Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o 154. vid förrättningen tillgå bör; hafva Rikets Ständer skolat tillika i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer, för bestridande af omkostnaderna vid inventeringeu, ställt till K. K. M:ts Nådiga disposition ett förslags-anslag af Femtusen Riksdaler Riksmvnt.
Stockholm den 4 November 1857. •fc:© 154.
Uppläst och godkänd! hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1887.
Preste-slåndet den 31 — —- Borgare-ståndet den 31 — — Bonde-ståndet den 4 iVov. — /likets Ständers underdåniga Skrif velse, angående den skatteköpta torplägenheter åliggande dagsverksskyldighet till kungsgårdar och boställen.
(Stats-Utsk.s Uthde N:o 140.) S. A. K.
Enär vid Hjelmshult kungsgård i Malmöhus län funnes åtskilliga med arbelsskyidighet betungade skatteköpta torplägenheter, hvilkas innehafvare icke fått tillgodonjuta den öfrige dagsverks-skvldige vid samma egendom genom E. K.
M:ls och Rikets Ständers beslut medgifna förmån att med en viss afgift i spanmål afbörda sig detta besvär; och då berörda skatteköpta torplägenheter sannolikt vore likartade med de s. k. gatehusen under Löfvestads kungsgård, hvilka kommit i åtnjutande af nyssnämnda förmån, samt det tillika vore att förmoda, att sä beskaffade lägenheter funnes äfven under andra boställen, har hos Rikets Ständer blifvit framstäldl del förslag, att alla med dagsverks-skyldighct belastade skatteköpta torplägenheter under så val Hjelmshult som andra till boställen anslagna kungsgårdar mätte ställas i enahanda förhållande med de s. k. hofveri-hpmmanen, och således få genom en viss spanmåls-afgifts erläggande afbörda sig detta åliggande, så framt de icke kunde derifrån belt och hållet befrias. Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 154. 437
I afseende härå har vidare förekommit, hurusom, i sammanhang med det vid sednaste riksmöte fattade beslut, angående hofveri-skvldighetens upphörande pä vissa vilkor och emot afgäld från de hofveri-skvldiga hemmanen, Rikets Ständer, beträffande de s. k. gatehusen under Löfvestads kungsgård, till E. K. M:t i underdånighet hemställde, att utredas måtte huruvida dessa gatehus vore af samma beskaffenhet med de till kungsgården arbets-skyldige hemman, på det i sådant fall omförmälda reglering af arbets-skyldigheten måtte äfven till de förra utsträckas; — och hade, sedan galehus-männen, i frågan hörde, velat för framtiden undandraga sig all arbels-skyldighet, Kammar-kollegium, genom utslag den 8 Oktober 1856, förklarat dem icke kunna från dagsverks- och brefbäriugs-skvldighet under Löfvestads kungsgård befrias, men ansett gatehusens skyldigheter böra, likasom hemmanens, utbytas; i hvilket afseende förslag till kontrakt, enligt af Kammar-kollegium angifna och af E. K.
M:t i Nåder godkända grunder, nyligen blifvit upprättade och vederbörande tillställde.
Då nu det synes med billigheten öfverensstämmande, all ofvanomförmälda skatteköpta torplägenheter, såvida de äro af enahanda beskaffenhet med nämnda gatehus och öfriga dagsverks-skvldiga hemman, äfven må komma i åtnjutande af de fördelar, som med ifrågavarande reglering af arbets-skyldighelen afses; men denna fråga ännu saknar behörig utredning, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det undersökning om förhållandet med omförmälda skatteköpta torplägenheter mätte blifva anställd och att enahanda åtgärder, som, rörande de s. k. gatehusen, egt rum, i den mån de härvid äro tillämpliga, må varda vidtagna äfven i afseende å förstnämnda lägenheter.
Slockholm den 4 November 1857. 438 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 455.
\:o 155.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1837.
Preste-slåndet den 31 — — Borgare-ståndet den 31 — — Bonde-ståndet den 4 Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om. anslag till bestridande af koslnaderne för Sveriges deltagande i en blifvande exposition i Paris af race-djur och landlmanna-produkter.
(Stats-Ölsk:s Uti.
N:o 141.) S. A. K. E. K.
