Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Å fonden för afskedade delegare . . 7,628: 16. — 10,871: 18. 8. k Allmänna Enke- och Pupillfonden 20,000: — — 20,000: — — Å Enskilta Dito — — 20,000: — — UppbördsProvision . . 771: 11. 11. 1,033: 21» 8.
Omkostnader för Civilstatens Hrr Full- mäktiges sammanträde . • • • • 4,715: 3o. 4- ... — — Aflöning • • • • 4,106: 24. 6. 4,837: 24.
— Särskilde Arfvoden . 1,100: — — — — Utbetalde Räntor 2,471: — — 3,624: 46.
— Restitutioner 238: 8. 2. 548: 8. 2.
Diverse Utgifter .... 450: 1. 4- 343: 7- — S:r 44,755: 18: 8. 63,914: 11. 4- Balance till följande äret: Contant Behållning . . . • • • • 64,456: 2. — 18,891: 1. 11.
Innestående Uppbörd . 19,357: 13. 1. 17,764: 31. 1.
Utlånte Medel .... 738,620: 43. 2. 868,230: 7. 1.
ObservalionsMedel . . . 40: — 40: — S:r 822,469: 10, 3. 904,925: 4o. 1.
Summa 909,490: 16. 4- 1,043,988: 4i. t.
Cassans lånehandlingar hafva befunnits i noggran ordning, så att Delägarnes säkerhet derutinnan synes vara fullkomligen betryggad.
Revisorerne, som icke funnit något att erinra vid Inrättningens förvaltning eller Räkenskaper, hafva dock fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru en längre tid redan förflutit sedan Inrättningens verksamhet vidtog eller från och med år 1827, antalet af Embets- ecb Tjenstemän, hvilka af Cassan pensioneras likväl är nog inskränkt; ochigenfinnes orsaken härtill i den omständighet, att pensionerna, serdeles i de högsta Classerna, äro bestämda till så ringa belopp, — i många fall icke ens till hälften af hvad som å Stat uppbäres —, att endast serskildta förhållanden göra det för Embets- och Tjenstemännen möjligt eller önskligt, att till denna PensionsStat öfverflyttas, utan fortfara de i allmänhet att tjena till dess de äro berättigade att, med hela lönens bibehållande, varda å Allmänna IndragningsStaten uppförde.
Då likväl afsigten med denna Pensiönslnrättnings bildande och med de till densamma öfverlåtne betydliga allmänna bidrag otvifvelakligt varit, ('9) ( *46 ) dels att Embets- och Tjenstemännen skulle, betryggade om skälig utkomst, kunna utan att afvakta den höga åldern af 65 till 70 år, till yngre och kraftfullare personer lemna sina befattningar, och dels att
Statsverket småningom skulle befrias från skyldigheten att besörja Embets- och Tjenstemannapersonalens pensionering, få Revisorerne, i betraktande tillika af Pensionslnrältningens fortfarande betydliga förkofran, tillstyrka att, så vida icke förhöjning i åtminstone vissa Classers Pensionsbelopp af CivilStatens Fullmäktige, vid deras år 1837 bifallande nästa sammankomst, beslutas, Rikets derefter först sammankommande Ständer på detta ämne må fästa uppmärksamhet och vidtaga den åtgärd, hvartill företeende omständigheter kunna föranleda.
D Arméens Pensions-Cassa. irectionen af denna Gassa har aflemnat i Kongl.
KammarRälten för år i832 utan, men för år i833 med anmärkningar granskade Räkenskaper, rörande användandet af de på RiksSlatens Sjunde HufvudTitel, till pensionerande af Mili La i re Embets- och Tjenstemäns samt Underofficerares med vederlikars i fattigdom efterlemnade Enkor och Barn, anvisade medel.
Och har någon anmärkning icke förekommit mot dessa Räkenskaper, hvilka utvisa följande förhållande:
Balance från föregående året .... 8,655: 3o. 8. 9,889: i/[. 8.
Outtagne Nådegåfvor — — 150: 10. 8.
