Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som bifaller Utskottets Förslag, att personlig skyddsafgift bör erläggas af hvarje i Mantalslängd Skattskrifven Person, utan afseende på Stånd, inkomst eller förmögenhet, olika för Mans- och olika för
Qvinnspersoner, men lika för personer af samma lön, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej.
Nej, kommer personliga SkyddsAfgiften att erläggas af hvarje i Mantalslängd Skattskrifven Person, olika för Mansoch olika för Qvinns-Personer, samt efter sådant 3 B. 3a /J34 Stats-U tskottets förhållande, att den hittills gällande SkyddsAfgiften nedsättes för mindre bemedlade, men deremot i progressivt förhållande till inkomst och förmögenhet ökes för mera bemedlade personer.
Voteringen härom har utfallit med 85 Ja och 34 Nej.
Och som Ja vunnit ; så kommer personlig SkyddsAfgift att erläggas af hvarje i Mantalslängd Skattskrifven Person, utan afseende på Stånd, inkomst eller förmögenhet, olika för Mans- och olika för Qvinnspersoner, men lika för Personer af samma kön. 2:0 Den, som antager Utskottets Förslag, att personliga SkyddsAfgiften bör utgå årligen från och med fyllda ij år, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej.
Nej; skall denna afgift årligen erläggas från och med fyllda 18 år.
Efter Volerings-Sedlarnes öppnande hafva befunnits 63 Ja och 56 Nej; i följd hvaraf
Ja vunnit samt första alternativet , att personliga SkyddsAfgiften bör utgå årligen från och med fyllda 17 år, blifvit bifallet. 3:o Den, som gillar Utskottets Förslag, att personliga Afgiften utgår till och med fyllda 60 år, samt då upphör för alla dem, som icke af egendom, tjenst eller rörelse cga en inkomst af Ett hundrade R.dr A eller som icke utgöra Bevillning af lön, egendom, rörelse eller förtjenst, voterar Ja; Betänkan den, N:o 21g. 485 Den det ej vill, voterar Nej.
Nej; kommer afgiften att, efter fyllda 60 år, upphöra för alla dem, som icke af egendom; tjenst eller rörelse eget, en inkomst af Femtio R.dr, eller som icke utgöra bevillning af lön, egendom, rörelse eller förtjenst.
Desse Propositioner hafva blifvit besvarade med 62 Ja och 57 Neji och då således Ja vunnit, skall personliga Afgiften utgå till och med fyllda 60 år samt då upphöra för alla dem, som icke af egendom, tjenst eller rörelse ega en inkomst af Etthundrade Riksdaler, eller som icke utgöra Bevillning af lön, egendom , rörelse eller förtjenst. 4:o
Den, som bifaller Utskottets Förslag, att Bevillning utgöres af all Fastighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af Bevillning å Rusfctjenst-marker, samt Rotefrihets-afgiften, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej.
Vinner Nej; så utgöres
Bevillning af all fastighet efter värdet, utan afseende på dess Natur, med fortfarande likväl af bevillning å RusttjenstMarker samt Rotefrihets-afgiften; och åläggas de Fastigheter så väl å Landet som i Stad, hvilka ega större värde än 8000
R:dr, en emot deras högre värde och afkastning högre och progressivt stigande afgift. 486 StatS-Utskottets
Vid denna omröstning hafva befunnits 82 Ja och 37 Nej.
Ja har alltså vunnit; i följd hvaraf Bevillning kommer att utgöras af all fastighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af Bevillning å Rusttjenst-Marker, samt Rotefrihetsafgiften. 5:o
Den, som bifaller hvad BevillningsUtskottet i Fjerde Grunden föreslagit 0111 Bevillning af Handel, Rörelse, Handtverk, Näringar, Fabrikation, Konstflit och Arbetsförtjenst, voterar Ja.
Nej; så blifver denna Bevillningsgrund antagen, med tillägg, att Gerningsmän och Sockenllandlverkare på Landet skola taxeras efter samma Grunder, som för Handtverkare i Staderna ega rum, det vill säga, efter den behållna inkomsten, eller, då den icke är tillämplig, efter minimi-tariff, i likhet med den, som för Femte Classens Städer föreskrifves.
