Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
D e t k a n i f r å g a s ä t t a s, h u r u v i d a b l a n d tu- s e n fall af e k o n o m i s k r u i n h u s t r u n m e d - v e t e t o c h u p p s å t l i g t b i d r a g e r till e t t e n d a.
Nej, t v ä r t o m s ö k e r h o n i a l l m ä n h e t, så v i d t h o n äger en s m u l a s u n d t förnuft o c h n å g o r l u n d a k ä n n e r till a f f ä r s s t ä l l n i n g e n, h å l l a m a n n e n t i l l b a k a från s l ö s a k t i g a v a n o r o c h a n v ä n d e r hela sitt inflytande i e k o n o m i s k riktning.
B. illustrerad t i d n i n g för rese-, v a n d r i n g s - o c h kurortslif, nummer hvarannan utkommer m e d ett vecka o c h kostar för m a j — d e c e m b e r endast 3 kronor.
8- ä 12 sidigt
(DUN 1896 Ui » n o t i s b o k e n.
Frän Honnef meddelas, att drottningen, s o m till följd af lindrigt illamående under sista veckan icke kunnat lämna sin bostad, nu åter är bättre.
I början af denna vecka liar h. m:t haft glädjen mottaga besök af kronprinsessan o c h de unga prinsarne.
Kronprinsessan Victoria anlände enligt telegram den 28 maj m e d sina söner till Kreuz- nach för att vistas vid därvarande kuranstalt.
FredriJca Bremerförbundets årsmöte, s o m afhölls här o m aftonen, öppnades af fru A.
Montelius m e d ett längre, sympatiskt minnestal öfver förbundets under året aflidna medlem fri- herrinnan Sophie Adlersparre (Esseide).
A f års- berättelsen framgår, att förbundet nu har 1,619 medlemmar, o c h 47 o m b u d ha på skilda orter i n o m landet verkat i förbundets intressen.
För- bundets egna fonder ha under det förflutna året ökats m e d 4,793 kr.
o c h uppgå nu till 21,038 kr.
Allmänna stipendiefonden har en behållning till 1896 å 100,402 kr., o c h donationsfondernas sam- manlagda belopp utgör kr.
88,589.
Platsförmedlingsbyrån har haft 498 inskrifna arbetsgifvare o c h 618 arbetssökande.
Summan af årslönen för de af byrån förmedlade platserna uppgår till 45,000 kr.
Afdelningen för anskaf- fande af sjuksköterskor har i 318 fall anskaffat sköterskor.
Sjukkassans medlemmar v o r o 238 o c h sjukhjälp har utbetalats m e d 3,230 kr.
Pristagarinnan för kvartettkomposition i årets pristäfling o m Sällskapets för svenska kvartettsångens befrämjande pris var fröken Sara Wennerberg, en brorsdotter till f. d. stats- rådet Gunnar Wennerberg.
# Fröken Hulda Lundin, slöjdinspektrisen vid Stockholms folkskolor, har afrest till Tysk- land för att därstädes studera den nu pågående utställningen i Berlin samt taga kännedom o m den kvinnliga slöjdundervisnisningen i de tyska skolorna.
Smekmånaden i Visby ämnar det unga paret, grefve L e o Tolstoi junior ocli hans gref- vinna, född Westerlund, tillbringa.
De nygifta ditreste omedelbart efter bröllopet i förleden vecka o c h ha för afsikt att uppehålla sig där ett par veckor.
Studentföreningen Philochoros ' föreställningar i mån- dags o c h tisdags å Dramatiska teatern hade sam- lat en m y c k e t talrik o c h på bifall frikostig pu- blik.
Det hurtiga o c h karaktärsfulla utförandet af de olika danserna o c h programmets öfriga n u m m e r var däraf ock väl förtjänt.
Särskildt väckte en bondkadrilj från Östergötland, utförd af åtta par, stormande bifall, likaså Frykdals- polskan för den fart o c h det sprittande goda lynne, hvarmed den framfördes.
Den behagfulla Vingåkersdansen m e d sin dramatiska liffullhet dansades o c h spelades äfven på ett högst för- träffligt sätt o c h måste likasom de två först- nämnda numren gifvas da capo.
Emellanåt, me- dan man hvilade sig från dansen, berättades komiska bondhistorier eller fick man höra bond- spelmännens låtaj, hvilkas omedvetna komik var synnerligen underhållande.
