Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Slitningsmarkerna stadgade denna Förordning intet; men de blefvo, då Rikslikarevigterna, under inseende af Landtmäteri-Contoirets Chef J.
Faggot, förfärdigades, i desSa intagna, på hvilka de nu befinnas till sitt asstat utstuckna.
Emedlertid vägdes med 2 2 punda lödjor Och 2 marker tillädes, till dess att Kongl. Förordningen af den 7 Julii 1782 förordnade att de borde vigterna tilläggas.
Siuteligen funno General - Tull- Arrén da-Soci et et ens Fullmägtigé beräkningen af dessa slitningsmarker så invecklad och tidsödande, att de hos Kongl. Maj:t an. höllö, att, vid Tullens beräknande, reductionen af Bergs- Uppstads-och Stapelstads-vigterna finge ske utan att deri upptaga några slitningsmarker, i anledning hvaraf Kongl. Maj:t stadgade, af den 2 Dec. 1782, att slitningsmarkerne icke få sammanläggas med vigtlödjorna.
Efter alla dessa stadganden har Riket således: Skeppund Victualievigt, i|- gång så tungt som Skeppund Stapelstadsvigt, men båda delade i 400 delar, af hvilka det förras kallas Skålpund och det sednares Mark; hvilka benämningar likväl öfverallt och utan undantag i handel och Vandel betyda lika vigt, ty man säljer alltid t.
Bihang till Rikt-St, Pror. i '.sta Sami, I§2J. * ^ 52 74 Betänkande om Matt, Mål och Vigt.
ex. talg, smör, ost med ett ord hökarebodsvaror, efter mark, dä deremot i kryddboden varorne säljas efter skålpund, som är absolut samma vigt; vi hafva vidare Skeppund af 22 markpund, af af 21 och af 2I/0 markpund, ytterligare Markpund och Lispund och sluteligen anbefallta runda, och sexkantiga lödjor stämplade med runda 3-kantiga och 4-kantiga stämplar, hvilket allt synes kraftigt påkalla att reduceras till enklare förhållanden.
De här anförde olika vigter förhålla sig, under lika namn, på följande sätt olikar Victualie- Tackjerns- Bergs- och Rå- Uppstads- Stapelstads-yjgt.- koppar 100 114.4 88 84 80 Utom dessa 5 slags Vigter hafva vi följande 3:ne: 1:0 Krut-vigten, beräknad i Skålpund och Centner af 100 Skålpund. 2:0 Medicinal-vigt, gällande endast för Läkares föreskrifter af doses medicamentorum, hvilken hädanefter, som hittills, torde böra blifva orubbad, och 3:0 Mynt-vigt, olika för guld och silfver, hvilken ligger utom föremålet för detta betän - kande; men om hvilken det icke torde vara ur vägen att nämna, att, då hos oss framdeles en ny Mynt-ordning enligt Riksens Ständers vid flere Riksmöten förnyade underdåniga anhållan, blifver utarbetad, det är troligt, att de ädlare metallerna komma att i allt slags mynt legeras med 10 procent koppar, likasom det nu sker i Frankrike, hvarvid den särskildta mynt-vigten af sig sjelft förfaller och öfvergår till den allmän - Betänkande om Mått, Mål och Vigt.
275 ina stats-vigteri, hvilket medförer en stor beqvämlighet.
Svenska Rymdmåttet har varit underkastadt en hästan lika stor mångfald.
Af ålder synes de hafva varit Kanna och Skjäppa, som sedan blifvit förvandlade till Kappe och Tunna, den sistnämnde innehållande 56 kannor.
Genom ett slags höflighetsfördrag emellan säljare och köpare, har man, från urminnes tider, vanligen rigat måttet af torra varor.
Denna råge, äfvensom den olika hastighet hvarmed sädén i rifa 11 es i målkärlet, liar i alla tider förorsakat éri hög grad af osäkerhet i mätning. 1739 års Förordning stadgar tvenne Tunnor, en för torta och en för våta varon Tunnan för de torra håller 56 kannor eller 32 kappar.
