Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Importen har hufvudsakligast utgjorts af Sill, Salt, Spannemål, Stenkol, en del Colonial- och Manufaetur-varor, Hampa och torr fisk; men Exporten af Bok- och Ekestäfver, Kreatursben jemte diverse sorter Furubräder.
(Jhd ervisnings anst alterne utgöras af: en Lärdoms-Skola, hvaruti rum för 2:ne Apologist-klasser väl är inredt, ehuru härmed ännu icke kommit till någon verkställighet: af de vid Kongl. Maj;ts Flotta inrättade Artilleri-, Styrmans-, Constructions-, Skeppsgosse- och Barnhus-Skolorne, samt af Fattigvårdens Skola för något öfver 100 barn af begge könen efter Lancasterska methoden.
Sjukvård.
Staden saknar ännu egen Sjuk-inrättning, och måste vid påkommande behof anlita Läns-Lazarettet, som, förlagdt inom dess murar, står under samma styrelse och är förenadt med Länets Curhus. Läns-Lazarettet, hvilket sednaste Berättelse endast i förbigående nämner, och det med skäl, emedan derom var föga annat att säga, än sjuknumern för året, undergick i början af år 1836 en fullständig reorganisation.
Lazarettets egne tillgångar utgjordes då af ett contant capital, stort i,45o Rd:r, samt en Landsh. i Blekinge Län Femårs-Berättelse. 2 — 10 — förslilen och ofullständig Sjuk-attirail.
Jemte nio
Sjukrums ändamålsenliga inredning och hela denna, Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet tillhörige, loeals reparation, som uppgått till 1,557 R:dr B:co, liar en complett Sjuk-attirail, heräknad på 24 sängar för Lazarettet och 36 sängar för Curhuset, blifvit uppsatt.
För betäckandet af dessa utgifter, har Lazaretts-Directionen icke ägt andra tillgångar, än de öfverskott som en god administration förvarat af Curhusmedlen, sedan Länets innevånare, i afsigt att gå Direetionens bemödanden till möte, de sednare åren uppsatt Curhusafgiften till högsta beloppet.
Stadens innevånares bidrag till denna Inrättning utgör omkring 5,5oo R:dr B:co årligen: af Siats-Verket äro dertill anslagne 3,ooo R:dr och från Amiralitets-Krigsmans-Cassan 1000 R:dr B:co om året.
På Fattighuset försörjes för närvarande 189 personer, och de i Staden boende åtnjuta understöd dels i contant och dels i soppa jemte bröd.
De Inkomster Staden åtnjuter i Tolag, Bro-, Hamn-, Våg-, Mätare-, Vräkare- och Vinterlags-penningar m. m. ingå nu mera till Drälsel-Commissionen, hvarest, enligt af Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställdt Reglemente, Stadens alla economiska bestyr äro concentrerade, med undantag af dem som röra Kyrko-angelägenheterne.
En Enke- och Pupill-Gassa har af de här i Staden boende handlande Borgare blifvit inrättad till förmån för deras Enkor och Barn.
Stadsskjutsen, som förut varit ställd på accord, bestrides nu mera ifrån den 1 Juni 1887 af Stadens Drätsel-Commission, sorn för detta ändamål uppköpt serskildt local och besörjt ny uppsättning af hästar, åkdon och det mera dertill hörer.
Folkmängden uppgick, efter 1838 års Mantalsskrifning, till 4.248 personer af begge konen, deraf de betalande utgjorde 2,816 och de icke betalande 1,426 personer.
Stadens Handel och Sjöfart kan antagas på samma ståndpunkt sorn vid sednaste afgifne Berättelse, hvartill orsaken uppgifves egenteligen vara, utom den årliga minskade tillgången af skogsproducter, hvari Stadens exporthandel för det mesta besiår, att den så kallade uppstads-handeln till betydlig del gått förlorad, sedan tillkomsten af Götha Kanal gifvit denna trafique en annan rigtniug.
