Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom Kronobergs län: för aftappning af Tornsjöarne samt utdikning af kringliggande sank mark inom Dädesjö och Furuby socknar i Uppvidinge och Konga härader, lån 1,200: — — anslag 300: — — Inom Hallands län: för sänkning af Ramsjön och utdikning af kringliggande vattendränkta egor inom Ljungby, Winberga, Stafsinge och Morups socknar af Faurås härad, län 7,200: — — anslag . 1,800: — — hvaraf lånet utbetalts. inom Götheborgs och Bohus län: för utdikning af kärrmark vid hemmanet Åseröd i Krokstads socken af, Sörbygdens härad, lån 192: anslag 48: inom Skaraborgs län: för utdikning af Dagsnäs och Höryda samt en del af Stora Bjurums mossar inom Gudhems härad, lån 6,800: anslag ' 1,700: lånet är utbetaldt. inom Orebro län: 0 för sänkning af Mosjön samt rensning af Kumla, Täby och Aby åar, lån 20,000: anslag 5,000: hvaraf lånet utanordnats. inom Wermlands län: för dito af sjöarne Wadjungen och Björklängen samt rensning af elfven Rinnan inom Jernskogs socken af Nordmarks harad, lån 11,200: anslag . . ■ 2,800: 14,000: 240: — 8,500: 25,000:
E:dr 64,240:
Bland vilkoren för de till kommunikations-anstalternas förbättring eller befrämjandet af vattenaftappningar och odlingsföretag, under sednare tider, beviljade statsbidrag, har stadgats, att alla sålunda understödda arbeten borde, i öfverensstämmelse med fastställda arbetsplaner, vara fullbordade inom derför af Kongl. Maj:t bestämd och i kontrakterna om desammas utförande utsatt tid.
I annat fall, skulle Kongl. Maj:t äga att låta in ställa all vidare utbetalning af det anvisade statsbidraget, samt återfordra hvad deraf redan uppburits, att på en gång eller successift till Riksgälds-kontoret inbetalas.
Oaktadt detta, för bidrag af allmänna medel till sagde föremål uttryckligen stadgade, vilkor och den föV uraktlåtenheten af dess uppfyllande således bestämda påföljd, har likväl, enligt hvad Revisorerne, vid läsningen af Fullmäktiges protokoller och genomgåendet af ofvannämnde utgifts - — 59 — bolt inhemta!;, blott en del af de med dylika bidrag understödda arbetsföretagen fullbordats och, efter anställd afsyning, kunnat godkännas före förloppet af den tid, inom hvilken vederbörande förbundit sig hafva, på föreskrifvet sätt, utfört samma företag.
Genom derom gjorda underdåniga ansökningars bifallande, har väl, i de liesta fall, begärda anstånd med arbetenas fulländande erhållits och statsbidragen, oansedt företagens fördröjda utförande, fått med oafkortadt belopp åtnjutas.
Eevisorerne hafva dock ansett sig böra för Eikets Ständer anmäla nu uppgifna förhållande, hvilket förefallit Eevisorerne destomera anmärkningsvärd!, som, innan arbetstiden bestämmes, vederbörande menigheter eller arbetsdirektioner varda derom hörde, och deras egna förslag vanligen utgöra grunden för den härvid skeende tidsbestämmelsen.
Vid liera tillfällen torde också det anmärkta 'dröjsmålet med arbetenas verkställighet egentligen vara att tillskrifva likgiltigheten för uppfyllandet af de med det allmänna ingångna förbindelser och den på erfarenheten grundade förmodan, att underlåtenhet härutinnan sällan medför några olägenheter.
Fullmäktige i Riksgäldskontoret hafva visserligen under innevarande år, i likhet med hvad under de förra åren jemväl skett, hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, att, utom de arbetsföretag, för hvilka innehållningar eller återbetalningar af beviljade statsbidrag, i anseende till afvikelser från arbetsplanerna eller uraktlåtet fullgörande af kontrakterna, redan blifvit föreskrilna, ett större antal uppgifna väganläggnings- eller vägförbättrings- samt vattenaftappnings- och sjösänknings-arbeten icke blifvit fullbordade och vederbörligen afsynade, samt af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader godkända, oansedt den för samma arbetens utförande bestämda eller, efter i underdånighet gjorda särskilda ansökningar, förlängda tid redan före årets början tilländagått; men ehuru Kongl. Majit, i anledning af hvad sålunda blifvit af Fullmäktige i underdånighet anmäldt, kommit i tillfälle meddela de beslut och föreskrifter, som förhållandena ansetts påkalla, samt förlängda terminer för arbetenas afslutande vanligen blifvit bestämda, synes dock erfarenheten visa, att fullständigare och verksammare kontroller erfordras för att framdeles kunna med säkerhet påräkna att genom statsbidrag understödda eller tillvägabragta, fastän icke för allmän räkning företagna och utförda, arbeten varda inom de vid statsbidragens beviljande och emottagning utsatta terminer, vederbörligen fullgjorda, så vida icke oförutsedda händelser eller andra af verkställarne icke beroende tillfälliga förhållanden dervid förekomma.