Mätningen skall ské med struket mål oell med särskildt tillägg af 4 kappar eller 7 kannor på tunnan, i stället för råge, då spannemål mates, af 6 kappar för malt, och af 2 kappar för salt och bränd kalk; meri kol, stenkol, kalksten och Obränd gips, sorti ej kunna strykas i måttet, skola mätas som förut med råge; Tunnan för väta varor håller 48 kannor.
Samma storlek bör den tunna hafva hvari mjöl, salt och salt fisk eller kött packas.
Beckoch tjär-tUnnor få vara ett stop drygare.
Vt hafva således här 4 slags Tunna 1) Spannmåls(Unnan om 63 kannor. 2) Malt-tUnnärt om 66§ kanna, 3) Salt-tunnan ä 595 karina och 4) VåtvarU- ellet Pack-tunnan, hvilken innehåller en-, dast 48 kannor.
Rörande Kannan stadgar denna Förordning att den skall hålla löö cubik-tum.
Längdmåttet har varit Famn, Aln , Fot, Turn och Linier delade på lika sätt, sorn i an - 276 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. dra länder varit brukligt.
De skilnader, sora nu finnas emellan liknämniga längdmått i Europa, äro tydligen följder deraf, att cle utspridda, ursprungligen lika, måtten dels ej varit rätt precisa, och dels efter hand degenererat, till dess i hvarje land ett Xukare-mått antogs.
Arealmåttet har varit Tunneland och Kappeland.
Men som dessa mått egenteligen användes endast af bättre underbyggda personer, så hafva de efter hand fått en annan delning.
Foten har dervid blifvit enhet, och sedan delad i 10 tum och denne åter i lo linier.
Arealmåttet Tunnland, har fått ett bestämdt värde i decimal mul» tipler af qvadratfoten, nemligen 56,000 -qvadratfot, som tydeligen syftade på ett kanneland af a,000 qvadratfot, hvarigenom, då kannan är jemt 100 cubik-tum, arealmåttet skulle komma att stå i ett direct förhållande till målet, hvilket likväl, genom inberäkning af råge eller tunnans utvidgande till 63 kannor, nu går förloradt. 1739 års Förordning anbefaller decimalfördeiningen af foten, äfvensom dess användande såsom basis för rymdmåttet, men den tillåter till bruk för byggnader och handtverkerier användandet af fotens delning i 2 qvarter hvardera af 6 tum.
X Europas öfriga länder har, på lika sätt som hos oss särskildta Mått, Mål och Vigter gjort handelsrelationerne invecklade och påkallat förändringar, hvilka likväl endast i Frankrike och de af Napoleon någon tid beherrskade länder samt i England blifvit företagne.
I Frankrike infördes desse förändringar med den nya sakernas ordning, sorn omstörtade Ludvig XVI.s thron.
Allt skulle nu omskapas Betänkande'om Mätt, Mai och Vigt.
277 och nationens allmänna sinnesstämning tillät att påräkna bemödandet, att lära sig ett alldeles nytt system, hvilket, oaktadt sin förträfflighet, under en lugnare period, skulle hafva stadna! vid att vara ett interessant förslag.
Hufvudsaken af detta system, det fullkomligaste som eges af något land och som troligen alltid skall blifva det hvaraf vetenskaperne företrädesvis betjena sig, är följande:
Mått, Mål och Vigt grunda sig på en, för dem alla gemensam, enhet.
Denna enhet åter har sin grund i en oförgänglig storhet, oberoende af förgängliga likaremått, och man har dertill valt, sedan jordglobens omkrets ansågs med någorlunda säkerhet bekant, tio-milliondelen af jordens norra meridian qvadrant , hvilken fått namn af Metre.
Denne är längdmåttets enhet och utgör 3,368,126 Sv. decimaltum.
