Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition \:o SS. för den händelse Kongl. Majit skulle anse hinder icke möta för räntans bestämmande efter medelbeloppet af arrende-afgiften i räntepersedel lax för de tvä arrende-perioderna 1845—1850, 19^ tunnor, och 1851—1856, 17 tunnor lax, beräknade efter det uti 1855 års ofvannämnda nådiga Kungörelse föreskrifna medeimarkegångspris, med tillägg af kontanta arrendet 500 R:dr R:mt för sista arrende-perioden 1857 —1863, räntan för fisket då komme att utgöra 885 R:dr 36 öre Runt; — samt att, hvad derefter anginge skatteköpeskillingens bestämmande, det, på sätt ofvan är anfördt, genom Kongl. Brefvet den 22 Mars 1850 vore föreskrifvet, att kronofiskens försäljning till skatte borde ske till den, som på offentlig auktion derför erbjöde högsta köpeskillingen, så vida denna af Kammar-kollegium pröfvades antaglig, dock med tillika leornad optionsrätt för vederbörande strandegare att inlösa fisket för högsta antagliga anbudet; men att, enär Ljusne sågverksegares underdåniga ansökning afsåge uteslutande rätt för dem till inköp af ifrågavarande kronofiske, berörde försäljningsmethod icke syntes kunna på nu förevarande fall tillämpas i annat afseende, än för utrönande af köpeskillingens högsta belopp, med sågverksegarne dervid tillagd optionsrätt att få fisket inlösa emot den sålunda på offentlig auktion erbjudna högsta antagliga köpeskilling; och har Kollegium, för den händelse Kongl. Majit skulle anse sökanderne böra berättigas att, ensamt och utan tällan med andra, få det ifrågavarande kronofiske! inköpa, utan dess utbjudande på allmän auktion, i underdånighet upplyst, att vid de få tillfällen, då skatteköp af kronofisken, med Rikets Ständers bifall, utan auktion tillåtits, skatteköpeskillingen blifvit på följande sätt bestämd, nemligen: dels enligt Kammar-kollegii skattebref den 1 Mars 1824 å Gefle stads fiske i södra strömmen till 10 års sammanlagda räntor, beräknade efter förutgångna årets markegångspris i länet ä skatte-persedeln salt lax; dels ock enligt Kammar-kollegii skattebref den 28 April 1857 å Trysunda strömmingsfiske i Vester-Norrlands län till 10 års kronovärdi ä den för fisket i skattepersedeln strömming bestämda grundränta; kommande alltså, om, med tillämpning häraf, skatteköpeskillingen lör Ljusne Kronolaxfiske skulle erläggas med tio års räntor, samma köpeskilling, ifall grundräntan bestämdes enligt det förra af härofvan omförmälda alternativ, eller till 21^-J tunnor lax, att, efter ett markegångspris af 87 R;dr R:mt, uppgå till 18,434 R:dr 30 öre och enligt det sednare alternativet,
eller med en grundränta al 885 R;dr 36 öre, till 8,853 R:dr 60 öre; äfvensom nämnde köpeskilling, beräknad efter 10 års kronovärdi å en årlig grundränta af 21 tunnor lax å 5 R:dr tunnan, komme att utgöra 1,059 R:dr 44 öre; hvarförutan borde erläggas 6 procent på skatteköpeskilliugsbeloppen, såsom afgift till Wadstena Krigsmanhus.
Då Kongl. Maj:t härefter till pröfning förehaft detta ärende och dervid, lika med Kammar-kollegium, funnit försäljning af en del utaf ofvunnämnde Kronofiske ej vara förenlig med Kronans fördel, samt ansett, det Kronan ej huller borde afhända sig hela fisket annorledes än genom skatteförsäljning, hvarvid, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad förut i likartadt fall egt rum, årliga räntan borde motsvara medelvärdet af det arrende, som under de fre sista arrende-perioderna, eller från och med år 1845 till och med år 1863, blifvit för hvarje år betingadt, samt skatteköpeskillingen bestämmas till ett belopp svarande emot tio års ränta efter kronovärdi, har Kongl. Maj:t, enär sökanderne icke uttryckligen begärt att få skatteköpa hela fisket eller gjort något anbud i afseende på köpevilkoren, låtit genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet infordra Kongl. Slaj:ls Nåd.
