Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bataillon bestämde liästvacance-afgift af 5 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, för hvarje numiber, äfvensom belöpande trosspassevolanceafgift måtte med år 1841, då berörde contract löper till ända, helt och hållet upphöra.
I sammanhang härmed har Utskottet jemväl till behandling förehaft nedannämnde hos Bonde-Ståndet väckte motioner, nemi.: 1:0 af Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län, som yrkat, att afsutne Cavalleri-Regementer och Corpser måtte i deras nuvarande skick bibehållas, heldst deras förändring till Cavallen ej allenast vore fullkomligt obehöflig, utan ock komme att medföra förlust för Stats-Verket och vederbörande Rusthållare, hvaremot enligt motionärens förmenande, häst - Stats-Utskottets Utlåtande, A;o 227. 21 vacance-afgiftens nedsättande från dess närvarande belopp af 7 å 7 \ till 4 högst 5 tunnor spanmål på hvarje rusthålls-nummer vore af rättvisa och billighet påkallad; uti hvilken motion samtlige Riksdagsfulhnägtige från Östergöthlands Län m. fl. instämt, och 2:0 af Sven Andersson från Skaraborgs Län, sorn hemställt, att det år 1811 ingångne contract om häslvacance-afgifts utgörande af Rusthållarne vid Westgötha Regemente måtte förlängas på 3o års tid och nämnde afgift, såsom för provinsen alltför betungande, nedsättas från rj\ till 6 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, för hvarje rusthålls-hemman.
Då, på sätt förenämnde Nådiga Skrifvelse af den 17 sisth Mars omförmäler, Kongl. Maj:t för
Dess del bifallit förlängning af de med Rusthållarne vid ofvanupptagne afsutne Regementer och Corpser afslutade contract angående hästvacance-afgifts erläggande, hvaraf måste dragas den slutsats, att Kongl. Maj:t icke ansett återuppsättning af någon utaf dessa Regementer och Corpser vara för Rikets försvar behöflig, och då, enligt Utskottets tanka, i händelse Rikets invecklande uti ett activt krig skulle påkalla ökandet af Armeens Cavalleri-styrka, sådant lättare kunde åstadkommas genom urval af beväringsmanskap, som gjordes beridet och hvilken styrka efter krigets slut åter borde reduceras, har Utskottet funnit ändamålsenligheten af de afsutne Corpsernes återförvandling till Cavallen desto heldre böra dragas i tvifvelsmål, som, i följd af en dylik åtgärd, de rustande komme att tillskyndas en högst kännbar tunga genom skyldigheten att anskaffa hästar och den kostsammare Cavalleri-utredningen, hvartill kommer att, oheräknadt den minskning i Kronans inkomster, som genom hästvacance-afgiftens upphörande skulle förorsakas, de sålunda formerade nya Cavalleri-corpser skulle, till vinnande af tjenstbarhet, motsvarande deras dyrbara materiel, erfordra en ökad exercis, hvilken åter torde medföra kostnader, öfverstigande Stats-Verkets tillgångar.
Utskottet, som af dessa skäl och i betragtande jemväl deraf, att af manskapet vid de Corpser, hvilkas återuppsittning är i fråga, sannolikt endast ett mindre antal är till cavalleri-tjenstgöring duglig och att således, i fall nämnde förändring komme till stånd, följden deraf blefve ett nästan totalt ombyte af Corpsernes personal, trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer att biträda den af Kongl. Maj:t yttrade åsigt, rörande fortfarandet af ofvanberörde contract om hästvacance-afgifts erläggande, har härvid icke bordt underlåta att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då de med Rusthållarne vid Kongl. Andra Lif-Grenadier- och Westgötha-Regementer samt Bohus Läns Regementets Södra Bataillon afslutade hästvacance-contract endast 22 Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 227. gälla för fem år, detta förhållande, i anseende till ovissheten, huruvida dessa contract vid de bestämda terminernes utgång kunna blifva å Kronans sida Uppsagde, måste uti betydlig nion inverka till förminskande af värdet utaf de till nämnde Regemenler anslagne rusthållshemman,'hvadan en billig omtanka för de rustandes fördel synes fordra, att tiden för dessa contracts gällande kraft må varda ytterligare förlängde.
