Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
mörk januarikväll små och gåfvo tala så var när vi voro h ä r o m j a g ville kunde det då e j a n s k a f f a e n så- du, Ännu å t e r s t å d i g h ä r i lif- förrän vi slutade s o m välbeställda trappers i Texas o c h skulder dit, m e s t hedersskulder förstås. » Jag frågade många fröjder att för att söka en graf.
någon cigarrett.
R y c k u p p dig, Nils Brangel.
kunna a t t d e t är f ö r Men 1897 för att gång hjärta begaf Värmland söka min ålder ensam upp i jag hit utkomst.
I D U N 1897 Min föresats ska att en g å n g kronprinsessan — men denna lycka tog gästernas då mer och mer skulle icke ernås förr ä n f ö r l i d e t år d e n 2 8 Jag riktigt få se d a n - mognade januari.
under de danska Stockholmsbesök furstliga m o d till m i g o c h k a att ä g a b r ö d e r, •21 och o m jag ser t i l l b a k a p å d e n n a l å n g a t i d r y m d, är d e t alltid m e d e n känsla af vemod, s o m j a g t ä n k e r p å allt d e k ä r a g o s - sarne tacksamhet, varit för mig.
fastän jag ej blandad med ljuft Så långa d e äro räcker längre än till och J a g visste n o g flicka.
att stå på m i g g e n t emot d e m, och ofta sade m a m m a: » ni borde s k ä m m a s, g o s s a r, a t t b r å k a m e d er s y s t e r »; men aldrig sade hon: b ö r g e efter för dina deras » Gossarne » » d u, s o m är kommo ut i världen och bör- gick u p p t i l l k u n g], slottet s a m t skaffade m i g respektive nästippar, måste jag krama d e m j a d e k a m p e n för tillvaron t i l l t r ä d e till k r o n p r i n s e s a n s f. hvar gång för fröken E-berg, d. hoffröken, hvilken mottog mig på särdeles vänligt o c h tillmötesgående D å hon hon en vid höra mitt ärende, vaktmästare, en sessan fick pelare att j a g ett Aldrig träffas.
har jag funnit dem ma och vidtalade o c h j a g tager då o r d e t b ö r d a i så v i d s t r ä c k t jag behöfdes bemärkelse hålla skulle få vid utgången, just då stå prin- en krans på sin faders graf.
På på som möjligt.
» Floras kulle » e r b j ö d o de aldrig plats sina kälkar åt någon flicka, stås, var mycket midt för mig — Naturligtvis Och just då h o n var tappade h o n en skyndade på jag lilja!
att den o c h pressade den s e d a n för att g ö m m a s som ett kärt minne bredvid blomstersouveniren.
den ej lönt lättare, tidigare H u r u roligt skulle det det strax: är så liten, så dra mina tjänster.
af » lilla S e s s a n »!
Maja det gick flyttade om så bok- Hade hon ingen, hette n o g får d u r u m.
» det, kälken v i s a h e n n e, a t t äfven minne behålla; man du Aldrig k a n j a g m i n n a s, att d e t n å g o n s i n b l e f m i n tur att jag äger ett blomster- » kavaljer » » Sätt dig på d u m e d, Lisa, n u icke v a r a att, ifall m i n m o d e r lefde, få jag få om stäfverna en smula!)
upptaga hade uppför backen; j a g helt visst själf gjorde erbjudit N ä r v i k o m m o h e m alla t r e, * k a m i g i stora s t o l e n ».
plikter mot sina dött- rar beträffande giftermåls Som slutet våra af ämne läsarinnor föregående och uifäste bästa utredning gan.
Vi ha nu det trettiotal mo, samt som hvar på bland anse vi fälla vi oss sätt eflerliand 50 genom,gått och utskiljt synas själfva åtgörande införa dem öfcervägt tid fyra oss Emellan dock det detta frå- på som inom, utfäst ämnet.
vilja öfver mot af den maktpåliggande dessa sitt täflan vi för pris noga skrifter, en utlyste kronor ett den behandla år bästa hvarken kunna utan alla fyra eller ämna i Idun tilldömande.
följande » £ / j svensk Dessa och soit » Fru Agnes ».
