Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att det i Sverige så tillgått, är en sanning, men i grund af uttryckliga ordalag i Diplomerne, icke i grund af den naturliga rättigheten till arf; den visst icke jag bestrider, men som till och med intill Birger Jarls tid var ingen, och sedermera blifvit ansedd olika för qvinnor af Adels och Bonde Stånden, oell olika för dem af Preste- och Borgare Stånden: så litet har sjelfva denna arfsrätt till egendom varit ansedd naturlig.
— »Imedlertid», är vidare sagdt. »har denna rätt (nemligen till Adelskap) nu mera blifvit frånkänd det täcka könet».
Är det då ej en skillnad mellan att frånkänna en rättighet och att ej tilldela en ren Nåd?
— Vidare: »detta är så mycket mera orättvist, som nya Adelns döttrar ej kunna deltaga i Adeliga Jungfru stiftet, till hvilken Inrättning denna Adel måste (vid Introductionerne) bidraga lika med hvad den gamla gjort».
Dessa döttrar kunna visserligen så mycket mer deltaga i Adeliga Jungfru stiftet, som Ridderskapet och Adeln sådant, redan vid 1809 års Riksdag, för sin del beviljat, och Riddarhus Directionen 1810. öfverlemna! detta beslut till Konungen, ehuru detsamma derstädes, af mig okände orsaker, ännu hvilar.
Att de ny adlade, utan en sådan rättighet för sina döttrar, icke borde, vid sin introduction, erlägga någon afgift till Jungfru stifts Cassan, anser jag visserligen ej obilligt, men ett sådant frikännande synes mig ej heller det svåraste af allt att tillvägabringa och vida rigtigare än att ändra Regerings formen.
Det är sagdt, att »å ena sidan skall en vältänkande far ej med liknöjdhet se, att alla hans barn ej blifva delaktiga af den belöning 284 Den 20 Juli 1812 sorn Staten borde, men ej kunnat gifva; å den andra skulle en mindre vältänkande far, med vårdslösande af de andra barnens upfostran, endast sträcka sin omvårdnad till arfvingen af sitt namn.
När det, i afseende på en tillräcklig representations-rätt medgifves, att en son må vara Adelsman, Friherre eller Grefve jemte fadren, af hvad skäl annat än den gamla vanan, hvilken i så många hufvuden fästat sig såsom en arfsynd, skulle något enda af de öfriga barnen böra blifva af Adelskapet delaktige?
Hvad är det för ett förvirradt tal om en belöning som Staten bode gifva åt personer utan förtjenst?
är det begriplig Svenska? är det godt förnuft?
Skall man då ej en gång uphöra misstänka mennisko urskiljningen, att ännu stå qvar i medeltiden?
eller om han i denna delen är obotelig, har han ej sin fria vilja att vägra sin uphöjelse?
Hvad åter angår anmärkningen om en mindre vältänkande far som skulle lemna hela sin omvårdnad åt arfvingen af sitt namn och vårdslösa sina öfriga afkomlingars upfostran, vågar jag förklara, att denna-farhåga strider, innom detta Land, uppenbart emot fäders i allmänhet tänkesätt i vårt Tidehvarf, hvilket väl, om våra lagar få äga bestånd, icke går till försämring.
Skulle åter en sådan föga vältänkande får någon gång anträffas, så är det visserligen till förmodandes, att ingen
Lag skulle lära honom att tänka bättre: det ligger säkert i hans egen uppfostran, i hans lynne, eller i hans urskiljning något grundfel, som då äfven missriktar den upfostran han gifver arfvingen af sitt namn och gör honom till en fåfäng och grundttänkande man, hvars,1 öfriga afkomlingar, måhända, till stor förbättring och varning.
Det vore väl värdt, att för en sådan mans skull, organisera Adelskapet på ett enkom sätt!
Sluteligen är det sagdt, att »enligt Regerings formen utdelas Adelskap så, att det ej kan betraktas såsom en belöning för dem som af Konungen och Riket gjort sig synnerligen förtjente.
