Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredragandens af KrigsÄrendena, i 7 puncten anmärkta åtgärd med handbrefs expedierande till Regementschefer , angående mindre bemedlade
Ynglingars uteslutande från förslag till lägsta Officersgra - *42 Constitutions-Utskottets betänkandert. den, har Utskottet ansett vara af egenskap att böra, med tillämpning af 107 jS\
RegeringsFormen, gifvas, i slutliga betänkan, det, Riksens Ständer tillkänna.
Beträffande ämnet för 8:de puncten eller det tillstyrkta fastställandet af Öfverst åthållare-Äm betets förbud mot ett Hufvudstaden stiftadt Talaresällskaps sammanträden, finnér, vid betraktande af executiva Magtens rätt i ordningsmål, och af de särskildta omständigheter, som för ögonblicket påkallade samma rätts utöfning, Utskottet sig icke befogadt att anmärkningen godkänna.
Bå den i io:de puncten citerade 60 §. afvRegeringsFormen synes desto mindre tilläm^elig, som Kongl.
Theaterlnrättningarna i Stockholm, långt för detta tillkomna, aldrig medlört för Kongl. Maj;t och Kronan någon uteslutande vinning, utan tvärtom betydliga konstnader, och då derjemte beviljandet af ett nytt TheaterPrivilegium, nu, likasom alltid förut, beroende på Kongl. Maj:ts Nådiga Välbehag, skulle troligen, vid en ökad concurrence, hafva beredt den enskilde Entrepreneurens undergång , och de redan befintliga mot Hufvudstadens folkmängd nog svaran-' de Theatrernes skada, kan den uppgifna Constitutions-Utskottets betänkanden.
143 Anmärknings-anledningen af Utskottet icke gillas.
Län är till öfverflöd försedd med Skog, anser Utskottet deni 11 ;te puncten framstälda , för öfrigt mindre vigtiga anmärkningen icke föranleda någon åtgärd.
Under öfverläggning af I2:te puncten och, i sammanhang dermed, den ig:de, har Utskottet af Protocollen för den 23 Januarii 1819 och den 13 September 1822 intagit att Kongl. Maj:t, med godkännande af Allmänna MagazinsDirectionens anstalt för afsändningen af femhundrade tunnor Hafra från Stockholm till Sundsvall, förklarat det samma Spannmålsparti skulle, genom återlevering till något af Läne-Magazinen, godtgöras, att Kongl. Maj:t blott ogillat det vidare , högst kostsamma och utan Nådig auctorisation begagnade transportsättet, samt att ej allenast förordnande meddelats om Hafrans återställande in natura, utan ock transportkostnaden blifvit af Kongl Maj:ts enskildta medel betald; hvarjemte Utskottet vunnit den *44 Constitutions- Utskottets betänkanden. upplysning att H. E. Herr StatsMinisterns för Utrikes Ärendena den 50 Augusti 1818, från Röraas i Norrige, der Hans Majit Konungen då vistades , aflåtna Note till MagazinsDirectionens Ordförande icke innebar annat än underrättelse om en befallning, hvilken Directionen sedermera skulle ofTicielt emottaga.
Maj:t ankom, att sjelf välja formen och organen för utförandet af ett välgörande ändamål, finnér Utskottet dessa anmärkningar icke förtjena afseende till anmälan.
Hvad angår i3:de puncten, så emedan Protocollet för den 14 November 1821 antyder, att ifrågavarande belopp, Femtio R:dr, blifvit i Justitiasväg tillagdt ÖfverJägmästaren i Östergöthlands
Län, såsom ersättning för Kronans andel af böterna i ett afdömdt Skog-åverkans mål, hvilken andel Öfver-Jägmästaren, såsom en till tjensten hörande Löneförmån uppburit, men 'jemlikt Kongl. Majits Nådiga Utslag, måst återgälda, anses, med ytterligare hemtadt stöd från summans ringhet och de anordnade medlens beskaffenhet, Utskottet anmärkningen böra förfalla.
Fjortonde puncten, rörande omflyttning af ConstitutionsUtskottets Betänkandert.
