Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å den af 1851 års Revisorer omförmälda efter f. d.
Fortifikations-bokbållaren å Carlsborgs fästning K. N. Hallström år 1839 yppade - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 801. 9 pade balans, utgörande 1741 R:dr 39 sk. 8 rst. till ordinarie anslaget, 26,972 R:dr 2 sk. till extra anslaget och 71 R:dr 12 sk, 8 rst. kommendantskaps-medel, hvilka belopp, tillsammans 28,785 R.dr 6 sk. 4 rst., blifvit genom Kongl. Kammar-rättens utslag den 11 Juli 1850 fastställde att jemte ränta å de två förstnämnde beloppen Kongl. Maj:t och Kronan återgäldas med den rätt, som genom laga konkursdom blifvit bestämd, hafva 1853 års Revisorer, med lem nåd upplysning, att någon förändring med balansen intill slutet af år 1851 icke inträffat, men ått, enligt hvad Revisorerne inhemtat, tillgång sedermera yppats och ett belopp af 2,277 R:dr 16 sk. 11 rst. influtit; äfvensom att genom Kongl.
Kammar-rättens den 3 Augusti 1852 meddelade utslag, de personer, hvilka för Hallström ingått uppbördsborgen, blifvit ålagde ätt inbetala borgensbeloppet 2000 R:dr med ränta ifrån November månad år 18/jO, i följd hvaraf under år 1853 ytterligare inlevererats 3,234 R:dr 34 sk. 8 rst.; derjemte beträffande det i balansen ingående belopp af kommendantskaps-medlen, 71 R:dr 12 sk. 8 rst., anmärkt, att, detsamma vöre upptaget uti balans-relationen såväl till Fortifikations-aidelningens konto för dess andel uti anslaget för försvarsverket i allmänhet med anteckning: ”upptagas ånyo till redovisning för år 1852”, som lill Utrednings-afdelningens enahanda konto, der följande anteckning förekom me: ”beroende pä utredning i konkurs.”
Uti det häröfver afgifna underdåniga utlåtandet är anfordt, att, sedan Kongl. Maj:t i Nådigt Bref den 11 Maj 1849 befallt, att de ärender, sorn anginge kommendantskaps-utgifterne, skulle från f. d. Utrednings-afdelningen återläggas till Fortifikations-afdelningen, hvars förvaltning dylika ärenden före år 1827 tillhörde, de å förstnämnde Afdelnings-stat för år 1849 uppförde och under Afdelningens andel i anslaget i allmänhet inbegripna och den 14 Juli samma' år ännu odisponerade kommendantskapsmedel blifvit öfverflyttade till Fortifikations-aidelningens förvaltning och redovisning, hvaremot, och då den sedan flera föregående år i f. d.
Utrednings-afdelningens bufvudböcker upptagna balans af 71 R:dr 12 sk. 8 rst, hvarför Hallstiöm häftade, utgjorde en Utrednings-afdelningens fordran, densamma äfven sedermera ansetts böra i nämnde Afdelnings eller numera Intendents-Afdelningens räkenskaper balanseras; men att, enär upplyst blifvit, det Fortifikations-afdelningen jemväl uppdebiterat nämnde balansbelopp, och den betalning, som derå möjligen kunde komma att inflyta, borde till samma Afdelning ingå, föreskrift blifvit meddelad derom, att förenämnde Hallström påförde 71 R:dr 12 sk. 8 rst skulle i 1853 års balans-relation för Inlendents-afdelningen affbras, med anteckning, att samma belopp funnits i Fortifikations-afdelningen till redovisning upptaget, och som Bih. au B.
Prat. 1863—64. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 29 Bäft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 201. sålunda rättelse egt rum i det af Revisorerne anmärkta förhållandet, torde Rikets Ständer låta dervid hero. § lellman Utskottet öfvergår till behandling af Revisorernes framställningar rörande de under Kongl. Krigs-kollegii inseende stående särskilda kassor och fonder, anser sig Utskottet böra anmäla, det Utskottet efter remiss från Borgare-Ståndet fått emottaga en, utaf Herr L. W. Henschen väckt motion, deruti förmäles, hurusom Rikets Sländers sednast församlade Revisorers tredje afdelning, vid granskningen af Krigs-kollegii räkenskaper, föreslagit, bland annat, följande yttrande: ”§ 11.