Voteringen häröfver utföll med 79 Ja och 4o Nej.
Oell är således bifallit hvad BevillningsUtskottet i Fjerde Grunden föreslagit om Bevillning af Handel, Rörelse, Handtverk, Näringar, Fabrikation, Konstflit och Arbetsförtjenst. 6:0
Den, som bifaller, att Bevillning utgår med vissa procent af Testamenten, Gåfvor, Fideicommisse!, Arf, Fynd och Vinst-medel, samt att från en dylik BevillningsAfgift likväl må undantagas Testamenten till fromma Stiftelser, samt sådana dispositioner, Bctänkanden, N:o 21g.
487 gåfvor och inkomster, som ej i varde uppgå till 3oo B:dr Banco, eller hvilka, så väl som arf, icke tillfalla personer i det släktskapsförhållande, som 2 Art. 7 §.
BevillningsFörfattningcn såsom undantag upprepar, voterar Ja.
Nej, komma Testamenten och gåfvor till Tjenstehjon för trogen och långvarig Tjenst, att från Bevillning undantagas.
Sorn, efter Voteringssedlarnes öppnande, befunnos 83 Ja och 36 Nej t och Ja alltså vunnit, skall Bevillning utgå med vissa procent af Testamenten, Gåfvor, Fidei-Commisser, Arf, Fynd och Vinst-medel, samt från en dylik BevillningsAfgift likväl undantagas Testamenten till fromma Stiftelser, samt sådane dispositioner, gåfvor och inkomster, som ej i värde uppgå till 3oo B.:dr B:co, eller hvilka, så väl som arf, icke tillfalla personer i det slägtskaps förhållande, som 2 Art. 7 (j.
BevillningsFörfaltningen såsom undantag upprepar.
\ 7:0 Den, som godkänner Utskottets Förslag, att Bevillning utgöres efter serskildta bestämmanden af Personer i Städerne och på Landet, hvilka hafva sådane utvägar att sig försörja, som icke lämpligen kunna hänföras under de öfrige Bevillningsgrunderne, och att dervid i afseende på Classilicationen, gäller hvad fjerde BevillningsGrunden innehåller, voterar Ja. 488 Stats-Utskottets
Nej, så komma personer i Slätterne och på Landet, hvilka hafva sådane utvägar ali sig försörja, sorn icke lämpligen kunna hänföras under de förenämnde Bevillningsgrunderne, att utgöra Bevillning efter de grunder, sorn Fjerde Puncten innehåller.
De öppnade Voteringssedlarne hafva innehållit 86
Ja och 33 Nej.
I följd hvaraf, och som Ja vunnit, BevillningsUtskottets Förslag: att
Bevillning utgöres efter serskildte bestämmanden af Personer i Städerne och på Landet, hvilka hafva sådane utvägar alt sig försörja, som icke lämpligen kunna hänföras under de öfrige Bevillningsgrunderne, och att dervid, i afseende på Classilicationen, gäller hvad Fjerde Bevillningsgrunden innehåller, är bifallet.
Hvilket allt Förstärkta StatsUtskottet skolat hos Pi. H.
Den 24 Augusti 1829.
Utlåtande, i anledning af Majoren C. P. Backmans underd.
Ansökning om eftergift af en honom ådömd Bytes- och Efterräkningsskuld hos Kronan.
(I-.A.)
Uti en till K. M:t den 11 Maji innevarande år ingifven och till Utskottet i Nåder öfverlemriad underdånig Ansökning, har bemälde Major, med framställning, hurusom han genom Jönköpings Stads KämnärsBälts
Dom den 1 Julii sisth är, blifvit ålagd att, ä Betänkanden, N:o 220.
4^9 sin hustrus, Grefvinnan Maria Charlotta Helena Creutz’* vägnar, med 82 R:dr 32 sk. 7 r:st.
FrälseRänta oell 133 R:dr 23 sk. 9 r:st Efterräkningsskuld, deltaga uti gäldandet af en utaf frami.
