Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad' åter beträffar den i följd af Remiss ©ch ämnets beskaffenhet
Ekonomiutskottet enskildt tillhörande fråga, om afskaffandet af det i 17 § af 1733 års RegementsSkrifvare Instruktion bestämde och i Kongl. ItrigsCöHegii Kungörelse den 5 Februarii 1807 omnämnde vite af En Riksdaler för Ränte-betalare, hvilka vid a:dra Likvidations- eller så kallade Restmötet , som af RegementsSkrifvare förrättas , icke tilt städes komma och sine Restantier erlägga ; sa har Utskottet väl på de skäl, som i dess förra Betänkande upptagas, ansett sig icke kunna biträda yrkandet om samma vites fullkomliga upphörande; men sorn detta vite, till sin storlek, hvarken för det dermed åsyftade ändamål ©undgängeligen är nödigt, eller alltid motsvarande beloppet af de rester, hvilkas underlåtna betalning medför tillämpning deraf, så finner Utskottet på desse skäl sig nu- mera föranlåtet tillstyrka, det Riksens Högloft.
Ständer mät• te till Kongl. Majit framföra den underdåniga: önskan, att ifrågavarande vite af En R':dr för ds Röttle - gifvare, som vid sä kallade Restmötet underlåta att hos RegementsSkrifvare till fullo afbörda sig sina räntor, mätte nedsättas tillen Summa af Tolf Skillingar och nådig föreskrift derom af Kongl. Majit således meddelas.
Dock varder detta allt Riksens Högloft» Bevlllnings-Utskottets Belänkanden.. 473 Ständers upplysta pröfning med vördnad undemäldt.
Stockholm den 15 September 1823,. jN:o 41., Ankom den 3 Oct, 1823- Förslag lill Jemnhiing af de skiljaktigheten, som inom Respective Riks-Stånden ypVat sig, i afseende på dels. de grunder, hvarefter de genom Stora Sjö Tullen inkommande Bevillningsmedel skola utgå, dels Och den derföre upprättade BevillningsTariff.
Bevillningsutskott uti dess den 3 sistlidne Junii aflätno Betänkande, angående de genom Stora Sjö T ullen inflytande Bevillningsmedel, sökt i ett sammanhang framställa sina åsigter och angifva de grunder, hvarpå Utskottet byggt sina arbeten, samt sedermera med anledning af de inom Respective RiksStånden gjorde anmärkningar, uti deröfver den 31 påföljande Julii afgifvet Utlåtande , och under alltid fästad uppmärksamhet å dess först, samt efter noga pröfning gillade grundsatser, dels oförändradt qvarblifva vid dess förra mening, dels åtes velat deråt gifva den tydlighet och fullständighet ämnets vigt med skäl påkallade , hafva Utskottets åtgärder och förslag varit föremål för Riksens Höglofl.
Ständers upplysta granska 4,74 Bevillnings, Utskottets, Betänkanden, ning; hvarvid skiljaktige tankar uppstart i afseende på så val sjelfva grunderne för Tull-- Bevillningens utgörande, som den derföre upprättade Tariff.
Då det, till följd af erhållen Rem iss, åligger Utskottet, att med vördnad för RiksenSj Höglofl.
Ständers fatiade Beslut, och begagnande af vunne upplysningar It, detta, för Fäderneslandet och dess Handel , vigtiga ämne bereda en fullständig enhet, går Utskottet nu alt anmäla de olika meningar, hvaruti Riksens Höglofl.
Ständer sinsemellan stannat, och. uppgifva de sätt, hvarpå Utskottet vördsamt förmodar dessa stridigheter skola kunna häfvas, utan rubbning af det hela, eller dess söndersplittring efter särkslda åsigter: I.
Ridderskapetoch Adeln har, under den 25 förlidne månad, Högvördige
PiesteStandet under den 20 föregående och, Heder varda BondeStåndet under den 11 i samma månad till pröfning förehaft detta ämne, hvarvid de 2:ne sednare RiksStånden till alla, delar gillat de af Utskottet föreslagne åtgärder, samt följaktligen lika med Höglofl.