Under de sist förflulne fem åren har Stadens export och import inbragt till Siats-Verket uti Tull, Convoy-afgifter m. m. en summa af 34o.f)5()
R:dr 1 sk. 2 rst., hvaraf år 1837 tillräknade sig 76,45,9 R:dr 18 sk.
Staden eger för närvarande 24 egna fartyg, hvilka sammanlugdt draga 1,080 svåra Läster. - 11 — Handtvcrkerier och Näringar hafva under de sednare fem arén icke undergått någon anmärkningsvärd förändring.
Staden eger, utom en Lärdomsskola, hvarest undervisningen hesörjes af en Rector och tvenne Colleger, en Vexel-undervisnings-skola med serskildt Lärare, inrättad och bekostad af
Directionen för fattigvården, samt enskild Skola för omkring 5o Flickor af den fattigare klassen, hvartill kostnaden till det hufvudsakligasle betäckes genom subscription inom Samhället.
Fattigförsörjningen fortfar att bestridas enligt det af Kongl. Maj:t år 1835 i JNåder fastställde Reglemente.
Under loppet af ett år hafva 23,876 portioner soppa blifvit utdelade på en personal af circa 70 behöfvande dageligen.
Sjukvården besörjes på enahanda sätt som förra Berättelsen omförmäler.
Sölfvesborg.
Folkmängden har sedan sist afgifne Berättelse, då den utgjorde 948 personer, ökats med 124» så att, enligt i838 års Mantals-längd, befolkningen uppgick till 1072 personer, deraf mantalsskrifne 704 och icke i mantal skrifne 368 , Handeln bedrifves af 17 Handlande.
Bran vinshandeln är utmärkt liflig, hvarom, under sistförflutne åren, exporten på Stockholm vittnar.
Egne större och mindre fartyg, till ett antal af i o, sysselsättas så väl med nyssnämnde som andra fragter på Utländska orter.
Handtverkerierne idkas af tillsammans 58 Mästare, hvilkas rörelse inskränker sig egenteligen till ortens behofver, och afsättning på marknader.
Till Stadens hufvudsakligare näringsutvägar bör jemväl räknas jordbruket, emedan Staden äger betydlig jord, hvaraf omkring /joo tunneland besittas under ägande rätt af Tomtägare inom Staden.
Utmarken gagnas gemensamt till bete, och är lill större delen bevuxen med utmärkt vacker bökeskog, som, vid årligen anställde ordnade utluiggningar, tillskyndar Staden en inkomst af 1000 R:dr B:co, och dessutom de år, då ollonskafvel inträffar, ungefär lika summa i ollongäld.
Synbarligen drager Staden all fördel af sitt lyckliga läge, omgifven af en i de flesta afseenden bördig trakt.
Det kan ock sägas alt Sölfvesborg betydligt tilltagit i välmåga.
Stadens Styrelse handhafves, efter en sednare af Eders Kongl. Maj:t sanclionerad organisation, genom en Borgmästare med tvenne Rådmän, hvilka sistnämnde för året väljas bland slädens röstägande innevånare, hvarjemte finnes en Fiscal och nödig betjening. 12 Sjukvården besörjes af den i Staden stationerade Provincial-Läkaren samt en Fältskär, hvilken sednare lönas af Staden.
Undervisningsverket besil ides i ett Staden tillhörigt Skolehus, genom en Rector och en Skolmästare, af hvilka den förre åtnjuter, utom fria husrum, 200 R:dr lön.
Fattigförsörjningen handhafves af en dertill utsedd Direction, enligt ett af Eders Kongl. Maj:t år i832 i Nåder fastställdt Reglemente.
Med de under Carlskrona Stad lydande tvenne Köpingar Ronneby i Medelstads, och Christianopel i Östra Härad har, sedan den sednasle afgifne Berättelsen, någon anmärkningsvärd förändring icke inträffat, hvarföre om dessa jag endast får Nåden åberopa hvad i samma Berättelse blifvit anfördt.
Carlskrona Lands-Contor och Lands-Oanzli den 3t Oetober 1889. J. O. NAUCKHOFF. C. G.
Fehrman.
Eduard Holmer.
