Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolen j om dess organisation, samt angående anbetsordningar för Högsta Domstolen, Hof-Rätlerne och Juslitias-Revisionerne. . . . . 107, 15g. 1.
Inrikes Vexlär s se Vexelrörelsen.
Inteckning, af undantagsaftal och andra contract om nyttjande rätt till fast egendom.
. . .119, 161, 175, 183. — af hyresafla! om lius och tomt i Stad . . 120.
•— s-förordningenj om ändringar deri, . . .118, 166.
Invisningar, om en större frihet att sådane utgifva . . . 64, 180. lstadarättens utsträckning, se Arfsrätt.
Justitia?
Ombudsmannens Embets-Berättelse j granskning deraf, m m. 79. K. Klander af räkning å borgade varor, angående årligt uppläsande af Förordningen derom, m. m. ...... 57.
Krigs- Hof-Rätten, se Borg- Rätterne.
Kronoutskylder af fastighet, om egarens befrielse från vidare ansvar, då han, till dessas godtgörande, fastigheten afstår . . 5o, 1^2.
Kungörelser, örn ändring i sättet för deras publicerande . . 4t.
Kämners-Rält, samt Lagmans- och Riddare-Sy ne-RuLt, om upphörande deraf .......... 82, 117.
Köp af fastighet, att det må vara beståndande, som först lagfares, 166.
Köpeafhandlingar, diktade, om förekommande deraf . . .53, 142. L. Lagfart, om skyldighet att, när sådan sökes, förete gravationsbevis 43, 174. — om vissa föreskrifter rörande . . . . .121, 167, — se Köp. Lag-Comitéens förslag till allmän Civil-Lag, om granskning deraf 8r, 148.
Lagmans-Rätt, om liden för dess sammanträden .... 83. — — se vidare Kämners-Rätt; samt Härads- och Lag mans-Rtitt.
Handl. N:r. Lagsladganden, som vid denna Riksdag beslutas, af sädan beskaffenhet, att de tillhöra Allmän Civil- och Criminal-Lag, om deras kungörande i en Författning ...... 80, g^. Lands-Fiscaler, att dem ej må tilldömas kostnadsersättning uti mål, deri de å tjenstens vägnar föra talan .... g.
Lasteligt y ttrande om Konungen, Drottningen och Thronföljaren, ändring af 5 Cap. 1 §.
Missgernings-Balken . . r65, 176. — att häktande på grund af angifvelse för sådant brott ej må ega rum förr, ån Konungen
Sig yttrat om åtalets fullföljd ..... 178, 184.
'Lotterisedlar, utländske, om förbud emot försäljning deraf . 156.
Löftesman, hvilken borgat såsom för egen skuld, om lid för fullföljd hos Konungens Befallningshafvande af anställd lagsökning emot ......... 5i, 142.
Lösen, af Handlingar i Revisionssaker, se Revisions-skilling.
Lösningsrätt till frälseränta för jordegaren m. m. . . . 1^, 101. — i stad, se Testamentsfriheten.
Myntsystem, det beslutade nya, örn föreslående af de lagförändringar, hvartill detsamma kunde föranleda .... i45. jy.
Notarii Publici Conior å landet, om inrättande deraf . . 78.
Nyttjande-rätt till fast egendom, se Inteckning.
Nämndemän, om inskränkning af det i Lag föreskrifna antal . 3o. — om rättighet och skyldighet för dem att utfärda stämningar ........ 100, O. Offentlig afbön, se Afbön.
Offentlighet vid Under-Domstolar och Polis-Kamrar ..
. . gg. P. Prestbevis, om skyldighet för Båtsmän, när de från commendering återvända hem, att vara försedda dermed 3g.
Handl. N:r.
Presterskapets om rättighet att erhålla förteckningar jemväl å dem som dömas för mindre brott 38, 101.
Preste-Ståndet anmodas företaga till afgörande vissa uppskjutna ärenden I04’ R. Ransakning, se Häktad Revisions-ansökning, om förlängd fatalie-tid derföre . . . 17, 101.