Införandet nummer skrifter i om gossarne hade tiden fick Nej, man var var inne, fär- b a r d e t af af e n af så hem.
dem, och var det j a g hålla d e m under armen b å d a sin följd början och lagade j a g hålen på deras i nästa veckas som bäst drake och in, och vi hvarandra.
flngo hjälpa arbete, men som det om skulle Idun.
sönerna också fallit m i g in att jul; säga: ha bröder, j a, förstås, riktigt rara, snälla bröder, i synnerhet Från då dessa äro äldre än e n s j ä l f!
d e n tiden, då j a g var en liten tös, trippade omkring » Kalle » dag och är, i rödrutig kolt och ropade » Nisse », och då ä n d a till d e n silfverstråna gården ».
Vi föll det föreföllo mig börja titta f r a m, har j a g alltid skattat s o m en stor l y c - in och hade de att mig sett jämngoda mig så, och mäta upp en skolgosse skall kunna nyfallna snö, som afsikt.
som af d e n främst tillkommer dottern dem äran föräl- sonen.
kärlek mest omfatta ringakta de unga sina flickor, under eller det att d å är e j u n d e r l i g t, om medfödda egenkärlek E n b r o d e r, s o m b l i f v i t m a n a d att artig och mot sin syster, är o c k e n v ö r d a r sin m o d e r, h a n blir der e n g o d m a k e, t y h a n har från sina tidi- g a s t e år l ä r t a t t a k t a kvinnan.
Franke.
* Dräktreformföreningens " kjolmöte ", bådadt i i föregående nummer af I d u n, måndags afhölls å Läkaresällskapets lokal, J a k o b s - gatan 17.
De, — som antagit, att öfverläggningsämnet olämpligheten af damernas långa promenad- klädningar — såsom skäligen enkelt skulle visa sig föga dragande, då de v e k o af in på Jakobsgatan, hvars fåra insågo sitt misstag, redan långt före till långt efter den utsatta tiden var fylld af en oafbruten ström animerade damer, 6 / i f ö r saken intresserade fingo gå h e m den då lockar än den blanka tittar in g e n o m isen, än so- var salen så fullpackad, 3 oförrättadt ärende och som den upplåtna lokalen.
tals än god omsi- Kl. un- att tycka, herrarnes slår r o t.
dem, döttrar förlänga Jo, äkta äger s a m m a vär- p å o b e s t ä m d tid annat än ofattbart.
det sina glada erfarenhet formligen öfversvämmade der ferierna, förstås, m e n att hundra- att d e, som med envisades med att belägra dörrarna, tamburerna och f ö r - stugan, ej kunde grunda sitt h o p p att slippa fönstret på mor- in att v a r a fri drar om hem stod och trängseln framkallade illamåenden och svim- om h v a r d a g a r n e g r ö t e n p å b o r d e t kl. Vä8, ningar m e d ty åtföljande utrymning.
och om gonkvisten, och den ur lataste fick att åt så orättvis, att h o n gaf rummet s ö n d a g a r n e, är m i g flicka.
förtjusande nöja.
tumstock.
(En » pendant » till » Systrar » i Idun n:r 1.)
är och de som rädda f ä r d i g t till bästa åtminstone het!)
det det krypin Bröder.
vad min broderligheten.
Först själfva hade brådt med bli kanske e x e m p e l visa, att samma drarne, för hvilka j a g h a d e e n a l d r i g så i n - t r e s s a n t b o k, eller o m j a g ett oss deras älska och värdera vantar, Icke voro bröderna för att störa, o m len, af som s y d d e i h o p fodret i deras fickor m. m. dy- sin m o r g o n s ö m n ordning, är i n g a l u n d a Ilse Visst Hur pense »; skall två.
om tar den y sig.
i och frågade, Skopaketet bars halt, aldrig mal gjort ridderliga son rum, qui systrar vara då flicka »; * dag minut snart.
detta, j a g o c h icke tvifla p å tillvaron och författarmärken: Red.
