Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1840. 10 Sami. 1 Afd, 17 Expedilions-TJtskottets Förslag till und.
Skrifvelse , N.o Sif.. få Rikets Ständer underdånigst anhålla om verkställighet af Revisorernes sålunda framställda förslag, så vida icke detsamma numera redan är vordet iagttaget, eller något hinder deremot icke förekommer, hvarom Rikets Ständer icke kunnat hemta upplysning af Commerce-Collegii öfver berörde Revisions-Berältelse afgifna utlåtande. 4:o I 1839 års Revisions-Berättelse förmales, hurusom Commerce-Collegium, med stöd af E. K. M:s Nådiga Bref den 26 Mars 1836, till Presidenten Skogmans disposition ställt 3,000 R:dr Banco af gamla Uil-Discontens medel, i och för inköpande af Fabriks-Societeten i Norrköping frångångna lotter uti Ullmagasinshuset derstädes, hvilka medel borde, genom dylika lotters aflemnande, redovisas, men att, ehuru häraf syntes obestridligt böra följa, det nämnde disposilions-rält i intet fall bordt utsträckas utöfver det af E. K.
M. fastställda maximi-belopp af 3,000 R:dr, sådant oagtadt, den med bemälde President, hvilken, såsom dåvarande Stats-Secreterare för Handels-och FinansÄrenden, sjejf contrasignerat Högstberörde Kongl.
Skrifvelse, öfver ifrågavarande Creditiv förde Räkning för år 1837 likväl började med en balance från föregångna året af ej mindre än 7,175 R:dr 15 sk. 5 r:st, hvaraf, medelst inköpta lotter i Magasinshuset och derför godtgjord resterande actie-utdelning, under loppet af år 1837 redovisades 4,541 R:dr 10 sk. 5 r:st, och år 1838 endast 2,188 R:dr 28 sk.
Oansedt detta förhållande, hade dock Collegium till Presidentens disposition ytterligare anordnat 3,500 R:dr, så att utgående balancen till år 1839 å samma Räkning uppgått till 3,945 R:dr 25 sk., eller nära 1,000 R:dr utöfver den bestämda maximi-summan.
Derjemte hade det väckt Revisorernes uppmärksamhet, att, vid gamla Ull-Discontfondens af Collegium hos E. K. M. öfverklagade brydsamma ställning, Collegium kunnat finna lämpligt att till Presidenten öfverlemna och således fondens rörelse undandraga ej blott den bestämda förskotts-summan, utan stundom till och med dess dubbla belopp, helst det ville synas, att, i den nion lotter uti TJUmagasins-huset blifvit erbjudna till inlösen, de härtill nödiga medel lätteligen kunnat för hvarje gång från fonden utassigneras, i stället att, såsom nu skett, större summor under längre lid legat ofruktbara för fonden, som likväl under tiden fåLt vidkännas actie-utdelningen å de oinlöste lotterne i Magasinshuset.
I anledning hvaraf Commerce-Collegium anfört, att, då det ansetts leda till både enkelhet i förvaltningen och besparing i kostnaderne, om enskildes delaktighet uti Ullmagasins-huset upphörde, och E. K.
M. för sådant ändamål, genom Högstberörde Nådiga Bref, förordna t, dels att 3,000
R:dr borde af gamla Ull-Discontens medel utbetalas till disposition af Collegii President, för inlösen af då erbjudna lotter i nämnde Magasins-hus, dels att på Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.-o $4• toi lika sätt skulle förfaras med inlösen af återstående lotter, hade Collegium icke dragit i betänkande att, uppå reqvisition, successive anordna de härtill erforderliga medel inom maximi-beloppet af de enskilde lott-egarnes andel i huset, utgörande 15,000 R:dr Banco, hvarå, enligt öfverenskomna vilkor, 6 procents ränta borde af Ull-Conloirels inkomster i främsta rummet godtgöras, och hade, i följd häraf, 15,500 R:dr blifvit af gamla Ull-Discontens medel utbetalda, hvaremot inlösta lotter voro allemnade till ett sammanräknadt belopp af 11,650 Rrdr; och har härvid Presidenten Skogman, för egen del, tillagt: att, då summan äf de enskildes andel i huset varit fördelad i 300 lotter, å 50 R:dr hvardera, och dessa spridda på flere händer, serskilda åtgärder erfordrats för deras infriande; att alla lotter, som kunnat erhållas, blifvit inlösta i den mon, de erbjudits; att oförutsedda dröjsmål uppstått för inlösen af de återstående, som nu utgjorde 67 st. å 50 R:dr, om hvilkas öfverlemnande till inlösen anstalt blifvit fogad, samt att liqvid om räntan komme att uppgöras, sedan bela inlösningen blifvit fullbordad.