KONGL. MAJ:T.S B efa 11 n i n g s h a fv andes uti JÖNKÖPINGS LÄN lill KONGL. MAJ:T i underdånighet afgifne FEMÅRS-BERÄTTELSE, för Åren 1833, 1834, 1835, 1836 och 1837.
Norbstiiömska Boktryckeriet, 18tÖ.
Tiden är inne, då enligt Eders Kongl. Maj:ls nådiga Bref af den ^ide April 182r, en ny Femårs-Berällelse bör i underdånighet afgifvas om Länets tillstånd i oeconomiskt och statistiskt hänseende.
I sisla Berättelsen, afgifven den 3i December 1833, anfördes, —i början, alt det i sanning vore svårt hvart femte år säga något nytt— och i slutet, det man således varit föranlåten att ur mera stationära förhållanden leta sig fram lill något, som kunde blifva åtminstone läsbart.
Samma Berättelses resultater, anförde mot slutet af densamma, utgöra jemt Ett Hundrade, upptagna i tryckta exemplaret från och med pag.
53 lill och med 58.
De gälla till större delen ännu, och närvarande Berättelse kommer följaktligen att i de fleste fall blifva en repetition af den förra.
Berättelsens Tabellariska del är utarbetad i Lands-Contoret, och bifogas Tabellerne, efter anbefaldt formulär upprättade.
För den raisonerande delen äro föreskrifne särskildte Rubriker, nemligen: 1:0.
Den norra delen af Småland, som utgöres af Jönköpings
Län, är sådan den varit af ålder.
Länets gränsor, längd, bredd och vidd äro således icke förändrade.
De äro upptagne i förra Berättelsen och likaså antalet af de Embetsmän, som vårda Länets Lagskipning, Oeconomie, Polis, Uppbörd och Bergshandtering.
Desse, så väl sorn de Ecclesiastique Tjenstemännen, lyda nu under samma högre auctoriteter som då.
Ägoskiften hafva sitt lika antal funclionärer och hälsovården likaledes.
Länets Krigsfolk består nu som förr af hela Jönköpings Regemente — och af Calmar Regemente är större styrka indelad här, än i någotdera af de begge andre Småländske Länen.
Län underhåller derjemte en större del af Smålands Hussar-Regemente och dess Grenadier-Balaillon.
Naturen har danat
Länets jordyta så alt säga i stjufmoderligt sinne.
Den beslår mest af sand och småsten, kärr, mossar och ljunghedar.
Några släta bördiga fält söker man här förgäfves.
Men naturens Herre 4 har ock här skapat ett idogt och slräfsamt folk, nöjdt och belåtet med litet, och detta lilla finnér det i sin snarbrukade lättjord och i de många små binäringar Smålänningen vetat sig tillegna.
Den mängd större och mindre insjöar, floder, berg och kullar, som dels sänka, dels lioja landets yta, gifva de resande en behaglig omvexling.
En historisk person, som genomfor orten, nedskref i sin resebeskrifning:
"Småland är ett småknottrigt land;"
Men om kosan blifvit ställd genom omgifningarna af Grenna och Jönköping, hade blicken måhända funnit tämmeligen storartade föremål.
Relationen om Länets allmänna beskaffenhet torde nu som förra gången böra slutas med en kort uppsats om hvarje härad.
Det som omgifver Länets Residens, Tveta Härads gränsar lill en liten del mot Skaraborgs
Län och har uti sjön Wettern blott en orolig granne, ty dess skarpa och sandiga stränder äro hvarken fiskrika eller blomsterrika, knapt gräsbundna.
Husqvarna Gevärs-Factori, den betydligaste Fabriksanläggning i Länet, sysselsattes oafbrutet med Gevärs-tillverkningar, och nu mera äro alltid en Arlilleri-Officer och en Linie-Oflicer här commenderade att controllera sjelfva arbetet samt besigtiga och pröfva Gevären. Wista Härad, på gränsen mot Ösler-Gölhland, med sitt herrliga Lyckås, Länets största Herregods och den på Wettern flytande täcka Wisingsö, fortfar att vara den bördigaste trakten af Länet och liknar så litet Småland, alt en gammal sinnrik man benämnde Häradet för Öster-Gyllens utjord, med afseende på dess Gyllende Skördar.
