Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frankrike föreslagit tullfrihet, för den förstnämnda artikeln af samma skäl, som för öfriga friska Frukter och Bär, och för de tvänne sistnämnda med afseende på deras behöflighet för näringarna; och då sådan afgittsfrihet genom nämnda Traktat blifvit för dem samtliga medgifven, hafva de såsom tullfria äfven här uppförts.
För Visitkort har den nuvarande tullen, 25 öre pr skålpund, på enahanda skäl visitkort, som för Kopparstick, Estamper och Litografiska arbeten, blifvit, i enlighet med hvad som skett i Traktaten ined Frankrike, nedsatt, för år 1867 till 10 öre samt från och med år 1868 till 8 öre pr skålpund.
I rubriken har jemnväl artikeln Adresskort blifvit upptagen.
Då artikeln Vismut, som för närvarande drager en tull af 14 öre pr skålpund, vismut, icke framför andra metaller synts böra vara med införselsafgift belagd, och dessutom år 1862 lemnat en inkomst af endast 6 rdr, har densamma föreslagits till tullfrihet.
Enahanda afgiftsfrihet har ock ansetts böra ega rum för Vitriol, med afseende vitriol, på dess behöflighet för åtskilliga näringar, för hvilka den utgör ett vigtigt beredningsämne; varande den äfven i Traktaten med Frankrike till tullfrihet upptagen.
Sedan Komiterade i sina underdåniga Betänkanden i fråga om Traktaten med väfnader.
Frankrike dels förmält sig hafva, genom sorgfälliga undersökningar i ämnet, kommit till insigt derom, att medelpriset på de allmännaste helsidentyger och dukar, sådana de här hufvudsakligen tillverkades och förbrukades, kunde antagas utgöra omkring 40 rdr pr skålpund, i allmänhet något högre för de Svenska än de utländska till verkningarna, samt att i den färdiga varans värde, hvilket naturligen hufvudsakligast berodde af priset å råämnet, tillverkningskostnaden härstädes inginge med endast 9 rdr pr skålpund, hvadan den i 1863 års taxa för Helsidenväfnader, »andra slag», bestämda tullen af 6 rdr pr skålpund motsvarade omkring 15 procent af hela varuvärdet, men 66§ procent af tillverkningskostnaden, äfven sådan den inom landet beräknades, dels, i betraktande häraf, förklarat sig anse, att nämnda tull kunde, på sätt å Frankrikes sida yrkats, utan skada för den inhemska sidenindustrien, och efter det denna tull i angifven ordning förut öfvergångsvis blifvit minskad, nedsättas för år 1867 till 2 rdr samt från och med år 1868 till 1 rdr 50 öre pr skålpund, hvilken slutliga afgift efter den skedda beräkningen motsvarade 161 procent af tillverknings - 152 kostnaden, och dessa senare tullsatser genom bemälda Traktat antagits, hafva de äfven här blifvit till oförändrade belopp uppförda.
Efter den i ofvannämnda taxa följda grund i detta hänseende, skulle tullen å Halfsidenväfnader af jemnförlig sort, eller »andra slag», hvilken tull varit bestämd till hälften mot den för helsidenväfnader, hafva för sagda tider satts till respektive 1 rdr och 75 öre pr skålpund.
Men då tillverkningskostnaden icke minskas i samma mån som priset å råämnet, har det angifna förhållandet emellan afgifterna å dessa väfnadsslag blifvit tillämpadt icke på tullsatsen i dess helhet, utan på nedsättningen deri, hvilken senare sålunda fortgått med hälften för halfsidenväfnader mot för helsidenväfnader, eller för nu afsedda perioder med 25 öre mot 50 öre, hvadan halfsidentullen i fråga, på sätt jemnväl skett i Traktaten med Frankrike, blifvit upptagen till respektive 1 rdr 25 öre och 1 rdr pr skålpund.
