Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt detta undantag kommo fastighetsegarne i städerne att åtnjuta 150 procent högre rösträtt, än om bevillningsgrunden äfven i detta fall tillämpades, men genom föreskriften i 10 § att alla algilter, hvarom sockenstämma beslutar, skola utgå efter den bestämda grunden för rösträtt, fingo de ock vidkännas en i samma mån högre kommunal-beskattning.
Då nu icke något serskildt skäl för ett sådant undantag förefunues, har motionären, som ansett den af rikets högsta beskattnings-kommission bestämda beskattningsgrund, nemligen bevillningen, böra betraktas såsom en fullt tilllörlitlig mätare för bestämmandet af kommunala skatter, tillstyrkt denna beskattningsgrunds tillämpning äfven uti ifrågavarande fall.
Vidare har motionären anmärkt, att det uti åberopade S | 3 mom. förekommande stadgande, att den rösträtt, som tillkommer socknens invånare, »skall hvarje år vid allmän sockenstämma, som i Maj och Juni månader bör hållas, bestämmas och på landet i hemmantal sättas,» vore, hvad städerne beträffar, overkställbar!, enär endast i de fall, då nya beskattningar vid sockenstämmor förekomma. ett större antal röstegatide sig infunno, samt i allt fall fara vore att en röstlängd, grundad på de röstegandes uppgifter, icke blefve tillförlitlig, hvadan motionären ansåg lämpligast, att, i likhet med hvad för Stockholms stad vore föreskrifvet om röstlängds upprättande genom vederbörande uppbördsmyndighet, pastorerne i rikets öfrige städer erhöllo rättighet, att, direkt eller genom provjnsstyrelserne, infordra så beskaffade längder.
Allm. Besv.- o. Ekon.-Ut skott el s Utlåtande, Jis 69.
En annan omständighet har motionären äfven ansett förtjena uppmärksamhet, nemligen att röstetalets maximibelopp i förordningen icke blifvit bestämdt, hvilket dock vore en nödvändig garanti mot förmögenhetens alltför slöra inflytande.
Slutligen har motionären ansett en anmärkningsvärd otydlighet förefinnas i slutorden af förordningens 10 §, som stadgar, att »alla afgifter, hvarom sockenstämma beslutar, skola utgå efter den bestämda grunden för rösträtt i sockenstämma, sä vida ej serskildt derom blifvit stadgadt eller serskild öfverenskommelse derom träffad.»
Det kunde ej betviflas att med de sist anförde orden åsyftades, att församlingen skulle ega antaga andra grunder, än den som uti förordningens 5 § vore i allmänhet föreskrifven för utgörandet af de afgifter, hvarom församlingen eger besluta, och att således, då församlingen i de ämnen, hvarom förordningen handlar, icke kunde öfverenskomma annorlunda, än genom sockenstämmobeslut, hvarje öfverenskommelse af detta slag måste på nämnde sätt träffas.
Man hade likväl velat göra den mening gällande, att med öfverenskommelse i nyssnämnde läll borde förstås allas medgifvande, och således icke endast pluralitetens, som eljest vid sockenstämma egde fatta beslut; och hade, i anledning af klagomål öfver en dylik tolkning, olika beslut blifvit af en bland Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade, hvilket tydligen utvisade behofvet af förtydligande utaf ifrågavarande stadgande.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, har motionären föreslagit att 3 och 10 §§ i Sockenstämmo-förordningen af den 29 Augusti 1843, måtte erhålla följande förändrade lydelse: »§ 5. »1 Mom.
Rättigheten att deltaga i sockenstämmas öfverläggningar och be»slut tillkommer en och hvar egare eller innehafvare af skattlagd fastighet, samt »arrendator eller brukare deraf, så vida icke egaren bor inom församlingen, eller i »annat fall sig denna rättighet icke i kontraktet förbehållet, och derjemte alla andra »socknens invånare, som innehafva fabrik eller annat serskildt bebygdt verk eller »inrättning, samt dem, som njuta lön, drifva handtverk eller idka annan näring, »och derför erlägga bevillning efter 2:dra Artikeln i Bevillningsförordningen till »ett belopp af minst 2 R:dr 24 sk. banko.» » »2 Mom.
