Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
STOCKHOLM, Elméus ock Granbergs Tryckeri, 1S19. ' ■ - LagUtskotlels Betiinkandt N:o 4g. g Ankom till Eiped.
Utskottet den i5 April 1829. N:o 4i?.
Betänkande, i anledning af åtskilliga Motioner om än* äring af 17 Cap, HandelsBalken och 20 Cap. ÄrfdaBalken, H err P. G. Cederschjöld , som, på salt LagUtskottets den 16 sistlidne Januarii, under, ordningsnumrorne 19 och 20, afgifne Betan, landen utvisa , hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln framställt det yrkande, jitt åtskilliga,’ mot slutet af 1823 års Riksdag, till Kongl. Majtt af Rikets Ständer öfverlernnade Under-! dåniga Skrifvelse^ innehållande lagförslag , dem Kongl.
Maj:t i Nåder förklarat
Sig då ej kunna pröfva eller antaga , måtte tilt Kongl. Maj:t å nyo inlemnas, har under detta yrkande inbegripit ''den i Bihanget till samtlige RiksStdndens Protocoll, under
N-o 58i, upptagne underdåniga Skrijvelsen af den 8 December nyssnämnde är, anm gående f öreslagen ändring i 17 Capitlet II a ndels-Balk en och 2 o C apitle t
Är f cl a - B a Ike n , rörån Bihang tiU Riki-St.
Prot. 1818 och 1819, P&e Sami. I, 1 ö:de Il\t. X LagUtskottets Betänkande N;6 49. d e fo r mo n sr ät t er och f örmv nl ders k a p,” Berörde Underdåniga Skrifvelse lyder sålunda : ’’Den förmonsrält , sorn uti 17 Gap. 8 §•
”HandelsBalken blifvit tillagd Kyrkors och 5,JFattig-Inrä'ttningars fordringar, hos deras Föreståndare, samt Kronans och räntetagares, hos ”deras uppbördsman, framför Inteckningar, be-' ”viljade sedan Gäldenären bl ef Föreståndare ”elier Uppbördssnan, har, efter Rikets Ständers ”öfvertygelse , utan att vara af beliofvet elller nödig omtanka för en fordringsegares ”fördel påkallad , medfört misstroende till in”teckningar, oförenligt så väl med begreppet om den säkerhet, hvilken uti en pant ”bör vara förvarad, som med inteckningens ”ändamål , och för öfrigt af en märkbart skad; ”lig inflytelse på penninge-transactioner i ali; ”mänhet , hvilka , så vidt ske kan , utan förnärmande ' rättsgrunder, böra, synnerlig ”gen under nu varande myntförhållanden, ”underlättas och befordras. ”Uti den Lagstiftning, sorn bestämmer ”ordningen emellan Borgenärer vid uppkom”mande Concurs-tillstånd , har den grundsatts ”alltid varit erkänd, såsom ofelbart rigtig, ”att så kallade tysta förmonsiätter med yt - ’LagUl$kottets Betänkande N:o 49.’ 3 w tersia sparsamhet i och icke i andra fall, ari ’’då synnerliga omständigheter gora undantag ”af nöden, böra utdelas, ' r) * ”Vid tillämpningen häraf på förevarande fråga lärer nödvändigheten af ett sådant ”undantag för ofvannämnde slags fordringar *’icke med skäl kunna yrkas , da, hos en Kyr-j ”koherde , som i hvarje Församling förnämligast tager befattning med styrelsen af Kyrkans och Fattig-Inrättningens angelägenhe”ter, hos Församlingens ledamöter, hvilkas ”yttranden 1 hvarje serskildt fall äro för ho’’nom att inhemta, samt hos vederböran-S ”de autoriteter , hvilka det åligger tillse, att ”en Uppbördsman praesterar nöjaktig säkerhet för sin uppbörd , hvarken kan förutr ”sättas den bristande omtanka eller det bertlof af Statens förmynderskap, att de böra ”gynnäs med undantags-lagar, ledande, sa.' ”som den , hvarom fråga nu är, till oreda ”medborgare emellan.