Cuberne af metern blefvo rymdmått, på det sätt, att cuben af en tiondedels meter, under namn af Litre, blef rymdmåttets enhet , och svarar emot 382,089164 Sv. decimal cubiktum.
Från rymdmåttet erhölls enheten för vigten, derigenom att man bestämde hvad cuben af xéo meter, fyld med rent vatten, vid vattnets högsta täthet d. ä. vid -f- 4°,33 temperatur och lufttomt rum, väger.
Denna vigt fick namn af Gramme och är vigtens enhet.
Den väger °>°75274 Svenska lod.
Det är icke här stället att anföra detaljerna af Franska Mått, Mål och Vigts-systemet; det torde vara nog att tillägga att enheterna, multiplicerade med 10, 100, 1000 m. m. gifva det större, och dividerade med samma tal, de mindre Mått, Mål och Vigter, och att härigenom alla fördelar, som möjligen vid ?78 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt, det fullkomligaste system sta att erhålla, lika skördas af vetenskaps-idkaren, affaires mannen och den arbetande classen.
Man kunde mot detta system erinra, at{ storleken af metern, sorn är dess basis, ej ännu är till full percision känd ; emedan utslagen af gradmätningarne gifva jordens afplattning något olika; men extrema hvarinom den faller, äro kända och göra ej så stor skillnad i meterns längd, att den skulle kunna mätas.
I sednare tider har man försökt att afskaffa det nya Måttr, Mål- och Vigt-Systemet, samt att i dess ställe införa det gamla; trien sådan är verkan af det rätta och nyttiga, att, en gång bekant, behåller det sig, till trotts för alla försök att ändra eiler öfverändakasta det.
England, genom en mängd särskildta Mått, Mål och Vigter, bland hvilka någre, tid efter annan, utan någon slags auctorisation undergått förändringar, försatt, i afseende på dessa, i lika belägenhet rned Sverige,, beslöt år 1818, genom en Parlaments-Act, att reglera sina Mått, Mål och Vigter.
Fördelarne af det nya systemet i Frankrike voro synbara.
Man vägde någon tid, eller berättades väga, emellan idéen att antaga detta och den att endast förbättra det gamla.
Antingen national stoltheten förbjöd att låna något från Frankrike, eller, hvad sorn är sannolikare, att man misströstade att folket skulle inse fördelarne af ombytet, man stadnade vid förbättringen af det gamla, Men säkert, om England hade tagit det vigtiga steget att adoptera Frankrikes Mått, Mål och Vigt, så hade inom kort de fleste Europeiska länder funnit nyttigt att följa Betänkande om Mätt, Mai och Vigt.
270 dess exempel, och den oberäkneliga fördelen af ett allmänt gällande system hade kunnat vinnas, då vi nu deremot sakna allt hopp dertill.
England hade en mängd olika mått:
Fathom, Yard, Eli, Foot, flere rymdmål, nemligen Gallon, delad i 4 Qvarts, och desse i 2 Pints, hvilka åter utgjordes hvardera af 16 FluidouncesJ hvar och en af dessa hade olika värden efter som de vora corn- ale- eller wine-measure, hvaraf i handel och vandel flera oredor uppkommo.
På samma sätt hade man pound averdupoise och pound troy af hvilka det sednare var y tyngre än det förra, och dessas underafdelningar kallades uns, men voro olika till vigt och antal, det förra pundet höll nemligen tö och det sednare 12 uns.
Parlamentet tillsatte nu en Commission att föreslå rättelser häri^ hvaraf resultatet blef följande:
Bird’s parliamen. tary standard Yard, förfärdigad 1760, och sedan den tiden Rikslikare för längdmåttet, antogs till det sistnämndas enhet.
Men dess storlek jemfördes med ett oföränderligt mått , nemligen längden af den pendel, sorn vid Londons latitud, vid Ö2° Fahrenheits temperatur och i lufttomt rum fullgör hvarje svängning på en secund, hvars längd befanns vara 391,393 tum, hvaraf 36 utgöra en Yard.
