Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jorda-Balken måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Eger man jord, hus eller tomt i staden; håfve våld bortgifva hälften deraf, ehvad det är ärfdt eller aQadt.” Rikets Ständer framhärda &c.
Stockholm den 16 Febr. i835. 476 Expeditions-U tskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 26J.
N;o -267.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 3 Jan. ^835.
Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndit den 5 — —■ Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, i fråga om lindring uti den hemmansegarne i Jemtland åliggande rote rings- och rustnings-skyldighet.
(Stats- samt Oecon.
Utsk, N:ris 29&45.) S. A. K.
Sedan, till följd af Eder Kongl. Maj:ts, genom Nådigt
Bref af den 21 Junii 1825, lemnade tillstånd, en provisionel rotejemkning inom Jemtlands Län blifvit verkställd och sålunda utfallit, att Infanterie-Regementets numerstyrka blifvit från xooo till 800 man förminskad, samt de derigenom uppkomna vacanla rotar, jemte förut oroterade hemman, anslagne till de qvarblifne stamrotarnes understöd, med ett bidrag af 8 R:dr för tunlandet, och det upprättade interims-roteringsverket, med den dervid föreslagne afgift, under vilkor af Regementets skyldighet till activ tjenstgöring, blifvit af E. K. M., under den 21 November 1827, fastställd att gälla från och med år 1828, intill dess, efter afvittringens afslutande i orten, en fullständigare och på mera bestämda grunder byggd rotering i provincen kunde för sig gå; så och med anledning af Riksdagsfullmägtiges från Jemtland vid sistförflutne Riksmöte gjorde framställning, det nämnde provisoriska anstalt icke medförde erforderlig lindring, och att fördenskull ea ny allmän rotejemkning måtte, utan afbidan af afvittrings-förrältningarnes slut, utföras, till ytterligare nedsättning af Regementets styrka, som dock sedermera kunde tillökas genom framdeles tillkommande nyhemman, hade R.
St., i und. skrifvelse af den 18 Februarii i83o, i afseende på de allmänna grunder, hvarefter ifrågavarande rotejemkning skulle verkställas, innan den grundJagseniigt till R.
St:rs pröfning förekom, yttrat: att örn Jemtlands Regemente, efter Norriges förening med Sverige, skulle kunna uppfylla sitt ändamål, bidrag till Rikets krigsmagt i det hela, så måste väl det gamla vilkoret för ortens rotering, eller manskapets användande endast inom landskapet, uppliäfvas, och Jemtlands soldater följaktligen åläggas samma skyldighet, som Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, vare sig i krig eller i hänseende till arbets-commenderingar under fredstid, men att, enär contractet med rotehållarne å Statens sida sålunda Expeclitions-Ulskotttts Förslag till tind.
Skri/velse 7V.-0 267. 477 upphäfdes, någon annan billig grund för det nja förhållandet dem emellan icke syntes böra fastställas, än den redan i Kongl. Brefvet den 2 October 1806 nppgifne, eller jemlikhet med roteringen i det öfriga Riket, utan afseende å den möjliga minskning sådant kunde verka i Regementets, redan på förband, till 800 man af E. K. M. bestämda styrka; i öfverensstämmelse med hvilka åsigter, i händelse desamma vunno E. K. M:s Nådiga bifall, R.
St. anhållit, dels att E. K.
