Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af ofvanstående torde här böra upplysas, att Statistiska Central-Byråns uppgift omfattar jemväl länet tillhörande Lappbefolkning, äfvensom att Stadspredikanten i Östersund uppgifvit folkmängden vid mantalsskrifningen d. 10 Lee. 1861 så väl som d. 31 Dec. s. å. till 1,571.
Förklaring öfver skiljaktigheten är emellertid infordrad.
B—g. 6 Jemtlands län.
In- och utflyttningar.
Talrikhet af nervfebrar och sjelfmord.
Icke mindre förtjent af uppmärksamhet i omförmälda och andra hänseenden är den mångsidiga och kraftfulla verksamhet, som Gustafs och Carlbergs kopparverks bolag utvecklat för tillgodogörande af de i Areskutan befintliga rika kopparmalmstreck, af hvilka bolaget är i besittning, samt för ett utvidgadt och förbättradt jordbruk vid bolagets vidsträckta egendomar.
Likaledes har också en mer och mer mot det inre af Jemtland utsträckt trädvarurörelse med deraf föranledda strömrensnings- och andra arbeten gifvit rik arbetsförtjenst åt ett ganska betydligt antal personer från andra orter.
Om också dessa med flere samtidigt inträffade större arbetsföretag uppdrifvit arbetslönerna till oerhörd höjd, hafva likväl, å andra sidan, dessa tillfällen till riklig arbetsförtjenst i sin mån föranledt bosättning inom länet af flera endast för tillfällig förtjenst hitkomne arbetare och sålunda i någon mån bidragit att fylla behofvet af ökade arbetskrafter, ehuru detta behof, alltjemt stegradt, icke synes kunna tillfredsställas med mindre, än en stark inflyttning från rikets sydligare och folkrikare orter.
Största hindret mot en sådan allmännare inflyttning ligger antagligen i den okunnighet om både landets beskaffenhet och folkets bergningsutvägar, som allmänneligen förefinnes i de södra orterna, äfvensom i den dryga flyttningskostnaden.
Någon redogörelse för antalet inflyttade personer är jag ej i tillfälle att meddela, och icke heller för antalet utflyttade vidare, än att utflyttning till Amerika agde rum hvartdera af åren 1856, 1859 och 1860 af 1 person, men 1857 af 42 äldre och 27 barn.
Den betydliga utflyttningen sistnämnde år hade sannolikt sin hufvudsakligaste grund mindre i 1856 års missväxt, än i en lifligare, snart åter lugnad religiös rörelse inom vissa trakter af länet, i förening med föga bestämbara orsaker till någon tillfällig missbelåtenhet med det härvarande och öfverdrifven föreställning om något bättre i det obekanta, aflägsna landet.
Af några svårare farsoter har länet under perioden lyckligtvis icke varit hemsökt.
De få och ytterst vidsträckta provinsialläkaredistrikten, bland hvilka det norra ensamt omfattar mera än 166 qvadratmil, visa sig i allt fall, äfven under lyckligaste förhållanden, vara oförenliga med den omvårdnad, samhället borde egna åt denna vigtiga gren af administrationen.
Icke heller förekomma i allmänhet några anmärkningsvärda egendomligheter i afseende på giftermålens talrikhet, nativitets- och mortalitetsförhållandena eller lyten, som till sina orsaker påkalla någon närmare utredning.
Huruvida den oftare epidemiskt förekommande sjukdomsformen nervfeber har sin förklaringsgrund i dietiska förhållanden eller i folkets benägenhet att under de långa vintrarne tränga sig tillsammans i ett enda föga väl ombonadt boningsrum, äfven då utrymme i flera bostäder alls icke saknas, eller i de flera veckor, till och med månader, på sina ställen fortgående slåtterarbetena på vattensjuka myror, eller slutligen i landets allmänna här ofvan beskrifna, för växtlifvet och jordens odling menliga, af kallkällor genomdränkta beskaffenhet, tillhör den medicinska vetenskapen att förklara.
