstnämnde åtminstone 2:ne gånger om året och den senare på alla HäradsTing.
Att SollicitantsPlacatet, fastän nödvändigt för sin tid, kunnat fortfara , att så allmänt och ofta kungöras allt ifrån Allmänna Rågens antagande, ehuru det samma, såsom hufvudsakligen intaget i 21 af 30 Cap.
TtäitegångsBalken derigenom till det mesta upphörde att gälla, skulle visserligen förefalla sällsamt, om icke sådant af sakens ringa vigt och den föga uppmärksamhet, sorn den sig ådragit, kunde förklaras.
Förordningen af den 11 Julii »792, hvilken blott angår de förhållanden och den ansvarighet , som för allmogen, i afseende på fångars forslande och Vard den tiden egde rum; så har detta upphört genom den, sedermera vidtagne, nya fångförings-anstalten, med hvilken allmogen ej annorlunda, än såsom blott skjutsande , nu mera har befattning.
Vid sådant förhållande anser jag mig böra vördsamligen hemställa och föreslå, att Högst - R, St.
Just. Omb.Emb. Ber. d. 4 Nov. »8 »8. 65 Högstberörde Kongl. Förordningar må uta-' slutas ifrån förteckningen å Stadgar och Påbud, hvilka ifrån Predikstolarne och vid HäradsTingen, en eller flere gånger, allt efter deras olika innehåll och förmenta angelägen-’ het, skola för menigheten uppläsas.
De ifrån StatsExpeditionerne i Kongl. Majtts Cancellie ingångna Förteckningar, som härhos bifogas, upptaga dels sådana Rikets Höglofl.
Ständers Beslut, till hvilka Kongl. Maj:t lemnat Dess Nådiga bifall , dels ock Rikets Ständers vid nästlidne Riksdag i öfrigt till Kongl.
Maj:t ingifne underdåniga Skrifvelser, med dervid gjorde anteckningar om de deröfver fattade Nådiga Beslut eller andra åtgärder, sorn blifvit vidtagna; och har jag derjemte skolat vördsamligen öfverlemna Kongl.
JustitiaeCancellersEmbetets den 1 4 sistlidne October till mig aflåtne Skrii veise med dervid fogad Förteckning å de Författningar och Rescripter, hvilka, i egenskap af Lagförklaringar, sedan sista Riksdag blifvit af Kongl. Maj:t med Dess Högste Domstol i Nåder utfärdade.
Bihang till Rikt-St, Prat, 1818—*819, x.dra Sami, 5. 66 R•
Omb, Emb. Ber. d, 4 Nov. 183S>
Under innevarande ar hafva till min Expedition blifvit inlemnade följande Kongl. Majtts Nådiga Resolutioner öfver vid sista Riksdag gjorde underdåniga ansökningar:
Under den 9 September 1823, af RidsdagsFuUmägtige ifrån Blekinge Län, rörande ändring i Båtsmans-beklädnaden. I ' , 2:0. — den 28 October s. å. af Riks dagsFullmägtigen Oloj Olsson, att Hellestads f, d. Bergslag måtte med penningar få utgöra Roterings-besväret. 3:0
Den 2 Martil 1824,' af Riks dags-Fullmägtigen N. Strindlund, rörande Mötesplatserna förandra Norrlands första Båtsman sCompagnie. 4:0. —•
Den 27 April s. å, af Riksdags Eullmägtigen Eric Nilsson, om ersättning för Martsalis Posthemman åliggande Rotering. .5:0. — den 4 Maji dito, af Eric Dett lofsson från Stora Klintegårda, om ändring i Mönstringarne med Gottlands National-Be, ^väring. 6:0. —i den 27 Julli dito, af RiksdagsEullmägtige från Örebro Län, om RotehålJares vid Nerikes Regementes skyldighet, att till Soldaterne utgöra hö och halm, .R. St.
Omb. Emb. Ber. d. 4 Nov. 1828. 67 7:0.
Under d. 30 November dito, af RiksdagsFiillmägtige från Kronobergs
Län, om tillräckligt bidrag till Koteringens utgörande inom Länet. 8:0. — den 14 Julli 1825, af Riksdags* Fullmägtigen Bengt Bilsson, rörande den Spannmål, som till en del Rotar i Fellingsbro
Socken blifvit anslagen.
