Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot hafva, med varm känsla för saken, med anförda bedröfliga exempel af Veneriska smittans tilltagande uti vissa Sock. nar på Landet, och med lifliga framställningar om nödvändigheten af kraftiga och verksamma åtgärders vidtagande till det ondas hämmande, Herrar Prostarne Säve, Hagberg, Grandelius, Ek, Almqvist och Ekvall samt Herr Professor Forsell talat för bifall till Betänkandet5 med tillägg af Herrar Prostarna Hagberg och Säve, att, om någon rättelse i Betänkandet skulle anses oundgängelig, den då måtte bestå endast deruti, att, i stället för att Pastor och Kyrkorådet skulle afgöra om visitationen borde ske allmänt, öfverenskommelsen och beslutet derom mått® fattas af Församlingen. Qiö Besil, och Ekon. XJtsk. BetHnkanden.
Utskottet har tagit i öfvervägande hvad i ofvanberörde måtto blifvit anfördt och vrkadt; och, ehuru det vid första påseendet vill synas, som skulla da af Utskottet *uti dess Betänkande föreslagne medel till den veneriska smittans utrotande, i verkställigheten och i vissa fall mötas af svårigheter och betänkligheter, torde likväl, vid en närmare granskning af detta, se många tusende olyckliga menniskors välfärd rörande ämne, dessa svårigheter icke vara så stora, att ju den veneriska smittan icke medförer vida större.
Efter de upplysningar, Utskottet förskaffat sig, är det i synnerhet de vid sjökusten belägne orter, som äro hemsökt© och plågade af smittan; och, dä Utskottet således deraf borde sluta, att det är genom manskapet på de till nämnde orter anländande Fartyg, som smittan införes och utsprides, så trodde
Utskottet insåg nogsamt, att på många ställen sådant skulle blifva svårt att verkställa, och att äfven olägenheter skulle genom en sådan åtgärd tillskyndas de sjöfarande, men Utskottet insåg tillika , att, utan desse af nödvändigheten påkallade anstalter, det onda icke lian häromas, och, så vida det icke lärer kunna bestridas, att ju följderne af den veneriska smittan äro ett vida större ondt, än att en hop sedelösa, förderfyade sjömän icke få gå i Besv. och "Ekon, Utsk.
Betänkatuhn*
Land, när dem behagar; sä drog Utskottet icke i betänkande, att tillstyrka förbud emot det sednare, för att förekomma det förra, öfvertygadt, att Regeringen, åt hvars vishet
Utskottet tillika föreslagit alt öfverlemna om meddelande af nödiga föreskrifter i afseende på det Reglementariska för verkställigheten, lärer foga sådan anstalt, att genom ankommande
Skepps-besättningar smittosamma sjukdomar icke påföras
Landets innevånare blott för det de råka bo vid kusterne.
Det liar vid detta, likasom vid alla andra tillfällen, der de Respactive RiksStånden äSjisat Utskottets omdöme öfver förekomna ärenden, varit Utskottets både rättighet och Skyldighet, att fritt och efter bästa öfvertygelse yttra sina tankar: och, om desse icke alltid stämt öfverens med andras, så bevisar sådant icke annat, än att olika personer kunna se en och sämtna sak ifrån olika synpunkter.
Utskottet, som icke haft någon möda ospard, att, så vidt möjeligt varit, få veta rätta förhållandes: med detta likaså grannlaga, som magtpåliggande och vigtig» ämne, kan derföre icke heller nu föreslå några andra medel till den öfverklagade rysliga sjukdomens förekommande, än dem, sera uti förra Betänkandet upptagas, och tillstyrker således ytterligare, att, hvad angår visitation å besättningar på de från utrikes orter ankommande fartyg, en sådan visitation må ske, så vida möjligt är, äfven hvad Gottland beträffar; dock att, i händelse större hinder derstädes skulle giQ Besv. och Ekon• ZJtsk.
