Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Läraren lönas af staden; men till Scholashusets vidmagthållande är, genom donation af enskild person, räntan af Hagby Hemman i Tillinge Socken anslagen.
Sjukvården ombisörjes af en Stads-Chirurg, som kostnadsfritt bistår de fattiga, hvilka derjemte, på Stads-Cassans bekostnad, erhålla läkemedel.
Fattigvården ombesörjes af en Direclion, hvilken, till bestridande af underhålls-kostnaderne, har att disponera dels årliga Arrendet af 7 1/2 tunnland jord, inköpta för gåfvor, dem Hans Majrl Konungen Nådigst behagat staden, lid eller annan, förära, dels åtskilliga af private personer donerade medel, för hvilka jord jemväl blifvit inköpt, dels ock årligen till Fattig-Cassan ingående bouppteckningsproeent, saköresmedel, sammanskott vid bröllop och barndop samt andra frivilliga gåfvor, alltsammans uppgående till 5 å 6uo R;dr B:co, och hvad derutöfver, vid tryckande behof, erfordras, utdebiteras i mån af hvars och ens Bevillning; i sammanhang hvarmed bör omförmälas, det stadens nu vai ande Borgmästare, H. W. Carlson, med vissa, under hans återstående lifstid gällande, förbehåll, år i836 skänkt en bebygd gård, med dertill hörande större trädgård, till staden, för alt till sjukhus och fattighus begagnas.
Stads-Cassans inkomster beslå af tomtören, vret- och ängs-afrad, brand Lanclsh. i Upsala Län Feniärs-Berdttelse, 5 34 — och byggnads-cassae-afgifter, stånd- och luck-penningar vid marknader , bur-- skapsafgifter, saköresmedel, till ett sammanräknadt belopp af ungefär 1,060 R:dr B:co årligen; varande dock en del af dessa inkomster tillfälliga och underkastade årlig förändring.
De under rubriken ”diverse onera, afgifter och besvär” uppförda kostnader äro likaledes föränderliga och bestå, hufvudsakligen, af inqvartering för tågande trupper, allmänna platsers, byggnaders och broars underhåll, brandvakters beklädnad och aflöning, väggrusning och snöskottning, Båtsmansunderhåll, Djeknepenningar, krigsmanshusafgifter och curhusmedel.
Lönerne till Stadens Embets- och Tjenstemän hafva årligen utgjort ^03 R:dr 16 sk.
B:co i contante medel samt i53 tunnor spannmål in natura, af anslagen löningsjord.
Till bestridande af kostnaderne för segelledens underhåll njuter staden Hamn- och Grund-penningar, enligt en af Kongl. Maj:t i Nåder fastställd Taxa, hvilka under dessa 5 år utgjort in alles 3^2 R:dr 26 sk. 2 rst.
Under en tredjedel af året bestrider staden Hållskjuts roed 18 hästar i hvarje dygn.
Den underhåller ock en väglängd af 15,433 alnar.
Stadens jord har varit uppskattad till 12 i3yiö mantal, men är under ny refning och skattläggning.
Sluteligen bör i underdånighet anmärkas, att äfven i Enköping, under de sednare åren, åtskilliga byggnads-arbeten och planteringar,, till stadens förskönande, ägt rum.
Upsala Lands-Cancellie den 3i Oclober i83<y R. tom K R M M E R.
Joh. A.
& A, Wistrand. kongl, aBA**i?e / BEF ALLNI NGSHAFVANDES UTI Stockholms Län TILL EOMGL mäj:t i Underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Axen 1833, 1834, 1835, 1836 och 183T.
t Länets allmänna beskaffenhet. jNågon hufvudsaklig förändring af Länets allmänna beskaffenhet har under dessa år icke inträffat.
Skogarne å flere orter, särdeles å Wermdön och i Sotholms Härad, hafva dock blifvit allt mer och mer uthuggne, och genom fortsatte arbeten af enskilde personer har Länets uppodling fortgått.
Deras antal, som år 1832 uppgick till 104,986, utgjorde, vid Mantalsskrifningarne år 1837, 108,989, hvaraf 30,333 män och 33,437 qvinnor, eller tillsammans 63,770 personer erlade personella utskylder, hvaremot 21,825 män och 23,394 qvinnor, eller 45,219 personer voro derifrån befriade.
