Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tjärubränning idkas i åskilliga trakter, men icke i den mån att Länets Lehöf af denna vara kan derigenom fyllas, hvarjemte den härstädes till verkade tjära vanligen varit af mindre god beskaffenhet. F. d. Apothekaren Kantzau, som med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse blifvit, emot arfvode af allmänna medel, år 1841 anställd att i detta och Slöra Kopparbergs
Län undervisa allmogen i tjärubränning, pottaske-beredning, saltpeteisjudning, terpentin- och hartz-tillverkning, med flere för dessa orter lämpeliga industriföretag, som grundar sig på kemisk eller tecknisk färdighet, började förlidet år 1842 sin verksandiet inom detta Län, och besökte då i berörde ändamål Sunne, Gräsmarks, Fryksände, Östmarks, Hviltsands, Stafnäs, Glafva och Silleruds socknar, äfvensom öfra delen af Elfdahls härad eller Ny och Dahlby socknar samt norra och södra Finnskoga kapell-församlingar.
Vid sammanträden i socknarne både med allmoge och ståndspersoner meddelade Kantzau upplysningar angående förenämnde handteringar och i synnerhet om tjärubränningen, hvarå uppmärksamheten syntes vara förnämligast fästad; men så länge timmerrörelsen och arbetet dervid samt körslorna för bruken och bergverken äro lönande, lägger man sannolikt icke en verksam band vid tjäru-tillverkningen eller någon annan likartad mindre vanlig handtering.
Jagt och fiske idkas till husbehof och i några trakter till afsalu i Länets släder.
Ett större laxfiske finnes vid Deijefors i nedra Ulleruds socken hvilket lemnar dess ägare betydlig inkomst.
Linne- och ylleväfnader tillverkar allmogen till husbehof och jemväl något ringa derutöfver till afsalu.
I ändamål att här i orten införa och allmängöra bruket af trädskor, har Länets Hushållnings-Sällskap hitförskaffat från Kronobergs
Län en träskomakare, som under åren 1838, 1839, 1840 och 1841 varit för sitt yrke begagnad inom de flesta härader i provinsen, hvarest bruket af träskor således spridt sig; och hafva under tiden lärlingar blifvit ilians arbetsmethod inöfvade.
I landet drifves handel med jern, träd varor, spannemål, bränvin och ladugårds-produkter.
För provinsens exportabla produkter, stångoch ämnesjern, manufaktursmide och försågade träd varor är Götheborg afsältningsorten, men äfven något jern och spik afyttras till Norrige från de närmast gränsen belägne bruken, hvarjemte timmer från Nordmarks härad aflåtes till Norrige, samt från andra delar af Länet till sågverken vid Götha eif.
Af ett stort antal gårdfarihandlande från Westergöthland besökes
Länet årligen; orh Norrmän från Nummedalen infinna sig jemväl här i orten för att på landsbygden utprångla ylle-, bomulls- och sidenvaror, ehuru ofta beslag å deras medförande så beskaffade gods sker.
Genom den handel desse Svenske och Norrske gårdfarihandlande både lofligen och olofligen drifva, tillskyndas Länet icke någon fördel utan fastmera skada, enär lyx-artiklar derigenom bland allmogen spridas och hemslöjderne tillintetgöras.
Seffle kanal och slussbyggnad, som öppnades 1837 samt Carlstads kanal och dermed gemenskap ägande nya hamnbyggnad, som fullbordades 1838, hafva för hvarje år blifvit mer och mer begagnade.
Afgiflerne vid Carlstads kanal utgjorde under förlidet år, sedan taxan å jern och trädvaror blifvit betydligen nedsatt, 3,584 R:dr 11 sk. 10 r:st.
Till förbättrande af lands-kommnnikationerne bar inom Nordmarks härad under 3:ne af de ifrågavarande fem åren 12 mils väg blifvit dels omlagd, dels såsom ny upparbetad, till hvilket kostsamma och nyttiga företag häradets invånare endast åtnjutit ett statsbidrag af 3,000 R:dr.
