Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
19 punkt, om ej några utomordentliga åtgärder deremot vidtoges, och att, bland sådane åtgärder, den lämpligaste numera syntes vara, att Staten förbunde sig att deltaga uti godtgörelsen af Landtmätarnes arfvoden för laga skiften; •— att, i frågan åter om bestämmandet af den grund, efter hvilken ett sådant Statens deltagande borde ega rum, Ofver Direktören funne allenast tvänne antagliga utvägar erbjuda sig, nemligen: — — — ^ ^ varande slutligen af Öfver-Direktören yttradt att, ehuru en tillförsäkran om ett sådant statsbidrag, derest det kunde antagas alt, till följd deraf, Gottlands hela landsbyggd, innehållande omkring 636,885 tunnland, komme att undergå laga skifte, skulle medföra en ganska betydlig utgift för Staten, Öfver-Direktören dock, med afseende å hvad ofvan blifvit anfördt rörande allmogens obenägenhet mot sådant skifte, ansåge, det Staten, genom den föreslagna åtgärden, skulle föga äfventyra, helst om den ifrågasatta vissa tidrymden begränsades inom 10 år ifrån 1855 års början och års-anslaget bestämdes till högst 6,666 r:dr 32 sk.
I betraktande af hvad Öfver-Direktören anfört, tillstyrkte Stats-Rådet, det Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att, för den tid nästa Stats-reglering blifver gällande, ett förslags-anslag till befrämjande af sådana laga skiften på Gottland, som innehafvare af redan i faststäldt storskifte lagda hemman enhälligt begära, måtte å Sjette Hufvudtitelns afdelning för jordbruket, handeln och näringarne varda uppfördt till belopp af 2,000 r:dr årligen.
Hvad Stats-Rådet uti förestående 17 punkter tillstyrkt och föreslagit behagade Kongl.
Maj:t i Nåder gilla.
Ex protocollo. C. A.
Schalén. 20 Kongl. Maj:tt Nåd.
Prop. om Statsverket 1863.
Utdrag af Protokollet öfver Civil Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 9 November 1853, uti närvaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen.
Närvarande: ... -ti .i ii . Hans Excellens, Herr Justitiee-Stats-Ministern, Grefve Sparre, Stats-råden Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Hans Excellens Herr Stats-ministern för Utrikes ärenderne Friherre Stjerneld anmäldes vara af illamående hindrad att tillstädeskomma.
Under åberopande af hvad i nedannämnde, med regleringen af Sjette Hufvudtiteln sammanhang egande frågor redan blifvit af Kongl. Maj:t under loppet af nästlidne Oktober månad i Nåder beslutadt, nemligen den 4 angående sockne-karte-verkets fortskyndande, den 14 rörande anslaget till ”Undervisnings-anstalter för handel och sjöfart,” äfvensom ordnandet af Bergslags-staterne och Bergs-kollegium, samt den 20 angående Skiftesverket på Gottland, föredrog Deparlements-chefen, Stats-rådet Fåhreeus, nu i underdånighet de öfriga ärenden, som vore att taga i öfvervägande vid uppgörandet af det förslag till reglering af nämnde Hufvud-titel, hvilket uti Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof borde Rikets snart sammanträdande
Ständer föreläggas, nemligen hvad beträffade anslagen för:
Ofver-Direktörs-embetets vid Landtmäteriet underdåniga skrifvelse af den 21 sistlidne Februari, hvaruti, under åberopande af Öfver-Direktörs-embetets den 17 September 1850 gjorda underdåniga framställning om förbättring af de för tjenstemännen i GeneralLandtmäteri-kontoret, genom sednast fastställda stat af den 15 Februari 1841 i Nåder bestämda lönevilkor, hvilkas otillräcklighet vore ådagalagd, bland annat, derigenom att flere Kongl. Maj:t> Nåd.
21 af kontorets tjenstemän måst söka nödtorftig bergning medelst sysselsättning i andra Embetsverk eller ock tillfälliga inkomster genom landtmäteri-göromål åt enskilde, —•
ÖfverDirektörs-embetet i underdånighet anhållit, att enär General-Landtmäteri-kontorets göromål, sedan den nu gällande aflönings-staten fastställdes, blifvit i högst betydlig mån ökade genom åliggandet att bearbeta rikets vidlyftiga socken-karte-arbete, och granska inkommande handlingar angående utflyttnings-understöd af allmänna medel, samt de af Kongl. Majlis Befallningshafvande upprättade räkenskaper med tillhörande verifikationer öfver de till flere tusende skiftestagare i riket utbetalda dylika understöd, samt antalet af öfriga till kontoret inkommande mål årligen vore i starkt tilltagande, så att dessa mål, hvilka år 1840 icke voro flere än 530, sistlidne år uppgått till 1,323, Kongl.
