Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ronde-ståndet har likaledes återremitterat 14:de punkten, angående pension åt majoren Nils Johan Gjertz-, men då de öfriga 3:ne Riksstånden bifallit densamma och ärendet sålunda, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, är af Rikets Stän der afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. louie punkten, angående pension åt professoren Guslaf Erik Pasch, är af Preste-ståndet återremitterad, men af de öfrige 3:ne Riksstånden bifallen; ocb då, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
19:de punkten, angående pension till aflidne öfverste-löjtnanlen Nordencreutz och hans jemväl aflidna hustrus, Carin Sendelius fern döttrar, är af Bonde-Ståndet återremitterad; men då de öfrige 3:ne Riks-stånden bifallit denna punkt, och, jemlikt 75 §.
Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. 20:c/6j punkten, deruti Utskottet afstyrkt Rikets Ständers bifall til! gjord framställning, alt det åt hof-kapellmäslaren Häffners enka, Anna Magdalena Schylander, anvisade pensions-understöd af 200 R:dr finge, sedan bemälda enka år 1848 med döden afgålt, öfverflyttas på Hceffners oförsörjda dotter, Annette Haeffner, har blifvit återremitterad från Preste- och Borgare-stånden, hvarvid, 30 Siats-Utskottets Memorial, N:o 155. med afseende å Hoeffnérs stora fortjenster och den serdeles nödställda belägenhet, hvaruti hans ifrågavarande dotter sig befann, yrkats, att den begärda pensionen borde å riks-stalen uppföras.
Då emedlertid Kidderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet bifallit denna punkt och Utskottet icke finner sådana skäl anförda, sorn deruti kunna föranleda ändring, får Utskottet sitt redan afgilha utlåtande vidblifva.
Från Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet har Utskottet erhållit återlemisser å 21 islå punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning, att utaf den framlidne Hans Excellens Herr Justitie-slatsministern Törneblads nu mera aflidna enkefru tillagda pension ett belopp af 200 R:dr måtte på Herr Justitie-stats-ministern Törneblads oförsörjda dotter, Sophia Emili Törneblad öfverflyttas.
Uti bemälde
Riks-stånd har med afseende å den bortgångne, af fäderneslandet högt förtjente, embetsmannens fortjenster, den mening yttrats, att erkänslan fordrade, att ifrågavarande pension beviljades åt hans detter, på det att hon derigenom kunde undvika de bekymmer, som med en nödställd belägenhet äro förenade. l)å Borgare- och Bonde-stånden bifallit utlåtandet i denna punkt och Utskottet icke finner skäl anförda, som deruti kunna föranleda ändring, lar Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva.
23:dje punkten, angående pension åt framlidne Stats-rådet och Chefen för Sjöförsvars-departementet J. F. Ekrenstams enka, Conslance af Trolle, är af Preste-ståndet återremitterad, men af de öfriga 3:ne Riks-stånden bifallen5 och då, jemlikt 75 §.
Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
Uti 2b:de punkten hade Utskottet tillstyrkt, att en årlig pension af 500 R:dr måtte för Kontre-amiralen von Sydows enka, Eleonora [Viggman, å allmänna indragnings-staten uppföras.
Denna punkt, som af Bonde-ståndet blifvit bifallen, är återremitterad från de 3:ne öfriga Stånden, inom hvilka blifvit yrkadt, att, i betraktande af de serdeles stora fortjenster örn flottan, som utmärkt Kontreamiralen von Sydow i lifstiden, det af Kongl. Majit, för hans efterlemnade enka, i nåder begärda pensionsbelopp af 666
R:dr 32 sk. mätte åt henne anvisas.
På grund af hvad sålunda är vordet an tordt, föranlåtes Utskottet hemställa, att, med bifall till Kongl. Majlis nådiga proposition, Kontreamiralen ron Sydows enka, Eleonora [Viggman naå uppföras Stats-Utskottets Memorial, A:o 155. 31 a allmänna Indragningsstaten till åtnjutande under hennes återstående lifstid af en årlig pension, stor 6(50 Hulr 32 sk. 26:/é? punkten, innefattande Utskottets hemställan, att, i stället för det belopp af 600 R:dr, hvilket Kongl. Maj:t i nåder föreslagit såsom pension åt framlidne Landshöfdingen öfver Norrbottens län C. A. Hedenbergs efterlemnade enka, en summa af 400 R:dr måtte, på anförda skäl, åt henne i årlig pension tilläggas, har af Bonde-ståndet blifvit bifallen, men af de 3:ne öfriga Riks-stånden återremitterad.
