Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtmäterielevernas kostnadsfria undervisning för inhemtande af de till Landtmäteri-examens undergående erforderliga kunskaper, ett särskildt anslag till enahanda belopp med det för undervisningen åt dom, som egna sig åt Civil —Ingeniörsyrket, till Artilleri— Läroverket å Marieberg anvisade, eller 3,000 Riksdaler årligen, matte i GeneralLandtmäteri-Kontorels stat uppföras, att användas till arfvoden åt lärare för Landtmäteri-elever, som anmäla sig lill alläggande af landtmäteriexamen; kommande genom bifall till detta förslag
Kontorets stat att ökas med 3,530 Riksdaler.
Rikets Ekonomiska Kar teverk. l:o.
Styresmannens för Rikets Ekonomiska Karteverk den 5 sistlidne
Maj afgifna underdåniga memorial, deruti, sedan kartor med beskrifningar nu hunnit upprättas öfver Bro, Trögds, Håbo och Lagunda härad af Upsala Län, Slyresmannen, med bifogande af berörda kartor jemte tabellarisk beskrifning lill kartan öfver Bro härad, anhållit, att så väl dessa kartor, sorn de, hvilka under loppet af detta och första hälften af nästkommande år kunde hinna graveras, måtte få till tryckning befordras; hvarjemte Styresmannen anmält, det han ansåge de genom Kongl. Brefvet den 15 April 1859 meddelade föreskrifter angående sättet för de ekonomiska kartornas upprättande icke erfordra förändring, men att Styresmannen deremot, beträffande uppställningen af den tabellariska beskrifning, som borde åtfölja hvarje häradskarta, funné åtskilliga förändrade bestämmelser, ledande till karteverkels skvnd - Bil.
Prop. N:o t, om Statsverket 1862.
13 sammare bearbetande, vara af behofvet påkallade; i hvilket afseende Styresmannen, med redogörande för de åsyftade föräudringarnes beskaffenhet, afgifvit förslag till nytt formulär för ifrågavarande besk ri fri ingars uppställning.
I sammanhang härmed och under åberopande deraf, alt statistiska uppgifter förlora sitt egentliga värde, då de blifva gamla; att de böra åtminstone någorlunda samtidigt anskaffas, emedan de eljest icke kunna begagnas för anställande af de jemförelser, som med deras samlande åsyftas; att stora företag, utförda på kortare tid med tillräcklig arbetsstyrka, på det hela kosta mindre, än om de af färre arbetare skola på längre tid verkställas, och att det således vore misshushållning med Statens medel, om dessa, när de i allt fall blefve af nöden, ej årligen anvisades till fullt det belopp, som af verkligt behof påkallades, hade Styresmannen, med hänsigt jemväl dertill alt, enligt hvad de två tilländagångna arbetsårens erfarenhet gåfve vid handen, kartläggning af en yta om Upsala läns storlek, med lika befolknings- och odlingsförhållanden, skulle, derest samma omsorg om detaljerna och ernående af säkerhet i kartans sammansättning, som hittills varit afsedd, fortfarande skulle användas, komma att i koncept, med inberäkning af areal-uträkningar och besk rifninga r, kosta omkring 44,000 Riksdaler, utöfver hvad som erfordrats för inköp af instrument och effekter, samt i gravering och tryckning omkring 16,500 Riksdaler, i underdånighet lillkännagifvit, det Styresmannen, till åstadkommande af den skyndsamhet i Karteverkets bearbetande, som för vinnande af det dermed afsedda syftemål vore önskvärd, ansåge kartografernes antal, hvilket nu utgjorde fyra, böra ökas till tolf, samt dersutom anställas fyra extra biträden, för ritning och färgläggning; och sorn den för Styresmannen och kartograferne nu bestämda årliga aflöning lippginge: för den förre lill 2,500 Riksdaler och för hvardera af de sed nare till 1,600 Riksdaler, jemte 300 R:dr i respenningar, komme, med bibehållande af enahanda arfvodesbelopp, årliga aflöningen till Styresmannen jemte tolf kar - tografer alt uppgå till R:dr 25,600. hvarjemte erfordrades: till fyra extra biträden » 2,500. » flitpenningar för öfverarbcten » 2,500. » ritmaterialier » 500. » arbetslokal, med eldning, uppassning och städning » 2,100. » dagsverken och diverse utgifter ....
» 2,800.
Summa R:dr 36,000.
På grund häraf hade Styresmannen, under förmälan tillika, att årliga kostnaden för kartornas gravering och tryckning, som nu medtoge en utgift af omkring 12,500 R:dr, icke kunde med visshet beräknas, enär densamma måhända innan kort blefve betydligt förminskad genom tillämpning af en annan method för kartornas mångfaldigande, grundad på användande af fotografi och öfvertryck från lilho - 14 Bil.
N:o t, om Statsverket 1862. grafisk touch; men att deremot Styresmannen icke kunnat förbise, det kartografernes aflöningsvilkor borde efter vissa års med flit och skicklighet ådagalagd tjenstgöring förbättras, samt att dagtraktamente, så väl under resorna, som under hela den tid af året, då arbetena pågå ute på marken, borde dessa tjenstemän tillgodokomma, i underdånighet föreslagit, att Kongl. Maj:t måtte täckas af Rikets Ständer äska, för ekonomiska karleverkets fortsatta bearbetande, en rund summa af 50,000
Riksdaler årligen under nästkommande statsregleringsperiod; anmärkande Styresmannen härvid att, ehuru del icke med anspråk på fullkomlig säkerhet kunde beräknas, vid hvilken tidpunkt karte-arbetena, derest de härtill föreslagna medel blefve att tillgå, kunde hinna fullbordas, Styresmannen likväl ansåge antagligt, att kartor och beiskrifningar öfver ett helt län skulle kunna hvarlannat år hinna fullbordas och rån trycket utgifvas.
Till följd af erhållen nådig remiss, hade Öfver-Direklören vid Landtmäteriet den 3 sistlidne Juli afgifvit underdånigt utlåtande i ämnet samt dervid, jemte framställande af åtskilliga anmärkningar emot ändamålsenligheten af det utaf Slyresmannen föreslagna förändrade formulär för de tabellariska beskrifningarnes uppställning, beträffande frågan om fortfarande anslag till rikets ekonomiska karteverk, i underdånighet yttrat, det Ofver-Direktören, som antoge, att särskilda medel komme att behöfvas för det under utarbetning varande karteverket öfver Norrbottens län. hvaröfver inseendet blifvit i nåder uppdraget åt Landshöfdingen i samma län S. P. Bergman, ansåge den af Styresmannen föreslagna summan under nuvarande förhållanden icke vara för högt beräknad, helst det säkerligen icke vore möjligt alt, emot ringare aflöning än 1,900
R:dr om året, vid karteverket fästa flitige och skicklige landtmätare eller med dem jemförligt sakkunnige personer.
Sedan Styresmannen, med anledning af de utaf Ofver-Direktören framställde anmärkningar emot det föreslagna beskrifningsformuläret, erhållit nådig befallning att inkomma med det yttrande, hvartill samma anmärkningar kunde föranleda, hade Styresmannen, under den 12 nästlidne Augusti, afgifvit utlåtande i ämnet samt dervid, bland annat, anmält, det Styresmannen, lika med Ofver-Direktören, ansåge särskildt anslag böra äskas för kartearbetena i Norrbottens län. 2:o.
Landshöfdingen i Norrbottens län S. P. Bergmans underdåniga memorial den 6 innevarande månad, innefattande anmälan att, för att efter den hittills följda planen kunna inom nämnda län fortsätta karteverks-arbetet samt tillika ombesörja gravering och tryckning af de karteblad, som under loppet af nästa år och framgent blefve fullbordade, erfordrades bibehållandet af enahanda årliga anslag som hittills, nämligen 14,750 Riksdaler, af hvilket anslag likväl 4,000 Riksdaler beviljats ifrån andra endast för innevarande statsregleringsperiod för ändmålet tillgängliga medel, än de för ekonomiska karteverket afsedda.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 15 Jemte underdånig hemställan, att Kongl. Maj:t uppå särskild anmälan ville meddela nådigt beslut i fråga om tryckning af redan upprättade häradskartor och föreslagen förändring i uppställningen af den tahellariska beskrifning, som borde åtfölja hvarje karta, yttrade Stats-Rådet, som ansåg arbetena för karteverket i Norrbottens län böra fortsättas till enahanda omfattning, som under den förlidna tiden, sig icke för närvarande finna anledning förorda den af Styresmannen ifrågasatta förhöjning i de lill kartograferne utgående arfvoden, hvaremot, i händelse förökadt anslag beviljades och arbetenas utsträckning deraf blefvo en följd, Styresmannens arfvode syntes böra med 500 Riksdaler förökas; hemställande Stats-Rådet att, med afseende å ena sidan af det önskvärda i karteverkets fortskyndande, men å den andra derå att besparing i kostnaderne för kartornas gravering och tryckning syntes kunna ernås, Kongl. Maj:t måtte föreslå Rikets Ständer, att till karte-arbetenas fortsättning, så väl i medlersta Sverige som i Norrbottens län, för instundande stadsregleringsperiod anvisa en tillökning i det å Sjette Hufvudtiteln för Ekonomiska karteverket upptagna anslag af 6,000 Riksdaler, icke blott med de från Riksgälds-Kontoret för närvarande utgående 15,750 Riksdaler, utan äfven med ytterligare 18,250 Riksdaler, så att det hela komme att utgöra 40,000 Riksdaler årligen.
Ofverstålhållare-Embetet.
Öfverståthållare-Embetets underdåniga skrifvelse af den 23 sistlidne Augusti, hvaruti anförts, att, tili följd af den vid 1856 —1858 års Riksdag, jemlikt Kongl.
Brefvet den 23 Februari sistnämnda år, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Öfverstålhållare-Einbetets förslag, verkställda lönereglering för tjenstemännen och betjeningen vid nämnda Einbetes kansli och Poliskammaren i Stockholm, och sedan, genom förre innehafvarens af kamreraretjenslen vid ÖIVerståthållare-Embetets kansli erhållna afsked, den beslutade föreningen af denna syssla med sekreterarebefattningen under innevarande år egt rum, lönerne för närvarande utgjorde: för Sekreteraren och Kamreraren i Kansliet 3000 Riksdaler, för den hos honom tjenstgörande Kanslisten 900 Riksdaler, för 12 Exsekutionsbetjenter, å 300 Riksdaler, tillsammans 3,600 Riksdaler, hvilket belopp, jemlikt Kongl. Brefvet den 2 Juli 1858, vore släldt till Öfverståtbållare-Embetets disposition, och för Sekreteraren i Poliskammaren 2,400 Riksdaler, hvilket sistnämnda belopp vore inbegripet i den summa af 28,100 Riksdaler, som, enligt ofvanberörde nådiga Bref af den 23 Februari 1858, är till Polisens vidmagthållande i hufvudstaden anvisad; — att, då Ofverstålhållare-Embetet i sin underdåniga skrifvelse den 29 Januari 1856, angående löneregleringen vid verket, för Sekreterarne i Kansliet och Poliskammaren föreslog de belopp, som sedermera beviljades, bemälda Embete hade grundat sitt förslag på jemförelsen med de lönebelopp, hvilka då voro tillagda åtskillige med desse jemföriige 16 Bil.
Prop. N:o l, om Statsverket 1S62. tjenstemän i andra embetsverk, och med beräkning alt den icke obetydliga sportelinkomst af lösen för respass, sorn ifrågavarande bägge Sekreterare lillgodonjöto, skulle äfven framgent vara att påräkna; — att likväl, sedan vid påföljande Riksdag en allmän lönereglering blef vidtagen, enligt hvilken fördelaktigare lönevilkor bereddes de tjenstemän, hvilka innehafva med Sekreterarebefattningarne likartade beställningar å Rikets stat, än dem Ofverståthållare-Embetet för sine Sekreterare föreslagit, desse kommo i en jemförelsevis mindre väl lottad ställning, hvarjemte, i följd af Kongl. Förordningen den 2i September 1860 om upphäfvande af skyldigheten för resande att vara försedde med pass, samme tjenstemän fått vidkännas en betydlig minskning i påräknad inkomst af passlösen; — att Kongl. Maj:t väl under den 18 Mars innevarande år åt de bägge Sekreterame, mellan hvilka, på grund af Kongl. Brefvet den 13 Januari 1831, behållna inkomsten af passlösen och passpåteckningen sålunda fördelats, att två femtedelar tillfallit Sekreteraren i Kansliet och tre femtedelar Sekreteraren i Poliskammaren, i nåder beviljat ersättning för under år 1861 förlorade sportelinkomster af passlösen, att utgå till den förre med 677 Riksdaler och till den sednare med 1,226 Riksdaler; likasom det kunde antagas, att, under i öfrigt oförändrade förhållanden, samma förmån äfven framgent skulle blifva nuvarande innehafvare af desse tjenster förunnad; — att deremot, sedan de ifrån befattningarne afgått, deras efterträdare icke torde kunna derå göra anspråk, och således, om öfriga löneförmåner icke förbättrades, svårighet otvifvelaktig! uppstode att med lämplige personer återbesätta ifrågavarande särdeles trägna och ansvarsfulla befattningar; — att Ofverståthållare-Embetet derföre ansåge omständigheterna fordra, att lönerne för så väl den ene som den andre af ifrågavarande Sekreterare ökades till 4,000 Riksdaler, hvarigenom dock tillökningen för Sekreteraren i Kansliet endast med 323 Riksdaler och för Sekreteraren i Poliskammaren endast med 374 Riksdaler komme att öfverstiga de belopp, som af Kongl. Maj:t blifvit tillerkända såsom sportelersättning för förlorad passlösen, under det tillika, derigenom att Sekreteraren i Ofverstålhållare-Embetets Kansli öfvertagit
Kamrerarebefattningen derstädes, 300 Riksdaler om året blifvit Statsverket besparade; — att, enär vidare den hos sistbemälde Sekreterare tjenstgörande Kanslist hade en särdeles trägen tjenstgöring utan ringaste sportelinkouist, och denna tjenstemans vederlikar i de liesta öfriga Statens verk tillgodonjöte 1000 Riksdaler i årlig lön, billigheten syntes kräfva, att äfven hans lön till enahanda belopp förhöjdes; — att det för närvarande till tolf bestämda antalet Exsekutionsbeljenter, för hvilka löner äro å stat anvisade, sedan år 1813 förblifvit oförändradt, oaktadt under tiden Stockholms folkmängd ökats med mera än 30 procent och, i följd deraf, antalet af publika handräckningsmål, som af desse betjente skola utan serskild ersättning besörjas, i förhållande derefter tilltagit, hvilka omständigheter, i förening med andra uppgifna, nödgat Öfverståthållare-Embetet alt, med begagnande af den rättighet, Kongl. Bil. iV.-o 5 lill Kongl. Majus Nåd.
N:o 1, örn Statsverket 1862. 17 Kongl, brefvet den 2 Juli 1858 medgifvit, fördela sex exsekutionsbetjenfs-löner på dubbla antalet betjente, hvarigenom antalet af desse ökats till aderton; men att, då likväl de otillräckliga löneinkomster, som på sådant sätt bereddes flertalet, föranledde täta ombyten bland personalen ocb svårighet att med lämpliga och pålitliga personer återbesätta uppkommande ledigheter, Ofverståthållare-Embelet funne sig böra förnya sin förr gjorda underdåniga framställning om anvisande af ytterligare fyra exsekutionsbeljenls-löner.
På grund häraf hade Ofverslåthållare-Embetet i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra nådig framställning, att å Embetets stat, dels lönerne måtte ökas för Sekreteraren i Ofverslåt hållare-Ernbetets Kansli från 3,000 lill 4,000 Riksdaler, och för en Kanslist hos bemälde Sekreterare från .
. 900 lill 1,000 Riksdaler; dels fyra nya exsekutionsbetjenls-löner ä 300 Riksdaler anslås med tillsammans 1,200 Riksdaler, alt, lika med nu utgående cxsekulionsbctjcnls-löner, ställas tili Ofverstålhållare-Embetets disposition; dels ock, i ändamål af löneliIlökning för Sekreteraren i Poliskammaren med 1,600 Riksdaler, det till Polisens vidmakthållande i hufvudsladen nu ulgående anslag al 28,100 Riksdaler måtte ökas till 29,700 Riksdaler; kommande derigenom anslags-tillökningen att uppgå till 3,900 Riksdaler.
Derjemte hade Ofverståthållare-Embetet föreslagit, derest lönetillökningarne för de bägge Sekreterarne bifölles, dels att dervid borde fästas det vilkor, att anspråk på ersättning för förlorade inkomster af passlösen icke sedermera finge ifrågakomma, dels ock att, da nuvarande ordinarie innehafvaren af Sekreterarebefattningen vid Ofverståthållare-Embetets Kansli, Häradshöfdingen C.
Telander, genom långvarig och såsom det ville synas obotlig sjukdom, varit förhindrad att förrätta tjenslen, lill hvilkens bestridande annan person tid efter annan blifvit af Kongl.
Maj:t förordnad, den för samma befattning ifrågasatta lönetillökning måtte, så länge berörda förhållande fortfore, ställas till Öfverståthållare-Einbetels disposition, att till arfvode åt den tjenstförrättande Sekreteraren användas, utan inskränkning i Telanders skyldighet att af den lön, han nu lillgodonjuter, till vikariens aflönande enligt föifaltningarne bidraga.
1 sammanhang härmed erinrade Deparlements-Chefen i underdånighet, hurusom, uti underdånig skrifvelse den 28 Januari 1862, dåvarande Ofverslålbållaron, Herr Grefve J. E. Hamilton, fästat uppmärksamheten på otillräckligheten af 01 v ersta thå I - larens dittills varande aflöning, hvilken, utgående dels från Statsverket, och dels af Stockholms stads kassa, då utgjordes, så kallade ljuspenningar oberäknade, af lön Bih. lill R.
Prot. 1862 & 1863. 1 Sami. i Afd. 6 Uäft. 5 18 Bil.
N:o 5 lill Kongl. Maj.ls Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862 från Statsverket, enligt Kongl, brefvet den 23 Februari 1858 utförd till Riksdaler Riksmynt 6,682: 45 taffelpenningar från Stadskassa» 4,500: samt anslag lill ved, likaledes utgående från Stadskassa» .... 1,500: eller tillsammans Riksdaler Riksmynt 12,682: 45; dervid Herr Grefven bland annat anfört, att den allmänna stegring, lefnadskostnaderna under sednare årtionden varit underkastade, föranledi beviljande af betydliga tillökningar uti ej mindre Statens än Stockholms stads embets- och tjenstemäns lönevilkor, men att, vid de tillfällen, då förslag till sådane löneförbättringar för öfrige embets- och tjenstemän hos Öfverståthållare-Embetet eller för ledamöter och tjenstemän vid Stockholms Magistrat, hvars preses Öfverståthållaren vore, blifvit framställde eller förordade, någon dylik förmån icke, lill följd af särskilda omständigheter, blifvit ifrågasatt för Öfverståthållare», hvadan hans löneförmåner ännu väsendtligen vore desamma sorn för längre tider tillbaka.
Herr Grefve Hamilton hade emedlertid ansett sig böra utverka sådan förbättring för framtiden i Öfverståtbållarens lönevilkor, att de uppoffringar af egne tillgångar, som ernbetets innebafvande i allt fall medförde, icke komme att stå i allt för stort missförhållande till aflöningens belopp, och hade derföre i underdånighet föreslagit, dels att det från Stadskassan under namn af taffelpenningar utgående årliga lönebidraget malte från 4,500 Riksdaler ökas med 3,000 Riksdaler till 7,500 Riksdaler, och denna tillökning utgå från och med månaden efter den, hvarunder embetet nästa gång tillsattes, dels ock att Statsverkets bidrag till Öfverståtbållarens aflöning malte höjas till 10,000 Riksdaler, att fördelas i egentlig lön och taffelpenningar.
Sedan Stockholms stads Drätselkommission samt Magistraten och Borgerskapets Äldste blifvit hörde i hvad Stadskassans bidrag angick och dervid tillstyrkt och beslutat, att nämnde bidrag för en blifvande Öfverståthållare förhöjdes med 3,000 Riksdaler, till fördelning så att taf— felpenningarne ökades med 2,500 Riksdaler eller till 7,000 Riksdaler och vedanslaget med 500 Riksdaler eller lill 2,000 Riksdaler, behagade Kongl. Maj:t vid ärendets föredragning den 2 näsllidne
Maj, med godkännande af hvad vederbörande sålunda beslutat, förklara Sig vilja lill Rikets nu sammanträdande Ständer aflåta framställning om tillökning af den på Riksstaten för Öfverståthållare» uppförda lön från nu utgående belopp, 6,682 Riksdaler 45 öre, — deruti 406 Riksdaler 50 öre ingå såsom beräknad förhöjning för 271 tunnor under lönen inbegripen spanmål, — till 10,000 Riksdaler, under vilkor alt ljuspenningar och beräkning af spanmålsförhöjning under lönen komme alt upphöra.
Med anledning af detta nådiga förklarande hemställde nu Stats-Rådet, att Bil.
N.-o 1, om Statsverket 1862. 19 Kongl.
Maj:t måtte föreslå Rikets Ständer att, under nyssnämnda förbehåll, till löneförhöjning åt Öfverståthållaren anvisa ett belopp af 3,317: 33.
Beträffande Öfverståthållare- Embetels underdåniga framställning örn förbättring i lönevilkoren för ornförmälde tjenstemän och betjente i Öfverståtbållare-Embetets kansli, så fann Stats-Rådet sig böra hufvudsakligen instämma i hvad Öfverslåthållare-Embetet till stöd för denna fram ställning anfört; dock ansåg Stats-Rådet lönen för Sekreteraren icke skäligen böra bestämmas högre än hvad Sekreterarne i Kollegierna åtnjuta eller 3,300 Riksdaler; och tillstyrkte Stats-Rådet sålunda, det Kongl. Maj:t måtto föreslå Rikets Ständer: att lönen för bemälde Sekreterare må, från dess nuvarande belopp 3,000 Riksdaler, höjas (ill 3,500
Riksdaler eller med 500: hvarigenom motsvarande ersättning för förlorade inkomster af passlösen ej komme att vidare erfordras; att lönen för den hos Sekreteraren tjenstgörande kanslisten må bestämmas till likhet med aflöning i lägsta lönegrad i andra embetsverk eller 1,000 Riksdaler och alltså ökas med . . 100: samt att till aflöning åt fyra nya Exsekulionsbetjenter, å 300 Riksdaler för hvardera, anvisas en summa af 1,200: kommande, om från desse förböjningars sammanlagda belopp . . . 5,117: 55. afdrages den genom ofvanberörde kamrerarebefattnings indragning för Statsverket uppkomna besparing 300: anslagstillökningen å Öfverslålbållaro-Embetels stat att uppgå lill . . 4,817: 55.
Hvad åter angick föreslagna lönelillökningen för Sekreteraren i Poliskammaren, så och då endast anslag i ett för allt till Polisens vidmakthållande i hufvudstaden från Statsverket utginge, och med de tillgångar, som från Staden för denna angelägenhet jemväl tillskötes, utväg borde finnas att, ulan förhöjning i Statsverket sbidrag, kunna, derest sådant funnes nödigt, öka löneinkomsten för en blifvande innehafvare af denna Sekreterareljenst, fann Stats-Rådet icke skäl att i afseende härå tillstyrka någon framställning lill Rikets Ständer.
Landsstaterne i lånen.
I afseende å Landsstaterne i länen anmäldo Departements-Chefen, att ifrån flera län inkommit underdåniga ansökningar, dels om tillökning i Landsstatens personal, dels om förhöjning i, dess aflöning, dels ock om pension åt visse Ijensleinnehafvare efter annan grund än den i allmänhet gällande.
Ofver dessa ansökningar hade vederbörandes utlåtanden jemväl blifvit infordrade, och hinder mötte således icke att dem till nådig pröfning anmäla.
Deremot kunde ännu icke komma under slutligt afgörande den af Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag, i sam - 20 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. manhang med löneregleringen, väckta frågan om förnyad, noggrann uppskattning af Kronofogdars, Häradsskrifvares och Länsmiins under lönerne beräknade boställen.
Den vore nämligen beroende på infordrade upplysningar angående boställenas uppskattningsvärde enligt innevarande års pröfningskorniléers beslut, hvilka icke från alla län ännu hunnit meddelas.
Då emedlertid frågan om löneförhöjning i vissa fail vore beroende af den definitiva löneregleringen, enär Rikets Ständer vid förberörde riksdag förklarat, alt vid nämnde reglering Kronofogdars och Häradsskrifvares extra inkomster icke borde, såsom fallet för närvarande är, i lönerne inberäknas, utan de sednare bestämmas oberoende af extra inkomsterna; och Departemenls-Cbefen bade för afsigt alt i sammanhang med löneregleringsfrågan underställa Kongl. Majit underdånigt förslag till förändring uti nu meddelade stadgande!) om Landsstatens pensionering, vöre det, enligt Departements-Cbefens åsigt, för ärendets behandling fördelaktigast, att samtliga frågor rörande Landsstaterne i länen finge på en gång lill afgörande förekomma, och alt Kongl. Majit således nu endast ville till Rikets Ständer meddela
Sig vara sinnad i ämnet framdeles aflåta nådig proposition, dervid dock, i öfverensstämmelse med det. vid statsinkomsternas beräkning, angående inkomsttiteln »Ordinarie räntan» af Kongl.
Majit fattade beslut, redan nu torde böra iakttagas, att värdet af de under anslaget lill Landsstaterna upptagna indelta räntor förhöjdes med samma belopp, hvarmed dessa räntor vid inkomstberäkningen äro ökade, eller i jemnadt tal 46,530 Riksdaler.
I hvad Dcpartements-Chefen sålunda föreslagit instämde Stats-Rådets öfrige ledamöter.
Färjor och Färjkarlar.
Sedan Kongl. Majit vid sednaste riksdag äskat anvisande å denria titel af ett ärligt anslag af 1,500
Ridr för uppehållande af do å Ölands vestra kust inrättade färjplatserna Röhälla, Färjestaden och lleijershamn, men Rikets Ständer, på anförda skäl, funnit detta anslag icke böra färjeplatsegarne för all framtid tillerkännas, utan i stället å Riksgälds-Kontoret anvisat ett årligt reservationsanslag af lika belopp, 1,500
Ridr, att, i händelse färjhållningen vid nämnde tre platser icke kuride utan understöd af statsmedel uppehållas, af Kongl. Majit, efter anmälan af Dess Befallningshafvande och i den mån sådant efter undersökning för hvarje år funnes vara erforderligt, för ändamålet användas intilldess förhållandena kunde göra ett dylikt understöd umbärligt, hemställde