Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid Öfvervägande af desse förslag, hafva Utskotten funnit desamma innefatta enahanda egenskap af beting , i afseende på Kocks och Ståhles förblifvande på fri fot, som föranledt Utskottens afstyrkandc af de i förra Betänkandet omfÖrmäldte accords underhandlingar.
Och kunna alltså Utskotten af skäl, som då blifvit yttrade, icke heller tillstyrka antagande af de nu gjorde förslagen.
Men hvad angår dem bland anmärkningarne som hafva till föremål, att den pröf 16 * Stats-Utskottets ningsrätt Herrar Fullmägtige i afseende pä andre Discont - Gäldenärer ega, borde vara dem lika oinskränkt förbehållen äfven i fråga om Kocks och Ståhles behandling, utan någre i detta fall gifne speciella föreskrifter, ledande till särskild hårdhet mot nyssnämnde Gäldenärer, så anse Utskotten, med bibehållande i öfrigt af de åsigter, hvarutur Utskotten trott denna fråga böra i allmänhet betraktas, sig icke kunna eller böra lemna utan uppmärksamhet, hvad i denna del blifvit yttradt; utan få Utskotten i öfverensstämmelse dermed, och såsom en jemnkning af de yttrade särskilde meningarne, för Rikets Högloft.
Ständer hemställa, om det icke skulle göra tillfjdlest, att åt Herrar
Fullmägtige öfverlemnades, att med Kock och Ståhle, efter förefinnande omständigheter, förfära; så att det må bero på Herrar Fullmägtige att förordna antingen Kock och Ståhle än vidare skola få vara på fri fot, och i sådant fall mot hvad vilkor denna frihet dem förunnas, eller ock att i laglig ordning låta dem åter i bysättningshäkte inmana, allt efter som DiscontYerkets rätt och fördel sådant kan kräfva.
Hvilket allt till Rikets Höglofl.
Ständers skärskådande vördsamt öfveriemnas.
Stockholm den 26 Julii 1S23.
Antom den i Aug. i8a3.
Stats- och Banco-Utskottens Betänkande, i anledning af förekommen fråga om Lånebiträde af Allmänna Medel för Trollhätte Canalverk, samt om upphörande för framtiden af åtskillige afgifter för begagnade Kronans tillhörigheter, hvilka af Canal-Bolaget hittills utgjorts.
K angi.
Majit har, under den ao Februarii detta är, i Nåder täckts , att till Rikets Ständers Stats-Utskott, för att vinna det afseende, som af förekommande omständigheter, påkallas, öfverlemna en af Trollhätte Canaloch Slussverks Bolags-Direction ingifven underdånig ansökning, om proposition till Rikets Ständer, för beviljande åt Bolaget, dels af ett Lån af allmänna medel, till ett belopp af Ett Hundrade Tjugu Tusende R:d.
Banco , utan eller mot låg Ränta, och med frihet att först efter 10 års förlopp göra afbetalningen tili en tiondedel årligen, dels af befrielse förden kommande tiden från de afgifter, Bolaget hittills varit förbundet att utgöra, för åtskilliga Lägenheter vid Trollhättan, enligt 4 §• af Bolagets Privilegium, samt för Lilla Edets Sluss , enligt föreläggandet uti Kongl.
Resolution den 22 Decerab. 1801 , då denna Sluss under everdelig! arrende emottogs; hvilka af - 233 Stats - Utskottets gifter sistlidet
Sr, för de nämnde lägenheterna med Fem Hundrade R:d.
Banco, och för -Edets Sluss med Tre Hundrade R:d. samma mynt utgått.
Den sålunda till Rikets Ständers pröfning förek omne frågan hafva Stats- och Banco-11- skotten trott sig höra gemensamt behandla, i anseende till den nära gemenskap med Allmänna Fina nce-Regler ingen, hvaruti Beviljandet af det hegärde Låne-anslaget nödvändigt måste betraktas.