M:t har behagat uti en den 3 sistlidne April aflåten Nådig Proposition gifva Rikets Ständer tillkänna, att sedan, i anledning af offieielt meddelande i början af år 1856, att Kejserliga Franska Regeringen hade för afsigt att. så väi nämnda år, som det nu innevarande, i Paris föranstalta en allmän exposition at race-djur samt landtmannaprodukter och redskap, Landtbruks-akademiens förvaltnings-kommitté erhållit nådig föreskrift att göra underdånig framställning i afseende å de åtgärder, hvilka i och för Sveriges deltagande i dessa expositioner kunde vara att vidtaga, men bemäida kommitté i underdånighet anmält alt tiden vore alltför otillräcklig lil! nödiga förberedelser för expositions-artiklars utsändande samma år, hade under sistnämnda år något vidare deltagande i denna exposition från Sveriges sida icke egt rum, än att, uppå särskild framställning al Kejserliga Franska Regeringen, E. K.
M:t i Nåder förordnade en Svensk Kommissarie, att med anbefallda åligganden 1856 års exposition öfvervara; deremot, beträffande 1857 års exposition, E. K. M:t, för att underlätta Svenska landtbrukarnes deltagande deri, under den 7
Maj förlidet år i Nåder uppdragit åt vissa särskildt utsedda Kommitterade, att, efter vederbörligt kungörande, emottaga anmälanden och lemna nödiga upplysningar angående expositions-artiklar, äfvensom, der så påfordrades, sjelfve träda i verksamhet, ej mindre lör att föranleda eller tillvägabringa goda artiklars utställande, än ock att, så vida ett tillräckligt antal mot ändamålet svarande landlbruks-arliklar blefve till utsläll - Expeditions-Utskottats Förstat/ ti/l underd.
Skrifvelse N:o 155.
439 ning anmälda, föranstalta om doras utsändande oell hemförande på Svenska statens bekostnad till och från någon fransk hamu, — hvilka Kommitterade under den 21 nästlidne Januari med åtskilliga i oell för fullständigt utförande af nämnda uppdrag nödiga hemställanden till E. K.
M:t i underdånighet inkommit, hvaremellertid från Kejserliga Franska Regeringen officiel underrättelse ingått, att den ifrågavarande, till den 1 förlidne Juni utsatta expositionen i Paris af race-djur oell landtmanna-produkter icke komme att ega rum innevarande år.
Då del likväl vore att antaga, det en dylik exposition, som den nu inställda, komme att inträffa under något af de nästföljande åren, har E. K.
M:t nu i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att på deras Riksgälds-kontor, såsom kreditiv, anvisa en summa af Femtio Tusen
R:dr banko, att af E. K. M:t, i mån af behof, användas till bestridande af omkostnaderne för sammanbringandet och afsändandet till Frankrike, återhemtningen derifrån och vården i expositions-lokalen af de bidrag, som från Sverige lill denna exposition aflemnas, samt för transporten från Paris till svensk hamn af de utländska djur, landtmanna-redskap och produkter, som för svensk räkning å expositionen uppköpas, äfvensom att af denna summa måtte få beläckas de mindre betydliga utgifter, hvilka för den innevarande år tillämnade, men inställda expositionen egt rum.
Med anledning af denna Nådiga framställning och i anseende lill den fördel, som af ett deltagande å Sveriges sida uti ifrågavarande exposition är att förvänta för boskapsskötseln och åkerbruket i Riket, dels genom införandet af förädlade race-djur och förbättrad landtmanna-redskap, dels genom en större afsättning af landels produkter, hafva Rikets Ständer väl funnit att, i likhet med hvad vid iörra riksdagen beviljades i afseende å bestridandet af koslnaderne för öfversändandet af Sveriges bidrag lill industri- och konst-expositionen i Paris år 1855, statsmedel böra anslås för underlättandet af Svenska landtbrukares deltagande i den nu afsedda expositionen; men som de Kommitterade, åt hvilka É. K.
