Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
i hvilkeii krad dessa klngoiiiA.1 äro beriiittigade, ciå den ökacle lyxen tillhör alla frani5,tskridaiide ticler, meii.
visst är, att den sa.rskilch i detta årliundracle VEIX föremål f&amp; moralisternas och statsekonomeriias välta1i.gliet.
Kvinnolyxen anshgs vara roten oeh ~q~phofvet till.
allt oiidt.
S5 plistår Blmd a n c h lieil, Per Lagerlöf i ett h d m i i c l e tal.
tiU » det lo ' flip borgsi.rståii.dets f~~ll.inaJct ige ptt Stocldiolms r Kclliiis: ':.
Haii siigel: bland anilalt: T7i vilja eftersinna, hvad stor skada lrvinnokönets nu brillrliga kladedfilrt förorsalrar.
En fontange Br ' dyr och kostar nog penningar, niir gnllband och friiminande spetsar dartill köpes.
Ef- ter det oclr halfva hnfvvudet är bart, så inåste håret fyllas med annat, och öronen prydas med örhiingen.
Och nar hufvtndet fatt en sådan friiminande drfilet, så måste allt liimpas diirefter, eljes tjiinar det sig intet, det ina kosta livad det vill.
Halsen och brösten måste vara bara, och olm.
halsen ett slcönt ' parleband med vidhiingande juveler; guld iir för gement.
IUiidcrna måste sedan göras diirefter af ska- naste tyger, med vida uppfiistniugar och inhgfaldigt SA Icalladt fal- ' bola, att till en kliidning fordras nti så mycket, som tillförene till tre andra.
Det, iir andl ej fyllest, utan det soin bart finnes, måste prydas m d fina spetsar, bröstlappar, annkras och dyrbara de- mantringar, och öfver allt siittas ett mångfiirgadt slciiïp af högt vgrde.
Och sedan en kvinns.
är så Icliidd, får hon intet orena sig, eller l e n riigna på sina kliider, hon inaste åka i vagn.
Sta- derna uppfyllas därför med hiistar, fodret blifver för dyrt för dem, soin nödvhdigt beliöfva hastar, samt föres så ymnigt från lands- bygden, att i5l; erlsrulzet och boskapssl~ötseln diirigenoin lider stort men, och s&amp;liinda Iiemligen missviist förorsa.li.lras, landet och riket till största skada.
Vidare riininar det sig intet., att hon bor så gement som förr, allt m&amp;ste vara möbleradt, allt fint och priilrtigt af Izost-.
hara sangar, bord, stolar, speglar, och mera; nattygsbordet måste oclr vara iippfylldt med galanterie och kostsamma askar, fulla ined lapperi och högfard.
Men livart vill sådant taga vägen?
Hveni förm~u- sådant inderhalla, utan de höga och mäktiga i vgrldeu?
Meii nu vill livar och en, som iii- biittre %n bondhustrin apa efter det samma, pockar och saårkar p&amp; inannen, till dess hon får pryda sig P&amp; sanirna S M; och SA lbter man, till dess gäld och slcinld st&amp; öfver öronen, det ena huset efter det .andra ruineras, och hela riket råkar i arniod.
Ty det mesta galanteriet göres af friiinmande, och vi iiro så diiniiiin, att vi gifva dem landets dyrbara lelenodier, j h i och koppar igen.
AU vidare, sedan sådan bögfärd ar kommen i RAllet hr 1714, oiiiti:) .clrt flerc gdiiger.
- Att kviiiuolyseii lifveii i iildre lider frnnilidllite, 51: dock saunt.
Vi piniinnn oss I&lt;nrl.
I X s bekmta yttrniicle: att, adel!
nog sknlle Ila rM koii~iiin till riksdngnr, om cle ej klii,clde pB sinn hustrur SA mycket grnni11l " ites.
bruk, så måste ock barnens undervisning diirefter lämpas: de inaste med nog kostnad lara att virka, brodera och göra allehande grann- !åt, som brukas till prál och högfärd: de måste lara att dansa och val skicka, sig, det berömmes öfver allt.