Gyllende var oek dess forntid, ty Wisingsö var ofta ett Konungahem och der residerade, ja lill och med regerade sedan Rikets äldsta Grefve-ätt med stor magt och myndighet i sitt vackra Grefskap.
Det gamla godset Östanå har mistat sin förra värd, Länets äldsta possessionat, Majoren och Riddaren af WasaOrden Freitag, hvars svärson Kammarherren och Riddaren af Kongl. Svärds-Orden Baron Leijonhufvud öfvertagit denna vackra egendom.
Norra och Södra Wedbo Häraderutgörande ett lill Ösler-Gölhlands och Calmar Län gränsande Fögderi, erbjuda ingen sedan sista FemårsBerättelsen inträffad förändring, som kan ingå i beskrifningen af Länets allmänna beskaffenhet.
Wära lika är förhållandet med det lill Kronobergs och Calmar Län gränsande Östra Härad* hvars utmärkte odlare och Landthushållare ökats 5 med Öfversten oell Riddaren af Eders Kongl.
Maj:ts Svärds-Orden Elias Lagercrants, sorn vid sin egendom Näshult utvecklat en både theoretisk och practisk kännedom i Landthushållniugens alla delar, hvarigenom nämnde, i lägervall emotlagna egendom hlifvit gjord till mönster af ett för denna ort synnerligen passande landtbruk.
I deLLa Härad har ock Bergs-Rådet Aschan vid Klefva koppargrufva nedlagt mycket arbete och stor kostnad att tillgodogöra kopparmalmen uti en å lägenheten Kibbe vid Em-än uppförd hytta, der ortens allmoge erhållit mycken arbetsförtjenst, utan att Bergs-Rådets stora uppoffringar ännu synas hafva gifvit honom sjelf någon ersättning, mindre vinst.
Vestra Härad med svagt jordbruk, men underbjelpt af Bruksrörelse, företer uti sin allmänna beskaffenhet icke något att tillägga den sist afgifna Femårs-Berätlelsen.
I Östbo Häradj der Bergshandtering och Bruksrörelse hufvudsakligen bidraga lill allmänbetens bestånd och förkofran, fortfara driflige och hemedlade Bruks-Patroner att sprida lif och rörelse i näringarne.
Wästbo
Häradj det magraste i Länet och måhända sämre än det angränsande Halland och Elfsborgs Län, bibehåller dock ännu sitt gamla goda rykte att ega en folkstam, som med svelt och möda aftvingar deu njugga naturen ett tarfligt uppehälle.
I sjön Fegen ligger midt för Bostället Finnanäs i Sandviks Socken en blott under torra somrar synlig stor sten, der Landskapen Småland, Vesler-Göthland och Halland anses sammanstöta.
Mo Härad, gränsande lill Elfsborgs och Skaraborgs Län, är till folkmängd och Skattebidrag det ringaste i Länet, men fortfar aLt, genom skogsförsäljning och foror emellan Jönköping och Götheborg, förtjena både skattepenningen och medel till brödfödan, som måste köpas öfver allt i en ort der Ör-jord och sandmylla gifva svaga skördar.
Af Länets nio Härader gränsa de fyra större till Kronobergs Län,, med hvilket
Jönköpings således står i en jemn beröring och communication.
För öfrigt åberopas denna Artikel i sista Femårs-Berättelsen, som mera i detaille upptager både Länets allmänna och Häradeiues ens k i Idla beskaffenhet. 2:0.
Det är förr sagdt, att Smålänningen är lätt och liflig, nöjd och lättstyrd , höflig och tjenstfärdig.
Folklynnet förändras icke på fern år.
Det 6 liar ularbetat sig under Seklernes lopp och fortsattes, hoppas man, med dem.
