Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
O'], moni mom. 38. per. §. 3q. §• 4o§. 4i. §. 4’S§. 43. §• 44- per. mom. mom. 45- §. 46. §. 47- §. 48. §.
4,9- mom. mom. §. 5a. utgår 3 motsvaras af 4 il:o 1 d:o a d:o r d:o 2 d:o d:o d:o d:o d:o d:o i d:o a, 3 d:o d:o d:o d:o d:o i, 2 d:o 3 d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o » 45, 47- „ 65. „ 58. •»> 5g. »61. „ 53. » 87. „ 62. „ 28, 56. „ 63. „ 64. » 44- „ 66. » 67. „ 68. „ 69. 70. „ 71. » 72, » 76. » 77• » 78. » 79- „ 80. „ 43, 44- „ 83. „ 85. » 87. » 8 2. „ 90.
» 91* » 9^* „ 93.
» 94* „ 95.
» 96- 73. Constitutions-Uiskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. 47 §. 63. §• 69- §. 7o. §• 7[- §■ 72- §•*73. §• 74- §• 75- §• 76- §• 77- §• 78- § 79- 8o. §• 8l §• 8a. motsvaras tl: o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o af §• 97- 99- IOO. io3. 88. 73* 8p. 73, 81. 98. 107. 108. I Ot). 106. II 3. 113.
Förslag lin Mleaactions*änaringar i Itegerings-Formen, föranfcrtda af Förslaget till ny Mlilistlags* Or aning. §• 49- Riksens Ständer skola till Lagtima Riksdag livart'^1’.
Förslaget till tredje år sammankomma.
Uti Riksdagsbeslutet vid sådan nv Fiksd.
Riksdag skola Riksens Ständer bestämma dagen, då de till §• *• följe häraf åter sammanträda.
Konungen vare dock obetaget att Riksens Ständer till Urtima Riksdag derförinnan kalla. §. 53.
Konungen utnämner Talmän och vice Talmän för §. 38.
Riksens Ständers buda Kamrar. §. 53.
Riksens Ständer välja, på sätt Riksdags-Ordningeti §. 45. stadgar, de deruti omförmäldta Utskott, hvilka skola ärendena bereda.
Constitutions-Utskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. §. 56. §, 44.1 Allmänna frågor, som uti någondera af Riksens Ständers Kamrar väckas, må, dä de erfordra utredning och icke, enligt 44 4>‘- Riksdags-Ordningen, af Kamaren ge/iast nedläggas, ej till omedelbart afgörande der upplagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som eger att dem utreda och deröfver sig yttra.
De frän Utskotten i anledning häraf inkommande yttranden och Förslag skola behandlas på sätt Riksdags-Ordningen derom stadgar. §$. 4-, 81.
Frågor om förändringar af stadganden i Grundlagar na varda på följande sätt behandlade.
Tillstyrker Constitutions-Utskottet, hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition, varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga, men icke besluta.
Göras i Kamrarnas
Plena icke några anmärkningar emot Utskottets yttrande, hvile detsamma såsom ett Riksens Ständers utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna heslutas; och gälle då föreskriften i 81 §.
Göras åter i Kamrarnas Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, blifve de, hvilka hvardera Kamaren serskilt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade.
Utskottet åligge då att båda Kamrarnes tankar tiil ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte Lill Kamrarnes behandlande anmäla.
Förena sig derefter båda Kamrarne om ett enahanda utlåtande; hvile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, sorn ofvan föreskrifna äro.
Blifva åter Kamrarnes beslut i någon eller några delar sins imellan skiljaktiga, varde Constitutions-Utskottet förstärkt, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar.
Detta förstärkta Utskott skall, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet - Coust itulions-TJtskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning, låtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, sorn ofvan sagdt är. §. 58.
Konungen låter å hvarje lagtima Riksdag uppvisa §.
Stats-verkets tillstånd i alla dess delar, Lill inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Z?/’«tae/-Utskott, sorn Riksens Ständer utvälja.
