Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan det för Första Kamaren bestämda .antal ledamöter blifvit på valdistrikten fördeladt, skola Rikets Ständer besluta, i h vad ordning inom de serskilda valdistrikten, Första Kamarens ledamöter skola vid början af andra eller tredje riksdagen derefter afgå, så att, enligt 5 § riksdagsordningen, vid hvardera tillfället utgår en tredjedel af Kamarens hela antal.
Om detta beslut göres af rikets Ständer hos Konungen anmälan, för att, jenate erinran om de i riksdagsordningen föreskrifna åtgärder för valens verkställa nde i behörig tid före nästa riksdag, genom Konungens befallningshafvande meddelas vederbörande valnämnder, hvilka då skola till fullo tillsätta det antal ledamöter i Första Kamaren, 4S Kony/. ftlaj:ls Xåd.
Skrifvelse, N:n 85. som för valdistriktet belöper, och tillika, der desse ledamöter äro (lere, besluta om ordningen dem emellan för afgång vid påföljande riksdagar, efter livad af Rikets Ständer blifvit för distriktet bestämdt. § o.
Ständer vid deras sista riksmöte verkställas på det sätt, att, der serskilde valmän eller valnämnder erfordras, desse tillsättas till en Ijerdedel af hvartdera riksståndet, och att revisorer till stadgadt antal, samt för hvarje revisionsår åtta suppleanter, i och för granskningen af statsverkets, riksbankens och riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, omedelbart genom riksstånden väljas, till en fjerdedel af hvartdera; börande, i afseende på valbarheten i ena och andra fallet, iakttagas hvad i nämnde riksdagsordning stadgadt är.
J ciiiftf rcIse-TaliclI. 49 Nuvarande Riksdagsordning. § 1 . . § 2 period. 1 „ 2 » ti o § 3 period. 1 2 §§ 4-10 . . § 11 inom. 1. » 2. §§ 12-13 . . § 16 period. 1 „ 2 § 17 mom.
1 » » 2 § I» § 10 § 20 § 21 §22 § 23 § 24 sista period 23, 26 motsvaras af. förfaller motsvaras af. tillhör Reg:s-Form. (enl. Förslaget § 49).
„ Reg.-Formen (enligt Förslaget §§ 30—35, 57). motsvaras till en del af . . . förfaller i öfrigt, förfaller, förfalla, förfaller. motsvaras af tillhör Ordn.-St. motsvaras af .
. tillhör i vissa delar Ordn.-St. motsvaras af tillhöra i öfrigt Ordn.-St. motsvaras af § 27 . . § 28 . . Bih. till R.
Prot 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 23 Höft.
Förslaget till ny Riksdags-Ordning. 1, 152. § 1- §2- § 76. § 57. § 74. §§ 70, 71. §§ 46, 66, 69, 157. §§ 10, 13, 25, 26. § 67. § 133. § 77. § 72. § 78. §§ 79, 89, 151,149. § 80. §§ 106, 127. §§ 83, 86. 50 Kongl.
Skrifvelse, N: 85.
Nuvarande RiksdagsOrdnin g. 29 mom. 1 . . „ mom. 2 . . >> >1 ö . . 30 mom. 1 och 2 ff ff mom. 3 . . . § 31 § 32 33 § 34 33 . . . 36 mom.
1 2 3 4 § 37 mom. 1 „ 2 38 39 § 40 41 § 42 § 43 per. 1 „ 2 och 3 § 44 mom. 1. .
. motsvaras af sista perioden förfaller. motsvaras af utgår. motsvaras af tillhöra i öfrigt R.-F:n (enl. försl. § 60. 61, 85). motsvaras af sista per. tillhör Ordn.-St. motsvaras af ff . sista per. tillhör Ordn.-St motsvaras af ff mom.
1 tillhör i öfrigt R.-F:n (enligt Förslaget § 81). förfaller. motsvaras af förfaller. motsvaras af ff fy 5» ff ff i» ff ff ,••••• ff i» ff ff ff ff ff ff •
• förfalla. motsvaras af Förslaget till ny Riksdags-Ordning. i§ 93, 124. »§ 94, 110. j§ 96, jeml', med § | 94 mom. 1 § 126. §§ 96, § 97. § 95. § 84. § 147. § 84. § 90. § 93. § 98. 103, § 87. § 102. §§86,101,128,129, § 99. § 100. § 109.