145 af disponerade Creditivposter, ingår i föremålet för StatsUtskottets anmärkning mot lyftningen af mindre Cieditivets Tredjedel, och är i sammanhang dermed besvarad.
Efter öfvervägande af de oskiljaktiga omständigheter, som, enligt hvad StatsRåds-Protocollen upplysa, verkat till förbud mot export af djurs ben och dispence för utförsel af aska, finner Utskottet den häremot, i i5:de puncten, rigtade anmärkning sakna fullgiltig grund.
Den i i6:de puncten anmärkta rådgifvande åtgärden till nedläggande af Ju* stitife-Cancellerens mot KrigsCollegium anstälda åtal, hvilken dock ej på sätt Herr Grefve Horn uppgifvit, lemnats i Handelsoch Finance-Expeditionen, utan vid föredragning af KrigsÄrenden den 12 September 1822, har Utskottet ansett påkalla anmälan hos Riksens Ständer, enligt 107 Jf.
I anledning af T7:de puncten, angSde utfärdadt Circulaire till Landshöfdingarne, med befallning att inom
Länen bereda medel och utvägar för
Djurläkare!
Prof. 3:dy?
Sami. 19 146 Constitutions- Utskottets Betcinkanden. aflöning, kan, efter Utskottets tanka, icke ens något tvifvelsmål framställas om nyttan af en anstalt, till hvars befrämjande dessutom Landshöfdingarna förständigats, icke att vidtaga directa mesurer, men blott att uppgifva förslag.
Upptagandet och behandlingen i Ecclesiastik-Expeditionen, af frågan om framlidne BruksPatron Ebersteins testamentariska disposition till en Schole-inrättning i Norrköping, har Utskottet funnit påfordra det tillkännagifvande hos Riksens Ständer, jemlikt 107 §.
RegeringsFormen, hvars detailler och motiv Utskottet skall, i dess allmänna betänkande, närmare utveckla.
Som, enligt hvad Protocollen öfver KrigsÄrenden upplysa, det till reparation af Lyckeby
Qvarnar beviljade förskott, af 11,000 R:dr, redan blifvit MagazinsFonden ersatt, medelst kostnadens uppförande på Orlogsflottans nybyggnads- och underhållsstater för 1820, 18^1 och 1822, till en tredjedel hvartdera året, lärer, efter Utskottets förmenande, den i 2o:de pnncten uppgifna anmärknings-anledning försvinna.
Protocollen öfver Kammar - Ärenden för den 27 Maji 1819 och den 11 Januarii 1820 utvisar väl att, för reparation af Ta - Constitutions-Utskottets Betänkanden. 147 ken å Kongl. Slottet och H. K. H. Prinsessans Palats, befallning, dels till RiksMarskalken, dels till Öfver-Intendenten afgått, om utlemnande af inalles icke go, men 80 Skeppund koppar af det under Magazins-DirecLionens vård befintliga förråd; men då tillika, jemlikt Protocollet för den 21 December 1820, godtgörandet af dessa förskott beror på skeende liqvid med Ma* gazins-lnrättningen, anser Utskottet den i 2i:sta puncten innefattade Anmärkning icke leda till någon ansvars-påföljd.
Anmärkningar mot användandet af Tullfrihetsafgifter till Hufvudstadens fattigare Invånares förseende med groft bröd, och af genom krutförsäljning å Utrikes ort influtna medel.
I 25:te puncten anmärkes, att emot Riksens Ständers föreskrift, Enkor bibehållits vid deras Mäns å Indragnings-Staten. innehafda Pensioner; men detta ämne, såsom af Ståts-Utskottet handlagdt och utredt påkallar ej någon Constitutions-Ut6kottets åtgärd.
A anmärkningen i e6:te puncten mot 148 Constitutions-Utskottets Betänkanden. underlåten föredragning af Riksens Ständers beslut om tryckningen af deras Revi» sorers Berättelser, kan afseende ej fästas, enär, så vidt Utskottet är veterligt, dessa Berättelser från Trycket utkommit.