På landet skall rösträttigheten beräknas efter hemmantal, der det »Annes åsatt; i annat fall bestämmes den på grund af den bevillning, erdigt 2:dra »Artikeln, som till staten erlägges.
För ett bevillningsbelopp af 2 R:dr 24 sk., »hvarunder ingen rösträtt, utom för hemman å landet, eger rum, beräknas lika »rösträtt med Vie hemman, för ä till 7'/> R:dr lika med Vg hemman, för 7V2 till 8 Allm. B t sv.- o. Ekon,-Utskottets Utlåtande, JY? 69. »10 R:dr lika med 3/ie hemman, för 10 R:drs bevillning lika med V4 hemman och »så vidare i samma proportion för högre bevillningsbelopp enligt 2:dra Artikeln. »Den rösträtt, som på nämnda grund af bevillning tillkommer socknens invånare, »skall hvarje år vid den sockenstämma, som i Maj eller .Tuni månad bör hållas, »bestämmas och i motsvarande hemmantal utsättas.» »3 Mom.
I stad beräknas rösträttigheten efter den bevillning, som den »röstberättigade för fastighet inom församlingen och, då han der bosatte sig, för »borgerligt yrke, löneinkomst, eller eljest, enligt Bevillningsförordningens 2:dra Art. »till staten erlägger, sålunda att bevillningsbelopp, icke öfverstigande 10 R:dr »banko, gifver åt röstberättigad person en röst, bevillning öfver 10 till och med »20 R:dr två röster, deröfver till och med 30 R:dr tre röster, deröfver till och »med 40 R:dr fyra röster, deröfver till och med 50 R:dr fem röster, och på »lika sätt vidare, så att hvarje nytt tiotal af
R:dr i bevillning berättigar till en »röst; i följd hvaraf den, som i bevillning skattar 190 R:dr till och med 200 R:dr »banko eger tjugo röster, dock vare detta det högsta röstetal, som någon inom »en församling må tillkomma, huru mycket än bevillningssumman öfverstiger sist»nämnde belopp.» »4 Mom.
Det röstetal, som på nämnde grund af bevillning tillkommer hvar »och en röstegande inom församlingen, utföres i behörig röstlängd, den vederbö»rande uppbördsverk åligger upprätta och på reqvisition af pastor eller den hans »embete förestår, aflemna sednast inom
April månads utgång hvarje år, för att »vid den i Maj eller Juni infallande ordinarie sockenstämma justeras.
Röstläng»den skall upptaga alla dem, som i sockenstämma inom församlingen ega rösträtt.
»De skola i röstlängden intagas i den ordning, hvarderas bostad, eller då röstbe»rättigad icke bor inom församlingen, lägst af fastighet, för hvilken rösträtten ut»öfvas, föranleder, med uppgift i serskilde kolummer å det bevillningsbelopp, som »antingen för fastighet eller ock för borgerligt yrke, löneinkomst, eller eljest, för »sistförllutna året hvarje röstegande påfördt är; och skall den röslegandes hela »röstetal inom församlingen vara å ett ställe utfördt.
För anmärkningar varder i »längden nödigt rum Iemnadt.» »5 Mom.
Röstlängd, som å den i Maj månad hällne sockenstämma justerad »är, gäller sedan till dess ny längd uppgjord och justerad blifvit.
Röstberättigad, »som ej är i röstlängden antecknad, vare ej derför sin rösträtt förlustig, så framt »han vid den sockenstämma, då röstlängden justeras, med uppvisande af nästföre»gående årets debetsedel, sin behörighet styrker.
Yrkar någon, att med ändrad »rösträtt i sockenstämma deltaga, då skall han sin rätt styrka.
Godkännes den af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskotleln Utlåtande, M 69. 9 »af församlingen, skall anteckning derom af sockenstämmans ordförande i röstläng»den göras.» »Förvärfvar någon efter den tid, då röstlängden justerats, rösträtt inom för— »samlingen och styrker sådant i sockenstämma, varde äfven han i röstlängden »införd.» »6 Mom.
Bolag ege för fastighet inom församlingen rösträtt, som här ofvan »sägs, ändå att ej någon af bolagsmännen är i församlingen mantalsskrifven och »ankomme på bolaget att samfäldt rösta, eller låta hvar delegare för sin andel »rösträtt utöfva.
Ar röstberättigadt bo oskiftadt, röste delegare samfäldt; är det »skiftadt, röste hvar för sin andel.» »7 Mom.
Rösträtt i sockenstämma tillkommer ej den, som står under an»nans husbondevälde eller målsmanskap, dock må för omyndigs fastighet rösträtt »af förmyndare utöfvas.
För egendom eller rörelse, som under borgenärers för— »vältning är, röstas ej.» »8 Mom.
I de ärender, som blott angå fastigheter eller de afgifter och be»svär. hvilka af dem utgå eller äskas, röste endast fastighetsegare eller innehaf»vare; hvarvid deras rösträtt bestämmes efter fastighetsbevillningen.» »Rörer fråga endast icke-fastighetsegande församlings-ledamöter, röste blott »desse; dock må inom deras klass jemväl fastighetsegare eller innehafvare om de, »utom afgifter för fastighet, äfven skatta för inkomst eller rörelse, åtnjuta röst»rätt för den del af bevillningen, som icke utgöres för fastigheten.
I fråga om »endera klassens deltagande i afgift till sådant föremål, hvartill den andra förut »ensam bidragit, gälle ock hvad här ofvan sagdt är, så att endast ledamöterne af »den klass, hvilkens deltagande yrkas, ega att derom vid sockenstämma besluta.
»Men i de fall, der särskilda författningar eller föreskrifter om röstberäkningen »äro gifne, förhålles på sätt samma författningar för hvarje fall stadga.» »9 Mom.
I afsende på främmande trosbekännares rättighet att i socken»stämma deltaga, gälle hvad derom i serskilda författningar finnes stadgadt.» »10 Mom.
Frånvarande röstegande må genom fullmakt, som till riktigheten »af tvenne trovärdige män styrkt är, öfverlåta sin talan och rösträtt åt annan »man, som i stämman röst eger.
Dock blifver härigenom ingen berättigad att »för sammanlagde egne och genom fullmakt öfverlåtne röster vid förekommande »voteringar, utöfva vidsträcktare rösträtt, än den, som i 4 mom. af denna § är »såsom maximum bestämd.» »11 Mom.
Om rösterna falla lika för olika meningar, gälle den mening, som »ordföranden biträder.» Bih. till R.
Prol. 1830 & 18S1. 8 Sami., 13 Bart. 2 10 Allm. liesv. o. Ekon.-Utskotlels Utlåtande, M 69. § 10. »Alla afgifter, hvarom sockenstämma beslutar, skola utgå elter den bestämda »grunden för rösträtt i sockenstämma, såvida ej särskildt derom blifvit stadgadt, »eller särskild öfverenskommelse, medelst i laga ordning tillkommet sockenstämmo»beslut derom träffad.»
Bland de af motionären sålunda föreslagne förändringar, har den om röstlängds upprättande på annat sätt, än Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1843 föreskrifver, jemväl vid sednaste riksdag varit ifrågaställd; och med anledning deraf afläto Rikets då församlade Ständer underdånig skrifvelse
[M 222) till Kongl.
Majit med anhållan det stadgas måtte, »att vederbörande häradsskrifvare, eller i »stad den embetsman, som skattskrifning förrättat, må vara pligtige, att, der för»samlingen så önskar, på anfordran af församlingens kyrkoherde, eller den hans »tjenst förrättar, emot lösen, som af församlingen skall ersättas, aflemna förteck»ning, upptagande det röstetal, som på grund af bevillning efter 2:dra art., för »näring, handtverk eller lön, medlemmar af församlingen tillkommer.» — Sedermera har vid underdånig föredragning af berörde skrifvelse, den 26 Oktober sistlidet år, Kongl.
Majit i nåder förklarat denna framställning icke föranleda åtgärd.
Uti de af motionären afgifne förslag till nya stadgande!) för sockenstämmor i städerne, utom Stockholm, har han i allmänhet följt de föreskrifter, som angående beräkning och utöfning af rösträtt vid sockenstämma samt om röstlängds upprättande blifvit genom Kongl. Förordningen den 16
Mars 1847 för sistnämnde stad meddelade.
Undantag härifrån äro dock, dels att 8 mom. af 3 § i sistnämnde Förordning blifvit ur förslaget uteslutet; dels att i stället för den i 10 mom. al samma § intagne föreskrift, att ombud vid sockenstämma icke må innehafva flera än fyra personers fullmakter, föreslagits, att icke någon skulle ega alt, för egne och på grund af fullmakt innehafvande röster, utöfva högre rösträtt, än som i 4 morn af meranämnde § vore såsom maximum bestämd; dels ock att förslaget bibehåller stadganderne i Kongl.
Förordningen den 29 Augusti 1843, ej mindre att, i de fall, der särskilda författningar eller föreskrifter om röstberäkningen äro gifne, förhålles på sätt sålunda särskildt blifvit stadgadt, än äfven att ordföranden vid sockenstämma eger afgörande röst, när rösterne falla lika för olika meningar.
Hvad motionen innehåller, har Utskottet tagit i öfvervägande; och får Utskottet till en början erinra, att, sedan särskildta förhållanden i afseende på sockenstämmor tillförene varit i olika städer gällande, Rikets Ständer vid riksdagen åren 1840 och 1841, efter det stadsförsamlingarne haft tillfälle att sig i ämnet yttra, föreslagit en gemensam sockenstämmo-förordning för hela riket, utom Stockholm, Allm,. Besv. o. Ekon.-Ulskottets Utlåtande, Jtf 69.
11 med hvilket förslag nu gällande författning, så vidt de af motionären öfverklagade delarne angår, öfverensstämmer.
Att vid detta förhållande, blott med anledning af enskild motionärs framställning, tillstyrka väsendtliga ändringar i de föreskrifter, som sålunda, på grund af stadsförsamlingarnes afgifne yttranden, för städerne ansetts lämplige och blifvit påbjudne, synes Utskottet så mycket mera betänkligt, som i särskilda städer olika förhållanden förefinnas, hvilka möjligen kunna försvåra eller förhindra tillämpningen af de föreslagna nya stadganderne.
Utom dessa allmänna sköl moti väsendtlig ändring i sockenstämmo-lörordningen förekommer vidare: att rättigheten att deltaga i sockenstämma af ålder varit företrädesvis fästad vid fastigheterne, och att Rikets Ständer, vid afgifvande af förslag till nämnde förordning yttrat, det fastigheterna fortfarande borde utgöra hufvudsakliga grunden för delaktighet i de kommunala angelägenheterne, och att, der delaktigheten icke bestämmes efter fastighet, den bör bero af taxeringen, i ett förhållande till fastigheterne, hvarigenom iakttages den öfvervigt.
Rikets Ständer ansett dessa böra tillerkännas; att de fleste städer, enligt sista punkten uti ifrågavarande nådiga förordning, i fråga om grunden för rösträtts utöfvande, fortfarande tillgodonjuta särskilde privilegier, hvilka lägga hinder i vägen för förslagets tillämpning i detta fall; att Kongl. Majit, på sätt ofvan är nämndt, nyligen förklarat sig icke kunna i nåder bifalla en af Rikets Ständer vid sednaste riksdag aflåten un derdånig hemställan, innefattande hufvudsakligen enahanda förslag rörande nytt sätt för röstlängds upprättande, som nu af motionären blifvit afgifvet; att, hvad det föreslagna maximum för rösträtts utöfvande beiräflär, något sådant maximum icke eller före tillkomsten af nuvarande förordning varit bestämdt och ej eger rum vid prestval och andre förrättningar, dervid omröstning inom församlingarne förekommer; samt slutligen, i afseende på den ifrågaställa förklaringen af 10 <§ uti sockenstiimmo-föiordningen, att någon tvekan om rätta tillämpningen deraf icke synes skäligen kunna uppstå, så att dylik förklaring icke är af behofvet påkallad.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, anser Utskottet sig böra hemställa, att Rikets Ständer icke måtte vidtaga någon åtgärd, i anledning af förevarande motion. 3:o. Riksdagsfullmäktigen Per Bengtssons motion.
Med åberopande deraf, att ifrågavarande nådiga förordning, i hvad den angår kommunala utskylders utgörande af »borgare från stad, som tillika är boende och »skattskrifven på landet eller i köping», blifvit så tolkad, att en sådan borgare, som betalt alla sina kommunala utskylder till ecklesiastik-staten och fattigvården 12 Allm.
Besv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande, JYi 69. inom den församling, hvarest han bor och är skattskrifves mäst jemväl erlägga dvlik betalning till den stad, derifrån han har sina borgerliga rättigheter, har motionären, som ansett både billighet och rättvisa tala för en förändring i berörde förhållande, föreslagit, följande tillägg till författningen, nemligen: »Att borgare, som är boende på landet eller i köping, må, ehuru han har »borgerliga rättigheter från stad, vara skyldig att endast inom den församling, »hvarest han vistas, är boende och skattskrifves betala sina kommunala utskylder.» Utskottet, som tagit motionen i öfvervägande, anser, i strid mot den åsigt motionären yttrat, billigheten fordra, att en person, som njuter borgerliga rättigheter från stad. men är utom staden boende och skattskrifven, för nämnde förmåns åtnjutande erlägger kommunala utskylder äfven till staden; och får Ut skottet derför afstyrka ifrågavarande förslag. 4:o. Riksdagsmannen Tobias Linds motion.
Motionären har fästat uppmärksamheten derpå, att ifrågavarande förordning, som föreskrifver att rösträtt vid sockenstämma tillkommer enhvar, som eger fastighet, eller erlägger bevillning efter 2:dra art. till belopp af 2 R:dr 24 sk. eller derutöfver, derjemte icke uttryckligen stadgar, huruvida den, som innehafver fast egendom och äfven uppbär inkomst, hvarför bevillning efter 2:dra art. till nämnde minimum eller derutöfver erlägges, skall ega rösträtt och i följd deraf deltaga i kommunala utskylder i båda dessa afseenden eller endast för fastigheten; och då tvister samt stridiga meningar härom skulle hafva uppstått, har motionären hemställt, att nådig förklaring i berörde hänseende måtte hos Kongl. Maj:t i under dånighet begäras.
Utskottet, som anser, dels att sockenstämmo-förordningen, i afseende å rösträtt i sockenstämma, är tydlig, och dels att den äskade förklaringen, enär den al motionären anses behöflig, rättast kan vinnas på besvärsväg, får, med anledning häraf, tillstyrka, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Häremot anmäldes reservationer: l:o Af Herr Collén, M. W. »Delande den åsigt, som Herr Nordvall i sin motion antydt. att skälet vore svårt att inse, hvarföre en gemensam sockenstämmo-författning föreslagits och antagits för landtbygden och städerne i riket, med undantag af Stockholm, har jag, som jemväl, lika med honom, tror, att mera ändamålsenligt varit, om en serskild soekenstämmo-författning utfärdats för landet och en särskild - Allm. Besil.- o. Ékoh.-Ulskottets Ullålande, 'M 69.
13 skild för samtlige rikets städer, understödt de förslag till förändringar i 1843 års sockenstämmo-förordning, sorn af honom blifvit väckte, helst dessä ändringar Hufvudsakligen afsett att för öfrige städer få gällande åtskillige på rättvisa och billighet grundade stadganden, som förekomma i 1847 års författning för Stockholms stad.
Dessa förslag till förändringar tillstyrktes äfvert äf den afdelning inom Utskottet, som beredde ärendet, hvaremot, hufvudsakligbri af skäl, dels att städernas innevånare haft tillfälle sig yttra om sjelfva principen att för stad och Iand antaga gemensam, sockenstämmo-författning, dels att ändringars införande i gällande föreskrifter icke borde tillstyrkas blott med anledning df enskild motionärs framställning, Utskottet sig yttrat, att någon åtgärd i anledning af motionen icke måtte vidtagas.» »De väsendtligaste förändringärne i 1843 års sockenstämmo-förordning, som motionären föreslagit, afse 3 mom. af 5 §, der det heter: »1 stad röstas för fa»stighetsvärde af 2000 R:dr, lika som för 10 It:drs bevillning»; samt i 10 § der det föreskrifves: »att alla de afgifter, hvarom sockenstämma beslutar, skola utgå »efter den bestämda grunden för rösträtt.» »Då i städerna, der icke annorlunda finnes stadgadt, rösträtt på sockenstämma i öfrige fall är bestämd efter 2:dra artikelns bevillning, så är orättvisan uppenbar, att fastighetsegare tillerkännas ISO procent högre rösträtt än dem, enligt bevill— ningsgrund, skulle tillkomma.
Hvad angår utgifterna, som sockenstämma beslutar, så och enär föremålen för kommunala afgifter äro till sin art enahanda med dem, för hvilka statsbidragen utgå, torde det icke kunna förnekas, att ju den rättsenlig erkände grunden, eller bevillningen, för statsbidragens utgörande, äfven är rättsenlig i frågan om utgifter för kommunala behof.
I 1847 års sockenstämmoförordning för Stockholms stad är denna princip följd samt rösträtt och bidrag till kommunala ändamål helt och hållet grundade på erläggande af bevillning, och då vigten och fördelen att hafva fastighet i en landsortsstad icke är större, oftast mindre, än den att i Stockholm hafva sådan egendom, så borde på förra stället rättigheter och skyldigheter i detta hänseende icke vara större eller annorlunda än på de sednare.» »Af Las- samt Allmänna Besvärs-Utskottets Betänkande N:o 4 vid 1840 och 1841 årens riksdag samt af hvad protokollerne vid samma riksdag vidare i detta ämne förmäla, inhämtas, att aldrig, på sätt af närvarande Betänkande möjligen kan slutas, städernas infordrade yttrande afsett sjelfva grunden för rösträtten i sockenstämmor eller beskattningen för stads-fastigheter, utan att denna rätt och beskattning blifvit omedelbart af Rikets Ständer, efter derom yttrade olika meningar Bih. till B.
Prot. 1850 & 1851. 8 Sami., 15 Eäft. 3 14 Allm, Besv.- o. Ekon.-Ulskoltets Ullålande, M 69. sammanjemkad, voterad samt i underdånighet föreslagen.
Att i en på sådant sätt tillkommen författning, deruti anspråken på billighet och rättvisa uppenbarligen blifvit mindre noga iakttagne, söka rättelse, synes, efter min mening, icke öfverskrida representantens rätt.
Utskottets i detta hänseende anförde skäl till motionens underkännande dristar jag alltså jäfva, och reserverar mig i öfrigt på; nu antydda, i motionen fullständigt utvecklade, bevis, emot Utskottets tillstyrkta afslag på de» föreslagna ändringarne, ej mindre i afseende på här ofvan omförmälde §§ i 1843 års sockenstämmo-förordning, än äfven i öfriga dermed sammanstående och i motionen förekommande.»
Häruti förenade sig Herr Grefve Björnstjerna, C. M. L. samt Herrar C. G. Gustafsson, C. J. Nygren, N. Sundström och G. O. Sundblad.
Af riksdagsfullmäktigen Pehr Bengtsson, från Calmar län: »Då Utskottet, i strid mot hvad jag föreslagit, ansett att borgare, som är boende och skattskrifven på landet, likväl bör betala till städerne alla kommunala utskylder, kan jag icke annat än emot ett sådant omotiveradt beslut nedlägga min reservation, helst det vill synas, som Utskottet saknat både vilja och förmåga att tillstyrka ett lagstadgande, som skulle haft dea välgörande påföljden att undanrödja tillfället till ett godtyckligt behandlingssätt.» STOCKHOLM. TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1831.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Ut/ätande, N:o 70.
\:o ?0. Ank. till Exp.-Ulsk. d. 26 Mars 1851, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, om åtgärder fölen förbättrad själavård i hufvudstaden.
I en från Högvördige Presteståndet remitterad motion har Herr Kontraktsprosten Forssell, med fästadt afseende å det inflytande som hufvudstaden, framför andra kommuner, utöfvar på hela landets seder och tänkesätt, framställt de anledningar till växande bekymmer, som uppkomma vid betraktandet af det kristliga och sedliga lifvets tillstånd hos hufvudstadens befolkning.
Med åberopande af de enstämmiga vittnesbörd, som den årliga brottmåls-statistiken, Tabell-kommissionens berättelse, tidningar och enskild erfarenhet, afgifva, anser motionären, att, oaktadt de många bevis på en varm kristendom, som man ofta ser framträda, en mörk skuggsida i sedligt afseende obestridligen förefinnes, som påkallar en snar och verksam hjelp.
Enligt motionärens öfvertygelse funnes det inom hufvudstaden förhållanden, som gjorde det för presterskapet, med allt bemödande, omöiligt att der handhafva den själavård, som inom hvarje församling utgör ett nödvändigt vilkor för det andliga lifvets bestånd och förkofran.
De särskilda församlingarnes folkmängd vöre i allmänhet allt för stor, presternas antal i förhållande dertill otillräckligt, dessas och isynnerhet pastorernas tid och verksamhet allt för mycket tagna i anspråk för en strängt kontrollerande verksamhet i en mängd af kommunala inrättningar, tillfället dem derigenom betaget att sörja för det som egentligen till kallet hörer, och lönerna till större delen beroende af diskretion.
I allt detta, äfvensom i flere dermed sammanhängande förhållandi n läge stora olägenheter, och det vore för hufvudstadens och för landets väl i hög grad angeläget att genom deras undanrödjande söka lossa de band, som nu hämmade själasörjarens verksamhet.
Motionären har på dessa grunder föreslagit, alt Kikets Ständer måtte hos Bih. lill B.
Prof. 1850 # 1851. 8 Sami. 16 Höft. \ \ 2 Allin Besvärs- och Ekon.-Vtskottets l flätande, N:o 70.
Maj:t till nådig uppmärksamhet anmäla sin öfvertygelse, att serskilda undersökningat och åtgärder vore behöfliga, för att bland hufvudstadens befolkning bringa själavården till öfverensstämmelse med det skick, som enligt gällande Kyrkolag och ordning bör ega rum, på det icke hvarje serskild medlems kristliga lif, till största mehn jemväl för kommunen och hela vårt samhälle, må i sin utveckling fortfarande hämmas.