Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungen frambära Nationens underdåniga önskan, att något tillfälligt och temporairt Bränvinsförbud endast må kunna komma i fråga. 3:0 Försvinnande af all tillsten Pannerymd utöfver 90 kannors belopp på Landet vid egendomar af 15,000 Rds. värde och derutöfver uti en ägares hand, på sätt och med vilkor, sjelfva Betänkandet utförligare detaillerar; samt i Staden uti ett och samma Verk eller Hus. 4:0 Kronobränneriemas indragning i 32j Ees v. och ]&kon.
Betänkanden, Götheborg och Carlskrona, eller dessa Städers försättande i lika tillverkning srättighet och skattskyldighet med de öfriga Svenska Städernas, så vidt da sådant sjelfva åstunda.
Sedan samtelig» RiksStånden, 1 följd af dervid gjorde anmärkningar, återreoiittat detta Bstänkande; så afgaf Utskottet, under den 3 derpå följande April!, sitt förnyade Utlåtande- i ämnet, hvaruti det, utan ändring i sina förut gifna tillstyrkanden, uppgaf såsöm det andra alternativet för blifvande beslut, att alldeles oförändrade bibehålla ofvannämnde 'Nådigst utfärdade och nu gällande Författningar, såsom en utväg att förena allas önskningar, så vidt, nämligen, och i ■.J ' * O < den mon de kunna förenas.
Med beslut häröfver hafva inkommit:
Hög!ofl..IUdderskapet och Adeln uti Protocollsötdrag af den 8
Maj med förklaradt fullkomligt bifall till Utskottets första Betänkande; Högvördige PrestStåndet, samma dag med accession till det föreslagna andra alternativet, om bibehållande af 1815 års Författningar 5 dock med ds såsom nödige ansedda förändringar: att alldeles icke mer än engö kannors panna, eller flera mindre till sammanräknadt belopp, må på någon eller några egendomar, uti en ägares hand belägne inom en mils omkrets, få begagnas ; och att det föreslagna underdåniga yttrande, om de emständigheter, hvarunder Bran vinstillverkningens inställning endast må komma i fråga, måtte underdånig»! framföras; Besv. och Ekon.
Q2$ Vallöf].
BorgareStåndet den 9 Maj, under bibehållande af samma Författningar, allenast med den ändring, att ingea på landet ma tillätas på en och samma egendom af hvad storlek och värde sorn helst begagna större pannerymd än tili go kannors belopp ; och Hedervärda BondsStåndet, den l\
Mai, med odeladt bifall till Utskottets sednare alternativ, att nu gällande
Författningar i förenämnde ämne blifva oförändrade.
Enär det enligt Riksdagsordningens 75 §. åligger hvarje Utskott, som med målet befattning haft, att i elén händelse PaksStånelen i sina beslut öfver någon fråga stadna uti Imf v uclsa k elig en eller till vissa delar skilj aktiga meningar, då, så nära möjligt är, samman jemka mening arne och med förslag deröfver till Riksens Ständers plena inkorrt7na, så anser Utskottet en sådan händelse nu inträffa* och får följuktelxgen denna pligt härbos fullgöra, hvarvid Utskottets Ledamöter icke kunnat anse sig annat än frie och obundne af de redan fattade besluten uti hvarje respectivt Riksstånd, emedan, thy förutan, den ålagde jemkningsskylöigheten icke skulle kunna äga någon tänkbar verkställighet.
Då man efter grundlagarnes föreskrift bestämmer förhållandet af RiksStåndens ofvan anförda serskildta utlåtanden, så uppkomma följande resultater: 1:0
Bränvinsbränningens inställning på de tre sommarmånaderna är bifallen af ett 826 Besv. och Ekon.