Under helsidenväfnader förekomma i öfrigt, såsom särskildt rubricerade, Felb och Plys, med en tull af 1 rdr 50 öre, äfvensom Sammet, med en afgift af 4 rdr 50 öre pr skålpund, samt under halfsidenväfnader Felb och Plys äfvensom Filtar, med enahanda tull som å helsidenfelb, eller 1 rdr 50 öre pr skålpund.
Afven i afseende på dessa artiklar hafva Komiterade, i förevarande hänseende, tillämpat den bestämningsgrund, som i ett föregående Betänkande blifvit antydd.
Då nemligen efter inträdandet af de betydliga nedsättningar i tullen å sidenväfnader i allmänhet, som af Komiterade blifvit föreslagna och genom oftabemälda Traktat antagits, skäl icke synts förefinnas att i mån deraf äfven stadga särskildt lägre tull å Silkessammet, har rubrikafdelningen för denna artikel blifvit utesluten, hvarigenom varan kommer att ingå under afdelningen »andra slag» af helsidenväfnader.
I fråga åter om Felb och Plys, lärer, enär dessa artiklar sällan, om ens någonsin, i handeln förekomma enbart af helsiden, vid tullsatsens bestämmande hufvudsakligen böra afses endast dylik vara af silke blandadt med annat ämne; och då införselsafgiften redan i 1863 års taxa icke utgör mera än hälften af tullen å öfriga halfsidenväfnader hafva Komiterade ej funnit någon betänklighet vid att tillstyrka dess nedsättande på en gång för Felb och Plys, af så väl hel- som halfsiden, äfvensom Filtar till halfsidentullens blifvande lägsta belopp, eller 1 rdr pr skålpund; hvilken tullsats äfven blifvit genom Traktaten med Frankrike antagen.
I hvad angår redaktionen af denna rubrikafdelning bör ock omförmälas, att, sedan artikeln Sammet blifvit såsom specificerad ur taxan afförd, den under nämnda artikel förut förekommande
Anmärkning blifvit nedflyttad under afdelningen för »andra slag», i hvilken artikeln, såsom redan omförmälts, numera ingår.
Beträffande väfnader af Bomull och de bland dessa specificerade slagen, har för Bokbindarecloth och Segelduk, med en afgift af respektive 20 och 6 öre pr skålpund, icke någon tullnedsättning ansetts böra ifrågakomma, då, i hvad den förra angår, priset i medeltal beräknats till 2 rdr 70 öre pr skålpund, samt den senare icke finnes åsatt högre tull, än som för den garnsort, hvilken till dess förfärdigande användes, blifvit föreslagen.
Felb och Plys äfvensom Filtar, åter, hafva synts ej böra draga högre afgift än filtar af ylle, hvadan den för dem nu bestämda tullen af 40 öre pr skålpund nedsatts till samma belopp, som för yllefiltar finnes föreslaget, eller 25 öre pr skålpund. 153
I den förut stadgade tullen för Gaz, Halflinon, Musslin, Nettelduk, Dimity och Batist af 1 rdr, samt för Tyll, af 2 rdr 25 öre, har genom Traktaten med Frankrike nedsättning skett till respektive 75 öre och 1 rdr 25 öre; och då, med afseende på varans värde, icke någon ytterligare nedsättning synts böra nu ifrågakomma, hafva dessa senare tullsatser här bibehållits.
I afseende på de under afdelningen »andra slag» upptagna bomullsväfnader, med en tull, för »oblekta och ofärgade», af 40 öre, för »blekta eller färgade», af 70 öre, och för »tryckta eller pressade», af 90 öre, pr skålpund, hafva Komiterade, då dessa väfnader i jemnförelsevis vidsträckt omfattning inom landet tillverkas, så väl vid fabriker, som genom en, synnerligen i vissa delar af riket högt drifven, husslöjd, redan i fråga om Traktaten med Frankrike sökt att, med afseende på artikelns betydenhet och de farhågor för den Svenska industriens bestånd härutinnan, hvilka ofta blifvit uttalade, lemna en utredning af de i 1863 års taxa åsätta tullafgifternas procentförhållande dels till varuvärdet, dels till tillverkningskostnaden.
