Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att denna vinst likväl icke motsvarar all den fordel, som skulle erhållas, om denna, Staten förbehållna rättighet genom arrende upplåtits åt private personer i Stockholm, såsom hittills skett i Götheborg och Carlskrona, kan sjuias deraf: 1:0 Att Brännvins-bränliings- 'och Distillerings-rättighetén i Götheborg någon gång uppgått till 29,000 Riksdaler Banco; 2:0 Att
Distillerings-rättigheten i Stockholm blifvit utarrenderad för 16,666 och två tredjedels Riksd.
Banco; 3:o Att Brännvins-brännings-handteringen i allmän - Transport 245,747: 23. 6. 866 Riksens Ständers Transport 245,747? ^3, 6, het och då den drifves så i stort, som vid Kronans Brån-, nerier, anses vara den mest lönande af alla näringar, till bestyrkande hvaraf åberopas, att Bränntunnan, sammansatt af 14 Lispund af flera Sädesslag , år 1818 gaf vid pass 22 och en half Kannor Brännvin och rende;ade 22 och en half Riksdaler Banco, hvaraf likväl endast. 2 och en half Riksd.
Banco utgjorde vinst, gmedan den kostade 20 Riksd. 2 sk.
Banco, då deremot hvarje enskild person, som nämnde år befattat sig med Bränn-, vins-bränning, later vitsorda, att en så sammansatt Bränntunna uti inköpspris och till verknings - omkostnader, veden inberäknad, icke kunnat uppgå tili i5 Riksr daler Banco, hvaraf åter synes följa, att Bränneri,erne i Stockholm, år 1818, bordt gifva 7 och en half Riksdaler Banco vinst per Bränntunna , i stället för 2 och en Jialf, eller en ökad vinst af 5 Transport 245,747: 23. 6, Revisorers Berättelse. 867 Transport 23, 6, Riksdaler per tunna, eller på 1 i,i4o Bränntunnor 55,700 Riksdaler Banco för ett år, Att utreda, hvarifrån dessa högre omkostnader härleda sig, sorn atföljdt Allmänna jVlagazins-r Inrättningens egen Brännvins-tillverkning, i motsatts till hvarje annan Brännvin s-brännares i hela Riket, dertill skulle icke Revisorernes korrto tid förslå, samt efter ali anledning Räkenskapen icke lemna nöjaktig upplysning.
Likväl hafva Revisorerne inhemtat, att
Brannerierne stundom fått emottaga den dyrast inköpte Säden , hvadan förluster, som må hända med rätta och efter en rigtig bokföring bordt drabba Inrättningen i det hela, fallit på Brännvins-tillyerkningen.
Emedlertid synes häraf den slutföljd vara obestridelig, att denna Staten behållne rättighet skulle hafva lemnat större vinst, om densamma genom offentelig Auction till den mestbjudan - Transport 245,747* ^3, 6, 868 Riksens Ständers transport 245,747: 28. 6. de blifvit öfverlemnad.
Häraf uppstår alltså en allmän förlust, sorn torde kunna uppskattas till omkring 25,000 Riksdaler Banco per år, (ehuru den , på sätt anfördt är, utgjordt 55,700 Riksdaler Banco ensamt för år 1818) eller på 6 år.
------ - i5o,ooo: * I. 1818 års Hufvudbok finnes under rubrik:
Sam mandrag öfver värdet af behållne Byggnader till är 181g, total-summan af Allmänna Magazins-Inrättningens Byggnader i Sverige utgöra 326,551 R:d. 43 sk. 5 r:st.
Banco, hvarvid anmärkes, att fastiglieternes värde verkeligen är högre än det nu uppgifna, emedan desamma till stor del blifvit inköpte för en längre tid tillbaka.
En annan Räkning, under rubrik:
Sam mandrag öfver värdet af beliullne Inventarier till år 181g, uppgifver dessas summa till Banco R:d. 138,187: 37. 10.
Då nu 6 procents ränta å Transport 3^5,747: a3. 6.
Revisorers Berättelse. 869 Transport 395,747: 23: 6. byggn ad erne utgör 19,593: — samt å In yentarierne 8,288: — skulle således minst circa Banco R:d. 27,881: — till Staten ingå, om Inrättningen upplöstes, hvarigenom densamma i motsatt händelse verkeligen belastas med desse 27,881 R:d. årligen eller på 6 år ------- 167,286: .—i Bilagan Litt.
