Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Döling måtte tillhållas återlemna skuldsedeln eller uppfylla sin förbindelse samt betala ränta och ersätta Levander den skada, som vore honom tillskyndad, utan ock, enär Döling, vid förhör, som i anledning häraf blifvit af Öfverståthållare-embetet med honom anställda, icke gitlat återskaffa skuldsedeln eller gifva ulfäst valuta för densamma, tillvitat Döling att, genom bedrägeri och svek, vilja Levander förnärma, och hemställt, om icke Döling förty borde i häkte inmanas, Hr polismästaren Bergman, å Öfverslåthåliare-embelets vägnar, genom beslut den 5 näslpåföljde April 55 förord na t, att Döling, hvilken för bedrägligt förhållande i handel och vandel ofta varit tilltalad och jemväl häktad, skulle inmanas i häkte, och genom beslut den 27 i samma månad, då målet blifvit för vidare handläggning till domstol hänskjutet, föreskri fv i t, det Döling borde i häkte afbida ransakning; men det tillmäle, genom hvilket sålunda blifvit af Levander hos Öfverståthållare-embetet väckt fråga ej mindre om skuldfordran än om svekfullt och bedrägligt förhållande af Döling i honom af Levander anförtrodd sysslomanna-befattning, icke afsett brott af urbota beskaffenhet och följaktligen, emot grunderna för lagens stadgande i 1 kap. 1 och 2 §§ Straffbalken, ej kunnat utgöra laga skäl att Döling i häkte inmana; alltså och då vid det förhållande, alt Döling ej var vid ifrågakomna tillfälle lill Öfverståthållare-embelet inkallad, för att i öfverensstämmelse med Kongl, förordningen angående försvarslösa personer den 19 Juni 1833 behandlas, något yttrande, huruvida Döling, i anseende dertill, att han tillförne blifvit sakfälld för delaktighet i förfalskningsbrott, ulprångling och belåning af skuldsedlar, försedda med falsk borgen, samt oredligt förfarande i egenskap af syssloman, varit att betrakta såsom vanurtad person och förty kunnat af Öfverståthållare-embelet i förvar tagas, icke i detta mål erfordrades, men vid jemförelse af omständigheterna i målet och
Hr polismästarens förklaranden ej antagas må, att Hr polismästarens olagliga beslut om Dölings häktande tillkommit af bat och illvilja eller för egen eller andras vinning, pröfvade Kongl. Hofrätten, i förmågoaf 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, rättvist, det Hr polismästaren Bergman för den felaktighet, som härutinnan honom till last folie, skulle böla femtio daler silfvermynt med sexton riksdaler 32 sk. samt ersätta
Döling för det honom genom samma beslut tillskyndade lidande med tjugo riksdaler banko; hvarförutan Hr polismästaren förpliglades återgälda Kongl.
Maj:t och kronan kostnaden för Dölings underhåll i häktet intill dess han, i följd af Kämnersrättens den 27 April 1843 meddelade beslut, blef derutur lösgifven.
De underdåniga besvär öfver Kongl.
Hofrättens utslag, som hos Kongl. Majit blifvit å svarandens sida anförda, hafva ännu icke lill pröfning förekommit.
Den speciella redovisningen för de genom mina embetsåtgärder inledda anmärkningsmål och deras utgång är nu slutad.
Det har redan i början af denna berättelse blifvit sagdt, att antalet af dessa mål under ifrågavarande tidrymd, likasom under de nästförutgångna fyra åren, betydligen förminskats emot tillförne, tillbaka räknadt till år 1834; och orsakerna dertill äro älven 56 antydda.
Men detta förhållande påkallar destomera nödvändigheten alt nu, i likhet med hvad förr iakttagits, fästa uppmärksamhet å de af öfriga vederbörande i förrberörda hänseenden väckta och fullföljda mål, för att sålunda bereda en öfversigt af hvad i synnerhet emot lagskipningen blifvit anmärkt, och derigenom gifva grund för ett omdöme uti den vigtiga frågan, huru de lagskipande myndigheterna uppfyllt sin bestämmelse och motsvarat samhällets rättmätiga anspråk.
Efter att derföre hafva inhämtat kännedom om alla mål af omförmälda beskaffenhet, så vidt de blifvit afgjorda åren 1844 och 1845, bör jag icke underlåta att särskildt bemärka dem, hvilka, vare sig för åtalade embetsförbrylelsens svårare egenskap, eller för målets utgång, förete mindre vanliga förhållanden.