”Det är icke tänkbart, att Kyrkoherden ”och Församlingen, vid valet af de personer, ’’åi hvilka förestånderskapet för Kyrkan och ”Fattig-Inrättningen anförtros, åsidosätta nö5’digt afseende på de blifvande Föreståndar’?nes vederhäftighet , hvarom de, boende inom ”samma Församling, aldrig böra vara i okunnighet
J och det är ej eller sannolikt, alten 4 LagUtskottets
Betänkande Nio 49. ^ofördelaktig förändring i en Föreståndares ”oeconomiska ställning skulle för hans granliar förblifva en hemlighet.
Rikets Ständer *’anse alltså Kyrhoherden och Församlingen städse vara i tillfälle att, antingen ge”nom ombyte af Föreståndare , eller, om hara ”bibehålies, genom inteckning i hans fastig* ”het, borgen eller annan gällande säkerhet, ”iakttaga Cassans bästa och afböja förluster”ne; äfvensom det allmännas rätt, vid antagande af en Uppbördsman, synes kunna gesnora) borgen , på sätt nu sker, eller genom ”inteckning, om han eger fastighet, så fullkomligt betryggas , att förluster böra före* ”kominas.
Det har dessutom hittills icke ”utgjort något vilkor för en Uppbördsmans ^tillsättande, att ograverad fastighet skulle ”af honom innehafvas. ”1 betraktande af dessa skäl , få Rikets ”Ständer nu till Eder Kongl. Majus
Nådiga ”pröfning i underdånighet föreslå, att den, s’genom 17 Cap. 8 §, HandelsBalken , Kyrkors , Fattighusens , Kronans eller Frälsemana ”fordringar hos Föreståndare och Uppbörds’’män tillagde förmonsrätt framför intecknina’gar må hädanefter afskaffas; och skulle, i ”händelse detta förslag vinner Eder Kongl. ”Maj:ts Nådiga bifall, följande Redaction af ”aamma Capitel ega rum : LagUukoilets Betänkande N:o 49. 5 8 §•
rSeuan tages ]?arna-arf ut hos föräldrar ”eller förmyndare.
Häfver någon inteckning ”i deras fasta gods, innan Barna-arf af föräldrar emottogs, eller innan förmyndare denJ
,,na befattning tillträdde , njute thå sin inteckning till godo.” ”Återstoden af nuvarande 8 §. komme ”att emellan 12 och 13 §§. i samma Capitel 'inflyta uti en serskild §. af detta innehåll:’’ ”Härefter utgå Kyrkors och Fattighus”fordringar hos theras föreståndare, så ock ”skuld till Kronan eller Frälseman för upp^ ”börd.
Hos Uppbördsman , sorn sedan blifvit ”föreståndare , ege Kronan eller Frälseman s’förmon till thet , som i uppbörden för alla ”åren brister.
Var han föreståndare förr, än ”han Uppbördsman biet , hafva Kyrkors och ”Fattighus-medel företräde.” ”Hos Rikets Ständer har, i sammanhang ”härmed, kommit i öfvervägande den olägenhet, sorn under nu varande förhållande vidpjader inteckningar, och med detsamma för’svårar penninge-transactioner i så måtto, sorn *’en lånsökande, hvilken till pant för bengärd penninge-försträckning erbjuder inteck”ning i en ograverad fastighet , icke kan å; 6 TiJgUiskotlets Betänkande N:o 4g» ”stadkonma bev’13 om ledighet från förmyni ”dårskap, hvilket, om det är äldre, besvä* ”rar egendomen framför intecknad skuld. ”Den brist uti Lagstiftningen , hvaraf ”denna olägenhet är en följd, hafva Bikets ”Ständer ansett kunna afhjelpas, örn nemligen , såsom ett tillägg till Lagens stadgande i afseende på Förmyndares tillförordnande , jemväl varder föreskrlfvet, dels att ’’då egendom tillfaller omyndigt barn j medan bägge föräldrarne lefva , sådant skulle ”hos Rätten anmälas, och anteckning derom i ”Förmynderskaps Protoeollet ske, dels att, da ’Jden , som till Förmyndare förordnas , ej äs ”boende inom den Rätts område } der för-^ ”ordnandet meddeldt blifvit, han ej må till— ”träda förmynderskapet förr, än detsamma är, ”vordet kungjordt den Rätt, hvarunder han ,4yder och i Rättens Prolocoll tecknadt.
