Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
s a i t och praktiskt s a t t forverkliga d e t stora internationella sallskapets hufvudid6: samarbete p i frihetens grund.
Vi iiro ofvertygade om a t t detta samarbete s k d l f o r t g i under full h i r m o n i och forstiiende af alla d e d a r sarnverkande krafterna.
Vi 8fvergB nu till den utlofvade korta ofverkkten af de fare- ningar, son1 under konferensen iiro representerade, diiri foljande den ordningsf olj d, som i lronf erenscirkuliiret angifvits.
Sveriges f. n. friimsta kvinnosalcs- Frecll-ikn-Brenzer-ForB~~~det, siillslrap, stBr diirvid, enligt bokstaf sfoljden, friikst pH listan.
Att i en tidskrift, som utgor detta samma sdlskaps organ, liimna en redogorelse for hvad det verkat och Bsyftar, a.nse vi som naturligt %r obehofligt.
Under sin snart 13-Briga tillvaro har detsanlrna till- fyllest Bda.galagt lifskraften af de idker, for hvillra dess stiftarinna fru Sophie Adlersparre sa.tte in hela sin rika personlighets biista 1rra.fter.
Forbundets talan kommer att pB konferensen foras af dess byrBforestBndarinna froken Gertrud Adelborg, hvillren foljt dess verk samhet nlltifrhn forsta &amp; ret txf dess upptritdande oih sBledes ilr viil ii,anad ntt gifvn den riitta belysningen.
gt dess)) uppkomst och ut- veclding)).
Formzingen f i Vtily~renhetens ordnande Br ej n %gon lcvinnofijre- ning.
Dess syfte iir af en S&amp; allm~nmanslclig betydelse, att den ej iir bunden inom n&amp;got visst lron, lika litet sorn den i sitt arbete kan mndvara mannens och kvinnans samf5illda bemodanden.
Stiftad Ar 1889 a.f en liten grnpp for siua lilzars nod omrnande personlig- heter i hufvndstaden, hvilka forst och frBmst behjiirtat, att det ar ~viillgorenhetens mil att lyfta den fattige npp pH sjdfhjallpens marks, har denna forening nnmera blifvit en instit~~tion, som hand i hand ined den offentliga fattigvbrden ofortrutet arbetar pB att rBda bot for de forfiirande rnissforhBUa.nden sorn nod och fattigdom Hsamkat sam- hiillet.
F. V. 0: s centralbyrB i Stockholm, organiserad efter monster af de af charity Organisation Societies ')) inriittade vdgorenhets- centra i London, forestbs och nppriitthBlles llufvmdsakligen af Icvin- liga a.rbetslrrafter.
Byr&amp;forest&amp;nda.rinna.n, f i t 4 Agdn Mo~ztelius, dess- ntom en af foreningens stiftare och medlem af dess styrelse, kommer att p % lronferensen frarnliigga sina Bsikter rorande ?vdgorenhetens mBl ' och medeli.
Fm M. har genom tMa besok i England och Tysk- '
land forberedt sig till sitt kall och bide teoretiskt och praktiskt studerat fattigvtirdsvasendet, i all spnerhet den sida daraf, som r6r ordnaizdet af vdgorenheten och den fattiges bistind formedelst arbete, ej allmosor.
F. V. O., som raknar Stockholms 8fverstithU- lare till sin ordforande, forfogar numera ofver ej obetydliga tillgin- gar och dess firsmoten, under hvilka foredrag sb viil ofver forenin- gens storartade verksamhet forekomma som fxBgor berorande olika sidor af vAra fattigv&amp;rdsforh&amp;llanden, aro alltid till triingsel besokta af en intresserad publik af skilda samhliusklasser.
Foreningen for Viilgorenhetens ordnande har p&amp; en kortare tid iin kansbe nigot annat siillskap i v i r t land af humanistisk art vunnit anslutning och sympati f r h allmSinhetens sida.
Vi tro oss ej gora oss skyldiga till ndgon ofverdrift, dH vi uttala den ofver- tygelsen, att det ar kvinnans insiktufidla och oegennyttiga insats i arbetet, som foretaget till en betydande del har att tacka for sin framghg.