Ridderskapet och Adeln stadgat, att jemnlikt den i Utskottets sednare Betänkande- mera fullstän,- digt gjorda utveckling: 1:0
En allmän frihet må förunnas, att emot en afpassad Tull i Riket införa alla Utländska varor, beroende : undantag häruti på Kongl.
Majus Nådiga pröfning. j;o Följaktligen alla sådana varor, hvarmed Bevillning^ Utskottets Betänkande!!. 475 bande! kan i Sverige drifvas, må uti den TullBeviilnings Tariff, som af Riksens Huglofl.
Ständer nu fastställes, intagas; och 3:0 Riksens Höglofl.
Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att i händelse Kongl, Majit skulle, vid utfärdandet af TullBevillningsTariffen, nnna i Nåder för godt, att göra några undantag från den allmänna införselfriheten; Kongl.
Majit då täcktes genom en särskild Nådig Författning låta dessa undantag allmänt kunniga göras, och äfven vidtaga samma utväg hvarje gång behofvet sådant krafvel-.
Samma mening är deremot under den 20 i nämnde månad förkastad af Vällofl.
BorgareStåndet, sorn beslutiti att hos Kongl. Majit i underdånighet anhållas hör, det alla sådane varor, som här i Landet till erforderlig mängd och godhet produceras eller tillverkas, få förblifva till införsel förbjudne; mea att sådane varor åter, hvilka vanan eller modet gjort oumbärliga och som antingen alldeles icke eller ock till erforderlig mängd och godhet ännu icke här i Landet tillverkas, måge mot den Tull Ständerne fastställa, till införsel medgifvas.
Med öfvertygelse att allmänna förbud emot handel, hvarifrån enskilda undantag ofta göras och måste göras, mången gång föranledda af enskilda interesse!, både kunna åstadkomma en allmän skada och äfven verkligen dertill föranledt, har Utskottet föreslagit en allmän frihet i handeln, som princip forsa k - rädt, att de undantag, som deruti af behofvet 47&
Bev Uhlin gs-Ut sko t tets Beumkanden, påkallas, skola verka lika på alla Sam häl fs-- Classer och hvarken kunna gagna eller skada Corporal io ner eller enskilda personer.
D-a Koru ungen eger magt att utsträcka dessa undantag så långt han finner Rikets väl kräfva, anser Utskottet deraf kunna vinnas alla de välgörande följder, sorn fordras till skydd för Svenska Fabriker och Näringar, med undvikande af den skada enskilda tillåtelser, att införa allmänt förbudna varor, måste medföra.
Uiskot-. tet önskar således, att Väflofl.
BorgareStandel i denna del ville biträda Utskottets af de tren-»- ne öfrige Stånden gillade Förslag, och förmodar att de kunna tryggt hvila vid öfvertygelsen om .Konungens vishet och landsfaderlig» omsorg, att vid verkställigheten befordra Landets sanna väl, II.
Sedan BevillningsUtskottet sökt, att medi bibehållande af ett lika syfte i dess sednare Utlåtande, sammanföra hvad dess först afgifneBetänkande innefattar.
Vidkommande grunderne för de blifvande Tulltariffer och Kongl. Maj:ts rätt att vid visse förekommande fall vidtaga nödiga åtgärder till Svenska Handelns och Fabrikernas förkofran och deras tryggande mot en skadlig utländsk inverkan, hafva Riksens Höglofh Ständer stannat i det Beslut: att sorn Riksens Höglofh Ständer i den TullbevillningsTariff, som kommer att utfärdas, icke kunna bestämma annan Tull å varor än den, sorn med förekommande af Tullförsnillning bäst försäkrar Statens SBeviilnirtgs^tftskaftets Betånkanäey*.