Statsanslag på 7:de HufvudTiteln . . . 23,000: 23,000: — — Summa 31,655: 3o. 8. 33,039: 25. !\, Credit:
Utbetalde Pensioner, efter afdrag af Gen tonalen 19,854: 2. 1. 20,998: 45. 4- Till KrigsmansliusCassan lefvererad Centonal 276:45.11. 25:22. 2.
Utbetalde Nådegåfvor 1,635: 16.— 2,258: 18.—•
Behållning, bestående i outtagne Pensioner och Gratificationer 9,889: 14. 8. 9,756: 35. io. Summa 31,655: 3o. 8. 33,039: 25. 4* C *47 ) Stor A miral s-Embetets Tredje Afdelning.
Enligt hvad StatsUtskottets vid sistförflutne Riksdag under N.'o a5a afgifne, utaf Rikets Ständer bifallne utlåtande innehåller, har Förvaltningen af de till Strömrensningar och lättade
Vattencommunicationer anslagne medel redan blifvit granskad för åren i832 och 1833.
Men då bland StrömrensningsFondens utgifter äfven förekommer bidraget till Directionen för Segelfarten mellan Wenern och hafvet för år i833, med 20,920 R:dr, hvarför någon redovisning i ofvannämnde utlåtande icke finnes upptagen, hafva Revisorerne nu trott sig böra upplysningsvis meddela ett Utdrag af den Berättelse, som af serskildt utsedde Revisorer under d. 18 December 1834» för år i833, blifvit afgifven.
Enligt samma Berättelse utgjorde Götha-Elf-Fondens Inkomster för år 1833:
StatsAnslag 20,920: Öfrige Inkomster 41,040: 27. 5. tillsammans 01,960: 27. 5. af hvilka sammanräknade medel
Directionen bestridt följande utgifter nemligen:
Utgifter för Segelfarten i Götha Elf, icke direct gagnande arbetet, såsom ersättning till Wenersborgs
Stad för afslådda inkomster af Segelfarten, Jordersättningskostnader, Ränta å belånte medel, Fartygsomkostnader, Bogserings- och Lotsningslnrättningen å Götha Elf samt till liquiderande af Skuld vid i832 års slut m. m. 29,595: 6. 3.
Egentliga kostnader under året till Segelfartens förbättrande, såsom Aflöningar och Dagsverken, åtgång af malerialier och redskap m. m 19,855: 11. 2.
Ii:dr 49,450: 17. 5. hvarigenom således å årets medel uppkommer en behållning af 12,510: 10.— B:co R:dr 61,900: 27. 5.
Fondens totala behållning åter vid j 833 års slut, beslående i Contante Medel, Fartygs och Byggnaders värden, Arbetsförråder och Fordringar efter afdrag af Skuld, utgjorde 130,507: 36. ti. (19*) ( MÖ ) På grond af de serskildt utsedde Revisorernes underdåniga förklarande, att
Räkenskaperne varit med ordning oell redighet förda och alt, efter deras tanka, vården och befrämjandet af en säkrare Segelfart imellan Wenern och Hafvet icke kunnat öfverlemnas åt en mera omsorgsfull och nitisk Styrelse, än dåvarande Direction, har denna äfven för i833 års förvaltning erhållit Nådig Decharge.
På sätt bemälda Styrelse uti dess afgifne underdåniga Berättelse omförmält, hade, genom en Redogörares frånfälle, i833 års Hufvudbok icke vid Revisionstidens början hunnits färdig, men Styrelsen förmodade att, under Revisionsförrällningens fortgång och sednast vid medlet af November månad, samma räkenskap skulle i färdigt skick kunna aflemnas.
Då likväl, oaktadt gjorda påminnelser dels under hand och dels genom skrifvelse till Hr IdofCanzleren af den a5 nästl.