För att, rörande detta ärende kunna aflemna en i möjligaste måtto fullständig utredning, hafva Utskotten härvid sökt göra sig underrättade, ej mindre rörande erforderligheten af den fullkomliga ombyggnad af Lilla Edets Sluss, på en motsatt sida af Götha Alf, emot den, hvarpå den nu finnes inrättad ; och den betydliga reparation af Kafleströms dammen vid Trollhättan, på hvilken liela Slussverket beror, för hvilka arbetens verkställighet lånet blifvit sökt, än äfven i afseende på beskaffenheten och beloppet af Bolagets tillgångar och dåliga- inkomster ; Oeh hafva Utskotten, gencm de vundne upplysliingarne, funnit dessa arbetens skyndsamma företagande vara af högsta nödvändigheten påkalladt; men å andra sidan äfven, att den dertill uppgående kostnad icke bör kunna anses medföra annan olägenhet för Bolaget, hvars tillhörigheter uppgå till ett ganska ansenligt Betänkanden. 253 värde , oell hvars inkomster, genom Slussafgifter, de sednare åren uppstigit till betydliga summor, än nödvändigheten att någon tid, genom en minskad utdelning till Actieegarne emot det högre belopp, hvartill den förut ej sällan egt rum, bereda fond för återbetalningen af det lån, som tili fyllande af den samlade hyggnads-fondens otillräcklighet för behof, hvilka icke kunna uppskjutas, nödvändigt måste af Bolaget upptagas.
Något egentligt behof af allmänt understöd för Bolaget, hvarförutan de nu i fråga varande, äfven i allmänt hänseende ostridigt ganska vigtiga , arbeten icke skulle kunna företagas , hafva Utskotten sålunda icke funnit vara för handen; och kunna på denna grund ej eller tillstyrka meddelandet af något sådant, genom eftergifning af stadgade afgifter; Men i afseende på det sökte Lånebiträdet, hafva åsigterne inom Utskotten varit delade; och, vid anstäld votering, pluralitetens mening inom 2:ne
Stånd befunnits olika med den, som de fleste af de andre 2:ne Stånden bifallit, hvarföre Utskotten nu , lill följe af 38 §. Riksdags-Ordningen , få till Rikets Högloft.
Ständer, såsom alternativer, framställa dessa serskilda meningar; Varandes enligt
Det ena alternativet antaget såsom ovedersägligt att, med den allmänt erkände betydliga säkerhet, som Trollhätte Canal-Bolag hade att lemna, genom sine ansenlige besittningar uti fast egendom, och den betydliga a54 Stats Utskottets afkomst af Canalen, som den ständigt ökade rörelsen å densamma beredde, borde Bolaget lätteligen, utan det allmännas mellankommande biträde, kunna bos enskilde Capitalegare bereda sig de låne-tillgångar, hvaraf det kunde komma i behof; och har på grund deraf något lån till Bolaget af allmänna med^el icke ansetts böra tillstyrkas; hvaremot åter enligt
Det andra alternativet funnits, att i betraktande, så väl deraf, att Edets Sluss', anlagd före år 1624 på mindre lämpligt ställe, samt sednast ombyggd för mer än l\o år sedan, efter en då bruklig, för varaktigheten af dylika anläggningar mindre tjenlig, method, redan, då den af Staten till Bolaget år 1801 öfverlemnades, emot betalningsskyldighet af årligt arrende, och förbindelse, att slussen i fullt stånd underhålla, var af den sämre beskaifenhet, som alltsedan gjort, och allt mer och mer gör, dess ombyggnad för begagnandet af bela farten å Götha Älf oundviklig; som att icke obetydliga svårigheter torde, i närvarande penningeställning , äfven oagtadt Bolagets kända vederhäftighet, möta anskaffandet af den erforderliga Lånesumman, på de tider, då medel egenteligen erfordrades, och emot sådane afbetalningsvilkor, som af Bolaget kunde, utan större olägenheter, uppfyllas i det sökta Lånebiträdet af 1 20,000 R:d.