Skall nfigot arbete göras, så ar ej annat %n lära missbruk i matredning, i klader, i hiisens tillredning och kollationers anställande; dar uti blifva de så iitliirde, så sorgfällige, s % måne om att intet begA det minsta fel, ja, barnen rosas och berömmas, nar de där iiti sig val skicka, och sagas blifva artiga.
miinnislror.
Barnen få den falska inbillningen i hiifnidet, mena det vara viil och berömligt, blifva ock diirvid s i llinge dc, lefva, och lära sina barn samma osed.
ISIm d&amp;, som i ett hiishbll ar oundgängligt, såsom spinna, viifva och veta hur åker, iing och boskap skall skötas; hur man skall skaffa något in, och ratt nyttja och använda sin niiring och handtering, till sin och andras nytta, samt all ting ratt ställa och styra, det Gr för många allt för gement, och skall af drängen och pigan göras efter deras förstand, som ofta hafva minsta förstånd dikrom.
Hvarför skall icke p&amp; sadant föl ja armod ocb fattigdom i landet?
Intet spara och intet Iiatra, bo im- der ett t&amp; %.
Vi hafva låtit den goda Lagerlijf tala ut en del af allii de klagomål; han hade p&amp; lij jartat.
Den tidens per~~kbiirande herrar borde \ - a1 liaf ' t iiAgot för- drag ined Evas döttrars modeftiiittwier, men.
so111 synes.
dessa göms till alla samf~~~i~lslidandens orsak.
Och ' gycklariie f i 1 1.
m sin rakning i a t t skanita ined dem.
allt under det de för visso lwingrt dem i siq-g sin iiiln !jnka hyllning.
S&amp; beskrifves en iuig skönliet friii medlet af tirluiiitlrudct i ett, litet hiifte, biirmde.
titeln: t ta ii kar oiii flit * l; ors ostacligli~t~.
---------- ' I ' ti rara, sköna tyger, 1 juvelers glnus oi.11 prd, Tror sig Philis natt sitt iiial, Xiir hon efter iuolneu flyger.
Chill-nr och sin tabntikre Kan en nymf uii ej iimbiirn, Sen ' hon lyckligt hiinnit liirn, Att det just nu modet Rr Fmmför allt S$ måst kornetter Hela trossen följii At.
Ack, lirad mer Hii p l i l i g Ifit,.
0111 ej far och iiior till&amp;ter U l l a dockan dessa djiir, Som sh skönt ocli tappert bliinka, Och sh mycken fignad s k h k a - &amp; .t v h v5rcln jiingfiribiir.
Eau d ' lhvende och skönhetsdroppar) Yoiirpoiirie i blanka glas, Med livad mera slask och fnas, Fös de 18ckra jangfrukroppar.
Speglar iniste ock ~necl sk51.
Jiimt i kahiuetter vara, Att de tydligt kuiina svara, Oiii allt klacter Cloris v51, Ty nti cle Blanko glasen Ses en skönhet sig.
ej iniitt; E n hanc1slu ?fv~en skilclring 6 &amp; 1 i ett förmöget borgarhus i Stocliholm iiiider slutet af sjuttoiihiuiclratdet visar dock, att ilet ej var s&amp; farligt med denna f&amp;fanglighet,~ som maii af alla dessa moraltal kunde tro.
Husets döttrar fiiigo visserligen fina toaletter ocli hade sin lust i att gk p&amp; ~Stac1sluisetr pk bal, men dessa tillstäl1iiingar voro slut kl. 10 och p % morgonen kl. 4 stoclo de iuiga flickorna i bagarstugan eller brygghiiset i f~111 A t t clöina af de allra flesta författare fr&amp;n 1700-talet skidle man vara böjd tro, att hvarje Greta d&amp; fick sin Halis a t t husliålla för.
Statistiken för Cirhiindradets seiiare " häl.f ' t visar dock, a t t sh ej var fallet.