Att dessa förr så härjande nervfebrar på senare åren, sedan landet blifvit mera utdikadt och odladt samt folkets bergningsvilkor tillåtit förbrukning af rikligare och bättre föda, framstått i en mildare karakter, är emellertid ett glädjande faktum.
En omständighet, om också obetydligt inverkande på mortalitetsförhållandena i det hela, har likväl förekommit mig på en gång så sorglig och beaktansvärd, att jag icke trott mig böra förbigå densamma, nemligen det relativt stora antal sjelfmord, som inom Jemtland förekommer.
Vöre folket till sitt lynne retligt, i religiöst hänseende upprördt, till lefnadssättet utsväfvande eller i betryckt ekonomisk ställning, skulle ur någondera af dessa grunder det olyckliga fenomenet kunna psykologiskt förklaras; men ingendera af dessa eller dylika omständigheter vitmärker den Jemtländska befolkningen i allmänhet eller har varit någon framstående orsak vid de flere fall af sjelfmord, som på senare åren ägt rum, och hvilkas jemförelsevis stora antal ådragit sig min synnerliga uppmärksamhet.
En stilla, fridsam, mera vek än energisk, mera allvarlig än glädtig samt betänksam sinnesstämning utgör Jemtlänningens allmänna karakter.
Upplystare än allmogen i kanske någon annan del af riket, både förstår och älskar Jemtlänningen att öfverlemna sig åt läsning Jemtlands län.
Kaffeförbrukning.
Byggnadssätt. 7 och betraktelser öfver ämnen, som förekomma inom hans verkningskrets, men grubblande förefaller han icke.
Ilan är hvarken slösare eller girig, ehuru han gerna vill fullt tillfredsställa sina lefnadsbehof och väl bevakar sina rättigheter.
Ömtålig om sitt eget oberoende, behandlar han väl sina tjenare och barn.
I allmänhet kan ett osedligt och lastbart lefnadssätt sägas vara främmande för detta folk.
Man har förebrått det obenägenhet för sträfsamt arbete; men man har dervid förbisett, att, om Jemtlänningen i naturlig följd af sitt lugna väsende gerna öfverlemnar sig åt maklig sysselsättning under vissa årstider, då jordbruket icke tager hans krafter starkare i anspråk, så är han deremot lika outtröttlig som någon annan landsortsbefolkning under sånings- och skördetiderna, då arbetena här mera än annorstädes hopa sig öfver hvarandra.
Och jag har varit i tillfälle att af upplysta arbetsgifvare erfara, att Jemtländske arbetaren, föga böjd för afvikelse från gamla arbetsvanor, likväl, sedan nya blifvit införde, med lätthet läinpat sig derefter och hvarken i kraft eller ihärdighet eftergifvit från andra orter införskrifna mycket berömda arbetare.
Med ett ord: i Jemtlänningens karakter och vanor förekommer intet anmärkningsvärdt, som nöjaktigt kan förklara de ofta inträffande sjelfmorden, om icke såsom förklaringsgrund må kunna antagas en sinnets vekhet, som betager förmågan att bära jemförelsevis ringa tillfälliga motgångar, ehuru Jemtlänningen, å andra sidan, visat sig med stor försakelse kunna uthärda den nöd, som fordom ofta hemsökte landet och hänvisade folket till det numera endast såsom tradition bekanta barkbrödet.
Måhända skall den, som tillfälligtvis besökt Jemtlands enda stad eller af företeelserna under torgdagar och vid marknadstillfällen derstädes tror sig kunna bedöma folkets vanor, vilja ifrågasätta riktigheten af det vitsord om nykterhet, som jag ansett mig kunna uttala.
Men de undantag, som vid sådana tillfällen och i afseende å stadens arbetarebefolkning förekomma, bevisa, enligt min tanke, intet emot landets befolkning, om icke det att ovanan vid starka drycker i hemmen — inom hela Jemtland finnes, utom Ostersund, intet utminuterings- eller utskänkningsställe för hela året medgifvet — alstrar ringare förmåga att tåla spirituosa, då sådane tillfälligtvis förbrukas.