Folkmängden har således under dessa fem år tillväxt med 4,003 personer inom hela Länet, eller fördeladt på de särskilde Fögderierne och Städerne med 134 inom Frösåkers och Närdinghundra Fögderi på en folkmängd af 944 inom Lyhundra Fögderi på 989 inom Åkers och Wermdö Fögderi på 965 inom Långhundra Fögderi på . 12 inom Sollentuna Fögderi på 773 inom Sotholms Härad på . 678 inom Svartlösa och Öknebo Härader på 32 inom Färentuna Fögderi på 46 inom Städerne på ... 18,302. 16,168. 14,721. 15,291. 11,380. 11,254. 12,399. 5,018. 4,456.
Summa 4,003.
Summa 108,989.
Folkökningen utgör således på hvarje 1000 för Länet 37 och för Sotholms Härad, der den varit störst, 68.
Då vi hafi den lyckan, att under dessa fern år åtnjuta ett oafbrutet fredslugn och helsotillståndet inom Länet, med få undantag, hvarom längre fram vidare förmäles, i allmänhet varit godt, torde denna förökning icke böra anses öfverstiga hvad som under sådane förhållanden är vanligt, eller någon särskild orsak dertill behöfva sökas.
Att folknuminerns tillväxt inom Sotholms Härad dessutom till någon del endast varit tillfällig och beroende af in- och utflyttningar, bevisas deraf, att den vid mantalsskrifningen sistlidet år befunnits återigen minskad med icke mindre än 208 personer, utan att någon svårare sjukdom eller annan olycka sådant förorsakat.
Det större sedeförderf hos allmogen i trakterna kring hufvudstaden och deraf uppkommande svaghet hos affödan, i förening med ständiga inflyttningar tillstaden, torde vara orsaken dertill, att folkökningen i de närmast Stockholm belägne Fögderierne är mindre än i de öfrige.
Sedligheten och Bildrtingen hos folket synes vara i något stigande.
Bland den del af allmogen, som brukar jord för egen räkning, nemligen Bönder, Landtboar och Torpare, råder i allmänhet sedlighet, nykterhet, hyfsning i uppförande samt ett stilla och ordentligt lefverne.
Men i sednare tider har, tyvärr, denna bättre medborgare-class blifvit allt mer och mer förminskad och i stället tjenstehjons-classen förökad, samt ett eget slag deraf nemligen statfolks-personalen tillskapad.
Statfolket liknar andre tjenare deruti att de, likasom desse, lefva endast för dagen och hafva hem endast för året; men som de bo och hushålla för sig sjelfva och vanligen äro gifta, sakna de den för tjenstehjonen så nyttiga tillsynen af husbondefolket, och, under sken af frihet, tryckas de oftast af bekymmer för sin utkomst, då stugan blifvit full med barn, och hustrun för deras vård eller genom sjuklighet är hindrad att bidraga till inbringande af hvad som till gemensamt uppehälle erfordras.
Behofvet och bekymren alstra laster.
Barnen vanvårdas.
Många dö af elände i sina späda år, andra drifvas ur fäderne-huset, d.er föda för dem ej finnes.
För att lefva måste de anropa andras barmhertighet, och då de väl fått vana att lefva af tiggeri, utan någon slags sysselsättning, och äro lemnade utan all tillsyn, förfalla de i lättja och liderlighet.
Odugliga och förlappade sluta de sedan sina dagar i fängelser och arbets-inrättningar.
Och i samma mohn som denna folkklass förökat sig, hafva ock antalet af uslingar och brott tillväxt.
Annu har ej kärnan af folket blifvit förstörd, men vanan vid de våldsamheter, tjufnader och bedrägerier, som ständigt begås, kan småningom förminska afskyn derföre och undergräfva dygden hos folket.
5 Bedröfligast är förhållandet i trakterne närmast intill liufvudstaden.
Inom flere socknar linnes ingen sjelfägande, knappt sjelfbrukande allmoge.
