Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af väckt motion om inleverering till Statsverket af den under Kongl. Krigs-Collegii förvaltning stående En per Mille-fonden. (1. A.) Genom remiss från Bonde-Ståndet har Ståts-Utskottet fått emottaga en af Riksdags-lullmägtigen F. von Zweigbergk från Skaraborgs Län väckt motion, innefattande hemställan, att den under Kongl. Krigs-Collegii förvaltning stående så kallade En per Mille-fonden, hvars inkomster numera uteslutande bestode af inflytande räntor å deraf utlånte capital, måtte inlevereras till Stats-Verket, för att användas till försvarsverkets iståndsättande, genom hvilken åtgärd för framtiden undvekes den öfver berörde fond hittills verkställde serskilde bokföring, Ifrågavarande fond har, på sätt motionären jemväl antydt, tillkommit genom det uti 5 §. af Kongl. Förordningen, angående staden Götheborg förunnad allmän nedsrlags-frihet å utländska varor, af den 22 Maj 1794 meddeldte stadgande, enligt hvilket, oberäknadt den kronan förbehållne nederlags-recognition, borde, såväl vid inkommandet sorn utgåendet, erläggas en afgift af En per Mille utaf varans värde, samt deraf bildas en fond för allmänna byggnader i Götheborg, hörande till militäriska behof och stadens försvar.
Denna serskilda afgift upphörde likväl redan den 1 Juli 1813, i följd af den förnyade Nederlags-förordning, hvilken under den 5
Maj sistnämnde år i Nåder utfärdades.
Enligt hvad Rikets Ständers Revisorers Berättelser om Stats-Verkets och andra allmänna Fonders tillstånd och förvaltning utvisa, liar En per Mille-fonden genom Kongl. Krigs-Collegii försorg varit till större eller mindre del emot ränta utlånad, och hafva de inllutne intcresse-medlen, under åren i838—184t, utgjort omkring 600 R:dr årligen; uppgående, enligt 1843 års Revisions-berättelse, pag. 1^5, fondens vid 1841 års slut egande behållningar och fordringar till ett sarnmanräknadt belopp af i5,oo6 R:dr 6 sk. 11 rst Banco.
Då nu fonden, genom dess ifrågaställde inleverering till Stats-Verket Bih. till R.
Erot. 1844•> 4 Sami. 1 Afd. at Haft. i Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 63. och användande till försvarsverkets iståndsättande i allmänhet, komme att ryckas från det ändamål, hvartill den, såsom ofvanföre är nämndt, ursprungligen varit afsedd och för hvilket densamma ock, efter Utskottets tanka, lämpligen hör fortfarande reserveras, för att, i nion af uppkommande behof, vara disponibel, samt enär för öfrigt någon skälig anmärkning icke synes ega runi i afseende på det sätt, hvarpå fondens tillgångar varit af Kongl. Krigs-Collegium förvaltade, anser sig Utskottet sakna anledning att till von Zweigbergks förrberörde förslag tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Stockholm den 12 November 1844- N:o 63.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Nov. kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af begärdt anslag i stället för den hemmansegare inom Landa Socken af Halland tillerkände, men deni frånröfvade, utflyttningshjelp.
(Rtglds Afd.)
Uti en af Eonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmägtigen C. G. Bruhn från Hallands
Län anhållit, att, sedan ett, ålskiilige hemmansegare inom Landa Socken af nyssnämnde
Län, såsom ^flyttningshjelp, tillerkändt och från Länets Landtränteri i Januari månad 1840 utbekommet belopp, 849 R:dr 24 sk., blifvit deras Ombud under återresan frånröfvadt, Rikets Ständer, enär icke det ringaste af det sålunda för bemälde hemmansegare förlorade belopp kunnat tillrättafås, eller utaf de sedermera ertappade och till lifstids-arbete å fästning dömde våldsverkarne ersättas, måtte bevilja en mot denna utflyttningshjelp svarande anslagssumma, att utbetalas lill dessa hemmansegare, som, genom den förlust, de, utan något sitt förvållande, lidit, skulle vara försatta i den mest bekymmersamma belägenhet; utvisande motionen bilagde handlingar, att ansökning om besagde utflyttningshjelps förnyade utbetalning blifvit i underdånighet gjord hos Kongl. Maj:t, men, enligt Kongl. Brefvet den i5 nästlidne Februari, uppå anförde skäl, afslagen.
