Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
. 238 278 Stål, jern, tack-, gjutet och osmidt . . . . Skepp. 26,601 28,285 Jernmalm Skepp. 835 2,313 Säd af alla slag tu nnor 2,172 8,018 tunnor 4,189 2,587 Bränvin kannor 4,880 22,094
Vin och andra utländska likörer kannor 10,741 10,038 Sill och Strömming tunnor 2,854 946 Torr fisk Skepp. 491 1,104 Lax, Cabeljou och annan saltad fisk . . . tunnor 94 55 Oljor af alla slag ........... kannor 3,907 5,885 Hudar och skinn af alla slag . . . . . stycken 6,441 5,400 Lin, hampa och diverse frön tunnor 165 60 Lin och hampa ...........
Skepp. 90 181 Tjära, Beck och Beckolja ....... tunnor 287 176
Häraf befinnes, att äfven på denna kanal varutransporten är betydlig, 37 men om man jemfor förhållandet vid håda kanalerna inhämtas, deraf, att pä Strömsholms kanal år 1838 skeppats mer än dubbelt större qvantitet af jerneffekter och 1,610| tunnor spanmål mera än på Hjelmare kanal.
Härigenom ådagalägges äfven tydligen att
Strömsholms kanal för trafiken och varutransporten är af ännu större vigt än Hjelmare kanal; och då Riksens Ständer viii ombyggnaden af Hjelmare kanal meddelade kanalbolaget anslag af allmänna medel, är det så mycket större skäl, att Strömsholms kanals bestånd oell förbättring likaledes genom Riksens Stäjiders bidrag försäkras.
Till lättande af kommunikationen landvägen är under de sednare åren ett vigtigt steg taget.
Eders Kongl. Maj:t har i Nåder täckts af allmänna medel anslå 500 R:dr Banco för en af Herr Öfverste-Löjtnanten af Ekenstam företagen undersökning med anställde försök om kostnaden och bästa sättet för anläggande af en macadamiserail väg emellen Westerås och Fahlun.
Denna intressanta undersökning, hvartill enskildte äfven gjort betydliga tillskott, fortgår ännu, och Herr Öfverste-Löjtnanten af Ekenstam liar uppfattat ett projekt, att, med undvikande af mera couperaile trakter, leda en sådan väg ifrån Westerås genom Sala till Fahlun med allenast en bro i stället för tre passager öfver den sig krökande Dahlelfven; äfvensom Herr Öfverste-Löjtnanten sökt att påfinna en mindre kostsam method för macadamiseringen än den vanliga.
Resultaten af dessa försök tillhöra en framtida berättelse, men vigten häraf torde inses, om man besinnar, att den allmänna vägen emellan Westerås och Fahlun är den ibland alia vägar i Sverige för tunga varutransporter mest begagnade landkommunikation.
En följd af detta förhållande och af den allmänna plägseden i orten alt till dessa tunga varutransporter uteslutande begagna kärror med två hjul och smala skenor är, att denna så kallade Stora Kopparbergsvägen i synnerhet vissa årstider mer än andra vägar uppspåras och sönderköres, så att vägen omöjligen kan af de vägbyggnadsskyldige jemt underhållas i ett godt skick.
Blott några få dagar äro tillräckliga efter spårfyllning och grusning att ifrån ett laggildt stånd återbringa denna väg i dess sönderkörda och spåriga tillstånd, som gör den så svår att befara.
Föga hopp förefinnes ochså att några andra åkdon än kärror skulle kunna komma i bruk vid dessa varutransporter, emedan mängden ibland den forslande allmogen vanligen icke äger mera än en häst hvar, och vanan vid kärror genom tidernas längd blifvit nästan outrotelig.
Föga är det dessutom att hoppas bibehållandet af förbättrade vägar, om ej Lagar stiftas för hjulskenornas bredd i förhållande till den tyngd som forslas, i likhet med hvad i andra Länder öfligt är. 38 En bro öfver Borgås sund vid Strömsholms lastageplats är äfven till lättnad för kommunikationen genom det af Eders Kongl. Maj:t i Nåder beviljade understöd af allmänna medel och genom enskildta sammanskott uppförd, och det bolag, som bildat sig för broens uppförande, underhåller densamma utan tunga för de vägbyggnadsskyldige
Hemmanen i orten med bidrag af de bropenningar Eders Kongl.