På sätt i det under förhandlingarna angående sagda Traktat afgifna Betänkande finnes antydt, hade Komiterade för sådant ändamål rådfört sig med och hört åtskilliga idkare af hithörande väfnadsindustri, för hvilkas meddelanden härutinnan i nämnda Betänkande blifvit redogjordt.
Från en bomullsspinneri- och väfverifabrik hade omförmälts, att hela tillverkningskostnaden — omfattande icke blott arbetslöner, förvaltning, slitning af maskinerier, underhåll af byggnader, bränsle, assurans, utskylder, m. m., utan äfven räntor å förlagskapital och omkostnaderna för fabrikens anläggning — beräknades uppgå för ett skålpund gröfre bomullsväfnad, eller s. k. domestic, till ungefär 40A öre, deraf i det allra närmaste hälften belöpte sig på spinnings- och hälften på väfningskostnaden, hvilken senare skulle utgöra omkring 20 ^ öre.
Af deputerade från Elfsborgs Län, hvilka inför Komiterade varit hörda, hade upplysts, att för handväfnaden af finare bomullslärft, eller s. k. calico, i Vestergötland betalades 3 å 4 öre pr aln, eller, då 10 alnar pr medium vägde 1 skålpund, 30 å 40 öre pr skålpund, dervid väfvaren skulle icke allenast till alla delar bestrida sitt eget underhåll, utan äfven sjelf bekosta redskap, klister, m. m., så att förläggaren endast hade att anskaffa garnet samt utbetala den betingade väfvarelönen för erhållande af den färdiga varan.
För väfnadens färgning och appretering beräknades vidare kostnaden utgöra omkring 30 öre pr skålpund.
Derjemnte hade samma deputerade upplyst, att väfvarelönen för tillverkning af rutiga och randiga väfnader uppginge till omkring 56 öre pr skålpund, hvartill komme omkring 20 öre för garnets färgning.
Och skulle prisskilnaden emellan oblekta och blekta väfnader utgöra omkring 20 ä 30 öre pr skålpund, samt emellan blekta och tryckta väfnader 50, 60 å 70 öre, allt efter finhet, antal färger och tryckningssätt; men öfver bleknings- och tryckningskostnaderna hade de deputerade icke, oaktadt derom framstäld begäran, meddelat Komiterade några beräkningar.
Emellertid, och om än det föga tidsenliga, inom Elfsborgs Län bedrifna, tillverkningssättet för hand lades till grund för beräkningarna, visade sig häraf nogsamt, att de i 1863 års taxa stadgade tullafgifter å de olika slagen bomullsväfnader ändock i flere fäll öfverstege och i allmänhet fullt uppginge till lika belopp med hela tillverk Tull- Komitéens Betänkande. 20 154 ningskostnaden för sådana grofva och medelfina väfnader, hvilkas förfärdigande egentligen vore föremål för fabriks- och handväfnadsindustrien inom Sverige.
Och ehuru endast finare och dyrbarare bomullsväfnader kunnat ifrågakomma till införtullning, samt värdet å dylika väfnader under de senare åren af kända orsaker varit utomordentligt högt, hade likväl flere anställda undersökningar och profvägningar gifvit vid handen, att tullafgifterna uppgått, för blekta och färgade från 23 till 55 procent, samt å tryckta eller pressade från 30 till mera än 50 procent af hela varuvärdet.
Oaktadt Komiterade, med anledning af hvad sålunda blifvit upplyst, funnit en ännu betydligare nedsättning af hithörande afgiftsbelopp påkallad, ansågo sig Komiterade, för att icke göra den inhemska lagstiftningen beroende af förhandlingar med en främmande makt, böra tillstyrka antagandet af följande, vid traktatsförhandlingarna ifrågakomna, tullsatser för merabemälda väfnader, nemligen för »oblekta och ofärgade» 25 öre, samt, med föreslagna öfvergångsafgifter under åren 1865 och 1866, för »blekta eller färgade» 40 öre och för »tryckta eller pressade» 50 öre pr skålpund.
