Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan ej sluta utan att uttrycka min ledsnad, att Committéen icke sett sig i tillfälle att Betänkande om Rikets Penninge-Verk. 4 37 jemväl uppgöra de Tableauer öfver national-industriens närvarande tillstånd, öfver Statsverketstillstånd oclqbehof, öfver folkets bördor och dessas fördelning, hvaraf Eder Kongl. Maj:ts år 1820
Committéen meddelta instruction föreskrifver utarbetningen.
Då dessa Tableauer nti saknas, skall nödvändigt hvad Committéen sagt om myntväsendets reglering, synas såsom ett isoleradt theorem.
Ingen kan förneka de sanningar, sorn blifvit sagde, oell om frågan endast rörde ett idogt samhälle , så kunde någon tvekan att utföra, hvad som be. finnes vara rätt och sant, icke ega rum.
Men hvilken skilnad emellan Stater, sorn framställa bilden af idoga samhällen eller stater sådane som de, hvilka i den nya verlden bildat sig och Europas åldriga Monarchier, der feodalsystemets fjenstskyldigheter nyligen upphört, och upphört endast genom contracter, betungande, och derjemte olika betungande för den ena delen af statens medlemmar , för egarne af Kikets jord , under det att den stora frågan , huruvida de som ega den rörliga förmögenheten , äfven böra bidraga till underhållet af den statsinrättning, hvars beskydd de njuta elier om de icke skola dertill förpligtas, ännu är oafgjord, och till. äfventyrs ännu icke kan afgöras.
Mitt förstånd gillar det project som Comimittéen framlagt, men om i detta ögnablick jag egde att afgifva min röst för eller emot projectets utförande , sa skulle jag icke kunna med godt samvete tillstyrka det förra, med mindrejag sett de försigtighetsmått vidtagna, som betrygga fastighetsegare och de lägre folkclasserne mot 438 -Betänkande am Rikets Plenninge-Verk. de olyckliga följder ne a£ ine tall myntets, möjliga försvinnande.
Det är denna plågsamma ovisshet sorn föranlåter mig att bönfalla hos Eder Kongl; Majit, att om Eder Kongl. Majit anser lämpligt meddela Rikets Ständer Committéens arbete, Eder Kongl..
Majit då måtte täckas befalla det allt, sorn dermed har sammanhang varder genom trycket allmänheten meddeladt , på det att dess omdömen för eller emöt de föreslagna åtgärderna, må hinna att yttras, innan saken af Ständerne afgöres.
JDå jag gjort ett försök till en Taffleau. öfver jordbrukets tillstånd *), enligt den plan Erder Kongl. Majit uti dess omförmälde instruction täckts utstaka , värdes Eder Kongl.
Majit tillåta mig att underkasta dess ompröfvande , tvänne önskningar som, i följd af denne Tableau, Jordbruks-intresset finnes i behof af att fram-, ställa.
Den första: att spannemåls-import, antingen ej matte vara tillåten annorlunda , än då prisen nått ett visst utsatt maximum; eller ock att export af spannmål i alla tider måtte vara lika obehindrad som importen deraf.
Så framt ej endera af dessa grundsattser varder orubbligen faststäld, kan ingen Spann-, måls-handel i stort inom landet ega rum.
P*n andra , Att beskaffenheten af den säd sorn fores till torget, matte genom en författning bestämmas och sålunda förekornmas de underslef som härleda sig från det nu brukliga mät” nings-sättet. *) Särskildt tryckt.
Betänkande om Rikets Penninge-Verk. 43g Följderna, häraf skulle blifva:
.Adt vår spannmål, som för det mesta i godhet öfverträffar större delen af den i Norra Tyskland producerade, skulle finna lättare afsättning utomlands; Och att vår goda spannmål icke mera skulle från torget undanträngas och till pris nedtryckas af den dåliga Tyska och Polska, som under perioder af brist, här säljes till hvilket pris som hälst , emedan den uti England och Holland , icke en gång vid inträffad brist på födo-ämnen, emottages. 1, djupaste trohet, vördnad och nit framhärdar Stormägtigste Allernådigste Konung Eder Kongl..
Majits underdlnigste tropligtig**» tjenare och undersåte F. B. Schwerin.
Nio 20- Utdrag af ProtocolletH hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slott den 19 Februarii 1823. Närvarande:.
Herr Stats.-Ministern för Utrikes Ärendena Grefve von Engeström.
En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Rosenblad. 44o Proposition om ett Handds-Lane-Contoir.
