Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, att utgå med förbindelse för institutets styrelse att redovisa för de medel, som varda anvisade, samt att, i händelse af blifvande öfverskott, detsamma till Statsverket återställa, sedan nämnda byggnader blifvit efter af Kongl. Majit i nåder fastställda ritningar uppförda; dels ock om en tillökning i institutets årliga anslag med 5,000 R:dr, för ali användas lill förhöjda aflöningar: åt Föreståndaren med 2,000 R:dr.
„ Inspektoren med 1,000 „ „
Läraren i kemi, geognosi och fysik med 1,000 „ „ Läraren i husdjurs-skötsel och veterinärkunskap med ....
1,000 „ tillsammans 5,000 Ridr. å) - - - - Bil.
Prop. N:o I, om Statsverket 4,859. 27 d) Stamholländeri-styretsens underdåniga memorial af den 19 nästlidne September och den 5 innevarande månad, i fråga om erforderligt anslag till fortsatt inrättande af nja stamholländerier samt förädling af de redan inrättade.
Al förevarande memorial inhemtades, att. efter uppställandet, genom inköp från England oell Tyskland åren 1846 och 1847 af åtta stamholländerier för statens räkning, hade åtskilliga hinder uppstått emot utförandet af den uppgjorda och af Kongl. Maj-.t godkända planen att, dels genom de inkommande afvelsdjuren, dels ock genom stamholländeri-fondens besparingar, småningom organisera flera stamholländerier, med syftemål alt slutligen kunna uppställa ett i hvarje af Rikets län.
Dessa hinder bestode hufvudsakligen deruti, att af de införskrifna stammarne endast
Ayrshire-racen lyckades tillvinna sig allmänhetens förtroende och att, af detta skäl, Pembrokeshire-, Koigtländer- och Allgäuer-stammarne ej med hopp om framgång kunde användas till uppställande af nya slamhjordar, hvarjemte endast låga pris kunde erhållas för arrendedjuren af sistnämnde stammar; — alt i Avrshire-holländerierne, fyra till antalet, hvilka uteslutande kunde komma i fråga att förökas, morlaliteten bland kalfvarne under de första åren var ovanligt stor, så att de unga qvigornas antal behöfdes för den ärliga insättningen i sjelfva stamhjordarne och icke lemnade något öfverskott till uppställande af nya holiänderier; — samt att den återstående utvägen, eller att från England inköpa djur, försl var stängd genom den derstädes gångbara lungsjukan, hvilken här i Riket föranledde det införselförbud för engelsk boskap, som gällde från 1849 till 1856, och sedermera, då detta förbud sistnämnda år modifierades, ansågs så länge som möjligt böra undvikas i anseende till den fara, som, oaktadt alla försigtighetsmått, dock måste åtfölja inköp af djur från ett land, der inga sanitära föreskrifter för busdjuren ega rum, och hvilken fara ökades genom de i Sverige gällande föreskrifter som icke tillåta användande af andra botemedel, än dödandet ej blott af de sjuka djuren, utan äfven af de friska, som med dem kommit i beröring.
Under de sednasie åren hade det likväl lyckats Stamholländeri-styrelsen, att, med de tillgångar, som stått till hennes förfogande, kunna gå i författning om tillökande af holländeriernes antal, och bade sålunda under innevarande år, dels, med afseende å behofvet att förse holländerierne med tjurar af friskt blod blifvit inköpta 13 unga tjurar af Ayrshire-race samt 2 korthorns-tjurar, för hvilka en särskild lokal blifvit beredd, der de utan beröring med annan boskap, kunde underkastas nödig karantän, innan de lill holländerierne afsändas. och dels två nya holiänderier af Ayrshire-race blifvit uppställde, hvaraf det ena vid Lyckås i Jönköpings län och det andra vid Kasimirsborg i Calmar län, hvarförutom ett tredje blifvit inköpt vid Ultuna förlidet år, hvilket skulle nästa år ä lämpligt ställe uppsättas; utgörande alltså stamholländeriernes antal för närvarande tio, hvaraf: ett af Svensk race å Haddorp i Linköpings län, ett af Voigtländer-race å Kungsgården i Gefleborgs d:o, ett af Pembrocheshire-race å Susegården i Hallands d:o, samt sju af Ayrshire-race, nemligen: två å Ultuna i Upsala län, ett å Riseberga i Örebro d:o, ett å Gammalstorp i Skaraborgs dito, ett å Warpnäs i Wermlands d:o, ett å Lyckås i Jönköpings d:o, samt ett å Kasimirsborg i Calmar d:o.