Revisions-sakj om förlängd fatalie-tid i afseende på fullföljd hos Kongl. Maj:t, för Lappmarken, Norrbotten och Vesterbotten . 102, i5r.
Revisions-skillingj om dess bestämmande till ett minskadt belopp, och 0111 upphörande af den såsom picestandum i Revisionsmål stadgade skyldighet att lösa handlingar ..... 18.
Riddare- Syne-Rätt, se Kämners-Rätt.
Ryttares och Soldaters obehöriga inställelse utom deras rätta station, om förekommande deraf ....... 6.
Räntan å penningelån, om nedsättning deraf .... 29.
Räkenskaper och Handlingar, som till allmän rättelse äro, om ansvar för den som origtigt upprättar ...... 102.
Rättegångshandlingar, om rättighet att återfå ingifne . . -8, i/jo.
Rättegångsordningen, 0111 åtskilliga förändringar deri . . • io5. — se vidare Härads-Rätt.
Rättegångstimman å landet, om förändring deraf .... 87. s. Sakören, om upphörande af Domares andel deri .... a3, 101.
S/elfspillingars begrafning, och föreskrifter i afseende på den föregående undersökningen . . . 01. —■ — om föreskrift å hvars egor begrafnin gen ske må ..... 34.
Sjöfolks lön, se Förmonsrätt.
Skuld, veterlig, om ansvar för förnekande deraf . . . . 12, 181. — om rättighet att med varor afbörda sin .... 157.
Skuldsedlar, om förhud mot utgifvande af löpande m. m. . . 63.
Skuldväsende, Rikets om en Lag derföre ..... i58.
Soldater j se Ryttare.
Spö- och ris-straff, om upphörande deraf för vissa brott .
. i3o. *— — om ändring af stadgandet i 5 Cap. 3 §.
Straff Balken, rörande den som med flathet verk ställer ....... ^ 55.
Handl. N:r. Stockstraff, om afsk;iffande deraf ....... 127.
Straff för förnyad förbrytelse, böters uttagande efter förbrytarens död m. rn. ........
162, 177. — om ändring af 4 punkten i [8o3 års Kongl.
Bref, rörande straffets skärpande utöfver
Lag, samt dess bestämmande då beskrifven Lag saknas, m. ra. . . . . . i63.
Stämning, muntlig, om rättighet att sådan begagna . . . 93, i5o Svarande part, som är uteblifven, om skyldighet för honom att å den tid, hvartill målet uppskjutits, utan serskild underrättelse sig infinna, m. m. ....... . 106. T. Testamente, om den för upprättande häraf erforderliga ålder m. m. 126.
Testaments-friheten, om utsträckande deraf, äfvensom om rättigheten alt genom gåfva upplåta fäst egendom, om vederlag för arfvejord, samt om bördsrätt och lösningsrätt i stad . . . 123, 169.
Tullmai, om Öfverdomstol deri , . . . . . 19, 96. u.
Undantags aftal se Inteckning.
Underhåll för bysatt person, se By sättning.
Underställning af mål, angående sådan nidingstjufnad, hvarom 3, 4 och 5 §§. i 43 Cap. Missgernings-Balken handla, om upphörande deraf . . • • • • • • . • 2f.
Utlagor, allmänna, att få afbörda dem med varor, se Skuld.
Utländsk mans rätt alt sig i Sverige nedsätta samt här förvärfva naturalisation . . • . . • • • . 36, 10 r.
Utmätning, att verkställigheten deraf, delad på vissa orter, emellan Krono-Fogde och Bergs-Fogde, måtte blolt endera tillkomma ....... 45> om rättighet för Länsmän, Nämndemän och Fjerdingsman , eller den fordringsegai en har förtroende till, att sådan verkställa ..... inom hvad tid den bör vara verkställd, m. m.
. snians ansvar för tillgrepp af utmätta medel s-resolutioner, vilkorliga, om utfärdande deraf .
Utmätt fastighets försäljningsprovision, om fördelningen deraf 46, 142. 5a, 142. 48, 142. 4?, 141. 49, i42t V. Handl. X:r. VadI,, angående skyldighet att om1 erlagdt Vad,, mom* r4 dagar' underrätta vederparten 97.
