Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Comp. å Femhundrade R:dr Conventions-Mynt hvardera, eller tillsammans Conventions-Mynt ....
R:dr 281,000. - » Revisorers Berättelse. 771 ”284 stycken af Contoirets Commissionairer i Holland utfärdade Obligationer af de Amalgamerade Lånen i Holland, å Ett Tusende Florins hvardera, eller tillsammans C:t Florins 284*000 - ■» och p3 stycken Lif-Ränte constitutioner, utgörande tillsammans C:t.
Fl. 90,100, utom någre Säkerliets-Handlingar , hvilka icke kunna återfås, innan alla Partial - Obligationerne inkommit.
Med tillämpning af de uti 1818 Års Bevillnings-Stadga faststälde grunder, bar, enligt dc från Länen inkomne Sammandrag, det taxerade beloppet af Allmänna Bevillningen för nästlidet år 1819 uppgått:
Efter i:sta Artikeln, Per sonel-afgift till . . . 971,602: 18. * Efter 2:dra Artikeln, Afgift af Lön, Egendom ■ och Rörelse .... 1,423,544- 34* 6.
Efter 3:dje Artikeln, för Consumtionoch Öfverflöd 156,915: 34- - Efter Artikeln, Fyll nads-afgift i ersättning för Landt-Tulls
Be vinningen 113,14 o: 44- 7* tillsammans taxerad Bevillning 2,665,2o3: 35. 1. hvilken Summa med 85,2o3: 35.
1. öfverstiger det belopp 2,58o,ooo R:dr, hvartill Bevillningen blifvit beräknad.
— Häraf äro,en - Riks elis Ständers ligt (lc af oss från Riksgälds-Contoirets Commissarie!' infordrade uppgifter, ultimo Septembris hit influtne:
Taxerad Bevillning . , 3,521,291: S. - Otaxerad Bevillning, såsom af Testamenten och Spelkort m. m » 76,205; 16. 2. tillhopa Summa Bevilln. 2,597,496: 24. 2.
Hvilket resultat vi, vid en öfversigt af Riksgälds-Contöirets tillstånd, samt då tillämpningen af 1818 års Bevillnings-Förordning nu första gången för 1819 blifvit gjord, ansett oss icke böra underlåta att här anföra.
Commissarierne i Riksgälds - Contoiret hafva i deras afgifne Berättelse anfört, att, sedan, efter Rikets Högloft.
Ständers föreskrift vid 1815 års Riksdag, afskrifter af de från Lands-Contoiren hit insände summariske Räkningar för 1816 och 1817 öfver Uppbörden i orterne af Riksgälds-Contoirets Fonder, blifvit till Kongl. Kammar-Rätten öfverlemnade, för att i behörig ordning granskning undergå, har Kongl.
Kammar-Rätten, efter jemförelse af desse summariske Räkningar med de till Kongl. K ammar-ColIegium ingående Hufvucl-Räkenskaper, afgifvit anmärkningar öfver de många skiljaktigheter, som dervid befunnits, hvarjemte Kongl. Kammar-Rätten tillkännagifvit, att sådane olikheter alltid blifva oundvikelige, så länge de Summariske Räkningarne, såsom föreskrifvet Revisorers Berättelse. 773 är, skola afslutas med April månad, då deremot Hufvud-Räkenskaperiie gå till den 1 September hvarje år: hvilken omständighet af Lands-Contoiren, uti deras, öfver sådane anmärkningar infordrade förklaringar, uppgifvits såsom skäl till de befunne olikheterne emellan de Sammariske- och Hufvud-Räkenskaperne.