”Genom det förra af dessa Stadganden ”är tillfälle beredt för Borgenären , att förskaffa sig visshet om den tysta gravation, hvar”med föräldrars egendom kan vara besvärad,1 ”och genom det senare vinnes åter säkerhet, ’*att förmonsrätten för omyndiges medel ej s’häftar vid någons egendom , innan anteckning derom skett vid den Domstol , hvarunder han lyder.
Den lånsökande kommer ”således i tillfälle, att lemna en ofelbar upp.
'LagUttiottéis Betänkande N:o 49. f
,’l ysniflg, huruvida han häftar för något för? ”in.yiulerskap oller icke.
Har han oftare förundrat hemvist, så blir väl efterforskningen i samma rnon besvärligare, men ända”målet kan ändock vinnas.
Om åter dea ”lånsökande bott endast på ett ställe , så är ”bevisningen derom lätt att åstadkomma, gesnora intyg, antingen från vederbörande Presterskap, eller från Haradsskrifvaren 1 orten?
”För att i öfrigt undanrödja all dea ^tidsutdrägt med Förmyndares tillträde af sin ”befattning, som möjligen kunde uppkomma ”af föregående anmälan hos.Domstolen, hvar”under Förmyndaren lyder, hafva Rikets ”Stander ansett, att denna anmälan borde fa ”ske hos
Domaren äfven å de fider, då Dom* ”stolen ej är tillsammans.
”På dessa grunder föreslå Rikets Stan-, ”der i underdånighet: att efter 1 §. i 20 ”Cap.
Ärfda-Balken ma tillkomma denna §•:
”Faller egendomen omyndigt Barn till , ”medan föräldrar lefva, och skall godset af ”dem förvaltas, då må en sådan förvaltning s’af dem ej förr tillträdas, än anmälan der”om skett hos
Domaren eller den Rätt, hvar} 3’under de lyda, och varde sådant genast t ”Rättens Protocoll tecknadt; har sådan an■'te ckning skett af Rättens Ordförande , då' 8 lag-Utsiattets Betänkande N:o 4g. *’Rätten icke varit tillsammans, varde det .”vid nästa sammanträde tillkännagifvet.” *’Samt vid slutet af samma Cap. följande i}§. tilläggas: ”Ar den, som till Förmyndare förordna», ej inom samma Fälts Domsaga böenMe, dl varde Förmyndare-förordnandet, ge» s,norn Ordförandens i Rätten försorg, genast ”öfversändt till Domaren , under hvars
Dom*’värjo den förordnade lyder, för att i denna 5’Rätts Protocoll tecknas, på sätt i 2 §. sägs , *’och Förmyndaren derefter tillställas.5* Utskottet, sorn, i enlighet med hvad redan i ofvanberörde dess Betänkanden (Niris 39 och 20) är tillkännagifvet, ansett nu anförda Underdåniga Skrifvelse icke annorledes kunna blifva föremal för Rikets Ständers pröfning, än i egenskap af Herr Cederschjolds egna, vid innevarande Riksdag väckta Motion, hvilken , såsom sådan , blifvit af Höglofl, Ridderskapet och Adeln till LagUtskottet hänvisad , har, i sammanhang dermed, till gransfcning företagit serskilde, i enahanda ämne, af JRiksdagsFuIlmägtige Herrar E. TV. Montan, J).
Cron och A. Landegren till Vallöf].