Hvad ändtligen beträfFar Grefve Horns hemställan, på hvilket sätt Riksens Ständer må vinna upplysning, om orsakerna dertill, att kostnaden för Svenska Postföringen öfver Danska Staterna, som före Fredstractaten i Kiel utgjort omkring 4,000 R dr årligen, sedermera något år uppstigit ända till 90,000 B d, så emedan denna Ökade utgift, tydligen härrörande från den, efter Norriges afträdande till Sverige, upphörda reciprociteten, icke utgör och ej heller kan utgöra föremål för någon egentlig anmärkning, har Utskottet icke trott sig tillständigt att, för de äskade underrättelsernas erhållande och meddelande, vidtaga den genom 105 §.
Utskottets Betänkanden. 14g N o 26.
Ankom den 21 Junii i023- Memorial till Riksens Ständer, medförslag till en rättelse af inledningen till nu gällande Tryckfrihets-Förordning.
Då citationen af 86 §.
RegeringsFormen, införd uti ingressen till TryckfrihetsFörordningen, bellnnes i så måtto origtig, att ordet endast emellan sedermera och inför Laglig Domstol uteslutits, samt att näst efter i förväg lagda, orden: af Tryckfrihetslagen ej föteskrifna blifvit i ett sammanhang tillsatta, lår, med anledning af gjordt förslag, att §:ens verkliga lydelse måtte, utan stympning eller tillägg, återställas, Constitutions-Utskottet, för behandling enligt 56 §.
RegeringsFormen vördsamligen tillstyrka den rättelse och jemkning i ofvannämnde citation, alt ordet: endast må der på sin plats återintagas samt orden: af TryckfrihetsLagen ej föreskrifna, hvilka ej höra till 86 §., men innefatta en nödig bestämmelse af vilkoren för Tryckfrihetens åtnjutande, clauderas, såsom i paianthes, och med olika styl utmärkas.
Stockholm den 3 Junii 1823. 150 Constitutions-TJtskottets Betänkanden.
Ankom den si Junii 1323.
Memorial, till Riksens Ständer, med föreslående af ett tillägg i 75 <§. Riksdags-Or drängen; Enär i 75 §.
Riksdagsordningen, bland åer åberopade RegeringsFormens §.$., som innehålla särskildta stadganden, om sättet att bestämma Riksens Ständers beslut, icke linnes införd 56 §., hvars sednare moment, föreskrifvande proceduren med Grundlagsfrågor, först vid 1815 års Riksdag tillkom, får, med gillande af gjord Motion, Constitutions-Utskottet, för behandling enligt Grundlagen, vördsamligen föreslå det tilllägg i ofvanberörda RiksdagsOrdningens 75 §. att i densamma näst efter orden : hvarom i RegeringsFormens, må intagas §. numern 58.
Stockholm den 3 Junii 1823. \ Constitutions-Utskottets Betänkandert. 151 N:o 28.
Ankom d. 21 Junii 1823.
Präste-Ståndet i anledning af dess återremiss på Tjtskottets förslag till upphäfvnnde af Q morn. 4 §.
Enligt Protocolls-Utdrag af den 15 nästledne Maji har Högvördiga PresteStåndet, med anmärkningar, som förklarats utgöra dess gemensamma tankar, återremitterat Constitutions-Utskottet under den 2 i nyssnämnde månad afgifna förslag till upphäfvande af 8 mom. i 4 §•
Tryckfri» hetsförordningen.
Härvid får Utskottet vördsamligen anmäla, att då Tre RiksStånd redan godkänt detta förslag till behandling efter 55 §, RegeringsFormen, Utskottet ser sig alldeles ur stånd satt, att sammanjemka meningarna för bibehållandet af momentet modificeradt, med dem för momentets fullkomliga uteslutande.
Om således Högvördiga PresteStåndet icke skulle täckas foga sig elter Resp. MedStånden, förväntar Utskottet derom benäget svar, för att sedan kunna taga i öfvervägande, huruvida de oförenliga skiljaktigheterna må under - 152 Cjnstitutions-Utskottets Betänkanclen. ställas Riksens Ständer, för afgörande genom Constitutions-Utskottet förstärkt, hvartill likväl, i ett fall som detta Grundlagen icke synes lemna nog nyttig anledning.