I betraktande häraf: och då erfarenheten sålunda visat, att olikheten i tiden för afslutande af de summarisken Räkningarne, samt Lands-Boken föranledt till sådane skiljaktigheter emellan desse Räkenskaper, att anmärkningar emot de först afslutade eller summariske Räkningarne, samt i följd deraf uppkommen vidlyftig skriftvexling, varit oundvikelige, innan nödig rättelse kunnat vinnas, samt desse olägenheter synas oss lättast kunna förekommas derigenom, att samma tid för afslutande af desse Räkenskaper fastställdes, och likstämmighet i RedogörelseVerket sålunda beredes; Alltså och med anledning jemväl af hvad utaf vederbörande •blifvit tillstyrkt, håfve vi ansett oss böra hos Rikets Ständer vördsammeligen hemställa, att samma tid, sora. för Hufvud-Räkenskapernes afslutande är föreskrifven , eller den 1 September hvarje år, må äfven bestämmas för afslutandet af de årlige till RiksgäldsContoiret, afgifvande summariske Räkningarne.
I följd hvaraf, och då stadgandet uti 4 Artikeln 3 §. af Reglementet för RiksgäldsContoiret, att de summariske Räkningarne 774 Riksens Ständers skola inom tlcn i Julii hvarje år till Riksgälds-Contoiret insändas, vid sådant förhållande icke skulle kunna verkställas, likaledes torde böra fastställas en annan tid, inom hvilken desse Räkningarne skola, efter deras afslutande, till Riksgälds-Contoiret aflemnas.
Under Revisionens fortgång håfve] vi erfarit, hurusom en del Konungens Befallningshafvande försummat, att inom den tid, sorn nu är föreskrifven för insändande till Riksgälds-Contoiret af de i 4 Art. 3, 4 och 5 §§. af Reglementet omförmälde Räkenskaper samt andre Redogörelser, sine åligganden i denna del fullgöra.
— Väl hafva Commissarierne genast, då Räkenskaperne från något Lands-Contoir inom rätter tid icke inkommit, derom till vederbörande Konungens Befallningshafvande afgifvit påminnelser, hvilka stundom flere gånger blifvit förnyade, innan Räkenskaperne ändock inkommit: men merendels hafva Commissarierne då låtit vid sådane påminnelser bero, utom i någre särskildte fall, då anmälan om förhållandet blifvit hos Herrar Fullmägtige gjord.
I anseende hvartill, och då det är af synnerlig vigt och angelägenhet för Räkenskapernes uppgörande här vid Riksgälds-Contoiret, att Lands-Contoirens Räkenskaper i behörig tid hit inkomma, och det i Öfrigt åligger oss tillse, det, genom kraftige anr stal ter Revisorers Berättelse. fctalter till uteblifne Räkenskapers infordrande, dröjsmål i denne del må, så vidt moje* ligt är, förekommas, samt en noggrann efterlefnad af Reglementets föreskrifter sålunda beredas, bafve vi funnit lämpligt, att för en, tillkommande tid i allmänhet stadga» att så. snart försummelse vid något Landshöfdingen Ämbete, att i föreskrifven tid insända Lands-, Gontoirets Räkenskaper, förspörjes samt påminnelser derom en gåhg från Commissarierne afgått, utan att skyndsam rättelse ändock följt, Commissarierne böra genast anmäla förhållandet hos Herrar Fullmägtige* på hvilka det derefter beror att vidtaga vidare kraftiga åtgärder, så väl till Rakenskapernes införskaffande, som försumlighetens åtalande»
Efter upprättade och behörigen verifice* rade Instrument och Liqvidatioiier, bafve vi undersökt och inventerat så väl General-Cassan af Credit-Sedlar > som de för vexling af dylike Sedlar inrättade Tvänne Små-Sedels Cassör, samt det från Banken emottagne Papper till större och mindre Credit-Sedlar: äfvensom vi genomsett och granskat RiksgäldsGontoirets mest vigtiga Handlingar, af hvilka en del äro under Herrar Fullmägtiges och en del under Commissariernes vård, hvilket allt befunnits uti behörig ordning.
— Vidard iiafve vi besökt alla vid Piiksgälds-Contoirek £ Sami. 2 j 49 Riksens Ständers varande Departemenler och dervid, efter Instructionernes föranledande, inhemtat närmare kännedom af de en hvar tilldelade göromål , samt att de med drift och ordning blifvit ombesörjde.