En af Rikets Herrar, Hof-Cancellern, Herr Grefve af Wetterstedt.
En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Cederström.
En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Skiöldebrand. Stats-Kådet Grefve Löfvenhjelm Tillförordnade Stats-Secreteraren».
Förste Expeditians-Secreteraren Skogman.
Tillförordnade Stats-Secreteraren anmälde i underdånighet, att, sedan Kongl. Maj:t under den ‘45 Qctober i8j» beslutit, att
Nådig framställning skulle till Riksens Ständer göras, i anledning af Kongl. Majus Befallningshafvandes L Götheborgs och Bohus
Län underdåniga hemställan, om inrättande af ett Handels-Låne-Contoi r i Götheborg, till afhjelpande af de handlandes, penningc-förlägenbet , så hade tillförordnade Stats-Secreteraren nu uppsatt förslag till Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till Riksens-Ständer L detta ämne.
Förslag till justering i underdånighet upplästes, sådant det vid detta ProtocoU finnes bilagdt.
Kongl- Majit täcktes, uppå underdånigt tillstyrkande af Siats-Rådets närvarande Ledamöter, i Nåder gilla berörde förslag, L enlighet hvarmed alltså den Nådiga Skrifvelsen, lomme att till Riksens Ständer i vanlig ordning afgifvas.
Tix Rrotoeollo F. Fåhreeus.
Proposition om ht Handels-Lane-Contoir’. 441 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, rörande inrättningen af ett Handels-Läne-Contoir i Götheborg; Gifven Stockholms Slott den 19 Februarii 1825.
T-Jppå af Kongl. Majit gifven anledning har dess Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län icke allenast hos Kongl. Majit framstält det ofördelaktiga tillstånd, hvaruti Götheborgs Stadshandel sig befinner och svårigheten för Stadens handlande, att, vid saknade penningetillgångar, utföra något större företag, utan ock i underdånighet anhållit, att, till den högst tryckande förlägenhetens afhjelpande , Kongl.
Majit i
Nåder måtte tillåta och bereda inrättningen af ett Handels-Låne-Contoir der i Staden; I hvilket afseende Kongl. Maj.-ts Befallningshafvande, som ej trott sig böra föreslå sättet för verkställigheten och grunderna för administrationen, såsom beroende af viikoren för lane-anstaltens medgifvande, i öfrigt underdånigst tillstyrkt; att Stadens handlande skulle ega uteslutande rätt till lån ur denna fond , hvaraf följakteligen några medel ej finge till andra personer utlånas; att högsta lånetiden måtte blifva tre månader, i vanlig disconteringsordning , så att vid lånets beviljande räntan förut afdrages; — att jern och flere inhemske produeter samt alla slags handelsvaror komme att företrädesvis belånas; — att säkra vexlar och assignationer, utgifna och godkände af vederhäftige män samt försedde särskildt med fullt vederhäftig borgen, likaledes kunde bela - 44?
Proposition om ett Handels-Lane-Contoir. nas; _ alt inga andra än nu nämnde hypothek, skulle antagas, och ändteligen , att såkallade om. sättningar icke blefye tillåtn.e, utan att hvarje låntagen summa borde, vid förfallotiden, fullt utbetalas eller annars genom lagsökning och pantens försäljande genast indrifyas.
Maj:t, som ansett denna underdå-. niga anhållan innefatta ett ämne, hvars pröfning lämpligast, kunde till Riksdag hänskjutas, vill nu derom hos Riksens Ständer göra. framställ-, ning.
Med ett för handeln förmånligt läge , har likväl Götheborgs
Stad de sednare iren varit i synbart aftagande, i följd af flere sammanträffade, nogsamt kända, omständigheter.
Genom detta tillstånd lider icke Staden ensamt; Afven, angränsande landskap, särdeles Vermland, Vestergöthland och Bohus Län röna de menliga, verkoingarne häraf, förlorad eller åtminstone hindrad afsättning, för deras productioner.
Då således en anstalt till befrämjande af en lif— ligare handelsrörelse inom .Götheborg, tvifvels utan skulle på en gång underlätta Stadsmannanäringarne och landsbygdens yrken öfverlemnar Kongl, Maj:t till Riksens Ständer alt , med: erkännande af angelägenheten att vidtaga skyndsamma åtgärder, till afhjelpande af det betryck, hvari den andra i ordningen af Rikets Städer råkat, utfinna tjenlige medel för det sökta ändamålet, och dervid öfverväga, huruvida detsamma ina säkrast kunna vinnas aniingen genomen sådan låne-inrättning, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, eller genom en särskildt till Gö-. proposition, om Näringsfrihet,.- j^ropoaiiiv.* ... 443 hehorg förflyttad utgrening af de allmänna låneanstalterne i Rikets Siänders Banque.
