Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kollegii Ledamöter äga alltså att, innan de, jemte Rektor, underskrifva de af Rektor uppgjorda räkenskaperna, granska räkningarnes beskaffenhet och medlens säkerhet; — och Konsistorium får i underdånighet tillstyrka, att Skollagens välgrundade stadgande i meranämnde :§ måtte vid alla Elementar-Läroverk noga efterléfvas och handhafvas. 9:o Revisorerne hafva anmärkt, att uti Räkningen för Wexiö Bibliotheks kassa, för år 1841—1842, förekommer ett förskott i 3:ne poster af 208 R:dr, för inköp af ett parti skolböcker, sorn skola Gymnasie- och Skol-ungdomen mist betalning tillhandahållas, hvilket förskott bordt i samma Räkning utbalanseräs till framtida redovisning och ersättning för kassan, i den mån dessa böcker varda försålda.
I anledning af denna anmärkning, får Konsistorium i underdånighet anföra: att, enligt hvad redogöraren för nämnde räkenskapsår anmält, dessa penningar, på af Konsistorium gifven anordning, blifvit utbetalda, och de de derför erhållna böcker till Bibliotheks-Amannuensen ölverlemnade, för att ungdomen tillhandahållas, och att medlen för hvad deraf blifvit försåldt, i nu till Kongl. Kammar-Rätten afgifvande Räkning, blifvit redovisade. lfco Hvad Revisorerne slutligen anmärkt om redovisningen af influtna och utbetalda kollekt- och stamboksmedel, anser äfven Konsistorium vara med god ordning öfverensstämmande, om annars en sådan ytterligare kontroll, än deu Konsistorierna hittills utöfvat, skulle anses vara erforderlig. & 25 194 Lunds Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande.
Konsistorium får härmed underdånigst öfverlemna vederbörande förvaltares förklaring å de af Rikets Höglofl.
Ständers Revisorer framställda anmärkningar vid Christianstads Skolas räkenskaper.
Hvad Revisorerne yttrat om behofvet af en nådig Förordning, som bestämmer en viss, vid alla
Domkapitel lika utgående, procent af hvarje slags uppbörds- och redovisningsmedel, anser Konsistorium vara i billighet grundadt och till vinnande af enhet nödvändigt.
Deremot kan Konsistorium icke underlåta att underdånigst fästa Eders Kongl. 3Iajäs nådiga uppmärksamhet vid olämpligheten af förslaget, det
Domkapitlets samtlige Ledamöter måtte åläggas underteckna Konsistor» räkenskaper.
Uppbörden tillkommer i första liand räkenskapsförare» och Decanus, hvilken sednare åligger närmaste inseendet öfver kassa-förvaltningen.
Dessa tyckas då äfven böra stadna i ansvar för riktigheten af de på dem ankommande åtgärder, då det deremot icke lämpligen tyckes kunna åläggas Biskopen och Konsistorium att ansvara för hvad som endast står under deras medelbara uppsigt.
Förre Rektor Scholm i Christianstad, Kyrkoherden P.
Bokhus underdåniga Förklaring.
I anledning af Rikets Ständers Revisorers mig meddelade anmärkning, rörande förvaltningen af Christianstads Skolas kassor under åren 1840 och 1841, får jag, såsom dessa kassors förvaltare under nämnde år, underdånigst afgifva följande förklaring: l:o Angående så kallade Byggnads-kassan: att, enligt Kongl. Maj:tsBref till Landshöfdingen i Christianstad den 25 Februari 1832, den i kassan då befintliga kontanta behållningen, 474 R:dr Banko, skulle användas till den då påbörjade nya skolbyggnaden, och som dessa 474 R:dr, ehuru till betalning förfallna, dock, i anseende till fördröjda liqvider och redogörelse af skolbyggnadens föreståndare, först i September 1841 uttogos, så blefvo de under tiden balanserade i Skolans räkenskaper, ehuru kassans verkliga behållning, vid bokslut den 1 Juli 1842, således i 1841 års räkning, endast utgjorde 255 R:dr 11 sk. 1 rst.; en tillgång i kassan, som för det i Skol-Direktionens Reglemente fastställda ändamålet, nemligen skolhusets och skolinventariernas underhåll, ingalunda torde kunna anses för stor. 2:o Rörande Skolans mindre- samt Bibliotheks-kassa: att kontanta behållningen i den förra utgjorde, vid bokslut den i Juli 1842, således i 1841 års räkning, 340 R:dr 47 sk. samt i den sednare 321 R:dr 14 sk. 8 rst.