Adelskaps enda värde innefattas nu i Konungens genom dess utdelande yttrade önskan att belöna den sanna förtjensten, ej det att densamma verkeligen belöna, hvartill Konungen nu mera icke eger wigot verkligt medel».
Stiga ej dessa anmärkningar alt mer i oreda, så måtte jag ej veta hvad reda är.
Hvad, i sunda förnuftets namn, vill det säga. att Konungen, enligt nu gällande stadgande om Adelskapet, blott yttrar en önskan att belöna, att Han ej deruti eger något verkligt medel att belöna den sanna förtjensten, när Ilan äger att, medelst ett
Diplom, hvars innehåll åtlvdes som en lag, tilldela den förtjente ett opinions företräde, genom en värdighet, hvar - 1 Felskrivning för hans.
Den 20 Juli 1812 285 med ovillkorligen följer medborglig röst i ett Riks-Stånd, öfver Fäderneslandets vigtigaste angelägenheter, och medföljer icke blott hans person, utan altid en person af hans blod, så länge en sådan finnes?
Är detta endast en önskan, ej en verklig ej en utmärkt belöning?
finnes det innom en Nation af Medborgare, som värdera deltagandet i Statens Lagstiftning och öden, en belöning att tilldela af ett mera stort, ett mera uplyftande värde?
fortplantas den icke på Riddarhuset, just och blott för den förtjentes skull, af en person i sänder, Secler igenom, så länge ännu en ättelägg finnes att återföra hans namn för menniskors minnen?
och kan man väl neka att vore icke denna fortplantning högst nyttig för vidmagthållandet af en Riks Stånds representation, just genom bördsrätten så sjelfständig, att den ej beror hvarken af Konungen eller folket, så skulle äfven detta emot förr inskränkta Adelskap utgöra en, i jemförelse med förtjensten, alldeles öfvermålig belöning?
Ändteligen är ej, om man tillägger den förbättring, jag ofvanföre föreslagit, Adelskapet då jemt hvad det i Sverige bör vara när det meddelar constitutionel och sjelfständig rösträtt och, i kraft af Grund lagens esprit, medförer anseende, utan att bibringa fåfänga!
Om jag genom dessa mina yttrade tankar tröttat Höglofl.
Utskottets tålamod, får jag anhålla att min ursägt måtte sökas i ämnets vigt och i nödvändigheten att, vid väckt fråga om utplånandet af ett, efter min öfvertygelse, oändeligen vist Lagstiftningsstadgande göra dess vishet, genom rigtighet i slutdelningar, så påtaglig, att framdeles någon ung man, lifvad af den tillförsigt, som en, af någon framställningsförmåga understödd, fördom så ofta. kan bibringa, ej må altför lätt frestas att söka bevisa omkull våra lagar.
Ilvad 1 särskildt angår de af en Utskottets Ledamot, Herr Regerings Rådet Hallenst jerna anförda motifver för samma förslag som nu är i fråga, torde det tillåtas mig att munteligen få i hans närvaro göra de erindringar som kunna vara förenliga så med min öfvertygelse i afseende på saken, som om den högagtning, både hans ålder, hans egenskaper och hans inom detta Utskott kända förhållande af mig ovilkorligen kräfva.
Med afseende å de af Herr Kammarh.
Silfverstolpe anförde skäl, förenade sig Beredningen till alla delar i den tanka Herr Kammarh. yttrat, med tillstyrkande, att endast den förändring Herr Kammarh. föreslagit måtte i anseende till Regeringsformens 1 Framför ordet Hvad är skrivet ett ord. som torde böra läsas som ett (kursiverat) coll., vilket måhända får tolkas sä, att aktstycket, som ej är skrivet med S:s handstil, kollationerats mot hans koncept.