Skrifvelse, N:o 83. 51 Nuvarande Riksdagsordning. § 44 § ”45 § 46 § 47 § 48 § 49 § SO § 51 § 52 § 53 S 54 § 55 § 56 §”57 »> mom.
1 . . „ 2 och 3 sista per mom. 1. „ 2. 3 0 första per seri.
,, första per.
. sen.
„ . . mom. 1 . . „ 2 . . § 58 § 59 § 60 § 61 § 62 sista per. utgår, utgå. motsvaras af » det öfriga tillhör Ordn.St. tillhör Ordn.St. motsvaras af 11 11 andra per. förfaller. motsvaras af sista per. tillhör Ordn.-St. motsvaras af. ... , 11 förfaller, tillhör Ordn.St. motsvaras af 11 11 • • 11 11 sista per. förfaller motsvaras af H 11 !!•••• perioderna 1 och 3 tillhöra Ordn.St per. 2 motsvaras af motsvaras af >1 tillhör i öfrigt Ordn.St. tillhör R.F:n (enligt Försl. § 81). motsvaras af Förslaget till ny Riksdags-Ordning. 130. 130. 108. 112. 114. \ M8, 125. 115. 107. 116. 118. 119.
109 sen. mom. 107.
j 104, 120. 120. 152. 149. 134. 155. 52 Kongl. Maj:ls Nåd.
Nuvarande Riksdagsordning. § 63 mom. 1 „ 2 » tt O 11 il 4 § 64 § 65 § 66 § 67 § 68 § 69 § 70 s tt 71 § 72 § 73 § 74 § 75 § 76 § 77 § 78 § 79 § 80 § 81 § 82 morn. 1. „ 2. | motsvaras af tillhör R.F:n (enligt § 82). motsvaras af M 11 11 11 It »t • • * • • ,, tt 11 t» tt * •
• * tt tt tt tt tt tt tt 11 • • * * tillhör R.F:n (enligt Förslaget § 88) motsvaras af... tt tt sista per. förfaller. motsvaras af . . . . tt 11 11 tillhör Ordn.-St.
Förslaget till ny
R ilis d ags-Ord n ing. § 136. § 136. § 137. § 00 to § 139. § 140. § 141. § 143. § 142. § 158. § 145. §§ 10S, 147. §§ 123, 126. § 148. §§ 122, 125. § 153. § 154. §§ 91,92,155,156. § 150.
$ 151- Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 83. 53 Förslag till i«egerin«s-F o rm# § i Sveriges rike skall styras af en Konung, och vara ett arfrike med den arfsföljd, som i Successions Ordningen är stadgad. § 2.
Konungen skall — — förklarad är. § 3- Konungens Majestät — — åtal fredade. § 4- Konungen eger — — Evangeliska läran. § 5.
Statsrådet skall bestå af tio ledamöter, hvilka ega att — — af Statsrådet. § 6.
Af Statsrådets — — civil beställning. § 7. Alla Regeringsärenden — •— der afgöras. § 8.
Ej må — — dylik beskaffenhet. § 9.
Uti alla mål, som hos Konungen i Statsrådet förekomma, skall protokoll föras, Statsrådets tillstädesvarande ledamöter böra, under ansvarighet för rådslagen, till den påföljd, hvarom i 86 och 87 §§ vidare stadgas — — — beslut fatta. 54 Kongl.
Skrifvelse, N:o 83- § 10.
Innan ärendena — — Föredragande beredas. § 11 Ministeriella mål — — Statsrådet finnas. § 12.
Konuugen eger — — Statsrådets ledamot. § 13 Vill Konungen — — den ansvarighet 87 § bestämmer nyttigast finner. § 14.
Ofver Rikets — — högsta befälet. § is.
