Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers, rörande denna fråga rneddel”te beslut och yttrade underdåniga önskningar, 'underlåto de vid sammanträdet tillstädes komöte Ombuden ej att emot den gjorde framsta!- 508 Stats-Utskottets Betänkanden: ”ningen afgifva påminnelser, och med öfvertygelse derom att arbets-skylldigheten af förut anförde skäl borde utan betalning försvinna, be”stredo de, att ingå uti någon öfverläggning om ■”den ifrågavarande förvandlingen , men, sedan ”Konungens Befallningshafvande förklarat sig: ”(förmodeligen i saknad af högre Authorisation:) ”icke kunna upptaga någon annan fråga, om ”betalnings erläggande efter markegången för "Dagsverksskylldigheten under tillika meddelad ”upplysning att berörde förvandling hvarken ö. ”kade eller mindskade de skäl, som någon torde ”hafva att tillgå, för att å ort och ställe, som veder”börde, söka frisägelse från detta besvär; blef "dock sluteligen , med det uttryckeliga, ehuru ”i Konungens Befallningshafvande^ bilagde Pro”tokolls-Utdrag ej nog tydligt upptagna förbehåll, ”om öppen och fri rättighet för Allmogen, att ”framdeles göra ansökning om fullkomligt upp/'häfvande af arbetsskylldigheten, den gjorde framställningen af Ombuden i så måtto bifallen, att, ^derest påståendet om frikännelse från berörde ’skylldighet icke kunde vinna bifall, skulle af 'hvarje i Höbergnings- och stängselbesväret deltagande helt hemman, det förut in nattura utgjorde arbetet i 30 på hvar andra följande år, ''från och med år 1814* utgå med penningar be''räknade efter visse Dagsverken enligt Mar”kegången, hvilka vid tillfället ock bestämdes, "nemligen för hemmanen 1 Färs Härad till
Fem ”och för dem i Frosta Härad till Tre och ett ”halft
Ivarle-dagsverken årligen af hvarje ”Såsom vald Fullrnägtis: för dessa arne Hä O O ”räder vid sist hällne Urtima Riksdag, hade bland Stats-Utskolteis Betänkan den.
5°9 ”annat blifvit mig ålagdt, att med den rättighet, ”sorn förut omnämnde förbehåll borde gifva, hos ”Kongl- Maj:t i underdånighet fullfölja den hos ”Konungens Befallningshafvande väckte fråga ”om Jnbyggarnes i bemäldte Härader frikän”nande från omförmälte besvär.
Detta skedde ”ock, men att elen i ämnet afgifne ansökning af ”Kongl.
Majit likväl icke blifvit bifallen, visar .'”Kongl.
Maj;ts deröfver meddeldte och härhos ’’följaktjge Nådiga Resolution af den sfi September 1815, hvilken såsom skäl till afslag å 5’Härads-Inbyggarnes underdåniga anhållan åberopar deras inför Konungens Befallriingshafvan5 de i Malmö ingångtie öfverenskommelse, att med penningar lösa de af dem förut utgjorde
Dagsverken, i förening med den omständigheten , att ’ ’mindskning 1 det vid 1'lyinge varande Stute7 ries påräknade inkomster , till skada för inrättningens bestånd eljest skulle uppkomma.
”Med djup vördnad för Konungens Nådiga ^Beslut att med full öfvertygelse om den helgd, „$orn bör egnas Regeringens åtgärder , är det ej „min afsigt, att vid högstberörde Nådiga Resolution göra några erindringar eller derå framfalla andras granskning; men då det förtroende, „som grundat min rätt till deltagande i de allmänna öfverläggningarne, äfvert vid detta Riksmöte varit åtföljd af den föreskrift för mig?
att „efter möjligheten söka för mina Committenter 3,tillvägabringa den i frågavarande befrielseför-: ^morien, och Riksens Höglofl.
Ständer vid betraktande af ämnets beskaffenhet, icke lära af ”Kongl.