Maju förblifver Rikeis Ständer med all Kongl.
Nåd och.ynnest städse välbevågen, Pä’ 4U.m ut supra. CARL JOHAN. C. S. Skogman N:o- 5 l Utdrag af Protokollet,, hållet inför Hans. Majit Konungen uti Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 19 Februarii 1823* Närvarande i.
Herr Siats-Ministern för Utrikes, Ärendena Grefve von Engeström.
En af Rikets Herrar, Hof-Cancellern Herr Grefve af Wetterstedt.
En <uf Rikets Herrar, Siats-Rådet Herr Grefve Cederström, En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Skjöldebrand. Stats-Rådet Grefve Löfwenhjelm, 444 Proposition om Närings-friheteni Tillförordnade Stats-SecreterarenFörste Expeditions-Secreteraren Skogman.
Tillförordnade Stats-Secreteraren afgaf i underdånighet förslag till Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, i fråga om Näringsfriheten , hvarom Kongl.
Maj:t under den 9.
Maji 1821 förklarat sig icke vilja besluta, utan efter föregången öfverläggning med Riksens Stän. der; å hvilket förslag Stals-Rådets närvarande Eedamöter tillstyrkte Nådig fastställelse.
Majit täcktes i Nåder gilla berörde underdåniga Förslag med det tillägg: att Kongl. Majit ansåg bäst, att vid detta tillfälle tillämpa innehållet af 89 §. i Regeringsformen, som förmår ”att, om Konungen vill åt Riksens Ständer öfverlemna, att gemensamt med honom något afgöra,, som Rikets allmänna Styrelse rörer, dermed bör förfaras på det sätt, sorn angående Eagfrågor är stadgadt”; ©ch att, Kongl.
Majit i följd, häraf vili till Riksens Stander öfverlemna att, i den ordning Regeringsformens åberopade §. föreskrifver, frågan om Närings-friheten gemensamt med Kongl. Majit afgöra.
Och skulle, med iakttagande af detta tillägg, Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, af den ordalydelse, som det vid Protocollet bi lagde exemplar utvisar, på vanligt sätt till Riksens Ständer afgå.
Ex Protocollo F. Fåhreeus^ Proposition om Närings friheten. 445 Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående frågan om Närings-friheten.
Gifven Stockholms Slott den 19 Februarii 1823.
^En af de vigtigare frågor i Rikets allmänna hushållning är utan tvifvel den, om en vidsträcktare frihet i utöfning af handel och handtverk.
Ehuru Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad trenne af Riks-Stånden vid särskildta tillfällen yttrat, funnit denna fråga vara af oeconomisk beskaffenhet och följakteligen beroende endast af Kongl.
Majus Nådiga pröfnisg och afgörande, har Kongl. Majit likväl icke velat derom besluta, utanefter föregången öfverläggning med Rikets Ständer.
Majit har nemligen insett nödvändigheten , att med varsamhet verkställa förändringen af ett Hushålls-System , som under en längre tids tillämpning grundlagt flera enskildta och allmänna förhållanden och gifve it en bestämd rigtning åt Capital och Arbetsförmåga; att, vid öfvergången till en af omständigheterna påkallad friare utveckling af industriella krafter, ej åsidosätta omsorgen för ordning och konstflitens fullkomnande; att vid fördelningen af borgerliga skyldigheter göra skäligt afseende på den inskränkning i lagligen tillkomne förmåner, som en utvidgad täflan kan för nuvarande medlemnar af vissa corporationer försaka, samt att, så vidt möjligt är, söka bereda allmänt gagn med undvikande £af enskildta förluster och olägenheter.
Med dessa åsigter har Kongl. Majit ansett bäst, att vid detta tillfälle tillämpa innehållet af 446 Proposition om Närings-friheten'. 8 9 §.
Regeringsformen, sorn förmår, att ömKdi nungen vill åt Rikets Ständer öfverlemna , att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna Styrelse rörer, dermed bör förfaras [>å det sätt, som angående Lag- frågor är stadgat.
Majit vill i följd häraf till Rikets Ständer öfverlemna, att i den ordning Regeringsformens åberopande §. föreskrifver, gemensamt med Kongl. Majit afgöra frågan om Närings-friheten, och kongl.