Betähkanden. möta, antingen att undantag för den Provineen måtte göras, eller ock, att serskilda för den orten tjenliga föreskrifter måtte i detta afseendet meddelas, på det att, för denna Pro•vinces skull, Landets öfrige Kust-Invånare icke må sakna nödiga försvarsmedel emot en så högst förfärlig fiende, som den veneriska sjukdomen.
Utskottet har funnit, att den i 5:dje planeten af dess Betänkande tillstyrkta visitation, som skulle få b&ro på Pastors och KyrkoRådets i Församlingen beslut, har väckt det största bekymret och blifvit ansedd såsom förnärmande ärbarheten och personliga friheten ; och, ehuruväl Utskottet Förutsett, att inånga inkast skulle göras emot berörde förslag, har Utskottet likväl icke bordt låta sådant hos sig komma i någon slags beräkning, då frågan rörde högre ändamål, nämligen medborgares lifs bevarande5— och hvilket begrepp bör man väl göra sig om den ärbarhet, den frihet, som icke kan ägas, utan på bekostnad af en mängd oskyldiga Medborgares lugn, välfärd, helsa eller lif ?
En sådan ärbarhet och frihet kan, i Utskottets tanka, vid sådana olyckliga tillfällen icke vara rätt använd; och, likaså oemotsägeligt det är, att dygden äger i sig sjelf sin egen belöning, likaså visst tnåstedet ock vara, att densia dygd hvarken i eget eller andras omdöme kan något förlora genom en uppoffring, hvilken af personer, som känna deras eget värde och sjelfve kunna bedömma deras hel - Besv. och Ekon. Utsk'.
Betänkandet. gip sotillstånd, icke kan behöfva göras på ett ärbarhetens fordringar förnärmande sätt.
På det likväl både Pastor och KyrkoRådet må befrias ifrån den befattning, som på deras pröfning skulle få ankomma, så har Utskottet ansett sig böra i det stället föreslå, att Riksens Ständer hos Kongl. Mai:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, jemte anbefallande af andra för ändamålet tjenliga och lämpliga åtgärder, i afseende på en förbättrad läkarevård, täcktes i nåder anbefalla dess Befallningshafvande, att, i de orter, der det förspörjes, att den veneriska smittan 6ig inrotat, låta å allmän Socknestämma höra församlingens Ledamöter, och infordra deras uppgifter, rörande helsotillståndet inom Församlingen, öfver hvilka sammanträden ochuppgifter ordentligt Sockneatämme-Protocoll bör föras 5 hvarefter det på församlingens eget beslut bör få bero, om den anser visitation vara nödvändig eller ej.
Utskottet tror, att, då genom denna åtgärd intet tvång och inga oblida omdömen böra kunna äga rum, det åsyftade ändamålet icke lärer förfelas.
I allt öfrigt får Utskottet åberopa sitt redan afgifna Betänkande af den 13* de sistlidne Mars, hvilket väl blifvit af Vällofl.
BorgareStåndet afslaget, men deremot af Hedervärda BondeStåndettill alla delar bifallet; och hvilket bifall Utskottet anser innefatta det säkraste bevis, att Utskottet icke misstagit sig, hvarken i afseende på den farliga sjukdomens tillvarelse och olyckliga verkningar, g2o Ees v. ock Ekon.
Betänk anden. åtminstone ibland Landsbygdens Invånare, ej heller i afseende på sättet och medlen till dess hämmande.
% Denna förklaring, jemte några Ledamöters serskilda tankar, öfverlemnas vördsamiigen till Riksens Höglofl.
Ständers ytterligaie pröfning.
Stockholm den i5:de Maj 1818.
Transumt af Protocollet, hå let uti Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs• oell Ekonomi- Utskott vid Urtima Riksdagen i Stochholm den 15 Maj i3i8.
Herr Comminister Bergegren uppläste ett så lydande Anförande: ”Jag nekar icke nyttan och nödvändigheten af eftersyn vid en uppkommande farsot, och, i följd deraf, nekar jag icke heller nyttan och nödvändigheten af eftersyn och undersökning, eller så kallad visitation, i det sjukdomsfall, hvarom nu är fråga; ty huru skulle väl eljest detta frätande gift kunna hämmas och dödas?
