Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så beräknas skjutsningen i några fögderier till 40 å 5o R:dr och i andra till 5 R:dr för mantalet: kostnaderna för väghållning variera mellan 8 R:dr och 5o R:dr: för diverse onera och besvär mellan 4 R:dr och 16 R:dr.
För Kronobrefbäringens jemna och ändamålsenliga fördelande möta esomoftast stora svårigheter.
Mängden af handräcknings- och polis-ärender vid denna Läns-styrelse göra en ständig och trägen korrespondans med kronobetjeningen oundviklig, hvaraf följer, att den skjutsfrihet, som för kronohref-föringen bestås, på ganska få ställen anses motsvarig, äfven med den noggrannaste tillsyn mot missbruk.
Och detta missförhållande måste visa sig ännu mera synbart i de orter, som mindre besväras af skjutsning.
Innehafvarne af hemman med bref-bärings-skyldighet sträfva derföre att derifrån befrias; och regleringen af sådane ärender blir understundom nog brydsam och måste någon gång, då äldre bref-bäringshemmans anspråk sådant oundgängligen fordra, stanna vid sådana flyttningar, som för en skyndsam och ordentlig postgång icke äro de mest tjenliga.
Länets belägenhet, som gör, att ej mindre arbetare, löst folk och äfventyrare, hvilka från Rikets öfriga delar, talrikt besöka hufvudstaden, under vägen dit passera genom och uppehålla sig uti Länet, än ock en mängd vanartige personer, som af nödtvång eller ostadighet lemna hufvudstaden, i orten deromkring söka den första tillflykten och utrymmet försina oordningar, har ock medfört den gifna följd, att handhafvandet af allmänna ordningen samt uppsigten öfver laglydnad och sedlighet, här förorsaka ojemförligt större möda och omtanka, än i andra orter af landet.
Läns-styrelsen och domstolarne i hufvudstadens omgifning nödgas derföre åt dithörande ämnen ägna en god del af deras tid; och hos krono-betjeningen erfordras, såsom en hufvudsaklig egenskap, förmågan att med vaksamhet och urskilning märka och beifra hvad i sådant hänseende förefaller.
Då större förbrytelser högst sällan undgå att upptäckas och af bestraffning påföljas, samt brottslingar och misstänklige personer städse med sorgfällighet anhållas, vitsordar sådant ock fördelaktigt kronobe!jeningens förhållande.
Dess bemödanden skulle dock sannolikt blifva otillräckliga, om Landth.
Femårs-Bcrältelse för (Stockholms Län. 4 2 6 — de ej hade en stödjepunkt i det allvarliga nit, hvarmed brottmålen, oansedt deras stundom besvärliga mängd och invecklade beskaffenhet, vid domstolarne behandlas; och om de ej beredvilligt underhjelptes af allmogen och andre enskilte, som af vana och omsorg för egen säkerhet, hafva ögonen riktade på händelser, och personer, som störa eller hota den allmänna ordningen.
På sådant sätt har det, oaktadt de svårigheter, hvilkas tillvaro ej kan förbises, varit verkställbart att uppehålla lagarnes helgd, samt att genom ofelbarheten af deras påföljd i möjligaste måtto aflägsna brotten och hos de verkliga invånarne nära föreställningen om deras vådlighet och olycksförande verkningar.
Ett verksamt bidragande härtill kan ej heller frånkännas så väl presterskapets bemödanden i allmänhet, som dess vaksamhet uti den pastoralvården tillhörande del af sede-polisen, och hvilken uti en mängd socknar ofta förekommer mödosam och bekymrande.
Såsom vidtagna anstalter af offentlig egenskap, för ifrågavarande ändamål, böra ihågkommas de nyckterhets- och måttlighets-föreningar, som, efter hvad redan blifvit i underdånighet anmält, inom flera församlingar äro lillvägabragte.
Undervisningen besörjes i sockne-skolor, som i de flesta församlingar redan förut blifvit grundade, dels genom gemensamma bidrag och dels genom enskiltes frikostighet.
Sådane, under sistförflutne åren ytterligare tillkomne anstalter äro följande.