L. utvisar O det Ränte-helopp, sorn Banken årligen åtnjutit, hvilket, sedan Bankens Creditiv upphunnit sin nuvarande storhet, utgjort omkring 58,5oo R:d.
Enär Riksens Högloft.
Ständer faststält den grund, att sedelstockens belopp skulle bibehållas oförändradt, samt det icke synes vara svårt att använda dessa medel i annan låneväg, emot lika säkerhet samt 4 procents ränta , uppkommer häraf en årlig földust af 19,500 R:d.
Banco, sorn på 6 år, med nuvarande Creditivs hela begagnande, utföres med - - 117,000: •— Transport 706,o33: 23. 6. 8^0 Riksens Ständers Transport 67o,o33: 23.
M. utvisar ätt 1818 års Hufvudbok utbalancerar ett Spannmålsbelopp , som i Boken influtit med 438,ooo R:d.
Banco högre v.ärde, än 1820 års Markegång i Upsala Län, hvilken ändock utfaller med vida högre pris än i allmänhet i Riket; samt att, enär Behållningen vid 1818 års slut upptages vid hvarje Magazin efter de priser, som Litt.
A. utvisar, en skillnad stor 52i,53i R:d. i3 sk. 3 rst.
(Se Bilagan Litt. N.j) uppkommer, Inrättningen till last.
En Sådan händelse, af prisers fall vid stora lager, synes sä naturlig och vidlådande liela ideen af denna anstalt, att ofvannämnde förlust torde under loppet af sex år någon gång inträffa.
Men i den förmodan, att lagret genom stigande priser kunde något höjas, hvarigenom slutelig» Afskrifningen icke torde uppgå till hela nämnde belopp, utföres endast - - - - 319,966: 24.
& så att Banko R:d. 900,000: utgöra Revisorers Berättelse■ Sr t Utgöra den verk eliga kostnad, hvarmed Allmänna Magazins-Inrätiningen hel astar Riket; hvilket efter ett medium taget Utgör i5o,ooo lt.‘d.
Banco per är.
Likväl hör härvid tilläggas: att dessa förluster endast angå sådalie år, då rörelsen pä långt nar icke varit så utvidgad, Sorn nu; att de deremot blifva större nu, Sedan fordringar ne för undsättning i Landsorterne uppstigit till 937,oo5 R:d.
44 sk, 6 rist. fSe Bilagan Litt.
O. den 3o September 1820} ifrån 626,2:28 R:d. i4 sk. 2 r:st. soni de utgjorde vid 1814 &rs slut; Att samma förhållande i ännu större mån eger rum vid Spannmåls-lagret, ehuru tuan icke kan neka ätt Inrättningens förlust för år 1814 var betyd lig, då densamma enligt Protocollet folden 29 October 1818, endast i ett elida sädesslag, nemligen Råg, utgjorde 3,334 tunnor.
Sluteligen må äfven anföras, att Allmänna Magaziiis-Tnrättningen, enligt Riksens Höglofl. Ständers Beslut, uti liqvid med Stats-Verk et årligen tillgodonjuter ersättning, för Bageritransport m. fl. kostnader, till ett belopp af 55,ooo R:d.
Banco, hvilka påföras Åttonde Hufvud-titteliii
Om det å ena sidan är ett hufvudsakligt ändamål, hvarföre en SpaUnmålsupphandlingsInrättning bör finnas, att ined säd 1 nÖdenS Stund undsätta de behöfvande inom Landet, Sorn sakiia möjlighet, att genom egen omsorg kunna fylla ett torftigt behof, torde man väl 56 • jRiksejis
Ständers å den andra sidan böra medgifva, att uti denna åtgärd ingår äfven den afsigten, att genom ett klokt utförande deraf, bereda afsättning för den inhemske sädesproducten, och åtminstone bidraga dertill, att sädesprisen i svåra år, ej för högt uppdrifvas, och i ymniga ej för lågt nedsänkas.