Stånd, men afslagen af de 3ne öfriga, förfaller således, det är, förblifver efter hvad uti 1815 års Författning stadgadt ar: 2:o
Den nogare bestämningen af de omständigheter, hvarunder temporairt branvinsförbud, må endast kunna komma i fråga, är bifallen af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, serskildt yrkad af HögvördigeFrestStandet, men af de öfriga öne Stånden icke tili utlåtande upptagen, således odeciderad : g:o Den föreslagna indragningen af alt till nyttjande tillåten pannerymd utöfver 90 kannors belopp är bifallen af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln efter ordalydelsen uti Utskottes första Betänkande; af Högvördige PrestStåndet, med tillägg af förbudets utsträckning inom samma omkrets, som förra Författningen bjuder} af Yällofl.
BorgareStåndet, med Villkor, att denna indragning må äga rum endast jjå Landet,, men ej i Städerna; och af Hedervärda BondeStåndet afslagen:
Således är äfven denna punkt till sin bestämning hufvudsakligen odeciderad i 4:0 Kronobrättneriernas indragning uti Götheborg och Carlskrona är af 3ne Stånd, afslagen, och förhålles således dermed efter förra stadgandet. ■:: ■ När dessa Resultater närmare betraktas och med hvarandra jemföras, visar sig klarligen, att uti alla de omständigheter, hvaruti Respective RiksStånden förenat sig, har det skett efter de grunder, sorn uti 1815 års Författningar äro stadgade.
Detta har gifvit Utskottet fuil anledning, att såsom jemk* Ecsv. och Ekon.
Eetänkanäen.
Q27 ning föreslå ett i allo oförändradt bibehållande af nämnde Författningar, samt att de Respective RiksStånd, som derifrån i mer eller mindre mon afvikit, behagade med de öfriga inbördes förena sig uti detta Beslut, såsom dels öfverensstämmande i det heU med espriten af alla Ståndens Utlåtande, och dels tjenande till att undvika svårighet samt tids utdrägt med en ny Bevillnings organisation, som till fyllande af en i annor händelse uppkommen betydlig brist blifver nödvändig.
Hvad åter beträffar den nogare bestämningen af skälen till ett tillfälligt och temporairt bränvinsförbud, såsom ett ämne, hvil-' ket egenteligen icke tillhör hvarken den förra eller blifvande Författningen, utan är blott ett uttryck af det förtroende, hvarmed Riksens Ständer nalkas sin Öfverhet, sä tror Utskottet sig närmast hafva träffat de flesta RiksStåndens tanka, då det tillstyrker en till Konungen underdånigst afgående serskild skrifvelse, hvaruti framföres den lika underdåniga önskan, att Husbehofs-Bränvinsbfänningens inskränkning aldrig måtte komma i fråga, utom i det enda fall, då sådan brist på Spamnål, både hermna i landet och på de utrikes orter, hvarifrån säd vanligen hemtas, inträffar, att verkelig hungersnöd befaras.
Då för öfrigt samlelige RiksStånden lemnat enhälligt bifall, ej mindre till allt hvad de åberopade Författningar, utom ofvan detaillerade frågor, innehålla, än äfven till gEQ Bcsv. och Ekon, UtsJt.
Betdnkandert.
Utskottets uti 8de och n:te momenterne af dess första Betänkande föreslagna förtydligande och tillägg, rörande kolcrummets beräkning vid afgifternas erläggande samt justerares tillsättning och skyldigheter; så hafva alla desea stadganden redan erhållit sin lagliga och bestämda form.
Det återstår derföre för Utskottets handläggning icke mera, än att vördsammeligen öfverlemna detta sitt jemkmngs-förslag till Riksens Högloll.
Ständers afgörande beslut $ under den förmodan, att, i händelse dit i ka bifalles, Riksens Höglafl.
Ständer lara finna i sin ordning vidtaga den åtgärd, hvartill sista perioden af RiksdagsOrdningens 73 §. föranleder.
Stockholm den 225 Maj 1818.
N:r 125.
Riksens Högloft Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande bfr er Herr Holms Memorial om Odlings Län och Corrections-hus.
Uti Protocolls-Utdrag af den 16 dennes har Väliofl.
BorgareStåndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behagat remittera ett Memorial af Herr Holm, författadt och ingifvet med anledning af do ventilerade Betänkan den om Odlings-Lån, samt Correctionshus.
Och, »huru Författaren förmodat, atc dess Motion borde till Högloft.