BorgareStlndet afgifne och derefter till Utskottet öfverlemrtade Memorial, i hvilka är aufordt: LagUlskoiteis Betänkande N:o 49. 9 af Herr Montan, att, bland de åtgärder, som böra vidtagas till stärkande af enskilda crediten och upphäfvande af alla band, som fjättra den , efter Motionairens tanka, i forsta rummet hörer att bereda möjlighet för egare af fast egendom att erbjuda och använda samma egendom, till säkerhet och pant för penrtinge-försträckningar; att, så länge Lagen tillägger barna-arf, hos Förmyndare, samt kyrkors och fattighus-fordringar, hos deras Föreståndare, förrnonsrätt framför inteckningar, som blifvit beviljade i Gäldenärs fasta gods efter den tid, då Gäidenä.en till Förmyndare eller kyrko- och fattighus-föreståndare förordnades, och Lagstiftaren icke ens tillika stadgat, huru en Gäldenär skall kunna styrka , att han ej har dylike, förmonsrätt egande medel om händer, fastighetsegare ej eller kan begära, att Långifvare skall göra fullt afseende å erbjuden fastighetspant} -— och att till afhjelpande af den härigenom uppkomman^ de svårighet att erhålla lån mot inteckning;, något annat medel ej funnes, än ”att desse förmånsrätter sällas näst efter inteckningar, så att usta Momentet af 8 //. i 17-.de Capitlet HandelsBalken flyttas näst efter iD-.de Momenterne i 8:de (!. försvinna-fl hvilken lagfciiändring Motionairen ansåge i sjelfva v ef* lo LagUtslottetH Betänkande N.o 4g'; ket ej leda till någon minskning af ornyn^ diges rätt och säkerhet, enär det äfven nu ej kan betagas
Förmyndare att sälja sin fastig» het och derigenom göra sin Myndlings förmonsrätt deri om intet, samt Förmyndare, som vill beréda intecknad fordran förmonsrätt framför barna-arf, dessutom har den utväg, hvilken ock skall begagnas, att afsäga sig förinynderskapet och derpå låta inteckningen verkställas samt efter någon tids förlopp förr mynderskapet återtaga; af Herr Cron, 1:0 att ehuru, på grund af den allmänna regel, att hvad af någon sak flyter bör; åtfölja hufvudsaken, det syntes1 vara ovedersägligt, att, äfven efter nu gällande
Lag, ali afkomst af intecknad egendom bör 1 första rummet användas till inteckningsegares förnöjande; så skall dock erfarenheten visat, att icke alltid så tillgår, utan afkomst af intecknad fastighet stundom anses böra, såsom en lösöre tillgång, tillfalla concursmassan och användas till boets utredning samt godtgörande af fordringar, som ej hafva förmons^ rätt; till hvilken origtiga lagtolknings förekommande ly.-de Cap. g §.
Handels - Balken horde sålunda ändras, att näst efter orden ; ”och tage hvar betalning ur sin pant” tillägges: ”/neel deraf fallande afkastning fran LafUtskbltets Betänkande N:o 49.
11 äfträdesdagen intill dess gäldbundna boet varder utredt; 2:0 att, i händelsi barna-arfs förmonsratt i Förmyndares fasta gods lomme att ovilkorligen nediiyttas till rummet näst efter inteckningar i samma gods, enahanda nedflyttning äfven borde ega rum i afseende på.
Öfrige sä kallade tysta förmonsrälter, t. ex. Kronans hos Uppbördsman ; oell som, i afseende på desse, ej vore stadgadt till hvilka tillgångar i gäldbundet bo de sig sträcka; iså, och enär allmänna crediten i icke ringa jnon hvilade på den säkerhet, man fordom trott vara genom inteckning vunnen, borde efter Motionairens mening, till beyarande ä£ nämnde säkerhet, "alla dylika formonsrcitter i första rummet honoreras af alla andra uti ett gäldbundet bo befintliga tillgångar innan de sattes i collision med inteckning gar ; hvilket stadgande i sådant fall torde kunna gifvas genom en tillagd /. uti l-j.