Af de talare, hvilkas anmärkningar föranledt ålerremisserna, har blifvit vrkadt, att det af Kongl. Maj:t begärda pensionsbelopp mätte ät Landshöfdingen Hedenbergs enka anvisas, enär hon med 7 oförsörjda harn befunne sig i en serdeles nödställd belägenhet, samt staten icke skäligen borde, vid beviljande af pension, taga i betraktande hvad en afliden embetsman kunnat ur pensionskassor, genom årliga bidrag till desamma, förvärfva åt hustru och barn.
Ehuru Utskottet icke kan biträda den åsigt, att de pensionsbelopp, som ur allmänna pensionskassor af embets- oeh tjenstemäns efterlefvande enkor och barn uppbäras, ej böra tagas i betraktande vid bestämmande af de understöd, som Rikets Ständer för dem kunna anvisa, finner
Utskottet likväl de i bär förevarande fall förekomna omständigheter vara af så ömmande beskaffenhet, att Utskottet loranlåtes tillstyrka, att Landshöfdingen Hedenbergs enka må för sin återstående lifstid få, på sätt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, å allmänna Indragnings-staten åtnjuta eu pension af 600 R:dr årligen.
Uti 27:de punkten bade Utskottet afstyrkt Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj :ls nådiga framställning om pension åt framlidne Landshöfdingen P. Sandelhjelms enka, Sofia Dorothea Zetterman.
Denna punkt, som af Bonde-ståndet blifvit bifallen, är deremot af de öfrige 3:ne Riks-stånden återremitterad, hvarvid anmärkts, att Landshöfdingen Sandelhjelm, som uti 56 år varit i rikets tjenst och derunder ådagalagt utmärkt verksamhet, efterlemnat sin enka och en sjuklig dotter i torftige omständigheter: varande, på gruud häraf, och enär Landshöfdingen Sandelhjelm, som, vid sin död, uppnått en ålder af 75 år, egt att, vid 65 års ålder, begära afsked med 3,000 R:dr i årlig pension, men, genom sitt qvarblifvande i tjenst, besparat statsverket 30,000 R:dr, inom bemälde 3:ne Riks-stånd vrkadt, att ett belopp af antingen 250 eller 200 R:dr måtte, såsom pension åt Landshöfdingen Sandelhjelms enka, å Indragnings-staten uppföras.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrker Utskottet, att Landshöfdingen Sandelhjelms enka Sofa Dorothea Zetter - 32 Siats-Utskottets Memorial, N:o 155. man, måtte få för sin återstående lifstid å allmänna indrag nings-staten åtnjuta en pension af 250 R:dr ärligen. 35:le punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till gjord framställning om ett årligt pensions-understöd af 300
R:dr åt aflidne collega schola; Jakob Ekelunds efterlemnade enka, är bifallen af Rorgare- och Bonde-stånden, men återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, hvarvid, med afseende å collega scholm
Ekelunds förtjenster om skolundervisningen och hans enkas nödställda belägenhet, ansetts, att pension åt henne borde beviljas, dervid, i fråga om beloppet, inom Preste-ståndet blifvit tillstyrkt, att en summa af 200 R:dr årligen kunde, uti ifrågavarande hänseende, anvisas.
Då, på sätt nämndt är, 2:ne Riks-stånd bifallit utlåtandet i denna punkt, och Utskottet icke finnér skäl anförde, som deruti kunna föranleda ändring, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva.
?>Sule punkten, angående pension åt professorn vid fria konsternas akademi J. G. Sandberg, är af Preste-ståndet återremitterad, men af de öfriga 3:ne Riksstånden bifallen; och då, jemlikt 75 § lliksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. 39-.de punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till väckt motion derom, att ett belopp af 1,000 IUdr årligen, i stället för 500 R:dr, måtte blifva på allmänna indragnings-staten åt kommerse-rådet Sanlesson uppfördt, har föranledt återremiss från Preste- och Borgare-stånden, hvarvid, enär Sanlesson på sin offentliga hana ådagalagt utmärkta förtjenster samt gjort betydliga uppoffringar till fördel för staten, ansetts, att det för Sanlesson, hvars ekonomiska vilkor påkallade deltagande, begärde förökade pensionsbelopp malte beviljas.