Med antagande af dessa åsigter öfver ämnet, uppkommer deraf den slutsatts, att naturen af en dylik Inrättnings organisation, jemte beskaffenheten af dess Styrelses åtgärder kunna vara tvåfaldige: skadelige för Staten och det Allmänna ; Nyttige för Staten och det Allmänna.
I det ögonblick då en dylik anstalt, framträder såsom Handels-Inrättning, sträckande sin rörelse och sina operationer utom Riket, uppkommer det förra af desse förhållanden.
En inträffad missväxt, mot hvars vådliga inflytelse man tilläfventyrs, genom brist på samlade lager af inhemsk säd, ej är beredd, tvingar till så skyndsamma i nförskrifningar af spannmål, att den, före allt handels-företag nödvändiga lugna beräkning af flere vigtige förhållanden, ej blifver möjlig att iakttaga.
Då man nu tillika eftersinnar, att Styrelsen af en Inrättning, som är egnad åt inhemsk verksamhet och är inskränkt inom ett enda hufvudsakligt ändamål, ej kan ega, och ej ens bör förmodas kunna ega, vana och erfarenhet af handelsoperationer, bekantskap med utländningar, och kännedom af deras olika Iocal-förhållanden, så bör man ej undra, om denna Sty - Re visor ers Berättelse. reise, tvingad ur sitt naturliga skick, förlorar på utöfningen af ett yrke, Sorn för den samma är alldeles fremmande.
Genom denna gränslösa utsträckning af en slik Styrelses verksamhet inträffar den ytterligare skadliga följd, att Sädeslagren i dess Magaziner, genom både införskrifningar och uppköp inom Landet, jemte de ordinarie dit inflytande ej obetydlige Spannmåls-intrader, uppstiga till ett belopp, som aftynar Inrättningens fonder, då desse lagers afsättning ej kan ernå något lämpligt förhållande till deras obegränsade tillväxt.
Erfarenheten har visat, att genom stora lager af rå
Säd upkommer äfven stora qvantiteter af förskämd.
Till förminskande af den derifrån härflytande förlust, har Bränneri-rörelsen till en del, under Spannmåls-Directionens egen ledning, blifvit begagnad, för att derigenom consumera det sädesbelopp som tagit skada.
Denna näringsgren, som dessutom medtagit oskadad säd, erfordrar likasom all annan, den enskildes närmare vård och uppsigt, om den skall lemna de förmånliga resultater, som deraf hör väntas.
Men då näringen af en allmän Inrättning bedrifves, kan ej ett slikt förhållande inträffa.
Vinsten, om sådan erhålles, närmar sig ej på i oo:de procent och deröfver, den vinst sorn i enskilds hand, genom denna näringsgren, skulle åtkommas.
Emedlertid tvingas en dylik Undsättnings-Inrättning, som den ifrågavarande, på dessa sätt, ur sitt verk - Riksens Ständers liga förhållande.
Staten uppträder genom den samma i dessa delar, som Handels-, och Näringsidkare, och upphör således att skydda dessa den enskilda omsorgens tillhöriga heter, i samma stund den blifvit deras med., täflare, Ifrån dessa nu visade felaktiga grunder för en dylik Styrelses verksamhet, hvarom är fråga,'utgår ytterligare åtskillige skadlige verkningar, hvaruppå uppmärksamheten torde bqra fästas, Genom ett brådstörtadt användande af Inrättningens fonder, medtagas de inom korrt tid, och Styrelsen förlorar derigenom icke allenast alla medel att bidraga tili Spannmålsprisens bibehållande, i ett, med Sädesproducentens, och det allmännas nytta lämpligt förhållande, utan åstadkommer, derigenom, det alldeles motsatta, under svåra år uppbringa prisen till ett skadligt högt värde, och under ymniga, nedsätta dem till ett skadligt lågt, Detta sednare, ehuru ej hufvudsakligen hörande till Inrättningens ändamål, torde likväl förtjena afseende, då man eftersinr.ar, att Jordbrukaren, sorn troligen är den högst beskattade, efter hans förmögenhet, är synbarast och således beqvämäst att beskatta, ej bör b er öfv as den billiga behållning af en mödoshm och vamskelig näringsgren, hvarförutan lian ej kan fortsätta detta vigtiga yrke eiler deraf aflemna den gärd till Staten, sorn denne påräknat, Om Spannmåls-import är den enskilde Handlanden tillåten, under samma tid Ma - Revisorers Berättelse, 875 gäzins-Directionen Spannmål importerar, bor deraf följa, att ett öfverdrifvet qvantum
Säd inkommer i Landet, Då nu utan tvifvel kan antagas, att den förres handelsoperationer i detta afseende varit mindre betungande än den sednares, följer också deraf, att den en» skilde Handlanden kan med vinst afyttra sin Spannmål lill lägre pris, än Magazins» Direclionen.