Stockholm den Io Junii 1823.
N:o c6.
Ankom d. 30 Juna 1Q23.
Betänkande till Riksens Ständer, i följd 'af Stats Ruds-Protocoliens fulländade granskning.
Ständer får Deras Constitutions-Utskott. vördsamligen framlägga de qvarstående resultaten af den Utskottet i 105, 106 och 107 §.§.
RegeringsFormen uppdragna allmänna granskning af Konungens Rådgifvares och Föredragandes Ämbets-åtgärder.
Genom en constitutionel författning, törhända ensam i sitt slag, ville Svenska Folket och Dess Representanter fästa ett osvikeligt ljus omkring Konunga Thronen, och förbehöllo sig att vid hvarje Riksdag undersöka, huru vida detta ljus kunde haf - Constitutions-Utskoltets betänkanden, 153 va trutit eller försvagats.
I en sådan pröfningsrätt skulle inbördes förbinda sig sorgfälligheten om Majestätets glans och den om Nationens frihet, begge oskiljagtiga från Samfundets sällhet och bestånd, begge lika heliga, lika grannlaga och ömtåliga.
Regge var ock Lagstiftningen omtänkt att vårda genom uppställandet af ansvariga Rådgifvare omkring en magtegande Konung igenom den innerligaste möjliga förening emellan upplysning och kraft, samfälda element till all mensklig storhet, i deras söndring, upphof till förfall och olyckor.
Det skall ransaka om sanningens obehindrade framträde till Thronen, utan att vidröra Högsta Magtens attribut, bedöma rådslagen och vörda besluten ; Det skall följa den Constitutionela friheten till hennes yppersta mål, der hon ändtligen bör nedlägga sin krans för Monarkien.
Lagstiftningen, långsynt i sin hänsyftning, in Bihartg till R. S. Fröt. §:dje Sami. 20.
J54 Constitutions-Utskottets betänkanden. skränkt
Och sparsam i föreskrifter, lemna* de härvid mycket ät tolkningen af Grund* lagarnes ordalydelse, likasom med uppsät, på det tillämpningen mätte inrättas efter tidernas skick.
Graderne af ansvars påföljd äro ganska få: dock naturligen skall deraf alstras enjbekymmersam tväkan i valet emellan efterlåten* het och obillig stränghet, emellan Frinci* palernes anspråk att erhålla kunsksp om Administrationens inre öfverensstämmelse med Grundlagen, och Administrationens, att ej misskännas, ej gifvas till pris för skuggande, fastän obetydliga anklagelser.
Säkert skal det icke väcka någon undran, om en fritt, lungt och betänksamt granskande Beredning, kunnat uptäcka miss* Comtitutions-Vtskottets betänkanden.
Det har jemväl, ej allenast från granskningen af den siste femåriga Statsförvaltningens handlingar, utan äfven från RikiStåndens Remisser på särskilda motioner, hemtat anledning till flere anmärkningar, och Utskottet tror sig, vid framställandet af de samma, i den mån de funnits grundade, hafva erkännt och följt hufvud-principen i Svenska Statsförfattningen, att Konungen bör uplysas af ansvarige Rådgifvare, samt både Konungen och Nationen upplysas om dem.
Efter behörigt äskande af alla, från aistledne till nu påstående Riksdags början, inför Konungen i StatsRådet förda Frotoeoll, hafva tili Utskottet blifvit öf« verlemnade Frotoeollen öfver JusliUivÄvenden, från den November 1817 till den 10 Januarii i8a§, och öfver GeneralAuditeursÄrenden, frän den 3 December 1817, 156 Constitutions-Utskottets betänhanden. till den 5 December 182a; Öfver KrigsÄrenden, från den 2 December 1817, lill den 14 Januarii 1825; Öfver KammarÄrenden, från den 25 November 1817, till den 14 Januarii 1825; Öfver Handels- och Finance-Arenden, från den 29 Novem. 18173 till den 10 Januarii 1825; samt öfver Ecclesiastique-Ärenden, från den 29 November 1817 till den 9 Januarii 1823, jemte de till Stats-Expeditionernas Protocoll hörande Berednings-acter; hvarförutan, på begäran, Utskottet meddelats de af Hofcancellern i StatsRådet förda Protocoll öfver icke Ministeriela ärenden, och sluteligen, i visst upgifvet ämne, ett Protocoll öfver Commando-mål för Arméen.