Afven här hafva Komiterade i taxeförslaget uppfört dessa tullsatser, hvilka genom nämnda Traktat vunnit godkännande.
Men i enlighet med hvad Komiterade redan i sitt underdåniga Betänkande ofvan omförmält, äro
Komiterade för sin del af den mening, det sagda tullsatser böra, så snart det undantagsförhållande i afseende på bomullsindustrien, som på senare tider uppstått och ännu kan anses fortfara, lemnat rum för en bättre och fastare ställning i detta hänseende, ytterligare nedsättas till de belopp, som jemnväl blifvit angifna.
Vidkommande väfnader af Bomull, med blandning till större eller mindre del af Lin eller Hampa, är Bolstervar, som bland dessa först förekommer, för närvarande belagdt med en afgift af 40 öre pr skålpund.
Då, enligt hvad Komiterade inhemtat, medelpriset å denna artikel utgör omkring 1 rdr 80 öre pr skålpund, uppgår sålunda nämnda tull till mer än 22 procent af detta pris, hvadan densamma, efter de grunder, som i öfrigt härutinnan blifvit följda, bort nedsättas åtminstone till hälften.
Men enär artikeln jemnväl förut dragit lika tull, så väl med oblekt och ofärgad bomullsväfnad, hvilken har mindre värde, som ock med filtar och mattor af ylle, och dessa båda artikelslag funnits böra åsättas en tull af 25 öre, har följdriktigheten synts fordra, att samma afgiftsbelopp föreslås äfven för nu ifrågavarande artikel, ehuru det, efter ofvanuppgifna pris, utgör nära 14 procent af varuvärdet.
För Damast, som i 1863 års taxa drager en afgift af 90 öre pr skålpund, har, med stöd af de förhållanden, som blifvit angifna i afseende på bomullsväfnader, »andra slag», tullen, i likhet med hvad som skett i Traktaten med Frankrike, ansetts kunna uppföras till 50 öre pr skålpund; hvarjemnte Dräll, med en afgift för närvarande af 65 öre pr skålpund, blifvit, ehuru af mindre värde än Damast, med denna artikel sammanförd till gemensam tullsats, för undvikande af den olägenheten af olika tullbeskattning, att, då dessa väfnader ofta äro svåra att bestämdt åtskilja, den högre tullbeskattade artikeln kunde införas under enahanda benämning med den lägre tullbeskattade, och föreskriften i detta hänseende sålunda kringgås.
Sedan medelvärdet å Mattväfnad af bomull, blandad med lin eller hampa, uppgifvits till omkring 60 öre pr skålpund, samt medeltullen å beredningsämnet, linneoch bomullsgarn tillsammans, efter Komiterades förslag, utgör 8 öre pr skålpund, har afgiften å nämnda artikel, nu utgående med 18 öre pr skålpund, blifvit nedsatt till ( 155 10 öre pr skålpund.
Äfven denna senare tullsats är i förhållande till varuvärdet jemnförelsevis hög, men har, med afseende på tullen å beredningsämnet, synts icke böra sättas lägre än som nu skett.
På sätt Komiterade i sitt underdåniga Betänkande i fråga om Traktaten med Frankrike antydt, hade Komiterade haft all möda ospard att för Ylleväfnader, »af ull allena eller blandad till större eller mindre del med bomull, lin eller andra ämnen utom silke», utfinna någon mera lämplig indelning än den nu gällande; men då Komiterade städse funnit denna senare, oaktadt allt hvad deremot kunde anmärkas, på det hela och genom sin enkelhet, ur praktisk synpunkt ega företräde framför hvarje annan, som
Komiterade haft sig bekant eller förslagsvis uppställt, samt då så väl ylleindustriens idkare, som köpmän, hvilka handla företrädesvis med dessa artiklar, och erfarne tulltjenstemän vitsordat detta företräde, hade Komiterade ansett sig böra tillstyrka denna indelnings bibehållande.