Maj:t täcktes, med afseende jemväl derå, att lefnadskostn aden i sednare åren betydligt stegrats, samt att
General-landtmäteri kontoret måhända vore det lägst aflönade embetsverk i Riket, å nyo upptaga denna fråga till Nådig pröfning och derefter till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om tillökning i anslaget för Kontorets embets- och tjenstemän, i hvilket afseende hufvudsakligen anförts, beträffande a) Öfverdirektören vid Landlmäteriet: att då cheferne för Tull- och Poststyrelserne hade, den förre i lön 5000 R:dr, och i taffel-penningar 1000 R:dr, samt den sednare i lön 3,333 R:dr 16 sk. och i taffelpenningar 666 R:dr 32 sk., så att, om hvarderas boställe uppskattas till 500 R:dr, den förres inkomster af tjensten uppginge till 6,500 R:dr och den sednares till 4,500 R:dr, eller samma summa, som bestås chefen för styrelsen öfver fängelserna i Riket, så och om chefens för Landlmäteriet och Justerings-verket boställsrum äfven uppskattades till 500
R:dr, uppginge likväl hans löne-inkomster till endast 2,500 R:dr, deribland några taffelpenningar icke vore inberäknade, fastän de honom underlydande tjenstemän vore flere än de andre chefernes och, om än hufvudsakligen boende i landsorterne, dock ofta besökte hufvudstaden, då det vore af stor vigt för chefen att begagna tillfället för att dels lära känna sina underlydande, dels erhålla detaljerade underrättelser om hvarjehanda Landtmäteriet och Justerings-verket rörande ämnen; anhållande, på grund häraf, Ofverdirektörs-embetet, att Öfverdirektören måtte bestås 500 R:dr i taffelpenningar samt att hans lön, nu utgörande 2,000 R:dr, måtte ökas till 3,000
R:dr, med bibehållande af förut under lönen inbegripne 152 tunnor spanmål. b) Landtmäteri-Sekreter aren; att oaktadt hans göromål de sednare åren blifvit högst betydligt ökade, inkomsterne vid denna befattning fortfarande utgjordes endast af 1,000 R:dr i lön samt, efter ett medeltal för de åtta sista åren, icke fullt 400 R:dr i sportler, hvarjemte, till bekostande af nödigt skrifvare-biträde, alltsedan år 1845, ett årligt arfvode af 200 R:dr blifvit LandtmäteriSekreteraren i Nåder' beviljadt.
Då följaktligen hans behållna löne-inkomster onekligen vöre alltför ringa, helst vid jemförelse med Sekreterarnes aflöning i Tull- och Postverken, har Öfverdirektörs-embetet hemställt, att lönen för Landtmäteri-Sekreteraren måtte höjas till 1,500 R:dr, med bibehållande af förut under lönen varande 74 tunnor spanmål. 82 Kongl. Maj:tu Nåd.
Prop. om Statsverket i8SS. c) Registratorn och Aktuarien: alt uföfningen af dessa förenade tjenstebefattningar upptoge mera tid, än för Aktuarier eller Registratorer i andra embetsverk, enär ingen af dem hade något så besvärligt och tidsödande åliggande, som hans, att nemligen inregistrera alla till General-Landtmäterikontoret årligen i stor mängd inkommande kartor och beskrifningar, samt dem i Jordeboks-registren anteckna; att antalet af de till kontoret inkomna mål och ärenden, hvaröfver rubriker i Diarium blifvit införda, utgjort 1,003 år 1850, 1,140 år 1851 och 1,323 år 1852, samt att tiden å förmiddagarne ofta och i betydlig mån upptoges genom åliggandet att lemna allmänheten de upplysningar, som från Arkivets handlingar äskas, och att sådane handlingar till Rikets kollegier och andra embetsmyndigheter utlåna.
Med afseende härå samt då hans tjenste-befattning vore både ansvarsfull och mödosam och lösen för de af honom utgifna betyg, jemförelsevis till den, som bestås andra Registratorer, vore ringa, har Öfverdirektörs-embetet föreslagit, att Registratorns och Aktuariens lön, nu utgörande blott 500 R:dr, måtte höjas till 1,000 R:dr, med bibehållande af derunder inbegripne spanmåls-anslag, 37 tunnor.
