Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konstsaker, såsom slatuer, byster, basreliefer.
Opium.
Guld i stänger ocb till smältning.
Helgryn, och andra gryn af sädesslag, som äro fria från transito-afgifler.
Vide, skalad eller oskalad.
Repslagare-arbeten, deruti inbegripue sadelgjordar och fisknät.
Halm, skuren eller hackelse.
Hudar, garfvade eller icke, ulan undantag, såsom pelsverk, kalf- ocb fårskinn, karduan, marokin etc.
Hvalross-hudar (af sjöhäst eller sjökalf).
Enspön.
Äkta perlor.
Pimpsten.
Blodsten.
Kalksten.
Krita, och pulveriserad krita.
Gips.
Ädla stenar.
Stenar af alla slag.
Trä fa neer.
Platina, icke arbetad.
Bly i tackor, gammalt bly lill smältning, och gammalt valsadi bly.
Fjäder till sängkläder, och dun.
Hår af alla slag, (deruti inbegripue borst och bår af svin).
Krulltagel är underkastadt tull.
Fisk, färsk. Beck. Potates.
Puzzoianerjord.
Affall af papper af alla slag.
Maj:ls Nådiga Proposition N:o 72- 13 Rödfärg.
Blod.
Salt (med undantag af det sorn användes till pharmaceuliska behof).
Späcksten.
Sumac.
Taflor, såsom gravyrer, lithographier och stenographier.
Garfvarbark.
Hvit Kölnisk lera.
Piplera, mergel, engelsk lera, porcellaines-lera, valklera, lera förjsockerdäckning och andra jordarter, lera och mergel, såvida de icke äro att anse såsom färgarter.
Sköldpaddor.
Torf. Trippel.
Taktegel.
Gåspennor.
Hafstång till inpackning och uppstoppning.
Marienglas.
Kött, färskt och saltadt.
Qvicksilfver.
Vagnar eller kärror af alla slag, äfvensom waggoner och tenders för jernvägar.
(För lokomotiver bör tull erläggas.)
Delar af vagnar och waggoner (och söndcrlagna vagnar och waggoner) böra erlägga tull, ifall de icke kunna anses såsom vagnmakare-arbeten.
Kräftstenar. Zink, oarbetad, eller i tackor.
I händelse ytterligare på någon väg andra produkter skulle komma i åtnjutande af en likartad frihet frän afgifter, skall samma frihet från erläggande af afgifter, med full rätt, åtnjutas på alla här ofvan omförmälda vägar; 6:0 att på alla dessa vägar eller kanaler, lill en likformig och eller vigt beräknad taxa, af högst sexton (16) skillingar
Danskt mynt för femhundra Danska skålpund, nedsätta transito-afgiften för de varor, som nu äro dermed belagda, utan att denna taxa må kunna höjas genom någon annan, under hvad benämning som helst.
I händelse transito-afgifterne skulle nedsättas under det belopp, ofvannämnda taxa utvisar, förbinder Sig Hans Majit Konungen af
Danmark att sätta alla de vägar eller kanaler, som förena eller kunna komma att förena Nordsjön och Elben med Östersjön eller dess tillflöden, i fullkomlig jemlikhet med de mest gynnade vägar, som nu finnas eller kunna komma att anläggas på dess område. 7:o som Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, genom en med Hans Majit Konungen af Danmark afslulad särskild konvention, emot Hans bemälda Majestät förbundit sig att underhålla de lyrbåkar på kusterne af Sverige och Norrige, som tjena lill ledning och lättnad vid passerandet af Sundet och inseglingen i Kattegat, sä förbinder sig Hans Majit Konungen af Danmark att med Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige träffa definitivt aftal i ändamål att, för framtiden likasom hittills, betrygga vidmakthållandet af dessa fyrbåkar, utan att någon utgift för de fartyg, som passera genom Sundet och Kattegat, deraf skall kunna blifva en följd. 14 Kongl. Majsts Nådiga Proposition N:o 72- Art. lil.