Kvinnans insats i uppfostringsarbetet representerns af Gote- borgs Jlickskolt$6renittg, ett sedali 1880 i rikets andra stad verkande suskap, hvilket amedelst ofverlaggningar om for skolan viktiga frB- gor, soker framja den kvinliga ungdomens undervisning och upp- f ostran B PA sdlskapets sammantriiden forekomma omviixlande fore- drag och disknssioner, vid hvilka m h g e t betydande inlagg i for dagen brihnande pedagogiska frggor blifvit gjorda.
Iloreditgen Handarbetets eiimer representerar den praktiskt- konstniirliga sidan af kvinnoarbetet, oeh hiir ar det uteslutande kvin- nor, som tagit initiativet till foretaget och Bro dess ledare.
Forenin- gens syfte ~ a t i t fosterliindsk och konstniirlig riktning foradla den svenska konstslojden~, kan ju a£ ingen med storre intresse och ut- sikt till framghg omfattas an af kvinnan, hemslojdens egentliga utofvare och bevararen af dess traditioner.
Det ar detta som fore- ningens stiftare, i spetsen for hvilka vi Bnyo h n a frn $.
Adler- sparre, behjartat, pti samma glng de visat, att foretagsamhet och darsduglighet hos vtirt kon viil kan forenas med konstniirlig sans och ideel nppf attning.
Hmdarbetets viinner kan nu efter en 20-&amp;rig tiUvaro (forenin- gen stiftades den 11 maj 1877) sk %da tillbaka pti en lysande rad af segrar och framghgar.
Som den sista men ej minsta af dessa kunna vi rakna sommarens stora snccks pB Konst- och industri- utstdhingen, dar foreningens utsokta samling af textilforemiU ej blott erofrat guldmedaljer, utan varit for konstkannaren och hemslojdens.
sanna vanner ett trosterikt bevis for att handaslojden i vHrt land stHr under en lika insiktsfull son1 af konstn5i.rlig uppfa.ttning besjalad ledning Forenirigen utofvar en dubbel verksamhet, dels i sin egenskap a£ undervisningsanstalt och konstskola p i det textila omridet, dels sHsom en a.ff ar, hvilken tillhandahHller allmiinheten de vaclrra prof ven pH sin konstskicldighet.
Handarhetets v b n e r s praktiga utstdhings- lokal i Stockholm och de smakfulla arbeten, som darifrfin utgHtt, aro ofver hela landet tillracldigt kanda for att har tarfva en narmare beskrifning.
Den insats soln foreningen gjort till hojande af den textila grenen c1.f v&amp;r konstindustri fir afven sB allmant erkand, att ingen tor bestrida densanma 118 detta omrHde den forsta platsen.
Frokept Sojia Gisberg, en af f oreningens verksammaste med- lemmar och arbetande krafter, stHr p % konferensprogramet a.nteck- nad for ett foredrag rijrcande)) Handarbetets vanners verksamhets.
Samfundsidkn, tillampad som en befordmre af ett innehiillsrikt s ~ s k a g s l i f, har funnit uttryck i tvenne foreningar med uteslutande sdlskapligt syfte: Kvinnoklubben och s5illskapet Nya Idun.
Evinnoklzcbben, stiftad hosten 1857, har som uppgift att Bsam- manforit kvinnor frHn slrilda arbetsomrfiden for utbyte af idher och idkmde af godt och angeniinlt kamratlif.
Den stiiier till sina med- lemmars forfogcznde en hemtreflig lokal, dar tillfue gifves att 1asa tidningar, tidskrifter och bocker, skrifva bref m. m. samt intaga mihider och forfriskningar till billiga pris)).
SB lydde den nybil- dade kvinnoklnbbens forstcz program.
Den otvifvel.aktigt mycket vackra i d h har under h e n s lopp undergBtt Htskilliga skiftningar men haft tillracklig lifskraft i sig for att h n u fortlefva, fastan under andra former och under annan ledning an den ursprungliga ..
Det finnes tillracldigt af arbetande ensamma kvinnor i v l r hufvudstad for att gbra behofvet af en behaglig samlingsplats, som .ersatter det saknade hemmet, i hog grad behjartansvardt.
