Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r bifallit, att det silfver, som inflyter å det beslutade lånet af 2 millioner R:dr Specie, skall på deposit-räkning i Banken insättas, rättighet äfven matte tillerkännas Hrr Fullmägtige i RiksgäldsContoret, alt kunna försälja de erhällne deposit-attesterna när sådant kan finnas lönande samt stadgande derom införas uti Instruetionen för Hrr Fullmägtige, — får Utskottet vördsamt anföra: att, ehuru vid tillfälle af Coursens stigande en vinst skulle, genom en sådan åtgärd, kunna beredas RiksgäldsContoiret, Utskottet likväl icke finner skäl, att något stadgande i detta hänseende meddelas Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, enär derigenom skulle förfelas det ändamål sorn åsyftats, Betänkanden, N:s 435, 446* 6ii att bidraga till realisationens verkställighet, genom den af R.
St:r redan godkända 2:a punct i allmänna föreskrifterne för Rg:sContoirets Fullmägtige rörande den beslutna Upp- och Utlåningen, nemligen att, ”vid beräkningen af silfverfondens förhållande till sedelstocken, i afseende på tiden för realisationens verkställande, BancoFullmägtige skola äga, i händelse silf— verlånet blifvit upptaget och på deposit-räkning i Banken insatt förr än realisation börjat, att anse den på ifrågavarande räkning då innestående behållning i silfver såsom Bankens,” samt för öfrigt Utskottet anser det icke vara lämpligt, att Styrelsen öfver RgrsContoiret med handelsrörelse och växeloperationer sig befattar; hvadan ock Utskottet föreslår: att Ilr Rosenblads ofvanberörde förslag icke må af R, Sttr bifallas.
Den 12 Mars i83o.
Utlåtande, i särskildt väckt fråga om åtgärds vidtagande till RiksgäldsContoirets betryggande för förlust, i händelse det till Jordbrukets underlättande beslutade lån af 2 millioner i silfver icke, på föreskrifne grunder, varder till fullo åter i låneväg uttaget.
Hos Högloft. Ridd. och Adeln har Hr Munck af Rosenschöldj Ebcrh.j medelst väckt motion, sökt visa vigten deraf, att, sedan R.
St:r nu beslutat upptagandet af ett Statslån, de äfven borde vara betänkte på ut - 6i3 S t a t s - U t s k o 11 e t s vägar, att förekomma PiiksgäldsGontoirets möjliga för* lust, i händelse antalet af lånsökande ej blefve tillräcks ligt, att ersätta Contoiret de räntor och kostnader, som det sjelf, till oförminskadt belopp, finge vtdkännas.
Uti y:e punkten af Utskottets förändrade förslag till allmänna grunder för utlåningen förekomme väl följande mening: ”skulle, vid någon lånetermins förlopp, tillräckligt antal sökande icke hafva anmält sig att, på ”ofvannämnde vilkor lån undfå; äge då RiksgäldsCon”toirets Fullmägtige, att, till undvikande af ränteförlust, meddela lån,'utan inskränkning i beloppet, en■”däst fullgod inteckningssäkerliet derför erhålles,” —- men då denna undantags-föreskrift endast rörde utlåningssummans belopp, men ej graden af inteckningssäkerlieten, hvarom 2:a punkten åter stadgade, att den borde vara inskränkt inom f af medeltalet utafEgendomens taxeringsvärde, räknadt för åren i815 till och med 1829, har Hr Munck af Rosenschöld, under antagande af möjligheten att lånen icke blifva så begärliga, sora man synes förutsätta och att således RiksgäldsContoiret finge vidkännas ränteförlust, till afböjande af denna olägenhet, föreslagit, att, ”oin icke nog tidigt ett tillräckligt antal sökande anmäla sig att, på nu stadgade vilkor undfå lån, Fullmägtige i RiksgäldsCqptoipet må berättigas att meddela lån till Capitalbelopp, som motsvarar ända till af Egendomens taxeringsvärde, uppgjordt efter ofvannämnde grund."