Då ofvannämnde hemmansegare, genom befullmägtigadt Ombud, utbekommit det, i egenskap af utflyttningshjelp, dem tillerkände allmänna Ståts-Utskottets Utlåtande, N.-o 6Jg 3 understöd, och då detsammas belopp, efter deraf i vederbörlig ordning verkställd utbetalning, icke kan betraktas annorlunda, än såsom hemmansegarnes enskilda tillhörighet; så och enär förlusten af dylik, i enskild persons förvar befintelig, egendom icke mera vid det ena, än vid det andra tillfället, kan eller bör föranleda någon ersättning af Stats-Verket, anser sig
Utskottet icke kunna understödja den af motionären gjorda anhållan, utan får hemställa, att densamma må förfalla.
Stockholm den November i844- N:o 64.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Nor., kl. 11 f. ro.
Utlåtande, angående yrkad restitution till Upsala Stad af erlagd egande-rättsbevillning för en del af stadens jord.
('R.-g/ds Afd.)
Sedan den om denna restitution hos Borgare Ståndet af Herr G. kV. Gillberg väckta och till Bevillnings-Utskottet först remitterade motion, jemlikt samma Utskotts Memorial N:o 2, blifvit återlemnad, hafva ej mindre Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, än slutligen äfven förstbemälde Riks-Stånd hänvisat detta ärende till Stats-Utskottets behandling; i hvilket afseende Stats-Utskottet alltså fått emottaga ifrågavarande motion, jemte dervid bilagde handlingar.
Häraf har Utskottet, bland annat, inhemtat, hurusom Upsala Stads Taxorings-Comité för år 1842, enligt meddelad t och hos Länets Pröfnings-Comité öfverklagadt, men af densamma godkändt förklarande, ansett att den del af stadens jord, som af Upsala Drätsel-kammare disponerades och hvaraf aflöningen utginge till stadens tjenstemän och pensionstagare, borde, på grund af 4 niom. i nu gällande Bevillnings-Förordnings x45 §., befrias från bevillning efter ardra Artikeln, enär tjenstemännen och pensionstagarne sjelfve måste utgöra be vi 11- nings-afgift för sina löner, och denna jord, deraf afkastningen icke uppginge till hälften af lönernas belopp, eljest komme att dubbelt beskattas.
Deremot har Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, hvars pröfning omförmälda bevillnings-fråga blifvit i besvärsväg underställd, medelst Utslag af den 19 December 1842, förklarat: att som åberopade moment endast för den 4 Stats-Utskottets Utlåtandej IV.-o 64. del af städernas jord, hvaraf inkomsten utgick till aflöning åt tjenstemän, som sjelfva taxerades till bevillning för löne-inkomst, medgaf befrielse från fastighets-be villning; så och enär inkomsten af nu ifrågavarande jord icke vore åt en eller flera af Upsala stads tjenstemän serskildt upplåten, utan jordens afkastning uppbures af Stadens Drätsel-kammare, hvarifrån ej allenast en samma afkastning vida öfverstigande aflöning, utan ock öfriga för staden nödvändiga utgifter utbetaldes, fann Kongl. Kammar-Rätten, med dessutom hemtadt stöd af Kongl. Majrts förut i lika fråga meddeladt beslut, egande-rättsbevillning för år 1842 böra meranämnde jord, efter dess taxeringsvärde, påföras.
Detta Utslag, hvaröfver besvär hos Kongl. Maj:t i underdånighet anfördes, har Kongl. Maj:t, med ogillande af samma besvär, under den a5 Juli nästlidne år, i Nåder fastställt.
Häruti har motionären nu hos Rikets Ständer begärt den rättelse, som, enligt bans förmenande, vore med sträng rättvisa och billighet förenlig; hvarjemte han anhållit: ”att, ”i fall Rikets Ständer skulle finna missförstånd om rätta meningen af det ”citerade lag-momentet hafva ådragit Upsala stad en hård och obillig, beskattning, Rikets Ständer då måtte, deras höga värdighet och rättvisa likmätigt, anbefalla deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, dit medlen in”gått, att till Upsala stad eller dess Drätsel-kammare restituera de 686 ”R:dr 2 sk. 10 rst,” som Drätsel-kammaren, enligt motionen bilagdt betyg, ”nödgats, såsom egande-rätts bevillning för löningsjorden utbetala.”