Af räkenskaperna inhemtas, att vid en af Fortifikations-redogöraren vid Waxholms fästning den 31 Maj 1850 hållen auktion, hland andra effekter, försålts 288 LU gammalt jern, bestående af borrar, hackor, hamrar m. m. till ett pris af endast 8 sk. å 9 sk. 6 rst. per LU.
I Revisorernes tanka vittnar denna försäljnings-åtgärd om mindre god hushållning, då, efter hvad kändt är, för gammalt jern vanligen betalas 24 till och med 32 sk.
LU. samt de försålda effekterne, ehuru för sitt ändamål förbrukade, säkerligen kunnat fördelaktigare användas genom deras omarbetande till andra behof, hvilka icke heller uteblifvit, ty, enligt hvad räkenskaperna tillika utvisa, hafva kort tid efter den hållna auktionen diverse jernmaterialier måst för fästningens behof uppköpas, hvilka betalts med 2 R:dr 5 sk. till och med 4 R:dr 12 sk. per LU.
Likaledes har det fästat
Revisorernes uppmärksamhet, att åtskilliga inköpta Orsa-slipstenar om 24-tums diameter betalts med 24 R:dr 39 sk. stycket, ehuru det vanliga priset för' sådana är 7 å 8 R:dr”.
På grund af denna anmärkning, sorn dock icke blifvit af Revisorernes pluralitet godkänd, och då det derjemte skulle inträffat, att 63 hyflar blifvit försålde för 4 sk.; hvaremot hyflar inköpts för dels 3 R:dr och dels 2 R:dr 47 sk. stycket, och således 21 för omkring 60 R:dr, utan att, motionären veterligen, auktionen varit utlyst eller offentligen kungjord, samt det vore att befara, att flera dylika exempel på hushållning i smått med effekter, som uppköpts för de medel, Rikets Ständer anslagit tili fästningsbyggnader och krigsmateriel, skulle kunna uppletas, har motionären, med afseende derjemte å de af Rikets Ständers Revisorer vid granskning af Krigs-kollegii
Foi tifikations-afdelnings räkenskaper för åren 1847 och 1848 gjorda anmärkningar, föreslagit en underdånig skrifvelse, med begäran om åtgärder lill förekommande af dylik hushållning i framtiden.
I afseende härå har Utskottet inhemtat, att sedan Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers tredje afdelning uppsatt ofvanintagne för - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 201.
11 slag till anmärkning, flertalet af Revisorerne beslutat, att densamma skulle ur Revisions-berättelsen utgå, enär de deri anförde omständigheterne, såsom hufvudsakligen stödde på förmodanden, voro obestyrkLe, samt Revisorerne ej kunde ega tillräcklig sak-kunskap för att bedöma det anmärkta förhållandet, sorn för öfrigt vöre af föga betydenhet; och får med hänsigt till den af Revisorerne sålunda yttrade mening och då dessutom motionen saknade behörig utredning, Utskottet tillstyrka, att Herr Henschens ifrågavarande förslag måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
V olontär-vakans -medels-fonden. § 13. (1853 års Rev.-Ber. pag. 57, förkl. pag. 179.)
Med förmälan, hurusom denna fonds inkomster, under hvartdera af revisions-åren, icke till sitt hela belopp behöft användas för de under samma år förefallande utgifter och alt derigenom fondens kapital-behållning, som vid början af år 1850 utgjorde 27,049 R:dr 24 sk. 2 rst., vid 1851 års slut ökats till 37,962 R:dr 8 sk. 11 rst., hvilken behållning funnits liggande i kassan, hafva Revisorerne anmärkt, att dessa medel bordt genom utlåning göras fruktbärande, hvarigenom en förökad tillgång kunnat fonden beredas.
Uti det häröfver afgifna underdåniga utlåtandet har väl Kongl.
Krigs-kollegium med erinran, att volontär-vakans-fonden bekostat de i en del garnisons-orter inrättade korporal-skolors förseende med deras förnödenheter, skjuts och traktamente för det befäl, som kommenderats att öfvervara examina vid dessa skolor, utgifterna för de år 1845 å
Drottningholm sammandragne instruktions-kompanier samt rese-ersättning och aflöning för de ur indelade infanteri-regementena till öfning och linder-oflicers-examens undergående vid Lifgardes-regementena till fot år 1852 kommenderade volontären vidare anfört, att då sålunda de från fonden utgående kostnader, med undantag af de för korporal-skolornas hittills varit af helt och hållet tillfällig egenskap och årligen till beloppet omvexlat samt de framdeles förefallande utgifterne måste, såsom under den förflutna tiden, vara beroende på den vidsträcktare eller inskränktare öfning, under-befälet ett år emot ett annat kunde finnas behöfva, Kongl. Kollegium icke funnit skäl 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 201. vara för handen att göra underdånig framställning om förräntning af medel, som städse borde vara till Kongl.
