Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den af Kollegierna föreslagna kontroll att vid ersättningsräknmgen borde fogas, icke blott förordnande till förrättningen af vederbörande embetsmyndighet, utan jemväl, för uppgifna särskilda fall, antingen utdrag af förrättnmgsprotokoll eller instrument, eller ock intyg af förrätlningsman att ombudet vid förrättningen varit tillstädes, syntes, hvad beträffade sistnämnda utdrag eller intyg, vara mindre af behof påkallad, enär det icke borde hos de till ifrågavarande uppdrag förordnade embets- och tjenstemän förutsättas sådant bedrägligt förfarande, alt de skulle afgifva räkning å godtgörelse för resor till förrättningar, vid hvilka de icke iakttagit inställelse, — ansåge Kongl.
Innan emellertid författning i ämnet utfärdas, hade Kongl. Majit ansett sig böra inhemta Rikets Ständers yttrande i afseende å den ersättning, som af allmänna me - 8 Stats-Utskottets Utlåtande M 194. del borde utgå, och har nu i sådant afseende föreslagit, att dessa kostnader, hvilkas belopp svårligen kunde på förhand med någon säkerhet beräknas, måtte, på sätt med likartade ersättningar i andra fall egde rum, få utgå af rese- och traklamentsanslagel å den Riks-slatens Hufvudtitel, hvars rätt och fördel kunde anses hafva varit af den ifrågakomna rättegången, synen eller förrättningen beroende.
Utskottet har detta ärende lill pröfning förehaft; och ehuruväl det må medgifvas, att för åtskilliga af ofvanupptagna förrättningar någon ersättning kan vara af billighet påkallad, likväl, och då de af Kongl. Maj:t föreslagna grunder för en sådan ersättnings utgående synts Utskottet mindre lämpliga, med hänseende till dels de med sjelfva beräkningssättet förenade olägenheter, dels svårigheten af nödig kontroll, samt den uti förevarande nådiga Skrifvelse meddelade utredning af frågan icke lemnar någon den ringaste ledning för bedömande af beloppet utaf de otvifvelaktig! högst betydliga kostnader, som af bifall till det framställda förslaget skulle föranledas, har Utskottet, helst Rikets Ständer redan uti underdånig skrifvelse den 26 sistlidne Mars anhållit, det Kongl. Majit måtte i nåder låta utarbeta nytt, efter nutidens kommunikations-anstalter lämpligare afpassadt resereglemente, ej kunnat Kongl.
Maj.ts ifrågavarande nådiga framställning understödja, utan hemställer, att samma framställning ej måtte af Rikets Ständer bifallas.
Härigenom anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat en hos Ridderskapet och Adeln under M Ii2 väckt, till Utskottet remitterad motion, deruti Herr G. W. af Donner föreslagit, att embets- och tjenstemän vid militiestaten måtte tillerkännas rättighet att uppbära rese- och traktaments-ersältning efter reseregiementet vid alla de förrättningar, hvartill de, utom de årliga befäls- och rekrytmötena vid regementen och korpser, kunde blifva kommenderade.
Reservat ion: utaf Friherre af Ugglas, Guslaf: »Utskottets åtgärd alt afstyrka bifall till Kongl. Maj:ts, af Rikets Ständers egen begäran föranledda, nådiga framställning om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden, har jag icke biträdt, utan får, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag och de af utgilts-afdelningen uttalade åsigter, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer, jemte det de medgifva att den ersättning, som uti ifrågavarande hänseende bör af allmänna medel bestri O das, Stats-Utskottels Utlåtande M 195. 9 das, utgår af rese- och traktamentsanslaget å den Riksstatens Hufvudtitel, hvars rätt och fördel kan anses hafva varit af förrättningen beroende, måtte uti underdånig skrifvelse ej mindre tillkännagifva, dels att Rikets Ständer funnit ersättning för tillsyn vid nybyggnad eller reparation af karaktershus å militieboställen ej böra af statsmedel bekostas, dels ock att Rikets Ständer för sin del beslutit, att ersättning till ifrågavarande tjenstemän må, derest
Ständernas beslut om förhöjning i skjulslegan vinner Kongl. Majis nådiga bifall, utgå med \
R:dr 30 öre för hvarje mil, men i motsatt fall fastställas till 1 R:dr 25 öre för milen, än äfven anhålla, det Kongl. Maj.t måtte låta tillse att, der krigsrätls-sammanträden vid andra tillfällen än under mötestiderna eller inom garnisonsort finnas nödige, de måtte med minsta möjliga kostnad anordnas.»