Samma omdöme om folkets nykterhet har i föregående femårsberättelser blifvit uttaladt; och i stället för bränvin förbrukas icke allmänneligen några andra rusgifvande drycker.
Ett bruk, sorn efterträdt rusdryckers förtäring och flerestädes anses hafva öfvergått till missbruk, är kaffedrickning, ehuru det alltid är vanskligt att bestämma, när det nyttigas gräns här är öfverskriden.
Att kaffedrickning i synnerhet i vissa orter tagit stor utbredning bland befolkningen kan slutas deraf, att inom några socknar beräknas förbrukningen per person till 12 « om året.
Bland folkets födoämnen intaga fortfarande en mer och mindre jäst eller, såsom den kallas, »surfisk», torkadt kött samt surmjölk, jemte potatis och ojäst tunnt kornbröd de mest framstående rummen; ehuru med folkets stigande välmåga äfven ladugårdens förädlade alster af smör och ost, äfvensom andra bättre födoämnen, mycket förbrukas.
Någon anmärkningsvärd förändring i folkets varma och väl arbetade klädedrägt vet jag ej att omförmäla, om icke att den fordom allmänna, af ullgarn stickade röda toppmössan mer och mer lemnar rum för modernare hufvudbonad af klädes- och ludna skinnmössor under olika årstider.
I afseende å byggnadssättet har den förändring mera allmänt kommit i bruk, der rik tillgång på kalk förefinnes, att till ladugårdar begagnas s. k. gjuthus, bestående af kalk, grus och sten, i de förra trädhusens ställe — en förändring både varaktigare, skogbesparande och mera skyddande emot eldfara i de alltid med eldstäder och oftast äfven med bakugnar försedda ladugårdarne.
Undantagsvis förekomma äfven boningshus af detta material, men skola i anseende till sin fuktighet icke vara ändamålsenliga.
Ett för orten nästan fullkomligt främmande byggnadssätt af boningshus har vid den snart fulländade' landtbruksskolan blifvit med fördel användt och kommer tvifvelsutan att vinna allmännare efterföljd, nemligen af gammalt byggnadstimmer såsom resvirke med in- och utvändig rappning.
Ett sådant boningshus, först sent på hösten rappadt och inredt, har visat sig under första vintern väl beboeligt, föga fuktigt och fullkomligt utestänga Jemtlands både 8 Jemtlands län.
Lappbefolkning.
Jordbruk. vinterköld och fjcllvindar.
De öppna, vedödande spislame, oftast saknande spjäll, förekomma ännu allmänt, ehuru, i synnerhet mot vestra gränsen, jernkaminer af Norsk tillverkning äfven kommit i bruk.
Så kallade sticktak användas mer och mer allmänt så väl på bonings- som uthus samt utmärka sig lika mycket för ett vackert utseende sorn för varaktighet, vattentäthet, lätthet och billigt pris.
Några anmärkningsvärda åtgärder till beredande af beqvämlighet, renlighet, folknöjen m. m. vet jag ej att omförmäla.
Föreningar till öfning i vapnens bruk finnas ingångna dels inom Alsens pastorat, under namn af skjutförening, organiserad mera för målskjutning än för krigiska öfningar, dels ock i Ostersund under namn af »Jemtlands jägareförbund», hvilken förening, öppen för hela länet, har till ändamål såväl skjutöfning^- som jagtens fredande och befrämjande.
Endast inom Alsens, Brunflo, Ovikens och Offerdals församlingar finnas sockenbibliotheker inrättade, men enligt i frågan vunna upplysningar är allmogen så väl i dessa som flera andra socknar ofta försedd med egna böcker så i religiösa som landtbruks- och humanistiska ämnen.
Den till Jemtland hörande lappbefolkning, hvilken jag i olika distrikter besökt, har utan undantag talat en ganska ren svenska, vida mindre behäftad med provinsialismer, än den öfriga befolkningens talspråk.