Dc förbindelser, som innehållas i föregående två Artiklar, skola träda i verket från och med den l:sta April 1857.
Såsom skadestånd och ersättning för de uppoffringar, ofvanintagne bestämmelser medföra för Hans Maj:t Konungen af Danmark, förbinda Sig Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, Hans M:ij:t Kejsaren af Österrike, Konung af Ungern och Böhmen, Hans Maj:t Belgiernas Konung.
Hans Majit Fransmännens Kejsare, Hennes Majit Drottningen af det förenade Konungariket Stora Brittannien och Irland, Hans Majit Konungen af Hannover, Hans Kongl. Höghet Stor-Herligen af Mecklenhurg-Schwerin, Hans Kongl. Höghet Stor-Herligen af Oldenburg, Hans Majit Konungen af Nederländerna, Hans Majit Konungen af Preussen, Hans Majit Kejsaren af Kyssland och Senaterne i de fria Hanse-Städerna Lubeck, Bremen och Hamburg, å deras sida, att till Hans Majit Konungen af Danmark, som dermed förklarar sig nöjd, betala i ett för allt en summa af 30,476,325 R:dr, att fördelas på följande sätt:
Sverige 1,590,503 Ridr R:mt.
Norrige 667,225 „ Österrike 29,434 „ „ Belgien 301,455 „ „ Bremen 218,585 „ Frankrike 1,219,003 „ Stora Brittannien 10,126,855 ..
Hamburg 107,012 Hannover 123,387 Lubeck 102,996 Mecklenburg 373,663 Oldenburg 28,127 „ „ Nederländerna 1,408^060 ” ’’ Preussen 4,440,027 „ „ Ryssland 9,739,993 „
De Höga kontraberande
Magierna skola i hvad händelse som helst vara ansvarige endast för den del af nämnda summa, som på en hvar af dem sig belöper.
V. De i föregående Artikel uppräknade summor skola, med de i Artikel VI § 3 gjorda förbehåll, kunna betalas under loppet af tjugu år, medelst fyratio halfåriga afbetala ingar till lika belopp, omfattande kapital och aftagande ränta å de icke förfallna dividenderne.
Art. VI.
Hvar och en af de Höga kontraberande Makterne förbinder sig att, genom en särskild konvention, med Hans Majit Konungen af Danmark ordna och bestämma: l:o sättet hvarpå, och stället der ofvannämnde fyratio hallårs-afbelalningar å den summa, som, jemlikt Artikeln IV, belöper sig på hvarje Magt, skola verkställas; Kongl.
MaJ:ts Nådiga Proposition N:o 12. 15 2:o sättet hvarpå och kursen efter hvilken främmande myntsorter skola förvandlas till det i samma Artikel omförniälda Danska mynt; 3:o vilkoren och sältet för den totala eller parliela amortering, hvartill hvarje
Biagi uttryckligen förbehåller sig rättighet, för att, på kortare tid och när som helst, kunna afbörda sig sin andel i ofvanbestämda skadestånd.
Verkställigheten af de ömsesidiga förbindelser, som i denna traktat innehållas, göres uttryckligen beroende af uppfyllandet utaf de formaliteter och föreskrifter, hvilka vissa al de Höga kontraherande Magterna, enligt gällande konstitutionela lagar, hafva att iakttaga; och förbinda sig dessa Makter att inom möjligen kortaste tidrymd framkalla tillämpning deraf.
Denna traktat skall ratificeras och ratifikationerne skola utvexlas i Köpenhamn innan den lista April 1857, eller så snart som möjligt efter nämnde dag.
Till yttermera visso hafva de respektive Fullmäktige undertecknat denna traktat och beseglat densamma med sina sköldemärken.
Som skedde i Köpenhamn den fjortonde dagen i Mars månad år ett tusen åtta hundra femtio sju. (Undert.)