på i hvar de vore systrar, o c h j a g h o p p a s o c h tror, att m å n g a väl reda på, hur länge vi skulle få stanna, med » Honni H gå Icke var m a m m a Soloman » / faller in att och läser om v i l l h ö j a mina b r ö d e r till s k y - bröder, d e ä r o bara i tamburen d e s ä k e r t låtit s i g fyra finnes att små och göra de m i g än, som detta och hängde Både stora och J a g vill b l o t t g e n o m de » kära gossar, j a g har inte tid just nu, » h a d e prisets » hvad t i d t i d, o c h n ä r vi b l e f v o s t ö r r e, d r o g s d e n n a fyra utslaget, sedan, stycken, förtjänstfullt dessa barnbjudningarna som men att för F å sönerna se, att föräldrarnes stolthet o c h l i k t, d e t v a r j u k l a r t.
B a r n j u n g f r u n h a d e e j all- vädja till vår läsekrets bära på in.
inkom- därefter för Och dig känna, arne, visste mig, de sörja m e d mig, de barn, Mången, d e t v a r s k ö n t att i n t e h a j u n g f r u, s o m s a t t skickade ingående. "
Att själfva taga den i b e s l a g h a d e v i s s t a l d r i g fallit d e m mina De s i d a n af m a m m a de mig med m e n a, a t t jag trötta och rödmosiga, blef j a g i m e r välvil- B. l i g a ä n v ä l v a l d a o r d a l a g u p p m a n a d att » v r ä - " Moderns de glädjas egna.
stora tunga kransen.
stått ingenting. » vid tjänster gjorde älska m i n p o s t en liten s t u n d, själf b ä r a n d e d e n snart, då j a g ej tagit om också de gjorde i hop hemmet.
s y s t e r L i s a (sitt ä r l i g a n a m n, f ö r - sett efter, o m n å g o n hand kom om drogo hvar drig läto d e m i g k ä n n a, att j a g » g i c k h e m - tvärt o m h a de burit m å n g e n b ö r d a åt m i g, först Hon besvärliga, samt s i g sitt strå till s t a c k e n, m e n a l d r i g, al- sätt.
skulle passera förbi för att fara b o r t och lägga vi flicka, bröder. » hvar kan äfven känslan sängen.
söndagarne kl. 9, och I vårt f i n g o v i kaffe (o, säll- den som ej passade » i s k a f f e », v a r e sig d e t v a r g o s s e på, eller H v a r l ö r d a g s m i d d a g f i n g o v i alla t r e sin b l a n k tio-öring, uppfört oss oberoende väl, af o m vi under och kön.
k a d e s, en extra slant, s o m vec- denna regel Då och då var van- slösades bort på orgier.
gemensamma med stundom känsla bröderna mig af under gnabb, samhörighet.
känna, om att jag men alltid Aldrig v a r bara läto en annat än eventuella, att människovänliga beräkningar under aftonens lopp af hettan Förtvinande kunna bana sig väg till sina reserve- rade platser, togo några af Dräktreformförening- ens manliga styrelseledamöter sin tillflykt till Läkaresällskapets rum under mötessalen, där de stördes i sina antagligen melankoliska fun- deringar genom ett par energiska reformkvin- nor, hvilka pockande begärde tillträde till dis- kussionsmötets deras Så växte vi u p p, ofta u n d e r sämja, m e n äfven på lifliga löntrappa.
centrum fantasi Af genom existerande eri blott löndörr de inbjudne herrarne lyckades endast professor W a l l i s praktisera sig in uppnå sin plats, fått kraftig rätta i och och d o c k först sedan han handräckning af en inflytelserik
IDUN 22 kvinnlig medlem af Dräktref ormföreningen.