Äfvenledes är den väganläggning af nära 3 mils längd emellan Sysselbäck och Höljes i Elfdahls härad, som 1837 blifvit på allmän bekostnad påbörjad för att bereda de då nödlidande arbetsförtjenst i hemorten, sedermera fulländad; 24 och utgör denna väg en fortsättning norrut mot Norrska gränsen af allmänna vägen, som utefter Clarelfven löper genom Elfvedahls härad.
Dessutom äro smärre vägförbättringar på åskilliga ställen i provinsen utförda.
Polil is k Författning, Kammarverk.
Genom skattläggning af rekognitions-skogar hafva under sisla qvinqvennium 2|| mantal inom
Länet tillkommit; men några hemman äro icke derunder af öde upptagne eller i ödesmål förfallne.
Sju tullmjölqvarnar med 11 par stenar hafva under nämnde tidrymd blifvit med behörig tillåtelse anlagde.
Hemmansklyfningen, såsom en oundviklig följd af folkökningen, fortgår oafbrutet, dock icke i bredd med den eller med lika bastiga steg, som den senare, emedan en del af Länets folkmängd tillhör eller upptages af andra näringar än jordbruket.
Ej sällan går hemmansklyfningen i åtskilliga orter längre än författningen derom medgifver, men der fråga icke uppstår om besutenhet eller lösen af sådan utklufven hemmansdel, hvarå åbo ej är besuten, der saknar författningen sin tillämpning.
Af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äro under de sista fem åren förordnanden utfärdade för landtmätare till 541 laga skiften samt 178 andra förrättningar.
Krono-hemmånen i Länet utgöra endast 3 mantal, och äro derförutan åtta militiee-boslällen, bestående af tillsammans 11 mantal till Slats-verket indragne; men för öfrigt finnas icke i provinsen några hemman, lägenheter eller verk tillhörige kronan, läroverk eiler fromma stiftelser.
Af dessa synes den personliga skyddsafgiflen, ehuru den drabbar alla lika utan afseende på förmögenhets-förhållanden, vara den minst besvärande, icke blott derföre att denna afgift numera är till beloppet nedsatt, utan ock emedan man anser den oundvikelig för att äga anspråk på medborgliga rättigheter.
Den högst betydliga skilnad, som här i Länet företer - 25 reter sig, i ägorymd och godhet emellan hemman af samma natur och mantal medför att de onera, hvilka utgå efter hemmantal, kunna vara lindriga för en, då de äro mycket tryckande forén annan jordägare.
Denna ojemnhet i skattebördornas fördelning torde dock vara svår om icke omöjlig alt rätta, då skattebeloppen ingått i beräkning vid köp och öfverlåtelser af jordegendom, eller i allmänhet vid bestämmande af hemmanens värden.
Såsom betungande anses skyldigheten för ägarne af de hemman, hvaraf räntan och kronobonden blifvit tjenstemän på lön och vissa stiftelser anslagen, att längre väg forsla afrads- och tionde-spannmålen eller emot gångbara pris lösa densamma, enär dessa pris vanligen äro högre än de i markegångstaxa!» utsatte.
För jordbruket är dessutom skjutsningsskyldigheten tvifvelsutan på åtskilliga orter menlig, men i synnerhet hinderligt finnes detta onus vara för den binäring allmogen har i körslor eller forslande för bergverken.
Under sednare åren, då jernhandteringen med ringa om någon behållning bedrilVits, har klagan varit förspord öfver brukens höga beskattning; ty den grund, som bevillnings-förordningeu stadgar för brukens värdering i detta afseende, och hvarvid ett hammarskalts jernpris måst tjena till rättelse som vida öfverstiqit det gångbara jernpriset, har icke medgifvit nedsättning af brukens värden i lika mån, som verkliga inkomsten af dessa verk minskats.