Och ehuru någre ämnen, hvilka under läsningen af Protocollen fästat vår uppmärksamhet, föranledt till de råd och tillstyrkanden, hvilka uti en särskild till Herrar Fullmägtige aflåten Expedition äro upptagne ; håfve vi, emot Herrar
Fullmägtiges förvaltning af Riksgälds-Verket, så mycket mindre haft något att anmärka, som vi med tillfredsställelse funnit, det Herrar Fullmägtige med särdeles omtanka, nit och sorgfällighet i alla måtto vårdat Riksgälds-Contoirets rätt och fördel, samt sålunda redeligen uppfyllt det af Rikets Höglo Q. Ständer Herrar Fullmägtige lemnade förtroende; såsom vi ock ansett oss böra förklara, att äfven RiksgäldsContoirets Ämbets- och Tjenstemän med drift och ordning deras tjeustepligter uppfyllt och iakttagit.
Beträffande det under Riksgälds-Contoiret lydande Assistance-Contoir; så håfve vi äfven eftersett nämnde Verk.
Vi håfve genomläst Öfver-Commissarierncs samt Ombudsmannens Berättelser, samt de hos Herrar Fullmägtige förde Protocoll, rörande på försök vidtagne förändringar med Verkets Låne-rörelse: äfvensom vi förrättat inventering och undersökning inom General Assistance - Revisorers Berättelse.
777 ■Contoirets samtelige Utlånings-Departement, Cassa-Contoir, AuClions-Kammare och Förvarings-Magazin: hvarvid vi icke funnit något att anmärka.
Likväl och då Rikets HÖglofl.
Ständer vid sist hällne Urtima Riksdag åt Herrar Fullmägtige öfverlemnat, att låta besörja Utlåningen vid General Assistance-Contoiret ef~ de Reglementariska föreskrifter, som Herrar Fullmägtige, med afseende på omständiglieterne, kunna pröfva lämpelige och att det sedermera skulle ankomma på Rikets Ständers Revisorer, att nödige rättelser och förbättringar härutinnan vidtaga; så håfve vi underrättat oss om de af Herrar Fullmägtige på försök föreskrifne förändringar med Contoirets Låne-rörelse, samt i hvad måtto de på Contoirets närvarande tillstånd haft inflytande.
Härvid håfve vi inliemtat, att RiksgäldsContoiret, på detta Contoirs Låne-rörelse under loppet af Två och ett halft år, fått vidkännas en förlust af 34,983: i4* 6, hvilken förlust hufvudsakligen härrört af den sedan år 1816 förhöjde aflöningen till Contoirets Betjening: och att denna Betjening, hvilken, jemlikt Rikets Ständers ofvanberörde Beslut, nu mera tillsättcs endast med provisionella förordnanden, likväl icke kunnat hittills förminskas.
Då Rikets Ständer bestämt, att de intill nästa Riksdag vid Assistance-Contoiret vid - Riksens Ständers tagande åtgärder endast borde r-igtas på tvätt* ne hufvudsakliga föremål, det ena, att ge« liom en förändrad reglering vid Utlåningen med hvad dertill hörer, söka vinna en jernvigt emellan Inkomster och Utgifter, så att Inrättningen i det närmaste mått?
kunna bii-* ra sin egen kostnad, och det andra, att bereda och grundlägga Inrättningens framtida upplösning på ett sätt, Sorn för Staten blir minst betungande, i händelse denna upplösning skulle beslutas, sedån resultatet af den nya Regleringen med någorlunda tillförlitlighet hunnit inhemtas: och då, för att kunna föreslå någon förändring af hufvudsaklig egenskap, erfordras en mera vidlyftig oell noggrann undersökning oija Inrättningens beskaffenhet och organisation, samt de dermed vidtagne förändringar, än som vår af andre magtpåligga nde göromål Upptagne tid medgifvrtj bafve vi låtit vid den nu för Utlåningen gällande ordning bero., Men då Rikets Ständer tydligen åsyftat •Ctt framtida upphäfvande af detta Yerk, håfve vi ansett oss böra vårt yttrande i denna omständighet meddela.
Möjligheten af ett sådant uppliäfVanda beror i synnerhet derpå, att Betjeningen efter hand må kunna minskas; hvilken indragning åter står i ett oskiljaktigt samband med göromålens mängd.