Ett innehgllsrikt och mgengmt Mubblif skulle ju i nHgon m %n lamna denna ersattning.
~) Kvinnoldubbens i d h ~ kommer ldubbens ledamot friiken Hanlza Andersson att i ett foredrag utveckla.
Sallskapet Nya Idun liknar till karakter och Sindam %l de ame- kanska kvinnoklubbar, son1 sammanfora intelligenta och bildade kvinnor till tankeutbyte och gemensamma angeniima s a m k v h.
PB samma gHng ar den idh, som ligger till grund for sdlskapets stif- tande, gkta svensk, for att icke saga stockholmsk, i det densamma narmast ansluter sig till det sedan ett trettiotal a.f Hr i Stockholm.
verkande madiga siillskapet Idun, hvilket som bekant riiknar Bland sina medlemmsr allt hvad v %r hufvudstad iiger framstfiende inom retenskapens, konstens oih litteraturens omrbde.
Nya Iduns a.ndamii.1 iir, s % lyder dess stadgar, att &gt;,oberoende af alla partihsikter bereda kvinnor med ol&amp;a verksamhetsomrtiden men gemensamma intressen till£Sille till enlda och innehtillsrika Sam- kva.m.
Till medlem af sgllskapet kan en hvar bildad krinna antagas, s o i iignat sig A t nAgot intellektuelt lefnadskall eller hyser utpriig- lade vetenskapliga, konstnarliga eller samhalleliga intressen.))
Under iakttagande a£ dessa stadgar har saskapet Nya Idun nu i 12 &amp; r agt bestgnd, och standigt har dess mdnadssamkvanl sett kretsen af sina medlemmar, valda ur hufvudstadens intelligenta kvimo- viirld, utvidgas.
Bland sina medlemmar kan siillskayet ri-ikna vAra forniimsta konstn$irinnor coh forfattarinnor pb skilda owrbden, for- utom Iwinnor, som pii ett eller annat siitt agna sig bt intellektuelt arbete eller, som termen lyder, hyser samhdliga intressen.
Vid hvarje samkviim (siidana aga rum forsta lordagen i hvarje mbnad, med undantag af sommarmb.naderna, i en siirskildt forhyrd lokal) forekommer diskussion, foredrag, upplasning, nlusik eller delilamation, hvarjgmte en u t s t i n i n g af konst- eller konstskjdsf oremiil iir an- ordnad.
Detta i storsta mojliga korthet sdlskapets allmanna karakter.
&gt;&gt;Men betydelsefullare an Nya ' 1duns yttre 1-erksamhet 2, siiger den lilla festskrift, som den 7 febr.
1895 utgafs till firnnde af siillskapets tioiirsminne, shar dess inre historia varit, en historia, hvilken endast ar skrifven i medlemmarnes mime.
Cppfriskande gliidje och skiin- hetsnjutning, som bildat afbrott i vinterns arbetsmodor; angeniima bekantskaper, hvilka stundom ledt till viinskapsforhbllanden for lifvet; en genom offentligt eller enskildt tankeutb,yte vidgad synkrets, genom personliga sammantraffanden skingrade fordomar, ett muntert och iilskvardt skiimt - allt detta hlir lefvande i mime och sinne vid Nya Iduns namns.
Siillskapets ordfijrande, froke~z Ellen Key, kommer att teckna dess historia under de gbngna bren, diirvid stirskildt driijande via nhgra af dess mer framstiiende medlemmar.
Att StockAolms ldsesalong slutit sig till kvinnoforeningarnes led torde miihanda hos ' m h g e n vacka en ~ i s s fijrvlning.
Men hvar och en som foljt dess historia vet, att hedern att ha tagit initiativet och bragt denna for vbr hufvudstads kunskapstiirstande och laslptna befolkning, vi kunna val saga nastan oumbiirliga institution till stbnd,
g; r iiter den krets af foretagsamma och ' intelligenta kvimor, som under de sista iirtioadena pii sii miinga omriiden verksamt ingripit i viir hufvudstads kulturella striifvanden.
Stockholms 18sesalong oppnades i december 1866.