Banco icke borde Trollhätte Canal-Bolag förvägras, att, i den mån penningar till om - Betänkanden. 255 byggnad af Lilla Edets Sluss erfordras, utgå af de medel, som framdeles komma att för dylika anslag bestämmas, oell hvartill redan före detta Utskotten afgifvit vördsamt förslag; Hvarvid, såsom vilkor för detta låns utbekommande och återbetalning, borde stadgas: 1:0
Att, innan första Summan af det beviljade Låne-anslaget får lyftas, bör till det Rikets Ständers Penningeverk, som med Lånets utgifvande får befattning, aflemnas vederbörligen inrättade forskrifningar, och öfrige Docuraenfer, hvilka för Staten medföra full säkerhet af första Inteckningen uti Trollhätte Canal- och Slussverk, med alla dertill hörande Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar, samt lika fullständig rättighet, att af Bolagets alla inkomster, af hvad namn de vara må, utan omgång bereda sig ofelbar verkställighet af de stadgade Ränte- och Capital-inbetalningarne. 2:0
Att den Ränta, som Bolaget åligger att, genast ifrån Lånets utgifvande erlägga, må blifva bestämd i enlighet med den, som för Statens upplåningar kommer att blifva gällande. 3:o Att Capital-afbetalning å lånet icke förr, än från och med år 1829 kominer att ega rum; men sedermera ovägerligen hvarje år utgå, de fyra första åren med allenast 5, 256 Stats-Utskottets men sedermera allt framgent, till dess Lånet till fullo är liqvideradt, med io Procent af Primitiva Capitalet; Hvilket allt Riksens Högl.
Ständers pröfning vördsammeligen underställes.
Stockholm den oo Julii 1823.
Ankom den 1 Aug. 1823.
Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande , i anledning al det, på sätt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande ytterligare anslag lör fullbordandet af Götha Canal, innehåller, behöflige nya anslag af 100,000 R:d.
Banco, till verkställighet af de, enligt Arbetsplanen, för detta år, återstående Arbeten.
Genom hufvudsakligt
Betänkande af denna dag, hafva Utskotten i ett sammanhang utlåtit sig, rörande de ämnen af olika art, som innefattas uti den tili Utskotten remitterade 'Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal; samt att detta Betänkande, på anförde skäl och sätt, tillstyrkt, att penninge-biträden äfven hädanefter må till fullbordande af Götha Canal Betänkanden. aöy Canal anslås, till de summor, som före hvarje år, funnits vara erforderlige.
Bland dessa för det vigtiga arbetets ändamålsenligaste utförande behöflige summor, hafva Utskotten dock ansett dem, som för verkställigheten af de tili detta årets arbetsplan hörande arbeten erfordras, eller de dertill, utöfver redan erhållne 3oo,ooo R:d.
Banco, nödige 100,000 R:d. samma mynt, i och för de serskilde, i afseende derpå förekommande, omständigheter af särdeles beskaffenhet, förtjena en särskild ijppmärksamhet af Rikets Ständer; och hafva Utskotten på denna grund ej tvekat, att detta anslags behöflighet och tillstyrkandet af dess beviljande, genom detta , från det hufvudsakliga Betänkandet skiljda, utlåtande, vördsamligen framställa ; heldst som Utskotten ej kunna anse beslutet , rörande denna afsöndrade del af ärendet, hafva ett så oskiljaktigt sammanhang med det, rörande de öfrige delarne, att dessa beslut nödvändigt måste blifva det ena af det andra beroende.
