Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillverkas bränvin af någon, som till bränvinsbränning eljest berättigad är, ä sön- och beigedagar, bote lian, utom hvad allmän lag rörande sabbatsbrott stadgar, för hvarje gang sadan förbrytelse sker, serskildt 3 R:dr 16 sk., om han är berättigad lill bränvinsbränning i l:sla eller 2:dra klassen, och 10 R:dr, om lian anmält sig till bränvinsbränning i någon af de Öfriga klasserna.
Bertlin.-.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 59 Femte Artikeln.
Om liräiiTiiisfiir^äljiiiiig saint vil koren oell af'nille a-lie derför. § 42.
Vid rättigheten till försäljning af bränvin i allmänhet, så i stad sorn å landet, är fästadt det vilkor, att förtäring deraf å försäljningsstället icke må tillåtas eller ega runi, utom å gästgifvaregårdar, värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen, på sätt och med de vilkor, här nedan stadgas. § 43.
Försäljning af bränvin under en kanna vare, så i stad, som på landet, icke lofgifven på andra ställen, än gästgifvaregårdar, samt värdshus, källare och andra tillåtna näringsställen, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå.
Ar gästgifvarehållning fördelad emellan flere åboer, tillkommer nämnde rättighet endast den åbo, som efter tur gästgifveriet besörjer.
Jordbrukare må dock obehindradt kunna till underhafvande och sådane personer, som hos dem förrätta arbete, försälja ett ringare qvantum, men icke under en Ijerdels kanna åt en hvar.
Burskap ä krän v insförsälj» ing i minut må hädanefter icke beviljas.
Dock må nuvarande innehafvare deraf samt enkor efter sådane borgare, under iakttagande af i denna författning gifna föreskrifter, tillgodonjuta de rättigheter, sorn med burskapel blifvit dem tillförsäkrade.
Konungens Befallningshafvande ega att, efter Magistratens och Stadens Äldstes hörande, årligen bestämma det för hvarje stad erforderliga antal af värdshus, källare, spisqvarter eller andra ställen, der, på sätt här ofvan stadgadt är, bränvin må utminuteras, och hvilket antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att till dylik näringsrätt antagas och bibehållas endast tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer, hvilka antingen ställa borgen för skattens utgörande, eller densamma i förskott erlägga.
Äfvenså tillkommer det Konungens Befallningshafvande att å landet sparsamt och efter noga ompröfvande, sedan vederbörande Pastor och socknemän, samt, der så anses nödigt, äfven Häradsrätt blifvit hörde, meddela tjenlige, ordentlige och 60 Bevittn.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N.-o i. välfrejdade personer tillstånd, under ofvannäninde vilkor, till enahanda försäljning af bränvin, på obestämd tid, men icke utöfver ett år, å ett eller annat ställe, vid segelled samt vid sommar- och vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnas; äfvensom, der behofvet för forslande det synnerligen fordrar, vid allmänna lands- och farvägar; och ege Konungens Befallningshafvande derjemte att, vid förutvarande innehafvares afgång, eller då näringsrättigheten af desse förverkas, eller på derom af Pastor och socknemän gjord anmälan, efter omständigheterna, omflytta eller indraga öfverflödiga värdshus, spisqvarter och andra näringsställen.
Pastor å landet vare pligtig att hvarje år, vid Valborgsmässo-socknestämma, inhemta socknemännens yttrande, huruvida något värdshus, spisqvarter eller annat näringsställe, med ofvannäninde minuteringsrättigbet, inom socknen bör indragas, och i sådan händelse göra anmälan derom hos Konungens Befallningshafvande.
Om vid grufvor, större bruk och herregårdar samt manufakturier värdshus för resande erfordras, och rättighet åstundas att under förutnämnda vilkor der utminutera bränvin, skall tillstånd för inrättande af dylika värdshus sökas hos Konungens Befallningshafvande, som, efter Pastors och socknemännens hörande, derom förordnar.
