Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
veckrika ärmarne afJutas med manschetter af soutache, hvilka snöras i hop.
Hatten af gul- Fig. 8.
K a p p a f ö r e n 1 0 — 1 2 å r s f l i c k a.
brun filt garneras enkelt; endast med siden- Denna kappa förfärdigas af utterfärgadt fantasityg band och några plympennor.
(Se för öfrigt med inväfda plyschränder, Framstycket skares i mönsterbilagan!)
D r ä g t för en års flicka.
Rysk öfverklädningaf grått kläde med uppslag af utter- bräm.
Kjolen ägges i efter- veck, hvilka fä- stas under lifvet, och härunder lägges en dub- bel kordong af 8 Fig. 4.
Drägt f ö r flickor o m I fråga om hårets uppfäst- ning fordras en hög frisur.
Bucklor samt lösa knutar böra helst anordnas strax ofvan den från större pannlugg befriade pannan.
Blommor ordnas i spetsiga buketter, hvars stjel- kar döljas under en rik hår- knut.
Blomdiadem och kransar användas mycket, i synnerhet om motsvarande guirlander an- bringats å klädningen.
Mörka sammetsblommor bilda ofta ett pikant afbrott i ljusa spets- drägter oeh äro af god verkan.
För att tillmötesgå flere af våra läsarinnors önskningar med afseende å anskaffandet af lätt arrangerade drägter for barn och ungdom, hafva vi i detta nummer särskildt sökt åstadkomma sådana.
Och då vi nu förnämligast sysselsätta oss med ytterdrägter, vore det vår afsigt att om möjligt redan i nästkommande nummer lemna en utförlig redogörelse äfven för inner- och underdrägter, hvar- vid vi särskildt skola taga hänsyn till de förändringar, som föranledts af hygieniska skäl.
Tills vidare lemna vi alltså beskrifning på närstående modeller, hvilkas enkelhet utan tvifvel torde blifva af åsyftadt värde för våra ärade läsarinnor.
D r ä g t f ö r e n 1 0 å r s g o s s e.
Öfverrocken med sin dubbla krage förfärdigas af beigefärgadt, brunruligt fantasityg.
De stora trä- Fig. ö.
Fig. 6 — 7.
P r o m e n a d k o s t y m e r.
IDUNS Febr.
1888 MODETIDNING 7 afslutning på den i öfrigt mycket nätta barnkostymen.
L i t e n k a p p a (mantelet) a f p l y s c h.
Denna kappa af brun plysch är försedd med ett vadderadt foder af surah i samma färg.
Framstyckets rika utsir- ning består af ett dyrbart snörmakeri i form af breda spetsar, och fjädergarnityret, som pryder de öppna ärmarne, öfverens- stämmer med yttertygets färg.
En ned- fäld krage, kantad med likaledes bruna band afslutar det hela, hvarefter kappan knäppes, ej med knappar, utan helt omärk- ligt med hakar oeh hyskor.
K a p p a.
» Toscas » äro i hög grad omtyckta och utgöra årets mest anslående kappmodeller.
Den, som vi här framställa, är utförd af mörkblått med röda plysch- ränder randadt siden, och fodrad med mörkblå faille (ett slags storprickigt sidentyg).
Likaså kapuschongen » bonne femine ».
Armarne göras i pelerinform och fodras äfvenledes med mörkblå faille.
Såsom en pendant till » Tosca » uppträder ännu en ny modell den s. k.
» Felix », hvil- ken, förfärdigad af silfvergrå moiréerandad silkesplysch gör sin medtäfiare platsen stridig, synnerligast i fråga om elegans.
Då » Tosca » bibehåller ett visst drag af smakfull enkelhet, söker modell » Felix » i sin mon att verka imponerande genom de längs utåt sidorna nedfallande ärmarne » å la juive ».
Dessa, såväl som det med dem sammanskurna ryggstycket äro af silfvergrå silkesplysch, fodrad med silfvergrått siden, och försedda med bräm af blåräf.
Kragen likaledes af blåräf.
Det är endast motvilligt vi i texten till dessa modeplanseher framhållit användandet af foglar så- som prydnader för vintersäsongens hattar.