HofRättsAssessoren Gabriel Andersson Gyllengrip sig, åsamkad Bylesskuld, i underdånighet anhållit, att, enär han, sedan ett försummeligt ombud låtit domen vinna laga kraft, ej mera, under form af rätt, kunde erhålla rätt, af Gunst och jNåd varda befriad från deltagande i godtgörelsen af berörde Statens så kallade fordran hos Gyllengripska Arfvingarne; Och har Majoren Backman, såsom bevekande skäl för ofvannämnde sin underd. anhållan, hufvudsakligen anfört, att hans förrbemälda Hustrus Farfars Fader, som varit måg åt HofRättsAssessoren Gyllengrip visserligen ärft en del af dennes förmögenhet, men att denna förmögenhet blifvit i allo slut med Sökandens Hustrus Faderfader, Öfversten m. m. Grefve Lorentz Wilhelm Creutz, hvilken, långt ifrån att lemna något arf åt Sökandens Svärfader, Grefve Johan Henric Creutz, vid sin död 1787, enligt en af Sökanden bifogad, efter bemälde Grefve och Öfverste upprättad, Bouppteckning, häftat i skulder, dem Sökandens Svärfader, utan att begagna sig af siri lagliga rätt till urarfvagörelse och utan att dervid föreställa sig det hans då ännu ofödda dotter, sedermera Sökandens Hustru, 4° år derefter, skulle såsom nu skett, blifva dömd alt plikta för hans ädla handling, af rättskänsla och vördnad för sin Faders minne betalt; förmenande Sökanden alt det, vid ett sådant förhållande, ej kunde efter sakens natur, vara rätts - 4go Stats-U tskottets enligt att Barnen nu skulle komma att lida för fadrens rättskaffenhet.
Af de till målet hörande Handlingar, har för öfrigt inhämtats, att, sedan Majoren Backman, redan innan han med förrberörde underd.
Ansökning till K. M:t inkommit, i underdånighet anhållit, att, enär vid innevarande Riksdag fråga blifvit hos R.
St:r väckt om upphäfvande af de Författningar, sorn tillåta Bytesbristers utkräfvande samt denna fråga tilläfventyrs kunde till någon ändring i nämnde Författningar föranleda, K.
M:t täcktes i Wäder anbefalla inställelse af verkställigheten utaf den Sökanden ågångne Dom, intill dess R.
St:r i ämnet sig yttrat; så har K. M:t, med bifall härtill, dock under vilkor att Sökanden derföre ställde vederhäftig och af K. M:ts Beflude i Länet godkänd borgen, i Wäder beviljat Sökanden anstånd med betalningen af ifrågavarande Bytesskuld till den i Qctober innevarande år.
Då, till följd af Utskottets, i anledning af gjorde Motioner om eftergift utaf Kronans fordringar hos enskildte för Bytesbrister m. m., under Wto 120 afgifne och af R.
H. St:r enhälligt bifallne Utlåtande, redan är afgjordt, att hvarken någon återbetalning af förut afbördade Bytesbristskulder till Kronan eller någon eftergift af de ännu oguldne, kommer att äga rum, utan att liqvidationen så väl af desse sednare, sorn af Kronans egne lika beskaffade skulder bor i redan stadgad ordning fortgå, finner Utskottet sig, med anledning häraf och på lika skäl som uti nämnde dess Utlåtande innefattas, Betan k anden, N:o 220, 22r.
4gt ej eller kunna till R.
St:rs bifall understödja Majoren Backmans förrberörde ansökning; Hvilket, i händelse sådant af R.
St:r bifalles, till svar å den Nådiga Remissen torde böra hos K. M:t i underdånighet anmälas, N:o 221.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets i åtskilliga ämnen afgifna, och af 3:ne RiksStånd godkända Betänkanden.
(I.-A.) Sedan, jemlikt till Utskottet ankomna ProtokollsUtdrag, dess i nedan-uppräktiade ämnen afgifna yttranden blifvit af 3:ne RiksStånd godkände och målen altså, likmätigt 69 §.