Maj:ts nådiga disposition tillgängliga; men som Utskottet för sin del icke kan annat än dela Revisorernes åsigt, att ifrågavarande, till betydligt belopp uppgående, medel böra göras fruktbärande, och derjemte anser, att sådant skulle medelst uppköpande af säkra räntebärande papper eller annorledes kunna verkställas, så att ändock medlen blifva för inträffande behof tillgängliga, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes meddela nådig föreskrift derom, att Yolontärvakans-medels-fpndens kapital-behållning må göras fruktbärande på sådant sätt, likväl, att medlen i mån af förekommande behof förblifva disponibla.
Salpeter-fonden. § 14. (1853 års Rev.-Ber. pag. 65, förkl. pag. 192.)
Beträffande Revisorernes hemställan, att det förut varande salpeterinlösningspriset af 5 Ridr 32 sk. för LU. måtte, under någon längre tid, t. ex. 10 år, förhöjas, får Utskottet upplysa, att, sedan i anledning af 1851 års Revisorers enahanda hemställan Utskottet uti dess, den 16 nästlidne Januari Nio 21 afgifne, Utlåtande tillstyrkt Rikets Ständer, att det då gällande salpeler-inlösningspriset måtte för en tidrymd af minst tio år bibehållas; så och efter det berörda Utlåtande blifvit i denna del af samtlige Riks-stånden till Utskottet återremitteradt, har Utskottet vid det då mera upplysta förhållande, att Kongl. Majit redan den 13 i berörde månad förordnat, att kronans inlösningspris å salpeter skulle med 16 sk., eller ifrån 5 Ridr 32 sk. till 6 Ridr, tillsvidare förhöjas, uti den 29 påföljde
Maj afgifvit förnyadt Utlåtande N:o 139, som i denna del sedermera blifvit af Rikets Ständer bifallet, hemställt, att Utskottets förenämnda, under förutsättning, att inlösningspriset endast utgjorde 5 Ridr 32 sk., framställda tillstyrkande måtte få förfalla; och torde under sådant förhållande
Revisorernes ilråga varande hemställan icke till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o SOI. 18 Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena. § ia (1853 års Rev.-Ber. pag. 69, torid. pag. 184.)
Med anmälan, att Kongl. Maj:t under den 4 December 1850 fastställt nytt formulär så väl till hufvudbok för Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena med till samma hufvudbok hörande kassa-räkning m. m., innefattande redovisning för 5:te hufvudtitelns hela anslags-summa som ock för räkenskaperna vid Kongl. Flottans samtliga stationer, hafva Revisorerne anmärkt, att, ehuru, enligt hvad det nådiga brefvet vidare innehölle, nämnda formulär skolat tillämpas från och med år 1851, räkenskaperne för samma år likväl icke blifvit i enlighet med det sålunda fastställda formuläret upprättade.
Uti det häröfver afgifna underdåniga Utlåtandet har Kongl. Förvaltningen hufvudsakligen anfört, att, sedan Kongl.
Majit genom nådigt Bref den 20 Maj 1853 förklarat sig icke kunna lemna nådigt bifall till Kongl. Förvaltningens underdåniga hemställan, att hufvudboken för ifrågavarande tillfälle finge utan hinder af det fastställda formuläret upprättas på sätt med minsta tidsutdrägt och med iakttagande af nödig reda och fullständighet lämpligast ske kunde, högstberörde nådiga Bref, som till Kongl.
Förvaltningen ankom den 26 i samma månad, blifvit påföljde dag meddeladt Kammar-kontoret till kännedom och behörigt iakttagande; hvarefter och sedan uppå Kongl.
Stats-kontorets uti skrifvelse den 12 Juli 1853 gjorda begäran, att Kongl.
Förvaltningen mätte med det aldra första, enär Riks-hufvudbokens afslutande derpå berodde, låta till R.iks-bokslutskontoret öfverlemna 1851 års hufvudbok för femte hufvudtiteln, Kammarförvandten samma dag erhållit befallning att ofördröjligen med denna hufvudbok inkomma; Kammar-förvandten den 14 i berörde/, månad anmälde, att enär de från flottans stationer inkomne hufvudböckerne icke lemnade nödiga upplysningar för uppgörande af ifrågakomna hufvudbok och den utredning af stationernas från flera föregående år sig härrörande balans, som ovilkorligen måste föregå det nya hufvudboks-formulärets tillämpning, vore så omfattande, att den omöjligen kunde på förhand bestämmas, Kammarförvandten funnit sig nödsakad att upprätta en hufvudbok ensamt öfver de medel, Kongl.