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit i detta ämne anfördt, hafva Rikets Ständer ingalunda funnit den framställda anmärkningen, i hvad densamma angår de Presidenten Skogman, vida utöfver det af E. K. M. fastställda belopp af 3,000 R:dr, medgifna förskott vara på antagligt sättafCommerce-Collegium förklarad!, och då Rikets Ständer äfven i öfrigt anse sig böra instämma uti de af Revisorerne rörande denna fråga yttrade åsigter, få Rikets Ständer nu i underdånighet anmäla, hvad härvid förekommit, för vidtagande af den åtgärd, hvartill E. K.
M. kan i Nåder finna det anmärkta förhållandet föranleda» Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 September 1840.
Skrifvelse , N-o 85, N:o 85.
Preste-Ståndet den 16 — — Borgare-Ståndet den 23 — — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående en ansökning af arrendatorerne utaf Nyqvarns qvarn och bro att bibehållas vid arrendet af dessa lägenheter.
N:ris 98 och 225.) S. A. K. Sedan E. K. M., genom dom af den 29 November sistlidet år, förklarat Bagaren Johan Lemkes arfvingar, hvilka, på grund af E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegii den 17 Juni 1724 utfärdade contract, innehaft besittningsoch arrende-rätt till Nyqvarns tullmjölqvarn och bro i Upsala Län, hafva förverkat rättigheten att vid arrendet af dessa lägenheter blifva bibehållne, samt i följd deraf förpligtat bemälde arrendatorer att å nästa fardag lägenheterna till Kongl. Maj:t och Kronan afträda, dem likväl obetaget att serskildt å ort och ställe, som vederborde, sin talan utföra, i afseende å de byggnader, som kunna dem enskildt tillhöra; så har Löjtnanten Friherre Axel Åkerhjelm, å egna och medarfvingars vägnar, hos E. K. M. i underdånighet anhållit, att, då en vidlyftig undersökning skulle erfordras för bestämmande af det ersättnings-belopp, hvartill sökanderne för de dem tillhörige hus voro berättigade, samt utredande af sökandernes förmenta skatterätt till qvarnen, såsom belägen på deras skatteköpta jord å Broby hemman, hvaraf åter vidlyftig rättegång kunde uppkomma, sökanderne, till undvikande deraf, måtte af gunst och nåd vid arrendet af ifrågavarande qvarn och bro varda hibehållne, emot det att de till Kongl. Maj:t och Kronan afstode, hvad dem i hus och byggnader vid qvarnarne kunde tillkomma, samt på de vilkor och emot de afgifter för öfrigt, hvilka E. K. M. i Nåder täcktes bestämma; i afseende hvarå sökanderne erbjudit, jemte byggnads- och underhålls-skyldighet af qvarnen, 666
Banco i årlig arrende-afgift, och till säkerhet derför första inteckning uti sökandernes berörde egendom krono-skatte-hemmanen Broby, 2 mantal.
Denna underdåniga ansökan, hvilken, med tillhörande handlingar, E. K. M., medelst Nådig Remiss den 15 Februari detta år, behagat till Rikets Stän - Expeditions-Ulskoticts Förslag lill und.
Skrifvelse> N.-o 86, i35 ders Stals-Utskott öfverlemna, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, men icke funnit skäl förekomma alt densamma bifalla; hvilket, till svar å den Nådiga Remissen, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande &c. Stockholm den 23 September 1840.
Preste-Ståndet den 16 — — Borgare-Ståndet den 23 — — Bonde-Ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse > angående rättighet för enkan efter aflidne Professoren Fries att retroactivt beräkna en henne tillagd pension.
N:o 220.) S. A. K. Rikets Ständer, hvilka, i sammanhang med förehafd regler ing af Allmänna indragnings-Staten, tillagt enkan efter aflidne Professoren Fries en pension af 300 R:dr årligen, att utgå, så länge hon lefver ogift och befinner sig i nödställd belägenhet, hafva, uppå derom serskildt väckt fråga, jemväl godtfunnit bifalla, att enkan Fries må ega att beräkna och uppbära den henne sålunda beviljade pension från och med den 1 Maj 1839, då hennes aflidne malis lön såsom Intendent vid Zoologiska Museum upphörde.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 September 1840. id4 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV:o 87.
