Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid, då jag icke, som förut blifvit antydt, tilltror mig kunna framlägga något detaljeradt förslag till hastigt afhjelpande af vårt stora penningebetryck och bekymmer, utan öfverlåter detta till det Utskott, dit denna min motion blir remitterad, vågar jag endast härigenom fästa Rikets Höglofliga Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att härutinnan skaffa, om icke fullkomlig bot, åtminstone lindring, och torde jag få göra mig förvissad, att det Utskott, som kommer att behandla denna vigtiga fråga, deråt egnar all den uppmärksamhet, som frågans vigt, kräfver.
Ho 951.
Af .lohan Fredrik Fredriksson från Upsala län, om anslag för utvidgning af lägre elementarläroverket i Enköping.
Undervisningsverken hafva under de fyra sistförflutna riksdagarne haft att glädja sig öfver Rikets Ständers särskilda uppmärksamhet och utmärkta frikostighet.
Medel hafva blifvit anslagna, dels till nya läroverks grundande, dels till utvidgning af redan förhandenvarande.
De välsignelserika verkningarne häraf för fäderneslandet hafva väl ännu ej hunnit i någon väsendtligare mån uppenbara sig, men redan det är ingen ringa frukt, att de offentliga läroverken tillvunnit sig ett allt större förtroende, i följd hvaraf många af dem ännu är o i behof af ytterligare statsanslag till nödig utvidgning och till erhållande af förökad lärarestyrka, för att de må kunna motsvara detta förtroende och sin bestämmelse.
I detta afseende vågar jag påkalla Rikets Ständers välvilliga uppmärksamhet för Enköpings elementarläroverk.
Alltsedan hösten år 1861, då detta läroverk trädde i verksamhet såsom treklassigt i stället för en aftynande pedagogi, har detsamma tillvunnit sig ett allt större förtroende, så att enligt vidfogade intyg lärjun - Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
N:o 251. garnes antal, som vid sagda tid eller höstterminen år 1861 utgjorde 58, innevarande termin uppgår till icke mindre ån 81.
En sådan tillvext vid ett läroverk i lärjungarnes antal, då detta på den korta tiden af blott fyra år förökats med nära hälften af det ursprungliga, i följd hvaraf en än ytterligare förökning är att motse i närmaste framtid, vittnar redan tillräckligt om behofvet af en större lärarestyrka vid detsamma och derom att det förtjenar, att till omfånget af undervisningen utvidgas.
Vid bedömandet af en sådan fråga bör dock ingalunda uteslutande ett ökadt lärjungeantal, utan ock många andra förhållanden, tagas i betraktande.
Ett synnerligt afseende förtjenar sålunda äfven det intresse, hvarmed det samhälle och den ort, hvilka läroverket närmast är till gagn och nytta, omfattat detsamma, och i detta hänseende intager Enköping med den omkringliggande orten ett utmärkt rum genom de jemförelsevis stora uppoffringar, som de vidkänts såväl för läroverkshus, som för sjelfva undervisningen.
Utan statsanslag, endast med bidrag från stiftets byggnadskassa af 5,000 R:dr R:mt, har Enköpings stad låtit uppföra ett skolhus, som med afdrag af fbrenämnda summa och af hvad som bör räknas på den i samma byggning inrymda folkskolan, kostat minst 85,000 R:dr Runt.
Detta skolhus, som är prydligt, ändamålsenligt och afsedt för ett femklassigt läroverk, samt eger en rymlig gymnastiksal, blef hösten år 1864 färdigbygdt, så att skolan då vid terminens början kunde dit inflytta.
Beträffande äfven undervisningen, hafva Enköpings stad och orten deromkring, i , samma mån lärjungarnas antal sådant kråft, icke sparat på uppoffringar för erhållande af tillräckliga lärarekrafter, enligt hvad härhos vidfogade intyg af läroverkets inspektor och rektor gifva vid handen.
Af dessa intyg visar sig, att genom bidrag såväl af staden som af enskilde i orten deromkring boende personer, en lärare alltsedan höstterminen år 1862, och från innevarande hösttermin tvänne lärare aflönats, så att för närvarande i Enköpings skola undervisning meddelas af 5 lärare i 5 klasser, motsvarande dem i ett femklassigt läroverk, äfvensom att dessa bidrag af staden och enskilde sedan hösten år 1862 till innevarande termins början uppgått till 3,200 R:dr, ett i sanning icke ringa belopp, jemfördt med hvad Staten under samma tid till lärares aflönande derstädes tillskjutit eller 8,388 R:dr Runt.
Af synnerlig vigt vid bedömande af nu ifrågavarande behof är vidare att taga i betraktande vidden af det område, hvarifrån ett läroverk har att påräkna lärjungar, och äfven i detta hänseende torde Enköpings läroverk ej stå efter de många andra läroverk, hvilkas behof af utvidgning blifvit af Rikets Ständer erkändt och afhjelpt, enär, enligt hvad en blick på kartan kan öfvertyga om och hvad som erfarenheten under skolans fyraåriga tillvaro bestyrkt, detta läroverk har att påräkna lärjungar från 20 å 30 socknar i en af vårt lands mest odlade och be byggda trakter.