I Ryds socken, der allt ifrån år 1772 insamling skett lill en skolfond, har denna fond, sedan den uppgått till emellan 2 och 3ooo R:dr Banko, blifvit ökad med 1,000 R:dr samma mynt, såsom gåfva af Högvälborne fru Grefvinnan Aurora Brahe, som derförutan låtit på enskilt bekostnad bredvid kyrkan på Rydboholms jord år i83o uppföra ett vackert och rymligt skolhus, hvilket numera äfven blifvit inredt, och hvarest undervisning efter vexelmetod kommer att besörjas af en lärare, som tillika är tjenstgörande prest och kallas af ägaren till Rydboholm, församlingens patronus.
Genom ytterligare bidrag af församlingen och Pastor erhåller läraren skälig lön; och denna ändamålsenligt inrättade skola, hvilken sålunda är till sitt bestånd för framtiden betryggad, har redan vunnit mycket förtroende, så alt, oaktadt afstånden inom socknens temligen vidsträckta, af saltsjövikar genomskurna läge, barnens antal uppgår till omkring 5o.
I Solna socken har Åldermannen Wibom under sistlidet år uppfört och till församlingen skänkt en prydlig stenbyggnad, ämnad att, jemte andra, nyttiga och välgörande ändamål, tjena till skolhus och boställe för läraren. — 27 - År i83o är i Täby socken, skola inrättad i en af församlingen uppförd byggnad, dertill platsen med gårdsrum och en täppa blifvit skänkt af En af Rikets Herrar m. m.
Herr Grefve Carl Mörners Enkefru, Charlotta Mörner, född Arfvidson.
Af framlidne Hofmarskalken yon Francken stiftades år 1828 en skola, egentligen till förmon för barnen å Wasa och Sigridsholms gods i Lunda socken, men ock med tillåtelse för andre socknens barn att, i mån af utrymme, der intagas.
Utom den vid Söderby sockens kyrka förut varande Lankaster-skola, är för socknens allägsnare byar, en ny skola år 1831 inrättad, hufvudsakligen bekostad af bruspatronen Arvid Arfvidson, sorn åt skol-läraren, utom husrum, årligen lemnar 4 tunnor spanmål och 20 R:dr i penningar, andre bidrag oberäknade.
I Lohärads socken är den förut genom klockaren bestridda undervisningen utvidgad till ordentlig, af Prestman handhafd skol-inrättning, dertill första anledningen uppstått genom Friherrinnan G.
Oxenst jernäs, född Sparre, dertill lemnade gåfva, 1,066 R:dr 32 sk.
Banko, hvilken genom andra personers bidrag ökats lill 1,780
R:dr, hvarefter församlingen lill lärarens aflönande ytterligare anslagit fem tunnor spanmål årligen, samt lill boningsrum och lärosal uppfört hus, der undervisningen 1831 börjats.
Genom Eders Kongl. Maj:ts under den 3 December 1829 nådigst meddelde Donation till Wåldö församling af Enke-pastorskan C.
Hörners såsom
Dana-arf kronan hemfallne qvarlåtenskap, är en skola i nämnde församling grundad och i832 öppnad.
I anseende till Socknens omkrets och folkmängd, har den blifvit delad i en Central-skola vid kyrkan, der undervisning efter vexel-metod meddelas af en prestman, sorn derföre åtnjuter i4 tunnor spanmål, 133 R:dr 16 sk.
Banko och trenne årliga kollekter, samt i tvenne ambulatoriska under-afdelningar, hvilkas lärare erhålla mindre löne-bidrag efter Cassans tillgångar, samt ~ tunna spanmål årligen.
Inom Knutby församling är öfverenskommelse om skolas inrättande lillvägabragt och byggnad dertill redan uppförd.
Allt detta, jemte de förbättringar af mindre omfång, hvarpå flere församlingar varit betänkte, i fråga om deras undervisniugs-anstalter, utvisa, att detta ämne under närvarande tid omfattas med hugnande omtanka och öfvertygelse om dess vigt.
De i Länet varande sockne-magasins-fonder, utvisas af följande, enligt pppgifter vid sistlidet års slut, upprättade förteckning, hvilken tillika, med — 2‘S - den fullständighet som kunnat erhållas, upptager antalet af Interessenlerue och Socknarnas folknummer:
Capital panmäl.