Skulle genom Tractater med främmande Magter några medel
Riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. §• 59- Vid hvarje lagtima Riksdag låter Konungen, antin- §. gen då Riksdagen öppnas, eller sist inom fjorton dagar derefter, till Riksens Ständer framställa hvad, på grund af Rikets och Stats-verkets tillslånd och behof, Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomsterna, och hvilka behof genom Beviltningar höra fyllas.
Vill Konungen vid urtima Riksdag sådan framställning göra, vare om tiden lag samma. §•
Ö2- Sedan Stat*-verkets behof blifvit af Riksens Ständer pröfvade, ankommer det på Riksens Ständer alt en deremot svarande Bevillning sig åtaga samt att tillika fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskilda ändamål användas, och dessa summor, under bestämda Hufvud-Titlar uli Riks-staten anslå. §. 66.
Riksens Ständers Riksgälds-Conlor förblifver, såsom hittills, under Riksens Ständers styrelse, inseende och förvaltning; och då Riksens Ständer åtagit sig ansvar för den Rikets gäld, Contoret ombesörjer, så komma Riksens Ständer, sedan Z?r«£y<?/-Utskottet öfver Contorels tillstånd och behof sig utlåtit, att genom serskild Bevillning tillskjuta de medel, som för betalande af denna gäld, till ränta och Bih. till R.
Prat. 184S, 3 Sami. 14 Haft. 5o Conslitutions- Utskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. capital, oumbärliga finnas, så att Rikets credit varder bibehållen och vårdad. §• 69- §§. 52. "3. Statina Riksens Ständers Kamrar i skiljaktiga beslut angående det, sora rörer antingen Statens reglerande, eller Bevillningens derefter lämpade bela belopp, eller hvad till Riksgälds-Contorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksgälds-Contorets styrelse och förvaltning, afgår es, pä sätt Riksdags-Ordningen stadgar, genom omröstning i Förstärkt Utskott_, hvilketdera beslutet skall blifva Riksens Ständers. §• 7°- §. 52.
Ständers ZV«Z.ye/-Utskott åligge att opåmindt vid hvarje lagtima Riksdag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning, hvarefter, och sedan summans belopp blifvit fastställd, Utskottet uppdrages att, med tillämpning af dessa grunder, författa Förslag till Bevillningens utgörande.
Skolandes allt, i den mon det medhinnes, Kamrarnes Plena underställas. §• v §§. 52, 73.
Stanna Riksens Ständers Kamrar i skiljaktiga beslut om dessa grunder, sätlen af deras tillämpning och Be villningens fördelning till utgörande, af göres frågan med Riksens Ständers rätt genom Förstärkt Utskottpå sätt Riksdags-Ordningen stadgar. §. 81. §§. 47, 8?.
Denna Regerings-Ferm samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Ko nungens och båda Kamrarnes sammanstämmande beslut.
Ej må frågor derom uti Kamrarnes Plena väckas, utan anmälas de hos Riksens Ständers vid hvarje Riksdag valda Constitutions-Utskott.
Detta Utskott, hvars pligt det vara skall att Grundlagarne granska, eger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst Constitutions- Utskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa.
Ständer må icke å den Riksdag, då Utskottet någon sådan ändring föreslår, utan först å den nästföljande, derom besluta.
Rlifva då bada Kamrarne om ändringen ense, öfverlunne de Förslaget derom till Konungen, genom deras Talmän, med begäran, att Konungen ville
Konungen inheinte hela Stats-Rådets tankar deröfver, tage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Piikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka lian icke samtycker till deras åstundan.
Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Han Stats-Ridet och öfverlemne sedan Sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage ConstitutionsUtskottet att sitt utlåtande derom till Riksens Ständer afgifva.
Tillstyrker Utskottet, hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.
AfsLyrker Utskottet Konungens Pro position, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag- besluta; gällande i detta fall, då Kamrarne stanna i stridiga beslut, den Kamares mening, som beslutet uppskjutit.
Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag Propositionen lill bifall upptaga.
Samtycka då båda Kamrarne till Konungens förslag, begäre Riksens Ständer dag, att på Rikssalen tå Riksens Ständers bifall dertill afgifva.
