Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Noga ses till att stjälken ej är för kort, s å att fara blir för eld.
Ett par neckrosknoppar fästas vid bladet.
Man kan i stället för blad an- vända rosor af rödgult siden eller getingar med gul o c h svart sammetskropp och vingar af gul gas med glitter o. s. v. i oändlighet.^ Dicken.
Pappas ordensväska.
Herrar, som tillhöra något ordenssamfund, bruka tycka om att ha en vac- ker väska att däri förvara sina dekorationer.
Af violett sammet gör man en väska, 22 cm.
lång, 17 cm.
bred, med öfverviken klaff på hvilken man broderar monogram och något ordensemblem, exempelvis frimurarnes r ö d a " malteserkors, o m väskans mottagare är » murare ».
Väskan fodras med hvitt siden.
Morfars pepparnötter.
Man tager en tom cacao- burk af största dimension, målar den helt med aspinalfärg, klipper sedan ut svarta figurer (lustiga silhuetter kan man finna i gamla tidskrifter), som med gummi påklistras, hvarefter det hela öfver- strykes med kopalfernissa.
Sedan bakar man
riktigt rara o c h möra pepparnötter, hvarmed bur- ken fylles.
Det är nödvändigt, att peppar- nötterna äro så möra, att de smälta i munnen, hvarför följande säkra beskrifning meddelas: 211 gr. brunt farinsocker smältes väl öfver el- den med ' / 3 liter god brun sirup (den får ej vara besk), några droppar cedro-essens samt 1 mat- sked finstötta kardemummor iröras.
6 strukna teskedar hjorthornssalt, upplöst i en matsked vat- ten, tillsattes.
Därefter iblandas 5 äggulor, en o m sender, 5 matskedar tjock grädde samt 10 mat- skedar smält buljongsflott af bästa beskaffenhet.
Slutligen iröres godt hvetemjöl till en ganska hård deg (460 gr.
ungef.
), s o m b ö r stå till andra da- gen, då den utbakas till bra stora pepparnötter, som gräddas i varm ugn.
Bättre o c h mörare pepparnötter får man leta efter, o c h de hålla sig lika goda året o m.
Moster Agneta.
Originell vinterträdgård.
Man låter en snickare förfärdiga en trälåda, 3 dm.
lång, 2 dm.
bred och 1 dm.
hög, dock något vidare uppåt — ungefär i form af ett baktråg.
Denna målas m e d svart aspinalfärg utanpå samt en 4 cm.
bred kant in- uti.
Sedan spikar man med möbelstift fast små bitar af torkad granbark, så att hela ytan är täckt — en o c h annan tallkotte gör god effekt.
Hufvudena på stiften målas röda med aspinalfärg och se då ut att vara små röda lafvar.
Denna låda fylles nu med löfjord, o c h däri planteras ganska tätt små fina ormbunkerötter samt blåsipp- hylsor med sina rötter.
(S o m bekant kan man i november o c h december ute i löfdungar under löfvet finna blåsippor med stora svällda, nästan blå knoppar.)
Öfverst lägges vacker mossa, o c h till sist nedstickas små kvistar af » den vandrande j u d e n », rikt växande bladväxt, så att en vacker grön fond bildas.
Man kan också så litet timo- tej eller andra gräsfrön i mossan.
Ställer man sedan lådan så mycket som möjligt i solen o c h vattnar med ljumt vatten, så har man vanligen vid julen den täckaste lilla plantering, där blå- sipporna sticka upp bland mossan och gräsen.
Längre fram komma de finaste ormbunkeblad, som vara friska hela vintern — j a året o m.
Husmodern och drickspengarne.
JsLff Q j Ö j v a ^°S varningsrop mot oskicket af dricks- pengar ha tid efter aanan uppstämts, T men blifvit så allt genklang, har dm mattare och tills allt svagare nu igen det sista ekot daraf ej längre är förnimbart ens för den uppmärk- sammaste lyssnare.
Vi ha ej rest oss mot sig i stället i den tryckande bojan.