Kommandomål, hvarmed — — godt synes. § 16- Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrångvisa och orätt hindra och förbjuda, ingen förderfva eller förderfva låta till lif, ära, personlig frihet eller välfärd, utan — — och lyder. § 17- Konungens domsrätt — — Högsta Domstol § 18.
Denna Högsta — — försuten är. § 19- Inkomma till — — förklaringar gifva. § 20.
Skrifvelse, N:o 83. 55 § 22.
Uti Högsta — — tjenstgörande vara. § 23.
Då Juslitioe-ärenden — — 9 § föreskrifver. § 27.
Till Justitiae-kansler — — begångne blifva. § 28 Konungen eger — — deras börd.
Till civila embetsman inom riket och lill domare må endast sådane män nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran.
Städernas borgerskap — — i Stockholm. § 32.
Enär sådane — — påminnelser göra. 56 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 83. § 34.
De, som — — eller flyttas. § 37.
Föreskrifter och erinringar om verkställighet af utfärdade beslut må af Departements-chef omedelbarligen kunna — — förr än Riksförsamlingen hans förhållande — — inkomster bibehållen. § 39.
Vill Konungen — — varder i SO § stadgadt. § 40.
Olifver Konungen — — föregående § bestämmes ,§ 41.
Konungen vare — — intilldess Riksförsamlingen sammankommer, och den Förmyndare-styrelse, Riksförsamlingen förordnar, regeringen tillträdt ovilkorlig efterlefnad. § 42.
Nu gällande „ ^ grundlagar.
S s '45 Hvarken Svea rikes Kronprins — — hvilkas namn de bära. ‘ s‘ § 4S.
Skrifvelse, N:o 83. 57 § 45.
Landet skall förblifva — — må hädanefter förordnas.
R. F § 46. , § 46.
R- F. § 47. § 47.
Hof — — och derifrån afsätta. R. F. § 48. § 48.
Riksförsamlingen, som utöfvar
Svenska folkets representationsrätt, sammanträder R.
F. § 49- till lagtima riksdag hvart tredje år, den 15 November, eller, om helgedag då in- R.O.§§lo.2. träffar, dagen derefter.
Antalet af Riksförsamlingens ledamöter är i Första Kamaren Etthundratjugu och i Andra Kamaren Etthundrafemtio, hvilka tillsättas genom val, på sätt i Riksdags-ordningen stadgadt är. § 49.
F. § SO. trängande, eller pest, eller andra lika vigtiga hinder, göra det omöjligt eller för R- O- § 3- Riksförsamlingens frihet och säkerhet vådligt.
Konungen utsätter då, efter samråd med Riksförsamlingens fullmäktige i Banken och Riksgäldskontoret, en annan ort, der Riksförsamlingen bör sammanträda, och kallar dem, genom offentlig kungörelse, dit på bestämd tid. § 50.
I den händelse, att Konungen, efter företagen resa, utöfver tolf månader ur.R. F. § 94. riket blifver, åligger Statsrådet att, genom öppet påbud, Riksförsamlingen till riks- § *• dag sammankalla; och skall kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor, och skyndsamligen i öfriga delar af riket, kungöras.
Prol. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 23 Häft. 8 58 Kongl. MajHs Nåd.
Skrifvelse, N:o 83, § si. 11. F. § 92.
O. § S. jjan ]ängre tid, än tolf månader, med regeringsärendena
Sig icke befattat. § S2. R. F. § 93.
Då Konung dör och Thronföljaren ännu omyndig är, utförde Statsrådet kallelse §§ ® till riksdag, hvilken kallelse inom femton dagar efter Konungens död skall i hufvudstadens kyrkor, och skyndsamligen i öfriga delar af riket, kungöras.
Riksförsamlingen eger, utan afseende på något den aflidne Konungens testamente angående riksstyrelsen, att, på sätt riksdagsordningen stadgar, förordna en, tre eller fem förmyndare, som, under Konungens minderårighet, må i Haus namn regeringen efter denna grundlag utöfva. § 55. R. F. § 94.