Uti denna Reservation hafva instämt: Grefvarne Cronstedt, Fr. och Piper, Ch. E., Herrar Leyonancker, F. W.. von Francken, G. W., Sandels, L. G., Blomstedt, Reinh., Wrangel, E. F, och af Dahlström.
Jacob, Professoren Selander, Domprosten Sundberg, Doktorerne Arrhenius och Forssell samt Prosten Ljunggren; Och hafva Herr Skogman, C., samt Biskop Annerstedt och Doktor Gumcelius anmält, att de icke varit närvarande i Utskottet när beslut i denna fråga fattades. N:o 195.
Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Oktober 1863, kl 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, i fråga om de lill åtskilliga sladsslcolor inom Lunds Stift äfvensom Hallands
Län utgående klockare-pensioner samt landlgillen af klockarebol. (U. A.)
På sätt det högstberörda nådiga Proposition, M 80, vidfogade Statsråds-protokoll innehåller, hade — sedan med anledning dels af Kammar-kollegii, uti underdåBih. till IL St.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 7 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande JYi 195. nigt utlåtande den 17 December 1855, angående Helgonskyld#», till vissa sladsskolor inom Lunds stift, gjorda hemställan om upphörande af den till åtskilliga skolor i samma stift utgående afgift under namn af klockarepensioner, dels ock af en utaf P. H, Hansson, H.
Nilsson m. fl. klockare inom nämnda stift framställd underdånig anhållan, att då arrenden eller landtgillen af åtskilliga klockare-boställen till lärdomsskolorna utgjordes, Kongl. Majit täcktes i nåder af Rikets Ständer äska till betäckande häraf erforderligt anslag, på det alt klockarne måtte komma i fullt åtnjutande af de boställsjordar, som vore dem af ålder anvisade — Kongl. Majit uti nådigt Bref den 17 September 1856 anbefallt domkapitlet i Lund ej mindre att inkomma med fullständig utredning rörande beloppet af klockarepensionerna och de handlingar, på hvilka de grundade sig, än äfven att i sammanhang dermed afgifva utlåtande öfver den väckta frågan om de af ålder till klockaretjensterna anslagna boställsjordar och de från dem utgående landtgillen; till följd hvaraf domkapitlet, uti skrifvelse den 30 November 1859, dels redogjort för såväl tillkomsten af dessa från klockarne utgående avgifter, som ock hvarifrån och till hvad belopp de för närvarande erlades, dels äfven i fråga om ofvannämnda af vissa klockare gjorda ansökning, uppå anförda skäl, till densamma tillstyrkt nådigt bifall; och hade sedermera Kammar-kollegium blifvit i ämnet hördt samt, efter granskning af de från domkapitlet inkomna uppgifter samt infordrande af nya sådana och deras jemförande med staten och öfriga handlingar, underdånigt utlåtande den 8 April 1861 afgifvit, hvarjemte Statskontoret, beträffande det anslag, som med afseende å deras rätt, hvilka nu innehafva ifrågavarande inkomster, skulle erfordras, i händelse Rikets Ständer medgåfve afgifternas upphörande mot ersättning af statsmedel, efter vederbörande lärares hörande med infordradt underdånigt yttrande den 29 nasti.
Januari till Kongl. Majit inkommit.