Krono-ulskvl derna hafva under de 3:ne första åren af sista qvinqvennium ojemnt influtit och betydliga belopp deraf vid hvarje uppbördsårs slut varit utestående, sannolikt en verkan af 1836 och 1837 årens svaga skördar; men de senare åren eller 1841 och 1842 hafva dessa utskylder lättare ingått och restanlierne blifvit mycket mindre.
Öfver ordningens vidmakthållande vaka de embets- oeh tjenstemän, som sådant, enligt lag, författningar och instruktioner tillkomma; och i åtskillige socknar äro ordningsmän vid sockenstämmor valda samt af Eders Majrts Befallningshafvande förordnade, med uppdrag att vid auktioner och allmänna samqväm afstyra oordningar och hos vederbörande kronobetjent anmäla förbrytelser som tima.
De brottslingar som i häkte inmanas förvaras uti Länshäktet här i Cai Istad, och utlöras derifrån till tingsställena hvarje gång som de lill rall A - £L 26 saltning skola vid domstolarne inställas.
I anseende till nämnde häktes tränga, osäkra och osunda beskaffenhet har Eders Kongl. Maj:t i Nåder behagat förordna örn nytt Länshäktes uppförande härstädes hvarmed början förlidet år skett.
Under det sista qvinqvennium hafva inom detta Län nio dels fasta dels ambulatoriska skolor på landsbygden tillkommit, eller en i hvardera af följande socknar, nemligen: Wäse socken der numera 2:ne ambulatoriska skolor finnas, Weiinskogs, Töksrnarks, Gräsmarks, Fogelviks, Gåsborns, Sunne, Kihls och ÖslerwaIskogs socknar.
Uti sex af dessa skolor är vexelundervisningen införd och äro 2:ne af dem, den i Gräsmarks socken och den i Kihls socken i Kihls härad grundade på donationer.
Socknarnes vidd och gårdarnes spridda lägen förorsaka alt allmogen hälst begagnar ambulatoriska skolor för sina barns undervisning.
Antalet af barn som vid förlidet års slut begagnade de tillkomne nya skolorne var minst i Wäse sockens skola och utgjorde 16, samt störst i Kihls sockens skola och utgjorde der 259.
Till undanrödjande af alla hinder för begagnandet af den vexelundervisningsskola, som Uddeholms bruks-bolag redan för längre lid sedan i Gustaf Adolfs socken inrättat för bolagets arbetares barn, är den välgörande anstalt af bolaget trälfad, att barnen under vistandet i skolan erhålla jemte undervisning, kläder, föda och husrum.
En bergselementar-skola, stiftad af Bergmästaren i orten med anslag af Bruks-societeten, har, under stiftarens förestånderskap, varit öppen alla de ifrågavarande åren och begagnad af 53 elever, deraf 2:ne från Ryssland, 2:ne från Finnland och en från Norrige.
Undervisning har varit lemnad i bergsvetenskapen och dess förberedande studier, i linear-ritning och i skogshushållning.
Då ganska många af denna skolas elever redan användas med fördel i näringarne, synes undervisningen ändamålsenlig.
Af hemälde
Bergmästare är äfven för flere år sedan inrättad en så kallad grufvedrängs-skola, i hvilken han sjelf bestridt lärare-befattningen och der undervisning blifvit meddelad uti grunddragen af geometri, arithmetik och grufvebrytningskonst.
De elever som derifrån utgått, äro nu till största delen anställde såsom uppsyningsman eller så kallade skjutare, och hvarvid de fleste ådagalagt insigt i yrket och duglighet, samt alla ett hedrande uppförande. 27 Hälsovården uti Länet, så vidt dermed afses omsorgen att bola och hämma srnittosamma sjukdomar, beslrides af 2:ne ordinarie Provincial-läkare, hvilka äro stationerade den ena i Carlstad och den andra i Philipstad samt af 2:ne extra Provincial-läkare, som hafva sina stationer den ena i Arvika köping och den andra i Fryksdahls härad.
