Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men uti detta yttrande anser jag, att Utskottet hade bordt raisonera sålunda: ”Jemlikt 35 § Regerings-Formen voro Stats-Secreterare-befaltningarne förtroen - Stals-Utsloltets Utlåtande, N:o 258. 7 de-embeten, från hvilka innehafvarne kunde skiljas, när Kongl. Majit pröfvade
Rikets tjenst det fordra, och desse innehafvare kunde således icke anses vara vid em betenas och dermed förenade löne-förmoriers fortfarande bibehållande lika tryggade, sorn sådane embets- och tjenstemän, hvilka, enligt 36 §.
Regerings-Formen, icke, utan medelst ransakning och dom kunna ifrån sysslorne skiljas, hvilket förhållande ej eller var för Herrar Grip och von Hartmansdorff' obekant, då de embetena emottogo.
Af Stats-Rådets förändrade organisation var ieke en ovillkorlig följd, alt Kongl. Maj:ts förut varande Rådgifvare skulle ifrån sine befattningar skiljas, enär de kunnat antingen såsom Föredragande eller eonsultativa Stats-Råd bibehållas, i händelse de egt Konungens och nationens förtroende.
Då nu delta icke inträffat, och följaglligen Kongl. Maj:t funnit de ifrågavarande Rådgifvarnes fortsatta användande icke för Rikets tjenst fordras, kunna de ej heller hafva större laglige anspråk på lönernes bibehållande, än om de direct blifvit af Kongl. Maj:t entledigade; och då i öfrigt skäl icke synes förekomma för Rikets Ständer att, af serskild välvilja, en dylik förmon dem förunna, fann Stats-Utskottet sig böra hemställa, alt hos Kongl. Majit måtte i underdånighet anmälas, att Rikets Ständer icke ansett sig böra bifalla Kongl. Maj:ts
Nådiga framställning om uppförande å Indragnings-stat af löne-ersättning åt Stats-Seereterarne Grip och v. Hartmansdorff."
Härmed instämde Riksdags-fullmägtige Anders Andersson och Sven Heurlin.
Af Herrar Walleyj Kjellberg och Unger samt Riksdags-fullmägtige G. Appelqvist} B.
Gudmundsson _, Anders Nilsson P. Persson och Nils Persson, som förklarade sig vara från beslutet skiljagtige.
Ordens-Boktrjckerietj 18/[0.
Stats-Ut skottets Utlåtande, N.-o 250. 1 N:o 259.
Auli till Exp. Utsli. d 31 Juli, lil. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Hans Janssons från Elfsborgs
Län motion, angående ersättning till Nämndemän och Fjerdingsmän för si/ner och värderingar m. m. (U. A.)
Med föranledande af Stats-Utskoltets Ullåtande N:o i3a, angående beräkningen af tractamenten lill städernes Magistraispersoner och Borgare vid syner och andra förrällningar för Kronans räkning, liar Hans Jansson från Elfsborgs Län, uli en inom Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, deruti största delen af Ståndets ledamöter instämt, yrkat, att Nämndemän och Fjerdingsman på landet må vid syner, värderingar, inventeringar m. m. för Kronans räkning, när förrättningen varar längre än en dag, undfå enahanda ersättning, som blifvit för städernes Magistratspersoner och Borgare föreslagen jemte resekostnads-ersättning.
Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, enär, lill dess kunskap kommit, att Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, i anledning af väckte motioner, afgifviL Utlåtande till Rikets Ständer, angående ersättning till Nämndemän för alla förrättningar, som dem, i egenskap af ledamöter i Härads-Rätt åligga, ansett sig böra inskränka sitt yttrande till ersättning för sådane förrättningar för Kronans räkning, hvilka för Nämndemän, utan utöfning af deras domarebefaltning, äfvensom för Fjerdingsmännen, kunna komma i fråga, och sorn billigt är, att enahanda förmon, som, enligt Utskottets tillstyrkan uti Utlåtandet N:o i3a, borde komma städernes Magist ratspersoner och Borgare till godo, äfven må tillfalla Nämndemän och Fjerdingsmän, hvilka på landet för samma slags förrättningar tillkallas, tillstyrker Utskottet, alt Nämndemän, utom för de förrättningar, hvilka dem i egenskap af ledamöter i Härads-Rätt åligga, äfvensom Fjerdingsmän, må, när de tillkallas för syner, värderingar, inventeringar m. m. för Kronans räkning, då förrättningen varar längre än en dag, undfå tractamente, enligt hvad dem Bill. till R.