Utskotten hafva i följe häraf, med särskildt afseende på denna Anslags-Summa, som finnes vara nödig för innevarande års arbete, enligt den arbetsplan, hvarpå Canalens tidigare färdigblifvande sig grundar , trott sig finna en ganska betydlig anledning för till - 4 Sami. 3 B. >7 2 58 Ståts-Utskottets styrkandet af detta anslags beviljande deruti, att, enligt hvad Utskotten inhcmtat,' sedan Kongl. Maj:t, efter derom af Directionen gjord underdånig hemställan, i Nåder gillat och faststält en plan .för innevarande års arbeten, hvars utförande till stor del innefattade vilkoren för möjligheten af de förslagS verkställighet , hvilka Directioneu i öfrigt, rörande det återstående Canal-arbetets fullbordande, framstält, och alla anstalter för arbetets bedrifvande i öfverensstämmelse med denna plan under hela den för detta år återstående arbetstiden blifvit träffade, ej mindre genom, tili arbetsställena commenderadt större antal manskap, än genom derefter lämpade uppköp af Proviantpersedlar m. m.; så skulle, då arbetstiden redan så långt framskridit, utan att Rikets Ständer varit i tillfälle ätt fatta bestämde Beslut, i anledning af Kongl. Maj:ts
Nådiga framställningar i detta ämne, i enlighet hvarmed denna arbetsplan kunnat tidigare på året utan något äfventyr förändras, nu mera deremot betydlige förluster, till förökande af sammanlagde arbetskostnaden , blifva oundviklige, derest, genom minskning uti de, såsom erforderlige beräknade tillgångar , en inskränkning af det bestämda års-albetets utförande skulle blifva nödvändigt att vidtaga, genom ett enkelt upphörande af arbetet vid den punkt, hvarvid det befunne sig, då medlen till dess fortsättande bruste , hvilket ej allenast skulle göra en del af de för arbetets bedrifvande till en större utsträckning Betähkanden.
230 detta år nedlagde förberedande kostnader onyttige, samt orsaka nya sådane för arbetets fortsättande ett annat år, utan äfven, i anseende till en del af sjelfva de under detta år redan verkställda arbeten, genom det ofullbordade och för en oblidare årstids inverkan blottstälda skick, hvaruti de måste lemnäs, kunna föranleda till nödvändigheten, att, med förnyad lika stor och kanske större kostnad, framdeles åter begynna hvad som varit ansedl såsom redan utfördt.
Utskotten, som i afseende på medel till de anslag, hvilka i öfrigt kunna komma att göras för Götha Canals fullbordande, åberopa sitt förut, rörande sättet för bestridande af dylike anslag, afgifne utlåtande, och i allmänhet anse den grundsats sorgfälligt böra iakttagas, att intet anslag göres på ett sätt, som orsakar någon varaktig förökning af Sedelstocken, utöfver ett visst bestämdt belopp, hafva likväl trott sig, utan att härifrån uti något afseende afvika, kunna tillstyrka, att nu omförmäldte anslag för Götha Canal-byggnad af 100,000 R:d.
Banco genast må från Rikets Ständers Bank förskottsvis utgifvas, för att af Banken, till anslag för allmänna arbeten utgående, vinst för nästa år innehållas , och såmedelst blifva Banken ersatt.
Hvilket. dock Rikets Höglo fl. Ständers ompröfvande vördsammeligen underslälles, tillika med de af åtskilliga Ledamöter yttrade särskilde meningar.
Stockholm den 3o Junii 1823. Stats-Utskottets Utdrag af Protocollet, hållet vid Högloft.
Stats- och Banco-Utskottens sammanträde den 30 Julii 1823.
S. D. Vid justeringen af Betänkandet, i anledning af det, på sätt Kongl. Majrts Nådiga Proposition , rörande ytterligare Anslag för fullbordandet af Götha Canal, innehåller, behöflige nya anslag af 100,000 R:d.