November, nämnde Redogörelse ännu den i4 innevarande December icke kommit Revisorerne tillhanda, och hvartill orsaken, enligt hvad Hr HofCanzlerens under den 7 dennes aflåtne svar innehåller, skall hafva varit, att åtskilliga i Södra Correctionslnrättningens Redogörelse förekommande missföringar och origtigheter, som först vid Bokslutet kunnat upptäckas, föranledt till upplysningars och förklaringars infordrande; så hafva nu församlade Revisorer, med tillkännagifvande att deras granskningsförrättning, af uppgifne anledning, omfattat endast i83a års förvaltning, skolat åt nästkommande Revisorer öfverlemna att utsträcka deras Revisionsförrättning jemväl lill 1833 års förvaltning och Räkenskaper öfver de till denna Styrelses disposition ställde StatsAnslag. i83a års Hufvudbok, som först i September månad detta år blifvit aflemnad och således ej i K.
KammarRätlen undergått granskning, ulvisar följande förhållande:
Thil ance från föregåen de äret:
Behållning och Fordringar 95,370: 3.
— Transport 95,370: 3. — ( *49 ) Transport Inkomster: StatsAnslag 120,213: — io.
KrögareSocietetens afgift 1,606:33.— Tolagsmedel • . . 2,468: 28. 3.
Stockholms Stads årliga Bidrag . . . 1,000:— — Arbetsförtjenst 43.441; 8. 4- Försåldt Vallmar och Täckväf . . . 5,286: 11. 8.
Diverse Inkomster 3,733: 14 Balance till följande året:
FångStyrelsens Skulder Summa Credit:
FångStyrelsens Skulder Utgifter: Aflöning och Arfvoden 13,838: 7. 6.
Pensioner 333: 16.— Allmänna Arbetsmanskapets Aflöning . 6,928: 14.10. Garnizonskostnad 6,152: 4o. 8.
Underhålls D:o 66,218:22.1.
Extra förplägning 12,633: 11. g. Beklädnad och Sängkläder 19,307: 11.11. Eldning, Lysning och Tvätt .... 12,846: 37. 3.
Materialier och Inventarier .... 12,037: i3. 6.
Sjukvården 2,525:43.10.
Kostnad för Arbetenas bedrifvande . . 1,199: i5.— Reparationer 3,722: 33. 5.
Diverse Upphandlingar 9,444: 47. 6.
Stallbyggnaden på Ladugårdsgärdet . . 3,812: i5. 8.
Ull m. m. till Vallmars förfärdigande . 5,391: 35. 7. Arrenden 1,633: iö.— Di veise Utgifter . 2,170:23.
Behållning och Fordringar . 95,370: 3.— 177,808:47. 1. 53,303:35. 2. 326,482: 37. 3. 46,084:14. 3. 180,196: 21.10. 100,202: 1. 3.
Summa 326,482: 37. 3. ( i5o ) Byggnads Anslaget till Malmö Arbets- och Co r re c ti o n sin rättning.
Balance från år i83u Kongl. Styrelsens fordran 919: 35. g. Inkomster : StalsAnslag 9,966: 38. io. Extra Inkomster 914:47* 3* 10 881* 38 i Balance till i833.
Styrelsens Skuld 14,416: 25. ii. Summa 26,218: 3. g. Credit:
Aftönings- eller Administrationskostnad . . 800: — — Materialier 13,937: 6. 2.
Inventarier 7,738: 2. 1.
Handtverks-arbeten 1,136: 20.
— Öfverbetings-arbeten • 2,010: 47- 6.
Diverse Utgifter 595: 24. — 26,218: 3. g.
Med tillkännagifvande, det Revisionen i icke obetydlig mån varit försvårad deraf, att ett till Hufvudboken hörande Yerificationsband befunnits i oordning, hafva Revisorerne derjemte, rörande tillståndet och beskaffenheten af Fånglnrättningarne, ansett sig, på grund dels af hvad FångStyrelsens Berättelse den 7 December 1833 innehåller, och dels af hvad upplysningsvis blifvit
Revisorerne af samma Styrelse meddeldjt, böra anföra följande:
I Statens förvaringsanstalter finnes för närvarande utrymme för 3,ooo arbetsfångar af bägge konen, oberäknadt den vid Carlsborgs Fästning förlagde PionnierCorpsen, År 1833 uppgick antalet af de i fängelserne och Correctionshusen inneslutne personer till omkring 4,5oo och hade i den grad ökat sig sedan år 1813, att, då sistnämnde år 1 fånge räknades på i,3g2 fria, befanns åter 20 år derefter, eller i833, 1 fånge på 632 fria.