Programmet af- slutades m e d ett stort dansgille på en rymlig loge.
Här var det glam o c h glädje, o c h här af- löstes gammalvals af klappdans, o c h så följde Smålandspolska o c h trekarlspolska o c h flere an- dra danser.
Publiken gaf, såsom sagdt, på lifligaste sätt uttryck åt sin belåtenhet m e d de lyckade presta- tionerna.
Synnerligen entusiastisk i sina bifalls- yttringar visade sig särskildt den m y c k e t upp- märksammade skara, som på premieren i brokiga nationaldräkter fyllde hela första radens fond.
Och den torde äfven hafva varit mest kompetent att b e d ö m a föreställningen; det var nämligen all den ungdom, s o m under Skansens vårfest nu i dagarna uppträdt o m aftnarna på Skansens dans- bana, s o m här tagit plats.
Dessutom bevistade prins Kärl m e d uppvaktning måndagsföreställ- ningen.
* A n n a hade släppt Kalles h a n d o c h rest sig, u n d e r d e t att h o n b l e f b l o s s a n d e r ö d.
(Forts.) S v a r e t från A n n a v a r i c k e m i n d r e o l i k t hennes föregående.
Naturligtvis låtsade h o n ej f ö r s t å d e n fina a n s p e l n i n g e n p å d e n blif- v a n d e m a t m o d r e n, m e n brefvet var i öfrigt m y c k e t hjärtligt o c h öfver underskriften stod d e n n a g å n g » din i b l e k a d ö d e n tilgifna barn- d o m s v e n ».
En instinktlik känsla hade gjort, a t t h o n d e n n a g å n g v a l t e n a n n a n bref- skrifverska, t y Elsa » t o g en inte där en släppte h e n n e », o c h m e d det där » påskrif- t u m m e t » h a d e d e a l d r i g förhållit s i g rätt, s a d e h o n till h v e m s o m v i l l e h ö r a d e t.
N u f ö l j d e b r e f p å bref.
Fyra månader v a r ett l å n g t m e l l a n s k o f.
F ö r h v a r j e g å n g b l e f t o n e n » k ä r l i g a r e », j a, K a l l e s sista b r e f h a d e v a r i t ett o r d e n t l i g t friarebref.
P å d e t t a f ö l j d e ett s v a r, h v a r s i n n e h å l l i s a m m a n - drag skulle k u n n a återgetts m e d: » J a g ber o m åtte-dar ' s betänketid, m e n inte b l i r d e t n e j!
» O c h öfver underskriften stod denna gång: » D i n i blekaste d ö d e n ».
» J a, h ä r sitter v i n u å h å l l a h v a r a n d r a i h a n d p r e c i s s s o m f ö r f e m t o n år s e n, » s a d e Kalle, i det han hårdt kramade A n n a s ena hand.
» N ä r j a ' n u t ä n k e r m e j t e b a k a, så t y c k e r j a ', att d e v a s o m i g å r, så h a r t i a gått; a r e n a h a fluget b o r t.
» » A ja ', s o m t y c k e r att d i krupet f r a m.
Ja ' h a r l ä n g t a t, å j a h a r v ä n t a t, så.
» Det låg n å g o t förebrående i tonen, o c h h o n drog h a n d e n tillbaka.
» M e n n u ska d u slippa å vänta längre, liten.
N u ska j a sitta h e m m a i stuga vin- tern o m; de har j a satt m e j före, » sade K a l l e o c h d r o g h e n n e intill s i g.
» Långturer ä j a ' n ö j d på, m e n utan s j ö n k a n j a ' inte lefva.
Ja ' köper m e j därför in i en storsjöbåt å går på halflott te å börja m e.
Snart ska j a få e n h e l l o t t.
K u n d e n o c k skaffat m e j de genast, o m j a inte velat betala stuga k o n t a n t, ser d u, f ö r j a ä, s k a m å t a l ' o m ' e t, i n t e » b a r s k r a p a d e r », u t a n h a r n o c k i n t e så lite i n n e s t å e n d e h o s r e d e r i e t.
» Här afstannade samtalet, m e d a u de sutto och sågo utåt det motsatta landet.