Ali inkomst och således med Starens interesse öfVerensstärntner, men det på Kongl. Maj:t ankommer, att, i afseende på utländske Magter, bereda en för Svenska handeln förmånlig reciprocitet, så skulle uti den till Kongl. Majrt i underdånighet derom afgående skrifvelse anhållas, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder icke ■allenast vidtaga alla de mått och steg, Kongl. Maj:t i afseende härpå finner med Ilandets bästa förenligt, utan jemnväl låta allmänligen kun. göra de jemnkningar, eller förändringar i den ■stadgade TullTarififen, eller ock införselförbud, hvartill utländske
Magters bifall eller vägran, att ingå i en för Uandet nyttig reciprocitet kan föranleda , så väl i afseende å förhållandet med sjelfva handeln, som äfven livad angar hel- eller half-frihet för Utländska Fartyg, samt bestämmande af Skepps-umgälder m. m.
Härvid har endast den skiljaktighet i en biomständighet uppstått, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ansett Kongl- Maj:ts Nådiga befattning i detta hänseende böra bero på ett af Riksens Höglofl, Ständer meddeladt uppdrag; men då denna framställning icke blifvit af de öfrige Respective RiksStånden biträdd, linner Utskottet sig för det närvarande sakna anledning att föreslå någon ändring i denna del, utan förmodar Utskottet sålunda vördsamligen, det Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, med frånträdande af dess förra Beslut, benäget medgifver, att den ofvanomförmälde skrifvelse järder i likstämmighet med, dea allgjäanast 478 BevillningsUtskottets Betänkandeit> antagna meningen expedierad; och tror Utskottet sig äfven böra återföra samtlige Riks* Ståndens uppmärksamhet derpå, att vid samma tillfälle ej lemna ur sigte Utskottets i första Retänkandet gjorde och utan anmärkning lem* nade framställning, om vigten deraf, att Kongl. Maj;t, med utöfvande af sin Konungsliga rätt, vårdar Svenska Fabrtkemes och Mandelns för* mån, i händelse någon regering eller handelssammansättning ville genom ökade exportpremier, eller eljest försöka att hit i Mandet i mängd införa sådane varor, som här kunna tillverkas, eller ock om den oförmodade hän* delsen skulle inträffa, att någon fremmande
Magt alldeles förbjuder införseln af en eiler flere af Sveriges förnämsta Exportproducter, likaledes förbjuder, enär sådant kan till Statens sanna fördel lända , införseln här i Landet af de förnämsta exporter, som från en sådan utländsk Magt till Svesige annars vanlt* gen directe införas. III.
I sammanhang härmed får Utskottet vörd* Samligen vid handen gifva, ätt Högloft, Rid* derskapet och Adeln bestämt, det burde vid den blifvande TullTariffen det tillägg ega rum, att Riksens Ständer skulle hoS Kongl. Maj:f i underdånighet anhålla , ätt Kongl. Maj:t täcktes efter vederbörandes hörande, enligt de af Riksens Ständer faststälde grunder, vidtaga den nedsättning af TullTariffen •> hvartill omständigheter ne kunde föranleda, och om hvil* BevillningsUtskottets BetänkanJen.
479 ket beslut de öfrige 3:ne Respective RiksStånden' skulle genast erhålla underrättelse.
Till hvad sålunda föreskrifvet blifvit, tvekar emedlertid Utskottet att hos de öfrige Respective RiksStånden tillstyrka bifall, så vida detta Förslag innebär en ändring äf hvad icke allenast de andre RiksStånden, utan äfven Höglofl.
Ridderskapet och Adeln sjelf stadgat, rörande den åt Kongl. Maj:t öfverletrinade rättighet, att i vissa fall vidtaga de af inträffande förhållanden påkallade ändringar och jemnk* ningär i TullTariffen, hvari således ej.mindre möjliga förhöjningar än nedsättningar innefattas, och dessutom ännu icke till BevillningsUtskottets kännedom kommit, huruvida några åtgärder blifvit, i följd af berörde tillie änftägifvände, inom de öfrige Respedtivfe RiksStånden vidtagne eller icke, i hvilket falt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln torde tillåta, det denna fråga måtte förfalla.
Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet hafva tift alla delar gillat oell antagit tredje puncten i Utskottets Utlåtande, hvari, med hänvisning till de i Betänkandet Utförligt upptagne föreskrifter, rörande dels Kongl. Majus och Rikets CommerceCollegii eller det Ämbetsverks, som får sig Handelsstyrelsen uppdragen, skyldighet, att, efter in* hemtade underrättelser om varu-prisen, årligen fastställa ett medelpris till grund för Tull* procentens beräkning å vissa inkommande varur, dels värdets bestämmande uti vissa upp* 4So Bevillnings■ZIcskotteté Betäniånderi. gifne fall af särskildt dertill Utsedde Värderingsman, dels desse personers val och rätt till ersättning, dels Godsegares, Tullbetjentes och FabriksTullmägtiges rättighet, att hänskjuta tvlstighefet om värderingar till en Jury9 de deruti deltagande personers edgång, och det der föreslagne Rättegångssätt, dels förfarandet vid Auctioners anställande i vissa fall, dels Spannmåls-värdering efter RiksMarkegången dels ock värdets fastställande åt utgående varor m. m. föreslås, att TullBevillningen bot bestämmas till vissa procent af värdet; äfven, som Högloft.
Ridderskapet och Adeln godkänt samma punct, med tillägg, att Riksens Hög-] loft.
Ständer borde till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna, att i händelse Kongl. Majit efter ett års förlopp och vederborandes hörande skulle finna andra utvägar till befor-' drande af en ökad säkerhet och controll samt Statens dermed förenade interesse erfordras,- Kongl.
Majit då skulle ega vidtaga de åtgärder, han för ändamålet kunde finna vara de tjenl igaste.
Hvad sålunda frenne
Stånd i hufvudsäIcen beslutat, liar deremot blifvit ogilladt af Vällofi. BorgareStåndet, sorn ansett de grunder för TullBevillningen, hvilka nu gällande TullTaxa bestämmer, dels efter mått, mål och vigt, dels ock efter varuvärden, äfven vid den nya Tulltaxans upprättande böra användas, i sammanhang hvarmed Ståndet till Kongl. Majits nådiga godtfinnande ofverlemnat hvad i Bevillnings-Utskottets Betiinkanden. 481 de Reglernentariske delarne, till befordrande af nödig säkerhet och ordning , må behöfva förordnas.
Vid en närmare granskning af de sig här företeende skiljaktigheter, tror Utskottet sig linna dem af en i sjelfva verket vida ringare betydenhet, än de vid första påseendet före» komma.
I hufvudsaken äro frenne af de Respective RiksStånden enslämmige , så vida det vilkor Höglofl.
Ridderskapet wh Adeln vidfogat sitt bifall icke på något sätt rubbar sjelfva grunden eller Tull-afgiftemas bestämmande efter värdet'; till samma mål synes ock Vallöf!» RorgaréSiåndets beslut, ehuru mera aflägset, leda, så vida mått, mål och vigt, hvilka sko* la, jemte värdet, utgöTa måttstocken för reg* leringen af Rull-afgifterne, icke äro närmare betraktade, annat vilkor för utfinnandet a£ hvarje varuvärde. och ett värde äfven mäste å desse sättas, så framt afgifterne skola éesref* ter beräknas. ©et synes sålunda snarare vara sättet fot Värdets bestämmande till TullBevillningens er» läggande, än dess erläggande efter värde, som1 utgör föremålet för Val loll.
BorgareSlåndets särskilda mening.
Vid ett sådant förhållande, och då denna förmodan öfvergår i det närma» ste till visshet, genom Vällofl.
BorgaréStån* dets vidtagne åtgärd med TullTariffens öfver» seende, derunder alla afgifter blifvit till vissa procent af värdet beräknade, tror Utskottet sig Bihang iil[ Riks, St, Brot, 1823 5 te Sami. 31, Bevillnings-Utskottets Betänkanden. icke sakna anledning, att till Vällofl.