Maj:ts meddelte Nådiga Beslut kunna ”vara hindrade, att saken till pröfning företaga, §\o Stats-Utsiottets Betiinkandert. ”torde det mig tillåtas, att i afseende derpå göka en framställning, hvars syftemål är Färs oell ”Trosta Häraders inbyggares entledigande från ”ali arbetsskylld ighet vid Flyinge och Dahlby ”Kungsgårdar, äfvensom frän dess lösande med ”penningar enligt den derom villkorligtvis träf”fade öfverenskommelse.
’ I Höglofl.
Stats FTtskottets förut åberopade ”Betänkande af den 22 Julii 1812 förekommer ”det yttrande: att någon upplysning om naturen ”af de dagsverken, som till Flyinge och Dahlby ”blifvit utgjorde, hverken inom Utskottet kun“nat vinnas eller fran annat Embetsställe ansetts ”vara att förvänta.
Detta yttrande gifver ganska “mycken vigt åt sanningen af mitt redan gjorde “andragande om sättet, hvarpå ifrågavande dagsverken tillkommit ; och vissheten af ett sådant “förhållande styrkes ytterligare af den ornslän“digheten, att under den tid, berörde Dagsverken varit in natura utgjorde, arbetsfolket alltid “njutit undfägnad af någre tunnor öl m, m., hvilket säkerligen icke kommit i fråga, om arbetet “varit att anse såsom en skylldighet.
Egenska. “pen af desse
Dagsverken tror jag således vara “i det närmaste utredd ; inen för att fullkomna “bevisningen derom, genom ådagaläggande, att “desamma icke kunna, såsom vanlige Krono-dags“verken anses, får jag slutligen äfven åberopa “Kongl.
Majus Nådiga Kungörelse angående “Kungsgårdars bortarrendering af den ryule De“cember 1799, som förklarar de:under enda,st “förstås sådane, som i Hemmans-räntan äro be* “räknade, hvilket med de nu ifrågavarande ej “ar händelsen.
Stats-Iftsbottets Betänkaiulen. 511 ”Såsom sjelfve Lagstiftare oell närmast kän”nare af de grunder, som vid bestämmandet af ”Medborgares förbindelser emot Staten bora fnl”jas, lära Riksens Höglofl.
Stander icke medgifva billigheten deraf, att ett frivilligt åtagande ”för obestämd tid, må, emot dens vilja, sora ”deruti ingått, förvandlas till ett ständigt onus, ”äfven om genom ett längre fullgörande deraf, ”detsamma skulle hafva vunnit ett slags häfd.
”Detta fall borde i ett constit utionelt land, hvars ”inbyggare förbehållit sig rättigheten, att sjelfve ”fa beskatta sig, icke eller vara att befara; men ’’då det i fråga om utgörandet af rneranämnde ”Dagsverken likväl inträffat, vågar jag af Rikets ”högt upplyste Representanter, vänta , att min ”gjorde framställning, ehuru åsyftande förmon ”endast för en viss Landsort, skall med deltagande omfattas.
Styrde af den anda, som eta”blerat den rättvisa princip, att den ena Med”borgaren i Staten éj bör belastas hårdare än ”den andre, med hvilken han äger lika förde”lar, skola Riksens Höglofl.
Ständer säkerligen ”inse orättvisan af den öfverklagade tungan9 längre fortfarande, och vid dess afskaffarrde sä irtyc”ket mindre hejdas af betänklighet deröfver, att ”Inrättningen, som förut njutit frukten af detta ”onus, derigenom komme att vidkännas minskning i sine inkomster, som å ena sidan Riksens ”Höglofl.
Ständer icke lära sakna tillgångar tili ”fyllande af denna brist, så vida den annars bör ”ersättas, och å den andra en slik omständighet ”icke innebär något skäl till bibehållande af en ”i och för sig sjelf obillig pålaga.
Den försäkran Riksens Höglofl.
Ständer i 13 §. af Riks» Stats-Utskottets Betmhanden] ”dagsBeslutet den 2:dra Maji 1810 lemnat
All”mogen om tillgodonjutande af befrielse från ”Dagsverkens utgörande vid Krono-Arigar, är ”icke inskränkt af något vilkor, och alla consi”derationer måste således vika.
”Då jag till Riksens Högloft.