M:t i Nåder uppdragit anordnandet af expositions-arliklarne, ansett en summa af 25,000 R:dr banko, deri dock ej inbegripna fraklumgälder, vara för ändamålet tillräcklig, är Rikets Ständers bifall till E. K. Mits Nådiga Proposition lemnadt på det sätt, att Rikets Ständer, för bestridande af redan gjorda eller framdeles skeende kostnader för Sveriges deltagande i den tillämnade expositionen i Paris af kreatur samt landtmannaprodukter och redskap, till E. K. Mits Nådiga disposition ä Riksgälds-kontoret anvisat en kreditiv-summa al Femtio Tusen riksdaler riksmynt, alt, i mån af behof och emot redovisning, lyftas; — och anse sig Rikets
Ständer härvid böra ultrvcka den underdåniga önskan, att, för vinnande af lindring i fraktomkostnaderne, Kronans fartyg finge, så vidt lämpligen ske kan, för transporten af expositions-arliklarne begagnas.
Stockholm den 4 November 1857, 440 Expedition*- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 156. mo 15©.
UpplSsl och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1837.
Preste-ståndet den 31 — — Rorgare-ståndet den SI — — lionde-ståndcl den 1 Nov, — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning aj Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående antagande af en Förordning om verkställighet af dornar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt, m. m.
(Lag-lJtsk:ts Bet:de.
N:o 45.) S. A. K. E. K. M.t, sorn ansett lagbestämmelser erfordras, rörande verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt, och om det biträde, som i andra afscendel) bör lemnäs rätts-skipningen i Norrige, har täckts i sådant afseende till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig Proposition, hvaruti Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, genom de af Kongl. Maj:t under den 11 September 1818 för Norrige och den 1 Juni 1810 för Sverige utfärdade Förordningar, väl vöre meddelade föreskrifter, huru förfaras skall med sådana personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i elt af de förenade Rikena och sedermera till det andra afvika, mea att deremot stadgande helt och hållet saknades, i fråga om verkställighet i Sverige och Norrige af beslut, meddelade utaf Embetsmyndighet i det andra landet, och hvarigenom antingen någon kallas att inställa sig inför Embelsmyndighelen eller ock betalning af skuld eller böter blifvit ålagd.
Och är vidare i nåder omförmäldl, hurusom Rikets Ständer, uti skrifvelse den 13 Augusti 1851, med erinran om de ömsesidiga olägenheter, som häraf för de båda Rikenas innebyggare förorsakas, i underdånighet hemställt, det åtgärder måtte vidtagas till beredande deraf, att frågorna ej mindre om skyldigheten för hvarldera Rikets innebyggare, äfvensom för person, hvilken uppehåller sig i ettdera af dessa Riken, att hörsamma kallelse, utfärdad af Embetsmyndighet i det andra, än ock om den exekutiva kraften a( ömsesidiga domar och utslag, tillhörande den enskilda eller allmänna rättens område, blefve behörigen ordnade.
Till följd häraf och dä E. K. M:t, lika med Rikets Ständer, ansåge del vara af vigt all ända - Ej p c di tion s- Vis k nite is Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 156.
441 ändamålsenliga föreskrifter i omfiirinälda afseende» varda, lill undanrödjande af de nu genom saknaden deraf framkallade olägenheter, intagna i båda de förenade rikenas lagar, hade E. K.
M:l åt en kommillé, sammansatt af Svenske oell Norrske män, i Nader uppdragit ali uppgöra förslag lill stadgande» i de af Rikets
Ständer omnämnda ämnen samt i sammanhang dermed upptaga och utreda frågan nili de ändringar och tillägg, som kunde anses erforderliga i de föreskrifter, sorn genom Kongl. Förordningarna den l 1 September 1818 oell den l Juni 1819 redan äro meddelade; — oell sedan bemälde KonimiIterade, till fullgörande häraf, utarbetat oell till E. K. M:t öfverlemna! underdåniga förslag till särskilda författningar för hvarldera riket om verkställighet af beslut, utfärdade af Embetsmyndighet i del andra riket, neli om del biträde, som i öfrigt inom hvarldera af Brödrarikena bör det andras rättskipning lemnäs, samt dessa förslag, efter undergången granskning, blifvit af E. K.
M:t, i Nåder godkända; ville E. K. M:t, sorn beslutat till Norriges St ort lii ng aflåta Nådig Proposition om antagande af Komuiilterades lör nämnda rike föreslagna författning, nu, under förutsättning alt denna Proposition vinner Slorthingels bifall och med öfverlemnande af kommitlerades underdåniga Betänkande, i Nåder föreslå Rikets Ständer alt, i öfverensstämmelse dermed, må, såsom för Sverige gällande lag, antagas följande
Förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt, och om det biträde, som i andra afseende» bör lemnäs rättskipningen i Norrige.