De anstalter, som vidtagas, skola således till en början afse minskning af desse sednare.
Till bcfcdandu Revisorers Berättelse.
119 liäraf och då de större Lån, livi 15a mot un* derpant af Manufact.ur*fabricater m. m. med* delas, på intet sätt ingå i planen för Gene* rabAssistancc - Contoir et, och äfven af det skäl höra upphöra, att Manufacturister och Handtverkare hafva tillgång till en annan af Staten äfven grundlagd Discont*Inrättning,; håfve vi ansett oss böra föreslå den förän* dring i Utlåningen vid; General-Assistance* Gontoiret, att Lån ej få meddelas, på större belopp, än Sextiosex R:dr 3a sk, Banco$
Det }iar visserligen icke undfallit oss, att denna förändring i början skulle ika Statens Kost* liad, men den är likväl en förberedande åt* gärd, hvilken, utom det att den ostridigfc skulle leda till minskning af göromålen, äf* ven återförde Assistance-Verket till hvad det ursprungligen varit —* en barmhertigliets-an* stalt till ookers afjiöjande.
Desse väre tankar bafve vi dock icke meddelat Herrar Fullmägtige såsom en föreskrift, utan allenast till dem öfverlemnat, om och! huruvida någon verkställighet häraf bör ega rum, Sluteligen håfve vi äfven’ till granskning förehaft de vid General* Assistance-Contoiret åren 1816, 1817 och 1818 förde Hufvud* Röcker; under hvilken granskning väl icke förekommit någre anmärkningar, de der verka förändring i sjelfva Bokslutet; men der* emot hafva desse Hufvud*Böcker befunnits behäftade med hvarjehanda andra felaktighe* fer:
Och håfve vi fördenskull anmodat lier* 7 8o Riksens Ständers rar Fullmägtige, att vederbörande sådant förehålla med förständigande» att hädanefter iakttaga mera noggrannhet vid författandet af de Hufvud-Böcker, hvilka skola framläggas för Rikets Högloft.
Ständer eller de af dem tillförordnade Revisorer.
Stockholm den i4 December icS20.
Ridderskapets och Adelns vägnar: Jo/t.
Gyllenborg. G. F. Åkerhjelm. P. Lagerhjelm. J. G.
Gyllenkrok.
Hammarhjelm.
På Högvördige Preste-Ståndets vägnar: Sven Wijkman C:son.
Erland Colliander.
Östberg. M. Hasselrot.
H. Graffman.
Schön. C. L. Widmark. J. Sandegren. L.
Leksell. J. Wallström. C. Zetterberg.
Hils Mänsson.
Olof Håkansson. P. Pehrsson.
Fr. Bergstrom.
Revisorers Berättelse. 781 Rikets Ständers, till Stats-, Baneooch Riksgälds-Verkens öfverseende, förordnade Revisorers Berättelse, angående Götha Canal-Bolags-, Götheborgs- samt Malmö f. d.
DiscontInrättningar, från den tid RiksgäldsContoiret med Förvaltningen af nämnde Discont-Verk haft befattning; till Rikets Högloft.
Ständer afgifven år 1820.
Sedan, vid sisthållne Urtima Riksdag här i Stockholm, Rikets Höglofl.
Ständer godtfunnit, att för Statens räkning öfvertaga Götha Canal-Bolags-, Götheborgs- samt Malmö f. d. Discont-Inrättningars Skulder och Tillgångar, samt uppdragit At Deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, att besörja utredningen af desse Discont-Ver k, enligt de uti ett särskildt Reglemente den xx Julii 1818 meddelde föreskrifter, så håfve vi, jemte den at oss uppdragne Revisionen af RiksgäldsVerket, äfven låtit oss angeläget vai’a,' att särskildt öfverse och granska denne del af Herrar Fullmägtiges Förvaltning, öfver hvilken Revisions-forrättning, såsom icke egande samband med den verkställde granskningen af det egentliga Riksgälds-'Verket, vi nu gå att denna särskilda Berättelse vordsamligen afgifva.