Då det dock skett, har det allt jemt varit med tanke på, huru dessa moder ovilkorligen äro stridande mot all mensklig känsla.
Men vi hafva här vid lag visat en opartiskhet, som bör rättfärdiga den dom vi nu söka fälla, då vi vädja till våra ärade läsarinnors eget sunda omdöme och framkasta frågan: bör ej något göras för att om möjligt förminska importen af dessa bevis pä onaturlig grymhet af oss menniskor?
Här vid lag måste en hvar sjelf uppträda till de » långsamt och försigtigt ihjälpinade småfoglarnes » försvar, om också blott genom att underlåta att köpa dessa offer.
Ty hvilken qvinna skall väl med lugnt samvete kunna vara medveten om, att hon uppmunt- rar ett allmänt kändt och till alla delar oförsvarligt djurplågeri?
Hvilken qvinna skulle väl i sin hatt Fig. 8.
K a p p a f ö r e n r o — 1 2 å r s f l i c k a.
prinsessform, och ryggstycket nedanför midjan ord- nas i djupa efterveck.
Ett galler af snörmakeri an- vändes till skärpet, som löst anbringats för att mar- kera det temligen långa lifvet.
Pelerinen, en af årets nyare modeller, går i kors öfver bröstet, uppveckas på venster sida och fästes på axeln medels en snör- makeriagrafF.
För att ännu mera höja det hela pry- der man pelerinen med en gedigen yllefrans.
T o c k (Toque).
Denna modell, som till sitt ursprung är den italienska Toeean, ett slags rundt omkring veckad hatt med platt kulle och smala bårder af sammet, satin o. d., framställes här af samma tyg- sort, som den i fig. 4 beskrifna kappan.
Den förses likaledes med silkesvadderadt sidenfoder och med ett bräm af skinn, helst räf, samt ett imiteradt räfhufvud.
D r ä g t a f b l å g r å t t ylle o c h sammet.
Den 220 centimeter vida kjolen består af plisserade längder af ylletyg, hvar- dera 25 cm bred, omvexlande med i mörkt nyanserad, med snoddbro- deri försedd sammet.
Det på ven- ster sida veckade och öfver kläd- ningens framsida öfverfallande ylle- draperiet är på högra sidan löst sammandraget genom en slinga af silkeskordong och fasthålles härige- nom vid kjolen.
Fig. 3 visar venstra sidans anordning af bakdraperiet, hvilket likaledes är upphängdt i en kordongslinga.
Det släta lifvet, af samma slags tyg som draperiet, är framtill djupt urringadt och visar en hjertformig med broderi utsirad isättning af sammet.
Slag af krimmer omgifva bägge sidorna af isättnin- gen från axeln ned till klädnings- lifvets spets.
Ståndkragen är, lik- som ärmuppslageh, af sammet och förses med broderier.
flickor Fig. 11.
D r ä g t f ö r - 7 å r.
De breda motvec- om ken, som utgöra sjelfva kjolen, prydas hvart och ett med soutache- broderier i blått, äfvenså det för- längda lifvet, hvilket markeras af ett i zigzag ordnadt sammetsband.
Isätt- ningen och ståndkragen utgöras af blå plysch.
Västuppslagen böra deremot vara af i färg öfverens- stämmande siden.
D e på ryggen anbragta stora bandöglorna har man åstadkommit af tjocka, breda rips- band.
Hatten, hvilken likaledes är förfärdigad af blå plysch och prydd med bandöglor, bildar en klädsam 5- Fig. 10.
?.e haft.
DAGNY T D I SKR F I T FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET L D-n, En stor maus hustiu platlsdda Roos, En mode1 I En f d g s om pensionsratt Boklcomzth, Om granskningen af nojesbocker for barn och ungdom Meddelanden fran Fredrika-Bremer-Forbundet.
Den svenska kvmnans deltagande i varldsutstallningen Pris pr i Cliicago 1893 För Förbundets medlemmar kr 2 50 {For icke medlemmar 4 00.
Norrvikens Träilgardsskola, Aby, -- borjar sin andra kurs den 15 januari 1893.