Reg.Formen, äro afgjorda, har Utskottet ansett den ifrån ett RiksStånd i hvarje fråga erhållna återremiss icke föranleda till någon ytterligare handläggning:
Dessa utlåtanden igenfinnas under:
N:o 37, angrde fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, Carlskrona Stads Fattigvårds-inrältning hittills åtnjutit och om tillökning deri.
Detta mål är återremitleradt endast från Vällofl.
BorgareStåndet, men i de öfriga RiksStåuden afgjordt i enlighet med Utskottets förslag.
( N:o 106, angrde hegardt understöd af Allmänna medel för Ortopediska Institutet i Stockholm; bifallet af de 3:ne Ofrälse Stånden, men återremitteradt af II.
Riddéi skåpet och Adeln; 4g 2 Stats-U tslottets N:o 116, i anledning af vackt fråga om Mölndals
Qvarnägares befrielse från skyldigheten att, emot fastställd tull af en kappe på tunnan, verkställa målning för K.
M:ts och Kronans räkning; Bifallet af 3:ne Riksstånd men återremitteradt af Heder v. BondeStåndet; N:o 117, rörande GeneralAssistanceContoirets indragning; bifallet af 3:ne RiksStånd, men återremitteradt af Välloll.
N:o 122, i anledning af Kamereraren G. A. af Sille'ns underd. ansökning om förhöjning i lön; återremissen i detta ämne är meddelad af Högh Ridderskapet och Adeln; N:o 155, angående afskrifningen af åtskilliga bestridda utgifter å Öfverskotten; återremitteradt af Hederv.
BondeStåndet, men af de öfriga 3:ne RiksStånden bifallet; K;o 172, angående ifrågaställd indragning af Vexel Con troi leur s befattningar ne; likaledes återremitteradt af Hederv.
BondeStåndet, men bifallet af de öfriga RiksStånden; N:o 173, i anledning af väckt motion om inköp för Statens räkning af 3:ne Taflor; med undantag af Högvörd.
PrästeStåndet, som återremitterat frågan, har Utskottets utlåtande af de öfriga RiksStånden blifvit godkändt; N:o 175, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss af Handlingarne i målet, angående inköp af Hemmanet Mellby för Staden Strömstads räkning utaf Allmänna medel.
Della är återremitteradt endast från Vällofl. BorgareStåndet.
JY:o 177, angående den forsel-ersättning som till StalsVerket bör gifvas af de Ränte-gifvare, hvilka blifvit befriade från skyldigheten att in natura lefverera hö och halin till K.
Betänkandet härom är bilallel af Högl.
FrästeStåndet och Vällofl.
BorgaieStåndet, men återremitteradt af ffederv.
BondeStåndet; samt Wto 180, angående anslående af ett K. M:t och Kronan tillfallet Dana-arf lill en Skolefond i Wahlö Församling i ÄrkeStiftet.
— Iterremissen i detta ämne är mcddeld af Vällofl. BorgareStåndet: — Hvilket Utskottet, till svar å återremisserna, skolat vördsamt anmäla.
Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss å bandlingarne rörande Hr Landshöfdingen m. m. A. Adlersparres besvär i frågan om afträdandet från Arrendet af Ottenby Kungsladugård på Öland.
Hos K. M:t har Arrendatoren af Ottenby Kungsladugård på Öland, Hr Landshöfdingen och Riddaren Axel Adlersparre i underdihet klagat deröfver, att K.
KammarCollegium, genom Utslag d. i3 nästlidne Februarii gillat och fastställt K. M:ts Befallningshafvandes i Calmare Län d. i3 Sept, Föll idet år meddeldte beslut, hvarigenom Hr Landshöfdingen för unde.lä - tenhet att i öfverensstämmelse med föreskriften i i5 §. af det om ifrågavarande Kungsladugård d. 22 Januarii 1812 på 3o års tid utfärdade ArrendeContract, ställa borgen för arrende-skyldigheternas uppfyllande under 10 år, blifvit förklarad samma arrende förlustig, med skyldighet att
Kungsladugården och tillhörigheter nästa fardag derefter afträda samt dessutom ansvara för den förlust Kronan under den återstående arrendetiden vid densammas borrt-arrenderande tilläfventyrs kunde komma att vidkännas; Anhållandes Klaganden, på anförde skäl, att K. M:t, med ogillande och upphäfvande af berörde Utslag, täcktes, emot den säkerhet han kan åstadkomma, nämligen årliga grödan och dess betydliga lefvande Inventarium, dubbelt motsvarande hvarje års löpande arrende, bibehålla honom vid Kungårdsarrendet under de derpå ännu återstående åren.