Af sådan art förekommer egentligen blott tvanne mål, hos Kongl.
Hofrätten öfver Skåne och Blekinge gjorda anhängiga, och hvilka således här nedan kortligen uppfattas.
Hos Listers Häradsrätt, under ordförande af häradshöfdingen Hr hofrättsrådet och riddaren S. E. Trägårdh, hade bönderne Jon Nilsson i Ivimlstorp, Måns Olsson i Melby, Mattis Jönsson i Kulla, Lars Mattisson i Mörrum och Nils Håkansson i Kullarp dea 7 Maj 1822, vid utförande af deras till häradsrätten instämda talan att få i börd lösa ett sextondedels mantal N:o 53 Hosaby, såsom bördeskilling nedsatt 1444 R:dr 21 sk. 4 rst. banko.
Då, efter bordet vistens slut, bördemännen anmälte sig, for att återfå bördeskillingen, blefvo de, under hvarjehanda förevändningar, i många års tid uppehållna i deras lagliga rätt.
Inseende omsider, att de icke i godo kunde komma i åtnjutande af denna rätt, sökte de att göra den lagligen gällande emot
Hr hofrättsrådet Trädgårdh, som, efter hvad bekant blifvit, hade uttagit bördeskillingen; men okunnige om laga rättegångsordning, vände de sig för sådant ändamål till Häradsrätten och yrkade der, efter stämning, att af Hr hofrättsrådet utbekomma det belopp, bördeskillingen utgjort, jemte ränta och kostnadsersättning.
Härigenom bereddes tillfälle alt å svarande sidan, genom invändningar dels emot domstolens behörighet dels rörande andra rättegångsfrågor, ytterligare i flera år fördröja saken, till dess den af käranderne fullföljdes i Kongl. Hofrätten, hvarest advokatfiskals-embetet, vid erhållen kunskap derom, anställde åtal emot bemälde domare, såsom den der ifrågavarande bördeskilling uttagit och användt; äfvensom vidare och sedan han deröfver blifvit hörd, ad vokatfiskals-embetet påstod laga ansvar å honom, hvilken, efter hvad upplystes, icke förr än under åtalet den 20 Maj 1843 57 1843 och då ej annorlunda, än med utgifna förbindelser, för bördeskillingen redovisat.
Hofrätten afgjorde saken genom utslag den 29 Oktober 1844 och yttrade, att enär oftanämnde, i Listers häradsrätt under Hr hofrättsrådet Trägård hs ordförande insalta bördeskilling icke lagligen kunnat komma utur häradsrättens värd annorledes, än genom densammas kontanta utbetalning inför rätten till vederbörande part, samt Hr hofrätlsrådet icke allenast erkänt sig sedermera hafva innehaft bördeskillingen, af hvilken han, då icke ens föreburits, att dermed blifvit på nyssberörde sätt förfaret, följaktligen obehörigen satt sig i besittning, utan äfven mångå år fördröjt redovisning och utbetalning af samma medel; pröfvade Kongl.
Hofrätten, i förmågo af 1 kap. 12 § Rättegångsbalken rättvist döma honom, som förut pliktat för olaga behandling af frågor om bördeskilling, att, för det grofva embelsfel, som sålunda låg honom till last, under ett år vara förlustig sitt i Listers och Bräkne härader iunehafvande häradshöfdinge-embete med thy åtföljande löninkomster; om verkställighet hvaraf Kongl. Hofrätten, sedan dess utslag vunnit laga kraft eller fastställelse, ville uppå advokatfiskals-embetets anmälan föranstalta.
Och har Kongl. Maj:t, uppå den sakfälldes underdåniga besvär häröfver, medelst Dess i Högsta
Domstolen beslutade utslag af den 7 Oktober 1845 sig utlåtit och funnit skäl icke vara anfördt, som till ändring i Hofrättens beslut kunde föranleda; om hvilket slut, efter hvad Högsta
Domstolens protokoll för nyssnämnda dag innehåller, närvarande Herrur Justitieräden Stråle, Bredberg, Nyblaeus, EngelhartBackman, Grefve G. A. Sparre och Schmidt sig förenat; hvarefter, i anledning af den sakfälldes underdåniga ansökning att af nåd ifrån det honom ådömda ansvar förskonas, Kongl. Maj:t, sedan Dess Hög sta Dbmstol underdånigt utlåtande deröfver afgifvit, i utslag den 11 Februari innevarande år behagat förklara
Sig icke finna anledning att ansökningen bifalla.