Af förstnämnde Fångpersonal 4>5oo voro ( i5i ) vid pass 2,5oo Correctionister, af hvilka 2,200 begått brott eller mindre förbrytelser, och hade Correctionisternes antal från Hufvudsladen tidtals uppgått till öfver 600 eller vid pass hvar i3o:de individ af Stockholms folkmängd.
Vid Långholmen hade, de lill Correctionslnrättningen sedan år 1826, efter förnyade förbrytelser eller i brist af försvar återkomnes antal uppgått till ungefär f af dem, som derifrån utgått, och kostnaden för hvarje häcktad person ansågs, då alla utgifter inheräknas, utgöra 12 sk. per dag.
På sätt af de vid denna Berättelse bifogade Tabellerne N:is 3 och 4 närmare inhemtas, förvarades vid Stadens Södra Correctionslnrättning,- år i832, 965 personer, hvaraf 487 från Städerne, och 478 från Landsorterne.
Af dessa voro 151 icke äldre än i5 år samt 321 emellan i5 och 20 år.
Yid följande årets slut, utgjorde personalen vid nämnde Inrättning 786, af hvilka 3q8 voro från Städerne och 388 från landet; 1/17 voro högst i5 år gamla och 276 mellan i5 och 20 år.
Yid Norra Correctionslnrättningen voro, vid i832 års slut, 299 fångar, hvaraf 169 från Städerne och i3o från landet. 21 personer voro mellan i5 och 20 år.
Vid 1833 års slut utgjorde Fångantalet vid samma Inrättning 281, eller i55 från Städerne och 126 från landet.
Varande antalet af dem, hvilka icke fyllt 20 år, 20 stycken.
Af hvad nu blifvit anfördt samt de bifogade Tabellerne fullständigare vid handen gifva, hafva Revisorerne funnit följande slutsatser med säkerhet kunna dragas: a) alt
Fångpersonalen tilltagit i en förvånande grad samt alt Städerna och företrädesvis Hufvudstaden befolka Correctionslnrättningarne i en oförväntad hög proportion.
Orsakerne till denna sjunkande moralitet anse Revisorerne förtjena det allvarligaste begrundande; och då Revisorerne icke tveka att såsom den mest verksamma bland dessa orsaker angifva den föga begränsade rättigheten att tillverka och afyttra starka drycker så på landet som i Städerna, hafva Revisorerne velat härå fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet, lill vidtagande af de åtgärder, som till det ondas hämmande och afhjelpande, på dem ankomma; och b) alt Correctionslnrättningarne i det skick, hvari de nu befinnas, icke uppfylla det med dem åsyftade ändamål.
Omgifniugens beskaffenhet är, förnämligast i de yngre åren, af det väsendtligaste inflytande på bildningen, på riktningen till godt eller ondt; och man har således ingen anledning att hoppas förbättring af barn under i5 år, då dessa, stundom blott för lösdrifveri intagne i Correctionslnrättningar - ( 152 ) lie, sammanföras med brottslingar.
Af de oordningar, hvilka tid efter annan, försports bland Correctionisterne och sorn icke sällan urartat till blodiga uppträden är för öfrigt, enligt Revisorernes tanka, nogsamt ådagalagdt, att dessa Inrättningars inre administration äfven är behäftad med betydliga brister och att mera uppmärksam tillsyn och strängare disciplin äro af nöden.
På grund häraf anse Revisorerne sig böra till Rikets Ständer hemställa, att
Correctionslnrättningarne icke må ytterligare utvidgas, innan en längre tids erfarenhet tillförlitligen ådagalagdt, att de redan varande befinnas i det skick att de uppfylla de med dem åsyftade ändamål.
Då genom lösdrifvares intagande på Correctionslnrättningarne ej allenast kostnaden för desse Inrättningar i väsendtlig mån ökas, utan äfven ett värre ondt derigenom uppkommer, nemligen de försvarslöses eller mindre felaktiges förvillande och förhärdande genom umgänget med brottslingar, få Revisorerne slutligen fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på vigten deraf, att för lösdrifvares behandling sådane föreskrifter må varda meddeldte, att icke fattige men oförvitlige medborgare, hvilka genom missväxt eller andra olyckor blifva satte ur stånd att sig sjelfve försörja, komma genom deras intagande å Correctionslnrättningarne, att för längre eller all tid ligga Staten till last.
