Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning häraf har Akademien anfort, att Hof-intendenten Westin är född 1782 och har alltsedan 1815 varit vid Akademien tjenstgörande, dels såsom vice Professor, dels såsom Professor, dels också, från 1828 till 1840, såsom Akademiens Direktör; att han under längre tid var en af fäderneslandets mest ansedda och värderade konstnärer och jemväl, såsom lärare, verkat på ett nitiskt och förtjenstfull! sätt; samt att hans vid Akademien egande inkomster äro en Historiemålare-lön, 500 R:dr, och ett Professors-arfvode, 450 R:dr; att Hof-målaren von Heidecken är född 1781 och har från 1826 till 1829 innehaft en af de på Akademiens stat anslagne rese-pensioner; att han blifvit ledamot af Akademien 1831 och 1838 anställd såsom lärare vid Akademiens elementar-tecknings-skolor, hvarest han alltsedan tjenstgjort; att han både såsom konstnär och lärare ådagalagdt en aktningsvärd verksamhet samt att hans inkomster utgöres af ett för nämnde lärare-befattning anslaget arfvode af 400 R:dr.
Då båda sökanderne äro alldeles obemedlade samt för sin lifsbergning icke kunna umbära någon del af de inkomster, de nu på Akademiens stat uppbära, och således, när de af tilltagande sjuklighet och ålderdoms-brister blifva försatte i nödvändighet att från sine befattningar taga afsked, sakna utväg att sig sjelfve försörja; men Akademiens enskilda medel äfvensom den inom Akademien stiftade pensions-kassa icke lemna tillgång att hålla dem skadeslösa för de inkomster, som i sådant fall för dem gå förlorade, anhåller Akademien hos Eders Kongl. Maj:t underdånigst, att Eders Kongl. Majit måtte täckas, genom Nådig proposition till Rikets Ständer, för desse åldrige och förtjente konstnärer och lärare utverka den fördel, att vid afskedstagandet blifva öfverflyttade på Rikets Allmänna Indragnings-stat för de löne-inkomster de nu åtnjuta, nemligen Hof-intendenten Westin för 950 Riksdaler och Hof-målaren v.
Heidecken för 400 Riksdaler.
Med anledning häraf får jag i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Majit behagade ho9 Rikets Ständer föreslå, att Hof-intendenten Westin och Hof-målaren von Heidecken, sedan de från sina tjenste-befattningar vid Akademien erhållit afsked, må för deras återstående lifstid å Allmänna lndragnings-staten undfå årliga pensioner till förenämnde belopp. 38: —59:o
Om pensioner för e. o. Professorerne A.
Cronholm och J.
Rabbén.
Medelst underdånig skrifvelse den 19 sistlidne Augusti har Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Universitetens Kansler, anmält, att Adjunkten i Historien vid Lunds Universitet, e. o. Professoren Abraham Cronholm, uti en till Hans Kongl. Höghet inlernnad skrift anhållit, det Hans Kongl. Höghet måtte hos Eders Kongl. Majit göra underdånig hemställan om Nådig proposition till Rikets Ständer, i ändamål att för honom utverka ett årligt anslag af 1,000 Ridr, mot förbindelse å hans sida att, med. afträdande af sin nu innehafvande lärareplats såsom Historiarum Adjunkt, uteslutande egna sig åt Historiska forskningar, ämnade att sprida ljus öfver de delar af Sveriges historia, som endast till hufvuddra gen äro kända och påkalla en mera speciel utredning.
Sedan Consistorium Academicum samt Filosofiska Fakulteten i Lund, till hvilkas yttrande berörde ansökning varit utställd, densamma i allmänhet förordat, och då de omfattande historiska arbeten, sökanden allaredan utgifvit, dels öfver särskilda förhållanden i Kongl. Slaj.ts Nåd.