Inför samma Kongl. Hofrätt hade advokatfiskals-embetet derstädes särskilda tider anställt åtal emot Justitiarien i Engelholm, häradshöfdingen J.
Fristedt, för felaktigt och lagslridigt förfarande vid utöfningen af det honom anförtrodda domare- och justitiarie-embete, hvarvid följande omständigheter blifvit honom till last förda, nemligen: l:o obehörigt dröjsmål att afgöra och lill ena parten aflemna slutligt utslag uti ett hos rådstugurätten i nämnde stad år 1836 anhängigt skuldfordringsmål; 2:o försummelse att i stadgad tid och ordning hos Kongl. Hofrätten anmäla, om och hvilka lestaments- och arfshandlingar, som under åren 1838, 1839 och 1840 vid rådstufvurälten Just.-Ombudsma.ns 58 blifvit bevakade af den beskaffenhet, att bevillning derför skolat erläggas; 3:o underlåtenhet att inom bestämd tid och i fullständigt skick till Hans Exellens Hr Justi tie-Stals-Ministern insända förteckningar å de hos rådstulVurätten år 1838 handlagda brottmål och civila rättegångsärenden; 4:o uteblifven renovation af rådstufvurättens lagfarts-, intecknings-, äktenskapsförordsocb förmynderskaps-protokoll för flera månader 1841; 5:o otillständigt uppehåll med expedierande af rådstufvurättens den 14 December 1840 gifna utslag angående en för hustjufnad tilltalad och häktad person, samt bestyrkande med embetsbetyg af veterligen sanningslösa uppgifter om denna person i Engelholms kronohäktes fånglistor för år 1841; 6:o obehörigt dröjsmål att till Kongl. Hofrätten insända rådstufvurättens ransakning och den 7 April 1841 beslutade, underställda utslag angående en för förfalskningsbrott dömd person, hvilken sålunda kommit att längre tid än vederbort i häkte qvarblifva; 7:o olagligt uppskof med befordrande till delgifning och verkställighet af Bjäre häradsrätts utslag den 21 Maj 1841 angående en för hustjufnad anklagad person, som af sådan anledning i häkte oskäligen qvarhållits; 8:o uteblifvande med renoverade exemplar af rådstufvurättens domböcker för åren 1830 till och med 1840, och 9:o yppade hvarjehanda oordningar och brister i afseende på domböcker, protokoll och andra handlingar, hörande till rådstufvurättens arkiv; öfver hvilket allt
Fristedt dels skriftligen sig förklarat dels blifvit inför Kongl. Hofrätten hörd; och hvaruppå advokalliskals-embetet, i afgifna slutpåståenden, yrkat, att Fristedt, som icke låtit sig rätta af de å hans tillförne åtalade flerfaldiga tjensteförseelser redan använda bestraffningar, måtte, eldigt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, för samtliga of vanberörda fel och förbrytelser, i en bot dömas sitt domare- och justitiarie-embete förlustig samt förpligtas att uppgifna ersättningar gälda.
Genom utslag den 28 Oktober 1844, hade Kongl. Hofrätten sig utlåtit, att då ifrågavarande emot Fristedt åtalade försummelser och förgripelser voro af den för domare-embetets helgd och medborgares rättigheter förnärmande beskaffenhet, att de ej kunde med böter eller suspension försonas, Kongl. Hofrätten, med afseende jemväl å de i öfrigt anförda skäl och under åberopande af nyssnämnda lagrum, profvade rättvist döma Fristedt att, för hvad honom i anmärkta delar till last låg, i en bot vara sitt innehafvande domare- och justitiarie-embete förlustig samt icke allenast ersätta Kongl. Maj:t och kronan kostnaden för underhåll i häktet åt ofvanbemälda för brott dömda personer under den tid, de derstädes, genom Fristedts förvållande, obehörigen qvarblifvit, med tillsammans sextioen Ralr 4 sk. 4 rst. banko, utan ock godtgöra de utgifter, som kunde åtgå till iord - 59 ningställande af rådstufvurältens arkiv och afhjelpande af deri befunna brister; vederbörande, som förmente sig lidande i följd af Fristedis tjensteförsummelse, öppet lemnadt att derför emot honom framdeles utföra talan.