Vederlag för arfvejord, se Testamens friheten.
Värjemålsed; om förlängande af tiden för dess afläggande . . 86.
Vexelrörelsen om:
Lag för densamma . . 179, 185, 186,, 187, 18S. A. Åhörare, sorn bevista* Riks-Ståndens öfverläggningar, om' tillägg i Lagen för dem ... . . ... . . 4 Åklagare, -allmän, om inskränkning i dess rätt att tala å vissa brott 133, 171.
Ars-stäinningj att inteckniugshafvare och andra veterlige
Borgenärer ej må behöfva i anledning deraf bevaka . . . . 6r, 147» Åverkan j. om skärpning af straffet derföre . . . . . 28, x r6.
Ä. Agtenskap j emellan halfskylde i vissa leder, om rättighet för Kongl. Maj:t att tillåta ingående deraf . . . -5, i36. — huru frånskiljda makar må med hvarandra träda i nytt 14. 101. ■— om inskränkning i tillåtelsen för ynglingar bland Allmogen, att vid 18 års ålder ingå* . . .• 3i, ior.
—- om dess fullbordande inom viss tid efter fulländad lysning . . . . . • . . • 4°>’i35. — s-skillnad, ändring i gällande Lag derom . 42, 134, 172, * 8a.
Ändrings sökande; se Revisions-ansökning, och Revisions-sak.
STOCKHOLM, 1835; hos J. A. Walldon.
BIHANG TILL > ii 0'J'0 £! D L L VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834.
SJUNDE SAMLINGEN. 2~ Sif leinin gen:
Bag- saint Allm.
Besv. och Oeconomie-Uts kottets gemen samma Memorial\
Utlåtanden och Betänkanden.
Bcsv. och Oecon.
Utskottens Betänkande IV-o t. i N:o i.
Ankom lill Exped.
Utsk. den 14 April kl, a e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om öfverseende af Städernes Palice-författningar.
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskotlens gemensamma behandling remitteradt memorial, har Biksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs
Län anfört, att det sätt hvarpå lägre PoliceEmbetsmän och betjening inom vissa Städer förforo med Allmogen, syntes påkalla administrationens uppmärksamhet, så att de ordningsstadgar, som af Städernes egna styrelser utgåfvos eller de allmännare författningar, som af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utfärdades, icke måtte blifva af den beskaffenhet, att de snarare gåfvo anledningar till prejerier och mutor, än beredde offentlig säkerhet eller beqvämlighet; i anledning hvaraf Motionairen yrkat, att Rikets Ständer måtte hos Kgl. Majit i underdånighet anhålla, det Kgl. Majlis Befallningshafvande mätte anbefallas att infordra och genomse alla de Ordningsstadganden i Policeväg, som af Städernes Policestyrelser blifvit för allmänheten utfärdade, samt deruti meddela rättelse, i händelse desamma skulle befinnas innebära sådaue föreskrifter, att de med skäl kunde anses mindre nödiga för allmänna ordningen; men deremot lemnade tillfälle att förleda, och med hotelse om häktning, skrämma samt medelst vitén utarma den ringare classen; hvarjemte Motionairen, under förutsättning, att i en del förbrytelser emot Police-författningar icke kunde ligga något så vigtigt, att personens häktande eller hans hästs och åkdons qvarhållande, som ofta för egaren medförde stora förluster, kunde anses nödige, då saken i allt fall skulle inför Police-Domstolen instämmas och afgöras, hemställt att en sådan medfart i de fall, der verklig missgerning ej komme i fråga, icke måtte vara Police-tjenstemännen tillåten.
Hvad sålunda blifvit framställdt, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och då, jemlikt tid efter annan utkomne Förordningar och Instructioner, Öfver-Ståthållaren och Kongl. Majits Befallningshafvande samt Polieekamrarne och Magistraterne åligger att vaka öfver ordningens vidmagthållande i Städerne; då de Författningar, som för detta ändamål pröfvas behöflige Bih. till R.