Manliga och h n l i g a elever mottagas Anmelningar ske till anderteck- nad eller till skolans forsta lararinna, froken Agnes Rund- berg Inackordering erhålles pH platsen Vidare genom pro- spekt och korrespondeas Norrvikens Tradg %rdm i oktober l892 Rudolf Abeli ' n.
Försäljningsmagasin såsom för F runtimmersarbeten, Välhader, Nationaldrägter, Träsniderier, Vadstena Spetsar, Broderier, Stickade och Virkade arbeten, Barnkliider, Dekorationsartiklar, Dockor, - Leksaker m. m. Utstyrslar - och alla slags Fruntimmersarbeten forfardigas.
Märkning verkst alles.
Rekvisitioner f r i n landsorten expedieras skyndsamt Utmark!
arbete, - - Filrijansten sommerskans, Billiga priser.
TeIefon 6491.
Modenffdr för Damkappor, Stookholm, Z 2 ~ ~ ~ a g 8 # P ~ &amp; g &amp; P d S g a 12, ta % rekommenderar sitt stora och nkhaltiga lager af alla Nouveaat6er för sasongen.
Sarsluldt far rekommendera mitt stora lager af w Pelsverk för Pdskappor med dartill passande ofvertyper -
ar fiyttadt till.
82 D~ottninggatain, in pR gRrden.
Partilager för aterforsaljare I tr, upp .i samma hus,.
1 4i16pnzant~qyet.
I 1Kol; msgt.
M. Hveieniska Skodon tillverkas för Herrar, Damer och Barn,.
Prisbelönta nf ~riikt-l~eforn-i f &amp; eningen.
I V!
s Reparationer A.llt nrbote iitförcs iioggr.ziiiit och; tf?
) %sta iiinteriol.
a verkstiillas val och på bestämd utlofvad tid.
Magnusson '.
(etablerad 1860) 46 k 48 Vesterianggatan 46 48 - Försaljningslokaler: n e d r a liotten, e %, tv&amp; och t r e tr. npp ' STOCKHOLM.
: Största lager i Norden Kulörta o. Svar ta Y llekladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvättkladningstyger - Schalar och Resfiltar m, m,, 0 bser~ er&amp;!
Genom direkta farbindelser iied in- och utlandets förnämsta fabrikanter kan jag.
erbjuda ofvanniimda zirtiklar bättre och billigare än iiagon an- nan och torde en hvar genoni besök i mina lokaler eller genom reqvisition af * rotver oCh iaror lätt blifva öfver- tygad om fördelen att ' hos mig fylla sina behof af dessa artiklar.
En st or mans, hustru.
Några blad ur Fredrika ~ u n e b e r ~ W. *) s '.
Kan väl en skönare hederstitel än denna bäras af en kvinna?
En s t o r mans hustru!
Att rara ett ' med en man, hedrad och uppburen af en hel nation!
Följeslagerska för lifvet nied d e n, till hvilken ens samtid bliclrnr+upp med och beundran!
Att dela ljuft och ledt: med någon,.
dyrkan.
som har en vädd vid sina fötter!
I sanning en afundsvard lott, skönare och rikare &amp; n någon drottnings!, Men alla förhallanden i lifvet miste ju betraktas fraln mer äii m sida.
Det yttre, som vädden ser och som ofta synes så skönt.
och blandande, står ej alltid i full harmoni med hvad.
som tillhör hemmef och de stilla stunderna vid familjehihden, dar ljus och skuggor ' måste v6xla i oaf- bruten följd.
Och skulle srunmanlefnade,n med en stor man, enkannerligen en stor skald, i detta afseende utgöra ett un- dantag?
Kan ej har, om migonsin, skaldens ord tillimpas: rJu högre lif, ju större kval du röner?, Det har därför alltid varit af stort intresse att f i kasta en inblick i den.
del af en framstående mans lif, som gäina brukar dölja sig ' för allm anheten: han s förhallande till sin: hustru.
Bredvid en mans historia, och i oupplösligt samband .dihmed,.
löper ju hans makas.
Ofta %r det först i ljuset af den sednare man rätt kan beclöm ' n den förra.