Majit i nåder fastställt för öfverfarten.
Till fond för uppförandet af en bro öfver Mellansundet på den allmänna landsvägen, som öfver Nyckelön sammanbinder detta Län med Södermanlaud, har framlidne Bergs-Rådet osli Riddaren A. H.
Groen anslagit 4,000 R:dr Banco, och förberedande åtgärder äro äfven vidtagne för vinnande af det härmed åsyftade ändamålet.
För Nyckelöns sammanbindande å andra sidan med Södermanland är fråga derjemte redan väckt af Tumbo församlings upplyste och patriotiske Pastor, Herr Kongl.
Hofpredikanten Grahl, om anläggande af en bro i förening med en Sluss till lättnad för sjöfarten genom detta trånga och för vattuflödet emellan fjerdarne Galten och Blacken tidtals svåra sund.
För att befordra detta vackra förslag äro förberedande åtgärder af mig vidtagna till undersökning om möjligheten och bästa sättet för förslagets verkställande samt om de erforderliga kostnaderna dervid.
Den allmänna verkan af Författningarne om fri handel med spanmål och viktualievaror är den, att Possessionater och personer i Städer, som icke böra till Borgerskapet, kunna deruti deltaga och dela vinsten med Städernas handlande Borgerskap.
Om å ena sidan denna handel härigenom blifver lifligare och mera utsträckt, kan det deremot icke nekas, att Städernas Borgerskap behöfva större kapitaler för att hålla jemn gång med de öfrige spekulanterne i denna väg.
Emedlertid fortfar dock spanmålshandeln för detta Län hufvudsakligen att vara koncentrerad i Westerås.
Vid handeln på landet i detta Län torde böra anmärkas, att höstmarknaden i Norbergs by nu mera efter ortens innevånares önskan blifvit inskränkt till en kreatursmarknad.
3 Contingent-handlande äro bosatte i Norbergs Bergslag och en i Skinnskattebergs Bergslag.
Vid Strömsholms lastageplats eller så kallade Borgås udde äro äfven 3 continoent-liandiande etablerade.
O Gårdfarihandel inom detta Län drifves af personer från Westergöthland till föga gagn för någon annan än dem sjelfva.
Tillfället att köpa skapar nya behof och leder till misshushållning, i synnerhet då mindre be - 39 höfliga lyx-artiklar utbjudas på kredit så val ibland allmogen som ibland det mindre bemedlade tjenstefolket.
I sammanhang härmed torde jag böra anmärka, hurusom upphandlingen af lumpor på landsbygden, såsom elen nu bedrifves, mera länder till skada än till gagn för allmänheten.
Länet är besväradt med kringresande lumpsamlare från andra orter, sorn, skyddade af lumpsamlare-pass, icke kunna af visas, ehuru de egentligen icke äro annat än landsstrykare.
För dessa äro upphandlingen af lumpor blott en bisak och förevändning för skojeri och dylika olofliga industrigrenar.
Det vore högst önskeligt, om rättigheten till denna slags gårdfarihandel afskaffades.
Pappersbruken kunna icke sakna tillfällen att så väl i Städerna som inom Socknarne antaga der bosatte kommissionärer till upphandling af deras behof af lumpor, och landet blefve derigenom befriadt ifrån lumpsamlare, hvartill vanligen antages folk med fallenhet för ett ostadigt och kringirrande lefnadssätt, som kunna förete bevis att de icke blifvit straffade för stöld eller något annat vanfrejdande brott.
Att qvinnor användas till denna gårdfarihandel innebär derjemte en olägenhet.
Nu händer, att då en genomresande lumpsamlare uppliemtat de lumpor, som inom en Socken kunna vara att aflåta, ellofva andra lumpsamlare komma efter, som ändamålslöst ligga Socknen till last. §. 4.