Då Rikets Ständers Revisorer sammanslagit dessa kassors behållning i räkningen för år 1840, synes meningen vara, att dessa medel bordt i en summa utlånas.
I stället för ett dylikt sammanslående af särskilda kassors medel, som i flera fall kan medföra olägenheter, ingaf jag, för några år sedan, ett förslag till förändring i Christianstads skolkassor, innefattande bland annat, att Bibliotheks- och mindre kassan, hvilkas ändamål är enahanda, och då en Bibliotheks-kassa icke egentligen finnes för Lärdomsskolor föreskrifven, måtte helt och hållet sammanslås, till undvikande af de svårigheter och förluster, som ofta äro förenade med de många små-kassornas utlåning i mindre poster, dervid sällan någon fullgod säkerhet kan erhållas.
Förslaget förnyades vid en skolvisitation år 1842, emedan jag, under föregående åren, icke varit i stånd att för kassamedlens utlåning i särskilda poster erhålla den fullkomliga säkerhet, som en ansvarig förvaltare måste fordra, så vida meningen är, att han skall hushålla, men icke negotiera med kassorna.
Bilaga lill Kyrkoherden Böklins underdåniga Förklaring.
Af Härdams skolhus större kassa har jäg uppburit 474 R:dr B:ko, såsom bidrag till härvarande skolbyggnad, enligt Kongl.
Maj:ts nådiga Bref till Dess Befallningshafvande härstädes af ilen 25 Februari 1832; som härmed qvitteras.
Christianstad den 9 September 1841.
Å Skol-Direktionens vägnar: A. G. Eriksson.
Med Original-qvittenset lika tydande intyga And. Grönwall, Olof Hörmans 196 — Kalmar Stifta Konsistor» underdåniga Utlåtande.
Till underdånig åtlydnad af meddelad befallning om Utlåtande, rörande vissa anmärkningar, gjorda af Rikets Ständers sist församlade Revisorer, vid Domkapitlens till Kongl. Kammar-Rätten ingifna räkenskaper, får Kalmar Domkapitel i underdånighet detsamma afgifva.
Beträffande första punkten, angående den olika uppbörds- och redovisningsprocenten, sorn befunnits vid olika Domkapitel äga ram, får
Domkapitlet åberopa sitt, redan den 9 Mars 1842, afgifna underdåniga tillkännagifvande, att någon annan dylik procent- eller provisions-beräkning, än den Konsistorie-Notarien, för uppbörd af stamboks-, kollekt- och lasaretts-medel, lagligen tillkommer, inom detta Konsistorium hittills icke varit öflig. 2:o
Att någon af härvarande Konsistorii räkenskapsförvaltare skulle i kassa innehafva större kontant behållning, än som till löpande utgifter skulle vara erforderligt, är så mycket mer utan exempel, som de icke sällan, under motsatt förhållande, stadna i bekymmer för saknade tillgångar till deras bestridande^ 3:o Sådana, af Rikets Ständer till svagt lönte Skollärare gjorda, serskilda löneanslag finnas vid Kalmar Stifts Läroverk inga andra, än den från Kongl. Stats-Kontoret utgående djeknepennings-ersättningen, och! för beloppet deraf göres årligen redovisning, i sammanhang med öfriga räkenskaper, inför Kongl. Kammar-Rätten. 4:o
Samma förhållande äger ram med de medel tillstipendiacollectanea för medellöse Studerande, som af Domkapitlet uppbäras. 5:o Alla till Kongl. Kammar-Rättens granskning härifrån afgående stifts-räkenskaper och redogörelser underskrifvas alltid af Biskopen och samtlige Consistoriales gemensamt. 6:o Äfven de af Rektor Schola1 afgifna räkenskaper underskrifvas af samtliga redovisningssk) ldige^Collegii Scolastici Ledamöter.. 7:o Beträffande redovisning inför Kongl. Kammar-Rätten öfver influtna stamboks- och kollektmedel, så har, till förmån för någon Församling inom Kalmar Stift, några sådana medel, under de sist förflutna 10 — 197 — a 12 åren, icke varit i fråga.