Man tycker sig likväl förnimma, att Svenskan i Lappens mun mera är ett särskildt inlärdt språk, än modersmål; och verksamheten hos de till lappbefolkningens undervisning anställde kateketer samt presterskapet uppenbarar sig häri ganska framstående.
På olika trakter inom länet förekomma schismatiska rörelser, hufvudsakligen i baptistisk rigtning; men ingenstädes hafva dessa föranledt bildande af särskilda församlingar. 3. Näringar.
N:is 2 o. 3. A) Jordbruk och B) Boskapsskötsel.
Bilagde tabeller
N:is 2 och 3 utgöra den anbefallda sammanfattningen af de uppgifter, ur hvilka ifrågavarande hufvudnäringars ställning skall bedömas.
Enligt min öfvertygelse äro dessa uppgifter, hvad jordbruket angår, ingalunda tillfredsställande, emedan de till en väsentlig del, nemligen rörande utsädet per tunnland och skördebeloppet i korntal, endast uttrycka medeltal af i hög grad varierande förhållanden och på en sålunda beträdd indirekt väg ingalunda lemna den faktiska kunskap om spanmålsproduktionen, som är så vigtig att äga och, enligt min tanke, långt säkrare kunde förvärfvas genom direkt undersökning om utsädets och skördens hela belopp.
Vid den af länets Hushållnings-sällskap år 1859, med anledning af Finans Komiténs frågor verkställda, sorgfälliga undersökning uppgafs exempelvis utsädet af råg per tunnland för hvarje särskild socken med ett visst medeltal, såsom 9, 12, 16, 21 och 24 kappar, ur hvilka sålunda funna medeltal ytterligare drogs ett länets medeltal af 18 kappar.
På enahanda sätt angåfvo socknarnes medeltalsuppgifter om utsädet af korn (länets hufvudsäde) per tunnland 24 och 30 kappar samt 1 tunna 4, 7, 8, 10, 12, 16 till och med 28 kappar, ur hvilka vidt skiljaktiga uppgifter medeltalet för länet upptogs till 1 tunna 7 kappar.
Det ligger dock i sakens natur, att om alla dessa medeltal skola få någon tillförlitlig betydelse, dertill erfordrades en specifik undersökning af utsädets belopp och arealen af den dermed besådda jorden vid hvarje särskildt jordbruk samt en derefter företagen noggrann summering af hela utsädet och hela den besådda arealen, för att finna det rätta medelutsädet per tunnland; men om så är, synes hufvudsaken eller utsädets hela belopp hellre böra sökas direkt såsom forskningens mål, och, sedan det är funnet, medelutsädet per tunnland derur härledas, än att tvertom söka detta senare indirekt, för att derifrån slutleda sig till hvad som i undersökningens serie redan borde hafva varit kändt.
På alldeles enahanda sätt förhåller det sig, enligt min tanke, med den såsom hufvudsyfte angifna utredningen af skörden i korntal af utsädet.
I samma mån denna skörd naturligen måste ännu mera än utsädet omvexla, blir socknarnes medeltal och länets derifrån hemtade ett i hög grad vanskligt öfverslag, i och Jemtlands län.
Formulär för insamlande af uppgifter till jordbruksstatistiken. 9 för sig, och en alltför otillförlitlig grund, så vida inan nemligen derifrån vill komma till kännedom om produktionen.
Huruvida något tillförlitligt omdöme angående jordbrukets tillstånd ur dessa faktorer kan hårledas, lärer väl ock kunna ifrågasättas.
Ehuru denna underdåniga berättelses ändamål icke är att undersöka lämpligaste sättet för tillvägabringande af en tillförlitlig jordbruksstatistik, har jag likväl trott mig kunna och böra i förbigående antyda den enligt min tanke oegentliga form, hvari jordbrukstabellen är uppställd, emedan de i enlighet dermed lemnade uppgifternas värde beror af formens större eller mindre lämplighet.