”Det sorl al obelåtenhet och missnöje, som rosslar ur tidens bröst,” bortljuder under den långa vägen från sitt Hufvudsäte, och ”den ångest sora genomgår dagens Häfder,” kännes icke af den folkklass, som icke stort bryr sig om, hvarken dagens häfder eller dagens frågor.
Smålandsbonden älskar och ärar sin Konung öfver allt annat jordiskt.
Det har väl någorstädes lyckats tidsstormen alt något afsvala det fordna varma förtroendet för Prester), Domaren och Kronobetjenten, men allt hvad som utgår från Majestätet — det hålles i stor helgd, fastän de som stå Det närmast, eller de af Allmogen blott kallade Herrarnej kunna någon gång orättvist misstänkas, ty den rigtigt enfaldige bonden tror och tänker, besynnerligt nog, att de, som stå nära Thronen älska den dock mindre än han på sitt stora afstånd.
En mästare-hand har väl, i fråga om Gudsfruktan och seder i vår aflägsna landsort, nyligen tecknat följande: ”Der finnes bland våra skogar ”och berg, dit det allmänna förderfvet icke så lätt tränger, ännu mycken ”from tro qvar, ännu mycken patriarchalisk enfald isederna.
Gröfre brott ”äro sällsynta, men mindre sällsynta äro olyckligtvis vinningslystnad, "afundsjuka och en förslagen slughet, som stundom blir illslughet.
Den ”öppna redligheten är icke just hemma öfverallt, och ord och handling "stundom mera beräknade, än som kunde vara nödvändigt.
Men det är ”i synnerhet en last, som går raglande igenom hela nationen, undergräf”ver välmågan, förstör kroppen och fördunklar sinnet.
Om dess förderflighet kan ingen fråga uppstå, men väl om medlen att förekomma den. ”1 de fleste Församlingar hafva dels absoluta, dels villkorliga Nykterhetsföreningar blifvit stiftade och brutna.
Saken, som en tid omfattades med ”ifver, har nu med nyheten äfven förlorat sitt intresse.
Den synes också ”fordra helt andra åtgärder och i främsta rummet en väsendtlig förändring “i vår ceconomiska Lagstiftning.
Det är godt och väl, att man varnar mot ”missbruket, efter bruket ej kan förekommas.
Men så länge man brygger ”frestelsen i hvarje hus, eller låter den hållas fal öfver allt lill ett ringa ”pris, kunna vi ej hoppas synnerlig framgång af förmaningarne.
En ovana, ”grundlagd under mansåldrar, afskaffas dessutom icke på en gång genom ”ett Sockneslämmo Beslut.”
Det är imellertid glädjande, att i någon motsats af denna allmänna teckning om Nykterhetssaken, kunna upplysa, hurusom i Jönköpings
Län nykterhetsförbundet gjort många proselyter i ordets egentliga och vackra 7 bemärkelse; att de brutna förbunden äro få och individuella emot de beståndande; att inom Länet finnes mång hundrade, ja väl tusendetals personer, som aflagt och förlofval brännvin; alt alla inkommande officiella Rapporter föranleda, det dryckenskapslasten snarare'Ar i af- än tilltagande: att det nu mera icke anses för en skam, utan en heder att svika i dryckjom: och att det icke är sällsamt i gästfrie hus, både hos Prester och Ståndspersoner å landet, finna det bran vinsbordet blifvit osynligt och aptit-supen aflagd.
Folkmängden:
Derom upplyser Tabellverket, som i annan väg ingår; men, så vidt den kan beräknas af mantalslängderne, utgör Länets nu varande folkmängd i45,3oo personer af båda könen, hvaraf 71,836 äro mantalsskrifne och 73,464 äro mantalsfrie.
Enligt i833 års Femårs-Berättelse utgjorde folkslocken då 136,883 personer och den har således i de sist förflutne fem åren ökat sig med 8417 personer: och huruvida denna ti 11- vext af folkmassan bör glädja eller bekymra, derom åberopas underdånigst reflexionerne i nyssnämnde Berättelse, hvartill nu må läggas, att då folket varmt uppfattat den höga Christendomens sanningar och derigenom kommit lill förädling, och då allmänna handlingssättet i det yttre röjer denna allmänna förädling i det inre, då är en tilltagande folkstock ett ämne för glädjen och hoppet; ty då ökas med folkmängden det godas magt, men x omvändt förhållande blifver, med blicken på framtiden, den stigande folkökningen alltid ett föremål för tänkarens sorgliga betraktelser.