Det .finnes ock nhgra skrifter, som - klaga öfver de aftagande giftermfileii.
I)) Ungkarlars föregifi~e hinder för gifterin.hla, f&amp; vi höra gtskilliga sval till detta onda.
D e t första skalet kunde lika godt anföras 1887 som 1787: naniligeii a t t forclringariie gh lifvet äro s % stora.
&gt;Man 11Gste möblera sitt 11us », lieter det,, efter nyaste modet, ehuru maii ej Iran iinclvilm, att för hv.je rums möbler betala ett helt bondeheminans varde.
Man m.Bste Ii&amp;lla heder- ligt bord.
Unga fiölien kan omöjligen lära dygd och arbar- het af sin mor.
Diirtill mBste förskrifvas en.
mainsel1 frim Frankrike, soin skall lära dem att tala fransyska, att läsa franska böcker, a t t apa efter franska moder i lilader, prydning, lefnadssatt, mat och nlltiug.
- - Ja, öfv&amp;löclet och II ögfär-
den Ila iiii giitt s&amp; l h g t, a t t pigor köpa sig q7a, tafter.
och sarger af Bästa sorten till sdopper och pelsa.r, af deil godhet,.
att cde förnämste herrslcaper inte bättre kunna va1ja.i Miil~.n.eii frukta afven kvinnorilas lättsinne, deras regeringa- sjuka och förslramda sinak.
Författare~i.
tar dock kvinnoia delvis i försvar och menar helt alskvardt, att iniiriiien iiro ej heller utim alla fel.
I ett annat, friiii engelskan.
öf~~ersatt arbete, föreslås en skatt pk gamla angl~arlar, och i äii11.n ett aiiiiat föresl&amp;s, .att äkteiiskslpsålderii för kvinnaii slcall., höjas.
Intet nytt iiider soleii.
Det fanas s&amp;lecles afven clB i Sverige goclt oin ogifta kviii- nor.
följ d a,f de l %ngvmiga krigen ' visar Sverige under niecllet af aIrlzuiiclradet till och ined en större iin~nerislc öfvervikt af Iwin~~o~cöiiet an hvad statistiken aniiorstades aiiteclinat.
Heiiiinei~ Iciincle vissefligen ~ 1 sysselsatta % flere kvinnor an.
1111; men ej alla dessa fattiga flickor, som foro f k h hem till lieiii., till frander och belcanta, ' 17oro kärkomna gaster.
Derss 1.ott var ofta djupt belilagansvärd, och det är i deras stallning de unga clainer i bailker och boclar, soin iiii tråna efter eget hem, böra sätta sig in för att inse, att förh.iillancleiia i ~ &amp; tid r för: battrs~ts.
Det spel~nlerades m y cket p&amp; att i Sverige in.yättn stif- telser efter, tyskt mönster, i h~rillia ogifta clame: r af stttnd h d e, siisom det hette, rfi~nna ett slq~dd f6r sin ' c l ~ ~ g c i l klo- ~ .sterlik tillbakadragenhet.
Lovisa Ulrika intresserade sig har- för, meii denim nyhet slog ej an pa ilen svenska al: l.ii~aiilieten.
A t t dock förvii,rfsfrågaii, som i v %rt iorliun.drade blifvit den mest brännaide och dragit andra, med sig, äfs~eii denna tid knnde d y l a ~11311 som ett allvarligt bjudande spörsiiiidl, isar ett märkligt iidagg i Icvi~inoriii~s sak, med titelii ~Bonesklrift af det 01jddi.ga svenska frnntiinret till Allinäii.lieteii, iippsatt 1770 af fin D., Det innel~i8ller blanc1 aii.iiat:) &gt;En ömsinnt moder, som föder ett flickebarn till vadden, har en onatiirlig orsak att önska det Icvaft af dagsljuset.
Vi kunna ej lämna landet, vi kunna ej f&amp; arbete, huru g i h a vi vilja ..
Man iniss- tror oss om siirnre sysslor, och sedan pigor börjat bli antagna till jungfrur, haha de iifven ' i den delen tillstängt vägen för vå.r iitkoinst.