Detta varade några ögonblick, m e n snart bröts t y s t n a d e n af K a l l e s: » N å, d å är v i e n s e o m, att j a ' far t e M o r - l a n d a i eftermidda ' å tar ut l y s n i n g?
För- m y n d a r e n din har lofvat å följa m e '.
» » G ö r s o m d u själf vill, m e n h v a ä d e s o m b r å d s k a r så f ö r s k r ä c k l i g.
H a v i v ä n t a t i f e m t o n år, så k a n v i v ä l v ä n t a ä n n å ' r a m å n a r.
S t u g a b e h ö f v e r allt å s e s o m å.
» » N e j, v i h a v ä n t a t l ä n g e n o c k, » af b r ö t fäst- m a n n e n häftigt.
» Börje.
» » H v a har j a m e Börje å g ö r a?
» » A h, han har j ä m t gått här h e m m a å lagt u t s i n a k r o k a för d e j, å j a ' h a r i n g a r o inna ' vi ä vigda. » » D å har h a n agnat sina refvar * förgäfves, ska j a säja dej.
B ö r j e.
A h n e j.
» » M e n d a n s a t håttepolske m e n, d e h a r d u ändå gjort tidt å pfte? » » J a?
H v e m har kunnat säja d e?
» * A g n a t
» Jo, d e har Elsa gjort.
H o s k r o f i ett » p å s k r i f t u m » — j a ' har läst o m ' e t g å n g på g å n g, så j a k a n ' e t u t a n t e.
— » B ö r j e g å r här, tål i n t e s j ö n å d u g e r såll ' es i n t e f ö r b a n k f i s k e e n g å n g.
— M e n dansa, d e k a n h a n; i h å t t e p o l s k a n s l o g h a n h ä r o m d a n föt- t e r a tre g å n g e r i t a k e t.
V a ' d e i n t e e n b e s t!
H a n dansa ' ändå m e A n n a, å de såg väl så p a s s k ä r l f t ut, så.
» » D e v a ' efter d e b r e f v e t, s o m d e l å n g a uppehållet b l e ', d u m i n n s.
H v a skulle j a ' t r o a n n a t, ä n att E l s a l j ö g.
N ä r g j o r d e h o ' annat, uschlingen? » fortsatte A n n a, u n d e r d e t att e n d a r r n i n g i r ö s t e n f ö r r å d - de, hur upprörd h o n var.
» Ja ' misstänkte g e n a s t, att d e v a ' n å g o t g a l e t m e d e d ä r » p å s k r i f t u m e t », å b a h e n n e läsa u p p ' e t, å de g j o r d e h o, s o m j a ' t r o d d e rätt, å d e h a n d l a ' o m n å g o t fyr, s o m h o ' en g å n g ha ' tt m e d e j.
ett p å s k e h o r n eller h v a d e ' v a '.
M e n f r å n d e n d a ' n b l e h o o c k s å å s ä t t e r frå te å skrifva. » » J a ' har förstått det, m e n o m d u k a n säja d e j fri f ö r B ö r j e, h a r d e t i n t e v u r e t någon annan, s o m du tyckt o m under di h ä r m å n g e a r e n a, f ö r att d u h a ' t t friare, d e t a r j a ' f ö r a f g j o r d t.
— Säj u p p r i k t i t!
» » Ja, de kan j a gärna göra, å de s å m y c k e m e r s o m d u själf s a: j a ' s k a v a r a fri, å d u s k a v a r a fri.
J a g h a d e såll ' es ingen- t i n g l o f v a t, f a s t j a allti h å l l e t m e j själf f ö r t e å v a r a d i f ä s t e m ö, m e n så v a d e ett p a r år s o m d e b l e s å s m å t t f ö r m e j å m o r, att vi höll p å å rakt svälta ihjäl.
Just som de v a s o m svårast, k o m de en n o r r m a n frå ' E g e r s n n d.
H a n f ö r d e e g e n s k u t a å v a e n r i k t i h e r r e k a r '.
H a n h a d e fått ö g o n a p å m e j, j a ' vet inte hur, å sökte j ä m t å k o m - m a i språk m e ' m e j.
E n g å n g frågte h a n m e j, o m j a ' inte ville g å o m b o r d på hans s k u t a å se, h u r h a n h a d e ' t, m e n j a ' v a rätt lika n o j d e r o m ' e t; en annan g å n g b j ö ' h a n b å ' m e j å m o r p å fri r e s a t e E g e r s u n d, m e n v i v a lika n ö j d a; m o r d r o ' s * v ä l lite för ' t, m e n j a ' sa ' m e j rakt ifrån ' et.