Nästan all jord hörer till herregårdarne, hvilkas ägare beklagligtvis tänka alltför ofta uteslutande på egen vinning, och hafva ej sinne för folket och det allmänna bästa.
De hafva från sina gårdar förvisat alla landtbönder och torpare, och begagna endast statfolk och drängar.
Af sådane, jemte egendomsherrarne och deras arrendatorer, utgöres således befolkningen inom dessa socknar.
Statfolket och drängarne, saknande helt och hållet den kärlek till hembygden, som gifver allmogen dess egentliga styrka, flytta än hit än dit, hvaraf ock händer, att folkmängden inom en socken kan ena året vara betydligt mindre än det andra, utan annan orsak, än att en mängd tjenstfolk utflyttat.
Högst förderfligt för den besutne allmogen, sorn bor i fögderierne närmast liufvudstaden, är äfven i allmänhet det goda tillfälle till förtjenst genom skjutsning, som erbjuder sig dels i staden och dels vid gästgifvaregårdarne deromkring.
Skjutsningen inbringar dock en ganska betydlig penninge-summa, som skulle kunna mycket bidraga till ortens välstånd, om den rätt användes och icke en stor del deraf qvarlemnades å krogarne i och utom Staden, och om ej, för att vinna några Riksdaler i skjutspenningar, mången försummade sitt jordbruk till förlust af mångdubbelt värde, samt ungdomen, der sådan till skjutsning begagnas, genom att sysslolöst tillbringa sina dagar å gästgifvaregårdarne, förleddes till spel, liderlighet och fylleri, samt vänjdes vid lättja.
I trakten närmast liufvudstaden märkes ej någon betydlig förminskning af fylleriet, men i öfrige delarne af LäneL visar sig ett berömvärdt sträfvande att iakttaga måttlighet vid förtärandet af starka drycker, och i synnerhet att derifrån afhålla ungdomen.
Inom några få församlingar hafva öfverenskommelse!- i sådant afseende blifvit träffade och varit af nytta, men inom de flesta finnes dock ännu icke någon nykterhets- eller måttlighets-förening, och hos en stor del af presterskapet råder den öfvertygelse att sådane föreningar ej äro behöflige, der folket förut inser nyttan af måttlighet, och derförulan icke kunna medföra någon förbättring.
Höga bränvinspriser och försvårande af tillfälle att åtkomma bränvin, derigenom att krogarne förminskas, anses deremot allmänt, efter hvad erfarenheten visat, hafva kraftigast motverkat fylleriet.
6 I Skärgården öfvas af allmogen Skeppsbyggeri > och byggas numera, särdeles inom Wätö Socken, fartyg af alla slag, som, såväl till konstruktion sorn tackling, äro för den sjöfart, hvartill de begagnas, ganska goda och ändamålsenliga.
Någon annan anmärkningsvärd konstflit finnes ej hos folket.
Välmågan kan väl ej sägas i allmänhet hafva hvarken till- eller aftagit, utom i Skärgården, der skeppsbyggeriet och sjöfarten, som äro i märkbar tillväxt, synas hafva något ökat välmågan, I samma mohn, som behofvet af tjenstefolk och arbets-biträden genom det förändrade brukningssätlet af jorden, tilltagit, hafva ock tjenstehj onslönerne och dagsverksprisen blifvit uppdrifne; och de bibehålla sig jemna, utan afseende på högre eller lägre spanmåls-priser.
En tjenstedräng kan för närvarande anses i allmänhet kosta 133 R:dr 16 sk. och en piga 83 R:dr 16 sk.
För ett karldagsverke på egen kost betalas vanligen i norra delen af Länet 24 ä 32 sk. och närmare hufvudstaden 32 å 40 sk., med någon förhöjning för slöjd, timring och murning samt åt handtverkare.
För Qvin-r folks-dagsverken åter i allmänhet från 12 till 16 sk. allt Banco.
O . . . Näringar.
Jordbruket, ortens hufvudsakliga näring, bedrifves i allmänhet å det från urminnes tider vanliga sätt, så att hvarje år hälften af åkern besås
Och andra hälften ligger i träde, hvarå likväl stundom odlas ärter, lin, bönor och potates.