— Nu pågår, med nådig tillåtelse, en sådan insamling för Gårdby kyrkobyggnad här i Stiftet, för hvilken, på sätt Revisorerne föreslagit, redovisning skall i sinom tid blifva gjord.
Götheborgs Stifts Koneistorii underdåniga Utlåtande.
Genom Föredraganden för Eklesiastik-Arenderna, Stats-Rådet och Kommendören m. m., Biskopen, Herr Doktor Heurlin, har Eders Kongl.
Maj:t i nåder infordrat
Konsistorii underdåniga Utlåtande, rörande den del af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, som innefattas i härhos återgående tvenne Utdrag; och får Konsistorium samma Utlåtande härigenom underdånigst afgifva. l:o Beträffande första punkten, eller den olika beräkning af uppbördsoch redovisnings-procenter, sorn vid olika Domkapitel äger rum, får Konsistorium, för sin del, i likhet med Herrar Revisorer, underdånigst anhålla, det, genom en utfärdande Kongl. Förordning, ifrågavarande procenter måtte bestämmas.
Vid detta Domkapitel har Notarien, alltsedan år 1837, icke uppburit den ringaste provision för de årliga inkomster, som ingått till Byggnads-kassan, Kassa-Emeritorum och Biskopshuskassan.
Men då dessa kassor af Notarien i första rummet redovisas, och räkenskapen af honom föres, synes det ock billigt, att lian för sin möda erhåller någon vedergällning: och skulle Konsistorium i detta hänseende i underdånighet våga föreslå en lika provision af de till nämnde kassor årligen inflytande medel, som Notarien, enligt Kongl. Brefvet den 7 Juli 1755, får beräkna sig till godo af lasarettsmedlen, eller tre procent. 2 so Revisoremes anmärkning i andra punkte* är icke riktad emot förhållandet inom detta Stift, hvadan Konsistorium icke anser något yttrande af behofvet påkalladt.
Konsistorium torde dock få fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på det förhållande, att icke sällan hinder uppstå för utlåning af under Konsistorii vård varande medel, enär dessa skola förräntas mot 6 procent och placeras på sådana händer, att nöjaktig säkerhet för lånesumman presteras. 3:o Angående medlen till svagt lönta skolbetjente, får Konsistorium underdånigst upplysa, att under denna benämning inga sådana af Kongl.
Stats-Kontoret blifvit till Konsistorii disposition, för detta Stifts behof, an - ordnade.
Wäl utgjorde den i Kongl. Brefvet den 5 Oktober 1813 stadgade afgiften för extra nådår vid inom Stiftet ledigvordna Pastorater en särskild, så kallad Besparings-kassa, hvars inkomster mellan vikarier och andre svagt aflönade Skollärare årligen fördelades; men sedan Kongl. Brefvet den 25 Mars 1822 nådigst tillåtit, att ofvanåberopade intrader få till Stiftets Kassa-Emeritorum ingå, hafva också de förut nämnde utdelningarne till behöfvande Skollärare upphört, och desse i arfvode uppburit hvad sednare stadganden dem tillägga.