Dessutom är anställd inom
Näs härad en läkare som häradsboerne, enligt sins emellan uppgjord öfverenskommelse aflöna, och Uddeholms bruks-bolag har för sina verk antagit bruksläkare.
Inom Länet finnas 2:ne lazaretts- och kurhus-inrättningar, med särskildte läkare, nemligen i Carlstad och Philipstad, och utgöres distriktet för den senare inrättningen, eller den i Philipstad, endast af Fernebo och Nyeds härader, men för den förre eller den i Carlstad af hela öfriga Länet.
Sedan de äldre byggnader, som för lazarettet och kurhuset i Carlstad varit begagnade, befunnits i flere afseenden otjenliga och för trånga, har enligt Länets till detta kurhus-distrikt hörande innevånares beslut, en ny lazarettsoch kurhus-byggnad på annan passande plats blifvit uppförd och de sjuka deri förlidet år inrymde.
Kostnaden för denna nya byggnad med inköpet af tomten dertill utgör 48,305 R:dr 3 sk. 6 r:st.
Under 1842 hafva blifvit vårdade på Carlstads kurhus 270, på Carlstads lazarett 110 samt på Philipstads kurhus och lazarett 70 patienter.
Examinerade barnmorskor funnos år 1842 inom 18 församlingar oell vaccinatörer inom alla församlingarne i Länet.
Fattigförsörjningen är så vida ändamålsenligt ordnad i församlingarne, att orkeslösa personer och värnlösa barn erhålla ett nödtorftigt uppehälle och tillbörlig vård; men då lättja och lättsinnighet ej sällan förorsaka fattigdom, der arbetsförmåga finnes, har genom fattigvården tiggeriet icke kunnat alldeles förekommas.
Medgifvas bör dock att fattigförsörjningen i några af Länets norra församlingar icke varit i anseende till socknemännens allmänna medellöshet, så verksam sorn behofvet mången gång fordrat, eller kunnat regleras lika som annorstädes inom provinsen.
Från ålder äro gästgifveriet’ vid allmänna vägarne inrättade och såmedelst för resandes fortkomst på vanligt sätt sörjdt.
Till rofdjurs utödande hafva skallgångar årligen ägt rum under ledning af Länets nitiske Öfver-Jägmästare, och merendels med god framgång, men 28 jagttyg finnas icke i Länet, och jå få ställen äro varg- och räfgropar anlagde.
Såsom allmänna stiftelser böra i underdånighet anföras: Wermlands Provincialsbank, som inrättades 1833, och för hvilken Eders Kongl. Maj:t under den 17 Oktober 1840 i nåder täckts bevilja förnyad oktroy från den 11 Januari 1843 till den 1 Juli 1847.
Denna bank äger sin hufvud rörelse och centralstyrelse i Carlstad med afdelningar i Christinehamn, Philipstad samt Wenersborg och har med en noggran och omsorgsfull förvaltning, under de ifrågavarande fem åren, motsvarat sitt ändamål, att vara en nyttig kredilanslallt för provinsens näringsidkare.
Hushållnings-Sälbkap, som i många år vaiit verksamt för landthushåll ningens förkofran.
En enke- och pupill-kassa för Wermlands bruks-beljening, hvilken kassa förvaltas enligt ett af Eders Kongl. Majit derföre i Nåder faststäldt reglemente.
Kassans fond ut gör 11,781 R:dr 32 sk. 5 r:st.
Banko, och utgå årligen från inrättningen tili ett belopp af cirka 650 R:dr Banko under det fonden oafbrutet stiger.
Inom Länet har varit bildadt ett brandstods-bolag till försäkring af lösegendom å landet, men hvilket bolag under år 1842 blifvit upplöst; hvaremot Länets innevånare samma år vid sammanträde genom deputerade inför Eders Maj:ls Befallningshafvande öfverenskomma om att ingå ett allmänt brandstods-bolag för försäkring både af hus och lösegendom å landet; och är delta bolag sedermera ordnadt och för närvarande i full verksamhet.