Fröt, tSJo.
Ft Sami. 1 Afd, 2 Band. £3 Haft. I 2 Stats-Utskottets Utlåtande , N:0 260. uti Expeditions-Taxan för förrättningar hos enskilde bestås, jemte ersättning för resekostnaden, enligt gällande Resereglemente.
Stockholm den 3i Juli i84o.
Aals. till Exp. Utsi:, den 31 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå f. d.
Lieutenanten J. IV. af Uhrs underdåniga ansökning om pension. (U. A.) Genom Nådig remiss af den 4 sisth Maj, har Kongl. Majit till StatsUtskotlet öfverlemnat en af f. d.
Lieutenanten Isaak Wilhelm af Uhr i underdånighet gjord ansökning: att han, som i egenskap af Fendrik vid f. d. skärgårdsflottan, bevistat 1789 och 1790 års campagne och derunder erhållit den dubbla medaljen för deltagandet i segrarne vid Fredrikshamn och Svensksund, och sedan han år 1792 tagit afsked från krigstjensten för idkande af coopvaerdie-sjöfart, etablerat in- och utrikes handel, men genom ogynnsamma conjuncturer blifvit nödsakad att dermed upphöra, sedermera sysselsatt sig med utgifvande af åtskilliga arbeten i sjöväsendet, hvilka arbeten, jemnlikt Stor-Amirals-Embetets afgifne utlåtande af den 22 Mars 1887, väl funnits vittna om ett varmt deltagande för saken och mycken nedlagd möda, men ej ansetts kunna i deras nuvarande skick begagnas eller fullt motsvara det dermed åsyftade ändamål, måtte, jemväl med afseende å en genom oförutsedda olyckor, vid 70 års ålder iråkad ytterlig fattigdom, hugnäs med någon pension af Staten.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande, men som upplyst är, att Lieutenanten af Uhr, efter att högst få år varit i Rikets tjenst, ännu i sin första ungdom lämnat densamma och sedermera, i följd af misslyckade enskilda handelsföretag, råkat i den nödställda belägenhet, hvaruti han nu befinner sig, har Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka Rikets Ständer att den af Lieutenanten af Uhr sökte pension bevilja.
Stockholm den 3i Juli iS4o. Stats-Utskottets Utlåtandej N-.o 261. 3 261.
Auli. till Exp. Utsk. den 31 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Herr Edenhjehns, G., motion, om rättighet för nuvarande Vexel-Controllörer att få bibehålla de af dem innehafvande arfvoden. (V. A.)
Med anledning af Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 35, hvarigenom blifvit tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Vexel-Controllörs-befattningarne i Stockholm och Götheborg må upphöra, och de derföre utgående arfvoden indragas, har Herr Edenhjelin, G.j inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, väckt en till Stats-Utskottet remitterad motion, deruti, på det anförde skäl, att nuvarande Vexel-Controllören i Götheborg, genom indragning af det tjenslen åtföljande arfvode, skulle, efter en 24-årig nitisk tjenstgöring, sjuklig och vid en uppnådd högre ålder, blifva i saknad af all utväg till sitt lifsuppehälle, är vordet äskadt, att bemälde Controllör, ifall tjensten komme att upphöra, måtte, för sin återstående lefnad, å Allmänna IndragningsStaten få uppbära de 800 Ridr, han förut såsom arfvode innehaft, äfvensom att, om förhållandet med Vexel-Controllören i Stockholm vore enahanda, jemväl denne måtte samma förmon tillerkännas.
Då ifrågavarande befattningar endast varit och äro af tillfällig egenskap, i följd hvaraf den dermed förenade ersättning icke blifvit såsom lön fastställd, utan endast utgått i form af arfvode, kan Utskottet ej finna annat, än att de nuvarande innehafvarne, hvilka, om ett sådant förhållande vid uppdragens emottagande icke saknat kännedom, äfven måste, ifall befattningarne komma att, såsom öfverflödiga, indragas, frånträda de af dem uppburne arfvoden, i följd hvaraf Utskottet hemställer, att motionen må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 3i Juli 1840. 4 Släts-Utskottets Utlåtande, IV.-o 262.
Ank. till Exp- UUk. den 31 Juli,, kl. 2 «. a.