Prop. om Statsverket 18S3. 27 Nordens forntid, dels öfver provinsen Skåne, utom åtskilliga afhandlingar i tidskrifter, vittna både om flit och håg för verksamhet i den rigtning på historiens fält, han antydt, och om en större böjelse att gagna på denna väg, än genom Akademisk undervisning, har Hans Kongl. Höghet ansett sig böra till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bepröfvande öfverlemna Professoren Cronholms ifrågavarande anhållan.
Och får jag, med anledning häraf, i underdånighet hemställa, det Eders Kongl.
Maj:t behagade hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att e. o.
Professoren Cronholm må, sedan han från sin Akademiska lärarebefattning undfått afsked, för sin återstående lifstid komma i åtnjutande å Allmänna Indragnings-staten af 780 Riksdaler årligen, motsvarande den lön, han såsom Adjunkt vid Lunds Universitet åtnjuter, för att derigenom sättas i tillfälle egna sin arbetskraft uteslutande åt historiska forskningar i den rigtning, han angifvit.
I sammanhang härmed och då Medicinska Fakulteten i Lund, enligt det protokollsutdrag, som finnes bilagdt Hans Kongl. Höghet
Akademie-kanslerns memorial af den 20 sistlidne Oktober, i underdånighet föreslagit, att af Rikets Ständer måtte begäras en Adjunkts-lön på Indragnings-stat för e. o. Professoren J.
Rabbén, vid hans numera upphunna ålder af 72 år, på det tillfälle derigenom måtte beredas att få den Adjunktur, som af Professoren Rabbén innehafves, besatt med en man, på hvars verksamhet högre anspråk kunde göras, än Professoren Rabbéns framskridna ålder medgifver, anser jag mig äfven böra i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att å Allmänna Indragnings-staten åt e. o. Professoren Rabbén anvisa ett mot hans riu innehafvande Adjunkts-lön svarande belopp af 700 Riksdaler årligen, som pension under hans återstående lifstid, sedan han från sin innehafvande Medicinai-Adjunkts-beställning vid Universitet i Lund erhållit afsked.
Departements-chefen i förenämnde afseenden sålunda yttrat oell hemställt behagade Kongl. Maj:t, uppå tillstyrkan af Stats-rådets öfriga ledamöter, i Nåder bifalla; hvarjemte Kongl. Maj:t förordnade, att utdrag af detta protokoll skulle till Finans-departementet expedieras, för att tjena till ledning vid författandet af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, i hvad den kommer att röra Åttonde Hufvudti teln; och skulle handlingarne i de mål, hvarom framställning till Rikets Ständer blifvit i nåder beslutad, framdeles till vederbörande Utskott öfverlemaas.
Ex Protocollo. Carl Gast. Brusewitz.
I STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1855.
Proposition, N:o 2. 1 N:o 2.
Ank. till Exp. Utsk. d. 9 Dec. 1853, kl. 1 e. m. Kongl.
Maj-.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet att utgöra dagsverken in natura tilt Kungsgårdar och andra kronolägenheter; Gifven Stockholms Slott den 16 November 1853.