Genom de i denna Förordning gifna stadganden om bränvinsförsäljning afses icke någon rubbning af den försäljningsrätt, som distilleringsbolaget i Stockholm, enligt kontrakt, tillkommer. § 44.
Bränvin må väl i hela fastager, större eller mindre, försäljas, men icke utdelas eller utmätas ä farvägar eller offentliga samlingsplatser på landet, i segelleder, i ut- och landthamnar, samt vid stränder, ej heller å torg, i hamn eller ä gata inom stad.
Den häremot bryter, bote 20 R:dr och blifve derjemte, vid hvarje slikt fall, förlustig det bränvin, hvaraf utdelningen eller utmätandet skett.
Till samma ansvar vare den förfallen, som å landsbygden far med bränvin ifrån by till by eller från gård till gård, att dermed köpslaga. § 45.
Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången 10 K:dr.
Sker sådan förbrytelse andra gången, plikte han 20 R:dr.
Sker förbrytelsen å sön- eller annan helgedag, vare bot dubbel; dock Beni lin.-, Log- samt Allm.
Besvärs- Och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:0 1. 61 ina den icke i något fall öfverstiga 40 II:dr.
Är oloflig bränvinsförsäljning af beskaffenhet att kunna hänföras till krogrörelse, bote förbrytaren, som ofvan i hvarje serskildt fall stadgadt är; och vare det i försäljningsrummet befintliga bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes förvaradt, beslag underkastadt och förverkadt.
Till enahanda ansvar vare den förfallen, som, utan att till bränvinsminulering vara berättigad, tillåter, att det hos honom köpta bränvin må till större eller mindre del på stället förtäras.
Uti öppna salubodar och på apothek må icke bränvin med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas, eller annorlunda tillhandahållas, vid ansvar, som för oloflig bränvinsminutering här ofvan stadgadt är. § 46.
Gästgifvare, källare och värdshusvärdar samt spisqvarters- eller näringsidkare, som rättighet till bränvinsminutering innehafva, skola, derest de försälja bränvin, utan att mat derjemte för den det begär, finnes att tillgå, vara förfallne till enahanda ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning här ofvan finnes stadgadt. § 47.
Under sön- och andra beigedagar må bränvin ej försäljas i parti, och i minut endast å gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen, vid måltider; och böra alla minuteringsställen under gudstjensterne vara tillstängde.
Bryter någon häremot, plikte första gången 20 R:dr.
Sker sådan förbrytelse andra gången, eller oftare, bote förbrytaren 40
R:dr hvarje gång; och vare, med undantag af gästgifvare, hvar och en, sorn tredje gången återkommer, näringsrättigheten för alltid förlustig. § 48.
Försäljer någon, som icke innehafver rättighet till bränvinsminutering, eller den, sorn dertill berättigad är, annorlunda än vid måltider åt spisande gäster, bränvin till en eller flera personer af den menighet, som är församlad vid ting, uppbördsstämmor, mantalsskrifning, mönstringar, auktioner, kronoskjutsningar, skallgångar och andra sådane till större folksammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången 20 R:dr och sedan dubbelt.
Vid enahanda ansvar må ej heller under marknad bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället utminutera bränvin, eller dertill hädanefter erhålla Konungens Befallningshafvandes i länet, serskildt för hvarje marknad, 62 Bevilln.-, Lag-samt Allvi.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. meddelda tillståndsbref, och hvilkas antal alltid bör blifva sa inskränkt, som behofvet möjligen medgifver.
Dä vid marknad, auktion eller annan sammankomst bränvinsminutering med serskildt tillstånd eger rum, skall alltid den utminuterande med af Konungens Befallningshafvande utfärdadt tillståndsbref i original vara försedd, vid äfventyr, att minuteringen eljest såsom oloflig anses. § '49.
Beträdes någon, under den tid, han är under tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af samma förbrytelse, skall han för hvarje gång, lian derför lagföres, plikta det belopp, som för den olofliga bränvinsförsäljningen, efter dess serskilda art oell beskaffenhet, blifvit bestämdt. § *r>o.