Med afseende derå att, till skada för göromålens säkra och skyndsamma gång, General-Landlmäteri-kontoret saknade biträde af kanslister och kopister, samt att, så länge föiberörde brist fortfore, kontorets tjenstemän måste på bekostnad af en tid, som kunde bättre och på svårare göromål användas, sjelfve renskrifva sina expeditioner, eller dagligen äfventyra deras förstöring under kringskickandet i staden för att kopieras af legda personer, har Öfverdirektörs-embetet i underdånighet anhållit att på kontorets stat måtte uppföras 600 .R:dr till aflönande af en kanslist, hvars skyldighet skulle vara att föra protokollet vid Öfverdirektörs-embetets sessioner samt kopiera och afsända alla expeditioner, som af verkets öfrige tjenstemän uppsättas.
Slutligen och då kontorets enda ordinarie vaktbetjent genom 1841 års
Stat icke erhållit någon löneförbättring, samt hans lön, utgörande 150 R:dr, med derunder inbegripna 12 tunnor spanmål., i anseende till den i sednare åren stegrade lefnadskostnaden, vore otillräcklig och derjemte lägre än de fleste andre vaktbetjentes, har Ofverdirektörsembetet föreslagit, att hans lön å stat måtte förhöjas till 266 R:dr 32 sk., med bibehållande af nämnde spanmåls-anslag; hemställande Öfverdirektörs-embetet tillika, att som denne vaktbetjent numera ej ensam kunde medhinna erforderlig uppassning i kontoret, hvadan ock Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref den 23 December 1852, täckts provisoriskt, ehuru på bekostnad af kontorets egna och i tidens längd dertill otillräckliga medel, i nåder tillåta antagandet af en kammardräng, denne sednare jemväl måtte å stat uppföras med en lön af 200 R:dr.
Uti häröfver infordradt, den 14 sistlidne Juli afgifvet underdånigt utlåtande, har Statskontoret anfört:
Då för Öfver-direktören, Sekreteraren samt Registratorn och Aktuarien vid GeneralLandtmäteri-kontoret, med hänsigt till dessa befattningars vigt och trägna göromål, nu Kongl. Maj:ts Nåd.
23 befintliga aflöningsförmåner uppenbarligen vöre alltför inskränkta och erfarenheten visat behofvet af skrifvarebiträde i nämnde kontor, såväl som otillräckligheten för kontoret af en enda kammardrängs uppassning, ansåg Stats-rådet sig böra i så måtto understödja förevarande förslag, att Stats-rådet tillstyrkte, det Kongl. Majit täcktes i nåder föreslå Ilikets Ständer tillökning å General-landtmäteri-kontorets stat af lönen för Öfverdirektören till 2,666
R:dr 32 sk. jemte 666
R:dr 32 sk. i extra tjenstgörings-arfvode;— af lönen för Sekreteraren till l,200R:dr och af lönen för Registratorn och Aktuarien till 900
Rldr, allt med vilkor att spanmålsberäkningen i lönerna, äfvensom ljuspenninge-anslag, för dessa tjenster komme att försvinna; — att derjemte måtte anslås 400 Rldr, att för erforderligt skrifvarebiträde ställas till Ofverdirektörens disposition samt att dessutom å nämnde stat, i stället för nuvarande aflöning åt en kammardräng å 150
R:dr med tillökning för 12 tunnor spanmål, måtte varda uppförda löner för 2 kammardrängar å 200 Rldr, med iakttagande att spanmålsberäkuing och rättighet till ljuspenningar äfven här skulle bortfalla.
Landsitaten.
Ilo. Kammar-kollegii och Statskontorets underdåniga skrifvelse af den 7 Juli 1840, angående förändrad indelning af fögderierne i Örebro län, äfvensom dertill hörande lönereglering; hvilket ärende den 17 i samma månad i underdånighet anmäldes, då Kongl. Majit förklarade sig vilja uppskjuta afgörandet deraf intilldess frågan om Bergslags-staternes reorganisation förekommit; 2lo. Kongl..
Majlis Refallningshafvandes i Norrbottens
Län underdåniga skrifvelse af den 10 Augusti 1847, med hemställan om upphörande af den kronofogdarne i länet tillkommande s. k.