Ständers afförande vågat öfverlemna detta ärende, har jag ”dels rättat mig efter den behandling, som med ”frågor af lika beskaffenhet vid 1809 års Riks”dag blifvit vidtagen, dels ansett 57 §. i Rege”rigsFormen föranleda till den slutsatts, att Rik”sens Högloft.
Ständer vore behörige dermed ta”ga direct befattning.
Om jag i mitt omdöme ”härom likväl misstagit mig, och Riksens Högloft.
Ständer, betraktande saken från en annan ”synpunkt, skulle finna sig hindrade, att dervid ”lägga den hand, jag åsyftat, vågar jag, med förtroende till Riksens Högloft.
Ständers milda ”behjertande för afhjelpaudet af en rättvis kla”gan, åtminstone hoppas ^ .^il å min anhållan, ”att Riksens Högloft.
Maj:t ”i underdånighet täcktes begära fullkomligt uppgifvande af den, åtskillige Häraders Krono-All”moge i Skåne, obehörigen påbördade Dagsverksskyldighet.
Til! eu framställning i detta afseende, lära Rikets Högloft.
Ständer så mycket me”ra anse sig berättigade, som Riksens Högloft, ”Ständer, vid Flyinge och Dahlby KungsGår-, ”dars öfverlemnande till Kongl. Majus höga disposition i ändamål af dervarande Stuteri-Inrätt”nings bibehållande, fästat vilkoret af befrielse ”från ofvannämnda skyldighet för dem af Allmogen, Stats-Utskottets Betankäntlen.
513 ”mogen, som efter behörig undersökning kunde ’’finnas dertill icke förbundne.” ”Nils Mansson ^Fullmäktig för Fars och. ”Frosta Härader i Skåne.’* Hvarjemte blifvit Utskottet meddelade de uti Memorialet åberopade handlingar, nemligen Kongl, Maj:ts Nådiga Resolution af den 26 September 1815, uppå Riksdags-Fullrnägtiges från orten, vid sista Riksdag gjorda underdåniga ansökning om befrielse för Allmogen från ifrågavarande
Dagsverkens utgörande, så in natura som i penningar efter Markegång, jemte afskrift af det inför Kongl, Majus Befallningshafvande i Länet, på atski 11 ige ställen år 1813 i Augusti Månad haline Protocoll, Vid förehafvande häraf i sammanhang med den utaf Kongl. Maj:t i Nåder till Utskottet remitterade fråga, angående förvaltningen af Flyinge och Dahlby Kungsgårdar samt reglerande al
Stat för dervarande Stuteriet, har Utskottet val funnit, atr, såsom Nils Mansson anfört, hade Riksens Stander, vid desse KpngsGårdars upplåtande till Kongl.
Majus Nådiga disposition, genom underdånig skrifvelse den 27 Julii 1812, yttrat den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t täcktes låta genom vederbörlig undersökning utröna beskaffenheten af de till desse KungsGårdar utgjorde Dagsverken, som skulle vara af arne slag, nemligen en del grundande sig på Contracter, en del åter tillkomne genom frivilligt åtagande, samt att Kongl. Majtt i nåder ville befria dem af Allmogen, som ej voro dertill förBihtng till Kihl-St.
Prat. ig 17-1818 4\de Sam!.
N'.r 65, 64. 514 Stats-Utskottets Betänkanden. bundne, från berörde besvär och för öfrigt förordna, att de ej in natura erforderlige dagsverken äfven måtte upphöra.