Ullålande, i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af den förut väckte frågan om delegare-rätt uti Civil-Statens Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets Studer, med undantag af Stockholm, samt för desse Embetsmäns enkor och barn„ (U. A.) Uli en från VällofL Borgare-Ståndet till Stals-Utskottet remitterad motion, har Herr Norin P. yrkat: att som, i anledning af Rikets Ständers uti underdånig skrifvelse af den 7 November 1834 hos Kongl. Maj:t framställde anhållan, att de åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Borgmästare i Rikets Städer, med undantag af Stockholm, måtte för sig sjelfve samt enkor och barn beredas delagtighet i Civil-Statens Pensions-inrättning, Civil-Statens fullmägtige, hvilkas yttrande häröfver blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder infordradt, förklarat sig ej kunna ifrågavarande framställning bifalla, i följd hvaraf uti det för Pensions-inrättningen af Kongl. Majit den iS Maj i838 senast fastställde Reglemente, Borgmästarne icke eller finnas upptagne bland dem, som äro till delagtighet uti inrättningen berättigade, men billighet och rättvisa högligen påkallade, att desse embetsman, hvilka man svårligen kunde påstå mindre tillhöra Staten, än de, som äro uti Pensionsinrättningen delagtige, jemväl måtte förunnas den förmon, att, sedan lifvets kraftfulla dagar blifvit egnade åt Statens värf, se sin ålderdom tryggad för nöd, och ega förhoppning att efterlemnade enkor och barn ej blifva i saknad af lifvets nödvändigaste behof, Rikets Ständer måtte „ för att bringa deras redan vid sistlidna Riksdag uttalade önskan till verkställighet, dels hos Kongl. Maj:t förnya den i sådant afseende gjorde underdåniga framställning, dels i afseende på fortfarande Stats-anslag för CivilStatens Pensions-inrättning,. bestämma, huru mycket densamma må erhålla, i den oförmodade händelse att Borgmästare ej varda bland dess delegare upptagne, och hvad i motsatt fall inrättningen kan derutöfver i tillökning af Staten årligen undfå,, dels ock slutligen förklara, att detta sistnämnde anslag, ifall det af uppgifven orsak ej skulle tillkomma Allmänna Pensions-inrättningen, må användas till bildande af en serskild Pensions - Slats-Utikottets Utlåtande , N\o 262» 5 inrättning för Borgmästare i Städerne utom Stockholm, samt deras enkor och harn.
Af Civil-Statens fullmägtiges vid 1837 års sammankomst till Kongl. Maj:t afgifne underdåniga berättelse angående Civil-Stalens Pensjons-inrättnings förvaltning inhemtas, att fullmiigtige ansett Borgmästarnes upptagande såsom delegare uti inrättningen komma att tillskynda densamma en ökad utgift af omkring 10,800 R:dr årligen, hvaremot deras påräknade årliga bidrag ej kunnat antagas till mera än 4»3oo R:dr, och att det belopp, hvarmed utgiften sålunda lomme att öfverstiga inkomsten, ej kunde betackas genom ränteafkomsten å de till capital fonderade, retroactiva afgifter, i följd hvaraf och då flere, om ej de fleste Borgmästare i de mindre städerne, i anseende till deras ringa lönevillkor, troddes komma att finna förmonligt, att genast vid uppnådd pensionstid lemna tjensten och såväl derigenom, sorn i hänseende till saknad rättighet att vid 65 års ålder kunna uppföras till pension å Rikets Allmänna indragnings-Stat, uti större proportion än andra delegare gravera tjenstemanna-fonden, fullmägtige funnit sig ej kunna medgifva Borgmästare rättigheten, att såsom delegare i Civila J ensions-inrättningen vinna inträde.
Lika med Rikets senast församlade Ständer, kan Utskottet ej annat än erkänna rättvisan och billigheten af den gjorda framställningen orri Borgmästares upptagande såsom delegare uti Civil-Statens Pensions-inrättning, men då hvarken nedsättning uti det anslag, som redan af Rikets Ständer blifvit Civil-Statens Pensions-iniättning beviijadt, skäligen bör kunna kö.mrna i fråga, derföre att bemälde tjenstemän ej kunnat en sådan förmon af inrättningens förut varande delegare medgifvas, eller lämpligt är, att Rikets Ständer, på förhand, och innan desse delegare sig yttrat, på hvad villkor Borgmästarnes delagtighet uti inrättningen må kunna till vägabringas, bestämma ett visst anslag för samma ändamåls vinnande, liar Utskottet ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet ånyo framställa deras önskan, att Kongl. Maj:t, för beredande af delagtighet uti Civil-Statens Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets städer, utom Stockholm, samt deras enkor och barn, efter enahanda grunder, som af Rikets Ständer vid senast förQutne Riksdag antagits, täcktes i Kader infordra CivibSlatens fullmägtiges yttrande om och på hvad villkor sådant uiå kunna medgifvas, hvarefter Rikets Ständer vid nästa 6 Stats-UIskottets Utlåtande, N\o 263.