Med anledning af vid 1840 oell 1841 årens Riksdag gjord framställning om de tryckande bördor, hvilka Allmogen i åtskilliga provinser af riket ansågs hafva fått vidkännas 1 följd af sådane till Kungsgårdar och boställen utgående hjelpedagsverkeu och tjenstskyldigheter, som icke grunda sig på hemmanens skattläggning och Indelningsverket, anmälde, uti skrifvelse den 30 December (örstnämude år, Rikets då församlade Ständer, hurusom, i afseende å berörde ämne, förekommit: att, efter det Rikets Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag beslutat, det Allmogeus dagsverksskyldigheter till de Kronan behållna Kungsgårdar och kronolägenheter skulle upphöra att in natura utgöras, när dåvarande arrendekontrakt löpte till ända, emot det att i stället lösen för dessa dagsverksskyldigheter efter markegång till Statsverket erlades, och detta beslut genom Kongl. Brefvet den 3 December 1812 blifvit till verkställighet befordradt, sä hade, betriilfande sättet för omförmälde skyldigheters afbördande, en skiljaktighet uppstått emellau sådane hemman, som voro dagsverksskyldige till kronans sä beskaffade fasta egendomar, oell deni, hvilka till boställen eller indelningshafvare voro anslague; att denna skiljaktighet anun forlfore, ehuru vid lieie Riksdagar fråga varit väckt, att ofvauuämude förändring i sättet lör dagsverksskyldigheternas fullgörande måtte utsträckas till alla hemman, hvilka äro dessa skyldigheter underkastade; att, hvad angick då ifrågaställde dagsverksbesvär, Rikets Ständer ansågo osiridigt, att ett sådant åliggande egde meuligt inflytande på de dagsverksskyldige hemmanens jordbruk; samt att, på grund häraf och dä lindring förut medgifvits i dagsverksskyldigheten till Kronan och dess behållna egeudomar, Rikets Ständer ansågo rättvisa och billighet fordra, det sådane åtgärder vidtogos, hvarigenom enahanda lättnad jemväl bereddes den del af Allmogen, som är underkastad arbets- eller dagsverksskyldighet till sådane kronolägenheter, hvika, såsom boställen och löningshemman m. m., äro åt Embets- och Tjenstemän anslagne, belst dylika skyldigheter icke alltid fuuuos fullkomligen bestämda och således kunde föranleda till obilliga och öfverdrifua anspråk.
Då emellertid behofvet påkallade, att, intilldess så beskaffad förändring, utan förnärmande af någons rätt, kunde tillvägabt ingas, en närmare bestämmelse af arbets- och dagsverksskyldigheten, der sådan saknades, blefve, så vidt ske kunde, åstadkommen, anböllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:ts Befallnings Bih. till R.
Prot. 3853 & 1854. 1 Sami. 1 Afd. 2 Haft. 1 2 Kongl.
Proposition} N:o 2. hafvande i Länen mätte nndfå Nådig befallning att anställa fullständig och noggrann undersökning, angäeude sådane uti hemmanens ränta och skattläggning icke inbegripna dagsverks- och arbetsskyldigheter, sorn in natura utgöras till Kronans hemman och lägenheter, hvilka såsom boställen m. m. äro åt Embets- och Tjenstemän anslagna eller till Inrättningar npplåtna, hvarvid borde utredas, burn dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå desamma sig grunda, äfvensom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i de fall, då nämnde skyldigheter icke funnos närmare bestämda, borde söka tillvägabringa sådane öfverenskommelse!-, hvarigenom, åtminstone för tiden efter nnvarande boställshafvares afgång, visst anta! dagsverken blefve bestämd!; hvaremot det, efter Rikets Ständers åsigt, lämpligast kunde få aukomina på vederbörande sjelfve att, i de fall, då de icke åsämjdes om den dagsverks- eller arbetsskyldighet, som skall utgöras, sin talan derom
I laga ordning utföra; tillkännagifvaude, i sammanhang härmed, Rikets Ständer i underdånighet, det de, för deras del, beslutat, att åliggandet att in uatura utgöra ofvanomförmälte arbets- och dagsverksskyldigheter skall för framtiden upphöra, likväl så, att meranämnde innehafvare af de hemman och lägenheter, sorn deraf äro i åtnjutande, under deras besinningstid vid nu gällande lagliga rättigheter bibehöllos, samt att, i stället för dagsverks- och arbetskyldigheleu till vederbörande, erlades kontant ersättning för de dagsverken, som på nyssberörde sätt blefvo bestämda, hvilken ersättning borde efter årets markegåugspris beräknas; och anhöllo Rikets Ständer slutligen i underdånighet, att, sedan den af dem i ofvaubprörde afseende föreslagne undersökning försiggått och vederbörande hörde blifvit, samt derefter i betraktande kommit, huruvida antingen deu lösen, som för ifrågavarande dagsverksskyldighet skulle erläggas, lämpligen må kunna till Statsverket indragas, emot anvisande af statsanslag till dem, som äro till dagsverkeuas åtnjutande berättigade, eller på hvad sätt eljest lämpligast skulle kunna dermed förfaras, Kongl. Majit måtle Nådig Proposition t ämnet till Rikets Ständer aflåta.