Härigenom försvåras afsättning gen • för denna sednare, eller tvingas den, att utborga Spannmål, för att under förhoppning om betalning, bibehålla de höga prisen, som kunna göra den samma skadeslös, Är åter Spaniimåls-import endast Staten tillåten, så uppträder den samma som monopolist, lemnande den enskilde industrien i detta afseende, utan verksamhet, då lik» yäl dess fria rörelse synes med få undantag yara ett vilkor för Statens och det Allmännas förkofran, Genom en ökad import af utländsk
Säd, riktas utländningen, under det den inhemske
Sädesproducenten möter ökade svårigheter för dess Spannmåls afsättning, Yärdet på hans jordafkastiiing hlifver således osäkert och vacklande, och i följe deraf skall Yärdet på hans fastighet röna samma öde, Men delina beskaffenhet af Inrättningens tillvarelse och dess Styrelses verksamhet kunna dessutom åstadkomma skadcliga verkningar af annan art.'
För stort tilltagne Sädesuppköp och öfverflödige Sädcsqvantitcter uti Inrättningens Magaziner, kunna möjligen förvandla denna Inrättning ifrån en tillflykts - 876 Riksens Ständers ort för den verkeliga nöden till ett medel, som qväfver den enskilda omtankan och uppmuntrar den vinningslystne speculanten.
Den behöfvande, som af den enskilde Handlanden icke erhåller mer, än denne tror sig kunna återfå, utsträcker icke sitt behof utöfver hvad nöden kräfver; ty han mäste betala.
Samma behöfvande, iklädd drägten af Undsättningstagare, ser en offentelig Inrättning, sjelfmant undersöka och utröna hans behofver, och, genom deras uppfyllande, befria honom från all omtanka på eget uppehälle och eget sjelfbestånd.
Statens directa biträden sålunda meddelade den sädesbehöfvande, genom en, till den ändan, på sätt visat är, organiserad Inrättning, undanrödjer väl hungersnöden, men utförer deremot denna välgörande åtgärd , antingen på dess egen bekostnad eller sluteligen på den undsattes, då denne skall återgälda ett biträde, hvilket genom sin ursprungliga behandling, nödvändigt måste vara uppjagadt till ett öfverdrifvet värde.
Statens deltagande i den enskildes hushållning, kan således lätt urarta, från en välment afsigt till en skadlig verkan.
Denna enskildes omsorg för sig, kallnar i särorna mån, som dess förhoppningar och anspråk på Statens biträde stiga, och under denna naturliga verkan af förfelade Sädesundsättnings - åtgärder, växerj consumtionen af Säd inom Landet, äfven under de år, då nöden och bristerne borde tvinga till minskning ; Men månne ej en ytterligare skadlig Revisorers Berättelse. verkan uppkommer af Statens för vidsträckta omfattning af de omsorger, som tillhöra den enskilda omtankan.
Uti Statshushållningen måtte den grundsats vara gällande, att då hvarje medborgare, som eger förmåga att bidraga till samhällets bestånd, vare sig genom skatter, själs-verksamhet eller kroppsarbete, hör i samma mån han afgifver dessa gärder , åtnjuta Statens skydd och biträden; måste deremot endast den, som till dessa bördors uppfyllande genom ålder eller andra lika gällande skäl, är oförmögen, af Staten faderligen vårdas och underhållas, utan afseende på något återgäldande.
Om frihet lemnäs den enskilde industrien, att under iakttagande af vissa för samhället nyttiga vilkor, få utveckla sin verksamhet, så skall denne sjelfmant, öppna utsigten till förtjenst för den arbetande, hvars håg till arbete uppmuntras i samma mån tillfället till förtjensts erhållande honom öppnas och behofvet af bärgning endast derigenom kan fyllas.