IVvitersiedl.
Prosch.
Bluhme.
(L. S.) (L. S.) (L. S.) Carl Jmyer. ,). T.
Erdmann.
(L. S.) (L- S.) Beaulieu. du Bois. CL. S.) (L. S.) Dotesac.
Oriolla. (L. S.) (L. S.) Andrew Buchanan.
Tecjoborski. (L. S.) • (L. S.) Hanborg.
Kruger. (L. S.) (L. S.) Öfversättning.
För den händelse att uppfyllandet af de förbindelser, som omförmälas i Art. 7 och 8 af den traktat, som denna dag blifvit afslutad, icke skulle kunna ega rum före den 1 April 1857, är Danska Regeringen fortfarande berättigad alt efter denna tid pro - 16 Kongl. Mup.ts Nådiga Proposition N:o 72. visoriskt, medelst fordrande af borgen, bibehålla de afgifter den förbundit sig att afskaffa, men i mån som någon af de konlraherande Makterne uppfyllt nämnde förbindelser, skall Danska Regeringen, å sin sida, låta dessa provisoriska åtgärder upphöra och gifva befallning om befrielse derifrån för fartyg tillhörande denna Maki, äfvensom för deras laster.
Danska Regeringen skall emellertid, intilldess samtlige de kontraherande Makterne definitivt uppfyllt de förbindelser, som omförmälas i Art. 7 och 8, ega att af de fartyg, som erhållit denna befrielse, fordra att de skola styrka sin nationalitet, ulan att likväl derigenom för dessa fartyg skall kunna uppstå något dröjsmål eller uppehåll.
Reträffande åter nedsättningen af transito-afgifterne, vill Danska Regeringen, i betraktande af den praktiska omöjligheten att i afseende derå tillämpa samma provisoriska behandling, som för fartygen, samtycka till att provisoriskt och i hela dess vidd, ifrån den Irsta April 1857, låta §§ 5 och 6 i den allmänna traktaten träda i verket.
Det förstås alt detta interimistiska tillstånd skall öfvergå till ett definitivt i samma stund, som detta Protokoll upphör att i Sundet och fiälterna ega tillämplighet.
Som skedde i Köpenhamn den 14:de Mars 1857.
(Underl.)
IVetterstedt.
Jwger.
Dolesac.
Andrew Buchaiian.
Hanbury.
Pr asch. Utdrag af Protokollet öfver gemensamt Civil- och Finans-Ärende, hållet inför Hans Maj: t Konungen i Siats-Rådet å Stock holms Slott den 20 Mars i877.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Gripenstedt.
Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas.
Sedan, uppå föredragning genom Utrikes Departementet af frågan om underhandlingar med Danmark, rörande afskaffande af Sundska tullen, Kongl. Maj:t behagat, under J. T. Erdmann.
Bluhme, du Bois.
Oriolla.
Tegoborski.
Kruger.
Kongl. Moj.-ts Nådiga Proposition N:o 72. 17 under den 3 denna månad, i Nåder godkänna ett utaf ombuden för de i underhandlingarnc deltagande Makter upprältadt förslag till allmän traktat i berörde afseende mellan Hans Majit Konungen i Danmark, å ena sidan, samt nyssnämnde Makter, å den andra, samt i Nåder bemyndigat Kongl. Majits
Fullmäktig vid underhandlingarne i Köpenhamn, Friherre af Wetterstedt, att ifrågavarande traktat underteckna, utan annan afvikelse från dess föreslagna lydelse, än som för jemkning i redaktionen kunde ifrågakomma, hvarjemte Kongl. Majit förklarat sig vilja, på Civil-Departementets föredragning, fatta beslut i fråga om Propositions allåtande i detta ämne till Rikets Ständer; så anmälde nu Chefen för Civil-Departementet, Stats-Rådet Almqvist, i underdånighet, det han genom skrifvelse från Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena under nästliden gårdag erhållit tillkännagifvande derom, att ifrågavarande traktat blifvit, i öfverensstämmelse med ofvanberörde af Kongl.