Capital penningar g,. 1 Iutc- ' ■,? rcsscn- Folk- nängd.
Långhundra Husby Tr. kr 196 8 R:dr|s 1861; k 11 :t rr. 8 ir 16 57 953 Gottröra 128 — — 3 — 930 Närtuna 177 9 — 11 — 845 Kårsta 109 23 8 8 — 686 Lagga 648 4 — 24 — 62 869 Östuna 227 —■ 6 — 32 735 Garn 136 275 40 — 8 — 69 739 Semminghundra Skeptuna 201 24 — — — 4 — 53 847 Frösunda 112 2( — — — 8 16 58 620 Widbo 102 1< ) — — — 7. - 33 545 Skånella 155 1 2 1,302 — — 15 — 50 691 Markim &
Årkesta 183 2 4 — — — 7 — 49 751 Erlinghundra Ahlsike 204 2 5 517 — — 26 — 36 595 Knifsta 188 1 S — — — 19 16 73 610 Odensala 300 2 8 — — — 9 — 100 973 Husby 275 2 6 — — — 5 16 68 597 Wassunda 312 1 6 — — — 5 — 37 683 Wermdö Ingarö 26 1 0 624 — — — — — — Frötuna skpl.
Frötuna 183 9 — — — 3 — 210 1,456'
Länna 112 5 — — — 6 — 154 1,480 Åkers skpl.
Riala 92 9 — — 6 — 98 847 Åker 84 2 1,973 3 16 84 1,466 Frösåker Börstil 234 - — 10 — 272 2,756 Hargs 306 _ — 15 115 1,902 Edebo 400 4 — e — 133 1,740 Hökhufvud 178 - 161 24 5 13" 1,070 Wahlö 119 £ — 136 1,653 Närdinghundra.
Allmunge 167 4 12 3£ - 61 1,742 Knutby 69 r 94 1,414 Fa ringa 102 2 — 7C 766 Ununge 56 11 55 1,151 Härad.
Capital spanmål.
Capital penningar.
Årlig utgift. lute- ressen- ter.
Närdinghundra Edsbro Tr. 174 kr 25 R:dr sk r;t Tr. kr 96 1,200 Öknebo Wårdinge 106 10 — — — — — 120 1,030 Thuringe 128 — ■— — — 11 17 44 1,217 Öfver & Ytter-Jerna 1G0 — — — — .— — 64 1,400 Wester Telje ISO — — — — 13 — 56 1,281 Färentuna Adelsö 210 29 — — — 22 — 45 542 Färentuna 235 — — — — 11 8 34 556 Sjuhundra Rimbo 152 23 — — — 1 — — 995 Rö 57 2G — — — — 16 — 547 Fasterna 213 — — — — 11 — — 1,412 Bro Skpl.
Bro ; 240 — — — — 14 16 — 1,882 Wätö lil 2 — — — 1 — — 1,464 Wäddö Wäddö 207 6 — — — 2 — — 2,198 Sjuhundra Skedevid 114 16 — — — 2 — 56 565 Husby 157 11 — — —1 6 16 — 691 Lyhundra Mahlsta 56 29 ;— — — 1 — 30 317 Lohärad 247 — — — — 15 24 88 764 Estuna 153 9 — — — 11 — 12S 1,185 Söderby Carl 182 30 — — — 7 149 1,566 Sollentuna Spånga &
Jerfälla 4G8 4 — — — 31 — — 1,735 Wallentuna Fresta 165 — — — — 7 — 27 440 Hammarby 141 17 — — — 10 — 21 535 Wallentuna 322 — — — — 28 24 66 1,071.
Örby 88 18 130 24 — 6 — 26 295 Danderyd Täby 306 2 — — — 11 — 55 950 Summa 10,34211215,183 13 "I 477|l7 3,501 57,950
Sammanlagda fonden af magasins-spanmål ulgör således omkring io,35o tunnor råg och korn, samt, å åtskilliga ställen, något potates; hvarförutan vissa socknar hafva kontante tillgångar till sammanräknadt belopp af 5,183 R:dr i3 sk.