Hvarjemte Hr Munck af Rosenschöld, i händelse hans motion i denna form ej skulle bifallas, hemställt, att XJtskottet, åt ofvan införde mening af 7 punkten raaf - Betänkanden, Nio 436.
6i3 te meddela den förklaring, att med orden ”fullgod säkerhet” menas den som Banken och publika cassör antaga, eller, med hänsigt blott till nästföregående årets Taxeringsvärde, anse för tillräcklig, Af den utaf Hr Munck af Rosenschöld citerade 7 Punkten i Utlåningtgrunderne visar sig, att Utskott tet redan förutsett det fall, hvars befarande föranledt nu ifrågavarande motion.
Beträffande förslaget, om låns lifgifvande till Gapitalbelopp, motsvarande |. af [Egendomens Taxeringsvärde, har Utskottet, vid besvarandet af anmärkriingarne vid 2 Punkten af Betänkandet N:o 384, i Utlåtandet N:o 4[6, sid. 532, 533 och 534 meddelat sine tankar, och Utskottet har, hvad Egendomens Taxeringsvärde angår, ansett sig höra, ej mindre för att trygga RiksgäldsContoiret ifrån förluster, än ock för att äfven genom denna omständighet kunna sträcka förmonen af hela låneanstalten till ett större antal jordägare, antaga det uppgifna beloppet af |, destohäldre som Banken icke utlånar utöfver af Taxeringsvärdet; hvarjemte Utskottet, beträffande antagandet endast af 182g eller sista årets Taxeringsvärde, icke kunnat anse det så tillförlitligt, sorn medeltalet af de 5 föreslagne årens, hvilket senare likväl hör antagas efter PröfningsComite'ernes värde, Enär således den fråga, Hr Munck af Rosenschöld nu väckt, redan varit under R.
St:rs pröfning, och R, Stil- i denna del godkänt hvad Utskottet föreslagit; finner Utskottet nu icke eller anledning att föreslå någon ändring eller förklaring i de af R.SUrfastställla grunder för / 614 S t a t s - U t s k o 11 e t s utlåningen från RiksgäldsGontoiret, emot inteckning i jordegendom å landet och i städerne, utan tillstyrker Utskottet att, hvad Hr Munck af Rosenschöld i ofvanberörde afseende föreslagit, icke må af R.
Deri 12 Mars i83o, N:o 437.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser, ej mindre å 3:dje Puncten i Utskottets Memorial N:o 422> me<l fortsättning af förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoiret, än ock å 91 och 98 §§. i samma Reglemente, (R:gs-A.)
Vid Utskottets hemställan i berörde Memorial, att det må uppdragas åt Hrr Fullrnägtige att om försäljning af de till RiksgäldsGontoiret, enligt R.
St:rs beslut vid 1823 års Riksdag, öfverlemnade Actier uti Götha Canal, jemte en härifrån tillkommen Motala Verkstads Obligation, gå i författning, på det sätt Hrr Fullrnägtige pröfva lämpligast, dock så, att tillfälle beredes för Speculanter att derå göra anbud och åt Hrr Fullmäktige förbehålles att anbuden antaga eller förkasta; —■ har inom V. BorgareStåndet blifvit anmärkt, att det jemväl borde stadgas, att Hrr Fullmägtige skulle, så vida ej nämnde Actier kunde, före den l5:de instundande April, försäljas, dessförinnan fullgöra den å Aktierne, vid insättningsrättens förlust, föreskrifue inbetalning af 1 § procent, emedan i annat Betänkande n, N:o 437. 615 fall dessa Aktier skulle förlora en betydlig del af deras värde; hvilken omständighet, oaktadt den förmenats hafva utgjort föremål för StatsUtskottets öfverläggning, blifvit uti det föreslagna beslutet förbisedd; — och har V. BorgareStåndet, med anledning så väl häraf, som af den derstädes tillika gjorde erinran vid gr §. af ofvanberörde Reglemente, att försäljningen af omförmä'lte Actier borde emot hvad pris sorn helst af Hrr Fullmäktige verkställas, nämnde Memorial och till Utskottet återremitterat, Likaledes hafva emot stadgandet uti 98 §. af det föreslagne Reglementet, att behållningarne af de till extra StatsRegleringen hörande medel böra, så vidt ske kan, i Banken förräntas, på sätt för långifvare af allmänheten varder bestämdt, och att den härigenom möjligen inflytande ränta äfven får till extra anslagen användas, den anmärkning blifvit, så väl inom bernälte PiiksStånd, som ock inom II.