Förvaltningen disponerat; och då, vid sådant förhållande, tiden icke rnedgaf, att från stationerna afvakta den balans-utredning, som erfordrades för att bringa hufvudboken i full öfverensstämmelse med det -14 Stats-Utikottets Utlåtande, N:o 201. fastställda formuläret samt den hufvudprincip af medlens redovisande under de särskilde på Riks-statens 5:te hufvud-titel upptagne anslags-titlarne, som för detta formulär läge till grund ej frånträddes genom att upprätta Kongl, förvaltningens hufvudbok särskildt, blefvo stations-hufvudböckerna under den 15 och Kongl. Förvaltningens hufvudbok den 19 Juli 1853 till Kongl. Stats-kontoret öfverlemnade.
Åberopande Kongl.
Förvaltningen dessutom, att den anmärkta skiljaktigheten, som ej vore i sig sjelf väsendtlig och varit föranledd af svårigheter, som alltid måste uppstå vid öfvergången från ett räkenskapssätt till ett annat, icke kunnat undvikas utan en tidsutdrägt, som skulle förhindrat Riks-Jiufvudbokens afslutande inom behörig tid före den då snart förestående Stats-revisionen.
Med afseende å hvad det underdåniga Utlåtandet sålunda innehåller och under förutsättning, att Kongl.
Förvaltningens hufvudbok framdeles varder i enlighet med det fastställda nya formuläret upprättad, hemställer Utskottet, att vid den afgifne förklaringen måtte få bero.
Carlsk rona station.
% 16- (1853 års Rev.
Ber. pag. 73.)
Vid granskningen af denna stations räkenskaper hafva Revisorerne funnit, att å ett, för inrättande i Carlskrona af en högre applikativ undervisnings-anstalt för flottan, år 1830 med 1,500 R:dr å stat uppfördt, men år 1837, då 500 R:dr deraf anvisades till arfvode åt en lärare tid Stockholms station, till 1,000 R:dr nedsatt, årligt anslag, behållningen vid 1849 års stat utgjort 5,500 R:dr eller med tillägg af 1850 och 1851 årens anslag 7,500 R:dr; och hafva Revisorerne, vid det förhållande, att de medel, hvilka för inrättande af berörde läro-anstalt anvisats, dels icke blifvit använde och dels utgått till främmande ändamål, ansett sig böra härå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
Utskottet, som, då förklaring häröfver icke funnits infordrad, i frågan införskaffat nödige upplysningar, har deraf inhemtat, att Kongl. Maj:t genom nådigt Bref den 6 December 1853 bifallit Kongl. Förvaltningens af Sjöärendena underdåniga hemställan, att den å förenämnde anslag då varande behållning finge, bland andra medel, användas till bestridande vid flottans stationer af åtskillige angelägne arbeten, hvarför anslag icke blif - Slats-U t skottets Utlåtande, N: o 201.
15 vit på stat för stationerne uppförde; och som sålunda förevarande behållning blifvit af Kongl, Maj:t inom samma hufvud-titel disponerad, får Utskottet hemställa, att Revisorernes ifrågavarande framställning icke må till nå, gon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Civ il-statens
Pen sion s-inrätt n ing. § I* (1853 års Rev. ber. pag. 86, förkl. pag. 193.
Revisorerne hafva fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, ehuru ett stats-anslag af 25,000 R:dr funnes anvisadt för pensionering af civile embets- och tjenstemäns enkor och omyndiga barn, samt
Civil statens allmänna enke- och pupill-lond uteslutande bestode af allmänna medel, redogörelsen deröfver icke underginge granskning hos Kongl.
Kammar-rätten, hvilket dock enligt Revisorernes tanka lika väl borde ske, som enahanda till Armeens Pensions-kassa ingående anslag till pensioner för militäre embets- och tjenstemäns samt Under-officerares enkor och barn inför Kongl. Kammar-rätten redovisades.