Utskottet, omgifvet af dessa, lika skilda som talrika föremål, anser sig icke tillsLändigt att ens anmäla sådane smärre afsteg från regularisk form, som kunnat förefalla i ärendenas behandling, men ej influtit hvarken på besluten, eller på deras fullbordan.
Lagstiftaren har, vid utstakandet af Utskottets verkningskrets, på samma gång utsträckt den till det stora hela, der allmänt val eller enskild rätt vore i fråga.
Dess åtgärd blef, enligt klara bokstafven, inskränkt inom yrkandet af två slags ansvar, det ena inför Lagen, det andra inför Opinionen, nemli - Constitutions-Utskottets betänhanden.
Leda-möter anmärkt underlåtenhet af Rikets sannskyldiga nytta i rådslagen, om allmänna mått och steg, och mot StatsSecreterarne anmärkt brist på nit, oväld, skicklighet och drift i Ämbetets utöfning.
Förstn. §., sannolikt bestämd , mindre att tillämpas än att varna, mindre att hämna än att betrygga Lagens och Folkets rätt, har Utskottet funnit sig nödsakadt att, ehuru blott i ett enda fall, och mot en enda Ämbetsman, använda ; och Utskottet åberopas härom dess vördsamma Utlåtande af den 2Önästlidne Maji, öfver Statsutskottets anmärkning, rörande mindre Creditivets lyftning och disposition.
Enligt den sednare eller 107 §., har Constitutions-Utskottet, dels på remitterade, dels på inom Utskottet förekommande 158 Conttibulions- Utskottets hetänkanden.
Anledningar; mot StatsRådeti Ledamöter och vederbörande Föredragande anmärkt: 1:0
Rådgifvande åtgärderna till de i Kammar-Expeditionen, den &2 Januarii, 28 April och io December 1822 fattade be»lut om faatstäld indragning och förbjuden fortsättning af Dagbladen Argus, Couriren från Stockholm och Argus den Andre.
Med skyldig vördnad för Konungens, fenom
Tryckfrihetslagen förvarade aritrerande magt i dylika frågor, skulle icke dessmindre Utskottet önskat, att StatsRådet sparsamare tillstyrkt
Konungen begagnandet af denna magt, öfverflödig, der Lagens kraft kunnat med verkan anlitas, ooh, 1 vidrig händelse, icke hyllad af allmänna tänkesättet, och aktningen för pubhlioiteten.
Utskottet, tom icke funnit förenämnde tre
Dagblad vådliga för allmän säkerhet, eller förnärmande personlig rätt, eller af fortfarande smädlig egenskap, har sett sig i denna sin mening till någon del Understöd! af Föredraganden^, Herr Tillförordnade Stats •
Secreterare» Danckwart! samt deras Exeellenoers Herrar Stats-Riden Grefve Skjöldebrand! och Grefve Flemming! till Frotocollen anförda yttranden, då den förre, vid tvft tillfällen, på grundliga skäl, och Deras Excellencer, vid ett bland de - Constitutions- Ustkottets hetänkanden. tfa samma, i Nådeväg afstyrkt förbudet mot den indragna skriftens vidare utgifning. 2:0 Tillstyrkandet, i Krigsexpedition nen den 12 September 1822, af det Nå' diga förklarande att, sedan, enligt hvad till Kongl. Maj:ts kunskap kommit, KrigsCollegium blifvit af jattili,*'Canceller*- Ämbetet tilideladt för åtgärderna i ett mål rörande med enskild person upprättadt contract om casseradt Gjutgods, men KgL Maj.t, genom det Nådiga beslut, som föranledt åtalet, endast velat lemna klaganden öppet, att till vederbörlig domstol instämma Collegintn, med de ersattningspåståenden mot Kongl. Maj:t och Kronan, hvartill han trodde sig befogad, JostitiaeCancellem destomindre bort gifva detta beslut någon annan eller vidsträcktare tydning, som Kongl. Maj:t hän vist klaganden tifl
Domstol och icke remitterat handlingarna till åtal.