O. § 7. {ju rj({et uppdragen är, på manliga sidan utginge, åligger Statsrådet att, inom den i nästföregående § stadgade tid efter den siste Konungens död, Riksförsamlingen till riksdag sammankalla.
Riksförsamlingen skall då ett nytt Konungahus utkora, med bibehållande af denna regeringsform. R. F. § 93. § R. O. § 10.
Derest, emot förmodan, Statsrådet i något af de fall, om hvilka i 50, 52 och 55 §§ stadgadt är, underlåter att Riksförsamlingen genast sammankalla, skola rikets Hofrätter vara förpligtade att, genom offentliga kungörelser, underrättelse härom meddela, samt anbefalla dem, som vid riksdagsmannaval, så ock, genom domkapitlen, dem, som vid elektorsval böra föra ordet, att sådana val genast utsätta, på det Riksförsamlingen måtte sammankomma, att sin och rikets rätt iakttaga och skydda.
För sådan riksdag, som i 50, 51, 52 och 55 §§ omtalas, må Riksförsamlingen ej kallas till någon dag tidigare, än den femtionde, ej eller till någon sednare, än den sextionde efter den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres.
Skrifvelse, N:o 83. 59 När riksdagskallelse skett, på sätt i 54 § omförmäles, sammanträder Riksför- R- F. § 93. samlingen å sextionde dagen efter den, då Statsrådet sist bordt kallelsen i hufvud- R- °- S 10- stadens kyrkor kungöra låta. § 56.
Derest, då något af de i 50, 51, 52 och 53 §§ omförmäldta fall inträffar, Riksförsamlingen är å lagtima riksdag samlad, eller tiden för sådan riksdags början inom nittio dagar tillstundar, skall kallelse till urtima riksdag icke ega rum. § 57.
O. § 8. af de fall, som i 50, 51, 52 och 53 §§ omtalas, må ej främmande sändebud, eller deras medfölje, å riksdagsorten sig uppehålla, utan anvises dem annan, minst tio mil derifrån belägen, vistelseort; och må de ej återkomma, ej eller utländske sändebud i landet inlåtas, förr än Riksförsamlingen om riksstyrelsen förordnat, förmyndare utsett eller Thronföljare valt, och styrelsen blifvit af den tillförordnade regeringen, de utsedde förmyndarne eller den nye Konungen emottagen. § 58.
Yid hvarje riksdags början, så snart anmälan skett, att riksdagsmanna-full-r. p. §52. makterna undergått den i Riksdagsordningen föreskrifna granskning, utnämner Ko- R. O. § 25. nungen bland hvardera Kamarens ledamöter dess talman och vice talman. mom. 1.
Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Riksförsamlingen r. f. k 37 allena. § 60.
Å hvarje lagtima riksdag låter Konungen, inom åtta dagar efter riksdagens r. p. §59. öppnande, till Riksförsamlingen afgå proposition om statsverkets tillstånd och behof, R.
O. § 27. hvilken äfven bör innefatta förslag, rörande sättet att genom bevilluingar fylla hvad mom staten utöfver de ordinarie inkomsterna erfordrar.
Yill Konungen å urtima riksdag sådan proposition aflåta, gäller derför enahanda stadgande. § 61.
För Riksförsamlingens stats- och bevillnings—utskott låter Konungen uppvisa q | statsverkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och 'm0m 1 60 Kongl. Maj:ts Nåd.
Derest genom traktater med främmande makter, några medel riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. § 62. R. F. § 62.
Sedan statsverkets behof blifvit af stats- och bevillnings-utskottet uppgifne, R.
O. § 31. samt af Riksförsamlingen pröfvade och godkände, ankommer på Riksförsamlingen mom. 1. at(. en (jeremot svarande bevillning sig åtaga, samt att tillika fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskilda ändamål användas, och dessa summor under bestämda hufvudtitlar i riksstaten anslå. § 63. R. F. § 63.
Till Bevillningar räknas tull- och accismedlen, postmedlen, stämplade pappers afgiften, busbehofs-brännerimedlen, och hvad Riksförsamlingen dessutom serskildt hvarje riksdag såsom bevillning sig åtager.
Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, kunna ulan Riksförsamlingens samtycke förhöjas, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen.
Så väl rikets ordinarie statsmedel och inkomster, som hvad, på sätt omför mäldt är, under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till statsverket af Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 83. 61 Riksförsamlingen anslås, skola vara under Konungens disposition, att till de af Riksförsamlingen pröfvade behof och efter den upprättade staten anordnas. R. F. § 60.
Dessa medel må icke annorlunda användas, än faststäldt blifvit; varande Stats- R- O. §50. rådets ledamöter ansvarige, om de låta afvikelse derifrån ega rum, utan att till mora' 2' protokollet föreställning deremot göra samt anföra hvad Riksförsamlingen i denna del förordnat. § 67.
Riksgäldskontoret förblifver under Riksförsamlingens styrelse, förvaltning och R. F. §66. inseende; och emedan Svenska folket genom sina representanter åtagit sig ansvar för den gäld, som kontoret ombesörjer, åligger Riksförsamlingen, sedan vederbörande utskott öfver kontorets tillstånd och behof sig utlåtit, att genom bevillning tillskjuta de medel, hvilka för betalande af denna gäld till ränta och hufvudstol, oumbärliga finnas, så att rikets kredit varder bibehållen och vårdad.
De till riksgäldsverket hörande och dit anslagna medel må icke under någon R.
F. § 68. förevändning, eller med hvad vilkor som helst, derifrån ryckas, eller användas till andra behof, än Riksförsamlingen bestämt.
Bank förblifver under Svenska folkets egen garanti och dess re- R.
F. § 78. presentanters vård, så att den ostörd må kunna förvaltas af de fullmäktige, som Riksförsamlingen dertill förordnar, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gälla eller af Riksförsamlingen fastställas; egande
Riksförsamlingen allena rätt att genom banken utgifva sedlar, som för ‘mynt i riket må erkännas. § 69.
Inga nya pålagor eller utskrifningar af manskap, penningar eller varor, må, R. F. § 73. utan Riksförsamlingens fria vilja och i stadgad ordning gifna samtycke, påbjudas, uppbäras eller fordras. § 70.
Konungen eger ej makt alt fordra någon annan gärd till utförande af ett R.
F. § 74. uppkommet krig, än det sammanskott af födande varor, som uti en landsort kan blifva erforderligt till krigsfolks underhållande under tåg, nar de serskilda orter, der 62 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 83- R. F. § 75. R. F. § 76. R. E. § 77. R. F. § 78. R. F. § 79. detta tåg sker, icke förmå trupperne med nödigt uppehälle förse.
Utan Riksförsamlingens samtycke, kan Konungen icke lån in- eller utrikes göra, eller riket med gäld belasta. § 73.
Ej må någon del af riket kunna derifrån söndras genom försäljning, förpantning, gåfva eller å annat dylikt sätt. § 78.
Krigsmakten till häst och fot så väl som båtsmanshållet af rotering och indel- R.
F. § 80. ning förblifver vid de med landet och städerne upprättade kontrakter och indelningsverk, hvilka till deras hufvudgrunder skola orubbade vara, intilldess Konungen och Riksförsamlingen finna nödigt någon ändring deruti samfäldt att göra; kunnande ingen ny eller tillökad rotering, utan genom Konungens och Riksförsamlingens sammanstämmande beslut, tillkomma. § 77.
Ej må grundlag stiftas, ändras eller upphäfvas, utan Konungens och två lag- R. 1'•
§§ tima riksdagars beslut i den ordning, här nedan sägs. °^1 ***•
Sedan å lagtima riksdag Lagutskottet öfver Konungens elier riksdagsmans för- 29 oc]j 75 slag i grundlagsfråga sig yttrat, beslute derom Riksförsamlingens Kamrar hvar för sig, på sätt Riksdagsordningen stadgar; dock må utskott eller Kamare ej i Konungens förslag ändring göra.
Varder förslaget dervid inom båda Kamrarne, medelst bifall af mera än hälften utaf hvarderas samtliga ledamöter, antaget, blifver det Riksförsamlingens beslut.