Af det företedde Protokollet öfver Kongl. Maj :ts Befallningshafvandes sammanträde med Allmogen år 1813, inhemtas, att, ehuru Allmogen förment sig böra pa deri grund helt och hållit vinna befrielse från denne dagsverks-sky I. dighet, att densamma från början skall tillkommit genom frivilligt begifvande, har likväl Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, med framställning deraf, att sådant skett för uråldrig tid tillbaka , och med flera Konunga-Resolutioner på anförde besvär vid serskilta Riksdagar blifvit, egentligen år 1760 den 18 December stadfästadt, så att annan fråga ej kunde upptagas, än om betalnings erläggande efter Markegång lör
Dagsverks skyldigheten, och att i allt fall den i fråga ställde förvandlingen häraf i penningar hvarken ökade eller minskade de skäl, som någon kunde hafva att tillgå för att ä ort och ställe, som vederborde, söka befrielse från detta besvär, i följd hvaraf Allmogen vid berörde tillfälle förklarade sig villig, att under en tid af 30 år utgöra viss penninge-ersättning, och skulle endast in natura komma att tills vidare fortfara en arbetsskyldighet, svarande mot Sexton Hofverier; dock förbehöll sig Allmogen, att imedlertid äga öppet söka fullkomlig befrielse från desse Dagsverken.
Då, i anledning häraf, RiksdagsEullmägtigen JSis Monsson jemte Jöns Mänsson, vid sista Riksdagen hos Kongl. Maj:t i underdånighetanhöllo om befrielse för Allmogen i Brosta, Bärs, \ Ståts-Utskottets JBetönkanden. 515 Torna, Bara och Harjagers Härader från dagsverkens utgörande så in natura sorn i penningar till de då under Kongl. Maj:ts Nådiga disposition slående Dahlby och Flyinge KungsGårdar, förklarade Kongl. Majit genom ofvan högst berörde Nådiga Resolution af den 26 September 1815, att söm vid de i afseende på regleringen af hus hål
I ni ogen vid desse Ku n osgärd ar af Kongl. Majus
Befallningshafvande med allmogen hällne sammanträden, denne allmoge genom frivillig öfverenskommelse utf.igt sig att på 30 års tid, lösen för desse dagsverken med penningar efter Markegång erlägga, och genom denne skyldighets upphörande en betydlig inkomst skulle frångå det vid desse Kungsgårdar inrättade Stuteri, hvilket utan motsvarande ersättning icke kunde äga bestånd, funné Kongl. Majit, det Riksdags- Fulhnägtiges ofvanberörde ansökning icke kunde vinna nådigt bifall.
Detta Nådiga förklarande grundar sig alltså hufvudsakligen uppå Allmogens förenämnde i så måtto vilkorliga begifvande af Dagsverksskyldighetens utgörande eller ersättning under en tiri af 30 år, sorn Allmogen dervid förbehållit sig, att äfven deiförirman vinna befrielse härifrån, så framt Allmogen kunde ådagalägga dess rätt dertill.
Och, som en sådan undersökning, hvarigenom tillfälle varit Allmogen beredt, att få utrönt, huru ifrågavarande
Dagsverken från början tillkommit oell otti de kunna vara af den beskaffenhet, som må berättiga till befrielse härutinnan, icke skedt, helst föremålet af de hällne förberörde sammanträden inskränkt sig till Allmogens hörande orri beloppet af penninge-ersätt - >ji6 Stats- Utskottets Betänftnnderil ningen, utan alt fråga förevarit om sjelfva gruni den för desse dagsverken oell huruvida de såsom en hemmanen åtföljande skyldighet måga anses; så har Utskottet trott sig böra vördsamligen tillstyrka* det Riksens Högloft.
Ständer, en;ir dessutom härvid nu förekommer, att desse Kungsgårdar med Stuteriet fortfarande komma att för Statens räkning förvaltas, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det en fullständig undersökning matte med första i Nåder anbefallas om beskaffenheten af de Dagsverken, som till Flyinge och Dahlby utgjorde blifvit, och huruvida Allmogen derifrån lagligen bör vinna befrielse, samt att i sådant fall, Allmogen måtte få densamma tillgodonjuta utan hinder af dess ar 1813 gjorde begifvande, såsom endast vilkorligt, helst Riksens Högloft.
Ständer lära finna, att Stuteriets bibehållande vid dess nuvarande häst-antal med deråt följande större Stats-summa, icke må stödjas på beräkning af desse dagsverken så framt de icke utgöra en Allmogens ovilkorliga skyldighet.
Stockholm den 5:te Mars 1818.
N:r i2§.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, angående projecterad Aflö nings-Stat m. m.för U/ricsdahls Kongl, Lust-Slott.