Det siiges att är i saknad af narande leinmsir.
Här, '
sages i brist af arbetare vara ruyclren illa hafdad jord, och många, nyttiga fält ligga alldeles obriilrade.
- Den styfvc?, och starka bond- driingen kunde blifva vid plogen och lamna oss syri %len tillika med många &amp; ndra Iiitta verlxtyg och niäringsr.
Kan det vii1 klagas öfver follrbrist i ett land, dar grofvn och s t d m karlar bestrida sådana latta sysslor, som Irinnde och borde blifva en rilrlig utlroinst för alla fattiga och behöfvande fruntimmer.
r Dessa rhga sig ej 115, nhgra haiidt~erli af rädsla för de mäktiga, slirlin, soiii deii ticlen f~~nnos.
Föi: f. begai.
vidare ~tillflylctslms för friinti~i~nler af sthid, so111 nu flytta 1n: iiig laiidet lilit vattnet om sten.m)), h.äclilade, ofta ined skäl; nieii det stmlca könets plikt är att fiiina meclel till Batt~: in.g.
Ingen Cir så olycklig soin.
en fattig och vaclier flicka.
» S&amp; snart .v&amp;i: a Iiermr triicla iii i friist~iga~i, afliläda de sig alla de prydliga egeiislq~er, som tillli.öra en odödlig sjal, ocli vi liimiia sjalfva till aJhiiänheteiis p ~ i s l o ~ i i i g Iivacl nytta vi Iiniim liafva u t d en hop dkrars sällskap^).
Hon b e g u skolor, ej föl!
att %nied lystna ögon titta in i de lärdas hemligl~eter D, men.
för att r iin.clfi % cle ~eteiisliaper, soin kuli de gagna oss och Iiela l.am.clet.
-- D De sämsta ha1i.dtverli.
Iia vissa iuicle&amp;ii iqpgracier, men vi al1eii.s poclras att .. full- göra inånga stycken, istan att däruti f&amp; den miiista insikt.
a Sliitligen vill f i x D.
~ f 6 r ii2ä11iiens eget basta, Iia sfrnii- tiinnieïssaii~fi~iid, cliii.
kviiiii.omn.a 1.ciiiicle f % t$i.fla i husliåll.sröii!
, ' ocli de basta ~ i t m &amp; ~ I nied as o~: deiisteckeii * - en tanke, soiu nog - \ - ar i tidens aiida.
Sj iitto~i.l~ii~nclïatalet rlradet sin.
Iiyll~iiiig &amp; t och de faror för saHm1iii1.let och för 1rviii.iiaai sjalf, som detta innebar.
Daremot har det figa iiippfattning af Iiennes varde och rättigheter sksom ~n$iaiiiislca - clet torde vara clet sl~itl.iga iiitryck af de spridda drag, som liar. '
saaiiilats.
Några författare liöja sig dock öfver den franslia iipplys- iiingens &amp; sb6dniiigss&amp;tt ocli peka h k på en li~iiima~i ?e tid.
I d m t gra1-1.~1l.a~-~d ii] ~ptraclcle Ludvig Holberg so~n en för- fäkbare iif l i v i ~ i i mäiisldiga i ~ ~ ~ ~ ~ riittig1: eter.
Hans D Zille, Hans- dotters Gpaicologim $r 118s taii soin en versifi.ei: ing af Stuaxt Mills d b e k a i i t s arbete: '
3Jeg neppe fuld vas otte A: ir Och vilde \ - ide nere End A-b-c och Fader \ - or, Jeg Lyst fik at stiideren, men d8.
fick lilla Zille se alla lidanden, soni mötte heiine, och så börja.r reflektionerna öf17er ~ H v o r Vingerne p&amp; Fuglen skar, Ubillig Fugleii laster, Og Iivi h m ikkc flyrer iiieer Forgm-es foreknster~, och liela deii kvicl~si, om ock del+ torrt li&amp;lliiii plaiclhyerii ut- mynnar i den af fórfat.tarei1 kiwsirer~de satsm: Dlivis mere os betroet m r, Vi kunde mer forsetten.