Oskicket korarae gästen M e n k a n m a n v e r k l i g e n tala o m n å g o n väsentligt ö k a d tjänstvillighet?
tål O c h denna sista punkt Svår- ä r det, s o m betänkas.
Tjänstflickau i ä g e r ej längre e m o t d r i c k s - p e n g a r n e såsom ett s p o r r c i n g s m e d e l, utan så- en henne o v i l l k o r l i g t t i l l k o m m a n d e tribut.
De verka borde ha att man försökt att på det omsorgsfullaste stänga hemmet för den från huslifvet åtminstone inträngande rese- och värds- drickspenningebacillen,, lan arbete natur att med När våra husmödrar täfla med de tjänstsökandes ligt tillfredsställa hvarandra gunst för att om möj- dessas alltjämt stegrade for- dringar, så anse de älskvärda damerna hvarje medel att tillåtet: utlofva presenter, tet man öfverbjuder hvarandra litet i arbete, desto rikligare jul- A ena för den tjänstsökande flickan framställa erbjudna på att särskildt förmånlig grund af rikliga drickspengar.
A andra sidan platsen är pruta det af lönen, såsom den väl också afsikteu många moderns kunna afsikt mot glädje att att den dringen från fallet mot talar den så mycket ogyn- mäklande damen, och för- sig, o c h s o m a f ett förstån- d e n anmärk- det i n g a l u n d a har l e g a t i min på sätt polemisera hälsar j a g med ett grymt tvärtom småningom deras försiggångna Jag på förän- tidigare, n å g o t f ö r m y c k e t ville blött ett ondt, hvars till en själf- en gång visa bortskaffande helt o c h hållet ligger i n o m hennes m a k t, o c h hvilket reaktionen b l i r så m y c k e t s v å - rare, j u längre det fördrages.
som här i viss mån är hänvisad beklaga patriarkaliskt b e r o e n d e ställning mot andra lättja i sin linda g e n o m tjänstfolket; husmodern teriella väl.
Opålitlighet, T i l l sist vill j a g ej underlåta början begärda ma- vanligt f ö r v ä r f v a d e ar- förfarande.
är bestämmande vid denna hus- ömma hänsyn till sina gästers m e d den drygt bli d e följder, öfver h v i l k a så husmödrar bekämpas digt som o c h kanske ständigare.
något på den från som att i c k e b e h ö f v e r r ä k n a så n o g a mätna anspråk få g e n o m sin tiggar- drickspengarne det möjligt, summa betsförtjänsten.
ningen, sidan föreligger här ett försök göra denna enkelt sin stora disproportion mel- o c h betalning, mottagaren tillmätta nöjen och — tillåt oss klappa li- på samvetets dörr — drickspengar.
Genom lika tid måste tagas med i räkningen.
om därför i d e flesta fall helt skadligt.
har den äfven där blifvit en faktor, som all- till källa för att hålla sig skadeslös för den för lågt tillmätta lönen.
V i d första skärskådande af saken göra sig Så tänk dig då, att jag i dag var bjuden Till baron H — s, på, deras stora, bal — Du känner svågern, den bekante juden, Svars rikedom lär vara kolossal.
nom ande finkänslan frihetens vilja ger å värdinnans innebörd draga och sida för gäst- vidare lågheten nytta af sitt eget fel.
att Det lig- ett gisslande hån i utkräfvandet af denna sällskapsskatt, till antagandet måste frun hvars betalning man ge- af en inbjudning stillatigande förplikta sig.
drickspengarne till Alldeles betjänten oafsedt att eller husjung- kanske alls ej stå i rimligt förhållande till den visade tjänsten, låter husmodern i Jag hade fått utaf min man ett siden, Ett magnifikt, superbt från Elberling, Man får så vackra siden nu för tiden För billigt pris, ja, nästan ingenting.
sitt eget hem sin gäst själf betala en del af Jag mål, sin undfägnad, denna må nu endast hon att skild hennes godtgörelse för bör samma; nes tjänare hon själf Anser behöfva någon sär- möjligen ökade konsekvent göro- betala den- af gästen, som i förlitande på hen- gästfrihet beträder hennes hem, bör hon i alla händelser ej begära eller ens förutsätta något.