Riksdag torde hafva att förvänta Kongl.
Majrts Nådiga Pro position i ämnet.
Stockholm den 3i Juli 1840.
Ank. till Exp. Utsi:, d. 31 Juli, lil. ? e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 107.
(D. A.) Stats-Utskottets Utlåtande N:o 107, i anledning af Herr af Forsells, C., motion om anslag till bildande af en Pensions-fond för Landtmäteristaten, har blifvit af Bonde-Ståndet bifallet, men deremot af de öfrige Riks-Stånden återremitteradt, på grund af förekomne anmärkningar: att som, enligt hvad motionären äfven upplyst, förslag om Landtmäteri-Stalens upptagande såsom delegare uti Civil-Statens Pensions-inrättning redan blifvit väckt af enskild tjensteman och delegare i samma inrättning, men vid fullmägtiges senaste sammanträde afslaget, förmodades utgången äfven blifva sådan, om enahanda framställning gjordes af Kongl. Maj:t, i följd hvaraf, i fall ett gynnsammare svar skulle vara att förvänta, ett årligt tillskott från Statens sida borde på förhand bestämmas, hvilket tillskott ej ansågs kunna beräknas till mindre, än de af motionären för bildandet af en serskild Pensions-fond för Landtmäteri-Staten äskade 5,000 R:dr; att i alla fall, äfven om en sådan fördel kunde med denna uppoffring från StatsYerkets sida beredas Commissions-Landtmätarne, återstode likväl vice Commissions-Landtmätare och medhjelpare, hvilka skulle blifva derifrån uteslutne, hvadan det syntes mera billigt och ändamålsenligt, att, på sätt motionären föreslagit, detta anslag beviljades för den ifrågavarande serskilde Pensions-fonden, uti hvilken äfven sistnämnde tjenstemän vid Landtmäteristaten kunde få vara delegare, samt serskildt af ledamöter inom BorgareStåndet, att, så länge Städernes embets- och tjenstemän äro uteslutne från Civil-Statens Pensions-inrättning, Utskottet saknat skäl att tillstyrka, det Commissions-Landtmätarne, eller hvilken annan civil corps som helst, skulle upptagas såsom delegare uti Inrättningen. Stats-Utskotlets Utlåtandej 2V:o 264.
Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, som, i anledning af anmärkningen dervid, att städernas tjenstemän ej kunnat upptagas såsom delegare uti Civil-Statens Pensions-Inrättning, får hänvisa till dess serskildt afgifne Utlåtande N:o 262, i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af en förut väckt fråga om delegare-rätt uti Civil-Statens Pensions-Inrättning för Borgmästare i1 Rikets Städer, med undantag af Stockholm, samt för desse Embetsmäns enkor och barn, ej ansett sig kunna frånträda sitt yttrande, att allmänna medel ej höra tagas i anspråk för pensionerande af vice Commissions-Landtmätare och medhjelpare; och som det synes vara angeläget, att Rikets Ständer hafva sig bekant, hvilka anspråk af förut varande delegare uti CiviRStatens Pensions-Inrättning kunna göras för beviljandet af Commissions-Landtmätarnes upptagande till delegare i nämnde Inrättning, innan anslag för sådant ändamål beviljas, vidblifver Utskottet äfven sin tillstyrkan derom, att Rikets Ständers åtgärd i detta afseende, för närvarande, måtte komma att inskränkas till en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, det täcktes Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, till Civil-Statens Pensions-Inrättnings delegare göra Nådig framställning om Commissions-Landtmätarnes upptagande, såsom delegare uti Inrättningen, samt vid en blifvande Riksdag Rikets Ständer underrätta om de villkor, under hvilka sådant kan dem tillåtas.