I hela l ä g e t k a l l a d e di m e j e m e l l e r t i d f ö r » n o r s k e s a », å j a k a n i n t e n e k a, att j a ' själf a n s å g m e j p å g o ' v ä g å bli d e.
E n da ' steg h a n in i vår stuga — m o r satt ä n d å å s p a n n å j a s a t t å t r ä d d e p å ett n ä t • — å n u g j o r d e han inte långa o m s v e p, utan frågte m e j rätt p å sak, o m j a ' ville bli hans hustru.
H a n t a l t e o m, h u r b r a j a ' s k u l l e få t.
Han skulle bära m i g på händera, å m o r skulle j a ' f å t a m e, s a ' h a n.
Ja ' k o m i d e s a m m a att s e m e j o m k r i n g i s t u g a, å aldri h a d e j a ' t y c k t, att d e s e t t så f a t t i ' t u t d ä r s o m d e g j o r d e i d e n s t u n n a; k a n s k e v a ' d e där- för, att j a ' i m i i n b i l l n i n g s å g, h u r p r ä k t i g t j a ' skulle få ' t, o m j a ' ville bli hans » k o n e », s o m h a n sa.
H a n h a d e s t r ä c k t u t si ' h a n d å t a l t e så kärli ' t, å j a ' h ö l l j u s t p å å räcka f r a m m i å säja m i t t j a o r d, m e n inna j a g j o r d e de, luta ' j a ' m e j framåt, för att få lite o p p s k o f, d å i d e s a m m a ett k l i n - g a n d e hördes v e föttera, å då j a såg ner, s å l å g d i n p e n n i n g d ä r.
J a ' k ä n d e, att j a ' ble s o m en drypan ' e b i o ' i ansiktet.
D e va ändå, s o m o m ja gjort något ondt å ble ' et öfverraskad p å bar gärning.
N u ble de inte fråga o m handslåning längre, utan fick n o r r m a n a f s k e p å g r å t t p a p p e r.
K a r l e n t r o d d e n o g, att j a g h a d e b l e t t s p r i t t g a l e n, o c h han yttrade o c k något i den vägen, då h a n strax därefter l ä m n a d e s t u g a n.
» * Drogs.
A r m a h a d e u n d e r d e sista o r d e n d r a g i t upp p e n n i n g e n ur b a r m e n och höll d e n för ö g o n e n på fästmannen.
» Ser du, han skiner som gull, d e b e t y d e r, a t t j a v u r e t d e j t r o g e n.
» M o r, m o r, I k a n aldri t r o!
I d a ' h a r de l y s t f ö r G u d i n g s - K a l l e å T o r s k e n s A n n a!
» s k r e k l o t s e n s K a r i n, d å h o n efter å t e r k o m s t e n från k y r k r e s a n ä n n u s t o d m e d f o t e n p å tröskeln.
» A h, d u pratar; d e skulle väl ha sports n å g o t i f ö r v ä g, o m d e v u r e t i f r å g a, » svara- de m o d r e n, n ä s t a n s t ö t t å l ä g e t s v ä g n a r, att m a n skulle h ä m t a sina nyheter o m detta från a n n a t h å l l.
» D u har väl hört galet, barn. » » I ska inte vara barnslfer, m o r!
J a ' h a r väl m i n a ö r a ä n d å.
D e ä ', s o m j a ' s ä j e r.
M e n v a d e i n t e b r a b e s y n n e r l i g t?
Prä- sten stappla ' p å b ä g g e n a m n e n, å A n n a, h o ' fick h e t t a A n n i k a.
D e v a m å n g a, s o m l a ' m ä r k e tillbet. » » D å b l i r d e aldri n å g o t b r ö l l o p å, » s a d e m o r m o d r e n, s o m s u t t i t o c h l y s s n a t till d o t t e r - dotterns kyrkonyhet.
» S å n n t har ja ' hört e x e m p e l p å förr en g å n g.
» » G u ' b e v a r e.
S p å i n t e s å där.