Det är oss för den skull en sann gliidje att, tack vare ' en del bref, som viilvilligt blifvit ställda till vårt .förfogande och hvilka, oss veterligt annu ej blifvit publicerade, kunna lamm d g r a drag ur en persons Zif, hittills blott föga kandt hos oss, en person som.
ingen svensk kvinna kan betrakta utan intresse och sympati: s7cdden Jo7zciiz Ludvig icltcwbwgs 7i.Ltstr~tc.
Det gifves kvinnor, hos hvilka det s i ofta som typish *.
T -- ') För de i denna artikel meddelade biografiska fakta, shviil som de h k Atergifna brefven ha.fvril vi att tacks dels lektor Bunebergs i Borgii, dels frii Ids Federleys Mskriirda til1mOtesgAende. '
för all sann kvinlighet framhallna elementet af oretlekterad underdånighet och full förnekelse af det egna jaget för den man hon älskar, är miudre utpräglad an hos andra.
.&amp;r hon darför mindre kvinlig, Oskar hon mindre?
Bi tro det ickh Att vara begiifvad med den sjiilfkansla, som iir hvarje tankande manniskas arfsrätt, förutsiitter det en mindre för- måga af s jäslff örsakelse och sjalfuppoffring?
Att vara medveten om sitt allmanna, och personliga människovärde gör detta en kvinna .mindre beniigen att böja sig under en henne öfver- lägsen ande?
Minga utmärkta och adla kvinnors lif utgöra en gensaga mot det påståendet, att kvinlighet ej kan för- likas med * sj alfkansla, plikttrohet med andlig sjdf stiindighet.
Fredrika Runeberg var en af dessa kvinnor.
Rikt begåfvad och fint bildad samt själf en ganska fram- stående författarinna var Fredrika Raneberg en i allo värdig maka till nordens förnämste skald.
Deras äktenskap var också hvad man kallar ett lyckligt äktenskap, grundadt p&amp; ömsesidig kärlek och aktning.
Xen Buneberg var en af dessa starka naturer, som äro sig sjiilf nog; ej ens sin hustru till- lat han fullt blicka in i sin rika tankevärld.
Han hörde dess- utom till en tid, då kvinnans jamnbördighet med mannen, om det tillates oss att använda ett sådant ord, ej var så allmant erkänd som nu; hennes andliga underlagsenhet hade .så, att saga blifvit till ett axiom, hvilket det knappast föll någon in att gendrifve.
Att fru Buneberg, Fredrika Bremers sam- tida, i sitt stilla sinne hade andra tankar om kviniims be- s t a m e l s e och värde, an dem hennes illustre make hyste och med honom s i godt som hela deras samtid, framgår klart af många uttalanden s&amp; val i hennes skrifter som i bref till intima vänner från de senare aren af hennes lif.
En af dessa nikmare vänner yttrar om fru Runeberg:, Hon föreföll alltid behärskad, lugn, besinningsfull, liksom medveten af att de yttranden skalden Runebergs maka fallde latt citerades och kommenterades.
Ehuru bon med kvinlig sjglff örnekelse bö j ' de sig inför den beundrade maken, saknade hon aldrig sjalfkansla och medvetande om sitt både a.
h i n n a och personliga människovärde D.
Se har i flyktiga drag de yttre ' konturerna af fru Rune- bergs lif.
Fredrika Charlotta Tengströin föddes i d b o den 2 sep- tember 180 7.
*) Hon tycktes ha varit ett tidigt utveckladt barn, ty redan ej annu fem år gammal kunde hon lass rent.
Vid sju &amp; r började hennes egentliga undervisning för brodern Karl Tengström o&amp; fortgick med allvar i flere kr, dessutom fullkoinnade hon sig i franska, tyska .och engelska språken i den af fru Salmberg ai.
1823 öppnade fr~mtimmersskolan i iibo.
Efter faderns döcl 18 2 5 blef det en nödvandighet för henne att genom förfikdigande och försalfiing af finare hand- arbeten själf förtjiha hvad hon behöfde till kläder och öfriga personliga utgifter.
Detta maste dock ske i största hemlig- het, ty att arbeta för betalning ansags den tiden som högst nedsiittande för en bildad d m.
1828 efter Åbo brand flyt- tade .hon med sin mor till Helsiiigfors.