Men jag önskade dock, att en den högsta försigtighet, och jag tilllägger, samvetsgrannhet härvid måtte iakttagas.
Då man vill afhjelpa ett ondt, bör noga tillses, att man ej, utan tillräckliga skäl, mätte utsträcka sitt nitiska bemödande så långt, att ett annat träder i dess ställe.
Det är föreslaget, och mången har gillat, att alla ifrån utrikes orter hemkommande Sjömän skola visiteras.
Är detta Folk då så alldeles föraktligt, att icke ens någon misstänka till behofvet af, icke något skäl för Eesv. och Ekon.
Betänkandek. gai den föreslagna undersökningen kominer i frage ?
Skall be iset pä god fräjd och anständig vandel endast här icke vara gällande?
Skall man dä äfven i vårt land finna en Inq ai si tion ?
Mången yngling af ära och dygd, af bepröfvad skicklighet och fosterlandskärlek, skulle afskräclias från att söka hemorten, Mången »kulle alldeles sky befattuingen med tjensten till sjöss.
Och hvad skall man väl eäga om den länge aktade, erfarne, sin fädernesbygd gagneliga och bedagade mannen?
Efter mänga faror och utståndna mödor blefve han i sitt
Fosterland blottställd för den skymfen, att på ett måfå låta syna sin skröplighet.
— Pä detta sätt uppmuntrades utan tvifvel sjöfarten!—
Det är föreslaget, och mången har gillat, att vid yppad smitta hvarje person i en Församling skall undersökas.
Jag vet väl, att detta kan tänkas, men jag vet icke, att det bör tänkas, ännu mindre verkställas.
Det vore äfven här, liksom i förr*, fallet, en verkelig orättvisa, ett förnärmande af personlig frihet och säkerhet.
Ingen bör straffas, utan att vara öfvertygad om brott, och dömd; men här vill man handla i ett alldeles omvändt förhållande, och må hända skall man härigenom helt och hållet släcka dea gnista af blygsel och anständighet, som ännu lefver.
— Efter min enfalldiga tanka borde ingen annan undersökas, än den som på grundade skäl blifvit misstänkt.
Vida* Q22 Bese. och Ekon.
Betcinkanden. re borde ingen annan pröfva dessa skäl, äö Provincial-Medicus, som derjemte, om så behöfves, skall anställa undersökningen.
Ännu mer böra, då en Qvinna står på spel, tvänne för ära och dygd kände personer af dess kön öfvervara den bedröAiga Visitaticnsacten.
Äro Föräldrar, eller andra anhöriga för händen, så böra de utses framföre andra.
För öfrigt ville jag hafva öfverlemnadt åt den kunniga, jag vill säga, åt den skickliga Läkaren ett bedöma, huruvida, då sjukdomen ännu icke utbrutit, man fran några serskildta, med andra sjukdomar gemenskap ägande symptomer kan eller får sluta till närvarelsen af Veneriska smittan.” Herr Eneroth yttrade, att, som Väliofl.
BorgareStåndet, genom fattadt bsslut, alsiagit dst Betänkande, hvilket Utskottet förut i denna aak fattat} så reserverade han sig, såsom den der icke kunde deltaga uti det nu åfgifna yttrande, i följd af åter-remi3s från tvänne Respectiva Riksstånd.
Härmed förenade sig samteliga Väliofl, BorgareStåndets närvarande Ledamöter, utom Herr Ebel, samt med det tillägg af Herr Schotte, att han ansåg de i detta ämne nu gällande Författningar vara för ändamålet tillräckliga.
Stänclers Allmänna Besvärsoch Ekon.
Utskotts förslog till jemkning Besv. och Ehon.
Betänkanden. 823 uti Respecthe Riks Ståndens serskildt fat* tade Beslut, rörande Husbehofs-bränviiisbr tinningen och dermed sammanhang ägande ämnen.
