Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarförutan, i anseende till städerne, åberopas svårigheten för dem, som flyttat i* från ett hus till ett annat, att förlora det tjenstehjon, de nyss fått känna, och sorn bäst kan bibehålla den då antagne ordning; att svårare väderlek och gator gör den nu på* bjudna flyttningstiden mindre tjenlig än den förra, hvartill kommer, att, då man merändels i Octoher måste förse sitt hushåll med vinterförråd, så väl af ved och matvaror,, detta mäste verkställas genom det afHyttande tjenstehjonet, som otta med liknöjdhet handlar för den husbonde, han kommer att öfverge, då deremot eti nykommet tjenste-* hjon vanligen visar sig mest nitiskt och oförtrutet; Men, oaktadt alla dessa nu anför* de olägenheter vid den nu varande flytt* »ingstiden, anser Herr König det likväl lika svårt att uppgifva, hvilken flyttningstid på året vore för alla Rikets landsorter och i alla afseenden tjenligast; förmenande likväl, att för landet vöre bäst, om den utsattes litet före midsommaren, eller så, att tjänstehjonet ovillkorligen skulle hafva till* (rädt sin nya tjenst den 20 Juni.
Såsom skäl härföre anföres hufvudsakligen:
Att höståkern ej ännu är börjad, men deremot hela såningen slutad:
Att det afflyttande tjenstehjonet har intet foder att förslösa, och det tillflyttande ej börjar sin tjenst med ett svårt arbete i en mörk årstid:
Att friveckan d& är lämpligast^för husbonden,( Besv■ och Ekon< Utsk.
Betankanclen, 249 sorn, i anseende till den vackra väderleken, kan lättast umbära biträde vid en del sys* slör; samt att i städerne är lättare för hus* bondfolket, att under en vacker årstid sjelfva bestrida alla sysslor under den så kallade friveckan, eller hafva uppsyn på legofolk, än om sena hösten; Och föreslås ändteligen, att, om tvänne flyttningstider skulle finnas nödige för städerne, medlet af Januari då kunde utställas såsom den andra terminen.
Ifrån Högvordige PresteStåndebi 6:0 Memorial af Herr ContractsProsten Doctor Frykstedt, deruti Herr
Doctorn fäster uppmärksamheten på de olägenheter, som nuvarande flyttningstid för Tjenstehjon skall medföra, hvaribland förnämligast anmärkes: att hela hösten kan anses såsom Ande-tid för den inre hushållningen, icke mindre trägen, än skörden för den yttre, och att ett afbrotti arbetet, under en helvecka, eller mera, då förorsakar lika kännbara olägenheter, som i sednare fallet: att svårigheterna af den nu stadgade flyttningstiden i synnerhet drabba Presterskapet, hvilket det åligger, att vid de för Mantalskrifningen, i slutet af November eller i början eller medio af December, utsatte Terminer, förete Kyrkoboken i sådant skick, att den dervid kan tjena till rättelse; hvilket åliggande Herr
Doctorn gnser omöjligen bunna fullgöras i en stor £50 Besv. och Ekon. lltsk.
Betänkandcn, Församling, med 5 ä 4 tusende menniskor, delade i 30 ä 4° husförhörslag, då husfarhören icke få begynnas förr än i början af November, 8 å 14 dagar efter nya flyttnings» tiden, hvilka dagar åtgå till tjenstehjonens inställande på sina behöriga ställen; och hvarest Presterskapet, om det ej vill försumma sin väsendtligaste ämbetspligt, den att lära och undervisa, jemte andra magt* påliggande skyldigheter, icke en gång till Jultiden kan hafva slutat husförhören,- På hvilka grunder, och med hänseende dessutom på de olägenheter, som de lång väg flyttande tjenstehjonen måste vidkännas, genom mörker, regn och elakt väglag, Herr Doctorn föreslår Midsommaren, såsom dea mest lämpliga flyttningstid, då man i hushållsvägen har minst att gijra, då långväga flyttningar lättast kunna verkställas, och då en själasörjare ser framför ^ig en nog tillräcklig tid, att, när det faller Församlingen och honom lämpligast, afgöra en så magtpåliggande del af ämbetet, som de ärliga husförhören äro; men i anseende till de svårigheter, hvilka, genom nu föreslagna ändring, skulle uppstå för Skåne, hemställer Herr Doctorn, att nu gällande flyttningstid kunde för sistnämnde län bibehållas; Och förklarar slutligen, att, om ej dess förslag skulle antagas, trodde Herr Doctorn det vara bättre alt återfå den gamla flyttning** Bcsv• och Ekon.