Majit i Nåder gillade förslag, den 14 innevarande månad i Köpenhamn afslutad och undertecknad, jemte ett särskildt Protokoll, innefattande bestämmelse angående den provisoriska behandling, hvilken de fartyg, som passera Sundet och Rälterna, skola vara underkastade, i händelse de genom traktaten ingångna förbindelser icke blifvit af de kontraherande Makterna uppfyllda före den 1 instundande April, då traktatens bestämmelser eljest borde träda i kraft.
Föredragande Departements-Chefen anhöll härefter att få, efter föregången beredning af ärendet gemensamt med Chefen för Finans-Departementet, till Kongl. Majits
Nådiga öfvervägande nu hemställa frågan om beredande af tillgång till den summa af 2,558,400 Ridr Rimt, som Sverige borde för sin del i lösen för Oresunds-tullen till
Danmark utgifva, och hvars liqviderande, enligt Kongl. Majits redan fattade Nådiga beslut, borde verkställas på 20 år medelst fyratio halfåriga lika stora inbetalningar, som hvardera, efter verkställd uträkning och med iakttagande af under tidens lopp uppkommande minskning i den till fyra procent bestämda räntan, belöpte sig till 93,524 Ridr Rimt, att första gången erläggas den 1 Oktober innevarande år.
I detta afseende ansåg Departements-Chefen — — — — — — — — — — — — — Hvad Departements-Chefen sålunda yttrat och hemställt, och hvari Stats-Rådets öfrige närvarande Ledamöter instämde, behagade Kongl. Majit till alla delar i Nåder gilla; hvarjemte Kongl. Majit befallde, att Nådig Proposition i ämnet, sådan den finnes delta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå.
• Ex protocollo Otto IV.
Pral. 4856 & 4857. 4 Sami. 4 AJd. 2 Band. 8 Haft. 3 STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857.
Kongl, Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 73. 1 N:o 73.
Ank. till Exp.-Utsk. J. 26 Mars 1857, kl. 1 e. m. Kongl.
Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunden för utgörandet af de till Bätsmans-indelningen i Blekinge län anslagna s. k. öfver skotts- och reserv-räntor; Gifven Stockholms Slolt den 20 Mars 1857.
Enligt de genom Kongl.
Instruktionen den 29 Augusti 1683 och Kontraktet af den 27 April 1685 stadgade grunder för Illekinge läns indelning till Båtsmanshåll beräknades och anslogs, efter hemmanens olika beskaffenhet, ett grundränte-belopp af 16 till 21 daler silfvermynt för hel Båtsmans-nummer, i följd hvaraf sedermera, då endast ett mindre antal hemman hade grundräntor jemnt svarande emot det hvarje af dem för rustningen af en Båtsman bestådda dalertal, de bland öfriga hemmanen, som hade större grundränta, kontant erlade de överskjutande beloppen, under namn af öfverskotts-räntor, till vederbörande uppbördsman, hvilken åter med dem, under benämning af tillskotts-räntor, gödtgjorde de hemman, som hade mindre grundräntor, den för dem uppkomna bristen.
Detta sätt att liqvidera Öfverskotts- och tillskotts-räntorna, hvilka vid indelnings-tiden motsvarade den för dem belöpande andel i rustnings-kostnaden, fortfor derefter intill sednare tider utan annan förändring, än att berörde räntor efter 1776 års mynt-evalvation utgingo med trenne daler på Riksdalern; men som, i följd af tid efter annan inträffade myntförsämringar, samma räntors värde i penningar småningom betydligt sjunkit och derigenom både större och tillika ganska ojemn lunga uppstått för de hemman, som måste bestrida den utöfver deras bestämda rustnings-dalertal belöpande rustningskostnad, utan annan ersättning derför, än det kontanta bidrag, de tillskott—gifvande Bih. lill R.