Emellertid hade genom dessa åtgärder Stamholländeri-fondens tillgångar blifvit betydligen minskade och dessa, hvilka vid sistlidet års slut utgjordes af: 28 Bil.
N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nöd.
Prop. N:o J, om Statsverket 1859. behållning i Riksgälds-kontoret R:dr 26,281: 46, och i Stats-kontoret „ 10,371: 70, eller tillsammans R:mt R:dr 36,653: 16 öre, hade, genom de under innevarande år verkställda inköp af djur, så val inom som utom landet, samt deras transport, blifvit så anlitade, att, vid delta års slut, endast omkring 20,000 R:dr kunde antagas återstå; och då Stamholländeri-styrelsén hade för afsigt att nästa år inköpa och uppställa ett Ayrshires-holländeri af svensk afvel, sorn komme att kosta omkring
R:dr 8,000, samt ett dylikt af engelsk afvel för 10,000, hvarvid för transport af djuren m. m. torde åtgå omkring 1,000, så blefve genom dessa utgifter R:dr 19,000, fondens tillgångar vid 1860 års slut, eller innan den nya statsregleringen vidtoge, i det närmaste uttömda.
Visserligen hade
Stamholländeri-styrelsen att under nästkommande år uppbära, efter afdrag af auklionskostnader m. ni., omkring 3,000
R:dr för de försålda holländerierna vid Björnö och Lindholmen, äfvensom i holländeri-algifter ett belopp af omkring 1,200 R:dr, men tillfälliga förflyttningar af holländerier, äfvensom uppställande i längre karantän af djur, sorn från utlandet in forsk rilvits. medförde, enligt hvad erfarenheten nogsamt visat, så dryga kostnader, att nyssnämnde inkomster möjligen icke försloge till sålunda tillkommande extra utgifter.
Vid dessa förhållanden och då med nu befintliga medel stamholländeriernes antal icke kunde uppbringas lill mer än tolf, och hälften af Rikets län skulle än vidare komma att sakna fördelen af en ädel boskapsstam inom sina gränser, derest Stamholländeri-styrelsen icke försattes i tillfälle att fortskynda uppnåendet af det först a fr sedda målet, att förse hvarje af länen med ett staten tillhörigt holländeri, hvilket vore för landet af så mycket större fördel, som numera ingen provins funnes, hvarest icke hågen för en förbättrad boskapsskötsel tydligen gåfve sig tillkänna, men detta icke, utan alltför stor tidsutdrägt, läte sig göra pä annat sätt, än att från utlandet och hufvudsakligen frän England inköpa ädla djur, hvilket lämpligast syntes böra ske då helsotillståndet bland djuren derstädes nu vore i det närmaste godt, emedan, i händelse af å nyo i vidsträcktare mån utbrytande smittosamma sjukdomar bland djuren i andra länder, inköpen af utländsk boskap och derigenom utvecklingen af Sveriges boskapsafvel, lätt skulle kunna komma att fördröjas ett eller annat tiotal af år, hade bemälde Styrelse i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t måtte till Rikets snart sammanträdande
Ständer aflåta nådig proposition om nödigt anslag till fortsatt inrättande a( nya stamholländerier samt underhållande och förädling af de redan inrättade, i hvilket afseende Styrelsen ansåge en summa af 30,000 Riksdaler om året under nästa statsregleringsperiod vara erforderlig, för att under samma tid kunna årligen uppställa vid pass två sådana stamholländerier, som kunde anses motsvara nutidens fordringar på fullt ädla kreatursstammar, och hvarigenom så mycket blefve åstadkommet, att ett vida mindre årligt anslag sedermera blefve af nöden. — — — — — — — — e) En af Svenska Trädgårds-föreningens Styrelse under den 16 sistlidne Juli till Kongl. Maj:t ingifven skrift, hvaruti, under åberopande hurusom bemälda Förenings uppgift varit att medelst användande af enskilda medlemmars smärre årsbidrag verka för trädgårdsodlingens befrämjande genom vextalsters spridning, trädgårdsmästares bildande, samt väckande och underhållande af sinnet för trädgårdsodlingen iuom landet medelst dertill lämpliga skrifter, Styrelsen i underdånighet anfört: att de årliga bidragen af Föreningens medlemmar, utgörande 4 R:dr 50 öre af hvarje, återgäldades till största Bil.
Prop. N:o 1, ovi Sin/.werke t 1859.
