Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har tagit denna framställning i öfvervägande; och enär Rikets Ständer, genom beviljandet af högst betydliga anslag föranläggande af jernvägar i olika delar af liket, erkänt den stora nytta och gagn, i ekonomiskt och industrielt hänseende, som dessa kommunikationsmedel böra medföra för det allmänna, anser Utskottet det äfven vara Rikets Ständer värdigt att visa sin erkänsla emot den man, som i hämsta rummet fästat uppmärksamheten på möjligheten af jern vägs-anläggningars utförande inom Sverige, och sedermera genom outtröttliga bemödanden i hög grad bidragit att värka och lifva intresset för dessa gagneliga företag; och då tillika upplyst blifvit, all Grefve von Rosen, vid numera framskriden ålder, befinner sig i mindre Jvckliga ekonomiska omständigheter, får Utskottet, med afseende härå, och med hänsigt till de frikostiga understöd Rikets
Ständer vid flera tillfällen tilldelat peisoner, som gjort sig förtjenle af det allmänna, tillstyrka, att Rikets Ständer, under förbehåll, alt de för ÖPversle-löjtnanlen, Giel ve ron Hosén utfärdade privilegier på jern vägsanläggningar inom Sverige anses förfallna, måtte å Allmänna Indragnings-stalen låta uppföra bemälde
Grefve till åtnjutande för hans återstående lifstid af en årlig pension, stor 2,000
R:dr banko; dock att denna pension må utgöra ett honom personligen lillcrkändt understöd, hvarå fordringsegare ej hafva något anspråk.
Stockholm den 14 November 1834.
Stale-UttkoUett Utlåtande, N:o 358.
3 Reservation: Af Herr Bildt, D. G.: ”Ifrågavarande Utlåtande, genom hvilket Statsutskott et går alt föreslå Rikets
Siänder beviljandet af eu årlig pension utaf 2,000 R:dr banko åt Grefve A. E. von Rosen, såsom en gärd af dess högaktning och erkänsla för den gagnande och uppoffrande verksamhet, som bemälde Grefve utvecklat för jernvägs-unläggningarne inom riket, hade ursprungligen följande lydelse: "att Rikets Ständer mätte å Allmänna Indragnings-stalen Iäta uppfora ÖiVersle-löjlnanlen, Grefve A. K. von Rosen, lill åtnjutande lör sin återstående lifstid af en årlig pension, stor 2.00J
R:dr banko; dock titt denna pension ina utgöra ett honom personligen tillerkänd t understöd, hvarå fordringsegare icke halva något anspråk.”
Men genom votering inom Utskottet beslöts, med en rösts majoritet, det följande tillägg: "att Rikets Ständer under förbehåll, att de för Grefve von Rosen utfärdade privilegier på jernvägs-anläggningar inom Sverige må anses iorlallne,” skulle göras såsom vilkor för pensionens beviljande.
Det är emot detta tilliigg, hvars lätta betydelse, för att döma efter hvad som yttrades man och man emellan inom Utskottet slraxt efter beslutet deiom, många al Uiskottels hdamöter under sjelfva debatten ej hade tillfälle att uppfatta, som jig anmäler min reservation. l öist och fiämsl anser jag delta tillägg vara olämpligt, emedan det förflyttar hela frågan om en pensions beviljmde åt Grefve von Rosen från den högre och (österländska synpunkt, hvarifrån Ulskotlet forst betraktade frågan, då Utskotlel foreslog pensionen såsom ett erkännande af nationens tacksamhet för Grefve von Rusens patriotiska och oegennyttiga verksamhet, till ett slags köpslagande med honom om lu.ns privilegier.
Derjemte kail eli dylikt ackord med Grefve von Rosen ej en gång ur financiel synpunkt försvara», emedan Giel veu numera ej eger några privilegier för jernvägars anläggande inom landet.
Såsom stod för denna åsigt anhåller jag att få åberopa Slals-rådet Grefve Mörners, på officiel.! handlingar grumlade, yttrande på Riddarhuset, vid remissen af Kongl. Muj:ls nådiga Proposition, angående jernvugais anläggande, den 21 sisllidne December; hvilket yttrande, som var framkalladl af den gjorda frågan om ifrågavarande privilegier, hade följande lydelse: 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 355.