Och enär Komiterade i detta hänseende fortfarande omfatta samma mening, sakna Komiterade anledning att härutinnan nu sig ånyo yttra, hvadan Komiterade öfvergå till frågan om tullsatsernas belopp.
I hvad då först vidkommer Filtar och Mattor, hvilka i 1863 års taxa draga en tull af 40 öre pr skålpund, hade, på sätt Komiterade i ofvanåberopade Betänkande omförmält, erhållna pris- och vigtuppgifter gifvit vid händen, att nämnda tullsats uppginge för inhemska filtar till omkring 11 procent och för utländska filt- och mattväfnader, af hvilka endast de finare slagen hittills kunnat med någon fördel införskrifvas, till vid pass 20 procent af värdet.
Men om dervid toges i betraktande, att råvarorna, så väl ullen, som i allmänhet färgningsämnena, vore vid införsel tullfria, äfvensom att, i hvad anginge filtar, tillverkningskostnaden härstädes, enligt hvad upplyst blifvit, kunde beräknas till omkring hälften af varuvärdet, motsvarade sagda tull icke mindre än 20 ä 40 procent af nämnda kostnad; och då den under de tio åren 1853—1862 från ett värde af 26,267 rdr till ett sådant af 143,923 rdr ökade införseln af dessa varor ådagalade ett alltjemnt stigande behof, sorn icke af tillverkningen inom landet tillfredsställdes, förklarade sig
Komiterade anse denna artikel icke böra vara belagd med högre tull än af 25 öre, hvilken tull, som vore afsedd att inträda år 1867, utgjorde 12 ä 13 procent af tillverkningskostnaden för inhemsk vara.
Och har, på nu angifna skäl, denna tull, hvilken jemnväl genom Traktaten med Frankrike antagits, blifvit äfven här utförd.
Sedan artikeln kantade ldesfiltar, som förut varit med filtar och mattor sammanförd, blifvit upptagen under Kläder, har den här utelemnats.
I den å Pressduk i 1863 års taxa stadgade införselsafgift, af 12 öre pr skålpund, hafva Komiterade här, likasom i fråga om Traktaten med Frankrike, icke funnit annan ändring erforderlig, än dess jemnkning till närmaste tiotal, eller 10 öre.
Beträffande slutligen den gemensamma tullsatsen å alla under afdelningen »andra slag» inbegripna ylleväfnadsartiklar, hvarå tullen i 1863 års taxa utgör 1 rdr 50 öre pr skålpund, hafva Komiterade redan i sitt ofta åberopade underdåniga Betänkande antydt resultaten af de undersökningar, Komiterade, för att träffa en så vidt möjligt vore riktig tullsiffra för dessa, med afseende på den betydliga så väl inhemska tillverkningen som förbrukningen inom landet, i hög grad vigtiga artiklar, bort anställa.
Åf de flere profvägnings- och prisuppgifter hvarå Komiterade haft tillgång, hade visat sig en sådan skiljaktighet i varuvärde, att nämnda tull i förhållande dertill 156 omvexlade från 11 till mera än 120 procent.
Af uppgifter, angående 12 olika slag Svenska ylleväfnader af från 9j till 3-i rdrs värde pr aln, hade inhemtats, att sagda tull motsvarade 21,5 procent af dessa varors medelvärde; och enligt priskurant på alla Carlsviks, vid hufvudstaden belägna, fabriks tillverkningar af hel- och halfylleväfnader skulle samma tull i medeltal utgöra 18,1 procent af varuvärdet.
Men enligt särskilda meddelanden, grundade på fakturor öfver införda flera olika slags utländska hel- och halfylleväfnader, beräknades denna tull uppgå till 25, 41, 52 och till och med 91 procent af varans värde.