Utsi;, d. 31 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckte återremisser å Utlåtandet N:o Ilo. (U. A.) Sedan Stats-Utskottet, uti afgifvet Utlåtande N:o n5, dels tillstyrkt, att, under vissa föreskrifne villkor, ett årligt anslag af i,5oo R:dr måtte beviljas för det af Professoren Nils Akerman i hufvudstaden inrättade Ortopediska Institut, dels afstyrkt den derjemte gjorda framställning om ett 8 Stats-Utskoltets Utlåtande, N-.o 264. visst årligt arfvode för Professoren personligen, har samma Utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, af Presle-Ståndet återremitteradt, på grund af flere ledamöters yrkande, att det för Professoren Akerman äskade arfvode så mycket hellre bordt beviljas, som detsamma vöre ett oundgängligt villkor för Institutets framtida bestånd, enär Professoren endast derigenom kunde sättas i tillfälle att vid Institutet underhålla en medhjelpare, hvilken under hans tillsyn kornrae att bildas till hans efterträdare i framtiden, hvarjemte blifvit yrkadt, att icke blott de af Utskottet tillstyrkte i,5oo R:dr, utan äfven det ifrågavarande arfvodet, hvars belopp föreslagits till 1000 R:dr, måtte få beräknas och utgå från och med innevarande års början, äfvensom alt medlen måtte, utan föreskrifne villkor för deras utgående, slallas under förvaltning af den Direclion, som förut disponerar de till en serskild fond för fattige patienter sammanskjulne medel; af Borgare-Ståndet bifallet, i hvad angår det tillstyrkta anslaget i ,5oo R:dr, men återremitteradt, i anledning af de fleste ledamöters uttryckte åsigt, dels att för Professoren Akerman personligen måtte anslås ett årligt arfvode till belopp af 800 eller 5oo R:dr, dels att serskildt måtte beviljas en summa af 1,000 R:dr till lön för en medhjelpare, hvarjemte äfven inom detta Stånd blifvit yrkadt, att medlen måtte ställas till ofvanbemälde
Direetions disposition, med redovisningsskyldighet inför Kongl. Sundhets-Collegium; samt af Bonde-Ståndet, i öfverensstämmelse med de fleste ledamöters mening, att intet anslag för Ortopediska Institutet borde beviljas, återremiss genom votering beslutad, hvaremot 18 ledamöter anmält reservation.
Hvad först angår frågan om de redan af Utskottet, tillstyrkte t,5oo R:dr för det af Professoren Akerman inrättade Ortopediska Institut, så enär Utlåtandet i denna del finnes vara bifallet af tvänne Riks-Stånd och anmärkning inom ett tredje endast förekommit, i afseende på villkoren för anslagets utgående och sättet för dess förvaltning, anser Utskottet sig böra samma yttrande vidblifva, såväl i afseende på beloppet, som villkoren för dess utgående, endast med det föreslagna tillägg, att anslaget må varda ställdt under förvaltning af den Direclion, som förut disponerar de till en serskild fond för fattige patienter sammanskjutne medel, och med redovisnings-skyldighet inför Sundhe-tsCollegium.
I afseende på liden, då detta anslag bör komma att taga sin början, finnér Utskottet ingen anledning Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 265. 9 alt föreslå någon afvikelse från hvad, sorn eger rum för de af Rikets Stander beviljade anslag i allmänhet, nemligen att de komma att utgå och beräknas från den tid, då den nya Stats-regleringen tager sin början.
Vidkommande åter det för Professoren Akerman personligen ifrågasatte anslag, så anser Utskottet, med fästadt afseende på bemälde Professors förtjenstfulla nit och enskilda uppoffringar för tillvägabringandet af en allmänt nyttig inrättning, samt med anledning af de inom 3:ne Riks-Stånd framställde yrkanden, sig böra, med frånträdande af hvad Utskottet i detta afseende yttrat, tillstyrka, att för Professoren Akerman personligen må på Riks-Stal®n uppföras ett arfvode, stort öoo R:dr årligen, att intill nästa Riksdag utgå; hvaremot Utskottet icke funnit skäl tillstyrka det för en serskild Under-lärares aflöning äskade belopp 1,000 R:dr B:co.
Ank. till Exp. Utsk. den 31 Juli, kl. % e. er.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 133. <u. A.) Stats-Utskottets Utlåtande N:o 133, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående väckt fråga om Statsanslag för en Pharmaceutisk läroanstalt, hvilket Utlåtande bifallits af Bonde-Ståndet, bär deremot blifvit återremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och BorgareStånden, inom hvilka Riks-Stånd de fleste ledamöter, som sig yttrat, hufvudsakligen instämt uti den af Friherre Sprengtporten yid nämnde Utlåtande afgifne reservation, med tillägg af följande ytterligare skäl för bifall till det ifrågasatte anslaget; att ett Pharmaceutiskt Institut icke för de nuvarande Åpolhekarne, hvilka, på grund af gällande Författningar, innehafva sine privilegier, vore af någon direct nytta, utan mera egentligen afsåg en fördel för ej mindre utbildningen af den Pharmaceutiska vetenBih, till R.