§ I Domar och utslag (Kjendelser), meddelade af Norrsk Räll, må, sSvidt de stadga annat än straff, i Sverige bringas lill verkställighet genom utmätning.
Till de från verkställighet undantagna straff räknas icke böter, der tillgång lill deras gäldande finnes.
Lika med Norrsk Rätlsdom anses förlikning, afslutad inför Norrsk Förlikningskommission eller domstol, åtagande af böter i följd af Norrsk embeUmyndighets föreläggande och Norrska Regeringens Finans-departements utslag i tullmai. § 2.
Om utmätning af böter förordne vederbörande Konungens Befallningshafvande på begäran af Norrsk Amtman.
Uti öfriga fall må utmätning sökas omedelbart hos vederbörande kronofogde eller magistrat. § 3.
Den handling, på grund af hvilken utmätning sökes, skall vara försedd med Norrsk Amtmans intyg derom, alt densamma är utfärdad i den form, som för exekutionen erfordras, och derjemte: i fråga 0111 utmätning af böter, alt domen, utslaget eller åtagandet eger laga kraft (upaaankelig Retskraft); i fråga om utmätning på grund af förlikning, att förlikningen enligt Norrsk lag medförer exekution och Bih. till B.
Prat. 1856—1858. 10 Sami. 1 Afd. 56 442 Eccpeditions-UlskoUets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 156. i hvarje annat fall, antingen att domen eller utslaget eger laga kraft (upaankelig Retskraft), eller att handlingen eljest enligt Norrsk lag medförer exekution. § 4.
Å dom eller utslag, som enligt Amtmannens bevis eger laga kraft, må utmätning genast beviljas oeb fullbordas.
Innehåller beviset icke intyg om Jaga kraft, men att domen eller utslaget likväl, enligt Norrsk lag, medförer exekution, må utmätning ej ske förr, än tre månader förflutit från den dag, domen eller utslaget gäldenären kungjordes (forkyndtes).
Kan denne ej visa, att han uttagit stämning till högre
Rätt om ändring af samma dom eller utslag, gånge utmätningen då för sig.
Visar han sedermera, att han inom eller elter nämnde tid sådan stämning uttagit,' förblifve utmätningen, så vidt den då verkställd är, ståudande till dess saken i den högre Rätten aldömd varder.
Vinner han, och är domen icke meddelad af Höieste Ret, förblifve det utmätta ytterligare i qvarstad till dess tre månader förflutit från den dag, öfver-rättens dom gäldenären kungjordes (forkyndtes).
Förmår denne då ej visa, att han saken till Höieste Ret instämt, gånge utmätningen utan uppehåll till fullbordan, der sökanden företett Öfver-rättens dom så slvrkt, som i 3 § sägs.
Om utmätning af böter pä grund af åtagande vare lag, som om utmätning å laga kraft egande domar och utslag är sagdt. § 5.
Å förlikning, som angår penningars utgörande, må, der gäldenären ej visar, alt han uttagit stämning till Norrsk Öiver-rätt om förlikningens upphäfvande, utmätning genast ske, men till godsets försäljning ej skridas förr, än sex månader från förlikningens afslutande tilländagålt.
Är utmätning företagen, men gäldenären sedan visar, att han inom sagde tid sådan stämning uttagit, förblifve utmätningen ståndande, och gälle i thy fall hvad i 4 § om utmätning å domar, som öfverklagas, sagdt är.
Der förlikning angår annat, än penningars utgörande, må utmätning ej ske förr, än sex månader frän förlikningens afslutande förflutit.
Visas då eller sedermera, att stämning till Öfver-rätt om förlikningens upphäfvande är inom nämnde tid uttagen, för falle all verkställighet.
Stämning om upphäfvande af förlikning vare utan verkan, der den sednare än sex månader från afslulaudet uttagen är. § 6.
Kungörande (Forkyndelse) i Norrige af dom eller utslag, hvarå verkställighet i Sverige sökes, skall vara bestyrkt af ortens stämuingsmän (slaevnevidner).
Sker kungörandet i Sverige, bör domslutet genom stads- eller krono-beljenl med vittne, eller genom Iva nämndemän, tillställas den, hvilken domen lyder å. 8 7.