M. mätte täckas, till efterrättelse vid den skeende nya roteringen inom Jemtland, i Nåder förordna, det Jemtlands soldater ålades samma skyldigheter, som Kronans öfriga indelta manskap i Riket, men att, utan fastställelse af den provisoriska regleringen af rotehållet derstädes för längre tid än de 8 år, för hvilka densamma blifvit af Länets invånare antagen, roteringen derefter måtte, oberoende af den måhända aflägsna tidpunkten för afvittringens fullbordan, jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet, grundräntan och öfriga utskylder blifvit emellan Länen, behörigen jern förde och t3gne i beräkning, hvarefter de i Jemtland tillkommande nyhemmanen borde öka den gamla roteringen, dels ock att de sålunda för Jemtlands Fältjägare-Regemente tillstyrkta vilkor jemväl måtte få sträckas till Jemtlands Hästjägare-Esquadron, så att rusthållarne dervid mätte komma i åtnjutande af all den lindring i deras skyldigheter, som antingen redan blifvit eller framdeles kunde varda rolehållarne inom provincen beviljad; och har E. K. M., som, efter det Krigs- och Karnmar-Collegiernes underdåniga utlåtande öfver ofvanberörde Rikets Ständers hemställan inkommit, i betraktande af de flere, i nämnde utlåtande, framställde olägenheter, hvilka skulle uppstå af en, före afvittringens fullbordan, företagen definitiv rotejemkning i Jemtland, icke kunnat merbemälde hemställan bifalla, utan i Nåder pröfvat det så mycket hellre böra emedlertid förblifva vid E. K. M:s, den 21 November 1827, rörande interimsroteringen derstädes, fattade beslut, sorn all anledning vore att förvänta, det afvillringsverket hunne afsiutas inom förrberörde tid af 8 år, räknadt från och med 1828, icke allenast, genom aflålet Nådigt Bref den 5 November 183r, anbefallt Landshöfdingen i Länet, att, med det år 1827 honom till afgifvande ålagda underd. förslag till ny ordinarie rotering i Jemtland, så tidigt inkomma, att förslaget, efter Nådig pröfning, kunde Rikets nu församlade Ständer till antagande föreläggas, på det rote-regleringen sedermera genast, efter afvittringens slut, kunde till verkställighet befordras; utan ock, beträffande frågan om provincens rustnings-besvär, i hvilket ämne jemväl undersökningar föregått, under den 19 i sistnämnde må - 4v$ Expeditions-II(skottets Förslag till und.
N- o 267. nåd och år, dels antydt Landshöfdingen alt upprätta underdånigt förslag till detta besvärs jemnande på enahanda grunder, som för rotejemkningen blefve gällande, dels emedlertid tillagt rusthållarne i rustningsbordan ett understöd, till belopp af 1000 R:dr årligen, alt ifrån och med i832 till och med det förflutna, då Rikets Ständer sammanträdt, af Statsmedlen utbetalas och i tnon af bördan vederbörande tilldelas; i följd hvaraf E. K. M:s Befallningshafvande, uti ond. skrifvelser den 1 Februarii och \\
Augusti i833, hemställt, att vid omförmälde förslags upprättande måtte få hafvas afseende på hemmanens godhet, grundräntor och utskylder, deraf hemmansvärdet säkrast utröntes, samt att icke allenast taxeringsvärdet, utan Härads-Rätternes uppbuds-förteckningar för flere år, hvilka utvisade det pris, hvarföre hemmanen frivilligt såldes, borde undersökas, då ett medium af det hemmansvärde, hvarföre en soldat eller ryttare hålles i Rikets öfriga 23 Län, borde utgöra grunden för roteringens bestämmande i Jemtland , så alt en soldat eller ryttare derefter borde hållas för samma hemmans-värde, som det medeltal utgjorde, hvarföre soldat hålles i Rikets öfriga provincer; men hvilka grunder dock, med den tillämpning deraf, Landshöfdingen framställt, skulle leda till Fältjägare-Regementets nedsättning med minst 4° procent af primitiva styrkan, 1000 man; i sammanhang hvarmed Landshöfdingen föreslagit antingen förminskning i enahanda förhållande af Hästjägare-squadronens numeraire, eller ock en deremot svarande lindring, medelst contant ersättning af Statsmedel till de rustande; hvaremot Krigs- och Kammar-Collegierne, uti häröfver afgifne underd. utlåtanden af den i3 Maji och 21 October i833, på anförde skäl, icke ansett sig kunna dela Landshöfdingens åsigter, hvarken i fråga om jordvärdet, såsom måttstock för roterings- och rustningsbordan i Jemtland, jemförelsevis med Rikets öfriga orter, eller i afseende på undantag från roterings-skyldigheten för vissa lägenheter, såsom de till landtstaten anslagne boställen, de ruslhållen underlagda augmenter, det Häradshöfdingen i Norra Domsagan tilldelade boställe, samt de till Gustafs och Carlbergs Kopparverks betjenande med kol, ved och körslor underlagde hemman, hvilka alla, jemte inqvarterings-, post- och gästgifvare-hemman, äfvensom de redan afvittrade, under odling och frihets-tid upplåtna 66f||2i manial borde i beräkningen ingå; varandes i öfrigt af Collegierna hufvudsakligen tillstyrkt, alt, beträffande roteringen, all dertill skyldig jord, så vida icke densamnaas innehafvare förenade sig om taxerings- och försäljnings-värdenas antagande till rättelse vid rotejemkningen, borde efter dess godhet och verkliga beskaffenhet uppskattas, och hvaraf resultatet icke i någotdera Expeditious-Ulskottcts Förslag till und.