St, Prot, 1840.
4 Sami, 1 Afd, 2 Band, 13 Haft, 2 10 Stats-Utskottets Utlåtandej N\o 265. skapen, än ock de många Studerande, som, i fall ett sådant Institut ej komme att finnas, måste, hädanefter såsom tillförne, med mycken möda och kostnad bereda sig enskild undervisning i dithörande kunskapsgrenar; att Apothekarnes inkomster i senare tider ansenligen förminskats derigenom, att Läkarne allt mera börja inskränka sina ordinationer, Apothekarnes antal blifvit utvidgadt, Medicinal-Taxan nedsatt och mängden af droguer, som på hvarje Apothek skola finnas, betydligen förökad; samt att, då det visat sig, att Pharmaceuter på flere orter inom landet börjat använda sina inhemtade kunskaper på industriella företag, såsom beredningen af pottaska, smaltz, soda, stearin och nickel, eller så kalladt ny-silfver, det visade sig, att det understöd, Staten kunde komma att lemna för Läro-anstaltens befrämjande, borde i en framtid komma att lemna en rik frugt.
Andra Talare hafva yttrat, att anslaget måtte bestämmas icke blott till 1,000 R:dr, utan till i,5oo R:dr, hvilken åsigt af Preste-Ståndets fleste ledamöter blifvit biträdd, eller till 2,000 R:dr, jemte 3,000
R:dr för en gång, till inredning af lärosal, laboratorium, m. m., hvarförutan äfven åtskilige ledamöter yrkat bifall till Utskottets förslag, under åberopande af Apothekarnes pligt att, såsom uteslutande i besittning af denna näringsgren, äfven sjeifve vidkännas alla utgifter i och för yrkets befrämjande.
Med afseende på hvad sålunda inom trenne Riks-Stånd emot det först afgifne Utlåtandet är vordet erinradt, och då den ifrågavarande läro-anstalten så till vida obestridligen är för det allmänna af vigt, att derigenom lios Apotheks-personalen befrämjas en för detta yrkes utöfning till allmänhetens belåtenhet nödig insigt uti pharmacien och öfrige dithörande kunskapsgrenar, har Utskottet, med frånträdande af berörde sitt förra yttrande, ansett sig böra föreslå, att
Staten i någon nion må deltaga i de kostnader, som för vidmagthållandet af den redan genom Apolhekare-Societetens frivilliga bidrag stifLade Pharmaceutiska Läro-anstalten ytterligare erfordras; och som, enligt de upplysningar, hvilka af Apothekare-Societetens Direction blifvit Utskottet meddelade, Societetens berörde bidrag årligen uppgått till omkring 2,000 R:dr Banco, hvilken summa således äfven torde kunna för framtiden påräknas, men den af Societeten föreslagna årliga Stat torde kunna, utan hinder för Institutets bestånd, nedsättas till 3,000 R:dr, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer, att ett årligt anslag af 1,000 R;dr må intill nästa Riksdag beviljas, att till den i Stockholm inrättade Pharmaceutiska Läroanstalt utgå, emot villkor, att Apothekare-Societeten årligen dertill bidrager med ett be - Stats-Viskottets Utlåtande, N.o 266.
11 lopp af minst 2,000 R:dr B:co; att Läroanstalten ställes under Kongl.Sundhets-Collegii inseende; samt att, om ApolhekareSocieteten icke kan eller vill dessa villkor uppfylla, Statsanslaget då genast kommer att till Riksgälds-Contoiret indragas.
Det serskildt äskade anslaget för en gång till inredning af Lärosal, Laboratorium m. m. har Utskottet deremot, vid det förhållande, att Läroanstalten, såsom uteslutande afsedd för Apothekare-yrket, sålunda torde, oagtadt
Staten dertill koinme att lemna bidrag, till större delen kunna anses såsom en enskild inrättning, icke funnit sig höra tillstyrka.
Anis. till Exp, Utsk. den 31 Juli, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskot tets Utlåtande N:o 133, rörande väckt fråga om Kungs gården Halltorps pä Öland återvinnande till Kronan. (I. A.) Utlåtandet