Proposition N:o 2.9. 15 deras yttrande, huruvida de kunde vara villiga att, i öfverensstämmelse med ofvannämnda grunder, skatteköpa ifrågavarande fiske mot årlig ränta af Åttahundra Åttatio Fem (885) Riksdaler 36 öre och en köpeskilling af Ett Tusen Femtio Nio (1,059) Riksdaler 44 öre jemte sex procent af sistnämnda summa såsom afgift till Wadstena Krigsmanhus; Och, som sökanderne, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i skrifvelse den 20 sistlidne Maj anmält, uti en till Kongl.
Majits Befallningshafvande ingifven skrift numera förklarat sig villige att inköpa hela fisket och utfäst sig att derför betala sistberörde köpeskilling och årliga ränta, vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att, för deras del, medgifva, det samma försäljning må på förenämnde vilkor, försiggå.
De till denna fråga hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvilket ärendet varder af Rikets Ständer öfverlemnadt.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 51 Oktober 1862.
Herr Justitie-Statsministern Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Departements-chefen, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande fattade 16 Kontjl.
Majos Nått.
Proposition A:o 30. beslut, uppsatt förslag lill Kongl.
Majits nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående försäljning till skatte af Ljusne stora Kronolaxfiske i Gefleborgs län; Och behagade Kongl. Majit, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilia berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer sflåtas.
Ex protocollo Mildhog Lundgren. XiO 3O.
Ank. till Exp.-Utsk, den 10 Nov. 18G2, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvext-år; Gifven Stockholms Slott den 31 Oktober 1862.
I likhet med hvad vid föregående riksdagar egt rum, finner Kongl. Majit sig för anlåten att äfven vid den nu ingångna fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten att för nästblifvande statsregleringsperiod meddela beslut om åtgärder för behöfvandes undsättning vid missvext eller felslagen skörd; För sådant ändamål öfverlemnade Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, i enlighet med Kongl.
Majits nådiga förslag, till Kongl. Majits disposition dels den i Rikets Ständers Riksgäldskontor och på Kongl.
Bank innestående behållning utaf de för nyssberörda ändamål förut anvisade medel och dels hvad genom återbetalningar & meddelade undsättningslån kunde inflyta, med föreskrift, bland annat, att af dessa mede! högst 150,000 R:dr R:mt finge under den tid innevarande statsreglering omfattar begagnas till undsättningar utan återbetalnings-skyldighet.
Under åberopande af innehållet utaf så väl Kongl. Majits vid de två sednaste riks— dagarne i detta ämne aflåtna nådiga Propositioner och Rikets Ständers derpå grundade beslut, som ock Kongl. Majits och Rikets Statskontors den 24 sistlidne Juli afgifna underdåniga berättelse rörande, bland annat, undsättningsfonden, hvilken berättelse med tillhörande Kongl. Maj.-ls A åd.
Proposition N:o 30.
17 tillhörande handlingar kommer att Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas, och hvaraf inhemtas, att för de med sagde fond åsyftade ändamål funoos vid den tid, då nyssnämnda berättelse afgafs, att tillgå en i Riksgälds-kontoret innestående behållning utaf undsätt ningsmedel .
R:dr 1,338,731: 66. samt behållning å Kongl. Räntekammarens Bankoräkning N:o 3 . . „ 31,030: 62. tillsammans Runt R:dr 1,369,762: 28; vill Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad vid sistförflutna riksdag egde rum, nu i nåder föreslå Rikets Ständer: l:o att till Kongl. Maj:ts fortfarande disposition må, för behöfvandes undsättning vid inträffande rnissvext eller felslagen skörd, öfverlemnas så väl den hos Rikets Ständers Riksgälds-kontor och på Kongl.