Statens särskildta biträden i den fria gång samhälls-machinen derigenom erhåller, påkallas då ej, så länge den förmögnare icke beröfvar den arbetande en förtjenst, svarande mot hans arbete och en billig utkomst.
Men deremot kan i motsatt förhållande, motsatt verkan uppkomma, hvilken, om ej under samtiden upptäckt, skall likväl i den kommande upptäckas, och på jordbruk och näringar, kännbarligen erfaras, då Sädesproductionen inom Landet aftager, i samma 878 Riksens Ständers män, sorn armar saknas till Jordbrukets kraftiga bedrifvande.
Då Revisorcrnc således visat de menliga verkningar, som af en Spännmåls-MagazinsInrättning kunna erfaras, återstår det att äfven framställa, huru densamma skulle or- , ganiseras, för att åstadkomma mötsatte.
'"!
Sedan längre tid tillbaka, var nödvändigheten att förekomma vådan af missväxters följder inom Landet , ett ämne för Svenske Konungars uppmärksamhet och Nationens deltagande och bidrag, och de sednare tfenne årens, af Konung och Ständer vidtagne skyndsamma anstalter, att förekomma hungersnöd , efter ett af de svåraste missväxtsår som drabbat detta Land, vittna om dessa faderliga omsorgers fortfarande.
Det förhållande Sverige uppvisar, att ega några Provinser med stör Sädespröduction, andre med nästan ingen, fastän bägge uti befolkningens Storlek ej så mycket åtskiljas, föranleder till den partiella omtanka, att, med de förras öfverflöd fylla de sednares behofver.
Men då en missväxt i dessa sädesrikare trakter inträffar och icke genom någon föregående Omsorg, insamlingar blifvit gjorde af de förflutne gynsamma skördärS öfverskott, är valet vid slika, olyckliga tillfällen, emellan inköp af utländsk säd, en åtgärd, som efter hvad man redan visat, utförd af en för andra ändamål organiserad inhemsk Inrättning, nödvändigt måste blifva känbar, eller liknöjd-» - Revisorers Berättelse. iiöjdhet för mångå vanlottade medborgares nöd.
Det synes derföre alltid förblifva ett ämne för Styrelsens omtanka, att vid inträffande krig och missväxt, ett Sädeslager, bildat af föregående gynnande skördars öfverskott , måtte till Kongl.
Majrts Nådiga disposition vara att tillgå.
Rikets Magazinsrum för omkring 170,000 tunnor
Säd skulle i sådan händelse kunna utgöra maximi gränsen för denna, det allmännas deltagande i dess Spannmåls-rörelse, hvilken, genom en förenad anstalts åtgärder, borde besörjas.
Med hänseende å föregående raisonnementj och då Revisorerne hysa den öfvertygelse , att naturen af en dylik Inrättnings organisation, i förening med en vaksam och stadig administration äro vilkoren för dess nyttiga inflytelse på Staten och det allmänna , förmoda de, att till bildande af den förra, följande hufvudgrunder torde förtjena något afseende: 1:0 Att Inrättningen aldrig sysselsättes med annat, än Spannmåls uppköp och utdelning deraf. 2:0
Att dessa uppköp endast verkställas inom Landet och under ymniga Sädesår, då prisen äro lindrige.
Härvid anmärkes, att om någon gång Utländningens Sädestillgång borde, i nödens stund, anlitas, kunde sådant ske genom Regeringens directa uppdrag till Stapelstädernes Handlande. 2 Sami. 2 B.
S1 88o Riksens Ständers 3:o
Att dessa uppköpen, sfi mycket möjligt vore, verkstäldes genom allmänna pålysningar, lieldst i sädesrika Provinser, hvarvid prisen och qvantiteten horde bestämmas.
Sädes-upphandling genom Entrepreneurer och Commissionairer är sällan riktande för någon annan än dem, men ofta skadelig för Spannmåls - Inrättningen och den inhemske Spannmåls-producenten.
För att åstadkomma allmän nytta genom dessa upphandlingar, höra de således sträckas directe till hvarje Landtman, och tillfälle lemnäs alla Jordbrukare, de förmögnare som de fattigare, att med förmån och beqvämlighet få afyttra sitt Sädes-öfverskott. /po Att Sädesbiträden utdeltes åt
Tindsättnings-tagare mot de lindrigare inköpsprisen, utan annan förhöjning, än räntans tilläggande på det till Sädes-lagrets upphandling använde capital.