Vidare hade upplysts, att hela tillverkningskostnaden vid de Svenska ylleväfnadsfabrikerna kunde antagas utgöra från § till §, eller i medeltal något mera än hälften, af varuvärdet, hvadan oftanämnda tull, enligt de omförmälda prisuppgifterna, motsvarade omkring 36 ä 43 procent af samma kostnad; och vore följaktligen denna tull, äfven om de Svenska fabrikernas egna uppgifter ensamt lades till grund för bedömandet, efter Komiterades förmenande, öfverdrifvet hög.
I betraktande häraf och med stöd af hvad i ämnet blifvit anfördt, trodde sig
Komiterade böra hemställa, det den ifrågavarande tullen måtte nedsättas för åren 1867 och 1868- till 1 rdr samt från och med år 1869 till 75 öre; och då dessa tullsatser blifvit genom Traktaten med Frankrike antagna, utom i så måtto, att det slutliga afgiftsheloppet, liksom i öfriga fall, der detta af Komiterade varit afsedt att inträda först 1869, förklarats gällande redan med år 1868, hafva de, med denna förändring i afseende på tiden, blifvit äfven här upptagna.
Af Linne- och Hampväfnader äro Blaggarn, Buldan, Kanfas och Sadelgjordsväf för närvarande belagda med en afgift af 15 öre pr skålpund.
Då dessa artiklar i allmänhet äro af mindre värde än segelduk och tältduk och sålunda icke höra draga högre tull än dessa, har, jemnväl till förekommande af tvistigheter om till hvilketdera slaget en vara af hithörande art bör hänföras, nämnda afgift blifvit utförd till samma belopp som den för segelduk och tältduk, eller 6 öre pr skålpund.
I denna afdelning hafva ock upptagits väfnader af Indisk hampa, eller s. k.
Jute, hvilken artikel, såsom gemenligen varande af gröfre beskaffenhet och allmännast använd till omslag, funnits hit närmast hänförlig.
För Bolstervar af linne, hvilket jemnväl för närvarande finnes åsatt samma tull som sådant tyg af bomull, med blandning af lin eller hampa, nemligen 40 öre pr skålpund, har afgiften, i likhet med för detta senare, föreslagits till 25 öre pr skålpund, dess hellre, som svårighet ofta kan uppstå att skilja denna artikel från sådan med blandning af Bomull.
Under det Batist, Flor, Kammarduk och Linön i 1863 års taxa finnas påförda en tull af 3 rdr pr skålpund, har genom Traktaten med Frankrike afgiften för dem bestämts till 75 öre, eller till samma belopp, som antagits för sådan vara af bomull.
Och då Komiterade, på sätt redan i fråga om sagda Traktat blifvit omförmäldt, äro af den mening, att för begge dessa artiklar böra, äfven till förebyggande af osäkerhet och misstag vid förtullningen, fastställas samma afgift, har denna senare tullsats blifvit äfven här uppförd.
Af enahanda skäl har ock tullen för Lärft, alla slag, äfvensom Damast, i 1863 års taxa utgörande 1 rdr pr skålpund, ansetts böra nedsättas till 50 öre, eller till lika belopp med denjfför damast och dräll af bomull föreslagna, hvarjemnte äfven 157 artikeln Dräll, för följdriktighetens skull i detta hänseende, blifvit från afdelningen för »andra slag» hit uppflyttad.
Dels för bibehållande, dels för åvägabringande af likställighet i detta hänseende, hafva äfven Mattväfnad af hampa samt Segel- och Tältduk, med en tull för närvarande, den förra af 18 öre, och den senare af 8 öre pr skålpund, ansetts böra åsättas en afgift lika med den för motsvarande artiklar af bomull, eller af respektive 10 och 6 öre pr skålpund.
Då »andra slag» af här ifrågavarande väfnader synts böra tullbehandlas lika med artikeln Lärft, har tullen för desamma, nu bestämd till 65 öre pr skålpund, blifvit föreslagen att nedsättas till 50 öre pr skålpund.