29 delen i vextalster samt årsskrifter, och således, oaktadt understöd af allmänna medel erhållits, endast långsamt och icke utan derjemte fortgående skuldsättning förmått åstadkomma den förbättring af Föreningens trädgård och det förökande af dess produktionsförmåga, som varit nödvändiga för att i någon större mån kunna bidraga till trädgårdsodlingens utveckling inom landet: — alt om emellertid, ä ena sidan, Föreningens verksamhet i och för sina odlingar ökats, hade, å den andra, Föreningens utgifter äfven stigit, så att, då de år 1853 uppgingo tiil 7,506 R:dr 24 öre, desamma redan år 1858 ökats till 11,723 R:dr 16 öre; — att, för att kraftigare verka till trädgårdsodlingens utveckling inom landet, än som kunnat ske medelst spridning af alster för köks- och blomsterträdgårdar, Styrelsen ansett det vara nödvändigt att, så vidt möjligt, utvidga de förut obetydliga trädskolorna, isynnerhet som denna del af trädgårdsodlingen i sig förenade de förnämsta välsignelserna, sorn af trädgårdsodlingen kunde beredas, och landet vöre i ett särdeles behof af större utveckling och insigter i denna del deraf; — all Styrelsen allt mer lärt inse behofvet af en grundligare undervisning i denna gren af yrket för eleverne och derför länge varit betänkt på inlörskrifvande al en skicklig trädodlare; — alt elev-skolan, förnämligast genom de vid sednasle riksdag beviljade ökade anslag, kunnat utvidga sin verksamhet, så att Föreningen under innevarande år börjat underhålla 9 elever, då förut endast 5 eller 6 njutit fullständigt underhåll; att elevernes antal under 1858 års sommar uppgått till 16, under vintern till 14, och att endast bristande utrymme förhindrat mottagandet af flere, som sig anmält; — samt att då, för verkställande af nödiga förändringar och tillökningar inom en icke alltför långt utsträckt tidrymd erfordrades större tillgångar än dem Föreningen genom årsbidrag eller försäljning af vextalster kunde bereda, i synnerhet som trädskolan först efter 4 eller 5 år kunde återbetala deruppå nedlagda lorlagskostnader, Föreningen således, för elevskolans utbildning och för genomförandet af de ofvanberörda arbetena till odlingens befrämjande, årligen behöfde: 1:0 tillökning af det nu med 4,000 R:dr utgående anslaget till elevskolan, så alt minst 10 elever må kunna vid Föreningen fullständigt aflönas och underhållas
R:dr 1,000 2:o hyresmedel till beredande af utrvrnme åt ännu 9 elever utom de 11 , som Föreningen redan kunde hysa, samt åt de faste arbetarne och en trädodlare, äfvensom till lektionssal och rum för uppställande af Föreningens samlingar hörande lill trädgårdsodlingen, såsom böcker, insekt- och frö-samling, pomologiskt kabinett, inodellverklyg m.
m „ 1,500.
3:o till underhåll af en trädodlare från utlandet för beredande af en grundligare undervisning särskildt i trädskötseln 1,200, 4:o till aflönande af två fasta arbetare för trädskolornas skötsel, å 400 R:dr lör hvardera „ 800.
Summa R:dr 4,500; anhållande Styrelsen, på grund häraf, i underdånighet att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning dels om fortfarande af det årliga anslag, stort 4,000 R:dr, som Föreningen till underhåll af dess elevskola åtujöte, dels om ett årligt anslag af 4,500 R:dr till elevskolans utbildning och trädskötselns befrämjande, att af statsmedlen utgå under nästa statsreglerings-period.
Uppå de af Föreningen anförda skäl hade Landtbruks-akademien, uti infordradt underdånigt utlåtande af den 10 nästlidne September, tillstyrkt nådigt bifall å hvad Föreningen sålunda begärt. f) Elfsborgs läns Södra Hushållningssällskaps genom Kongl. Majits
Refallningshafvaode i samina län anmälda uuderdåniga skrifvelse af den 7 sistlidne Maj, in - 30 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. nefattande förnyad anhållan, att sorn den inom nämnda län i provinsen
Dalsland med allmänt understöd inrättade lägre landtbruks-skola genom sin aflägsenhet från länets södra del icke kunde utöfva något egentligt inflytande på dervarande åkerbruk och boskapsskötsel, Kongl.