Men om denne nu på skall man grund af vanans då Ur notisboken.
Kronprinsessan som reseskildrarinna.
Kronprinsessan har låtit till k. biblioteket öfver- lämna ett exemplar af sina såsom manuskript tryckta dagboksanteckningar under vistelsen i Egypten, hvilka i år utkommit i Karlsruhe, under titel: » Vom Nil.
Tagebuchblätter während des Aufenhalts in Egypten im Winter 1890 / 91. » Den präktiga volymen, s o m är tillägnad författarin- nans föräldrar, omfattar 164 sidor in 4: 0 samt prydes af talrika illustrationer i ljustryck, utförda efter fotografier, tagna af kronprinsessan själf, hvilket skänker de vackra bilderna dubbelt in- tresse.
utgöras af en enkel smörgås och en kopp te.
makt och för sitt sinneslugns skull ger dricks- Lundstedt.
äfven som ifrån härvid två betänkligheter gällande: den brist- Ebba som långt Ja, mig, min vä / m, finn * väl på jor- dens /. / ta En kvinna T ner beklagansvärd än jag?
Döm, om ejZmindre kunde en förtrnjta Ån det som händt mig just i denna, dag?
dött.
' * till g o d o.
genom drickspengarne SÅLEDES vinnas, ätt ten.
denna aldrig utsinande med stort besvär fått mutad, Jag hade tiggt, tills jag var ond, oeh trött, Oeh nu — när klädningen är nästa / n slutad — Sar människan ju lagt sig ned och arbetslusten o c h något det nära till hände till d r i c k s p e n g a r skall ö k a öfver den sociala karaktärssvaghet tjänstflickan sömmerskan ligger t ä n k a att utsikten triumferar Det * éäg börda.
Visserligen det själfsmidda oket, allt vidare kretsar foga sammare Den beklagansvärda.
förmanande rösten funnit k a n s k e anse d r i c k s p e n g a r n e s o m en t r y c k a n d e ekonomisk pengar, hvad modern dessutom vill slå mynt för egen del säga, om hus- En minnesfest öfver fru Anne Char- lotte Leffler-Cajanello firade kvinnoklubben härstädes härom aftonen.
Den för aftonen sär- skildt dekorerade salens ena långvägg pryddes af en rik och smakfull dekoration af svenska, nor- ska o c h italienska flaggor, hvilka omgåfvo vår fräjdade landsmaninnas lagerkransade porträtt.
Sedan ordföranden framhållit, att klubbens länge hysta önskan att fira fru Lefflers minne nu ändt- ligen skulle uppfyllas, lämnades ordet till fröken Ellen Key, s o m med lin psykologisk uppfattning skildrade den på höjdpunkten af sin lycka o c h midt under ifrig författareverksamhet bortryckta skriftställarinnans personlighet.
af denna sina gästers svaghet genom att draga af Jduns julnummer utkommer håll till i nästa o c h vackra samtliga rekvirenter våra vecka m e d rikt illustrationer den 16 dennes härifrån.
tjänarens löner mot löftet om rikliga Någon undskyllan finns ej, där- för passivt att man härskande osed.
textinne- o c h expedieras prenumeranter på drickspengar.
o c h öfriga ögonblick kan ihågkommer aldrig tänka gästers måste vid lik hem, sig i en gästfrihetens plikter, uppgörelsen med en tjänare på den förestående inkomsten ur sina fickor.
Värnandet borde af håll a henne från T » foga En husmoder, som ett enda fordran på dem, af dessa plikter att ställa någon dy- hon inbjuder till sitt af hvilka många, med små tillgångar, Fredrika-Bremerförbundet firade den 2 dennes sin årsfest å Hotel Continental härstädes.
Som vanligt var en mängd alster af konst o c h konstslöjd utställd i hotellets festvåning, där års- festen celebrerades.