D e ä ändå hemskt, » sade husmodren.
r e t a d e s i g ö f v e r, att v i g s e l r i n g e n, s o m K a l l e h a d e i b e r e d s k a p, v a r af g u l d; » l i k s o m o m i n t e e n å sölfver k u n d e v u r e t g o ' n o k k.
» Bröllopsdagen uppgick med en strålande sol, h v i l k e n s t r ö d d e sitt g u l d b l a n d v i k a r n e och skären.
Öfver de smala sunden b y g g d e hon sina flyttbara b r y g g o r mellan ö a r n e; på d e n s t o r a E l l ö s e f j o r d e n, d ä r h e n n e s s n e d - d a n d e strålar ej f ö r m å d d e slå n å g o n s å d a n mellan stränderna, bildades en bred väg långt utåt fjorden.
M i d t i denna framgledo trenne båtar, hvilkas roddare tycktes ösa g u l d m e d årorna.
D e t v a r d e från b r u d e - huset u t r o e n d e trenne båtarne, s o m skulle f ö r a b r u d f ö l j e t till d e n p l a t s, d ä r v ä g e n inifrån.
O r u s t l e d e r n e d till E l l ö s e s t r a n d e n, h v a r i f r å n b r ö l l o p s f o l k e t till f o t s s k u l l e fort- s ä t t a s i n v ä g till k y r k a n.
» K o p p a ' p å k r a n s e n * v a u t å äkta p o s t l i n; a n d r a s k u l l e i n t e g å a n åt T o r s k - O l l e s t ö s kantänka!
T e bru ' klänning skulle de, gu- b e v a r s, v a r a ' köpetyg, h e m v ä f d t k u n d e i n t e vara passligt nokk.
A t ä n k, h o ' ä så te p a s s, att h o ' t y c k t e, att d e i n t e k u n n a v a r a n o k k m e k l e n i n g * *, u t a n d e skulle v a r a riktigt på herrskapsvis », hette det slutligen, » m e n f ö r de h a r d å h a n ä n d t l i s a t t p.
» » G u ' låt d o m i n t e r a k t s v ä l t a i h j ä l h ä r i läget », sade Kalle, då han tillsammans m e d A n n a kvällen före brölloppet o r d n a d e det sista i brudehuset.
» N u har käringer ' a i n t e m e r ä n en d ä ' å s k v a l l r a p å, å d e n sträfvar di väl m e.
» (Slut i nästa n:r.)
» Ja v e t inte, hur d e k o m m e r s e j, m e n n ä r j a ' ser p å, h u r fint d e ä h ä r å h o c k a prakti ' t r a k t e r i n g v i h a r å b j u ' d e m p å, så k ä n n e r j a ä n d å, s o m d å j a ' v u r e t p å graf- öl.
T ä n k o m d e t t a b l i r ett s å n t i stället för ett b r ö l l o p.
» Iduns byrå och expedition hållas under månaderna juni — augusti öppna A n n a såg sorgsen ut och borttorkade oförmärkt de frambrytande tårarna.
» H v a ä de f ö r s n a c k?
J a s å, d e d ä r k ä r i n g e p r a t e t o m, att p r ä s t e n s t a k a s e j p å våra n a m n?
H v a skulle k u n n a hända.
D e n s o m i f e m t o n år g å t t j o l a i k r i n g, h a n d r u n k n a r i n t e p å Ellos.
S e så, l i t e n, var n u inte barnsli '.
Stockholm, Mima Tryckeri N:r 44 (411) Fredagen den 1 november 1895.
Prenumerationspris p r å r: Idun nS ensam kr.
- f ft&gt; da s &gt;1 M ^ - ' i| 5 S °Pi - » £ - Iduns Modet manadsuppl » 3:- Barngarderoben - i&gt; 3: - S " Byrå: Klara södra k y r k o g.
teiei.
Prenumeration sker å alla post- anstalter i riket; 0 Redaktör ocli utglfvare: FRJTHIOF HELLBERG- TiäfTast säkrast kl. 2 - 3.
_ii — •,.
Redaktaonssekr.
: J. Zordhng.
Frida ågra dagar efter ber hörde afsked m i n återkomst jag, att Frida af sina anhöriga, till K i n a, och att hon en afton till G ö t e b o r g i början Lindholm var i staden taga innan hon i missionens tjänst reste ut tänkte besöka oss i Kristliga Förenin- g e n af U n g a K v i n n o r.