Majit hänskjuter tillika till Rikets Ständers pröfning* de af en 1 Nåder tillförordnad Committé utarbetade underdåniga förslag till förnyade författningar, om Handtverkeriens och Handelns utöfning, hvilka, jemte alla till ämnet hörande handlingar, skola tillställas det eller de Utskott, hvartill frågan af Rikets Ständer blifver remitterad; Kongl. Majit, som med nöje skall omfatta hvarje tillfälle, att af Rikets Ständer inhemta upplysningar och råd, då Rikets Sannskyldiga nytta det kräfver, är öfverlygad, att Rikets Ständer med den fullständiga kännedom om särskild* ta lofcalä förhållanden* som de böra öga* skola till allmänt bästa och med fullkomlig rättvisa angående ifrågavarande angelägenhet besluta.
Nåd och ynnest städse välbevågen; Datum ut supra.
CARL JOHAN. C. S> Skogman.
* Ton om Krono-Skogarne i Riket. 447 proposition q/m Nio a 2; Utdrog af Protocollet öfver Kammar-Ärender , hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats- Rådet på Stockholms •Slott den 19 Februarii 1823. härvarande: Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr Grefve von Fageström. Stats-Råden Deras ExcellenCer: Herr Grefve Rosenblad.
Herr Grefve Fleming. Hof-Cancelleren Hans Excellence, Herr, Grefve af Wetterstedt.
Stats-Råden Deras Excellencer t Herr Grefve Cederström.
He rr Grefve Skjöldebrand. Stats-Rådet, Herr Grefve Löwenhjelm, Tillförordnade Stats-Secreteraren, Föräie Expeditions-Secreteraren Danckwardt.
I följd af hvad Kongl. Majit, vid föredragningen af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Krono Skogarnes användande, i Nåder beslutat, hade tillförordnade Stats-Secreteraren författat och uppläste nu till justering ett underdånigt project till Kongl. Majits Nådiga Proposition till Riksens Ständer, i detta ämne; och behagade Kongl. Majit uppå Stats-Rådets nu närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande detta Project i Nåder gilla, i enlighet hvarmed Kongl.
Majits Nådiga Proposition till Ri - 448 Proposition om Krono-Skogarne i Riketi kets
Ständer alltså skulle i vanlig ordning exr pedieras.'
In fidem Protocolli C, G.
Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Krono-Skogarne i Riket: Gifven Stockholms Slott den J9 Februarii 1823.
Af de flere vigtiga beslut Kongl. Maj:t, vid sista Urtima Riksdag, ifrån Riksens Ständer emot* tagit, har bland annat varit den författning Riksens Ständer vidtagit att, efter visse föreskrifne allmänna grunder, under Skattemanna-rätt upplåta åtskillige Kronans Skogar och Allmänningar.
Den na fråga, som innefattar en förändring i nuvarande, från långliga tider tillbaka, stadgade hushållning med desse, så väl för enskildtes, som allmänna behof begagnade Skogar, och som således , i dubbelt afseende, är af ett vigtigt inflytande, har Kongl. Maj:t ansett med all nödig försigtighet och klok beräkning böra behandlas , hvadan Kongl. Maj:t, för att rätt kunna bedomina så väl den allmänna nyttan af en dylik för-; ändrad hushållning med dessa Skogar, som ock i hvad mån den vore verkställbar, och de derföre af Riksens Ständer utstakade grunder lämplige, dels om förhållandet i alla delarmed samma Skogar från vederbörande infordrat nödige upplysningar, äfvensom deras i ämnet afgifne yttranden, dels låtit göra försök med försäljningen - Proposition otn Krond-Skogarne 1 Riket.
449 gen af någre Skogar på Öland, hvilka af Kronan kunnat utan inskränkning disponeras, och då Kongl.
Maj:t, vid slutliga pröfningen af denna • fråga, i anseende till de omständigheter som dervid förekommit, och sorn syntes fordra att närmare betraktas, funnit nödigt, innan någon allmännare föreskrift om verkställighet af denna anstalt förordnadés, méd Riksens Ständer vidare i ämnet öfverlägga , vill Kongl. Maj:t nu meddela Riksens Ständer, hvad Kongl. Maj:t för sin del ansett härvid böra öfvervagas, och, på ■grund deraf, beslutas.