”Genom första punkten i den för Hr G r. von Rosen d. 27 Nov. 1845 utfärdade nåd. resolution är vordet förklaradt: att, derest för det uppgifna ändamålet (jernvägars anläggande i åtskilliga riktningar inom landet) ett eller flere bolag bildas, deruti ej mindre inländska än utländska män lemnäs frihet att deltaga genom teckning för en eiler flera till innehafvaren ställde aktier, lydande å det af sökanden i sådant afseende föreslagna, eller annat belopp, som kan finnas lämpligt, och derest genom sådan teckning erforderlig kapital-styrka blifver att påräkna, samma bolag, antingen gemensamt eller efter den fördelning, som af omständigheterna påkallas, må undfå den nu sökta rättighet att, under loppet af tjugu år från nästa års början, på sätt och i den ordning, som den underd. ansökningen innehåller, samt å deruti för hufvudbanorna och sidolinierna angifna sträckningar, anlägga jernvägar i Sverige, med vilkor likväl att, innan vederbörlig oktroj derför, eller erforderliga förordnariden om jords afträdande meddelasJ till K. M. skall, jemte anmälan om hvad i afseende A bolags bildande och försättande i verksamhet blifvit tillgjordt, samt om beloppet af aktieteckningen, i wulerd-.het ingifvas fullständiga planer och kostnadsförslag för hvarje huf vild- och sidobana, upptagande bredden af banor ne och af den mark, sorn erfordras, äfvensom, hvad sidobanorna beträffar, om och hvilka deraf till en början beräknas endast för forsling med dragare; och skall derjemte bifogas en noggrann beskrifning af den mark, hvarå jernvägartie skola framgå, samt uppgift om och hvilken öf verenskommelse med jordegarne angfde marks afträdande kunnat träffas; börande handlingar ne härom vara till K.
M. ihgifha innan slutet af år 1847, vid påföljd, om sådant underlåtes, att den meildeldta rättigheten i af seen - de å den eller de jernvägar, för hvilka underlåtenheten egt rum, komme att förfalla.
Inom slutet af år 1847 inlemnades ingen sådan anmälan, eller sådane planer, kostnads-förslager, beskrifningar och uppgifter, som genom den nåd.
Resolutionen blifvit föreskrifne, men efter denna tids förlopp eller d. 3 April 1848 inkom Hr Gr. von Rosen lill K.
M. med åtskilliga plan-kartor och kostnads-förslag, samt, under uppgift, bland annat, att Hr.
Gr:n föranstaltat om utstakning och afvägning af hela jernvägslinien emellan Stockholm och Götheborg, med riktning öfver Upsala, Sala, Westerås, Köping, Örebro ;och vidare öfver Gullspångs-elfven in uti Westergöthland, öfver Sköfde, Falköping och Alingsås, men att Hr Gr:n ansett det första jernvägsförslaget böra omfatta endast linien mellan Örebro och den närmast derintill belägna hamn vid Wenern, nemi. vid Hults lastageplats, i underdånighet anhållit om statsbidrag till denna banas utförande.
Sedan K. M Stats-Uiskottets Utlåtande, N:o 355. 5 d. 9 nästpåföljde
Maj i nåder öfverlemnat denna underd. ansökning till Stals-Utsk., ingaf Hr Gr. v. Rosen d. 24 i samma månad en underd. ansökning om förlängning i tiden för utförande af nödiga undersökningar i afseende på jern vägs-anläggningar i riket, och d. 6 derpåföljde Juni biföll K. M. i nåder, att med inlemnandet af de i 1 punkten af K.
Resolutionen d. 27 Nov. 1845 omförmälda planer, kostnadsförslag, beskrifningar och öfriga handlingar fingej vid den i samma nådiga resolution för underlåtenhet deraf bestämda påföljd, anstå till 184g års slut.
Den 21 Nov. 1849 inkom Hr Gr:n med ny underd. ansökning, hvilken föranledde K.
M. att d. 30 i samma månad bevilja ytterligare anstånd inlill 1850 års slut, men d. 30 Dec. 1850 gjorde Hr Gr:n åler enahanda ansökning och d. 20 Juni 1851 meddelades i anledn. deraf en så lydande nåd.
Resolution: K. M. vill, i anledn. af Öfverste-Löjtn. m. m.