Med stöd af hvad sålunda blifvit yttradt, får Utskottet hemställa, alt Rikets Ständer måtte, på grund af 80 § RegeringsFormen, för sin del besluta, alt Kongl. Andra Lif-Grenadier-, 'Westgötha och Bohus Läns Regcmenter samt Smålands Grenadier-Bataillon och en Balaillon af Lif-Regementet må allt framgent såsom Infanteri bibehållas, äfvensom att Rikets Ständer, med anmälan härom, ville dels hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att nödiga åtgärder måtte vidtagas för tillvägabringande af de med Rusthållarne vid förstnämnde 3:ne Regementer afslutade hästvacance-contracts förlängning på trettio år, räknade från den tidpunkt, då hvartdera af dessa contract tilländagår, dels till Kongl. Majlis
Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna, huruvida någon ytterligare reduction af indeldte Cavalleriet må anses böra ega rum.
Hvad angår ifrågasatt förändring af den i och för befrielsen från rustnings-skyldigheten till Stats-Verket ingående hästvacance-afgift, så enär denna afgift till dess nuvarande belopp ingalunda motsvarar de i och för Cavalleri-vapnets tacliska utveckling erforderlige kostnader, hvilka Rusthållarne, i händelse örn förmälde corpsers återuppsittning blefve beslutad, kunde få vidkännas och då dessutom Rusthållarne vid Lif-Regementels Grenadier-Corps samt Andra Lif-Grenadier- och Westgötha Regementer, vid antagandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om häslvacance-contractens förlängning, icke förbehållit sig någon minskning för framtiden uti ifrågavarande afgift, hvadan, efter Utskottets tanka, giltiga skäl icke förekomma att i delta hänseende medgifva förändring i hittills gällande förhållanden ,. kan Utskottet icke gifva anledning dertill, att, på sätt af llere motionärer blifvit yrkadt, någon nedsättning i den hästvacance-afgift, som af Rusthållarne vid Lif-Regementet, Andra Lif-Grenadier- och Westgötha Regemenler samt Smålands Grenadier-Bataillon för närvarande erlägges, må af Rikets Ständer beviljas. Stats-Utskottets Utlåtande, N-.o 228. 23 Vidkommande den af Lars Rasmusson, Olaus Eriksson och Olof Benjaminsson gemensamt gjorde hemställan, att Rusthållarne vid Bohus Läns Regementes södra Bataillon måtte på anförde grunder, under fortfarande befrielse från rustnings-skyldighetens fullgörande, från och med 1842 års ingång jemväl frikallas från utgörande af hästvacanee- och tross-passevolance-afgifter, så och då Kongl. Majit, till hvars Nådiga pröfning, enligt hvad bemälde Riksdagsfullmägtige tillkännagifvit, en anhållan i enahanda syftning blifvit i underdånighet ingifven, icke lärer underlåta att, så framt de af Sökanderne anförda skäl anses förtjena afseende, till Rikets Ständer i ämnet aflåta Nådig Proposition, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka, att förenämnde hemställan må för närvarande till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Hvad slutligen beträffar de af Herr Friherre Toll framställde förslag, angående organiserandet af depöt-inrättningar vid indeldta Cavallei i-Regementen och rörande förändrade grunder, enligt hvilka de afsutne Regementenas och Corpsernes återuppsittning borde tillvägabringas, så, enär dessa förslag innefatta sådane detalj-frågor, angående Armeens organisation, hvilka icke tillhöra Stats-Utskottets bedömande, kan Utskottet härmed icke taga vidare befattning.