Att nuvarande hushållning och författning ined de för Kronans och menigheters räkning afsatte och bibehållne Parker och Allmänningar icke i allmänhet är lämpelig och uppfyller ändamålet, är i vederbörandes gifne yttranden hufVudsakeligen erkändt och så mycket mera onekligt, som déssa Skogar, sedan längre tid, med få undantag, varit i synbart aftagaride.
Svårigheten af deras bevakning, i anseende till flere locala omständigheter: en otillräcklig och illa löSiad Skogs-betjerting för deras vård och förbättring: de i sakens natur liggande hinder för Ämbetsförvaltningen , att med framgång kunna i sådane ämnen tillräckligt verka, men framför allt det vanliga begäret att tillegna sig hvad man anser ingen ega, äro de egentligaste orsa— terne till den sköfling och förstöring, hvarföre desse Skogar i allmänhet varit blottställde, och som, med nuvarande förhållanden förgäfves skall söka förekomtnas.
En förändrad hushållning med dessa Skogar är således behöflig, Och påkallad t Bihang tili Riht St, Prot. i [Sta Sami, iSiJ. rtQ 4jo Proposition om Ii rono-Skogome i Riket. och någon lämpligare anstalt synes dervid icke kunna komma ifråga, än att, såsom Riksens Ständer jemväl beslutit, med undantag af de Skogar, som för_ Statens räkning behöfde bibehållas , och till hvars vård och förbättring särskilde kraftige anstalter borde vidtagas, de öfriga efter hand och, der det låter sig göra, skiljas från Kronans disposition och öfverlemnas åt den enskilda egande - rätten; Men grunderna härföre äro svåra att bestämma, emedan enskilde rättigheter måste noga vårdas och mycket beror af localen, som fordrar särskildte stadganden nästan för hvarje fall.
De af Riksens Ständer för verkställigheten deraf meddelde föreskrifter, har Kongl. Majit för sin del funnit, bade otillräckliga och jemväl i vissa fall, mindre lämpeliga.
Riksens Ständer hafva bland annat icke närmare bestämt, hvilka Skogar egenteligen skulle vara föremål för Riksens Ständers beslut, och det samma synes icke kunna angå andra, än de så kallade Krono-Parkerne; hvartill Kronans egande- och dispositions-rätt i allmänhet är ostridig; hvadan de så kallade Rands- och Härads-Allmänningarne skulle under enahanda förvaltning, som hittills förblifva, och det med ifrågavarande ansalt åsyftade ändamål således blott till en del kunna vinnas.
För framtida beståndet af de å Skogarne varande mångå mindre Lägenheter , hvilket i deras nuvarande skick icke kan anses ega rum, är icke sörjdt, och det synes angeläget, att bringa, åtminstone de flesta, till sjelfständiga lägenheter, emedan de svårligen kunna med deras nuvarande utrymme i allmänhet bestå, sedan Proposition om Krono-Skogarne i Riket.
451 den kringliggande Skogen är afyttrad.
At åtnjutne Skogs- och Mulbets-rätter å KronoParkerne utan undantag skola bibehållas och ersättas, är så mycket mindre beliöfligt, som desse förmåner, med få undantag, icke äro å desse Skogar att anse som Laglige rättigheter, särdeles hvad Mulbetet angår, hvilket efter äldre Skogs Ordningen och 14 §• i den nu gällande, endast af gunst och Nåd är efterlåtet; och meddelandet af en sådan ersättning skulle å de flesta ställen medföra den följd, att hela Parken dertill medtoges.
Den årliga Räntans bestämmande genom högsta anbudet vid Auction, och 1 icke, såsom vid Skattläggningar i allmänhet tillgår, efter Markens sämre och bättre beskaffenhet, är i synnerhet mindre lämpeligt, då sådant på många ställen, vid Skogens ulödande, skulle leda till bristande säkerhet för Kronan att i framtiden erhålla denna ränta, för hvilken personlig borgen eller annan säkerhet, såsom Riksens Ständer jemväl stadgat, icke eller är i längden användbar.
En bestämd fridlysning å de Kronan förbehållne
Parker är också icke tjenlig, såsom hindrande Kronan att af dem draga den förmån utöfver egne behof, som med Skogens bestånd kunde förenas.
Frågan om en förändrad hushållning med de Allmänna Skogarne anser Kongl. Majit böra, i hela sin omfattning, behandlas, så vida man vill vinna, hvad dermed egenteligen bör åsyftas.