Hafva ett år och sex veckor förflutit från den dag, å hvilken dom eller utslag är afsagd!, deruti penningars eller böters ulgifvande föreskrilves, må utmätning på grund Expeditiotis- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 456.
443 deraf ej ske, med mindre domen eller utslaget blifvit genom nytt beslut åter försatt i exekutiv kraft.
Lag samma vare om Norrska Finans-departementets utslag i lulima], åtagande af böter samt förlikning: och räknas tiden från den dag, utslaget gafs eller åtagandet skedde, men i fråga om förlikning från den dag, som till dess fullgörande finnes utsatt.
Aro i samma förliknings-handling särskilda dagar för särskilda fuiigöranden bestämda, räknas tiden från en hvar af dem. § 8.
Är gäldenärs bo tagel under offentlig skiftes-behandling i Norrige, förfaller den genom denna förordning medgifna rätt tili utmätning. § 9- Är någon i Norrige fälld lil! böter, som, till följd af bristande tillgång till deras gäldande, med motsvarande fängelse skola aftjenas, och finnes lian i Sverige, då bör lian, på vederbörandes begäran, utlevereras i öfverensstämmelse med de uti Kongl.
Förordningen den 1 Juni 1819 gifna föreskrifter.
Lag samma vare, der någon, som för förbrytelse varit till Norrsk domstol instämd, sig ej inställt, och Rätten förordnat, alt han hemtas skall. § io.
Der någon i Norrige lill Svensk domstol skall instämmas, vare laga stämningstid i allmänhet tre månader; men två månader, der stämning skall honom delgifvas i ett Arnt, som med sina gränser möter det län, hvarest domstolen finnes, och sex månader, då stämning skall någon delgifvas i Nordlanden eller Finmarkens eller domstolen finnes på Gottland eller i Norrbotten eller Westerbotten, utan afseende på närmare eller fjermare afstånd emellan orterna.
Stämningen skall vara kungjord antingen genom de lör stället antagna stämningsman (staevnevidner), hvilkas egenskap såsom sådane då bör genom intyg af Notarius Publicus vara bestyrkt, eller genom Notarius Publicus.
De härifrån afvikande stadganden i Kongl. Förordningen den 1 Juni 1819 varda härigenom upphäfda. § 11.
Ej må vid Svensk Domstol sak mot Norrsk man upptagas i andra fall, än der Domstolen vore behörig om svaranden varit svensk: dock kan Norrman, som någon tid i Sverige sig uppehåller, under denna sin vistelse derstädes, för gäld eller annan lörbindelse sökas vid Domstolen i orten.
Såsom vittne må ej någon instämmas från Norrige till Svensk Domstol. § 12.
I brottmål af ringare beskaffenhet, der den iustämde sig ej inställt och i Norrige sig uppehåller, pröfve domaren, huruvida genom förhör med den tilltalade vid dom - 444 Expeditions-Utslotlets Förslag till anderd.
Skrifvelse JS:o i 56. stol i Norrige, eller annorledes, tillräcklig upplysning i målet vinnas kan.
Finnes det; då må hemtning ej beslutas. §. 13.
Vid Svensk domstol må i brottmål, som af Norrsk Rätt skola afdömas. förhör med parter anställas; åliggande det.
Befallningshafvande ali ej mindre derom, än om förhör med vittnen i sådana mål, på begäran af Norrsk Amtman, föranstalta. § 14.
Å handling, på grund hvaraf någon vill utmätning i Norrige söka, skall Konungens Befallningshafvande i det län, der handlingen är utfärdad, pa begäran, eller löre1'unna omständigheter meddela intyg, alt densamma är uilärdad i den form, som för exekution erfordras, samt alt och från hvilken dag del deruti upptagna beslut vunnit egenskapen att medföra ovilkorlig exekution i öfverensstämmelse med hvad i Svensk lag är stadgadt om beslut, som eger laga kraft.
Om expeditions-lösen och afgift för stämplad) papper vare lag samma.
A bötes-dom, som af Konungens Befallningshafvande till utmätning i Norrige öfversäudes, skall enahanda intyg om form och laga kraft at honom meddelas. § 15.
Vid utmätning af böter efter Norrsk
Amtmans begäran ege annan ersättning till förrättningsmännen ej rum, än för skjuts- och dagtraktamente såsom för extra förrättningar i Statens ärenden.