Sedan Rikets år i83o församlade Revisorer förklarat, att de, af den genom Rikets Ständers skrifvelse den 17 Mars i83o åt StatsRådets Ledamöter och Föredragande lemnade decharge intill den dag då Riksdagen år 1828 började, ansett sig icke vara förhindrade, att för hela tiden af de begge år (1827 och 1828) hvilkas redogörelse då utgjorde föremål för granskningen, undersöka Styrelsens åtgärder, för så vidt deraf kunnat hemtas anledning till framställning af någre så beskaffade omständigheter som, i Revisorernes tanka, i administrativt hänseende förtjente uppmärksamhet, yttrade StatsUtskottet, uti dess öfver RevisionsBerättelserne, den 25 Mars 1834 afgifue utlåtande N:o 22, det Utskottet ansåg, att den decharge, som, i följd af ConstitutionsUtskottets granskning af StatsRådsProtocollen, meddelas Konungens Rådgifvare, icke kan utsträckas derhän, att Konungens Föredragande derigenom frikallas från ansvar för Statsmedlens behöriga förvaltning, och alltså ansåg Rikets Ständer oförhindrade, att, i sådant afseende, fatta de beslut, sakernes utredda förhållande kunde föranleda.
Uti derefter,, på grund af gjorde anmärkningar, afgifvet ytterligare utlåtande N:o 170, yf - ( i53 ) yttrade SiatsTJtsliOttet, det Utskottet ansåg icke nödigt att lill livad Utskottet i förra Betänkandet anfört något ytterligare tillägga, helst Herr Cederschjöld, P. G„ vid ärendets behandling hos Ridderskapet och Adeln tillkännagifva, att en motion i ämnet ofelbart lomme att inom ConstitutionsUtskottet väckas.
Och beslutades öfver Utskottets sistberörde yttrande sålunda, alt detsamma af Ridderskapet och Adeln ansågs ej erfordra någon åtgärd, samt af PresteSlåndet bifölls; hvarjemte BorgareStåndet förklarade sig låta dervid bero.
Af BondeSlåndet bifölls åter Utskottets först afgifne yttrande i Betänkandet N:o 22.
Den af Rikets Ständers år i83o församlade Revisorer väckta och af StatsUtskottet handlagde frågan har således blifvit utan påföljd och, så vidt nu församlade Revisorer kunnat inhemta, har någon motion i förevarande ämne icke vid sistförflutna Riksdag varit dragen under Rikets Ständers pröfning.
Då det likväl vill synas som skulle, under Revisionen af Stats-, Banco- och RiksgäldsVerken, hvilken ofta omfattar
Statsförvaltningen under de år, för hvilka decharge redan blifvit meddelad, sådane förhållanden och åtgärder kunna varseblifvas, hvilka, om de under Riksdag varit noga kände och granskade, möjligtvis gifvit anledning till det förfarande mot Konungens StatsRåd eller Föredragande, hvarom stadgas i Regeringsformens 106 och 107 §§, samt det icke lärer kunna bestridas, att en obestämdhet eller mindre tydlighet förefinnes emellan urte § uti Ansvarighetslagen och 76 § Riksdagsordningen angående meddelandet af decharge åt StatsRådets Ledamöter och Föredragande, samt de särskilda stadganden i Grundlagen, hvilka handla om Rikets Ständers granskningsrättighet genom deras Revisorer och Statsutskott; så hafva Revisorerne, med anledning derjemte af hvad under denna Revisionsförrättning förekommit, ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på vigten deraf, att åt ofvanomnämnde grundlagsstadganden bereda mera öfverensstämmelse.
Hos Kongl. Maj:t hafva Revisorerne i underdånighet anhållit om Kådig befallning till Kongl.
SlatsContoret, alt utbetala nödiga medel till de arfvedel!