251 tiden vid Michaelismessan, ehuru otjenlig den än må vara, Uti detta anförande har Herr Frosten Doctor Wahlbom till alla delar instämt med tillägg, såsom ytterligare skäl, att icke säl* Ian afllyttande tjenstehjon, vid kreaturens utfodring, misshushålla med en ofta knapp fodertillgång, för hvilkens snara åtgång de ej behöfva ansvara, då deremot ett tjenste* hjon, Gom sjelf biträdt vid grödans inbär* gande och sjelf utfodrar den, måste vidkännas ett sådant ansvar, utan att dervid kunna skjuta skulden på en redan bortflyttad tjenare; hvarjemte, om Midsommaren antoges såsom flyttningstid, den för vissa landsorter vigtiga förmån, att vid Potatessköyden om hösten ega tillgång på tjenstehjon, icke skulle lida någon rubbning.
Den anmärkning, som häremot kunde göras, att nemligen brist på tjenstefolk skulle härigenom befaras, enär de, förledde af be» räkningen af den större vinst, som de under sommaren kunde genom arbete erhålla, skulle undvika taga årstjenst, anser Herr Frofessoren ogrundad, hälst tjenstehjonet snart skall finna, huru mycket de missräkna sig, sorn tro, att den högre dagspenningen under sommaren skulle vara tillräcklig för hela årets behof; hvarförutan förmodas, att, genom ett allvarligt bandhafvande af Författningarna otn lösdrifvare, detta befa* rade onda snart skulle afhjelpas.
IJtsk, Betänkande^.
Herr ContractsProsten Doctor Sten* hammar har upprepat de skäl, sorn vid förra Jliksdagar försnledt till den nu påbjudna flyttningstiden, och som blifvit anförde emot Midsommarens olämplighet i detta hänseende; Och, då Herr
Doctorn å ena sidan medgifvit omöjligheten att i större Församlingar kunna medhinna alla husförhör innan mantalsskrifningen, har Herr Doctorn likväl å den andra sidan trott, att utvägar icke saknas för Pastor att gifva åt husför» hörslängderne all nödig fullständighet.
Herr Biskopen Doctor Faxe har upplyst, att i Skåne
Midsommarstiden vore minst lämplig för tjenstehjons flyttning, emedan torfskörden vid nämnde tid derstädes inträffar.
Deruti Pierr Professorn Bexell instämt.
Herr ContractsProsten Anjon har hemställt, att, i händelse den nu antagne flytt» ningstiden komme att bibehållas, de stadgade terminerne för mantalsskrifningen Liefve framflyttade till December eller Januari månader; samt att mantalslängdernes justering i Socknestämma kunde förändras ifrån början af Mars till slutet af samma månad.
Herr Prosten Hallstrom har yttrat, att, ehuru han ansåg en förändring i flyttnings» tiden i allmänhet gagnelig, kunde Herr Prosten dock likväl ej gilla det förslag, att husförhören skulle om Sommaren förrättas, emedan denna årstid vore för allmogen den Besv, och Ekon, Xjtsk.
25$ brådaste, och det skulle blifva för densamma högst kännbart, om den arbetande klassen skulle nödgas lemna sina för dagen ofta Vigtiga sysselsättningar, för att inställa sig
Vid husförhören eller bereda sig dertill.