Lag samma vare, då, på Norrsk Amtmans begäran, stämning delgifves eller förhör med parter eller vittnen i brottmål anslälles vid urtima ting, som för sådant ändamål särskildt blifvit utsatt.
Om godtgörelse lill vittnen i brottmål galle hvad lag i Sverige stadgar.
Till de här nämnda ersättningar åt förrättningsmän och vittnen förskjutas af vederbörande Landtränteri nödiga medel, hvilka godtgöras Svenska statsverket i den ordning, som i Kongl.
Förordningen den 1 Juni 1819 är stadgad. § 16 Förestående sladganden träda i kraft från den dag, Kongl. Majit bestämmer, sedan en motsvarande lag i Norrige blifvit antagen.
Vid anställd granskning af ifrågavarande lagförslag hafva Rikets
Ständer funnit detsamma vara byggdl på grundsatser, som dels inom den internalionela rätten äro erkända, dels för de förenade Rikena redan vunnit tillämpning genom Kongl Föroidningarneden 11 September 1818 och den 1 Juni 1819, äfvensom all de svåiigheter, som möll lill följd af olikheterne i de begge Rikenas rältegängs-ordningar, blifvit i förslaget på ett tillfredsställande sätt löste.
L i der d< n al E. K. Ä :I i Mader gjor da föi utsättning ali en med nu ifrågaställa öfverensstämmande lag varder i Norrige anlagen, hafva Rikets Ständer alltså pröfva! skäligt all lill E. K.
Mils ofvanherörde Nådiga Proposition lemna bifall; hvilket Rikets Ständer härigenom få i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc.
Skrifvelse N:o 157. 445 Mio 15?.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 18S7.
Preste-slåndel den 31 — — Borgare-ståndet den 31 — -— Bonde-ståndet den 4 Not. — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i Kongl.
Förordningen om Sockenstämmor i riket.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:s Bet.
N:ris 95 och 118.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har i afseende å beräkningen af rösträtten å sockenstämma blifvit anmärkt att, vid den lid, dä uti 5 § 3 mom. al Kongl.
Förordningen om sockenstämmor i Riket den 29 Augusti 1843 infördes det stadgande, alt i stad röstas för fastighetsvärde af 2,000
R:dr samt för 10 R:dr bevillning efter 2:dra artikeln, erlades bevillning för inkomst af embete och tjenst med 3 procent och af rörelse med 5 procent, men enligt nu gällande Bevillnings-stadga erlägger löntagaren 1 procent och näringsidkaren 2£ procent bevillning.
På Sockenstämma i stad hade således faslighels-egaren, under det att hans, likasom rörelse-idkarens bevillning, blifvit till hälften nedsatt, dubbelt större rösträtt än rörelse-idkaren och tre gånger större än embetsman nen, emot hvad honom genom sockenstämmo-förordningen, jemförd med då gällande Bevillnings-stadga, var tillförsäkradt.
Dessutom hade, då i Sockenstämmo-förordningens 5 § 2 mom. stadgas, all rösträtt, utom för hemman å landet och faslighet i stad, icke eger rum för ett bevillnintis-belopp, understigande 2 R:dr 24 sk., genom sednaste Bevillnings Förordning rösträtt på sockenstämma förlorats af alla dem, hvilka tillförene erlagl en bevillning af 2 R:dr 24 sk., men numera, lill följd af bevilluingens nedsättning, fåll en lägre bevillning sig påförd.
Nu vore i 10 § af Kongl.
Förordningen angående fattigvården i riket den 13 Juli 1853 stadgadt, alt hvad som för fattigvårdens behof erfordras utöfver afkastiiingeu af fattigvårdens kapitaler och fastigheter samt öfrige diverse inkomster och den personela afgiften, fy lies genom tillskott efter de grunder, sorn för rösträtt äro stadgade uti 5 § af Förordningen oin sockenstämmor i Riket; och komme sålunda, genom bevill - 446 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 157. ningens nedsättning, fastighet att draga dubbelt sä stor fattigskatt som tillförene, hvarförutan alla de, som, i följd af nedsatt bevillning, förlorat sin rösträtt på sockenstämma, med detsamma ock blifvit befriade från fattigskatten och följaktligen, med bibehållande af samma inkomster som tillförene, vunnit en dubbel skallenedsättnings-förmån.
Med anledning af hvad sålunda förekommit, och då Rikets