Prot. i834. 7‘.de Sami. 2 AJdeln, i:a Häftet, 3 Las,, sami Allm, JJesv, och Oecon, Utskottens Betankande N.o ], och utfärdas saint bestämma vilen eller annan påföljd utöfver det ans/ar, allmänna Lagen utsätter, redan äro control och granskning underkastade, enär, utom den utväg att hos högre Instans söka ändring, som för hvar och en sakfälld är öppen, dels Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande ega att uti Magistraterne föra ordet och hafva att pröfva alla åtgärder och beslut i Policemål, sorn af Magistraterne i Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes frånvaro och af Police-kammare i Städerne, utom Stockholm, vidtagas, hvaraf följer, att Kortgl. Maj:ts Befallningshafvande om stadganden af ifrågavarande beskaffenhet alltid erhålla kännedom och äro i tillfälle att deruti meddela nödig rättelse; dels ock Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers vid förra Riksdagen, gjorda underdåniga hemställan genom Circulaire den 16 September i83o, förordnat, att alla ifrån Öfver-Ståthållaren och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utgående påbud och kungörelser, med undantag af sådane, som angå auctioner och efterlysning af förrymde arrestanter, med mera dj lik^ skola, inomen månad efter utfärdandet, insändas till JustitiaeCancelleren och Juslitiae-Ombudsmannen, på hvilka det ankommer att utverka ändring eller upphäfvanden af samma förordnanden, i händelse de skulle anse dem olämplige, eller finna Öfver-Ståthållaren och Kongl.
Majrts Befallningshafvande hafva gränsen af deras Embetsmagt öfverträdt; Och då slutligen behofvet af nu gällande
Police-författningars öfverseende så mycket mindre blifvit af Motionairen utredt och styrkt, som de förhållanden han, måhända icke utan grundad anledning, öfverklagat, synas icke hafva sin grund i författningarnes innehåll, utan härleda sig ifrån missbruk vid deras hand bafvande af de lägre Police-tjenstemännen, hvilka missbruk åter, i annan Väg, än nu skett, böra till rättelse anmälas; så anse Utskotten, att motionen icke bör till någon åtgärd föranleda.
Hvilket dock vördsamt underställes Rikets Högloll.
Stockholm den 11 April i83/(.
Ä Lag-TJtskottets vägnar:
På Höglofl. Riddersk. och Adelns På Högvördige Preste-Ståndets Ledamöters vägnar Ledamöters vägnar Ö. W. Stael v. Holstein, L, G. Mittag, På Vällofl. Borgare-Ståndets På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Ledamöters vägnar G, Holm.
Jöns Persson„
Lag. samt Allm, Besv. och Oecon.
Utskottens Betänkande JY.o 2 3 A Allmäntia Besvärs- och Oeeonomie-Utskottets vägnar:
På Hög vörä.
Preste-Ståndets Ledamöters vägnar Pa Högloft.
Ridrlersk. och Adelns Ledamöters vägnar
På Valloll. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar P, Vinbladh, F. M. Franzén-, På Hedevv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson.
Ad, Alexanderson.
Ankom till Exped.-Utsk. d. if April kl. 1 eft. m.
Betänkande } i anledning af väckt fråga om rättigheten till hemtning af så, kallad Hafstång, Hedervärda Bonde-Ståndet har till Lag- samt Allmänna Besvärsoen Oeconomie-Utskotten remitterat ett memorial af Anders Svensson från Hallands Län, innehållande: att uppå hans vid sistförflutne
Riksdag framställde yrkande, det alla hemmansegare inom Halland, hvilka halt tillstånd att bortföra Hafstång, mätte vid deras rätt dertill varda bibehållne, och icke några förbud derémot utfärdas, innan allmogen uti hvarje Härad blifvit hos Konungens Befallningshafvande i ämnet hörd; hade de förenade Utskotten, som först förklarat sig icke kunna tillstyrka bifall å hvad Anders Svensson föreslagit, derefter, i anledning af erhållen återremiss, sig utlåtit och hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla vederbörande Embetsmyndigheter, att i alla de delar af Riket, der tillfälle till långtägt egde rum och en reglering af behofvet påkallades, söka tillvägabringa vänliga öfverenskommelser, hvarigenom, ulan inskränkning i någons lagliga rätt, möjligheten att få begagna ifrågavarande, för jordbrukets framgång, nyttiga product kunde beredas äfven för de jordegare, hvilkas hemmans områden icke sträckte sig lill hafsstranden; men som detta Utskottens beslut icke vunnit samtlige Riks - 4 Bag- Sam* Allm, Besv.- och Oecon.- Utskottens Betänkande N.-o 2.