Borgare*
Ståndets godtfinnande öfverlemna, huruvida % Ståndet icke skulle behaga , att i denna del af frågan förena sig med de andre trenne Respective RiksStånden.
Hvarförutan som dels under alla de öfverläggnlngar, hvilka detta ämne föraniedtj ej mindre inom Utskottet, än hos de Respective RiksStånden, och derjemte oaktadt de anmärkningar mot Utskottets Förslag, hvilka inom Stånden blifvit gjorde, samt det mer och mindre offenteliga klander, under tiden deremot försports, ingen enda till förbättring ledande upplysning blifvit lemnad, och icke ens något annat ördenteligt Förslag upp* gjordt, ledande till det mål, Utskottet sökt, säkerhet och ordentlighet vid TuIlVärdets utrönande; dels detta värderingssätt står i oskiljaktigt 'sammanhang med hela det Tuilbevillnings-System Ständernas pluralitet antagit och hvilket icke kan i betydlig mån förändras, utan att rubba sammanhanget af det hela, och förorsaka ändamålens förfelande; dels ock hela Tullbevillningerl vid nästa Riksdag undergår ny pröfning, kan Utskottet ej annat än tillstyrka bifall lill Utskottets af Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet, utan anmärkning i denna del antagna Betänkande* 'V-.
Ätt ali Thil, så för inkommande, som för Utgående Varor, iöå i Svenska iBancoSedlar erläggas, har blifvit beslutet af Höglofl, Ridderskapet och Ädeln, Högvördiga PresteStåndet och Hedervärda BoadeSsåndet* men Bevlllnings-Utskottets Betänkanden, 483 förkastadt af Vällofl.
BörgareStåndet, sorn förklarat, det bör hädanefter som hittills all Tulför inkommande och utgående varor bestämmas i Hamburger Banco, men erläggas antingen i Vexlar eller i Svenskt Speciemynt eller i BancoSedlar, efter näst föregående månadens medel-cours, samt med iakttagande deraf, att, tiar denna medel - cours slutar sig på runstysketal, men icke öfverstiger skillingtalet med mera än 6 runstycken, lemnäs dessa Utan all beräkning, och att om den åter uppgår öfver 6 runstycken, ökes den till fullt Skill ingr al.
Ej mindre rättvisan och nyttan deraf, att Landets utskylder utgå i Landets mynt, samt att den Skattskyldige kan förutse och beräkna hvad honom åligger att till Staten utgöra, än de öfrige irenne Respective RiksStåndens sammanstämmande Beslut, föranlåter BevillningsLJtskottet, att till Vällofl.
BörgareStåndet hemställa, huruvida detsamma icke skulle behagaf att sig i denna del dermed förena.
Utskottets af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördiga BresteStåndet samt Hedervärda BondeStåndet godkände och Faststäl« de Förslag: att införseln af alla hittills förbudna Varor, hvilka hädanefter varda tillåtne, skall inskränkas till de StapelStäder, i hvilka, enligt 1821 års Bokslut, Tull - uppbörden med Lots- och Båk-afgifterne inberäknade, Uppgått till minst Fjorton Tusende R:dr Banco, %84 BeviUningi- Utskottet t
Éetänkandtm har äfvenledes inom Vällofl.
BorgareStåndet blifvit förkastadt.
Men då trenne BiksStånd, på de af Utskottet uppgifne grunder, till denna inskränk* ning, eller nödvändigheten att kunna umbära de vidsträckta och kostsamma Bevaknings-anstalter, som skulle i annat fall blifva af riö* den, stadgat sitt beslut, får Utskottet vörd. samt hemställa, om ej Vällofl.
BorgareStåndet skulle finna skäligt, att sig med dem förena, enär följderna af denna föreskrift icke kunna blifva tryckande för de mindre Sjöstäderne, som ega tillfälle att låta sine mindre behof af sådane varor, som för det närvarande äro för» budne f men hädanefter till införsel tillåtas, till de större StapelStäderne inkomma och dem derifrån sjelfve afhemta. VII.
