Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid behandlingen af de till 7:de Hufvud-titeln hänförliga anslagsfrågor, har Utskottet till pröfning förehaft 3:ne, inom Preste-, Borgare- och Bondestånden af Prosten Söderberg, Herr Lallerstedt och Riksdags-fullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län väckta motioner, rörande anslaget till Kongl. Theatern.
Af Prosten Söderberg är hufvudsakligen anfördt, hurusom öfverallt bland bildade folk det blifvit ansedt såsom en national-angelägenhet af mycken vigt att bekosta sådana institutioner, der konsten, under hvad formsom helst, funnit skydd, utbildning och ledning.
Bland de sköna konster, som i syunerhet vore i behof af en sådan omvårdnad och ledning för att ej urarta, komma på villovägar, för - 46 Slats-UtslcotMs Utlåtande M 136. falska all sann, pä estetiska grunder hvilande smak och, hvad som vore värre, bland lolket sprida lösliga och orena begrepp i det som rörde sedligheten, intoge ovedersägligen den dramatiska konsten första rummet.
För att motverka ett sådant konstens förfall och för att söka rena smaken samt möjligen gifva en för goda tänkesätts och seders befrämjande sann och adel riktning af den dramatiska konsten och litteraturen, hade derlöre, på det allmännas bekostnad, Kungliga eller National-theatrar blifvit inrättade.
Dessa vore att anse ej såsom industri-företag, vid hvilka ekonomisk vinst kunde påräknas, utan såsom bildnings-anstalter, med det ädla syftemålet att göra den dramatiska skalde- samt i sammanhang dermed tonoch skådespelare-konstens ädlaste skapelser för mängden kända.
Sannt vore väl, att en blott och bart dramatisk scene möjligen kunde, till följe af det ringare antal konstnärer, som der användes, ekonomiskt bära sig utan främmande understöd, men förhållandet blefve helt annorlunda, när åt denna skådebana jemväl skulle inrymmas plats ät den dramatiska tonkonsten.
Ett exempel härpå lemnade den lyriska scenen vid Kongl.
Theatern härstädes, hvilken sysselsatte en personal af olver 200 personer.
Att emellertid Kongl. Theatern med dess nuvarande syften och verksamhet vore en institution, hvilken, likasom all annan åt litteratur, vetenskap och konst egnad anstalt, förtjente att af staten vårdas och af statsmedel uppehållas, hade Rikets Ständer förut och sednast vid sistförflutna Riksmöte praktiskt erkänt, då de åt Kongl.
Theatern anslogo en årlig summa af tillsammans 20,000 R:dr Banko.
Men då en mångårig erfarenhet visat, alt så väl de stats-anslag Kongl. Theatern åtnjutit, som de särdeles Irikostiga bidrag H. M.
Konungen och den öfriga Kongl, familjen lemnat till denna konst-anstalts upprätthållande, varit otillräcklige och icke förmått att, under de flera olika styresmän, som förvaltat Kongl. Theaterns angelägenheter, freda denna inrättning från årlig skuldsättning och ekonomiskt betryck, syntes tiden nu vara inne att afhjelpa delta missförhållande genom ett tillräckligt anslag åt denna theater, emedan dess tillvaro deraf vore beroende; och då genom noggranna beräkningar blifvit ådagalagdt, att, utom årligt bidrag af den kungliga familjen, för Kongl. Theaterns upprätthållande och fortfarande bestånd ett årligt anslag af statsmedel till belopp af 50,000 R:dr erfordrades samt detta understöd på långt när icke motsvarade den summa, som flere mindre stater än Sverige påkostade dylika anstalter, har motionären, med hänvisande för öfrigt till särskilda för Kongl. Theatern upprättade kostnadsförslag och lönestater, hvaraf skulle kunna inhemtas, att det erforderliga slats-anslaget ej afsåge någon ökad luxe vid denna inrättning, utan hufvudsakligen komme att användas till upphjelpande af lönerne för den der anställda lägre personalen, af hvars medlemmar de fleste ej kunde påräkna hälften af en vanlig dagakarls inkomst, anhållit, att för Kongl.
Theatern mätte beviljas ett årligt stats-anslag af 50,000 R:dr Banko Stah-Utskoltcts Utlåtande Jfå 156. 17 Banko, deruti likväl inberäknade de 20,000 R:dr samma mynt, som af Rikets sednast församlade Stander för samma ändamål anvisades.