Utaf de fran Herrar Fullmägtige till oss afgifne Berättelser, rörande Discont-Verkens Riksens Ständers Tillstånd och Förvaltning, håfve vi forntitn* mit de många oförutsedda svårigheter, hvilla , för verkställigheten af Rikets Höglofl.
Ständers Beslut, i afseende på Discont-Ver-» lens första »{leverering från f. d.
Directionerne samt emottagande! deraf vid Riksgäkls-Contoiret, genast i början mött Herrar Fullmägtiges verksamhet.
Det har fördenskull varit med tillfredsställelse, som vi erfarit, att dessa Svårigheter blifvit, genom Herrar Fullmägtiges utmärkta rådighet och tidiga omtanka , i hvad på Herrar Fullmägtige ankommit, så alldeles håfne,' att ej allenast aflcvereringexl till Riksgälds-Contoiret af Discont-Inrättningarnes Lune-Handlingar, Hypotheker, Cassa-behål lii ingar och Räkenskaper, efter ens genom Herrar Fullmägtiges försorg, så väl i Malmö sorn Göthebörg förrättad Revision, med nödig
Controll och säkerhet för de afträdande och emottagande Auctoritelerne, för sig gått, utan ock att de af Herrar Fullmägtige vidtagne anstalter, lill beredande af en oafbruten fortgång af de Lane- och andre liqvidery för hvilka, enligt Discont-Reglementet, Discont-Verken borde hållas oppney varit så väl beräknade, att, hvad beträffade Disconterncs Gäldenärer, desse, allt ifrån den x October 1818, öller den dag, då Discont-Verk ens Operationer skulle öfvertagas för Riksgähls-Contoirets räkning, haft för sig öppet, att så väl i Malmö och Götheborg, vid dc deg, i öfverensstämmelse med Revisorers Berättelse. med Reglementet , i god tid af Herrar Fullmäktige inrättade Utrednings-Contoir, som oek här i Stockholm, vid det i RiksgäldsContoiret då redan i verksamhet varande Räkenskaps- och Utrednings-Contoir, ombesörja sine Discont-Liqvider; samt de personer åter, hvilka, såsom Innehafvare af Verkens Assignationer på Banken , och utelöpande 3 Procents Reverser, samt andre Fordrings-Bevis, egt, att för de förre erhålla Full betalning, samt för de sednare den afbetalning af en femtedel contant och fyra femtedelar i Riksgälds-Contoirets Obligationer, som Reglementet utstakar, fått, så fort Sådant varit verkställbar!, tillgodonjuta do förmåner, sorn, genom Statens öfvertagande af Discont-Verken, varit deras fordringsegareberedd.
Det speciella förhållandet af desse Liqvider, samt i hvad måtto de på DiscontVerkens närvarande tillstånd haft inflytande, skall nedanföre, särskildt för hvardera Disconten, utredas.
Innan vi likväl skride till dessa närmare detailler, håfve vi ansett oss här böra betrakta ett ämne, som rÖrer samtelige
Discont* Verken gemensamt och derom vi af Herrar Fullmägtigés i Discont-ärender förde särskildte Protocoll, hvilka vi låtit oss föreläsas allt ifrån den 27 Juiii 1818, då sådane ärenden första gången hos Herrar Fullmägtige förcvoro, till och med Augusti månads 5o - i t Riksens Ständers , slut innevarande år, inhemtat den nogaste kännedom.