Stats- och Banco* Utskotten» gemensamma yttrande Besv. och Ekon.
Betänhcnden, £>29 miucras; sä har Vällofl.
Ståndet likväl funnit för godt, att Memorialet till EkonomiUtskottets ens.arnma behandling öfverlemna.
Men, då motionen afser tvänne ämnen, ■hyaraf det ena klarligen tillhör Högl.ofl.
Banco-Utskottets åtgärd, och det andra redan är af Höglofl.
Stats- och och detta Utskott, enligt tillförene erhållen remiss, gemensamt behandladt, samt Betänkande deröfver ej blott afgifvet, titan äfven af de -liesta bland Respectiva RiksStånden bifallet; så anser Utskottet sig icke kunna, uti ett sådant sakernas skick, ensamt upprifva och ny ventilation, inpå Riksdagens upphörande, underkasta ett så beskafFadt gemensamt beslut, hvarföre Utskottet äfven tror sig med det öfversända Memorialet icke böra taga någon annan befattning, än att, såsom, leornad upplysning, det samma till handlingarne foga, hvilket för Vällofl- BorgareStåndet skulle vördsamt tillJsännagifvas.
Stockholm den 15 Maj 1S18.
Riksens Högloft Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Utlåtande öfver återremiss af Prosten rn. m. Pierr Doctor Stenhammars under TU:o 6 intagna Memorial.
C Oamteliga Respective RiksStånden hafva nu aflemna t sina Utlåtanden öfver Riksens Hö»-. fe?
Bihuvg till Riktat.
Pr»t jSI7-i8*8Sand.
JJkVr 105. io6» gjo Hes v. och Ekon.
Betänkanden. loll. Ständers Allmänna Besvärs och Ekonomi* Utskotts Memorial N:o 6, hvarmedelst Utskottet återlemnade, såsom dess befattning ej tillhörande, Trosten m m.
Herr Doctor Stenhammars, under den 5 sistlidne Januari till Utskottets åtgärd remitterade Memorial om saknad och fördröjd verkställighet ef Konungens och Riksens Ständers uti åtskilliga Rikets inre hushållning rörande ärenderi vidtagna beslut.
Ridderskapet och Adeln har under den 4 i denna månad förklarat sitt bifall till Utskottets åtgärd, utan att för öfrigt utlåta sig, hvarthän målet anses hQra.
Högvördige Prest- och Hedervärda BondeStånden hafva, långt för detta, åter-remitterat Målet till Utskottets handläggning, och Vallöf!. BorgareStåndet har, den 16 dennes, ansett det samma, så vidt det innehölle ämnen, hvilka kunde under Riksens Höglofl.
Ständers öfverläggning och pröfning komma, vara af egenskap, att endast böra väckas uti Höglofl.
Co nstitutions-Utskottet.
Och, då Utskottet följakteligen saknar den RiksStånden6 pluralitet uti Beslut, som Riksdagsordningens 44 §• bjuder, så vidt Utskottet skall kunna motionen å nyo upptaga, och Utskottet redan tillförene, medelst flere Utlåtanden, förklarat de orsaker, hvilka, af dess åtgärder oberoende, vållat den sällsamma Cirkel-gången af detta mål 5 så har det ansett sig nu böra genast om ofvannämnda förhållande vördsam underrättelse meddela, på det tillfälle måtte öppnas, atthårutin - Resi). och Ekon.
Tit sk.
Betankanden, 331 han vidtaga de ytterligare mått oell steg, hvartill Riksens Höglofl.
Ständer, i stod af samma §., kunna sig befogade Tinna.
Stockholm den 25 Maj 1818- N.-r 127.
Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomi Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar viddess af Ivänne Respective Riksstånd återremitterade Betänkande, rörande yrkade upphäfvande af Stockholms Stads rättighet att uppbära Parm-, Torg-, Braach Renhållnings penningar, då Hö, Halm, Ved och Brännkol införas, samt af Landtmannens åliggande, att i vissa Städer erlägga Håg- och Mätare-penningar för inkommande varor, Detta Betänkande har till Utskottets förnyade åtgärd blifvit återförvisadt. l:o Från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, genom ProtocollsUtdrag af den 4 innevarande månad, med anmodan att bestämdt uppgifva, huruvida de så kallade Torg-och Renhålliiings-afgifter, hvilka till Stockholms Stad erläggas, grunda sig på några äldre privilegier eller icke, hvarjemte a?