Varder hvilande förslag, som riksdagsman afgifvit, af båda Kamrarne antaget, skall detta Riksförsamlingens beslut Konungen underställas.
Konungen inheintar då, före riksdagens upphörande, hela Statsrådets tankar i ämnet, och meddelar Riksförsamlingen på rikssalen Sin sanktion, eller de orsaker, för hvilka han beslutet ej godkänner.
Hvad till ändring af grundlagarne uti nu föreskrifven ordning Konungen före- R. F. § 82. slagit och Riksförsamlingen antagit eller Riksförsamlingen beslutit och Konungen gillat, eger kraft af grundlag.
Skrifvelse, N:o 83. § 78. il. 1<\ § 85.
Såsom grundlagar skola anses denna regeringsform, Riksdagsordningen, Succes sionsordningen af den 26 September 1810 och Tryckfrihetsförordningen af den 16 Juli 1812, med de förändringar i samma förordning, hvilka sedermera blifvit fastställda.
Hvad i Successionsordningen och Tryckfrihetsförordningen i afseende å Rikets Ständer blifvit stadgadt och omförmäldt, skall hädanefter på Riksförsamlingen tillämpas. § 79. 1> F. ^ 76.
Med tryckfrihet förstås hvarje svensk mans rättighet att, utan några af den offentliga makten i förväg lagda binder, utgifva skrifter, att sedermera endast inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna derför straffas, än om detta innehåll strider emot tydlig lag, gifven att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning. § 80.
It F. § 87.
Riksförsamlingen eger gemensamt med Konungen makt att stifta allmän civil R.
O.1- §§ kriminal- och kyrkolag, och att sådan förut stiftad lag förändra och upphäfva. 55 ocii 75.
Under civil- och kriminallag inbegripas äfven de delar af krigslagar och författningar rörande krigsväsendet, som ega tillämpning till medhorgare utom krigsstaten.
Affåter Konungen till Riksförsamlingen förslag till ny lag, eller till gammal lags upphäfvande eller förändring, skall Riksförsamlingen deröfver, pä sätt Riksdagsordningen stadgar, besluta och meddela Konungen sitt samtycke eller afslag.
Antager Riksförsamlingen ett förslag, som icke af Konungen blifvit framstäldt, underställes Riksförsamlingens beslut Konungen, som eger att gilla det elier, om Han ej finnér det ordagrannt antagligt, gifver Riksförsamlingen tillkänna de orsaker, för hvilka Han förslaget icke godkänner.
Derest Konungen under riksdagens fort gång
Skrifvelse, N.o 83. 65 Vill Konungen till Riksförsamlingen aflåta sådant förslag, som i denna § omtalas, eller har Riksförsamlingen underställt Konungen dylikt af Riksförsamlingen antaget förslag, bör Konungen, innan Han Sitt beslut fatlar, inhemta Statsrådets och Högsta Domstolens yttrande.
Med förklaring öfver Civil- och Kriminal- samt Kyrkolag förhålles, som med R- F. § 88, sådan lags stiftande.
De förklaringar, som, till svar på inkomna förfrågningar om lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan riksdagarne gifver, kunna af Riksförsamlingen ogillas, hvarefter de icke längre gälla, eller af domstolarne iakttagas eller åberopas må. § 81.
I hvad som rörer rikets allmänna hushållning och grunderna för allmänna in- F. § 89. rättningar af alla slag, ehvad de höra till allmänna uppfostrings- och undervisnings . nion). 4» verken, allmänna fattigvården, landtbushållningen, bergverken, eller annat sådant, eger Konungen lagstiftande makt.
På riksdagsmans förslag eger Riksförsamlingen, under iakttagande af hvad R- O- § 60 Riksdagsordningen föreskrifver, rätt att i mål, som denna § omhandlar, så ock i hvad annat ämne som helst, besluta och till Konungen öfverlemna framställningar och önskningar; ankommande på Konungen att, sedan Statsrådet blifvit hördt, derå göra det afseende, Ilan för riket nyttigast linner. § 82.
