Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reglementet för apothekare af den 11 Augusti 1819, jemfördl med sednare föreskrifter i ämnet, stadgas, alt räkningar öfver£medikamenter, reqvirerade och utlemnade pä publik bekostnad, böra, innan betalning derför erhålles, till granskning hos Sundhets-kollegium ingifvas, och det af redogöraren anförda förhållande icke i ringaste måtto synas kunna inverka å förevarande fråga, få Rikets Ständer, på det rättelse i anmärkta hänseendet för framliden må ega rum, hos E. K.
Majit anhålla, att veder - Expeditions-Ut sko Hels Färslag lill underd.
Skrifvelse, N;o 2%. 7 börande mätte förständigas för framtiden ställa sig till noggrann efterrättelse hvad gällande författningar i afseende å medikamentsräkningars granskning uti Sundhets-kollegium föreskrifva.
Expensmcdels-räkningariif. 1 anledning af Rikets Ständers uti underdånig skrifvelse den 22 April 1857 gjorda anhållan om meddelande för framtiden af bestämda föreskrifter, huru stort antal statskalendrar samt hvilka tidningar och huru många exemplar deraf finge vid hvarje embetsverk af expensmedlen bekostas, hade Kongl. Maj:t, genom nådigt Cirkulär den 6 November 1858, bland annat, förordnat, beträffande stalskalendrarne, att deraf icke finge för hvarje embetsverk inköpas flera exemplar, än som för begagnande i embelsrummen vore behöfiiga, samt, hvad anginge prenumeration å tidningar, i hvilket ämne föreskrifter för Kongl. Maj:ts Kansli blifvit under den 19 December 1835 meddelade, att öfriga embetsverk, för hvilka expensmedel vore anslagna ulan fastställande af visst belopp, finge derföre af Post- och Inrikes-tidningar anskaffa så mångå exemplar, som hvarje verk ansåge för sig och underlydande erfordras, dock icke i något fall utöfver det dem i vederbörlig ordning tillerkända antal exemplar af Svensk Författningssamling.
Vid tillämpning af berörda föreskrifter hade dessa, enligt hvad 1864 års revisorer anmält, blifvit af särskilda verk olika uppfattade.
Så upploge exempelvis expensmedelsredovisningen för Hof-rälten öfver Skåne och Blekinge, med två divisioner, prenumeration å 12 exemplar af Post- och Inrikes-tidningar, under det Svea Hof-rätt, med fem divisioner, åtnöjt sig med blott 6 exemplar af samma tidning.
För Justitie-Stats- och JustitieRevisions-expedilionerna hade 18 exemplar deraf anskaffats, medan Civil-deparlemeutet, som försett sig med icke mindre än 7 statskalendrar, inköpt blott 5 exemplar af nämnda tidning; och då häraf vore uppenbart, att syftemålet med Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga anhållan ännu ej blifvit ernådl, hade revisorerne, som ansåge önskvärdt ali all möjlig sparsamhet i afseende å expensmedelsutgifterna äfven uti ifrågavarande hänseende iakltoges, af sådan anledning å förhållandet fästat Rikets Ständers uppmärksamhet; varande derjemte af revisorerne anmärkt, att å Civil-departementets expensmedelsräkning vore uppförda 79 R:dr 78 öre för tvänne utländska tidningar, deraf en illustrerad, och alt denna utgift lör ett departement, hvilket endast hade vården af en del landets inre angelägenheter sig anförtrodd, syntes revisorerne af behofvet vara mindre påkallad.
Vid granskning af de häröfver algifna underdåniga förklaringar, hafva Rikets I Ständer, — som deraf, bland annat, inhemlat, att E. K. Maj:t under den 10 Januari 1862 j i nåder tillåtit, alt utaf Civil-departementets expeditions expensmedel ett belopp af högst 150 R:dr finge för år 1862 och tillsvidare årligen användas till prenumeration för expeditionens räkning å sådana utländska tidningar och tidskrifter, som
Departementschefen funne för expeditionen behöfiiga, vid hvilket förhållande och då decharge för denna regeringsåtgärd redan vore meddelad, revisorernes anmärkningar angående prenumeration å berörda tvänne utländska tidningar numera icke kan till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, — funnit förklaringarne i öfrigt i flera hänseenden icke vara fullt tillfredsställande, hvadan Rikets Ständer, som lika med revisorerne, anse en större sparsamhet med expensmedels-utgifterna äfven uti ifrågavarnde hänseende önskvärd och 8 Expeditions-Utskottets
Skrifvelse, N.-o £2. möjlig, få i sådant syftemål i underdånighet anhålla, ali E. K.
Majit täcktes i ämnet meddela sådana bestämdare föreskrifter, att för framtiden större sparsamhet med expensmedlen i berörda hänseende må blifva betryggad.
Vid granskning af redogörelsen för Wexiö
Konsistor» kassor hade hos 1863 års revisorer förekommit, att uti räkningen öfver caducsmedel samt befordrings- och sterbhusafgifter ingingo bland inkomsterna ett belopp af 26 R:dr 25 öre, utgörande besparing under tvänne månaders ledighet af den 8:de adjunktslönen vid Wexiö högre elementarläroverk anslagna indelta spanmål; men sedan numera en definitiv lönereglering vid elementarläroverken kommit till stånd, borde besparingarne, som uppkomme ä de till lärare vid elementarläroverken anslagna löner, vare sig att dessa utgå i penningar eller spanmål, till Statsverket ingå; hvadan, och då räkenskaperna ej antydde något förhållande, som i förevarande fall kunde berättiga till undantag från hvad i afseende å dylika besparingar i allmänhet vore stadgadt, revisorerne ansett sig böra härvid fästa uppmärksamhet.
Majlis förnyade nådiga Stadga för elementarläroverken den 29 Januari 1859 förekommande stadgande, att emerilikassan tillsvidare finge behålla sina dittills varande inkomster, har Konsistorium, uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, anfört, att, då Kongl. Majit, genom nådigt Bref till Konsistorium den 22 Augusti 1843, funnit godt bifalla Konsistorii underdåniga förslag att lönebesparingar vid lärarebeställningar finge tillsvidare tillfalla stiftets emeritikassa Konsistorium ansåge sig hafva ådalagt lagligheten af den anmärkta besparingen.
Att ater denna besparing ej fått sträcka sig till det kontanta löneanslaget, ulan endast omfattade indelt kronotionde, hemtade stöd af Kongl. Cirkulärbrefvet den 16 November 1839.
Delta nådiga cirkulärbref innehåller emellertid tydlig föreskrift, alt lönebesparingar af ifrågavarande beskaffenhet ej finge ingå till någon af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor längre, än intilldess en definitiv lönereglering vid läroverken kommit , till verkställighet.
Det af Konsistorium jemväl åberopade nådiga Bref af den 22 Augusti 1843 kan destomindre anses stå i strid med dessa allmänna stadganden, som syftemålet dermed endast var alt, uppå den af Konsistorium, till följd af föreskriften uti olvanåberopade nådiga cirkulärbref den 16 November 1839, gjorda underdåniga framställning, bestämma, till hvilken af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor vissa lönebesparingar vid läroverken skulle ingå; och då, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1856—1858 årens riksdag, en definitiv lönereglering för elementarläroverken från och med sistnämnda års början inträdt, vid hvilket förhållande föreskriften i 1859 års läroverksstadga, att emerilikassan finge tillsvidare behålla sina dittills varande inkomster,' icke lärer, såsom Konsistorium förmenat, afse lönebesparingar för elementarläroverken,' hvilkas ingående till emeritikassan med 1858 års början helt och hållet borde upphöra, synes revisorernes förevarande anmärkning vara välgrundad, och, ehuru den icke afser något större belopp, få likväl, med afseende å frågans principiela beskaffenhet, Rikets Ständer hos E. K.
Majit i underdånighet anhålla, att rättelse i det anmärkta hänseendet mätte i behörig ordning beredas.
Expeditions- Visko Ilek Förslug till under d. Skrifvelse, N:o 22.
9 Anslaget till ersättning för biträde och kostnader vid ntgifvandet af Sveriges gamla lagar.
Då jemlikt Kongl. Brefvet den 23 November 1860 ett visst belopp, nemligen 1,000 R.dr, blifvit för revisionsåret 1862 anslaget till ersättning för biträde och andra kostnader under fortsatt uigifvande af Sveriges gamla lagar, ansågo sig 1864 års revisorer, ulan att inlåta sig i bedömande af frågan, huruvida det anslagna beloppet varit för det afsedda ändamålet otillräckligt, böra uttala den mening, att, oaktadt räkenskapen för detta anslag blifvit i Kammar-rätten ulan anmärkning granskad, ett öfverskridande af nämnda anslag icke gerna kunde grundlägga någon ersättningsskyldighet å Statsverkets sida för hvad utgilvaren af nämnda lagverk af egna medel förskjutit, uppgående, enligt hvad redogörelsen gåfve vid handen, till 3,489 R:dr 93 öre, som vid revisionsårets slut balanserades redogöraren till godo.
I anledning af hvad revisorerne sålunda anfört, och enär närmare utredning om berörda förhållande saknas, få Rikets Ständer härmed i underdånighet anhålla, det E. K.
Maj:t täcktes genom vederbörande låta utreda, dels huru utgifvarens af nämnda lagverk fordran uppkommit och hvari den består, dels ock om någon betalningsskyldighet för samma fordran kan för Statsverket ifrågakomma.
St Prat. 1865 1866. 10 Sami. 1 Afd. 2 Hafi, 2 10 Expeditions-Utskottets Förslug till underd.
Upplä8t och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Febr. 186 6.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — •— Bonde-Ståndet den 2 4 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Andra Hufvudtitel.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26.) S. A. K. Uti Riks-statens Andra Hufvudtitel, innefattande anslagen till Jtistilie-departementet, och hvilken vid sistförflutna riksdag fastställdes till 2,185,300 R:dr, hafva, med föranledande af E. K. Maj:ls nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, vid innevarande riksdag, nedannämnda förändringar ilrågakommit:
Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie stat. l:o Sedan E. K. Majit, jemlikt nådigt Bref den 15 November 1864, dels föreskrifvit, alt den i vederbörlig ordning bestämda ersättning för mark, som till vestra A stambanan blifvit från häradshöfdinge-bostället Lindhof i Botkyrka socken och Svarti lösa härad expropierad, 1,009 R:dr 68 öre, skulle till Stals-kontoret allemoas, för att Riksgälds-konloret tillgodokomma, dels ock förständigat
Stats-kontoret att af under hand egande medel till innehafvaren af berörda boställe, Häradshöfdingen N. C.
Claeson, årligen utbetala 50 R:dr, utgörande omkring fem procent å medlen, från den 1 Maj 1864 räknadt, intill dess denna årliga ersättningssumma kunde varda å ordinarie stat under förevarande Hufvudtitel uppförd; så har E. K.
Majit nu föreslagit, att såsom ersättning åt innehafvaren af häradshöfdinge-bostället
Lindhof för den bostället genom: omförmälda expropriation frångångna jord mätte till utgående årligen från och medj nästa statsregleringsperiod å Andra Hufvudtiteln uppföras ett belopp af 50 Ridr.
Och hafva Rikets Ständer, med bifall till denna nådiga framställning, beviljat 50 Ridr årligen, att tilläggas anslaget för Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie stat 2io l sammanhang härmed har E. K.
Majit jemväl föreslagit, att för hvad, intill dess nyssberörda reglering komme att träda i verkställighet, blifvit för tiden från den 1 Maj 1864 al Stals-konloret efter förutnämnda grund förskjutet, godtgörelse måtte varda åt Stats-kontoret anvisad.
Expedilions-Utskotlels Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 23. 11 Och hafva, i följd häraf samt då den ersättning, som, jemlikt högslberörda nådiga Bref af den 15 November 1864, Stats-kontoret åligger att lill innehalvaren af ifrågavarande boställe förskjuta, utgör för tiden frän den 1 Maj 1864 till innevarande års utgång eller för 2g år, efter 50 R:dr för år räknadt, en summa af 133 R:dr 33 öre, Rikets Ständer, till Slals-kontorels ersättande för berörda förskott, å Riksgälds-konloret anvisat ett belopp af 133 R:dr 33 öre, alt, enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition, utbetalas.
Anslaget till fångars vård och underhåll, 3:o Uti E. K. Maj:ts till Rikets Ständer vid sist förflutna riksdag aflåtna Proposition, angående utgifterna under denna Titel, bade E. K. Maj:t i fråga om den del deraf, hvilken såsom bestämdt anslag omfattar aflöningen till en del af fångvårdens embets- och tjenstemän samt betjente, föreslagit aflöningen för Fångvärds-styrelscns registrator, kammarförvandt och förste revisor till årlig lön af 2,500 R:dr för hvardera, i likhet med hvad förut gällande stat jemväl upptagit; men uti underdånig skrifvelse af den 17 September 1863, angående regleringen af Andra Hufvudlilelns utgifter, anmälde Rikets Ständer, att de, af anförda skäl, icke funnit högre lönebelopp, än 2,200 R:dr, böra för dessa tjenster bestämmas; dock skulle tjenslernas dåvarande innehafvare för sin tjenstetid utöfver ordinarie lönen ega att uppbära arfvoden af 300 R:dr.
På grund af Fångvårds-styrelsens i underdånig skrifvelse den 11 Juli sistlidet år gjorda framställning, bar E. K.
Majit nu ånyo föreslagit Rikets Ständer, att den årliga aflöningen för registratorn och kammarförvandten hos bemälda styrelse måtte, med tillökning af 300
R:dr i nuvarande lönebeloppen, bestämmas till 2,500 R:dr för hvardera; hvaremot de för registratorn, kammarförvandten och förste revisorn uppförda personela arfvoden, tillsammans utgörande 900 R:dr, skulle komma alt upphöra.
Och hafva Rikets Ständer beviljat den af E. K.
Maj:t äskade löneförhöjning för bemälde tjenstemän; hvarjemte, och då förste revisorsbefattningen numera blifvit med annan person besatt, Rikets Ständer ansett de för ej mindre registratorn och kammarförvandten än äfven förste revisorn å nu gällande Riks-stat uppförda personela arfvoden, tillsammans 900 R:dr, böra från aflöningsstaten uteslutas. 4:o
Med anledning af Fångvårds-styrelsens hos E. K.
Maj:t gjorda underdåniga anmälan, att innehafvaren af predikanlsbelällningen vid arbetsfängelset i Göteborg icke vidare vore berättigad lill förhöjd preslerlig tjensteårsberäkning, har E. K.
Majit föreslagit, att den för sådant fall i aflöningsstaten upptagna anmärkning beträffande aflöningsbeloppet måtte derifrån utgå; till hvilken nådiga framställning Rikets Ständer lemnat bifall. 5:o Då, jemlikt E. K.
M:ij:ts beslut den 22 November 1864, femte kronoarbets kompaniet i Carlskrona dels redan blifvit, dels under innevarande år är afsedt att blifva förflyttadt till Carlsborg och fördelas på der förut befintliga kompanier afkronoarbelskorpsen; hafva Rikets Ständer, i enlighet med E. K.
Maj:ts derom framställda förslag, funnit det för befälet vid förstnämnda kompani i slaten uppförda aflöningsbelopp, tillhopa 3,187 R:dr 50 öre, böra indragas. 6:o Åt Chefen för tionde och elfte kronoarbetskompanierna, hvilka varit förlagda i Waxholm, upptager nu gällande stat ett arfvode af 1,550 R:dr.
Då emellertid numera det tionde kompaniet, jemlikt E. K.
Maj:ts beslut den 28 Juli 1863, blifvit förflyttadt till Carlsborg och arlvodet till kompanichefen derefter utgått i likhet med hvad för kompanichefer i allmänhet är bestämdt, eller 1,350 R:dr; 12 Expedilions-Utskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 23. hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med E. K.
Maj:ts derom gjorda framställning, ansett, att i stället för det åt en kompanichef vid tionde och elfte kompanierna uppförda arfvode af 1,550 R:dr, bör upptagas arfvode för en kompanichef vid tionde kompaniet med endast 1,350 R:dr, och således 200 R:dr indragas. 7:o Af arfvode! till en predikant vid tionde och elfte kronoarbetskompanierna, 750 R:dr, har, efter hvad af det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokollet inhemtas, sedan tionde kompaniet förflyttats till Carlsborg, endast 500 R:dr utgått för bestridandet af religionsvården vid elfte kompaniet; och har E. K. Maj:t nu föreslagit, att nämnda arfvode helt och hållet måtte ur ordinarie aflöningsslalen uteslutas, men att, enär fråga vore, huruvida jemväl sistnämnda kompani skulle till annan arbetsstation förflyttas, och på förhand icke kunde bestämmas, huru med bestridande af religionsvården dervid kunde lämpligast och fördelaktigast blifva ordnadt, den i detta hänseende erforderliga kostnad mätte, i likhet med hvad vid disciplin-kompaniet egde rum, af förslagsanslaget för fångvården efter E. K.
Maj:ts bestämmande utgå; hvilken nådiga framställning Rikets Ständer bifallit. 8:o Likaledes hafva Rikets Ständer, i enlighet med E. K.
Maj:ts nådiga förslag, beslutat, att, sedan kronohäktet i Sundsvall genom E. K.
Maj:ts beslut den 13 Januari 1863 blifvit indraget, det till belopp af 250 R:dr i ordinarie aflöningsstaten upptagna arfvode för en predikant vid samma häkte skall ur staten uteslutas. 9:o
Då vid elfte kronoarbetskompaniet endast en subaltern-officer är i staten upptagen, men, efter tionde kompaniets förflyttning, befälet vid förstnämnda kompani mäst ökas med ytterligare en sådan officer, har E. K.
Maj:t föreslagit, att, för befälets vid elfte arbetskompaniet tillökning med en subaltern-officer, arfvode till en sådan måtte i slaten upptagas med 787 R:dr 50 öre; och hafva Rikets Ständer denna nådiga framställning bifallit. 10:o
Med anledning deraf, att nya kronohäkten blifvit till begagnande upplåtna i Uddevalla under år 1863 och i Haparanda under September månad 1865, har E. K. Maj:t föreslagit, att, i likhet med hvad E. K.
Maj:t för nuvarande tid genom i nåder fastställda stater bestämt, för hvartdera af berörda häkten måtte i ordinarie aflöningsstaten upplagas för en direktör såsom lön 1,300 R:dr och för en predikant såsom arfvode 450 R:dr; och hafva Rikets Ständer till hvad E. K.
Maj:t i detta afseende föreslagit lemnat bifall. ll:o Sedan Rikets sednast församlade
Ständer uti underdånig skrifvelse den; 17 September 1863, i fråga om uppförande å ordinarie Riks-slat af aflöningen fölen del vid fångvården anställde embels- och tjenstemän, yttrat sig anse nödigt, för vinnande af en bestämd kännedom om aflöningarnes belopp, att de förmåner af ved och ljus, boställsrum eller hyresersättning, planteringsland och servismedel, som vissa af fångvårdens embets- och tjenstemän samt betjente tillkomme, blelve efter det penningevärde, hvartill de kunde uppskattas, i aflöningsstat uppförda, och med anledning häraf Rikets Ständer anhållit, alt E. K.
Maj:t ville, efter ärendets behöriga utredning, angående en sådan komplettering af ifrågavarande aflöningsstat till Rikets näst sammanträdande Ständer göra nådig framställning; så har, efter det en sådan utredning skett, E. K. Maj:t, med afseende å de öfvervägande olägenheter, hvilka syntes blifva en följd af bifall till Rikets Ständers härutinnan gjorda framställning, funnit densamma icke böra till någon E. K.
Majlis åtgärd föranleda; och hafva jemväl Rikets Ständer ansett denna fråga, efter den pröfning, densamma sålunda hos E. K. Maj:t erhållit, icke böra föranleda till någon vidare åtgärd.
Exp e di ti o ns-Ut.skotte ts Forsing lilt anderd.
Skrifvelse, N:o 23. 13 I följd af hvad Rikets Sländer, eldigt mom.
3—10 härofvan beslulat, uppstår i flet besläinda fångvårdsanslaget en minskning af 400 R:dr, hvarigenom detsamma, nu uppgående lill 183,627 R:dr 50 öre, kommer alt utgöra 183,227 R:dr 50 öre. !2:o Nytt anslag till personer, menig heter eiler allmänna inrättningar för (lern genom nya Strafflagens införande frångångna bötesande/ar.
Uti underdånig skrifvelse den 21 Oktober 1863 hade Rikets då församlade Ständer, — med lillkännagifvande, det ilikets Ständer beslutat, att såsom ersättning för de förluster, sorn lill följd af strafflagens innehåll, att deri stadgade böter böra Kronan tillfalla, kunde drabba personer, menigheter eller allmänna inrättningar, finge af inflytande bötesmedel från och med det år, den nya strafflagen trädde i verksamhet, tillsvidare dem tilläggas ett belopp, motsvarande hvad de efter medelberäkningen för sednasle fem år, ditintills årligen uppburit, — tillika anhållit, alt E. K.
Majit i Proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer måtte framlägga förslag lill ersättning åt vederbörande för den förlust, som genom de i strafflagen stadgade böters indragande till Kronan dem tillskyndades.
Enligt hvad af Statsråds-prolokollet inhemlas, har Stats kontoret, som medelst nådig remiss blifvit anbefaldt att inkomma med underdånigt yttrande och förslag angående lämpligaste sältet att åt hvad Rikets Ständer sålunda beslutat bereda verkställighet, uti afgilvet underdånigt utlåtande anfört, bland annat: att en så fullständig utredning, som för ordnandet af ifrågavarande angelägenhet vore af nöden, af flera utaf Slats-konloret anförda skäl, ej kunde för närvarande åstadkommas; i följd hvaraf Stats-kontoret hemställt, att alla de, vare sig tjenstemän, menigheter eller allmänna inrättningar, i hvilka ansåge sig ega grundade anspråk på ifrågavarande slags ersättning, måtte genom nådig kungörelse föreläggas att, vid lämpligt äfventyr, med företeende af de handlingar, hvilka såsom grund för anspråken åberopades, sig dertill anmäla; hvarförutan Statskontoret, som ansett det icke vara lämpligt att å en inkomsttitel utgifter blefve anordnade, hemställt, att E. K.
Majit mätte i nåder täckas hos Rikets Ständer göra framställning derom, alt ifrågavarande ersättningar måtte för instundande statsregleringsperiod utgå af ett särskildt derför bestämdt förslagsanslag, hvilket Stats-kontoret, enligt angifven beräkningsgrund, ansett böra upplagas till 250,000 Ridr Rimt.
Sedermera har E. K.
Majit genom nådig Kungörelse den 29 sisllidne Augusti förordnat, att alla de, vare sig menigheter, allmänna inrättningar, tjenstemän eller L andra personer, hvilka ansåge sig ega grundade anspråk på ersättning i ifrågavarande ■hänseende, borde före den 1 Mars 1866 till utbekommande af sådan ersättning anmäla ■sig hos E. K. Majits Befallningshafvande eller Öfverstålhållare-embetet samt dervid med behöriga handlingar styrka hvad de under de sistförflutna fem åren 1860—1864 åtnjutit i andelar af ifrågavarande slags böter, äfvensom, derest rättigheten att uppbära andelar af böter grundade sig å annat än allmän lag och författning eller kunde vara någon inrättning eller menighet för all framlid tillförsäkrad, sådant behörigen ådagalägga, hvarefter, och sedan handlingarne blifvit i vederbörlig ordning granskade, E. K.
Majit ville i anledning af de väckta anspråken vidare besluta; och har E. K.
Majit, under åberopande af hvad sålunda förekommit, nu föreslagit, dels alt tillsvidare jemväl under nästa statsregleringsperiod måtte, enligt de af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag bestämda grunder, fä till vederbörande utbetalas de belopp, hvilka vid den pröfning af \äckla ersättningsanspråk, som E. K.
Majit antingen sjelf företoge eller åt annan myndighet uppdroge, blefve godkända, och dels att Rikets Ständer mätte för sådant ändamål för nästa statsregleringsperiod anvisa ett särskildt förslagsanslag å 250,000 Ridr, att utgå under rubrik: ersättning till personer, menigheter eller allmänna inrättningar för dem genom nya strafflagens införande frångångna bötesan delar, 14 Expeditions-Utskottets Förslag till underd Skrifvelse, N:o 23.
Jemte det Rikets
Ständer vid statsinkomsternas beräkning ökat titeln “Bötesmedel'’ med ofvanberörda belopp, 250,000 R:dr, hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K.
Majit i detta ämne föreslagit och sålunda för nästa statsregleringsperiod anvisat å Andra Hufvudtiteln ett förslagsanslag å 250,000
R:dr under rubrik: ersättning till personer, menigheter eller allmänna inrättningar för dem genom nya strafflagens införande frångångna hötesandelar. 13:o Beträffande öfriga anslag under denna Hufvudtitel, deruti förändring icke blifvit ifrågasatt, hafva Rikets Ständer bestämt desamma till enahanda belopp, som vid sistlidna riksdag, pä sätt hosföljande tabell närmare utvisar.
1 följd af hvad sålunda blifvit beslutadt, kommer summan af Andra Hufvudtitelus anslag att uppgå lill 2,434,950 Riksdaler, eller 249,650 Riksdaler utöfver hvad nu gällande Riks-slat upptager.
För tillfälliga behof under denna Hufvudtitel hafva framställningar skett i nedannämnda hänseenden: 14:o
Till uppförande af en ny arkivbyggnad för Göta Hofrätt och ombyggande af den hofrättshuset omgifrände kaj har E. K.
Majit äskat, att af Rikets Ständer måtte anvisas, att under år 1867 utgå 40,000 R:dr, utgörande omkring två tredjedelar , af den för dessa byggnadsföretag beräknade kostnadssumma.
I afseende härå meddelas i förut åberopade Slalsråds-prolokoll, hurusom uti underdånig skrifvelse den 31 Maj näsllidet år Göta Hofrätt, med förmälan, att det förfallna skick, hvari dess arkivbvggnad länge befunnits, och det otillräckliga utrymme densamma erbjöde, — hvilka omständigheter redan åren 1852 och 1855 föranlätit
Hofrätten att i underdånighet framställa behofvet af en ny arkivbyggnads uppförande, — numera gjorde detta behof oalvisligt, i underdånighet anhållit, att E. K.
Majit täcktes til!
Rikets Ständer aflåta nådig