Jemte dea om Stats - Verkets tillstånd och behof till Riksens Högloft.
Ständers Stats-JJtskott Stats-Utskottets Betänkanden. 517 aflåtne Nådiga Proposition, har Kongl.
Maj:t i Nåder behagat till Utskottet öfverlemna Handlingarne , angående projecterad ny Reglering samt Lönings- och Utgifts-Stat vid Ulricsdahls Kongl. Lust-Slott.
Af desse Handlingar har Utskottet inhämtat, att, sedan Ulricsdahls Kungsgård, efter Högst salig Hennes Maj:t Enke-Drottningens Sophia Magdalenas frånfälle år 1813, likmätigt Riksens Ständers Beslut vid 180g och 1810 arens Rik - dag, återgått till Staten, med undantag af Slottet, Trädgårdar och Lustparker, med flere dithörande lägenheter, sorn blifvit Kongl. Maj:t förbeliållne, har Kongl.
Mattelen 8 Februarii 1814 i Nåder förordnat serskiidte Commiterade, att uppgöra förslag till en ny Reglering samt Lönings- och Utgifts-Stat derstädes; och hafva Cornmitterade om verkställigheten deraf afgifvit underdånig Berättelse, som upplyser, att de Hemman och Lägenheter, som tillhöra Ulricsdahls Kungsgård, finnas upplåtne och boi (arrenderade genom äldre Contracter, samt att för de samma till Stats-Verket nu ingå i Contant 1266 R:d 10 sk. 8 r.> utom Jordebok®-räntan af Sundby X Mantal och Kymlinge mantal, hvilken ränta, eller förvandling och Markegång år 1813, utgjort 158 R:d 9 sk. 7 r:st. samt uti arrendeSpannmål 203 Tunnor.
För Slottets Lägenheter, som genom denne Reglering blifvit skiljde från de förenämnde, skall åter till SlottsCässan ingå serskiidte arrenden till en summa af 273 R:d; hvarförutan vore att ytterligare påräkna arrende af VaktkarlsBortäUei Gröndahl, som förmenes uppgå till om - Stats-Utskottets BetänJianden. kring 60 R:d och sammanlagt med förestående inkomster af Slottslägenheterne alltså lill SloitsCassan skall inbringa - - 333- 16 sk. samt afkastningeu utaf Orangeriet och Trädgårdarne, beräknad till - 3 >3- 16 — Summa ll:d li:ko bbb. 32 sk.
Den af Gommiterade ptojecierade Löflings- och Utgifts-Staten upptager till Löner och Arfvoden i Contant, utom serskildta förmåner af utfodring för kreatur rn. in. - - 3378- 32. och till Slotts-Byggnadernes underhållande, Arbetslöner, Ved-uppköp med flere utgifter - 3022. 40. 6401. 24.
Och in natura 1200 Lispund Hö.
Såsom tillgång för bestridandet utaf desse aflöningar och Utgifter hafva Gommiterade påräknar förenämnde inkomster till Slotts-Cassan af Slotts-Lägenheterne - - G66. 32. samt de förut på Riks-Staten för Ulricsdahl anslagne - - - 12227.
— Och skulle alltså ett tillökt Statsanslag erfordras af - - 3rj°7- 4°- Summa R:d 6401. 24 sk.
I öfrigt hafva Committerade i underdånighet anmält, att Högstsalig Hennes Majit Enke
Drottningen hade stiftat en Hospitals-Inrättning vid Ulricsdahl för sex stycken fattiga Enkor, som åtnjuta 40 R:d hvardera om året, och fria Boningsrum uti ett åt dem uppfördt serskildt hus; och da vid Hennes Majus frånfälle någon fond ej funnits afsatt för denne Inrättnings underhållande, ehuru märkas kunnat, det sådant varit Stats-Utskottets B et ani! an dm.
519 Hen nes Maj:ts afsigt, skola Enkorne sedermera erhållit sine pensioner af f. d. Drottningen Fredrica Dorothea Wilhelmina med försäkran om fortfarande deraf så länge då varande Enkorne lefva; meri, som Comrnitterade ansett denne
Inrättning böra för framtiden bibehållas, hade pensionsbeloppet för sex Enkor med tillsammans 240 R:d blifvit i den projecterade Staten uppfördt, och hvilken summa tills vidare, så länge f. d.