Ank. till Kxp. Utsk. elen 15 Juli, kl. 4 e. m.
Utlåtande _, i anledning af Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition angående Kronohemmanet Karlebys anslående till boställe för Kronofogden i Wadsbo Fögderi. (I. A.) Sedan hos Kongl. Majit Dess Befallningshafvande i Skaraborgs Län, jemlikt Kronofogden i Wadsbo fögderi ansökning på anförde skäl, i underdånighet hemställt, att, i stället för dennes innehafvande bohemman, I mantal Krono, N:o 7 Esbjörnstorp i Fägreds socken, må till boställe för bemälde Kronofogde anslås det till Kronan indragne förra Löjtnantsbostället vid Lif-Regementets Hussar-Corps N:o 3, - och N:o 6, i mantal 24 Stats-Utskottets Utlåtande, JY.-o 228.
Krono, Karleby i Lexbergs socken af Wadsbo härad, har Kongl. Maj:t uti till Rikets Ständer under den 27 sisth Januari aflåten Nådig Proposition, införd i i:a sami. r:a afd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll under N:o 6, hvilken af samtlige Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, föreslagit, alt hemmanet Karleby, 1' mantal, med inberäkning i Kronofogdens lönevillkor, efter hemmanets nuvarande arrende, 42 tunnor, 24 kappar säd, och 166 R:dr 3a sk. i penningar, eller tillsammans å 6 R:dr tunnan, penningar 422 R:dr 3a sk., må anslås till boställe för Kronofogden i Wadsbo fögderi, på det sätt, att han skulle, då nuvarande arrende derå, midfastan 1847, upphörer, få hemmanet tillträda, emot en tillökning i sina öfriga lönevillkor, svarande emot den af hemmanet sedermera efter författningarne utgående rotefrihets-afgiften, men intill nämnde tid få uppbära af hemmanet nu utgående arrende, emot det att hemmanet Esbjörnstorp, från den tid han finge delta arrende uppbära, till Kronans disposition afstås.
I sammanhang med Bonde-Ståndets remiss å Högstberörde Nådiga Proposition, har Utskottet fått emottaga ett af Riksdagsfullmägtigen Änders Andersson från Skaraborgs
Län hos Ståndet afgifvet yttrande i ämnet, tillika med en deruti åberopad skrift af nuvarande Kronofogden i Wadsbo härad, C. M. Hasselström, som, under anförande, att, då han år i836 hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhållit att, i utbyte mot sitt innehafvande ofördelagtiga boställs-hemman Esbjörnstorp, till boställe bekomma hemmanet Karleby, sökanden dermed åsyftat att, utan afdrag å sin nuvarande indeldta lön, få Karleby sig anslaget och såmedelst varda förhulpen tillen af Kronofogde-göromålens, inom nämnde vidsträckta fögderi mångfald och besvärlighet rättvisligen påkallad löneförbättring, men att detta ändamål ingalunda skulle vinnas, utan snarare en minskning i löneförmoner för Kronofogden uppstå, i händelse ifrågavarande-utbyte af boställshemman blefve på det af Kongl.