286 Den 20 Juli 1812 ifrågavarande §. blifva vidtagen.
I följe hvaraf Beredningen äfven proponerade, att i stället för »samt efter honom», som i 3 mom. af Regeringsformens 37 § förekommer, bör införas »samt jemte honom. (») Från detta beslut var Herr Borgmästaren Nordström endast skiljaktig, och afgaf till Protocollet ett sedermera skrifteligt sammanfattadt Utlåtande, af följande innehåll d
Med ali aktning för den respectable
Ledamotens nu framstälde tankar i frågan rörande ändring af 37 § :n i Regeringsformen om ärfteligit Adelskap, utbeder jag mig vördsammast få yttra den särskilte mening; att Då icke endast Börd utan äfven beviljat
Adelskap genast medför constitutionel röst omtankan bibehålla denne förmon för en ny adlad Person, hvilken har annan representations rätt, hänför åter till den trefaldighet att fader och son, för blott den förras belönande, få bägge sig häraf begagna.
Då nu mera någon egentelig förbindelse icke åtföljer adeliga värdigheten, som vid dess första inrättande
Då otvifvelaktigt sådant åliggande föranledt till ärfteligheten af tillika förmonen
Då försvars skyldigheten upphört att vara en ovillkorlig skyldighet med adeliga Börden Då vid sådant förevetande jag icke kan inse mer billighet i Adelskapets ärftelighet än andra en förtjent persons benådade värdigheter och
Då änteligen alt adelskaps utvidgning öfver rätta och egenteliga förtjensten, tyckes med längre seende framåt, indirecte hindra ett mera utsträkt utöfvande af detta jus majestaticum, sedan man ej bör föreställa sig ett helt samhälle af denne dass medborgare, så täktes Höglofl.
Utskåttets denne afdelning förlåta mig den jag nu hör, egna tankan det jag finner mera skjäl och med mitt enfaldiga förnuft mer öfverensstämmande, att all adlig värdighet inskränkes så vidt ske kan till den egenteliga benådade personen och på desse grunder bestrides föreslagne ändringen i ofvanberörde regeringsfoiunens 37 :de § :n.
Herr Doctor Wåhlin:
Då allmänheten vanligen gerna fäster sig vid en gammal opinion, som få kunna motarbeta med samma grundelighet i utvecklingen af Lagens principer, och klarhet i framställningen som jag i Herr Kammarh.
Silverstolpes nu uppläste utlåtande funnit förenade, föranledes jag till den anhållan, att dessa Herr Kammarh :s yttrade tankar må, till upplysning af detta granlaga ämne, genom trycket utgifvas — härmed torde mig 1 Nordströms skriftliga yttrande är bifogat protokollet, i vars löpande text det i en dock ej fullt korrekt avskrift är intaget.
Här återgives yttrandet efter Nordströms egen skrift.
Å denna är överst antecknat: Till Const.
Utsk. 2:dra förd.
Prot. d. 20 Juli 1812.
Den 20 Juli 1812 287 tillåtas förena den önskan, att Herr Kammarh. behagade iakttaga detta tillfälle, att, genom en inkastad reflection, bidraga till undanrödjande af en ofta upprepad förebråelse såsom vore det en anomanie hos en af våra Grundlagar, att tvenne bröder ej kunna till adeligt
Herr Doctor Wijkman med flere af Beredningens Ledamöter instämde i den af Herr Doctor Wåhlin gjorde anhållan.1 Beredningen åtskiljdes och sammanträdde med Utskottets öfrige Ledamöter in Pleno kl. 11 In fidem Leonh. Palmblad. 1 Jämför C. V. M. 1810—1815, sid. 665.
288 Den '20 Juli 1812 61.
Justerat d. 28 Julri 1812. A. G. Mörner.
Måndagen den 20 Julii sammanträdde Constitutions Utskottet in Pleno, och var endast Herr Assessorn Arosenius dervid frånvarande.