Gr. A. E. von Rosens underd. ansökning om ytterligare anstånd med inlemnandet af de uti l:a punkten af K. M:s nåd. resolution af d. 27 Nov. 1844, ang:de tillåtelse lör bemälde Gr. alt anlägga jernvägar i riket, omförmälda planer, kostnadsförslag, beskrifningar och öfriga handlingar, härmed i nåd. tillåta, att med berörde inlemnande mål, rvid den i samma nåd.
Resolution för underlåtenhet deraf bestämda påföljd, få ytterligare anstå, dock endast till innevarande års utgång.
Ar 1851 gick sedermera tillända utan, att de omnämnda pia lierne, kostnads-förslagen, beskrifninganne och öfrige handlingarne tili K.
M. inlemnades; och öfverlemna!- jag härmed till Utsk:s pröfning, huruvida den Hr Gr. von Rosen år 1845 förunnade och af K.
M. år 1848 nådigst upplifvade tillåtelse numera kan anses lägga hinder i vägen för bifall till den Kongl. Propositionen, derest densamma i öfrigt finnes ändamålsenlig och gagnelig.”
Ehuru, på sätt nu blifvit ådagalagdt, Grefve von Rosens privilegier äro förfallne och följaktligen det ifrågavarande tillägget i allo obehöflig!, så är detta tillägg, om icke ett absolut hinder, likväl en omständighet, som torde i hög grad för Grefve von Rosen försvåra utbekommandet af pensionen.
Det är nemligen kändt, att Grefve v. Rosen, på grund af dess, nu förfallne privilegier, ingått bolag med åtskilliga engelska kapitalister för jernvägars anläggande inom riket.
Dessa utlänningar kunna naturligtvis icke ega tillräcklig kännedom om alla de af mig nu anförda omständighe - 6 Stalt-Utt kotlett Utlåtande, N:o 3o£. terne, hvilka visa att meranämnde privilegier numera
Sro utan allt värde, och skulle således lätteligen kunna väcka anspråk på skade-ersättning af Grefve v. Rosen, om han sjelf afsade sig desse privilegier, troende med skäl alt privilegierna ega värde, då Rikets Ständer ansett sig böra köpa deras upphäfvande.
En rättegång mellan Grefve v.
Rosen och dessa engelsmän skulle utan tvifvel gifva Grefven rätt till pensionen, utan skade-ersäLtning åt dem; men under den långa tid, som fordrades för en sådan rättegångs utförande, komme sannolikt Grefven ej i lillgodonjutande af den förmån, man velat tilldela honom.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, vågar jag vördsamt föreslå Rikets Ständer, att bevilja grefve A. E. v.
Rosen den föreslagna pensionen, med uteslutande af ofvannämnde såsom vilkor för densamma gjorda tillägg, angående privilegiernas afträdande.’’
Uti denna reservation instämde Friherre Falkenberg, C. G., Iltrr Törnebladh G. och Blomstedt, C. R.
Prostar ne Forssell, Schram, Berlin och Holmberg samt H:rr fVcer/i, C. F., IF edberg A• och Cassel, P. Af Ihrr HörnsteinC. C. och Nordvall, A. F., samt Riksdags-fullmäktige Matts Pehrsson från Stockholms, Muns Månsson Irån Kalmar, Lars Rasmusson från Götheborgs och Robus’, David Andersson från Hallands, Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands, Elof Andersson från Wermlands och Gabriel Andersson från Elfsborgs län.
Stats-UtskotteU Utlåtande, N:o 330. 1 X:o 356.
Ant. till Exp.-Utsk. den 16 Nov. 1834, kl. % e. m.
Utlåtande j i anledning af väckt motion om inköp för Statens räkning af en staty i marmor, tillhörig Majoren Schätzercrantz’ sterbhus.