Maj:t i Nåder föreslagne sätt tillvägabragdt, enär det af hemmanet Karleby nu utgående arrende, hvars belopp borde ingå i beräkningen af Kronofogdens löne-inkomster, enligt hvad ett vid skriften bilagdt sockenstämmo-betyg utvisade, vore öfverdrifvet högt, och det således kunde befaras att vid nuvarande arrendets upphörande, då Kronofogden, hvars tjenstegöromål ej tilläte honom att behörigen egna sin tid åt jordbruket, skulle nödsakas att hemmanet ånyo utarrendera, en lägre arrende-summa derför torde erhållas, än hvad som för närvarande erlägges, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då Kronofog - Slats-Utskottcts Utlåtandej N\0 228. 25 nofogden i Wadsbo härad, det största och frikostigaste inora Skaraborgs Län, egde den ansenligaste uppbörden och mest besvärliga befattning af detta slag, billigheten syntes fordra, att han erhölle åtminstone enahanda löneförmoner, som öfrige inom Länet anställde Kronofogdar, hvilka åtnjöle lika ränte-indelningar och dessutom vore försedde med boställen, som i värde fullt motsvarade hemmanet Karleby, samt att följagtligen berörde hemman, utan afdrag å de indeldte räntorne och utan afseende å nuvarande arrendets belopp, kunde i stället för hemmanet Esbjörnstorp blifva bestämdt till boställe åt bemälde Kronofogde, heldst den uppoffring, som Kronan, i följd häraf, skulle komma att vidkännas, ej uppginge tili högre belopp än omkring 200 R:dr årligen; förklarande Hasselström slutligen, att, i fall hemmanet
Karleby icke funnes böra annorlunda än på de af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne villkor till Kronofogde-boställe upplåtas, Hasselström vid sådant förhållande vore mera belåten att bibehållas vid sitt nu innehafvande bohemman och önskade, att frågan om utbyte deraf måtte förfalla.
Då upplyst blifvit, att bohemmanet Esbjörnstorp, såsom beläget i en aflägsen del af Wadsbo fögderi, ingalunda är tjenligt till boställe åt Kronofogden, och icke eller kunnat af denne tjensteman bebos, hvaremot Kronohemmanet
Karleby är för berörde ändamål vida mera passande, har Utskottet för sin del funnit sig böra tillstyrka sistnämnde hemmans anslående till boställe åt bemälde Kronofogde.
Enär emedlertid det för hemmanet Karleby nu utgående arrende, enligt hvad tillförlitligen blifvit upplyst, är i förhållande till den deraf härflytande afkastning öfverdrifvet högt, hvadan vid en förnyad auction arrende-beloppet sannolikt skulle komma att nedsättas, samt då vid detta förhållande det icke synes rättvist eller billigt att till måttstock för bestämmandet af det värde, hvartill meranämnde hemman bör uti Kronofogdens lönevillkor inberälnas, antaga den nuvarande höga arrende-summan, har Utskottet trott beräkningen lämpligare böra verkställas, i öfverensstämmelse med de grunder, som tjenat lill ledning vid den ifrågaställde regleringen af Landtstats-Tjenslemännens löneförmoner eller efter viss procent af det värde, hvartill hemmanet kan, vid behörig värdering, varda uppskaltadt.
Till följd häraf och då, hvad beträffar den af Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson gjorde framställning, att, genom den ifrågakomne förändringen af boställe, någon löneförbättring skulle nämnde Kronofogde beredas, frågan derom icke annorlunda än, i sammanhang med en blifvande reglering af Landtslatens löner, höra komma under pröfning, får Utskottet tillstyrka, Bih, till R, St, Brot, 1840.
4 Sami, i dfd, 2 Band, 7 Haft, 4 26 Stats-Utskotlets Utlåtande> N',o 228., att Kronohemmanet Karleby må, så snart det blifver ledigt, till boställe för Kronofogden i Wadsbo fögderi anslås, med inberäkning i hans lönevillkor, såsom boställsafkastning af 4 procent utaf det värde,, som vid anställande behörig uppskattning kan varda beslämdt och med iagtlagande derjemte, att bemälde Kronofogde får hemmanet tillträda emot en tillökning i sina öfriga löneförmoner, motsvarande den af samma hemman sedermera, enligt författningarne, utgående rotefrihets-afgift, men emedlertid af Stats-Verket, dit arrende-beloppet fortfarande bör ingå, uppbära en contant summa, motsvarande det värde, hvartill hemmanet vid den föresiagne undersökningen blifver uppskattadt, emot det att hemmanet Esbjörnstorp, från den tid, Kronofogden får omförmälde contanta summa tillgodonjuta, till Kronans disposition afslås.