Flerstädes i granskapet af hufvudstaden, derifrån gödningsämnen hemtas, har vexelbrukning blifvit införd, inen i de öfrige de7 larne af Länet endast å några få större egendomar.
Ortens sädesslag äro hvete, råg, korn, bafra, blandsäd och ärter, Härförutan odlas potates ganska betydligt, trädgårdsväxter synnerligast kring hufvudstaden, vicker, bönor, lin och hampa, de båda sednare slagen dock ej till husbehof, samt ehuru obetydligt humla och tobak. —•
Enligt den härvid fogade, efter inkomne uppgifter från Krono-Fogdarne upprättade tabell, som dock endast aproximativt kan utvisa det rätta förhållandet, skall, sedan sista Berättelsen afgafs, årliga utsädet hafva förökats med omkring 1,800 tunnor säd och 3,800 tunnor potates, en följd af Länets jemnt stigande odling, Sädes-produktionen öfverstiger betydligt ortens behof, hvarföre mycket deraf dels föryttras i Stockholm och dels förbrukas till bränvin.
Genom odlings-arbeten under ifrågavarande år hafva framför andra utmärkt sig Herr Kongl. Secreteraren Odelberg på Enskede, Herr Öfversten, Grefve Ankarsvärd vid Follnäs, Herr Kammarherren von Klercher på Näsby, Herr Bruks-Patronen Arfvidsson på Broby, Herr Kyrkoherden Doctor Arpi i Börstil, Herr Majoren Jägerhorn på Wårby, Hans Excellence Herr Grefve Piper på Sturehof, Herr Hof-Marschalken Baron Rudbeck på Marieberg, Herr Öfversten Grefve von Schwerin på Jacobsberg samt Rusthållaren Jonas Sundström vid Enebyberg i Danderyds Socken.
Den af Kammar-Rådet och Riddaren N.
Dufva för flere år sedan påbörjade, i förra Fem-års-Berättelsen omförmälte vattenledning från Malmsjön, medelst en mina, som gräfves och muras genom en sandbacke, 36 alnar under dess största höjd, har oafbrutet blifvit fortsatt och lärer snart blifva färdig.
Sättet för åkerbruket och de dervid begagnade redskap hafva ej undergått någon väsendtlig förändring, men tröskverk hafva å flere ställen blifvit byggda.
Boskapsskötseln bar stigit något genom den ökade tillgång på foder, söm vunnits derigenom att man lemnat mera omsorg åt ängsskötseln och å flere orter, synnerligast inom Wahlö och Börstils Socknar, allmännare börjat odla artificiella grässlag.
Å de större egendomarne är fodertillgången merendels tillräcklig, men hos allmogen å slättbygden stundom knapp.
Bete finnes i allmänhet efter behofvet, utom i trakten kring hufvudstaden och vid några herregårdar, der betesmarken blifvit genom verkställde odlingar förminskad.
Yid de nära intill Stockholm belägne egendomar lemna ladugårdarne en ganska betydlig afkastning genom lättheten att i staden mot förmånliga priser afsätta mjölk och smör, hvarföre ock å dessa egendomar synnerlig omsorg blifvit lemnad åt ängs-skötseln.
Häst-kulturen är i stigande och racen förbättrad derigenom att tillfälle lemnats till stobeläckning af sqvadrons-beskällare och hingstar från stuteriet vid Strömsholm.
Erforderligt antal inom Länet uppfödde remouter för den bär förlagde del af Lif-Regementets Dragon-Corps linnes numera alltid att tillgå.
Utom det vid Mellingeholm i Roslagen inrättade, staten tillhörige, stam-sclieferi hafva flere sådane blifvit vid åtskillige egendomar inrättade, 8 hvaribland de vid Broby i Söderby socken, Follnäs i Sorunda socken och Ledinge i Knifsta socken utmärka sig.
Skolarne upptaga en ganska betydlig del af Länet.
De utgöras af några mindre betydliga kronoskogar, som lyda under de inom Länet befintlige kungsgårdarne, fyra härads-allmänningar, Sollentuna, Långhundra, Semminghundra och Erlinghundra, några sockne-allmänningar samt för öfrigt enskilde skogar, hvaraf de hufvudsakligaste äro belägne i Södertörn, Skärgården och i norra delen af Länet.