En söndag hvilken sig den ock väntade gästen.
intresserade föreningen som vi i äro f ö r missionen i allmänhet vid Annoiisprfs: 35 öre pr nonpareillerad.
— •• För » Platssökande, o. » Lediga platser » • Losnummerpris 15 ore 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv.
(Iosn:r endast for kompletteringar.)
utländska annons.
Vikingafärderna föredraget en ung blid kvinna, i kunna blefvo vi nu ju ock i yttre såret, utan .ock i förbarmande gade fram till själarnes kristen tid korståg, o c h särskildt evangelisering, tebordet Fröken för K i - kommo snart i vi kärlek framhöll det ledande den i hjärtat sar- läkare.
i ett annat afseende f ö r e k o m fröken L i n d h o l m, nutidskvinnan par excellence, mera lik forntidens än våra dagars kvinnor.
H o n blot- tar aldrig, knappast för den för- hon sitt hjärtelif.
talar kommer lätt hon och Ehuru behagligt, kanske att utan ord, men g e n o m sin stilla gängelse vinna de samspråk.
Lindholm o c h nordens g o d t tänka oss icke endast förbindande trognaste, Lifligt nas till Utgifningstld: hvarje helgfri fredag.
läkekvinna Äfven infann jag anade 8:de årg.
Lindholm.
af septem- för att Aktiebolag.
urn- flesta.
F r ö k e n L i n d h o l m, dotter till kamreraren vid vattenledningen missionsarbetet som ett arbets- i G-öteborg N.
L i n d h o l m o c h fält bildade kristna hans första hustru, A m a l i a R o o s för den kvinnan.
hon, » V i behöfvas, » sade » s å litet vare sig i E u r o p a af Hjelmsäter, föddes i stad den 2 maj 1867. nämda Sin un- eller A m e r i k a, hvarför då i c k e dervisning erhöll hon i Elemen- söka tarläroverket en verkligen verksamhet, där kunna nytta? » göra H o n framhöll, att arbetet ning bland kräfdes, skaper, särskildt för D e n presbyterianska Presbyterian bristerna hvilken för- Board utsände öfvertygad o m, härutinnan digtvis framkallade ofta att onö- martyrer.
vår uppmaning satte hon flickor, genomgå.
tig o c h därför kun- — var hunnit för hvars hon v i d femton raterna blott ening of Mission — klasser icke utan o c k takt o c h om- henne, alla K i n a s folk bild- döme.
På vi Bland år kam- var hon glad o c h hur- i deras krets af- hållen, i h e m m e t däremot kände hon sig som fågeln Hushållsbestyr i buren.
och handarbete lågo i c k e f ö r henne.
H o n läng- tade därför som flicka i allmän- het ut i världen, men för henne var det det bar.
nästan likgiltigt hvart Efter sin konfirma- sig m i d t ibland oss f ö r att tala tion sökte hon o c k m e d outtrött- om lig energi efter sin blifvande verksamhet, m e n i stället för att göra detta, gäfves.
skildrade vid sista hon i breda drag femtio årens de missionsar- bete.
Ä m n e t låg så långt som m ö j - ligt från tyckte sköldmö, på ett vikingatiden, o c h ändå jag mig redo lyssna att drakskepp.
till en taga befälet på Då tjugu års Sahlgrenska här visade hon stod plats, men för- anmälde det hon sig ålder som elev sjukhuset, sig inför sin snart, och att lifsuppgift.
D e n n a var d o c k visst i c k e sjuk- sköterskans tysta, anspråkslösa tjänst, n e j, det var läkarens in- gripande i sjukdomen, som till-
!DUN 346 Förakta ej något, och räkna för nog, H v a d ödet gaf!
1895 Den r i n g a s t e gren k a n dig tjäna i s k o g T i l l vandringsstaf!
C. F. talade henne, det var studiet, undersökningen af lifvets o c h dödens trådar, som lockade hen- nes vetgirighet.
1 sex månader stannade hon på sjukhuset i G ö t e b o r g, hvarefter hon flyttade till Sabbats- berg, där hon genomgick kursen för R ö d a kor- set.
A f sin månadspenning som sköterska gjorde hon sina första besparingar, o c h sedan dess har hon fortsatt att lägga af ett m y n t för dagar utan arbete.