B:co till verkställighet af de enligt arbetsplanen för detta år återstående arbeten, begärde Herr Brukspatron Bjur, att dess yttrade serskilda tankar derom måtte Betänkandet till Pxikets Ständer åtfölja , enligt hvilka Herr Brukspatronen först ansett det vilkor böra uttryckeligen fästas vid det beviljade anslaget, att den ännu återstående insättningen å Actie-egarnes Capital äfven blifva inom detta års slut verkställd, genom någon betydligare Contant inbetalning, än den som lomme att ega rum , om insättningarne till nästa år uppsköts, och då tilläts att ske på samma sätt, som hittills genom qvittning af största delen mot beräknad ränta, på det att de sålunda af Actieegarne insamlade medel måtte kunna något betydligt bidraga till sjelfva arbetets bedrifvande, eller för den händelse, att Rikets Ständer icke funne skäligt att anslå någre byggnads-bidrag för nästa år, hvarå det nu förskutne kunde afräknas, vara att tillgå för ersättningen af detta förskott; men sedan Utskotten nu bifallit ej allenast vissa anslag till Betänkandet}. ett gansta betydligt belopp, utan ock lemiiat tillstånd till Actie-insättningens uppskjutande fill nästa år, ansåg Herr Brukspatronen såsom vilkor för utbekommandet af det nu ifrågavarande anslag böra föreskrifvås, att dels detta anslag finge afräknas å anslaget för nästa år, dels Bolagets Actie-egare afsade sig den rättighet till utdelning af behållna vinsten å färdiga Canal-Iinien, hvartill Utskotten genom nu äfven ftiLtadt beslut, funnit den vara berättigad.
Herr Rådman Lundgren begärde ock, att såsom dess serskilda tanka måtte anmälas den yttrade meningen att, för det detta år återstående arbetet, något ytterligare anslag ej borde göras till högre belopp än 70,000 R:d., i anledning af den Actie-egarne åliggande insättning som enligt Herr Rådmannens tanka borde ofelbart ske och lemna tillgång för de återstående do,ooo b.d. Herr Revisions-Secretcraren Stråle uppläste ett, i anledning af anmäld reservation, författadt skriftligt yttrande, så lydande:
Då jag instämt uti Höglofl.
Utskottens beslut att tillstyrka det Riksens Ständer måtte bevilja det äskade förskottet af 100,000 R:d. för att detta år fortsätta arbetet vid Götha Canal, liar jag derjemte äskat, att de Höglofl.
Utskotten vid detta anslags tillstyrkande, hade för Riksens Ständer framsläldt •203 Stat s-Viskuttets till anmärkningar emot Canal-Directionen, de an ledningar som förekomma i afseende derå , att de företagit innevarande års arbete med beräknande af högre anslag än dem Riksens Ständer bade beviljat.
Till Canal-arbetet för detta år är mera än 3oo,ooo R:d. icke af Riksens Ständer anslaget.
Det oaktadt bar Directionen uppgjort en arbetsplan, beräknad efter 400>ooo R;d- anslag, och öfverlemnat den till Kongl. *Maj:ts pröfning.
Maj:t meddelade derå sin stadfästelse, med vilkor att den supponerade högre summan blefve att tillgå.
Detta bifall lemnades i början af året, och det är ganska sannt, hvad sorn anföres derom , att man då borde förmoda , att det begärdte högre anslaget blefve af Riksens Stunder beviljadt innan arbetstiden inträffade.
Men när Directionen, hvars liesta Ledamöter varit medlemmar af Riksens Ständer, icke gjort någon framställning derom, att det vöre nödvändigt att särskildt yttra sig om detta anslag, innan arbetstiden inträffade ; buen bar då Directionen' kunnat sätta i verkställighet den af Kongl. Maj:t blott vilkorligt gillade arbetsplanen?
Efter mia tanka var detta gillande återkallad!, i dea stund arbetet skulle begynna, . och något högre anslag ieke var af Riksens Ständer bes* viljadt, och det hade då varit Direclionens skyldighet att uppgöra oeii för Kongl.