D e t sakrika anförande.
var kvinnoregemente — kvinnoregemente öfver- sig allt ocli i alla möjliga hetta, Ett former.
par åhörarinnor, s o m ej aktat f ö r rof att klifva u p p p å Läkaresällskapets stolar, nya skinn- där d e triumferande sågo sig omkring, befriad från års under 1897 Glad i h o p p e t att snart se de långa kjolarnas tunga o c h hvilken h o n suckat i nära tjugu t i d, skildrade h o n svårigheten att i regn- väder manövrera dessa plagg, i synnerhet då man dessutom har att bära cn diger skrifboks- blefvo — lefvande illustrationer till satsen » den packe, paraply o c h möjligen äfven muff.
sig upphöjer, han varder och förnedrad » — hastigt upphofvet till d e t beifrade Roten missförhållan- o c h lustigt åter försatta i nivå m e d försyntare det ligger enligt hennes förmenande i mannens medsystrar ytlighet o c h kvinnans svaghet.
genom framdundradt ett » n e d från stolarna! » af den o m lokalens helgd strängt lilla vaktmästaren dotter tad på stället.
afgjord förkärlek f ö r små fötter, skynda nämligen uppfat- synt f ö r allt, s o m det ej är » s t i l » grund af sitt kön saklöst kunnat uteblifva från mötet o c h egentligen e j hade rätt att inkräkta nom på utrymmet.
dräkt.
Under förevisning af det lefvande åskådningsmaterialet — tvä intagande damer i normallånga, klädningar kom (den tredje » normala » på grund af trängseln aldrig längre än i trappan) — ropade ett ungt fruntimmer p å sals- tröskeln till ett par framför henne stående her- rar: » A f m e d hattarna! » utan att besinna, d e t de vilja olyckliga m e d bästa kunde lösgöra öfrigt, o m detta i världen ej sina nedkilade armar samt f ö r varit möjligt, ej haft annat val än att öfverflytta något sina stukar på de kvinnliga grannarnas hjässor.
Också föranledde uppmaningen ingen åtgärd från rades Till de a p o s t r o f e - sitt sega motstånd m o t en rationellare Gurli nitiska ordförande, hvars intagande bild v i inom Linder, kort torde k o m m a att presentera f ö r Iduns läsar- innor, förklarade, att herrar i allmänhet tyckas gynnsamt stämda m o t reformen i fråga samt mängden f ö r att i vestibulen, i stället att öfverhöljd m e d ovett af en förgrymmad som förmodligen herre, ej hört m e r än hennes hög- ljudda o r d.
med modeplanscher från olika skeden af vårt sekel, framhäfvande m e d vederbörlig kläm m o - dets extravaganser — krinolinen, ' turnyren, u r - ringningen o c h släpet — samt en af dess mest efterföljansvärda Diskussionen skapelser: s o m framhöll blom, lighet kjolen.
Gerda Ceder- synpunkt, är mest praktiskt? » » Hvad aldrig rönt obehag från sin sömmerskas sida, då h o n profvat utan snörlif eller gjort ej hafva en parisiskas fötter, påpekade fru Hanna Palme, att saken i viss mån kunde upphjälpas genom skodonens smakfulla o c h ändamålsenliga form.
Doktor och du lät ditt att tankar och fanns blef Skillda intelligenta o c h sådana, s o m dina ögon böja sig f ö r läkarens auktoritet, visat sig hågade för dräktreformer i allmänhet.
friskande Särdeles u p p - var den glädtiga lilla debatten, o m får andas till, hvilken senare åsikt afgick m e d segern.
F ö r att e j genom brist p å norm frestas o c h d. v. s. bestämde, att en p r o m e - Allt, allt hvad synes marken.
ytterligare genom frågans de tongifvande.
estetiska innebörd, att obarmhärtigt namngifva ämnen, betonade b l.
a. de vidriga s o m de länga kjolarna uppsamla från gator o c h spårvagnsgolf f ö r att sedermera, till men f ö r snyggheten o c h hälsan, sprida i veder- börandes h e m.
otillbörliga Hygienens talan mot kjolamas längd fördes m e d vetenskapsman- nens hela auktoritet af professor Han Curt framhöll, hurusom det genom Wallis.
bakteriolo- gisk undersökning blifvit konstateradt, att gat- dammet, m e d hvilket de långa kjolarna komma i intimaste beröring, jämte åtskilligt annat in- nehåller lefvande, sjukdomsalstrande bakterier, bland andra tuberkelbacillen, barnens fruktans- värde gens fiende.