BondeStåndet framställd: att den, genom utlåning af anslagen till Försvarsverket, inflytande ränta äfven må komma Försvarsverket till godo, utan att förblandas med de öfriga extra anslagen, för hvilken anmärkning följande hufvudsakliga skäl äro anförde: att den regel, som ock syntes vara riktig, i allmänhet vore antagen, att då en summa till ett visst ändamål anslås, den ränta, hvilken deraf kan uppkomma, äfven bör till samma ändamål användas, hvilken regel också vore vid förevarande fall tillämplig; att då det berodde af K.
M:t allena att genast anordna hela Anslagssumman eller att deraf innehålla större eller mindre del, det följaktligen endast hvilade på Dess an - 616 Stats-Utskottets ordnanden, huruvida någon eller ingen ranta skulle kunna uppkomma, att R.
St:r blott borde tillse, att den möjligen blifvande räntevinsten, icke frånrycktes dess rätta ändamål; Försvarsverkets iståndsättande och upprätthållande; att sådant likväl skulle inträffa, om ifrågavarande §. oförändrad antoges, helst den ränta, sorn förmodades kunna erhållas af anslagen för berörde stora ändamål, då skulle Lomma att förblandas med tillgångarne för de öfriga extra anslagen, hvilket dock destomindre kunde vara R.
Sttrs mening, som fulla beloppet af de summor K. M:t för FörsvarsVerket begärt, ehuru desamma erkänts vara behöflige, icke kunnat, i anseende till bristande tillgång, anvisas; att då man ägde skäl, draga i tvifvelsmål, huruvida alla de till FörsvarsVerket gjorde anslag skulle kunna fullt utgå, enär brist lätteligen kunde uti åtskilliga förmenta tillgångar uppkomma, det vore naturligt, att den ränta, som K.
M:t funne sig kunna till förmån för Staten inbringa: jemväl blefve för Militaire och inga andra behof använd: och har, uppå alla dessa skäl, sistberörde §. ansetts böra erhålla denna lydelse:
"De för Extra Statsregleringen ”anslagne medel, enligt 79, 80,81, 82, 83, 84, 85, ”86, 88, 90, 91, 92, 93 och 94 5$., böra, i den ”man de för anviste behof blifva att tillgå, af Riks”gäldsContoiret till H. Mit Konungens disposition, för ”StatsContoirets räkning, emot Ränta i Banken insättas, på sätt för långifvare af allmänheten varder bestämdt.
De härigenom inflytande räntemedel få till ”extra anslagen användas, med iakttagande, att ränte - Betänkande n, N:o 437.
617 ”vinsten af anslagen till FörsvarsVerket anvisas till ”Tredje HufvudTiteln till H. M:t
Konungens disposition till förstärkning för oförutsedda Militaire utgifter; dock så, att desse räntemedel ej få användas till ”löner, pensioner eller gratificationer.” Härvid har likväl af flere V.
Ledamöter jemväl blifvit yrkadt det förbehåll, att den ränta, sorn RiksgäldsContoiret kan komma att utgifva å de lån, Contoiret, för hastigt uppkommande Statsbehof, möjligen blifver nödsakad att upptaga, måtte, till undvikande af förlust för Gontoiret, af den inflytande räntevinsten å ifrågavarande medel först betäckas, innan något deraf till StatsVerket utbetales.