Ståndens bifall, i följd hvaraf något i ämnet icke blifvit tillgjordt, och Strandegarne fortforo att ensamt draga fördel af omförmälde nyttiga växt, hvarigenom åter andre fjärmare från stranden boende hemmansegare ronja stora svårigheter; hemställde Motionairen, att Rikets nu församlade Ständer måtte förena sig uti cn till Kongl. Maj:t afgående underdånig skrifvelse, i öfverensstämmelse med Utskottens vid förra Riksdagen i ämnet afgifne senare Betänkande, och hade Riksdagsfullmägligen Peter Anders'so» fran Hallands Län, samt Johan Eric Jansson från Wermlands Län uti Anders Svenssons framställning instämt.
Utskotten hafva, i afseende på ärendets behandling, vid förra Riksdagen, inhemlat: alt de förenade Utskotten, uti deras första Betänkande (N:o 3 i 7 Sami. 2 Afd. 1 Haft.) sig utlåtit, att ehuru, Utskotten veterligt, något serskildt stadgande icke finnes för bestämmande af dispositionsrätten öfver den Hafstång, som på hafsstränderna af vågorna uppkastas; likväl och då, enligt 43 Cap. 2 §.
Missgernings-Balken, hvarjehanda fynd, hvartill egare ej funnes, tillhörde jordegaren ensam, så vida han detsamma sjelf hittat; då, i stöd af 12 Cap. 4 §■ Jorda-Balken, flottholme tillfölle den, som honom vid sitt land fästade; då för öfrigt med naturlig billighet instämde, att den, som å sina egor droge en last, såsom fallet var liär hafstång å odlade egor uppflöt, äfven finge deraf hemta möjlig fördel, och då slutligen, med undantag af serskildt bestämda händelser, icke någon kunde vara förbunden att å sina egol- hålla väg för andra; ansågo Utskotten det vara ställdt utom all fråga, att, i allmänhet, endast strandegare hade rätt till upphemtning och begagnande af den Hafstång, som å stranden uppdrifves; men om, genom lagligen slutad och fastställd öfverenskommelse, eller af behörig
Embetsmyndighet meddeladt laga kraftiVunnet beslut, eller på hvilket annat lagligt sätt sorn helst, egaren af något, ej till hafsstranden gränsande hemman blifvit förklarad berättigad att å andras egor hämta Hafstång, funno Utskotten sådant vara ett serskildt fall, der hvar och en, med begagnande af de medel, som allmänua Lagen anvisade, kunde göra sin rätt gällande, utan alt sådant genom en speciel Författning kunde eller borde bestämmas; under åberopande af hvilka skäl, de der Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet vid 1823 års Riksdag anfört, till grund för dess afgifne Utlåtande, i då likaledes väckt fråga om bestämmandet af rättigheten till upphemtning af Hafstång, Utskotten afstyrkt bifall å motionen, att Utskotten, efter det berörde Utlåtande blifvit återremitteradt, i anseende till de vitsordade olägenheter, Lag- samt Allni.
Bes v.- och Oecon.- Utskottens Betankande
Nso 2. 5 som Jordbruket, serdeles inom Hallands
Län , skulle tillskyndas genom en jordegare* vid hafsstranden uteslutande tillkommande rättighet till långtägt, stannat uti det Beslut, (Bet.
N:o 29 i 7 Sami. 2 Band. 10 Haft.) sorn förut blifvit omförmäldt, samt att Utskottens först afgifne Utlåtande blifvit af irenne Riks-Stånd gilladt.