De lönetillöknings-medel utöfver anslagen på 1819 års Interimsstat, som Kongl. Maj:ts utfärdade nådiga Stat af den 14 Maj 1842 tillägger Lärarne vid Stiftets ElementarLäroverk, blifva, enligt meddelad föreskrift, tertialiter hos Konungens Befallningshafvande härstädes reqvirerade, derifrån utanordnade, å Landt-Ränteriet, emot behöriga qvitenser å anordningarne, uppburna samt sedermera till vederbörande liärare utdelade mot deras meddelade qvitto å fördelnings-reversalerna, hvilka sednare i Konsistorium förvaras, alldenstund ingen föreskrift blifvit lemnad, att de till Kongl. Kammar-Rätten skola insändas. 4:o Stipenda collectanea insamlas visserligen äfven inom detta Stift, samt utdelas till medellöse Studerande vid Rikets båda Universiteter emot deras egenhändiga qvitenser, hvilka sedermera bland Konsistorii räkenskaper förvaras.
Att redogörelse för besagde medel inför Kongl.
KammarRätten hittills icke skett, härleder sig derifrån, att sådant icke finnes föreskrifvet.
Måhända liar det ock ansetts tillräckligt, att Konsistorierna af de dit ingående qvittenserna blifvit förvissade, det de personer, åt hvilka ifrågavarande medel årligen anslås, verkligen af desamma kommit i åtnjutande.
Brefvet af den 13 Juli 1809 synes icke heller, i afseende på|dylika medel, ålägga Konsistorierna annat, än att tillse, det stiftelsernas ändamål uppfyllas. 5:o Den af Revisorerne anmärkta olikheten emellan underskrifterna å Stifts-Styrelsernas räkenskaper härleder sig säkerligen också derifrån, att i detta hänseende ingen föreskrift hittills varit meddelad.
Vid Götheborgs Konsistorium häfver, af ålder, ägt rum det förhållande, att räkenskaperna ex officio underskrifvits af Notarien samt af 2:ne Konsistorie-Ledamöter, hvilka af Konsistorium årligen utses, för att, i egenskap af Revisorer, räkenskaperna granska, innan de till Kongl. Kammar-Rätten insändas.
Härigenom är också, i Konsistorii underdåniga tanka, ali nödig kontroll vunnen.
Konsistorii gemensamma redovisningsskyldighet synes härigenom icke minskad, och enligt Kongl. Brefvet af den 1 Juli 1791, — 199 — är det i allt fall Notariens åliggande, att i forsta rummet redogöra för o-m händer hafvande medel, hvadan han ock, i likhet med andra uppbördsman, för sin uppbörd sätter behörig borgen, äfvensom Domkapitlet för medel, sorn bemälte tjensteman till förvarande, förvaltning geller redovisning emottagit, i hans egendom äger enahanda förmånsrätt, som den, hvilken efter Lag gäller i afseende på uppbördsmans skuld till Kronan. 6:0 Herrar Revisorers anmärkning i 6:te punkten, rörande underskrifterna å räkenskaperna för Gymnasium och Skolan, finner Konsistorium väl behörig, enär hvad de derutinnan yrkat i Kongl. Skolordningen är föreskrifvet, men skulle dock anse, det den gemensamma ansvarigheten för samtliga Kollegii Ledamöter icke minskas derigenom, att t. ex».
Rektor ensam, å Kollegii vägnar, underskrifver räkenskaperna. 7:o Revisorernes yrkande, att hvarje Domkapitel årligen till Kongl. Kammar-Rätten insänder redovisningen öfver influtna och utbetalda stamboks- och kollektmedel, tror sig
Konsistorium icke kunna biträda, enär detta åliggande skulle medföra för Notarien ett mångfaldigt besvär, och öfver höfvan öka hans redan förut vidsträckta göromål.
Hvad dessutom angår förhållandet inom detta Stift, får Konsistorium underdånigst upplysa, att, enär kollekt- och stamboks-insamling för någon kyrkobyggnad i Stiftet hunnit fullbordas, afsändas alltid af Notarien till vederbörande Pastors-embete fullständiga räkningar och verifikationer öfver uppbörden.
När sedermera, såsom Konsistorium förmodar, dessa räkningar, jemte öfriga kyrkoräkenskaper, blifva till Kongl.