Under den 3 Februari 1841 anbefallde Kongl. Majit
Dess och Rikets Kammar-Kollegium alt föranstalta, det de af Rikets Ständer i ofvanberörde målto begärda undersökningar blefvo. genom Kougl. Maj:ts Befallningshafvande I Länen, verkställde, hvarvid de dåvarande inuehafvarne af sådane kronolägenheter, till hvilka de ifrågavarande dagsverks- och arbetsskyldigheterne utgöras, borde lemnäs tillfälle att om samma skyldigheters upphof och beskaffenhet meddela upplysning; och sedan dessa sålauda anbefallda undersökningar och utredningar för hvarje särskild Kungsgård, boställe eller annan Kronolägenhet, hvartill hjelpedagsverken äro anslagna, i föreskrifven ordning försiggått, samt de derom afgifna berättelser, jemte de af Länsstyrelserne i öfrigt meddelade uppgifter, blifvit hos Kaminar-Kollegium jemförde med derstädes förvarade jordeböcker, Indelningsverk, Arrende-kontrakt och andra frågan upplysande handlingar, afgaf Kollegium deu 5 Maj 1843 dess betänkande i ämnet, hvaraf hufvudsakligen inhemtades: att inom Upsala, Westmanlands, Örebro, Carlstads, Gottlands, Kronobergs, Jönköpings, Kalmar, Blekinge, Götheborgs och Bohus, Elfsborgs, Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens
Län nu mera icke till någon Knngsgård, boställe eller annan Kronolägenhet utgjordes arbetsskyldigheter eller dagsverken al den beskaffenhet, hvarå Rikets Ständers förstnämnde underdåniga framställning hade afseende; att inom Stockholms
Län icke förekomme uågra dagsverks- och arbetsskyldigheter af nu ifrågavarande beskaffenhet till boställen, eller till Kungsgårdar och Kronolägenheter andra hjelpedagsverken än de, sorn vid dagsverks-regleriugeu ar 1805 af dåvarande Ståtbållare-Einbetet öfver Svartsjö Län påfördes, enligt kungörelse den 14 December samma år, men hvaraf dock redan upphört att in natura illgöras samt blifvit till Kronan indrague och etter årlig markegång uumera löstes alla hjelpedagsverken för de kungsgårdar, hvarom då gällande arrende-koutrakter sedermera tilländagätt, sä att till utgörande in natura endast återstode dels de till
Drottningholms lustslott från Lotti och Eckerö sockDar anslagna bjelpedagsverkeu, hvilka likväl vanligen godtgjordes med penningar (ill Slotts-kassan, dels de med ännu fortfarande gamla arrendet af Eldgarns kronoäng förenade hjelpedagsverken fiån Adelsö, Munsö och Färentuna socknar, om hvilka hjelpedagsverken, de der icke kunde indragas förr än arreudet med år 1888 upphör, öfverenskommelse emellan Kongl.