Samma tankeghng återfinnes i Hedvig Charlotta Sordeii- flyclits n Fruntimretn försvar P.
Koiisseaus förklenliga iippfatt- ning af kvinnokönets beghfning, l ~ k l iiitellektiiela e och iiioraliska, ii Hoii hade satt pennan i hand på den b e ~ ~ r n d skuldiman.
kallar historien och fantasien till Iij alp oi !h (liktal * i m 4 poetisk kraft ocli djupt kand indignation för att 14sli.
a t t BE % bindes könets drift af fostringsniitt och vann, Att kiixn.pas med hrarann pfi cliiinhets tr: lnga I) nna, Och som en prydnad dra oknunighetens ok, Ty det är kviuiians skymf att vasa liird och klok, Ack, gryiiiilia tyranni!
3Ihnn det vlir viirld förbiittrnr, Att hn1fv.a sliiktet stiings i dunihets triinga fjiittrar, X i r brist p i lijiiriior röjs i s,~sslor och i ~iirf ?n Under seklets sista årtioiide, vid öfiergingeii till en 11) - kultiirriLtning, utkoin.
det mest geniala inliigget fös kl-iiiiiaiis sak af den inail, som med alla sina öfvei.cirifter o d i paradoxer clockvisade sig har, som i s&amp; mycbket annat, en siare för kom- niande tider.
Det vm Thorild i hans aybete: nOni kvinnokiiiiets naturliga Iiögliet D iiied motto: D Triildom ar fijr1) iiden i Sre- rige r.
De många taiikar, som har möta.
ocli som \ - isa blick f ~ r det väsentliga i Icvinnans forilringar?
aaniniantraiigai: i deii o f h anförda satsen, livamed vi Filja afdirta dessa aiitrrkiiiiigar tir deii s~eilska kvinnans Iiistoria i det f i j r r ~ ~irlitintlratlet: » Olililieten af kön ar Blott en skugga emot den stora likheten af förstAnd och 11ja.rtav.
Xeformarbetei inom kvinnolags ' ci finingen åren 4685-4695. i \ f Maria Cederschiöld.
@ Fredrilral3renier-Förb~11iclet, hvilliet som sin fräiiista uppgift satt r en siilid och l ~ i g n ~~tveckling af m- betet för h ~ i n n m s höjande i. sedligt och in.tel.lelctiielt såv %l soin socialt och ek01101niskt ha ii seende^, i år firkr sitt IO-års- jiibilenni, Ilar det n11.setts I.ämpligt mecldeln en Iiort öfversilit af hvad soiii på lagstiftniiigens omr&amp;de under dessa tio &amp; r gjorts f ör förbättrande af Iwii~iic ?,iis s talllii~ig.
Decenniet 188.5-95 Iiar icke varit synnerligt.
rikt på stora och viktiga reformer inoin 1agsti.ftniiigea.
rörande kviiiiiaii.
Det var under föregående clecen~iie~ de flesta af de laga~iclri.n.gar tmtogos, hvillia s&amp; geno~~igripaide föräiiclrat clen svensla livin- nans (i synnerhet den.
ogiftas) sociala och rättsliga stal.11iing och af hvillia vi har endast vilja erinra om: lika arfsriitt för Lror och syster, den ogifta lrvinnans niyiidigliet, gift liviiinas ratt a t t för~a~lta.
sin asbetsfört,j aiist och såclm ageiiclom, so111 gen om al; te~lsl~a,s) ' örorclsförorl uiiclai~.tagits m a~iileiis förvaltning, rattp för kvinnor a t t inneliafva vissa tj anster inom post- och telegraf, att afligga niogeiiliets- och akacleniiska exanuna, att praktisera soni lalrare, a t t l.j %iistgöra vid foll~slrola.