(U A) Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottets behandling remitterat en af Friherre Bennetj Carl Stephan} hos nämnde Riks-Slånd, under åberopande af 56 § Riksdags-ordningen, väckt motion, deruti är arifördt, att Majoren och Riddaren Adolf Schir zercranlz, som nyligen allidit, genom testamentarisk disposition skänkt Slaten, för att uti Riks-museum uppställas, en dyrbar samling af konst-alster och fornlemningar, bestående af juveler, guld- och silfver-pjeser, möbler, taflor, glas, porslin, vapen m. m., till ett antal af omkring 550 slycken, hvilka alla, i penningevärde uppskallade till minst 12,000 R:dr Banko, Schul zercranlz under sin lefnad sjelf famlat och ordnat; och då motionären tillika erfarit, att den väsendtligaste delen af den aflidnes öfriga, bans arfvingar tillfallande, qvarlåtenskap utgjordes af en utaf framlidne Staty-bildhuggaren Byström i marmor utförd staty, föreställande en badande qvinna, och eli tillfälle nu erbjöde sig, hvilket framdeles icke torde återkomma, att genom köp tillegna Staten äfven delta konst-alster och sålunda ådagalägga fäderneslandets erkänsla och aktning lör Majoren
Sch ii t zercranlz’ frikostighet emot det allmänna och de förtjenster, han visat genom vården och ordnandet af den till Staten donerade konst-samlingen, har motionären, på grund häraf, föreslagit, att Rikets Ständer måtte lill Kongl. Majlis disposition ställa en summa af 3,000 R:dr Banko, för att, i den händelse Kongl. Maj:t funne sådant lämpligt, för Statens räkning låta inköpa ifrågavarande staty, för alt i Riks-museum uppställas. 8 Siats-Utskottets Utlåtande, N-'o 856.
Utskottet, som tagit detta ärende i öfvervägande, har derförinnan sökt förskaffa sig närmare kännedom om de i motionen uppgifne förhållanden samt dervid inhemtat, att, såsom motionären anfört, Majoren Schiitzercrantz i lifstiden, genom upprättadt testamente, till Staten skänkt ofvannämnda dyrbara samling af konst-alster och forn-lemningar.
Berörde testamente lärer dock ännu icke vunnit laga kraft, så att för närvarande ej med full visshet kan antagas, att Staten verkligen kommer af nämnda gåfva i besittning.
Efter de upplysningar, sorn erhållits, synes likväl sannolikt, att testamentet af arfvingarne lemnäs utan klander.
Emedlertid har gifvaren genom konst-alstrens samlande och donerande till Staten ådagalagt ett vackert bevis på konstsinne och fosterlandskänsla, hvilket ej kan annat än med tacksamhet af det allmänna erkännas; och, under förutsättning deraf, att konst-samlingen faller Staten till och således kommer att frångå gifvarens arfvingar, tvekar ej Utskottet att understödja det väckta förslaget att för Statens räkning inköpa nu ifrågavarande, sterbhuset tillhöriga, af framlidne staty-bildhuggaren Byström i marmor utförda staty, derest densamma finnes ega det konstvärde, att den förtjenar att i Riks-museum uppställas.
I detta afseende har dock Utskottet af personer, hvilkas omdöme härutinnan måste tilläggas fullt vitsord, inhemtat, att berörde staty är ett af nämnde Bildhuggares hästa arbeten och obestridligen eger det artistiska värde, att den för hvilket
Museum sorn helst skulle blifva en utmärkt prydnad.
Derjemte är upplyst, alt statyn kan anses fullt hafva det penningevärde, hvilket i motionen blifvit såsom köpeskilling föreslaget.
Vid sådant förhållande och i betraktande jemväl deraf, att detta konst-verk, om det icke af Staten inköpes, måhända genom försäljning deraf till utlänningen kan gå för fäderneslandet förloradt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, för den händelse, att Staten kommer i besittning af den utaf Majoren Schiitzercrantz i lifstiden till densamma donerade konst-samling, må ställa en summa al 3,000 R:dr Banko till Kongl. Maj:ts disposition för att, derest Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, så finner för godt, för Statens räkning låta, lill uppställande i Riks-museum, inköpa ifrågavarande af staty-bildhuggaren Byström i marmor utförda, Majoren Schiitzercrantz’ sterbhus nu tillhöriga, staty.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1854.
Stats- Ult kottet» Memorial, N:o 357.
1 N:o 357.
Aak. till Exp.-Utsk. dea 17 Not. 1854, kl 10 f. ra.
Memorial, med. förslag lill stadganden i Riksgälds-kontorels Reglemente, angående anslagen för folkundervisningens befrämjande och de med ordinarie stats-regleringen gemenskap egande utgifter m. m. äfvensom de å Riksgälds-konloret anvisade kreditiver. (R. A.) Såsom fortsättning af de, genom Utskottets Memorialer N:ris 317 och 347.