Vidare hade, då jemväl inom provinsen Halland, förutom den helgonskyld, som genom nådiga Brefvet den 17 September 1856 blifvit till församlingarne återställd, åtskilliga andra afgifter i egenskap af ränta eller landtgille utgått och ännu utginge från klockarebolen till vissa stadsskolor, Anders Gudmundsson och Anders Nilsson, begge Riksdags-fallmägtige från Hallands län, sedan de erfarit att fråga om upphörandet af dylik ränta och landtgille, hvad Lunds stift anginge, blifvit väckt och berodde på Kammar-kollegii utredning, uti skrifvelse den 29 Oktober 1860 underdånigst anhållit, att, såvidt sådant kunde ske, en likartad utredning måtte verkställas äfven för Hallands län, samt berörda räntor och landtgillen för lägenhets-mnehafvarne upphöra på samma sätt, som för Lunds stift kunde i nåder varda stadgadt.
I anledning hvaraf och sedan Kammar-kollegium, anbefaldt att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, i frågan hört domkapitlet i Götheborgs stift samt med ledning af ej mindre de domkapitlets skrifvelse åtföljande yttranden från vederbörande rektorer och klockare, äfvensom de ytterligare upplysningar, Kollegium funnit skäl infordra, än ock andra för Kollegium tillgängliga handlingar, under den 22 Augusti 1861 meddelat utredning rörande detta ärende, jemväl Statskontoret i afseende å det till ersättande Stats-Utskottets Utlåtande JYS 195.
11 af sistnämnda afgifter erforderliga statsanslag under den 27 December nasti, år sig i underdånighet utlåtit.
Af bandlingarne i detta mål inhemtades, bland annat, följande:
Hvad anginge sjelfva tillkomsten af ifrågavarande landtgillen och klockarepensioner inom Lunds stift, så grundade sig, enligt hvad domkapitlet i nämnda stift anfört, de lärda skolornas rätt att under en eller annan titel uppbära inkomsten af klockarelägenheter ytterst på stadgandet i Christian III:s ordinanlie af år 1539, att de landtsocknar, som voro belägna något näia köpstäderna, skulle taga sig »sokndeigner» bland skolpiltarna och låta dessa få den »vanliga rentan» till deras »studering».
Den danska national-synod, som var samlad på Antwortskow år 1516, upprepade detta stadgande och tilläde i detsamma hufvudsakligen intet annat, än alt till skolorna skulle anslås klockarelägenheterna företrädesvis i sådana socknar, som voro ej längre från städerna belägna, än att »skoldeignerne» (Scholastici seditui) kunde efter förrättad tjenst i kyrkorna redan söndagsqvällarna återkomma till staden.
Det var först Fredrik II:s mandat den 23 Mars 1568, som föreskref 2 mil såsom det afstånd, inom hvilket skolorna hade att disponera öfver klockarelägenheterna, I det skolorna, lill följd af dessa anordningar, genom sina mera försigkomna lärjungar i en mängd församlingar hade alt ombesörja kyrkosången och den klockarne eljest åliggande skyldigheten, att åtminstone en gång i veckan undervisa allmogens barn i kristendomen, kommo de i åtnjutande af de klockaretjensterna i samma församlingar anslagna löneinkomster, hvartill också hörde »städsmål» och ränta af klockarebolen, der eljest sådana funnos.
Att dessa skoleklöckare (skoledegne), äfven kallade »Löbedegne», till skilnad från »Ssededegne», eller »bosiddende, residerende Degne», skulle frestas, ja nödsakas att försumma sin skolgång, var i ögonen fallande.
Det dröjde derföre icke länge, innan man allmänneligen i stället för dessa »Löbedegne» anställde fasta såkallade »Substituter».
Lundensiska synodal-anteckningar från åren 1620—'1630, och Christian IV:s Recess af år 1643 omtalade nemligen sådana, utan att antyda, att de kyrkobetjent^, som så benämndes, vore någonting nytt.
Genom antagande af dylika substituter upphörde skolornas rätt lill inkomsterna af klockaretjensterna att vara förenad med motsvarande skyldighet att samma tjenster bestrida; och det ålåg skolorna numera endast att af berörda inkomster afstå någon del till substituternas aflöning, hvartill likväl, enligt synodal-anteckningar från 1630-talet, äfven lörsamlingarne skulle uppmanas att bidraga.