FrBn borjan endast afsedd att vara ett 13isrum tillgangligt for fruntimmer, har densemma under h e n s lopp d l t mer ntvidgats och siiviil dess 13isesalar soin vidlyftiga liinebibliotek stiir nulnera som bekant 0ppn.a for en mycket stor gublik af biida konen, hvilkea iirligen tillviixer.
Hvad Stockholws kvidiga gynanccstikfomzing innebiir ligger i sjalfva namnet.
Vackande af hiig for och bibringnnde a.f fardighet i gymnastik, rued det Lingska systemet som grund, iir foreningens iindamiil.
Densanma har nu %,at bestfind sedan jan.uari miinad lSSG och kan saedes redan blicka tillbaka pii en 11-iirig, framgilngsrik bana.
Dess nledlemnisr utgores dels af Centralinstitutets kvinlige~ gymnaster,, hvillm bilda den s. k. a hogre afdelningen B, dels andra aktade och bildade Irvinnor, som visa intresse for gymnastiska ofnin- gar.
Medlenlmarna af denna kategori bildar d e n litgre afdelningenm hvilken.
liksom den ofre sa.mmnantr&amp;der vissa gdnger i veclian till gym- nastislra ofningar.
Hvad denim forening utr3ittat for att stiirlra och uppfriska af ett anstr&amp;ngande arbete medtagna eller af ett oiindamBlsen- ligt lefnadssiitt forsvagade individer af vArt kon ii.r ganska betydande.
Att genoln st8rkailde af det fysiska gora kvinnan Sgnnd att a.fven intelligensens oinrBde v5il fylla de platser, sorn i en tzllt vidstriicktare grad tillerkiinnas heme, se diir den uppgift,som Stockholms kvinliga gyn~nastilrforening satt sig fore och som dess ledare pil ett i a110 tillt ' reclsstallande vis vetnt att fylla.
Om denna de)) kvinliga gymna- sternas ugpgift~ skhll fizc Ebba Herr.rnan pil Bonferensen liimna en en n3irniare redogorelse.
Den nionde af de till Kviunof ijrbundet anslutna associationerna iir Svenska all~na ' yc~z n kvinnofoilwzingelt till djwens skydd.
Denna fore- ning, stiftad Br ISSO, har)) fornamligast till Sindamill att verka for en mildare behandling sf djuren inom hemmen och att diirvid i syn- nerhet tillse, att djuren vid slakten icke ~ulderliastas svilrare pliigor 5in oundg8ngligt Br samt att hos det uppviisande sliilrtet viiclra in- tresse fijr djuren)).
Till frgmjande af namndzl iinda.mii1 har, sages i iirsberiittelsen, foreningen, till storsta delen gratis utdelat skrifter i mBnga tusentds exemplar, anordnat och bekostat kkurser for under- visaing i slakt efter &amp; ndnmBlsenliga metoder, lgtit sBvii.1 i hufvud- staden som i landsorten hiilla foredrag rorande djurskyddet, utdelit beloningar till personer, som i vasentlig grad friimjat foreningens
syften o. s. v.
~ Sedan sallskapets stiftande har fru J. TTarenius varit cless ordforande och har bdde sl.som tdarinna och skriftstallarinna inlagt stora fortjanster om detta s a s k a p, hvilkets stora moraliska och humanistiska betydelse for hvarje l r vinner allt storre erkiin- nande.
F m EEna Tenow skall i egenskap af sa.1lskapets representant behandla djurskyddet sorn, En insats i kulturutvecklingen,&gt;.
Detta i allra storsta korthet en ofversikt af de pH konferensen representerade sdlskapens iindamll, af hvilka, sorn af ofvanstilende synes, de flesta genom siirskilda foredrag komma att belysa sin verksamhet eller nSigon frlga, sorn diirmed star i samband.
Eonferensen hAller sig dock ej ensidigt till de a m e n, sorn betingas af arten af de representerade foreningarnas sgften.
~ f v e n for fiia fiired9-ag af all~nii~t social betydelse har utrymme l a m a t s och det iir har man beredes tillf&amp;Ue, dels f % hora froken dawa S a d - stro~n utveckla frilgan: sunder hvilka forutsattningar kan kvinno- rorelsen blifva af verklig betydelse for kultur och framikridande D, dels wed.
d: r J.