Antaga icke båda Kamrarne Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemne Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen till Konungen genom deras Talmän.
Om vid Riksdag, då Grundlags-frågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum, ritan Konungens och båda Kamrarnes sammanstämmande beslut. §.
Riksens Ständer ega gemensamt med Konungen magt § att stifta allmän Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lng och 5a Gonstitutions-Utskottets Förslag till nyR iksda gs- Ordn in g. att sådan förut stiftad
Ej må Konungen, utan Riksens Ständers samtycke, och icke Ständerna utan Konungens, någon njr Lag göra eller gammal afskaffa.
Frågor härom må i Kamrarnes Plena kunna väckas och skola, sedan Lag-Utskottet deröfver, efter den ordning, 56 §. i allmänhet stadgar, blifvit hördt, af Riksens Ständer afgöras.
Lag eller om gammal Lags upphäfvande eller förändring, aflemna de förslag derom genom Talmännen till Konungen, som inhemte Stats-Rådels och Högsta Domstolens tankar deröfver, och, sedan Han Sitt beslut faLtat, kalle Riksens Ständer på Rikssalen att antingen emottaga
Kan Konungen icke förr, än Riksens Ständer åtskiljas, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att, före nästföljande Riksdags öppnande, förslaget ordagrant bifalla och allmän Kungörelse derom utfärda.
Sker det ej, anses förslaget hafva förfallit, och Konungen underrätte då Riksens Ständer vid derus nästa sammankomst om de skäl, som hindrat förslagets antagande.
Finner Konungen godt någon Lagfråga för Riksens Ständer framställa, aske Han Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttranden deröfver, samt meddele Riksens Ständer Sin Proposition, tillika med berörde yttranden.
Riksens Ständer infordre Lag-Utskottets utlåtande häröfver, beslute sedan och öfverlemne Konungen deras svar uppå Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, och skrifteligen genom Talmännen, om de densamma afslagit.
I alla dylika Lagfrågor skall buda Kamrarnes sammanstämmande mening utgöra Riksens Ständers beslut.
Stannar den ena Kamaren i skiljaktigt beslut emot den andra, förfaller frågan, och förblifve vid det, som förut stadgadt varit. §. 89. §• 82.
Uti Kamrarnes Plena må frågor väckas om förän dring, förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna Hushållning röra; om sådana nya Constitutions-Utskottets Förslag tilt ny Riksdags-Ordning.
Lagars stiftande samt om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag.
Ständer ege dock icke magt att i dessa mål annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas, och hvarå Konungen, sedan Stats-Rådet deröfver blifvit hördt, gore det afseende, Han för Riket nyttigt finner.
Vill Konungen åt Riksens Sländer öfverlemna att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna Styrelse rörer, då förfares dermed, på det sätt, som angående Lagfrågor är stadgadt. §• 95- W
Om emot förmodan Stats-Rådet underläte att i d; fall, föregående 91, g3 och 94 §§• omförmäla, Riksens Ständer genast sammankalla, då åligge det ovilkorligen Rikets Iiof-Rätler att, genom offentliga Kungörelser, underrättelse härom meddela, på det val af Riksdagsmän, der sådana val ega rum, genast må kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, att deras och Rikets rätt iagttaga och skydda.
Sådan Riksdag öppnas å Femtionde dagen efter den, då Stats-Rådet sist bordt kallelse dertill i Hufvudstadens Kyrkor låta kungöra. §• 96- Riksens Ständer skola viel hvarje lagtima Riksdag 9 förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att, såsom deras Ombud, efter den Instruetion, de för honom komma att utfärda, hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embelsmän samt att vid vederbörliga
Domstolar i laga ordning tilltala dem, som uti sina Embetens utöfning af väld, mannamån eller annan orsak, någon olaglighet begå, eller underlåta att sina embelspligler behörigen fullgöra.
Vare dock han i all målto underkastad samma ansvar och pligt, som allmän Lag och Rättegångsordning för aclorer uLslaka.