Preste-Ståndet den 16 — — Borgare-Ståndet den 23 — — Bonde-Ståndet den 2.3 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse} angående ersättning till Nämndemän och Fjerdingsmän för syner och värderingar i m. m. (Stats-Utsk.
N:o 250.) S. A. K. Sedan hos Rikets Ständer fråga blifvit vackt, att Nämndemän och Fjerdingsman på landet må vid syner, värderingar, inventeringar, m. m., för Kronans räkning, när förrättningen varar längre än en dag, undfå enahanda ersättning, som blifvit för städernas Magistrats-personer och Borgare föreslagen, jemte resekostnads-ersättning, och Rikets Ständer ansett billigt, att enahanda förmon , som, enligt hvad Rikets Ständer derom redan uti skrifvelse den 1 sistl.
Juli hos E. K. M. i underdånighet hemställt, bör komma städernes Magistratspersoner och Borgare till godo, äfven må tillfalla Nämndemän och Fjerdingsman, hvilka på landet för samma slags förrättningar tillkallas, hafva Rikets Ständer godtfunnit, för deras del, besluta, att Nämndemän, utom för de förrättningar, hvilka dem i egenskap af ledamöter i Härads-Rätt åligga, äfvensom Fjerdinsgmän, må, när de tillkallas för syner, värderingar, inventeringar, m. m.» för Kronans räkning, då förrättningen varar längre än en dag, undfå tractamente, enligt hvad dem uti Expeditions-taxan för förrättningar hos enskilde bestås, jemte ersättning för resekostnaden , enligt gällande Rese-reglemente.
Expeditions-Utskoltets Förslag lill und.
Skrifvelse, IV.o 88. 135 N:o 88.
Freste-Ståndet den 16 — — Fieste-Ståndet den 16 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående sä kallade Undant gs-contracts intecknande.
N:ris 35 och 94.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit vackt derom , att, på Scött Rikets Ständer å förra Riksdagen, genom underdånig skrifvelse den 21 April 1835, hemställt, men E. K.
M. icke godlfunnit i Nåder antaga, stadgas måtte, det undantags-förmoner, som vid försäljning af fast egendom betingas, skola intecknas; varande berörde underdåniga lagförslag grundadt derpå: att klagan ej sällan blifvit förd öfver de betydliga förluster och olägenheter, som köpare af fast egendom fått vidkännas derigenom, att densamma varit belastad med undantag, samt förminskad till värde och godhet genom jordafsöndringar af hvarjehanda beskaffenhet, derom köpare, oagtadt han vidtagit aila möjliga försigtighetsmått, likväl icke erhållit kännedom vid köpets afslutande, utan först efter en längre tids förlopp derom fått kunskap, då säljaren ofta varit urståndsatt att godtgöra de förluster, som genom så beskaffade gravationer köparen tillskyndats; att ej mindre fastighets-egarens, än undantags-innehafvarens säkerhet syntes fordra, det undantags-förmoner blefvo behörigen intecknade och förnyade, hvilken åtgärd ej kunde vara förenad med större svårigheter i detta fall, än då fråga vore om vanlig skuldfordran; samt att den del af en egendom, sorn säljaren undantagit, eller den afgäld af egendomen, som han sig förbehållit, icke kunde tilläggas sämre rätt, än obetald köpeskilling, enär, om undantaget icke varit, köpeskillingen i stället blifvit Rikets nu församlade Ständer, som instämma i hvad sålunda tillförne blifvit i ämnet underdånigst yttradt, hafva alltså funnit skäligt förnya ifrågavarande vid förra Riksdagen framställda förslag, dock ej mindre med den förändring, att detsamma äfven komme att afse undantag, som kunna ske vid försäljningar af hus och jord i städerne, samt att tiden att söka inteckning till säkerhet för redan upprättade, men ej intecknade undantags-contract ut - i36 Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse 2V.o 88. sältes till 1842 års slut, än ock med det tillägg, att, på det mindre kunnige personer ej må blifva deras rätt förlustige, i anseende till saknad kunskap om ifrågavarande lagbud, den Författning, som i ämnet utfärdas, bör under nyssnämnde tid kungöras i kyrkorne tre gånger om året, och vid början