Uti Länets administrativa indelning har år 1836 den förändring blifvit vidtagen, att Westerås norra och södra Fögderier äro sammanslagne lill ett under namn af Westerås Fögderi, hvarigenom antalet af Fögderierne blifvit ifrån 7 förminskadt tili 6.
Sedan år 1832 äro icke några Hemman förfallne i ödesmål.
Några nyskattlagde Hemman hafva icke eller tillkommit.
Skattläggningar äro dock förrättade å flere
Qvarnar eller tillökte par mäldestenar.
Som Nybyggen å allmänningar nu mera icke få upptagas, hafva sådane icke eller under de sednare åren i Länet tillkommit, utan på Städernas jord och på förut bebyggde Hemmansägor.
Hemmansklyfningen bar under de sednare åren icke förökat sig.
Skiftesverket har gjort betydliga framsteg.
På sätt följande
Tablå utvisar, äro ifrån och med 1833, 112|| mantal lagde i laga skifte, och utgör deras skiftade areal 42,909 tunnland 18 kappland, deraf 13,843 tunnland 1 kappland utgjordt inrösningsjord och 29,066 tunnland 17 kappland afrösning»- 40 jord och impedimenta.
Dessutom äro flere utbrytningar, på sätt Tablån utvisar, verkställde äfven i form af laga skifte, så att, med dessa utbrytningar inberäknade, bela den skiftade arealen stiger till 47,478 tunnland 24-’- kappland , deraf 15,450 tunnland 13 kappland utgöra inrösningsjord och 32,028 tunnland 11 —kappland afrösningsjord och impedimenta.
De utflyttade Bostädernas antal är 101.
Detta allt detaljeras närmare af efterföljande Tablå, som blifvit sammandragen utaf de om verkställde
Landtmäteri förrättningar till mig inkomne uppgifter.
! B g £3 a - 63 O • O » 22 *1 «> zz P c? 5— £3 p- Skiftad in- rösningsjord.
Skiftad afrösnings- jord och jrapedi- menta.
Utflyttade bohlstäder.
,Kpl. tTld.
Kpl. Tid.
Kpl. Laga skiften 2,697:13
År 1833 11! 1,217:26 1,479:19 7 1834 36| 9,956:10 4,150:19 5,805: 23 45 1835 7i 2,253:12 1,016:13 1,236: 31 9 1836 14i 6,996:19 2,195:28 4,800: 23 9 1837 12i ä 3,126: — 906:24 2,219: 8 9 25,029: 22 9,487:14 15,542: 8 79 1838 30 17,879: 28 4,355:19 13,524: 9 20 11211 42,909:18 13,843: 1 29,066:17 99 Utbrytningar oell hemmans- klyfningar efter grunderna för laga skifte.
År 1833 99 1,421:25:3 405:29 1,015: 28:3 99 1834 3 T 6 1,326: — 504:27 821: 5 1 1835 1^ 649: 27 355: 1 294: 26 1 1836 165: 5 79:27 85:10 99 1837 ...... 7_ 740:15 130:21 609: 26 99 1838 99 265: 30 131: 3 134: 27 99 Summa |118^-j 4 7,478: 24:3 15,450:13|32,028:11:5 101 Härvid observeras, att vid en del af utbrytningarne och hemmansklyfningarne hemmantalet icke blifvit uppgifvet.
Att 41
Att samhäligheternes läggande i laga skiften är första vilkoret för förbättring af jordbruket inom bjarne börjar allmogen allt mer och mer inse, hvarföre laga skiften nu mera än förr sökas, och har den utaf Statsmedlen årligen beviljade utflyttningshjelpen vid laga skiften i betydlig mån underlättat dein.
Man torde icke böra med tystnad förbigå de klagomål, som försports öfver de drygare kostnader, som efter nya Skiftesstadgans införande äga rum vid Landtmäteri förrättningar, öfverstigande dem, som Enskiftesstadgan medförde.
Beträffande Bruks och Vattenverks rättighet att uppdämma vatten samt följderne deraf, hafva några klagomål af jordägare under ifrågavarande period icke varit föremål för pröfning.