Då Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet bifallit denna punkt och Utskottet icke finner skäl anförde, som deruti kunna föranleda ändring, lår Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva.
Uti 41 xsta punkten hade Utskottet afstyrkt Rikets Ständers bifall till gjord framställning, angående bildande af en fond för gamla folkskollärares pensionerande, eller ock beviljande af en årlig pension af 100
R:dr b:ko till folkskolläraren i Sätterbo församling af Westerås län, Nasselius.
Denna punkt, som af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet bifallits, har blifvit återremitterad från Preste - Ståls-Utskottets Memorial, N:o 155. 33 Preste- oell Borgare-stånden, uti hvilka erinrats, att det vore med billighet och rättvisa öfverensstämmande att bilda en fond till pensionering af gamla folkskollärare, enär desse bade ett mödosamt och ringa aflönädt kall samt kunde utöfva ett välgörande inflytande på folket5 alt det vore så mycket angelägnare alt fylla detta behof nu, som det samma icke kunde afvisas och i framtiden ej, ulan de största svårigheter, blefve afhulpet, samt att den blifvande fonden borde beredas förkofran genom ränte-ackumulationer och bidrag af lärare och församling och slå under förvaltning af en styrelse, vald af folkskollärarnc sjelfva och ställd under kontroll af stifts-styrelserna.
Som Hidderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet, på sätt ofvan blifvit 0111- förmäldt, bifallit ifrågavarande punkt, får Utskottet, i afseende på pensionering af skolläraren Nysselins, sitt redan afgifna utlåtande vidblifva.
Beträffande åter bildande af fond för gamla folkskollärares pensionerande, anser Utskottet sig böra omnämna, att, sedan Utskottet afgifvit sitt förenämnde utlåtande, Utskottet fått från Kongl. Maj:t emottaga nådig skrifvelse i detta ämne; och skall Utskottet i anledning häraf med serskildt utlåtande till Rikets Ständer framdeles inkomma.
52:dra punkten, deruti Utskottet förklarat, att öfrige under 9:de hufvudtiteln uppförde anslag, rörande hvilka någon förändring icke ifrågakommit, blifvit föreslagna Lill samma belopp som tillförene, på sätt den vid utlåtandet fogade tabell visade, är bifallen af Ridderskapet oell Adelil samt Preste-ståndet, men återremitterad af Borgare- och Bonde-stånden, från hvilket sistnämnda Riksstånd Utskottet jemväl erhållit återremiss å förenämnde tabell.
Såsom skäl för återremisserna har blifvit anfördt, dels att, i öfverensstämmelse med Herr Falhems vid Utlåtandet N:o 85 afgifna och af Riksdags-fullmäktigen yl. IF.
Uhr frän Örebro län, såsom egen motion upptagne, reservation, åtskilliga till successiv besparing uppgifna summor till ett sammanräknadt belopp af 288,069 R:dr 32 sk. måtte från 4:de hufvudtitelns p'enninge-anslag öfverföras till 9:de hufvud-liteln och allmänna indragnings-statcn, dels ock, på det att en under 5:le hufvud-tilein föreslagen ersättning för förhöjd tjenstårsberäkning för skollärarne i Carlskrona måtte å denna hufvud-titel uppföras.
Då Utskottet, uti sitt utlåtande N:o 85, angående regleringen af utgifterna under Riks-slatens 4:de hufvud-titel, ansett sådana besparingar, sorn 1111 blifvit ifrågaställa, icke kunna åvägabringas, / samt deri anmärkta underlåtenheten, alt Bih. till fi. St:s Prof. 1850 & 1851, 4 Samt.
I Afd. 2 Band. 7 Haft. 5 34 Stats-lJtskotlets Memorial, N.-o 155. å ilen vid 9:de Hufvud-ti lein fogade tabell icke uppförts den ersättning af G66 R:dr 32 sk., som skulle tillfalla 4 a flottans stat upptagne ordinerade skollärare emot afsägelse af förhöjd tjenstårs-beräkning, kommer att vid stats-regleringens slutliga uppgörande behörigen rättas; så och då förevarande 52 punkt blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ständet bifallen, får Utskottet sitt redan afgifna yttrande vidblifva. h%:dje 'punkten, innefattande Utskottets hemställan, att Rikets Ständers godkännande af denna Hufvud-titel med bifogade tabell icke malte lägga hinder i vägen för blifvande beslut, i fråga om allmän förenkling af indelda räntorna och tionden, eller deras, i mera eller mindre mån skeende, indragning till statsverket, är af Borgare-ståndet återremitterad, men af de öfrige 3:ne Riks-slånden bifallen; och då, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
Reservationer vid 21:sta punkten, angående pension till fröken Sophie Emilie Törneblad af grefve Mörner C. G. och Herr Fåhreeus 0. J. STOCKHOLM, trvckt hos isaac marcus, 1851.