Herr Prosten har dessutom ansett, i närvarande fråga, afseende böra göraa icke så tnycket på Presterskapets som fast mer pä Allmänhetens beqvämlighet och ledighet^ äfvensom att husförhöjren kunde utan ola* genhet förrättas på den förr vanliga tiden, slutet af October och början af November, eller ännu häldre under den påföljande Vintern.
Herr ContractsProsten Doctor Pahn, som, i afseende på sommarens olämplighet för husförhörs hållande, förenat sig med Prosten Hallström, har för öfrigt ansett deri sist bestämda flyttningstiden, den 24 Octo* ber, vara för Skåne den mest tjenliga.
Herr Professorn Doctor Franzén har trott sig böra föreslå den 1 Mars, såsom den mest lämpliga flyttningstid, så val i anseende till allmän beqvämlighet, som tjenstehjonens förmån, och såsom en allmän Fardag, då de, som tillträda ett jordbruk, borde finna det beqvämligt, att äfven ombyta tjenstefolk.
Herr Prosten Wikblad har förenat sig med Prosten Anjou, med tillägg, att han icke tror, ehvad beslut än må fattas," om Jftyttningstidens förändrande eller bibehåi* £54 Besv. och Ekon.
JJtstc.
Betankanåen. lande, att det bör stå i något ovillkorligt samband med husförhören, enär dessa kun* na på ganska olika tider* enligt särskildta locala förhållanden, Verkställas, och busförhörslängderna, såsom i Linköpings Stift sker, justeras till personalen för blifvande Mantalsskrifningar, derigenom, att hvarje husfader ålägges vid vite, att på af Pastor bestämda dagar uppgifva sitt husfolk; men Herr Prosten anser af större vigt, att Man» t^Is^krifningen ej förr äö i November täger sin början.
I denna mening har Herr Prosten Öst. berg instämt; då Herr ContractsProaten Linderot deremot förenat sig med Doctor Frykstedt.
Härförutan har till Utskottet blifvit öf« verletnnadt ett anförande af Herr Professorn Doctor Lundblad, som ansett förmånligast, att Ayttningstiden återfördes tili början af October månad, då grödans inbärgning vanligen är till det mesta slutad, samt kreaturen ännu taga sin föda ute på marken, och hvarigenom en längre tid kunde vinnas, att före mantalsskrifningen om hösten förrätta husförhören.
Häruti hafva flere af Ståndets Leda* möter instämt.
BorgareStåndet. 7:0 Memorial af Herr M. L.
Ekelund, som anser den 24 October i flere afseen - Best. och Ekon.
Betänkanden. 255 åen mindre lämplig såsom legostämmodag, enär vid denna tid af året vanligen det värsta mehnföre inträffar, hvarigenom stor kostnad och besvär uppstår, isynnerhet för den, som ifrån aflägsnare orter måste hem* ta sina tjenstehjon; hvarförutan åberopasden förut anmärkte olägenheten af det bortflyttande tjenstehjonets misshushållning med fodertillgångarne, hvaremot Herr Ekelund anser dessa olägenheter kunna undvika», om llyttningstiden utsattes till någon dag i medlet af Juni månad, vid hvilken årstid Landttoannens flesta och förnämsta körslor äro Verkställde, åkerbruket slutadt, tredet merendels uppkördt, gärdesgårdsstängseln fullbordad, och då, med ett ord, den största stillhet råder i landtbrukarnes yrken.
Denna årstid vore således, enligt Herr Ekelunds tanka, den lämpligaste för tjenste* hjons till* och afllyttnlngar, helst det bästa väglag derunder vöre att påräkna, och dessutom den vigtiga fördelen kund*/ derigenom beredas, att de tjenstehjon^. srHn skola vårda och utfodra kreaturen under den hårda årstiden, sjelfve få deltaga uti inbärgningen af det foderförråd, som dertill skall användas, samt derefter inrätta hushållningen dermed.
Flere af Vällofl.