Med anledning af hvad sålunda är vordet anmärkt emot den af Utskottet föreslagne 98 §. i Reglementet för RiksgäldsContoiret, hafva ofvanbemäldte 2lne RiksStånd funnit godt densamma till Utskottet återförvisa; äfvensom II. R. o. A., efter erhållen inbjudning från BondeStåndet att i detta beslut sig förena, har, under instämmande deruti, på grund jemväl af de bos R. o. A. framställde anmärkningar, återremitterat Utskottets afgifne Förslag till de 4 sista afdelningarne af berörde Reglemente; varande bos sistnämnde RiksStånd äfvenledes yrkadt, att den, genom förräntande i Banken af behållningarne å de till FörsvarsVerket anslagne medel, möjligen inflytande ränta måtte af K.
M*t få användas till 3:dje IIufvudTitelns förstärkning för oförutsedde Militaireiltgifter; till stöd för hvilket yrkande hufvudsakligen är vordet andraget: att då R.
St:r, ehuru erkännande nödvändigheten af de anslag K. M:t för FörsvarsVer - 6i8 S t a t s - U t s k o 11 e t s let i Nåder äskat, likväl icke kunnat, för bristande tillgång, anvisa fulla beloppet af de summor, som för detta maktpåliggande ändamål pröfvats behöflige, det vore billigt, att hvad som ytterligare
Lunde erhållas, genom utlåning af de härtill anslagne medel, jemväl blefve för detsamma användt; att, utom de af K.
RI:t framställdte behof för FörsvarsVerket, mångå andra sådane funnos, hvilka, så vidt möjligt vore, borde fyllas, hvaribland exempelvis blifvit uppgifne: medel till GenieCorpsernes utbildning genom ökad verksamhet, beredande af tillfälle för mindre bemedlade Officerare af Regementena att vid nämhde Corpser tjenstgör, Exercice-Compagniers och InstructionsSkolors inrättande vid Indelta Regementen och Corpser, ökad öfning för Armeens gamla Stam samt erforderlige medel för alt hos främmande Nationer kunna inhemta de upptäckter och framsteg, som kunna lända Fäderneslandets FörsvarsVerk till fördel.
Hvad sålunda blifvit inom iörbemälte 3.‘ne Riksstånd anfördt, i afseende på Utskottets ifrågavarande, af II.
PrästeStåndct lill alla delar gillade förslag till 5:te, 6:te, 7:de och 8:de afdelningarne af Reglementet för RiksgäldsContoiret, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande; Och hvad först beträffar den inom V.
RorgaleStåndet framställde Anmärkning rörande yrkad insättning å de i gi §. omförmälde Götha CanalActier, så vida de ej, innan den i5 instundande April, kunna försäljas, så får Utskottet, med godkännande af densamma och uppå deruti anförde skäl, vördsamt föreslå, alt denna §. må lyda som följer: Betänkan den, N:o 437- 619 De, enligt 1823 ;”irs Riksdagsbeslut, till RiksgäldsContoiret öfverlemnade Adier uti Götha Canal, utgörande i insatt Capital 35,000 R:dr skola, tillika med den häraf tillkomne Motala mekaniska Verkstads Obligation å 700 Ridr, försäljas, på det sätt Fullmäktige profva lämpligast.
Skulle Actierne icke vara på antagliga villkor försålde före den insättning, som å desamma bör äga rum, inom den i5 nästkommande April, skall ifrågavarande insättning af Fullmäktige besörjas* innan Actierne åter till försäljning utbjudas.
Vidkommande derefter de emot den föreslagne 98 j. gjorde anmärkningar; så enär R.
H. St:r, genom lemnadt bifall till Utskottets, under N:o 255, afgifne Betänkande* beslutit, att de till Försvarsverkets iståndsättande anvista medel skola, så Vida de icke redan förut till RiksgäldsContoiret ingått, dit öfverlemnas, att, till fyllnad i den anslaghe summan* hållas K. M:t tillhanda, till det belopp hvarje år, som K.
M:t finnér böra, i ett eller annat afseende, användas för Försvarsverkets iståndsättande och, efter Nådig föreskrift, af K.
StatsContoiret varder retjuireradt* anser Utskottet det Vara billigt, att den möjligen uppkommande räntevirtst å hvad af berörde medel, K.