E. BergwnEl, hvilken i frdga om sjukvlrdens ordnande i landsorten nedlagt sb stora fortjanster, behandla amnet: ~distrikts- skoterskor, en modern insats i svenska landsbygdens s j u k v l r d ~, clels ett fijredrag ofver * nHgra synpunkter i kvinnofrlgan med sar- skild hansyn till den svenska kvinnans rattsliga stallninp af vbr pi % detta omrLde mhgerfarne shiftstallare och forelasare $1.
kand. E d Svensdtz.
Men trots den ansprlkslosa titel af konferens, som Svenska kvinnornas nationalforbund gifvit den sammankomst, hvartill det i utstallningstidens sista timme kallat for dess intressen nitalskande personer i vHrt land, kommer detsamma p % visst satt att bara ka- rakteren af ett nordiskt kvinnomote, och detta tack vare de fram- stSlende giister frsn r l r a grannland, som, horsammande inbjudnin- gen, komma att for oss framkgga sina erfarenheter f r b de arbets- f a t, dar de verkat i handling eller i ord.
Vi skola sdedes fB den formdnen hora 9 kvinnofrPgan i Norges behandlas af fioken Gsza Krog frdn Kristiania, utgifvarinna af den norska kvinnotidskriften ~Nylsende)) och en af kvinnosakens mest energiska och begifvade forkampar i vdrt broderland.
En annen inom sjukv %rdens o n d d e kand norsk foreliiserska 2r ' fr.u Jia~gareta Vulltm, hvilken sorn amne for sitt foredrag valt) &gt;Kvindernes vaerne-
plikt v.
Tvenne inom olika arbetsfalt verlrande danska kvinnor, btida framsthende och erfarns talarianor, komma afvenledes att upptrada med foredrag, nSimligen fizc Elisnbetlt Se1me.r, frBn KiSpenhamn, ordf. for foreningen ~Hvita bandet i Danmark och val kand af den svenska allmanheten genom sina foredrag i Stockholm forliden vtir, samt ft-u Ch.
Nomie-Harbou, Iriind for sina fortraffliga inlagg i med sjukvtirdea sammanhiingande fr8gor.
Den form har som Simne for sitt konfe- rensforedrag satt: ~Betydningen af kvindens arbejde for totalsfhold og scedlighet)), den senare kommer att ta.la om:)) Sygepleje som m- bejdsfelt for kvinden.))
Bland de finska gfisterna miirkes, frolcen Luci~za Hagmaw, llvars)) erf arenheter om samuppf 0s trm B, st odd pti en mtingtirig pedagogisk verlrsainhet siikert kolniner e~tt erbjuda synpunliter af det storsta intresse.
Fru Sellners och Iiand.
S v e n s h foredrag lioinma eventuelt ntt titfol jas af diskussion.))
Harmed hafva vi i det niirmaste genomgitt konferens- programet, hvilket vi p&amp; annst stalle aftrycka, i afvaktan pH det referat ofver forhalldlingarna som, dO kouferenseu blifvit e t t fullbordadt fsktum, liaturligtvis ej s k d l u teblifva.
Ett och.
nnnnt af foredragen hoppas vi iifren k u m m delgifvn v i m lasare i n exteaso.
A t t for ofrigt p&amp; forhand stBlla e t t foretags horoskop torde vara oforsiktigt, allra helst dB det &amp; f r i g a om e t t foretag som for sin f r n m g h g i s&amp; hog grad som e t t offent- ligt mote mhste rLlraa p&amp; den utom progrsmet stkende faktor som Balles)) starnniags.
Men om valet af foredrag- nings-amnen, gemeusnmhet- i icl6er och ia.tresseii, talangen och erfareaheten hos de foredragande personeraa samt lion- ferensbestyrelsens ordnaade f6rnGgs a r den ratta forutsatt- ningen for att e t t mote skall lyckss, s&amp; Zro vi har fullt berattigade ' att uttaln, den forhoppaingen, ntt detta det forstn storre kvinnomotet i Sverige skall blifvs en heder for oss
Conception Arenal.
E n spansk banbryterska.
Hr 1764 dog i Oviedo i Asturien en liird benediktinermunk, Padre Feijbo, soul djupt ingripit pb milnga omrdden i sitt fosterland.