Dock som nuvarande innehafvaren af Kronofogde-beställningen i Wadsbo fögderi, enligt hvad ofvannämndt är, förklarat sig icke åstunda att, under de af Kongl. Maj:t i Nåder löreslagne villkor, såsom boställe emottaga hemmanet Karleby, och sådant icke kan honom, emot dess bestridande åläggas, får Utskottet för den händelse, att Utskottets förrberörde förslag varder af Rikets Ständer bifallet, hemställa, att med verkställigheten af detta beslut må anstå, intilldess nuvarande Kronofogden i nämnde fögderi antingen från sin befattning afgår eller ock förklarar sig vidig att antaga de af Utskottet föresiagne vilkor för hemmanet Karlebys anslående lill Kronofogde-boställe.
Stockholm den \\
Juli i84o.
Tryckt hos A. G. Hellsten, 184-0. Stats-Utskottets Utlåtande, IV'o 229. t N:o 229.
Alik. till Exp. Utsk. den Juli, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående föreslagen serskild aflöning till Canzlisten i Riksgälds-Contoiret A. Biörck, för 2:ne t fenster s samtidiga bestridande.
(Rgs Afd.) I anledning af Canzlisten vid Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret Expedition A. Biörcks gjorda anhållan om serskild vedergällning för det han, jemte sin egen tjenst, bestridt Registrators- och Archivarie-sysslan vid samma Expedition, under den tid, innehafvaren af denna syssa, i anseende till förre Secreteraren, Prolocolls-Secreteraren och Riddaren Sf Ivans sjukdom , bestridt Secreterare-tjensten, hafva Fullrnägtige, som ansett sig icke berättigade alt denna anhållan bifalla, likväl, enär sökanden icke, utan eget begifvande, kunnat åläggas berörde dubbla tjenstgöring, hemställt hos StatsUtskottet, att den härigenom besparde aflöning för den Extraordinarie, som eljest måst tillförordnas att förrätta Biörcks Canzlist-bestälining, och hvilken aflöning lör ett år, 3 -|:dels månader, derunder Biörck samtidigt bestridt omförmälte 2:ne tjensler, utgjorde 587 R:dr sk., måtte få till honom utbetalas, I sådant afseende hafva Fullrnägtige dessutom upplyst, att under den tid, Registratorn och Archivarien, af berörde anledning, förestått Secreterare-tjensten, en besparing för Riksgälds-Contoiret uppkommit al 1 ,g5S R:dr 16 sk., eller det belopp, Secreteraren, i händelse han, vid sitt insjuknande, sökt och erhållit afsked, varit berättigad att såsom pension under omförmälde tid uppbära.
Enligt 116 §. af det för Riksgälds-Contoiret vid sista Riksdag utfärdade Reglemente, skall, då någon tjensteman derstädes är af sjukdom hindrad att sin tjenst förrätta, den, som, i hans ställe, tillförordnas, utan serskild aflöning, bestrida denna tjenst; men de Extraordinarie!-, hvilka i lägsta graden till ordinarie tjenstgöring användas, åtnjuta full-aflöning för hela den tid, de sådan tjenst förrätta.
Enär nu, på sätt Fullrnägtige vitsordat, Canzlisten Biörck väl varit skyldig att, utan serskild aflöning, under Secreterare-tjenstens bestridande af Registratorn och Arch i varien, förrätta dennes syssla, men deremot endast, på grund af frivilligt åtagande, lärer kunnat tillförbindas alt under samma tid fortfara med utöfvandet af Jtik, till R.
St, Prot. 1840, 4*Saml. 1 Afd. 2 Band. 8 Häftet. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 200. sin egen tjenstebefattning, anser Utskottet, lika med Fullmäglige, billigheten fordra, att Biörck kommer i åtnjutande af den vedergällning, som, till följd af nyss åberopade stadgande, obestridligen tillkommit den Extraordinarie tjensteman, hvilken i annat tall måst förordnas att under tiden bestrida de Canzlist-tjen.sten tillhörande göromål.