BorgareStåndets ledamöter hafva deremot bestiidt den af Herr Ekelund föreslagne flyttningstid, såsom alldeles olämplig, så väl för de Norra orter* 25Ö Besil, och Ekon.
Betankanitett. ne, som För Skane, i anseende till då förefallande fiske och torfskörd.
BondeSbåndet. 8:0 Memorial af RiksdagsFullmägtige, från Carlstads Län Olof Olsson, jonas Nilsson» Anders Nilsson och Olofsson, hvilka i anledning af de väckta motionerne om återförande af tjenstehjons flyttningstid tili den 29:de September, med afseende derå, att skörden i deras ort sent inträffar och höst* göromålen i följd deraf utdragas längre fram på året, än i de sydligare orterne, helt och hållet bestrida en sidan förändring, med anhållan, att vid den nu fastställde flyttnings» tiden må förblifva.
Men, om möjligen någon rubbning deraf skulle påtänkas, anse bemälde RiksdagsFullmägtige den 2 Januari vara lämpligast, di både föret till sjöss och lands p’ägar vara bäst, Landtmannens angelägnare göromål hvila, samt visthus och skafferier äro bäst fötseddej
Och skulle mantalsskrifningarne detta oaktadt kunna bibehällas på samma tider, om blott de flyttande tjenstehjonen i October öFversände sina Prestattester till de nya husbön» derne; hvarefter husförhören kunde lämpligen i Januari och Februari månader för» rättas.
RiksdagsFullmägtige Anders Danielsson och Johan Longberg hafva deremot, enär flyttningstiden för tjenstehjon redan blifvit.
Piesv. och Ekon. Utsi;.
Betänfcanden.
S57 efter allmänhetens enstan förändrad, och det så nyligen, att man knappt haft tid eller tillfälle, att rigtigt bestämma verkan af denna förändring, i jemnförelse med fordna förhållandet, ansett öet vara oförsigtigt, att åter villja rubba denna ekonomiska författning, hvars bibehållande i dess närvarande skick de alltså yrkat.
Uti hvilket yttrande f. d.
Talemannen Lars Olsson samt Ståndet i- allmänhet instämt.
Af de olika åsigter, hvilka sålunda blifvit framställde, har Utskottet nogsamt inhemtat, hvad äfven discussionerne i detta ämne vid förra Riksdagar utvisat, att nemligen den rubbning i hushållningen, som tjenste!)jonsflyttningen förorsakar, faller sig, för olika orter i riket, mer elier mindre oläglig, allt efter da olika tider, å hvilka den inträffar, samt att någon Vådan allmänt gilltig bestämmelse, som kunde leda till ellas belåtenhet i detta afseende, är så mycket omöjligare att utfinna, som äfven inom samma orter skiljaktiga omdömen och önskningar, allt efter olika lägen och näringsfång, härom blifvit yttrade; men, då den närvarande flyttningstiden blifvit, efter föregången noggrann granskning af alla både för och emot denna, så väl som öfrige föreslagna terminer anförda skäl, enligt Rik, Bihang till RiksSt.
Iö2g, Q:de Sami.
N:r 17. 258 Best. och Ekon.
Betänkanden. sens Ständers vid tvänne Riksdagar hos Kongl. Maj:t derom gjorda underdåniga hemställningar, till framgen efterrättelse bestämd: då af de olägenheter, som denna flyttningstid förmenas förorsaka, den ena, eller dubbla omgångars af tjenstehjon befattning med utfodringen af ett och samma års gröda, synes vara dels af mindre betydenhet, då utfodringen till så ringa del i October månad verkstäiles, dels uppvägd af fördelen att bibehålla tjenstehjonen under den tid, då de på de flesta orter äro så val för jordfrugters upptagande och inbärgning, som för tröskning och höstköriug behöfliga, samt den andra, eller omöjligheten för Presterskapet, å vassa orter, at£ förrätta husförhören emellan tjenstehjonsflytf* ningen och mantalsskrifningen, synes kunna afhjelpas, om icke genom en framflyttning a£ Mantalsskrifningarne, åtminstone genom en anteckning hos Presterskapet genast efter flyttningstidens förlopp, af alla till eller inom Församlingen flyttade personer, af hvilka de förre dessutom, enligt gällande Författningar böra, inom 14 dagar efter inflyttningen, förete sina Prestbevis, och vid hvilken anteckning
Pastor är i tillfälle, att vinna de upplysningar, som genom hans försorg, och till controll å husböndernes* uppgifter, böra vid mantalsskrifningen meddelas: då erfarenheten af den nu varande tidens lämplighet för de flesta orter synes Besa. och Ekon.