Efter förrättad Protocolls justering 1 för den 10 i denna månad, anmälte Herr Kammarherren Silverstolpe, att Andra fördelningen i dag till öfverläggning förehaft 2 :ne till densamma remitterade Memorial, det ena af Herr Regerings Rådet Hallenst jerna och det andra af Herr Protocolls Secreteraren Rothlieb rörande förändring uti Regeringsformens 37 §.2
De fleste Ledamöterne af Fördelningen, hvars Protocoll icke hunnit justeras, hade instämt uti ett af Herr Kammarherren Silverstolpe upläst skrifteligt yttrande, hvilket han äfven utbad sig nu i Utskottets Plenunm få upläsa och hvilket finnes intaget i Andra Fördelningens Protocoll för denna dag.3
Efter upläsningen förmälte Herr Kammarherren Silverstolpe att Beredningen i likhet med Herr Kammarherrens tanka icke trott sig böra tillstyrka annan förändring i ofvannämnde § än att ordet efter utgår och i stället sättes jemte honom hans äldste manlige etc.
Enligt det förbehåll Herr Kammarherren Silverstolpe i slutet af sitt anförande gjort att munteligen få besvara Herr Regerings Rådet Hallenstjernas tankar i detta ämne, utbad han sig få nämna i afseende på Herr Regerings Rådets första anmärkning, den, att genom inrättningen af det nya Adelskapet en Class-inrättning ånyo på Riddarhuset blifvit införd; att vore det fråga om Glassér på Riddarhuset efter det begrepp som vid detta ord under det förra Regerings sättet varit fästadt, då Class fördelningen utgjorde ett sätt att ofta genom Minoritetens tanka uttrycka Ståndets beslut, så vore det lätt att inse att en sådan Class-inrättning icke genom det nya Adelskapet blifvit införd: och vore åter fråga om en blott skillnad uti slag af adel, hvilka slag icke voro caracteriserade genom någon särskild inflytelse på ärendemes behandling, så existerade förut på Riddarhuset en sådan skillnad nemi. den emellan Grefvar, Friherrar och Adelsmän; och hade Herr Kammarherren under all 1 Stycket fr. o. m. orden Efter förrättad etc. t. o. m. orden att påminna. återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 665.
2 Jämför
Andra fördelningens protokoll den 20 juli, ovan sid.
277 med där i noter givna hänvisningar.
3 Jämför ovan sid. 277.
Den 20 Juli 1812 289 den tid han Riksdagar bivistat aldrig funnit denna skillnad äga den ringaste skadliga verkan på ärenderne eller ens väcka missnöje och afund dessa slags Glassér emellan.
Herr Regerings Rådet
Hallenst jerna förklarade att han icke ment någon annan classification än den som upkomme genom inrättningen af ett Adelskap hvaraf blott en enda i sender vore delaktig men att för öfrigt funne Herr Regerings
Rådet åtskillige af de af honom anmärkte olägenheter vid det nya Adelskapet i anseende till representationen vara afhulpne genom Herr Kammarherren Silverstolpes förslag att altid älste sonen jemte fadren skulle vara Adelsman, Friherre eller Grefve.
Herr Kammarherren Silverstolpe utbad sig få erinra, att af den slags classification som Herr Regerings
Rådet förklarat sig haft i sigte hade Herr Kammarherren under de frenne Riksdagar som under det nya Regerings sättet inträffat, icke försport i afseende på influencen innom Ståndet, några menliga följder, ej heller kunnat förmärka någon förtrytelse eller afvundsamhet emellan äldre och nyare familjer.
Hvad i öfrigt anginge de af Herr Regerings
Rådet yttrade tankar i detta ämne trodde Herr Kammarherren att Herr Regerings
Rådet torde finna dem hufvudsakeligen besvarade på åtskillige ställen i det nu upläste dictamen, görandes sig Herr Kammarherren Silverstolpe den förhoppning att Herr Regerings
Rådet vore öfvertygad, det vid ett särskildt uptagande och vederläggande af hans tanke Kammarherren icke skulle hafva underlåtit att använda den ton som med hans agtning för Herr Regerings Rådet instämde.