S o m dessa hitintills icke kommit, har hon af dessa besparingar kun- nat bekosta sina långa resor.
Efter att i Stockholm någon tid ha ägnat sig åt enskild sjukvård fick fröken L i n d h o l m förordnande s o m föreståndarinna på sjukhus i Norrland o c h i Hjortkvarn, Nerikesbo.
Detta arbete var d o c k som sagdt icke hen- nes, o c h efter trenne år lämnade hon icke en- dast sjukhuset, utan också fäderneslandet o c h reste 1890 till L o n d o n, där en hennes syster är diakonissa inom Mildmay.
G e n o m en vän o c h gynnare fick Frida an- ställning v i d Jubilee Association, bildad genom gåfvor, skänkta till drottning Viktoria vid hen- nes 50-års-jubileum.
Sällskapets ändamål är att besöka fattiga o c h sjuka i L o n d o n.
En- dast fint bildade o c h skickliga sköterskor äro där anställda.
D e kallas » Q w e e n s N u r s e » o c h b o 6 à 8 tillsammans i bekvämt inredda hus, vanligtvis ej långt från deras distrikt.
Sköterskorna skola skaffa de arbetslösa sys- selsättning, skicka barnen till för d e m inrät- tade badanstalter, de sjuka, som kunna trans- porteras, till sjukhus, eller anställa hos d e m, som måste vårdas hemma, pålitliga tjänarinnor, hvilka dock af den kvinnliga sjuksköterskan öf- ver vakas.
Ä f v e n här visade det sig, att Frida hade större fallenhet för läkarens än sjuksköterskans kallelse, o c h styrelsen för Zenana-missionen er- b j ö d henne därför att på dess bekostnad ut- bildas till läkare, o m hon ville förbinda sig att taga anställning i missionens tjänst.
Hennes starkt utvecklade själf ständighet o c h hederskänsla bjödo henne d o c k att afslå anbudet.
» H o n ville, » sade hon mig, » i c k e ha på sitt samvete att ha iklädt sig plikter, som hon kanske inte skulle kunna fylla. » 1 stället lämnade hon England o c h reste 1892 öfver till A m e r i k a.
G e n o m en läkare fick hon snart en massagepatient, o c h m e d massage, gymnastik o c h undervisning i tyska o c h franska språken har fröken L i n d h o l m i tre år uppehållit sig i Chicago o c h där stu- derat medicin.
kes vara domen.
bäst förberedt att mottaga kristen- H o n berättade sodan o m arbetet vid insti- tutet o c h studentlifvet i allmänhet.
Amerikanarna älska bekvämlighet.
Studentskor- na läsa vanligen liggande på mjuka divaner i bekväma hvilstolar eller ännu hellre på sina sängar, o c h samma ställning intaga de, när de k o m m a tillsammans o c h spraka.
Sällskapslifvet är godt o c h ogeneradt, o c h de muntra flickorna glömma där all ptuggning o c h uppträda där i moderna, färgrika dräkter.
Ett kotteri studentskor tillfrågades af några manliga kamrater, o m de ej hade lust att inac- kordera sig på samma ställe.
I det utsedda pen- sionatet b o d d e före dem en stackars sjuk flicka, ständigt bunden vid sängen.
Studentskorna blefvo mycket goda emot henne, hjälpte henne turvis att kläda sig, ordnade hennes b ä d d o c h rum, m. m.
o c h tillsade, när sällskapstimman k o m, sina manliga kamrater att bära ner sängen i säll- skapsrummet.
M e n ej nog därmed, när de skulle hälsa på kamrater, boende vid någon station i närheten, buro de unge männen sängen g e n o m Chicagos gator bort till järnvägen, o c h så ilade den nyss innestängda sjuklingen, liggande på sin bädd, ut åt landet.
» Professorerna, » så berättade fröken Lindholm, » föreläsa öfver ett ämne i n o m sitt fack så länge, tills de se, att vi blifvit så intresserade, att vi ej k o m m a att sky någon m ö d a för att få reda på alla tillgängliga källor.
Då sluta de o c h slå in på något nytt.
M e n sedan kan man ej vara säker på, att ej den lärare, hvars föreläsningar man följer, går tillbaka till det afslutade o c h be- gär, att någon af studenterna, utan ett ögonblicks betänkande, skall hålla ett litet föredrag öfver ämne.t.