Under den 21 sistlidne Februari har Rik* sens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärs» och EkonomiUtsfeott afgifvit
Betänkande öfver föreslagna ändringar uti Författningarne rörande Flusbehofs-Bränvinsbrånningen och dermed gemenskap ägande ämnen, tillstyrkande ett bufvudsakeligt bibehållande af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 6 September och den 28 December 1815, samt den 24 Augusti 1815, med undantag af följande deruti föreslagna ändringar, modifica» tioner och tillägg. 1:0
Bränvinsbränningens inskränkning till
Nio månader oro året, och således dess inställning under de 3 Sommarmånaderna. 2:0
Ständer skulle inför Konungen frambära
Nationens underdåniga önskan, att något tillfälligt och temporairt
Bränvinsförbud endast må kunna komma i fråga. 3:0 Försvinnande a£ ali tillåten Pannerymd utöfver 90 kannors belopp på Landet vid egendomar af 15,000 Rds. värde och derutöfver uti en ägares hand, på sätt och med vilkor, sjelfva Betänkandet utförligare detail» lerar; samt i Staden uti ett och samma Verk eller Hus. 4:0 Kronobränneriernas indragning i g24 Besv. och Ekon.'
Ut sk, Ectanhan.den, Götheborg och Carlskrona, eller dessa Städers försättande i lika till verkning srättighet och skattskyldighet med de öfriga Svenska Städernas, så vidt de sådant sjelfva åstunda.
Sedan samtelig® RiksStånden, i följd af dervid gjorde anmärkningar, återremittat detta Betänkande; så afgaf Utskottet, under den 8 derpå följande Aprili, sitt förnyade Utlåtande i ämnet, hvaruti det?, utan ändring i sina förut gifna tillstyrkanden, uppgaf såsom det andra alternativet för blifvande beslut, att alldeles oförändrade bibehålla ofvannämnda Nådigst utfärdade och nu gällande Författningar, såsom en utväg att förena allas önskningar, sä vidt, nämligen, och i den man de kunna förenas.
Med beslut häröfver hafva inkommit : Högloll.
Ridderskapet oell Adeln uti ProtocollsUtdrag af den 8
Maj med förklaradt fullkomligt bifall till Utskottets första Betänkande; Högvördige PrestStåndet, samma dag med accession till det föreslagna andra alternativet, om, bibehållande af 1815 års Författningar; dock med de såsom nödige ansadda förändringar: att alldeles icke mer än en 90 kannors panna, eller ilera mindre till sammanräknadt belopp, må på någon eller några egendomar, uti en ägares hand belägna inom en mils omkrets, få begagnas ; och att det föreslagna underdåniga yttrande, om da omständigheter, hvarunder Bränvinstillverkningens inställning endast må komma i fråga, måtte underdånigst framföras; BeSV. och Ekon.
Ut sk, Betånfi anden. ga^ Vallöf!. BorgareStåndet den 9 Maj, under bibehållande af samma Författningar» allenast med den ändring, att ingen på landet må tillåtas på en och samina egendom af hvad storlek och värde sorn helst begagna större pannerymd än till 90 kannors belopp 5 och 1 Hedervärda BondeStåndet, den 4 Maj, med odeladt bifall till Utskottets sednare alternativ, att nu gällande Författningar i förenämnde ämne blifva oförändrade.
Enär det enligt Riksdagsordningens 7g §. åligger hvarje Utskott, som med målet befattning haft, att i den händelse PdksStånden i sina beslut öfve?' någon fråga stadna uti hufvudsakeligen eller till vissa- delar skilj aktiga meningar, då, så nära möjligt är, sammanjemka meningarne och med förslag deröfver till Riksens Ständers plena inkomma^ så anser Utskottet en sådan händelse nu inträffa, och får följakteligen denna pligt härhos fullgöra, hvarvid Utskottets Ledamöter icke kunnat anse sig annat än frie och obundne af de redan fattade besluten uti hvarje respectivt Riksstånd, emedan, thy förutan, den ålagde jemkningsskyldigheten icke skulle kunna äga någon tänkbar verkställighet.