Herr Regerings Rådet Hallenst jerna utbad sig att sedermera skrifteligen få ytterligare meddela sina tankar uti ifrågavarande ämne och yttrade Herr Kammarherren Silverstolpe sin egen önskan vara, att dess dictamen blefve hvilande på bordet, till samtelige Ledamöternes nogare eftersinnande; hvarvid intet var att påminna.
Föredrogs å nyo den af 2 :dra Fördelningen föreslagne och sedan den 10 i denna månad på bordet hvilande redaction till tillägg uti Regeringsformen rörande sättet huru Grundlags frågor skola behandlas; och blef frågan, efter någon discusion på begäran af Herr Lagmannen Sandberg ytterligare lagd på bordet.1 Herr Öfver Intendenten Edelcrantz yttrade det han för sin del funne 1 :sta puncten i 56 § Regeringsformen behöfva någon jemnkning till vinnande af en mera Logisk rigtighet, men som Herr Öfver Intendenten ansåg en förändrad redaction af nämnde § hafva sammanhang med tillägget om Grundlags frågors behandling, utbad 1 Jämför ovan sid. 275.
19 290 Den 20 Juli 1812 sig Herr Öfver Intendenten, att efter det Utskottet fattat sitt beslut rörande förslag till stadgande huru Grundlags frågor skola behandlas, få meddela sina tankar angående ifrågavarande § :s förändrande.
Uplästes ett den 13 i denna månad ingifvit Memorial af Herr Lagmannen Johan Mannerstam rörande den förändring af Tryckfrihets Lagens form att med uteslutande af de Reglementariske föreskrifterne nämnde
Lag ej må innehålla flera stadganden, än närmare utveckling af de i 86 § Regerings formen uptagne grundsatser och deras tillämpning på sådane ämnen som till dem närmast kunna hänföras; och skulle samma Memorial till 1 ista Fördelningens handläggning öfverlemnas.1 Från de respective Riks Stånden hade följande Protocolls Utdrag ankommit, hvilka nu uplästes. 1 :o från Wällöf!. Borgare Ståndet af d. 13 Julii rörande det Passevolance Utskottet erhållit del af Constitutions Utskottets utlåtande om remiss af Herr von Echstedts och Friherre Staél von Hollsteins motioner till förenämnde särskildta Utskott.2 2:0 från Hedervärda Bonde Ståndet af d. 16 angående att alla upskjutne Grundlagsfrågor, som icke redan vid denna Riksdag blifvit uptagne eller vunnit handläggning skola till nästa Riksdag blifva hvilande och då till pröfning förekomma. 3:0 från Wällöf!.
Borgare Ståndet af d. 18 rörande Ståndets fattade beslut att icke under påstående Riksdag företaga andra upskjutne Grundlags frågor än beträffande 81 § Regeringsformen och 14 § Riksdags Ordningen samt de §§ som med den förstnämnde äga sammanhang.
Utskottet åtskiljdes kl. 1 middagstiden.
Kock. 1 Jämför C. U. M. 1810—1815, sid. 574.
2 Jämför plenarprotokollet den 10 juli. ovan sid. 269.
Den 28 Juli 1812 291 62.
Den 28 Juli 1812.
Justerat d. 1 Aug. 1812. A. G. Mörner.
Tisdagen den 28 Julii, Kl. 10 före middagen, sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskott in Pleno, då alla dess Ledamöter, utom Herr Öfversten Schönström och Herr Borgmästaren Nordström voro närvarande.
Justerades Pleni Protocollet för den 20 i denna månad.
JTplästes Utdrag af Högvördige Preste Ståndets Protocoll för den 21 Julii, innehållande att Preste Ståndet, i anledning af Borgare och Bonde Ståndens beslut om Grundlagsfrågors upskjutande, äfven för sin del beslutit, för påskyndande af innevarande Riksdags slut, att alla före detta Riksmöte väckta och ännu icke af g jorda Grundlagsfrågor må, under loppet af denna Riksdag, blifva hvilande.1 Uplästes Utdrag af Hedervärda Bonde Ståndets Protocoll för den 21 Julii, med tillkännagifvande att Ståndet ej kunnat bifalla de af Vällofl. Borgare
Ståndet gjorda undantag af 81 § Regerings Formen och 14 § Riksdags Ordningen från beslutet om alla ännu icke uptagne eller behandlade Grundlagsfrågors upskjutande till nästa Riksdag, utan förblifver Bonde Ståndet vid dess förr fattade beslut oförändradt.