Stati-Utnkotteti Ltlåtande, N:o 156. 1 N:o 156.
Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Maj 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtande, angående Stats-anslag till upprätthållande af den armeens pensionskassa åliggande pensionering. CU. A.) Uti Kongl. Maj:ts aflåtna nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, jemte nådigt tillkånnagifvande, att det af Rikets Ständer vid sista Riksdagen, till understöd för Arméens Pensions-kassa, på Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv eller anslag å 22,(XX) Rdr årligen, icke behöft för ändamålet anlitas, begärt, att, som det i följd af under sednaste åren inträffad stark tillväxt i pensionärernas antal, vore att befara, det kassan snart blefve urståndsatt att -med egande tillgångar upprätthålla den henne åliggande pensionering, berörde anslag måtte fortfarande varda beviljadt för att till det afsedda ändamålet, i mån af behof, användas.
Med föranledande af denna Kongl.
Maj:ts nådiga framställning, får Utskottet, under åberopande af de uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 2 Augusti 1848, N:o 156, anförda skäl, hemställa, att Rikets Ständer ville, i öfverensstämmelse med det i ämnet vid sista riksdagen fattade beslut, medgifva, att ett belopp af högst 22,000 Rdr årligen må, intill dess den vid nästa riksdag skeende statsreglering vidtager, i mån af behof, användas till betäckande af den Arméens Pensionskassas brist, som under tiden möjligen kan uppkomma derigenom, att kassans årliga inkomster icke blifva tillräckliga till utgifternas bestridande.
Maj 1851. lith. till R.
Prot. 1850—51. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 8 Haft. i 2 Stats-l/tskottets Utlåtande, N:o 167.
N:o 157 Ank. lill Exp.-Utsk. den 27 Maj 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtandeangående ett lån för
Domkyrkans i 1Vexiö utvidgning och reparation.
(Riksgs Afd.) 1 anledning af derom gjord ansökning, föreslog Kongl.
Majit under sistförlidne riksdag, att ett lån å 25,000
Rdr måtte utaf allmänna medel beviljas för utvidgningen och reparationen af Wexiö domkyrka, derför kostnaden var beräknad lill 43,557 Rdr 32 sk.; men, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 26 Juni 1848, ansågs Statsverkets dåvarande tillgångar icke lemna utväg för detta låns meddelande.
Då, genom omförmälda, år 1849 påbörjade och sedermera fortsatta, byggnads- och reparations-arbete, redan utaf domkyrkokassans behållning, hvilken den 1 Januari 1849 utgjorde 32,433 Rdr 47 sk. 11 rst., medtagils 16,000 Rdr, samt under innevarande år ytterligare erfordrades minst 8,000
Rdr innan det nödvändigaste af arbetet kunde blifva fullbordadt, och då de
Domkyrkan dessutom åliggande betydliga utgifter icke medgåfvo, att nämnde kassa mer än till en viss grad nedgick, hvadan det följaktligen vore alt befara, det ifrågavarande arbete, i brist af medel till dess fortsättande, måste inställas samt kyrkan för en längre obestämd tid lemnäs i ofullbordadt skick, hafva, enligt Kongl.
Maj:ts till nu församlade Ständer, under den 28 December nästlidet år, aflåtna nådiga proposition (jnförd under N:o 31 i Rihanget till Riks-ståndcns protokoll, lista Samlingen,) Domkyrkans Tutorer, Kongl. Majits
Befallningshafvande i Kronobergs
Län och Biskopen i Wexiö Stift, till undvikande af ett sådant afbrott samt dermed förenade kostnader och olägenheter, hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt om beredandet af Rikets Ständers bifall till ett låneunderstöd af 25,000
Rdr för domkyrkans snara fullbordande i öfverensstämmelse med den fastställda Stats-Utskottets Utlåtande, N-o 157. 3 planen; hvilket lån, sedan det, till en början, fått räntefritt begagnas under byggnadsåren, kunde derefter amorteras medelst årlig inbetalning af 4 procent å det ursprungliga kapitalet, hvarvid 3 procents ränta för det oguldna kapital.beloppet skulle beräknas och återstoden utgöra afbetalning å lånesumman intill dess densamma blefve till fullo godtgjord; och har Kongl. Majit, som funnit det ifrågaställda lånet vara af behof påkalladt, föreslagit Rikets Ständer att detsamma, på här uppgifna vilkor, måtte varda beviljadt.