Skrifvelse N.o 2 6j. 479 fallet skulle, med tillbörlig hänsigt å Länets förmåga, i jemförelse till andra orter i Riket, kunna leda till försvars-styi kans minskning under hvad E. K. M. redan, med vilkor af Regementets activa egenskap, i Nåder med* gifvit; samt, hvad rustningen anginge, alt de till densammas uppehållande anslagne 71-fg mantal, som utgjorde stammar för 100 numer Hästjägare, till detta ändamål måtte bibehållas, med fortfarande rättighet alt åtnjuta 4° daler silfvermynts ränta till understöd för rustnings-skyldighetens fullgörande vid hvarje numer, på det sätt, att ruslhållarne må innehålla räntan af rustningsstammen och sedermera uppbära ett emot den hittills innehafda augments-räntan svarande penningebelopp, utan förvandling, samt derefter undfå ersättning för hvad sorn uti anordnade räntebeloppet för hvarje numer bruste af dertill indelta och med förvandling utgående hemmansräntor i Medelpad, samt att, enär augmentshemman, hvilka hittills varit från rotering befriade, hädanefter komme alt indelas till ordinarie rotering vid Fältjägare-regementet, och således, lika med öfrige skatte- och krono-hemman i orten, borde till understöd i roteringstungan få innehafva sin ordinarie ränta, den der icke vidare såsom augment till ruslbållen kunde utgå, de gamla rustnings-stammarne deremot borde undfå ersättning i andra anslag för de dem frångående augmentsräntor, hvilkas sammanlagde belopp utgjorde 444 R;dr sk. 2 rst.
Beo, som kunde utgå antingen från Stats-Verket eller af Ki önans behållne ordinarie räntor i Vesternorrlands Län; hvarförutan de rustande kunde, genom contant understöd från Stats-Verket, beredas enahanda lindring i den till 100
R:dr beräknade kostnaden för ryttarnes och numerbästarnes underhåll, som rotehållarne genom Regementets nedsättning åtnjuta.
Uti derefter till R St. aflåten Nådig Skrifvelse af den 22 sist 1 Februarii, har E. K.
Sig icke kunna antaga de af E. K. M:s Befallningshafvande för rotejemkningen i Jemtland föreslagne grunder, utan deremot, med godkännande af Collegiernes åsigter, i Nåder ansett, att vid Regementets lill 800 man förut nedsatta styrka, samt Häst-esquadronens nuvarande numeraire, borde tills vidare förblifva; hvaremot landets roteringsbörda borde lindras derigenom, att de förr roterade, men nu vacant» hemman, så väl som all hittills oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord, vid den förestående rotejemkningen borde indelas till knektehållet, hvartill komme de ytterligare bidrag af Stats-Verket, som till roteringens vidare underlättande kunde erhållas; att, i afseende på verkställigheten, borde hemmanens taxeringsvärde vid roterings-jemkningen tagas till grund, med iakttagande af det sätt, för utrönande deraf, E, K. M. 48o Expeditions-Uiskoltets Förslag lill und.
N.-o 267. tillika i Nåder uppgifvit; alt, i händelse R.