Drottningen denne utgift bestrider, påräknades till den i Staten anmärkte utfodring för 2.ne hästar, som Herr Öfverste-Kammar-Junkaren m. m.
Grefve Stenbock, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 21 Februarii 1815, från Ulricsdahl årligen erhåller med 133 R:d 16 sk., samt till uppköp af det hö, som innan Ängarne hinna blifva bättre odlade möjligen kan brista i det uti Statsprojectet upptagne Höqvantum.
Comrnitterade hafva ock anmält, att under Öfver-Jerfva Hemmans bortarrendering blifvit innefattad en Äng, Kungs-Ängen kallad, hvilken förmenas icke vara i Hemmanets mantal eller skattläggning begripen; hemställande Commiterade, om icke, sedan undersökning härom skett och derest
Ängen finnes icke tillhöra Hemmanet, den samina vid arrendets slut år 1821 måtte få användas till ökande af den knappa och otillräckliga Hötillgången för Slotts-Stats-Eetjeningens kreatur.
Hvad Slotts-Byggnaderne anginge, hafva Comrnitterade andragit, att enligt förrättad besigtning och uppgjorde kostnads-förslager till sådar. e reparationer å desse Byggnader, hvarmed icke utan äfventyr af husens totala förstöring 520 Stais-Utsknttets
ÉelänXanden - kunde uppskjutas, erfordrades 8725 K:d 42 sk; hvarförutan till fullkomligt iständsältande af Slottet jemte öfrige Byggnaderne är upptagen én sumrrfa af 18,886 B:d 14 sk. eller tillsammans med nyssnämnde behof ett belopp pf 27,612 R:d 8 sk, hvartill serskildt anslag af Statsmedel alisa vore nödigt.
Vid pröfning utaf hvad Commiterade salunda anfört och föreslagit, bar Kongl. Maj:l under den 3 Junii sistlidet ar i Isider beviljat, att tills vidare och intill dess den projecteraile Staden kunde blifva' Riksens Ständer meddelad till granskning och anslående af den summa 3507 R:d 40 sk, som utöfver hirra Stats-anslaget för Ulricsdahl af 2227 B:d skulle för den nya Rönings- och Utgifts-Statens antagande beslas, en rupd summa i ett för allt af 5000 R-d finge uppbäras, att efter upprättande interims-Stat disponeras, äfvensom att till de nödvändigaste reparationerna skulle utbetalas 8000 R:d efter-band i mån af behofvet, och hvi Iken sistnämnde summa, så väl sorn förrberörde tillökning för Lömngs-Staten utöfver förr varande anslaget, komme att utgå af öfverskotterne på Stats-Verkets Intrader; men för öfrigt hade Kongl. Maj:t ansett , frågorne örn HospitalS-Inrättningen for Enkorne samt den under Öfver-Jerfva Hemmansarrende nu begripne ängens disponerande för Siotts-Statens underhåll böra ankomma på Riksens Ständers yttrande.
Di nu Stats-Utskottet får afgifva dess utlåtande i detta ärende, liar Utskottet ansett sig böra först anmäla, att ofvannämnöe arrenden i penningar och Spannmål ef Ulricsdahls Kungs - Stats-Uiskottets Betankanden’ 521 gärds Hemman och Lägenheter blifvit vid nu för hand varande Stats-reglering upptagne och beräknade bland Stats-Verkets öfrige intrader af KungsGårds arrenden, samt att, då större delea af de på visse ar slutade Contracterne om någre' års förlopp till ända gå, en vida betydligate inkomst för Stats-Verket synes med säkerhet kunna påräknas vid den förnyade utarrendering häraf, sorn då kommer att i föreskrifven ordning verkställas; men, hvad serskildt angår ett under perpetuel t arrende upplåtet hemman, Bergshammar, ett mantal krono, har Utskouet inhämtat, att detta hemman först genom Kongl. .Brefvet af den 1 October 1707 blifvit af Drottning Hedvig Eleonora i Nåder öfverlemnadt åt S.ecreteraren Grefve Samuel Bark på 15 års tid, räknad från Michaeli 1706, emot ett årligt arrende af 300 Daler Kopparmynt, derefter samma arrende, på sätt härjemte i bevittnad afskrift fogade Kongl. Bref af den Side September 1719 utvisar, blifvit under perpetuel besittningsrätt förunnadt Greflige Bärhake Familjen, och hvarpå confirmation den 13 Januarii 1783 meddelades Herr Stats-Secreteraren Grefve Bark och dess arfvingar, Son efter Son och Dotter efter Dotter, deruppå arrende-afgiften enligt Kongl. Brefvet af den ag April sistnämnde år förhöjdes till 33 Rid 16 sk; och är äfven stadfästelse härå gifven af Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 10 Januarii 1797.