Jemte högstberörde, till Stats-Utskottet remitterade, nådiga proposition, har Utskottet fått emottaga de, i anledning deraf, inom Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Bonde-stånden afgifna yttranden, deruti till de i denna proposition förekommande uppgifter blifvit tillagda åtskilliga ytterligare upplysningar i afseende å angelägenheten af meranämnde domkyrkas utvidgande och reparerande samt behofvet af det derför utaf allmänna medel begärda låneunderstöd.
För utförandet af större och kostsammare reparationsarbeten å sådana kyrkobyggnader, hvilkas iståndsättande och framtida vidmakthållande, med hänsigt till deras historiska eller arkitektoniska värde, kunna betraktas såsom en nationalangelägenhét, hafva Rikets Ständer vid liera föregående riksdagar beviljat ifrågasatta bidrag utaf allmänna medel.
Serskildt anser sig Utskottet härmed böra erinra om det för reparerandet af Linköpings domkyrka under sednaste riksdag beviljade och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisade lån å 20,000 Rdr.
Samma skäl, som föranledt Rikets
Ständer att tillförene bifalla likartade framställningar, förekomma också för beviljandet af det låneunderstöd, hvilket lärer oundgängligen erfordras för fullbordandet af den redan påbörjade reparationen och utvidgningen af domkyrkan i Wexiö.
Men då, enligt den af vederbörande Landshöfding och Biskop, i egenskap af domkyrkans Tutorer, gjorda underdåniga ansökning om ifrågavarande lån, domkyrkokassans tillgångar vid 1849 års början utgjorde nära 32,500 Rdr, hvilken summa endast med 11,100 Rdr understiger det belopp, kostnadsförslaget för omförmälda reparations-och öfriga byggnads-arbeten upptager; så och om än, på sätt i det inom Preste-ståndet afgifna yttrande blifvit upplyst, kostnaderna vid det nu pågående arbetets utförande redan visat sig komma att vida öfverstiga deras i förslaget beräknade belopp, synes likväl kulina antagas, att hela den begärda lånesumman icke måste vara behöflig för den del af dessa kostnader, som med domkyrkans egna, härtill disponibla, tillgångar icke kan bestridas.
Vid sådant förhållande och då låneunderstöd, utaf allmänna medel städse böra lämpas efter hvad behofvet oafvisligen fordrar för vinnandet af de med dessa under - 4 Stats-Utskottet» Utlåtande, N:o 157. stöd afsedda ändamål, anser Utskottet en nedsättning i det nu föreslagna lånets belopp både kunna och böra iakttagas.
Hvad åter betalningsvilkoren för samma lån beträffar, så får Utskottet, enligt hvars åsigt härvid förekommande omständigheter icke påkalla den med räntefrihet under längre eller kortare tid förenade uppoffring för det allmänna, afstyrka bifall till den i låneansökningen framställda begäran att lånet ”under byggnadsåren” måtte utan ränta få begagnas; och kan Utskottet ej heller tillstyrka Rikets Ständer att godkänna den i ansökningen föreslagna årliga ränteberäkning och kapital-amortering af tillsammans endast 4 procent, utan synes ränta och kapital-inbetalningen å detta lån böra bestämmas till samma belopp, som af Rikets sednast församlade Ständer fastställdes för den till Linköpings domkyrkas reparation beviljade lånesumma, eller 6 procent å lånets ursprungliga kapitalbelopp, med beräkning af 4 procents ränta för hvad som å kapitalet återstår.
Dessutom torde, i likhet med hvad som stadgades bland vilkoren för lånet till nyssnämnde reparations utförande, serskild ränta böra föreskrifvas för det till liqvid förfallna beloppet, derest inbetalningen af detsamma icke varder vid bestämd tid vederbörligen fullgjord.