Efter det Fristedt hos Kongl. Majit i underdånighet sökt ändring i detta utslag, eller oek att af nåd varda vid den honom anförtrodda justitiarie-tjenst bibehållen, och sedan anmäldt blifvit, att Fristedt den 10 December 1845 aflidit, är slutligen detta mål föredraget i Konungens Högsta Domstol den 13 Januari O O ö O innevarande år, och Kongl. Maj:ts utslag under samma dag meddeladt, af innehåll, att enär Hofrätten, i lemnad hänvisning lill ändrings sökande i dess ofvanberörde utslag, rätteligen föreskrifvit, bland annat, att klaganden skulle vid sina underdåniga besvär, hvilka borde sist den 12 December 1844 ingifvas, foga bevis, att han hos vederbörande embetsmyndighet nedsatt ådömda ersättningsbeloppet till Kongl. Majit och kronan, vid äfventyr att, om sådant försummades, besvären ej kommo under pröfning, men klaganden icke förr än den 28 i nämnde månad, och således efter besvärstidens utgång, till Kongl. Majit inlemnat bevis öfver verkställd nedsättning af omförmälda ersättningsbelopp, Kongl.
Majit funne de anförda besvären ej kunna till pröfning upptagas; och ansåge Kongl.
Majit, då upplyst var, att Fristedt aflidit, hans nådansökning hafva förfallit.
Ibland öfriga anmärkningsmålen finnas visserligen äfven sådana, som berört åtskilliga under lagskipningen förekomna åtgärder och domslut, hvilka, såsom lagstridiga, påkallat åtal, rättelse och ansvar; rnen de flesta hafva angått hvarjehanda ringare fel och förseelser vid embetsutöfningen.
Ansvarigheten har emedlertid icke vid något tillfälle öfverstigit böter och ersättningsskyldighet; och understundom stannat endast vid sistnämnda påföljd; hvarförutan i några fall, der hvarken böter eller ersättningsskyldighet kunnat äga rum, anmärkningarne åtminstone föranled t dertill, att åtalade förfaranden blifvit ogillade och vederbörande derom förständigade.
XJti andra mål åter, lill antalet utgörande nära en femtedel af det hela, äro angifvelserna ulan afseende lemnade.
Alla dessa af Rikets Hofrälter under ifrågavarande år afgjorda anmärkningsmål, när dertill räknas de, för hvilka här ofvan är specielt redovisadt, kunna slutligen lill deras beskaffenhet, antal och utgång sammanfattas enligt efterföljande förteckning, som först upptager de mål, uti hvilka, för de tilltalade, ansvar eller annan laga rättelse ifrågakoinmil, nemligen: 60 l Af Kgl. Svea Hofrätt.
Af Kgl. Göta Ilo frätt.
Af Kgl. Hof- rätten öfver Skåne och B lekinge. in C g c- 1844. 1845. 1844. 1845. 1844. 1845.
För olaga dom eller beslut i tviste- mål eller brottmål 9 9 9 20 13 3 63
För försummelse med handlingars eller domböckers insändande, eller för- seelser mot expeditions-taxan 20 14 3 7 6 3 53
För andra fel eller försummelser i embetsutöfning 12 7 7 11 5 3 45 Summa 41 30 19 38 24 9 161 Härtill komma de mål, uti hvilka de angifne blifvit frikände, dels ge- nom utslag 4 3 3 10 4 3 27 dels derigenom, att målen afskrif- vils, eller utan pröfning fått förfalla 1 — 6 5 1 2 15 Summa 5 3 9 15 5 5 42 Summa Summarum 46 33 28 53 29 14 | 203 Det bör för öfrigt anmärkas, att antalet af domare och tjenstemän, som blifvit angifne eller tilltalade endast uppgår till 142, hvaraf hos Kongl. Svea Hofrätt 53, hos Kongl.
Götha Hofrätt 61 samt hos Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge 28: alt liera angifvelser eller åtal förekommit emot samma domare eller myndighet, hvadan de tilltalades antal är vida mindre, än summan af anmärkningsmål; och att ibland de inför Kongl. Svea Hofrätt tilltalade räknas 15 år 1844 och 11 ar 1845, hvdka underlåtit att i laga lid insända domböcker och derför genast, uppå advokatfiskals-embetels påstående, blifvit till böter fällda; hvaremot sådana åtal i de andra Hofratterna endast äga rum vid de tillfällen, då vederbörande, som i nyssberörde hänseende sig försummat, icke iakttaga först meddelad erinran att sin eftersatta skyldighet fullgöra.