Genom den krnftiga insats han gjort i civilisatoriskt hiinseende, den vackelse han gifvit A t fosterlandskiinslan, den strid hall utkiimpat mot ofvertro och intolersns, mot okunnighet och fordomar har han i detb spanska folkets hjarta rest sig en minnesstod, oforgangligare iin det monument som till ham iira uppforts p % plaza de Isabel la Ca- t61ica i Orense.
Bland de m h g a arbeten, som flutit ur hans penna iir ett syn- nerligen anm~lmingsviirdt i betraktande af den tidpunkt vid hvilken det forfattades, namligen for mera iin ett etthunclrafemtio Ar sedan.
Det b a titeln: - Defema cle Eas ~ttzcjeres och utgor ett vdtaligt och kraftigt forsvar for kvinnms rattigheter, for hennes likstallighet med mannen i moraliskt, intellektuelt och politiskt hiinseende.
' Trots de t r h g a granser, inom hvilka det ar den spunska kvin- nan tilllAtet att rora sig, intager hon i viir tid ett aktaclt rum inom vetenskap och konst, men foretriidesvis pb det skijnlitteriirn och humanitka omrgdet.
Det var diirfor intet under, att niir 1876 i Orense ett pris nt- sattes for den basta kritiska stndie Bfver Padre Feijbo, bland tre taflande tvii voro kvinnor.
Den ena, cioiia Emilia Pardo Baadn, om hvilken niigra biografiska data finnas i Dagny 1893, h.
7 jamte en ofversiittning af hennes studie Dell, spinska kvirzaatt, erofrade detta pris; den andra taflande vm doiia Concepcibn Arenal, hvars 1593 afslutade lifsgiirning varit ett lefvande bevis for sanningen af de iisikter om kvinnan, som P. Feijbo for hunclrafemtio dr sedan uttalat.
Fodd 1520 i Perrol, diir fadern innehade en militarpost, blef Concepcibn Arena1 vid 5 t h &amp; rs illder lamnad fader- och moderliis med tv8 yngre systrar.
Barnen upptogos af morforiildrarna, men blott fjorton Ar gamma1 kom Concepcih till Nadrid.
Gift vid tjugusjln grs a d e r med Fernando Garcia de Carrasco, framstdende jurist och atgifvare af tidningen Iberia, blef hon efter ktta &amp; s aktenskap enka och flyttade db med sina tvb sijner iter till Galicien, dar hon drojde tills barnens uppfostraa nodgnde heme att dterviinda till Madrid.
I januari 1893 slutade hon i Vigo ett lif, deladt mellan moder- ' lig pliktuppfyllelse och en adel andes oaflhtliga arbete for likars v d, ett lif, pr&amp;gladt af lefvande intresse, lBgande entusiasm, uppoffrande nit att sprida ljns, d&amp;r morlrer riidde, ej blott inom eget land ntan i hela viislden.
Man berattar frBn hennes nngdom, att hon, iford manlig drakt, tillbragte sina kvdlar pB cafd del &amp; is.
Detta var emellertid inga- lunda 11rPgot dmg af s. k. Geo~gesandisw~, ty Concepcibn renal var stadse en entnsiastisk forsvarme af dctenskapets institution.
Men p i denna tid hctde icke den spanska kvinnan tillfalle, att ens passivt deltaga i litterara eller politiska sainlrv~m och detta cafe var en centra.lpunkt for litteraturens, politikens och humanitatsstrafvandets representanter, till hvilkas samtal Concepcibn Arena1 var en tyst men nppmarksam Ahorare.
Utan att i nBgon man Bsidosiitta de plikter som Bligga makan och modern, her hon agnat ett helt lif Bt att undersoka det onda som frater manskligheten, att studera dess orsaker och med bean- dransvardt prttlrtislr.
blick anvisa botemedel, om icke for att helt kka, Btminstone for att till stor del milha.
Hon v i s a sjg diirvid i besitt- ning af en rik natnrs mhgsidighet och hangifvenhet; hon ar filosofen son1 argumenterar och kvinnan, son1 deltager, sociologen som forsbar och iingeln som trostar, diagnostikern som undersoker och, barrnhiir- tighetssystern som vlrdar.