Vidkommande slutligen säkerheten för de stadgade betalningsvilkorens behöriga uppfyllande; så enär, efter hvad en Utskottet meddelad uppgift å Wexiö domkyrkas årliga inkomster och utgifter innehåller, inkomsterna, bestående hufvudsakligen af 190 tunnor 10| kappar tiondespanmål, kunna beräknas till 1,516
Rdr 40 sk. samt utgifterna till 1,003 Rdr 46 sk., hvadan den återstående, för underhållandet af ej blott domkyrkan, utan äfven Biskopshuset, afsedda behållningen således skall endast utgöra 512 Rdr 42 sk. årligen, finner Utskottet nödvändigt att, till det allmännas betryggande mot förlust af större eller mindre del utaf lånets kapitalbelopp eller den derför upplöpande ränta, såsom vilkor för lånesummans utbekommande, jemväl föreskrifves, att Wexiö stads- och landsförsamlingar, genom serskild förbindelse, skola åtaga sig ansvarigheten för den stadgade betalningsskyldighetens fullgörande.
Med anledning af Kongl. Maj:ts härom aflåtna nådiga proposition får Utskottet alltå tillstyrka Rikets Ständer, att, för fullbordandet af nu pågående utvidgnings- och reparations-arbeten å domkyrkan i Wexiö, bevilja och till utbetalning från Riksgäldskontoret anvisa ett lån å Tjugu tusen Riksdaler, emot följande vilkor: Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 157. 5 o)
För lånets återbetalning på här nedan stadgade sätt skall af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län och Biskopen i Wexiö stift, i egenskap af nämnde domkyrkas Tutorer eller Föreståndare, afgitvas en till Riksgälds-kontoret eller ordres ställd samt af dervarande Fullmäktige godkänd skuldförbindelse. b)
Derjemte skall, efter härtill vid allmän sockenstämma erhållet uppdrag, Wexiö stads och landförsamlingars kyrkoråd, genom serskild af bemälde Fullmäktige jemväl godkänd förbindelse, å församlingarnes vägnar åtaga sig ansvarigheten för de, i afseende på detta lån, föreskrifna betalningsvilkors vederbörliga fullgörande. e) Under den för lånets fulla återbetalning erforderliga tid, bör, före hvarje års slut, till Riksgälds-kontoret inbetalas sex procent å den beviljade och utbekomna lånesumman, dervid fyra procents årlig ränta för lånets då återstående kapitalbelopp först beräknas och afgår, hvarefter öfverskottet anses utgöra kapital-afbetalning. rf) Derest den stadgade betalningsskyldigheten, vid derför bestämd tid, icke skulle fullgöras, bör dessutom fem procents årlig ränta för det till liqvid förfallna beloppet erläggas, intill dess detsamma varder inbetaldt.
Stockholm den 26 Maj 1851. 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 158.
Ank. till Exp.-Ctsk. den 27 Maj 1851, kl. 10 f. ra.
Utlåtande angående ett lån för uppbyggandet af den ned brunna kyrkan i Lidköping.
Med anledning af Lidköpings stads invånares derom i underdånighet gjorda samt af Skara stifts Konsistorium äfvensom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs län förordade ansökning, har Kongl. Majit, genom nådig proposition af den 28 December nästlidet år (under N:o 32 införd i lista Samlingen af Bihanget till Riks-ståndens protokoll) föreslagit Rikets Ständer att, för återuppbyggandet af nämnde stads, den 23 Maj 1849, nedbrunna kyrka, bevilja ett af behofvet påkalladt lån å 25,000, emot de af sökanderne uppgifna vilkor, eller 3 procents ränta och 2 procenls årlig afbetalning, sedan lånet under åtminstone fem års tid fått räntefritt innehafvas; varande, till stöd för omförmälda underdåniga ansökning följande omständigheter och förhållanden deruti anförda.
Den nedbrunna vackra och dyrbara kyrkan hade, utan anlitandet af något allmänt understöd, sedan århundraden tillbaka blifvit af Lidköpings stadsförsamling omsorgfullt underhållen och i sednare tider genom betydliga och kostsamma reparationer samt ombyggnader förbättrad.
För dessa arbeten, likasom för tornets och kyrktakets betäckning med koppar, hade, oaktadt församlingens dertill utgjorda bidrag, kyrkokassan måst skuldsättas.