Väl är det kändt, att vattenuppdämning vid Privilegierade Bruk i Svartån inverkar menligt på de till vattudraget angränsande inägor i Wester Fernebo socken; men någon lagsökning derom har icke blifvit företagen; och då hvar och en har sig öppet att vindicera den rätt, som Författningarne i detta fall utstaka, synes förhållandet icke vidare påkalla någon officiel åtgärd.
Hemman, Lägenheter, Bruk, Qvarnar, som tillhöra dels Kronan, dels Läroverk och dels fromma stiftelser, äro uti min sista underdåniga berättelse upptagne.
Förhållandet härmed har sedermera icke undergått någon förändring.
Förhållandet emellan sjelfägande Jordbrukare och dem som arrendera andras jord är icke eller förändradt; likaså antalet af oroterade Hemman och beloppet af Rotefrihets afgiften.
Statsbidragen upptagas i Tabellen.
Om deras inverkan på Näringarne gäller ännu hvad min förra underdåniga berättelse innehåller.
Man kan i allmänhet indela dem i två stora stora klasser nemligen l:o Sådana afgifter, som utgöras till Kronan och Statsverket och 2:o sådane, som icke komma Stats-Verket lill godo, men utgöras antingen i natura praestationer eller penningar för allmänna ändamål, såsom Kyrko- och Prestegårds-byggnads-skyldighet, väghållning, fattigförsörjning, skjutsningsskyldighet, brandstod, Tingshusbyggnad, Rofdjurs premier m. m.
Lindring uti den första klassens afgifter skulle endast kunna vinnas genom en jemnare fördelning af grundräntorne och de utskvlder, som i allmänhet utgå af fastigheter.
Huruvida någon sådan jemnare skattefördelning kan komma till stånd beror af Lagstiftande Makten.
Ett väsendtligt hinder härvid är, att efter nyare tiders tänkesätt den privata ägande rätten blifvit satt Femärs-Berättelse för Westmanlands Län. 6 42 emot samhällets allmänna nytta, ehuru elen borde vara derunder subordinerad; ty hvarje Samhälls-Ledamot åtnjuter förmånen af ägande rätten endast förmedelst oell igenom samhälis-förbundet.
I de fordna tider, då grunden hufvudsakligen lades till de nu varande inre ekonomiska förhållanden ifrån upphöjdare och mera omfattande principer; då kunde en ojemn skattläggning ännu mildras och förbättras genom förmedlingar.
Nu mera, ehuru sakförhållanderne mycket förändrat sig, anser man ingen rubbning i skattläggningar böra äga rum, allt under åberopande af ägande rättens helgd.
Man tilltror sig icke ens att underkasta de uråldriga, ofullständiga och i mångå afseenden olämpliga skattläggnings-methoderna någon vidare granskning och rättelse, ehuru desse mel boder, då de först uppfattades, mera blefvo grundade på sedvana och godtycko än på klar insigt och billiga principer.
Af det helas väl beror dock hvar och en enskild medborgares, och den ekonomiska Lagstiftningen torde efter liand kunna åter uppstiga till högre och friare åsigter.
All jemkning af grundräntorne eller jordens bringande till lika natur förutsätter dock, för att blifva rättvis, det Staten beviljar innehafvare af privilegierad jord fullkomlig indemnisation, hvilken i detta tidehvarf synes så mycket hellre komma att accepteras, sorn innehafvarne till stor del äro skuldsatte.
Lättare är att tillvägabringa mildring af de allmänna bidrag, som höra till den andra klassen och som ofta äro mera betungande än de till Kronan utgående ulskylder.
Kommunerne kunna härom inom sig uppgöra förbättrade regleringar och vända sig till Eders Kongl.
Maj:t för att erhålla Nådig sanktion deraf.
Dock äfven vid en del af dessa onera behöfdes biträde af Riksens Ständers lagstiftande makt för att vinna en lindring, sorn i många fall utan Stats-Verkets betungande kunde ernås.
Skjutsnings-besväret är af denna beskaffenhet.