D e olämpliga, smittoförande plag- meritlista kompletterades genom upplys- ningen, att de under fuktig väderlek visat sig kraftigt främja Stort Lindgren bifall förkylningar.
rönte genom sitt lugnt S o m redan 1 0 c m.
öfver antydts, framställde sig klädda damer till allmänt dande o c h — Med antog mötet skymmes öfverstelöjtnant von K o c h föreslagna resolution: genom exempel o c h p å annat sätt verka därhän, att en sådan dräkt k o m m e r allmänt i bruk.
På redan förslag af f r u Hanna P a l m e framlades samma afton listor, å hvilka en mängd af de närvarande tecknade sina namn, därigenom förbindande sig att använda normallängden på sina från denna dag förfärdigade hvardags- o c h promenaddräkter.
Dylika listor komma att genom Dräktreformföreningens försorg tillställas flickskolor samt, framläggas i läkares väntrum, på telefon- o c h m e d vederbörligt tillstånd, telegrafbyråar.
grund af det allmänna intresse fröken väckt o c h den missräkning lokalens humoristiska o c h lighet p å många håll framkallat, saken otillräck- hålles redan gnager, af en oro voro?
— orn du kan det — ej af grandet.
Till D e närvarande gilla införandet af en promenad- mån som lyckan Stranger.
följande af o c h hvardagsdräkt, s o m slutar minst 1 0 centi- begära •.
* skärskå- meter från marken, o c h utlofva, att hvar i sin barn.
var lycklig allmän beundran.
acklamation värde, dig beskära därpå m e d älskvärdt tillmötesgående två i dy- lika kjolar På folkskollärarinnan m e n väl sluta månskors den tid vi vänner ögonblicksfotografier c m.
lång, ödet ej mask, solen von Koch sida?
lifvet ej skuggan Nej från vida, vid hennes finns 10 utgå sökte, som gick Finns framkallande, missägning antydde, b ö r vara blott Richert.
den du som gifver ej genom under dåligt väglag från gatan tagna borde.
man borde afknappa sina kjolar u p p - eller ned- från Öfverstelöjtnant fritt — kvinna le och brinna din tanke, — skiner läkare, att, bland hennes p a - e j, s o m en, stor munterhet genomföras nu vi vandra mig din lampa du lyckan, närde, beskärde?
tienter de nedsölade kjortelfållarna, samt som dig.
du frågan af annan nadkjol visserligen att reformen i fråga f ö r att kunna vägar Ej för svällde välde?
källan, lyckan —.
kom du, skönögd minimimått, af de obekväma promenaddräkterna, gifoa och hvarför Hvar Fann vara, kunde rullgardiner de mest byta.
vi förbli / va oss tog uti ditt bakom flyta våg, som plötsligt hoar vanligen f å d e t obehagliga uppdraget att rengöra påpekade, jag fällda förmån ket ej med mig att vänner skulle varma bläck dig mig, en fager, dem en millimeter å t g å n g e n », fastslog man ett kunde afskräcka från bru- öga log emot för varit, emot Mot nämnde, Widerström för kvart tionde å r » eller, omvändt, att » ö k a beklagade, att hon där midt af ett pessimistiskt yttrande i Carolina anledning e j minst f ö r de arbetande hvilka ditt F r u Linder f ö r sin del Hvarifrån hade fresta andra att » amortera en tum af sina kjolar systrarna », och satt du gaf frågar: praktisk, ekonomisk o c h » tjänande jag på tid, som vänner är mest m o d e r n t?