Kammar-Rätten insända, är ju ock den äskade kontrollen vunnen, och Kongl. Kammar-Rätten sättes således i tillfälle att pröfva, både huruvida medlen ordentligen ingått och till sitt ändamål blifvit använda. 8:0 Hvad slutligen angår anmärkningarne vid Landt-Kyrkornas i Halland och Bohus
Län räkenskaper, delar Konsistorium visserligen Herrar Revisorers härutinnan yttrade åsigter, och anser således både de större kassabehållningame otillbörliga, samt äfven nödvändigt, att vid medlens utlåning noggrant afseende fäste® på den säkerhet, sorn för lånebeloppet lemnäs.
200 — Carlstads Stifts Konsistorii underdåniga Utlåtande.
Eders Kongl. Majit har, under den 6 dennes, i nåder låtit till
Domkapitlet aflemna ett Utdrag af Rikets Ständers Revisorers, den 11 December 1843, afgifna Rerättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets, jemte tillhörande fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1840 och 1841, med nådig befallning till Domkapitlet, att öfver de i detta Utdrag förekommande ämnen, nemligen anmärkningar, af bemälde Revisorer gjorda, öfver de från Konsistorierna till Kongl. Kammar-Rätten ingångna räkenskaper, hvilka varit för Revisorerne tillgängliga för räkenskapsåren från och med Juli månad 1840 till och med Juni månad 1842, afgifva underdånigt Utlåtande så tidigt, att detsamma, efter föregången underdånig anmälan inför Eders Kongl. Majit, kan, inom den i 7 §. 3 mom. af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer bestämda termin, till Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret öfverlemnas, för att, jemte Revisions-Berättelsen och öfriga deröfver infordrade Utlåtanden, till trycket befordras.
Domkapitlet går, till underdånig åtlydnad häraf, att det i nåder affordrade underdåniga Utlåtandet härmed afgifva, i samma ordning, sorn anmärkningarna i det meddelade Utdraget förekomma. l:o Anmärka Revisorerne, i likhet med hvad vid 1841 års revision blifvit yttradt, det behofvet påkallar, att en Kongl, författning varder utfärdad, som å hvarje slag af uppbörds- och redovisningsmedel bestämmer en viss, vid alla Domkapitel till samma belopp utgående, procent.
Då Domkapitlet, med anledning af förenämnde yttrande vid 1841 års revision, under den 26 Februari 1842, afgifvit underdånigt Utlåtande i detta ämne, och Kongl.
Majit redan i nåder förklarat
Sig vara sinnad att en allmän författning i detta hänseende utfärda, finner Domkapitlet nu intet vara att häröfver i underdånighet yttra. 2:o Hafva Revisorerne fästat sin uppmärksamhet dervid, att räkenskapsförvaltarne flerestädes innehafva en större kontant behållning, än som för bestridandet af löpande utgifter kan erfordras, och hvaraf följaktligen en del bordt förräntas.
Såsom exempel härpå, hafva Revisorerne anfört Räkningen för Cassa Emeritorum, så väl i Skara som Strengnäs Stift, äfvensom Räkningarna för så kallade större kassan, Bibliothekskassan och så kallade mindre kassan vid Christianstads Skola.
Enär dessa anmärkningar icke särskilt angå de härifrån afgångna räkenskaperna, och Domkapitlet alltid haft för regel, att hafva förräntat af kassornas — 201 — tillgångar så mycket, som, med afseende på oförutsedda eller beräkneliga utgifter, kunnat utlånas, och hvarför fullgod säkerhet kunnat erhållas , anser sig Domkapitlet icke i underdånighet behöfva att något häröfver yttra. 3:o Anmärka Revisorerne, att från flera
Domkapitel saknas redogörelse för de af Rikets Ständer, till svagt lönte Skollärare, utgående löneanslag; och ehuru Revisorerne ej betvifla, att dessa anslag årligen i Kongl. Stats-Kontoret, genom Domkapitlen, lyftas och till vederbörande utdelas, anse dock Revisorerne vara med god ordning öfverensstämmande, att årlig redogörelse för dessa medel aflemnas till Kongl.