Såsom ofvan förmäles, egnade
Hushållnings-sällskapet sorgfällig undersökning åt de af Finans-Komitén framställda frågor.
För att vidare fullfölja den derigenom beträdda vägen och förskaffa en fullständigare samt fortgående kunskap om de vigtiga föremål, som ligga inom Hushållnings-sällskapets verkningskrets, vidtogs år 1860 den åtgärd, att genom Sällskapets Afdelnings-Ordförande socknevis infordra årliga uppgifter, eldigt tryckta och utdelade blanketter, af hvilka jag underdånigst bifogar ett exemplar *).
Sammandrag af (Formulär i sammandrag.
Originalet upptager ett vanligt skrifpnppers-ark.) ’) Uppgift till Jemtlands l.äns Hushälliiiugs-sällskap från socken, för år 18 F r å g o r.
Tolf ter. 1.
Huru stort är inom socknen årliga utsädet ? af hvete, råg, korn, hafre, blandsäd, ärter, potatis, lin- och hampfrö; årliga skörden?
af hvete, råg, korn, hafre, blandsäd, ärter, potatis, humla, lin och hampa. 2.
Med huru många geometriska tunnland (å 6 mä lingar) kan jordbruket under det sistförflutna året anses hafva blifvit tillökadt? af a) åker, b) äng, vare sig artificiel äng (s. k. ristor eller nyland) eller sjelfväxande äng (uppröjd slått). 3.
Huru många geometriska tunnland jord hafva under året blifvit förbättrade? genom grunddikning, vattenaftappning, öfversilning. 4.
Huru mycket af de särskilda jordbruksprodukterna af yttras från socknen ? af hvete, råg, korn, hafre, blandsäd, ärter, potatis, humla, lin och hampa, hö. 5.
Huru många kreatur finnas inom socknen af hvartdera slaget? hästar, oxar och tjurar, kor, ungnöt, får, getter, svin. 6.
Huru stor afkastning beräknas af hvarje ko? i smör, ost och missmör. 7. Huru många kreatur af hvartdera slaget: hästar, oxar och tjurar, kor, ungnöt, får. getter, svin, samt ladugårdsdrodukter: hudar, smör, ost och missmör hafva under året blifvit från socknen af yttrade? 8.
Huru mycket säd och potatis användes till utfodring af kreaturen? 9.
Huru mycket skogseffekter äro under året från socknen af yttrade? a) från skogstrakter försålde på viss tids afverkning: storverksträd st., bjelkar och sågtimmer st., plank och bräder, tolfter; b) från enskilde hemmans behållna skogar: storverksträd st., bjelkar och sågtimmer st., plank och bräder tolfter.
Landsh.-Emb. uti Jemtlands län und. ber. för åren 1856—1860.
Fot - Kub.fot.
Riksmt.
Geom.
Anmärkningar. 10 Jemtlands län.
Arealen af odlad jord. dessa årliga uppgifter hafva vid Hushållnings-sällskapets berättelse för åren 1860 och 1861 blifvit till Eders Kongl.
Maj:ts Landtbruks-Akademi ingifna; och ehuru från några få socknar, förnämligast Herjeådalens, de sålunda infordrade upplysningarne alldeles uteblifvit, samt alltför ringa erfarenhet ännu är förvärfvad, för att med tillförlitlighet bedöma, huruvida tillbörlig noggrannhet egnats åt de meddelade uppgifternas öfverensstämmelse med verkligheten, förekommer likväl mycken anledning till det glädjande omdömet, att redan andra årets uppgifter vunnit i omsorgsfull behandling, och att uppmärksamheten, rigtad åt detta håll, skall mer och iner från de ovissa öfverslagsberäkningarne öfvergå till utredning af verkliga förhållandena, helst misstroendet till undersökningarnes ändamål genom deras årliga förnyande, utan de deraf befarade resultaten, snart försvinner äfven hos den mindre upplysta delen bland folket.