Den, som bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är synbarligen öfverlastad, bote 10 R:dr första resan, oell sedermera 20 R:dr för hvarje gång, sådan förbrytelse förnyas. § 51.
o A näringsställen i städerna skall, då minutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, sorn för oloflig bränvinsförsäljning, utminuteringen icke annorstädes än i krogrummet företagas.
På gästgifvaregårdar och andra tillåtna bränvinsminuteringsställen å landet ma, då bränvinsminutering utöfvas, dörren tili skänkrummet icke heller vara läst. § 52.
Ej må någon, som utminuterar bränvin, ega rätt till utbekommande af fordringar för det bränvin, han sålunda utlemnat på räkning eller kredit. § 53.
För oloflig bränvinsförsäljning, som med husbondes vetskap verkställes af hans hustru, husfolk eller i bans arbete antagne personer, skall han ansvara, såsom vore förbrytelsen af honom sjelf gjord. § 54.
Hvad till förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke tillämpas å den, som under påstående tåg, med vederbörande befalhafvares eller Beril hi-.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 63 kronobetjenings vetskap och tillåtelse, utgifver bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvit hos honom inqvarterade.
Till förekommande af utländskt bränvins insmygande, hör å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passerar saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna af tullkammaren utfärdas, innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edelig förpligtelse utgifne, tillverkningsbevis} äfvensom, när bränvin fores ifrån skärgård sjöledes, slikt tillverkningsbevis bör varan åtfölja.
Äfven bör, då bränvin föres landvägen i större parti än 60 kannor, detsamma åtföljas af ett lika beskaffad! tillverkningsbevis.
Uraktlåter någon hvad sålunda föreskrifvet är, hvarunder dock skeppsbesättningens förråd, räknadt till fyra kannor på man, ej inbegripes, vare bränvinet förbrutet, derest egaren ej gitter med tillverkningsbevis eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma är af inhemsk tillverkning.
Finnes detsamma vara å utländsk ort tillverkadt, slralfes förbrytaren såsom för oloflig införsel. § 56.
Allt hvad i denna Författning finnes stadgadt om utminutering af bränvin, gälle äfven för andra brända ellet distillerade, in- eller utländska, spirituösa drycker. § 57- För de gästgifveriet hvilkas innehafvare vilja i minut försälja bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, kommer att i afseende å denna försäljningsrätt, utom den vanliga bevillningen, erläggas ifrån 6 till och med 100 II:dr, samt för tillåtna värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen ifrån och med 20 till och med 100 R:dr, efter deras mer eller mindre förmånliga rörelse, enligt pröfning af taxeringsmännen, hvilka böra bestämma en högre afgift, än den här i allmänhet stadgade, da afsättningen anses vara af den betydenhet, att den, jemförelsevis med andra värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning.
För de gästgifveriet hvilka anses endast såsom skjutsombytningsställen, skola innehafvarne, derest de vilja begagna minuteringsrättigheten, erlägga minst 3 R:dr; ankommande på taxeringsmännen att denna afgift förhöja.
Den, som erhållit serskildt tillstånd att, dä trupp är sammandragen, vid marknad, auktion eller annan sammankomst utöfva tillfällig försäljning af bränvin, 64 Bevilln.-, Lag-samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottetis Betänkande, N.o 1. erlägge såsom afgift för dylik rörelse minst 2 R:dr för året, hvilken afgift taxerings-Kommiléerne ega att förhöja i mån af rörelsen 5 skolande den embetsmyndighet, som meddelat tillstånd till sådan försäljning, derom underrätta vederbörande skattskrifvare, på det taxerings-Komitéen må komma i tillfälle att berörde afgift bestämma.