Propositiont, N:o 2. 3 arrendatorn af berörde Kronoäng och de dagsverksskyldig likväl redan blifvit träffad sålunda, att de sistnämnde, emot det att arrendatorn för den återstående arrendetiden ombesörjer ängsbergningen jemte boels parmning och lastning, och såmedelst ansvarar för allt det arbete, som af de dagsverksskyldige varit påräkuadt, till arrendatorn för samma dagsverken erlägga lösen i penningar efter länets markegångsprls, hvilken öfverenskommelse är vorden den 6 September 1839 gillad och till efterrättelse fastställd af Kongl. ilaj:ts Befallningshafvande, som derjemte, nppä vederbörandes begäran, tillåtit, det denna dagsverkslösen må af kronofogden i orten vid den årliga kronouppbördsslämman nppbäras; hvadan och då härvid för öfrigt förekommer, att uti 1805 års dagsverksregleriug, jordeboks- och hemmantals-dagsverkena voro sammanräknade med de så kallade hjelpedagsverkena, hvilka sednare likväl i räkenskapen särskildt debiterades samt inom Färentuna härad, enligt Kongl. Resolutionen den 13 Juni 1749 ulgått med 4 öke- och 8 drängedagsverke!!, jemte 2:ue tunnor drängespanmål af helt mautal, emot be frielse från rotering, hvilken befrielse fortfarande åtnjutits, enligt Kongl. Brefven till KammarKoliegium af den 23 Januari 1816 och den 30 Juni 1818, och jemväl vid sednast verkställda roteringsförrättningar i Länet iakttagen, blifvit, genom den å då upprättade roteringsverk meddelade Nådiga fastställelse, bekräftad, jemte det lindring i skjutsningsbesvärel åtujutes, oinformälda hjelpedagsverken inom Färentuna härad såsom motsvarande andra besvär, (rån hvilka hemmanen äro befriade eller deruti de njuta lindring, icke syntes vara at den beskaffenhet, som uti Rikets Ständers ofvauberörda underdåniga skrifvelse afsåges; alt lili Södermanlands
Län voro, enligt så väl äldre som sednare årens jordeböcker och räkneskaper, till den under arrende från 1805—4870 upplåtna kronolägenheten Ridö Hof-Slalläng anordnade 84£ jordeboks-, 83| öke- och 1861 drängedagsverke!!, hvilka likväl ieke utgingo till nämnde bestämda antal, utan hade ängen i stället blifvit på de skattskyldige hemmanen fördelad i tegar eller skiften, med skyldighet att, hvar för sin teg, ombesörja rödjniug, slotter och bergniug, samt vid höets transporterande till hofstallet biträda med inlastning i fartyg, hvarförutan äfven hiignadsskyldigheteu vore de dagsverksskyldige hemmanen ålagd; att inom
Östergöthlands län ej förekomme annan till den af Rikets Ständer omförmälda hänförlig arbets- och dagsverksskyldighet, än de, enligt Kongl. Resolutionen den 12 Oktober 1814, ar åboerne inom KungsNorrby f. d.
Öfverste-Liijtnauts boställes rågång belägna 3| mantal krono ännu utgående hjelpedagsverken till ofvaunämnde, numera till Statsverket indragna och under arrende upplåtna, boställe; i afseende ä hvilka hjelpedagsverken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet likväl yttrat, att dä Kongl. Majit, genom Nådigt bref den 2 November 1833, i sammanhang med berörde hemmans rotering, förordna! det den då väckta fråga om fortfarandet af hemmanens berörde dagsverksskyldighet borde särskildt pröfvas och afgöras, och detta inål äfven vore på särskild handläggning beroende, Kongl. Majits Befallningshafvande, af sådan anledniug, ansett frågan om dessa hemmans dagsverksskyldighet icke hafva utgjort föremål för den anbefallda undersökningen: att i Kopparbergs län icke funnes någon Kungsgård, boställe eller annan kronolägenhet, hvartill blifvit anslogne hjelpe- eller sädane dagsverken, som ej äro inbegripna uti hemmanens grundränta, ehuru, beträffande de till den åt Landshöfdingen i Länet på lön indelta kronoängen Hushagen anordnade dagsverken, Indelningshafvaren hade rättighet att desamma in natura utfordra, äfvensom vederbörande förmenat sig hafva enahanda rättighet i afseende å de lill Löfås Silfververk anslagna dagsverken, hvilka sednare dock, såsom bestående uti vanliga under hemmanens skattläggning inbegripna jordeboks-dagsverken, hvadan skyldigheten för allmogen att dem utgöra beror af hemmanens afstånd från Sllfververket, icke ansetts utgöra föremål för den af Rikets Stäuder äskade utredning; att, sedan allmogens skyldighet att utgöra hjelpedagsverken af ifrågavarande beskaffenhet, genom särskilde Kongl. Bref förklarats böra upphöra vid följande
Län belägna kungsgårdar och boställen, nemligen Orreholmen, Kungslena, Ettack, Gudhem, Slädene, Måneholm, Cathrineberg, Höjentorp och Göthala, dylik arbetsskyldighet inom nämnde län numera eudast egde rum vid det till Öfverstesäte åt chelen för Wästgötha Regemente anslagna bostället Lilla Bjurum, om 2 mautal i Wättlösa socken och 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N.o 2.