Blefve hädanefter endast större och för det allmänna mera vigtiga arbetsföretag med anslag och lån utaf statens medel understödda, korame det naturligtvis att blifva lättare, än hittills, för Väg- och vatten-byggnadsstyrelsen samt dess underlydande tjenstebiträden att utöfva en noggrannare och fullständigare tillsyn öfver arbetenas oafbrutna fortgång samt deras fulländande inom derför bestämda tider.
Såsom bevis på tidsutdrägten med utförandet af sådane arbeten, hvarom nu är fråga, hafva Eevisorerne trott sig böra meddela nedanstående uppgift å de i Fullmäktiges, af Eevisorerne genomlästa, protokoller förekommande arbetsföretag, med hvilkas fullbordande eller afsyning anstånd medgifvits, sedan den i kontrakterna bestämda arbetstiden blifvit öfverskriden: „ l:o hamnanläggningen viel Ahus i Christianstads län, som, enligt kontraktet, bordt vara fullbordad före 1851 års utgång; men för hvilket arbetes fulländande tiden, enligt Kongl. Majits nådiga bref den 2 Juni 1852, blifvit förlängd till den 1 Juli 1853, samt ytterligare, genom Kongl, brefvet den 11 December 1852, utsträckt till den 1 September 1854.
2:0 iståndsättande af öfverbyggnaden å den ena hamnarmen vid Cimbrishamn.
Detta arbete skulle vara fullbordadt inom den 1 November 1853; men den 13 Januari 1854 medgafs anstånd dermed till början af påföljande Oktober månad. 3:o anläggningen af hamn vid Engelholm samt upprensningen af Rönne å, för hvilket arbete, som skulle fullbordats inom den 1 Oktober 1855, anstånd den 22 förutgångne September erhölls till den 1 Juni 1856. — 60 4:o hamnbyggnaden vid B jo, för hvars utförande tiden var bestämd till den 1 November 1854, men hvilken arbetstid, den 9 November samma år, förlängdes 'tili den 1 Augusti 1855.
5:o uppförande af 'en hamnbrygga vid köpingen Mörbylånga på Öland, hvilket arbete skulle afslutats före den 1 Oktober 1853, men, under den 6 Oktober 1854, har anstånd med dess fullbordande beviljats til! den 1 Juni 1855.
6:o anbringande af moringar till fartygs förtöjning vid Höganäs i Malmöhus län, hvilket skulle vara verkstäldt inom 1853 års slut, men hvarmed anstånd, under den 9 November samma år, beviljats till den 1 September 1854.
7:o anläggningen af hamn och väg vid Fröbygårda färjeplats på Öland, för hvilket arbete, ehuru det bordt fullbordas inom den 1 Oktober innevarande år, arbetstiden, den 22 sistlidne September, förlängts till den 1 Augusti 1858.
8:0 anläggningen af kanal med slussar mellan Filipstad och Sjöändan i Warnums socken af Wermlands län, för hvilket arbetstiden, bestämd tili den 1 Oktober innevarande år, under den 22 sistlidne September förlängts till den 1 Juli 1857.
9:o kanal-anläggningen genom Tjufholmssundet vid farleden till Luleå, derför arbetstiden blifvit förlängd från den 1 Oktober 1,855 till början af Oktober 1856.
10:o chaussé-anläggningen och den dermed sammanhängande brobyggnaden öfver Rönne å vid Tranarp, inom Quidinge socken af Södra Asbo härad och Christianstads län, för hvilket företag arbetstiden var bestämd till 1851 års slut, men, enligt Kongl, brefvet den 2 Juni 1852, blifvit förlängd till den 1 November sistnämnde år.