Lindring härutinnan har väl blifvit åsyftad genom de Allmänna författningar, som uppmuntra skjutsentreprenaden, men lokala förhållanderne äro i vissa delar af Länet sådane, att några skjuts-entrepenader på dräglige vilkor icke kunnat, oaktadt anställde försök, till vägabringas.
Att allmänna kommunikationerne Landvågen genom skjuts-anstalter böra upphållas är tydligt; men att Resande skola äga rätt att blifva genom skjuts förtskalfade för mindre pris än hvartill skjutsen kan af den skjutsande utgöras, dertill finnes ingen annan rättsgrund, än det positiva Lagbudet, som ålägger de skjutsningsskyldige hemmanen, att utgöra skjutsen efter taxa.
Knappt någon Regerings-åtgärd skulle, så i moraliskt som ekonomisk afseende, tili den grad bidraga till Svenska Allmogens välfärd, som af - 43 skaffandet af den nu på många ställen tungt tryckande skjutsningsbördan eller dess öfverflyttande ifrån den lidande skjutsningsskyldige på den njutande skjutsande, genom skjutsningslegans förhöjning.
Men då sjelfva skjutsningsbesväret på olika skjutsstationer äfven å samma väg dro så högst olika, följer också deraf, att skjutslegåns förhöjning borde vara partiel för att svara emot ändamålet.
Detta af skjutshållens olika längd, vägarnes olika beskaffenhet, olika tillgång på skjutshästar m. m. beroende förhållande, bestyrkes bäst deraf, att vid olika Gästgifverier den lega, som af hvarje skjutsnings-skyldigt hemman utgår till skjuts-éntrepreneur eller till den som åtager sig skjutsnings-skyldigheten är så högst olika.
Vid Arboga Gästgifveri betalar hvarje till skjutslaget hörande hemman åt nu varande entrepeneuren endast 8 R:dr Banco, men vid Hallsta Gästgifveri har afgiften till skjuts-entrepeneuren genom entrepenad-auction blifvit bestämd till 16 R:dr Banco och en tunna Hafra jemte fyra hjelpskjutser årligen af hvarje mantal eller mer än dubbelt än i Arboga.
Bestridandet af den Staden åliggande skjutsnings-skyldigheten har entrepenören i Arboga åtagit sig utan betalning, men i Westerås uppgår deremot den årliga entrepi enad-summan för Stadsskjutsen nu till 189 R:dr Banco.
Huru hög skjutslegan vid hvarje
Gästgifvaregård behöfde vara för att de skjutsskyldige Hemmanens afgift måtte upphöra, kan således icke utrönas på annat sätt, än genom anställande af entreprenad-auctioner vid hvarje Gästgifveri, och man kan förutse, att förändringar deruti äfven med tiden kunde komma att äga rum, som påkallade skjutslegåns förökning eller förminskning, allt efter olika omständigheter, hvarföre äfven de af mig föres lagné entreprenadauctionerne till bestämmande af skjutslegan borde hållas tid efter annan.
Om skjutsnings-besväret öfver hela Riket skulle kalkuleras, uppkomme derigenom en enorm summa, som skulle utvisa huru drygt detta onus är, hvaraf Statskassan dock drager föga fördel; och detta så betungande onus kunde dock utan någons förnärmande afskaffas på sätt jag bär ofvan underdånigst föreslagit; men den demoralisation ibland allmogen, som nu varande sättet för hållskjutsens bestridande medför, kan deremot icke i penningar uträknas, och afskaffandet af denna olägenhet vore dock icke mindre vigtig än den ekonomiska lindringen.
Allmän förhöj ändamålsvidrig.
Väghållningen och snöskottningen är äfven ett svårt onus för den skattdragande allmogen och i allmänhet för jordbruket.
Detta onus, som i andra Länder längesedan upphört, kunde äfven här i Riket till en rättvis mån lindras, om det blefve hvarje resande ålagdt, att vid begagnandet af Gästgifveriskjuts betala vägpenningar efter skjntshållets längd till exempel 8 sk.
Banco ning af skjutslegan vere deremot 44 milen.