Herr Grefven och Ordföranden: erhindrade hurusom 2ne Stånd ovillkorligen, och det 3 :dje, med 2 :ne undantag, beslutit att vid detta Riksmöte icke vidare befatta sig med grundlagsfrågors uptagande och behandling, samt att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ännu icke derutinnan instämt; Men då Riksdagen nalkas sitt skit, och det åligger Constitutions-Utskottet att, till införande i Riksdagsbeslutet, upgifva hvilka Grundlags frågor som ifrån denna Riksdag hvila beredda till afgörande vid den nästa, så hemställde Herr Grefven och Ordföranden huruvida Utskottet skulle anse nödigt att hos Riks Stånden göra förfrågan, om de icke ville enhälligt instämma i Högvördige Preste Ståndets och Hedervärda Bonde Ståndets beslut?
Då Utskottet sådant biföll, upsattes och justerades följande Vördsamma Memorial. (införes)2 1 Stycket fr. o. m. orden Uplästes Utdrag t. o. m. orden följande [Vördsamma] Memorial återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 413 ff. 2 Memorialet är såsom bilaga n:o 3 fogat till protokollet.
Det återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 412.
292 Den 28 Juli 1812 Uplästes Utdrag af Hedervärda Bonde Ståndets Protocoll för den 27 dennes, med anmodan till Constitutions-IItskottet att ofördröjeligen inkomma med dess utlåtande öfver Ståndets remisser uppå den delen af Justitia; Ombudsmannens Einbets berättelse, som angår Konungens . rätt att göra nåd för ådömde böter, och uppå Riksdagsmannen Eric Svenssons motion om tillägg i Justitia Ombudsmannens Instruction för befordran af Allmänna Arenders skyndesamma slut; Till svar hvarå justerades följande 2ne Betänkanden: (införes N:o 5 om Konungens rätt att göra nåd)1 (införes No 6) om Justitia; Ombudsmannens Instruction.2 Företogs till afgörande det från Andra Fördelningen ingifna och på bordet hvilande förslag' till stadgande om Grundlagsfrågors behandlingssätt, hvilket nu uplästes.3 Herr
Mig torde tillåtas att till Utskottets bedömmande få hemställa tvänne anmärkningar: 1 :o Att ett Stånds decisiva nekande rätt, eller, om jag så får säga, Veto, vid Grundlagsfrågors afgörande borde i förslaget vara bestämdare uttryckt; 2 :o
Att det stora antalet af 30 personer af hvarje Stånd i Nämnden, skulle medför den olägenhet, att då Preste och Borgare
Stånden hvar för sig sällan utgöra mer än 50 personer, så skulle Ståndets beslut, öfver en Grundlagsfråga som passerat Nämnd, synas antingen på förhand bestämdt eller tillintetgjordt, genom Ståndets Pluralitet, som i Nämnden deltagit, Herr Assessor Arosenius:
I Utskottets 2 :dra Fördelning conformerade jag mig med Herr Doctor Wijkman, angående Nämndens antal, och i följd deraf, torde jag nu få föreslå att detsamma bestämmes i det förhållande, som Constitutions Utskottets numeraire har till något af de större Utskottens; Så att när t. ex. antalet af Constitutions Irtskottets Ledamöter förhåller sig till Stats Utskottets som 6 till 9 och Nämnden i det sednare består af 30 personer, borde följagteligen den föreslagne Constitutions Nämnden inskränkas till 20 personer af hvarje Stånd.
1 Jämför plenarprotokollet den 10 juli, ovan sid.
274 med där i noter givna hänvisningar.
Utskottets betänkande är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 415.