Att klockarebolen på flera ställen åt dessa substituter utan städja eller annan afgift upplätos, vore sannolikt redan af den omständigheten, att antalet af sådana klockarebol, från hvilka för närvarande boställsränta till skolorna utginge, ganska ringa i förhållande till antalet af de pastorater, i hvilka skolorna Uppburit klockare-helgonskyld.
Sedan, efter det Skåne och Blekinge kommit under svenskt herravälde, skolornas rättigheter i afseende på klockarebolen i allmänhet blifvit stadfästade genom samma Kongl.
Resolutioner, hvarigenom deras rätt tilli k locka rehelgonskylden tryggats, gjordes 12 Stats-Utskottets Utlåtande Jks 195. år 1798 någon inskränkning i skolornas fria dispositionsrätt öfver de förra, i det nemligen genom nådiga Brefvet till Kammar-kollegium den 9 Januari nämnde år förordnades, att vid inträffande klockareledighet — rättare substitutsledigbet — i de församlingar, der skolebetjeningen funnes ega städsmålsrätt till klockarebolet, den, som till klockare antoges, skulle vara berättigad att klockarebolet nyttja och bruka mot årlig ränta, hvarom i händelse densamma ej redan till något visst belopp af ålder varit stadgad, klockaren hade att för sin tjenstetid med vederbörande skolebetjente ingå öfverenskommelse, hvilken Landshöfdingen med Biskopen egde pröfva och gilla; samt, att, när vederbörande ej kunde förenas om vilkoren, desamma af Landshöfdingen och Biskopen dem borde föreläggas; och skulle ett sådant slutet kontrakt endast gälla för den klockares tjenstetid, som deruti ingått, och således den vid hvarje klockare-ledighet träffade öfverenskommelse af Landshöfdingen och Biskopen ånyo pröfvas.
Elvad särskildt vidkomme de så kallade klockarepensionerna, så måste benämningen »pension» här tagas i samma betydelse, hvaruti den i äldre handlingar allmänneligen förekomme, nemligen i den af afgift, vare sig i penningar eller annat; och med klockarepension
(Degnepension) förstode man en afgift, som klockare till någon lärdomsskola erlade.
Otvifvelaktigt vore, att de s. k. »bosiddende» eller »saededegnene» och icke subslituterne måste vidkännas utgörandet af dylika pensioner.
Sedan det en gång kommit derhän att klockarelägenheterna ansågos som ett slags beneficier för skolungdomen, låg det också nära till hands, synnerligast vid den tid, då skolorna började låta kyrkosång och barnaundervisning ombesörjas af substituter, men ändock bibehöllo klockareinkomsterna, att till skolornas bästa beskatta äfven de lägenheter, som icke träffats af ofvan anförda stadganden i 1539 års ordinantie och i 1568 års mandat.
Det första spår till påbud om utgörandet af dylika pensioner, som i domkapitlets arkiv kunnat påträffas, funnes i Christian lV:s Bref den 28 Juli 1618 till Biskopen i Lund, i hvilket bref det heter: »eftersom WI erfarit att »bosidendes deigner» der ' O uti Lunds stift hitintills intet hafva kontribuerat till skolorna der uti stiftet, oaktadt sådant efter ordinanlzen borde hafva skett, så bedje WI eder och vilje, att I med prostarne tillhållen enhvar »bosiddendes deign,» till hvilken WI eller vårt Clereci der uti Lunds stift jus patronatus hafva, en part af deras inkomst, alt efter som de kunna åstadkomma, till skolorna, som samma kyrkor med »deigner» eljest borde förse, att conlribuera»
Att detta Bref i vanlig ordning blifvit publiceradt pä prestmötet (landemödet) i Lund samma år oeh att beslut om dess befordrande till verkställlighet dervid fattats, utvisade i domkapitlet befintliga synodal-anteckningar för året, i hvilka det omförmäles, att alla landtklockare, som lydde under konungen elier kapitlet, skulle med tiondedelen af sina inkomster bidraga till närmast belägna skolas underhållande.