Efter jemförelse mellan Hushållnings-sällskapets för besvarande af Finans-Komiténs frågor insamlade specialuppgifter och de för år 1860 på nyssnämnde sätt infordrade upplysningar, hafva tabellerna Niis 2 och 3 blifvit upprättade, med hufvudsakligt afseende å förhållandena under sista året af femårsperioden.
Härvid bör likväl anmärkas, att då hvarken de förra eller de senare af dessa upplysningar afsett svar på den 3:dje af jordbrukstabellens frågor, nemligen angående det till odling af olika slag använda tunnlandtal åkerjord, denna frågas lösning, som icke heller på annat sätt lämpligen kunnat tillvägabringas, blifvit åstadkommen genom beräkning af det antagna utsädet per tunnland i förhållande till utsädets hela kända belopp.
Enligt de till Finans-Komitén lemnade uppgifter utgjorde i Jemtland den odlade jorden 36,770 tunnland samt den naturliga ängen 256,076 tunnland.
I intetdera hänseendet hade tillförlitliga upplysningar från Herjeådalen då ingått, liksom de icke heller sedermera erhållits.
Herjeådalen, hvars hela folkmängd icke uppgår till fullt 7,000 personer, utspridde på en jordyta af mera än 100 qvadratmil och nästan helt och hållet bestående af jemförelsevis mindre bemedlad allmoge, har föga utveckladt jordbruk samt följaktligen ringa odlad jord, men deremot ganska vidsträckta ängsmarker eller slåtterlägenheter, om hvilkas geometriska vidd likväl närmare kunskap till och med i orten oftast saknas.
Endast under år 1860 hade i Jemtland åkerjorden vunnit en tillökning af 381 tunnland, den artificiela ängen af 1,459 tunnland samt den sjelfväxande ängen af 447 tunnland.
Då man skäligen kan förutsätta en ungefärligen lika tillökning för år 1859 samt derjemte tager i be - Fortsättning af formuläret för insamlande af uppgifter till jordbruksstatistiken.
S v r.
Frågor.
Tolf- ter.
Kub.fot. Centner.
För hvilket belopp i penningar och till hvilken areal i geometriska tunnland hafva skogstrakter blifvit från hemmanen inom socknen på af verkning försålde? under sistförflutna året, under den förutgångna tiden. 11.
Huru mycket skogsfogel, efter st. hjerpräkningar uppskattadt, af yttras från socknen? 12.
Hvilka binäringar idkas inom socknen?
Huru många personer sysselsätta sig dermed?
Till hvilket värde kunna produkterna för året af hvarje sådan binäring uppskattas? nemligen af: 13.
Huru stor kan årliga förbrukningen, beräknad för person, antagas vara inom socknen? af säd, potatis; af kaffe, socker. 14.
Till huru stort penningebelopp kunna aflönings- förmånerna i medeltal beräknas? a) för lagstadd tjenare per år: man, qvinna; b) för annan arbetare, per dag med kost: man, qvinna. 15.
Huru många personer njuta understöd af fattig- vården ? och bland dessa, huru många hafva fullt under- håll?
Jordens beskaffenhet.
Brukningssätt. 11 traktande den rymd, hvartill åker och äng i Herjeådalen sannolikt uppgår, så torde utan öfverdrift kunna antagas, att Jemtlands län vid femårsperiodens slut hade omkring 40,000 tunnland åker och 300,000 tunnland äng.
Jemför inan den alls icke öfverdrifvet uppgifna tillökningen af åker och äng för år 1860 med den för 25 år till Finans-Komitén lemnade uppgift, att. åkerjorden ökats med 2,418 tunnland och ängen med 16,485 tunnland, så framgår derur ögonskenligen, hvad ock är ett allmänt bekant förhållande, att allmogens håg för jordbruk på senare åren i hög grad tilltagit.