Ständer underställda förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets nya Reglemente, får Utskottet härmed till Rikets Ständers granskning och fastställelse aflemna de afdelningar utaf samma Reglemente, hvilka böra innehålla stadganden, angående utbetalningarne af ^»slagen till folkundervisningen, riksdags-kostnaderne, aflöningen för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och hans tjenstebiträden m. 11., samt innevarande års stats-fyllnadssumma, jemte ersättningen af uppkommande brister i stats-inkomsterna och förslags-anslagen, äfvensom angående de å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiver.
Med åberopande af hvad Utskottet i Memorialet N:o 347 erinrat i afseende på den nummerordning, hvarunder de föreslagna §§ äro upptagna, får Utskottet, rörande innehållet af och förändringarne i de afdelningar utaf ifrågavarande Reglemente, som finnas härvid bifogade, meddela följande upplysningar: 148 §, angående de vid 1840 och 1841 samt 1844 och 1845 års riksdagar för folkundervisningens befrämjande beviljade och såsom outtagna i Riks-, gälds-kontorets räkenskaper ännu balanserade anslagssummor, motsvarar 128 § af 1851 års Reglemente, samt innehåller ett nu tillagdt stadgande om afförandet ur nämnde räkenskaper af hvad före nästa års utgång icke blifvit lyftadt Rih. till R.
Prot. 1853 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 35 Höft. t 2 S/a/s-U/3ko!fete MemorialA:o 3o7. utaf dessa äldre anslag.
Dä, under de sednare arén, någon utbetalning utaf berörde anslagssummor icke ifrågakommit, och då ett fortsätt balanserande af desamma synes ändamålslöst, har Utskottet, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid dylikt förhållande förut fattade beslut, ansett sig böra föreslå detta tillägg; varande i den nu föreslagna § de Folkskolelärare-seminarier uppgifna, för hvilka ifrågavarande medel varit anslagna och disponerade.
149 §, angående de anslag, som under denna riksdag beviljats till understöd för Folkskole-lärares aflöning, samt tili Seminarierna för sådane lärares bildande, äfvensom till stipendier åt elevernc vid nämnde seminarier, grundar sig på Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af 2:dra punkten utaf SfatsUtskottets Utlåtande N:o 160, och öfverensstämmer dessutom med nu gällande Reglementes 131 §.
151 §, angående anslaget till ersättning af grefve Thorsten Rudensköld* resekostnader för folltskole-undervisningens ordnande, enligt hans dertill uppfunna plan, innefattar Rikets Ständers ■ beslut, genom bifallandet af ofvannämnda Utlåtandes Salje punkt. 152 §, angående den till beredande af framtida tillgång för Folkskole-lärares pensionering afsatta fond, grundar sig på Utskottets af Rikets Ständer bifallna Utlåtande N:o 161 och är för öfrigt hufvudsakligen af samma lydelse, ■sorn 130 § i 1851 års Reglemente. 153 §, angående de återstående riksdags-kostnadernas utbetalning, är lika lydande med samma Reglementes 132 §. 154 §, angående anslaget1 för riksdags-arkivets komplettering, hvilken § motsvarar den I33:dje i meranämnde Reglemente, är redan af Rikets Ständer godkänd, genom bifallandet af Utskottets Utlåtande N:o 304. 155 §, angående aflöningen för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och hans tjenstebiträden, motsvarar 134 § af 1851 års Reglemente, hvars stadganden, undantagandes föreskriften om den under lönerna beräknade spanmål, också blifvit intagna i denna §, hvilken dessutom innehåller Rikets Ständers beslut, enligt Utskottets bifallna Utlåtande N:o 61, i fråga om förhöjning af sekreterare-lönen vid Justitie-Ombudsmannens Expedition samt beviljandet
,af ett särskildt arfvode lör ökad t biträde vid fånglistornas granskning.
Sedan den enda vid nämnde Expedition anställde person, hvilken under sednare tiden egde rätt till ersättning för den under lönerna tillförene beräknade spanmål, med döden afgått, Ilar stadgandet i sista punkten af nu gällande Reglements-g förfallit. - 156 g, angående kostnaderna för Justitie-Ombudsmannens embefsresor, samt anslaget till expenser vid haris Expedition, äfvensom trycknings-kosfnadefna för hans embets-berättelscr, innehåller samma stadgande sorn nuvarande Sfafs- Vfskol fels Memorial, jV. :o 357.