Sedan de, vid afsyning af denna chaussé-anläggning och brobyggnad, den 29 December 1854 anmärkta brister blifvit afbjelpta, har väg- och vattenbyggnads-styrelsen omsidér, den 8 Maj 1855, kunnat antaga sagde arbetsföretag såsom fuiibordadt. ll:o Omläggningen af vägen mellan staden Grenna i Vista härad af Jönköpings län och Ödeshögs gästgifvaregård i Lysings härad af Östergöthlands län, hvilken vägomläggning skulle varit fullbordad inom slutet af Juli månad 1852, men, enligt Kongl. Majds nådiga bref den 11 Augusti samma år, blef anstånd dermed beviljadt till slutet af September 1853.
12:o omläggningen och förbättringen af allmänna landsvägen inom Wahlbo och Ofvansjö socknar, mellan Gefle och gästgifvaregården Åsbacka i Gefleborgs län, hvilket vägförbättringsarbete bordt fullbordas före 1852 års slut; varande dock, den 4 Januari 1854, arbetstiden förlängd till den 1 påföljde Oktober. 13:o omläggningen af vägar inom Ahle härad af Elfsborgs län, på vägsträckningarne dels mellan Stockholm och Götheborg och dels mellan sistnämnde stad och Wenersborg, hvilka arbeten bordt fullbordas inom den 1 Oktober 1854, men, den 19 September sistnämnde år, förlängdes arbetstiden till den 1 Oktober 1855.
14:o omläggningar å allmänna landsvägen mellan Wexiö och Carlshamn, förbi de branta backarne på gränsen emelian Kronobergs och Blekinge län, d:o d:o inom den 1 Oktober 1854, med hvilket företags fullbordande likväl anstånd, under den 22 Januari 1855, beviljats till den 1 Juli samma år.
15:o anläggningen af ny väg från Neder-Kalix til! Ytter Mordjerf i Norrbottens län, d:o d:o inom den 1 Oktober 1854, hvarmed likväl anstånd, den 23 Augusti nämnde år, beviljades till den 1 Oktober 1856.
Exjj edil i o n s-L Iskallet s Förslag lill underd.
Skrifvelse, iV.-o 7 85.
63 är, eller utfordrar hvad lian vet af skatt, tull eller utskyld redan guldet vara; varde afsatt och förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas.
Gör han det för egen fördel; då skall han dessutom till straffarbete från och med sex månader till och med fyra år dömas. 10 §.
Gör embetsman uppsåtligen orätt genom afkortning, vid bestämmande eller uppbörd af skatt, tull eller annan allmän utskyld; straffes med afsättning, mistning af embete på viss tid eller böter.
Gör han det för egen fördel; varde afsatt och förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas samt dömes dessutom till straffarbete i högst två år: äro omständigheterna synnerligen försvårande; må tiden för straffarbetet till fyra år höjas. 11 §.
Tillgriper och förskingrar embetsman penningar eller annat, vare sig Statens eller annans tillhörighet, som han i kraft af sitt embete till förvarande, förvaltning eller redovisning emottagit; dömes till afsättning och straffarbete från och med sex månader till och med fyra år: vare ock förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas.
Gitter han det förskingrade genast ersätta, eller sådan säkerhet derför ställa, att någon skada af tillgreppet ej komma kan; varde afsatt. 12 8.
Har embetsman, som i 11 § omtalas, genom falska räkenskaper eller böcker sökt dölja sitt tillgrepp, såsom att han uteslutit influtna medel eller upptagit dem såsom restantier, eller å räkning uppfört utbetalningar, som icke skett, eller har han, till bristens döljande, undanskaffat handlingar, företett veterligen origtiga verifikationer, eller föröfvat annat sådant bedrägeri; dömes, ändå att han det förskingrade ersätter elier säkerhet derför ställer, till afsättning och straffarbete från och med sex till och med tio år: vare ock dömd medborgerligt förtroende för alltid förlustig. 13 §.
Lånar förman af underordnad embetsman veterligen sådana medel som honom å embetets vägnar anförtrodda äro; dömes till afsättning och vare, om skada af brottet kom, tillika förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas.
Lånar förman i uppbördsverk medel af underordnad uppbördsman eller redo, görare; varde afsatt eller miste embetet på viss tid, ändå att de medel ej till uppbörden hörde. ii §.
Släpper embetsman, som öfver fånge eller häktad person inseende häfver, honom med vilja lös, eller hjelper honom att undkomma; dömes till afsättning och straffarbete från oell med sex månader till och med fyra år: vare ock förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas.