Hvarhdst den sak, tit hvilken hon helgat sitt lif, varit under debatt h ~ t r hon iufunnit sig, alltid.
nppm&amp;lrsaint lyssnmde, ofta alctivt ingripande, ~mderstnndom erofrande pris, sorn pB omrBdet mest repre- sentativa in&amp;n lrunnat afnndns henne.
Hennes pnblicistiska verksamhet har varit trefalclig, vetenskap- lig, humanitar och skonlitterar.
Att uppdraga nBgon bestamd gram mellan dessa tre arter &amp; r emellertid nastaa omojligt, ty hon har dar- vid stdlt litteraturen i vetenskapens tjanst, vetenslrapen i barmhiir- tighetens.
I f B ord, hennes m&amp;l har varit: vetande tit de okunniga, trost At de lidande.
Lejonparten af hennes lifsgarning har varit agnad At fbgvBrds- angelagenheter.
Otaliga iiso de publikationer, hvarigenom hon ingri- pit pfi detta omrfide, diir hon iifven for svenskar icke Sir obekant, Till FbgvBrdskongressen i Stockholm IS78 ingaf hon namligen ett betankande, och en af de storstcl anktoriteter inom detta faclr, doktor Wines, som blifvit kallad: ~ l e synzbole de la re ' fool-nze phzitentaire, yttrade i sin redogorelse vid kongressens oppnaiide: ~ A l l t 2il.
hoppas af ett land (Spanien) som alstrar sddana skriftstallare och tiinkare som en Doiia Concepcibn Arenal etc..
.D Samma framstdende anktoritet faller om h e m e detta omdome i ett af sina a.rbeten: zr8efiora Arenal iir en k v i ~ a af kraftig och utomordentlig intelligens och en af sitt lands allra storsta och adlaste andar.
Eon har iignat hela sitt lif &amp; t studiet af sociala frigor, siir- drildt &amp; t hvad som angiir forhindradet af brott.
I detta hiinseende, ar Seiiors Arenal en auktoritet ej blott inom sitt eget land utan inom Europa.
D Detta m % varn tibiickligt for att vittna om hennes arbete p&amp; detta oinrfide.
E t t uppriiknande, an mindre en redogorelse for hen- nes otaliga skrifter inom detta fack, medgifver icke utrymmet h a.
Antecknas mH emellertid, att mlnga af hennes arbeten hlifvit pris- belonta af akademier och sidlskap, att hon nnder en l i n g fiiljd af vari t generalinspelrtor for f angelserna for kvinnor i Spanien, sekre- terare i Roda Eorset, under fjorton I r utgif~are af en revy fiir futtig- viirds-, valgorenhets- och straffanstalter m. m.
Med den innerligaste karlelr och lagande entusiusm fijr sitt lifsma, har hon stadse forenat en omutlig saimingskarlek.
Uti sin icke ljusa skildring af f&amp;ng~.lrdsforhIilandena inom Spanien, som doktor Wines intagit i ett af sina arbeten, sager hou: &gt;) Sbdant iir forhlllmdet med fangelsema i Spanien, iirligt framstiildt och med den senning som aldrig bor beslojas under pretest af en falslr patrio- tism, erneclan ingen bor begagna den rena och upphiijda kiinsla, soul kallas fosterlandskiirlek for att rtitt.ftiritiga en lbgn.
Kej, den riitta patriotismen ropar hogt pd sanning, rare sig den lyser som en gloria, briinner soin ett brott eller stinger som ett spjut.
Sanningen i4.r olycldigtvis i v k a dagar ingen gloria fiir Spanien.
Xen dess iidla soner bora forsti den f i r att riitt~risa skall kunna skipas, for att Spanien skrtll rodnn iifrer det anklagelsens roll som ljnngar oss till motes o h e r bergen och hafven, beledsagadt af adla fijretlomen, som det bor folja.
Det storsta onda och den storsta s k p i f, som k m tillfogas ett folk iir att smickra det oclz den som Iciimler sig upp- fordrad att offra sig sjtilf till sitt lands nytta md fattn, ntt det icke sker genom offer p$ sanningens bekosmad, till f b r m h fiir ett illa forstgdt intresse.