af Idärads-Tingen uppläsas; och hafva Rikets Ständer], till följd häraf, för sin del, beslutat följande lagstadganden: l:o på sätt dels i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800, angående städsel och lego af jord på landet, och dels uti den, rörande grunderne för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman, utfärdade Författning redan är stadgadt, i afseende å arrende-afhandlingar, ingångne på viss tid, samt sådane afhandlingar om upplåtelse af viss lägenhet, som med sistnämnde Kongl. Författning öfverensstämma, skall ock ali annan efter lag tillåten upplåtelse af nyttjande-rätt till fastighet, härunder jemväl inbegripen lifstidsstädja, hvarom stadgandet i sista punkten af 15 §:n 16 Cap. Jorda-Balken således upphäfves, hos vederbörande domstol intecknas och inteckningen behörigen förnyas, för att kunna emot annans egande- eller intecknings-rätt hafva bestånd; 2:o har den, som å annan öfverlåtit sin egande-rätt lill fast egendom, dervid förbehållit sig nyttjande-rätt till större eller mindre del af samma egendom, eller afkomst deraf på vissa år eller i sin lifstid; och äro de betingade förmonerne, enligt 1 Cap. 2 §:n Jorda-Balken, införde i den afhandling, hvarigenom öfverlåtelsen skett, ege han säkerhet derför i den Öfverlåtna egendomen, med den förmonsrätt, allmänna lagen i 11 Cap., 2 §:n berörde
Balk obetald köpeskilling tillägger.
Men försummar han alt inom den i sistberörde lagrum utsatta tid afhandlingen, hvari förmonerne betingade äro, för Domstolen uppvisa och i Intecknings-protocollet intaga låta, njute sedan ej bättre rätt, än såsom för annat fordrings-auspråk; 3:o i afseende på redan upprättad, men ej intecknad, afhandling af ifrågavarande beskaffenhet, vare, utan minskning af den rätt, densamma efter hittills gällande lag kan medföra, tid att inteckning söka intill 1842 års slut; 4:o i det bevis, Rätten efter inteckningens beviljande meddelar, skall införas, ätt den inom hvart tionde år förnyas bör; 5:o hvad sålunda blifvit förordnadt, skall till slutet af år 1842 kungöras i kyrkorne tre gånger om året samt vid början af hvarje ordinarie Härads-Ting uppläsas; Hvilket Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, IV.-o 8g. 107 Hvilket Rikets Ständer få hos E. K.
M. underdånigst anmäla; framhärdande &c.
Stockholm den 23 September 1840.
Presle-Ståndet den 16 — — Borgare-Ståndet den 23 — — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af vackt fråga om förtydligande af 2 i fl Cap.
(Lag-Utsk, Bet. lN:ris 44 och 75.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anmärkt, dels att, vid fråga om tillämpning af lagens stadgande i 41 Cap. 2 §:n Missgernings-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, skiljagtiga meningar, i afseende på rätta förståndet deraf, hos lagskipningen uppkommit, huruvida det der omformälde brott att locka öfvermaga, egna harn, omyndig, underhafvande, eget tjenstefolk eller inhyseshjon att stjäla, ovilkorligen borde, utan afseende på det stulna godsets värde, medföra ansvar såsom för andra resan stöld, eller om, i händelse värdet ej går öfver 10 daler, snatteri-bot må ådömas, dels ock att, i saknad af bestämd föreskrift, ovisshet kunde upjastå, angående det stral!', hvartill den gör sig skyldig, som andra gången begår sådant tjufnadsbrott, då värdet af det tillgripna icke stiger öfver 100 daler.
Och skall, till stöd för den satsen, att brottets egenskap af stöld eller snatteri bestämmes af det stulnas belopp, vanligen blifvit anfördt: att öfverskriftew till berörde Capitel, äfvensom 2:dra och 3:dje §§:ne deraf ovedersägligen handlade om både stöld och snatteri; att anledning följaktligen saknades till den förmodan, alt lagstiftaren velat ur 2 §:n utesluta det senare begreppet, hvilket icke eller af ordalydelsen tydligen utmärktes, samt att, ehuru hustjufnad medförde större ansvar, än ifrågavarande förbrytelse, snatteri-bot der Bilt. lill R.