För falsk eller obehörig angifvelse af embelsbrott är, under dessa åren, ingen enskild person till ansvar fälld. 61 Den allmänna öfversigt, som i de tillförne af trycket utgångna enibelsberättelser för åren 1834 till ocb med 1841 blifvit meddelad angående domstolarnes ocb öfriga judiciella embetsmyndighelers göromål, omfattande åren 1830 till och med 1840, kunde, vid afgifvande af embetsberättelse!) för åren 1842 och 1843, icke fortsättas af orsak, som då äfven tillkännagafs. bn sudan utredning af lagskipningens tillstånd bör således vid detta tillfälle iakttagas ifrån och med år 1841, fortgående till och med år 1844, såsom förr, hufvudsakligen grundad å de under tiden till Kongl. Maj:t ifrån Hans Exellens Hr Justitie-Stals-Ministern inkomna berättelser om justitie-förvaltningen i riket, samt med ledning tillika af särskildt inhämtade upplysningar, på sätt följande sammandrag gifva vid handen:
Civila Itåttegån^s-Årenden:
Domstolarne å Landet.
Hur ads-Rätter na. 1841. 1842. 1843. 1844.
Konkursmål, under året inkomna 456. 425. 579. 644.
Skuldfordringsmål, dito 37,084. 30,784. 32,268. 35,512.
Andia tvistemål, dito 26,078. 25,279. 25,468. 25,533.
Ekonomi- och ansökningsmål, dito *)• 19,302. 20,223. 22,026.
Summa 63,618. 75,790. 78,538. 83,715.
Förlikla 23,746. 22,855. 23,512. 24,594.
Oafgjorda vid årets slut 10,245. 10,838. 10,933. 11,027. jlgodelmngs-Rätterna.
Ägodelnings- eller skiftesmål, under året inkomna 1,431. 1,472. 1,563. 1,545.
Förlik ta 54. 81. 72. 66.
Oafgjorda vid årets slut 260. 260. 282. 355.
Grafve- och Rergstings-Rättcrna.
Skuldfordringsmål, under året inkomna . . . 206. 115. 94. 137.
Andra tvistemål, dito 124. 174. 121. 155. *'\ 1 " /-•_ « 4 Oä \ *) Uppgift härom saknas för år 1841. 62 1841. 1842. 1843. 1844.
Ekonomi- och ansökningsmål, under året inkomna 437. 476. 408. 404.
Summa 767. 765. 623. 696.
Förlikta 139. 76. 68. 57.
Qafgjorda vid årets slut 112. 138. 114. 133. Lagmans-Rätterna.
Skuldfordrings- och andra tvistemål, under året inkomna 4,930. 5,025. 5,115. 4,978.
Förlikta eller genom underlåten fullföljd för- fallna 1,889. 1,976. 2,073. 2,031.
Oafgjorda vid årets slut 149. 128. 126. 134.
Af besluten motvädjade till Hofrätt 1,193. 837. 1,179. 1,059.
Domsto la i ne i Städerna. Kcimners-Rut terna.
Skuldfordringsmål, under året inkomna . . . 3,994. 4,223. 3,836. 3,476.
Andra tvistemål, dito 695. 675. 663. 662.
Ansökningsmål dito *). 216. 240. 220.
Summa 4,689. 5,114. 4,739. 4,358.
Förlikta 1,477. 1,655. 1,577.- 1,296.
Oafgjorda vid årets slut 338. 356. 375. 339.
Af besluten motvädjade till Rådstufvurätt . . 686. 645. 629. 583.
Rådstufvu-Rätterna.
Konkursmål, under året inkomna 578. 586. 670. 643.
Skuldfordringsmål, instämda under året . . . 1,823. 1,743. 1,857. 2,044.
Andra tvistemål, genom vad, besvär eller in- stämning under året inkomna 1,800. 1,712. 1,679. 1,293.
Ekonomi- och ansökningsmål, under året inkomna *)■ 7,922. 8,295. 8,093.