Dar lilrsom i Åbo.
hade hon sitt iiingange uteslutande inom universitetslcretsar; hon hade så,ledes friiii ' sin ticlipste ungdom förmånen att umgås med.
sitt lands mest intelligenta och bildade personlig- heter, Iivilket jamte hennes naturlige anlag och begkfning betingade hennes utveckling.
1 8 3 1 ingick hon alcteiislrap med magister Runeberg.
Sex i r därefter bosatte sig makarna i Borgå, dar som bekant den store slralclens lif förflöt, ända till dess han efter ett mångirigt aftyiiande gick ur tiden den 6 maj, l 8 7 7.
Tv6 iir senare, den 2 7 maj 1 8 7 9, följde hans maka honom i grafven.
.Fredrika Runebergs yttre lif erbjuder saledes ej ininga växlingar.
Att det diirernot var ett lif uppfylldt med be- kymmer och omsorg om måiigehnuda, ja, kanske mer s&amp; %n de flestas, frangår daraf, att makarne Rimebergs ekonomi aldrig var lysmide, p i samma g h g som de i kraft af sin stallning höllo hvad man kallar ett.
öppet hus.
Och att uppfostra.
sex söner förutsätter ej ringa omtanke och arbete, fran.
en moders sida, i synnerhet när man som fru Rune- berg tager sina modersplikter med sk mycket allvar och kar- leksfull hangifvenhet.
S&amp; var hon ej blott deras vikdarinna, *) Fadern mr tiillförvnltaren., seclermera,l; amrera~reii i regeriiigskon- sel jen Karl Fredrik Tengström.
204 som sm&amp;, (makarne Ilaneberg ägde inalles 8 barn, af hvilks två dogo i späd hlder) nar gossarna hunnit till skolåldern hade de dessutom i sin mor sin förnämsta lärare och men- tor, hvilken hjälpte dem att inplugga lexorna t. o. m. latin och Euklides elementa.
Den tideli var ocksi skötandet ' af ett hus mycket mera inveckladt än nu, ty en mängd sysslor förrättades i hemmet, hvilka i våra dagar näppeligen förekomma i ett stadshush~ll.
S&amp; hade fru Runeberg att öfvervaka slakt, korfstoppning, ljus- stöpning, tvUkokning, brygd, bak m. m. förutom.
skötseln af kökstriidgtirden och en mängd tillfälliga sysslor såsom malning, omstoppning och bekladninq af möbler, tapetsering af rum och andra göromil, omöjliga att uppräkna, men viil bekanta för alla 50-talets husmödrar pk landet.
Att fri; Runeberg det oaktadt fick tid öfrig till verksamhet utom hemmet bevisar bäst, a,tt hon var i besittning af en ovanlig.
driftighet och praktisk förmåga.
$6 rar hon under mång % tir ordförande i n Fruntimrnersföreningeu D i Borga samt tog verksam del i inrättandet af och vården om den första skdn i Borg&amp; för folkets barn, den s. k.
)) Fnttigflickslcolan~.
d:: - A f.
de har anförda enkla fakta vill det synas som &amp; u Runebergs lif ej i mycket afvek från hvarje annan borgar- frus och husmoders.
Det ar också uuder den senare delen af hennes lefnad, d&amp; sönerna roro fullvuxna och borta från hemmet och mannen julen 1863 träffats ' af de * slaganfall, som i så miinga år höll honom fängslad vid sängen, och d&amp; hennes tid till största delen upptogs af vården om den sjuke, som bilden af skalden Runebergs hustru får sin r&amp;&amp; gestalt och betydelse.
Btta h tio timmar dagligen.
18ste hon högt för honom, sittande i en länstol vid hans biidd, tills på de sista iiren hennes Ögon stundom ragrade att göra tjänst.
Ofta öfversatte hon därvid för honom moderna språk och det så ledigt och flytande, att han trodde det hon laste ur en på svenska shifven bok.
Hennes egen halsa rar under allt detta o f t i vacklande, ja, hon hade siirskildt under de senare åren att genorngii flere skåra sjukdomar, hrilka nedsatte hennes krafter och ofta nedstämde hennes af naturen för.
.ett visst.
svårmod anlagda lynne.