M:t icke sålunda låtit i RiksgäldsContoiret lyfta, jemväl må komma Rikets Försvarsverk till godo, för att af K. M:t anv'ändas; Och har Utskottet alltså ansett sig böra tillstyrka, att de åt Fotsvai'sVerket ansiagne och, under 79, 80, 81, 83, 84, 85 och 86 §5. uti det till R. II.
St:r, genom Utskottets Memorial N:o 422j aflcm - 620 Stats-Utskottets nade Förslag till Reglemente för RiksgäldsContoiret, upptagne medel må, så vidt ske kan, i Ranken förräntas, på sätt för långifvare af Allmänheten blifvit bestämdt; och att den häraf möjligen inflytande ränta må af K.
M:t användas till 3:dje HufvudTitelns förstärkning för oförutsedde Militaira utgifter, dock leke till Lönerj Pensioner eller Gratificationer.
Hi Stir härtill bifalla, torde Reslutet ltöra hos K, M:t i underd:het anmälasi Och då uti Reglementet för RiksgäldsCöntoiret härmed öfverensstämmande föreskrifter böra meddelas , så kommer, i följd häraf, 98 §. uti det afgifne Förslaget till berörde Reglemente och den med samma i samband stående §. 97; att undergå en förändrad redaction och hvilken föreslås att blifva af denna lydelse! §• 97- » De åt Försvarsverket ansiagne och i §§. 79,80, 81, 83, 84, 85 och 86 upptagne medel insättas, i den mohn de blifva disponibla, på en särskild räkning i VexelBanken.
De medel, som, enligt §§. 79, 80 och 81, äro af Allmänna Bevillningen anvisade till FörsvarsYerkets behof, skola inom Junii månads slut till det för hvarje år beräknade beloppet, från den räkning i VexelBanken, hvarå Bevillningsmedlen insättas, öfverflyttas till den särskilda räkningen för de extra militaire anslagen.
De å denna Räkning uppkommande Behållningar böra, så vidt ske kan, i Banken förräntas, på sätt för Långifvare af All - Betänkanden, N:o 437. 621 Allmänheten blifvit bestämdt.
Den häraf möjligen inflytande ränta må af K.
M:t användas till 3:dje HufvudTitelns förstärkning för oförutsedde militaire utgifter.
5- 98- De öfrige till den Extra Statsregleringen hörande och i §§. 82, 88, 89, 90, 91, 92, 9'j och 94 omförmalde tillgångar insättas äfven på en serskild Räkning i VcxelBanken.
De derå möjligen uppkommande behållningarne böra likaledes i Banken förräntas, vinsten derpå får användas till fyllande af de brister, som i tillgångarne på denna Räkning kunna uppkomma.
De uti §§. 89, 90 och 91 upptagne tillgångar, hvilka redan blifvit bokförda såsom RiksgäldsContoirets egna, skola, i den mohn de inflyta på den, Räkning, dit de förut hört, derifrån på den i denna §. omförmälda Extra AnslagsRäkningen öfverflyttas.
Alla de öfrige i §§. 92, g3 och 94 upptagne tillgångar skola omedelbart å samma Räkning insättas.
Af Herr CoramerceRådet Santesson:
Då StatsUtskottet uti dess förra afgifna Betänkande N:o 422> innefattande Förslag till Reglemente för R.
St:rs Fullmäktige i RiksgäldsContoiret tillstyrkte att samtelige de medel, som tillhöra Extra StatsRegleringen borde förräntas till Extra Statsfondens nytta, afsngo ganska visst de fleste af Utskottets Ledamöter, lika med mig, det goda tillfälle sorn dertill var beredt igenom det. då 43 622 Stats-Utskottets redan af 2!ne RiksStånd, Högl.
Ridd. oell Adeln samt Heder v. BondeStåndet fajtade beslut, att upplåningen i Banken för den så kallade Upp- och UtlåningsDisconten skulle till hälften göras på så kallad Afskrifningsräkning a vista, och hvilket beslut förmodades något af de 2:ue öfrige Stånden skulle komma att biträda.