9:0 — den 10 Augusti 1825, af Olof Wikström, och A. öberg, om förändring af Mötesplats för Piteå, Luleå och Råneå Sock* nars Beväringsmanskap. lolo. — den 15 Martii 1826, af Riksdagsfullmäg'igen Nils Hakansson ifrån Christianstads Län, rörande befrielse från Mötes-; afgiften m. m. för Rusthållare vid Skånska Hussar- och DragonRegementeme. 11:0.
— Den 13 December 1826, a£ RiksdagsFullmägtigen Anders Nilsson, rörande Dragonernes vid Haglösa Esqvadron af Kongl. Skånska
DragonRegementet åliggande arbetssfcyldighet vid Haglösa Ryttmästareboställe. 12:0 — den 11 Januarii 1827, af Eric Hansson i Stockholms Län, angående lindring i BåtsmansRoterlngen för Wäddö Socken. 68 R.St. Just.
Omb. Emit.
Ber. <1. 4 Nov. i8a8.’ 13:0.
Under den 15 Martii s. a., af N. Insulin, om Lotsarnes vid Arholma rättighet till Lotspenningar. 14:0. — den 8 Augusti s. a., af Nils Håkansson, om befrielse för Rusthållare vid Skånska CavalierieRegementerne att till Regements - möten sända och underhålla häst och karl. 15:0. — den 15 Augusti s. i., af Johan Jacob Rutberg, om inrättande af Känningsbåkar på Mälaren samt vid Punkt» och Svartsten.
Dessa Resolutioner äro till Hedervärda BondeStåndets Cancellie aflemnade.
Stockholm den 4 November 18a8.
C. TÖRNEBLADH.
Ullberg. STOCKHOLM, Elmeus och Granbergs Tryckeri, 1829, F Ö II T E C K
NING å de ifrån början af sistlidne Riksdag ifrån Kongl. Maj:ts .Tustitiae-RevisionsExpedition utfärdade Lagförklaringar. 1:0. 1823 den 20 Februarii, Circulaire till Kongl. Hof-Rätterna, att erinra vederbörande om noggrannt iakttagande af hvad, genom Kongl.
Förklaringen den 23 Mars 1807, föreskrifves i frågan om undergående af Kyrkoplikt å annan ort, än der brottet blifvit begånget. 2:0. 1823 den 4 December, Circulaire till Landshöfdingarne, angående redovisning för Häradets Lott i Sakören. 3:o. 1823 den 4 December, Circulaire lill Landshöfdingarne, angående upphäfvande af Kongl. Brefvet den 6 Maji 1767, rörande afskrifning af anhängige gjorde skuldfordringsmål.
Bihang tilip.■ S. Brot. 1828 och 1829. 2.c/ra Sami. * 1:a Ii:t. 2 Bil. t. R.
Just. Omb.ns Emb.-Ber d. 4 Nov. t8s8. 4:0. 1824 den 12 Februarii, angående reglering af Districler inom Härader till val af Riksdagsmän. 5:o. 1824 den i5 Januarii, Circulaire lill Hof-Rätterna och Kongl. Majrts samtlige Befallningshafvande med förständigande, att Kongl. Förordningen af den 24 Mars 1748, angående Spö- och Ris-straff för personer, som kringstryka utan pass, upphört att Yara till efterlefnad gällande. 6:0. 1824 den 3 Junii, Circulaire lill Hofoch Öfver-Rätterna om huru Besvärs-hänvisningar böra vara beskaffade i Mål, hvaruti ansvar å Domare eller annan tjensteman är i fråga. 7:0. 1824 den 19 Augusti, Circulaire till Öfver-Ståthållaren ochLandshöfdingarne, angående 1:0 Extra Judiciel bestraffning å fångar, och 2:0
Att personer, dömde för stöld och andra vanfrägdande brott, icke må i deras tjenst få antaga lagbundua tjufyar.
Bil. t. It.
Just. Ombtns Etnb.-Ber. cl, 4 Nov. 1828. 3 8:0. 1825 den 24 Mars, Circulaire lill Hofoeh Öfver-Rätterna, att böter för andra resan snatteri böra förvandlas till sex dagars fängelse. 9:0. 1825 den 22 Julii, Circulaire till HofRätterna och Landshöfdinganie om lottning emellan dem, som vid Nämndemansval erhållit lika röster. 10:0. 1826 den g Mars, Circulaire till Hofocli Öfver-Rätterna, huru förhållas bör, då i Brottmål förekommer fråga, om en person är vansinnig eller icke. 11:0, 1826 den 26 Maji, Circulaire till Kongl. Majrts samtlige Befallningshafvande, att arrestanter, hvilka till Kyrkoplikt? undergående skola befordras, böra tidigt inställas hos vederbörande Prestman. 12:0. 182G den G October, Circulaire till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, angående bysalte personers behandling.