Hvad sålunda förekommit, hafva Lag- samt Allmänna Besvärs- oell Oeconomie-Utskotten i behörigt öfvervägande tagit; dervid Utskotten, sorn. instämma uti den i sistberorde Utlåtande yttrade åsigt, att rättigheten till hemlning och användande af den Hafstång, som från hafvet å landet uppkastas, uteslutande tillkommer slrandegarne, funnit det af Motionairen nii framställde förslag, hvilket afser att, genom vänliga öfverenskommelser, tillvägabringa en reglering eller jemkning, hvarigenom jemväl egarne till de icke vid hafsstranden belägne hemman kunde komma i åtnjutande af Törmönen att hemta Hafstång, vara ett, ämne af den enskilda beskaffenhet, att frågan derom icke tillhörer Rikets Ständers upptagande och pröfning; på grund hvaraf Utskotten anse motionen, såsom icke föranledande till någon åtgärd , böra förfalla.
Hvilket dock, jemte en Ledamots serskilda yttrande, vördsamt underställes R. II.
Af Anders Svensson: Emot det beslut Lag- och Oeconomie-LTtskollen behagat, i anledning af min hos Hedervärda Bonde-Ståndet framställde motion, i afseende å Tångtägt, fatta, nödgas jag reservera mig.
Då jag genom denna min motion endast upplifvade det beslut, Rikets Ständers Lag- och Oeconomie-Utskott vid sista Riksdag, i anledning af min, i enahanda afseende då afgifne motion, fattade, kunde jag svårligen misstänka, att Utskottens nuvarande Ledamöter skulle anse frågan vara af så enskild beskaffenhet, att den icke tillhörde Rikets Ständers upptagande och pröfning.
Utskottens omförmälde åsigt af motionens beskaffenhet^ äfvensom dess dervid fällde omdöme, att all Hafstång, som från hafvet å landet uppkastas, tillhör strandegaren, l«n jag icke dela.
Till vederläggning af sistnämnde satts, på förutsättning af byars rigtighet det åstadkomne beslutet 6 Lag-samt Allm.
Besv. och Oeccn.
Utskottens Betänkande N-o 2. förmodligen hvilar, behöfver jag blott åberopa allmänna Lagen, hvilken å flere ställen antager, att ett hemman kan ega någon förmon eller rättare herrlighet å ett annat hemmans område, och någon lärer val ej finnas, som rimligen bestrider, att dertill hän föres rätt till tångtägt.
Jag har icke med motionen åsyftat att inskränka elfer utvidga någons rätt, och jag har ej eller velat hänföra den i ämnet äskade regleringen till någon viss ort, utan påkallat den öfver hela Riket, hvarföre det torde ursäglas mig, om jag icke rätt begriper huru man kunnat tilllägga motionen ofvanangifne enskilda beskaffenhet.
För min del kan jag icke inse, alt det fordras annan omväg för att åstadkomma en reglering af hushållningen med Tång, den der afta nog finnes i kronans odisponerade jord utmed hafssträiiderne, än med kronoskog och annat dylikt, sorn kan blifva föremål för oeconomisk Lagstiftning.
Jag får derföre äfven härmed vördsamt anhålla om bifall till mitt förslag, sådant det i Utskottens Betänkande omförmäks.
'Lag- f attil Allt/l, Be sv. och Ocean, Vtsk.
Betänkande Ni o 3. i N:o 3.
Ankom till Espet).
Utsk. d. ig Junii.
Betänkande, i anledning åf väckt fråga om bestämmande af Arfvode till Nämndemän för verkställde kallelser i brottmål.
Uti ett från Hedervärda BondeStåndet till Allmänna Besvärs* och Oeconomielltskottet rernitteradt memorial, liar lliksdagsfullmägtigen Anders Danielsson frun Elfsborgs Län, med afseende pä det besvär
Nämndemän tillskyndas medelst cornmunicationer af slämningar med parter och vittnen, hvilka af Kronobetjteniugen instämmas, alt svara och höras i sådana brottmål, sorn icke äro af urbota beskaffenhet, föreslagit, att Kronobetjent, hvilken vanligen är sakegare} måtte åläggas betala stämningspenningar till Nämndemän, hvilka förrätta stämning i brottmål som ej äro af urbota beskaffenhet.