Räntan, som af undsättningstagare erlägges, omvexlar mellan i och 4 kappar på hvarje tunna.
Tvifvelsutan kunna dessa lånefonder för den mindre bemedlade, och vid inträffande missväxter, vara af god nytta, men behofvet deraf är i den - — 3o — lia ort mindre än i de flesta andra.
Sädes-prodLililionen är. nemligen bragt till den höjd, att skördarne, örn de ej lida af större och allmännare olyckor, ej allenast fylla, utan öfverstiga invånnrnes behof.
Bördiga sädesbygder i Upland, Westmanland och Södermanland finnas derjemte i granskapet, att i nödens stund anlita; äfvensom hufvudstaden, der handels-spekulationen vanligen lämpar tillförseln efter åtgången, erbjuder landtmannen tillfälle, att, då blist uppstår, erhålla spanmål, oftast till billigare vilkor, än magasins-reglementerne medgifva.
Om af sådana orsaker, magasinerne i många socknar mindre för behof, tillitas, anses de dock i allmänhet gagaeliga, äfven derigenom att åtskilliga kommunal-aflöningar, till Skollärare, Barnmorskor, Fjerdingsman &e., kunna med ränte-afkastningen beqvämligen och mindre känbart bestridas.
I afseende å helsovården, är, till följd af Eders Kongl. Majrts nådiga skrifvelse den 26 April 1882, Länet hindehult i Irenne provincial-läkaredistrikter, nemligen Stockholms, Norra och Sigtuna distrikt, hvilket sistnämndes läkare äfven äger betjena en del af Upsala län.
Derjemte finnes en provincial-kirurg, med skyldighet att besörja sjukvården å länshäktet.
Enligt träffad öfverenskommelse med LazareLts-direktionen, har antalet af de för Länets räkning å Serafimer-lazaretlet bestämda sjuksängar erhållit en esomoftast högst behöflig förökning från 20 till 3o, hvartill de ökade kostnaderne komma att tills vidare godlgöras genom årligt bidrag af 1,000 R:dr Banko, som utgå af öfverskotten å kurhusmedlen; men hvilken anstalt, på sätt direktionens skrifvelse den 9 Oktober i83a omförmäler, dock ej tagit sin början förr än med nu löpande år.
Och då, derförutan, Länsstyrelsen esomoftast varit i bekymrande förlägenhet för beredande af nödig läkarevård dels åt personer af arbetsklassen, sorn med pass försedde ämna sig till Stockholm, men i närheten af staden angripas af sjukdomar, innan de hunnit förskaffa sig arbete eller ständigt tillhåll, dels åt löse personer, som under hvarjehanda förevändningar vilja begifva sig til!
Stockholm, men inom Länets område insjukna och måste botas, innan de kunna till sina hemorter återsändas, och dels åt sådane fattige, ofta utan stadigt hem varande Länets innevånare, sorn för brist på utrymme eller sjufedomarnes beskaffenhet ej kunna å Serafimer-lazarettet intagas; behagade Eders Kongl. Maj:t, uppå derom gjord underdånig hemställan, i nådigt bref den 27 Februari i83o tillåta,'att sådane sjuke fingo utrett dertill inredt rum å Smedjegårdshäktet intagas till vård af häktets läkare och hvarvid underhållskostnaderna skulle, der så ske kunde, af de sjuke eller — 3i — vederbörande församlingar utkräfvas, men livad sålunda ej kunde ersättas, af Eders Kongl. Maj:ts Sundhets-Kollegium, uppå anslaget tili smittosamraa sjukdomars botande, utbetalas.
Många sjuklingar, som, efter all sannolikhet, eljest skolat förgås i hjelplöst elände, hafva erhållit undsättning genom denna anstalt, som derföre är högst välgörande och behöflig, och ofta för Läns-styrelsen utgör enda möjliga utvägen att undvika den hårda nödvändigheten, att utan hjelp afvisa eller låta afföra nödställda uslingar; men denna fördel är ock åtföljd af svårigheter och tidsutdragande besvär vid indrifning af sjukvårdskostnaden hos personer, hvilkas tillgångar här ofta äro föga kände, — sorn, då de en gång utkommit från sjukrummet, svårligen anträffas, — och hvilkas hembygds-församlingar, då de kunna utrönas, ovilligt ingå i ansvar för så beskaffade utgifter å en främmande ort.