A t t åren 1885-95 jamförelsevis varit fattiga p&amp; reformer inom k~innolagstiftniiigeii, torde narniast bero, icke p&amp; bristaiide intresse hos lrviiinofr8,gans vänner, utan p&amp; den allin.&amp;iina po- å - ' '
litislia sta.ll.ningen inom Ianclet.
Pi, rikdagame har iippiniirk san11i.eten iilistaii ntesliitaade absorberats af s. k. wstorn frågor », såclaiia som beröra hela landets Kfsintresseii, såsom slrattefrSgor, tiillfr&amp;gor, försvmsfi&amp;gor, nnioiiella frågor, och dessa Iiafva iinclaiis1; j~itit f1: ågor af mer enskild nnt~ii:.
Men detta o&amp;taclt lm dessa tio ' k l h g t ifr&amp;n varit ofrukt- bara för kvi1inofr&amp;g5~1is iitveclrliiig.
Reformarbetet för höj andet af kviiinaiis stallning inom familj en.
skolan och s m l i allet tiw liignt och sakert g8tt fialnåt.
Det ar på detta .arbete ~i i det följ ~1.11 de skola liasta en Iiastig Merblick.
bekant genom en 1; iiiigl.
förordning af &amp; I: IS4.5 soni sy ster fick lika arfsratt mecl .broder, dock lrvamtodo 1 ange iiågm mindre företrädesriittigheter för bröder vicl.
wfsskifte f r h f ö i systrar, däribland clen s.
B. wtagelotten;, d. v. s.
1x6- (lers ratt att vid arf af fast egeiidoin p&amp; landet utan 1otti~i.ng förs t ii tta-g~d sina ancle ' lar.
Denna tagelo tt aTkene om.
öfkiga hroder tillkoiiiiiiniide fördela^ vid skifte af arffallen fast iigeii- (lom på landet iipph8fdes i föl.jd af en motion., väckt af P. Aiiderssoii i Höglril id 1889 ass i 4 m h g och.
kf delina an- tagen.
Db ogift kvinna clessiitom n1l.t sedaii 1854 &amp; r inyiidig vid s m a ålder som mannen och sedan 1872 (adliga iiiör först 1.982) efter fyllda 21 Ar ar befriad £ r h giftonism, hm den ogifta kviiinan af lagen tillei.l&lt;aiits en stalliiiiig tioni familj en, som i det v&amp;sen.tlige iii.
jainlik mcuiiiens.
Helt olika &amp; r förli&amp;llandet med den gifta, kvinnan.
Äiiii.ii rader i afseende p&amp; henne 1734 hrs hg, hvillien stadgar mam- iieiis inHOlsm ansl&lt;ap öfver hiistniii.
Detta in&amp;1 siiiansliap har visserligen iiågot inslmiiiikts genom clen lagandring, so111 genom- chefs 1.
S74 och 1ivari.geiio1il I-mstruii fick ratt att: rada öfver siii.
iri; Lietsför$j8nst sanit öher den iigenclom, soiii genom förord, uppriittsdt före aktenslrape t, iinclaiitagits iiiameiis ffirvaltii.iiig, eller soin genom g å h a eller testamente gifvits Iieiine med iit- tr,yckligt villlror, att lion skall I i a f!
ratt a t t sjalf förfoga ö f ~ e r clen.
G h g P&amp; gAmg h a h a efter 1874. gjorts försök altt vidare ~ I I S ~ X ka ~ I I nia; ~ineiis d l siil iwi ska.11.
Olika, mer eller miii clre l ingt ggAeiicle niotionei: i detta syfte viicktes vid riksclagarne ' O.
1877, 1.883 och 1854.
Ocli sistiiäiniida riksclag aflät afveii till k. m: t en s1; rifvelse i ämnet, hvaii begärdes utarbetniide af ett lagförslag p n d a n d e sig h~ifvuclsakligeii på följ alide principer:.