Uti häröfver infordradt och d. i4 Julii detta år afgifvet underdånigt utlåtande har K.
KammarCollegium, först i afseende på det öfverklagade Utslaget, anfört, att detsamma vore grundadt på de om Kungsgårdsarrenden gällande Författningar, hvilka uttryckligen förmå, att borgen för Arrende-vilkorens fullgörande bör ställas; och vidkommande sedermera Klagandens anhållan att, utan borgen och emot säkerhet i årliga grödan, jemte honom tillhöriga inventarier, blifva vid arrendet bibehållen, så saknade väl sådant stöd af gällande föreskrifter; dock sorn Hr Landshöfdingen Adlersparre, så väl tillförene som under deu tid, hvilken förflutit sedan deu senast för ‘ifrågava« Ketänkanden, Nio 222.
4g5 rande
Kungsgårdsarrende afleranade borgen tilländagått eller ifrån Midfastan år 1826, ordentligen betalt arrendet, samt, enligt 1823 års å Kungsladugården sist hällne laga
Syn, flera nya byggnader derå uppfört samt densamma väl häfdat och brukat, så har KammarCollegium till K. Mits Eget Kådiga ornpröfvande öfverlemna t, huruvida med afseende härå, såväl som å de i öfrigt för Hr Landshöfdingen Adlersparre förekommande serskilta skäl och omständigheter, anledning må vara till bifall af dess i denna del gjorda underd. begäran, dervid Collegium i sådant fall, såsom ett vilkor, föreslagit, det den förmån, att, på de för ifrågavarande arrende ännu återstående i3 år, utan ställd borgen vid Kungsladugården varda bibehållen, icke måtte få åtnjutas för längre tid, än Hr Landshöfdingen i förcskrifven ordning arrendet betalar samt öfriga contractsvilkor behörigen fullgör oell hvarom K. Mits Befallih:de i Calmare
Län årligen borde meddela KammarCollegium underrättelse.
Då det nu åligger Utskottet att, till följd af å dessa handlingar under d. 8 sisth Augusti erhållen Kådig Remiss, afgifva utlåtande till R.
Stir, får Utskottet, med anmälan af förhållandet, yttra, det Utskottet, för sin del, ej finner skäl att tillstyrka det begärda undantaget från de för Kungsgårdars och Kronolägenheters utarrenderande stadgäde och i allmänhet tillämpade grunder.
St:r,omdet beslut, som i anledning häraf fattas, lill K.
Mit aflåta underd. skrifvelse. 49° Stnts-TJt skottets N:o 223, Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss å N. H.
Fribergs underd. anhållan om fortfarande af den nedsatte Arrende-afgiften för Lunda Kronohemman på Lofön. (I.-A.) JTos K. M:t har nuvarande Arrendatorn af nämnde Hemman, beläget i Lofö Socken, Färentuna Harad och Stockholms Län, N. H.
Friberg i underdöiet anhållit, att den genom K. M:ts Nådiga Bref d. 28 Nov. 1823, grundndt på Rikets samma år församlade Sttrs begifvande, beviljade nedsättning af 3o tunnor Span mål i årliga arrendet för ofvanberörde Hemman äfven framgent och intill arrende-årens slut måtte få fortfara; till stöd för hvilken anhållan Sökanden dels åberopat It.
Sl:rs uti underd. skrifvelse d. 7 Oct.