Jemlikt 27 /.
Regerin gsFormen, ilig, ger Justi tias- Cancellem att vaka öfver rättvisans handhafvande, och beifra fel, som af Domare och Ämbetsman begås; och enligt Kongl.
Förklaringen den 23 Martti 1837, är det enskild part förbjudet att omedelbarligen tilltala någon för fel eller brott i Ämbetet, utan eger parten att derom vän - i6o Constitutions Utskottets Betcinknnden. da sig till HofRätten eller Justitiai-Cancellern, hvilka, hvar för sig, tillhör att, så framt laglig beifran pröfvas nödig, öfverlemna saken åt Actor.
Med eller utan remiss, var det således Justitiee-Cancellerns pligt att bereda klaganden utväg till vinnande af skadestånd ; Detta åter kunde ej annorlunda, än i sammanhang med öfrig ansvarspåföljd, den felande Autoriteten ådömas ; Justitie© Cancellern. som, efter egen förmälan, ansett KrigsCollegium icke hafva iakttagit föreskrifna former eller tillbörligen vårdat Contrahentens rätt, hade redan, mot de i Collegii beslut deltagande Ledamöter, påstått böter och skade-ersättning, så att målet dåmera utageradt, endast hvilade på föredragning i Högsta Domstolen:
Och åtalets nedläggande medförde ögonskenligen, icke allenast ansvarslöshet för ett Domsrätt-egande Ämbetsverk, utan äfven, för enskilda parten, mistningen af den ersättning för liden förlust, som han i laglig väg sökt och påräknat. 3:0 Rådgifvande åtgärden, i EcclesiaStique-Expeditionen den 12 December 1821J till upptagandet och behandlingen af frågan om Brukspatronen Ebersteins testamentariska disposition för en SöndagsScholte-inrättning i Norrköping.
An - Constitutions-UtsJiOttets Belänkanden. iGn Anslaget till berörda Stiftelse utgjorde 11 i Mantal Säteri Rå-och Rörs-samt Frälsehemman, två Statsegendomar, 18,000 R:dr i fordringar, och den belöpande kostnaden för Scholaehusets uppbyggande af Sten.
En del af Ebersteins Arfvingar hade, medelst instämning till Härads-Rätten, anstält och derefter vid Lagmans-Rätt, ho#
HofRätten och i Högsta Domstolen fullföljt klander af Testamentet, men slutligen, till tvistens biläggande, i underdånighet anhållit om Nådig stadfästelse af en förlikning, enligt hvilken de erbjudit, i den testamentariska dispositionens ställe, ett årligt anslag af 200 Tunnor Spannmål, sedermera ökadt till 300 Tunnor, två tredjedelar
Råg och en tredjedel Korn, jemte ett i tjenlikt skick varande Scholee hus* med tillhörigheter.
Vid föredragningen häraf förklarade, på StatsRådets tillstyrkan, Kongl. Maj:t, att förliknings-projectet innebar ett ämne, hvarmed Kongl. Maj:t då icke ville sig befatta, men att, enär på testaments-tvistens utgång berodde, i hvad mån Scholaa-inrättningen komme i åtnjutande af det testamenterade, och Kongl. Maj:t, vid betraktande tillika af samma Inrättnings beskaffenhet och föremål, fann den erbjudna årBihang till R. S. Ptot, 3:dje Samt.
S i 1Ö2 Constitutions-Utskottets Betänkanden, liga afgiften för behofvet fullt tillräcklig och närmast instämmande med Statens fördel, Kongl.