Herr C. J. Hertzenhjclm i Serskildt anförände blifvit anmärkt, att han icke anser ifrågavarande afgifter undgå benämning af Constitutions-vidrig beskatt - 052 Besv, och Fikon.
Betänkandcn. ning, att de uppkommo först g år efter sedan Landt-Tullafgiftens erläggande vid Tullarne upphörde, att de tili beloppet är o mycket högre och mera tryckande, samt att endast tvänne ställen blifvit utsedde iill deras erläggande, hvaraf skall följa, att
Lsndtmannen ofta vid svårare väglag mäste färdas jjudels mils längre väg än annars, för att komma till oågotdera sf de anvista Torgen.
Vidare har Herr Hertzenhjelm yrkat en förnyad handläggning af detta mål på den grund, att i Utskottets Betänkande icke skall blifvit tillräckeligen utr^ddt, i stöd af hvilka äldre författningar Stockholms
Stad grundar sina anspråk på en sådan af gifts uppbärande för vissa Landvägen kommande varor, icke oller huruvida sädåne varor, som på Landet äro betingade, och således icke på Torgen till Sahi utbjudas, äro underkastad© densamma, samt ändteligen, huru den skulle kunna med minsta besvär afbördas.
Uti detta Herr Tlertzenhj elins anförande hafva Herr Grefve Jacob de la Gardie och Herr Friherre Carl Henrik Anckarsvärd förklarat sig instämma. 2:0 Från Hedervärda BondeStqndet, deruti blifvit anmärkt, 1:0 al Johan Hessing: stt, om någon Stad, i stöd af sina Privilegier, skulle fortfara med -Våxg- och Mätare-afgiftens affordrande, måste der nödvändigt finnas
Våg och Mätarehus vid det torg, dit Landtnjannen får föra sina Landtmanna Producter, och hvarest han får aflägga sin afgift, sedan han försålt varan; varandes i Hessings tanka ingenting obilligare, än att Landtmannen skall Bes v, och Hilton, Utsk.
B et ankan den.
333 erlägga afgift för den vara, för hvilken han blir så missbjuden, att han nödgas föra den hem igen.
Vidare har Vessing yrkat, atti alla slags hemmans onera, sorn i Stad skola lemnäs, böra från denna afgift alldeles vara befriade, och att Utskottet måtte föreslå en bestämd
Lag, innefattande alla omständigheter i detta afseende.
Uti detta Vessings anföran de hafva samtliga Fullmäktige frän Vesterås
Lan förklarat sig instämma. 2:0 Af Anders Danielsson från Elfsborgs
Län, att om än förberörde rättighet skulle vara ett Privilegium, det han ej medgifver, hade i alla fall Utskottets pligt varit, att ingå i pröfning oell bedömruande om billigheten och rättvisan deraf, samt onj möjligheten af dess upphäfvande, på d t Riksens Höglofl.
Ständer, i detta afseende, måtte komma i tillfälle, att derom meddela sitt beslut: att han ansett sig vara fullkomligen öfvertyga:!, det Stockholms Stads ifrågavarande rättighet ej kan under något sken af rättvisa försvaras 5 ty hvad Staden behöfver för sin renhållning, bör bestridas af Stadens Gassa, roen ej utpressas af Landtrnannen för det han med sina produeter vill fylla Stadens behof; samt slutligen att det väl ej vore afgiftens belopp, som kunde vara serdeles känbar, utan egenlligen det uppehåll, som af uppbörden förorsaka,;, samt rle besvärligheter, som alltid åtfölja Stadens Police-Controll. g:o Af Matts Ericsson från Stockholms Län: att lian till alla delar instämmer med hvad Herr Hertzenhjelin uti dess Utskottets Betänkande Beni. och Ekon.