1828 fallde yttrande, ”att af handlingarne var utredt, det ”arrendet för Lunda Hemrnnn var vida högre än solli ”med Arrendatorns bestånd var förenligt och att, 0111 ”arrendet skulle oförminskadt utkräfvas, det oundvikligen skulle medföra icke allenast Arrendatorns obestånd, ”utan äfven troligen föranleda dertill att Hemmanet må”ste på auction utbjudas till nytt arrende, som betydligen komme att understiga hvad ditintills blifvit er”lagdt, ” dels ock ytterligare anfört, att Sökanden, vid arrendets öfvertagande år 1826, funnit jorden vanliäfdad och åbyggnaden förfallen; att han till upphjelpande af så det ena som andra måst derpå nedlägga flera tusen Riksdaler af egna tillgångar; alt afkastnin - Betänkande n, N:o 223.
497 gen hittills icke kunnat lemna honom någon ersättning, enär skördarne dels genom mindre gynnande väderlek och dels i följd af jordens förut varande vanhäfd varit ganska medelmåttiga och att arrendets återupphöjande till det primitiva beloppet skulle försätta honom i nödvändighet att antingen vidkännas ytterligare uppoffringar af enskilta tillgångar eller ock att, utan all godtgörelse, frångå en lägenhet, derå han nedlagt så mycken möda och kostnad.
Efter inhemtande af K. M:ts Befallningshafvandes i Länet yttrande, deruti K. M:ts Befallningshafvande förklarat sig anse Arrendatorn icke, ulan att råka i obestånd eller lida betydlig förlust, kunde åtérutgöra det högre arrendet, har K.
KammarCollegium uti underd.
Utlåtande anfört, att Collegiiim på Arrendatorns obestyrkta anförande om fortfarandet af enahanda skäl som föranledt den år 1823 intill nästa Riksdag beviljade arrende-nedsätlning, icke vågade gifva anledning till en slik förmåns vidare åtnjutande; dock har Collegium öfverlemnat till K.
M:ts ompröfvande, huruvida Arrendatorn må förunnas den förmån, att inom viss tid få afsäga sig arrendet af berörde hemman jemte dermed förknippade skyldigheter och hemmanet sedermera i vanlig ordning genom å nyo anställande
Auction till arrende utbjudas för den då återstående arrendetiden.
Utskottet, som icke eller kan tillstyrka fortfarandet af den beviljade nedsättningen i arrendet, får deremot i öfverensstämmelse med hvad Utskottet vid alldeles enahanda förhållande med Hemmanet Hogsta 1 4g8 S t fi t s - U t sk ottets uli det af samtlige RiksStånden gillade Belänkandet N:o 162 tillstyrkt, vördsamt hemställa att till K. M:ts Nådiga ompröfvande må öfverlemnas att, derest så lämpligt finnes, i Nåder förunna Arrendatorn Friberg den förmån, att inom viss bestämd tid få afsäga sig arrendet af i frågavarande Hemman med den i4 Mars nästinstundande år, utan att behöfva ansvara Kronan för skillnaden i det mindre arrendebelopp, sorn genom ny Auction kan för de återstående Arrendeåren blifva för annor mari faststäldt.
Hvilket Utskottet, till följd af å hnndlingnrne erhållen Nådig Remiss, skolat vördsamt anföra.
Sins beslut genom underd. skrifvelse, till svar å Remissen, K.
M:t i underdånighet meddelas.
Utlåtande, i anledning af föreslagen förändring i Författningarne, angående lefverering af Kronans Tionde- Tackjern i Bergslagen. (h-A.)
Då, enligt nu gällande Författningar, angrde lefverering af Kronans berörde Tionde, Tiondegifvare, som inom viss tid ej anmäla sig att afbörda denna skatt in natura, sedermera ovilkorligen måste erlägga den i Penningar, med hvilket betalningssätt många olägenheter och kostnader voro förknippade, och då den skatt - Betänkande»!, N:o 224* 499 skattdragandes godtyckliga behandlande och tilläfventyrs prejande i framtiden borde, så vidt möjligt är, förekommas, har, i ett från H. BondeStåndet till Utskottet remitteradt anförande, PiikdagsFulImägtigen G. G. Fahlander föreslagit: att Tiondegifvare inom viss tid, till exempel September eller October månader, må äga anmäla sig hos BergsFogden i Orten, om han vill med Penningar betala Tionde-Tackjernet, men, i händelse sådant uraktlåtes, det då vara Tiondegifvarens skyldighet, att lefverera samma skatt in natura, på sätt förr vanligt varit, i Februarii månad hvarje år; uti hvilken motion Lars Persson från Westmanland instämt; hvarjemte Jan Eric Jansson från Wermlands Län förmält, att inom den Bergslag han tillhörde, redan tillginge såsom Fahlander föreslagit.