Att emellertid ofvannämnda Kongl, föreskrift och det beslut, som på grund deraf på berörda möte fattats, icke fullständigt blifvit satte i verkställighet, torde kunna slutas af den omständigheten, att åtminstone under sednast förflutne 150 Stats-Utskottets Utlåtande JYs 195.
13 år pensioner icke på långt när erlagts af alla de klockare, som enligt stadgandet varit dertill förpligtade, såvida man icke heldre ville antaga — hvartill också något skäl funnes för handen — att afgifterna till en början allmänneligen utgått, men sedermera, af en eller annan anledning, på flera ställen upphört.
Hvad ofvan blifvit anfört i afseende å tillkomsten af de från klockarebol inom Lunds stift till stadsskolor derstädes utgående afgifter, egde tvifvelsutan, enligt hvad Kammarkollegium meddelat i hufvudsaken tillämpning äfven på provinsen Halland, utom derutinnan att föreskrifterna i nådiga Brefvet den 9 Januari 1798, hvilka föranleddes af en framställning från domkapitlet i Lund, aldrig blifvit delgifna hvarken Konungens Befallningshafvande i Hallands län eller Biskopsembetet i Göteborg, och t följd deraf, såsom för dessa myndigheter helt och hållet obekanta, icke blifvit inom nämnda provins tillämpade.
Vidkommande åter beloppet af ifrågavarande landtgillen och klockarepensioner, så utginge för närvarande under sådana benämningar — enligt hvad vid verkställd pröfning af de från vederbörande lemnade uppgifter blifvit utredt — till nedannämnde läroverk följande afgifter:
Klockarepensioner: 30 kappar råg, 4 tunnor 42 kappar korn, tillsammans 32 kubikfot 5 kannor spanmål samt 3 R.dr 5 öre i penningar, hvilken inkomst vöre anslagen till reparationer; hvaremot något landlgitle icke utginge till denna skola.
Malmö högre elementarläroverk. a) Landtgillen: 48 tunnor 30 kappar korn jemte 85 R:dr i penningar; b) Klockarepens loner: 21 tunnor 42 kappar korn; således tillsammans kontant 85R:drsamt 76 tunnor 6 kappar [479 k:ft 8 k:r) korn.
Denna spanmål vore, enligt gällande stat, på lärarnes löner sålunda fördelad:
Rektor 39 Icft 9 k:r 1:ste Adjunkten 136 » 5 » 2:dre » 137 » 5 » 3:dje » . 75 » 6 » 4:de » 44 » 4 » Kantor 46 n 2 »
De kontanta medlen, 85 R dr, utgörande afkomsten af en klockarelägenheten i Husie socken tillhörig äng, vore deremot icke i staten upptagne; och hade såväl de fyra adjunkterna som kantor förklarat sig villige att afträda omförmälda spanmål mot ersättning efter det i årets stat beräknade pris, 1 R:dr 60 öre per kubikfot, hvaremot rektor begärt att för de i hans lön ingående 39 k:ft 9 k:r blifva ersatt efter ett pris af 2 R:dr per k:ft således med 79 R:dr 80 öre. 14 Stats-ll(skottets Utlåtande JVs W5.
Helsingborgs högre elementarläroverk. a) .Land/gillen: 36 tunnor 7 kappar råg, 45 tunnor 1 kappe korn, 38 tunnor 31 kappar bafra samt kontant 120 Rdr 11 öre; b) klockarepensioner: 27 tunnor korn; tillsammans, sedan hafi en blifvit reducerad till halfva beloppet, 100 tunnor 23^ kappar, eller 634 kub:ft 1 k:a.