St. icke skulle vilja antaga denna grund, någon annan utväg icke återstode, än att genom vanlig RoteringsComrnission låta roterings-jemkningen, i den af Collegierne föreslagne ordning och i öfverensstämmelse med E. K. M:s Nådiga Instruction af den 20 Dec. i8a5, verkställa; att det af Stats-Verket förut till roteringens understöd i Jemtland lemnade bidrag af 6,666
Rtdr 32 sk. borde fortfarande utgå, att emellan samtlige roterings-skyldige fördelas efter 8 R:dr 16 sk. för hel och proportionaliter för mindre roteandel; att serskild ersättning från Stats-Verket borde beviljas: dels för den andel i roteriugen, som skulle belöpa å de Gustafs och Carlbergs Bruk betjenande hemman, som äro från rotering fria, så länge de med tjenstbarheterna fortforo; dels åt de posthemman, som pröfvades vara, enligt Författningarne, till befrielse från rotering berättigade, de före år 1734 tillkomne gästgifveriet och nu varande innehafvarne af Landt-Stats- och Häradshöfdinge-boställen, för deras andel i roteringen, till fyllnad uti de 40 R^dr årligen, som skäligen kunde anses utgöra kostnaden för en rote; dels under frihetstiden åt de nyhemman, som nu, gemensamt med de äldre, komma att i roteringen deltaga; dels för de augments-räntor, till belopp af 444 R;dr 42 sk* 2 rst., som rusthållaren hittills utan förvandling uppburit, men hvilka räntor, då augmentshemmanen kornmo att i roteringen deltaga, borde af dem sjelfve få innehafvaS; och dels likaledes till de rustande 2,000
R:dr årligen; och har E. K.
M. slutligen öfverlemnat tili R.
St. att besluta, huruvida de erforderliga anslagen borde af Kronans i Westernorrlands
Län behållna räntor utgå, eller directe af Statsmedlen årligen anvisas; äfvensom E. K.
St. att bestämma, det de nyhemman, sora hädanefter kunde i Jemtland upptagas, borde, efter tilländalupen frihetstid, till Stats-Yerket erlägga årlig vacance-afgift för roteringen, beräknad efter 4°
R;dr för hel rote, intill dess E. K. M. med R.
St. beslutat om denna prcestations utgörande med manskap.
Detta, med hvad mera handlingarne innehålla, hafva Rikets Ständer i noggrannt öfvervägande tagit, hvarvid Rikets Ständer väl finna det vara upplyst och ostridigt, att det Jemtland nu åliggande roterings- och rustnings-besvär vida öfverstiger de för närvarande roterade hemmans förmåga att draga samma tunga, i anseende till landets ringa folkmängd och ofruktbara beskaffenhet; men om detta å ena sidan medgifves och derjemte anlages, dels att Jemtlands Infanterie-regemente, nedsatt till 800 man, med enahanda skyldighet till activ tjenstgöring, som den öf - Expeditions-Vtskotlets Förslag till und.
Skrifvelse N;0 267. riga indelta Armeen, icke kan af provincen , med de af ålder anslagna understöd, underhållas, äfven då de nu oroterade, men rotering underkastade hemman blifva till knektehåJlet indelta; dels ock att en återgång till roteringens första beskaffenhet, då Regementet bestod af 1000 man endast skyldige att försvara provincen, och befriade från comrnendering utom densamma, numera icke kan eller bör komma i fråga, emedan Regementet, i sådant fall, efter Norriges förening med Sverige, icke skulle uppfylla något ändamål, och en sådan rotering ej heller nu skulle af landet kunna underhållas; så möta dock å andra sidan betänkligheter och svårigheter för verkställigheten af ny rotering och rustning i Jemtland på de vilkor och det sätt, E. K. M. i Nåder framställt.
Så vida nemligen det icke kan bestridas, att ju sjelfva ideen af indelningsverket är den, att samma inrättning skall grnndas på jordens värde och förmåga att draga roterings- och rustnings-bördan, samt desse omständigheter alltså ensamt böra tjena till måttstock för det antal indelt manskap, som af hvarje serskild province skall underhållas, lärer ostridigt följa, att, om man genom anslag af Statsmedlen ville i en province af Riket, såsom nu är i fråga, söka tillvägabringa en högre rotering, än som af jorden ensamt kan bäras, skulle indelningsverkets princip frånträdas, och i stället den oformlighet och orättvisa uppkomma, att invånarne i det öfriga Riket skulle, utom egen rotering, till en del hära roteringstungan i det nyssnämnde landskapet; hvarjemte förekommer det hufvudsakliga hinder, att Statens knappa ooh för andra oundgängliga behof nödiga medel icke lemna tillgång till de, dels för all framtid, dels för obestämd tid i Nåder äskade anslag; och finna Rikets Ständer, af desse skäl, sig icke kunna antaga E. K. M:s Nådiga Proposition angående en sådan ny rotering och rustning i Jemtland, att, med nedsättning af Infanterieregementets nuineraire till 800 man, och bibehållande af Häst-esqvadronens nu varande styrka af 100 man, statsanslag måtte beviljas, för att sätta de roterings- och rustnings-skyldige i till fälle att draga nämnde tunga; vid hvilken utgång något utlåtande om sättet för verkställigheten deraf icke erfordras; men Rikets Ständer äro deremot öfvertygade, alt den lindring för Jemtlands rote- och rusthållare, sora så högt af behofvet påkallas, kan lika enkelt, som billigt och rättvist, tillvägabringas på det sätt Rikets Ständer å förra Riksdagen föreslagit, eller att roteringen och rustningen jernnäs till likhet med densamma i det öfriga Sverige; och ehuru Rikets Ständer, som icke äro i Bihang till R.