Herr Lallerstedt har, jemte andra åtgärder till uppmuntran af konst och litteratur, föreslagit aflåtande af en underdånig skrifvelse, innefattande anhållan, att, sedan utredl blifvit i hvad mån H. M. Konungen bör och vill i Kongl.
Theaterns upprätthållande deltaga, från vederbörande malte infordras dels fullständig plan för densammas organisation till en riational-thealer, dels uppgift å det årliga understöd, som för upprätthållande af en sådan Theater på ett för nationen fullt värdigt sätt kan erfordras, samt att framställning derefter måtte göras hos Rikets Ständer om beviljande af det belopp, som kan blifva beböfligt utöfver den summa H. M. Konungen kan komma att tillskjuta.
Lind, med hvilken flere af Bonde-ståndets ledamöter sig förenat, har deremot, bland annat, erinrat om olämpligheten deraf alt statsbidrag lemnades åt Kongl. Theatern, enär rikets innebyggare i gemen icke hade något gagn af denna inrättning, hvilken uteslutande vore egnad att bereda nöje åt hofvet och hufvudstadens innevånare.
De medel, som på berörda anstalt offrades, skulle derföre, i mo tionärens tanke, vida bättre användas om desamma anslogos till verkliga bildningsanstalter, såsom folkskolor, landtbruks-institut, slöjdskolor och andra dylika undervisnings-anstalter.
Af dessa skäl, och då anledning förefunnes att Kongl.
Theaterns ekonomiska angelägenheter med mindre omsorg och noggrannhet vårdades, då denna Theater, oaktadt sina stora resurser, hvarken de tider, då den saknat medtäflare, eller nu då flere dylika inrättningar i hufvudstaden uppstått, hvilka, utan allt understöd, uteslutande genom enskildes försorg väl och med framgång upprätt — höl los och vårdades, kunnat bära sig, har motionären, som visserligen erkänt sig sakna förmåga all bedöma huru en så beskaffad inrättning bör skötas, likväl, trott sig ega anledning dels till den hemställan att jemväl bestyret med Kongl.
Theatern måtte öfverlemnas åt den enskilda företagsamheten, dels ock till det yrkande, att alla statsanslag till Kongl. Theatern, af hvad namn och beskaffenhet som helst, hädanefter måtte upphöra.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och beträffande först det väckta förslaget om indragning af det till Kongl. Theatern nu utgående statsbidrag, så, enär ifrågavarande af allmänna medel för Kongl, Theatern anvisade anslag utgör allenast 20,000 R:dr Banko, och delta belopp, med afseende å Theaterns högre syftemål såsom konstanstalt och dess inflytande pä allmänna bildningen, icke torde kunna såsom alltför högt betraktas, hemställer Utskottet, att berörde framställning må lemnäs utan afseende.
Vidkommande derefter frågan att nämnde anslagssumma måtte höjas till 50,000 B:dr, bar Utskottet, i betraktande deraf, att Rikets Ständer vid sednaste Riksdag beviljade en betydlig tillökning i dåvarande statsanslag för Kongl. Theatern Bih. lill R.
Prot. 11(86 dt 1657.
4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 28 Haft. 3 18 Stals-TJlskvllPts Utlåtande Jt? 136. och alt vid innevarande Riksdag Statens tillgångar tagas i anspråk för fyllande af mångfaldiga andra, mera angelägna, behof, ansett sig icke kunna understödja den gjorda framställningen och får således afstyrka Rikets Ständers bifall till den af Prosten Söderberg väckta motion.
Finnande Utskottet icke heller skäl att å det af Herr Lallerstedt väckta förslag tillstyrka Rikets Ständers bifall. 12:o.
Nuvarande förslagsanslag för Tull-verket, 1,200,000
R:dr, hvilket af tullmedlen direkte utgår, har Kongl. Maj:t föreslagit att höjas till 1,800,000 R:dr, som, med afseende å de jemte tulluppbörden stigande afkortningar, restitutioner och omkostnader samt aflöningar, af Kongl. Maj:t funnits böra för Verkets årliga behof afsättas.
Antagande att någon minskning i förvallnings-kostnaderna bör kunna ega rum, anser Utskottet att hela den föreslagna tillökningen icke behöfver anvisas, och hemställer, att ifrågavarande förslagsanslag endast må ökas med 400,000
R:dr och således för nästa statsreglerings-period fastställas till 1,600,000 R:dr årligen. 13:o. Sedan Rikets Ständer bifallit Utskottets uti 9:de punkten 1 mom. af dess Utlåtande JVs 42 gjorda hemställan om öfverflytt ning från 7:de till 2:dra Hufvud-titeln af de 6,000
R:dr, hvilka af den förra Hufvud-titelns anslag till byggnader och reparationer i landsorlerne afsetts för underhåll af läns- och kronohäkten, har nämnde anslag blifvit å bifogade tabell
JVs 7 med sagde belopp minskadt. 14:o.