^54 vidfogade reservation anfört, och derjemte tillägger: att, om oftanämnde afgift blifver såsom olaglig uppiiäfven, hvilket han förutsätter, bör Landtmannens förbindelse att endast på Adolf Fredrics och Ho- Torgen sina varor införa, äfven försvinna, och Landtmannen få rättighet att, på hvilket To;g sorn b eldst, dem utan afgift föryttra.
Häruti hafva förenat sig Gustaf Larsson, Fehr Pehrsson, Matts Pehrsson och Jacob Ersson från Stockholms Län, Utskottet bär tagit under noggrann pröfning hvad desse anföranden och anmärkningar innehål'a, och går nu att, vid besvarandet deraf, först yttra sig i afseende på Högloll.
Ridderskapets och Adelns anmodan: att bestämdt uppgifva, huruvida de så kallade Torg-och Renhållnings af gifter, som till Stockholms
Stad erläggas, grunda sig på äldre privilegier eller icke.
Utskottet har redan i dess afgifna Betänkande upplyst , att den öfverklagade Parqa-.Bro-, Torg-, och Renhållnings-afgiften för inkommande Ted, Hö, Halm, och Brännkol väl till benämningen är ny, men étt densamma dock grundar sig på äldre, genom flera Kongl Resolutioner förunnade rättigheter.
Stad ager nämligen, i stöd af de Kongl. Rescripten af år 1636, 1668, och 1686, sorn i Betänkan det finnas åberopade, att uppbära Mätarepenningar för inkommande Ved, Hö och Bränkol, utan att någon skilnad är iakttagen, om dessa varor komma Sjö- eller Landvågen, Besv. ochr Ekon.
Betänkanöen, §53 Att Staden således, för längre tid tiilba» ka än 5 år, varit berättigad till denna afgifts uppbärande, äfven för Landvågen ankommande varor, bestyrkes, utan att nämna alla serskilda Kongl, och andra Resolutioner för mätningen af dessa varor och afgifterna derföre, i synnerhet af ÖfverStåthållare-Embetets kungörelse den 25 Maj 1785, sorn i allmänhet föres krifver i 1 §.
Alla mätbara vahror, som bill Stockholms Stad ifrån theller Inrikes orter, sjö- eller landvågen ankomma, ehvad de skola till salu hållas, eller till eget behof nyttjas, böra af Stadens tillförordnade och.
Edsvurne
Mätare och med Stadens krönta mål~käril mätas ■— — -— Mätareafgiften var, enligt Stockholms Magistrats Taxor den X2 Juli 1680, samt den 28 juli 1690 och deras 6 §. §, För en famn Kastved T öre Snit.
För —- — Bryggved -§• —•
— För en Läst Brännkol 1 ij — - — För en Parm Hö 1A —•
— Stockholms Magistrats Ordning af den 16 Mai 1785 upplyser derjemte, att, sedan Kongl. M«j:t under den 6 Juni 1780, i Nåder tillåtit, att dessa afgifter till 3 Daler Smt Riksdalern finge uppbäras, så eriades i Mätarepenningar :
För en famn Kant- eller Löfved 2 rst.
Ett mått Bryggved . , t — En läst Brännkol , , 8 -— Ea parm Hö , . t sk, Hvilka till hälften skulle betalas af Kö7 paren och Säljaren, samt fördelas mellan Sta» ggö den och Mälarne.
Dessa afgifter, som tid efter annan blifvit ökade, harva äfven oafbrutet, för förenämnde sjöledes inkommande varor, blifvit erlagde ända till år 1812, då de erhöll o en förändrad benämning, under hvilken de sedermera utgått; Men af samma varor, då de ankommit Landvågen, lärer mätningen likasom uppbörden blifyit tidtals försummad eller uraktlåten, titan att
Utskottet är i stånd att dertill bestämdt uppgifva orsaken. •— — •— För Utskottet har blifvit uppgifvet, såsom skäl, det både tillförseln af sådana varor, Landvågen, och afgiften för deras inätande varit så ringa, att Staden vidkänts en årlig förlust genom underhållet af målkäril och Mätarebetjente.