Släpper han fången eller den häktade af vårdslöshet; dömes, om vårdslösheten grof var, till afsättning, så ock tili fängelse i högst sex månader eller straffarbete i högst två år, och, om den mindre var, till böter. 15 §.
Underlåter eller försummar embetsman vid Statens kanal-eller slussverk eller annan sådan vattenbyggnad eller jernvägsanläggning hvad honom, till förekommande af olyckshändelse, åligger att iakttaga, så att skada lätteligen ske kan; varde afsatt och dessutom dömd, om skada sker, till straffarbete i högst två år eller fängelse, men, i annat fall, till fängelse i högst sex månader eller böter.
Var vållandet groft; må han ej vidare i dylik befattning nyttjas.
Sker sådan underlåtenhet eller försummelse uppsåtligen; då skall, utom afsättning, straff efter 19 Kap. 11 § den brottslige ådömas, och vare han tillika förklarad ovärdig att i rikets ijenst vidare nyttjas. 16 §.
Begår embetsman uppsåtligen, på annat sätt, än förut sagdt är, förbrytelse i sitt embete, för egen fördel, eller för att annan gynna eller skada, eller eljest till kränkning af allmän eller enskild rätt eller säkerhet, eller underlåter 64 Expedit!ons-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 185. embetsman uppsåtligen, i afsigt som sagd är, sin embetspligt; varde afsatt och om brottet det förtjcnar, tillika förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas: var det af lörhastande, som embetsmannen sig förgick, och kom deraf ingen eller ringa skada; då må till böter eller mistning af embete på viss tid dömas. 17 §.
Visar embetsman vårdslöshet, försummelse, oförstånd eller oskicklighet i sitt embete, och är ej särskildt ansvar derå satt; straffes med böter eller mistning af embetet på viss tid.
Äro omständigheterna synnerligen försvårande, må till afsättning dömas. 18 §.
Innefattar förbrytelse, som i 16 eller 17 § sagd är, tillika annat uppsåt, ligt brott eller sådant vållande, hvarå straff efter denna lag följa bör; gånge som i 4 Kap. 2 § stadgas. 19 §.
Nu har embetsman, utan lof eller tillkännagifvet förfall, sig från tjenstgöring afhållit och ej kunnat med kallelse träffaä eller inställas: kommer lian ej inom tre månader, sedan kallelse i allmänna tidningarne ågått: varde afsatt, 20 §.
Begår embetsman brott, derför han till straffarbete eller svårare straff dömes: varde tillika dömd till afsättning från embete, som han innehafver, ändå att brottet utom embetet begånget är: äro omständigheterna synnerligen mildrande; då må till mistning af embete på viss tid dömas. 21 §.
Böter, som efter 5, 6, 10, 14, 16 eller 17 § ådömas, må sättas högst till beloppet för ett år af den lön och öfriga inkomst, som åtfölja det embete, hvari den skyldige sig förbrutit.
Är ej med det embete viss lön eller annan inkomst förenad: vare bot högst ett tusen Riksdaler. 22 §.
Hvad om Statens embetsman här stadgadt är, gälle ock om dem, som äro satte att förvalta städers, menigheters eller allmänna af Konungen stadfästade kassors, verks eller andra inrättningars eller stiftelsers angelägenheter, om de tjenstemän, som under embets- eller förvaltningsmyndigheterna lyda, och om andre, som förordnade äro att embete eller tjensteäreude förrätta.
Skall, till följd af Konungens förordnande, hvad i 19 Kap. 11 och 12 §§ om Statens kanal- eller slussverk eller annan sådan vattenbyggnad eller jern vägsanläggning stadgadt är, tillämpas å dylik inrättning, som af enskilda personer, menigheter eller bolag gjord är; varde ock dervid anställd person för brott af sådan beskaffenhet, som i 15 § nämnd är, straffad efter de i samma § stadgade grunder; och må den brottslige eller felaktige, om brottet uppsåtligen skett eller skada genom groft vållande timat, ej sedermera kunna i dylik allmän befattning nyttjas.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1864. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 186. 1 JV:o 1$6.
Upplyst och godkänt hos Ridd. och Adeln den 28 Not. 1863.
Preete-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 28 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna, under Riks-statens Nionde Hufvudtitel.
N:o 153, 174, 180, 195 samt Förstärkta Statsutskottets Mern.