-de Capitlet HandelslBalken af nu gällande Lag, ordagrannt ika lydande med 20 /. af 18 Capitlet samina Balk uti förslaget till nya Lagen och af Herr Landegren; att den 1 i7:de Capitlet Handels-Balken o« myndige tillagde förmonsrätt hes Föraldrar js LagUtskottets Betänkande N:o 49, cch Förmyndare vore ofullständig , enar den sträckte sig endast, enligt Side till arf ocb, ■ enligt 2 $, till faddergåfva , derest den o förvandlad finnes, men ej", såsom sig borde, egde rum för alla en omyndigs tillgångar, de må vara Myndlingen tillkomne genom arf, gåfva, testamente eller på annat sätt, eller förvärfvade af den, som, efter upphunnen myndighetsålder, blifvit under förmyodarevård ställd, ehuru åtkomst-titeln icke i någon måtto förändrar giundsattsen , att Lagstiftaren bör vårda och skydda dens rätt, som är oskicklig att sjelf förvalta sin egendom ; — att, om således omyndigs förmonsrätt borde ej allenast bibehållas, utan ock,' på satt anmärkt är, utsträckas, Lagstiftaren dock jemväl tillhörde att fästa uppmärksam, het på Förmyndares rätt och på deras, sorn med honom kunna komma i beröring , så att olägenheterne af Myndlingars förmonsrätt ej utvidgas öfver den gräns, sorn för bibehållande af denna rätt måste antagas; i afseende hvarå förekomme, dels den nästan oöfvervinneliga svårigheten att erfara, huruvida en person innehar förmynderskap eller ej, och dels omöjligheten att erhålla upplysning om beloppet af det barnagods, för hvilket Förmyndaren är ansvarig; och sam de af detta förhållande uppkommande ögonskenlig ga och af dagliga erfarenheten vitsordade olagenheter, efter Motionairens tanka , vore LagUtskottets Betänkande N:o 49.'
13 så inverkande på allmänna säkerheten och förtroendet i penninge-transactioner, och så högligen påkallade snar rättelse, att den ovissa tidpunkten, då en ny Civil-Lag kunds förväntas, ej finge afbidas, funne
Motionairen sig föranlåten föreslå antagande af följa n d e iagförändringar: ”1:0 att den i 8 §. 17 Capitlet Handels”Balken stadgade förmonsrätt för barna-arf hos ”Föräldrar och Förmyndare må utsträckas till ”ali en Myndlings egendom, vare sig ärfd ”eller förvärfd, eller på annat sätt åtkom’’men, och antingen densamma är förvand”lad eller oförvandlad; samt ”2:0 att, då någon till Förmyndare för-t ”ordnas, ej allenast i Förmyndare-protocoilet ”och det Utdrag derutur, hvilket såsom Con”stitutorial meddelas , skall antecknas den ^egendom, Förmyndaren kommer att för Mynd”lingen emottaga samt egendomens pennin”gevtirde, utan ock samma dag då Rätten ”utnämner Förmyndare , dennes fasta egen”dorn, om han sådan eger, intecknas till säkerhet för Myndlingens till hörigheter i lösegendom, med ränta å penninge-capitaler.
”Att bevis öfver inteckningen skall tecknas å 5,ett exemplar af Förmyndare-förordnandet, ”hvilket i Rättens Archiv, under Domarens ”vård, förvaras.
Att Förmyndaren skall hvart 14 LägUtskottets Betänkande N:o 49. ”tredje
Sr till Domaren aflemna en sålunda ”granskad Förmyndare-räkning, som i 23 Ca”pitlet i. §.
Arfda-Balken orhförmäles , då, i ”fall deraf inhemtas, att Myndlingens tillgångar blifvit minskade, inteckningen skalL ”för skillnaden dödas, men om åter tillgån^garne blifvit ökade , ytterligare inteckning ”för tillökningen fastställas, samt, derest Förmyndarens fastighet ej lemnar full säkerhet ’’för Myndlingens ökade tillgångar, anstalt om 3>F’örmyndarens skiljande från förmynderska-’ ”pet och annan Förmyndares antagande af ''Domaren fogas.
Att, då omyndigs fastig— ”het i behörig ordning säljes, Domaren skall ”på enahanda sätt, genast efter försäljningen^ ^besörja om säkerhet för köpeskillingen.
Att ”Domaren jemväl skall tillse och besörja, att ”de beviljade inteckningarne i rättan tid för» , ”nyås.