Enär den, i öfverensstämmelse med härom gällande föreskrifter, så väl Kongl. Kammar-Rätten som Kongl. Maj:t underställda bevillningsfråga, hvarom förevarande motion handlar, sålunda blifvit i författnings-enlig ordning afgjord, finner Utskottet sig af stadgandet i Regerings-formens go §. förhindradt att i någon ytterligare pröfning af samma fråga ingå; och får Utskottet alltså hemställa, att ofvan omförmälda motion må förfalla.
Stockholm den i4 November 1844* Stats-Utskottets Utlåtande , IV.-o 65. 5 N:o 65.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Nov. kl. ii f. m.
Utlåtandei anledning af Full'mägliges i Riksgälds-Contoret hemställan angående den numera indragna Canzlist-tjensten vid deras Expedition.
(R:glds Afd.J
Hos Stats Utskottet hafva Fullmägtige i Riksgälds-Contoret anmält, att, till följd af Rikets Ständers vid 1834 och 1835 års
Riksdag meddelade och äfven i 1841 års Reglemente för nämnde Contor bibehållna föreskrift, Canzlist-tjensten vid Fullmägtiges Expedition väl blifvit, vid nyligen inträffad ledighet, indragen, men att de med denna tjenst förenade, numera särdeles trägna, göromål icke kunnat, på sätt Rikets Ständer jemväl förordnat, öfvertagas af den vid samma Expedition anställde Registrator och Archivarie, utan åsidosättande af dennes förra tjenste-åligganden.
Enligt den för betjeningen vid Riksgälds-Contoret utfärdade tjenstgörings-ordning, ålåg det innehafvaren af den nu indragna Carizlisl-sysslan, att, jemte förrättandet af öfriga honom i och för tjensten uppdragna göromål, besörja all inom Fullmägtiges Expedition förefallande renskrifning, äfvensom afskrifva alla af Fullmägtige emottagna Kongl. Bref samt öfriga handlingar, som skola genom afskrifter Riksgälds-Contorets Commissariat meddelas.
Såsom en naturlig följd af de mångfaldiga utvidgade eller nya bestyr, Fullmägtige efter sistförflutna Riksdag erhållit, hade äfvenledes nyssberörde åligganden sedermera blifvit, vida mödosammare än tillförene; och kunde de Canzlist-tjensten tillhörande göromål antagas hafva mer än fördubblat sig sedan beslutet om tjenstens indragande af Rikets Ständer fattades; förmodande Fullmägtige, att för närvarande ensamt renskrifningen af deras Protocoli och Registratur nära motsvarade det med åtskilliga dylika tjenster inom andra allmänna Verk förenade skrifningsarbete.
Enär nu Registratorn och Archivarien, jemlikt redan åberopade tjenstgörings-ordning, hade sig ålagdt att, utom sina egentliga tjenstegöromål, vid förhinder eller förfall för Fullmägtiges Secreterare, ej allenast föra protocollet vid Fullmägtiges sammankomster, utan ock bestrida Secreterarens öfriga åligganden, hade Fullmägtige ansett sammanslåendet af Registrators-och Archivarie-samt Canzlist-tjensterna vara mindre verkställbar t.
Fullmägtige hade derföre fnnnit sig nödsakade att, 6 Stats-Ulskottets Vilat ande, N:o 65. efter sistnämnde tjensts indragning, låta genom en extra ordinarie tjensteman bestrida Canzlist-gÖromålen, hvilka måste oafbrutet besörjas, så vida Riksgälds-Contorels förvaltning med thy åtföljande serskilda uppdrag skulle kunna i stadgad ordning utföras samt Fullmägtiges beslut och tillgöranden af Rikets Ständer eller deras Revisorer granskas och bedömas; hemställande Fullmägtige, vid nu anförda förhållande, att meranämnda, för göromålens behöriga gång oumbärliga, Canzlist-tjenst måtte varda å Riksgälds-Contorets ordinarie aflönings-stat åter uppförd med enahanda lönevillkor, som för Canzlisterna vid Banco-Fullmägtiges Expedition samt hos Iliksgälds-Contorets Commissariat äro fastställda, eller 4oo R:drs årlig lön och 100 R:drs arfvode; hvarjemte och enär billigheten syntes fordra, att den extra ordinarie, som, efter indragningen af tjensten, förrättat de densamma tillhörande göromål, erhölle ersättning för denna trägna tjenstgöring, Fullmägtige tillika hemställt, att, för sådant ändamål, måtte få disponeras den lönebesparing, som, till följd af nyssberörde, i sistförllutne April månad verkställda, indragning, dels redan uppkommit dels kunde ytterligare uppkomma, intilldess samma tjenst blefve i föreskrifven ordning åter tillsatt.