I afseende på Författningens verkställighet. § 58- Konungens Befallningshafvande böra öfver efterlefnaden af allt hvad i denna Författning stadgadt blifvit, hälla allvarlig hand; och skall det ovilkorligen åligga krono-, stads- och polisbetjente, samt andre i sådant afseende vederbörligen förordnade personer, att förbrytelser deremot på det allvarsammaste beifra; egande derförutan alle och en hvar rättighet att förbrytelser emot denna Författning angifva och åtala; undantagande barn emot föräldrar, samt tjenstehjon, under den tid, de i tjensten äro, emot husbondefolk; men rättighet att, så i släderne som på landet, anställa visitation och göra beslag, tillkommer endast kronofogdar, landsoch stadsfiskaler, länsmän samt andre af Justitie-kanslers-embetet eller Konungens Befallningshafvande förordnade personer, äfvensom polis- och stadsbetjente i städerne, hvar och en inom sitt distrikt, så vida ej, hvad kronofogdar och länsmän beträffar, desse genom Konungens Befallningshafvande, efter hos Kongl. Maj:t föregången underdånig anmälan, blifvit bemyndigade att anställa visitation äfven utom deras distrikt.
Då beslag göres, skall det ske i två tillkallade vittnens närvaro och efter det bränvinsbrännings-redskapens innehafvare eller, i dennes frånvaro, hans på stället varande ombud eller någon af hans husfolk derom blifvit tillsagd; åliggande det nämnde publike betjente att, när förbrytelser hos dem af andra angifvas, målen lagligen instämma och utföra, dock på angifvarens äfventyr och ansvar, om angifvelsen saknar grund eller anledning, eller diktad är.
De fall undantagna, då bränvinsbrännings-redskap, antingen ostämplade eller stämplade, finnas af större innehåll, än egaren får dem bruka samt denne, på grund af 34 §, lill ansvar härför kan kännas skyldig, må, vid skeende beslag hos någon till bränvins - Bcvilln.-, Lag-samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 65 hränvinsbränning berättigad och i behörig ordning antecknad, hvarken panna utbrytas och jemte tillhörande redskap egaren fråntagas, eller rättighet till bränvinstillverkning honom förmenas, innan, efter föregånget laga åtal, förste domstol i målet förklarat redskapen förbruten, utan ege åklagaren blott, vid af honom gjordt beslag, att, till förekommande af förblandning eller förbytning, märka så beskaffad panna och öfriga redskap medelst påslående af en tjenlig stämpel. § 59- Undersökning eller visitation, i afseende på öfverträdelser af hvad i denna Författning är stadgadt, så väl om bränvinstillverkning, som om bränvinsbränningsredskapens innehafvande och försegling, må alla tider på dygnet anställas uti brännerier, kök-, brygg- och bageri-stugor samt andre rum eller byggnader, hvilka för hränvinsbränning eller omdistillering af bränvin kunna begagnas.
Beslagare, så framt de vilja tillgodonjuta det beskydd, dem lagligen tillkommer, böra vid dylika tillfällen synbart bära på sig sina brickor eller andra för dem påbudne tecken, eller, i brist deraf, sina fullmakter eller förordnanden, hvilka, innan visitation eller beslag göres, skola på stället uppvisas; vare likväl ordinarie, i orten kände och boende, krono- och stadsbetjente frikallade ifrån skyldigheten att sin behörighet till sådane förrättningar styrka.
Ingen må, vid 33 R:dr 16 sk. bot, vägra beslagare att på ofvanberörde ställen visitation företaga; desse vare icke heller något ansvar för densamma underkastade, oansedt någon förbrytelse ej upptäckes, så vida visitationen icke företages emellan klockan nio om aftonen och fem om morgonen, då, i händelse någon förbrytelse icke skulle finnas vara begången, beslagaren bote 33 R:dr 16 sk., egarens ensak.
Våldföras vid dessa och dylika tillfällen krono- eller stadsbetjente, eller andre tillförordnade beslagare, eller sker våld i anledning af redan gjordt beslag, eller föröfva beslagare sjelfve våld i oträngdt mål, gånge dermed såsom allmänna lagen i 18 kap. 8 och 9 §§ Missgerningsbalken, jemförd med Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, för slika fall utstakar.