Sålunda utställde Gerda Ti- rén en del af sina teckningar till hr Stadlings arbete » Från det hungrande Ryssland ».
Fru Bo- berg-Scholander hade utställt akvareller från Ve- nedig, o c h fröken Anna Palm var representerad genom en vacker skärm med Stockholmsmotiv i akvarell.
Fröken Ottilia Adelborg exponerade sitt intressanta o c h präktiga » Prinsarnes alfabet ».
Utom dessa voro en mängd andra konstalster ut- ställda, bland hvilka Handarbetets vänner samt
fröken Giöbel som vanligt på konstslöjdens om- råde intogo en dominerande ställning.
Hr J. Stadling, känd genom sina resor i Ryss- land och skildringar därifrån, uppläste under sam- manträdet ett intressant kapitel ur sin snart ut- kommande bok » Från det hungrande Ryssland ».
Belönad trotjänarinna.
För långvarig och trogen tjänst erhöll på Oscarsdagen silfverpolerer- skan på k. slottet Mathilda Pettersson guldmedaljen af 5:te storleken med krona.
* Modersvärd.
Komitén inom » sällskapet för uppmuntran till öm och sedlig modersvård », för hvilket kronprinsessan är beskyddarinna, hade i lördags middag sammanträde i k. slottet under friherrinnan Skogmans ordförandeskap, hvarvid tillerkändes understöd åt 130 däraf förtjänta möd- rar för 601 barn till ett belopp af 2,615 kronor förutom kläder till ett värde af 250 kronor.
* Kvinnlig konst.
En konstexposition, som är ägnad att tilldraga sig särdeles stor uppmärksam- het, öppnas i Paris den 20 januari nästa år.
Ex- positionens ändamål är att framvisa arbeten af alla länders utmärktaste kvinnliga konstnärer, som på allvar hängifvit sig åt konsten, utan af- seende å olika skolor eller nationaliteter.
De ex- ponerandes antal får ej öfverstiga 40.
Organisa- tionskomitén, som utgöres af flere af de förnäm- sta kvinliga artister i Paris, har med sig adjun- gerat framstående kvinliga konstidkare äfven af andra nationaliteter än den franska.
Till ledamot af organisationskomitén har äfven en svensk må- larinna blifvit utsedd, nämligen friherinnan Em- ma Sparre, född Munktell, som redan länge inta- git ett ganska framstående rum bland Paris ' kvinn- liga artister.
Friherinnan Sparre, som för närvarande vistas i Stockholm, har antagit inbjudningen och lär snart afresa till Paris för att deltaga i komiténs arbeten vid anordnandet af expositionen, hvilken kommer att äga rum i Georges Petifs berömda konstlokal i Paris.
Fröken Petrini afslutar i denna månad sitt gästspel å k. operan.
Hennes senaste uppträdande är som Violetta i » Den vilseförda ».
Angående denna prestation hinna vi denna gång ej yttra något närmare.
Under _ inöfning å k. operan är » Fra Diavolo » med hr Odmann i titelrollen.
För öfrigt lära ope- rans bästa krafter komma alt medverka vid denna intressanta repris.
T måndags afton nytt pro- gram.
Detta inleddes af en obetydlig tysk — och riktigt äkta ändå — enaktsfars af O. Kadelburg be- nämnd » Civilklädd ».
Om något konstnärligt värde hos produkten kan ej bli tal, men den visade sig dock förmå hålla en oförarglig munterhet uppe tack vare sina befängda situationer och ett friskt utförande.
Särskildt roade hr Bosckström genom sin kostliga framställning af en landtligt knipslug kalfaktor, som gör sig till den i trångmål stadda unga kärlekens beskyddare gent emot en barsk öfverste till pappa.
Kvällens hufvudintresse samlade sig naturligtvis kring hr L. Josephsons nya skådespel » En stormig dag », till hvilket ämnet befanns vara hämtadt ur den ryktbare holländske målaren Gerhard Dous lef- nadshistoria och närmast inspireradt af mästarens späifporträtt i Dresdenergalleriet, där han framställer sig själf, stående i sitt fönster och spelande fiol, samt en med detsamma förknippad anekdot.