Enligt mantals-längderne utgjorde år 1842 folkmängden i denna stad 3,009 personer.
Sedan den förra underdåniga berättelsen algafs, hafva hvarken i handel eller handtverkerier inom staden några betydligare förändringar till förkofran eller aftagande inträffat.
Väl hafva under de sista åren flere fallissementer ägt rum bland de handlande; men till största delen voro de hvilka råkat på obestånd nybörjare, so n med obetydliga kapitaler idkat deras rörelse, hvilken de dessutom grundat pä vidsträckta ulborgningar till mindre vederhäftige bland allmoge och tjenstefolk.
Desse gäldenärörs ofta inträffade oförmåga att vid förfallotiderna inbetala deras skulder, har försatt de mindre bemedlade borgenärerna i förlägenhet vid de dem åliggande liqvider, och ej mindre härigenom än i följd af de med utborgningarne förenade förluster hafva konkurser inträffat.
Till delta på handeln menligt inverkande utborgnings-system, hvilket i Länets alla städer ägt rum, har ock kommit att allt för många egnat sig åt handelsyrket, och således dels minskat för hvarandra vinsten deraf, dels för anskaffandet af kunder nödgats gifva den vådliga utsträckning åt handeln på kredit, som ofvan blifvit förmäld.
Onekligt är ock alt den bruksägarne förunnade rättigheten alt försälja sill och salt, men sorn sannolikt ofta utvidgas till hvarjehanda andra varuartiklar, minskar i betydlig mån afsättningen för städerues handlande.
Af den stapelstadsrätt som år 1840 blifvit staden i nåder förunnad, bafva härvarande handlande sig ännu icke begagnat; måhända torde sådant dock inträffa sedan ombyggnaden af Trollhätte slussverk blifvit fulländad.
Sjöfarten har varit idkad med 16 fartyg om 390* lästers drägtighet och dervid hafva 44 personer vari t sysselsatta.
Förtjensteu deraf kan beräknas till 2,000
Sjöfarten bedrifves nästan uteslutande på Götheborg, dit ortens hufvud produkter, jern och träd varor fraktas, för att derifrån utskeppas.
I och för spannemålshandeln befraktas äfven, under sådana år då skörden inom Länet slagit mindre väl ut, fartyg från Westergöthland och Östergöthland.
Stadens jordbruk bedrifves för produktion icke blott af säd, utan ock hufvudsakligen af foderväxter.
Odling af salu-växter såsom tobak och hampa tillåter hvarken klimatet eller den i allmänhet mindre bördiga jordmånen.
Inom staden finnes en klädesfabrik samt tvenne tobaks- och snusfabriker; vid den förra hafva varit sysselsatta årligen tolf fullvuxna personer och fyra barn, samt vid de båda sednare 18 fullvuxna personer och 13 barn.
Carlstads sparbank har under sin 2l-åriga tillvaro vunnit ett ständigt tilltagande förtroende.
År 1842 utgjorde insällnings-fonden 233,123 R:dr 30 i 42 sk. och hjelpfonden 12,532 R:dr 42 sk. 4 r:st.
Till dess välgörande verkan inom orten torde bäst deraf kunna slutas, att den vid sistnämde års utgång ägde 1,312 delägare af allmoge, tjenstefolk och handtverks-kiassen.
Stiftets i staden befintliga båda läroverk, Gymnasium och Trivial-skola, finnes en vexel-uudervisnings-skola, der under sistlidet år 100 gossar och 132 flickor njutit fri undervisning i christendom, räkning och skrifning.
Nämnde år har jemväl blifvit härstädes inrättad en skola för flickors undervisning i åtskilliga handaslöjder.
Båda dessa sist omförmälte skol-inrättningar äro inrymda i en ny och rymlig byggnad, som blifvit å stadens bekostnad uppförd.