Summa i 4,201. 11,963. 12,501. 12,073. *) Uppgift härom saknas för är 1841. 1841. 1842. 1843. 63 1844.
Förlikta 917. 903. 1,009. 923.
Oafgjorda vid årets slut 885. 1,144. 1,216. 1,327.
Af besluten motvädjade till Hofrätt .... 498. 444. 451. 445. slkademisku Konsistorierna i Upsala och Lund.
Skuldfordringsmål, under året inkomna . . 11. 13. 18. 17.
Andra tvistemål, dito 3. 2. 1. 6.
Ansökningsmål, dito ’)■ 20. 1. — Summa 14. 35. 20. 23.
Förlikta • 4. 7. 11. 7. Oafgjorda vid årets slut 4. 3. 1. — Kongl. Nedre Borgrätten i Stockholm.
Skuldfordringsmål, under året inkomna . . . 36. 18. 19. 13.
Andra tvistemål, dito .... 4. 15. 7. 5.
Ekonomi- och ansökningsmål, dito .... *). 45. 71. 60.
Summa 40. 78. 97. 78.
Förlikta 19. 8. 8. 12.
Oafgjorda vid årets slut 5. 4. 3. o.
Öfvcrståthullare-cjnbetet i Stockholm och Konungens Befallningshafvande i riket.
Skuldfordringsmål, under året inkomna . . . 97,004. 97,476. 110,301. 109,249.
Ekonomi- och Politimål, dito 17,373. 19,583. 20,556. 19,284.
Observations- och Balansmål, dito 199. 199. 219. 216.
Maj:ts bref och remisser, dito . , . 2,199. 1,946. 1,724. 1,951.
Handräckningsärenden från embetsmyndigheter 88,770. 92,414. 96,540. 97,201.
Till verkställighet under äret inkomna domar och utslag i civila mål *) Uppgift härom saknas flir år 1841. 1,036. 991. 973. 886.
I 64 Öfver- Domstolarne.
Svea Hofrätt. 1841. 1842. 1843. 1844.
Konkursmål, instämda under året . . . 26. 25. 17. 21. 30. „ vädjade „ ... 91. 83. 62. 62. 34.
Tvistemål, instämda „ ... 3. 14. 12. 10. 22. „ vädjade „ ... 425. 378. 489. 402. 361.
Fiskaliska aktioner emot domare eller andra embetsmän 40. 36. 36. 21. 5.
Besvärs- och ansökningsmål 1,043. 913. 757. 710. 55.
Matjts bref och remisser . . . 109. 87. 86. 99. 12.
Andra ärenden 1,956. 1,940. 1,761. 1,950. 27. Summa 3,693. 3,476. 3,220. 3,275. 546.
Gotha Hofrätt.
Konkursmål, instämda under året . 4. 11. 19. 8. 18 „ vädjade „ 40. 40. 27. 55. 60.
Tvistemål, instämda ,, 17. 7. 11. 3. 11. „ vädjade „ . . 482. 414. 403. 351. 378.
Fiskaliska aktioner 54. 52. 44. 48. 55.
Besvärs- och ansökningsmål 838. 778. 882. 996. 208.
Majrts nådiga bref och remisser . 89. 89. 151. 201. 11.
Andra ärenden 2,191. 1,282. 1,469. 1,798.
— Su mina 3,715. 2,673. 3,006. 3,460. 741.
Kongl. Hofrätten ofver Skäne och Blekinge.
Konkursmål, instämda under året . . . — 5. 5. 2. — „ vädjade ,, ... 16. 19. 25. 31. 7.
Tvistemål, instämda „ ... 1. 3. 2. 2. 2.
Tvistemål 65 1841. 1842. 1843. 1844. g?^.
Tvistemål, vädjade under året . . . 288. 298. 320. 277. 26.
Fiskaliska aktioner 12. 10. 18. 21. 6.
Besvärs- och ansökningsmål 498. 747. 916. 798. 29.
Maj:ts nådiga bref och remisser 44. 30. 34. 40. 5.
Andra ärenden 492. 713. 1,172. 1,068. 1.
Su nuna 1,351. 1,825. 2^492^ 2^m 76.
Öfre Borgrätten i Stockholm.
Ifrån Nedre Borgrätten vädjade mål . . 9. 8. 3. — — Besvärs- och ansökningsmål 33. 37. 20. 26. — Konungens Högsta Domstol, der målen föredragas genom Justitie— Révisions-Expedi tionen. 7? c vi sion s - saker j ifrån tiof- och Öfver rätter under året fullföljda .... 206. 181. 192. 164. 217.