3 Reglementes 135 g, med tillägg af det under denna riksdag, genom bifallandet af Utskottets Utlåtande N:o 02, fattade beslut rörande resekostnaderncs godtgörande.
157 §, angående aflöningen för Sekreteraren hos Bonde-ståndets Kanslidirektion, är lika lydande med 13G g, af .1851 års Reglemente. 158 g, angående utbetalningen af återstoden utaf den vid sednaste riksdag, enligt 138 § af det då utfärdade Reglementet, till stats-behofvens fyllande för nu tilländagäcnde stats-reglerings-period, anvisade årliga summa, svarar emot samma Reglementes 137 g. 159 §, angående ersättningen af bristerna i stats-inkomsternes, enligt Riksstaten, beräknade belopp, har samma lydelse, som meranämnde reglementes 139 g. 160 §, angående bristerna i de så kallade förslags-anslagcn, innefattar det i nu gällande Reglementes 140 § intagna stadgande, rörande Eiksgälds-kontorets ersättnings-skyldigliet för dessa brister; hvarjemte tillagts en nödig ansedd föreskrift, derigenom Kongl. Stats-kontoret berättigas, att, utan afbidan af den tidpunkt, då liqviden för bristerna och besparingarne å Riks-stafens alla förslags-anslag samt öfverskotten å stats-inkomsterna kan uppgöras, erhålla ersättning lör de å en eller annan hufvudtitels förslags-anslag uppkomna brister.
161 g, angående det särskilda förslags-anslaget för skatte-förenklingens verkställighet, grundar sig på Rikets Ständers beslut, medelst bifallandet af Utskottets tillstyrkan i Utlåtandet N:o 92, sid. 43—44.
162 g, angående ersättningen för upphörandet af indelta ränte-tagares rättighet till så kallad forsel-löns erhållande utaf ränte-gifvarne, innefattar hufvudsakligen enahanda stadgande, söm 141 g af 1851 års Reglemente. 1G3 §, angående utbetalningen af innehållen begrafningshjelps- eller nådårs-bcsparing, motsvarar hittills gällande Reglementes 142 g, och innehåller det deruti förekommande stadgande.
164 g, angående ersättandet af kostnaderne för indelta båtsmans-rotars sammanförande, är lika lydande med 14-3 § af oftanämnde Reglemente. 165 g, angående kreditivet för neutralitetens upprätthållande grundar sig på Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af Utskottets Utlåtanden Nrris 36 och 65, rörande detta kreditiv och upplåningen af de för utbetalningarne derå erforderliga medel. 166 g, angående det hittills allmänt benämnda stora kreditivet, grundar sig på Rikets Ständers, enligt Utskottets tillstyrkan i Utlåtandet N:o 329, härom fattade beslut, och är lika lydande med nu gällande Reglementes 144 §.
167 §, angående det första utaf de i Regerings-formens 63 g föreskrifnä 2:ne kreditiver, innehåller Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af hvad Utskottet i sednast åberopade Utlåtande tillstyrkt, i fråga om detta kreditiv® 4 Stats-Utskottets Memorial, N:o 357. belopp och fördelning, samt öfverensstämmer för öfrigt nied 146 § af nuvarande Reglemente.
168 §, angående de för utbetalningarne af sednast omförmiilda 2:ne kreditiv-summor erforderliga tillgångar, motsvarar 1851 års Reglementes 145 och 147 §§.
Då något fullt giltigt skäl icke synes föreiinnas för framgent bibehålande af den hittills stadgade olikheten i sättet eller grunderna för upplåningen af de medel, som, vid skeende lyftningar af det ena eller andra utaf ifrågavarande kreditiver, måste af Riksgälds-kontoret i låneväg anskaffas, så och enär Fullmäktige torde böra vara oförhindrade att, i afseende på dessa medels anskaffning, förfara på enahanda sätt, sä vida och i den män detta vid de särskilda kreditiv lyftningarne finnes vara tillämpligt och ändamålsenligt, har Utskottet ansett samma stadganden böra af Rikets Ständer meddelas rörande de upplåningar, som för utbetalningarne utaf dessa bägge kreditiver kunna erfordras.