Slutligen hafva Fullmägtige, i sammanhang härmed, anmält och förordat förre Canzlisten A.
Biörcksj till dem ingifna ansökning, om någon lämplig extra vedergällning eller gratification för de betydligt ökade göromål, som han i nämnde egenskap måst sedan sista Riksdag bestrida, utan att erhålla den löneförbättring, som derefter med 5o R:dr årligen åtnjutits af den hos Commissariatet anställde Canzlisten; varande denna gratification af Fullmägtige föreslagen till ett belopp af 15o R:dr.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet af Fullmägtiges Protocoll O O m. fl. handlingar haft tillfälle erfara, kan Utskottet vitsorda Fullmägtiges uppgift om tillökningen af Canzlist-göromålen inom Fullmägtiges Expedition; och då en stor mängd ärenden i anledning af sista Riksdags extra-stats-regIering och dermed gemenskap egande frågor ännu återstå för Fullmägtige att handlägga, hvadan någon väsendtligare minskning i dessa göromål för närvarande icke är att motse, så anser jemväl Utskottet att åtminstone tills vidare den af Rikets Ständer, under andra förhållanden, beslutade föreningen af Registrator- och Archivarie- samt Canzlist-tjensterna icke kan, utan mehn för ärendenas gång, verkställas.
Men sorn göromålen vid RiksgäldsContoret framdeles möjligtvis torde kunna minskas och dessa begge tjenster då utan olägenhet sammanslås, samt åberopade beslut dymedelst bringas ti l verkställighet, så och enär, enligt Utskottets vid den nu uppgjorda stats Stats-Utskottcts Utlåtandej N.-o 66. 7 regleringen äfvenledes tillämpade åsigt, förökandet af Embets-verkens ordinarie allönings-stater bör, så vidt lämpligen ske kan, sorgfälligt undvikas, anser sig
Utskottet likväl icke böra understödja Fullmägtiges framställning om oftaberörde Canzlist-sysslas uppförande på Riksgälds-Contorets ordinarie stat; hvaremot Utskottet tillstyrker, att Rikets Ständer, för betstridandet af de bos Fullmägtige förefallande renskrifnings- jemte öfrige Canzlisten vid deras Expedition förut åliggande göromål, må bevilja ett årligt arfvode af Femhundrade Riksdaler, att utgå från Canzlist-tjenstens indragning intill slutet af nästkommande Riksdag.
Beträffande åter den af denna tjensts sednaste innehafvare, nuvarande Kamereraren Biörck, sökte och af Fullmägtige förordade serskilda gratifieation, så synes det Utskottet, såsom prasjudicat, betänkligt att, genom en sådan gratifications beviljande, i sjelfva verket bereda en retroactiv löneförhöjning för flera redan förflutna år.
Utskottet får således, för sin del, afstyrka den uti ifrågavarande hänseende gjorda och af Fullmägtige förordade ansökningen.
Stockholm den i4 November 1844.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Nov., kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner om alla bevillningsmedels samt öfriga Stats-medels ingående lill Riksgälds-Contoret. (1. A.) Till Stats-Utskottets handläggning äro ifrån Borgare- och BondeStånden remitterade nedannämnde motioner: af Herr Kjellberg, J. A.} som, med anledning af Rikets Ständers år i843 församlade Revisorers tillstyrkan, förnyat sitt vid nästlidne Riksdag väckta förslag, att Statens alla extra ordinarie inkomster, af hvad namn de än voro, måtte, lika med ali annan bevillning, ingå till Riksgälds-Contoret, för att af Fullmägtige derstädes, efter serskildta anordningar, Kongl. Stats-Contoret tillhandahållas och i mon af behof utbetalas för de af Rikets Ständer bestämda ändamål.
Det vore, i motionärens tanka, olämpligt, att ett och samma Verk fungerade både som Bokhållare och Casseur.
Dessa egenskaper förenade Kongl. Stats- Con - 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 66. toret hos sig, enär alla extra ordinarie inkomster af detsamma förvaltades, så väl i afseende på uppbörd som fördelning, och detta utan ansvarig redovisnings- skyldighet, så vida utgiften kan styrkas genom ett Kongl. Bref, constrasigneradt af en vid inträffad Revision redan afgången Departementschef.