Dock finnér Utskottet icke någon anledning att nu för Biörck tillstyrka denna serskilda aflöning till högre belopp, än som, jemlikt Reglementet, bordt till den tillförordnade Canzlisten utbetalas; och då, enligt hvad Utskottet inhemtat, berörde aflöning för de Extraordinarier, som, under andra sjukdomsfall, förrättat ifrågavarande tjenst , varit beräknad och utgått efter den lör lägsta tjenste-graden vid Verket fastställde lön, med inberäkning af den deri beviljade provisionella tillökning , eller efter ett årligt belopp af 36o R:dr, får Utskottet alltså hemställa, att Rikets Ständer må, till utbetalning af Riksgälds-Contoret, bevilja Canzlisten Biörck, för den tid af 1 år, 35:dels månader, hvarunder han, jemte sin egen tjenst, bestridt Registratorsoeh Archi var ie-sysslan , ett aflöningen för lägsta tjenstegraden motsvarande arfvode af Fyrahundrasjuttio Riksdaler Banco.
Slockholm den 17 Juli i&j0- N:o 230.
Ani. till Ex[v. Utsi. Jeo iT Juli, il» f. nr.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 169, angående aflöningen för RiksStåndens och Utskottens Canzli- och Wakt-heljen ing.
(Tigs Afd.)
Då Stats-Utskottet nu går att besvara de anmärkningar, som inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln, Högvördig© Preste-Ständet och Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit framställda emot Utskottets i ofvanberörde memorial afgifna, och, på grund af desse anmärkningar, återremitterade förslag till bestämmande af den vid innevarande Riksdag hos Riks-Stånden och Utskotten anställda Canzli-personals aflöning, anser sig Utskottet, med iagttagande af den i afiönings-förslaget följda ordning, böra i ett sammanhang Stcits-Utslcoltets Utlåtande j N:o 200. 3 yttra sig öfver livad, som i de serskilda anmärkningarne blifvit yrkadt, i afseende pä deri omförmälde, med hvarandra gemenskap egande, frågor. 1:0 Angående den ofvannämnde Canzli-betjening tillkommande vedergällnings bestämmande och utgående efter göromålens mängd och vigt, men icke elter tjenslgöringstiden.
Vid de ej mindre i Utskottets nu återremitterade memorial, än i dess Betänkande N:o 10 anförda förhållanden, har Utskottet, med afseende jemväl å de, rörande ifrågavarande ämne, inom Riks-Stånden i allmänhet yttrade åsigter, icke funnit anledning att, vid denna Riksdag, föreslå den af en Ledamot utaf Preste-Slåndet yrkade förändring i den, sedan längre tid tillbaka, iagttagna beräknings-grund för ersältningen åt den i Riks-Ståndens samt Utskottens Canzlier anställda tjenstemanna-personal. 2:0 Angående en med 24 § 1 morn. i Riksdags-Ordningen öfverensstämmande inskränkning i de 3:ne öfriga Riks-Ståndens Canzli-betjening till ett antal, motsvarande den betjening, som hos Preste-Ståndet vore antagen.
Utskottet, som ansett det icke tillkomma sig att granska och bedöma behöfligheten af de biträden, hvilka de respective Riks-Stånden, till befordrande af de inom hvartdera Ståndets Canzli förefallande göromåls oafbrutna och skyndsamma gång, antagit, har så mycket mindre funnit omförmälde, hos Preste-Ståndet framställda, yrkande kunna föranleda den dermed åsyftade inskränkning i Canzli-personalens antal, som nyssnämnde Riks-Stånd, enligt Utskottet serskildt meddeladt Protocolls-Utdrag, samma dag, som Utskottets memorial af Ståndet återremitterades, beslutit en ytterligare tillökning i antalet af de för dess Canzli-betjening förut äskade arfvoden. 3:o
Angående likhet i aflöningen för samtliga Riks-Ståndens Secreterare och Notarier.