Att, då Förmyndare af Kongl.HofRät”lerne eller annan Domstol, än den, hvar-- ”under Förmyndaren bor och har sitt hemvist; ”förordnas, det, vid ansvar och ersättnings^ ”skyldighet såsom för annat tjenstefel, åligger den Domare, som Förmyndare förord”nät, att, inom loide dagen från utnämnan”det, mot erhållande bevis, tillsända Dorna”ren i Förmyndarens boningsort ett exemplar ”af Förmyndare-förordnandet, hvarefter sistnämnde
Domare skall vidtaga ofvan föreskrift ’’ne säkerhets-åtgärder.
Att, då Myndlingens ”tillgångar äro af så betydligt belopp, att in-' 'LagUtshottets Bttiiniände N:o 49• 15 , ”teckning erfordras jemväl i de fastigheter j ”Förmyndaren tilläfventyrs kan ega utom den ”Domsaga, hvarest han bor, Domare i För* '”myndares vistelseort äfven skall föranstalta
J,om sådan intecknings beviljande och för» ,’nyaade.
Att, om Förmyndares vistelseort ”andras, häri! skall, inom frenne månader ef”ter bosättningen å annor ort, hos dervarande
Domstol froete ett utdrag af nedanöm”förmälde FörmyndareBok, hvarefter denna ”Domstol öfvertager de skyldigheter, här of!>van äro föreslagne, och, mot qvitto, er-, ”håller det hos förstnämnde
Domstol förvarade 5,ProtocollsUtdrag , med derå tecknade inteck^ningsbetyg.
Att förmyndare må vara obetaget ”utbyta beviljad inteckning, mot lika säkerhet ”i annan fastighet, endast derigenom, enligt ”Domarens pröfning, full säkerhet för Mynd”lingen bibehålies.
Att, då Myndling uppnått ”myndig ålder, ogift qvinna ingått ägtenskap, ”eller Förmyndare-vården af andra orsaker ”upphört, och Förmyndaren företer behörigt ’’bevis, att lian för sin befattning redovisat,' ”den i bans fastighet beviljade inteckning ”skall dödas och intygande derom teck>- ”nas å det i Kattens Archiv befintlige För”myndare-Constitutorial , sorn derefter till ”Förmyndaren öfverlemnas.
Att hos hvarje ”Domstol skall föras en Förmyndare-bok ”upptagande Myndlingens och Förmyndarens i6 LagUtskottets Betänlande U:6 4gi ”namn och boningsort, när Förmyndaren 'dr ”förordnad, hvilken Domstol förordnandet ”meddelat, beloppet och värdet af Myndlin”gens tillgångar, fastighet serskildt uppgifven ”till namn, storlek m. m., när inteckning i 'Förmyndares egendom till Myndlingens säkerhet är vorden beviljad och förnyad, för ”huru stort belopp och i hvilken fastig— ”het, när Förmyndaren styrkt, att han för ”sin befattning redovisat och inteckningen ”blifvit dödad, jemte de flere omständigheter, ”sorn för fullständig upplysning kunna vaka erforderliga ; samt slutligen, att Do-! ”maren skall , vid ansvar såsom för andre ”tjenstefel , iakttaga de honom sålunda å''lagde skyldigheter och tillse, att Förmyn’’daren fullgör hvad på honom ankommer, "vid påföljd för Domaren att ersätta den ”skada och förlust, sorn genom hans forsum» ”melse eller vållande kan inträffa;” Hvarjemte Motionairen erinrat, dels att inteckning ej behufver tagas för omyndigs fastighét, enär det i Lagen stadgade förbud för Förmyndare att sälja eller förpanta Myndlingens fasta gods, utan Franders hörande och Domarens bifall , i detta afseende betryggar Myndlingens säkerhet, och dels, att det syntes vara med billighet öfverensstämmande, att Domaren , genom viss procent af Myndling - LagUtskottets Betänkande N:o 49; 17 lingens årliga inkomst,' erhåller någon ersättning för de ökade, ansvariga och magtpåliggande göromål , honom komma att åläggas
Då nu Utskottet, efter att hafva tagit Sessa Motioner i öfvervägande, går att sitt utlåtande deröfver afgifva, får Utskottet först till besvarande upptaga den af Herrar Cederschjöld, Montan och Cron väckta fråga om de så kallade tysta förmonsrätternes nedflyttande näst efter inteckningsrätt.