Samma Berättelse upptager ock en särskild punkt om folkets förmögenhets-tillstånd.
Med Calculer, hämtade från Taxerings-Längder och Intecknings-Protocoller, visades, att Länets besutna Allmoge eller Bondestånd lyckligtvis befann sig i temligt välstånd, men i vårt land finnes en annan allmoge, som, talrik nog, bebor torp och backstugor, och denna allmogens under-class tillvexer år ifrån år, både i antal och fattigdom samt befolkar Fattighusen, Correctionshusen och fängelserne.
Backstugorna utgjorde för fem år sedan 3,2o5, nu är antalet 3,890.
Alltså äro tillkomne 688 nya bostäder, men olyckligtvis mest för armod och många för brott.
Att vidare orda om de särskilda folk-classernes tillvexande eller aftagande förmögenhet är öfverflödigt, sedan Justitias-Stats-Ministern ur säkrare källor än som för Läns-Styrelsen äro tillgänglige, derom lemnar uppgifter, hvilka i möjligaste måtto närma sig till visshet.
Att välståndet aftager i de bildade stånden, är synbart, ty rättnu finnes ingen Kyrksocken, der man icke träffar någon pauvre honteux, med famille, som 8 dock i del längsta vill lefva på Herrskapsfot.
Öfverflöd och vällefnad, lättja och sysslolöshet äro deremot från bondens hus bannlyste.
För hans seder medför hans husliga lif inga vådor, men väl lifvet på Gäslgifvaregårdar och i stora folksamlingar, såsom på auetioner, marknader, skallgångar, med mera; och det har visat sig att sjelfva husföl hörén, dessa religiösa sammankomster, föranledt lill dobbel och dryckenskap.
Småländska nationens böjelse för Soldallifvet omtalas i slutet af denna artikel utaf förra Berältelsen, och den krigiska andan har sedan icke förkolnat.
Den röjer sig uti lättheten alt recrutera linie-lrupperne och i begäret att blifva approberad vid Bevärings-mönslringarne.
Den som då undandrager sig och af en eller annan orsak slipper undan, han kallas af sine jemnårige Krono-vrak. 3:o Näringar.
Åkerbruket, sorn blifvit hufvudnäring, sedan brännvins-bränningen började drifvas i stort, vårdas öfver allt ganska väl.
Gödsel-samlingar och kalk-composler ingå nu nästan öfver allt, de förre äfven bland allmogen, uti medlen att uppdrifva vegetationen.
Den fordrar dock täta regnskurar, om missväxt skall undvikas å den torra och sandiga jorden, och sjelfva poläterne, hvilka i början ansågos växa ulan både gödsel och regn, blifva thy förutan nu mera både få och små och hafva således naturalisera! sig lill likhet med ortens öfrige jordprodukter.
Vid sin gamla åkerbruks redskap förblifver allmogen heldst och låter Slåndspersonerne försöka nyare tiders uppfinningar.
Den lillegnar sig nog med tiden dessa, om de pröfvas goda, och man har börjat att årligen i Maj månad utställa en exposition af n}rare redskap vid Landshöfdinge-Boslället
Ryhof, der de beskådas och försökas. -— Varandes dessa expositioner talrikt besökta, äfven af den jordbrukande allmogen.
Engelske Agronomen Steffens har besökt
Länet och blifvit återkallad till nästa Sommar.
Härad bar en eller flere Possessionater upptagit hans tid och sedermera begagnat denne i sin vettenskap djupsinnige mans råd och anordningar.
De allmänna Sädesslagen äro råg, korn och hafra, samt den af råg och hafra bestående så kallade blandsäden.