Sl. Fröt. 1840. 10 Sami. 1 Afd. 18 138 Expeditions-Ulskottels
Skrifvelsej N.c 8g. egde rum; hvaremot, såsom grund för den strängare tolkningen, vore invändt: att det skal, man trott sig linna i uppställningen af 41 Cap, ej kunde antagas såsom gällande, enär straffbestämmelserne för tjufnadsbrott i allmänhet icke blifvit i lagen med fullständig systematisk noggranhet ordnade; att det af 42 Cap. 1 §, nämnde Balk hemtade exempel desto mindre innefattade något bevis för den förra satsens vigtighet, som de i 3, 4 och 5 <$.§. af samma Cap. uppräknade förbrytelser, likmätigt Kongl.
Brefvet den 17 Januari 1741, arisågos såsom stölder, ehvad mycket eller litet blifvit tillgripet; att beskaffenheten af ifrågavarande brott, med afseende på det nedriga i bevekelse-grunderne bos förbrytaren, otvifvelagligt försenade sträng bestraffning; att detta lagrum endast omtalar två straffbestämmelser, af hvilka den senare vore jemförlig med den för tredje gången stöld stadgade bestraffning; att sålunda, om snatteribot här skulle ega rum, en lämplig gradation emellan straffen för dylika brott, första oell andra resan begångne, saknades, och ingen grund gåfves för bedömande af itererad brottslighet, i fall det stulnas värde ej öfverstiger 10 daler, samt slutligen, att lagens uttryckliga bud ”stånde samma rätt, sora den der andra gången stulit,” löste hvarje tvifvelsmål, sedan det genom Kongl. Brefven den 16 Februari 1738 och den 16
Maj 1764 förklarats, att den, som, en gång straffad för stöld, sedermera föröfvar snatteri, skall straffas lika, som hade han begått stöld andra gången.
Rikets Ständer hafva, i afseende härå, ansett de i senare syftningen omförmälde skälen ega företrädet af en närmare öfverensstämmelse med lagens rätta mening och förstånd, samt, beträffande frågan, huruledes den, som andra gången beträdes med den i åberopade lagrum beskrifna gerning, bör straffas, då stölden ej stiger öfver 100 daler, funnit, att, vid jemförelse emellan nämnde lagrum och 40 Cap. 3 §.
Missgernings-Balken, med säkerhet kan antagas, att straffet bör vara lika, som för tredje resan stöld till enahanda belopp, ehuru sådant icke blifvit utsatt, antingen af förbiseende, eiler ock derföre, att denna analogi ansetts tillräckligt tydlig, utan att densamma behöft vidare uttryckas; och enär således lagen i ena hänseendet lemnat anledning till olika tolkning och i det andra möjligen kan missförstås, hafva Rikets Ständer, i ändamål af förtydligande, pröfvat skäligt, för deras del, besluta, att en Kungörelse må utfärdas, hvarigenom 41 Cap. 2 §.
Lockar någon eller bjuder öfverrcaga att stjäla eller snatta med sig; eller gör mannen det med hustrun; föräldrar med sina barn; förmyndare med den omyndiga; förman med den, som står under hans lydno; husbonde eller matmoder med sitt tjenstefolk eller inhyseshjon; stånde samma rätt, som den der andra gången stulit.
Var - Expcdilions-Uukoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o po. ä3§ der han ater med sådan gerning funnen, straffes såsom för tredje resan stöld.
Den, som var lockad eller buden att stjäla eller snatta, anses, på sätt lag förmår.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adefn den 16 Sept. i84°* Preste-Stundet den 19 — — Borgare-Ståndet den a3 — — Bonde-Ståndet den 26 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af E. K. M:s Nådiga Proposition om medels anvisande till Gevärsfabri cationen.
N:ris 11 och 105, Förstärkta StatsUtsk.
Af den anledning, att det af Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag anvisade anslag af 180,000 Rtdr för Gevärs anskaffning med år 1839 upphört, hav E. K. M., enär Gevärstillverkningen, enligt gällande contract, måste Oafbrutet fortgå, uti Nådig Proposition begärt, att serskildt måtte anvisas, till bestridande af 1840 års utgifter för Gevärsfabricationen vid Factorien 63,000 R:dr, inom hvilket anslag E. K.
M. ansåg medelsbehofvet för denna fabrication innevarande år kunna inskränkas. Rikets Ständer hafva detta ämne i öfvervägande tagit och få i underdånighet anmäla deras beslut, att, till Bestridande af ifrågavarande kostnad, ett anslag af 36,000 R:dr för innevarande år må utgå.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 September 1840.