Majk måtte i nåder bereda den inom nämnda del af Elfsborgs län varande befolkning, hvars bergning numera hufvudsakligen berodde af landthushållningen, det verksamma medel till densammas upphjelpande, som vore att förvänta genom inrättandet derstädes af en ändamålsenligt ordnad landtbruksskola.
Hvad först angick Ultuna Landtbruks-instituts Styrelses underdåniga ansökning dels om anslag till nya byggnaders uppförande och dels om tillökning i årsanslagct för institutet; så enär berörde ansökning icke varit åtföljd af plan och kostnadsberäkning öfver de tillämnade byggnaderne, ansåg
Stats-rådet någon framställning i detta ämne för närvarande icke böra till Rikets Ständer aflåtas; likasom och då det tillkomme Styrelsen att, på sätt hitintills allt ifrån institutets inrättande skett, bestämma aflöningarne för institutets föreståndare, lärare och tjenstemän inom disponibla tillgångar, hvilkas årliga belopp blifvit beräknadt till enahanda summa, som den för Landtbruks-institutet vid Alnarp anslagna, och någon utredning icke förekommit derom, att dessa tillgångar äro för ändamålet otillräckliga, Stats-rådet fann Styrelsens begäran om förhöjning i institutets årsanslag icke heller nu böra till någon åtgärd föranleda.
Lika med Landtbruks-akademien tillstyrkte
Stats-rådet i underdånighet att å anslaget till ”Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmanna-näringar”, måtte i nåder äskas en årlig tillökning af i2,000 Riksdaler, för att med 4,000 Riksdaler utgå till en hvar af tre lägre landtbruks-skolor i de orter, som Kongl. Maj:t finner vara deraf företrädesvis i behof och hvilka uppfylla de för dylikt understöd stadgade vilkor.
Då, såsom af Landtbruks-akademiens utlåtande inhemtades, antalet af de i statens tjenst anställde så kallade Landtbr uks-ing enior er eller Agronomer visat sig vara otillräckligt för att åt landets jordbrukare bereda tillgång till inhemtande af upplysningar och råd af bemälde tjenstemän, hemställde Stats-rådet i underdånighet, att, med bifall till Akademiens hemställan, Kongl. Maj:t måtte å anslaget till ”Agronomer och deras elever” äska följande förhöjning: till arfvode åt ytterligare 3 Agronomer å 1,500 Rdr .... 4,500 R:dr. till resekostnads-ersättning och dagtraktamente åt dem, förslagsvis 2,400 „ tillsammans 6,900 R:dr.
Under erkännande af de fördelar, som för Svenska jordbruket vore att förvänta genom inrättandet på särskilta ställen inom Riket af så kallade Agrikultur-kemiska för söks-anstalter, hvilkas allmänna nytta icke syntes kunna bestridas och som jemväl blifvit utomlands erkänd genom det stora antal dylika anstalter, som i flera europeiska länder lära blifvit tillvägabringade, fann Stats-rådet likväl, med hänsigt dels till de betydliga kostnaderne vid dylika anstalters första organiserande samt årliga underhåll, och då, hvad de begge landtbruks-instit ut er vidkom, Bil.
Prop. N:o 4, om Statsverket 1859. 31 derstädes borde finnas anställde lärare i säväl agrikultur, som kemi, genom hvilka lärares gemensamma åtgärder agrikultur-kemiska försök torde kunna, åtminstone till en början, verkställas, sig för närvarande böra inskränka sitt tillstyrkande derhän, att nödiga anslag måtte beredas för att i fullständigt skick försätta och sedermera behörigen underhålla den anstalt af ifrågavarande beskaffenhet, hvilken under ledning af Landtbruks-akademiens Agrikultur-kemist, Doktor Alexander Möller, nu organiseras på Akademiens experimentalfält.