2 Jämför plenarprotokollet den 10 juli, ovan sid. 274, med där i not given hänvisning!
Utskottets betänkande är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 421.
Utskottets betänkanden äro såsom bilagorna 5 och 0 fogade till protokollet.
3 Jämför plenarprotokollet den 10 juli. ovan sid.
275 med där i not givna hänvisningar!
— Stycket fr. o. m. orden Företogs till afgörande t. o. m. orden Herr Biskoppen Doctor Tingstadius anförde skrifteligen återfinnes i C. U. M. 1810-1815, sid. 452 ff. Den 28 Juli 1812 293 Härmed förenade sig Herr Doctor Wijkman, Kammarherren Silverstolpe och fl.
Herr Biskoppen, Doctor Tingstadius anförde skrifteligen: (införes)1 Frågor om ämnen, som höra till Rikets Ständers öfverläggningar böra utan tvifvel efter deras olika art behandlas.
En del, såsom till exempel de, hvilka fordra Stats- och Bevillnings Utskottens beredande, äro af den beskaffenhet, att de hvarken tola uppskof till en efterföljande Riksdag, eller på något närmare sätt röra Riks Constitutionens grundpelare.
För att derföre skyndsamt kunna om dem besluta, är den utväg, i fall af Ståndens skiljaktiga tankar, vidtagen, som föreskrifves uti 69 och 71 §§ af Regeringsformen, att de flesta röstandes mening af hvardera förstärkta Utskottet kommer att gälla såsom Rikets Ständers beslut.
Af annan art äro de ämnen, som närmast röra RiksConstitutionens grund och derföre icke tola ett skyndsamt afgörande.
Sådana äro Grundlagsfrågor, hvarom, i enlighet med Regeringsformens 81 §, visligen stadgas uti 75 § af Riksdags Ordningen, att till Grundlags stiftande, upphof rande, förändring, eller förklaring, fordras alla Riks ståndens sammanstämmande Beslut.
Här kan, efter min tanka, ingen förstärkning af det Utskott, till hvars beredande målet hörer, ega rum, ej heller vara behöfligt; emedan, i alla händelser, ett stånds ogillande af den väckta frågan är tillräckligt för dess nedläggande.
Skulle vid frågor af denna art skiljaktigheter i Ståndens meningar sig förete, af så ringa betydenhet, att de tola jämnkning; må en sådan verkställas igenom
Deputerade af hvart stånd, under namn af jämnkningslltskott.
Men skulle ett stånd lika fullt förblifva vid sin serskilda tanka; måste frågan förfalla — Enär jag derföre å ena sidan icke kan göra mig begrepp om ett Utskotts förstärkning, utan någon rätt till afgörande beslut i förekommande ämnen; bör jag, å den andra, hvarken förmoda eller tillstyrka, att Rikets Ständer en sådan rätt, i anseende till frågor om Grundlagen, åt något slags I. tskott eftergifva.
Att detta mitt yttrande till protocollet må varda Ilögl.
Utskottets betänkande i närvarande ämne till Rikets Högloft.
Ständer följakligt, anhåller jag vördsammast.
Jag skulle aldeles vara af Herr Biskoppens tanka, om den föreslagna Nämnden finge i Constitutionsmål en sådan afgörande rätt, som 71 § RegeringsFormen tili - 1 Tingstadius yttrande, som av honom är undertecknat, är såsom bilaga n:o 7 fogat till protokollet; det har åtföljt utskottets memorial till Stånden och är därför i C. U. M. 1810—1815 tryckt i samband med sagda memorial (a. a. sid. 430).
Bilagan har överskriften:
Till protocollet i Högl.
Constitutions Utskottet d. 28 Jul. 1812.
294 Den 28 Juli 1812 erkänner Stats-Utskottets Nämnd i Bevillningsfrågor.1
Men såsom jag fattat meningen med närvarande Nämnd, skall det blott tillkomma den att sammanjemnka Ståndens skiljagtiga tankar, ej att öfver dem besluta.