Ifrågavarande landlgillen vore, med undantag af afgiften från klockarebolet Björnekulla, 25 öre, hvilken icke funnes redovisl i skolans räkenskaper, så långt de gå tillbaka, samt en obetydlig skilnad i afseende på sp.mmålen, härrörande af en något olika uppgift å inkomsten från klockare-annexhemmanet Flenninge, i staterna inberäk - nade i vissa lärares löner samt på följande sätt fördelade: Rektor: 316 k:ft 8 k:r spanmål R:dr 633: 60. penningar 91: 36. hvarifrån borde dragas deri inberäknad afkomst af stadsjord .
. 60: — 31: 36. 664' 96 1:sle kollega: 67 k:ft 7 k:r spanmål 135: 40. penningar 82: 50. 217: 90. 2:dra kollega: 249 k:ft 3 k:r spanmål 498: 60. penningar 6: — 504: 60. tillsammans R:dr R:mt 1,387: 46.
För att afträda dessa inkomster hade nuvarande innehafvarne af nämna läraretjensler fordrat, förutom nyssberörda i staten utförda belopp, en årlig ersättning af 260
R:dr, eller för rektor 130 R:dr, för bste kollega 30 R:dr, samt för 2:dru kollega 100 R:dr. hvartill sagde inkomster, enligt uppgift, i medeltal under de tre sednaste åren uppgått utöfver statsvärdet.
Hvad anginge klockarepensionerna, så hade dessa 27 tunnor k< rn, som förut varit till skolans underhåll anslagna, genom Kongl.
Brefvet den 20 Oktober 1820, blifvit upplåtna till staden Helsingborg, mot vilkor att för framtiden svara för alla repationer å skolhuset och med skyldighet att tillika bestrida alla de utgifter för skolan, sorn genom berörda 27 Tunnor enligt räkenskaperna blifvit besörjda.
I an ledning häraf hade Kammar-kollegium låtit höra stadens innevånare, om de, i händelse beloppet skulle få till klockarne återgå, ville utbyta detsamma mot kontant ersättning; och bade stadens innevånare förklarat sig villige att uti ifrågasätta fallet med kontant godtgörelse af statsverket åtnöjas.
Landskrona lägre elementarläroverk. a) Landtgille: 5 tunnor 8 kappar råg, 7 tunnor 26 kappar korn och 4 tunnor 17 kappar hafre, eller tillsammans, efter hafrens reducering, 15 tunnor 6; kappar strid säd, motsvarande 95 k:ft 6 k:r, samt derjemte i penningar 3 R:dr 8 öre. Stats-Utskottets Utlåtande JYS W5.
15 b) klockarepensioner: 5 R:dr 69 öre.
I läroverkets stat vore sagde inkomster sålunda upptagne och fördelade:
Rektor: spanmål 16 k.ft 7 k:r. penningar 7: 30. l:sla kollega: penningar 1: 47. 2:dra kollega: spanmål 78 » 9 » Summa penningar 8: 77., spanmål 95 k:ft 6 k:r Rektor hade förklarat sig nöjd att erhålla ersättning efter värdet i staten (40 R:dr 70 öre); af 1:ste kollegan hade, till följd af hans afskedstagande, intet yttrande i detta hänseende afgifvits; 2 dra kollega hade åter anmält sig icke kunna ingå på det ifrågavasatta utbytet af de i hans lön ingående landlgillen mot kontanta anslag Ystads lägre elementarläroverk. a) Landlgillen: 8 t:r 24 k:r råg, 9 t:r 24 k:r korn och 7t:r 24 k:r hafre, tillsammans, efter hafrens reducering, 22 tunnor 6 kappar (139 k:ft 6 k:nor) strid säd; b) klockarepensioner: 16 R:dr 44 öre.
Af landtgillena inginge 45 k:ft 1 k:na i l:sta kollegans aflöning, och hade denna förklarat sig villig att afstå från berörda spanmål mot den ersättning, hvartill den samma i staten funnes uppskattad/eller 90
R:dr 20 öre.
De återstående 94 k:ft 5 k:r uppbures af 2:dra kollega, som anmält sig ej vilja ingå på något utbyte deraf.