Majit alltså, i kraft af dess höga rätt att förordna om Undervisningsverket, och följaktligen att antaga eller förkasta de till sådana stiftelser ärnade gåfvor, täcktes, med godkännande af anbudet, stadga, det något vidare af Ebersteinska qvarlåtenskapen icke der utöfver borde till Scholae-Inrättningen användas.
Väl har man, oaktadt förliknings-projectet just innefattade sjelfva gåfve-anbudet, sökt anbringa en viss åtskilnad emellan dem begge, förmedelst det ena bortvisande och det andras antagande, och dermed tillika velat antyda, att den i Eccleciastique-Expeditionen åt förvaltnings-frågan lemnade behandling icke hindrat rättsfrågans Ordentliga fortgång och afdömande; men efter Utskottets tanka, ägde dessa frågor så nära gemenskap med Constitutions- Utskottets Betänkanden.
163 hvarandra, att genom den förras afgörande* den sednare nödvändigt måste, hvad äfven handt, förfalla; Med hänsigt föröfrigt till den visserligen mindre adaequata tillämpningen af 107 §.som handlar om rådslag öfver allmänna mått och steg, på de två sist uppgifna anmärknings-puncterna, hvilka beträffa med enskilda mål, får Utskottet vördsamligen förklara, att, då dessa omständigheter hvarken kunnat hänföras under 106 Jf., eller bort stadna inom Utskottets Protocoll, någon annan utväg, än den nu begagnade, icke återstått. 4:0 Tillstyrkandet af besluten, i Kammar-Expeditionen den 20 Februarii 1821, och den 14 Augusti 1822, om Lant-Räntmästares och Kronofogdars, samt i Handels- och Finance-Expeditionen den 12 Apr.
J820, om Postförvaltares tillsättande genom Kongl. Majlts Egna Nådiga Constitu* torial.
Tillförene blefvo dessa Upbördsmän förordnade af vederbörande publique myndigheter, under hvilkas öfverinseende de, hvar för sig, äro stälde; Och upphäfvandet af en sådan gammal institution hade för* modeligen icke bort tillstyrkas, utan er* i€/f.
Constitiitipns- Utskottets Betänhanden. kändt hehof och utan anförande af motiven, Också befarar Utskottet att den nya författningen skall möjligen leda till en, för Uppbördsverkets säkerhet eftertänklig och äfventyrlig upplösning af det närmare beroende, hvari Uppbördsmännen hittils stått tinder Controlerande Verken, samt jemväl derhän att Konungen besväras af en mängd Sollicitanter, måhända sökande tjensten blott såsom pension eller Nådegåfva, och att andre, mer compentente personer utestängas från befordran till sysslor, för hvilka de blifvit egenteligen danade, och, i hoppet om deras ernående, arbetat.
Härtill får Utskottet lägga den reflexion, att hela åtgärden icke synes klart förenlig med bokstafliga tolkningen af 28 §•
Regerings Formen, enär med ’ tjenster, af egenskap att Konungen derå utfärdar fullmagter, ” ej kunna förstås andra än sådana, hvartill Konungen vid tiden af Grundlagens stiftande, befullmägtigat, helst, för bestämmandet af denna egenskap, bruket eller pray'* måste tjena till norm, om annars stadgandet ej skal sakna både mening och ändamål.
Vidare har ConstitutionsUtskottet mot nedanbemälde Föredragande, med stöd af »07 $.
Regeringsformen, särskildt anmärkt: Constitutions Utskottets Eetänkanden. 165 1:0 Mot Hr StatsSecreteraren för KrigsÄrendena, Qviding, att sedan, i anledning af anstäldt åtal mot General-Adjutanten för Flottona, inför Riks-Rätt, dennes Ordförande, Herr Presidenten i Svea HofRätt, bland annat begärt nådig föreskrift, hvilken person borde, i egenskap af Högste närvarande Befälhafvare för den vid Hufvudstaden förlagda Escadre af Arméens flotta, till RiksRätts-Ledamot kallas, StatsSecreteraren d. 5 Maji 1818 tillstyrkt och expedierat det Nådiga Rescript, att Amiralen Fxih. v.