Den gamle Dou har en ung hustru, till hvilken en af hans lärjungar, Frans von Mieris, fattat brotts- lig kärlek.
Mästaren upptäcker hans svek och gri- pes af en fruktansvärd misstanke gent emot hustrun, hvilken dock alltjämt stått ren och afvisande.
Kon- flikten mellan makens svartsjuka, hennes — den om sin oskuld medvetnas — sårade stolthet och den brottsliges passion utgör det versifierade styckets in- nehåll.
^ Dess upplösning är i dubbel bemärkelse harmoni: Dou öfvertygas om Brigittas trohet, von Mieris bringas till besinning, och sluttablån visar oss mästaren, spelande sin fiol i fönstret inför de på hans 60-års födelsedag uppvaktande borgarne, sedan friden och förtroendet återställts i hans hem.
Stycket innehåller många varmt kända och teck- nade scener och ger framför allt tillfälle till en stäm- ningsfull holländsk interiör, som den skicklige för- fattaren-regissören ej försummat begagna.
Tyvärr lider det af väsentliga longörer, och nästan hela den tredje akten kunde saklöst varit borta.
Spelet var förtjänstfullt.
Herr Hillberg gaf Dou med god maskering och förträfflig karaktäristik och fru Rundberg som hans hustru Birgitta vacker färg åt det skäligen blodlösa partiet.
Herr Palmes Mieris äger all den patos, som rollen kräfver.
Alldeles förträfflig var fröken Behrcns som en yr, men käns- lig ung holländsk flicka.
Det var riktig tidsstil öfver hennes prestation.
Herr Tor Aulin har till stycket komponerat en gammalmodigt verkande, stämningsfull musik, af hvil- ken särskildt Dous violinsolo i fönstret förtjänar framhållas.
Bifallet var lifligt, och författaren framropades efter styckets slut.
K O N S E R T E R.
Konsert-säsongen står nu i sitt högsta flor.
Knappt en dag förflyter, utan att en konsert gifves.
Gläd- jande nog för tillställarne synes publiken räcka till för dem alla.
Angående de senaste dagarnes kon- serter må här i korthet meddelas följande i den ord- ning musiktillställningarna förekommit.
Herr Johannes Elmblads konsert — länge bebådad — gick i lördags ändtligen af stapeln och bekräf- tade sig här, att hade publiken ock fått vänta, hade den denna gång fått vänta på något verkligt godt.
Och då blir det ju aldrig för länge, säger ordspråket.
Herr Elmblad, som med icke mindre än ett tjugu- tal nummer i det närmaste ensam utfyllde det rika programmet, dokumenterade sig som en helt enkelt genialisk romans- och balladsångare, som på det in- timaste genomträngde de skiftande kompositionernas karaktär och fann lika träffsäkert och omedelbart gripande uttryck för den veka lyriken i Sehumanns » Dichterliebe » som för det skakande tragiska i » Der Tod und das Mädchen » af Schubert eller den pompösa effekten i » Die Grenadiere ».
Den väldiga basstäm- man har en utmärkt klangskönhet och sällsynt om- fång, men fogar sig lika villigt till ett bedårande välljud — exempel: den italienska folkvisan — som till de öfverväldigande kraftprof, den presterade i exempelvis Sjögrens ungdomsdjärfva komposition » Bergmanden ».
Fröken Gerda Pettersson utfyllde med några sån- ger, rätt förtjänstfullt föredragna, det intressanta pro- grammet, som för konsertgifvarens vidkommande mottogs med entusiastiskt bifall.
Han föredrog ock som extranummer Schuberts » Erlkönig ».
— Konun- gen öfvervar konserten.
Musikföreningen gaf i måndags konsert — den trettioandra — i Musikaliska akademiens stora sal, hvilken var ganska väl besatt.