Majit framlägga en annan arbetsplan, grundad på de medel, sorn till arbetets utförande funliosj i stället att, såsom au sxedt, begv inut Betånkanden. arbetet i förlitande derpå, att Riksens Ständer, genom framställningen om ökad kostnad i fall anslaget nekades , skulle under en längre framskriden årstid äfven mot sin vilja tvingas att gifva sitt bifall.
Detta sätt att söka komma till målet, kan icke annat än väcka missnöje, och jag är öfvertygad att CanalBolaget både för det närvarande och ännu mera i framtiden skall komma att skörda ganska menliga frukter af det förhållande som så väl vid denna som ännu mer vid föregående Riksdagar emot Riksens Ständer blifvit iakttaget.
Härmed förenade sig Herr ÖfversteLieu* tenanten Von Hejne, Herr BergsMechanicus af Uhr , Herr Professor Fröberg, Herr Rådman Lundgren, och såsom tillägg till sine förut yttrade tankar äfven Herr Brukspatron Bjuhr ; —•
Hvilka alle yttrade skiljaktige meningar skulle genom Protocolls-Utdrag, det till Rikets Ständer afgående Utlåtandet vidfogas.
Ut Supra Ex Protocotlo J, M, Spens. Åakofti ilen 10 Sept. i?a3. N:ö 35&
3 BIIIA M TILL SåSmtK&Ä M1S-8VÅQIDBB8 VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1850 OCH 1851.
AID11A 8AMLOGEI. 1
STOCKHOLM, 1849.
: I. ■ i f den berättelse, som här nu för allmänheten frandägges, har jag att redovisa förvaltningen af det mig anförtrodda embete från början af sista riksdag, då sådan redovisning senast ägde rum, och deruti, enligt Instruktionens föreskrift, dels utreda lagskipningens tillstånd i Riket samt dels anmärka lagarnes och förlätlniugarnes brister och uppgifva förslag till deras förbättring.
Föremålen för den embetsförvallning, som skall redovisas, ligga förnämligast inom kretsen af de bär angifna tvenne ämnen: lagskipningen och lagreformen.
Till dessa två ämnen hänförer sig nu allt, hvad förevarande berättelse innehåller.
Lagskipningens tillstånd, hvarunder lärer böra inbegripas ej allenast domareembetets förvaltning, utan ock all annan tjenstutöfning, så vidt fråga blifver om efterlefnad af lagar, står med rätta främst, såsom föremål dels för den forskning, Rikets Ständers Justitie-Ombudsman är derutinnan ålagd, och dels för ulöfningen af hela hans åklagarekall.
Ibland alla klagoämnen öfver allmänna åtgärder äro domslolarnes misstag de vanligaste.
Äfven verkliga, äro dock dessa icke alltid detsamma, sora giltiga anledningar till tadel.
Jag har trott mig kunna anmärka några, äfven hos domaremaktens innehafvare i högsta inslants, och äfven af den beskaffenhet, att deras förnyande behöfde, i min tanka, förebyggas genom lagförklaringar; men dermed viii jag för ingen del hafva utsagt ett ogillande omdöme öfver lagskipningens tillstånd.
Att misstag utmärka brister, är väl oemotsägligt; men om dessa alltid äro äfven från förtjensten oskiljaktiga; så skola de tvifvelsutan ofta med fördragsamhet upptagas af en livar, som gjort sig reda för hvad i samhället kan fordras och åstadkommas eller ej.
I frågan om den billiga gränsen för denna fördragsamhet torde ofelbart kunna antagas, att brislerne ej äro fördömliga, så länge man i åtgärderna upptäcker oklanderlig sakkännedom , och ingen annan bevekelsegrund, än rättsinnighet.
Den tid, jag hittills haft att använda, har dock ej varit tillräcklig alt bereda fullständig insigt i det vidsträckta ämne, hvarom fråga är, om än förmågans ringhet icke behöfde tagas i beräkning.