Bank innestående behållning af undsättningsmede), som hvad genom återbetalningar å meddelade undsättningslån kan inflyta: 2:o att af de sålunda till Kongl. Maj:ts förfogande ställda medel en summa af högst Etthundra femtio tusen (150,000) Riksdaler Riksmynt må under tiden för nästa statsreglering få begagnas till undsättningar, utan återbetainingsskyldighet, åt sådane behöfvande, som icke äro i tillfälle att sjelfve förskaffa sig arbete eller i stånd att af egna tillgångar återgälda de undsättningsanslag, hvilka dem tilldelas: börande dylika understöd företrädesvis tillgodokomma de kommuner, som tillförbinda sig att så använda desamma, att för dithörande fattige och arbetslöse personer beredes sysselsättning och möjlighet att genom eget arbete förtjena sitt uppehälle; 3:o att ofvan omförmälde tillgångar för öfrigt må. användas endast till räntefria låneunderstöd med bestämda återbetalningsterminer och mot vederbörande större eller mindre menigheters gemensamma ansvarighet eller annan af Kongl. Majit godkänd säkerhet; 4:o att, sä vidt omständigheterna medgifva, tillfällen skola för de behöfvande beredas att erhålla sysselsättning och förtjenst vid allmänna arbetsföretag; samt 5:0 att de för undsättningar vid missvexter och felslagna skördar afsedda medel böra, till den del de icke äro för anvisade utbetalningar erforderliga, till Riksgäldskontoret öfverlemnas emot skyldighet för detta verk att det sålunda emottagna beloppet, vid skeende reqvisition, för dermed åsyftade ändamål Kongl. Majit tillhandahålla.
Majit förbiifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
CARL ./. A, Gripenstedt.
Prat. 186! & 1863, 1 Sami. 1 Afd. 13 Hdjt. 3 18 Kongl. Majlis Nåd.
Utdrag af Protokollet, öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 51 Oktober 4862.
Hans Exc. Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, 7 hyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; Och behagade Kongl. Maj:t, enligt Stats-Rädeis tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Proposition N:o 31. 19 Mo SI.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 10 Nov, 1862, kl. 10 f. m.
Maj:ls Nådiga Proposition till IIihets Ständer, angående upplåtande under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsöhrs norra kungsladugård; Gifven Stockholms Slott den 5!
Oktober 1862.
Till Kongl. Ma|:t har Dess Befallningshafvande i Westmanlands län, jemte underdånigt memorial af den 17 Oktober 1860 öfverlemnat en af Possessionaten J. M. Stenbäck i underdånighet gjord ansökning, att en å bifogad karta beskrifven, å egorna till Kungsöhrs norra kungsladugård, i Kungs Barkarö socken och Åkerbo härad af nämnda län på södra sluttningen af den s. k. örsåsen belägen och i sitt närvarande skick oländig och vanprydande plats om 4 tunnland 4 kappland måtte till bebyggande och plantering åt sökanden under ständig besittningsrätt upplåtas emot den afgäld i dagsverken till kungsladugården, som derför kunde i behörig ordning bestämmas, till hvilken begäran sökanden erhållit arrendatorn af kungsladugården C. A. Langs begifvande, enär ifrågavarande jordrymd vöre af så föga värde, att det alltid blefve en vinst för egendomen att, i stället för besittningsrätten dertill, erhålla ett skäligt antal dagsverken för densamma.
Sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium uti häröfver afgifvet utlåtande af den 5 Februari sistlidet år förklarat sig anse den sökta upplåtelsen jemte platsens bebyggande och plantering komma att medföra både fördel och prydnad för kungsladugården och derföre hemställt, att nådig Proposition i ämnet måtte till Rikets Ständer aflåtas, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som i ofvannämnda memorial icke för egen del yttrat sig öfver den gjorda ansökningen, till följd af härom erhållet förständigande, den 15 Juni sistlidet år, efter infordrande af upplysningar i ämnet från vederbörande kronofogde och häradsskrifvare, öfver berörde ansökning afgifvit underdånigt utlåtande och dervid anfört: att då af nämnde upplysningar, jemförde med arrendatorns af kungsladugården särskilda anförande, inhemtats, att den jordrymd, hvarom fråga vore utgjordes af grus och sandgrund och således hvarken för närvarande lemnade kungsla - 20 Kongl.
