Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
gen af besökande damer har varit synnerligen Hon hör hans röst som ur ett aflägset fjärran, hon kan icke motstå den, ej heller de mörkblå liflig, och den föresyn af gediget arbete och ögonen, hvilka stråla s o m aldrig förr.
Valsens god stil, som de utställda föremålen erbjudit, toner glida smekande och lockande förbi hennes ko mmer helt visst att sätta god frukt under öra, hans arm ligger lätt o m hennes lif.
Det förefaller henne, under det h o n denna det kvinliga handarbetets mest flore- dansar, som om hon sväfvade genom ändlösa rande årstid — julklappstiden.
rymder, som om osynliga körer sjönge.
Hon ser Att ingå i en detaljerad beskrifning ötver plötsligt upp, hennes ögon lyftas mot hans.
Bara mångfalden af utställda arbeten skulle till en blick, en enda, men han ser henne ej, ty hans ögon äro riktade mot palmträdet i fönstersmygen, intet tjäna, då ett återgifvande i ord kräfde där det guldblonda hufvudet under dess djupa en omöjlig bredd för att gifva en uttömman- grönska ler mot h o n o m.
Hon tvärstannar, hela de föreställning.
Stor uppmärksamhet till- rummet dansar för hennes ögon.
Hon vill bort, drog sig en präktig gobelinväfnad, beställd bort från allt.
Regnet piskar hen- nes ansikte o c h stormen sliter i hennes hår, men af öfverståthållaren frih.
Tamm, hvilken inför hon känner det e j.
Ej en enda tår, de besökandes ögon under konsterfarna hän hennes F ö r s l a g till matordning f ö r v e c k a n 2 4 - 3 0 nov.
S ö n d a g: Colbertsoppa; hummer i mayonaise; rådjurssadel med potatis- kroketter; rompudding.
F r e d a g: Surstek; risgrynsvälling.
marineras med olja och ättika, samlas och läggas rundt omkring på anrätt- ningsfatet, som om stjärtarna vore hela.
Midt på fatet har man en förhöjning af sallad.
Här ofvanpå lägges det öfriga hummerköttet som en pyramid.
Mayonaisesås är på förhand i ordning och slås öfver pyramiden samt prydes med den hackade hummerrommen eller rullade sardellfileter och oliver.
D. Bakning-.
Ronnebypepparkakor.
1,063 gr. brunt socker; ' ii cl.
vatten, 51 gr. stött ka- nel, 21 gr. stötta nejlikor, 4 matskedar fint skurna pommeransskal, 638 gr. smör, 1,700 gr. mjöl och 34 gr. pott- Recept.
aska Sockret uppkokas med vattnet, Colbertsoppa: Morötter, palstemac- kryddorna iläggas och fa ett hastigt kor och sellerirötter utstickas som 25- uppkok; kastrullen lyftes af elden, smö- ören, tvättas och läggas i en kastrull ret ilägges.
Allt sammans upphälles i jämte ett stycke smör, en nypa socker ett stenfat och röres, tills det kallnat, och litet buljong.
Då de äro mör- mjölet och pottaskan inarbetas då med kokta, läggas de i stark buljong och en stadig träsked till en smidig deg, serveras med förlorade ägg.
hvilken bör hvila minst 12 timmar Rompudding.
Ett kräm lagas af 60 och därpå utkaflas tunnt samt gräddas centiliter grädde, 10 äggulor, stött soc- i en tämligen het ugn.
ker och gelé.
Så snart massan är kokt och silad, iröres 30 centiliter god rom och slutligen 00 centiliter vispad grädde.
Härtill serveras gräddskum med soc- Mattornas påläggning.
Den kulna, ker och rom eller hallonsaft.
men dock i månget afseende trefliga hösten är nu inne med sin myc- Hummer i mayonaise.
Sedan hum- kenhet af olikartade bestyr; ett bland mern kokt och kallnat, aftagas skalen, dessa är mattornas påläggning.
Detta så att stjärtarna förblifva hela och kan ske ganska lätt, om man blott för- runda.
Dessa skäras i sneda skifvor, Bostaden.
der växte i väfstolen eller, kanske rättare, väfbågen.
Ritningen till det dyrbara arbetet var uppgjord af fröken Petré, och de ifrigt vimlande skarorna kring väfverskans plats vitt- nade om det intresse, de närvarande damerna funnit i att taga del af det egendomliga till- vägagåendet vid denna den mest konstnärliga bransch af den nu så moderna allmogeväf- naden.
Mot en bakgrund af rika portierer står en liten kokett soffa helt och hållet broderad med flätsöm i orientalisk stil.
Endast den lilla bit, som be- kläder stolsryggen, är betald med 5 5 kr.
Hela rummet är anordnadt på en flossamatta med mattblå botten och bård i renässans.
Standaret är af blått siden, prydt med applikationsbroderi i gult siden och snörmakeri.
På midten är fabri- kens vapen anbragt.
ser alla hopsydda mattor, täckande hela golfvet, med små ringar i kanterna; omkring väggarne islås motsvarande mässingsnubbar.
Hakar man däremot först på ena sidan, därefter de två andra, lemnande hela fjärde sidan till sist, är det ogörligt, åtminstone för kvinnor, att orka sträcka mattan tillräckligt, för att kunna lägga på ringarne, och man står där rådvill med halfgjordt arbete.
N. Linneskåpet.
En husmoder skall vara ytterst rädd om sitt linneförråd, ihågkommande att i detta ligga ej så ringa summor, öfva noggrann kontroll däröfver, alt ej nå- got kommer bort, så att icke än det ena än det andra dussinet blir defekt.
Det är ej nog med att någon gång un- dantagsvis inventera i linneskåpet, det bör ovilkorligen ske vid hvarje tvätt; allt smutsigt räknas som vanligt och lemnas ut, men efter mangling och strykning skall man icke allenast^räkna in tvätten, utan äfven räkna öfver hvad 3^ som finnes rent, i bruk eller möjligen hunnit smutsas ocb undanläggas för att därvid kunna se, om något fattas.
Veta ens tjänare, att så utan undan- tag sker, blifva de aktsamma om hvad de hafva sig anförtrodt, antingen i dag- ligt bruk eller vid byken.
I förbigående kan påpekas att husmodern bör, så vidt möjligt är, själf vara med och räkna ut kläderna och om möjligt kasta ett öga på dem, ty beklagligen fin- nas så oordentliga tjänstflickor, att de med god smak begagna fruns eller an- dra kvinliga familjemedlemmars bort- lagda gångkläder.
Var därför för- siktig och låt dem hellre ligga spridda på t. ex. gästrum några dagar än att riskera ofvanstående.
Inventarieförteckning bör fin-
603 IDUN 189Ö nas öfver linneförrådet samt vara upp- satt på skåpdörrens inre sida.
En osed, som förekommer i många hus, är att tjänarinnor, om man ej har ögonen på dem och vänjer dem vid ordning, taga hvad de komma öfver att torka pä, från den finaste damast- servet till den gröfsta handduk; detta är oförlåtligt slarf och ovilkorligt hus- moderns fel.
Laga för det första, att det finnes tillräckligt handdukar för köket, men haf dem i linneskåpet så- som allt annat linne, ty eljes är fara värdt, att man rätt snart kan få se dem använda till allt annat än sitt bestämda ändamål.
Lemna sedan ut onsdag och lördag så många handdukar som rimligtvis behöfvas och se till, att de ordentligt upphängas efter hvarje disk, i annat fall, kastade i en vrå eller i bästa fall upphängda på en krok öfver hvarandra; äro de våta, då de därnäst behöfvas, blir följden en illa torkad disk och tjänarinnans försäkran, » att de handdukar, frun lemnar ut, omöjli- gen räcka till ».
Man får icke heller lyfta af grytor och pannor med hand- dukar, för detta ändamål skall man vara försedd med s. k. gry t vantar.
För det andra, skall man själf taga bort samt hafva sitt begagnade duktyg in- läst; t. ex. i botten af linneskåpet, kan det godt hafva sin plats med en gam- mal ren handduk till öfverkast.
V i d större bjudningar bör ock ihågkommas, att man lemnar fram några gamla, slitna lakan att torka på, ty det är egentligen vid dylika tillfällen som duk- tygen äro mest frestande.
T u r s k a bönor och spenat få en grön vacker färg, då 2 ä rl gram soda läg- ges i vattnet då det kokar, innan grön- sakerna iläggas till förvällning.
Om kokta katrinplommon späckas nätt och väl med skållad, i strimlor skuren sötmandel, får man ett ganska vackert garnityr till fruktmos, men isynnerhet till kall risgrynsgröt, uppblandad med vanilj, socker och gräddskum.
N. Titaniapudding Man vispar / i liter söt grädde till så hårdt skum som möjligt, blandar den med 150 gr. ci- tronsocker, 100 gr. röd upplöst gela- tine, 100 gr. från kärnorna befriade körsbär och ett hälft glas marasquino, rör massan så länge, tills den börjar stelna, fyller den i glasskålar och stäl- ler den på is, tills den skall användas.
3 Klädedräkten.
0 m skodon k l ä m m a, kan man af- hjälpa detta genom att smörja dem med glycerin, som droppas på en lapp.
Både öfverlädret och aulorna gnidas in därmed och få sedan torka.
Det är alltid besvär- ligt att ha många effekter med sig på eu resa, och man bör därför alltid så mycket som möjligt söka förenkla sin packning.
Därpå fastsyr man nedtill på afvigsidan ett stycke från kanten ett hvitt linneband, me- dels hvilket de båda facken nedtill hopdragas, så att endast paraplykäppen kan sticka igenom.
Innan man går till sängs, beströr man hän- derna med följande pulver: salicylsyra 3,0, stärkelse och zinkhvitt hvardera 10,0, preparerad talcium 90,0, hvarpå händerna omlindas med bindlar.
q — 19 år.
Bestryk dem med ett tjockt lager borsyrevaselin (10 proc.)
och lägg pä litet Ten bomull och fäst denna med amerikansk häfia af lämplig storlek.
Byt om detta för- band morgon och afton, och tvätta p &amp; aftnar- na försiktigt af med aseptin.
» Försök ».
— » Hårroten » följer ej med, när ni rycker ut håren, hvarför detta sätt är lika lönlöst som att använda de nämnda » essencerna », hvilka i alla händelser ej komma hårroten att » ruttna » Lilla Ytts.
tbe, Ur lämpligt.
2) Beror pä, af hvad slag katarren är, om den är akut eller kronisk, sitter i de finare eller gröfre lufirören o.
s. v. 3) Det beror på or- saken; står väl antagligen i samband med ka- tarren.
Om er mage är i god ordning, så bör Ni äta så mycket som möjligt och i syn- nerhet förtära mycket mjölkmat (2 liter mjölk dagligen) och gröt (hafregrynsgröt).
1) Beror på, om det står i samband med något underiifslidande; kan blott genom un- dersökning afgöras.
Lämplig apparat torde Ni kunna erhålla pd apoteket.
3) Nej, om det blott sker med försigtighet, så att Ni ej skär Er, ty då kan Ni möjligen riskera blodförgift- ning.
— Alla tvättningar vid dessa tillfällen äro fullkomligt oskadliga.
Jda.
Något » far- ligt » torde Ni knappast behöfva befara.
Ajaf Ja.
Har Ni ej tillfälle att erhålla sådan, bör ni morgon och afton med handen göra grundliga gnidningar med kamferolja; något absolut säkert resultat torde Ni dock ej häri- genom få påräkna.
Tillåtligt kokett.
Orolig Skånska.
1) Helt säkert skulle ej nå- gon kirurg vilja tillstyrka eller utföra dylik operation.
Och hvartill skulle det tjäna?
2) Nej, det behöfver Ni ej.
Tiittie.
1) Ja, helst pa morgonen omedel- bart vid uppstigandet.
3) ja, men man gör klokare i att hålla upp ett par, tre dagar.
— Afrifningarna gifvas helst med lakan {doppade i vatten af rummets temperatur; af en person med litet handlag och Öfning.
Själfva afrifningen, hvar- vid hufvudsakligen rygg och bröst frotteras, bör ske raskt, hvarefter torkas mycket väl med ett groft lakan.
Ung Lisbeth.
Försök ingnidningar flere gån- ger dagligen med coldeream försatt med 1 proc.
salicylsyra.
1) Tag hvarje kväll under 15 minu » ter ett 50 gr. varmt handbad och ingnid där- på kamfersprit.
— Ä r Ni allmänt klen (t. e x.
till följd af bleksot) måste lämplig alimänbe- handling användas.
2) Se till Eva i n:r 3.
Utan tillfälle till undersökning anse vi oss ej i ett fall som detta kunna gifva Eder råd.
Olycklig.
Det är ju allt skäl att fortsätta behandlingen för edert underiifslidande, som nog är källan till en del af edra krämpor.
— Vi skulle i öfrigt vilja råda er att under 6 — 8 veckor dricka Roncegnovatten, en matsked i litet vanligt vatten tre gånger dagligen vid måltiderna.
Bvar Frågor.
Anhålles vördsamt om modell å nålväskor med tillbehör eller s. k. sjömans- hustrur.
Louise H.
En af Iduns läsarinnor, som ar mycket besvärad af Ömkyla i händerna och försökt mycket för att få bort detta onda, men utan resultat, frågar om någon vill upp- lysa henne om något radikalmedel mot nämnda onda?
M:r 8 3 7.
Finns det i Stockholm någon byrå, som anvisar och anskaffar platser i bran- scher?
Svar härå i nästa nummer emotses med tacksamhet af E — th.
Kan någon af Iduns läsarinnor lemna uppgift på ingredienserna till Grahams- bröd och de olika delarne, som användas till en sats?
Maria N:r 839- Finns något annat bättre medel än rå linolja att slipa trä uti?
Svar emotses med tacksamhet af Polererska.
N:r 840.
P. och II.
alla — Afven frågas, hur man skulle kunna för- färdiga en enkel arbetsväska?
Om någon ville underrätta mig därom, vore ingen tacksam mare än en Sömmerska.
N:r 749.
Ett tillförlitligt råd är att i mars månad afskära tiku-en omkiing ett par al- nar från jorden.
Har själf gjort så tre gånger, och alltid med godt r e - sultat, dock bör man lägga ympvax på det afskurna stället.
425 gram (
Ren kalk, upplöst med litet vatten, hälles däröfver och måste öfverallt väl betäcka ingefäran, som hör stå orörd i 14 dagar, men efter denna tid vändas med en träspade.
När detta skett, upplöses kalken med sä pass mycket vatten, att den kan bortrinna, och ingefäran lägges i ett såll, sköljes sedan några gånger i kallt vatten och får ett par timmar ligga i sådant, hvarefter den lägges i ett djupt tät och tunn sockerlag hälles däröfver.
I denna far inge- färan Jorblifva i 2 dagar, hvarefter sockerla- gen afhälles, uppkokas och ånyo öfverhälles varm.
Under 14 dagar förnyas detta behand- lingssätt minst 5 gånger.
Slutligen kokas Jagen, tills den som stora droppar faller från skumskeden.
Ingefäran ilägges då och får ett uppkok.
Förvaras sedan i den flytande soc- kerlagen på lerkrukor.
B. H \ r 7 6 0.
För att inhemta konstenatt själf bränna in målningar på porslin torde » Gu- nilla » kunna vända sig till Herr B. Harmston, Wasa, Finland, som antagligen gärna står till tjänst.
Stearns, Fitch &amp; Co., Springfield, Ohio, U.
Om Hulda köper för 10 öre saff- ran och lägger det i en tunn lapp, alldeles som blåkula, och blandar det i vatten eller stär- kelse samt däri doppar de hvita öfverkasten, blifva de utmärkt vackert crémefärgade; starkt eller svagt beror på egen smak.
Hos fru Magnusson 44 B, Cirefgatan kan Ni få lära att själf förfärdiga s. k. smyrna-arbeten, såsom kuddar, fönster- dynor, divans-, salongs-, skrifbords *, och sängmattor.
— När ni måste vända eder till Iduns lä- sarinnor för att få råd i en sådan sak, råda vi eder att gifva eder fästman en ny fästmö i julklapp.
Förlofvade flickor.
N:r 8 0 4.
Köp till en början för 25 öre Mastix-kåda, pulvrisera den fin, glödga en liten eldskyffel eller annat järn af ungefärli- gen samma storlek eller tag några glödande kol på dyl. skyffel.
Röken skall andas in och ut samt bör icke sväljas.
I början tål patienten kanske ej mer än ett enda drag eller inand- ning, ty de första gångerna retas patienten till svår hosta — ett godt tecken — Bmänin- gom tål han mer och mer.
LÖRDAGEN N:R 6 2 (6 3 7).
PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: UTGIFNINGSDAGAR: O N S D A G OCH L Ö R D A G.
IDUNS LÖSNUMEMRPRIS: 8 ÖRE.
LOUISE » 3: — RUDIN, FÖDD MAULE.
BLAND DE M Ä N G A, öfver hvilka det betydelsefulla korset under inneva- rande år ristats, är-också den kvinna, hvars bild här möter oss, den allmänt kände teologie professorn i Upsala, W.
Rudins högt värderade maka.
Redan det, att hon under en lång följd af år stått som en trogen hjälp vid sidan af en man, som gjort en så stor insats i vår tids andliga utveckling, har gjort henne till en bekant personlighet, hvar- till sedan kommit de egenskaper, som satt henne i stånd att vara det.
Familjen Maule härstammar från Normandie, där en liten stad med detta namn ännu finnes.
En skotsk lord bär ännu namnet Manle.
I en äldre årgång af svenska adelskalendern läses: » Släkten Maule härstammar från en urgammal skotsk förnämlig ätt, ursprungligen från Frankrike, introducerad på svenska Rid- darhuset 1 7 8 2 ».
Traditionen omnämner till och med Vilhelm Eröfraren såsom en länk i familjekedjan, som har ännu flere medlemmar i Danmark.
Louise Maules farfar var svensk sjökapten, och i familjens ägo finnas ännu flere dyrbarheter, som han hemfört från sina resor i östern.
Dennes son, James Maule, bör- REDAKTÖR 5 AUGUSTI OCH FRITHIOF HVAHJE IDUN KR.
» 5: — MODETID, DTAN PL.
DEN UTGIFVARE: HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3.
: JOHAN 1 2.
T E ÅRG.
BYRÅ OCH EXPEDITION: KLARA S.
jade sin bana i utrikesdepartementet under Carl Johans tid, hvarunder han äfven deltog i en beskickning till Berlin, då han gjorde be- kantskap med en ung tyska, Charlotte Holle, med hvilken han ingick äktenskap.
Genom något missnöje från konungens sida afbröts emellertid snart nog den unge Maules stats- mannabana, till ersättning för hvilken han, efter tidens sed, hugnades med en postmästa- rebefattning, först i Köping, sedermera i Ar- boga.
Här tillbragte han nu, i kretsen af en uppväxande familj, sitt återstående lif, för sitt vänsälla väsen värderad och aktad af alla, som kommo i beröring med honom.
Det var ock här, som den lilla Louise, tredje dottern i hem- met, först såg dagens ljus den 2 juli 1828.
De unga döttrarna erhöllo, jämte en bror, en efter tidens fordringar god uppfostran, som i framtiden skulle sätta dem i stånd att som lärarinnor utgå i lifvet.
Såsom sådana begynte ock de flesta af dem tidigt ett själfständigt arbete i olika hem, men alltjämt förenade i den innerligaste syskon- kärlek.
Louise, som från de första ungdoms- åren utmärkte sig för ett stilia, inåtvändt sinne m e d djupa, allvarliga tankar på tingen, hade flere platser, bland annat en hos en gammal familj Cederborgh på Wedevåg i Väst- manland, och slutligen i syssloman Kallermans hus vid Upsala hospital, där hon var glad att hafva kommit i närheten af sin äldsta syster, gift med dåvarande teologie docenten, vice pastorn vid domkyrkan, numera biskop Rund- gren i Karlstad.
I detta hem öppnades för henne ett värderikt umgängeslif.
Men äfven utom detsamma fann Louise en umgänges- krets af ett för henne alldeles nytt slag.
En andlig väckelse gick vid denna tid öfver studentlifvet i den uppsvenska universitets- staden, och många af de män, som sedermera utgått såsom framstående församlingslärare eller verksamma ledare af ett nyvaknadt kyrk- ligt lif inom olika samhällsklasser, ha räknats såsom mogna frukter häraf.
Äfven flere kvin- nor af den bildade klassen berördes af samma lifsfläkt.
Behofvet af sammanslutning till gemensam uppbyggelse gjorde sig snart gällande inom denna krets och föranledde de på sin tid mycket omtalta sammankomsterna i den s. k.
» Henschenska salen » och andra privata hus.
Louise k o m nu i beröring med denna krets, och där möttes det andliga behof, som redan rörde sig inom henne, af en näring, som åt- minstone tillfredsställde hennes dåvarande ställning.
Hon upptog m e d begärlighet de sanningar, som där förkunnades, och de slogo allt fastare rot i hennes hjärta, där de, likt ett groende utsäde i beredd jord, uppspirade KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALL- DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL.
i det nya lif, som från denna tid utvecklade sig i hela hennes lifsriktning.
Denna befästa- des alltmer genom hennes kort därefter in- träffade förlofning med den unge, rikt begåf- vade studenten af Östgöta nation, Waldemar Rudin.
Medan denne fullbordade sina akademiska studier och äfven vistades ett år vid univer- sitetet i Aberdeen, på inbjudning af den s. k.
» svenske professorn » i Skotland, James Lums- den, fortsatte hans trolofvade sin verksamhet, dels någon tid vid diakonissanstalten, under dess organisationsår, medan denna ännu var förlagd vid sin första station å Pilgatan på Kungsholmen i Stockholm, och dels såsom lärarinna i prosten Sundblads hus i Fröjereds prästgård i Skara stift, ett hem, som hon allt- jämt med kärlek och tacksamhet erinrade sig.
Ändtligen hösten 1859 inträffade den tid, då de unga kunde fullborda sin förbindelse och tänka på att åt sig grunda ett eget hem, anspråkslöst och enkelt, sådant vår tid sällan har att uppvisa.
Båda hade lärt sig att för- saka och visste, att den husliga lyckan icke består i dyrbara möbler och husgeråd eller i ett lefnadssätt efter denna världens fåfäng- liga väsen.
Därför vågade de, äfven med ringa tillgångar, medan Rudin skötte förestån- dareplatsen vid Fosterlandsstiftelsens expedition, bilda det lilla hemmet vid en af hufvudsta- dens anagsna gator.
En lyxartikel i deras hem var dock ett nytt, vackert piano, som vänners välvilja satte dem i stånd att skaffa sig.
Här framlefde de ock i kärlek och för- nöjsamhet några lyckliga år.
Och Louise fick hjälpa sin man, som denna tid af hälsoskäl måste afhålla sig från offentligt predikande, att i ett hus, i samma gård där de bodde, anordna några enkla andaktsstunder för de.
ringaste bland de talrika hyresgästerna, och den man, som snart skulle såsom en eftersökt predikant för myllrande skaror uppträda i huf- vudstadens största kyrkor, åtnöjde sig här att med samma lefvande förkunnelse om söndags- aftnarne frambära frälsningens ord till några fattiga gummor eller några grändernas barn.
Tanken på hednamissionen hade emellertid slagit allt djupare rot icke blott inom Foster- landsstiftelsen, utan ock hos Sveriges missions- vänner i allmänhet, och kraftiga rop om in- rättande af ett eget missionsinstitut förnum- mos från skilda delar af landet.
Man beslöt ock efterhand att lyssna härtill, och sålunda öppnades redan 1862, i hyrd lokal, det första missionsinstitutet med Rudin till förestån- dare.
Med glada förhoppningar o m ett framgångs- rikt arbete på detta fält emottog han den nya kallelsen efter att ett par gånger hafva
IDUN 1899. fått besöka flere utländska missionsanstalter och kraftigt understödd af sin trogna Louise, som äfven åtföljde honom på en af dessa resor, hvarunder de båda makarne djupt be- rördes af den gamle pastor Ludvig Harms i Hermansburg, som icke långt förut begynt en själfständig missionsverksamhet.
Det stora antal af ynglingar, som sökte in- träde i missionsskolan, gjorde, att man snart nog måste tänka på en utvidgning af den- samma; med ifver sökte man ock efter en n y lokal för missionsinstitutet, tills man 1863 in- köpte den skönt belägna egendomen Johanne- lund utanför Stockholm v i d Ulfsundasjön, dit institutet flyttades samma höst.
Senare upp- fördes där en större nybyggnad med ett ka- pell, där söndagliga gudstjänststunder höllos.
I detta nya hem öppnades ett vidt arbets- fält för Louise.
Såsom husmoder hade hon att sörja icke blott för de dagliga måltiderna, utan ock för de stora tvätterna med allt, som hörde till dem af lagning och stoppning, under det hon på samma gång sökte bereda elever- nas intellektuela utveckling och att framför allt deras kristliga lif och verkliga missions- sinne mer och mer skulle finna näring och mognad.
Eedan från tidiga år hade arbetet i söndagsskolan varit henne kärt, och äfven såsom gift hade hon icke helt kunnat lämna denna verksamhet, och de sex dagarnes trägna arbete kunde icke heller nu utestänga henne från detta den sjunde dagens.
Hennes lif var ett lif i tjänande kärlek, som icke sökte sitt.
På söndagsaftnarne i det nya missionshuset fick hon nu snart också hjälpa till att an- ordna särskilda missionsstunder för besökande vänner.
Sex år tillbragte sålunda de båda makarne på det vackra Johannelnnd, men här var icke heller sista stationen för en så rastlös verk- samhet.
En brytning i vissa åsikter mellan Rudin och Fosterlandsstiftelsens styrelse vål- lade, att han kom att lämna sin plats.
Han gjorde det i visst förlitande på Herrens löfte att äfven hädanefter hafva ett arbetsfält i beredskap åt honom, och redan omedelbart efter afgörandet o m hans flyttning kom kyrko- herden i Klara församling i Stockholm, doktor Grafström, med kallelse till honom att i tjän- sten biträda den åldrige komminister Beckman i samma församling i hufvudstaden.
Här blef nu predikoverksamheten det kall, som mera uteslutande tillkom honom, och snart fyllde lyssnande skaror hvarje söndag den rymliga kyrkan ända till trängsel.
Utan tvifvel min- nas ännu många med tacksam glädje dessa högtidsstunder, hvarifrån de måhända räkna djupa intryck för lifvet.
Själf räknade ock Rudin denna tid för den rikaste i sitt lif, o m hvilken han långt efteråt yttrat, att den var såsom en ständig söndag.
Emellertid upplefde makarne under dessa år en allvarlig pröfvotid, då Louise under 1871 måste vårda sin man under en lifsfarlig sjuk- dom, som för ett hälft år gjorde honom otjänst- bar.
Men hon skötte med glädje denna tjänst.
Att vårda sjuka var och blef för henne en älsklingssysselsättning i ordets sannaste me- ning.
Kallad till docent vid Upsala universi- tet, lämnade Rudin sin plats såsom kommi- nistersadjunkt i Stockholm och gick att nu åter emottaga en viktig lärareplats.
Hvad han under de följande 27 åren varit såsom lärare och vän för de unga är icke platsen här att ens antydningsvis omnämna.