Hvad jag kunnat åstad - 4 R.
Emb.-Bercittelse får år 1848. komma, inskränker sig hufvudsakligen till de här ofvan antydda speciella anmärkningar, hvilka i fortsättningen af denna berättelse utföras.
Det andra vigtiga föremålet, åt hvilket jag bordt egna min verksamhet, lagreformen har tillskyndat mig ännu mera bekymmer.
Äfven hvad jag dervid åtgjort, visar sig i berättelsens fortsättning.
Men ehuru de åsigter, från hvilka jag utgått, älven äro der utvicklade; har jag dock trott en och annan anmärkning böra förutskickas till förklarande af handlingsgi underna, sådana jag sjelf dem följt, och sådana jag i öfrigt betraktat dem.
Hvad jag trott mig böra föreslå, har jag naturligtvis icke föreställt mig overkställbar^
Men 0111 jag deri ej kunnat förena mina åsigter med dem, som vid detta ärendes behandlande följas; så har jag icke derföre misskännt de svårigheter, som ett annat förfarande måste möta; och om än det, som framgent kommer alt äga rum, ej kan undgå att deraf bestämmas; så är jag deröfver lika litet berättigad till missnöje, som jag trott mig, i strid med min öfvertygelse, berättigad att sjelf annorlunda förfara, än som skett.
Det är visserligen icke ett 0vilkorligt återvändande frän den hittills foljda planen, som jag bragt i fråga; än mindre någon ofördröjlig öfvergång från denna plan har jag haft i sigte; men hvad jag vågade tillstyrka, var dock en från planen afvikande åtgärd, al den beskaffenhet, att. betänkligheter nog kunde deremot uppresa sig.
Den ställning, hvari lagreformen kommit, är ett verk af flerfaldiga, till en del gamla förvicklingar, hvilkas upplösande tilläfventyrs icke mer låter s'g göra genom enkla eller skyndsama förfoganden.
Ehuru nemligen, med undantag af straffsystemets pröfning vid 1844 års riksdag och vissa i öfrigt då antagna principer, Rikets Ständer ej förr haft lagförslaget under sin granskning eller deröfver i sjelfva saken yttrat en tanka, än genom de beslut, som vid sista riksdag fattades angående kriminallagen; och ehuru ett å Regeringens sida vidtaget föränd rad t behandlingssätt af lagr‘eformen således visserligen icke skulle kunna sägas vara stridande mot någon Ständernes tillkännagifva mening; lärer dock svårligen kunna nekas, att detta lagförslag, efter hvars framläggande för allmänheten så många riksdagar förflutit, också derigenom måste anses vara Ständerna bekant.
Men då det är sålunda bekant, såsom ett af Regeringen tillämnadt förslag, på hvilket möda och kostnad så länge blifvit använda; Lin det ej ens tillbörligen väntas, att detta förslag skulle af Regeringen på eget bevåg öfvergifvas, om icke efter en redogörelse för motifver, som vid ett arbete af denna vidd svårligen med nöjaktig utförlighet stöde att åstadkom ma. R.
Enib.-Berättelse för år 1848.
5 Ali detta lagförslag, så vidsträckt och så genomgripande del redan finnes, kommer under Rikets -Ständers pröfning, och ej dessförutan förfaller, vill då synas vara nära nog en nödvändighet.
Det måste således fullbordas; (och huruvida, innan detta skett, något annat lagberedningsarbete kan företagas, torde lätteligen förekomma betänkligt.)
Också har dess försvinnande i annan ordning aldrig ingått i mitt föreställningssätt om ärendets rätta behandling.
Den underdåniga hemställan, jag vågat göra, föranledd af de vid sista riksdag hos Rikets Ständer vidtagna åtgärder, har endast gått derpå ut, att lagreformens sak i den del, hvarom fråga redan då varit, ej måtte för en längre
Lid blifva beroende af det öde, som än en gång kunde träffa lagförslaget.