Prot. 1856 $ 1857. 1 Samt. 1 Afd. 2 Band, 9 Häft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 73. hemmanen och lägenheterna erlade, väcktes redan vid 1809 ars Riksmöte fråga om någon förändring och jemkning i den gamla Båtsmans-indelningen inom ofvannämnde län.
Frågan härom förnyades derefter vid flera af de påföljande Riksdagarne; och sedan, i anledning deraf, åtskilliga förberedande åtgärder blifvit vidtagna och särskilda undersökningar verkställda, blef slutligen, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers under 1834 och 1835 årens Riksdag gemensamt fattade beslut, genom Kongl. Brefvet af den 14 Juli sistnämnde år förordnadt, att öfverskotts-ränlorna i Blekinge skulle, till räntetagarnes förmån, utgöras med förvandling efter årlig markegång å de lill Båtsmans-rustningen efter 1685 års kontrakt hörande praestationer, dock först efter 10 års förlopp, från 1834 års början räknadt, till förekommande af en allt för våldsam rubbning i eganderätten, men att deremot öfverskotts-räntegifvare, hvilka, hellre än att räntorna sålunda liqvidera, önskade i effektiv rustning deltaga med närbelägna rusthåll, som borde åtnjuta motsvarande rustningstillskott, skulle ega att derom göra ansökning, äfvensom egare af sådane räntegifvande hemman, som vid skattläggnings-tiden fått sig efter närvarande förhållande för höga räntor åsätta, få söka räntans nedsättning till likhet med andra räntebetalande hemman inom viss af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet bestämd och kungjord tid; hvarjemte till betäckande af den brist, som genom en sådan räntenedsättning skulle uppkomma för tillskotts-räntetagare af gamla Båtsmans-indelningen, blefve, jemte Kronans behållna indelnings-, öfverskotts- elier reserv-räntor, anvisade vakans-afgifterne för de i Blekinge, vid den länet öfyergångna extra roterings-jemkning, tillkomna nya ordinarie rotar eller rusthåll, med föreskrift tillika, att de häraf uppkomna anslag skulle tillsvidare helt och hållet och i framtiden så vidt de erfordrades, disponeras och förräntas -till understöd för Blekingska Båtsmanshållet samt derföre på jemväl stadgadt sätt inom länet förvaltas.
Då nu hvad Kongl. Maj:t med Rikets Ständer sålunda rörande öfverskotts-räntorna beslutat skulle sättas i verkställighet, framställdes af Kongl.
Maj: ts Befallningshafvande i länet åtskilliga svårigheter i afsende på tillvägabringandet af den räntegifvarne under vissa förhållanden tillförsäkrade ränte-nedsättning eller förmedling, äfvensom, sedan det förändrade sättet för nämnde räntors liqviderande med år 1844 tagit sin början, hos räntegifvarne inom provinsen, der grundräntors förvandling efter markegång dittills ej egt rum, stort missnöje yppades öfver de nya grunderna för räntornas debitering samt den derigenom mångdubblade och i samma mån till nedsättning af hemmansvärdena verkande rustningsbördan, hvilken dessutom, i följd af det för olika rusthåll betydligt vexlande rustnings-dalertal, visade sig hårdare trycka det ena räntegifvande hemmanet, än det andra, föranläts Kongl.
Maj t, af åtskiilige räntegifvares såväl häröfver som i fråga om hindren för yrkad förmedling af deras hemman i underdånighet anförda klagomål, att under den 15 Mars 1853 i Nåder anbefalla Dess förbemälde Befallningshafvande, dels att inkomma med underdånigt ut - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 73. 3 låtande och förslag huru en större jemnhet i beräkningen af öfverskotts- och tillskotts—räntorna, vid deras årliga förvandling efter markegångs-värdet, lämpligen skulle, till undanrödjande i möjligaste måtto af anledning till klagan i detta afseende,, likasom till lättnad i debiteringen, kunna beredas, dels ock alt genom utfärdad kungörelse förelägga öfverskotts-räntegifvarne i länet att inom slutet af nyssnämnde år hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sig anmäla till erhållande al den räuteförmedling, hvartill befogenhet kunde förefinnas.