Revisorerne, jemlikt Instructionens 16 §, funnit lämpligt bestämma för de personer, som under Revisionsförrättningen tillliandagått med erforderligt Cameral- och Canzlibiträde, äfvensom till kostnadernes bestridande vid tryckningen så väl af denna Berättelse (20) ( »54 ) med bilagor, som den särskilt afgifna om Revision af de under Kongl.
CommerceCollegium stående Fonder.
Enär StatsVerkets
Räkenskaper för de tvänne åren 1834 och '835 böra finnas afslutade år 1837, för att då undergå granskning af Rikets Ständers Revisorer, hafva nu församlade Revisorer i likstämmighet med föreskrifterne i 5:te och 6:te §§ af den för Rikets Ständers Revisorer gällande Instruclion, utsatt tiden till nästpåföljande Revision af Statsverket till den i5 September 1837.
Ridderskapets och Adelns Ledamöter: G. A. Sparre. G. Djurklo. L. Herm.
Gyllenhaal. O. Nordenfeldt. G. Odencrantz. J. tV. Hagströmer.
Högvördige PresteStåndets Ledamöter: • • E. S. Ödmann.
Georg Stolpe. N. H. TVimmerstedt. *.T. G. tValdenström.
Joli. Norrmann. J. G. Klingwall.
BorgareStåndets Ledamöter: E. G. Hedberg. P. Strömbäck. P. H. Lindström. M. IV.
Collén. H. Lundberg.
C. G. Kjerrström.
Hedervärda BondeStåndets Ledamöter: Joli. Bengtsson.
N. Strindlund.
Johannes Svensson.
Joln son Brissman. O. Olsson. E. Pehrsson. W. Karström. ( *55 ) Reservationer:
I fråga om inrättande af en ytterligare Colnmn uti de vid Riks■ Hiifvudbokens Capital Rakning bifogade Tableauer öfver RiksStatens utgifter.
(Sidd. 3 och 4-) af Herr IIofMarskalken m. m.
”På de skäl, som af Hr SlatsCormnissarien Tauvon blifvit till Herrar Revisorernes Prolocoll fullständigt anförde, anser jag' mig icke kunna instämma uti förslaget om inrättandet af förberörde nya Column.
Efter min öfvertygelse skulle denna Column snarare leda lill förvillelse, än bidraga till upplysning.
"Vissa SpecialStalev inom HufvudTitlarne innefatta både bestämda Löneanslag ocb så kallade Förslagsanslag.
Besparingarne å de förra kunna af Kongl. Maj:t efter Dess Eget
Nådiga godtfinnande användas lill .Utgifter inom bela Titeln, och den möjligen uppkommande
Bristen på ett eller annat af samma Anslag måste af de blifvande Besparingarne inom Titeln godtgöras.
Annorlunda åter är förhållandet med Förslagsanslagen.
Om brist å dem uppkommer, skall densamma af RiksgäldsContoret gäldas, utan att Besparingarne inom Titeln, — med inskränkning uti Kongl. Maj:ts höga rätt till dessa Besparingars användande, må dertill begagnas.
Genom den föreslagna nya Columnen skulle dessa till beskaffenheten så bestämdt åtskiljda Besparingar och Brister med hvarandra sammanblandas, och det derefter uppkommande resultatet summariskt uti Columnen införas.
Derigenom undanrödjes möjligheten, att utröna, huruvida Öfverskott eller Brist uppkommit å så väl de bestämda Löneanslagen, som å Förslagsanslagen, hvart för sig.
SundhetsCollegium har ej blott bestämda Lönennslag, utan ock ett Förslagsanslag till Farsoters och smittosamma Sjukdomars hämmande.
De förra lemna Öfverskott, det sednare har deremot hitintills nästan alltid varit för behofvet otillräckligt.
Genom afdrag af Bristen å det sednare från Besparingarne å de förra, skulle det Resultat i den föreslagna nya Columnen möjligen kunna uppkomma, att dessa Besparingar helt och hållet försvunno, och anslaget i det bela för SundhetsCollegium visade Brist.