Enär de ljuspenningar, hvilka till belopp af 4,750 R:dr från det å 7:de Hufvud-titeln uppförda förslagsanslag till skrifmaterialier och expenser m. m., utgå till Embets- och tjenslomännen m. fl. inom Finans-departementets expedition, Kammar-kollegium, Mynt- och Kontroll-verken, Kammar-rätten samt Ofver-intendents-embetet, komma alt upphöra under den tid, den provisoriska löneförhöjningen af dem åtnjutes, hemställer Utskoltel, att berörda förslagsanslag, utgörande 23,399 R:dr 20 öre, må förminskas dels med ofvanberörda 4,750 R:dr, dels ock, för jemnande af Hufvud-titelns slutsumma, med 4 R:dr 26 öre och således i blifvande Riks-stat upptagas lill 18,644 Rrdr 94 öre Riksmynt. 15:o.
Uti öfrige lill 7:de Hufvud-titeln hörande anslag har någon förändring ej ifrågakommit, hvadan desamma uti bilagde tabell öfver Hufvud titeln upptagits till enahanda belopp, som vid sistlidne Riksdag bestämdes, likväl med iakttagande deraf, dels att förslagsanslag' till skrifmaterialier och expenser m. m. blifvit, på sätt Uti föregående punkt ornförmäles, minskadt med 4,754 R.dr 26 öre, dels att värdet Stals-Ulskotlcls Utlåtande Ai 136.
19 å den indelta och oindelta spanrnål, som i en del anslag ingår, blifvit, i enlighet med den af Rikets Ständer redan fastställda beräkningsgrund, i tabellen utfördt efter ett pris å 2 R:dr Riksmynt per kubikfot, dels ock att förslagsvärdet å indelta räntorna under anslaget till »Städers friheter» är vordet ökadt i den män sådant måst blifva en följd af den utaf Rikets
Uti Sin Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Majit jemväl tillkännagifvit, att, utöfver de för 7:de Hufvud-titelns ständiga behof nödiga anslag, följande summor för samma Hufvud-titels tillfälliga behof erfordrades, nemligen: a)
För ombyggnad af Drottningholms bro på vägen emellan hufvudstaden och nämnde lustslott 61,000 R:dr.
Rörande detta anslag har Utskottet inhemtat, att, uppå Ståthållare-embetels vid Drottningholms lustslott gjorda framställning derom, att i stället för den mellan nämnde slott och Kersön flytande träbro, hvilken vore nära oduglig, en chaussé i stället för flottbro måtte byggas öfver sundet i samma riktning som bron ligger, Styrelsen öfver allmänna väg- och vatten-byggnader låtit genom Distrikt-chefen, Majoren F. N. Leijonancker, i berörda hänseende verkställa undersökningar och utarbeta plan till chaussé-byggnad öfver Drottningholms-sundet, hvilken, enligt ritning och uppgjordt kostnadsförslag, skulle kunna verkställas för en summa af 80,662 Ridr 32 sk.
Banko; men alt, med jemkning efter den plan jemte kostnadsförslag, som blifvit genom bemälde Styrelses försorg redan är 1848 upprättad och nu med afseende å dagsverkens och malerialiers under tiden stegrade pris samt med en genom brobyggnaderne vid Traneberg och Nockeby vunnen erfarenhet öfversedd, det ansetts alt öfver Drottningholms-sundet, hvarest ej ifrågakomma behof af alt, såsom vid Traneberg och Nockeby, åvägabringa rörlig bro för trafiken, en ny flottbro kunde anläggas för en summa af 40,500 R:dr s. m.; samt att, sedan Ofverinlendents-embelel, i ämnet hördt, anmält, att kostnaden, vare sig för en chausséanläggning eller brobyggnad, icke kunde bestridas af det hårdt anlitade statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna, Kongl. Majit funnit annan utväg icke, återstå, än att af Rikets Ständer, hos hvilka det nära förestående behofvet af jemväl denna bros ombyggnad blifvit i Nådig Propositon den 16 November 1853 angifvet, äska den för en ny flottbro på ifrågavarande ställe erforderliga anslagssumma, i rundt tal 61,000 R:dr Runt.