I sådant afseende och då den i Akademiens förslag upptagna byggnadskostnad syntes kunna, om en del hus sammanbygdes och befintliga gamla materialier användes, i någon mån nedsättas, tillstyrkte Stats-rådet att Kongl. Majit måtte hos Ilikets Ständer äska: l:o anslag för en gång, till uppförande för ifrågavarande ändamål af åtskilliga nya byggnader och förändring af de äldre, inköp af boskapskreatur och inventarier, samt uppsättning af ett mindre laboratorium på experimentalfältet, i ett för allt 25,000 Riksdaler, utom de vid sistlidne riksdag för uppförande af en byggnad för gårdsfolket beviljade, men ännu icke använda 6,000 Riksdaler; 2:o följande årliga belopp, till uppförande å anslaget till ”Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar”; lönetillökning åt Akademiens Agrikultur-kemist, så att hans lön oberäknad kyresersättningen för hans laboratorium i hufvudstaden, kommo att uppgå till 3,500 R:dr 1,500 R:dr. arfvode till Agrikultur-kemistens assistent 1,500 „ lönetillökning åt inspektoren på experimental-fältet, hvilken skulle blifva föreståndare för det med försöksanstalten förenade jordbruk; kommande härigenom hans lön att uppgå till 2,000 R:dr . 500 „ till reagentier, apparater, kol, m. m 1,500 „
Då angeläget vore att så väl de i statens tjenst varande agronomer, som ock de vid landtbruksläroverken anställde lärare, sattes i tillfälle att genom resor i främmande länder, der åkerbruket befunne sig på en högre ståndpunkt, utvidga sina kunskaper i nämnda yrke, men det vid sednaste riksdag till reseunderstöd för sådane personer beviljade årliga anslag af 3,000 Riksdaler visat sig för ändamålet otillräckligt, enär bemälde agronomer och lärare efterhand ökats till ett numera icke obetydligt antal och dessa personer i allmänhet äro obemedlade, fann Stats-rådet sig böra i underdånighet hemställa, att, på sätt Landtbruksakademien begärt, Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer äska, att det vid sednaste riksdag på anslaget till ”Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmanna-näringar” med 3,000 Ridr uppförda årliga anslag till reseunderstöd åt personer, som egna sig åt landtbrukets vetenskapliga eller praktiska studium, måtte ökas med 3,000 Riksdaler och således årligen utgå med 6,000 Riksdaler.
Stats-rådet i underdånighet att Kongl. Majit måtte i nåder föreslå Rikets Ständer, att, utöfver det Svenska Trädg år ds-/Ör eningen till underhåll af dess elevskola redan tillagda och å anslaget till ”Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmanna-näringar” uppförda årliga bolopp af 4,000 Ridr, bevilja nämnde Förening ett årligt anslag af 4,500 Riksdaler under nästa statsregleringsperiod, eller tillsammans 13,500 Riksdaler, för att användas till elevskolans utbildning och trädskötselns befrämjande, mot enahanda vilkor som hittills, nemligen att Föreningen, så vidt sko kan, verkställer utdelning af fruktträd 32 Bil.
Prof. N;o 1, örn Statsverket 1839. oell plantor till mindre bemedlade jordbrukare, och, jemte behörig redovisning' för det erhållna statsbidraget, till Landtbruks-akademien årligen afgifver berättelse om antalet af de elever, hvilka vid inrättningen njuta undervisning, äfvensom rörande verkställd utdelning af fruktträd samt om öfriga föremål för Föreningens verksamhet.
Lika med Landtbruks-akademien hemställde Stats-rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att följande tvenne anslag finge under nästkommande statsreglerings-period fortfarande utgå med enahanda belopp som hittills, nemligen: till utdelning vid landtbrukaremöten såsom premier för husdjur, redskap och ladugårdsprodukter af utmärktare slag, 3,000 Riksdaler årligen, eller tillsammans 9,000 Riksdaler; och till förrättande af vetenskapliga undersökningar rörande fiskerieme, 1,000 Riksdaler årligen, eller tillsammans 3,000 Riksdaler.
Hvad åter angick
Landtbruks-akademiens hemställan att hos Rikets Ständer måtto i nåder äskås: a) årligt anslag för undervisning i vården och behandlingen af vattningsängar; b) förhöjning i årsanslaget för inköp af modeller till landtbruksredskap, maskiner vi. m. att uppställas i Landtbruks-akademiens egendom; c) årligt anslag för att understödja utgifvandet af populära handböcker i landtbruket; så fann Stats-rådet att för dessa, mindre vigtiga ändamål förhöjning icke borde ifrågasättas uti de vid sednaste riksdag beviljade betydliga anslag till landtbrukets befrämjande och ansåg sig således icke böra understödja Akademiens i nyssnämnde 3 punkter gjorda framställningar.
Ehuru, enligt hvad Landtbruks-akademien upplyst, försäljningssumman för de Kronan tillhöriga får, som icke ansetts vara till förädling tjenlige, endast uppgått till 1,782 R:dr 40 öre, men för detta ringa belopp någonting väsendtligt till den inhemska fårafvelns upplijelpande icke kunde verkställas, hvadan kraftigare åtgärder i sådant afseende syntes erfordras, likväl och då i anledning af Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag härom aflåtna framställning, Rikets
Ständer förklarat sig anse ifrågavarande åtgärder lämpligast böra utgöra föremål för de enskildas omtanka, ansåg Stats-rådet
Landtbruks-akademiens förslag i denna del icke böra till någon Kongl. Maj:ts åtgärd nu föranleda.