Kammar-Rätten af så väl den ena Stifts,-Styrelsen, som den andra.
Domkapitlet är ej klart, huruvida denna anmärkning afser endast särskilda understöd , som på några ställen blifvit vissa Lärare, nästan personligen, i nåder anslagna, eller om den afser äfven de allmänna löneförhöjningarna för Elementar-Läroverkens Lärare, eldigt de i nåder, den 22 April 1819 och den 1 November 1839 , fastställda Interimsstaterna.
För den händelse att Revisorernes anmärkning afsåge detta förstnämnda slag af lönemedel, hade
Domkapitlet intet att i ämnet underdånigst yttra, enär sådana lönemedel till detta Stift icke blifvit i nåder anslagna.
Afser åter anmärkningen de allmänna löneförhöjningarna, enligt nämnde Interimsstater, hvilka löneförhöjningar numera icke af Kongl. Stats-Kontoret utbetalas, utan lyftas i Landt-Ränteriet härstädes; har Domkapitlet nåden deröfver yttra: att, om det väl kan synas med ordning öfverensstämmande, att, i afseende på dessa medel, lika förfares vid alla Domkapitel, det dock icke tyckes vara af behof påkalladt, att redovisning afgifves till Kongl. Kammar-Rätten för dessa medel, ty Lärarne sjelfve, åt hvilka de äro anslagna, kontrollera utan tvifvel säkrast deras utbetalande.
Skulle ock, hvilket väl ligger inom det möjliga, ehuru det, på grund af allmän erfarenhet, ingalunda bör befaras, underslef kunna äga rum, genom uteblifven sådan enskild kontroll; så skulle förlusten drabba endast den enskilde , som försummade att bevaka sin lätt.
Och hvilken allmän kontroll kan från förluster betrygga den enskilde, som i sådant fall icke sjelf iakttager sina rättigheter?
Endast i afseende på möjliga besparingar af dessa medel synes en allmän redovisning böra äga nim, hvilket också här skett och sker, genom redogörelsen för Stiftets Bvggnadskassa, dit sådana besparingar, på grund af Kongl. Brefvet af den 7 Februari 1822, i detta Stift skola ingå.
Domkapitlet tror sig härmed hafva i underdånighet ådagalagt, att den ifrågasatta redovisningen icke är behöflig.
Härtill kommer nu, att den skulle komma att åbringa löntagarne en kostnad, 26 — 202 — derest icke något särskildt allmänt arfvode, i och för en sådan redovisning, komme att utgå till en blifvande redogörare, ty
Domkapitlet kan ej inse, att någon kunde åläggas att för intet fullgöra ett sådant bestyr; icke heller tror Domkapitlet, att någon alltid skulle stå till hands , som vore villig att gratis ett sådant besvär sig åtaga.
Härstädes har KonsistorieNotarien hittills emottagit och utdelat dessa lönemedel, emot provision af 1/2 procent.
Skulle, genom särskild redovisning i Kongl. KammarRätten, ett ökadt besvär härmed tillkomma, torde sådant sannolikt ej kunna ske, med mindre de enskilda Lärarne derför finge bestå ytterligare 1 /a procent; hvilket
Domkapitlet finner obilligt, särdeles som ett yrkande af en sådan redovisning icke blifvit af Lärarne sjelfve framstäldt. 4:o Anmärka Revisorerne, att redogörelser för så kallade stipendia collectana icke inkomma från alla Domkapitel.
Häröfver anser sig
Domkapitlet underdånigst icke behöfva att något yttra, enär redovisning för dessa medel årligen härifrån till Kongl. Kammar-Rätten afgår. 5:o Erinra Revisorerne vid den olikhet mellan Stifts-Styrelsernas räkenskaper, som äger rum deruti, att vid vissa Domkapitel dessa underskrifvas af Riskopen och samtlige Consistoriales, vid andra endast af Konsistorie-Notarien, då stundom Riskopen och Konsistorii Ledamöter, stundom åter endast 2:ne af desse sistnämnde, intyga den af Notarien afgifna räkningens riktighet.