Skulle, under den tid hränvinsbränning är tillåten, beslagare vilja anställa undersökning om pannerymden, vare han skyldig, om pannan nyttjas, när han sig i detta ändamål infinner, att afbida tiden, då den afrunnit, så alt undersökningen icke må för panne-egaren medföra olägenhet eller skada.
St, Prof. 1850 & 1851. 5 Sami. 2 Afd. 1 Iliijl. 9 66 Bevilln.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o l. § 00.
Om någon af de betjente, sorn böra vaka öfver efterlcfnaden af denna Författning, sjelf bryter deremot förmedelst olofligt innebafvande af bränvinsbränningsredskap, bränvins-tillverkning eller försäljning, vare lian förfallen till dubbla böter, och miste tjensten. § 61.
Beträdas de i § 58 omförmälde betjente eller de, som förordnas att bränvinsbrännings-redskap under försegling ställa, med vårdslöshet och försummelse i deras skyldigheter och i den tillsyn, dem åligger, öfver hörsammandet af hvad här föreskrifves, må de, efter omständigheterna, alldeles eller på viss tid af vederbörande ifrån tjensten skiljas, eller ock varda belagde med det i 1 kap. 7 § Utsökningsbalken utsatta ansvar. § 62.
En procent af den summa, som genom bevillning å bränvinsbranning och försäljning inflyter, skall innehållas och till Stats-kontoret ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Majit, efter Pröfnings-komitéens underdåniga förslag, för hvarje län fastställes, användas till ersättning för de ökade besvär och kostnader, hvilka med debiteringen och redovisandet af denna bevillning äro förenade. § 63.
Alla i denna Författning utsatte böter, utom de, hvartill beslagare, enligt § 59, fällas, skola, då de komma att utgå, i vederbörlig ordning fördelas sålunda, att församlingens fattige tillfaller en tredjedel och målseganden, derest han saken vid domstol sjelf utförer, två tredjedelar.
Varda förbrytelserne hos fiskaler eller kronobetjenlc eller andre för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne, samt målen af dem, på sätt § 58 innehåller, instämde och utförda, då skall målseganderätten eller två tredjedelar af böterne lill hälften emellan angifvare!) och åklagaren fördelas.
Bränvinsbrännings-redskap eller bränvin, som, jemte de käril, deruti, bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, som bränvinet och kärilen, på oifentlig auktion försäljas och beloppet i saköreslängden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auktionsprotokoll bestyrkas.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 67 Till redskap, som forbrutne anses, räknas bränvinspannu, kittel, pannbröst, hatt, pipor, slang och annan afkylningsredskap, mäskvärmare och rektifikations apparat samt hvad konstredskap som helst 5 dock ej till större del än, som nyttjas vid förseelsen eller olof igen innehafves. § °4.
Böter skola gäldas af den pliktlalldes egendom i löst och fast, så långt den räcker; börande församlingens fattiges rätt icke förr utgå, än målseganden sin andel njutit.
Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter. till och med 10 R:dr 7 dagar från 10 ....... « « 25 « 14 d:o « 25 « « 50 « 21 dro « 50 « « 100 « 30 d:o « 100 « • 150 « 45 d:o « 150 « « 200 » 60 d:o eller två månader 0. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra.
Under fängelsetiden hör langen till arbete hållas.
I de fall, då förbrytaren, jemte böter efter denna Författning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott, böra förstnämnde böter först uttagas, och, i händelse tillgång till sabbatsbrotts-böterna saknas, skall förvandling deraf ega rum enligt de grunder, som allmänna lagen i 5 kap. 4 § Slraffbalken utstakar.
Har någon del af böterna utgått, förvandlas återstoden, i öfverensstämmelse med föreskrifterna i Kongl. Brefven den 5 Februari 1768 och den 27 Oktober 1820. § 65.
Besvär rörande debitering och taxering af de för tillverkning, omdislillering, eller försäljning af bränvin bestämde afgiflcr fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering och taxering af allmänna bevillningen är före skrifven.