N:o 210.) S. A. K.
Efter pröfning af hvad under innevarande riksdag förekommit beträffande utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel, få Rikets Ständer underdånigst anmäla sina beslut, rörande A) Pensions-Staterna. l:o Enligt hvad inhemtas af E. K. Maj:ts nådiga Proposition den 24 Oktober nästlidet år hade Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 28 April 1860, anhållit att, — då kringresande skådespelaretrupper, taskspelare, lindansare, förevisare af vaxkabinetter, djurdans m. m., hvilka genom Kongl. Brefven den 14 Maj 1789, 'den 5 Mars 1807, samt den 20 Juli 1831 varit underkastade afgifter till pensionskassorna vid Kongl. Maj:ts Theater och Hofkapell, vore, i likhet med utöfvare af andra näringar och yrken, enligt Bevillningsförordningen underkastade skatt till Staten och dessutom erlade viss afgift för hvarje representation, samt det sålunda icke syntes vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att nämnda skådespelare och konstidkare ytterligare betungades med afgifter till pensionskassor för andra konstnärer, helst de sjelfve icke i dessa kassor egde del, — ofvanberörda Kongl.
Bref måtte varda till all kraft och verkan upphäfda; och hade E. K. Maj:t, efter inhemtande af Direktionernas för nämnda pensionskassor afgifna yttranden, med Bih. till R.
Brot. 1862 & 1863. 10 Sami. 1 Afd. 21 Haft. 1 3 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 186. bifall till Rikets Ständers berörda anhållan, uti Kungörelse den 15 November 1861 förordnat, att så beskaffade afgifter lcomme att upphöra från och med år 1862; men enär utaf omförmälda yttranden tillika inhemtades, att den inkomst, pensionskassorna utaf ifrågavarande afgifter åtnjutit och hvilken i medeltal under de tio åren 1851— 1860 utgjort omkring 3,000 R:dr R:mt för hvardera pensionskassan, vore för dessa kassors bestånd och fortfarande verksamhet af oundgängligt behof påkallad, har E. K.
Maj:t föreslagit, att Rikets Ständer måtte till hvardera af nämnda kassor anvisa ett emot nyssberörda belopp svarande årligt bidrag af 3,000 R:dr R:mt att utgå, för åren 1862 och 1863, af Sjunde Hufvudtitelns allmänna besparingar, som dertill lemna tillgång, och för framtiden såsom särskildt anslag på Riks-statens Nionde Hufvudtitel, hvarigenom Pensions-staterna, som uti nuvarande Riks-stat äro upptagna till 495,495
R:dr 58 öre, sålunda komme att förhöjas med 6,000 R:dr, eller till 501,495 R:dr 58 öre R:mt.
Med anledning af berörda nådiga Proposition hafva Rikets Ständer, för att bereda Kongl. Theaterns pensionskassor ersättning för den förlust de lidit till följd af Rikets Ständers ofvanberörda, af E. K. Maj:t gillade framställning, beslutat att på Nionde Hufvudtiteln ställa till E. K.
Maj:ts förfogande ett anslag af 18,000 R:dr, för att under instundande statsreglerings-period med 6,000 R:dr årligen anvisas såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor.
B) Allmänna Indragnings-Staten. 2:o Med anledning af Riksmarskalks-embetets uti underdånigt memorial af den 30 November 1861 gjorda framställning att, i likhet med hvad tillförene egt rum, då medlemmar af det Kongl. Huset aflidit, pensioner jemväl nu måtte beviljas åt sådana till framlidna Hennes Maj:t Enkedrottning Desiderias Hof-stat hörande personer af lägre tjenstegrad, som deraf funnits förtjenta och i behof, och hvilka, med iaktta fande af den utaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer gillade grundsats, att ingen högre of-funktionär borde till sådan pension anmälas och att, så framt icke af läkare vitsordad sjuklighet eller annan ömmande omständighet föranledde till undantag, den till pension föreslagna borde hafva fyllt 50 år eller varit 20 år i Kongl. Hofvets tjenst, funnos upptagna i en memorialet bilagd särskild förteckning, — har E. K.