Denna ränta bör beräknas lika med den Inrättningen afgifver till Banken. 5:o Att Sädes-torkinrättningar anlades, på det de stora Sädes-lagrens förvarande mot all förskämning kan blifva möjlig, och att medel dertill anslogos.
Denna åtgärd synes så nödvändig och magtpåliggande, att skyndsamt utrönande borde företagas, huruvida sådane Inrättningar med minsta kostnad och på det ändamålsenligaste sätt kunde på åtskilige ställen i Riket anläggas. 6:0 Att Sädes-lagren på det sättet omsättas, alt försäljning deraf äfven skedde till Revisorers Berättelse.
881 andre än Undsättnings-tagare , likväl till högre priser , än som för deése i /pde puncten bestämde äro.
Skiljnaden emellan desse priser och de förstnämnde, utgjorde då en vinst, som till Styrelsens aflöning kunde användas. 7:0
Att all afyttring utaf det utsatte maximi-beloppet af Säd i Krono-Magazinen, bör återfvllas, så fort prisens måttlighet sådant tillåter. 8:0 Att Spannmåls - lagren under missväxtår, så vidt beliöfligt är, afyttras emot den återbetalnings-skyldighet, som rörelsens fortgång erfordrar. 9:0
Att aflöningen för förvaltande minskas i samma mån, som deras personal, genom den förenklade Administationen, naturligen bör förminskas; Och 10:0
Att de Fonder och de fordringar, som Inrättningen nu bar, förvandlades till den blifvande Inrättningens förenade Fond.
Beroendes det på Riksens Högloft.
Ständer att öka denna Fond med nya anslag, om sådant anses nödigt.
Utvecklingen af dessa hufvudgrunder och uppgörandet af det Reglementariske för Styrelsens sålunda förenklade verksamhet, anse Revisorerne ligga utom området af deras allmänna sysselsättning.
De hafva trott sin pligt endast vara, att i en tafla visa frugten af deras, under granskningen använda uppmärksamhet, och lemna nu genom denna Berättelse, resultatet deraf till Riksens Högloft» Ständers eget upplysta eftersinnande. 88a Riksens Ständers Tvänne Ledamöters särskildt afgifne ytU randen, rörande Revisorernes framställning om åtskillige föreslagne ändringar uti AIR männa Magazins-Inrättningens organisation, åtfölja denne Berättelse under Litt. P & Q, Stockholm den i4 December 1820.
Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar: Joli.
Hean.
Gyllenborg. G. F. Åkerhjelm. P.
Lagerhjelm. J. G. Gyllenkrok.
Hammarhielm.
På HögvÖrdige Preste-Ståndöts Ledamöters vägnar; Sven Wijkman C:son.
Erland Colliander. J.
På VälloH. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar:
Joh. Schön. C. L. Widmark.
Joh. Sandegren. L. Ecksell. J. Wallström.
Christ. Zetterberg.
1 På Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar:
Pehr Klint.
Revisorers Berättelse. 883 Bilaga Litt. J.
Uppgift på Spannmålspriserna i Sverige, efter de från Krono Upplags-Magazinen till Kongl. Allmänna Magazins-Directionen sednast inkomne Vecko-rapportej’, Lin Magazin.
Oriad Det Riad Oriad Riadt Oriadt Hafra 3i Stockholms Norrtelje 6 4° 5 8 3 24 16 28 Södermanlands Nykopings 6 44 32 — 5 16 3 21 Östergöthlands Linkopings _ j — — 5 3 a 3 24 28 — — Wadstena — n 8 — — 5 8 28 — — Norrköpings — - 8 8 — — 5 34 3 16 21 Calmare Calmare — — 6 32 — — 4 3a 2 16 21 — — Westerviks — 7 — — — 6 — 3 16 21 Kronobergs Wexio — _ xi — — — 9 — 5 28 21 jönköpings Jönköpings — _ 6 32 — — 6 — 3 32 26 —.