Sant är åtminstone, det de Committerade, hvilka Kongl.Maj:t’under den 20 Maj 1811 i Nåder tillåtit att uppgöra förslag till en ny StatsReglering för Stockholms Stad, anfört: att sorn efter ett taget medium af dessa Mätarepenningars belopp, jemte det för Kalk, Stenkol och Krita för' de 7 sista åren, Stadens ärliga andel deraf blott utgjort 500 Rd., sä har ock Staden, dels genom Farmmätares och deras Inspectors aflöning, dels genom anskaffande af nya och underhållande af gamla Farmar, Famnar och Tunnor, årligen tillsatt, utöfver inkomsten, 284 bld. 47 s^' 5 r5t•
Derjemte hafva Committerade erinrat, att, genom Höförsäljarens betänksamt fattade beslut, mycket pundadt Hö, i synnerhet under de sednare åren, blifvit inföYdt och ännu införes till Sta - Vinv. och Ekon.
Betänkande». 837 1lens Torg och Hamnar, hvarigenom hoparmningen å dessa ställen minskas, och derigenom äfven Stadens andel i Mätnreafgijten; att Staden, jemte förlusten af denna, äfven försummat yrka och begagna en annan rätt: den nämligen, att för allt till försäljning hit inför dt eller införande Hö, antingen i lösa Lass eller pundadt, uppbara skälig afgift.
På dessa grunder, och som härtill kommit den omständighet, rtt af giften för ved och kol, i anseende Lili gracie* ringen deraf, saknar ali gruva a. billighet, dä af giften är större, för det mindre värde, och mindre för det mera värdi är, hafva Committerade äfven funnit lämpligt, att, mecl afseende å dessa varuarticlars nu ytterst förhöjda pris, emot den derå i förra tider gällande, föreslå, det mätarepenningarne för hit till försäljning uti hamnar och på torg ankommande Hö, Ved och Kol må, under namn af Parm-, Bro -, Torg- och 11 enhållningsafgift erläggas efter en förändrad och något förhöjd Taxa; uti hvilken Taxa Committerade ansett billigt, att äfven, efter lika grunder, intaga och beräkna afgift för Hedin.
Maj.t har äfven sedermera under den 5 Juni 1812 i Nåder behagat stadga och . förordna, att Mätarepenningarne' för ved, hö, kol, halm, kalk, stenkol och krita böra hädanefter under namn af Parm-, Bro-, Torpedi Renhållnings afgift utgå, till det förhöjda belopp och i enlighet med hvad Committerade föreslagit.
Sedan Utskottet sålunda uppgifvit och 03$ Betv. och Ekon.
Betclnhänden. framställt förhållandet roed den öfverklagada Parm-, Bro-, Torg- och Renhållningsafgiften, samt de äldre Stadganden, hvarpå den sig grundar, får Utskottet erinra derom, att Kong!, Maj t, uti 7 §. af Dess den 23 Februari 1789 Rikets Städer och Borgerskap meddelda Nådiga försäkran, har, ehvad rättigheter och Jcrmoner af samina allmänna beskaffenhet, sorn de i nämnde Kongl, försäkran förut införcle, hvarje Stad serskildt, i stöd af Jie* gerings Lagar, Privilegier och Resohitioner innehade, elem alla i gemen och hvar en i synnerhet tillsagt, och under helgd och Priviiegier bekräftat, och synes således i Utskottets tanka Stockholms Stads, genom Berfalldiga äldre Kongl. Resolutionar och Stadganden förunnade rättighet till oftanämnda mätarepenmngars uppbäraude, och följaktligen till den öfverklagade afgiften, äfven böra innefattas uti samma Privilegii Skydd, så vida icke en förändring i benämningen, hvilken förändring Kongl, Maj:t behagat gilla, kan vålla sjelfva rättighetens förverkande, Härvid möta likväl 2ne omständigheter: 1:0 ett afgiften blifvit betydligen 0’- kad, och 2:0 att varorne icke mätas.\
Men Utskottet anser sig, i afseende på den förra, böra erinra, att en viss förhöjning af denna likasom alla andra afgifter, torde vara båda billig och grundad i saken» egen natur, alldenstund afgiften alltid bör bibehålla samma förhållande, dels till myntvärdet, dels till raran, hvars pris »tädae undergått förändring.
