Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, JOH. JAK. HEDRÉN. L. LAURENIUS.
C. PETRELLI.
P. WESSMAN. C. M. FALLENIUS.
Domkapitel den 14 Januari 1854. J. Friedleif.
Westerås stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts, Konsistorium i nådig remiss af den 5 sistlidne Januari meddelade, befallning att afgifva underdånigt utlåtande 28.
- 218 — öfver Rikets Ständers Revisorers, vid granskningen af Westerås Konsistorii räkenskaper för förvaltningsåren 1850 oell 1851, gjorda anmärkning, dels att vid båda revisionsårens slut betydliga kontanta behållningar funnits hos redogöraren för de särskilda kassorna innestående, utgörande dessa behållningar, vid 1851 års utgång, i allmänna byggnadskassan 1,856 Rdr 42 sk. 11 rst., i kassa emeritorum 1,970 Rdr och i Gymnasii byggnads-kassa 4,561 Rdr 43 sk. 2 rst., i afseende hvarpå Revisorerne, enligt hvilkas tanke, det icke med god ordning öfverensstämde, att allmänna medel till så betydligt belopp hos enskilde förvarades, yttrat, det de ansågo, att hvad af berörde tillgångar icke kunde förräntas, eller för nödvändiga utgifter ej erfordrades, borde i länets Ränteri deponeras, dels ock att uti nämnde Konsistorii räkenskaper specifik uppgift om förhållandet med Konsistorii utlånta medel saknades, får, med öfversändande härhos i underdånighet af kassaförvaltarens, Konsistorii-notarien, Kongl.
Hofpredikanten N. G. Törnstrands, underdåniga yttrande i ämnet, Konsistorium, för sin del, underdånigst anföra, att de anmärkta betydliga kassa-beliållningarne till stor del uppkommit deraf, att räntorna blifvit vid räkenskapsårets slut, den 30 Juni, i räkenskaperna upptagna såsom influtna, ehuru i sjelfva verket föga deraf då ännu ingått, enär kassornas alla reverser äro ställda på den 30 Juni; hvarjemte Konsistorium, hvad särskilt angar stiftets allmänna byggnads-kassa, får i underdånighet tillägga, att behållningen under det sisnänmde af förberörde revisionsår icke är större, än att den ungefärligen motsvarar utgifterna under det påföljande året.
Och hvad slutligen vidkommer Revisorernes anmärkning, att i nämnde Konsistorii räkenskaper saknades specifik uppgift om förhållandet med Konsistorii utlånta medel, så skall Konsistorium, om Eders Kongl. Maj: t så finner nödigt i nåder förordna, hädanefter låta räkenskaperna åtföljas af en sådan uppgift, hvilken likväl hittills hvarken blifvit till Kongl. Kammar-rätten insänd eller af Kongl. Kammar-rätten infordrad.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, E. G. BJÖRLING. J. F. NORMAN. L. WESTERLUND. J. S. LÖFBERG Westerås Domkapitel den 2 Februari 1854.
J. IV. Sjöqvist. — 219 - Notariens hos Westerås stift Konsistorium underdåniga förklaring öfver en af 1853 års Revisorer gjord anmärkning.
Un derdånigste
Med anledning af Rikets Ständers Revisorers vid Westerås Konsistorii räkenskaper gjorda anmärkning deröfver, att kassornas kontanta behållningar vid 1851 års slut, allmänna byggnads-kassans, 1,856
Rdr 42 sk. 11 rst., emeriti-kassans, 1,970
Rdr, samt Gymnasii byggnads-kassas, 4,561 Rdr 43 sk. 2 rst., hos enskilde förvarades, får jag underdånigst upplysa, att det väl icke egentligen kan sägas, att dessa medel förvaras hos enskilde, då de förvaras hos den ansvarige kassaförvaltaren, som för sig ställt borgen för ett belopp af 12,000 Rdr banko, vida öfverstigande de kontanta behallningarne.
Hvad vidare beträffar de uti allmänna byggnads- och emeriti-kassorna befintliga kontanta medlen, så visa räkenskaperna, att de varit behöfliga för kassorna tillhörande utgifter, och Gymnasii byggnads-kassa har, efter den anmärkta tiden, innehaft ännu större kontant behållning än vid bokslutet år 1851, men som blifvit konsumerad för den pågående läroverksbyggnaden.
Vidkommande vidare Revisorernes anmälan, att vid Konsistorii räkenskaper saknas specifik uppgift om förhållandet med Konsistorii utlånta medel, så har det icke varit vanligt, att den i Konsistorium förvarade förteckningen på låntagare i kassorna blifvit de särskilda årens räkenskap i afskrift bifogad.
Det låter sig väl göra att insända denna förteckning, som likväl månadtligen förändras; men jag kan ej inse till hvilket gagn det skulle tjena Revisorerne att se en förteckning på för deni sannolikt okända namn, hvilkas innehafvares för lånen ställda säkerhet endast af Konsistorium pröfvas.
Westerås den 31 Januari 1854.
Gustaf Törnstrand. Wexiö stifts Konsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper.
I anledning af nådigst. remitteradt transsumt af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets m. fl. fonders förvaltning åren 1850 och 1851 samt dervid gjorda anmärkningar mot Wexiö Konsistorii räkenskaper, får Konsistorium afgifva underdånigt utlåtande.
Hvad angår den första anmärkningen, att, vid värdeberäkningen af tvänne poster spannmål, utgörande en del af ecklesiastik-årets, 1850—1851, inkomst för utarrenderade komministersbostället Hof-dalbogåiden, värdet blifvit för litet uppfördt med 5 Rdr; så får Konsistorium, med öfverlemnande af Notariens förklaring, underdånigst anföra, att Konsistorium ej har något att densamma tillägga. — 220 — Det har äfven ådragit sig Revisorernes uppmärksamhet, att Wexiö gymnasie kassa under revisions-åren, medelst lan från öfriga under Konsistorii förvaltning ställda fonder, åsamkat sig skuld till belopp af 100 Rdr hvartdera året.
Räkenskaperna utvisa, att förenämnde kassas årliga utgifter betydligt öfverstiga dess inkomster, hvadan antingen något af dess utlånta kapital måst till inbetalning uppsägas eller lån göras.
Då nu hvar och en af kassans utlånta poster är större, än hvad hon årligen beliöft använda till utgifternas bestridande, skulle kassan i förra fallet haft ett öfverskott af ett eller flera hundra Riksdaler, hvilka, såsom kontant inneliggande, skulle tillskyndat henne en gifven ränteförlust, eller, som är detsamma, fråntagit henne en gifven inkomst.
Och då denna kassa så väl behöfde hvarje inkomst, som hon billigtvis kunde vinna, hafva vederbörande kassaförvaltare från någon annan under deras förvaltning ställd kassa, hvilken hade en, mot ungefärliga behofvet för gymnasie-kassan svarande, kontant behållning för tillfället utan ränta inneliggande, lånat det erforderliga beloppet, hvarigenom en dubbel fördel vunnits, nemligen: dels att gymnasie-kassan fått innehafva den möjligen största verkliga kapitalbehållning och således beräkna sig den möjligen största räntevinst, dels att andra under samma förvaltning stående kassor kunnat utlåna och få ränta för äfven mindre betydliga poster, hvilka på annat sätt icke kunnat utan olägenhet emot full säkerhet utlånas.
Konsistorium framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, troplig-tigste tjenare och undersåter, L. G. H. PALMLUND. A. E. NORBECK. PER N. EKMAN. GUSTAF WETTER.
ANDESSON. Wexiö den 1 Februari 1854.
Lars Gust. trydén.
Till Högvördiga Domkapitlet i Wexiö!
Vid granskning af en uti Wexiö
Konsistorii räkenskaper intagen, af undertecknad afgifven, redovisning för de medel, hvilka från den 1 Maj 1850 till samma dag 1851 ingått till bibliotheks-kassan och läroverkets kassa emeritorum, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer anmärkt, att, vid värdeberäkningen af tvänne poster spanmål, utgörande en del af årets inkomst lör utarrenderade komministersbostället Hof-dalbogården, värdet blifvit för litet uppfördt med 5 Rdr; men då de anmärkta tvänne posterna spanmål icke äro specificerade och någon felräkning i redovisningen mig veterligen ej ägt rum, så är jag icke i tillfälle att härom lennia någon närmare upplysning, elier förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkning. Wexiö den 1 Februari 1854. S. G. Wiberg.
Consistorii Notarie. — 221 — Kongl.
Stats-kontorets och Kongl. Bergskollegii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Fallin Bergskolas räkenskaper för åren 1850 och 1851.
Storniäktigste Allernådigste Konung!
Uti Rikets Ständers Revisorers afgilna berättelse, angående anställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1851) och 1851, har, i afseende på Fahlu Bergskolas räkenskaper, blifvit anmärkt, hurusom af statsanslaget för denna skola, utgörande 3,800 Rdr årligen, endast 2,800
Rdr äro uti nämnde räkenskaper redovisade, hvaremot återstoden, 1,000 Rdr, som utgår till aflöning åt andre Läraren vid Bergskolan, af Stats-kontoret, anordnas ä Stora Kopparbergs läns Ränteri och derifrån utbetalas, ehuru det, enligt Revisorernes tanke, vore mera med ordning öfverensstämmande, om hela statsanslaget i Bergskolans räkenskaper redovisades; hvarförutan Revisorerne, som tilkännagifvit, att någon erinran vid dessa räkenskaper för öfrigt icke förekommit, jemväl ansett, att, för bedömmande af Bergskolans förvaltning i sin helhet, det vöre nödigt att hädanefter erhålla redovisning öfver densammas alla inkomster, vare sig af allmän eller enskild natur.
Och som, genom nådig remiss af den 4:de uti innevarande månad, Eders Kongl. Maj:t täckts anbefalla Dess och Rikets Statskontor och Bergs-kollegium att häröfver med gemensamt underdånigt utlåtande inkomma; sä får nu Statskontoret och Bergs-kollegium, till fullgörande af den härom erhållna nådiga befallningen, följande i underdånighet anföra:
På sätt som Revisorerne i deras berättelse också antydt, upptages icke uti Bergskolans Föreståndares årliga redogörelse de 1,000 Rdr, som utgöra andre Lärarens aflöning, enär dessa medel qvartaliter af Stats-kontoret anordnas och till vederbörande Lärare från Fahlu Landtränteri direkte utbetalas; men ehuru sådant egentligen har sin grund deri, att den ifrågavarande lönen, som, först någon tid efter Bergskolans stiftelse, åt andre Läraren anslogs genom Kongl, brefvet af den 20 Augusti 1829, icke tillhör det egentliga statsanslaget, hvarför det ålegat Föreståndaren att redovisa, likasom förhållandet äfven är med förste Lärarens och Föreståndarens med 1,200 Rdr årligen utgående lön, hvilken till honom utbetalas af den s. k. afrads-kassan vid Stora Kopparberget; så anse likväl Stats-kontoret och Bergs-kollegium något hinder icke möta, att ju icke de nu ifrågakomna 1,000
Rdr för framtiden må kunna anordnas till utbetalande, likasom stipendie-medlen, genom Bergskolans Föreståndare, hvarefter denne jemväl kommer att för beloppet i sin vanliga års-räkning redovisa.
Vidkommande åter Revisorernes derom särskilt gjorda framställning, att uti Bergskole-föreståndarens till Kammar-rättens granskning årligen afgifvande redogörelse Bergskolans alla inkomster, vare sig af allmän eller enskild natur, borde till ziffran och användandet hädanefter redovisas; så och då, utom Föreståndarens af Slöra Kopparbergs bergslags afrads-kassa bestådda lön, några andra enskilda medel icke äro till Bergs-skole-styrelsens disposition ställda, än de 6,500 Rdr, som, enligt Bruks-societetens sistlidet år fattade beslut, nu och intill år 1856 få af Jernkontorets Fullmäktige till Bergskolan utbetalas, dels såsom bestämda arfvoden till de ordinarie Lärarne och för utvidgad undervisning af en utaf Bergs-kollegium särskilt antagen Lärare i mineralogi och geologi m. m., dels ock till extra Lära - — 222 — res samt en räkenskapsförares aflöning, till belöningar och understöd för bergseleverna, äfvensom till böcker och kemiska laborationer samt till Bergskolans modellverkstad, kunna Stats-kontoret och Bergs-kollegium, vid sådant förhållande, för deras del, ej anse skäl vara för banden att för dessa, af Bruks-societeten till Bergskolan frikostigt beviljade och för bestämda ändamål utgående, understödsmedel äska annan redovisning, än den, som hittills af Bergskolans Föreståndare till Bruks-societetens Fullmäktige i Jernkontoret årligen ingifvits, och om innehållet hvaraf Bergs-kollegium, i sin egenskap af Bergskolans öfverstyrelse, icke saknat tillfälle att inhemta nödig kännedom, ehuru den egentliga granskningen deraf måste anses tillkomma nämnde Fullmäktige samt Bruks-societetens ärligen sammanträdande Revisorer.
Och anse alltså Kollegierna sistberörde framställning af Rikets Ständers Revisorer icke böra till någon åtgärd föranleda.
Det remitterade transsumtet af Rikets Ständers Revisorers berättelse bifogas härjemte i underdånighet; och framhärda Stats-kontoret och Bergs-kollegium med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, GEORG ULFSPARRE. F. A. BERNDES.
ADOLF HALLGREN. TH. NYSTRÖM. Referent. J. O. MYRBERG. G. W. af DONNER.
L. S. J. A. Jädrén.
Götha Hofrätts underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid bemälte
Hofrätts expensmedels-räkningar för åren 1850 och 1851.
Det underdåniga utlåtande, Hofrätten hör afgifva med anledning af Eders Kongl. Majtts, den 3:dje i denna månad aflåtna, nådiga remiss å Rikets sednast församlade Revisorers, vid granskningen af denna Hofrätts expensmedels-räkningar för åren 1850 och 1851, framställde anmärkning derom, att till inköp af här hehöfligt silke blifvit — 223 — utgifna icke mindre, än 249 Rdr 16 sk. det förra och 182
Rdr b:ko det sednare revisionsåret, — inskrärikes hufvudsakligen till åberopande af de förhållanden, som utredas i bilagde, Advokat-fiskals-embetet härstädes affordrade, yttrande, med underdånigt tillkännagifvande derjemte, dels att Hofrätten icke kunnat upptäcka, att något underslef eller missbruk i afseende på silkets användande ägt rum, och dels att det här lefvererade silket, hvilket hegagnas icke blott för Hofrättens egna, till många tusental årligen, utgående expeditioner och handlingar af hvarjehanda slag, utan äfven för en större mängd dylika, som från Kontoren här inom embetsverket till myndigheter och parter expedieras eller utlemnas, synes vara af mera grof beskaffenhet och hårdare tvinnadt än det af andra embetsverk begagnade; hvilket i icke obetydlig män ökat vigten och föranledt den derför erlagda utgiftssummans förhöjning.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, L. HERM. GYLLENHAAL. L. AUG. DARIN. G. A. FALK. A. GRANFELDT. F. W. BJÖRKMAN. H. G. v. GEGERFELT. M. C. RAHMN. L. VON SYDOW. W. FR.
PALMGRÉN. CARL S.
QVECKFELDT. ALGUST SÖDERBLOM. CLAES WESTRING. FR.
HEDENSTIERNA. S. P. KJELLERSTEDT. C. A. LINDQVIST.
C. V. CARLSON. K. v. HOFSTEN.
Jönköping den 20 Januari 1854. G. Stridbeck.
Advokat-fiskals-embetets vid Kongl. Götha Hofrätt yttrande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid Kongl.
Hofrättens expensmedels-räkning.
Till Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hofrätt!
Hofrätten har behagat infordra mitt utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, vid granskningen af _ 224 — Kongl. Hofrättens expensmedels-räkningar för åren 1850 och 1851 framställde anmärkning derom, att till inköp af silke för verkets behof icke mindre än 249 Rdr 16 sk. det förra och 182
Rdr det sednare revisionsåret blifvit utgifna, hvilket synts Revisorerne ej vittna om en god hushållning med expensmedlen inom nämnde embetsverk, helst vid jemförelse med Kongl. Svea Hofrätt, der behofvet af silke måste vara ungefär enahanda, det befinnes, att derstädes utgiften härför uppgått år 1850 till 52 Rdr och år 1851 till 36 Rdr.
Till följd deraf, har jag, som aldrig ägt omedelbar befattning med Kongl. Hofrättens silke, af samtlige vederbörande sökt inhemta erforderliga upplysningar i ämnet, och får på grund deraf vördsamt afgifva detta yttrande.
Hushållningen med Kongl.
Hofrättens silke har hittills tillgått på det sätt, att, sedan priset vid entrepenadauktion blifvit bestämdt, entreprenören, i mån af reqvisition, aflemnat, och uppvägt silket till Amanuensen, som derefter till Vaktmästaren antingen genast eller, om partiet varit större, elter hand utlemnat detsamma, för att i Kongl. Hofrättens förmak af vaktbetjeningen dels användas till inbindning af Kongl. Hofrättens bref, domar, utslag och resolutioner och dels tillhandahållas dem af Kongl. Hofrättens tjenstemän, som sjelfve velat besöija inbindningen af utgående expeditioner.
Då någon misstanke om underslef med en vara, så föga användbar till annat, än det afsedda behofvet, skäligen ej kunnat äga rum, har likväl någon annan kontroll derå ej blifvit utöfvad, än den, som legat i Amanuensens skyldighet att uppväga och qvittera allt det silke, som aflemnats, innan detsamma blifvit betaldt af vice Advokat-fiskalen, hvilken har Kongl.
Hofrättens ekonomi om hand.
På sätt vice
Advokat-fiskalens bilagda utdrag ur expens-räkningarne för åren 1840—1853 närmare utvisar, har kostnaden för silke under de tio åren näst före 1850, eller åren 1840—1849, uppgått till sammanlagdt 1,046
Rdr eller öfverhufvud något öfver 100
Rdr årligen, ehuru det ena året mer och det andra året mindre blifvit inköpt.
Att från och med år 1848, sedan Kongl. Hofrätten börjat arbeta på flera divisioner, än förr, och således efter Lagmans- och Kämners-rätternas indragning, antalet af de i Kongl. Hofrätten fullföljda mål samt i följd deraf jemväl af utfärdade expeditioner betydligt ökats, åtgången af silke blifvit större, synes ej hafva kunnat undvikas.
Emellertid har kostnaden uppgått åren 1S48—1853 till 1,339 Rdr 44 sk., eller öfverhufvud 223 Rdr årligen.
Huruvida något underslef härvid ägt rum, har jag, oaktadt noggrannaste efterforskningar, icke kunnat upptäcka.
Jag är icke i tillfälle att upplysa anledningen dertill, att inköpet af silke i Kongl. Hofrätten under de två ifrågavarande åren varit betydligt större, än i Kongl. Svea Hofrätt.
Måhända har ett äldre förråd på sednare stället eller någon betydlig prisskillnad eller någon för mig okänd olikhet i expeditionssättet inom de begge Kongl. Hofrätterna föranledt den anmärkta skillnaden.
Allt hvad jag i den delen kan upplysa, är, att priset å drejadt silke härstädes merändels är 1 Rdr 16 sk. lodet och att silke användes till alla från Kongl. Hofrätten utgående domar, utslag och resolutioner, vare .sig försedda med presidii underskrift eller utfärdadt af vederbörande expeditionsliafvande, tillberättelser och bref, till alla afskrifter, som expedieras från Aktuarien, Registrators-, Arkivarie-och Advokat-fiskals-expeditionerna samt till alla Advokat-fiskals-embetets memorialer.
Emellertid och för att i framtiden kunna utöfva all den kontroll, som i förevarande fall är möjlig, har jag uppdragit åt
Amanuensen att hädanefter föra sär - - 225 - skild bok och räkning öfver det silke, som för närvarande finnes i behåll eller framdeles för Kongl. Hofrätten» behof inköpes, samt att endast, emot qvitto, till expeditionsliafvanderne och vaktbetjeningen, i mån af åtgången, deraf utlemna mindre portioner.
A. Svalander, Jönköping den 19 Januari 1854.
Förteckning- å det belopp silke, sorn, enligt afgifna expensmedels-räkningar, blifvit, under nedannämnde år, för Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hofrätts behof inköpt.
År 1840, 89 1 !od å 1 Rdr 16 sk. lodet 118: 32. 1841. 36 å 1 Rdr 16 sk. 48: — — 7 7 24 å 1 Rdr 15 sk. JJ 31: 24. — 79: 24. 1842, 30 å 1 Rdr 15 sk. - - 39: 18. — 7 7 56 » å 1 Rdr 16 sk. 7 74: 32. — 114: 2. 1813. 48 å 1 R di- 16 sk. 64: — — 7 7 64 å 1 ll dr 12 sk. 79 80: — — 144: 1844. 29.V å 1 Rdr 12 sk. - 36: 42. — 7 7 13 V a 1 Rdr 16 sk. 7 17: 16. — 54: 10. 1845, 24 å 1 Rdr 16 sk. - 32: — — 7 7 64 r, å 1 Rdr 16 sk. 7 85: 16. — 117: 16. 184G, 64 k 1 Rdr 6 sk. 72: 1847, 42 k 1 Rdr 4 sk. 45: 24. 1848, 29 a 1 Rdr 4 sk. - 31: 20. — 7 7 74 n å 1 Rdr 16 sk. 7 98: 32. — 130: 4. 1849, 128 å 1 Rdr 16 sk. 170: 32. 1850, 187 å 1 Rdr 16 sk. 249: 16. 1851, 137 å 1 Rdr 16 sk. 182: 32. 1852, 295 (131 lod i å 1 Rdr 16 sk., 164 lod å 1 Rdr 18 sk.) 400: 8. 7 1853, 136 v å 1 Rdr 18 sk. 7 187: — Rätteligen utdraget, betygar ex officio Jönköping den 18 Januari 1854.
H. Rfhhmtt. 29. — 226 — Kongl.
Kammar-rättens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid Kongi.
Kaminar-rättens expens-medels-iäknlngar för åren 1850 och 1851.
Med öfverlemnande al utdrag utaf Rikets Ständers Revisorers, angående verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning åren 1850 och 1851, afgifna berättelse, i hvad den innefattar den vid Eders Kongl. Majits oell Rikets Kammar-rätts expensmedelsräkningar gjorda anmärkning, att ehuru, under hvartdera revisionsåret, för Kammarrättens behof prenumeration skett å 6 exemplar af post- och inrikes tidningar samt af Stockholms dagblad, en hvar af Kammar-rättens Ledamöter, det oaktadt, till prenumeration, för egen räkning, å ett exemplar af nämnde tidningar, låtit åt sig af expensmedlen utbetalas, år 1850, 19 Rdr .32 sk. och, år 1851, 21Rdr32sk., utgörande tillhopa för båda åren 206 Rdr 32 sk.; har Eders Kongl. Majit behagat, genom remiss af den 19 November nästlidet år, som denJlO uti innevarande månad hit ankom, i nåder anbefalla Kammar-rätten att häröfver med underdånigt utlåtande inkomma.
I anledning häraf får Kammar-rätten, med tiilkännagifvande, att de utaf Revisorerne omnämnda sex tidnings-exemplar blifvit sålunda fördelade, att Kammar-rättens President, Öfver-revisions-departementets fre Revisions-kontor, Advokatfiskalen och Kammar-rättens Kansli erhållit hvar sitt, i underdånighet anföra, hvad beträffar post- och inrikes tidningar: att då Kammar-rätten, som af Kongl.
Majit i nåder förklarats berättigad att för embetsverkets räkning prenumerera på erforderligt antal exemplar af denna tidning, ansett nödigt, det samma tidning, såsom varande af officiel egenskap, tilldelas jemväl dess Ledamöter, Kammar-rätten finner någon inskränkning i det antal exemplar deraf, som blifvit dem tillagdt, icke lämpligen böra äga rum; samt, för så vidt anmärkningen afser tidningen Stockholms dagblad: att Kammar-rätten, genom Kongl. Majits nådiga bref den 1 Februari 1836, erhållit tillåtelse att hålla ett lika antal exemplar af nämnde dagblad, som för Kammarrätten ansetts vara utaf statstidningen af nöden, och hvartill kostnaden skulle af expensmedlen bestridas.
Då det för Ledamöterne medfört större beqvämlighet att sjelfve verkställa prenumerationen å omförmälda 2:ne tidningar och låta ombesörja desammas afhemtning på de till deras bostäder närmast belägna utdelningsställen, har, emot hvad tillförene ägt rum, Kammar-rättens Aktuarie varit från allt bestyr i förstnämnde hänseende befriad.
Vid sådant förhållande, har Kammar-rätten ock ansett det vara mindre behöfligt att, såsom verifikation för ifrågavarande prenumerationskostnad, vid exp ensmedels-räkningen foga antingen prenumerationssedlar eller vederbörande tidningsredaktioners å de erlanda prenumerationsafgifterna meddelta qvittenser; dock komma, med afseende å hvad härutinnan nu blifvit anmärkt, slika verifikationer att berörde räkning hädanefter biläggas; börande Kammar-rätten, i sammanhang härmed, icke lemna oanmäldt, att sedan Rikets Ständers år 1845 församlade Revisorer anmärkt, bland annat, att åren 1842 och 1843 inom Kammarrätten prenumererats å 14 exemplar af Sveriges statstidning, denna anmärkning, enligt hvad Stats-utskottets vid 1847 och 1848 års riksdag, under Nio 30, afgifna — 227 — betänkande föranleder, varit bland dem, hvilka bemälte Utskott funnit dels genom vederbörandes afgifna utlåtanden nöjaktigt förklarade, dels icke vara af beskaffenhet att från Utskottet något yttrande påkalla.
Den remitterade handlingen återställes underdåuigst, och Kammav-rätten framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Ållernådigte Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, ÄGG. vo> HARTMANSDORFF O. A. TAUVON. C. E. ÅLANDER. A. WILH. EDMAN. L. KINMANSON.
Stockholm den 13 Januari 1854. C. J. Fahnehjelm.
Direktionens öfver
Danviks hospital underdåniga utlåtande, i anledning af ......... Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af hospitalets räkenskaper för åren 1850 octi 1851.