Å härads-allmänningarne har årliga afverkningen uppgått till omkring 600 timmer, 200 lass gärdsel, 70 lass stör och 400 lass ved.
De äro i allmänhet väl vårdade och å Sollentuna och Semminghundra härads-allmänningar har trakthuggning blifvit införd.
Enskilde skogarne anlitas deremot allt för mycket, så alt allmogen snart nog torde komma att sakna påräknad inkomst af skogen, hvilken den å flere orter, såsom å Wermdön och i flere socknar af Sotholms Härad, hittills haft.
Uppstegrade priser å skogseffecter i hufvudstaden, till någon del en följd af den stora qvantitet ved, sorn för ångfartygen erfordras, samt lättheten att genom skogens tiUitande göra en ögonblicklig vinst har, i förening med den hos allmogen vanliga sorglöshet för kommande dagar, varit orsaken till denna misshushållning.
Det vanliga skogsödande hägnadssättet och bränvinsbränningen medtaga äfven mycken skog.
Bergsrörelse drifves inom Länet medelst grufbrytning, tackjernsblåsning, stångjerns tillverkning, stålbränning och manufactur-smide.
Vid Utö jerngrufvor, som för närvarande bearbetas med omkring 100 personer, har grufbrytningen under de sednare åren blifvit något utvidgad, tre nya vattenuppfordringsverk, hvilka drifvas med ångkraft, byggde och en railväg anlagd.
Genom grufvornas tilltagande djup och det ökade vattentilloppet har arbetet blifvit försvåradt.
En del af malmen säljes, men det mesta fördelas emellan Gruf-Intressenlerne och användes af dem sjelfva vid egna masugnar.
Herrängs jerngrufvor i Häfverö socken bearbetas med omkring 60 personer, och der hrytas årligen 16,500 Skepp, malm, hvilken, likasom den som brytes i jerngrufvorne vid Wigelsbo i Wahlö socken, Roddarne i Hökhufvud socken och vid kyrkoherde-bostället i Börstil, samt uti flere smärre grufvor 9 grufvor af mindre betydenhet inom Wahlö socken, tillgodogöres vid masugnar och bruk i Norrland.
Uti en gammal jerngrufva, belägen å Jerna socken-allrnänning, företogs ånyo grufbrytning för omkring nio år sedan.
Arbetet drifves verksamt af ett bolag med 20 personers arbetsstyrka, och har årligen brutits omkring 6,000 skepp:d malm, hvaraf större delen använts vid Finspångs och Stafsjö kanon-gjuterier.
Å Långbro skog i Wårdinge socken har en äldre förlagd jerngrufva nyligen blifvit upptagen.
Kalkbrott finnas flere i Wårdinge socken och jemväl å andra ställen inom Länet, men betydligast är det å ön Karta, lydande under Herr Öfversten och Riddaren Grefve Ankarsvärds egendom Follnäs i Sorunda socken.
Å Arholmarne i Wätö socken har funnits en slags sandsten, som för sin utmärkta eldfasthet varit högt värderad och till masugnsställ begagnad, men derå är numera icke någon annan tillgång än lösa stenar som påträffas vid hafsstränderne.
Inom Rådmansö socken finnas flere goda qvarnstensbrott.
Yid de inom Länet varande masugnar, Berkinge i Wahlö socken, Bennebohl i Bladåkers socken, Edsbro i Edsbro socken, Länna i Almunge socken och Wällnora i Knutby socken, användes hufvudsakligast malm från Dannemora grufvor, och tillverkas tackjern för Forssmarks, Hargs, Schebo, Rånäs och Wattholma stångjerns-bruks behof.
Forssmarks bruk är privilegieradt å två hammare och fyra härdar, samt 2,875 skepp:d stångjernssmide, mot 28 skepprd 15 lisp:d hammarskatt.
Hargs bruk å två hammare och fyra härdar samt 3,000 skepp:d stångjernssmide, mot 20 skepp:d 19 lisp:d 2/- skålp:d hammarskatt.