1 afseende åter på den sednare omstänuighe.
Eesv, celi Ekon.
Betänkan Jen. 839 ten, kan Utskottet icke lemna oupplyst, att den nya benämningen äfvensom den förändrade Taxan, som innefattar en olika betalningsguind, eller åtminstone ett annat uppbördssätt, än det förut varande, synes just föreslagen för att dels förekomma, dels underlätta mätningen.
Dä nämligen den nya Taxan föreskrifver en viss afgift, för hvarje Enbets- eller Par-iass, blir vidare mätning öfverflödig 5 och torde man dervid haft i beräkning, att å ena sidan Landtmannen icke onödigt skulle uppehållas och Staden å den andra ej besvära* med kostsamma mätareanstalter.
Om dessutom den underrättelse, Utskottet inhenitat, icke är grundad, skall fråga varit, för några år sedan, om att vid Booch Adolf Fredrics-Torg, anskaffa målredskap till sådana varors mätande 5 men någon verkställighet lärer icke hafva följt på den grund, att Allmogen då ensågs, genom en sådan mätning, lida ett onödigt hinder och uppehåll, 6OU1 troddes blifva mera besvärande, än sjelfva atgiftens erläggande.
Utom de egentliga grunder för ifrågasatte rättighet, hvilka redan blifvit anförde, har Utskottet ansett sig derjemte böra upplysa, att Stockholms
Stad äger från äldre tider rätt tilluippbärande af Bropenningar, af Torg- och Packarepenningar, äfvensom i sednare tider af Renhållnings pennin gar-.
Den första af dessa, eller Bvopenningeafgifpm är försäkrad genom Carl Knutsson.r Privilegium 1456, Konung Gustaf den ,'Irs Stadga om Stockholms Byggnader den 7
Maj 1557 84® Picsv. och Ekon.
Betänkandcn. § 6., Konung Eric den XIV:s Privilegium den 12 Apriil 1563 §. 6, och Kongl.
Privilegierna för Stockholms Stad den 10 Mars 1636' §. 9.
Att Torg- och Packarepenningar erlades, synes tydligen af Borgmästare och Råds i Stockholm Ordning a£ är 1637 för Stadens Bro-Kikare, hvars 7de §. förbjöd, ätt föra salt Jisk i Sjögården vid Södermalin eller i bodar annorstädes, innan det på tid förordnade Packar etorg blifvit pdckadb och besigtigadt, samt Torg- och Packarepenningar deraf gifne.
Ifrån början synas Torgpenningame blifvit Staden, anslagne, såsom en erkänsla af de Säljande, för det de till sina varors föryttrande och packning lingö nyttja Stadens Allmänna Torg; Hvilket äfven öfverensstäioraer med Kongl.
Brefvet till OfverStåthåliären den 25
December 1697, som redan dä bestämdt föreskri fver, att för de Torgpenningar, som erlades, borde torgen, hvarest packningen skedde, alltid hallis rene.
Renhällningsafgiften linnes äf ven genom Kongl. Brefvet lil] ÖfverStåthalJare-Embetet den 9 Aprill 1793 stadgad.
Likväl är det Utskottet obekant, och har icke af några handlingar kunnat upplysas, huruvida någon af dessa afgifter blifvit före år 1812 erlagd, för inkommande Yed, Hö, Hilm eller Brännkol.
Efter behörigt öfvervägande af allt detta, och med tillämpning af hvad sålunda upplyst blifvit, tili de vid Betänkandet gjorde anmärkningar, har väl icke Utskottet funnit desamma kunna föranleda Utskottet, att Besv. och Ekon.
Betänknnclen. frångå dess redan yttrade mening, i afseende på Stockholms •
Stads rättighet tji] den öfverIdagade afgiften, såsom, ehuru under ett nytt namn, likväl grundad på äldre Författningar; men, söm ostridigt är, att