Hvad härvid först angår nyssnämnda Motionairers gemensamma yrkande , att den vilkorliga förmonsrätt framför inteckningar ^ som i J7 Cap. 8 §.
HandelsBalken är tillagd Kyrkors och Fattighus’ fordringar hos deras föreståndare , sd ock skuld till Kronan , eller Frälseman , för uppbörd , hädanefter må upphöra; så, enär Utskottet till alla delar instämmer i de skäl , på hvilka Rikets Stander, vid sistlidne Riksdag , i den här ofvan intagne underdåniga Skrifvelse, som nu utgör Herr Cederschjölds Motion, till Kongl. Majtts
Nådiga bifall hemställt den förändring af berörde §is lydelse och ordning , som £ skrifvelsen är föreslagen , får Utskottet , utan att åter upprepa dessa skäl, de samma nu åberopa, såsom stöd för sitt tillstyrkande , y l 1 \
Prot. Igig och Igip, 7 Sml, 2. iy.de i8 KagXJiskotlals Betänkande N:o 4g. att Kyrkors, Fattiginrättningars, Kronans och Frälsemans omfor. malde, hittills gällande, vilkorliga företrädesrätt till betalning framför Inteckningshafvare må varda af skaffad.
Rörande sedan Herr Montans, i sammanhang med berörde yrkande , gjorda förslag , att äfven den förmånsrätt , hvilken, enligt samma lagrum, tillkommer harna-arf, som hos f öräldrar eller förmyndare innestår, ovilkorligen skall vika för inteckningsrätt; så anser Utskottet alla de skäl , hvilka i nämnde underdåniga Skrifvelse , i afseende på nedflyttning af den deri omförrnälde förmonsrätt, äfven här ega tillämpning.
Antagandet af detta förslag påkallas än ytterligare af angelägenheten att undanrödja den allmänt öfverklagade skadliga verkan på real— crediten , som i synnerhet af i fråga varande förmonsrätt förorsakas.
Icke nog med att fastighetsegare, sorn verkligen är Förmyndare, han må vara huru vederhäftig sorn helst, genom förmynderskapet förlorar fördelen att kunna begagna nämnde credit, eller att, mot pantförskrifning a£ sin fasta egendom, förskaffa sig penningeförsträckning, hvaraf han kan hafva behof , emedan den , som vore i tillfälle att försträckningen meddela, fruktar ätt underkasta sig det äfventyr, som barna - LagUtskottetS Betänkande N:o 49.
19 arfs förmonsrätt framför inteckning medförers -— äfven den fastighetsegare , sorn ej innehafver förmynderskap, är blottställd för nästan enahanda olägenhet, i anseende till den nära till omöjlighet gränsande svårigheten att tillförlitligen styrka, det ingen förmyndarevård är honom uppdragen, För öfrigt är den säkerhet för barna-arf, som denna förmonsrätt anses gifva , mera inbillad än verklig, enär, såsom Motionairen anmärkt, det icke kan betagas Förmyndare, att afhända sig sin fasta egendom, och såmedelst göra Myndlingens förrnonsrätt till samma fastighet om intet; och upphäfvandet af Lagens föreskrift härutinnan är derföre efter Utskottets mening , destomindre vådligt , som en annan långt säkrare utväg, lill betryggande af Myndlings rätt, återstår,— den nemligen, att taga inteckning i Förmyndares fasta gods, för så stort belopp , som svarar mot värdet af den Myndlingen tillhöriga lösa egendom, som åt Förmyndarens vård anförtros.
Utskottet (vekar således ej alt tillstyrka eif ven den ändring aj lagens stadgande i 17 Cap. 8 jf. HandelsBalken, att inteckning i förmyndares fasta egendom ovilkorligen 20 LagUtshottets
Betänkande Nio 49^: skall gälla framför elen /Örmons^ rätt, som harna*arf tillkommer.
Likväl anser Utskottet Rikets Ständers bifall till detta förslag böra åtföljas af det yilkor, att omyndigs fordran hos föräldrar och förmyndare tillerkämnes formonsrätt framför Kyrkors och Fattiginrättningars fordringar hos deras föreståndare, samt skuld till Kronan eller Frälseman får uppbörd.