Detta vore likväl en uppenbar oriktighet, som obestridligen skulle leda till förvillelse i allmänna omdömet.
Jag anser Columnen obehöflig och onyttig.”
Uti denna Reservation har Kyrkoherden Stolpe instämt.
(Prot. d. i December.) (ao*) ( i56 ) Angående Resekostnadsersättning till LandsSecreteraren, Herr Lagmannen Moller.
(Sid. 23.) af Herr HofMarskalken m. m.
Gyllenhaal ”Landshöfdingen uti Blekinge Län hade hos Kongl. Maj:t anmält förfall, som hindrade honom att utöfva Ordförandeskapet uti det årets PröfningsCommitté.
Detta förfall hade Kongl. Maj:t i Nåder pröfvat pcb godkännt.
Vid sådant förevettande var ock Landshöfdingen lagligen befriad från skyldigheten, att af egna medel gälda kostnaden för den person, som i hans ställe förordnades; men Lagmannen Möller icke dessmindre berättigad till sådan ersättning.
Oell annan utväg återstod då icke, än att tilldela denna ersättning af de för sådant ändamål afsedda allmänna medel.” (Prot. d. i December.)
Rörande ett till AdvoeatFiscalen och Riddaren Staaf utbelaldt arfvode.
(Sid. 24.) af Herr HofMarskalken m. m.
”Jag kan ej instämma uti det i denna punkt gjorda tillstyrkande.
Det beror af Kongl. Maj:t, att, efter Eget godtfinnande, välja eller,förordna Ombud till bevakande af Dess och Kronans höga rätt.
Och då dessutom det nu ifrågavarande arfvodet blifvit utbetaldt af Anslaget för Åttonde HufvudTiteln, hvilket Kongl. Maj:t äger att jemväl efter Eget godtfinnande använda, företer sig, efter mitt omdöme, icke ringaste anledning till den föreslagna framställningen.” Häruti hafva Friherre Djurklou, Kyrkoherden Stolpe samt Prosten Klingwall instämt.
(Prot. d. 1 December.)
Vid frågan (Sidd. 2g med 3a.) om försäljning af 7,000 Tunnor Spanmäl till Grosshandlaren Liljeivalch. af Herr HofMarskalken m. m.
”Den uti Herrar Revisorernes Berättelse gjorda framställning af förhållandet med denna Undsättningsanstalt, fastän grundad på Ziffercalculer, de der ej kunna motsägas, innefattar likväl endast skuggsidan af Taflan.
Och jag medger, att denna kan föranleda till Betraktelser af eftertänklig art.
Rättvisan fordrar likväl att äfven undersöka den ljusare sidan af samma Talla, innan slutliga omdömet derom stadgas. ( i57 ) Kongl. Majits Nådiga Bref den 5 October i833 innefattar icke allenast sjelfva Beslutet angående Contracts uppgörande ined Tit.
Lilljewalch och vilkoren derföre, utan ock de vigtiga skäl, på hvilka detta Nådiga Beslut är grundadt.
Det torde tillåtas mig, att här ordagrannt införa ett Transsumt af denna Nådiga Skrifvelse: — ”Håfve WI, då Utdelningen af de SpannemålsUnderstöd, hvil”ka äfven innevarande år äro oundgänglige för berörde tvänne
Läns ”Innevånare, om den för Statens räkning verkställdes, skulle föröka det ”betydliga Skuldbelopp, för hvilket dessa Län efter förra årens missväxter redan till Staten häfta och ostridigt medföra förluster genom, ”afskrifningar vid skeende återbetalning, och då derjemte enskild per”son, åt hvilken denna omsorg uppdrages, kan vid Spannemålens ut”lemnande till de Behöfvande ingå i sådane afhandlingar om anskaffning och leverering af varor, som dels underlätta återbetalningen, ”dels bidraga, att framkalla nya hitintills obegagnade industriella företag, — pröfvat skäligt i Nåder förordna” o. s. v. Häraf visar sig uppenbart, att den nu ifrågavarande
Undsättningsanstalten hade till ändamål:
Att förekomma de redan förut till så betydligt belopp skuldsatte Innevånarnes uti Norrbottens och Westerbottens