Vid pröfning af denna fråga, som Allmänna Besvärs- och Oeeonomie Utskottet ansett böra gemensamt med Lagutskottet behandlas, hafva Utskotten funnit betänkligt, ali. ålägga Kronoåklagare ersättningsskyldighet för verkställde kallelser af ofvannämnda beskaffenhet.
Åtal i dylika fall anslällas till större delen för försummelser i hvarjehanda oeconomiska skyldigheters fullgörande, såsom väglagning, snöplogning m. fl. samt slagsmål och andra oordningar, jemte föröt.vade stölder m. m. d. Endast i ett eiler annat sällsynt fall är allmän åklagare berättigad lill Rättegångskostnands-ersättning, men merendels består hela hans fördel i en ringa andel uti de ofta obetydliga, böter, hvartill den anklagade kan blifva sakfälld, och äfven denna går förlorad, då tillgång hos den senare saknas.
Ått vid sådant förhållande ålägga åklagaren den föreslagne ersättningsskyldigheten till Nämndemän, skulle, efter Utskottens tanka, leda till den följd, att största delen af mindre brott och förseelser icke blefve åtalad, enär man med billighet icke lärer kunna vänta, att en åklagare, som vore förbunden, att påkosta rättegången vida mer än han kunde vinna, skulle med serdeles nit iakttaga sin tjenstepligt.
Om ifrågavarande ersättningsskyldighet således icke bör åläggas Kronobetjeningen, föijer deraf likväl icke alt den bör uteblifva.
De många ofta vigliga för Bth, till B.
Prot. i834. 7 Sami. i Afd. f. utdra Häftet, Las;- sim t Allm. Bcsv.« och Oecon.-Utsk.
Betänkande N:o 3 rättningar och bestyr, hvilka tillhöra Numndemans-sysslan, ära högst ofullkomligt ersätta genom de dermed följande för möner, bestående förnämligast i frihet ifrån skjutsningsbesvär samt en obélydlig del af Tingsgästningspenningarne och Häradets loit i sakören.
Då det likväl synes vara af vigt, att göra denna befattning så litet tryckande som möjligt , för att, under en längre tid än skyldigheten ovilkorligen klafver, dervid bibehålla duglige och redbare personer, hafva Utskotten, med anledning al’ Anders
Danielssons framställning, ansett sig böra vördsamt, föreslå: det stadgas mdite, att Nämndeman för verkställd kallelse d Part r och Vittnen i sddane brottmål , deri den tilltalade fälle s till annat än urbota straff, md, efter gällande EocpeditionsT av a, vara berättigad till ersättning, hvilken vid målets slutliga pröfning bör den sakfät de till utgifvandc ddömas.
Hvilket dock till llikets
S-änders egen upplysta pröfning hemställes.
Stockholm den 18 Junit i£3/j - K:o 4.
Auli. till Exp. Ut sk, den 19 Junii.
Betänkande, i anledning af väckte motioner om upphäfvande af förbud mot svedjande pd sandmo samt bergagtig och stenlunden mark.
Hedervärda Bomb S.rindet har genom ProlocollsUtdrag den 1 och 10 sistlidne Märs tili Besvärs- och OeconomieTTtskol'et remitterat två, till Ståndet ingtine memorial, deri Johannes Christoffersson- från Kronobergs
Län och Eric Erssan från Gefleborgs Län yrkat, alt det, uti 5o §. i Kongl, Föro i dningen örn Skogome i Riket d. 1 Augusti l8o5 och Kongl.
Kungörelsen dan % Mars 1819, stadgade- förbud emot svedjande å sandmo samt bergagtig och stenbunden mark, malle uppluifvas, så vidt det angår frälse och skalle-hemman, deröfver egarne, enligt Lag, borde njuta fri dispositionsrätt.
Den omväg, sorn nu erfordras, medelst, ansökning hos Konungens Lag- samt Allm.