Fattigvården hyser 26 fattige och bräcklige personer, och försörjer dem jemte 74 värnlösa barn, desse sistnämde på så sätt, att de äro inackorderade hos fosterföräldrar på landet, hvarjemte särskilte understöd från fattig— vårds-inrättningen tilldelas sådane behöfvande, som sjelfve kunna i någon mån bidraga till sin försörjning.
Christinehamn hade sistlidet år en folkmängd af 1,678 personer.
Dess förnämsta näringsfång äro, i likhet med Carlstad, handel, handtverkerier och sjöfart på Wenern.
Ett vigtigt bidrag för stadens bestånd och förkofran är den i medlet och slutet af Mars infallande Faslings-marknad, då af ålder priserna på ortens produkter af spannemål, jerneffekter och träd varor Blifvit bestämde.
Denna marknad, som lemnar staden en högst väsendtlig inkomst af hushyror och stunds-afgifter, oberäknadt fördelen af den större penniuge-cirkulation, sorn då äger rum, har de sednare åren varit mindre än förr besökt af aflägset boende personer, livilket torde kunna tillskrifvås sednare tiders mindre lyckliga konjunktur för jernhandteringen.
Handeln bedrifves förnämligast med tackjern, till ett belopp af omkring 30,000 Skä, från Carlskoga och Fernebo Bergslager äfvensom till någon del från Nerikes hyttor, samt med spannemål från Östergöthland, Westergöthland och Nerike.
Tackjernet afsättes till Bruken i vestra delen af Länet och Dahlsland, samt spannemålen till Bergslagerne och Dalarne, hvars allmoge särdeles de sednare åren uppköpt betydliga partier säd.
Det stång- och manufaktur-jern, till omkring 41,000 Skepp., som årligen från stadens våg och den derunder lydande Hults lastageplats utskeppas till Götheborg, går i handeln direkte emellan sistnämde sLads handlande och bruksägaren.
Handeln med kram och speceri-varor har betydligt aftagit, hvartill skälen dels äro desamma, som rörande Carlstad blifvit anförda, dels att en vid Carlskoga kyrka 3 mil från Christinehamn i de sednare åren privilegierad handelsrörelse nästan borttagit stadens förut så betydliga handel med Carlskoga bergslag.
Sjöfarten, som är lönande genom befraktningen af de till staden ankommande stång- och tackjerns-effekter, bedrifves för närvarande med 17 fartyg, af omkring 9,200 skepp, drägtighet.
Den till staden hörande jord, som ulgör, utom skog och betesmark, 642 tunnland, af särdeles bördig beskaffenhet, lemnar en betydlig afkastning i spannemål och foderväxter.
För allmänna undervisningen finnes en skola, indelad i 2:ne klasser, med hvar sin lärare, af hvilka den ene allönas af allmänna medel, och den andre på stadens bekostnad.
Dessutom äger staden den så kallade Nilssonska folkskolan, der efter Lancasterska methoden omkring 100 barn erhålla undervisning.
Medlen härtill utgå af framlidne Vågmästaren Nilssons donations-fond, rörande hvilken Eders Kongl.
Majit genom Nådigt bref den 11 September 1838 förordnat, att fondens tillgångar af ursprungligt kapital, inköpte fastigheter eller sedermera gjorde besparingar skulle användas under tio år, räknadt från den 1 November berörde år, till de ändamål och i de proportioner, som kommitterade den 2 Mars 1833 föreslagit, samt stadens borgerskap och tomtägare den 26 Maj 1834 inför Magistraten godkänt.
Den till förvaltning af nämnde fond tillsatte
Direktion har af tillgängliga medel årligen an vändt 600
R:dr till utackorderande af fattiga barn, 100 R:dr till en arbets-inrättning, lika summa till anslag för fattige sjuke samt 400 R:dr, allt Banko, till lön åt läraren vid folkskolan, jemte anslag för ved, böcker och materialier m. m. till samma skolas behof.