Fröt. i834 och 183S. 10 Sami. t Afd. 6r Expeditions-Utskottets Forsla• till und.
N.o 2S7. tillfälle att uppgifva till hvad belopp nedsättning i numertalet derigenom må, under viss tid eller för alltid, inträffa, ej kunna ingå i pröfning om nödvändigheten af Infanterie-Regementets och Häst-esqvadronens bibehållande vid deras närvarande numeraire, utan afbidan på den tid, då roteringen och rustningen kan ökas med nya hemman, som deruti ingå, eller om lämpligheten och behofvet af att fylla antalet genom uppsättande af värfvad trupp, draga Rikets Ständer dock så mycket mindre i betänkande att ånyo framställa sistnämnde förslag, som detsamma är öfverensstämmande med ofvan åberopade Kongl. Brefvet den 2 October 1806; och få Rikets Ständer alltså, under åberopande i öfrigt af de skäl Rikets Ständers vid förra Riksdagen i ämnet aflåtne underd.
Skrif— •veise innehåller, hos E. K.
M. förnya den underd. anhållan att, jemte det Jemtlands Soldater åläggas samma skyldigheter, som Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, roteringen i Jemtland måtte jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet, grundräntan och öfrige utskylder blifvit emellan Länen behörigen iemförde och tagne i beräkning; hvarefter de nya hemman, som i Jemtland tillkomma, må öka den gamla roteringen med ny; samt att de sålunda för Jemtlands Fält-Jägare-Regemente tillstyrkte vilkor jemväl måtte få sträckas till Jemtlands Häst-Jägare-esqvadron, så att Ruslhållarne dervid kunde komma i åtnjutande af all den lindring i deras hittills åliggande skyldigheter, som antingen redan blifvit, eller framdeles kan varda Rothållarne inom provincen beviljad; äfvensom att Roterings-förrättningen i Jemtland, såsom å andra orter, måtte Lomma att på Statens bekostnad verkställas.
Då derjemte hos Rikets Ständer i betraktande kommit: att, enligt hvad E. K. M. i Nåder tillkäcnagifvit, Afvittrings-verket i Jemtland efter all anledning hinner afslutas innan de 8 år tilländalupit, räknade från 1828 års början, hvarunder den nu gällande rotejemkningen blifvit af invånarne antagen; att den nu föreslagna nya roteringen, med hvars förrättande början således kan göras år i836, synes på 3:ne år kunna till slut bringas; samt att för denna tid, under hvilken den nu varande roteringen och rustningen lärer böra af provincen fortfarande utgöras, en lämplig ersättning, till lindring i bördan, synes böra Roteech Rusthållarne tillkomma; alltså hafva Rikets Ständer, i händelse E. K.
M. täckes i Nåder bifalla det nu gjorde förslag om ny rotejemkning j Jemtland, och under de vilkor att, intill dess densamma hinner verkställas, roteringen och rustningen praesteras på sätt nu eger rum, — Expeditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 268.
483 beviljat ett årligt anslag af 4000 R:dr Banco att, under högst 3:ne år, från och med i836 års början, af Riksgälds-Contorets medel till Statsverket utgå, till lindring för Rote- och Ruslhållarne i nämnde province.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 12 Jan. i835.
Prtste-Standet den 12 —- — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Såndet den 12 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelsej angående ändring af 16j 18 och ig i Kongl.
Förordningen den i3 Julii i8i8_, om inteckning i fast egendom.
(Lag-TJtsk.
N:risu8 & 166.) S. A. K.