Dessa vägpenningar kunde för hvarje Härad lätteligen uppbäras och redovisas vid ordinarie Härads-tingen för att årligen antingen pro rata parle utdelas emellan de vägbyggnadsskyldige eller eljest användas till lindring i deras utgifter för broars och vägars underhåll.
Igenom ett sådant bestämmande blefve foror och öfrige med egne hästar resande frie ifrån afgiften, hvilket synes rättvist, enär det egentligen är hvarje orts egne invånare, som begagna sig af egna dragare och sjelfva för det mesta deltaga uti vägbyggnadsskyldigheten.
Ett annat förslag, som skulle kunna lända både till lindring för de vägbyggnadsskyldige och till vägarnes bättre och jemnare underhållande, vore, att de vägbyggnadsskyldige ansloge vissa Torp utmed de allmänna mest bela r ne vägarne och antogo vägtorpare, hvilkas skyldighet skulle vara att ansvara för hvar sitt stycke af vägen emot det de åtnjuto Torpet jemte ett afpassadt bidrag af Häradet i foder och spanmål till dragkreaturs underhåll och egen bergning.
Då dessa vägtorpare hade att ensamt egna sig åt väghållningen och dagligen kunde dermed vara sysselsatte, i synnerhet de tider på året, då spårfyllning och väglagning mest erfordras, kunde man med skäl vänta, alt de också bättre skulle underhålla vägarne, och det skulle otvifvelaktig! blifva lättare för de vägbyggnadsskyldige hemmanen att utgifva de erforderlige bidragen i foder och spanmål än att in natura utgöra den tidsödande väghållningen, helst tiden både höst och vår, då vägarne böra lagas, är för landtmannen vid jordbruket så dyrbar och många Hemmansägare hafva på ganska betydligt afstånd ifrån Hemmanen sina väglotter indelte, hvilket äfven försvårar vägbyggnadsskyldigheten.
Skulle båda dessa förslag kunna kombineras, torde verkan deraf blifva så mycket förmånligare.
Den särskildta förökning af skattebördan, som vidlåder vissa till första klassen hörande, till kronan eller för dess behof utgående utskylder genom sättet för deras utgörande tili ex. afrads och kronotionde spanmålens forslande, torde svårligen kunna borttagas eller i allmänhet mildras annorlunda än genom förändring i Lagstiftningen derom, som af ofvan anförde skäl är så svår att tillvägabringa.
Hemmanens onera äro i Tabellen upptagne i öfverensstämmelse med Jordebok och öfriga till grund för debiteringen tjenande längder och handlingar, indelte knektehållet eller hvad i karle- och rotevacance afgift betalas, Clerecie-Statens underhåll och kyrkobetjeningens aflöning efter deras uppgifter till taxering, stödjande sig på konventioner och tillfälliga öfverenskommelser inom församlingarne, Fattigförsörjnings skyldigheten ur kalkulerad.
45 efter markegångsprisen och de årliga tillskotten, som på olika sätt af församlingarne utgå; skjutsningssbesväret efter de olika förhållanderne i Länets olika delar; likaså väghållningen, inqvarteringen, Tingshusbyggnaden, Kyrko- och Prestegårdsbyggnaden, Riksdagsmans arfvode, praemier för rofdjurs dödande, brandstod.
Ruslhållsstammars och deras Augmenters räntor utgöra: l:o vid Kongl.
Lif-Regements llussar-Corps, hvaraf några Nummer tillhöra detta Län , . . 4,523: 29. 7. 2:o vid Kongl. Lif-Regementets Grenadier-Corps Inom Westerås Fögderi 24,656. 44. 3.
Ordning och sedlighet bevakas i allmänhet af Presterskapet med Kyrko-Rådet, understödde af Kronobetjeningen, Uppsyningsman och på vissa ställen Byfogdar.
Utom de vanliga Klockareskolorna i Socknarne linnas åtskilliga skolor på Landet, som förestås af särskilte allönade Skolmästare, vid flere Bruk, såsom Skultuna, Svanå, Lesjö, Ramnäs, Sura, Ferna; vid hvilket sistnämnde Bruk Bruksskolan är grundad på Vexelundervisnings methoden.