I afseende på inrättningen af étt så kalladt
Credit-upplag eller den åt de till handel 6 utrikes ort berättigade Handlande i alla de Städer, hvarest T ull-uppbörden, på sätt om» förmäldt är, uppgått till minst ofvannämnda Summa, medgifne rättighet, att uti allmänna och enskilda Magaainer, men alltid under Tullbevakningens, jemte egarens lås och vård, få upplägga rå* ämnen och alla andra i TullEe» yillningsTariffen till upplag tillåtne varor från och Öfver ett visst i TullTariffen utsatt minsta belopp och under de i Utskottets Betänkande omförmäldte vilkor, att nemligen desse varor ma till större eller mindre partier, men likväl icke under hälften af det minimum Bevillnings- Utskottets Betänkanden. 48$ som får upplaggas, uttagas mot utgörande af hela Tullen, då varan inom Ilandet försäljes; men emot endast Transito Tull, då den bevisligen åter ulfdres; att
Credit-upplag alding får utsträckas öfver ett år från den tid varan införes, utan densamma derförinnan antingen utskeppas, eller till fullo föltullas; att innan någre varor på Credit* upplag emottagas, måste värdet förutbestämmas och Tullen derefter vid uttagandet erläggas, utan afseende på de under tiden förefallne ändringar i priset: att i händelse handeln skulle i någon af berörde Städer så minskas, att Tull-, Båk- och Lots-medlen icke under irenne fredsår uppgå till nämnde Summa, biifver sammaStad «in införsel-rätt af nämnde varor, jemte dea dermed förenade rättigheten till Credit-upplag, förlustig, intill dess Stadens uppbörd åter inbringar samma Summa; och att om deremot någon annan af Rikets öfrige Städer så förkofrar sin handel, att berörde umgälder upphinna det i detta fall stadgade belopp, bör densamma korn. ma i åtnjutande af ej mindre den sålunda utvidgade införsel-rätten, hvarom anmälan må till Kongl, Maj:t i underdånighet i »gifvas, än ock den dermed åtföljande rättiglieteu till Credit-upplag, titan att likväl härigenom afses någon förändring i den nederlagsfrihet, Kongl.
Maj:t redar» förunnat en del Släder eller framdeles torde i J^åder meddela andra, hafva Högloft.
Eidderskapet och Adeln, Högvördiga PresteStåndet, samt Hedervärda Bondeståndet beslutit, att ett dylikt Credit-upplag skal! ega rum, enligt de sednare tvänne RikiStåudem mening j utun alla förbehåll 486 Bcvillnings-Utsköttets B et änkan den. men jemlikt det förstnämndes, med det tillägg, att icke allenast de Studer, i hvilka Credit-upplag tornine att anläggas, borde anskaffa tjenlige byggnader, hvilka kunde till Magasinet1 användas, utan äfven underdånig anhållan hos Kongl.
Majit göras, det Kongl. Majit täcktes vid Credit-upplags beviljande i Nåder tillse, att någon skada derigenom icke måtte tillskyndas de Fabriker och Näringar, hvilka härstädes blifvit uppdrifne till någon höjd, samt således erfordra Statens, skydd och omvårdnad ; hvaremot Vä Hofi.
BorgareStåndet funnit det bero på Kongl, Majits Nådiga prof-, ning, huruvida i alla StapelStäder meranämnde Credit - upplag må ega rum.
I afseende på de af Höglofl.
Bidderskapet och-Adeln gjorde förbehåll, anser Utskottet sig böra vördsamt vid handen gifva, dels att Rikets.
StapelStäder redan hafva från äldre tider tillbaka sig ålagd skyldigheten, att, mot åtnjutande af To* lagen, bygga och underhålla Packhusen , dels ock att Credit upplag blifvit föreslaget endast å råämnen, eller sådane varor, som icke undergått någon högre förädling genom Näringsidkares och Fabrikanters åtgärd , hvarom sjelfva Tariffen torde tillfyllest upplysa, och af dessa anledningar vördsamt föreslå: det Höglofl.
