Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förra årets räkenskaper utvisa, alt den personal, som af Inrättningen åtnjutit dels fullkomlig försörjning under hela året, dels mer och mindre understöd, dels undervisning och uppfostran, då utgjorde sammanräknadl med personalen af Inrättningens Lärare och betjening 383 och all kostnaden för hvarje individ har för året uppgått lill Sex R:dr 24 sk., samt alt öfverhufvud en person, som begagnat Växel- och Söndags-skolorne koslal
En lhdr 16 sk. och en i Flickskolan undervisad flicka Sju R:dr 36 sk., samt underhållet och uppfostran för ett barn i4 R:dr 24 sk. årligen och kostnaden för sjelfva kosten 3 mål om dagen lill en person har blott uppgått till 2i;dels skilling eller 17 R:dr 24 sk. föråret, oagladt kosthållet är så ymnigt, att en hög Embetsman, som noga är bevandrad i hela Landels fattigvård, vid undersökningen deraf förklarade densamma böra nedsättas, för att icke blifva en låckmat för obehörige hjelpsökande.
Slörre än desse oeconomiske äro dock de moraliske fördelande, som af falligföisörjningens förändrade administration tillfallit detta Samhälle.
De osedlige, okynnige och laslfulle tiggarhopar, som fordom kringslrökc galorne och belägrade husen, äro nu arbetsamme, sediga, stilla och lugne.
Stadens fattighus, förut eli vämjeligt näste för osnygghet, lättja och 3o liderlighet, är nu en snygg och treflig boning, der hvar och en sin syssla skoter, •— flere i vanart och lättja djupt sjunkne hafva, förbättrade lill seder och till sjelfförsörjning skicklige, lemnat Inrättningen och åter blifvit nyltige, verksamme och sjelfständige Samhälls-medlemmar; fattiga värnlösa barn uppfostras till christeliga, goda och nyttiga Samhälls-menniskor; och är Stadens fattigförsörjning sålunda förvandlad till en arbets-, sedeförädlings- och uppfostrings-anstalt.
Jemte denna allmänna underslöds-anslalt finnes bär äfven en from Stiftelse under namn af Borgare-Cassa, utgörande en af Borgerskapet genom frivilliga gåfvor och enskildta bidrag insamlad fond af circa R:dr B.co 7000, hvars ränta halfårs vis utdelas lill ålderstegne, af sig komne Borgare, samt deras Enkor och Barn.
En välgörande medborgarinna har äfven upplåtit ett hus med flere rum till kostnadsfri bostad åt behöfvande Enkor och barn efter afledne Civile Embets- och Tjenstemän.
Samma person har äfven nyligen skänkt ett betydligt
Capital för inrättandet afen anstalt till vård om fattige föräldrars små barn, under det föräldrarne äro sysselsatte med arbete utom hus.
Inom Götha Hof-Ilätt insamlas och utdelas årligen bidrag till Enkor och barn efter detta Embetsverks afledne Tjenstemän.
Från härvarande Frimurare-Samfund utlemnas jemväl årligen något understöd till de fattigas hjelp.
Det är således icke illa sörjdt för detta Samhälles behöfvande medlemmar.
Och så framt den allmänna fattig-försörjningen vårdas med samma nit oell urskiljning och styres med lika drift och verksamhet, som hittills, är det att hoppas, att än ymnigare och mognare frukter skola deraf i framtiden skördas och alt af Samhällets vanlottade, förvillade och ofta vanartiga medlemmar, skall uppstå ett slägte, som gemensamt med lyckligare lottade och bättre underviste, hysa varm kärlek för Konung och Fosterland, helgd för Lagarna, aktning för andras rätt, samt lugn och fridsamhet i lynne och handlingssätt.
Det må här icke förtigas att hela denna omskapning af fattigvården må egentligen tillskrifvas en enda nitisk och verksam man, ProvincialLäkaren, Professoren och Riddaren af Eders Kongl. Maj:ts Wasa-Orden, F. Eneroth, sorn studerat sig in i detta invecklade administrations-ärende.
Sedan lian i egenskap af Läkare gjort de störste ansträngningar under Kolerafarsoten och för den lidande menskligheien offrat sina krafter och vågat sitt lif både före och efter det lian sjelf af sjukdomen nedlades, åtog han sig sjelfmant den genom nämnde farsot mycket försvårade fattig-vårdens 3i reorganisation.
Genom sina Läkare-relationer i de mest bemedlade och ansedde hus, beredde han frivilliga sammanskott lill Fallig-Cassans förstärkning, med den framgång alt desse, jemte en gåfva af Hennes Maj:t
Drottningen och den betydliga summa Professorn sjelf tilläde, nu mera försäkra Fattigvården om en icke blott nödig, ulan, såsom ofvan är visadt, öfverflödig tillgång för sina behofver.
Derföre förklarade ock Eders Kongl. Maj:t i nåder, vid det nya fattigvårds-Reglementets fastställande, ”att Professor Eneroth, med afseende på dess utmärkta förljenster om fattigvården i Jönköping, skulle vara Ordförande i Dess
Direclion, så länge han fortfor att vara ledamot deraf,” men omständigheterne hafva icke velat medgifva Professorn att begagna detta företräde, utan föranlåtit honom alt lemna sin befattning i en Styrelse, hvars detailler lian uttänkt och ordnat och som, så länge hon strängt följer de anvisningar grundläggaren antydde för de dagliga bestyren, otvifvelakligt skall fortfara alt inom delta Samhälle utöfva en välgörande verkan.
I Eksjö:
Om denna lilla stad innehåller sista Femårs-Berättelsen flere tillfredsställande upplysningar.
De gälla ännu och åberopas underdånigst.
Dess folkmängd har ökat sig från 1,507 l'^ I^9I personer, deraf mankön 837 och qvinnkön 854- Borgerskapet består af 6 Handlande och 78 Handtverkare.
Tre Fabrikörer finnas, två för Snustillverkning och en för vaxljus.
Stadens svaga jord verkställas årligen betydlige odlingar.
En större del af sladsjorden är anslagen att uppehålla skjutsen, hvilken beskrifves vara så betungande, alt mången Borgare för kostnaden derå gått under.
Tillförseln af säd, Victualier och Bränsle svarar fullt mot behofvet.
Folkbildningen besörjes i vanlig Lärdoms-Schola, försedd med Rector och Collega.
Jemväl finnes en Lancaster-Schola, der 11 1 barn i år njutit undervisning.
Läkarevården är tillräcklig, ty i Staden bo utom Provincial-Läkaren, två Regements-Läkare, jemte en år i836 anlagen särskild Stads-Läkare med en årlig lön af 133 R:dr j6 sk. B:co. Äfven bär har man börjat omskapa Fattigvården och dermed förenat anstalter till sysselsättning och arbete för de fattige.
Fatlig-Cassan uppgår till 8,760 R:dr B:co och utgifterne för året äro i och för fattigförsörjningen omkring i,3oo R:dr B:co.
Reglemente för fattigförsörjningen är upprättadt och man motser välgörande följder af de beslutade reformerne i fattigstyrelsen.
Stadens inkomster,, bestående i tionde och arrende af jorden och en qvarnlägenhet, tomtören och ägopenningar m. m. uppgå till 91 5 R:dr B:co. 3a Grenna:
Denna nära vid Wettern, gent emot den läcka Wisingsö, i en ljuflig nejd belägna stad, är en bland de ringaste af Rikets städer.
Dess utseende liknar mer en stor skön Kyrkoby än en Stad.
— Men den mäglige Riks-Drotsen Grefve Per Brahe ville äfven äga en stad inom sitt stora vackra Grefskap.
Han byggde derföre Grenna och Konung Carl XI förunnade Kongl, privilegier åt den Grefliga staden, hvilken efter Maecenatens frånfälle och Grefskapets reduction icke ville komma rätt fort såsom
Stad, hvars fleste innevånare sysselsätta sig med jordbruk och Trädgårdsskötsel.
I välment enfald ville man nyligen göra localen mera Stadslik, derigenom att man beröfvade den sin största prydnad: man borthögg nämligen de blomstrande kjersbärslundar, som förr beskuggade stadens enda reeia gata.
Klimatet är här så godt och hälsosamt, att Tideböckerne icke vela att omtala någon farsot, och då Koleran år i834 dödade en stor del af Jönköpings folkmängd, sjuknade ingen enda menniska i det blott fyra mil derifrån belägna Grenna.
Stadens folkmängd utgör 654 personer, hvaraf mantalsskrifne i58 mankön och 229 qvinnkön.
Här finnas 3 Kram- och Speceri-IIandlande, 5 Carduansmakare och Garfvare, 2 Gördelmakare, 2 Kopparslagare, 3 Hattmakare, 2 Målare, 1 Urmakare, 2 Färgare, 3 Skomakare, a Skräddare o. s. v.
Någre, fast få af Borgerskapet äro, hvad man kallar, välmående, och en af de tre Köpmännen anses för rik.
Här, som i alla småstäder, tillskrifver man Borgerskapets obestånd åt lättheten att vinna burskap, som lockar Handelsbeljenter och Gesäller in i Näringarne ulan stadga och förlag, hvarpå merendels följa giftermål med obemedlade flickor och dernäst infinner sig fattigdomen, såsom en oafvislig följeslagare genom lifvet.
Likväl synes äfven här handeln och handlverkeriei ne i sednare åren hafva vunnit någon förkofran, hvartill i sin mohn bidragit inrättningen af Torgdagar, dertill mest medverkat Arrendatorn af Wästanå nära Staden belägna Fideicommiss-egendom, som började att å de af Magistraten kungjorde Torgdagar i Grenna afsätta godsets producter, och innan kort var Torgrörelsen liflig och Grenna flitigt besökt äfven af allmogen från den angränsande delen af Östergöthland.
Denna såmedelst uppkomna Torghandel, bereder nu Borgerskapet samt de lill Staden inflyttade
Herrskaps-familler en lätt tillgång att finna sine förnödenheter.
Också har man bemödat sig att bringa det rymliga och grönskande, men för öfrigt obeqväma, sluttande och vattensjuka Torget i ändamåls - 33 målsenligt skick medelst anbringande af underjordiska valtentrummor, planering, fyllning och stensättning, der ytan varit hålig och sank.
Genom bidrag, äfven från den omkringliggande landsorten, har man börjat hygga en hamn eller brygga i Wettern vid Stadens strand, på det skepp och farkoster af större drägtighet der måtte kunna lägga till och aflasta, i stället att såsom hittills, på små farkoster transportera varor i land från större båtar, som icke kunnat gå intill stranden.
Hågen att bygga stora hus i små Städer visar sig äfven i denna lilla Stad, vid hvars storgata de sednare åren blifvit upprest ett trädhus i så stor dimension och med så många architechtoniska försök att dess like förgäfves sökes i land^rternes större Städer.
Om Stadens inkomster, Administrations-kostnader, fattigvård och sjukskötsel, åberopas underdånigst sista Femårs-Berätlelsen.
Lagsökningarne vid Läns-Styrelsen hafva under de sista fern åren icke till eller aftagit i någon märkbar mohn:
År 1834 gjordes anhängiga 2,i65 Lagsökningsmål. — i835 „ „ 2,529 ®:o — i836 „ „ 2,517 D:o — 1837 „ „ 2,654 D:o — i838 „ ,, 2,938 D:o Man liar underrättat sig om förhållandet härmed i någre af de nästgränsande Länen, och funnit att
Lagsökningars nummertal i de fleste är större än här, och i Elfsborgs
Län ända lill 100 procent och deröfver, samt i andre
Län, jemförlige med eller mindre än Jönköpings, 5o å 75 procent.
Vid Lands-Cancelliet hafva innevarande år varit handlagde 7,487 och vid Lands-Contoret - - - - - - - 3,137 Tillsammans 10,624 särskildta mål och ärenden, för hvilkas behöriga handläggning aibets-personalen är alltför inskränkt, särdeles å förra stället, der, lill Lands-Secreterarens biträde, Staten består blott en Skrifvare med omkring 80 å 90 R:drs lön.
Behof utaf en Läns-Notarie är ofta framstäldt och motiveradt, men ulan någon följd hittills.
Sådant förhållandet nu är, måFemFtrsberättdse för jönköpings Län. 5 34 ste göromålen så nära ligga neder under Lands-Secreterarens frånvaro på Embelsresor med Landshöfdingen, eller då han af sjukdom, jäf eller förfall är från deni afstängd.
Då Staten länge hestått en Läns-Bokhållare vid Lands-Contoret, synes den nu icke längre höra låta uteblifva en Läns-Notarius vid Lands-Cancelliet, der göromålen äro mera trägna och mångfaldiga än på förra stället.
Man har i det föregående något nämnt om Länsmännen : desse missaktade och dock så oumbärlige Statstjenare, fortfara att med skäl beklaga sig öfver deras svaga aflöning.
Allmogen är nu mera för upplyst att försörja dem, och försöken, om de någon gång vågas, att på så sätt vinna bergning, straffas som sig bör, hårdeliga af Lagen.
Då 1833 års mera omständliga Femårs-Berältelse jern fores med denna mera sammandragne, uppkomma nära nog den förras resultater, nemi.:
Alt Jönköpings
Läns allmänna beskaffenhet till jordytan är mager, stenbunden och mindre fruktbar:
Att Wista Härad och en del af Norra Wedbo Härad göra härifrån undanlag:
Att de fleste af de fordna Herregodsen icke äro mera till såsom sådane; blått några få finnas ännu qvar såsom gods, nemligen Lyckås, Gripenberg, Ramsjöholm, Bordsjö, Calhrinosholm, Nydahla, Hok, Trollebo, Salshult, Östanå och Ulfsnäs:
Att Hörle och Nissaforss äro Länets största Bruksegendomar: Alt Länets innevånare bestå af en lätt och liflig, höflig och lättstyrd folkstam, hvars mängd de sist för flut ne åren ökats med öfver 8,000 personer, för hvilka näringsmedlen icke tillväxt i samma mohn, och en öfverbefolkning i kommande tider således möjligtvis är alt befara:
Att den besutne allmogen lyckligtvis befinner sig i temmeligt välstånd, hvilket åter synes vara i äflagande bland de högre Stånden, jemte det Fattighjonens antal ökas årligen:
Att Smålänningens böjelse för Iirigsståndet och Soldallifvet fortfar såsom ett na liona Idrag : Att Länets hufvudnäring är Åkerbruk och Boskapsskötsel, hvaraf det förra i sednare tider tagit öfve:handen: 35 Alt Agronomen Steffens meri sine råd och kunskaper lillhandagått flere af örtens possessionater och landthushållare:
Alt oxhandeln och trafiken med smör och ost bringa de mesta penningar i rörelsen på landet, fastän åt skötseln af äng och betesmarker likväl icke egnas den omsorg som sig borde, ehuru odlingen af foderväxter börjat blifva mera allmän:
Att häslafveln i Länet är af ingen betydenhet, men fårafveln deremot fortfar att vara föremål för Possessionaternes verksamhet, hvartill de nya Ullmarknaderne i Norrköping och stationerandet af ett Stamschäfferi inom Länet bidragit:
Att allmogens fårafvel och ullproduclion sträcka sig dock ännu föga mer än till husbehof, men getafveln, fordom vigtig i Småland, nu mera icke intager något rum i dess hushållning:
Alt i ingen del af Länets economi råder så stort slöseri och så liten omtanka för kommande tider, som i skogshushållningen:
Att å Länets enda allmänning, Hålaveden, en förbättrad skogshushållning blifvit införd: Att Skogseffecter årligen stiga i pris:
Att brännvinsbränningen, ehuru den beklagligtvis blifvit en af Länets hufvudnäringar, dock de sednare åren äy nedlagd af många, och det öfverflödiga brännvinssupande!, icke så mycket utmäi kande allmogens hemJif, som egentligen folksamlingarne, tyckes vara något liejdadt af Nykterhets-föreningarne:
Alt Länets Bergs- och Bruks-rörelse, lifvad af nyare tidens uppfinningar och fallen i händerue på driftige och bemedlade patroner, befinner sig uti ett visst flor:
Att det mesta jernet säljes hemma, utom det som tillverkas vid de begge största Bruken, hvilket till en del vågföres:
Att Linskötseln äfven utgör en af Länets hufvudnäringar, hvilket oagtadt lärfls-väfnader och väfkonst i allmänhet icke hunnit den fullkomlighet, som åsyftats med flere bemödanden alt här fortplanta den Norrländska väfslöjden:
Att bland Fabriker och näringar utmärker sig främst Husqvarna Gevärs-facloi i, samt dernäst pappersbruken, hvilka visa sig som en vigtig näringsgren:
Alt vidare körslor, saItpeter-ti 11verkning, biskötsel, slåltråds-lillverkning, vadmalsväfnad och humle-plantering äro mer och mindre vigtiga binäringar för Länet: 36
Att några betydliga jordbruks-förändringar under de ifrågavarande fem åren icke inträffat:
Att postgång och andre communicationsmedel inom Länet äro fullt svarande mot behofvet:
Att ehuru Gästgifvare-skjutsen i vissa fall mera kau anses som näring än besvär, finner man dock snällposternes förskaffande onerÖst; men Krono-skjulsningen i fredstider är dräglig.
Alt inqvarteringen deremot är ett af locala omständigheter ojemnt fallande onus och ett lika förhållande inträffar med Krono-brefbäringen:
Att fångskjulsen nu mera icke trycker landet, men väl Stats-verket:
Alt fattig-försörjningen är kännbar i följd af fallig-classens och tiggarhopens åi liga tillvext, en till vext, som, besynnerligt nog, röjer sig mera i Länets bättre än sämre delar och som, jemte dermed förenadt sedeförderf hos den lägsta folkclassen, är ett ondt af andlig natur, som icke blott med materiella medel kan grundligen botas:
Att för hälsovården är sörjdt allt hvad å administrationens sida kan väntas, så att allmogen nu mera synes mindre förtro sig åt qvacksalfvare och under-kurer:
Alt Länets Lazarett är i godt och under sednare åren mycket förbättradt skick:
Att choleran förfärligen härjat i Jönköpings stad, men föga visat sig på landsbyggdeu:
Att de fleste Sockne-Magaziner icke äro något annat än räntegifvande Cassör och således icke innefatta erforderlige undsätlnings-anstalter i missväxtår:
Alt enskilda skyttar mera än skallgångar bidraga till rofdjurs utöda nde:
Alt Sockne-skolor på landet äro få och, der de finnas, mindre besökte:
Att ambulatoriske skolmästare anses der mera passande:
Att ingen ny institution tagit åt sig så hastig faveur som Jönköpings Slads och Läns Sparbank:
Att polisen på landet hufvudsakligen beror på Länsmännens kraft och urskiljning, hvadan desse svagt lönte och ofta missaktade tjenstemän förtjena Styrelsens särskilda uppmärksamhet:
Att de olika polis-föi fatluingarne i olika Län föranleda till oreda och villervalla:
Skiftesverket i Länet fortgår oafbrutet och någon menlig verkan af de derom gällande författningar, icke kunnat märkas, ty, sedan jemk - 37 ning slsett af Landtmätare-taxan, hafva de förra klagomålen öfver den stora kostnaden vid ägoskiften upphört:
Att Länets uppbördsverk fortfar att utmärka sig fördelaktigt; att proprie-balancer icke finnas och restäntierne äro obetydlige, men att uppbörds-verkets handhafvande i ordentligt skick förhindras af den växande utfattiga folkmassans årliga, men fruktlösa skattskrifning och debitering:
Att öfver grundskatten, fastän den största af alla Stals-bidrag, höres icke någon klagan:
Alt Bevillningen deremot anses ojemn, såsom egentligen drabbande jord och löner, men icke i samma mohn den rörliga förmögenheten, handel och näringar:
Alt rustning och rotering äro jordbrukarens svåraste onus:
Alt nämnde ouus träffar det magra Småland 25 procent mera än det bördiga Östergöthland:
Alt aflöningen till Clereciet är större än Länets hela Bevillning, men att en i allmänhet ömsesidig välvilja mellan Presterskapet och dess åhörare, likväl lindrar denna dryga beskattning:
Att alla Stats-bidragens tolal-summa väl är stor, men minskas vid granskning af flere artiklar, der folkets arbetskraft och prestationer in natura blifvit förvandlade till penningar:
Att jorden likväl ieke möjligen tål vidare beskattning:
Alt tillåtne krogar på Landsbygden äro få — men smygkrogar både på landet och i städerne desto flere, emedan bevisningen i mål om lönnkrögeri är svår:
Att Länets Ilusbållnings-Sällskap blifvit satt i större verksamhet, och genom dess omtanka och bekostnad en Djurläkare här bosatt och bergad:
Alt Jönköpings Stads minuthandel är i allmänhet liflig och vinstgifvande, men tillverkningen af Snus och dess försäljning synes i synnerhet vara en högst indrägtig rörelse: Att Stadens fattigvård efter Cholera-farsoten blifvit helt och hållet reorganiserad och försatt i ett förbättradt skick:
Alt, efter den Vestra Förstaden år i835 öfvergångna vådeld, ny Tomtreglering blifvit verkställd och utflyttning föreskrifven:
Att några egentliga Fabriker här icke finnas, ehuru inbjudande läget synes vara:
Att i Staden bosatta Embets- och Tjenstemanna-personalen mycket bidrager till Stadens flor och bestånd: 38 Alt Stadens Bro- och Hamnbyggnad nu är alldeles färdig, och vederbörandes önskan uppfylld att få ett
Ångfartyg här stalioneradt:
Alt Stadens gamla, men aldrig begagnade Stapelfrihet nu börjat visa sig verksam, sedan Götha Canal beredt sjön Wetlern communicalion med de begge håfven; Att Munksjön är en naturlig hamn, tillräcklig att vid sina bråddjupa stränder mottaga hundradetals fartyg:
Att ångbåtsfarlen förliden sommar var så liflig och tilloppet af passagerare och fraktgods så stort, att de förre och det sednare icke alltid kunde rymmas:
Att handel och näringar trifvas väl i den lilla Staden Eksjö:
Att dertill mycket bidrager mililär-etablissementer i Stadens omgifning:
Att deremot rörelsen i Grenna är ringa och svag:
Att dess Borgerskap mest sysselsätter sig med åkerbruk och trädgårds-skötsel:
Att man för de Borgerliga näringarne anser menligt lättheten, att vinna Burskap för Gesäller utan förlag och capital:
Alt likväl luxe och yppighet i lefnadssätt, denna förståndslösa yrsel i lifvet, torde, serdeles i Städerna mera än allt annat, vålla individuella oredor i affärer: Att
Lagsökningars aflagande torde vittna om tillvext i låntagares förmåga att göra rätt för sig, och slutligen:
Att den arbetande personalen på Stat vid Länets Styrelse-Verk icke är svarande mot göromålens mängd.
I följd af det föregående framställa sig sjelfmant följande hufvudsakliga önskningsmål: 1:0
Att näringsmedlen, som i allmänhet icke tillväxa i samma mohn som folkmängden, mätte kunna på ett eller annat sätt förkofras och upp lijelpas, hvarvid, hvad Städerne angår, icke må förbises, att sedan hå gen der vant sig att mera cultivera Stadens jord, än dess näringar, mången Borgare just derigenom blifvit utfattig och fått dyrt umgälla sitt oförstånd alt öfvergifva det yrke, Iivari han blifvit uppfödd och lärd, för att öfvertaga ett, som han icke kunnat med egna händer sköta: 2:0
Att den tilltagande vanmagien bland Ståndspersonsklassen å landet mätte blifva föremål för nödig uppmärksamhet, en vanmagt, som likväl torde komma att fortfara, så länge hvarje Ståndsperson äflas med alt 39 uppföda alla sina söner till herrar och alla sina döttrar till fruar åt gelikar; ty sanningen att säga är det kanske, åtminstone i Småland, mindre ett öfve i fl öd i g t lefnadssätt, än en alltför kostsam barnuppfostran, sorn kommer Herremannen på obestånd: 3:o
Att de egentlige fattighjonens underhåll måtte ändamålsenligare besörjas och falliganslalterne äfven å landet bringas lill likhet med den som företer sig i Jönköpings Stad, samt att den tilltagande fattigdomen, vållad af lättja och sedeslöshet, måtte hämmas genom en mera vårdad barnuppfostran, befrämjad af Presterskapet och Komunerne gemensamt: 4:o Att Landtmannen mer än hitintills må vända sin håg och omtanka på skötseln af ängar och betesmarker, så att Länets gamla och naturliga modernäring
Boskapsskötsel icke slutligen må falla i förgätenhet för nitet alt laborera i ett åkerbruk, som, då det alltid har att strida mot en skrin öcii svag jordmån, merendels ger klena skördar: 5:o
Att bästafveln, som nu är af ingen betydenhet, måtte genom premier befrämjas: 6:o Att Allmogens fårafvel och ullproduclion, som nu inskränker sig egentligen till blott husbehof, måtte på samma sätt utvidgas: 7:0 Alt en förväntande ny Skogsordning måtte innefatta correclfv mot det stora slöseri, som nu råder i skogshushållningen: 8:0
Att då Linculluren i en del af Länet utgör hufvudnäringen, rå-ämnels förädling till finare väfnader måtte uppmuntras: 9:0 Att Snällposterne, om möjligt vore, kunde anvisas annan väg, än genom en ort, fattig på hästar och fourage-persedlar: 10:0
Att det ojemnt fallande inqvarteringsbesväret mätte ersättas af dem, som deraf mindre belastas: 11:0
Att en lika ersättning måtte afses i och för den lika besvärliga Kronobrefbäringen: 12:0
Alt Sockne-Magazinerne måtte från räntegifvande
Cassör förvandlas lill verklige undsättnings-anstallter i missväxtår: i3:o Att Länsmännens löningsvillkor måtte förbättras: i/po Alt de olika Polis-förfallningarne i olika Län mätte bringas till enhet. i5:o
Att jorden, som finner sig hårdare beskattad än den rörliga förmögenheten, icke måtte vidare onereras och Bevillningen drabba icke blott den årliga, öppen liggande inkomsten, utan egentligen dels verkelig behållning, särdeles af handel och rörelse, dels Capilaler jemte luxe- och öfvei flöds-ai liklar: 4o 16:0 Alt, i fråga om Lönnkrogars upptäckande, åklagaren målte kunna åberopa afnämare till vittne: 17:0 Alt Fabrikers anläggande i Jönköping måtte uppmuntras, helst läget dertill är inbjudande; och 18:0
Åtl en Läns-Notarius med lön på stat måtte anställas vid Cancellierne, der göromålens vigt och mängd ovillkorligen fordra en särskild Protocolls-förande, hvars saknad dageligen medför bryderi och osäkerhet vid ett Embetsverk, der Chefen har 2 olikartade
Departementer att öfverskåda, der inga ferier medgifvas, och der den ansvarige föredraganden måste icke blott ensam besörja Expeditionerne utan ock deltaga i Besluten.
Och härmed slutas den raisonnerande delen af min underdåniga Berättelse — den Tabellariska medföljer.
Att 1833 års Femårs-Berätlelse ligger till grund för denna, är i början nämndt.