Skrifvelse j N.o gr.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 1840.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Slåndet den ii — — Bonde-Ståndet den a3 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å f. d.
Löjtnanten J. IV. af Uhrs underdåniga ansökning om pension.
JN:o 260.) S. A. K. Genom Nådig Remiss af den 4 sistlidne Maj, liar E. K.
M. behagat till Rikets Ständers Sta.ts-Ulskott öfverlemna en af f. d. Löjtnanten Isaac Wilhelm af Uhr i underdånighet gjord ansökning, att han, som, i egenskap af Fendrik vid f. d. Skärgårds-flottan, bevistat 1789 och 1790 årens campagne och derunder erhållit den dubbla medaljen för deltagandet i segrarne vid Fredrikshamn och Svensksund, samt, sedan han år 1792 tagit afsked från krigstjensten för idkande af Coopvterdie-sjöfart, etablerat in- och utrikes handel, men genom ogynsamma conjuncturer blifvit nödsakad att dermed upphöra, sedermera sysselsatt sig med utgifvande af åtskillige arbeten i sjöväsendet, .hvilka arbeten jemlikt vederborandes deröfver afgifna utlåtande, väl funnits vittna om ett varmt deltagande för saken ecb mycken nedlagd möda, men ej ansetts kunna i deras nuvarande skick begagnas eller fullt motsvara det dermed åsyftade ändamål, måtte, jemväl med afseende å en genom oförutsedda olyckor, vid 70 års ålder, iråkad ytterlig fattigdom, hugnas med någon pension af staten.
Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; men som upplyst är, att Löjtnanten af Uhr, efter alt högst få år varit i Rikets tjenst, ännu i sin första ungdom lernnat densamma
Och sedermera, i följd af miss lyckade enskilda handels-företag, råkat i den nödställda belägenhet, hvaruti han nu befinner sig, hafva Rikets Ständer icke ansett sig kunna den utaf honom sökta pension bevilja.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M., till svar å högstberörde Nådiga Remiss, härigenom i underdånighet anmäla.
• Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 512.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. i84<J.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-.Ståndet den 23 — — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förnyande af förut väckt fråga om delägare-rätt uti Civil-Statens Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för desse tjenstemäns enkor och barn.
Ull. N:o 262.) S. A. K. Sedan, i anledning af Rikets Ständers uti underdånig skrifvelse af den 7 November 1834 hos E. K.
M. framställda anhållan, alt åtgärder matte vidtagas, hvarigenom Borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, måtte för sig sjelfve samt enkor och harn beredas delaktighet i Civilstatens Pensions-inrätlning, Civil-statens Fullmäktige, hvilkas yttrande häröfver blifvit af E. K. M. i Nåder infordradt, förklarat sig ej kunna ifrågavarande framställning bifalla, i följd hvaraf, uti det för Pensions-inrättningen af E.
K- M. den 18 Maj 1838 senast fastställda Reglemente, Borgmästarne icke eller finnas upptagne bland dem, som äro till delagtighet uti Inrättningen berättigade; så har äfven vid innevarande Riksdag fråga blifvit väckt derom, att beHiälde embetsman måtte nyssnämnde förmon förunnas.
Och som jemväl
Rikets nu församlade Ständer erkänna rättvisan och billigheten af den.gjorda framställningen om Borgmästares upptagande såsom delägare uti Civil-statens Pensions-inrättning, få Rikets Ständer bos E. K.
M. ånyo i underdånighet framställa deras önskan, alt E. K. M., för beredande af delagtighet uti berörde Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets städer, utom Stockholm, samt deras enkor och barn, efter enahanda grunder, sorn af Rikets Ständer vid senast förflutne Riksdag antagits, täcktes i .Nåder infordra Civil-statens Fullmägtiges yttrande, om och på hvad vilkor sådant må kunna medgifvus, hvarefter Rikets Ständer vid nästa Riksdag torde hafva alt förvänta E. K. M:s Nådiga Proposition i ämnet.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 23 September 1840. i4'2 Expeditions-Utskotlets Förslag lill und.
Skrifvelse j JV.-o 95.
Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 1840.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 25 — — Bonde-Ståndet den 25 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående CommissionsLandtmätares berättigande till delagtighet i Civil-Statens Pensions-Inrättning.