Uti denna motion hafva flere Ledamöter af Borgare-Ståndet förklarat sig instämma. 2:0 Af Fredric von Zweigbergk från Skaraborgs
Län, som föreslagit, att alla Statens intrader, vare sig ordinarie eller extra-ordinarie Stats-me del, måtte till Riksgälds-Contoret ingå.
Genom denna åtgärd skulle reservfonden af omkring
Nio millioner Riksdaler, som äro ur rörelse-capitalet, kunna medelst förräntande åter ingå och Riksgälds-Contoret aldrig blifva i förlägenhet för penningar, Stats-Contorets hela tjenstemanna-personal upphöra, samt redighet och enkelhet i räkenskaper ne beredas. 3:o Af Johan Fr.
Dahllöf från Elfsborgs Län, som, enär man nu kunde hoppas, det gagnande och samhälls-nyttiga förslag icke skulle afvisas, yrkat, att Rikets Ständer måtte besluta, att, på sätt hitintills skett med den personella bevillningen, all annan af Ständerne åtagen bevillning, såsom tull-, post-, charta-sigillata- och husbehofs-bränvins-bränneri-medel måtte till Riksgälds-Contoret ingå; samt 4:o af Johan Johansson från Örebro Län, hvars motion innehåller den hemställan, att Stats-Contoret och Riksgälds-Contoret måtte förenas på det sätt, att ali kronans uppbörd, af hvad namn den vara må, ingår till sistnämnde Verk, som ensamt skulle hafva assignerings-rätt på Banken och ensamt författa Rikshufvudboken, hvilken således upptoge alla Rikets inkomster och utgifter.
Från detta Verk skulle Stats-Contoret erhålla erforderlige medel, för bestridande af utgifterne enligt Rikets Ständers Stat; hvarjemte Stats-Contoret borde controllera lefverancernes rigtighet.
För kännedom af den behandling, frågan om bevillnings medlens ingående till Riksgälds-Contoret vid förflutna Riks-möten rönt, samt de skäl, hvilka både för och mot förslaget anförts, har Utskottet, till undvikande af vidlyftighet, trott sig höra hänvisa till 184° års Stats- Utskotts utlåtande, N:o 355, äfvensom sednast församlade Revisorers Berättelse (pag. 47. et sequ.) Hvad nu först angår de delar af <v. Zweigbergks och Johan Johanssons motioner, som afse äfven ordinarie Stats-inkomsters emottagande af Riksgälds - Stais-Utskottcts Utlåtande, N.-o 66. 9 Riksgälds-Contoret, i sammanhang med alla bevillnings medel; så skulle väl många fördelar för det allmänna åstadkommas derigenom, att uppbörden inginge till Ett enda Verk, hvarifrån hvarje förvaltande myndighet sedermera utbekom de till bestämda föremål anslagne medel; men som, enligt Utskottets tanka, med Riksgälds-Contorets nuvarande organisation och bestämmelse icke är förenligt att åt detsamma gifva en dylik vidt omfattande verkningskrets, samt den omständigheten, att endast en del af Statsbidragen utgöres i contant, innefattar ett väsendtligt hinder emot öfverflyttande från Stats- till Riksgälds-Contoret af befattningen med grundskatternes emottagande, har Utskottet, med afseende härå och innan förenkling i sättet för sistnämnde skatters utgörande hunnit tillvägabringas, ansett sig icke kunna tillstyrka någon förändring, i afseende å de ordinarie Stats-inkomsternes uppbörd och lefverering.
Beträdande åter de, enligt 60 §.
Regeringsformen, såsom bevillnin gar ingående Stats-Verkets så kallade Extra ordinarie inkomster, nemligen Tull-medel, Salu-accis af Städerne, Postmedel, Chartae-Sigillatae-medel och Brännvins-afgift, får Utskottet, rörande hvar och en af dem, serskildt, i möjligaste korthet, meddela yttrande, med hänvisning i öfrigt till ofvan åberopade Betänkande N:o 355 af år ,84o. 1:0 Tullmedlen.
Efter afdrag utaf hvad, som erfordras för Tull-Statens aflöning, utgifter för bevakningen m m., inbetalas Tull-medlen till Kongl. Stats-Contoret, genom deras insättande i Banken och attesternes aflemnande, hvarjemte utdrag af Tull-Verkets räkenskaper, utvisande uppbördens total-belopp för det förflutna året, äfvensom ett sammandrag af verkställda utbetalningar och lefvereringar, lemnäs till Stats-Contoret vid hvarje års slut.