Constitutions-Utskottcts Forslag till ny Riksdags-Ordning. § 97- Q2.
Denne Piiksens Ständers Justitise-Ornbudsman väljes af Piiksens Ständer genom Valmän, hvilka utses och valet förrätta, pä sätt Riksdags-Ordningen stadgar. §. io3. <)3.
Vid hvarje lagtima Riksdag skola Riksens Ständer, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar, välja ledamöter till en Nämnd, som eger att döma, huruvida Högsta
Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållasj eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom föregående §. handlar, likväl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens
Domsrätt skiljas.
I den ordning, 61 Riksdags-Ordningen föreskrifver, rösta samtlige ledamöterna, man för man, med slutna sedlar, öfver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Högsta Domstolens ledamöter?
Besvaras derefter denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterna med Nej, blifve då Högsta Domstolens samtlige ledamöter bibehållne.
De trenne ibland desse, som då fått det största antal af röster emot sig, ställes hvar efter annan under en ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, som skola anses vara ifrån Riksens Ständers förtroende uteslutne.
Dock tillägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig pension till lönens halfva belopp. § i°7- 47.
Skulle Constitutions-Utskottet anmärka, att Stats Rådets ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uLi Constitutions-Viskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning.
55 deras rådslag om allmänna mått oell steg, icke iakttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-embete nlöfval, ege då Utskottet att sådant tillkännagifva för Riksens Ständer, hvilka, om de linna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att ilan ville ur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord.
Frågor uti detta ämne kunna i Kamrarnes Plena väckas, och af andra Riksens Ständers Utskott än Constitutions-Utskottet hos Hamrarne andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnde Utskott deröfver blifvit bordt.
Under Riksens Ständers öfverläggningar derom, skola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilde personers eller Corporationers rättigheter och angelägenheter, kunna ens nämnas,, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas. §. 108.
Till Tryckfrihetens vård skola Riksens Ständer vid §. p/f hvarje lagtima Riksdag förordna Sex för kunskaper och lärdom kände Män jemte Justitias-Ombudsmannen, som bland dem före ordet.
Desse Committerade, af hvilka Två, utom Justi tias-Ombudsmannen, skola vara lagfarne, ege sådan befattning, att, i händelse någon Författare eller Boktryckare, innan tryckningen, sjelf öfverlemnar dem en skrift och begär deras yttrande, huruvida åtal derå, efter TryckfrihetsLagen, kan ega rum, skola Justitias-Ombudsmannen och minst trenne Committerade, hvaraf en lagfaren, ett sådant yttrande skriftligen afgifva.
Desse Committerade skola väljas af Riksens Ständer, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar.
Afgår imellan Riksdagarne någon af de Committerade, välje de öfrige en behörig
Man, att det lediga rummet intaga. 56 Constitutions-Utskottets Förslag till ny Rihsdags-Ordning. .. § §§. I07, §■ I09- . 106.
Ej må Lagtima Riksdag kunna, utan Riksens Stän ders samtycke j af Konungen upplösas förr, än Efra månader til/ändagått från den dag, då Konungen låtit om Statsverkets tillstånd och behof Riksens Ständer underrätta.
Kid nämnde tids förlopp skola Riksens Ständer åtskiljas, så vida icke Konungen och båda Komr arne, minst fjorton dagar förut, öfverenskommit om Riksdagens förlängning på bestämd tid.
Der så oförmodadt hända skulle, att, när Riksdagen upplöses, Riksens Ständer icke Staten reglerat eller någon ny Bevillning, lill bestämdt belopp, sig åtagit, skall den förra Bevillningen fortfara intill nästa Riksdag.
Är åter Beviilningens bela belopp bestämdt, men Riksens Ständer icke om fördelningen deraf ense, då skola, efter den fastställda bevillningssummans förhållande till den, som vid föregående Riksdag blifvit fördelad, de i den sista Bevillnings-Förordningen stadgade Artiklar jemlikt ökas eller minskas; och upprlrage Riksens Ständer deras Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoi et att en ny BevillningsFörordning på sådan grund uppgöra ocb utfärda.