Schebo bruk i Ununge socken å två hammare och tre härdar samt 2,300 skepp:d stångjernssmide mot 20 skepp:d hammarskatt.
Här finnes äfven ett valsverk, derå får tillverkas 2,000 skepp:d Jernplåtar, men tillverkningen deraf har nu blifvit betydligen förminskad.
Ftmårs-Berättelse fr.
Stockholms Län. 2 10 Rånäs bruk i Fasterna socken u en hammare och två härdar, samt 1,200 skepprd stångjernssmide, mot 3 skepp:d 15 lisp:d hammarskatt och 333 R:clr 16 sk.
Banko rekognition.
Ortala bruk i Wäddö socken å två hammare och tre härdar samt 800 skepp:d stångjernssmide, mot 8 skepp:d hammarskatt.
Nyqvarns bruk i Thuringe socken å två hammare och tre härdar, stålugn och särskild hammare för stålräckningen samt dessutom två spikhammare och 1,000 skepp:d ämnessmide till bränstål och manufaktur, hvaraf 460 skepp:cl tills vidare blifvit förvandladt till stångjernssmide, mot 15 skepp:cl 8 lisp:d hammarskatt.
Vid Bränninge bruk i Tveta socken tillverkas numera endast hillar, plogar, spadar, yxor, hästskor och söm till ett värde af 1,366 R:dr 32 sk.
Banko; vid Johannisforss manufakturverk i Forssmarks socken vagnsfjedrar, axlar och svanhalsar m. m. samt vid Wira manufakturverk liar, äggjern, trädstocksbillar och dylikt.
Bland de Fabrikersom finnas inom Länet, utmärka sig:
Gustafsbergs porcellainsbruk och vaxljusfabrik, der 180 arbetare äro ständigt sysselsatte, och hvarest tillverkas porcellain för 87,000 R:dr och vaxljus för 15,000 R:dr Banko.
Tumba pappersbruk, hvarest med en arbetspersonal af 75 karlar och 10 barn årligen tillverkas papper och sedelblanketter till ett värde af nära 50,000 R:dr Banko.
Finnboda och Hermansdahls beck- och kimröksbruk, å Sick laon, der årliga tillverkningen uppgår till 2,690 tunnor beck och 1,940 U. kimrök, beräknat till värde af omkring 20,000 R:dr Banko.
Kummelnäs fabrik å Wermdön, der ättika, mergel och salpetersyra tillverkas för omkring 2,000 R:dr Banko.
Mölna färgstoftsfabrik å Litlingön, der årligen förmalas 400 skeppa! bresilja och 200 tunnor krita, tillsammans i värde beräknat till 5,533 R:dr 16 sk.
Nyforss pappersbruk i Tyresö socken, der tillverkningen af takpapper under sednare åren varit ganska betydlig; samt 11 Norrtelje gevärsfaktori, der gevärstillverkningen dock numera blifvit mycket nedsatt, så alt under ifrågavarande fern år endast 6,1-00 st. gevär blifvit levererade.
År 1836 anlades af ett bolag vid Ålsten i Bromma socken en fabrik för beredande af animalisk gödsel.
Detta och följande året tillverkades der, med en arbetspersonal af omkring 40 personer, 15,000 tunnor, till ett värde af omkring 17,500 R:dr Banko, men i anseende till förminskad afsättning upphörde detta bolag vid 1837 års slut med all vidare tillverkning, hvarpå inventarierne blefvo försålde till ett nytt bolag, som åter satt fabriken i gång.
Flere läderberedningsverk finnas såsom vid Tomteboda och Åhlkistan i Solna socken, vid Äppelviken i Bromma socken, vid Liljeholmen i Brännkyrka socken, vid Hamra i Närtuna socken, samt vid Lenalund i Fasterna socken.
Vid Sundbyberg i Bromma socken är ett vaxblekeri.
Ett vid lägenheten Wargtorpet eller Jerfva i Solna socken inrättadt Kattunstryckeri, tillika med väfverifabrik, appreturverk och'kemiskt blekeri har numera nedbrunnit.
Åhle mekaniska bomullsspinneri i Tveta socken nedlades 1836, då verket bortfördes.