— I sådan åsigt undcrstälde jag äfven den Motion om återremiss af nämnde Betänkandes 8g:e punkt, som inom BorgareStåndet gjordes i ändamål, att 3:dje HufvudTiteln skulle tillgodokomma Behållningen af uti nämnde UpplflningsDiscont gjord förräntning af FörsvarsYerkets andel uti de extra Statsanslagen.
Sedan har dock Förstärkta StatsUtskotlet igenom votering med en rösts pluralitet afgjort, att Afskrifningsräkning ej ifrågakommer, utan att upplåningen kommer att ske endast mot obligationer på minst 3, högst 6 månaders uppsägning.
Vid detta förändrade förhållande anser jag sådane betänkligheter möta den åtgärd att jag helst afstyrker Extra StatsVerksmedlens, och i synnerhet de deraf som tillhöra FörsvarsYerket, förräntande igenom RiksgäldsContoiret.
— Desse betänkligheter äro: i;o Att det blir sällan möjeligt för K. M:t eller den Autorite', åt hvilken K.
M:t öfverlåter disposition af Extra anslagen, att kunna förutsäga, om medlen så lång tid som 3 a 6 månader kunna afses. 2:0
Att igenom den äfven Banken tillkommande uppsägningsrätt af desse Obligationer , som ej hade varit fallet med afskrifningsräkning, de af RiksgäldsGonioiret å FörsvarsVerkets vägnar med beräkning af Betänkanden, Nlis 4^7> 438- 623 längre tids förräntning insatte medel, genast kunna komma att blifva åter uppsagde. 3:0
Att igenom det nu föreslagna sätt RiksgäldsContoiret har blifvit förvandladt till Mäklare eller Commissionair för denna särskilda förräntning afFörsvarsVerkets på den föreslagna särskilda räkningen odisponerade, och för någon längre tid tillgänglige medel; hvarvid för RiksgäldsContoiret uppkommer nödvändighet af beständig skriftvexling med K.
M:t eller vederbörande Autorite't, uti de mäst obetydlige frågor. 4:o Att RiksgäldsContoiret härigenom ställes i ansvar för vården af Bankens utgifne Obligationer för alla insättande Summor, och hvilka någon gång torde uppgå till flere 100,000 R:dr, samt ej tillhöra RiksgäldsGontoirct, utan Försvars Verket; troligen komma desse Obligationer alt utställas löpande och till Sedelhafvaren, alltså gällande i hvars mans hand, och denne ökade dels, ansvarighet hos en eller annan af Verkets Embets- eller Tjenstemän, dels risk i öfrigt för förlust af inneliggande Obligationer å betydligt belopp, synes mig alldeles främmande för R.
St:rs RtgsConloir.
N:q 433- Utlåtande, i anledning af väckt fråga om öfverlemnande till K:gl. KammarRätten af Inventarier öfver det Staten tillhöriga och af de K:gl.
Hofven begagnade Silfver, Linne och Husgeråd m. in. saint om en fullstän - 624 Stats-Utskottets digare granskning af det till Meubler m. m. åt K:gl. Slotten anviste Anslag. (U.-A).
Hos Höglofl. R. och Ad. har Hr von Hartmansdorff\
Augustj uti afgifven Motion fästat uppmärksamhet dervid, att K.
KammarRättens speciella granskningsrätt, hvilken, jemlikt K.
Brefvet den 5 Nov. 1823, Lör omfatta alla redogörelser för Statsmedels förvaltning, i så måtto vore ofullständig i hänseende till Anslaget för meublers underhållande på de K.
Slotten, sorn vederbörande i K.
KammarRälten icke kunna controllera den afgång eller tillkomst af persedlar som årligen äger rum, enär, enligt Motionärens förmening något inventarium deröfver icke lärer finnas i K:gl. KammarRätten, ehuru redan år 1810 serskilte personer till upprättande deraf blifvit förordnade och derför uppburit vedergällning; och har af sådan anledning samt under omförmälande att, före år i8i5, anskaffningen och underhållet af husgeråd och möbler m. m. för de K:gl. Slotten bestreds nf den till K.
M:t i underd:het öfverlemnade HafStatssumma, men att vid nämnde års Riksdag, till berörde ändamål, å RiksStaten uppfördes ett särskilt års anslag af 5ooo R:dr, hvilket år 1823 ökades till 8000 R:dr, hvarmed det ännu utgår, Hr von Hartmansdorff hemställt om icke Utskottet må infordra förtekning öfver Hofvets inventarier af Silfver, Linne, Meubler, Husgeråd m. m., till hvilka Anslaget användes, samt undersöka denna Förteknings beskaffenhet, och om icke R.
St:r, såsom vilkor för det nuvarande Anslagets fortfarande, må Betänkanden, N:o 438. 625 begära, att Inventarium öfver närvarande beliållningarne jemte fortgående uppgifter öfver tillkomst och afgång å förrberörde Inventarii-persedlar, varda K:gl. KammarRätten meddelade, för att framgent vara tillgänglige ej mindre för dess än för R.
St:rs Revisorer samt Statsutskott.
Vid beviljandet af remiss å förrberörde Motion, har Hr Hjerta > Gustafa yttrat, det han ansåge den föreslagna inventeringen af Meubler och Husgeråd å K.
Slottet ej vara passande, och att han vore öfvertygad, det all nödig eftersyn och controll i detta hänseende ägde rum.
Utskottet, som i detta ämne sökt förskaffa sig nödiga upplysningar, har inhemtat: att ifrån och med 1816, eller det år då det serskilta anslaget för möblers inköp och reparation vidtog, till K.
K arn ma rRättens granskning till ziffran årligen aflemnats en serskilt Cassa-räkning öfver anslagets användande samt dessutom redogörelse för derför inköpte nya meubler eller materialier dertill, m. m.; att denna granskning likväl sedermera upphört till följd af K.
Br. den 27 Januari 1825, hvarigenom K. M:t, i sammanhang med pröfningen af en utaf vederbörande RevisionsContoir gjord anmärkning dervid, att någon redogörelse för de genom försäljning af gamla inventarier influtne medel icke på flera år aflemnats, rörande framtida förvaltningen af det till meublers underhållande vid K.
Slotten uppförde Anslag i Nåder förordnat, att Hr RiksMarskalken, till hvars disposition anslaget utbetalas, borde vid hvarje års slut till K.
M:t öfverlemna 626 Stats-Utskottets Förtekning på de under loppet af året för anslagssumman inköpta meubler och inventarier samt kostnaderne dervid, jemte uppgift om det belopp, sorn till reparationer åtgått; att K.
Mits gillande påskrift å denna förtekning skulle utgöra RiksMarskalkens decharge, utan att någon annan eller vidare redogörelse kunde komma i fråga; att hvad som inflyter genom försäljning af obrukbara meubler och inventarier, skulle ibland tillgångarne för nya meublers anskaffande upptagas, och användandet deraf på samma sätt, som om den årliga anslagssumman är förordnadt, bos K.
M:t i underddiet uppgifvas, äfvensom att afsk ritter af sagde redogörelser borde tillställas K.
Mits Han del soch Finance-Expedition, för att, vid nästblifvande Riksdag upplysningsvis kunna StatsUtskoltet meddelas.
Utskottet har jemväl fått emottaga dylika afskriften för åren 1825, 1826, 1827 och 1828; hvarjemte Utskottet från K.
KamraarRätten infordrat åtskilliga derstädes förvarade Speciallnveritarier, nemligen för K. M:ts Ilof-Oeconoraie, upprätladt år 1820 med afgångs- och tillkomstförtekningar till och med år 1826; för HusgerådsKaminaren, Hofstallet och KlädKamtnaren af år 1821, för Si Ifver Kam maren af år 1820 samt för P’aleburen af år 1817.
Hvad nu först angår motionärens framställning om en fullständigare granskning af det till meubler m. m. å de Kongl, Slotten an viste anslag, sa anser Utskottet densamma sedan It.
Stlr redan fattat deras beslut öfver K.