4 Bil. t. R.
Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. i3:o. 1826 den 3o November, Circulaire till Hof-Rätterna om hvad som iakttagas bör vid lagfart å fastighet, som häftar för lån till allinänha Enke- och Pupill-Cassan. i4:o. 1827 den 26 April, Circulaire till Ilofoch Öfver-Rätterna, angående ändring i vissa delar af Expeditions-taxan af år 1821. 15:o. 1827 den 26 Maji, Circulaire till Hofoch Öfver-Rätterna , samt Kongl.
Maj:ts samtlige Befallningshafvande, angående sättet att verkställa sådane Utslag, hvarigenom en person blifvit i serskildta mål fälld till böter, som på en gång böra förvandlas till kroppsplikt. 16:0.
1827 den i3 Julii, Bref till Kongl.
Öfver-Ståthållare-Embetet, att Kongl.
Förordningen den 18 December 1823, angående vissa omständigheter i afseende å verkställigheten af auction å utmätt fast egendom, icke bor tillämpas i Stockholms
Bil. t. R.
Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. .5 17:0. 1827 den i3 December, Circulaire till Hof-Rätterna, angående rätta förståndet af 23 § i Kongl. Förordningen den 1 Augusti i8o5 om Skogarne i Riket. 18:0. 1828 den 3 September, Bref till HofRätterna, huru förhållas bör, då böter enligt serskilda Författningar böra förvandlas till allmänt arbete, men tillgång till sådant arbete icke finnes.
Stockholm den i4 October 1828.
Ex Officio L. A. Ekmarck.
Ex Officio Carl af Georgii.
Vi 1 • <> Bil. t, R.
Omb-.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828.
FÖRTECKNING på de mål och ärenden, hvilka, i anledning af Rikets Ständers vid i8a3 års
Riksdag aflätne underdåniga skrifvelser eller gjorda underdåniga hemställanden, blifvit Kongl. Maj:t genom Dess Krigs-Expedition i underdånighet föredragne, jemte uppgift å de i dessa ämnen fattade
Nådiga beslut eller vidtagne åtgärder. 1.
Rikets Sländers underdåniga skrifvelse af den 17 April, om 5o procents lönförhöjning för Bataillons-Läkare efter 8 års tjenstgöring.
1823 den 22 Maji föredr.; och biföll Kongl. Maj:t Rikets Ständers underdåniga hemställan i ämnet. a. *— af den 12 Maji angående Landt- och Sjö-trouppers transporterande sjöledes. 1828 den 16 Oetober föredr.; och kunde Kongl. Maj:t, i anseende till de med Landt- och Sjö-trouppers transporterande sjöledes förenade ökade kostnader och olägenheter, icke bifalla, att med trouppers fortskaffande må förhållas på annat än hittills öfligt sätt.
Bil. t. R. S. Just.
Omb.ns Emb.-Bcr. d. 4 Nov. 1828.
7 3. — af den n Junii, angående General-Lieutenanten L.
A. von Rosenheims underdåniga ansökning om utbekommande af innestående lön. 1823 den 16 Julii föredr.; men som Rikets
Ständer icke beviljat något anslag för den begärda löne-ersättningen, kunde Kongl.
Maj:t till den derpå syftande underdåniga ansökning icke lemna Nådigt bifall. 4.'—af den 11 Junii, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Kronofogden, Assessoren Hellbergs underdåniga ansökning om ersättning för liden förlust å en contraherad leverance af Artillerie-hästar. 1823 den 16 Julii föredr.; och som Rikets Ständer icke beviljat något medelanslag till Hellbergs sökte skadeslös - hållande, kunde Kongl. Maj:t icke lill bans derom gjorda underdåniga ansökning lemna Nådigt bifall. 5; — af den ii Junii, angående Magistrats-personers och Borgerskapets rättighet att, vid publika förrättningar utom Städernas område, åtnjuta skjuls och tractamente efter Rese-Reglementet. 1824 den Januarii föredr.; då Kongl. Maj:t, sorn fann Städernas Borgerskap, en - 8 Bil. t. B.