Giftorätt i staclsfastigliet, soiii endera maken före eller iinder äkteiisliapet ärft eller förut förvitrft, - afskaffas; liustrun erhåller nt.a-n fö-ord förydt1iingsi: ätt öfber sin.
eilsldda ägendom; niannen äger icke malit a t t utan hustruns saiiitj&amp;e bortskifta, förpanta ell.er sä1,j a boets fasta ägenclom; h u s t r ~ ~ i i är ej skylclig att ined sin enslriicla ägenclom svara för gäld, som m.anneii imder aliteiisliapet Bsmlliat boet.
K. m: t 1n.anvisade till Nya lagbereclningen.
Och i okt.
1886 utkom dess pit gr ~iiicl af.
ofvan näiniida.
riksdagsskrif- velse iitarbetade föislig till reformer inom lagstiftningen rö- Detta ' förslag rönte iaiide akta malrars a,geiicloinsförli~ll.a~icle~i.
emellerticl inom Högsta clorustoleii starkt motstånd och blef i följ d däraf dclrig f i m l a g d t.
för rilisclagen .. X. m: t uppclrog i stället 1891 &amp; t Nya lagbereclningen a t t iitarbeta ett förslag o111 eiilclme foimer för bosldlnacl sanit om insl; i.äiikancle ellei ~ipphäf~wicle af 1iiisti: ~uis sliylclighet att betala gäld, som maniien bdiag: it boet.
Detta förslag ldef &amp; cligt 1893, men liar ännu ej fi-amlagts iiiför riksdagen.
Frigrwi om förbättrande af deii gifta kvinnans stä1hing liar alltseclm 1.884 bef~iiinit sig i ett högst ogynnsamt kg-e.
Det liar ti1ll; omiliit regeringen att taga initiativet till reformer, Ich i spetsen.
för justitiedel~artementet har seclan 1.889 s t i t t en intm, som icke i aI.linaiihet är Iiä11d för någon stor refoimifver, och 11vil.ken.
särs1iil.dt anser ma8i-ineris ~i-~hI.s~iiaiisl~a~~ öf~rer Iziistriiii och.
~genc~omsgeiiieiisl~ai~e~i inellan inakaima - soni ett conditio siiie qua, ii.011 för ett 1ycIdi.gt aiCtensliap.
Ej häller iiioin riks- tlageiis niiijoritet ha, reformstrafi7anclena pk detta oinrkrle haft a t t rälmin pH 1i8p-a syiiipatier.
~ e s s s ogyiisaiiuii.a förh&amp;l.landen ha, einellertid icke afskräckt enskilcla motioniirer a t t tid efter milan fi-an~stalla förslag till iner eller miii dre uicltg5,eii de lagändriiigar i äninet.
S&amp; före- lionmio vid 1892 års riksdag t&amp; dylika motioner; den ena viiclit af herr M. Höj er, begärde iipl~li äfvniicle af iiiaiinens inåls- maiiskap och d ege~-~clo~i~sge~~~e~iskape~i makarna einell all, den andra,, väckt af giefve H. E.
G. Heriiilton, föresl.og en s1; i: ifvelse tiU.
111: t om fi: aiiilä8ggai~c1e af: fösslag oni a t t giftoratt ej 111åtte föïek.om.ii-ic~ i. staclsfastighet, soin ena nin3; en f ~ r e ell.er .e,
iilicler äktenskap et ärf ' t eller f örut förvarft, sam t att niaimen icke in&amp;tte hafva makt att iitoaii, hustr~iiis samtycke bortskifta, förpanta eller sälj a boets fasta ägelidoin.
Begge inotionernn föl.10.
Samma öde rönte en iiiotion vid 1.893 h-s riksclag, yäckt.
af grehe Hmiiilton och som &amp; kg en iitsträcl; i~ing af linstrniis förvaltriingsrätt, s&amp; till vida, att ' 11.on skiilie, utam att förord iipprattats, äga, att rach öfver den ä~eiidoiii.
Iion medf~rt i boet samt öfver den, som genom.
&amp; if va och testainente tillfallit Iieiiiie nied villkor, att den enslcilclt skiille tillhöra lieiiile.