Från denna basis ledde man sedan verificationen af rymdrnålet, på det sätt, att en Gallon fasställdes att rymma 277.3 cubik tum och vigten bestämdes genom vägning af en cub. tum vatten af + 620 Fa.hrenheit och i vacuum, som befanns utgöra 2 5 2.7 2 parliamentary grains, hvaraf 7000 utgöra ett pound averdupoise.
Härigenom väger en Gal - a8o Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. lon vatten 10 pounds.
Commissionen har en< dast bestämt dessa punkter, samt föreslagit afskaffandet af alla andra rymdmäi än Ale-Gallon, som hädanefter skall heta Imperial Gallon oc*h af Troyvigten, hvarvid Averdupoisevigten, af 7000 grains per pound, hädanefter blir statsvigt, För öfrigt äro alla rnultipler och submultipler af enheterna bibehållna sorn förut.
Oredan af mångfaidigheten i Sveriges Mål och Vigt har sedan lång tid tillbaka varit tillräckligt erkänd, för att fordra en förbättring, Efter flere dertill uppgjorde förslag öfverlemna-* de Gustaf IILdje år 1788 åt en särskildt Comxnission, att taga detta ämne i Öfvervägande, Ledamöierne af denne Commission voro Hans; Esc. Grefve Ruuth, Commerce-Rådet G. von Körning, Presidenter} Friherre E- af Wetterstedt, Bergs-Rådet Friherre Hermelin, Borgerskapets Secreterare E. J. Runeberg samt Inspectoren för Mått, Mål och Vigt Z.
Flantin.
I Maji 1789 aflemnade denna Commission till Konungen ett Betänkande hvars hufvudresultat kan uppfattas i följande moment i 1.
I Riket bör ej finnas mer än ett Mått, ett Mål och en Vigt. a.
Cuhikmålet för torra varor bör vara struket; men i stället att serskildt tillägga, för rågen, 7 kannor på tunnan, bör euben af målkärlen så utvidgas, att denna råge deri inbegripes, och att tunnan räknas vill 63 kannor.
Ingen o-» lika råge bör beräknas för mall, salt 0. d. utan allt mätas med ett mål.
Jordfrukter böra äfven mätas med samma mål och ej, såsom hittills a£ missbruk skett, i Stockholm, med packtunnan.
Betänkande om Mätt, Mai och Figt. 281 3.
Victualievigten skall hädanefter ensam utgöra den i Riket antagna vigten, och alla andra (Medicinal- och Mynt-vigt undantagne) afskaffas.
Inga slitningsmarker skola beräknas.
Commissionen framställde vidare det förslag, att tunnan från 63 kannor kunde förökas till 64; emedan den då i alla sina afdelningar blefve commensurabel med kannemåfet, kappen blefve e kannor och alla bråk deraf kunde utmätas med kannans afdelningar, till stor lättnad för skattskyldiga, hvilkas gärd ofta utgöres i bråk af kappen, som ej kunna mätas, utan måste betalas med half eller hel kappe.
Tiden till förändringen af det nu gällande föreslogs för cubikmålet, att på landet blifva i moa af de gamla målkärlens utnötning, men i städerna skulle det nya påföljande år införas.
Het uteslutande bruket af victualievigten skulle deremot först efter tvänne Er taga sin början.
Committerade hade derjemte fått sig upp. draget, att afgifva utlåtande öfver ett förslag till ett decimalsystem för Mått, Mål och Vigt, sorn hufvudsakeligen bestod i följande:
Längdmåttet, hvars enhet utgöres af foten, skulle utgöras af en Stång
Fot och en Mil
Committerade ogillade detta förslag; ”emedan, yttrada de, oaktadt decimalernes tillämpning till Mått, Mål och Vigt förtjenar att antagas, en oändlig mängd hushålls-anstalter byggde på de värden 2§2 Betänkande om Malt, Mai och Vigt, och fördelningar Malt, Mål och Vigt nu ega, lade för det närvarande så manga hinder i vägen.