Urtima Riksdag kan Konungen , när som helst, upplösa. §. 110. 108.
Ingen Riksdagsman må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar ocb yttranden uti Karnare eller Utskott, utan att den Kantare, der han eger säte och stämma, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af de vid omröstningen närvarande ledamölerwe instämt.
Ej eller skal! någon Riksdagsman kunna förvisas från den ort, der Riksdag hålles.
Skulle någon enskild man eller någon Corps , militär eller civil, eller ock någon menighet, af hvad namn den vara må, antingen af egen drift eller med anledning af befallning, försöka att våldföra Riksens Ständer eller deras Utskott eller någon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras öfverläggningar ocb beslut, vare sådant ansedt som Constit K t iöns- Utskottets Forslag till ny Riks dags-Ordning. 57 förräderi, och ankomme på Riksens Sländer att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta. §• i 14- Konungen läte Ridderskapet och Adeln, Presterskapets Borrerskapet och Allmogen, deras nuvarande privilegier åtnjuta.
Förändring eller jemkning deri kan ej af Konungen och Riksens Ständer beslutas, såvida icke, å allmän Riksdag, iner än halfva antalet af de närvarande ledamöterna utaf det Riks-Ståndj hvars privilegier äro i fråga, förändringen eller jemkningen redan medgifvit.
Inga nya iStårtcfo-Privilegier må hädanefter hvarken af Konungen eller Riksens Ständer förlänas.
Prot. 1845. 8 Sami. 14 Haft. STOCKHOLM, I.
Constilutions-Utskotlet» Memorial, N-o »6. 1 Reservationer.
Af Herr Grefve Gyldenstolpe, A. G.: ”Öfvertygad em rigtigheten af den åsigt, alt ett lands allmänna lagar, således äfven företrädesvis dess grundlagar, böra bärledas ifrån och stodja sig på bestående häfdvunna förhållanden, och att man derföre vid sådana lanars stiftande och förändring bör fästa afseende mera på det verkligt nationella, än på det möjligen rationella, bar jag, vid afgöiandet af frågan, huruvida den nya Svenska Kiksförsamlingen borde utses genom samfälda val eller genom Stånds- och Class-vaJ, röstat för de sistnämnda.
Jag gillar alltså fullkomligt de i Utskottets förslag angifna grundsattser för valsätt och valbarhet, äfvensom för bevarandet af de serskilda Ståndens ömsesidiga deltagande i National-representationen.
Derutöfver har jag dock ansett, att Ståndsfördelningen icke bordt sträcka sig, emedan jag är af den mening, att denna fördelning, som, i det Svenska national-lyunet rolfästad, redan under sekler fortgått och säkerligen länge skall fortfara, väl må gagnande verka till erhållande af de kunnigaste och dygdigasle ombuden för Statens olika intressen, och till en, så långt sig förnufligtvis göra låter, utsträckt delaktighet af valrätt och valbarhet; men att densamma bör, så vidt som möjligt, bannlysas ur den för samfäldt ändamål, Fäderneslandets välgång och ära, sammanträdande Riksförsamlingen.
Ståndsskilnad må derföre, så länge den inom folket fortlefver, blifva grunden för utväljandet af dess ombud.
Men likasom under det allmänna, gemensamt verkande, Stalslifvet denna skillnad upphör att visa sig skarpt begränsad, må äfven dess råmärken inom den lasstiftande församlingen bortfalla.
O ^ #
På grund häraf reserverar jag mig emot de föreslagna valen till Utskott, Nämnder, Fullmägtige och Revisorer, hvilka jag vördsamt anser böra verkställas samfäldt af hvarje fvarnares ledamöter, utan inskränkning tili Stånd, vare sig för den väljande eller för den, som väljes.’* Af Herr Tersmeden, N. :
"Ehuru jag deltagit i Constitutions-UtskotteU här framlagda arbete, har jag dock ej kunnat godkänna den idee, som ligger till grund för det inom Riksdags-Ordningeti här framställda förslag till National-Representation, — den nemligen, alt hela Riksförsamlingen, uppkommen genom en, att jag så må säga, mechanisk blandning af vårt samhälles alla elementer, skall utgöras af en nästan likartad, i tvänne jemna delar skiljd, massa.