Proposition N:o 31. dugården någon afkomst eller fördel, eller för framtiden kunde vara till annan nytia, än såsom plats, för någon möjligen derstädes erforderlig byggnad, hvartill dock vida lämpligare byggnadsplatser mångenstädes erbjöde sig på andra kungsladugårdens egor; — samt då följaktligen någon olägenhet i ett eller annat afseende icke vore att befara genom omförmälda marks afträdande på sätt i underdånighet blifvit sökt, utan fast heldre fördel och nytta deraf kunde beredas kungsladugården dels genom platsens bebyggande och ordnande till ett prydligare utseende, dels ock förnämligast genom den dagsverksafgäld, sorn, i händelse af nådigt bifall till ansökningen, kungsladugården skulle komma att åtnjuta af ifrågavarande lägenhet, helst bergandet af kungsladugårdens vidsträckta egor och svårigheten att emot kontant ersättning under rätta skördetiden erhålla nödigt arbetsbiträde tillförene gifvit Kongl, Maj:t anledning att genom nådigt beslut den 20 Juni 1851 tillåta arrendatorn af Kungsöhrs kungsladugård att till arbetsfolks aflönande använda en del af kungsladugårdens hö-afkastning, hvarigenom behofvet för kungsladugården af tillökning i disponibel arbetsstyrka tydligen vore ådagalagdt; — funne Kongl, Maj:ts Befallningshafvande sig böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till den gjorda ansökningen med det vilkor, att den ifrågavarande jordlägenheten, i likhet med hvad Kongl. Maj:t i nådigt Bref den 6
Maj 1811, beträffande de å kungsladugården nu befintliga torplägenheter, täckts i nåder föreskrifva, borde efter då tillämpade grunder, undergå behörig skattläggning till bestämmande af den årliga dagsverksskyldighet till kungsladugården, hvartill sökanden, för erhållande af enahanda besittningsrätt som innehafvarne af nämnde lägenheter, lämpligen kunde komma att förbindas.
På grund af hvad sålunda blifvit i denna fråga upplyst och anfördt, vill Kongl. Maj:t i nåder föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande jordrymd, utgörande 4 tunnland, 4 kappland å egorna till Kungsöhrs norra kungsladugård, må för det uppgifna ändamålet åt sökanden och hans rättsinnehafvare under ständig besittningsrätt upplåtas, emot skyldighet för berörde lägenhets innehafvare att derför till kungsgården utgöra vissa årliga dagsverken, hvilkas belopp borde bestämmas på enahanda sätt, som för åtskilliga under dylik besittningsrätt varande torplägenheter å kungsladugården blifvit genom Kongl. Brefvet den 6
De frågan rörande handlingar komma att tillhandahållas det Utskott, hvartill densamma blifver af Rikets Ständer öfverlemnad; och Kongl Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, Nåd och Ynnest städse välbevågen.
CARL, J. A, Gripenstedt.
Kongl. Maj-,Is Nåd.
Proposition N'.o 31.
Utdrag af Protokollet (ifver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Honungen i Siats-Rådet ä Stockholms Slott den 31 Oktober 1862, Närvarande: Hans Exe.
Herr Justitie—Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Statsministern för Utrikes-Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, 1 hyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Departements-chefen, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition til!
Rikets Ständer, angående upplåtande under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsöhrs norra kungsladugård :
Och behagade Kongl. Moj:(, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
I Sami. 1 Afd. 13 lläf. 4 STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1862.
Proposition JV? 32. i JW 3*.
Alik. till Exp.-Utsk. den 17 Nov. 1862, kl. 1 e. m.
Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer om antagande af en författning angående giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare; Gifven Stockholms Slott den 21 Oktober iS62.