” Cpmmitterade sluta för öfrigt sitt utlåtande med förslag till en rigtigare mätning af hö och halm genom pundning, såsom säkrare än parmning, samt bifoga korta tabeller, genom hvilka det blir ganska lätt, att reducera de afskaffade vigterna till -victualie-vigt, och att reducera de efter dem beräknade forlöner, vägarpenningar m. m. till forlöner m. m. efter victualie-vigt, och genom bruket af hvilka tabeller alla olägenheter af vigtsförändringen i det daglige användandet undanrödjas.
Committerades betänkande t detta 'amne är författadt med en synbar erfarenhet i saken och beledsagadt med grundade och talande skäl för afskaffandet af den gamla mångfalden och för införandet af hvad Commissionen föreslår.
Också blef dess antagande tillstyrkt i Rikets Allmänna Arenders beredning den g September 1789.
Men tidens händelser fästade snart den allmänna uppmärksamheten på andra ämnen. •—■ Gustat III:dje, invecklad i ett vidt utseende krig, beslöt, under den 24 Febr. 1790, att sakens afgörande skulle uppskjutas till fred blefve sluten, och den blef så hvilande i 17 år.
Under d. 2b Sept. 1806 blef den, af Kongl. Maj:t re» initierad till Gammar- Bergs- och Commerce» Collegiernas utlåtande.
I Gammar-Collegium yttrades enskildta meningar, betydligt olika de Committerades, man önskade använda struket mål i handel och vandel, men rågadt vid kronotiondens afmätning, man ansåg Uppstads- och Stapelstads-vigten um - Betänkande om Matt, Mai och Vigt.
283 härlig, men trodde att tackjernsvigt och bergsvigt borde bibehållas.
Tunnans ändring till 64 kannor ansågs olämpelig.—- Acten remitterades, innan något definitift beslut var fattadt, till Commerce.
Äfven här voro meningarne delade, men pluraliteten stadnade vid att tillstyrka hyad Commissionen föreslagit, hvilkets utförande man trodde bäst kunna fastställas till 2 år efter det då påstående krigets slut.
, I Bergs- Collegium yttrade sig de fleste Ledamöter särskildt, men emot Commissionens förslag.
Dalberg röstade ensam för detsamma.
Col» legium afgaf sluteligen ett betänkande hvari det antog utvidgandet af ruben för tunnemålet till 63 kannors tunna; men ansåg att, af de flere metail-vigterpa, endast Uppstadsvigten kunde indragas och förvandlas till Stapelstadsvigt.
Ämnet hade emedlertid vackt Ständernas uppmärksamhet, hvilka i underdånigt Memorial af den 22 Mars 1810 hos Kungl. Maj:; anhöllo att en Författning, i enlighet med Committerades betänkande af d. 29 Maji 1789, matte utfärdas, samt att, sedan nu mera constructionen af de förut ej tillåtne pyndare, vunnit den fullkomlighet, att närma sig till den vanliga vågbalancen * pålitlighet, desse äfven måtte blifva tillåtne at| här i Riket nyttjas.
Hvaremot Bonde-Ståndet, under den 14 Maji 1810 särskildt hos Konungen i underdånighet anhållit , atc allt hvad Vigt, Mål och Mått beträffar måtte lemnäs i samma skick som förut, emedan sådant bäst pfverensstämde med mängdens fördel.