Maj:t föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa den till pensionsreglering för Hennes Maj:t Enkedrottning Desiderias Hof-stat och betjening erforderliga summa, 12,171 R:drR:mt årligen, att, efter den fördelning mellan pensionstagande, som
Riksmarskalks-embetets ofvan omförmälda förslag innefattar, från början af Maj månad år 1861, då bemälde personers aflöning upphörde, utgå på det sätt att för tiden under innevarande statsregleringsperiod medlen finge utbetalas af besparingarne å Första Hufvudtiteln och för framtiden uppföras å allmänna indragnings-staten med det vilkor för pensionernas fortsatta åtnjutande, som för löners bibehållande å indragnings-stat i allmänhet är gällande, att nemligen pension minskas eller upphör i den mån innehafvaren af allmänna medel undfår motsvarande eller högre löneförmåner.
Rikets Ständer hafva tagit kännedom om de till frågan hörande handlingar; och då de till erhållande af pensioner sålunda föreslagna personer befunnits hafva uppfyllt de förut i dylika fall antagna, här ofvan omförmälda vilkor i afseende å ej mindre ålder och tjenstetid, än äfven beskaffenheten af innehafda befattningar samt, då det tillförene varit brukligt att Rikets Ständer anvisat särskilda medel till pensionering af sådana till Hof-staten hörande personer, som af dylikt understöd varit i behof hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. Maj:t föreslagit beträffande den till pen - Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 186. 3 sionsreglering för Hennes Maj:t Enkedrottning Desiderias Hof-stat och betjening erforderliga summa, 12,171 R:dr årligen.
Vidkommande åter det belopp å 32,456 R:dr, som E. K. Maj:t begärt att för en gång utbetalas för ofvanbemälde personers pensionering för tiden intill nästa statsregleringsperiod, eller från och med den 1 Maj 1861 till 1863 års slut, så hafva Rikets Ständer på det sätt bifallit E. K.
Maj:ts nådiga framställning, att berörda summa, 32,456
R:dr, såsom extra anslag för en gång å Riksgälds-kontoret anvisas. 3:o Jemlikt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 18 Februari innevarande år har, med bifall till Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, beviljats Justitie-rådet, Kommendören af E. K. Maj:ts Nordstjerne-orden, Axel Fredrik Gyllenhammar, en årlig pension af 6,400 R:dr R:mt, att från och med månaden näst efter den, uti hvilken afsked från justitieråds-embetet kunde varda honom beviljadt, af allmänna indragnings-staten utgå under hans återstående lifstid, hvilken skrifvelse i fråga om berörda pensionsbelopp i underdånighet åberopas. 4:o Likaledes få Rikets Ständer här i underdånighet åberopa deras underdåniga skrifvelse den 7 Mars innevarande år angående Öfversten m. m.
Friherre Nils Ericson beviljad statspension af Femton tusen (15,000) R:dr R:mt, att från och med innevarande år af allmänna indragnings-staten utgå. 5:o Vidkommande E. K. Maj:ts nådiga framställning om pensionsförmån för de vid fångvården anställde embets- och tjenstemän samt betjente, upplyser det den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof bilagda Statsrådsprotokoll öfver justitie-ärenden den 14 Oktober 1862, hurusom den enda bestämmelse, som härutinnan för närvarande förefinnes, innehålles i Kongl. Brefvet den 24 Maj 1841, grundadt på Rikets Ständers i anledning af nådig Proposition vid 1840—1841 årens riksdag fattadt beslut, enligt hvilket vissa vid de dåvarande korrektionsinrättningarne anställde tjenstemän och betjente fått en sådan förmån sig förunnad.
Då emellertid Rikets Ständer, enligt deras i ämnet aflåtna skrifvelse, förmält sig erkänna billigheten deraf, att de vid fångvården anställde tjenstemän och betjente, hvilkas befattningar voro både besvärliga och ansvarsfulla, icke utestängdes från en civile tjenstemän i allmänhet förbehållen rättighet att, då ålder och bräcklighet göra dem oförmögna att lägre sköta sina tjenster, kunna undfå afsked med bibehållande af sina löneförmåner såsom pension; och då Fångvårds-styrelsen, på grund af sin vunna erfarenhet, vitsordat att, enär de åligganden, som tillhöra större delen af fångvårdsanstalternas tjenstebefattningar äro af särdeles mödosam och svår samt kropps- och själskrafter hastigt medtagande beskaffenhet, innehafvarne af dessa befattningar icke med den ständiga vaksamhet, rörlighet och kraft, som erfordrades, kunna med sina befattningar fortfara till den höga ålder af 65 år, som för pensions erhållande för andra tjenstemän i allmänhet är föreskrifven, har E. K.