Riksförsamlingen förordnar, å hvarje lagtima riksdag, en för lagkunskap och R F. § 96. utmärkt redlighet känd man att, såsom dess Justitieombudsman, efter den instruk- § 63‘ tion, Riksförsamlingen för honom utfärdat, hafva tillsyn öfver lagarnes efterlefnad mom' af domare och embetsmän, samt att vid vederbörlige domstolar i laga ordning tilltala dem, som uti sina embetens utöfning af väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begått, eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra; varande han dock i allt underkastad samma ansvar och pligt, som allmän lag och rättegångsordning för åklagare utstaka.
R- F. § 97 jemväl utses en man af de egenskaper, som hos denne embetsman erfordras, att or** 9Ö' honom efterträda, i fall han, innan nästföljande lagtima riksdag, skulle med dö- 8- D § 65. den afgå.
Vik. till It.
Prot. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 23 Baft. 8 66 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 83. K. P. § 99.
Justitie-ombudsman må, när han det nödigt anser, kunna öfvervara Högsta Domstolens, nedre Justitie-revisionens, Hofrätternas, Kollegiernas eller i dessas ställe inrättade verks, och alla lägre domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening dervid yttra, samt ega tillgång till alla domstolars, kollegiers och embetsverks protokoll och handlingar.
Konungens embetsman i allmänhet skola vara skyldige att lemna Justitie-ombudsmannen laglig handräckning, samt alla Fiskaler att medelst aktioners utförande honom biträda, då han det äskar.
F. § 100.
Å. hvarje lagtima riksdag åligger Justitie-ombudsmannen att till
Han är ock skyldig att mellan riksdagarne årligen ett utlåtande öfver dessa ämnen genom trycket kungöra. R. O. § 65.
Justitie-ombudsmannen njuter under sin tjenstetid, så väl mellan som under mom.
5. riksdagarne, tillgodo samma säkerhet för sin person och tjenstebefattning, som för riksdagsmän i allmänhet stadgad är, och anses, så länge han embetet innehafver, i alla afseenden lika med Konungens Justitiekansler. § 83.
R. F. § 401.
Skulle den oförmodade händelse inträffa, att antingen hela Högsta
Domstolen, eller af dess ledamöter en eller flera, funnes hafva af egennytta, vrångvisa eller försumlighet så orätt dömt, att derigenom någon, emot tydlig lag och sakens utredda och behörigen styrkta förhållande, mistat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära och egendom, är Riksförsamlingens Justitieombudsman pligtig, äfvensom Konungens Justitiekansler berättigad, att vid den rikets domstol, som här nedanföre bestämmes, den felaktige under tilltal ställa, samt till ansvar efter rikets lag befordra. R. F. § 102.
Denna domstol, som Riksrätt kallas, skall i sådant fall bestå af Presidenten uti Konungens och Rikets Svea Hofrätt, hvilken i Riksrätten förer ordet, fyra de äldsta Statsråd, Presidenterne uti alla Rikets Kollegier, Högste Refälhafvaren öfver de i hulvudstaden tjenstgörande trupper, Högste närvarande Refälhafvaren för den vid hufvudsladen förlagda eskadern af Rikets flotta, tvänne de äldsta Råd i Svea Hofrätt och det äldsta råd i hvarje af Rikets Kollegier.
Då antingen Justitiekansleren eller Justitieombudsmannen finnér sig befogad att Hö gsta Domstolen samfäldt eller serskildt dess ledamöter inför Riksrätten tilltala, äske han hos Presidenten i Svea Hofrätt, såsom Riksrättens ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas.
Presidenten i Hofrätten foge derefter anstalt om Riksrättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidare i Kongl.
Skrifvelse, N:o 83. 67 laglig ordning behandla.
Skulle emot förmodan han della underlåta, eller någon af öfriga förenämnde embetsman, undandraga sig att uti Riksrätten deltaga, stånde de för en sadan uppsåtlig försummelse af deras embetspligt lill lagligt ansvar.
Hafva en eller flere af Riksrättens ledamöter laga förfall, eller finnes emot någon af dem laga jäf, vare ändock rätten domför, om tolf deruti sitta.