I ett särskildt Memorial af d. 13 April 1810 anhöllo ötänderne hos Konungen underdånigst 2 84 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. lo) att justeringen af Mått, Mål och Vigtblefve anförtrodd åt Landt mätarne; i) att Stockholm och Rikets öfrige städer, samt sillsalteri-idkarne i Götheborgs- och Rohus-Läns Skargård skulle ega att hos Landtmäteri-Contoiret föreslå personer till Justerare, hvarefter Landttnäteri-Contoiret måtte för desamma, om de finnas dertill skicklige, utfärda Förordnande, men att betalningsvilkoren för justeringen måtte ankomma på beting emellan Justerarne och städerne eller sillsalteri-idkarne; c) att hos alla handlande Mått, Mål och Vigter skola årligen justeras, samt år och datum påsättas, men att packtunnor och våtvarumål endast hvart tredje år komma att justeras; d) att Fiscalerne måtte åläggas att hålla tillsyn öfver verkställigheten häraf och e) att Hamnfogdar och Krönare hädanefter, på sätt Kongl. Förordningen af 1739 stadgar, måge få i Bottniska Viken kröna packtunnorna för strömmings-fiskerierna, och tjärubränningen Härjemte inkommo till Kongl. Maj:t åtskilligt enskildte personers ansökningar i samma ämnen hvilkas upptagande här torde vara öfverflödigt.
Alla dessa remitterades under den 9 Nov. 1811 af Kongl Maj:t till de 3me förenämnde Collegierne, med befallning, att öfver dessa Memorial, i sammanhang med Commissionens betänkande af 1789, inkomma med underdånigt ut; låtande.
Då målet i Cammar-Collegium kort derefter förekom, föreslog Camereraren Nordenstedt, i ett enskildt utlåtande, att Commissionens förslag borde antagas, men att jemte tunnan örn 63 kati; Betänkande om Mätt, Mål och Vigt 285 nor, borde antagas en JNfy
Spann om 50 kannor och en Ny-Tunna om 100 kannor, samt att den. bibehållna vigten borde få en decimal fördelning jemte den vanliga.
Chefen för Landtmäteri-Contoiret, Friherre Wetterstedt, hörd öfver ansökningen om justeringen, Justerares tillsättande, bruket af pyndare m. in. tillstyrkte, i Memorial af den 10 Mars 1812, att pyndare skulle få brukas för all sådan vägning, som är tillåten med hetsman, samt i bergslagen för malm, tackjern och gjutgods, med förbehåll, att Landtmäteri-Contoiret då skulle till dessa pyndare förfärdiga modellen; att städerna och fiskeri-idkarne skulle få föreslå Justerare och med dem öfverenskomma om betalningen afstyrktes på den, såsom det synes, giltiga grund, att Justeraren är af Staten tillsatt för bevakandet af köparens säkerhet, samt med sin välfärd ansvarig för de krönta målens rigtighet, vid hvilkas uppmätning med vatten fordras ett arbete, som knappt nog betalas med det i taxan utsatte priset och som, vid ett ännu knappare arfvode, säkert skulle uteblifva.
Vid Riksmötet 1818 förnyade Riksens Ständer åter sin underdåniga hemställan att Committerades förslag rörande vigterna skulle antagas och en tid bestämmas från hvilken den nya Författningen må ega gällande kraft.
Vid detta tillfälle åberopades endast förändringen af vigterna och Bonde-Ståndet ingaf icke någon särskild underdånig ansökning deremot.
En förnyad remiss afgick då till Cammar-Collegium af den 6 Apr; 1818 med befallning om skyndsamt svar. 286 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt.
Sedan Collegiernes gemensamma betänkandé inkommit, hlef det, under den 2 3 Januarii 18 2 2 , jemte alla hithörande handlingar, af Ed#rs Kongl. Maj:t nådigst remiiteradt till Vetenskaps-Akadeinien, ”sorn eger att, efter öfvervägande af hvad dervid blifvit anfördt, författa och till Eder Kongl; Maj:t i underdånighet insända förslag till en förnyad allmän Författning rörande Mått, Mål öch Vigt; hVatVid likväl hufvudsakligt afseende bör fästas, mindre på en fullkomlig vetenskaplig nöggrar.het, än på hvad sorn i tillämpningen skulle leda till största lätthet och redighet; och bör detta underdåniga Förslag så tidigt upprättas och insändas, att det kan, innan nästa Riksdag, till allmän kännedom genom trycket utgifva?.”
Då Veteriskaps-Academien nu går att fullgöra denna Eder Kongl Majtts nådiga befall ning; anser hon sig böta först i korthet upptaga och med egna anmärkningar beledsaga hvad Coilegierne till grund för deras underdåniga anförande framställa.