Skiftesmälj ifrån
Ägodelningsrätterna likaledes 153. 137. 154. 137. 59.
Besvärs- och ansökningsmål, under året inkomna *) 1,445. 1,345. 1,419. 1,315. 683.
Härförulan böra äfven upptagas:
Kabinetts-ärendenj eller sådana ansökningsmål, som omedelbarligen inför Kongl. Maj:t i Statsrådet förekomma, nu mera uppå Herr Justitie-Stats-Ministerns underdåniga föredragning, men fortfarande ingifvas till Justitie-revisions-expeditionen och i vissa fall, innan föredragningen, hos Högsta Domstolen anmälas 614. 564. 587. 627. — *)
Af dessa mai, hvilka, enligt hvad i förra berättelserna omförmäles, ulan åtskillnad af deras beskaffenhet emottagas och föredragas samt derföre, sammanräknade uppgifvas, äro ungefärligen en tredjedel civila; hvaremot de öfriga, såsom brottmål, rätteligen böra ibland sådana här nedan beräknas.
Just.-Ombudsmans 66 Brottmål, af samtliga Domstolarne i Riket handlagda.
Antal af brott och förseelser, för hvilka ■personer blifvit sakf"allde: 1841. 1842. 1843. 1844.
Försmädelse emot Gud 1. 1. 2.
— Gäckeri med den offentliga Gudstjensten eller dervid åstadkommen förargelse 42. 41. 39. 52.
Mened 5. 17. 15. 20.
Mord, dråp 27. 27. 44. 46.
Förgöring genom förgift eller försök till sådant brott 3. 8. 4. 4.
Utan uppsåt eller af olycka vållande till an- nans död 72. 49. 61. 66.
Barnamod, vållande till barns död, hvarom 16 kap.
Missgerningsbalken handlar 32. 32. 43. 50.
Könsförbrytelser, som i 56 till och med 59 kap. Missgerningsbalken omtalas *). 11. 16. 14.
Tidelag eller försök dertill 10. 10. 11. 5.
Mordbrand, eller försök dertill 2. 4. 9. 11.
Röfveri, rån 6. 13. 19. 19.
Förbrytelser med ord eller gerning emot för- äldrar, stjuf- eller svärföräldrar 108. 129. 121. 77.
Edsöresbrott och andra gröfre fredsbrott . . . 44. 122. 169. 129.
Förfalskningsbrott 169. 210. 198. 202.
Stöld, snatteri 2,505. 3,348. 3,095. 2,646.
Summa 3,026. 4,022. 3,846. 3,341.
Öfverträdelse af förordningen mot fylleri och dryckenskap 4,692. 3,942. 4,170. 3,884. *) Uppgift härom saknas för år 1841. 67 1841. 1842. 1843. 1844.
Transport 4,692. 3,942. 4,170. 3,884.
Andra brott af mindre svår beskaffenhet samt förseelser emot tull-, bränvinsbrännings- och andra ekonomiska författningar 17,959. 23,938. 23,055. 24,895.
Summa 22,651. 27,880. 27,225. 28,779 Summa Summarum 25,677. 31,902. 31,071. 32,120. hvarvid dock anmärkes, att de sakjäldes antal utgjort: män 22,105. 25,369. 27,040. 31,131. qvinnor 3,203. 4,643. 3,916. 4,202.
Dertill kommer: tilltalade, men frikände eller icke fällde 4,910. 7,362. 6,536. 6,617.
Summa 30,218. 37,374. 37,492. 41,950- Sjelfmord 193. 194. 200. 186.
J afseende å handläggningen af brottmål vid Hofrätterna i riket och bos Konungens Högsta Domstol, till större delen sådana, som i följd af underställning eller genom besvär och ansökningar inkommit samt följaktligen, enär de varit förut af annan domstol eller embetsmyndighet upptagna, i förestående beräkning ingått, bör emedlertid äfven uppgifvas antalet af dessa mål och andra förekomna ärenden af brottmålsegenskap, enligt deröfver gjord sammanfattning, nemligen: Kongl. Svea Hofrätt. 1841. 1842. 1843. 1844.
Underställda brottmål, inkomna under året 534. 613. 582. 572. 89.