Därtill koin bekymret att hennes egen svaghet skulle göra henne oförmögen att vara allt hvad hon önskade för den sjuke mannen.
S&amp; skrifver hon till en väninna: (Brefvet ar dateradt den 25, febma~i 1865.)
' J a g vet ej rittt hvad jag beliöfver för att bli frisk - jag tror mest vanlighet.
Det skulle i sanning gjort mig.
godt on1 jag kunnat tro, att ibland de 400 p % Knut Gillets fest en enda med en vanlig tanke ett ögonblick kommit ih %g den store mannens ringa stackars hustru, hvilken alls icke såsom andra hustrur kan få rakna sig vara, e+ med den hon öfver allt håller kär, men som and % ibland ej kan betvinga en längtan efter att ej vara ställd så långt ifrån honom.
Och dock ar jag icke ett sådant egoismens barn, att jag ville d r a.
lionom ned till mig.
Jag ' tror du ej förstår mig ratt, men - har du last ett stycke af Stagnelius, jag minnes ej hvad det heter, - en Julia, som vill följa sin älskade ' i själfva afgrunden?
Jag liar djupt kannt, att det ligger sanning i detta fantastiska stycke.
Tusen g %nger säger jag mig huru orätt jag har, huru egoistiskt mitt stackars hjärta iir.
Är han en stjärna, så borde jag ju vara nöjd att, ett af strandens millioner sandkorn, blott med glädje se upp på hans ljusa bana.
Men hvarför ar jag sliten i d n sjal?
Jag ville känna mig bo i sainma sfär som han; och det skulle jag ju göra, om han vore L. eller E. eller B. ja, hvein jag nu minnes af vira grannar.
Och dock, Gud bevare mig från att vilja byta bort honom ' mot L. eller E. eller B.
Men ändå synes det mig, soin om jag skulle vara lionom en mån närmare nu, ty jag kan ju vara i något honom nyttig, och.
dLrför känner jag ocksh inhiigen g h g ett verkligt och innerligt godt o solsken i inin sjal, nar jag marker att jag verkligen kan vara i något, honom till trefnad i hans skralhet.
- - - - - - - - - - Grubbla icke, Einelie, skulle jag saga, om jag ej visste af egen .erfarenhet, hvilken envis fiende, .huru svåröfvervunnet .grubblet ar.
Fiirlåt mig a t t jag skrifvit ett underligt och fantastiskt bref, men koin iliåg, 1iur.u jag måste stänga inom mig alla mina tankar, huru jag aldrig en stund talas med någon människa fritt, aldrig uttalar min inre människa, och undra icke.
det blåser en underlig vind .nar man någon gång gläntar litet på dörren till den kvafva lij artkaminaren.
Och dock borde man vid 60 år icke mera kanna blodet svalla så häf- tigt inom sig.
Den gamla bör val redan lia hunnit få lika mycket is i hjärtat som i håret.
är det mig helt svårt att för Runeberg synas alltid jämn, alltid lugn, såsom jag bör synas för den sjuke.
Ett &amp; darefter, d&amp; 14 mars 1966, skrifver hon.
: &gt;) Ändtligen, för några dagar sedan, kom jag till läkaren.
%Kramp, nervsjukdom,, sade lian.
Just så hade jag sjalf gissat.
Hvad ar jag visare diirför.
Han gaf medicin, men icke mycket Bopp, att den skulle verka nbgot.
, Det lif ni lefver ar det inest gynnsamma för nervsjuk- '. '
dom,.
Också det visste jag förut.
Han sade: &gt;Sär det låter sig.
göra, så far ut a t t åka, och det sk ofta som möjligt.
6 8 vore bra, men det orkar ni inte., I allinanhet äro människorna mycket fallna för att ordinera mig några timmars promenad om dagen, i full öfvertygelse att den saken möter inga hinder, livarken i ett eller annat afseende.
Somliga dagar laser jag högt hela dagen från morgonen till, l / z 10 om kvällen.
Vid middagen ett par timmars uppehåll - - - - - - - .- - Dm 8 n p i l 1866.
Ofta kramp om nätterna, sniifva, hosta, tandvärk.
Det är illa tillstäldt att Runeberg skall ha s&amp; dålig skö- terska.