Bränvinsbränningens inställning på do tre sommarmånaderna är bifallen af ett 826 Besv. och Ekon. Utsk.. Betänkdnden. t "
Stånd, men afslagen af de gne öfriga, förfaller således, det är, fötblifver efter hvad uti 1815 års Författning stadgadt är: 2:o
Den nogare bestämningen af de omständigheter, hvarunder temporairt bränvinsförbud, må endast kunna komma i fråga, är bifallen af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, serskildt yrkad af HogvördigePrestStåndet, men af de öfriga 2ne Stånden icke till utlåtande upptagen, således odeciderad : 3:0
Den föreslagna indragningen af ali till nyttjande tillåten pannerymd utöfver 90 kannors belopp är bifallen af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln efter ordalydelsen uti Utskottes första Betänkande^ af Högvördige PrestStåndet, med tillägg ef förbudets utsträckning inom samma omkrets, som förra Författningen bjuder5 af Vällofl.
BorgareStåndet, med villkor, att denna indragning må äga rum endast på Landet, men ej i Städerna5 och af Hedervärda BondeStånået afslagen:
Således är äfven denna punkt till sin bestämning hufvudsakligen odeciderad : 4:0 Kronobränneriernas indragning uti Götheborg och Carlskrona är af gne Stånd afslagen, och förhålles således dermed efter förra stadgandet.
När dessa Resultater närmare betrakta9 och med hvarandra jemföras, visar sig klarligen, att uti alla de omständigheter, hvaruti Respective RiksStånden förenat sig, har det skett efter de grunder, sorn uti 1815 års Författningar äro stadgade.
Detta har gifvit Utskottet full anledning, att såsom jemk* Besv. och Ekon.
Bttcinkanclen.
527 ning föreslå ett i allo oförändradt bibehållande af nämnde Författningar, samt att de Respective RiksStånd, som derifrån i mer eller mindre men afvikit, behagade med de öfriga inbördes förena sig uti detta Beslut, såsom dels öfverensstämmande i det hela med espriten af alla Ståndens Utlåtande, och dels tjenande till att undvika svårighet samt tids utdrägt med en ny Bevillnings organisation, som till fyllande af en i annor händelse uppkommen betydlig brist blifver nödvändig.
Hvad åter beträffar den nogare bestämningen af skälen till ett tillfälligt och temporairt bränvinsförbud, såsom ett ämne, hvilket egenteligen icke tillhör hvarken den förra eller blifvande Författningen, utan är blott ett uttryck af det förtroende, hvarmed Riksens Ständer nalkas sin Öfverhet, så tror Utskottet sig närmast hafva träffat de Hesta RiksStåndens tanka, då det tillstyrker en till Konungen underdånigst afgående serskild skrifvelse, hvaruti framföres den lika underdåniga önskan, att Husbehofs-Bränvinsbränningens inskränkning5 aldrig måtte komma i fråga, utom i det enda fall, då sådan brist på SpamnSl, både hemma i landet och på de utrikes, orter, hvarifrån säd vanligen hemtas, inträffar, att verkelig hungersnöd befaras.
Då för öfrigt samtelige RiksStånden lem* nät enhälligt bifall, ej mindre till allt hvad de åberopade Författningar, utom ofvan detaillerade frågor, innehålla, än äfven till 028 Besv. och Ekon.
Utskottets uti 8de och n:te momenterne af dess första Betänkande föreslagna förtydligande och tillägg, rörande kokrummets beräkning vid afgifternas erläggande samt justerares tillsättning och skyldigheter ; så hafva alla dessa stadganden redan erhållit sin lagliga och bostämda form.
Det återstår, derföre för Utskottets handläggning icke mera, än att vördsammeligen öfverlemna detta sitt jemknings-förslag till Riksens Högloft.
Ständers afgörande beslut 5 under den förmodan, att, i händelse det icke bifalles, Riksens Höglofl.