Betänkande», 255 vara skäligen vunnen derigenom, att den egenteligen jordbrukande classen eller allmogen, ehuru vanligen mindre böjd för förändringar i äldre plägseder och ekonomiska anstalter, likväl dervid i detta afseende funnit sig så väl, att bibehållande af aednaste förordnandet om tjenstehjonsflyttningen temligen allmänt önskas: då samma förhållande deremot icke kan förmodas inträffa med någon af de öfriga nu uppgifna flyttningstiderne, hvilka hvar för sig tyckts utgöra föremål endast för ett inskränktare antal Riksdagsmäns önskningar, och af hvilka tider Midsommaren, ehuru visserligen för några orter af riket medförande fördelar, likväl skulle förorsaka desto större och hufvudsakligare olägenheter för andra tracter, der angelägna arbeten just vid denna tid förekomma; och då ändtligen bestämmandet af särskilda flyttningstider, för olika orter af riket, skulle lägga hinder i vägen för den gemenskap emellan medlemmar af ett och samma samhälle, hvilken, utgörande ett af Nationalitetens föreningsband och befordringsmedel, på en gång underlättar näringsutvägarne för den arbetande classen och lemnar tillfälle, att hastigt sprida och från en till annan ort öfverflytta insigt och arbetsskicklighet i Landtmanna yrken, i mån af olika orters uti särskildta yrken gjorde större eller mindre, tidigare eller senare framsteg; så anser Utskottet sig s6o Seivt och Ekon. Utsk..
Betånkanden. icke ega anledning, att tillstyrka förändring i det förordnande om ilyttningstiden, som Riksens Ständer sjelfve si nyligen hos Kongl. Maj:t utverkat; Hvilket dock, jemte flera Ledamöters särskildta yttrande, till Riksens Högloft.
Stockholm d. 14 April 1823.
Hithörande
Transsumt finnes infördt vid slutet af nedan - stående N:r pag. 233.
Ankom den 23 April 1323.
Betänkande, 0111 förändring i skyldigheten alt utgöra Afrads- och Krono-tionde spannmålen, samt andre på hemmanen indelde räntor.
Till detta Utskotts handläggning har blifvit remitteradt:
Från Fällofl.
BorgareStåndet, Genom Utdrag af dess Protocoll för den 5 sistlidne månad, ett Memorial af Herr Santesson, hvari yrkas, att en närmare för» Bcsv. och Ekon.
261 klaring på afrada gill säd bör gifvas, och att i detta afseende en viss vigt bör bestämmas, nemligen 13^ gg: för en tunna Råg och 12 för Korn.
Komma icke vederbörande öfverens, bör Konungens Befallningshafvande förordna tvänne Besigtningsman, vid hvilkas beslut det må förblifva, och i intet fall bör högre lösen åläggas än markegångspris, der ej Tiondegifvaren visat tredska, att fullgöra 6in skyldighet i rättan tid.
BondeStåndet, Genom ProtocollsUtdrag, af den 12, 17, 24 och 28 Februari, samt den g, 5 och 11 i sistlidne månad, Memorial af Carl Svensson från Jönköpings Läo, som yrkar, att räntetagaren bör åläggas sjelf emottaga sin spannemåi, då han bor inom sex mils afstånd från Tiondegifvarens hemvist, eller ock vara förbunden taga penningar efter årets markegång med tillägg af forlön 16 sk. per tunna; och att, i fall spannmålen skulle säljas och således uppbäras in Natura, den bör levereras i närmaste stad inom 6 mil, och slutligen att viss vigt å säden bestämmes.