Då Staten allt hittills, utan någon kommuns deltagande, vidkänls omkostnaderne för byggandet och underhållet af de på vägen emellan Stockholm och Drottningholm befintlige broar, och Rikets Ständer, så väl vid Riksdagen 1850—51, som vid sednaste
Riksdag beviljat då äskade anslag för ombyggnad af broarne vid Traneberg och Nockeby, synes Staten nu icke heller böra undandraga sig bestrida den utgift som erfordras till ombyggnad af den mellan Drottningholm och Kersön varande 20 Stals-Utskollels Utlåtande JU 136. bro, hvilken befinnes i eli särdeles förfallet skick ; hvadan Utskottet, enär den härtill erforderliga kostnad, enligt upprältadt förslag, uppgår till en jemnad summa af 61.000
R:dr, får tillstyrka, att Rikets Ständer må bevilja det af Kongl. Maj:t till förevarande ändamål begärda anslag af 61,000 R:dr R:mt, att från Riksgäldskontoret utgå.
Derjemte, och då Utskottet anser, att, för begagnande af ifrågavarande bro, sådan afgift får bestämmas, hvarigenom det kan blifva möjligt bilda en fond för brons framtida underhåll och ombyggnad, har Utskottet trott sig böra föreslå, att, i likhet med hvad tillförene egt rum vid de tillfällen då anslag beviljats till ombyggnad af Trallebergs och Nockeby broar, Rikets Ständer jemväl vid detta tillfälle hos Kongl. Maj:t i Underdånig skrifvelse anhålla, att äfven för begagnande af bron öfver Drolt ningholms-sundet en afgift må bestämmas, hvarigenom en fond kan bildas för ifrågavarande bros framtida underhåll och ombyggnad. b) För fortsättning af Wadstena Slotts yttre islåndsättande, hvartill åtskilliga arbeten redan blifvit dels med de af Rikets Ständer vid 1850—1851 års riksdag anslagne 8,000 R:dr banko, dels med stats-anslaget för byggnader och re parationer i landsorterna samt andra allmänna medel »verkställde och bekostade, 30.000 R:dr.
Vidkommande beskaffenheten af de arbeten, som nu vore i fråga att företagas å nämnde slott, inhemtas af det Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition biiagde protokoll öfver finans-ärenden af den 14 Oktober förlidet år, att dermed åsyltas dels iståndsättandet af sådana genom tidens åverkan förorsakade eller genom vårdslös medfart uppkomna skador, som vore synliga från närmaste omgifningarne kring slottet och deråt gåfve ett missvårdadt eller hofälligt utseende och hvarför ungefärliga kostnaden beräknats uppgå till 14,842 R:dr 32 sk., dels slottsgårdens inhägnad, hvartill erfordrades en utgift af 5,200
R:dr, allt b:ko; och är såsom skäl för ett skyndsamt vidtagande af sistnämnda åtgärd af Öfver-intendents-embetet hufvudsakligen anfördt, att, sedan de vallar, som förenat sydöstra och sydvestra tornen så väl sins emellan, som med sjelfva slotts-byggnaden, blifvit borttagna, materialierne använda till hamn-byggnaden samt sjelfva vallgrafvarne begagnade till hamn, tillfälle uppkommit för de i grafvarne ingående fartyg att lägga till vid hvilken punkt som helst af borggården och begagna densamma till lossnings- och lastningsplats, hvarigenom skada lätt kan inträffa å så väl borggården, som sjelfva slottet och slottsbron, men synnerligast å de af kullersten murade, särdeles svaga grundmurar, hvarpå slottsvallarne stått och sorn utgjorde de till hamn använde slottsgrafvarnes inre sida, så att dessa murar, använde till hamnkaj, tvifvelsutan inom kort skulle erfordra en omfattande och mycket kostsam reparation; varande, till förekommande häraf och för att åt slottsplatsen i dess helhet gifva ett bättre och mera sammanhän-» Slals-Ulskoltels Utlåtande JH 136. 21 gande utseende, af Enibetet föreslaget, att en mur af kalksten kring borggården måtte, i enlighet med uppgjord ritning, få uppföras saint en rad af löfträd derinom planteras.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, oell då Utskottet anser ifrågavarande slotts-byggnad såsom ett historiskt minnesmärke fortfarande böra underhållas och vårdas, tillstyrker Utskottet, att den af Kongl. Majit för sagde ändamål äskade summa, 50,000 R:dr Rimt, må af Rikets Ständer anvisas att från Riksgälds-kontoret utbetalas. c) För vidmakthållande jemväl af ett annat historiskt minnesmärke, nemligen Kalmar Slott, som icke blott tarfvade allmän reparation af skorstenar, portaler, fenster och andra yttre delar, utan äfven
,för den utmärkt smakfulla och praktfulla inredningen af åtskilliga i slottet varande rum jemte en till dessa ruin ledande trappa förtjente och påkallade en noggrann restauration med anlitande af konstnärligt biträde, 37,500 R:dr.