Ty bjuder man aldrig s i mycket till, icke är and&amp; ett till- käinpaclt yttre utseende af piipassligliet detsamma som en frisk kro.pps spänstighet.
Vid 60 år ar man sjukvå.rderska efter förmsga och ej efter vilja.
Men nog ville jag bra gärna vara rask, förlig och ha mina ögon, allt Runeberg till tjänst.
Den - 6 o7; tober 1563 skrifver hon ytterligare: Runeberg liar fortfarande varit särileles skral.
Orkar ej alls t?
emot någon besökande ocli tröttnar t. o. ni.
lätt vid att höra läsas.
Aha, min Einelie, nog är ock detta ett slags lif!
Snart sex år som han nu lefvat så har sorgligt.
Ibland nar jag börjar tänka darpg, så skriker det riktigt inom inig.
Del2 l7 juni 1S76.
J a g liar inom mig en åder af djup sorg- modighet, som jag hela mitt lif haft en svar - kamp att hinna hålla nere, men stiindoin blir den mig öfverinaktig, bryter alla band h m
DA vill jag alltid gärna sky alla människor och gömma mig djnpt undan.
Icke behöfva grina och se glad ut, höra liiir folk säger, att jag ser rask och galant ut, just nar det srnes mig, som om jag rille kunna räkna dagarna till dess jag skall fk lagga mig ned till livila.
Den bästa vaggsCtngen för denna oro har varit lasa och skrifva.
Xen nu, allt nnder det jag läser för Runeberg, liriskar svarmodet till inig bred- vid det lasta ordet, andra ord, som ha till omkväde: ~ s o f s, o f!
~ Men lag vill icke.
Jag får icke tänka på eller önska att sofva, så länge jag dock kan tjäna Runeberg, on1 an den trefnad jag kan ge honom ar ringa.
Likväl ar haii w n vid mig, och han lider af att störas i sina vanor.
: *, För att hä,lsa p i hos Runebergs,, berättar en nars van till familjen, ~behöfde m m ej.
ringa p&amp;, dörren låstes sällan.
Ohörd och osedd kunde jag vanligtvis passera både tamburen och salen för att komma till Fredrikas kammare.
En dag fann jag dock Fredrika staende i salen lutad öfver tvenne glas med konvaljer, som stodo p i ett bord in- o
207 vid dörren till Runebergs kammare.
Hon hade ej hört mig .komma.
Jag lade min hand p i hennes axel.
&gt; D u ärnar väl bära blommorna till honom3a)) Ja, - men det kknnes bra tungt, att p&amp;minna honom om att varen ar kommen.))
B Orden vore ej rïiångs D, tillägger vännen, a men det låg en vafld af smiirta i blicken, som atföljde dem.
S Rörande uttalar hon äfven i den.
lilla dikten D Bittrast B hur djupb hoii kande och led med den älskade: Vii1 .vet jag ett ve för ett hjärta, Va1 kfinner jag tvenne också; Meii jag vet dock en djupare smarts, X e r kvnlfnll an dessa tv %.
Ja, Svek den du älskar, visst biaude.
E t t kval i ditt.
lijiiïta också, Och lag död han på båren, visst kaiicle Du kvaleiis bitterhet då, s Dock vet jag en siniirta, soiii vida Ghr öfver de sorgl.iga t v i: A t t se honom taras och lida, Det kvalet är bittrast ändå.
Att deii sjuke skalden, osktadt allt hvad plagor och lidanden bidragit till att göra, ett af naturen ej thligt och undergifvet sinne fordrande och bittert, bände den dj ' upaste taclrsamhet och hiingifveiihet för sitt lifs trogna följeslagarinna, darför borga, uiinga uttalanden, bevarade i hans närmastes hagkomst.
Det sista ord han uttalade i sin dödsstund var ocksa hennes namn.
Med simning kunde därför J. W. ' Snellman vid Rune- bergs begrafning till deii.
sörjande enkan uttala dessa, ord:.
)) Finska folket tackar genom oss, dess ombud, dig for hvarje dag af lycka dn beredde, för hv+rje öm omvtdnad du skiilikte din käre, finska folkets kiire.