Klädesfabriken vid Charlottendahl i Brännkyrka socken har blifvit flyttad till Korrektionshuset å Långholmen.
Vid Liljeholmen i Brännkyrka socken anlades 1836 ett sockerbruk, hvarest under nio månaders tid tillverkades 85,700 U. socker, men sedermera har verket blifvit nedlagt och alla inventarierne bortförde.
En vid Waldemarsudde å Kongl.
Djurgården uppförd oljeqvarn har sedan år 1836 icke varit i gång.
Mjöl- och sågqvarnar till husbehof finnas allestädes, men bland de förstnämde utmärka sig, framför andra, qvarnarne vid Uddby i Tyresö socken, Wällinge i Salems socken, Wester-Lisa och Penningby i Länna socken samt Lo i Kulla socken, så väl för myckenheten som godheten af det mjöl, som der males. 12 Bland tegelbruken, derå äfven 1 alla delar af
Länet finnes tillgång, utmärka sig för den största produktionen det vid Slagsta i Botkyrka socken, der årliga tillverkningen uppgår till 75,000 taktegel och 300,000 murtegel; ett vid Rånäs bruk nyligen anlagt, der 300,000 tegel årligen tillverkas, samt de vid Sätra i Salems socken, Stenby å Adelsön, Lina i Wester-Telje socken och Ragnilsborg å Södertelje stads mark.
Jagt är icke att anse såsom näringsfång någonstädes i Länet, utom i skärgården, der jagten å sträckfogel lemnar någon, ehuru ringa, behållning.
Fiske deremot utgör för en del af skärgårdsboarne deras hufvudsakliga näringsfång.
Strömmingsfisket, sorn är af största betydenhet, har bibehållit sig vid samma godhet som förut, äfvenså sikfisket, men det öfriga fisket och skälfångsten har försämrats något.
Saltpetertilluerkningen har i flere orter alldeles upphört och i' de öfriga aftagit i följd af det nedsatta lösningspriset å saltpetern.
Af kolning och forsling för bruken har allmogen i norra delen af Länet god förtjenst.
Sjöfart idkas allmänt af allmogen å öarne och kustlandet allt ifrån Öhrskär lill Landsort, men synnerligast inom Wätö, Singö, Wäddö och Rådmansö socknar, der den utgör en hufvudsaklig näringsgren.
För närvarande bedrifves den inom samtlige skärgårds-socknarne med 56 skonerter och galeaser samt 140 jagtbålar, hvardera öfver 5 läster, eller med tillsammans 196 större och mindre fartyg, hvilkas sammanlagda lästetal uppgår till 4,697.
Ladugårds-skötseln drifves i trakten kring liufvudstaden, skiljd från; jordbruket, såsom en särskild mycket lönande näringsgren.
Skjutsningen i Stockholm och vid gä s tg i f v a r e g å r d arne närmast derintill utgör för mången en icke obetydlig inkomstkälla, ehuru menligt den för öfrigt verkar på folkets sedlighet och moraliska bildning.
Brännvinsbränningen, som isynnerhet vid de större brännerierne utgör en särskild näringsgren, har förminskats dels för skogsbrist, dels för de låga bränvinspriserne och dels emedan genom den nu gällande Nådiga Förordningen om bränvinsbränningen i Riket, bränningstiden blifvit förkortad 13 och afgiften så förhöjd, att bran vinsbränning med mindre pannor icke le renar någon mot besväret lönande vinst.
Till bränvinsbränning hafva blifvit begagnade 1833. 1834. 1835. 1836. 1837.
Pannor af 15 kannor och derunder .
. — från 15 till och med 25 kannor — från 25 till och med 35 dito — från 35 Lill och med 50 dito •—• öfver 50 kannor ......
266 3,344 979 297 200 260 3,368 978 286 190 251 3,155 904 236 159 172 2,313 718 156 132 187 2,547 687 160 135 Summa Pannor ] 5,086 5,082 4,705 | 3,491 3,716
Häraf synes att redan första året sedan 1835 års Bränvins-Förordning blef gällande, minskades antalet af bränvinspannorne med mera än en fjerdedel.