Under åberopande af de utaf Stamholländeri-styrclsen anförda skäl, och då. underhållandet af Kronans holländerier vore för landtbruket af särdeles angelägenhet, men i anseende till den betydliga kostnad, som med inrättande af nya stamholländerier vore förenad, åtgärderna syntes böra under närvarande förhållanden hufvudsakligen afse att genom inköp af utländska racedjur förädla de vid Kronans holländerier redan befintliga stammarne, tillstyrkte Stats-rådet i underdånighet, att Kongl. Majit måtte för nästa statsregleringsperiod i nåder äska ett årligt belopp af 10,000 Riksdaler till underhållande och förädling af Kronans redan inrättade stamholländerier samt till inrättande af nya i den mån sådant kunde verkställas. — — — — — —- — — _ O) Hästafvelns Bil.
S3 0) Hästafvelns förbättrande.
Stuteri-öfverstyrelsens underdåniga skrifvelse af den 16 sistlidne Augusti, deruti, sedan Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag gjorda framställning om dels ett anslag för en gång af 50,000 Ridr till införskaffande af utländska hingstar af utmärktare racer och dels ett årligt belopp af 15,000 R:dr för inrättande af så kallade stohållningar, icke vunnit Rikets Ständers bifall, Stuteri-öfverstyrelsen å nyo fästat Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på nödvändigheten deraf att Stuteriernas individer, i följd af fortsatt parning redan alltför nära befryndade, snart erhölle uppfriskning genom främmande blod, enär verkan af länge fortsatta slägtparningar måste blifva skadlig äfven derigenom att, der anledning till samma fel hos de parade förefunnes, hvilket bland närbeslägtade ofta blefye fallet, dessa fel ytterligare hos afkomman utvecklades och slutligen så rotfästades, att de antoge konstant natur och gjorde racen otjenlig att till afvel användas; med afseende hvarå och då den ofvan antydda olägenheten, i följd af bristande medel till inköp af raceliingstar, så tilltagit, att de framsteg stuterierna och hästafveln i allmänhet genom fordna uppoffringar och omtanke vunnit, tvifvelsutan skulle omintetgöras, Stuteri-öfverstyrelsen i underdånighet anhållit om aflåtande till Rikets nästsamman trädande Ständer af nådig proposition om ett anslag för en gång af 50,000 Riksdaler till inköp af utländska racehästar; — hvarjemte Stuteri-öfverstyrelsen i underdånighet hemställt, att, då de stohållnings-stutcrier, hvilka redan för längre tid tillhaka varit inrättade i de Skånska länen, men sedermera i brist på medel måst indragas, visat sig Särdeles nyttiga för provinsen, samt den för dylikt ändamål erforderliga och sednast begärda summa, ämnad att, fördelad i premier, utgå för väl uppfödda föl efter till afvel approberade och underhållna ston, skulle oafkortad komma landtmannen eller näringarne till godo, den vid förra riksdagen i detta afseende gjorda nådiga framställning måtte till .Rikets näst sammanträdande Ständer förnyas.
Stats-rådet, som instämde i hvad Stuteri-öfverstyrelsen yttrat angående vigten af de föreslagna åtgärderna för hästafvelns befrämjande, men ansåg den af Styrelsen begärda summan för stohållningar kunna nedsättas till 10,000 Riksdaler årligen, hemställde alltså, att Kongl. Majit täcktes af Rikets Ständer äska dels för berörda ändamål ett årligt belopp under nästa statsregleringsperiod af 10,000
Riksdaler och dels till inköp af utländska racehingstar för en gång 50,000 Ridr Riksmynt.
D) Undervisnings-anstalter för slöjderne.
En af Direktionen för Svenska Slöjdföreningen till Kongl. Majit ingifven skrift, deruti, jemte bifogande af berättelse angående Föreningens verksamhet under år 1858, bemälde Direktion, å Föreningens vägnar, i underdånighet anhållit, att som tiden för åtnjutande af det årliga statsanslag 15,000 Riksdaler Riksmynt, hvilket, Bilt. till B.
4 Samt. 4 Afd. 5 Haft. 5 34 Bil.
N:o 4 till Kongl. Majtfs Nåd.
Pröp.
N:o 1, om Statsverket 1859. uppå Kongl.