Som arrendet af detta Ifemman ingick till Ulricsdahls Slotts-kassa och således tillkom Högsalig Hennes Majit Enke-Drottningen år lijro, da Riksens Ständer förehade reglering om för - Stats-Utskottets Betänkande/!. valtningen af Kungsgnrdarne i allmänhet; sa ansågo Riksens Ständer vid berörde Riksdag något serskildt förordnande om hemmanet icke kunna under Hennes Maj:ts lifstid komma i fråga ; inen, då i följd häraf samt 77 §. i RegeringsFortnen, det tiu tillhörer Riksens Ständer , att bestämma huru härmed skall förhållas, har StatsUtskottet, i aaiseende till det ringa arrende sorn ingår till Staten för detta hemman, trott härvid böra följas de vid nämnde Riksdag, likmätigt Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 30 April 18 to, stadgade grunder för arrendets utgörande afsådane Kongs-och Kongs Ladu-gårdar, utaf hvilka Stats-Verket funnes icke häptta en i förhållande till värdet billig afkastning.
I afseende ä sådane Kongs-och K.ongs-ladugårdar, hvilka utan någon Ständernas åtgärd, en. dast genom tid efter annan tillkomne Kongl. 2Såde-bevisningar, blifvit innehafvarne upplåtne under benämning af arrende, dels på deras dels ock på deras arfvingars lifstid och dels på visse bestämde åt, förklarade Riksens Ständer vid nämnde Riksdag, att, då den, rörande desse Egendomar vid 1766 års
Riksdag vidtagne allmänna författning, att de samma vid hvarje då varande Arrendes slut borde under offentlig
Auction på vissa år utbjudas, sedermera,j ej undergått någon förändring, samt något närmare eller senare stadgande om Regeringens dispositionsrätt öfver Krono godsen ej vore gifvir, än det som innefattas i 2 Capiv.
Konunga-Balken af KandsEagen, hvarest bjutles, att Kronans Egendom ej får minskas eller abaheneras, utan att den Konung, som efterträder, äger våld att den samma Stcis-Utshitlets Beiiinkanden, 523 återtaga; sfi, och enär Regerings-Formen innehölJe, att de personer, hvilka efter hittills gällande författningar innehafva eller njuta Kronans t i 11- hörigheter, maga njuta laglig rätt derå tillgodo, men denne rätt såsom grundad pa ofvanupptagna förordnanden icke varit eiler kunde förklaras vidsträcktare , än att de ägt begagna förlänte Kongsgårdar blott för den Konungs Regeringstid, hvarunder förlänings- eller besittningsrätten tillkommit; så skulle de större förmåner, hvilka innehafvarne af då ifrågavande lägenheter till Kronans kännbara förlust redan under mångfaldiga år njutit , nu vid Statens ökade behof ej vidare fortfara; men till någon modification häraf, funno likväl Riksens Ständer, med afseende på Contractens bestånd i förening med Kronans fördel, att innehafvarne af sådane arrenden boide få begagna den återstående Contraktstiden , mot vilkor, att den fastställde arrende - summan erlades reducerad till Spanrnål efter det årets markegång, då penningeräntan bestämdes eller arrende-rättigheten beviljades, och att detta således fixcerarle Tunia!