Commerce- Collegium, i likhet med dess förut gifne utlåtande, tillstyrker Commissionens af 1789 förslag, jemte de sedermera i fråga satta Justering af Mått, Mål och Vigt, samt bruket af Pyndare, på sätt Landtmäteri-Cöntoirets Chef föreslagit.
Bergs-Colieginm, på lika vis enligt sitt föD ra betänkande, tillstyrker tunnemålets utvidgande till 6j kannors struken tunna; och att rågen för salt, malt och kalk, blir lika med Sparinmålstunnan, häldst ”hvad utrikes salttullen angår, hvilken är faststäld efter tunnans nu varande innehåll, densamma genom en lätt Ut - Betänkande om Mätt, Mai och Vigt.
287 räkning kan förhöjas i samma mån tunnan blif ver större.”
Deremot finner Bergs-Collegium betänkligt, att ändra rotfrukters mätning med rund tunna om 48 kannor, emedan det skulle göra mycken oreda i de vanliga prisen på dessa varor, ”utom det att åtskilliga lösa fruktsorfer, orri de oskadade skola komma köpare tillhanda, måste uti sådana kärl, som förut blifvit för packtunnor krönte, inläggas och ej vid hamnar och torg undergå mätning.”
Häremot torde friid skäl kunna anföras au säljaren , som Väl måste Veta med hvad slags tunna han mäter, bestämmer sitt pris derefter och upplyser köparen ganska säkert derom att målet är efter den större tunnan.
Hvad deremot den sednare omständigheten , rörande trädfrukter, beträffar, så har Bergs-Collegium här förvexlat krönta förvaringskärl ined målkärl, hvilka sistnämnda hafva för ändamål att afmäta den portion af en vara köparen åslundar att bekomma.
Tunnans utvidgning till 64 kannor afstyrkes, Bergs-Collegium medger att
Uppstadsvigten är alldeles öfverflödig och kan umbäras.
Hvad åter de öfrige vigterne beträffar , anser Bergs-Collegium dem böra oförändrade bibehållas, på den grund att ehuru det väl är otvifvelakligt, att mångfaldighet i Vägningssätt med olika slags vigter medföra svårigheter, hvilka hos den mindre kunnige, icke allenast ofta uppväcka villrådighet, vid uträkning af den ena vigtens reducering och förändring till en annan, Utan ock någon gång ovisshet i hvad vigtsort jern-effecter böra levereras, så kan dock å de« andra sidan, dessa vigter icke anses angå den a88 Betänkande om Matt, Mai och Vigt'.
allmänna rörelsen i landetutan endast bergs-» handteringen, inom hvilka flera oeconomiska anstad ter äro derpå grundade som numera utan stor olägenhet och oreda, ej skulle kunna rättas, emedan hammarskatt, smedslöner, kolåtgång, forlöner, samt afgifter till Kronan och Jern-Contoiret efter bergsvigten determineras.
— Emot hvad Bergs-Collegium sålunda anfört, till bibehållande af tackjerns-bergs -och stapelstadsviglerna, kan följande uppställas:
Att desse vigter ej ensamt och uteslutande röra bergshandteringen, på sätt Bergs-Collegium menar , har Collegium redan i premisserna bevist genom erkännandet af den villrådighet vid uträkning och ovisshet om vigtsorten vid jern-elfecters leverering dessa vigter medföra; en olägenhet, som endast kan vara känbar för consumenten, d, ä. för allmänheten.
Att någon slags economisk anstalt grundar sig på bergsvigterne kan icke eller vara ett rigtigt uttryck, emedan dessa vigter endast äro ett räknesätt, som kan förvilla den dermed obekante , och på räknesätt kan i bergs-oeconomien icke annat än beräkningar vara grundade, hvadan således ingen slags egentelig economisk ananstalt kan genom vigt ombytet komma att rubbas.