Lappmarksnäst eller gästning och skjutsning för Kroneuppbördens förrättande, samt
Justitise-kanslers-embetets utlåtande i ämnet af den 26 Juli 1849 och Kongl. Majts Befallningshafvandes i Westerbottens och Jemtlands län deraf föranledda infordrade yttranden af den 22 Oktober och 31 December 1850, hvilka handlingar den 17 Oktober 1851 i underdånighet föredrogos, då ärendet uppskjöts för att förekomma i sammanhang med den allmänna frågan om lönereglering för Lands-staten; 3:o. Kongl.
Majlts Befallningshafvandes i Skaraborgs län underdåniga skrifvelse af den 22 Oktober 1847, med hemställan om Wadsbo fögderis fördelning i tvänne häradsskrifvare-distrikt, samt Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtande i ämnet af den 20 December 1849; 4io.
Majlts Befallningshafvandes i Nyköpings län underdåniga framställning af den 26 Juli 1850 om behofvet af lön på stat för en Läns-notarie, samt Kongl. Majlts bemälde Befallningshafvandes den 29 Juni 1853 förnyade underdåniga framställning i ämnet, innefattande tillika underdånig hemställan om lönetillökning för Läns-bokhållaren, Landskanslisten och Lands-kontoristen samt vaktmästaren vid Läns-styrelsen; 5:o. Kongl. Majlts
Befallningshafvandes i Stockholms län underdåniga skrifvelse af den 18 Oktober 1850, med hemställan om löneförhöjning för Lands-sekreteraren och Lands-kamereraren samt om ökadt anslag till tryckningskostnader; 6lo. Kongl. Majlts Befallningshafvandes i Stora Kopparbergs län den 31 December 1849 gjorda underdåniga framställning om anslag till aflöning för en länsman inom Loos socken, samt Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtande i ämnet af den 5 December 1850; 7:o. Kongl. Majlts Befallningshafvandes i Gottlands län, i memorial af den 20 December 1850, gjorda underdåniga anmälan af dervarande Länsmäns underdåniga ansökning om löneförhöjning; 24 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. om Statsverket 1853. 8:0.
Maj:ts Befallningshafvandes i Wester-norrlands län underdåniga skrifvelse af den 19 April 1851, innefattande förordande af länets Länsmäns bifogade underdåniga ansökning om löneförhöjning; 9:o. Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes i Stora Kopparbergs län underdåniga framställning- af den 28 Mars 1851 om högre lön för Länsmannen i Särna socken och Idre kapell, samt Stats-konlorets den 19 Juni samma år afgifna utlåtande i ämnet; hvilket ärende den 7 November 1851 i underdånighet föredrogs, men hänsköts till behandling i ^ sammanhang med frågan om ny lönereglering för Lands-staten; 10:o. Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Jönköpings län underdåniga memorial af den 26 Oktober 1850 med hemställan om löneförhöjning för vaktbetjente vid Läns-styrelsens kansli och kontor; lito.
Maj:ts Befallningshafvandes i Jemtlands län den 11
Maj innevarande år gjorda underdåniga framställning om ersättning åt Länets kronofogdar och häradsskrifvare för den deras bohemman ålagda ordinarie rotering; 12:o. Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i sistnämnda län underdåniga skrifvelse af den 29 Oktober innevarande år, angående behofvet af lönetillökning för länets Länsmän; samt 13:o.
Lands-kanslisten i Stockholms län, Läns-notarien Sellströms underdåniga ansökning om ett årligt arfvode, hvilken ansökning i underdånighet föredrogs den 7 November 1851, men uppsköts för att handläggas i sammanhang med frågan oro ny lönereglering för Lands-staten.
Departements-chefen anförde derefter i underdånighet: ”Sedan Rikets Ständer vid Riksdagen år 1823 gjort underdånig hemställan rörande lönereglering för Lands-staten, samt Kammar-kollegium och Stats-kontoret, efter derom erhållen nådig befallning och vidtagna förberedande åtgärder, inkommit med förslag till förnyad lönestat för denna tjenstemanna-corps, afgaf Kongl. Maj:t den 13 November 1828 till Rikets Ständer sin Nådiga Proposition i frågan, hvarvid förenämnda förslag lades till hufvudsaklig grund; men Rikets Ständer förklarade, i svar den 4 Januari 1830, att, i sak- -> nåd af tillräckliga tillgångar, regleringen måste uppskjutas; dock blefvo några partiela lönetillökningar beviljade jemte det att 8,000 R:dr årligen anvisades, i ändamål att de Länsmän, hvilkas löner icke uppgingo till 100 R:dr, inberäknadt boställsafkomsten, skulle erhålla den bristande skillnaden såsom lönefyllnad.