Arden lättare, bör räntetagaren få så mycket öfver i målet, som svarar e* mot bristen i vigten.
D:o af Jonas Gråberg m. fl. från Carlstads län: att, som sättet, huru med uppsägning tillgår, ej allenast är för större delen 2Ö2 Besv. och Ekon.
Betiinkanden. af allmogen i Vermland okändt, utan jemväl för densamma ansenligen försvåradt genom de underrättelser, den uppvägande är skyldig inom kort tid Kronofogden meddela i en ort, der några fögderier innehålla 16 å 20 Mils längd, Konungens Befallningshafvande må vara skyldig att genast vid Markegångs Taxans utfärdande, genom hvarje år förnyad och Markegångs Taxan vidfogad kungörelse, i likhet som vid Mantalsskrifningarne sker, lemna, i allt hvad så till tid som öfriga omständigheter rörande spanneinålens uppsägning hör, nödig föreskrift och upplysning, och den skattskyldiges åliggande endast vara, att hos Konungens Befallningshafvande sin RänteSpannemål uppsäga.
D:o af Olof Persson från Stockholms Län, att, genom en närmare förklaring öfver 3 §. af 180g års Kongl.
Förordning, kunde i Nåder stadgas, att den deri lofvade reglering genom ständige tionde anslag för stater och indelningar, hvarvid borde tillses, att tiondegifvare blefve fördelte till närmaste tiondetagare, äfven måtte tydligen utsträckas till jemkning och utbytes reglering emellan särskilde län.
D:o af Anders Danielsson, från Elfsborgs län, att, när räntegifvare och räntetagare icke annorlunda åsämjas, den förre må ega utgifva, den sednare fordra räntor efter markegångspris, så att intet annat sätt Besv, och Ekon, Utslt.
263 till desse utskylders afbördande må kunna å någondera sidan påyrkas.
D:o af Nils Strindlund från Ångermanland: att räntegifvare derstädes, lika med hvad för Vesterbotten är medgifvet, i Kongl. Brefvet den xo December 18x0, må vinna rättighet att, vid ali tiondelevarering in Natura, få utgöra afradskornet af den årsväxt, tiondegifvaren för löningsåret af eget hemmans bruk bevisligen inskördat, utan afseende på sädens bättra eller sämre beskaffenhet hvaruti Johan Bengtson från Ångermanland, Anders Mårtenson från Jemtland och Eric Johansson från Medelpad samt Ståndets allmänna röst instämt.
Nils Strindlund har derjemte yrkat, att räntegifvare i Vester-Norrland måtte lemnäs rättighet, att leverera räntepersedlarne (såg* bräder och lax) in Natura, eller ock att lösa dem efter gällande markegång, samt att levereringen af lax och bräder må få verkställas, ej på en, utan på flere dagar i Februari månad, enär denna leverering skall ske dels till sjöss och dels på svåra vägar, då en dags hinder eller uppehåll icke katt förekommas, men deremot uteblifvandet på den bestämda dagen berättigar räntetagaren till kännbara prässningar.
D:o af Anders Mårtensson från Jemtlands län, alt vid ali årsväxt, utan åtskilnad, räntegifvare må vara berättigad utgifva S$4 Besv. och Ehotii Utsk.
Betänkanden. sitt tionde i sådan säd, som hans jordbruk afkastat.
D:o af Eric Broberg från Södermanland: att Hellebo och Rosine häradsboar i Nyköpings län måtte tillåtas leverera räntespannmålen till vederbörande, der de bo inom häradet, eller till Nyköping. D:o af Olof Wikström frän Norrbottens län: att allmogen i Norra orterne finge betala afradsspannmålen med penningar efter i orten faststäldt niaikegäugsptis, i likhet sned halfva kronotionde spannmålen, hvaruti Eric Mörtberg frän samma län instämt.