Enär tullen för Hår- och Tagelväfnader, »andra slag», i 1863 års taxa utgörande 50 öre pr skålpund, genom Traktaten med Frankrike blifvit nedsatt till 25 öre, har den med detta senare belopp äfven här utförts.
Af Vaxade eller Lackerade väfnader äro Mattor, för närvarande åsätta en tull af 10 öre pr skålpund, upptagna till ett medelvärde af omkring 63 öre pr skålpund; med anledning hvaraf, och då varans vigt genom de för väfnadens beredning tillsatta ämnena ökas omkring 10 procent, en tullsats af 6 öre för dem ansetts lämplig.
A »andra slag» af dessa väfnader uppgår den nuvarande tullen, 25 öre pr skålpund, enligt företedda prisuppgifter till 19 ä 20 procent af varuvärdet.
Vid en nedsättning deri har emellertid bort tagas i betraktande, så väl beredningsämnets högre värde, som ock att, åtminstone för vissa sorter, de tillsatta ämnenas vigt utgör en mindre andel af varuvigten, än i näst föregående fall; och har, med afseende härpå, tullen blifvit föreslagen till 15 öre pr skålpund.
Beträffande slutligen Vattentäta eller dubbla väfnader, sammansatta genom upplösning af kautschuk, guttapercha, m. m., hafva dessa artiklar ansetts böra draga samma tull som arbeten af Guttapercha och Kautschuk, hvadan afgiften för dem blifvit föreslagen till 40 öre i stället för nu påförda 75 öre pr skålpund.
Arbeten af Zink äro i 1863 års taxa belagda med en afgift, omålade och olackerade, af 7 öre, målade eller lackerade, af 20 öre, och förgylda, försilfrade eller pläterade, af 75 öre.
De tvänne förstnämnda slagen hafva ansetts böra draga samma tull som motsvarande sorter blyarbeten, hvaremot det sistnämnda slaget, hvilket i sagda taxa är åsatt enahanda afgift, som der finnes bestämd för jemnförliga arbeten af sammansatta metaller, synts äfven hädanefter böra lika med dessa tullbeskattas.
Och hafva, med stöd häraf, bemälda afgifter blifvit föreslagna, för omålade och olackerade arbeten, till 3 öre, för målade eller lackerade, till 15 öre, samt för förgylda, försilfrade eller pläterade, till 40 öre för år 1867 och till 30 öre för tiden från och med år 1868; varande dessa tullsatser äfven genom Traktaten med Frankrike antagna.
Öl, med hänvisning till Dricka, har i följd af den ofvan omförmälda förändringen i rubriken för denna senare artikel, blifvit hänfördt till Maltdrycker.
För mer eller mindre arbetade Varor, som icke kunna hänföras under någon af de i införselstariffen upptagna bestämmelser, är, slutligen, tullen i 1863 års taxa upptagen till 20 procent af värdet.
Genom Traktaten med Frankrike har denna tull nedsatts för år 1867 till 15 procent samt för tiden från och med år 1868 till 10 procent, eller till samma belopp, som blifvit bestämda för ej specificerade Slöjdvaror.
Och då Komiterade, som jemnväl i fråga om nämnde Traktat tillstyrkt en sådan Zink.
Öl. Varor i taxan ej nämnda.
158 nedsättning, ehuru med hemställan om ett års längre öfvergångstid för det lägsta afgiftsbeloppets inträdande, på sätt i det underdåniga Betänkandet ofvan blifvit antydt, för sin del anse, att en vara i allmänhet icke bör tullbeskattas högre än med 10 procent af värdet, under det å andra sidan för artiklar, som icke äro i taxan nämnda och sålunda icke i regeln funna af beskaffenhet att särskildt fordra lägre beskattning, en dylik afgift synes tills vidare kunna och böra utgå; hafva Komiterade icke haft anledning att i den sålunda antagna tullsatsen af 10 procent, med derför stadgad öfvergångssats af 15 procent, nu föreslå någon förändring, hvadan densamma blifvit med dessa belopp här uppförd.
Taxe-Undcrrättelserna.