Å Länets i förra krono-bränneriet å Kungsholmen, gemensamt med Stockholms stad, inrättade kurhus hafva veneriske sjuke blifvit vårdade, år 1828. ......... 167. år 1829. ......... 152. eller 164 mindre än under föregående qvinqvennium.
Man äger således någon anledning att hoppas, genom fortfarande uppmärksamhet, kunna aflägsna denna förderfliga sjukdom, som egentligen endast träffas i några vissa socknar, der den genom sedelöse, från Stockholm utvandrade personer, såsom Westgötha-handlande, slagtar-drängar m. fl. som i särskilte ärender genomfara orten, primitivt uppkommit, och sedermera, genom allmogens af sorglöshet och blygsel härflytande försummelse att söka läkarehjelp, fått tillfälle inrota sig.
Strödda fall af koppsjukdom hafva i flera socknar, i synnerhet inom Stockholms distrikt, förekommit.
Hos äldre, ovaccinerade personer, har understundom döden följt, hvaremot iäkarne icke omnämna någon sådan händelse med vaccinerade, hos hvilka sjukdomen modifieras och antager en mildare karakter.
Vaccinens utspridande har derföre med omsorg befrämjats, och, år efter annat, hafva uti de flesta socknar inom nämnde distrikt utlyste vaccinations-sammanträden hållits, med uppmaning till dem, som behöfde mot smittan betryggas, att der infinna sig. år i83o. år 1831. år i832. 198. 236. 186.
Tillsammans 939 personer
För barnförlossningen finnas undervista barnmorskor inom hvarje socken af Länet, med några färre undantag, egentligen härledande sig från tillfälle att i närheten erhålla biträde från Slockholm eller andra städer.
För öfrigt har Länet icke varit hemsökt af några svårare farsoter eller andra sjukdomar, än sådane, som af vissa årstider eller tillfälliga anledningar framkallas, men genom tidig tillsyn hindras från vidare kringgripande.
Då farsoten cholera utbröt i Ryssland och Finland och nödvändigheten fordrade, att, i förening med de af Eders Kongl. Majit, i nåder påbjudna karantäns-anläggningar vid Gisslingö och Hasslö-Flate, jemte militär-posteringar å Singön och vid Södertelje, föranstalta om särskilt bevakning genom utsedde karantäns-uppsyningsmän i Länets vidsträckta skärgård; röntes härvid den största beredvillighet af skärgårdsallmogen, som med undantag af några, hvilka, i anseende till den mäst trägna upppassning, under fyra månader från den i3 Sept. i83t, åtnjöto arfvode efter io R:dr Rgs i månaden, utan ersättning hvar i sin ort tjenstgjort med yttersta drift och hörsamhet.
Samma förhållande har äfven försports i fråga om förberedande anstalter, för den händelse att choleran skulle i riket inkomma; så att de flesta socknar, dels utsett lämpliga lokaler för sjukhus i större byar vid bruk och fiskelägen, samt dels anskaffat sjuksängar och andra förnödenheter, och dels ingått sådane öfverenskommelser, att, vid farsotens annalkande, sjukvårds-anstalterna genast må kunna sättas i verkställighet.
Hvad fattigförsörjningen beträffar, skulle, vid betraktande af de icke obetydliga bidrag, som dertill utgå dels från ständige, genom fromma stiftelser tillkomna fonder, dels genom årliga sammanskott eller anslag från sockne-magasinerne, densamma kunna anses grundad på goda tillgångar; men desse blifva dock på flere ställen otillräckliga.
Yerkningarne af det ofvan omnämnda förhållandet med en del af arbets-klassens ekonomiska ställning och sedlighet visa sig här i en olycksfull mognad.
I hvarje församling, der egendomar med stat-drängar samt en eller annan krog finnes, är alltid de fattigas antal brydsamt stort och ofta större än att alla kunna nödtorftigen hjelpas, oaktadt bidragen härtill båldt nog drabba mindre jordägare, som icke hafva egentlig del i upphofvet till missförhållandet.