Det intressanta och omväxlande programmet inleddes med ett par af prof. O. Byström harmonierade gamla psalmer, följda af Haydns härliga » Aftonbön », allesammans förträffligt utförda af sångkören under hr Franz Nerudas skickliga ledning.
Programmets båda huf- vudnummer utgjordes af Franz Schuberts berömda octett för stråkkvintett, klarinett, horn och fagott, briljant utförd af medlemmar ur hofkapellet samt hr Neruda.
som själf spelade violoncellstämman, samt Åug.
Södermans lika originella som anslående mu- sik till » Peer Gynt&gt;.
Detta stycke var otvifvelak- tigt aftonens intressantaste nummer.
Såväl körerna som solonumren i detsamma, de senare förträffligt tolkade af fru Edling och hr Odmann, erhöllo ett utförande, som framkallade det Ulligaste bifall.
Ett förnyadt utförande af detta nummer på en följande konsert skulle säkerligen också hälsas med tillfreds- ställelse af alla.
Fru Edlings tolkning af Sehumanns cykel » Frauenliebe und Leben », välkänd frän före- gående konserter, mottogs likaledes med stort och välförtjänt bifall.
— Konungen samt prins Eugen och hertiginnan af Dalarne bevistade konserten.
Fröken Sigrid Cartheim-Gyllenskölds konsert å Mu- sikaliska akademien i tisdags afton var besökt af en talrik publik, bland hvilken äfven märktes konun- gen.
Konsertgifvarinnan hyllades med lifligt bifall och lager för sitt vårdade spel, öfver hvilket dock måhända en viss matthet hvilade, antagligen bero- ende af en tillfällig indisposition.
Bast lyckades hon enligt vårt förmenande i de olika numren af Chopin — särskildt preluden utfördes med mycken känslighet och smak — i Paderewskis » Melodie » och i » Lagos » nya konsertetyd » Feu follet », som var en ganska intressant och elegant skapelse.
En annan nyhet för dagen var den unge kompositören hr B. Beckmans sonat för violin och piano, vid hvilken hr Tor Aulin biträdde.
Kompositionen lär vara prisbelönt af Musikaliska konstföreningen och röjde vackra anlag; i synnerhet andantet var af melodisk fägring.
Hr Odmann bidrog — naturligt- vis under stort bifall — med en aria ur Ennas » Hexen » och tvänne sånger af Mascagni, af hvilka den ena gafs utom programmet.
Andra kammarmusiksoarén gifves i afton i Veten- skapsakademiens hörsal af den välkända Aulinska kvartetten, biträdd af fru Ida Aqvist samt förste hofkapellmästaren C. Nordqvist, hvilket senare kom- mer att förläna soarén särskildt intresse och publi- ken en angenäm öfverraskning, dä det ju är första gången under innevarande säsong, som hr N. på något sätt deltager i en offentlig musiktillställning.
Kärlekssagan på Björkeberga, sommaren 1629.
Diktcykel af A. V. Båath.
Illustrerad af Victor Andrén.
Frilhiof Hellbergs förlag, Stockholm.
Utan någon gensägelse föreligger i detta arbete årets in- tressantaste och gedignaste boknyhet — ett från alla synpunkter märkligt praktverk, på hvilket vi vilja fästa den litteratur- och bokälskande publikens syn- nerliga uppmärksamhet.
Den framstående skalden har kanske aldrig nått högre med sin diktning än i denna romantiska skildring af en hjärteepisod ur den svenske renässansskalden och vagabonden Lars Wivallius ' lif.
Wivallius, född 1605 och död 1669, anses vara den rikast begåfvade visdiktaren i vår litteratur före Stjernhjelm och förde ett mycket skiftes- rikt ungdomslif.
Till d:r Bååths synnerligen vackra dikt ha nu konstnären och förläggaren fogat en ram, som kan betecknas som verkligt lysande, på samma gång den verkar fullt stilenligt.