» kvinnorna, gjorde ett behjärtansvärdt inlägg till f ö r de tänker hvad » Hvad lyse, skiner rullgardiner, för d e långa kjolarnas förkast- ur hygienisk, estetisk den korta inleddes af fröken fällda man tar d e m på rätta sättet, d. v. s. i stället med Diskussionssalen var stämningsfullt dekorerad bakom var godt slut m å förevigas skörda loford f ö r sin parlamentariska takt, bli jag ser din lampas som på arbetsbordet Det att sömmerskorna n o g ej äro så omöjliga, bara » armar uppåt sträck » o c h andra gymnastiska den d a m, rörelser f ö r att utröna, om h o n kunde röra sig som, efter u t r o p e t: » H e r r ordförande, här sitter fritt i sitt klädningslif.
Utgående från det er- jag o c h d ö r!
» våldsamt armbågade sig g c a o m kända faktum, att Nordens kvinnor i allmänhet sida. '
då jag Dräktreformföreningens fru J \ I år på hos Äfven sömmer- den där p å kvinnan, måste reformeras.
skorna hafva sin dryga del af ansvaret g e - s o m en gosse, Utanför.
I af d e kringstående blifvit o c h utpekad * D å männen visa en un- alla kvinnor m e d stora att dölja dessa under långa kjolar.
Mannen, genomsnittsmannen, blind f ö r dangömd vrå etablerades ett stilla gräl af en det missprydande hos honom själf, men skarp- djupt indignerad mamma, hvars kortklippta värnande i afton, fredag, å Hotel Continentals rymliga lokal ett nytt möte, då bland andra de sty- relseledamöter, som på angifna grunder ej fått tillfälle att yttra sig, bli i tillfälle att framlägga sina åsikter och då redogörelse för listornas spridning samt annat, som under mellantiden blifvit uträttadt, torde kunna afläggas.
fru Lovisa Petterkvist, Med anledning af hennes svarta Jock-mock.
strumpor.
Som jag ej tror, att fru Petterkvist ännu ge- nom Iduns svarafdelning erhållit något säkert, absolut tillförlitligt råd med anledning af sin frå- ga i Iduns sista nummer för förra året, ber jag härmed få fylla denna brist, i hopp att mitt råd må komma fru Lovisa Petterkvist till hjälp vid denna något mirakulösa uppgift.
Kan ej fru Petterkvists eget rosenröda lynne kasta ett bjärt återsken på de svarta strumporna, eller hon själf som Mar och äkta " blåstrumpa be sitta förmågan att &gt;modulera upp dem » till him- melsblå, få vi nog öfverae all tanke på rödt och blått.
Men innebörden i fru Lovisa Petterkvists fråga var ju hufvudsakligen att få det svarta doldt under en ljus yta, och med tanken fäst härå gifver jag det välbetänkta rådet: Tag strumporna med upp till Stockholm i vår, då fru Lovisa be- söker expositionen.
Med sin odisputabla skarp- blick upptäcker snart fru Lovisa i människovhn- let en del individer, som skickligt och yrkesmäs- sigt äga förmåga alt göra svart till hvilt.
på dem!
(DUN 1897 Oskuldens färg är minsann e j den minst vack- ra, i den förenar sig, s o m fru Lovisa Petter- kvist nogsamt vet, hela prismans strålande färg- skala.
Suren den 16 januari 1897.
Högaktningsfullt F r ö Hilda Alm.
De furstliga gästerna vid vårt hof an- lände, s o m väntadt var, i onsdags o c h öfvervoro i går firandet af konungens födelsedag.
Kronprinsen o c h kronprinsessan af Danmark b e b o under sin vistelse härstädes nedre gästvå- ningen i västra slottshvalfvet (arffurstarnes f. d. våning), deras son prins Christian de r u m, s o m kronprinsessan af Danmark b e b o d d e s o m barn, samt prins Hans af Glücksburg prinsessan Eugenies f. d. våning v i d östra slottshvalfvet.
* Medaljen » För berömliga gärningar » åt en kvinna.
K. m:t har tilldelat löjtnanten v i d flottan A.
Gisikos hustru fru Ingrid Gisiko, f ö d d Andersson, hvilken m e d fara för eget lif räddat en person från att drunkna, medaljen i guld af femte storleken m e d inskrift: » F ö r be- römliga gärningar ».
Lifränta åt tjänare.