Enligt Tabellen skulle Länets medel-afkastning i säd, årligen utgöra allenast 3ii,ooo Tunnor af alla slag, som, fördelade på folkmängden, i45,3oo personer, Jemnade omkring något öfver två Tunnor för hvarje person.
Det är således de, enligt Tabellen producerade circa 231,700 Tunnor poläter, som betydligast ingå i folkets underhåll. » Boskaps - 9 Boskaps-Skötsel, som varit och måhända ännu borde vara Länets liufvud-näring, fortfar att utöfva sin välgörande verkan.
Utom den skulle den vigliga oxhandel och den lucrativa Yiclualie-trafiquen upphora.
I förra Berättelsen upptages, alt hvarje oxe under sommarbetet gör på sig Tio Riksdaler och att oxhandeln inbringade till Länet en årlig vinst af ji3,63o R:dr Banco och Viclualie-hancleln en mångdubbelt större, nemligen 628,764 R:dr Banco.
Förra Tabellen anio g, att Länet underhöll 22,727 oxar och 52,397 kor.
Tabell visar en tillökning i antalet oxar och kor af mer än 2000, i följd hvaraf oxhandeln och Victualierörelsen vunnit årlig förkofran.
Det vore således väl om Boskaps-skötseln, denna gamla vackra näring, ålertoge sitt välde i Länet, och lyckligtvis har den under de sednare fern åren icke fallit i glömska, hälst en och annan possessionat, fastän icke mängden, börjat ledsna vid Brännvins-rörelsen med sina många chancer och cliicaner, och heldre än att studera sig in i de konslmässige brännvins pannornes chemiska och techniska irrgångar, återgått lill förfädernes sed alt vårda sin boskap, föda och göda dem med hö och halm, samt förvisa drank-utfodringen från Ladugården till Svinstigan.
Iläst-afveln har på den förflutna tiden icke tagit någon särdeles faveur, fastän Stuteri-Styrelsen fortfar med sin omsorg att årligen sända hingstar af god race till Länet.
Får-afveln är i tilltagande och under de fem åren förkofrad med mellan 3 ä 4°oo.
Större och mindre ullpartier förås årligen till ullmarknaderne i Norrköping, der varan i början stod i högt pris, mern vid sednare årens marknader har den något fallit.
Stam-Schäferiet och Herdeskolan vid Näs fortfara i sin verksamhet under Kongl.
Secreteraren Nalborsls vård och styrelse.
Skogarne:
Derom åberopas sisla Fem-års-Berättelsen med tillägg, att, i stället för gamla Jägeri-Slaten och Skogs-betjeningen, som för det mesta afgått, Länet fått, enligt nya Staten, emenda Functionär för Skogs- oell Jagt-väsendet, nemligen en vid Skogs-Institutet bildad och examinerad Jägmästare.
Tiden kommer att visa, huruvida han hinner, alt, enligt nya Boställs-ordningen, närvara vid alla Boställs-Syner och derjemte besörja och besvara alia ut.synings-frågor, samt vårda och inspectera den stora Ilärads-allmäningen Hålaveden.
Till allt detta fordrades förr en Öfverjägmästare för Länet samt en Skogvaktare för hvarje af Länets 9 Härader.
Femårsberättelse för Jönköpings Län, 2 10 Allmänningen Hålaveden har af bemäldte Jägmästare nu mera blifvit indelad i trakthuggning och hushållningen der för öfrigt reglerad i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 4 Maji i833.
Ekskogarne gå med stora steg till förstörelse, sedan Skattemannen fått dem lösa, och hvilken lösnings-rätt nästan öfverallt blifvit begagnad.
Allmogen älskar icke detta ädla träd, ty det suger till sig matjorden och lemnar en svag vegetation omkring sig.
Ekplanteringen pä Wisingsö, som börjades år i832 å der varande Kungsgårds ägor, fortgår verksamt.
Efter vederbörandes uppgift äro 272i Tunneland redan i linier planterade med 186,600 Stamträd och 1,209,000 så kallade Ammträd, och medelst ållonsådd finnas dessutom 9,000,000 fyra-åriga Ekplantor färdiga till vidare utpiantering.