Kinne härad, lill hvilket boställe dagsverken utgjordes från tillhopa 6{f mantal, fördelade i 24 hemmansdelar inom Wättlösa, Helmestads och Ledsjö socknar, hvilkas arbetsskyldighet, först bestämd genom Kongl, resolutioner af åren 1696, 1720 och 1723 samt den 26 Jnni 1792, blifvit slutligen reglerad och fastställd genom Kongl. Maj:ts Nådiga resolution den 22 Joni 1798, som innebölle ett fullständigt arbets-konlrakt, upptagande i de första punkterna alla de arbetsskyldigheter, hemmansäboerne hade att gemensamt eller efter fördelning sins emellan fullgöra tili bruk och skötsel af boställets gamla, dem tillslagna åker och ängsmark, sädens och hö-grödans inberguiug deraf, Iröskens verkställande, m. m., emot i 7:de punkten bestämd afkortning dels af aila i hemmansränta» ingående öke- och dränge-dagsverken, dels af 10 R:dr årligen på det öfriga räntebeloppet, tor hvarje helt mantal och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar, hvaremot hemmansäboerne skulle, sedan denna afskrifning försiggått, efter årlig markegång till ludelnlngshafvaren utbetala det, som af räntorna öfverblefve, eller ock, om den sednare sådant fordrade, utgöra dagsverken derföre till boställets landtbruk, på den åker och äng indelningshafvare» sjelf borde häfda låta, hvilka dagsverken skulle åboerne på ofvannämnde öfverskott af årliga räntan efter markegångspris beräknas och godtgöras, dock med åliggande för Boställsbatvaren att så afpassa tiden till dessa dagsverkens uttagande, att åboernas eget hemmansbruk på åker och äng derigenom icke lede, samt alltid när han sädane dagsverken åstundade, två dagar förut derom tillsäga; att, på grund af Halländska kontraktet den 6 Maj 1648, som, beträffande de inom Hallands
Län belägne Skatte- och Krono-hemmanens extra ordinarie skyldigheter, innehåller bland aunat, att “i afseende på Fax-fisken borde tagas i akt, hvad före detta varit brukligt,® krono- och skatte-allmogen i Höks härad af hemälde
Län varit och ännu vore tillhållen att tili de nuder Laholms kungsladugård i Laholms socken och Höks härad hörande 2:ne laxfisken, nemligen det ena vid kungsgårdsqvarnen och det andra vid Kassefors, framskaffa det för fiskesättningen årligen beböfliga virke och ris, hvilken arbetsskyldighet, enligt det af Kammar-Kollegium den 5 Decembpr 1800, på femtio års tid utfärdade arrende-kontrakt, skolat till arrendatorn utgöras; hvarförutan krono- och skatte-allmogen i Åhrstads- och Faurås härader af samma län vore pligtig, att, i stället för dagsverken och körslor in natura, till det åt staden Falkenberg under perpetuel arrende »pplåtne
Falkenbergs krono-laxfiske årligen till fiskes-innebafvarue betala 12 öre eller 3 skillingar banko för hvarje hell mantal och proportionaliter för mindre hemmansdelar, hvilken afgift bestege sig för 356iVV:dels mantal i begge häraderne till 22 R:dr 12 sk. 5 rst.; samt alt inom Malmöhus och Christianstads län, sedan den arbetsskyldighet in natura, som tillförene af de» närboende kronooch skatle-allmogen utgjorts dels till Dahlby och Flyinge kungsgårdar, dels till Uranienborgs kungsladugård, numera upphört, dagsverken eller sä kalladt hofveri af dertill indelte arbetshemman utgjordes vid följande kungsgårdar och boställen för det högre militär-befälet, nemligen: inom Malmöhus Län: vid Alnerups eller Alnarps kungsgård
I Lomma socken och Bara härad, indelad Landshöfdingen i Länet på lön.