Sedermera, och till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift den 30 Februari 1830, hafva bemälde kollegier upprättat och den 22 Juni 1835 afgifvit nytt förslag, hvilket den 27 Januari 1840 blef till Rikets Ständer af Kongl. Maj:t öfverlemnadt, hvarpå det svar följde: att, som angelägenheten fordrade, det möjligaste sparsamhet i stats-utgifter iakttoges, hvarmed icke stod tillsammans anvisandet af den summa af omkring 120,000 R:dr banko, som för regleringen fordrades, Rikets Ständer, då dessutom fullständig utredning saknades angående löntagares ’extra inkomster, ansågo sig icke kunna vidtaga någon åt gärd med anledning af den Kongl.
Skrifvelsen, utom i så måtto, att 40,093 R:dr 9 sk. 1- rst. beviljades för att till 200 R:dr fylla de Länsmans-löner, hvilka dertill icke uppgingo.
Vidare hafva ock Rikets Ständer vid Riksdagen år 1844 anslagit 6,000 R:dr till förbättrande af Kronofogdars och Häradsskrifvares lönevilkor, hvilket anslag blifvit fördeladt enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bref den 2 Oktober 1845; och har Eders Kongl. Maj:t låtit förelägga Rikets Ständer vid 1847 års
Riksdag ett af komiterade för beskattningsväsendets förenklande den 26
Maj samma år upprättadt förslag till allmän lönereglering för Lands-staten, hvilket, under åberopande af Statsverkets dåvarande disponibla tillgångars inskränkta belopp, icke heller af Ständerna bifölls.
Det Kongl. Maj:ts Nåd.
Proji. om Statsverket, 1853. 25 Det emellertid af Rikets Ständer vid f flere tillfällen erkända, likasom af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande samt af tjenstemännen sjelfve tid efter annan i underdåniga framställningar till Eders Kongl.
Majtt ådagalagda behofvet af en allmännare lönereglering för Landsstaten, har under den sednare tiden blifvit allt mera framstående, ej allenast derigenom, att Landstats-tjenstemännens göromål, i följd af tidsförhållanden, ökad folkmängd och framstegen i industriel t hänseende, visat sig vara i betydligare tilltagande, hvarpå såsom bevis kan anföras, att, enligt afgifne embets-berättelser, de under år 1851 tillkomne ärenden, hvilka fordrat Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Länen handläggning, utgjort ett-antal af 45,574 utöfver det, hvartill de år 1841 uppgått, eller nära 25 procents tillökning, utan ock i anseende dertill, att kostnaden för resor, hvilka de fleste inom denna stat äro nödsakade att ofta i och för tjensteutöfningen utan särskild vedergällning företaga, under sednare åren genom förhöjda skjutspenningar så ökats, att mängdens förut knappa lönevilkor blifvit i alltför kännbar mån otillräckliga för' de oundgängligaste behofven, särdeles som lefnadskostnaderne jemväl i allmänhet under tiden varit i stigande.
Vid dessa förhållanden anser jag mig förpligtad, att hos Eders Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan om påkallande af Rikets Ständers medverkan för ett rättvist och billigt ordnande al Landsstatens lönevilkor.
Härvid har jag, för att icke möta nya svårigheter vid regleringen, trott mig böra frångå de förut framställda förslagen om indragning af provisioner, procenter, remisslage, debetssedels-lösen, m. fl., till utbyte ernat kontanta anslag, helst de fleste bland desse inkomster i någon mån rätta sig efter göromålens större eller mindre besvärlighet, hvilket äfven och än mer är förhållandet med expeditionslösen, sorn dessutom icke utan stor svårighet kunde utbytas emot ständiga anslag.
Beträffande de indelda lönerne, anser jag mig vid detta tillfälle ej böra framställa något särskildt förslag, hvad Landsstaten angår, om desammas utbyte emot bestämda penningeanslag, enär fråga är under handläggning om alla sådana löners utgående i penningar efter medelpris, hvarom beslut till allmänt iakttagande torde böra afvaktas; och, ehuru, hvad boställen angår, deras innehafvande mången gång är för tjenstemännen mera betungande och hinderligt än fördelaktigt, anser jag likväl, att boställen, der sådane nu finnas för Kronofogdar och Häradsskrifvare samt Länsmän, böra få bibehållas, under vilkor attverkliga afkomsten , till så vidt den kan med säkerhet utrönas, tages i beräkning vid fråga, om lönetillökning: hvaremot jag hemställer, att de boställen och den boställsjord, Staten tillhörig, som Landskamererare, Landssekreterare, Landträntmästare och vaktbetjente innehafva, må indragas, så fort sådant lagligen ske kan, emot ersättning efter angifvet uppskattningsvärde, dock hvad jord vid residens-städerne angår, som under boställs-egenskap innehafves, först efter närmare undersökning om förhållandena, hvilka torde föranleda dertill, att sådan jord kunde af tjenstemännen få bibehållas.