De lill skolan utgående klockarepensionerna, 16 R:dr 4 i öre, utgjorde af ålder en inkomst för skolans premie- och fatlig-kassa.
Christianstads högre elementarläroverk a) Landlgillen: 19 tunnor korn och 1 R:dr 62 öre i penningar; b) Klockarepensioner:
Af nämnda landlgillen vore 3 tunnor (18 k:ft 9 k:r korn i staten inberäknade i rektors aflöning, med ett värde af 37 R:dr 80 öre, mot hvilket pris rektor äfven vöre villig afträda denna spanmål.
Återstoden af landtgillena, 1 R:dr 62 öre samt 100 k:ft 8 k:r korn, inginge, enligt rektors uppgift, till den s. k. byggnadskassan, som hade alt bestrida löpande utgifter för lärohusets underhåll.
Klockarepensionen, 1 R.dr 50 öre, tillfölle läroverkets stipendii-kassa.
Klockarepensionen till ett belopp af 12 R:dr 69 öre, som uppbures af äldste kollega, men för hvilken inkomst afdrag å den i stat bestämda lönen hittills icke egt rum.
Något landtgille utginge deremot icke till denna skola. 16 Stats-TJtskottets Utlåtande M 195.
Cimbrishams pedagogi.
Landtgillen 30 kappar råg, 2 lunner 30 kappar korn och 30 kappar hafra samt 1 R:dr 87 öre i penningar.
Några klockarepensioner funnes här icke.
I nu gällande stat vore dessa landtgillen bland pedagogens löneförmoner upptagna och beräknade på följande sätt: 25,7 k:ft spanmål, jemlikt nådiga Brefvet den 2 Maj nästlidne år, uppskattad till ett värde af 1 R dr 60 öre per kubikfot R dr 41: \2. kontant » 1: 87.
R:dr 42: 99 Nuvarande pedagogen hade förklarat sig ej ega skäl att ingå på utbytet häraf i annan händelse, än att utbyte jemväl skedde med hans innehafvande inkomster från Jerrestads klockarebeställning, hvilken vore med ifrågavarande pedagogbefattning förenad; och vore dessa inkomster i pedagogens aflöning inberäknade med tillsammans 198 Rdr 56 öre.
Inom Hallands Län.
Landtgillen: 14 Lisp. 10 skålp. smör och 14 lass bokved, samt i penningar 9 R:dr 71 öre.
Af dessa inkomster tillfölle 3 R:dr någon läroverkets kassa och återstoden inginge i rektorns aflöning med ett värde af 168
Rdr 71 öre, med hvilket, derest utbyte komme alt ega rum, rektor förklarat sig åtnöjas.
Warbergs lägre elementarläroverk.
Landtgillen: 8 kappar råg, 8 kappar korn, 1 lunna 16 kappar malt, 5 Lisp. 10 skålp. smör samt i penningar 2 R:dr 40 öre.
I läroverkets stat vore dessa inkomster uppskattade till ett sammanlagdt belopp af 66
R:dr 67 öre och inberäknade i aflönmgen för rektor med R;dr 44: 45.
» 1 iste kollega » » 5: 55. » en kollega emeritus » »16: 67.
Enligt hvad rektor tillkännagifvit, vore såväl han som 1:sta kollega beredvillige att, såsom ersättning för de dem nu tillkommande landtgillen, mottaga i kontant det belopp, hvarmed värdet å desamma är i staten utfördt, hvaremot kollega emeritus yrkat att för sin del erhålla såsom godtgörelse 15 skillingar banko samt markegångs värdet för 2 Lisp. smör och en half tunna malt; hvilken godtgörelse, då, enligt i Statskontoret förvarade uppgifter, hvarpå 1858 års lönereglering till en del vöre grundad, Stuts-Utikottets Utlåtande M 195. 17 dad, bemälde Kollega uppbure »i gästeripenningar och räntor från Halland» 12 skilliogar banko, 16 kappar spanmål oell 2 Lisp. smör, ungefärligen motsvarade den inkomst han af ifrågavarande landtgillen åtnjöle.