„ Löfvestads kungsgård t Löfvestads socken, anslagen till boställe åt Öfverste-Löjtnanten vid Södra Skånska kavalleri-regementet.
- Kungsgården Månstorp i Ingelstads socken af Oxie härad, förr kallad Mågenstorp och indelad till boställe för Ryttmästare» vid Månstorps kompani af Södra Skånska KavalleriRegemeutet, men numera anslagen till bostad för Öfversten vid Södra Skånska InfanteriRegementet.
„ Hjelmsbults kungsgård i Allerums socken af Luggude härad, indelad till förste Majorsboställe vid Skånska Hussar-Regementet.
a Kungsgården Billerholm i sistnämnde härad och Wrams socke», iudelad först till Ryttrnä - Kongl. Maj-.ts Nåd.
Proposition, N:o 2. 5 stare-bostäile vid Billerholuis kompani, inen numera till Andre Majors-boställe vid Skånska Hussar-Regementet. vid Årup i Billeberga socken af Rönnebergs bärad, indoiadt (ill sätesbemman för Ryttmäsfareu vid Landskrona kompani af f. d. Norra Skånska kavalleri- eller numera Skånska Hns sar-Regementet.
Inom Christianstads Län: vid Sandby kungsgård i Sandby socken och Vestra Göinge bärad, Indelad till boställe för Ryttmästare!) vid Sandby kompani af f. d.
Norra Kavalleri-Regementet.
„ Svabesholms kungsgård i Mälby socken af Allbo härad, förut indelad till boställe åt Ryttmästare!) vid Svabesholms kompani af f. d. Södra kavalleriet eller det nuvarande Skånska Dragon-Regementet, men numera anslaget till Andre Majors-boställe vid samma Regemente. „ kungsgården Bäckaskog, hvilken, belägen i Kiaby socken af Willands härad, förut varit anslagen såsom boställe dels å Staten dels å Ryttmästareskapet vid Lif-kompaufet åt Öfversten vid f. d. Södra Kavalleri-Regementet, men numera innehafves, euiigt särskild öf verenskommelse ined Regementet, af Hans Majit Konnngen.
„ Lillö kungsgård i Åsums socken och Gärds härad, förut indelad till boställe ål Majoren vid f. d. Södra Kavalleri-Regementet, men numera anslagen till chefen för Skånska Dragon-Rcgeinentet.
„ Herrevads-klosters kungsgård i Röseherga socken och Norra Åsbo härad, förut indelad till boställe åt Öfverste-Löjinanten vid Norra Kavalleri-Regementet, men numera indragen oell utarrenderad för gamla passevolans-kassaus räkning.
„ Tommarps kungsgård i Qvidiuge socken oell Södra Åsbo härad, indelad till boställe för Öfversten vid Norra kavalleriet eller numera Skånska IIussar-Regementet; oell „ Mölleröds kungsgård i Finja socken och Vestra Göinge härad, förut indelad till boställe ål Kapiten-Löjlnanten vid Norra kavalleriet, men numera anslagen tiil Ryttmästare-boställe vid Skånska Hussar-Regemeutet.
Då, efter hvad sålunda föregått, delta ärende inför Kongl. Majit i underdånighet anmäldes, fästades Kongl.
Majlis uppmärksamhet derå, att de till utgöraude af hjelpedagsverken eller så kalladt hofveri, dels vid Öfverste-bostället lilla Bjurum i Skaraborgs Län, och dels vid förenämnde kungsgårdar och boställen i Malmöhus- och Christianstads