Skogsvård i afseende på dem, sorn för Kronans ‘räkning böra bibehållas; -Stadgandet af lämplige grunder för afyttrandet af de öfrige, Kronan tillhörige, Skogar, så att hvar - 4 53 Proposition om Krono-Skogarne i Riket'. ken Kronan eller enskilde blifva lidande)' oell Skogens bibehållande, så mycket möjligt är, beredas, men i annat fall sjelfständige .Lägenheter deraf uppkomma; utvägar för öfverlemnandet ät enskildes disposition af de Skogar, som egen* teligen dem tillhöra, men varit ställde under Styrelsens vård och inseende; sådane äro, efter Kongl, Maj:ts åsigt; hufvud-föremålen för de Stadganden, som härvid böra komma i fråga, och dem Kongl.
Majit nu går att för Riksens ^Ständer framställa.
Sedan Sockne-AHmänningarne långt för detta blifvit upplåtne till Socknärnes fria disposition, och särskildt blifvit och vidare vid denna Riksdag blifver stadgadt, angående användandet af de till Bergverken och Bruken bibehållne Recognitions- och Grufve-Skogar, utgöras de Skogar, som nu äro under Kronans disposition , af Krono-Parker, Krono-Allmänningar,' Lands- och Härads-Allmänningar, till Kronan hemfallne Bergslags- och Recognitions-Skogar,' samt Gfverloppsmark å de sistnämnde, äfvensom af Kronans oafvittrade Marker i de Norra Provinserne.
— I afseende på de förstnämnde eller Krono-Parkerne, är Kronans egande- och dispositious-rätt till dem ostridig.
Utsyning har derifrån varit meddelad, i allmänhet mot betalning och Mulbetesrätt , efter hvad förut är närnndt, liufvudsakeligen af gunst och Nåd beviljad; dock hafva åtskillige Hemman förvärfvat sig Skogs- och Mulbetes-rättigheter genom Contracter, Kongl. Resolutioner samt Skattläggningar; äfvensom på många ställen enskilde till-, hörige Hemman och Lägenheter derå eller nära Proposition om Kr ono-Skogome i Riket. '453 derintill, finnas belägne, hvilka från urminnes tider derå begagnat bete, och utan en sådan förmån icke kunna ega bestånd; Hvilka omständigheter således, vid en förändrad disposition af desse Parker, böra komma i öfvervägande. —•
Till några Krono-Allmänningar finnes Kronan hafva enahanda egande- och dispositions-rätt, sorn till Krono-Parkerne; men i allmänhet äro desse Allmänningar af lika egenskap som Lands- och Härads-Allmänningarne, och hvarmed förhållandet är annorlunda.
'Nyttjandet af desse Allmänningar har alltid tillhört Interessenterne deri,' hvarom våra äldsta Lagar vittna; och i de åren 1647 och 1664 utfärdade Skogs^Oröningar är jemväl denna rätt Landets och Häradernes Innevånare förbehållne, då deri heter, att: Ländernes Allmänningar, såsom de till Landsens Innebyggares tarf och godo äro af fordno afvittrade och förordnade, altså staude de till Landsens Innebyggare att nyttja, men icke att för sig och efterkommande förderfva och utöda; på samma sätt tillstå och Härads-Allmänningar sine Häradsboert och Sockne-Allmänningar Sockne-innebyggare; Kronan har endast förbehållit sig bärande träd och Masteträd å desse Allmänningar, såsom å annan Krono- och äfven Skatte-jord , hvilket således icke innebär någon egande-rätt till jorden, ^>ch Kronan har icke eller af desse Allmänningar haft annan inkomst, än genom skattläggning a£ de kärr och måssar, som kunnat uppodlas, men i det skick de befunnits varit af ingen nytta, en följd deraf, att Lägenheter, sorn icke höra under skattlagde Hemman, men bordt utgöra skatt, icke lämpligen kunnat erlägga den till Interes - 454 Proposition om Krono-Skogome i Riket. scnierne i Ali männingarne.-r— Detta tyckes således bevisa Delegarnes rätt till grunden, fast Staten disponerat Allmänningen , för att med rättvisa utdela nyttan deraf åt Länets och Häradets Innevånare, på samma sätt sorn förhållandet varit med Sockne-Allmänningar, innan de på 1750-talet till Sockne-Interessenternes egna disposition Öfverlemnades; Och Kronans dispositionsrätt ofver Lands- och Härads-Allmänningarne har, såsom 25 §. i Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 17 December 1734 jemväl visar, eger.teligen derföre allt hittills, fortfarit, att svårigheter mött vid desse Allmänningars öfverlemnande åt enskilde.