Sedan, vid en kos Herrar Fullmägtige förehafd öfverläggning, den 17 December 1818, då Discont-Liqviderne här vid Riksgälds-Contoiret redan öfver tvänne månader "varit i jemn och oafbruten gång, Herrar'
Fullmägtige , med tillämpning af 3 §. i Mom. i första afdelningen samt 2 §. 6 Morn. i andra afdelningen uti Reglementet för f. d. FilialDisconternes Utredning, enligt hvilket desse
Disconters alla oliqviderade
Lån' skola ovilkorligen infordras till fulla beloppet, såframt de icke, sednast inom tvänne månader efter förfallotiden, med föreskrifven afbetalning anmälas till omsättning, redan förstberörde tlag beslutit, att ej allenast de Lån, hvilka clå varit till lagsökning, det vill säga, utöfver 2 månader förfallne, skulle till vederbörande Ombudsmän utlemnas, för att genast efter Lånhandlingarnes emottagande, anställa Lagsöknings-kraf emot Gäldenärerne, utan ock att enahanda förfarande skulle iakttagas med dädanefter till lagsökning förfallande
Lån;‘så har likväl inträffat, att en stor del sådane Gäklenärer, hvilka dels redan, dåderas rätt. till omsättningsförmån försutit, dels ock sedermera gjort sig denna rätt förlustige , och mot hvilka stundom äfven Lagsökning och Betalnings-Utslag ågått, sökt genom särskilde, tid efter annan, hos Herrar Fullmägtige gjorde Ansökningar bereda sig Revisorers Berättelse.
Restitution af deras sålunda förlorade rätt.
Väl medgifves uti nyssnämnde 3 §. 3 Morn., att undantag ifrån livad sålunda, i afseende på Lån-omsättningar, är stadgadt, får i de fall ega rum, då omständigheterne äro så beskaffade, att en annars sannolik förlust genom ett sådant undantag må kunna förebyggas , och hvilka skäl och omständigheter då borde pröfvas och i Protoeollet noga utredas ; och håfve vi ansett åt denna §. ej kunna gifvas annan tydning, än att, så vida bifall till slika ansökningar skall kunna lemiias, de omständigheter , hvilka såsom skäl till vinnande af omsättnings-förmånen uppgifvas , skola ej allenast vara till deras verklighet lagligen styrkte, utan ock, efter en i Protoeollet utredd noggrann pröfning, finnas af den beskaffenhet Reglementet, såsom viLkor för deras antagande, bestämt, eller alt, genom omsättningens beviljande Discont-Ver-, ken fredades från befarad förlust.
IckeVlestomindre håfve' vi af Protocollen funnit,, att, i de fleste fall, då sådane ansökningar hos Herrar Fullmäglige förevarit, Ilerrar Fuilmägtiges pluralitet, ej, allenast uppå Sökandes obestyrkta föregifvanden
,af omständigheter, hvilka skola hindrat deni, att inom behörig tid sina lån ©»isätta, utan ock i sådane fall, då Ansökninga.rnc varit alldeles på skäl blottade, och utan att ej heller i Herrar Fuilmägtiges Protocoll någre särskilde bevekande omständigheter för hvarje 786 Riksens Ständers fåll finnas anförde, beviljat omsättningsförmån för sa dane till lagsökning förfallne
Lån; hvilken lättade omsättnings-utväg ock, efter den tanka vi i detta ämne hysa, haft den påföljd, att ansökningarne växt till den myckenhet , hvarom Herrar Fullmägtiges
Pro tocoll vittna; i synnerhet sorn bland de Sökande förekomma Personer, hvilkas soliditet af oss varit särskildt känd, oell för hvilka den eljest betungande öfverräntan således varit af mindre betydenhet.
Vi håfve anmodat Herrar Fullmägtige, alt med deras utlåtande deröfver till oss inkomma; Och hafva Herrar Fullmägtige derutinnan hufvudsakligen andragit, att vid de fleste tillfallen, då omsättnings-förmån blifvit beviljad för Lån, hvilka utöfver tvänne månader varit till betalning förfallne, sådant skett med hänsigt till Gäldenärerne, hvilkas ofärd genom Lånens stränga utsökande på en gång, i mer eller mindre måtto, troligen skolat heredas, då ock säkerligen vid ganska många tillfällen Discont-Inrä tillingarne skola fått vidkännas ansenliga förluster: att ett slikt behjertande af Gäldenärernes öde samt afböjande af en ordentlig
Coneoursmässig utredning af Discont-Verken, skall, grundlagt det fattade beslutet, att Staten skulle träda emellan Discont-Borgenärer och Gäldenär er; och hvilken Rikets Ständers särskilda välvilja och skonsamhet mot
Gäldenärerne äfven skulle vara derigenom ådagalagd, att lindri - Revisorers Berättelse. 787 gare afbctalningar blifvit stadgade för omsättningar i Filial-Disconterne, än som ära föreskrifne för Lån-omsättningar i Banco-Disconten, fastän på ena och andra stället lånen erhållits emot enahanda förbindelse i afseende på återbetalningen; i anseende hvartill Herrar Fullmägtige hoppades, att äfven den strängaste granskare måste medgifva, det Rikets Ständers afsigter med Filial-Disconternes öfvertagande blifvit i förening med Statens sannskyldig^ fördel, genom ofvanbcrörde tillåtne omsättningar i möjligaste måtto befrämjande.