Anseende Revisorerne Biskopen och samtlige Consistoriales vara de redovisningsskyldig©, och hvilka derföre böra i denna egenskap underskrifva de till Kongl. Kammar-Rätten ingående allmänna Stiftsräkningarna, desamma dock obetaget, att vid medlens förvaltning och räkenskapernas uppgörande begagna biträde af KonsistorieNotarien , eller annan skicklig och pålitlig man.
Häröfver får Domkapitlet i underdånighet yttra, att, ehuru Domkapitlet anser det vara en sak af underordnad vigt, huru och på hvad sätt Biskop och Consistoriales underskrifva de räkenskaper, som från dem afgå, Domkapitlet dock vågar underdånigst tro, att det här följda sättet, att nemligen Konsistorie-Notarien, lör de räkenskaper han förer, tecknar sig såsom räkenskapsförare samt, efter verkställd granskning, Biskop och Consistoriales åteckna sitt erkännande af räkningens riktighet, är fullt ut så lämpligt, som det af Revisorerne antydda.
Ty, om ock Biskop och Consistoriales äga gemensamt ansvar för förvaltningen af medel, som stå under deras vård och disposition, kan dock väl icke lämpligen mera än en föra räkenskapen deröfver.
Räkenskapsförare är ock Notarien både lämpligast och med: stöd af författningar.
Brefvet den 1 Februari 1822, som handlar — 203 — om härvarande Läroverks allmänna kassor, angifver Konsistorie-Notarien såsom Byggnadskassans räkenskapsförare.
Den, enligt Rikets Ständers underdåniga förslag,? af Kongl. Maj:t, den 12 Mars 1830, i nåder utfärdade Förordning, angående förmånsrätt för Domkapitlen hos sina Notarier, lyder: ”För medel, sorn Konsistorie-Notarie, i eller för sin tjenst, till förvarande, förvaltning eller redovisning emottagit, åge vederbörande
Domkapitel i denna tjeusteman-s egendom enahanda förmånsrätt, som den, hvilken efter Jag tillkommer Upphö rdsmaiis skuld till Kronan”; ”så framt ej
Domkapitlet brustit i den tillsyn, eller efterlåtit det lagliga förfarande, sorn Kongl. Brefvet den 1 Juni 1791 Domkapitlet ålägger.”
Häraf äfvensom af desi omständigheten, att Konsistorie-Notarien sätter borgen för de medel, lian häfver om händer, svnes tydligen, både att Konsistorie-Notarien anses för sjelfskrifven räkenskapsförare, och att han står i ansvar i första hand, eller inför
Domkapitlet, som åter i sista hand bär ansvaret sig ålagdt.
Häraf tyckes ock tydligen följa, att KonsistorieNotarien bör teckna sig, såsom inför Domkapitlet ansvarig redogörare, samt Domkapitlets Ledamöter, efter verkställd granskning, teckna sig, för att på en gång erkänna riktigheten af Notariens räkning och sin ansvarighet.
Härmed hoppas ock
Domkapitlet sig hafva i underdånighet visat, att det sätt, hvarpå dess räkenskaper blifvit afgifna, både är lämpligt och har stöd af gällande författningar. 6:0 Anmärka Revisoreme, att vid åtskilliga Gymnasier och Skolor Rektorerne ensamme underskrifva de af dem afgifna räkenskaperna, ehuru, enligt Re visor emes åsigt, desamma brira under redovisningsskyldighet, med eller utan anmärkningar, underskrifvas af Kollegii samtlige Ledamöter, såsom i Kongl.
Skolordningen stadgas; då äfven skulle förfalla det å formen olämpliga, sorn på vissa ställen äger rum, att Skolornas Kolleger intyga riktigheten af Rektoremes räkenskaper.
Härpå anser sig
Domkapitlet böra endast underdånigst upplysa, att, eldigt Kongl. Skolordningen af den 16
December 1820, 2 Sect. 3 kap. 2 §., de Elementar-] järnverk ens kassor, som här äro i fråga, stå under Rektors våld, ansvar och redogörelse.