Afken i en aniian rilrtiiing ha vid ett par riksdaga-r för- sök gjorts att skydda 11iist~111i mot de - el; o~~omislia olyckor, som knniis blifra e11 fö1; jcl af malmeils oiiiskrankta föii \ dtnin.gs- ratt öfilei.
det genzeiisaiizma boet.
Vid s&amp;va.I.
1.890 soiii IS94 Ars riksclagar väcktes iiiom A d r a I~it1niii~~1.e1i motioii om skrif- velse till l&lt;.
m: t niecl begäran om fö1öi: slag til.1.
lagiincli-iiigax i syfte, att.
den ene i1iaI; en ej utan deii anchas saintycke må,tte få, ingå, sadm borgensförl~iiidelse, som kmi ledk till afliäi~cla~icle af boets ägendom.
l4fven dessa motioner h a f h af 1ia111rarii.e afslagits.
P&amp; annat stalle i deiin.a skrift iiedogöres iitffidigt för axbetet fur höj ande af kvi~~iians ~I; teii.sIcal~s %I.cle~:, livarför vi här blott eriiira om, att C1eiiii.a hlclel:.
genom kiuigl .. f ' öi~ordiiing af de.11 1. april IS92 lliijcles frihi.
15 till.
17 Ar.
E n af lcvin~iofi.Agans - viktigaste sidor 3.r fordran p&amp; lika rat,t för (le begge könen till iinclervisnii.ig och iiitel.lelctnel1.
ut- bilching.
Ixlorn vissa grenar af imder visi.iiiigeii.
gr W: cli~iia forclraii redam. '
iippffld.
Foll&lt;slrol.euiider \ ~is~iii~gei~ iir i l i l a III k11 till- gäi~glig f&lt;ir hade gossar och flickor, och universiteten hafvx med undaiitag af teologiska fa1c11lteten ö p l ~ i ~ sina a t 1i~1: rser af veii iiiecl eleinenta~nskolor~~~.
för 1wiiinor.
Helt olika ar .föïh.&amp;lla~~det Xecla-n staten på det frikostigaste sörjer för den maizliga ung- domens nnclervisi.i.ing]? % detta stacliui-n och i de flesta stader nnclerhiiller al.11nanna lliroverk, c&amp; g o s s m e nästan kostnads- fritt %tnj uta rm.desvisiiing, finnes m.ecl iii~claii.tag af den.
a. k. Noriilalskolmi intet encla s tate11.s elemeiitarl~roverlc för flickor.
Genom eiiskilclt initiati~r, ibla11.d.
mecl Iijalp af ' koininiiiierna,
, lmfva cle högre fliclcskolo~ila iippstktt.
Dessa arbeta dock allt för ofta under ogynnsninnia förh~~llancle~i i synnerhet af ' ekono- inisk art. A t t staten l i l i ~ ä l bör Iiafva saiilina skyl.cIi&amp;et att sörja för flickoriias uiiclervisniiig soin för gossarlies, liar d1.t nier börjat inses, och sträfvanclen att kst~dlroiiiiiia större ratt- visa pH, detta oinrkcle ha gjort sig gällande.
Dessa strafvandeii lia cloclc gatt i tvenne riktniiigar, n,f l~vilka den ena begär, att staten.
kraftigt skall uiiderstöclja cle iii~vnr.anc1e enskilda flick- läroveil; ien, den mclra däremot, att staten sjalf tax hand om fliclrornas lika viil soni om gossmnes iiiidervisiiing.
Deiiiit~, se- nare fordran tagel: ~anligen, Iiufvnds&amp;l.igeii af ekonomiska sliiil., deii formen, att statens a.ll~i~.ä~uia.
1a1: o~erk för gossar böra.
öppnas afven för f l i c l ~ o ~ m BBth.
dessa riktningar liaf~7a funnit uttryck vid i~i1isclagmil.e.
186 l hade Högre l&amp;ïarinnesemi~iariet bildats och Ax r 1864 började den med detta förenade Normalskol.aii för flickor voro sin verksaii~het.