Af den anledning, att Utskottet, vid ifrågavarande arfvodens och dagtractamentens föreslående, i allmänhet ansett sig böra bibehålla de vid sistförflutna Riksdagar fastställda aflönings-belopp, hade Utskottet för Secreteraren och Notarierne hos Bonde-Ståndet, äfven vid denna Riksdag föreslagit högre arfvoden, än för Secreterarne och Notarierne i de öfriga RiksStånden, nemligen 4oo R:dr i månaden för förstbemälde Stånds Secreterare och 5
R:dr om dagen för dervarande Notarier, samt 3oo R:dr i månaden för de andra Stånds-Secreterarne, och 4 R:dr 24 sk. om dagen för Notarierne.
Denna föreslagna skif jagtighet i aflöningen för enahanda befattningar, har dock framkallat flerfalldiga anmärkningar hos de 3:ne Riks-Stånd, som återre - 4 Stats-Utsia/teis Utlåtande, JY:o 2 5 o. roitterat ofvanberörde memorial, dervid är vordet yrkadt, dels alt arfvodena för dessa Stånds Secreterare och Notarier måtte höjas till det för deras vederlikar inom Bonde-Ståndet tillstyrkta Belopp, dels ock att detta belopp måtte nedsättas till likhet med hvad, som för nyssnämnde Secreterare och Notarier blifvit föreslaget.
Enär uti, i afseende på Secreterareoch Natarie-arfvodena, fråga således blifvit väckt om afvikelse från devid sistförflutne Riksdag för Ståndens Canzii-betjening faststäldta aflönings-belopp, kan ULskottet icke underlåta att förklara, det Utskottet belt och hållet instämmer i den yttrade åsigten, alt några tillfredsställande skäl för ett fortsatt bibehållande af den anmärkta olikheten emellan berörde arfvoden för närvarande icke förefinnas.
Genom den bildning samt den vana och erfarenhet viii allmänna ärenders behandling, som jemväl Bonde— Ståndet förvärfvat och vid mångfalldiga tillfällen ådagalagt, har den stora vigt och inflytelse, som under framfarna Riksmöten onekligen var förenad med Secreterare-befattningen hos detta Riks-Stånd, numera upphört att kunna uti ifrågavarande hänseende åberopas.
Vid innevarande Riksdag har äfvenledes den, en högre aflöning för Bonde-Ståndets Secreterare förut föranledande, omständighet, att han, i och för detta uppdrag, var kallad till Riksdagen från. en aflägsen landsort, der han hade sin egentliga tjenst och bostad, upphört att vara gällande.
Be serskildta åligganden, som, enligt Riksdags-Ordningens »4 tillhöra meranärnnde Stands-Secreterare, torde också, vid jämförelsen med öfriga Stånds-Secreterares göromål, finnas fullt motsvarade af den för de senare vida mer än för den förre besvärliga och mödosamma PotocollsföringeD.
Beträffande åter aflöningen för Bonde-Ståndets tillförne af Kongl. Maj:t jemväl tillsatta Notarier, så lärer väl icke kunna påstås, att deras tjenstgöring är mera trägen, brydsam och maglpåliggande, än Notariernes hos de öfriga Riks-Stånden , hvarest dels desse tjenstemän® antal är mindre och dels Ledamöternes muntliga anföranden i allmänhet mera vidlyftiga^
Med afseende å nu antydda förhållanden och med godkännande af de härom framställda anmärkningar, får Utskottet alltså hemställa, alt Secreterare- och Notarie-arfvodeua må vid innevarande Riksdag bestämmas
Lill lika belopp hos alla 4 Riks-Stånden.
Och då Utskottet fortfarande anser all möjlig sparsamhet vid beviljandet af ifrågaslällda utgifter böra af Rikets nu församlade