Då emedlertid Direktionen öfver Civil-statens Pensions-kassa uti dess, med anledning häraf, till Kongl. Majit afgifna underdåniga Utlåtande hemställt, att förenämnda af Revisorerne gjorda framställning måtte vinna Kongl. Majlis nådiga bifall samt förevarande fråga således är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende, torde i afseende å densamma någon åtgärd ifrån Rikets Ständers sida icke erfordras.
Amir alitets-hr igsmans-kassan. §.. I§. (1851 års Rev.-Ber. pag. 145, — 1853 års Rev.-Ber. pag. 89, förkl. pag. 196.)
Sedan Rikets Ständers år 1851 församlade Revisorer anmärkt, att de varit föihindrade att öfver denna kassas förvaltning afgifva något omT döme, enär räkenskaperne icke i sin helhet varit för Revisorerne tillgäng - 16 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o SOI. lige, har enahanda anmärkning blifvit framställd af 1853 års Revisorer, hvarefter, uti häröfver afgifvet underdånigt Utlåtande, Direktionen öfver Amiralilets-krigsmans-kassan hufvudsakligen anfört, att sedan år 1843 Rikets Ständers Revisorer ansett, att då kassan uppbure statsmedel dels i direkta stats-anslag, dels i andelar af en per mille afgift vid fastighetsköp, och dels i af- och tillträdes afgift vid köp af rusthålls-hemman i Blekinge och Södra Möre härad af Kalmar län, kassans räkenskaper, åtminstone den del deraf som utgjordes af allmänna medel, borde undergå offentlig granskning, Kongl. Maj:t genom nådig skrifvelse den 31 Juli 1845, af anförde orsaker förklarat sig så mycket mindre finna skäl bifalla, att Krigsmanskassan alla räkenskaper med tillhörande verifikationer aflemnades till granskning vare sig af Kongl. Kammar-rätten eller Rikets Ständer, som Rikets då sednast församlade
Ständer frångått anspråk om granskning af Armeens Pensions-kassas förvaltning, hvaremot och enär Rikets Ständer borde ega kännedom derom, att de
Amiralitets-krigsmans-kassan tillslagne statsmedel så väl i behörig ordning som för sina afsedda ändamål användes, Kongl. Maj:t förständiga t
Direktionen att till Rikets Ständers Revisorer för de år, då revision ifrågakomme, vid revisions-förrältningens början insända icke allenast en på kassans hufvudbok grundad oell dermed öfverensstämmande uppgift å beloppet af de kassan för året tillfallande statsmedel, med hvarje serskild inkomstsumma för sig, jemte verifikationer dertill, utan äfven en specifik uppgift å årets pensions- och gratial-stat; hvilket åliggande Direktionen alltsedan nämnde tid efterkommit; och förekomme dessutom emot räkenskapernas afsändande i sin helhet till Stockholm för att der granskas, att revisionen i Carlskrona skulle kunna inträffa på samma tid med statsrevisionen, att transporten fram och åter af sådane vidlyftiga räkenskaper ej vore lämplig samt att till revisions-arbetet börde att granska kassans hypotheker och tillse deras befintlighet, men att dessa handlingar voro alltför vigtiga att från stället transporteras; Af hvilket allt Direktionen ansett följa, att någon hufvudsaklig revision af Krigsmans-kassans räkenskaper och förvaltning endast kunde försiggå i Carlskrona.
På grund af hvad det underdåniga utlåtandet sålunda innehåller tillstyrker Utskottet, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.* Kongl.
Stati-Utskottets Utlåtande, N:o SOI. 17 Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Jr bets-inrättningar i Riket. § !»• (1851 års Rev.-Ber. pag. 150 och 151, förkl. pag. 308 och 309 —• 1853 års Rev.-Ber. pag. 94, förkl. pag. 198.)
Såväl 1851 sora 1853 års Revisorer hafva anmärkt, att granskningen af Kongl. Fångvårds-styrelsens räkenskaper väsendtligen försvårats deraf, att Kongl Styrelsens hufvudböcker stundom icke öfverensstämde med de öfver special-redogörelserna för de särskilda inrättningarne upprättade omslut, äfvensom att de sednare ofta afveko ifrån de afslutade räkenskaperne, utan att af hufvudböckerna eller räkenskaps-omsluten någon förklaring öfver olikheten inhemtades; hvartill komme, att hänvisningar från nämnde omslut till räkenskaperna dels saknades, dels ock, der de funnos, ofta voro ofullständiga eller felaktiga; såsom stöd för hvilka anmärkningar Revisorerne anfört åtskilliga ur så väl Kongl.