Ständer lära linna i sin ordning vidtaga den åtgärd, hvartill sista perioden af RiksdagsOrdningenS 75 §. föranleder.
Stockholm den 25 Maj 1818- N:r 125.
Riksens Högloft Ständers Allmänna Besvärs • och Ekonomi-Utskotts
Utlåtande öfver Herr Hahns Memorial om Odlings Lån och Corrections-hus.
Uti Protocolls-Utdrag af den 16 dennes har Vällofl.
BorgareStåndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behagat remittera ett Memorial af Herr Holm, författadt och ingifvet med anledning af de ventilerade Betänkanden om Odlings- Lån, samt Correctionshus.
Och, ehuru Författaren förmodat, att dess Motion borde till Höglofl.
Stats- och Banco* Utskotten» gemensamma yttrande re - Besy. och Ekon.
Utik. Betänka/iden•, mitteras ; så hav Vallöf!.
Ståndet likväl funnit för godt, att Memorialet till EkonomiUtskottets ensamma behandling öfverlemna.
Men, dä motionen afser tvänne ämnen, hvaraf det ena klarligen tillhör Höglo!].
Banco-Utskottets åtgärd, och det andra redan är af Högloft.
Stats- och och detta Utskott, enligt tillförene erhållen remiss, gemensamt behandladt, samt Betänkande deröfver ej blott afgifvet, utan äfven af de flesta Siland Respectiva RiksStånden bifallet; så anser Utskottet sig icke kunna, uti ett sådant sakernas skick* ensamt upprifva och ny ventilation, inpå Riksdagens upphörande, underkasta ett så beskaffadt gemensamt beslut, hvarföre Utskottet äfven tror sig med det öfversända Memorialet icke bära taga någon annan befattning, än att, såsom lenanad upplysning, det samma till handlingarne foga, hvilket för Vallo fl- BorgareStåndet skulle vördsam t tillkännagifva.
Riksens Höglo/l Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Utlåtande öfver terremiss af Prosten rn. m. Herr Doctor Stenhammars under N:o 6 intagna Memorial.
Samteliga Respective RiksStånden hafva nu aflemnat sina Utlåtanden öfver Riksens HögBMim% till RiitSt, Prat igry-iäig, %ida Sami. &'
;r 105, ie6.
Tjcsv. och Ekon.
Utsi-1 Betiinkanden, loll. Ständers Allmänna Besvärs och Eleonorn!* Utskotts Memorial N:o 6, hvarmedelst Utskottet återlemna de, såsom dess befattning ej tillhörande, Prosten m ni.
Herr Doctor Stenhammars, under den 5 sistlidne Januari till Utskottets åtgärd remitterade Memorial om saknad och fördröjd verkställighet af Konungens och Riksens Ständers uti åtskilliga Rikets inre hushållning rörande ärendeh vidtagna beslut.
Ridderskapet och Adeln har under den 4 1 denna månad förklarat sitt bifall till Utskottets åtgärd,' utan att fcr öfrigt utlåta sig, hvarthän målet anses hora.
Hrigvördige Prés!- och 'Hedervärda BondeStånden hafva, långt för detta, åter-remittei‘at Målet till Utskottets handläggning, och Vallo fl. BorgareStåndet har, den 16 dennes, ansett det samma, så vidt det innehölie ämnen, hvilka kunde under Rikséns Höglofl.
Ständers öfverläggning och pröfning komma, vara af egenskap, att endast böra väckas uti Höglofl. Constitutions-Utskottet.
Och, da Utskottet följaktligen saknar den RiksStåndens pluralitet uti Beslut, som Riksdagsordningens 44 §• tjuder, så vidt Utskottet skall kunna motionen å nyo upptaga, och Utskottet redan tillförene, medelst flere Utlåtanden, förklarat de orsaker, hvilka, af dess åtgärder oberoende, vållat den sällsamma Cirkel-gången af detta mål^såhar det ansett sig nu böra genast om ofvannämnda förhållande vördsam underrättelse meddela, på dst tillfälle matto öppnas, att häiutin - Besu. och Ekon..