Att jordens beskaffenhet, som till Finans-Komitén uppgafs vara medelmåttig i Jemtland och svag i Herjeådalen, i allmänhet hvad Jemtland angår förtjenat ett bättre omdöme, lärer väl svårligen kunna förnekas.
Visserligen gifvas äfven i Jemtland vidsträckta trakter utom kalkformationens gräns, hvilkas jordmån bör betraktas såsom medelmåttig; men såsom allmänt omdöme borde, enligt min tanke, jorden i Jemtland snarare erkännas vara god.
Att den icke afkastar hvad af sådan jordmån borde förväntas, må mindre tillskrifvas sjelfva jordens beskaffenhet, än det ofullkomliga brukningssättet i förening med den fröstlandighet, som, på sätt förut är anmärkt, endast genom en allmännare utdikning kan undanrödjas.
Huru allmogen egnat, tilltagande håg och arbete icke blott åt odling af nya fält, utan ock åt förbättring af de gamla, visar emellertid en jemförelse emellan uppgifterna till Finans-Komitén för 25 år och hvad ensamt för året 1860 blifvit upplyst.
Enligt de förra hade 1,503 tunnland blifvit förbättrade genom grunddikning, 9,228 genom vattenaftappning och 249 genom öfversilning.
För år 1860 upptages förbättringen genom grunddikning till 278 tunnland, genom vattenaftappning till 1,751 tunnland och genom öfversilning till 10 tunnland.
Härvid bör likväl anmärkas, att vid den uppgifna grunddikningen icke i allmänhet får fästas det begrepp, som dermed rätteligen förstås.
Egentlig grunddikning är väl bekant för några få bland allmogen och har verkligen på några ställen blifvit utförd; men allmännast torde man hafva förvexlat grunddikning med den annorstädes mera än här vanliga öppna utdikningen.
J sammanhang härmed må det ock tillåtas mig anmärka, att under hela femårsperioden blott ett enda understöd af allmänna medel för vattenaftappning kommit länet till godo.
Den 27 Mars 1857 täcktes Eders Kongl. Majit i nåder bevilja några byar i Näskotts socken för sådant ändamål anslag, utan återbetalningsskyldighet, af 860 R:dr och lån af 3,440 R:dr.
Enligt föregående femårsberättelse hade något sådant understöd på 8 års tid icke blifvit Jemtland beviljadt.
Då detta län således under saminanräknadt 13 år icke kunnat tilldelas mera än ett enda ringa understöd för arbeten, som här likväl äro så ytterst angelägna och skulle medföra så lyckliga resultater, synes intet tvifvel öfrigt derom, att de anslag, Rikets Ständer i omförmälda hänseende hittills för hela riket beviljat, äro för ändamålet alldeles otillräckliga, samt att särskildt anslag för Jemtland är af stort behof påkalladt.
Såsom det allmänna brukningssättet uppgafs till Finans-Komitén: tvåskiftes- i Jemtland och tredingsbruk i Herjeådalen.
Jag tror ej, att den förra uppgiften rätt väl öfverensstämmer nied det antagna begreppet om tvåskiftesbruk.
I följd af hittills jemförelsevis obetydligt begagnadt höstsäde — förhållandet till vårsädet sorn 1 : 26 å 30 — trädes endast en mindre del af åkerjorden och i vissa trakter nästan alls intet.
Hälften af åkern besås årligen med något råg, men hufvudsakligen korn, och å en större eller mindre del af den andra hälften odlas ärter, potatis och, likväl undantagsvis, rofvor.
På senare tider har man ock börjat att på åkerjorden odla dels vicker och hafre, såsom grönfoder, dels timotej oftast ensamt, mera sällan med blandning af klöfver (mest Alsike-), hvarigenom ett slags vexelbruk småningom införes.
Egentligen är det likväl på s. k. nyland eller ristor, som timotejodlingen bedrifves i vexelbruk med blandsäd (korn och hafre) samt mindre ofta ensamt hafre.
Gräsvallarne å dessa nyland bibehållas dock vanligen alltför länge, ofta 8 å 10 år och deröfver.