Sttrs i underd.
Skrifvelse den 20 Augusti 1823 K. Mits Nådiga profning understäldle heslut, har K.
M:t den 2 Mars 1825 i Nåder förordnat: att å Kronans Tionde- och PersedelTackjern, som dittils på årliga Auctioner blifvit försåldt, en årlig Taxa, i likhet med hvad för Hammarskattsjernet ölligt är, borde utsättas, hvarefter hvar och en skaile äga rätt, att sin Skattedel lösa, samt att, om något sådant jern, i följd af den de Skattande tillerkände Optionsrätt, in natura lefvererades, detsamma då, likasom hiltiis, holde genom Auction försäljas; hvarjemte K. M:t, i anledning af åtskilliga härvid förekomne och hos I\.
M:t i underd. anmäldte omstän3 B. 33 5oo Stats- Utskottets diglieter, i afseende på tiden för Taxans utsättande in. ni., i Nådigt Bref den 23 Mars 1826 stadgat, ibland annat: att Taxan å Kronans Tionde oell PersedelTackjern bör upprättas vid samma tid, som för llammarskattsTaxan, genom ofvanberörde Nåd.
Bref blifvit bestämd, eller September månad; samt att Räntegifvaren bör, inom 6 veckor efter Taxans fastställande, bos Ortens BergsFogde tillkännagifva, 0111 lian vill lösa Tiönde-jernet, eller detsamma in natura lefverera, i hvilket senare fall lefvereringen likväl skall årligen inom Januarii månads slut vara verkställd.
Och sorn berörde Taxesättning till lösen är på R.
>Sl:rs begäran^ införd, och den Optionsrätt Tiondegifvaren äger, It lefverera in natura eller elter lastställd Taxa lösa jernet, synes böra begagnas lika med hvad som gäller om uppsägning af andre ränte-persedlars lefverering, att nemligen den, som ej inom föreskrifven tid anmäler sig att utgöra Räntan in natura, måste lösa densamma; alltså har Utskottet icke funnit anledning af ofvanberörde Motion, att hos R.
St:r föreslå någon ändring i hvad Författningarne, rörande lefverering af Kronans TiondeTaekjern, nu innehålla.
Utlåtande i väckt fråga otn rättighet för innevånare i visse Orter, alt nied Spanrnål af - N:o 225.
RiksdagsFull börda sig Kronoutskylder.
(I-A.) iksdagsFullmägtigen Anders Hansson från Elfsborgs (I-A.)
B et ä nk a n d e n, N:o 225.
5ot Liin lim-, i Memorial som från II.
BondeStåtlclct blifvit <1. i5 December sistl. år till Utskottet remitteradt, föreslagit, i anseende dels till den allmänna periningebristen, dels ock nyttan af Spanmålsprisernes hållande vid jemnhet, alt de Orter, der Spanmål allenast är enda tillgängen för Inneby ggarne, hvarmed alla skatter och onera skola betalas, mätte erhälla rättighet, att 'äfven med Spanmäl, inlefvererad i Kronans Magaziner och Förrådshus, sina Kronoutskylder utgöra.
Då de Contante KronoUtskyldernes beräkning i Spanmål skulle vara enlig med årliga Markegångsvärdet, som vanligen är lägre än gångbara priserne, och då försl ingen af Spånlinden till KronoMagazinerlie medförer ökad kostnad och besvär, har det synts Utskottet sorn Anders Hanssons Förslag ej kan medföra någon förmon för de Skattskyldige.