I ett tjugutal helsidsillustra- tioner och några mindre har V. Andréns eleganta pensel lifligt och tidstroget återgifvit diktens illustra- tiva scener, hvilka sedan reproducerats i tekniskt fulländad autotypi.
Det i två färger utförda trycket liksom den sällsynt vackra pärmen oeh utstyrseln i öfrigt samverka till en helhet, som hedrar svensk boktryckarkonst.
Priset, 10 kronor, måste anses lågt i förhållande till arbetets gedigna egenskaper.
Ett i alla afseenden nationelt verk, som må finna in- gång i många svenska hem.
Skalden har ägnat sin dikt » Till min moder ».
» Vildrosor ».
Frithiof Hellbergs förlag, Stockholm.
Denna fina och tilltalande diktsamling, som af oas förut förebådats såsom den där helt visst kommer att förvärfva våra damers synnerliga ynnest, är nu ut- kommen i bokhandeln.
Utstyrseln är innehållet i allo värdig, och det högeligen lyckade porträtt af den populäre författaren, som inleder boken, kan endast bidraga att höja dess begärlighet.
Reseminnen från Tyrolen, Italien, Schweiz och Nordafrika af E.
J. Ekman.
Den bekante pastor E.
J. Ekman har från en resa i ofvannämnda ro- mantiska trakter hemfört en stor samling synnerligen vackra bilder, hvilka han låtit gifva en vårdad repro- duktion i ej mindre än 200 helsideautotypier i stort format, hvilka bilda ett intressant galleri och sätta läsaren — åskådaren — i tillfälle att i fred och ro i hemmets hörn göra efter den lärorika turen.
Ut- gifvaren har bifogat en läsvärd text, och det hela, samladt i ett vackert band, erbjuder för det moderata priset af 8 kr.
en vacker boknyhet, som väl torde finna många köpare bland de talrika vännerna af reseskildringslitteratur.
» Palettskrap », de unga akademielevernas präktigt utstyrda julnummer, fyller äfven i år med heder sin plats bland högtidspublikationerna.
Voro utgifvarne i f|ol mindre lyckliga med själfva omslagsvignetten, gifva de nu godt vederlag i den mycket smakfulla och originella kompositionen af hr F. Hofving.
Illustrationerna för öfrigt äro ock goda, somliga verkligt delikata som B. Hedbergs » Morgon », D. Ljungdahls små landskapsskisser, H. Lindqvists » Regn », K. Borghs teckningar till Heidenstams » December- saga ».
Ur skaldegardet lysa för öfrigt så goda namn som Oellerstedt, Holmgren, Levertin och Melin samt på proäans område Viktor Rydberg, V. von Heidcn- stam, F. Hedberg och H. Weiselqren.
Så det är allt ganska godt, äfven priset, .1 krona.
» Barnens julrosor » från Ernst Bojesens välrenom- merade förlag förtjänar vackert betyg i julkonkur- rensen.
Den illustrativa afdelningen är helt enkelt öfverdådig, och de präktigt utförda färgtrycksplan- scherna böra både till stil och innehåll lifligt fängsla barnasinnet, på samma gång de ha gediget konst- värde.
Mycket roliga äro H. Tegnérs bilder från » leksakslandet » och L.
M. Moes » Häxan i backen&gt;
och » Frid pä jorden » af lyckligt funnen, naivt dra- matisk effekt.
Texten omväxlande och väl vald.
En särskild bihangsafdelning med roliga lekar ocb händiga små arbeten att förfärdigas af barnen själfva ger ökadt värde åt den vackra publikationen.
Från R. Blaedei &amp; C:is förlag föreligga flere vackra barnböcker.
En äfventyrsroman af John Johnsson bär den lockande titeln » Svenskarna i Kamerun », och den fantasirike berättaren har här funnit ett ypperligt fält för sin talang.
Våra käcka gossar — och flickor desslikes — skola icke få tid att ha led- samt i hans sällskap under de skiftesrika händel- serna i de svartes världsdel.
Forsström har gjort » gubbar » därtill — bra gubbar, som alltid från denna penna.
— De yngre syskonen finna i E.