Genom särskilda hos Kongl. Majit å olika tider anhängiggjorda mål har till Kongl. Majits pröfning hänskjutits frågan, huruvida giftermål emellan mosaisk trosbekännare och medlem af Svenska kyrkan vöre enligt gällande lag tillätet eller icke; och sednast genom beslut den 20 Juli 1861 har Kongl. Majit, förklarat det i kyrkolagen emot sä beskaffade giftermål ursprungligen innefattade förbud fortfarande vara i lagstiftningen qvarstående.
Majit har dock icke kunnat undgå att finna ett sådant förbud, fastän giftermål af omförmälde slag, likasom i allmänhet äktenskap emellan personer af olika trosbekännelse, väl icke kunna anses önskvärda, likväl ur andra synpunkter, förnämligast sedlighetens, böra betraktas såsom medförande större olägenheter än fördelar, hvadan Kongl. Majit ansett berörda förbud böra ur lagstiftningen utgå samt sättet och vilkoren lör ingående af äktenskap utaf ifrågavarande art böra genom särskild lag bestämmas.
Dervid har Kongl.
Majits uppmärksamhet tillika blifvit lästad derå, att samma brist i lagstiftningen, som eger rum i fråga om sättet och vilkoren för äktenskap emellan medlem af Svenska kyrkan och mosaisk trosbekännare, jemväl förefinnes i afseende å äktenskap emellan mosaisk trosbekännare och medlem af annat främmande religionssamfund, som i riket tillätet är, fastän något förbud emot äktenskap af sistnämnda slag väl icke lärer kunna anses i lag uppstäldt; och Kongl.
Majit bar funnit jemväl denna brist böra afhjelpas genom det lagförslag, som i förevarande ämne blifvit uppgjordt och hvarför närmare motiver innefattas i bilagda StatsRåds-protokoll.
Majit vill alltså, med öfverlemnande jemväl af Högste Domstolens i ämnet förda protokoll, jemlikt 87 § Regerings-formen, till Rikets
Ständers antagande framlägga följande förslag till Bih. till R.
Prot. 1862—1863. 1 Sami. 1 Åfd. 14 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition JYs' 32.
”Förordning angående giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare.
I afseende å giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare förordnas som följer: § 1.
Medlem af Svenska kyrkan vare ej förment att ingå äktenskap med mosaisk trosbekännare. § 2.
Örn lysning till sådant äktenskap, äfvensom till äktenskap emellan mosaisk trosbekännare och medlem af annat främmande religionssamfund, som i riket tillätet är. gälle hvad i Kongl.
Kungörelsen den 19 Januari 1847 och i 9 § af Kongl. Förordningen angående främmande trosbekännare och deras religionsöfning af den 2d Oktober 18 GO stadgadt finnes. § 3.
Äktenskap, hvarom nu sagdt är, skall i slägtingars eller andra vittnens närvaro ingas inför Magistrat i stad eller inför Kronofogde å landet.
Magistrat eller Kronofogde äligge dervid i afseende ä mannens och qvinnans ledighet till äktenskap den tillsyn, som enligt lag tillkommer prest, den der vigsel förrätta skall: sedan affordras såväl mannen som qvinnan deras frivilliga ja och samtycke till giftermålet, och vardén de derpå för äkta makar förklarade.
Hvad sålunda förekommit skall i protokoll upptagas; och varde det, om äktenskapet är inlör Kronofogde ingånget, jemväl af vittnen bestyrkt.
Det giftermål vare lika gildt som vore äktenskapet med vigsel fullkomnadt.
Magistrat och Kronofogde åligger, att inför dem afslutade äktenskap hos vederbörande presterskap anmäla, på sätt om anmälan^ af vigsel för vigselförrättare stadgadt är. § 4.
I fråga om den religion, hvari barn bör uppfostras, vare lag, som i 10 § af Kongl.
Förordningen den 23 Oktober 1860, angående främmande trosbekännare och deras religionsöfning, sagdt är.” Kongl.
Majit förblifver ltikets Ständer med all Kongl.
Proposition JVS 32.