Detta ämne bar varit föremål för ganska brydsamma öfverläggningar; ty när vi å ena sidan icke kunnat för oss fördölja möjligheten deraf, att genom den strängare åtgärden mot försumlige Discont-Gäldenärer, som i Reglementet antydes, många af dem, soro nu genom successiva inbetalningar kunna omsider rätt för sig göra, skolat alldeles bringas på obestånd, om deras skulder på en gång blifvit utsökte, och Discont-Verken således kommit att vidkännas förluster, hvilka nu tilläfventyrs blifvit förebyggde; hafva å andra sidan mött oss Reglementets bestämda föreskrifter, äfven för de händelser, då till lagsökning förfallne
Lån få omsättas; Och då, jemlikt Rikets Högloft.
Stärtders fastställde Instruction för deras Revisorer, oss i allmänhet tillhörer, att då något ”kommit i olag; det samma med all sorgfällighet rälta 788 Riksens Ständers och i behörigt skick och ordning återbringa,’* och dymedelst befordra Författningar och Stadganden till en jemn och orubbad .verkställighet, samt således allt, som icke armed sådana Författningar öfverensstämmande, måste, enär desse äro till föreskrifterne bestämde, vara föremål för vår granskning och rättelse; så håfve vi trott oss böra lemna möjligheternas obegränsade rymd, och inskränka oss inom de gränsor, som för oss utstakas i Reglementet, hvilket, enär andre särskildte stadganden icke äro att tillgå, vi' anse ej annorlunda kunna betraktas, än så-> som ett bestämdt uttryck af Rikets Ständers vilja och afslgter.
Från denna här utmärkte synpunct bafve vi således bedömt Herrar Fullmägtiges åtgärd; och, ehvad vid ifrågavarande omsättningars beviljande, Herrar Fullmägtige haft till ögnamärke, att mot Disconternes Gäldenärer visa en skonsamhet, som Herrar Fullmägtige ansett Rikets Höglofl.
Ständer hafva åsyftat, eller att derigenom freda DiscontVerken från förluster, hvilka, genom ett strängare behandlingssätt emot Gäldenärerne, förmodats skola hafva Discont-.Verken drabbat ; Så, enär hvad förstnämnde omständighet beträffar, någon sådan särskild skonsamhet mot Disconternes Gäldenärer, i frågor angående Låne-omsättningar, icke finnes i Reglementet af Rikets Höglofl.
Ständer antydd annorledes, än atl för desse Gäldenär Revisorers Berättelse.
7% rer blifvit medgifven en ringare Capital-afbetalning, än som i Banco-Disconten erfordras, samt, i afseende på de förluster, sorn, genom en lättad omsättnings-utväg, forments kunna förebyggas, Reglementets 3 §. 3 Mom. bestämdt utmärker, att i de fall , då denna consideration får komma i fråga, skälen till Herrar Fullmägtiges beslut skola i Protocollet noga utredas, hvilket dock sällan finnes vara skedt, hafva vi ansett, att Herrar, Fullmägtige åt
Discont-Förvaltningen i denna del gifvit en med Reglementet icke förenlig rigtning, och att förthy rättelse härutinnan bör till vägabringas.
Men då härvid förekommer, att genom den lätthet, som sålunda varit för Disconternes Gäldenärer beredd, att återfå försuten tid till omsättning af deras till lagsökning förfallne