Af den från Öfver-intendents-embetel till Kongl. Majit ingifna underdåniga berättelse om förhållandet med ifrågavarande byggnad har Utskottet inhemta!, att de lägenheter, i hvilka ännu funnes spår efter den fordna prakten och sorn kunde till restaurering ifrågakomma, vore belägna i nordvestra delen al slottet och utgjorde trappan till de så kallade kungs-rummen, förgylda eller drabant-salen, mat-salen, audiens-salen och Erik XIVis sängkammare; att, ehuru de ursprungligen lika präktiga som smakfullt anordnade dekorationerne uti vissa rum befunnits särdeles illa medlarne, de likväl icke vöre så sköllade alt ej större eller mindre delar deraf återstode, tillräckligen bibebållne för att tjena till vägledning vid en med omsorg och erforderliga i ns ig ter företagen restauration; att emellertid förfallet fortginge årligen i tilltagande utsträckning, så att äfven dessa antydningar inom kort och såvida icke de redan till en del påbörjade restaurations-arbelena utan afbrott fortsattes, skulle gå förlorade samt ett troget och, så vidt möjligt, fullständigt istånd — sättande af dessa fornlemningar från en i många hänseenden märklig epok af fosterlandets historia sedermera icke vidare kunde verkställas; att äfven slottets utvändiga sidor vore mycket, forfallne och måste rengöras samt lagas, en del nya fenster insättas, skorstenarne repareras m. m., äfvensom slottets utmärkt vackra portaler behöfde rengöras och iståndsättas.
Vid sådant förhållande och då tillika upplyst är, att kostnaden för berörda arbeten, enligt uppgjordt förslag uppgående till en summa af 25,022 Ridr 32 sk. banko, icke utan äfventyr af bristande tillgäng för andra nödiga reparationer kan bestridas af det å 7:de Hufvud-titeln uppförda anslag till byggnader och. reparationer i landsorterna, får Utskottet, som anser det vara af icke ringa intresse att förenämnde sköna och i sitt slag egna minnesmärke af den äldre byggnads-konsten, 22 Slals-Ulskottets Utlåtande M 156. så vidt möjligt är, bibehålies i sitt ursprungliga skick och från tidens åverkan bevaras, hemställa, att Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisa det för ifrågavarande ändamål af Kongl. Maj:t äskade belopp, 37,300 R:dr Riksmynt. d) Enär, efter hvad vederbörande anmält, vid en del Krono-magasiner medel saknades för bestridande af åtskilliga oundgängligen nödige utgifter, såsom för justering af målkärl och vigter, inköp af nya m. m., och det icke syntes lämpligt att, på sätt hittills skett, lagga dessa kostnader på värdet af den spanmål, som sedermera för behofvens fyllande inköptes och i Kronans magasin inlades, har Kongl. Majit begärt att Rikets Ständer, till inköp för Kronans magasiner och bagerier af nya målkärl och vigter, med afseende å den, genom Kongl.
Stadgan den 31 Januari 1833, anbefallda förändring i Rikets mått och vigt, måtte bevilja, för en gång, ett anslag af 3,000 R:dr R:ml; och får Utskottet lill denna Nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. e) Angående det af Kongl.
Maj:t för innevarande år äskade anslag till aflö— nings-förbättringar åt personalen vid de under Finans-departementet lydande stater och korpser, kommer Utskottet att framdeles afgifva särskildt utlåtande. f) Till utgifter för kolonien S:t barthelemy 9,000 R:dr årligen, i 3 år, eller tillsammans 27,000 Ridr; och då, enligt hvad den Nådiga Propositionen innehåller, ifrågavarande, äfven vid föregående Riksdagar beviljade, anslag visat sig fortfarande vara af behofvet påkailadt, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, till bestridande af xle för kolonien S:t Barthelemys förvaltning, enligt nu gällande grunder, erforderliga kostnader, hvilka icke af inkomsterna utaf ön beläckas, må å Riksgälds kontoret anvisa ett årligt förslags-anslag af 9,000 R:dr, att under hvart dera af åren 1838, 1839 och 1860 förskottsvis utgå, under förbehåll af den framlida godtgörelse till nämnda Kontor, hvilken genom ökad afkastning af ön eller medelst dess afhändande kan beredas.