TJt sk, Betakhättitni 831
Mån vidtaga de ytterligare mått och steg, hvartill Riksens Höglo/l.
Ständer, i stöd af samma §,, kunna sig befogade finnas Stockholm den 25 Maj 1818- N.‘r 127.
Riksens Häglof!. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid dess af tv änne Respective Riksstånd återre* initierade Betänkande, rörande yrhadt upphäfvände af Stockholms Stads rättighet att uppbära Parm-, Torg-, Broadi Renhållnings penningar, da Ho, Halin» P~ed och Brännkol införas, samt af Landtmannens åliggande, att i vissa Städer erlägga Håg- och Mätare-penningar för inkommande varor.
Detta Betänkande har till Utskottets förnyade åtgärd blifvit åtetlörvisadt. l:o Från Höglofl.
Riclderskapet och Atleln, genom ProtocoilsUtdrag af den 4 innevarande månad, med anmodan att bestämdt uppgifva; huruvida de rå kailadeTorg-och Renhållnings-afgifter, hvilka till Stockholms Stad erläggas, grtxnda sig på några äldre privilegier eller icke, hvarjemte af fferr C. J. Herb‘zenhjclnl i serskildt anförande blifvit anmärkt, att haji icke anser ifrågavarande afgifter undgå benämning af CohStitutiotts-vidrig beskatt - JBesv. och Ekon. nisk.
Betänkanden; ning, att de uppkommo först 3 år öfter se» dan Landt-Tullafgiftens erläggande vid Tullarne upphörde, att de tili beloppet äro mycket högre och mera tryckande, samt att endast tvänne ställen blifvit utsedde iill deras erläggande, hvaraf skall följa, att Landtmannen ofta vid svårare väglag måste färdas £:dels mils längre väg än annars, för att komma till någotdera af de anvista Torgen.
Vidare har Herr Hertzenhjelni yrkat en förnyad handläggning af detta mål på den grund, att i Utskottets Betänkande icke skall blifvit tillräckeligen utredd t, i stöd af hvilka äldre författningar Stockholms Stad grundar sina anspråk på en sådan afgifts uppbärande för vissa Länd vägen kommande varor, icke eller huruvida sådane varor, som på Landet äro betingade, och således icke på Torgen till Salu utbjudas, äro underkastade densamma, samt ändteligen, huru den skulle kunna med minsta besvär afbördas.
Uti detta Herr TIer tzenhj ehns anförande hafva Herr Grefve Jacob de la Gardie och Herr Friherre Carl Henrik Anckarsvärd förklarat sig instämma. 2;o Frän Hedervärda BondeStåndet, deruti blifvit anmärkt, 1:0 af Johan Vessing: att, om någon Stad, i stöd af sina Privilegier, skulla fortfara med Våg- och Mätare-afgiftens afiordrande, måste der nödvändigt linnas
Våg och Mätarehus vid det torg, dit Landtman» nen får föra sina Landtmanna Producter, och hvarest han får aflägga sin afgift, sedan han försålt varan; varandes i Vessings tanka ingenting obilligare, än att Landtmannen skall Éesv. och Ekon.
835 erlägga afgift för elen vara, för hvilken han blir så missbjuden, att lian nödgas föra den hem igen.
Vidare har Vessing yrkat, atti alla slags hemmans onera, sorn i Stad skola lemnäs, böra fran denna afgift alldeles vara befriade, och att Utskottet måtte föreslå en bestämd
Uti detta Vessings anförande hafva samtliga Fullmägtige från Vesterås Län förklarat sig instämma. e:o Af Anders Danielsson från Elfsborgs , Län, att om än förberörde rättighet skulle vara ett Privilegium, det han ej medgifver, hade i alla fall Utskottets pligt varit, att ingå i pröfning och bedömmande om billigheten och rättvisan deraf, samt om möjligheten af dess upphäfvande, på det Riksens Höglofl.