De serskildta vilkor, Utskottet fästat för inträd* Bih. till R.
Prof. 1845. 3 Sami., ’S Haft. 1 Constitutions-Utskotlets Memorial, N.o 26. i den äldre Kamaren, äro af den ringa vigt, att de, då valen inom hvarje dislrict ske för hvarje Stånd eller Class samfäldt till båda Kamrarne, ej kunna anses constituera någon caractersskillnad dem emellan.
— Då vi skola beträda försökens bana, hade det synts mig rådligare att taga andra länders* erfarenhet till ledning, än att gifva exempel af en för samhällsläran alldeles ny och oförsökt theorie.
Hittills har det gällt som en allmänt antagen satts, och på hvilken alla Länders samhällsordning synes grundad, att de classer,1 som äro mera framstående, vare sig genom högre bildning, bord eller sLörre förmögenhet, — fördelar, med hvilka gemenligen förenas ett större inflytande och en större verksamhetskrets, utgöra en länk mellan den mångfaldigt talrikare, i tusen rigtningar sträfvande, mängden och den tilli ett bestämdt mål, det hela ledande Konunga-magten, och att de derföre böra vara naturliga medlare mellan dessa båda de yttersta samhälls-elementerna.
Dessa classers caracter är att kunna moderera den rörlighet, hvilken dagens tycke, med sjelftaget namn af allmän opinion, någon gång med vindkast, vill gifva Staten, och hvilken rörlighet lättast gifver sig fart bos de talrikare classer, hvilka i all förändring gemenligen hoppas en förbättring och i allt nytt ett godt.
De utgöra än en motståndskraft mot mängdens möjligen öfverdrifna eller förtidiga anspråk och lemna då ett skydd åt Konungamagten, den de bespara obehaget af att ställas ensam i spänning mot Nationen.
Än kunna de under andra skiften bilda ett värn mot Konungamagten, om denna med folksmicker sätter sig i spetset för rörelsepartiet och slutar med att hota friheten.
Äfven dessa classer böra vara progressiva, i fråga om samhällets utveckling, ty upplysningen kan ej vara stillastående, —. men deras natur är dock att vara det på ett företrädesvis conservativt sätt, ty den, som mera eger, capitalet må ligga i jorden eller i hufvudet, bör snarare, djupare inse ej endast, att vården af hvad man redan besitter går före omsorgen att förvärfva, och att detta sednare begär bör ledas af en rätt urskiljning af behofvet, — utan äfven att denna vård, om den är sjelfständig och rätt förstådd, innebär i sig fröet till utveckling och förbättring, men ej hvilar på omvexlingar och omstörtningar.
Man ser dem, på grund af en högre upplysning, äfven någon gång föra reformernas sak mot de lägre classerna i samhället och de ega då ofta att utstå en väldig kamp mot de begränsade åsigternas eller vanornas starkaste ensidighet.
Delta dock egentligen återhållande element bör vara starkt nog att afböja vådliga reformer, men ej af den orubbliga intensitet, Conslitulions-Uiskoilets Memorialj N.-o 16. 3 att det af förkärlek för det bestående undertrycker äfven hvarje förändring, 60m i stadgad ordning vill bana sig väg.
Den kraft i samhället, jag här sökt antyda, anser jag vara bättre bevakad genom vår nuvarande representation, der hvarje Stånd kan uttrycka dess enskilda fria vilja för sig, än uti det af Utskottet uppgjorda förslag, der dessa samma Stånd ej genom beslut kurrna lemna ett sjelfständigt uttryck af deras åsigter och der än rörelsesidan, än den conservativa kan 0- hejdad blifva samtidigt styrande i båda Kamrarne.
Yi håfve i den nuvarande Representationen en Enkammare, på fyra rum, der likväl hvarje fråga, just genom denna fyrdelning, blir föremål för en mångfaldig och hvarför ej äfven mångsidig granskning.