Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Missgernings-Balkén synes, betraktat olofligt tillgrepp och inbrott, äfven i förening, såsom två serskilda brott, samt 84' Expeditions-Vtskottets Förslag till and.
N.-o 5o. gjort tillämpningen af derför bestämdt straff oberoende af en sådan förening; då denna grundsatts déslomindre kan anses frånträdd uti 1773 och 1782 årens Kongl. Bref, som Kongl.
Brefvet af år 1807, hvilket har till föremål att bestämma, huruledes de föregående rätteligen böra för ett serskildt fall tillämpas, uttryckligen förklarar, att den, hvilken begår tredje resan stöld af mindre värde än hundrade daler, som tillika utgör andra resan inbrotts-stöld, skall, jemte bestraffning i öfrigt efter lag, beläggas med fem års straffarbete, hvaraf tre år belöpa för tjufnaden och två år, eller det genom 1773 års Kongl Bref förordnade arbete, för inbrottet; då således af detta 1807 års Kongl. Bref, jemfördt med öfrige nyss omför mälda författningar, tydligen visar sig, alt ändamålet med berörde författningar varit att, enär det i lag stadgade ansvar för itereradt inbrott ansågs icke tillfyllestgörande, skärpa samma ansvar; då antagandet deraf, alt de i samma författningar, såsom skärpning af det i lag stadgade ansvar för andra och tredje resorna inbrott i afsigt att stjäla, bestämda arbetsstraff ej borde ådömas, derest inbrotten icke varit förenade med stöld, skulle leda till den mindre rättsenliga följd, att lagstiftaren, som alltjemt betraktat inbrott och stöld såsom två serskilda förbrytelser, ej ansett stöld, i förening med inbrott, deraf försvåras, men deremot inbrottet af stölden; och då slutligen Kongl. Brefvet den 21 Juni 1820 bestämdt stadgar, alt den, som en gång lidit straff för inbrott, men åter för andra gången, i afsigt att stjäla, dermed beträdes, skall, utan afseende på värdet af det, som dervid tillgripits, i och för sjelfva inbrottet, vara förfallen till de i 1773 års Kongl. Bref utsatta två års arbete, mannen å någon Kronans fästning och qvinnan å tukthus,-hvaraf synes, alt detta Kongl. Bref af år 1820, dermed afsigten varit att meddela en med rätta förståndet af de förra Kongl. Brefven öfverensstämmande tydning, gjort tillämpningen af dessa författningar oberoende af den omständighet, om stöld varit med inbrotten förenad eller ej; alltså och under antagande att denna tydning är i full öfverensstämmelse med författningarnes mening, samt enär lagstiftarens mellankomst synes vara af nöden för undanrödjande af de, till osäkerhet ledande, skiljaktiga åsigter, hvilka uti ifrågaställa hänseende äro rådande bland
Domare och hvartill anledning icke saknas uti författningarnes lydelse, hafva Rikets Ständer godtfunnit, för deras del, besluta utfärdandet af en förklaring, af innehåll: att Kongl. Brefven den 1 April 1773 och den 25 Januari 1782 böra, i öfverensstämmelse med deråt i Kongl.
Brefvet den 21 Juni 1820 gifna tolkning, så förstås, att det i samma Kongl. Bref bestämda fästningsstraff för andra eller tredje resan föröfvadt inbrott, i afsigt att Expeditions-Ulskoltels Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o St. 85 stjäla, stall ådömas, tillika med det i öfrigt i lag för berörde brott stadgade ansvar, antingen något vid inbrotten lillgripits eller ej.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 December 1844.
Uppläst och godkäudt hos Ridd. och Adeln den 18 Dec. 1844* Preste-Slåndet den 18 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående rättighet för för Tiondegifvare i Skåne att få lösa den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagna kronotionde efter markegångsprisj med tillökning af i lag stadgad forsel-lön.
Besv. och Ekon. Ulsk;s Bet., N:o 80.) S. A. K. Ilos Rikets Ständer har blifvit yrkadf, att, vid lösen af den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagna kronolionde-spanmål, hvilken utgår ifrån Länen inom Skåne, tionde-gifvme måtte til let kännas samma rätt i berörde hänseende, som åtnjutes af dem, hvilka till Malmö Barnhus utgöra tionde, — i hvilket ämne är vordet upplyst, att, då spanmål, tillhörig det i Malmö inrättade Barnhus, löses med penningar efter markrgångspris, erlägges vanlig forsel-lön med 16 sk. för hvaije tunna råg eller korn, samt 12 sk. för en tunna hafra, äfvensom att den Stockholms Allmänna Barnhus tillkommande tionde-spanmåi, som utgöres af 15 Län i Riket, till största delen likaledes löses med penningar efter markegångspris, med tillökning af endast vanlig forsel-lön till nyssnämnde belopp, utom i de Skånska Länen, hvarest 86 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skri/velse, N.-o Sr.
Barnhus
Direclionen, efter åi lig och inom behörig tiel skedd öfverenskommelse med tionde-gifvarne, oftast erhållit en ytterligare tillökning uti forseldönen af 32 sk.
Banco för hvarje tunna råg eller korn, och 20 sk. för En tunna hafre.
Ständer hafva härvid icke funnit något giltigt skäl dertill, att de i Skånska Länen boende tionde-gifvarne till Stockholms Allmänna Barnhus skola vara underkastade hårdare vilkor, än andre tionde-gifvare, hvilkas spanmål blifvit till lika beskaffade ändamål anslagen; och då det öfverklagade förhållandet uppkommit derigenom, att tionde-gifvarne, i anseende lill den för berörde ort serdeles betungande forslings-skyldigheten, kunna af tionde-tagarne tvingas att ingå på sådana svårare vilkor, för att undvika lefvereringen in natura, synes rättvisa och billighet påkalla den rättelse härutinnan, att tionde-gifvarne i Skåne varda berättigade att, i enlighet med stadgandet i 12 § af Kongl. Instructionen för Seraphimer-Gillet den 18 April 1791, lösa jemväl den Stockholms Allmänna Barnhus anslagna spanmål efter markegångspris, med tillökning af den i lag föreskrifna forsel-lön.
Rikets Ständer få alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, med upphäfvande af hvad i Kongl. Brefvet den 19 Nov. 1799 serskildt för Stockholms Allmänna Barnhus i berörda hänseende blifvit föreskrifvet, stadgandet i sista mom. af 12 § uti nyss åberopade Kongl. Inslruction för Seraphimer-Gillet, angående rättighet för Skånska Allmogen att efter markegångspris och vanlig förhöjning få lösa den Barnhusen tillagda tionde-spanmålen, måtte äfven för tionde-gifvare till Stockholms Allmänna Barnhus blifva gällande.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 December 184-4.
Expedäions-VtskoUcts Forslas, till uriel.
Skrifvelsej N.o 53. 87 N:o 52.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Dec. 1844.
Preste-Ståndet den 18 — — Borgare-Slåndet den 18 — — Bonde-Slåndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående granskning af de i Stats-Rådet Jorde Protocoll. (Coust.
Utslus Meni. N:o 18.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, genom" deras Constitulions-Utskott, låtit granska de i Stais-Rudet (örda och till Utskottet, jemlikt 105 § Regerings-Formen oell 29 § Riksdags-Ordningen, öfverlemnade Protocoll, få Rikets Ständer härmed i underdånighet tillkännagifva, att, med stöd af 76 § Riksdags-Ordningen, Slats-Rådels Ledamöters och Föredragandes ansvarighet för sina lådslag och utöfningen af sina embelen intill den dag, då innevarande Riksmöte tagit sin början, har, så vidt densamma kunnat pröfvas, med ledning af Stails-Råds-Protocollen för nämnde tid, fullkomligen upphört.
Rikets Ständer framhärda &o. Stockholm den 18 December 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Jan* 1845.
Preste-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse} angående ytterligare controller öfver vissa föreskrifters efterlefnad inom Catholska församlingen i Riket.
(Lag- samt Alim.
Btsv. or Ekon.-Uisk:s BetfJ N:o 7, Mem,_, N:o 15. S. A. K.
Då i hvarje Stat den lagliga ordningen klafver, att jemväl främmande 83 Fxpcdilions-Utskotlets Forsing till und.
Skr1/velse, N;o 53. religionsför vandter ställa sig det lands lagar, under hvilkas skydd de lefva, till ofelbar efterrättelse, och, hvad Catholska församlingen här i Riket beträffar, det visat sig, huruledes ytterligare controller deröfver, att våra Lagar och Författningar af denna församlings Presterskap efterlefvas, äro hehöllige, hafva Rikets Ständer ansett nödigt: att, vid blandade äktenskaps ingående, lysning afkunnas innom begge bekännelsernes kyrkor, samt att den Lutherske Presten densamma utfärdar och för dess laglighet ansvarar, på det säkerhet måtte vinnas derom alt Svenska Lagens stadganden, angående förbudna leder, hinderslöshet och afvittring m, m. varda behörigen iagttagna; alt, på det jemväl de emellan calholiker ingångna äktenskap må i omförmälda hänseende vara underkastade behöriga controller, det bör åligga catholska preslerskapet att qvartaliter tillställa Öfver-Ståthållare-Embetet, under hvars uppsigt Catholska församlingen i Stockholm, för närvarande den enda i Sverige, är ställd, förteckningar öfver utfärdade lysningar, åtföljda af behörigen charterade lysningssedlar, hvilka förteckningar derefter skulle öfverlemnas till vederbörande Consistorium och med lysningssedlarna förfaras, såsom i a 11- menhet är derom stadgadt; äfvensom att, för rättelse vid Mantals-och Skattskiifningarne, förteckningar öfver catholska församlingens alla medlemmar årligen böra ingifvas till Öfver-Ståthållare-Embetet, hvarest de sedermera kunna vara tillgängliga för vederbörande Consistorium, i händelse detsamma skulle finna nödigt att deraf taga kännedom.
Vidare och då det lärer bero på Vicarius Apostolicus i Sverige att bit inkalla och härifrån återsända de Prester, som i Catholska församlingen pastoral vården besörja, samt, i följd häraf, dessa ofta kunna blifva oåtkomlige, då ansvar för begångna förseelser af dem bör utkräfvas, hafva Rikets Ständer funnit det vara för ordnings vinnande i hög grad vigtigt och, med afseende på den stränga disciplin, som inom det catholska preslerskapet är rådande, ej eller emot rättvisa stridande, att nämnde Vicarius Apostolicus, såsom högste vårdaren af den catholska församlingens angelägenheter i Riket, må anses ansvarig för alla åtgärder, som af hans underlydande i tjensteväg vidtagas.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K.
M. täcktes i Nåder förordna: l:o alt, vid blandade äktenskaps ingående, lysning afkunnas så väl uti Kyrkan inom den församling, qvinnan tillhör, som inom den, till hvilken mannen hörer, samt att lysningen utfärdas af den Lutherska presten, sona för densammas laglighet ansvarar;' 2:o Expedilions-U iskollets Förslag till lind.
Skrif veise j N.o 54• 89 2:o att förteckningar öfver utfärdade lysningar lill äktenskap emellan Catholiker, jemte behörigen charterade lysningssedlar, skola af Catholska församlingens Presterskap qvartaliter tillställas Öfver-Ståthållare-Embetet, som derefter aflemnar de förra till vederbörande Consistorium och de sednare till Kammar-Rätten; 3:o att fullständiga förteckningar öfver Catholska församlingens alla medlemmar årligen skola afgifvas till Öfver-Ståthållare-Embetet; samt 4:o att Vicarius Apostolicus i Sverige, såsom högste vårdaren af den Catholska församlingens angelägenheter härstädes, skall vara ansvaiig för alla åtgärder, som af bans underlydande i tjensteväg vidtagas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Januari 1845.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Jan- l845.
Preste-Ståndet den 8 — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — _ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en gåfva af allmänna medel till hemmansegare inom Landa Socken af Hallands Län. (Stats-Ulsk:s Uti., N:o 63) S. A. K.
Med förmälan, hurusom ett åtskillige hemmansegare inom Landa socken af Hallands Län, såsom utflytlningshjelp, tillerkändt och från Länets Ränteri i Januari månad 1840 utbekommet belopp, 849 R;dr 24 sk., blifvit deras ombud under återresan frånröfvadl, har hos Rikets Ständer fråga Bih, till R.
Sl. Vrot. 1845. 10 Sami. 1 Afd, 12 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 54• blifvit vackt derom, att, sedan E. K. M., genom Nådigt Bref den 15 Februari sistlidet år, uppå anförda skäl, afslagit vedeibörandes underdåniga ansökning om nämnde utflyltningshjelps förnyade utbetalning, Rikets Ständer, enär icke det ringaste af det på berörde sätt förlorade belopp kunnat tillrättafås, eller utaf de sedermera ertappade och till lifslids-arbete å fästning dömde våldsve^karne ersättas, måtte bevilja en emot samma utllyttningshjelp svarande anslagssumma, att utbetalas lill desse hemmansegare, hvilka, genom den förlust, de, utan något sitt vållande, lidit, skulle vara försatte i den mest brydsamma belägenhet.
Yid öfvervägande häraf, och då ofvanbemälde hemmansegare', genom befullmägtigadt ombud, utbekommit det, i egenskap af utflyttningsbjelp, dem tillerkända allmänna understöd, hvars belopp, efter deraf i vederbörlig ordning verkställd utbetalning, icke kan betraktas annorlunda, än såsom hemmansegarnes enskilda tillhörighet, hafva Rikets Ständer ansett förlusten af dylik, i enskild persons förvar befintlig, egendom icke mera vid ifrågavarande, än vid hvarje annat tillfälle, kunna eller böra föranleda till giltiga anspråk på någon ersättning af SLals-Vei ket; hvaremot Rikets Ständer velat medgifva, att ett till 500 R;dr Bfco nedsatt belopp må, såsom gåfva, af allmänna medel, tili förrbemälde hemmansegare inom Landa socken af Hallands Län utgå.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm dea ii Januari b845.
Expedition ;-Utskottets Förslag till and, Skr i/velse j AT-o SS. 9* N:o 55.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Jan. 1845.
Presle-SlAndet den 8 — — Borgare-Ståndet den n — — Bonde-Ståndet den ii — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift af en Kronofogden A. G. Lidinson ådömd ersättningsskyldighet.
(Slats-Ulsk:s Ull., N:o 81.) S. A. K.
För inhemtande af Rikets Ständers yttrande och beslut i ämnet, har E. K. M. till Rikets Sländers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnat en af Kronofogden i Medelpads Fögderi af Wester-Norrlands Län Anders Gustaf Lidinson i underdånighet gjord ansökning att af gunst och nåd varda befriad från skyldigheten att till Kronan inbetala 2,587 R:dr 14 sk. 4 r:st b:co, jemte 6 procents årlig ränta å 160 R;dr 22 sk. 5 r;st från den 1 April 1822, hvilka medels erläggande blifvit sökanden ådömdt, i följd af dess försummelse att bevaka förra allmänna Magasinsfondens rätt, i afseende på utbekommande af ersättning för utlemnad undsättnings-spanmål.
Hvad i delta ärende förekommit, hafva Rikets Ständer under öfvervägande tagit; och då den ersättningsskyldighet, hvilken uti förenämnde afseende blifvit Kronofogden Lidinson ålagd, tillkommit i följd af dess uraktlåtenhet alt, i öfverensstämmelse med det af E. K. M;s Befallningshafvande honom lemnade uppdrag, i behörig tid och ordning bevaka Kronans fordran uli årsproclama-målet efter aflidne vice Borgmästaren Modin, hafva Rikets Ständer ansett någon laglig anledning icke förefinnas för beviljandet af den nu ifrågaställa befrielsen från ersättningsbeloppets erläggande.
Enär likväl, efter hvad med full säkerhet kan antagas, berörde försummelse härrört af missförstånd och ovana vid juridiska ärendens handläggning, men ingalunda synes vara att tillskrifva egentlig vårdslöshet, samt då ej mindre E. K. M:s nuvarande Befallningshafvande i Wester-Norrlands
Län, än äfven f. d. Landshöfdingen i samma Län, Friherre H.
Mörner, enligt ett vid den underdåniga ansökningen bilagdt intygande, medelat de mest fördelaktiga vitsord om deja"skicklighet och det välförhållande, hvilka Lidinson ådagalagt under den tid af tillsammans utöfver 31 år, hvarunder han förestått de magtpåliggande, mödosamma och ansvarsfulla Härads.
Skrifvelse, N:o 56. skrifvare- och Kronofogde-befattningarne uti Medelpads Fögderi, hafva, i betraktande häraf och då utkräfvandet af Kronans hos Lidinson egande fordran skulle för honom, som, \i 1 en ålder af 57 år, befinner sig uti knappa omständigheter, medföra fullkomligt obestånd, Rikets Ständer godtfunnit för deras del bevilja Kronofogden Lidinson eftergift af den skuld, for hvilken han, jemlikt Wester-Norrlands Lagmans-Rätts laga kraftvunna dom af den 20 Juli 1839, hos förra Allmänna Magasins-Fonden häftar; dock med skyldighet för Lidinson att lill Advocat-Fiscals-Embetet i KammarRätten utgifva så stor del af skuldbeloppet, som motsvarar den actorats-provision, hvilken, på grund af 23 § uti den för bemälda Embetsverk under den 15 Octobtr 1831 utfärdade Nådiga Inslruction, skolat Ad vocat-Fiscals-Embetet tillkomma, derest
Kronans meranämnde fordran blifvit vederbörligen indrifven.
Uppläst och godkändt hos Ridd och Adeln den 4 J’0, '845.
Presle-Ståndet den i i — — Borgare-Ståndet den ll — — Bonde-Ståndet den ii — —- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågaställd ytterligare begrafningshjelp efter aflidne Landt-Ränt mästa’ ren J. F.
(Stats-Ulsk;s Uti., N:o 86.) S. A. K.
Genom Remiss af den 17 sistlidne September, har E. K. M., för den åt» gärd, hvartill omständigheterna kunde föranleda, till Rikets Ständers Statsutskott i Nåder öfverleranat en från E. K. M:s Befallningshafvande i Westerås Län inkommen underdånig skrifvelse, med anmälan af loire Landt - Expeditions-Utskoltets Förslag lill und.
Skrifvelse, IV.-o SS. Räntmästare!! i nämnde Län, Kongl. Räntmästaren J F.
Alms efterlenuude enkas anhållan om utbekommande af skillnaden emellan det af Riksgälds-Contoi et, såsom begrafningshjelp elter hennes man, utbetalda belopp, 254- R:dr 38 sk., och hvad i sådant afseende, jemlikt K.
M;ts och Rikets Ständers beslut, skalle henne tillkomma, eller 395 R:>lr 24 sk. 1 afseende på förhållandet med berörde begrafningshjelp har, vid derom af Rikets Ständer anställd undersökning., upplyst blifvit; att Rikets sednast församlade Sänder, genom bifall till dåvarande Stats Utskotts ut"låtande i ämnet, medgåfvo, ”alt steibhusdelegarne efter aflidne Räntmästa”ien
Alm utan afseende derå, att fordringsanspråket icke blifvit i laga tiel ”rtiimählt. skulle undfå den begrafningshjelp > hvartill de i öfrigt "kunde finnas berättigadej samt alt dessa medel finge af Riksgalds-Conto*’ret utbetalas,” hvilket beslut biet Fullmägtige i nyssnämnde Contor till behörigt iagttagande meddeladt, utan att någon uppgift angående begrafningshjelpens belopp dervid förekommit; men att i Rikets Ständers härom till K.
M:t aflålna underdåniga Skiifvelse af den 15 Juni 184-1 genom missförstånd influtit, del ”Rikets Ständer bifallit, att ifrågavarande begrafningshjelp, hvilken bordt till sterbhusdeiegarne utgå med lg5 R:dr a rf "sk, med derunder beiäknade 37 tunnor spanmål, finge tilt dem från ”Riksgälds-Contoret utbetalas ;** samt att enkan
Alm mer än ett halft år innan Rikets Ständers berörde underdåniga Skrifvelse expedierades, hos Rikgälds-Contoret anmält sig till begrafningshjelpeus utbekommande och densamma uppburit med ett belopp af 254 R;dr 38 sk., motsvarande hälften af den pension, som hennes man for år 1832, eller det år, då lian med döden afgick, å Allmänna Indragnings-Slaten innehaft, och hvilket belopp följaktligen, enligt Författningarne, sterbhuset tillkommit, i fall anspråket derå inom rätt tid gjorts gällande.
Då, på sätt af K.
M;s till Dess Befallningshafvande i Westerås Län, rörande denna fråga, aflåtna Nådiga Bref af den 6 Augusti 1841 äfven inherntas, erhållandet af begrafningshjelp efter Landt-Räntmästaren Alm utöfver den, som genom gällande författningar var bestämd, icke ens blifvit vid sista Riksdag ifi ågasatt, samt den då hos Rikets Ständer gjorda framställning endast angick återvinnandet af den rättighet till begrafningshjelpens utbekommande, sorn bemälde Landt-Räntmästares sterbhus genom försummadt kraf förverkat; så och enär den origtiga, genom uppenbart missförstånd tillkomna, uppgiften å hvad denna begrafningshjelp skulle utgöra ingalunda bordt föranleda en seiskild, af Rikets
Ständer ej afsedd och emot föifattningarne stridande förmon för bemälde sterbhusdelegare, hafva Expeditions-Utskottets Förslag till nild.
Skrifvelse,, N;o Sy.
Rikets Ständer fanniL sig, i anledning af högslberörde Nådiga Remiss, icke liafva alt vidtaga annan åtgärd, än att hos E. K. M., med åberopande af här ofvan intagna ordalag uti det vid sednast förflutne
Riksdag rörande ifrågavarande ämne fattade beslut, i underdånighet anmäla, att begrafningshjelpens belopp blifvit uti Rikets Ständers härom aflatna underdåniga Skrifvelse origtigt uppgifvet.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm d. 11 Jan. 1845.
Uppläst och godkäcdt lios Ridd. och Adeln den 4 Jan* *843* Preste-Ståndet den 11 — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11— — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning aj K. M:s Nådiga Proposition, angående ett ytterligare anslag af 4000
R:dr årligen till understöd för Rust- och Rotehållare i Jemtland (Stats-Utsk:s Uthde, N:o 89.) S. A. K. Till Rikets Ständer har E. K.
M;t behagat, i fråga om understöd för Rust- och Rotehållare i Jemtland, aflåta Nådig Proposition, af innehåll, att, sedan Rikets Ständer den 30 December 1840 i underdånighet anmält, att, för den händelse deras underdåniga förslag om ny rotering i Jemtland i Nåder bifölls och under vilkor, att, intilldess densamma hunne verkställas, voteringen och rustningen praesterades, på sätt dittills egt rum, Rikets Ständer, lill lindring för Rust- och Rotehållarne i nämnde Province, bevilja. ett årligt anslag af 4,000 R:dr, att från Riksgälds-Contoret utgå under tre år, inom hvilkas förlopp afvillringsverket i Jemtland förmodades kunna fullbordas, så hade K. M:t, under den 3 December 1842, meddelat veder - Expeditiöris-TJtskottets Forslas, till und.
Skrifvelse, N:o Sj. 95 börande Nådig befallning, dels om förberedande åtgärders vidtagande för den nya roterings-förrättningens ordnande och verkställande, dels ock om insändande af förslag lill tiden, grunden och sältet för fördelningen Rostoch Rotebållarne emellan af det beviljade understödet, hvarjemte K. M:t, efter Landshöfdingens i Länet hörande, i Nåder förord nät, att berörde 12,000 R;dr skulle för åren 1842, 1843 och 1844 efter fastställda grunder utgå; och då det fortgående afvittringsverket i Jemtland ännu icke hunnit till slut bringas; samt dessförinnan några hufvudsakliga åtgärder till verkställande af den nya roteringen ej eller kunde företagas, men angeläget vore, att den Rust- och Rotehållare för 3:ne år beredda lindring äfven fortfarande finge af dem åtnjutas, har E. K.
M. nu i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 4,000 R:dr Banco, till understöd för bemälde Rust- och Rotehållare, alt från 1845 års början utgå, intilldess den nya rolerhigsförrättningen derstädes varder afslutad och fastställd.
Rikets Ständer hafva tagit detta ämne uti noggrant öfvervägande och funnit Rust- och Rotehållare i Jemtland ega gruudade anspråk på fortfarande understöd, enär någon ny och lindrigare fördelning af rustnings- och roterings-besväret inom provincen ännu icke blifvit li!lvägabragf.
Då emedlertid förberedande åtgärder äro vidtagna för den nya roterings-lörrättningens ordnande och verkställande, san.t E. K. M:s .Befailningshafvandes i Länet nyligen afgifna fem-års-berättelse gitver vid handen, att hela den bebyggda delen af Jemtland blifvit behörigen afvittrad, så att endast skattläggning af några Lappmarks Krononybygge!! uti Frost;ikens Capell-församliug återstod, hvilket nästa sommar skulle verkställas, hvarefter regleringen af Lapp-allmogens betestrakter skulle företagas; så förmoda Rikets Ständer, att den under lång tid påtänkta rotel ings-lindringens bringande till verkställighet numera hufvudsakligen heror på det nit, den skyndsamhet och det allvar, hvarmed, vederbörande Enbelsmyndigheler företaga roterings-arhetet; och hysa Rikets Ständer derjemte dea öfvertygelse, att Jemtlands FällJägare-Regemente, fastän dess numerslyrka genom nya roteringen bl ifver något nedsatt, ändock skall, om väl öfvadt, utgöra en tillräcklig stam för Länets beväringsmanskap.
På grund häraf lufva Rikets Ständer till E. K. 3V!:s Nådiga disposition anvisat en summa af 12,000 R:dr banco, att med högst 4,000 R;dr årligen från Riksgälds-Conloret utgå, till lindring uti rustnings- och roterings-besväret lör Rust- och Rotehållare i Jemtland, efter den fördelning, E. K. M. i Nåder pröfvar skälig och i den nion beli>fvet fordrar; anhållande Rikets Ständer i underdånighet, att den definitiva regleringen af rustnings- och ra - Expeditions-Utskottets Förslag, till und.
Skrifvelse, IV.-o 5P. terings-besväret uti nämnde landskap, enligt de grunder, hvilka af Rikets Ständer tillförene blifvit i underdånighet framställda,, måtte så påskyndas, att något vidare anslag for detta ändamål icke framgent behöfver ifrågasätlas.