Jag hemställer ock, att bestämdare uppgifter måtte få infordras om den jord, som Landskamereraren och Landssekreteraren i Hallands län, tillsammans 11 tunnland 17^ kappland å Halmstads åkergärde, Landskamereraren och Landssekreteraren jemte Räntmästaren i Orebro län, 6 tunnland 22| kappland af Örebro stadsjord, samt Landskamereraren och Landssekreteraren i Gefleborgs län, 2 tunnland hvardera af Gefle stads, för närvarande disponera, och hvilken icke nu borde tagas i beräkning till indragning, likasom ej heller en mindre jordrymd, belägen emellan de raserade fästningsvallarne vid Wisby, hvilken Landskamereraren i Gottlands län innnehafver.
Vid uppgörandet af det förslag till lönereglering, som jag nu utbeder mig att för Eders Kongl. Maij t få framlägga, har således tagits till allmän grund: boställens bibehållande på ofvanomförmälda sätt, samt, med några få undantag, bibehållande tills vidare af nu anslag na indelningar och andra löneförmåner; och torde jemväl framgent få utgå de nu på stat Bil. 2V.‘o 5 till Kongl. Ma:jts Prop. om Statsverket, 1853. 1 Sami. 1 Afd. 1 Baft. 4 26 Kongl May.ts Nåd.
Prjjp. om Statsverket, 1853. uppförde anslagen till eldning 'uti Läns-departementens embetsrum, äfvensom för allmänna kungörelsers tryckning samt de ej till sillra utsatta beloppen för tryckning af dagböcker och markegångs-taxor, hvartill bör läggas kostnaden för införande af kungörelser och tillkännagifvanden i allmänna tidningarne, der sådant skall cga rum och icke sker för ändamål, till hvilka särskilda anslag äro anvisade.
Jemväl torde, till undvikande af framtida tvistigheter, böra bestämmas, att utgifter för I.ands-bokens, med bilagor, jemte andra kronans räkenskapers, diariers och handlingars inbindning och afsändande till vederbörliga orter må godtgöra» af allmänna medel, men att, hvad deremot alla andra kostnader för skrifmaterialier m. m.. eller s. k. expenser angår, del åligger tjenstemännen att af deni anslagna tillgångar bestrida dessa kostnader, äfvensom, dr inom de norra länen tolkar behöfvas, deras allönande.
1 öfrigt tror jag mig böra föreslå: uppförande på stat af Läns-notarier, samt iönetillökning endast allmän i de grader, der den påtagligen är nödvändig, såsom för Länsbokhållare, Landskontorister, Landskanslister och vaktbetjente, samt för Länsmän, då deras inkomster af boställen och lön understiga Trehundra riksdaler: men för öfrige eller Landskamererare, Landssekreterare, Landträntmästare, kronofogdar och häradsskrifvare, endast der inkomsterne understiga det minsta belopp, som för hvarje grad måste anses oundgängligen erforderligt.
Med åberopande af de förteckningar, jag låtit i afseende å löneregleringen upprätta, nemligen Lill. A., deri, efter infordrade uppgifter från länen öfver de ordinarie och extra inkomster, hvilka tjenstemännen åtnjuta, äfvensom öfver den afkomst, boställena ansetts lemna, beloppen deraf blifvit för hvarje tjenst införda, jemte den boställs-ersättning och lönetillöknirig, sorn erfordras, dessa sednare i runda tal, med undantag af fyllnaden i Länsbokhållares och Lahdskontoristers kontanta löneanslag; Litt.
B. sammandrag öfver erforderliga Statsanslaget; Litt.
C. förteckning öfver besparingar å nuvarande anslag; och Litt.
D. förteckning öfver de Länsmans-distrikt, för hvilka löneanslag finnas, uppgående, med boställs-afkomst, lill mer än 1100 !!:dr, torde jag nu för hvarje tjer.stegrad särskildt endast behöfva andraga följande nemligen: