Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bctankanäen. tull, och alla, dä de med främmande skepp här införas, en förhöjning af /(.o procent.
Sluteligenhvadreciprociteten uti Skepps- och 'Lästum gäl åer angår, saerlägga Svenska skepp iEngelska hamnar betydligen mer än Engelska i våra.
Man kunde såsom orsak dertill anföra dyrheten af materialier, dagsverken och andra omständigheter, som göra underhållet af hamnarne, Båkarne, Lotsverket m. m. kostsammare i England än i Sverige, hvarföre äfven dessa umgälder, såsom beroende af lokala förhållanden, äro pä olika ställen olika; men det beror helt och hållet af oss sjelfva att i denna del införa en noga reciprocitet; ty hvarje Lands Styrelse är ostridigt berättigad att föreskrifva de villkor, under hvilka den tillåter besök af främmande nationers fartyg.
Att Svenska Styrelsen hittills ej förhöjt dessa umgälder för främmande till fullkomlig likhet, härrör väl förnämligast deraf, alt en sådan reciprocitet skulle vara oss sjelfva skadelig, och minska antalet af främmande skepp, hvilka, ehuru de påstås göra intrång i vår sjöfart genom det de afhämta vissa fäderneslandets produkter, icke anses göra det genom afhämtandet af de öfriga; och flere patriotiske män, som nu yrka reciprociteten i Skepprumgälder för de utländska fartyg, som exportera våra 620 Besv. och Ekon.
Belänkanden. trädvaror, skulle säkert Hnna densamma skadelig för vart handelsinteresse, vid exporten af jern och andra Svenska produkter, Sådant är i allmänhet förhållandet af den så ofta yrkade reciproeiteten, och jag hemstället till hvarje oväldig man, om deruti finnes någon rättvis anledning att inskränka handelsfriheten med en af Rikets produkter, mer än med alla de öfriga, Ibland de mest åberopade skäl emot export-friheten af Skogseffekter med utländska skepp, är det påstående, att denna frihet, såsom stridande emot produktplakatet, är en privilegiifråga, och som sådan icke kan a£ Riksens Ständer upptagas, än mindre emot samma privilegii innehåll hos Kongl Majit i underdånighet tillstyrkas.
Detta alldeles ogrundade påstående, såsom jag längre fram skall bevisa, är ett sätt att söka bifall hos personer, hvilkas upplysning och öfvertygelse e; skulle tillåta dem att understödja ett emot fäderneslandets bästa, och de tydeligaste samhällsrättigheter stridande anspråk, om ej detsamma, framstäldt under karakter af grundlag eller privilegium, ansågs vara af Konung och Ständer orubbeligen sanktioneradt.
— Om jag blott för ett ögonblick och emot förhållandet skulle medgifva, att produktplakatet är ett privilegium, en monopolisk rättighet ifrån äldre tider, beviljad åt någon viss klass af medborgare, så skulle först böra anmärkas, att det gifvas rättigheter gemensamma för alla klasser, ännu äldre än produkt*.
62.1 plakatet, emedan de voro till före sjelfva samhällsinrättningen, ännu mer orubbeliga, emedan de grundas på sjelfva naturens lag, pä hvilken sainhällsforbundets måste vara byggd.
Sådan är den rättigheten att uppehålla sitt lif och försörja sig med sitt arbete, och den deraf följande rättighet att äga och fritt disponera produkterna af samma arbete, eller det för alla menniskor gemensamma privilegium, som är kändt under namn af ägande rätten, och hvarifrån slutligen ej kan skiljas det tredje, att få sälja sina arbetsprodukter till den eller dem, som betala dem efter sitt fulla värde.
Dessa äldsta af alla privilegier hafva ansetts heliga och orubbeliga hos de folkslag» der icke mängden består af slafvar eller 1 i fe g— na, och hafva sällan hos policerade nationer blifvit alledles upphäfna, utan genom anarchi eller despotism.
Förnämsta skälet för detta påstående hemtas af Kongl. Maj:ts Försäkran till Rikets Borgerskap och Städer af den 28.
Febr. 1789; låtom oss rådfråga denna försäkran, och vi skola tvertom linna densamma bevisa, att produktplakatet icke är det:
Kongl. Maj:t lofvar och försäkrar härigenom, heter det i usta Rikets Borgerskap och Städerna i allmänhet att vid deras innehafvande privilegier fri- och rättigheter oqvaldt och orubbadt nu och i evärdeliga tider bibehållnt och skyddade varda. fes Besv. och Ekon. Utsi;.
Betånhanåénj
Dernäst, uti 2:dra vill Kongl. Majit äfven i nåder förklara, att det så kallade jproduktplakatet alltid skall bli fr a i sin helgd och till efterrättelse tjena, då Riket af Krig icke är oroadt, eller då andra särskild ta orsaker till dess hvil ande ej föranleda.
Blotta uppläsningen af dessa 2ns olika stadganden är tillräckelig att öfvertyga hvarje fördomsfri man, att ej allenast Kongl. Majit sjelf tydeligen åtskiljt och särskilt yttrat sig om Privilegierna och ProductPiakatet, utan ock att skillnaden deremellan är grundad i sakens natur, emedan Privilegierna skola verkeligen förblifva oqvalda och orubbade, då deremot ProduktPlakatet kan, såsom andra Ekonomiska författningar, genom förekommande omständigheter eller orsaker, blifva hvilande.
Men, äfven om ProduktPlakatet skulle ä'- ga kraft af privilegium, hvilket jag nu bevisat att det ej kan äga, så är dess verkan alldeles ingen, uti den särskilta frågan om exporten af skogsefFekter, emedan ProduktPlakatet ej vidrör samma fråga.
Låtom oss i detta afseende rådfråga äfven denna författnings innehåll, så skole vi finna sanningen af detta påstående.
ProduktPlakatet af den 10 November 1724 innehåller bokstafligen:
De främmande måga icke med egna eller befraktade utländska fartyg, vid Confiskation af skepp och gods, ifrån nästa års början /utföra andra än deras egna Landsprodukter.
Mesv. ooh Ekon. Utsi;.
Metani;anden 623
Då nu fråga om elen önskade handelsfriheten, angår Trädvaror, som äro en Svensk Produkt, dä den vidare angår denna Svenska Produkts utförsel, men alldeles icke utförseln, af någon utländsk Produkt, så är emeliam ProduktPlakatets innehåll och denna fråga alldeles samma skillnad som emellan export: och import, det vill säga, som emellan norr och söder, eller emellan dag och natt.
I afseende dernäst på Bergsrörelsens yrkade anspråk, är det ostridigt, att, då äganderätten i allt respekteras, kan denna nä- * ring aldrig genom exportfriheten i sina rättigheter förnärmas, emedan de skogar, hvilka tillhöra densamma, härefter, såsom hittills, orubbade dertill måste disponeras, så länge ägaren det sjelf vill, äfven om det skulle ske med hans verkliga förlust, äfven om deras produkter kunde med större vinst på annat sätt användas, eller samina jord, genom odling och vattnets utsläppande, frambringa större ren afkastning.
Harvid bör likväl anmärkas, att, dä endast ung och mindre aflägsen skog användes till kolning, mäste det %'ara Bruksägarens eget ostridiga intresse, att för de träd, som hunnit förbi denna ålder, och för dem, som genom afståndet ej till detta behof kunna användas, kan genom handelsfriheten beredas en afsättning, sorn betalar deras rätta värde, hvilket under årens lopp alltid tillväxer i en större proportion, än transportkostnaden försvåras.
Brot, »817-1813, Quie Samt/■ £t;t 79 8°* <24 Besv. och Ekon.
Det kan ej nog ofta upprepas, att denna otillgänglighet
Hildrig kan blifva ett skäl till allmän inskränkning, äfven för de tillgängliga: att denna otillgänglighet till en stor del härrör af handelstvånget, och endast kan aihjelpas genom handelsfriheten, som höjer värdet af produkternaj att, då flottning nu utan strömrensning eller andra allmänna anstalter, på 30 och 4° mils afstånd, varit xröjelig, måste densamma, understödd af sådana medel, blifva ännu lättare verkställbar.
Den stora magt och rikedom, som England, Frankrike och Holland vunnit genom en utvidgad egen Sjöfart, och som hos flere Patriotiska män födt den öfvertygelse och det hopp, att äfven Sverige skulle genom samma medel kunna vinna samma fördelar, den vinst, fäderneslandet vid vissa förmonliga, ehuru snart öfvergående conjuncturer verkeligen skördat deraf, såsom vid förra Amerikanska kriget, har uti närvarande fråga förnämligast kallat uppmärksamheten att undersöka, hvad verkan en fri export af våra skogseffekter med främmande skepp skulle kunna medföra för vår egen sjöfart.
Jag vill icke bestrida möjligheten, att Svenska sjöfarten, oaktadt dess af Skeppsredarne sjelfva nu temmeligen allmänt öfverklagade vanmagt, kan för fäderneslandet bereda de fördelar, Besv' och Ekon.
Utskotts Betänknndtn.
625 hvilka man hos ofvannämde nationer hittills ansett vara en följd af deras centrala läge, blidare klimat, större fysiska odling, och flera andra orsaker; jag vill hoppas, äfvensom jag med hvar och en rättsint Patriot önskar, att sådana Conjuncturer för vår sjöfart som det förra Americanska krigets, måtte Bnart återkomma, ehuru den allmänna navigationslag, som Lagstiftaren på Verldshafven med styrkans rätt i senare tider infört, ej mera lärer i krigstider erkänna några neutrala fartyg, ej heller underlåta att förklara alla iiendtliga hamnar för blockerade.
Ty, huru kan handelsfriheten med skogsefFekterna bereda undergången af en sjöfart, som, i sig sjelf och utan trädhandeln, mediör så stora fördelar?
Och, då denna frihet ej betager Svenska Skeppsredaren tillfälle, än mindre rättighet, att intaga sådan last, hvarföre Ö2Ö Bcsv. och Ekon.
Eetankanden. skall han förmena skogsägaren, att äfven åt andra få försälja, hvad han sjelf ej vill, ej kan, eller ej hinner medtaga.
Dernäst, dä Svenska Skeppsredaren, som han sjelf erkänner, inlastar trädvarorna, ej för någon handelsvinst, utan endast för att ej sakna frakt vid utgåendet, och derefter, obekymrad om Svenska exporten, merendels fortsätter sin fraktfart ofta i flera år, emellan fremmande nationers hamnar, för att befordra afsättningen af deras produkter, så är det för ändamål, alldeles skilda från nationens vigtigaste intressen, som denna sjöfart idkas, som detta tryckande exklusiva handelstvång försvaras, som möjligheten försummas att utvidga vår egen produktion, att öka dess handelsvar» de, att nära ett stort antal fattiga Invånare, hvilkas behof eller nöd fordrar afseende, ehuru deras klagan ej höres från djupet af deras skogar.
Regering, säger man, bör gynna sin nations handel och på allt sätt befrämja dess egna sjöfart, Men denna handel gynnas rättast just derigenom, att man utvidgar exporten af egna produkter och befordrar deras försäljning till det högsta pris.
Äfvenså bör egna Sjöfarten befrämjas på .allt sätt, likväl med undantag af det enda Best), och Ekon.
Betänkande6zy sätt, ela det sker med andra näringars bekostnad eller förtryck.
Att Svenska Fraktfarten icke beböfver särskilt understöd af Regeringen, följer, såsom nyss blifvit anmärkt, af de Calculer, som vilja bevisa den stora inkomst, Riket dera£ drager årligen.
Skulle det åter medgifvas, att dessa Calculer äro öfverdrifna, att vinsten ej är så stor, eller att denna rörelse ej kan utan artificiel kraft bibehållas, äger densamma, betraktad såsom enskild näring, alldeles? ingen rättighet, att framför andra, eller med deras förlust, befrämjas 5 ty de företag aÉ enskilta industrien, som ej löna sig för idkaren, böra aldrig af samhället understödjas, än mindre uppmuntras och utvidgas.
Skogsägaren; icke med inskränkning af en enda produkt: skogseffekterna, hvilken, för att blifva den vigtigaste af alla, ej behöfver iner, än att det tillätes.
Om utländska fraktfartens politiska angelägenhet är så stor, så bör hela nationen genom en allmän särskilt bevillning sammanskjuta en summa årligen åt Skeppsredarne, för att kunna bibehålla densamma, hvilket, ehuru orimligt det bör synas, i närvarande fall, likväl vore det mindre, och i alla fall mera rättvist, än att en viss klass, till större delen den fattigaste i nationen, skall, i stället för penningar till näringsme - 623 Beil), och Ekon.
Betänkanden. del och andra nödvändiga behof, utom sina utskylder till Kronan, åtnöjas med barken af de mastträd eller bjelkar, hvilka det nu vägras honom att fritt använda och försälja.
Till följe af dessa skäl, jemte flera som Utskottets Betänkande innehåller, kan jag ej anse Utskottet hafva uppfyllt dess åliggande , då det, ehuru under medgifvande af handelsfrihetens stora angelägenhet i allmänhet, för öfrigt endast öfverlemnat detta mål till Kongl. Maj:ts visa pröfning och Beslut.
För min enskifta del anser jag mig skyldig till Rikets Högloft.
Nådigt bifall till följande förändringar i nu gällande författningar angående handeln med skogseffekter: 1:0
Att alla Skogseffekter, äfven masteträd och gröfre bjelkar, må blifva tillåtne att både med egna och främmande fartyg utföras, utan inskränkning uti dimensioner eller myckenhet. 2.0
Tullen för dessa varor med Svenska skepp må bestämmas till närmaste likhet, i proportion af värdet, med utgående Tullen för andra Svenska Produkter. 5:0
Att utgående Tullen med fr ammande skepp, som nu för dessa varor är tredub. hel, afven måtte nedsättas i jemförelse med hvad Svenska Skepp erlägga, till närmaste likhet med Svenska produkter, hvilka, efter sura - Besv. och Ekon, Utsk.
BetänkandeiU 629 rånrle tariff, merendels betala blott dubbelt utgående Tull med utländska fartyg.
Om dessa förändringar af Kongl. Majit skulle i nåder bifallas, kan väl icke denna handel sägas vara fullkomligen fri; men rättvisans fordringar blifva uppfyllde, allmänna jemvigten emellan flera näringars anspråk och rättigheter blifver återställd, reciprociteten emellan Sveriges och andra Nationers handelsförmoner, hvilken äfven af Utskottet som ett villkor blifvit yrkad, finnes ej allenast iakttagen, utan äfven väga till vår fördel, och framför allt finnes ett nytt värde skänkt åt £ af Sveriges areal, utan hvilket alla nu och ofta förut väckta patriotiska förslag om Kronoskogars och allmänningars nyttigare användande evigt skola förblifva endast vackra luftslott.
— Hvarje redlig Svensk medborgare bär inom sig den öfvertygelse, att en nation, som i constitutionella författningar ställt sig i bredd med de friaste, ej skall gå tillbaka uti upplysning, ej skall förneka grundsatserne af frihet och rättvisa, äfven uti de förhållanden som röra dess allmänna hushållning.
Eesv. och Kkon. TJtsk, Eetänkanden.
Uti detta yttrande förklarade Herr ron Heine och Herr Hertzenhjelm samt Respe» c tive Ledamöterne af BondeStåndet sig instämma.
N:r 104* liiksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts förnyade
Utlåtande öfver gjord hemställan om Comministrars befrielse från Shjutsnings-skyldighet er för sina Boställen under krigstider.
Ifrån Högvördig» PrestStåndet och V:.l!ofl.
BorgareStåndet har Utskottets i detta ärende, tinder den z6te sistlidna Januari afgifna, Betänkande blifvit återremittera dt, med anmärkningar deröfver, att, då Utskottet rnedgifvit billigheten af dan sökta b •fri.vren, samt stridigheten emellan den skjutsrii^gsskyldighet, som nu blifvit Commini trar ie ilagd, och Högvördige PrestStåndets under den 2S Juni 1809 gjorde Concessioner, likväl icke någon utväg blifvit uppgifven, hvarigenom detta onus, som förmenes vara uppkommet genom en misskrifning uti Riksdagsbeslutet, kunde i laga- ordning häfvas, och saken således försättas i sitt fordna och rätta skick.
Utskottet har uti sitt förra Betänkande angifvit de skäl och giunder, hvarföre det då icke ansåg sig tillständigt ingå i någon Besv, och Kkoti.
651 öfverläggning, om, och genom hvilken auctoritet rättelse härutinnan börtie sökas, utan b nistai!C detta till Riksens Höglofl.
Ständers egen pröfning och afgörande.
Men, då rm af Respective RiksStänden blifvit å nyo yrkailt, att något sätt till denna rättelses vinnande måtts bestämdt uppgifvas; så linner Utskottet intet hind r möta för dess vörd* samina tillstyrkan, a .
Ständer, genom samfällt öfverenskommelse och derpå grundad underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anmäla sakens förhållande, jemte en lika underdånig anhållan, att denna Comministrarne uti kungörelsen af den 6 April 1810 ålagde skjutsningsskyldighet måtte, såsom troligen tillkommen af något misstag vid Ständernas då aflåtne underdåniga Skrifvelse, och det under den 2dra derpå följande.
Maj utfärdade Riksdags-Beslut, i laga ordning upphäfvas, och Comministrarne således komma i åtnjutande af den yrkade, samt i Privilegier och billighet grundade, befrielsen.
N:r 105.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts utlåtande öfver yr. kade Tabell.formulärer för Herrar LandsHÖfdingars Berättelser om årsväxten, 7 n. 111.
Uti Protocoll af den 2 sistlidne Januari 6^2 Besv. och Ekon.
Betcinhanden. har Högvördiga FrestStåndet fattat beslut om tryckningen af Landshöfdingarnes berättelser, rörande årsväxten, i form af Tabeller, under likhet med de i allmänna Tidningarne införde sammandrag af vexelsjutén å Stockholms Beurs; och, sedan beslutets verkställande blifvit uppdraget åt Riksens Högiofl.
Ständers Justitiae-Ombudsman, har det Högvördige Ståndet anmodat Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, att till RespectiveRiksStånden inkomma med förslag, huru sjelfva berättelserna och de deraf skeende sammandrag, skola lämpligen inrättas, för att med all möjlig likstämmighet lemna en kort, men säker öfversigt af det Ekonomiska tillståndet uti Rikets åtskilliga Provincer.
Till vidare upplysning, af det derigenom åsyftade ändamål, är bifogadt ett Memorial af tjenstförrättande Kongl.
Öfver*Hopredikanten m. zn.
Herr Doctor Hedrén, hvaruti anföras de olägenheter, som härflyta af dessa berättelsers olikformighet, på det sätt de hittills vanligen varit författade, några anvisningar till den korthet, tydlighet och brukbarhet, hvarmed de böra vara inrättade, och slutligen förslag till tjenliga utvägars vidtagande för att inhemta sådana bidrag och underrättelser, hvarpå uppgifterna böra grunda», för att blifva likstämmiga, pålitliga och upplysande både för Allmänheten och för Styrelsen.
Då Utskottet nu går att afgifva sitt utlåtande öfver detta uppdrag, lärer det icke undfalla Riksens Högiofl, Ständers upplyst» Besv. och Ekon.
633 uppmärksamhet, att dylika formulairer och föreskrifter, så enkla vid första påseendet, likväl innebära en icke ringa svårighet att uppgöra och en ännu större för vederbörande auctoriteter och Embetsman att verkställa.
Då noggranna calculer och beräkningar på åkerbrukets afkastning ännu äro i vårt fädernesland en nästan okänd sak, då de på ganska fä orter ens anställas, då de på andra, af en falsk fruktan för ökade pålagor, förtigas, och å andra åter. af vidskepelse anses med vedervilja; så länge kan man icke vänta någon fullständighet, ehvad helst föreskrifter kunna meddelas.
När härtill kommer, att de första underrättelsernas frambärande ofta bero af vissa enskilda Personers dels intresse, dels inskränktare kännedom och individuella åsigter, så kunna de än mindre upphinna den erforderligå grad af omfattning samt pålitlighet, som fordras till en ändamåls-enlig upplysning.
Uti en sådan sakens ställning och med hänseende till Allmänna Opinionens nu varande skick, linner Utskottet tiden icke vara inne att för dessa Slags uppgifter föreskrifva några vissa och determinerade formulairer, hvilka, utom den förökade möda de medförde för Kongl. Maj:ts redan med så mångsidiga göromål öfverhopade Befallningshafvande och andra Corporationer, skulle troligen snarare kunna missleda både Styrelsen och den enskilta hushållaren, i anseende till uppgifternas bristfällighet och opålillighet, än gifva några verkligen upply - 6^\
Betänkande», sande och för ändamålets ernående säkra re6ul later.
Utskottet anser derföre Riksens Höglofl.
Ständers närvarande åtgärd böra inskränka?
till en hos Konungen skeende underdånig anhållan om Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till dess Allmänna Magazins-Directiun, att i sammandrag af trycket utgifva Herrar Landshöfdingars sista berättelser om årsvexten för hvarje år, på det sätt, som
Directionen linner för ändamålet lämpligast, antingen i Tabell eller Text, och lärer
Directionen icke underlåta att hos Konungen i underdånighet begära de ändringar i uppgifterna, som den anser behöfliga, och hvilka Kongl. Majit då torde linna för godt, att till vederbörligt afgifvande Dess Befallningshafvande i Nåder anbefalla.
Dock varder detta jemte flere Ledamöters serskildt fattade mening och förslag Riksens Höglofl.
Ständers vidare pröfning vördsamligen understäldt.
Stocholm den 24 Aprill 1813.
Transsumt af Vrotocollet, hållet uti Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- oell Ekonomi- Utskott vid Urtima Riksdagen i Stochholm den 24 Aprill 1818. —* Herr Prosten Friman inlemnade ett skrifteligt anförande så lydande :
Det har alltid förekommit mig, att man såsom vägledning för dessa slags Best), och Ekon.
-<?35 undersökningar kan föreställa sig besvarandet af tre särskilta frågor : x:o Hvad önskar landets styrelse veta för att derefter kunna reglera sina dispositioner? och hvad den enskifte Hushållaren, för att efter förhållandet på andra Orter kunna lämpa sina spekulationer och företag? 2:0
Då man utgår från den almänt medgifna och uti Höglofl.
Utskottets Betänkande motiverade åsigten, att sådana uppgifters ofullkomlighet uti sakernas närvarande läge icke får afses; huru böra de då påbjudas, för att med hvarje år erhålla en säkrare bestämning? 5:0
Huru böra de inrättas, så att deras inhenrtande blifver lätt och deras anförande enkelt, samt till följe deraf enskilta personer icke må förtröttas att samla och publika Embetsman icke att ordna de samlade underrättelser?
— Det lärer lätt medgifvas, att afsigten med ifrågavarande uppgifter, de må ske i Tabell fonn eller berättelse, kan icke vara någon annan än den, att enligt naturen a£ all statistik, finna Pakets tillgångar och innevånarnes medel till utkomst.
Men denna kunskap kan icke vinnas, med mindre uppgiften sker i tnl eller ziffra, som säger förhållandet bestämdt, eller, då fråga är om säd eller årsväxt, huru denna förhåller sig till årets medel skörd.
Ingen, hvarken Styrelsen, eller Magasins Directionen, eller den enskilte Hushållaren är belåten med sådana uppgifter som dessa: ”Skörden svag, medelmåttig, ringare än förr, t emli gen god", o, 5. v. o c fe 6^,6 Besv. och Ekon.
Betänkanden. kan i alla fall icke göra något bruk af elen, innan han gjort ett öfverslag i ziffra, hvad dermed menas, eller af skördens sannolika belopp.
Denna ziffra är således det enda som synes böra ingå i sjelfva Tabellen, men som tillika bör åtföljas af anteckningar, hvilka uppgifva grunderna till beräkningen med hvad mera, som enligt sin natur icke kan reduceras till Tabell - form.
Ett schema för den Tabell, som jag föreställt mig vara den rätta, eller åtminstone närmast uppnå sin betämmelse, får ;ag härhos förslagsvis vördsamt bifoga.
Utsäde, skörd, årsbehof, och deraf uppkommande brist, tillräcklighet eller Öfverskott.
Denna Tabell kan visst blifva felaktig och skall troligen alltid blifva det, men ock lika troligen allt mer och mer närma sig till rätta förhållandet, samt sluteligen tjena till det medel att, efter flere års anteckningar, och en smånigom vunnen större visshet uti elemecterna för dessa anteckningar, finna ortens medelproduction.
Enklare till sin construcs tion har jag icke kunnat föreställa mig, och tror den svårligen, till lättnad för Embetsman och vid tryckningen, kunna ytterligare förenklas.
Men jag föreser, att, om å ena sidan detta lätteligen af en hvar medgifves, så skall den andra genast invändas omöjligheten, att med någon grad af visshet erhålla de anbefallta uppgifter, och således enkelheten mångdubelt uppvägas af svårigheten.
Innan Best) och Ekon.
Betäckanden, 657 detta inkast kan besvaras, böra de utvägar uppgifvas, hvilka jag föreställt mig kunna vidtagas till ett probabel! vinnande af ändamålet.
Enligt Kongl. Maj:ts senaste Förordning rörande Sockne-stämmor och dermed förbundna åtgärd r, bör uti hvarje församling finnas ett Kyrkoråd.
Detta består, jemte församlingens Prest, af Socknens mest ansedda Hushållare, dels af Allmoge, dels af Ståndspersoner, hvilka äga sina Soekneboars förtroende och merändels sjelfva icke allenast någorlunda känna sin Sockens Economiska förhållande, utan ock fatta ett slags intresse för dess ytterligare kännedom, samt äro i stånd att bäst upplysa sina medbroder om rätta afsigten med dylika uppgifter.
Dessa böra hvar i sin Socken anlitas att uti sista medlet af October månad författa den första uppränningen efter alldeles enahanda formulair, som Tabellen utvisar, och vara förpligtade att hafva insändt densamma inom den 5 November, då Arets markegång sättes, till Landshöfdinge Embetet, hvilket åter, efter deraf lemnad del till Länets Hushålls.sällskap, eller dess Förvaltnings-Utskotfc, samt inhemtande af dess utlåtande och under årets lopp samlade anteckningar, författar sammandrag för hela Länet.
Detta afsändes vid medlet af
December månad till vederbörlig ort, för att vid årets slut vara allmänheten genom trycket kungjordt.