Detta Verks befattning med Tull-uppbörden består således egentligen endast uti emottagning och bokföring af Banco-attesterna, hvadan, enligt Utskottets tanka, en öfverflyttning till Riksgälds-Contoret af Tull-medlen icke på något sätt skulle, såsom anmärkt blifvit, åstadkomma oreda eller rubbning i Statsförvaltningen.
Sjelfva Tull-uppbörden bibehöll ock i allt fall sin nuvarande egenskap af en för Stats-utgifterne disponibel inkomst samt inginge, lika med Riksgälds-Contorets och andra allmänna Verks medel, uti Rikshufvudboken. l)å nu härtill kommer, att öfverskotten å Tull-medlen, i följd af nämnde räkenskaps sena afslutande, icke blifva för RiksgäldsContoret tillgänglige, förr än något öfver 2 år, efter det Stats-Contoret motBih. till R.
Fröt. 1844. 4 Sami. 1 A/d. 21 Haft. 2 IO Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 66. tagit desamma; samt Riksgälds-Contoret under tiden kan blifva nödsakadt att genom upptagande af lån, emot ränta, anskaffa erforderlige tillgångar, så och enär någon tillökning uti Verkets tjenstemanna-personal icke eller genom öfverflyttningen torde erfordras, får Utskottet, med förnyande af 1840 års Stats-Utskotts i detta ämne gjorda förslag, tillstyrka, att från och med år 1845, den efter afdrag utaf förvaltningskostnader, restitutioner m. m. uppkommande behållning af Tull-medlen må ifrån Tull-Verket omedelbarligen inlevereras till Riksgälds-Contoret, i enahanda ordning och inom samma tid, som i afseende å dessa medels aflemnande till Kongl.
Stats-Contoret nu är stadgadt hvaremot RiksgäldsContoret, från och med nämnde års början, bör. i den mon ifrågavarande medel influtit, till Kongl. Stats-Contoret, uppå skeende reqvisition, utbetala hvad, som för Stats-Verkets utgifter erfordras; dock så, att det för hela året sammanräknade beloppet ej öfverstiger den summa, hvartill behållna inkomsten af Tull-medlen blifvit för samma år i Riks-Staten beräknad. 2:0 Salu-accis-medlen.
Som denna afgift, i likhet med allmänna bevillningen, uttaxeras inom hvarje Stad af vissa näringar, med inskränkning till det för staden fastställda belopp, samt hinder emot densammas levererande och redovisande i sammanhang med de öfriga bevillnings-medlen icke förekomma, hemställer Utskottet, att
Salu-accis-medlen jemväl må från och med nästa år, jemte allmänna bevillningen, inlevereras till Riksgälds-Contoret, äfvensom att den summa, som till Stats-behofvens fyllande för i845 och följande år varder vid innevarande Riksmöte anvisad å nämnde Verkj må ökas med ett belopp, motsvarande den i Riks-Staten beräknade inkomst| af Salu-accismedlen. 3:o Post-medlen.
Enligt Utskottets, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster, afgifna utlåtande N:o 33, är ett belopp af ia5,ooo R:dr föreslaget att utgöra årliga behållna summan af Post-medlen, hvaremot öfverskottet å den påräknats för Post-Verkets
Stat och öfriga utgifter; och då öfverlemnande directe till Riksgälds-Contoret af den för Stats-behofyen förbehållna andel Stats-U tskottets Utlåtande, Nio 66. utaf desse såsom bevillning ansedde medel icke kan medföra någon olägenhet för Postförvaltningen, tillstyrker Utskottet, att det belopp, som Rikets Ständer vid denna Riksdag kommer alt beräkna såsom Stats-Verkets årliga behållning af postmedlen, må i samina ordning, sorn en dylik behållning, hittills godtgjorts Stats-Contoret, från och med år 1845 afPost-Verket levereras till Riksgälds-Contoret, som åligger att beloppet StatsContoret tillhandahålla. 4:o Char txv-Sigillatai-medlen.
Ehuru det för Chartas-Sigillatre-papperets tillhandahållande och redovisande inrättade Contor nu är stählt under Stats-Contorets inseende, likväl och då öfverflyttningen af all befattning med Chartae-Sigillatai-papperet, som hädanefter förfärdigas vid Bankens Pappersbruk