I anledning af hos Riks-Stånden gjorda framställningar om åtskilliga rättelser och tillägg till 16, 18 och ig §§. i E. K. M:s Nådiga Förordning af den i3 Julii 1818, "angående inteckning i fast egendom, hafva Rikets Ständer detta ärende i öfvervägande tagit; och hvad först angår 16 §„ så, ehuru det deri förekommande uttryck, att inteckning, som fastställd varder, galle för borgenär med förmonsrält ifrån den dag han inteckningen vid laga Domstol sökt, påtagligen blifvit valdt endast för att, medelst en gemensam benämning, undvika upprepandet af de olika tidsbestämmelserne för förmonssrättens beräknande vid Härads- och Rådstufvu-Rält, i öfverensstämmelse med hvilken åsigt nämnde §. ock vid de flesta Domstolar blifvit tolkad och tillämpad; likväl och som sådant icke vid alla skett, och omförmälde ordalag, om än icke, vid jemförelse af 11 §. i 17 Cap.
Handels-Balken, förvillande, dock möjligen kunna missleda den i lagtolkning mindre erfarne; hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underd. anhålla, alt 1 mom. af 16 §.
Intecknings-Förordningen måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Inteckning, som fastställd varder, galle för borgenär med förmons-rätt, som i 17 Cap.
HandelsBalken skiljs, ifrån det Ting å Landet samt den dag i staden, ban inteckningen vid Laga Domstol sökt.” 484 Expeditions-TJlskottets Förslag till und.
Skrifvelse N:o 268.
Vidkommande åter 18 sä, ehuru genom föreskriften i denna §. innehafvare af senare inteckningar blifvit tryggade mot den förlust, som kunde uppkomma derigenom, att den, hvilken förut fått gemensam inteckning för sin fordran i flere fastigheter, skulle låta inteckningen i endera fastigheten serskildt dödas; men deremot afseende ej blifvit gjordt på deras rätt, hvilka kunna blifva egare af en eller annan af de fastigheter, i hvilka en gemensam inteckning finnes meddelad, och som i öfrigt är ograverad, enär det, efter den nuvarande lydelsen af ifrågavarande 18 §•, icke arden gemensamma inteckningens innehafvare förmenadt, att, utan någon för honom menlig påföljd, bifalla ett partielt dödande af sin inteckning uti någon af de öfrige fastighets-delarne, hvarigenom den följd uppkommer, alt den fastighet, som öfvergått och finnes nti serskild egares hand, måste i ett ökadt förhållande ansvara för gäldandet af det gemensamt inteeknade lånet; och som Rikets Ständer ansett detta vara en brist i Lagstiftningen, som bör afhjelpas, få hos E K. M., Rikets Ständer i underd. föreslå, att till 18 §.
Intecknings-Förordningen måtte göras följande tillägg: ”Äro fasligheterne uti serskilde egares händer, må ej heller borgenär, som har den gemensamma inteckningen, låta densamma i någondera fastigheten serskildt dödas eller förfalla, utan samtycke af den öfriga fastighetens egare; sker det, njute ej borgenären rätt till någon betalning utur sistberörde fastighet, med mindre egaren deraf sjelf gjort skulden, eller den samma å sig tagit.” Beträffande slutligen 1 g §.; så hafva Rikets Ständer inhemta!, att, vid tillämpning af berörde §., den skiljaktighet i åsigter sig yppat, att flere ansett samma logrum endast vara gällande så vida de intecknade fastigheterne befinnas uti gäldenärens eller en egares hand, hvaremot andre funnit dess ovilkorliga ordalydelse desto hellre böra lända till efterrättelse, jemväl för den händelse, att de serskilde panterne, efter den gemensamma inteckningens meddelande, tillfallit olika egare, sorn. ett sådant ganska ofta inträffande fall icke blifvit på något sätt undantaget och ej borde förmodas vara af Lagstiftaren alldeles för bi sed t; och Rikets Ständer hafva funnit denna skiljaktighet vara af beskaffenhet att i hög grad påkalla deras uppmärksamhet, till beredande af ea tolkning, som förekomme en olika och obillig tillämpning af Lag.
Så länge de faslighets-delar, hvilka till säkerhet för ett visst skuldbelopp blifvit på samma gång gemensamt intecknade, innehafva* under en persons ego, är ifrågavarande §. billig lill sin princip, Deri uttryc - Ejcpedilions-Utskotlets Förslag