Huru tydligt orsak och följd i detta hänseende äro förenade, inhämtas, exempelvis, af Gottröra och Närtuna, till samma pastorat hörande, bredvid hvarandra belägna socknar i Långhundra härad; af hvilka den - 33 - den förra, af inga andra anledningar än de nyssnämnda, har omkring tredubbelt flera fattiga än den sednare, som dock är 12 mantal större,’men hvarest egendomar med statfolk samt bränvins-försäljnings-ställen saknas.
I de från hufvudstaden mera aflägsna orter, hvilka tillsammans utgöra den ojemförligt större delen af Länet, är likväl en belåten utkomst så allmän, att det ringare antalet fattige, utan synnerlig ansträngning, nöjaktigt försörjas.
Utom de vanliga skall-jagterna, som med mer och mindre framgång, allt efter som vintrarne varit dertill tjenlige, årligen hållits, hafva några allmänna anstalter för rofdjurs utdödande icke ägt rum; sedan Länets invånare, då de i anledning af Eders Kongl.
Maj:ts nådiga befallning, i skrifvelse den ig Juni i83o hördes i fråga om inrättande af Jagt-kassa eller erläggande af bidrag till högre skott-premier, stannat i sådana stridigheter och skilda åsigter som ej kunnat till samfäld öfverenskommelse förenas.
I afseende å gästgifverierna och skjutsningen har inflytelsen varit märkbar af de till Norrköping, Upsala och vesterut i Mälaren gående ångfartyg, samt de från Stockholm gående deligenser.
Genom den häraf följande minskning af resande, som nyttja gästgifveri-skjuts, jemte den verkan på hästarnes godhet, som en stigande förkofran hos allmogen kunnat medföra, är tillgången på dugliga hästar mot skälig betalning å de stora farvägarna till hufvudstaden så tillräcklig, att klagan Öfver olägenhet i detta hänseende nu mera sällan förspörjes.
Den till Upsala gående deligens, hvars ägare, till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 3o December i83i, åtnjuter rättighet att med hållskjuts-skyldige vid gästgifvaregårdarne uppgöra kontrakt om skjutsens utgörande med deligensen för 6 hållhästar, har ordentligt och oafbrulit fortgått.
Utom gästgifverihållningen å dessa, mera befarne vägar, äro å de flere vägar, som genomlöpa Länets östliga delar, äfvensom på några ställen i skärgården för resandes förskaffande genom båtar, gästgifverier inrättade, måhända till större antal än som skulle hafva uppstått under nu varande förhållanden, och om ej i förra tider en jemnare kommunikation åt andra sidan Bottniska viken erfordrats.
Då de emedlertid en gång tillkommit, och allmänheten, genom vanan af deras begagnande, bragts att anse dem såsom nödige, kunna de svårligen inskränkas; äfvensom de fleste af dem böra anses i sin mohn nyttigt verka lill kommunikationens lättande och icke medföra annan märklig olägenhet, än att de öka antalet af bränvinsförsäljnings-ställen.
Detta sistnämnda utgör på landet 111 utom 3^ värdshus.
I städerna finnas sammanlagdt a3 krogar och 7 värdshus.
Lundsli. Femårs-Berättelse för Stockholms Län. 5 - 34 - Städer.
Södertelje:
Dess egentliga näringsfång fortfara att vara handel, handtverk, krogrörelse, skjutsning och tegeltillverkning, utan synnerlig förändring i förhållandet under den näst förflutna tiden.
Handeln är till det mesta inskränkt till invånarnes och den närmast liggande landsbyggnadens behof, med undantag af en och annan bland forsslande allmoge, som besöka hufvudstaden, men icke förr än på återvägen i Södertelje förse sig med sina förnödenheter, för att undvika deras transporterande en längre väg.
Den stapelfrihet, staden i nåder förunnats, har således ej ännu i märkbar mån kunnat motväga den återhållande inverkan på dess förkofran, som hufvudstadens granskap utöfvar.