Likaledes äro skolor efter Lancaster methoden inrättade vid Strömsholms Kongl. Stuteri samt i Rytterns, Hvittinge, Thorstuna, Engsö och Munktorps Socknar.
Läraren vid Strömsholms skola njuter lön på Kongl. Stuteriets stat och vid Munktorps sockne-skola är ett årligt bidrag af 20 tunnor Krono-afradsspanmål anslaget till lönebidrag åt Läraren.
I Nora socken, der framlidne Kamererare!!
Forssius donerat ett kapital af 3,500 R:dr Banko till en skol-inrättning, förestås den af Komministern i Församlingen.
Westerås Gymnasium är inrättadt för hela Westerås Stift, hvilket innefattar största delen af Westerås Län med undantag af Fjerdhundra samt Torpa och Kong Carls socknar, och lyder för öfrigt under detta Stift hela Stora Kopparbergs
Län och den delen af Örebro Län, som tillhörer Westmanlands landskap.
Antalet af de studerande vid detta Gymnasium utgjorde sistlidet läroår 64 ynglingar.
Kongsöhrs Fögderi . .
Sahlbergs Fögderi . . Wäsby Fögderi . . . 22,617: 39. 4. . 6,852: 41. 6. . 16,540: 12. 70,667: 41. 1 Summa 75,191: 22. 8. 46 Westerås högre lärdoms-skola åsyftade äfven hela Länets undervisningsbeliof nied undantag af förenämnde delar, hvilka tillhöra andra Stift, nemligen Fjerdhundra eller nordöstra delen af Länet, Upsala Stift samt Torpa och Kong Carls Socknar under Strengnäs Stift.
Antalet af den studerande ungdomen i denna skola utgjorde sistlidet läseår 157 och det föregående 165.
Några slöjdskolor äro ännu icke i detta
Län inrättade.
Hälsovården i Länet hesörjes af en Provincial-Läkare, 5 Stads-Läkare, 4 Läkare hörande till Regementerna, 5 Bruks-Läkare, 1 Läkare vid Strömsholm, 5 Djur-Läkare, 43 lönade och examinerade Barnmorskor, samt 2 sådana Barnmorskor utan lön.
På Läns-Lazarettet och Läns-Kurhuset, som är i ganska godt skick, hafva patienternes antal utgjort:
År 1837, 202 intagne patienter, deraf 79 veneriska, 134 utskrifne friska, 9 förbättrade, 7 ohotade, 16 döda.
År 1838, 299 intagne patienter, deribland lil veneriska, 212 utskrifne friska, 13 förbättrade, 13 ohotade, 26 döda.
Sjukhuset rymmer 68 sjuksängar och har särskildta rum dels för veneriska, och dels för koppsmittade. —•
Badhus är dervid jemväl inrättadt.
Afgiften för clnoniska sjuka har varit 12 sk.
Banko om dagen.
Apothekens antal är lika som efter min sista underdåniga berättelse nemligen: 2 i Westerås, 1 i hvardera af städerna Arboga, Köping och Sala samt 1 i Norbergs by.
Under cholera-farsoten år 1834 hlefvo åtskilliga sjukhus inrättade i Socknarne, hvilka dock sedermera lyckligtvis icke behöft begagnas.
Hälsovården i Socknarne beror mycket på Presterskapets nitiska omtanka.
Den veneriska smittan fortfar att ännu vara gängse, och de sjukas antal synes hvarken förökadt eller minskadt.
Vaccinationen drifves med framgång.
Om fattigvårdens tillstånd i Länet lemna de till Eders Kongl. Maj:t ingångne uppgifter en generel öfversigt.
Enligt sammandraget af dessa uppgifter för år 1836, utgjorde antalet af understöds-tagare på landet:
Summa, af 654. 1,630. 2,284.
Förvaltande och betjenande personal vid Fattig vårds-anstalterna med aflöning utgjorde på landet 39. 6. 45. 47 Utgifterna vid fattigvården utgjorde på landet 15,959:22.2:
De årliga kostnaderna utgjorde pålandet: l:o För fattige på allmänna inrättningar 5,248:27. 2:o