D:o af C, F.
Berg från Bohus län: 1:0 att all afrads-, krono- och vacancespannmål finge levereras till Mars månads slut hvarje år.
2:0 att räntegifvaren må ega rättighet att i det honom närmast belägna Krono» Magazin leverera all den säd, han till Kongl. Maj:t och Kronan bör utgöra; g:o
Att skatternes indrifvanda icke får brådstörtas, utan reststämman hållas i mediet af Mars månad.
D:o af Per Bengtson från Halland: att alla slags räntepersedlar finge med penningar efter markegångspris lösas.
D:o af Johan Svensson och Eric Pålsson från Elfsborgs län, att afrada- och kronotionde spannmålen mätte få aflemnas i kronomagazinerne, der de i orten finnas så belägne.
Häruti hade Eric Bylund instämt.
Besv. och Ekon. 1Jtsk.
265 D:o af Lars Andersson från Skaraborgs län: att afrads gill säd måtte bestämmas till 13 gtt för tågen, och lif gg för kornet.
D:o af Petter Pehrsson från Calmar län: att tiondegifvarne hädanefter måtte vara berättigade, att, utan föregående uppsägning in Natura, aflemna afrads- och kronotionde spannmål, samt att, då contant betalning derföre erlägges, uppbördsmöte» böra hållas i den Socken, der de betalande bo. D:o af Carl Henrikson Bergman från Gefleborgs län: att han, med bifall till Anders Danielssons förslag, om räntans lösande efter markegång, i allmänhet likväl för de provincer i Norrland, der linodling idkas, yrkar det undantag, att hemmansegare derstädes i de år, då sädesskörden blifvit tillräcklig, men linväxten misslyckad, måtte ega rättighet in Natura leverera sin tionde i så beskaffad spannmål, som de på egen jord erhållit.
D:o af Eric Ericsson från Stockholms län, att, likasom andra räntepersedlar, äfven de brännkol, som skola utgöras till de rustande, måtte efter markegången få lösas.
D:o af Conrad Earsson, från Gottlands Södra Härad: att de på hemmanen indelde räntepersedlar, bestående af säd, hö och ved till Biskopen, LandsSecreteraren och Landskammereiaren m. fl. i Wisby, antingen mätte få lösas med penningar efter £.66 Besv. oek Ekon.
Betänkanden. markegangspris, eller ock skyldigheten att dessa persedlar erlägga omvexla äfven med hemman i Norra Häradet, som nu utgöra afrads spannmålen, hvaremot Eric Detlofsson från Gottlands Norra härad erinrat, att hemmanen i hans ort äro i allmänhet af sämre beskaffenhet än i landets Södra del; i följd hvaraf han yrkat, att utgörandet af kronoutskylderne må förblifva i samma oförändrade skick som hittills.
Detta ämne, hvaröfver Utskottet nu äJigger att afgifva betänkande, och hvilket Utskottet anser förtjent af en särdeles uppmärksamhet, har redan vid flere Riksdagar förut varit föremål för Rikets Högloft.
Ständers öfverläggningar och behandlades, vid den sednast förflutne, äfven af detta Utskott gemensamt med StatsUtskottet, som då, under åberopande, att uppgifvandet af genom ålder helgade rättigheter vore ett ingrepp i den medborgerliga säkerheten, ansåg sig hvarken kunna eller böra föreslå någon förändring uti hvad författningarne, rörande kronotiondens och afradsspannmålens utgörande, föreskrifva.
De Motioner, som nu inkommit, innefatta egenteligen irenne särskildta föremål: 1:0
Förändring i skyldigheten och sättet att utgöra hronotionden och afrads spannmålen samt andre på hemman indelde räntor. 2:0 Förändringi föreskrift erne rörande Rån• tepersedlars uppsägning och aflevererings•
BctänkanSen.
267 tid, samt bestämmandet af spannemål af rads gilltighet g:o Lindring i forslingsbesväret.