— Ekesjö — — 7 16 — 6 3a 3 16 i4 Gothlands Wisby — — C 4o ~ — 5 A 28 Westmanlands Westerås ■— — 7 32 5 3o Nerikes Örebro — — - 6 24 — 6 8 3 24 21 Wermelands Carlstads — 7 16 0 — 2 4o 29 Skaraborgs Mariastads — — 6 32 5 16 3 16 28 — — Lidköpings — 6 24 4 3 a 2 2 4 16 — — Hjo ■— — 6 32 5 8 2 24 16 Elfsborgs Wennersborgs — 5 36 • _ 4 36 2 8 21 — — Eds —- — 6 4o 5 A 3 — 21 Götheborgs Götheborgs — — 6 32 — 4 32 2 32 ■— — Uddevalla — 6 32 — 4 32 2 32 23 Hallands Halmstads — — 8 — — — 5 16 2 32 *9 — — Warbergs — — 8 16 — — 5 4° 3 4o 1 21 Blekinge Carlskrona 12 — 9 24 — -T 6 — — — — Carlshamns — — 7 — — — 5 — — 21 Christianstads Christianstads — — 6 32 — 4 32 2 32 21 Malmohus Malmo — li ca me c Ystad 21 — — Ystads — — 4 4° — 3 8 1 4p 22 — — Landskrona — — 5 16 — — 3 .6 2 16 28 Upsala Upsala — — 7 8 — — 5 8 — — 28 Kopparbergs Fahlu — — ‘9 4° — — 7 A 4 8 3o Gefleborgs Gefle — — 10 16 — — 6 — 5 — > 21 W esternorrlands Hernosands — — 11 — — — 6 32 — — 2.5 Jemtlands FréssS — — ti — — — 8 A 5 — 21 Westerbottens Umeå lika med Luleå 18 Norrbottens Luleå — 1- i 10 1 3 1- 1- 1 7 1 8|- - Stockholm och Kongl. Allmänna Magazins-Directionens Kammar^ Contoir den a November 1820.
884 Riksens Ständers Bilaga Litt. B. Uti October månad innevarande år hafva följande sorter Spannmål blifvit slutadt och försåldt, nemligen:
Rå Råg å Åtta Riksdaler och Sexton Skillingar Banco per Tunna.
Rädt Korn å Fem Riksdaler Sexton Skil-, lingar Banco a Fem Riksdaler Åtta Skillingar Banco. Hvit Hafra å Tre Riksdaler &
Tre Riksdaler Sexton Skillingar Banco per Tunna.
Det varder härmedelst på begäran attesteradt, Stockholm den 8 December 1820. jFrans Gust.
Carré , Stads- och IlandeIs-Mäk.lare, (Sigill.)
Lika lydande med Original-Attesten, betygar Pehr Klint.
Revisorers Berättelse. 885 Bilaga L i 11. C. Omkostnader vid Spannmålsfragt från Ystad till Stockholm.
October IS20.
Hofra.
Fragt &
Kapplake
Banco R:dr - - 29 4 ■—’ 26 8 2 4 Mätarepenningar i * -* Ystad och Stockholm 2 - — 2 2 3i 4 28 8 — 26 - Vanligt under--! mål - 2 proc. >4 p:c. —• 1 8 •— 1 4 I “ Assurance 2cl:o‘ Summa B:coR:dr 33 3o - 27 - Spannmålen gäller i Ystad, enl.
Rapport _4 W 3 8 1 4o Spannmålen kostar vid Stockholms Brygga - - - 5 25 - 3 38 - 2 l9 - 886 Riksens Ständers Bilaga Uppgift å beloppet af de till Kongl, influtne, samt. derifrån utbetalde 1819 till och med den 50 In k o ms t er:
Contant tillgång å Discont- Itiksd. sk. 1*.
Räkningen den 1 Julii 1810 Banco 27,061: 43. 7. Behålln. iRiksg, sedi. 982 R:d. 634-' 3a.— 27,696 27 7 Uppburet ytterligare
Lån af den till myntbare metallers anskaffande anslagne Fond 200,000 Influtet för försåld och ut- borgad Spannmål - - 892,284 20 4 Bröd och proviant från Skeppsholms- och Carls- * krona Magaziner - - 67,263 4i 2, Bränn vins-medel - - 254,286 5 4 F örsåldelnventariepersedl.