3 Utdrag af Protokollet öfver Juslilie-deparlements-Ärenden, hållet inför Harn Maj:t Konungen uti Siats-Rådet å Stockholms Slolt Fredagen den 27 Juni 1862, I närvaro af: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes-Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Ehnemark, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet ett inom Justitie-departementet utarbetadt förslag till ”Förordning angående giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare” samt yttrade: ”Vid föredragning den 20 Juli ISO i af underdåniga besvär deröfver, att ett
Konsistorium ansett lysning till äktenskap emellan en mosaisk trosbekännare och en till Svenska kyrkan hörande qvinna icke kunna lagligen meddelas,|blef Konsistorii berörda beslut af Eders Kongl. Majit faststäldt, hufvudsakligen på de skäl, att det i 15 kap. 8 § Kyrkolagen gifna förklarande, att giftermål med främmande religionsförvandter. ehuru de flitigt måste afrådas, dock icke blefvo alldeles förbjudna, när de ingingos under sådana vilkor, som Kongl. Majits stadgar påbjödo. icke kunnat, pä sätt vid jemförelse med, bland annat, 10 § i 3 kap.
Kyrkolagen sig visade, afse äfven judarne, samt att, fastän Reglementet den 27 Maj 1782, hvilket innehöll att judarne här i landet lingö ingå giftermål blott med sina religionsförvandter, men ej med några andra, blifvit genom Förordningen den 30 Juni 1838 upphäfdt och således icke numera kunde vara till hinder för judar att gifta sig med andra än sina egna trosförvandter, likväl hvarken uti siståberopade Förordning bland dc rättigheter, som tillkommo nämnde trosbekännare, funnes upptagen den, att ingå sa beska (fädt giftermål, eller genom någon sedermera utkommen lag en dylik rättighet blifvit dem tillerkänd, vid hvilket förhållande det i kyrkolagen innefattade förbud derför fortfarande mäste vara gällande och borde tillämpas, hvadan ej heller några så beskaffade stadgar, hvarom i först åberopade lagrum förmäldes och utan hvilka giftermål ined främmande trosbekännare ej linge här i riket komma till stånd, funnos i afseende på mosaiska trosbekännare utfärdade.
Föredraganden, Chefen för Ecklesiastik-departementet. anmärkte dock tillika såsom en svår brist i lagstiftningen, att här i landet en mosaisk trosbekännare ej kunde bereda den kristna qvinna han med sin kärlek omfattat, de rät - 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition J\d> 32. tigheter, sorn henne såsom hans hustru skulle tillkomma, annorledes än möjligen £enom hennes^ förledande till ett felsteg, hvilket lagarna borde söka förekomma, men ej på något sätt föranleda, och hemställde alltså, det Eders Kongl. Majit täcktas, på Justitie-departementets föredragning, taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke till Rikets näst sammanträdande Ständer framställning borde ske om utfärdande af en författning, hvarigenom äktenskap emellan Svenske kyrkans medlemmar och mosaiske trosbekännare förklarades tillåtna, samt sättet och vilkoren för sä beskaffade äktenskap bestämdes.
Denna hemställan täcktes Eders Kongl. Majit bifalla.
Vid afgörandet af omförmälda inål yttrade jag väl den mening, att, som Reglementet den 27
Maj 1782, deruti judarne förbjödos att ingå giftermål med andra än sina religionsförvandter, blifvit upphäfdt genom Förordningen den 30 Juni 1838, enligt hvilken mosaiske trosbekännare, som äro svenske medborgare, blifvit ställda i lika rättsförhållanden med öfrige svenska undersåter enligt Svensk lag, utan andra inskränkningar än Sveriges grundlagar för utrikes födde män eller främmande trosbekännare bestämde, eller i nämnda Förordning särskildt stadgades, samt hvarken i samma Förordning eller annorstädes i Svensk lag funnes stadgadt något förbud för jude att ingå äktenskap med medlem af Svenska kyrkan, och lysning och vigsel voro i allmän
Lag föreskrifna former för ingående af ett giltigt äktenskap och jemväl i egenskap af religions-förrättningar borde enligt Svenska kyrkans bruk verkställas, så snart den ena af makarne tillhörde samma kyrka, den omständighet, att mannen var jude, icke borde utgöra hinder för den begärda lysningens utfärdande.