S o m bekant existerar i Stockholm Föreningen till beredande af lifränta åt tjänare, s o m trots sitt goda o c h behjärtans- värda syfte långt ifrån vunnit den anslutning den förtjänar.
F ö r att verka till dess utveckling är emellertid i dessa dagar en ny åtgärd vidtagen af dess styrelse, s o m beslutit bilda en särskild f o n d, hvilkens afkastning skall användas huf- vudsakligen så, att insättningar göras f ö r bere- dande af lifränta åt sådana tjänare, för hvilka insättningar förut gjorts, m e n sedan upphört till följd däraf att tjänaren af en eller annan anledning, särskildt s j u k d o m, blifvit urståndsatt att vidare tjäna, o c h att en första insättning göres för unga tjänare vid början af deras tjän- stetid.
F ö r erhållande af bidrag till denna fond h a teckningslistor utsändts bland allmänheten, och man har h o p p, att teckningen skall lämna godt resultat.
Från intresseradt håll ha redan e j obe- tydliga bidrag utlofvats, så att man redan kan hoppas snart äga en vacker grundplåt.
Stockholms allmänna kvinnoklubb gaf i söndags konsert i Vetenskapsakademiens hörsal efter ett rikhaltigt program, s o m upptog omväx- lande sång, musik o c h deklamation.
Dessutom höll fröken Ellen Key föredrag öfver ä m n e t: » bildning ».
Talarinnan ville e j erkänna någon bildning, som icke vore en sammansmältning af hjärtats och förståndets.
Ä f v e n hjärtats bildning ute- sluter d o c k tyvärr icke en hel del oförstående på olika områden.
Man ser ju så ofta exempel på huru bildningen omfattat endast en eller några sidor af en personlighet.
D e sakna t. e x.
sma- kens eller fantasiens bildning.
M e n först då bildningen yttrar sig i växelverkan mellan alla de olika sidorna, har den nått sitt slutresultat.
Männen äro i allmänhet öfverlägsna på det ska- pande området, m e n på grund af sin större rör- lighet har kvinnan större förmåga att kombinera de olika bildningsmomenten, o c h därför finna vi oftare verkligt bildade kvinnor än män.
D e för- mögenheter, s o m dana den formella bildningen, odlas i våra dagar allt för mycket, känslan o c h fantasien däremot för litet.
G e n o m allt för en- sidig förståndsutveckling hindras vi att bli verk- ligt förståndiga.
T y vår bildning börjas inte, när vi först kunna läsa, utan när vi m e d klappande hjärta första gången läsa en saga, ej när vi för- sta gången examinera en växt, utan när vi första gången inse det storartade i naturens ordning.
* Friherrinnan Emma Sparres intressanta och synnerligen sevärda stora oljemålning » Por- trättgnipp af Grefve Hans Wachtmeister med so- nen, af sedd f ö r porträttsalen å Johannishus, ut- ställes under en kortare tid i T h e o d o r Blanch ' s konstsalon, 16 Hamngatan (midt för Kungsträd- gården).
Dessutom exponeras där samtidigt ett stort urval n y a oljemålningar, akvareller o c h pasteller af in- o c h utländska berömda konst- närer.
En svensk sångerskas minne och en drottnings jubileum.
Bland d e många åtgär- der, som nu vidtagits öfver allt i England till firande af drottning Victorias diamantbröllop m e d engelska kronan, kan omnämnas en s o m äfven hugfäster vår fräjdade landsmaninna Jenny Linds minne.
Earlen af Leicester o c h mayorn i Nor- w i c h ha föreslagit, att till firande af jubileet in- samla en fond till uppförande af ett nytt Jenny Lind-sjukhus i Norwich.
Ett sjukhus, s o m bär detta namn, skänktes nämligen till staden år 1849 genom denna sångerskas frikostighet, o c h m e - ningen är nu att väsentligen utvidga denna in- rättning.
Mr Colman, f. d. parlamentsledamot för Norwich, har till detta ändamål skänkt en tomt på flere tunnland.
— Teater • och musik.
operan återupptog i fredags Wagners storslagna musikdrama » Valkyrian ».