Endast tvenne fartyg finnas för närvarande, tillsammans innehållande 33 läster och egentligen begagnade till resor på Mälaren; och med undantag af några sill-laster från Norrige, hafva icke från Utrikes ort kommande varor der blifvit förtullade.
Likväl och så obetydlig ortens rörelse än må vara, kan den dock antagas hafva gjort ett steg framåt.
De af stadens handlande, till antalet 5, årligen omsatte summor, anses hafva uppgått till omkring 120,000 R:dr årligen.
En spanmålshandlande finnes äfven, men hvilken ännu ej idkat någon betydlig rörelse; och hvad utrikes handeln beträffar, äro nu varande handlande, såsom vane att hämta sina förråder från Stockholm, dermed obekante; en spekulant med mera omtanka och tillgångar, som förstod att begagna ortens inbjudande läge, saknas således ännu, för att genom exemplet leda uppmärksamheten ditåt.
En och annan fabrikant och handtverkare med mera utvidgad rörelse hafva under sednare åren uppstått, och de beqväma transporterna samt jemförelsevis med hufvudstaden, billiga prisen på lifsförnödenheter, arbetslöner och husby tor, synas i sanning uppmuntrande för, så beskaffad rörelse; likväl är denna börjande förkofran, som egentligen formärkts i Strumpväfvare, Färgare, Hofslagare, Kopparslagare, Garfvare och Vagnmakare-yrkena, ännu för svag, att för framtiden derpå grunda någon pålitlig beräkning.
Folkmängden utgjorde vid sistlidet års slut 451 mankön, 570 qvinkön, tillsammans 1,021 personer, deraf 657 voro mantals-skrifne.
Personella utskylderna för samma år uppgingo saramanlagdt till 6o5 R:dr 37 sk., deraf bevillning 399 R:dr 10 sk., manlals-penningar i65
R:dr 12 sk. och kurhus-afgift 4‘ R:dr i5 sk.
Borgarnas antal är 48* Talrikare och mindre vällottade äro de stadens invånare, hvilka, utan att vara borgare, der äga fastighet, samt lefva af jordbruk och skjutsning.
En tredje klass af invånarne utgöres af endast fattigt folk, hvilka, under benämning af arbetskarlar, statsdrängar, lotsar och slussdrängar m. m. nedsätta sig i staden, ofta med talrika familjer, hvarigenom fattigförsörjningen ansenligen betungas.
Att emedlertid en icke så vanlig idoghet och industri inom detta samhälle måste äga rum, kan slutas deraf, att de jemförelsevis ganska dryga utskylderna ordentligen utgöras.
Dessa bestå, efter ungefärlig beräkning, uti: krono-utskylder 1,896 R:dr; stads-utskylder, vacans-afgift för 10 båtsmän inberäknad, 1,600 R:dr; tertial-tionde till Pastor enligt kontrakt 266 R:dr 3a sk., Påskpengar samt komministers- och orgelnisten 133 R:dr 16 sk.
Härtill komma ännu skjutsskyldighet, lill det mesta utgjord in natura och uppskattad till 2,916 R:dr 82 sk., samt väghållning och inqvartering af de ofta talrika trupper, som passera derigenom, hvilket besvär, sedan befälet blifvit fördeladt på de förmögnare, med bättre bostäder försedda invånare och manskapet följaktligen tillfallit de mindre bemedlade, vanligen funnits så öfverstiga dessas förråd och tillgångar, att särsk il te anstalter för uppköp och tillhandahållande af proviant blifvit nödige.
I afseende å undervisning, fattig-försörjning och läkarevård är förhållandet oförändradt. Waxholm, med en folkmängd, efter 183a års uppgift, af 388 mankön, 4i6 .qvinkön, tillhopa 804, deraf 45o erlagt personella afgifter, fortfar i sin förra obetydenhet, och torde, vid betraktande af den inträffade minskningen i folknummer och ett ökadt antal fattige, måhända hafva än ytterligare sjunkit i välmåga.
Någon allmoge, som ger afsättning och lif åt handel och handtverkerier, finnes icke deromkring, utom förbifarande skärgårdsboer, sorn dock till större delen hämta sina förnödenheter i Stockholm.