Besvär öfver Konungens Befallningshafvandes beslut i frågor om anmälan till bränvinsbränning, tillåtelse till bränvinsförsäljning i minut, äfvensom angående omflyttning eller indragning af värdshus, spisqvarter eller andra näringsställen, så 68 B evil bi.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. viii i städerne som på landet, anföras hos Kongl. Maj:t genom Civil-Departcmentet inom den tid, som för besvär öfver Konungens Befallningshafvandes beslut i polismål stadgad är.
Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, sorn på landet, vid allmänna domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der Poliskammare finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas.
Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje ställe, der försäljning af bränvin i minut eger rum, i försäljningsrummet anslaget, vid bot af 10 R:dr. § 67.
De i denna Förordning alsalia afgifler och höler skola i bankomynt beräknas.
Form ulär tili HiitningN* neli Stamp! ii»$£,'s-l)eYis a brtiininshräniiiiigs-redjihaiien !Vso Enkel i med fast ] panna ] med löst brö: öst
Dubbel ) (utan ) Conisk ) batt med 00 tums ångCylindrisk j rör Enkel (rektifikations-apparat, ] flistad vid hatten, att sät Dubbcl )tas eme^an Pannan 0CI) (afkylnings-redskapen.
Med (utan) ång-apparat. koppar 00 00 B C1-’ r; sc < g « ±
(Iia^s Redskapens rymd är stämplad a pannans j öfversta del 1 —^
På Panna, Hatt, Mäskvärmare och Rektiiikations-apparat åsatt min namnstämpel, årtal och ordningsnummer.
S. S. 185— N. N. den — — — 185 (Justerarens namn.)
Hur till Bevil/n.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, 1850 & 1851 N:o 1.
STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. \
Bevillnings- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 2 1 X:o 2.
Alik. till Exp.-Utsk. d. 25 Mars. 1851 kl. 7 e. m.
Betänkande, i anledning af väckte motioner om bestämmande af medelporto samt införande, i sammanhang dermed, af åtskillige andra förändringar i afseende å inrikes brefvexlingen.
Inom 2:ne af Riks—Stånden hafva, i fråga om inrikes brefvexlingen, följande motioner blifvit väckte och till Utskottens behandling öfverlemnade, nemligen: a) Hos Borgare-Ståndet: l:o af Herr Paul Berg: att då erfarenheten i flere länder, serdeles i England, tillräckligt visat, att, i den mån brefporto minskas, korrespondensen Ökas, hvilket ostridigt medförde ett lyckligt inflytande på alla, synnerligast industriella, förhållanden, porto för alla bref till hvad ort som helst inom riket, måtte blifva lika, och beräknas så, att för bref, vägande ett lod och derunder, betalas 4 sk. banko, och för tyngre bref i förhållande derefter. 2:o af Herr P. Murén, hvilken, under åberopande af exempel från England, Ryssland, Österrike, Preussen, Frankrike, Danmark och flere andra Europeiska Stater, hvarest genomgripande reformer i Postväsendet, medelst antagande af ett lågt medelporto, blifvit införde, och jemte det molionären framlagt en historik öfver reformens införande i dessa länder samt resultaterna deraf, i öfrigt hufvudsakligen anfört: hurusom det numera vore allmänt erkändt, att ett lågt medelporto utgjorde ett af de första vilkoren för industriens och handelns utveckling, samt att en stat, till vinnande deraf, ej borde sky den uppoffring, som denna, likasom de flesta stora reformer, till en början medförde; att denna uppoffring för Sverige, i händelse reformen här, i öfverensstämmelse med motionärens förslag, blefve införd, skulle, enligt de kalkyler, som på Poststyrelsens befallning blifvit upprättade, komBih. till B.
Prof. 1850 fy 1851. 5 Sami. 2 Afd. 2 Höft. \ 2 Bevillnings- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o 2. ma att bestå i en minskning i den från Postverket för Staten påräknade inkomst, för första året af omkring 40,000