Uti donationsfondens hus är rum afsatt der slädens fattige sjuke intagas och kostnadsfritt åtnjuta läkarevård, skötsel och medikamenter.
För fattiga qvinnor är ständigt tillfälle att af Direktionen erhålla arbetsförtjenst genom spånad, väfning m. m.
Af stadens innevånare erläggas till fattigförsörjningen årligen 1,000 R:dr Banko; de hehöfvande bekomma qvartaliter kontant hvad till deras underhåll är anslaget.
Ålderstigne och arbetslöse fattige inlagas på ett staden tillhörigt fattighus. 32 Philipstad, hade sistlidne år 1,109 innevånare.
Handeln drifves der förnämligast med tackjern samt för öfrigt med spannemål och andra sådana köpmanna-varor, hvaraf bergslagen har behof; och handtverkerierna förse äfven landsbygden eller bergslagen med arbeten.
Ehuru de äldre föreskrifter som för Phiiipstads fundation varit gifne, och hvilka afsett att hindia stadens tillväxt på bergslagens bekostnad, blifvit genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande den 13 Augusti 1835 upphäfde, och de rörande bosättningar och burskaps vinnande i Rikets städer allmänneligen gällande stadgar äfven för Philipstad till efterrättelse fastställde, har dock sedan dess någon förändring i näringarncs tillstånd icke visat sig.
Det enda som kan anmärkas är, att stadens befolkning ökat sig under det sista qvinqvennium nied 80 till 90 personer, hvilket, med bibehållande af de äldre föreskrifterna angående bosättningar derstädes måhända icke kunnat äga rum.
I Philipstad inrättades 1836 en högre apologistskola med en lärare, meu hvilken skola sedermera småningom blifvit utvidgad, så att den nu bär trenne lärare och besökes årligen af omkring fyratio ynglingar.
Dessutom finnes i staden en folkskola, som begagnades 1842 af 78 barn och i hvilken vexelundervisnings-methoden är införd.
Denna sistnämnda skola äger en betydlig fond, tillkommen genom enskilde välgörares donationer.
Med Arvika köpingj hvars folkmängd 1842 utgjorde 546 personer, har under de ifrågavarande fem åren icke någon anmärkningsvärd förändring inträffat.
De tvänne tabeller, som tillhöra denna berättelse, bifogas underdånigst.
Carlstad å Lands-Kansliet den 28 December 1843.
H. F. OLDEVIG.
C. O. de Freese. F. Wångenberg.
BEFALLNINGSHAFVANDES UTI Westmanlands Län TILL EOMGL MAJIT i underdånighet af gifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Aren 1839, 1840, 1841, 1842 och 1843.
TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. 1 Stormagtigstc, Allernådlgste Konung!
Oå uLi min sist afgifna underdåniga Femårs-Berättelse förhållandet för år 1838 äfven blef inlaget, börjar det qvinqvennium, för hvilket jag nu går att i underdånighet afgifva Berättelse, med året 1839, och omfattar således åren 1839 lill och med 1843.
Jag har trott
Berättelsen medföra mera nylla och intresse, ju mera den närmar sig till närvarande epok. §. 1.
Westmanlands eller Westerås Län, af hvilka båda i språkbruket antagna benämningar den första i officiella handlingar mest brukas, är beläget i tnedlersla delen af Riket, emellan 59° 17' och 60° 18' nordlig polhöjd samt emellan 0° 41' och 2° 38' longitud, i Vester från Stockholm.
Dess vidd är beräknad till 57,78 qvadratmil, hvaraf insjöar och vattendrag upplaga 2,84 qvadratmil, så att sjelfva landets vidd utgör 54,94 qvadratmil.
Beskrifningar om detta Läns allmänna beskaffenhet äro att hemta så väl uti 1828 års förbättrade upplaga af Tunelds Geografi, som i synnerhet af den under titel ”Topografiska och Statistiska uppgifter om Westerås Län” år 1842 af trycket utkomna bok, börande tili den af Kongl.