Bidderskapet och.
Adeln, med frånträdande af meranämnde förbe* håll, i allo biträder de öfrige RiksStåndens Beslut i denna del, oafsedd Vä Hofi.
BorgareStåndets särskilda mening, rörande sättet för Creditupplags vinnande , hvilken , då denna inrättning endast är en Uppbörds anstalt, sorn icke på något sätt rubbar Kongl. Maj: ts Höga rätt, att efter Bevillnings.Utskottets Betänkanden.
487 sig företeende omständigheter, i Nåder förunna Nederlagsfrihet åt Städerne, det Vällofl.
Ståndet således torde, till enighets vinnande RiksStånden emellan, anse tjenligt låta förfalla., VIII.
Den Tariff, hvarefter TuIIBevillningen bör sfi af inkommande som utgående varor Intill nä. sta Riksdag erläggas,, är gillad af Hedervärda Bon. deStåndet, och utan ali anmärkning lemnad af Högvördiga PresteStåndet, sorn ansett öfverflödigt att sig dermed befatta, så vida den borde till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, och godtfinnande efter nu stadgade grunder öfverlemnas, samt, så väl af Högloft R.idderskapet och Adeln, sorn af Vällofl.
Ror* gareStåndet, med undantag af vissa ändringar , jemnkningar och tillägg, godkänd, med det ytterligare förbehåll af det sistnämnde, att densamma skulle till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifyas , med anhållan det täcktes K°ngl.
Majit låta efter nämnde Tariff och med tillämpning af nu gällande varu-värden utarbeta en Taxa, som bestämmer Tull afgifterne i Hamburger Råneo å inkommande och utgående varor, dels elter mått, mål och vigt, dels ock efter varu-värden på sätt en gällande Taxa föreskrifver.
Utskottet sorn redan uppgifvit de skäl, hvarföre, detsamma anser sig icke kunna hvarken föreslå att, TullBevillningsTariffen, såsom ett rätte», snöre för Bpvillningens fördelning, må till Kungl, Maj:ts nådiga, pröfning
Och godtfinnande eller till uppgörande af någon annan än Riksens Höglofl, Ständer sjelfve öfverlämnäs, ej eller tillstyrka de(; il’ u 11B evil 1 n inge n må i fremmande myntsorter be - 4&S Revillnings Utskottets BetSnkanden. stämmas, och i stället för den allmänna gran* den för afgifternas beräkning efter värdet flere skiljaktige medel bredvid och om hvarandra upp* ställas, då en enda och säker utväg redan ärfun* lien, i förmodan att icke är begått något misstag, •dfå Utskottet af Högvördige PresteStåndets bifall till grunderne för BevillningsTariffen och der> sammas lemnande ytan all anmärkning förutsätter den slutföljdatt sistnämnde Stånd äfven, deråt Jemnat sin uppmärksamhet och sitt bifall ; och får Utskottet nu sålunda, i afseende på cle yppa* de skiljaktigheterne vid Bevillnings-procentens utsättande å en mängd varor, vördsamt åberopa det härvid fogade sammandraget a£" de inom Respe» ctive RiksStånden beslutne ändringar uti den för Tull lie v i 11 n i nge n s utgörande för inkommande och utgående varor upprättade Tariff, jemte de, med anledning deraf nu föreslagne j-emnkningari hvilket »ammandrag Riksens Höglof!.
Ständers upplyst» profning med all vördnad underställes.
I sammanhang med dessa ändringar och til» lägg till TullBfevillningsTariffen, anser Utskottet sig pligtigt, att åter leda Riksens Höglof!, Ständers uppmärksamhet på den TullBevi Ilning,, aom blifvit med anledning af Utskottets Förslag åsatt inkommande lumpsocker.
Denna finnes ut. göra 30 procent af värdet, hvaremot samma afgift å Toppsocker uppgår till 40 procent.