I sammanhang ined ofvanberörda extra anslags-frågor har Utskottet jemväl till behandling förehaft en af Kongl. Majit den 24 nästlidne Mars till Rikets Ständer a flå ten och till Utskottet remitterad Nådig Proposition, deruti förmäles, hurusom, under det nödiga bostäder lör Landshöfdingarne och embets-lokaler lör de landtstats-betjenle som vid residenserne äro anställde, jemlikt föreskriften i Kongl, reglementet den 22 Febiuari 1730, numera blifvit i länens residens-städer antingen upplåtna al
Kronan eller ock för allmänna medel inköpta eller uppbyggda samt med Statens byggnads- och reparalions-anslag underhållne, Hernösand, hvarest Wester-Norrlands läns-residens är förlagdt, vore det enda ställe, der sådan bygguad Stals Utskottets tilt ålande M 136. 23 blifvit uppförd och underhålles icke genom Statens utan stadens försorg, och att detta förhållande uppkommit på följande sätt:
När nemligen, i följd af Rikets Ständers begäran, det gamla Wester-Norrlands län, med landshöfdinge-residens i Gefle, år 1762 delades i Gefleborgs och Wester-Norrlands län, förordnndes att Landshöfdingen i det sistnämnda länet skulle hafva sitt säte i Hernösand eller Sundsvall, hvilken sednare stad blef dertill af den förste Landshöfdingen utsedd.
Fråga om residensets flyttning till Hernösand väcktes af denna stads magistrat 1776 i sammanhang med dess anhållan om ett krono-bränneri, ha ilken inrättning regeringen ansåg helst böra i residens-stad förläggas till vinnande af bättre kontroll; och genom Kongl. Brefvet den 14 Februari samma år förordnades, att
Landsböfdingesätet vid nästblifvande landshöfdinge-ledighet skulle flyttas till Hernösand, emot förbindelse å sistnämnde stads sida alt förse Landshöfdingen med nödiga och anständiga husrum, emot det att staden derför fick åtnjuta den summa penningar, 600 daler silfvermynt, som Kronan årligen bestod Landshöfdingen i hyra.
Sedan staden ytterligare förklarat sig vilja, mot denna byres-ersältnings utbekommande för flera år på en gång, uppbygga ett hus med tjenliga rum för Landshöfdingen, Lands-kontoret, Lands-kansliet, Landt-ränteriet och Landtmäteri-kontoret, förordnade Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 2 December 1782, det Hernösands stad, till understöd vid den tillernade nybyggnaden ef residens-hus, skulle »för tio års tid utbekomma den hushyra af 200 R:dr årligen, som lill rums hyrande för Landshöfdingen var anslagen, dock med uttrycklig förbindelse å stadens sida alt, under Landshöfdingens tillsyn, i alla delar väl och försvarligen uppföra byggnaden efter den af Ofver-intendents-embetet uppgifna och af Kongl. Maj:t
Nådigst gillade dessin och ritning, samt att staden, vid ansvar, samma byggnad tillika med de ofvan uppräknade embets-rummen tillbörligen underhölle, utan att dertill, under ett eller annat förebärande, hafva alt förvänta annat understöd af Kronan än de anslagna 200 R:dr hushyres-rnedel, af hvilka staden uppå denna hyra undfick förskott; och vilie Kongl. Maj:l derjemte i Nåder tillåta, att mera nämnda stad, efter behörig utsyning, finge från Kronans allmänningar afhemta det virke, sorn till ifrågavarande byggnad kunde erfordras.»
Det hus, som sålunda skulle byggas, var afsodt att blifva af träd, men kort derefter väcktes fråga om husets uppförande af sten.
Då emellertid öfra våningen af ett staden tillhörigt trädhus vid östra sidan af torget blifvit till embetsrum inredd och detta medtagit det erhållna förskottet, lemnades, enligt Kongl. Brefvet den 14 December 1784, ett nytt förskott af 1,000 R:dr specie, och ritningar för ett residens-hus af sten fastställdes den 20 Januari 1785, hvarefter, genom Kongl. Brefvet den 20 Juli 1786, ett ytterligare förskott af 3,000 R:dr Specie beviljades, allt under förbehåll och vilkor, som i Kongl. Brefvet den 2 December 1782 blifvit bestämde.