Styrelsens egna hufvudböcker, som de särskilda inrättningarnes räkenskaper hemtade förhållanden; och som på sätt Kongl.
Fattigvårds-styrelsen, öfver berörde anmärkningar hörd, jemväl medgifvit, de af Rikets Ständer anmärkte skiljaktigheter emellan redogörelserne och de deröfver upprättade omslut äfvensom bristande, eller felakliga hänvisningar icke äro med ett fullständigt bokföringssätt öfverensstämmande, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer, ätt uti aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes låta i nåder meddela vederbörande förständigande derom, alt vid upprättande och afslutande af så väl Kongl.
Fångvårds-styrelsens, som särskilda under dess inseende stående inrättningars räkenskaper, erforderlig tydlighet och fullständighet varda iakttagne.
Stockholms Stads Krono-räkenskaper och Länens landsböcker 5 so. (1853 års Rev.-Ber. pag. 106.)
Revisorerne hafva anmärkt, att ehuru landsböckerna upprättades efter ett den 19 Oktober 1850 i nåder faststäldt formulär, med de förändSih. till R.
Prot. 1853—64. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 39 Räft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 201. ringar deri, som kunde ega rum i följd af den vid hvarje riksdag antagne nya Riks-staten, fögderiernes special-räkningar, hvilka inginge i landsboken, likväl funnos uppgjorda efter ett äldre redan år 1821 stadgadt formulär, upptagande helt andra rubriker och titlar än dem, som i formuläret för landsboken begagnades, hvarföre Revisorerne ansett angeläget, att, för beredande af öfverensstämmelse i formen, berörde räkenskaper emellan, nytt formulär blefve jemväl för fögderiernes special-räkningar utfärdadt.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hafva Kongl.
Stats-kontoret och Kammar-rätten, ehuru behofvet af förändradt formulär för fögderiernes special-räkningar länge varit insedt, likväl och enär blifvande beslut angående de på Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers pröfning beroende frågor om skatteförenkling och nytt formulär för Riks-hufvudboken tvifvelsutan komme att i icke ringa mån inverka på sättet för special-räkningarnes uppställning, hemställt, huruvida icke, i afvaktan på besluten öfver dessa frågor, det för special-räkningarne nu gällande formulär måtte få tjena till efterrättelse; och får på de skäl, det underdåniga Ullåtandet sålunda innehåller, Utskottet hemställa, att ifrågavarande af Revisorerne anmärkta förhållande icke för närvarande må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Anslaget för skiften och afvittrmgar. § »t (1853 års Rev.-Ber. pag. 109, förk‘1. pag. 207 och 208.)
Men förmälan, hurusom inom Gefleborgs, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län redogörelserna för skiftes- och afvittrings-verken inginge i de särskilda landt-ränteriernas special-räkningar och sammandrogos derifrån i Riks-hufvudboken, hafva Revisorerne ansett, att, för vinnande af likstämmighet i redovisningssättet, särskilde redogörelser för nyssnämnde fyra län borde afgifvas, i likhet med hvad redan för Jemtlands och Stora Kopparbergs län egde rum; hvarjemte Revisorerne hemställt, att, för beredande af en fullständigare kännedom om skiftes- och afvittringsverkens fortgång, Rikets Ständer mätte bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om meddelande af nådig föreskrift till vederbörande, att för hvarje stats-revision i berörde afseende aflemna underdånig berättelse för att Revisorerne tillställas; och som Utskottet delar Revisorernes åsigt om ända - Stats-Utshottets Utlåtande, N:o SOt.
19 målsenligheten af de sålunda ifrågaställde åtgärdernes vidtagande, samt Kongl.
Stats-kontoret uti afgifvet underdånigt Utlåtande förmält, det hinder icke mötte för särskilde redogörelsers afgifvande för skiftes- och afvittrings-verken inom förenämnde fyra Län, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att vederbörande måtte meddelas nådiga föreskrifter ej mindre derom, att, i likhet med hvad redan eger rum för Stora Kopparbergs och Jemtlands Län, särskilde redogörelser för skiftesoch afvittrings-Verken inom Gefleborgs, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens
Län må upprättas och med dertill hörande verifikationer till Kongl.
Kammar-rätten insändas; än äfven att före hvarje stats-revision afgifva underdånig berättelse om skiftes- och afvittrings-verkens fortgång, för att Revisorerne tillställas.
Anslaget till brandväsendet och yttre lyshållningen i Kongl. Slottet. § 33 (1853 års Rev.-Ber. pag. 113, förkl. pag. 213.)