Det i förstberörda hänseende infordrade utlåtande afgafs'af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 49 Oktober 1853; och anföres deri, alt, då intill år 1844 hvarje daler af ett hemmans öfverskotts-ränta utgick' efter 3 daler silfvermynt pä Biksdalern, med 16 skillingar
Banko, men värdet af samma räntedaler efter rnarkegångs-taxah nu bestämmes i förhållande till det ränte-dalértal, sorn är hemmanet för effektiv rustning af en Båtsman tillslaget, således ock, enär detta dalertal är för rusthållen så olika fastsläHdl, den ölverskjutande eller bristande räntedalern numera måste, oheräknadt den flerdubblade beskattning, förvandlingen i hvarje fall medför, komma alf för särskilda rusthåll vnol svara lika skiljaktiga belopp eller värden, vexlande från 1/16 till 1/21 af sammanlagda kostnaden för en Båtsmans rustning efter årets markegång; att det likväl syntes fullt förenligt med äldre stadganden, att denna ojemnhet afbulpes och en fullkomlig likhet åter infördes sålunda, alt för hvarje bristande eller öfverskjutande räntedaler beräknades samma värde eller andel af rustnings-kostnaden, hvilket lämpligast kunde antagas till 1/20 af denna kostnad; att härigenom väl, å ena sidan, skulle för de räntetagare, hvilkas rustnings-ränta är lägre än 20 daler, inträffa någon minskning i den ersättning de hittills åtnjutit, och deremot, å andra sidan, en vinst för de räntetagare, hvilkas rustnings-ränta är högre än 20 daler; men i förra hänseendet vore dels icke bestämdt föreskrifvet alt ränte-förvandlingen bör verkställas på sätt som hittills skett, eller att den ena räntan erlägges eller åtnjutes efter en högre beräknings-grund, än som löljes i alseende på en annan, och dels blefve förlusten af så ringa betydenhet, att den icke för någon rustnings-nummer uppginge lill mer än omkring 1/40 af rustnings-kostnaden, och hvad beträffade den påpekade vinsten för någre räntetagare, så lunnes blott 8 nummer med högre rustnings-ränta än 20 daler, för hvilka sammanlagda tillökningen endast korinne alf uppgå till ungefärligen 1/16 af rustnings-kostnaden; att likväl af större betydenhet vore den nedsättning, sorn tillgodokomme de öfverskottsräntegilvare, för hvilka rustnings-ränlan är lägre än 20 daler, helst derigenom förr orsakades en brist i tillgången för lillskotts-räntorna. motsvarande rustnings-kostnaden för 11 3/4 nummer, hvilken brist väl i sjelfva verket redan förefunnes, men, så länge öfver skotts-räntorna utgjordes efter olika, lörvandlings-grunder, kunde betäckas genom å deni uppkommande behållningar; att emellertid den lindring, som sålunda skulle öfverskotts-räntegifvande hemman beredas, vore desto mer billig, som, enligt 4 Kongl.
Proposition N:o 73.
Brefvet den 18 Juni 1687, rustnings-räntan för dessa hemman blifvit minskad och nedsatt just med afseende derpå, att de befriats från en del af den effektiva rustning, hvilken genom 1683 års Instruktion var bestämd emot en högre rustnings-ränta, men hemmanen nu efter den stadgade förvandlingen få vidkännas en dubbelt tryckande tunga, då de måste för den högre öfverskotts-räntan erlägga en afgift, fullt svarande emot effektiv rustning äfven för denna; samt att den minskade tillgången för tillskotts-räntornas godtgörande, jemte förut omförmälda 1/16 af rustnings-kostnaden för en Båtsman motsvarande brist, hvilken uppkommer genom förhöjd ersättning för några få tillskott-tagande rusthålls-nummer, eller sammanlagda kostnaden för 11 11/16 rusthåll, lämpligen kunde betäckas på det sätt, att dertill i första rummet användes de så kallade reserv-räntorna, hvilka för närvarande utginge utan förvandling med ett bestämdt belopp af 44 R:dr 40 sk., som dock komme att ökas, när framdeles äfven dessa räntor blefve utgjorda med förvandling efter markegång, samt hvad derefter bruste fylldes af den, genom Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835, redan till lindring i gamla Båtsmans-hållet inom Blekinge anvisade vakans-afgilten för de tillkomna nya rotarne derstädes, äfvensom af räntan å det af redan influten dylik afgift bildade kapital.
Uti häröfver afgifvet gemensamt Betänkande af den 14 Juni 1854 hafva Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kammar-kollegium ådagalagt hurusom öfverskottsräntedalern i Blekinge, hvilken, såsom förut är nämndt, före år 1844 räknades för endast 16 sk.
Banko, numera, efter förvandling, utgår med 3 Riksdaler samma mynt och deröfver samt för särskilda hemman omvexlar i värde emellan 3 R:dr och 3 R:dr 25 sk. 4 16yi 7 r:st., äfvensom att, då ett hemman med 20 dalers grundränta, men endast 17 dalers rustnings-ränta, betalar i öfverskotts-ränta 3 daler med 10 R:dr 28 sk. 2 14/17 r:st.
Banko, så uppgår öfverskotts-räntan af 1 daler för ett annat hemman med lika grund-ränta, men 19 dalers rustnings-ränta, till allenast 3 R:dr 7 sk. 6 18/19 r:st.; och anse Embets-verken äfven, för deras del, denna påfallande ojemnhet i rustnings-bördan böra afhjelpas derigenom, att samma värde eller andel af rustnings-kostnaden beräknas för hvarje bristande eller öfverskjutande räntedaler och således en räntedaler i alla händelser kommer att motsvara enahanda belopp, samt tillstyrka alltså i underdånighet att såsom medelbelopp härför må, på sätt Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, antagas l/20:del af rustnings-kostnaden, enär den vinst eller förlust för en eller annan, som genom antagandet deraf kunde uppstå emot hvad hittills varit förhållandet, icke förtjenade uppmärksamhet, helst hvarken det ena eller andra ifrågakomma, om vid fattandet af 1835 års beslut behofvet af det nu föreslagna stadgandet blifvit förutsedt och ett sådant stadgande följaktligen då genast meddelats; hvaremot och då såväl reserv-räntorna, som den i Blekinge tillkomna nya indelningen kunde, i följd af nådigst anbefallda undersökningar derom, komma att undergå förändringar eller jemkningar, Embets-verken Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition N:o 13. 5 förmäla sig för närvarande ej kunna afgifva bestämdt yttrande om den brist, som uti tillgången för tillskotts-räntornas utgörande skulle uppstå, i fall den föreslagna 20 dalers beräkningen antoges.
Med anledning af den anbefallda uppmaningen till öfverskotts-räntegifvarne i Blekinge att efter befogenhet söka ränte-nedsättning för deras hemman, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet vidare uti särskild underdånig skrifvelse af den 4 5 Februari 1854 inberättat, att ansökningar om sådan förmån inkommit för 283 räntegifvande hemman, utgörande 273 båtsmans-rusthåll, och tillika sig yttrat i afseende på sättet och grunden för dessa ansökningars pröfning, samt dervid, enär några för nu ifrågavarande fall af ränte-nedsättning eller förmedling tillämpliga föreskrifter ej funnes, underdånigst föreslagit: 4:o