Upsala fullständiga elementarläroverk är väl nära beläget intill Enköping och kunde möjligen derföre behofvet af dess skolas utvidgning synas vara mindre trängande, men just i denna närbelägenhet ligger ett ytterligare och högst vigtigt skäl för den ifrågasatta utvidgningen.
Alltmer framstår nödvändigheten, att lägre läroverk grupperas omkring de fullständiga, som äro belägna i de folkrikare delarne af landet, på det ej genom ett alltför stort antal lärjungars tillströmmande till de sednare det må blifva allt för svårt, ja! till sistone hardt nära omöjligt att derstädes rätt sköta undervisningen och handhafva skoltukten.
Allmänt bekant är, att ett sådant förhållande hotar, bland andra, Upsala elementarläroverk, der, enligt den af dess rektor utgifna redogörelsen för detsamma, lärjungarnes antal sistlidne vårtermin uppgick till 506.
Olägenheten af ett alltför stort lärjungeantal i ett full - Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
N:o 251. ständigt läroverk afhjelpes dock föga genom närbelägenheten af ett blott treklassigt så 1 öfverbefolkningen, att jag så må uttrycka mig, gemenligen icke inskränker sig till de tre nedersta klasserna, utan sträcker sig ända till och med den femte klassen, såsom förhållandet ock är i Upsala läroverk, der, enligt nyss anförda redogörelse antalet lärjungar i tredje klassen utgjorde 79, men i femte klassen ända till 121, hvaremot i sjette klassen antalet nedsteg till 71 och i sjunde till 26.
Understöddes ett sådant läroverk af ett närbeläget femklassigt, skulle icke blott naturligtvis antalet lärjungar i fjerde och femte klasserna af det fullständiga läroverket minskas, utan otvifvelaktigt skulle detsamma äfven röna ett mera välgörande inflytande i samma hänseende, beträffande de tre nedersta klasserna, enär tydligt är, att många målsmän förbigå för sina barn det blott treklassiga läroverket och hellre insätta dem från början i det fullständiga, äfven om det förra är dem närmare beläget, för att undvika de olägenheter, som äro förknippade med ombyte af läroverk redan så tidigt, som vid barnets förflyttning från tredje till fjerde klassen.
Detta skäl finnes ej för förbigåendet af det femklassiga läroverket, utan skall detta så mycket mer draga till sig lärjungar, då det är beläget i en mindre stad, såsom Enköping, der lefnadskostnaden är betydligt billigare än i den större staden.
Ett femklassigt läroverk i en sådan stad skall säkerligen ock, oberoende af det närbelägna fullständiga läroverket, i allmänhet blifva mer anlitadt än det blott treklassiga, som ej har att meddela någon afslutad undervisningskurs såsom det femklassiga.
Äfven torde till bevis, att Enköping eger ett för ett större elementarläroverk tjenligt läge, förtjena omnämnas, att på Upsala Domkapitels hemställan och Kanslersgillets tillstyrkan Kongl. Majit genom nådigt Bref den 22 April 1808 förordnade, att Upsala katedralskola skall flyttas till Enköping, ett beslut, som dock af okända anledningar icke blef verksteldt.
Med afseende å hvad jag sålunda haft äran anföra, nemligen dels å det allt mer tillvexande antalet lärjungar vid Enköpings elementarläroverk, dels derå, att derstädes redan finnes ett skolhus, bygdt för ett femklassigt läroverk, dels å de stora uppoffringar Enköpings stad och orten deromkring gjort såväl för detta skolhus, hvartill ej något statsanslag begärts, som för undervisningens ändamålsenliga skötande i mån al lärjungeantalets tillvext, uppoffringar, hvarmed staden och orten ej länge torde mägta uthärda, dels slutligen å det trängande behofvet för det närbelägna Upsala fullständiga elementarläroverk af förminskning i lärjungeantal jemväl i fjerde och femte klasserna, får jag vördsamast föreslå, att i likhet med hvad som under väsendtligt enahanda förhållanden beviljats åt andra treklassiga läroverk såsom Norrtelje och Eksjö, Rikets Höglofliga Ständer måtte bevilja medel till Enköpings nuvarande treklassiga. elementarläroverks utvidgande till femklassigt tued löner på stat för rektor och fern kolleger.
Stockholm den 15 November 1865. J. F. Fredriksson, från Upsala län.
Motioner i Bonde-Ståndet 1H65. Nw 232. il>o 959 Af Pehr Unesson från Gefleborgs län, att a alla de ställen, der postskjutsskyldige hemman blifvit befriade frän portens fortskaffande, detta bert gr md pd entreprenad rtallar.
Då de postskjutsskyldige under ea längre tid vid hvarje riksdag anfört klagomål öfver det svåra onus, som dem vore ålagdt med postens fortskaffande, lunno Rikets Höglofliga Ständer vid 1860 års riksdag sig ändtligen böjda att lyssna lill de ständigt upprepade klagomålen och fördenskull beviljade ett anslag al 70,000 R:dr, för att lyfta postskjutsen från jordbruket och öfverflytta densamma på Staten.
I följd häraf hafva visst en del postskjutsskyldige blifvit befriade från detta onus, men i det stället hafva de hållskjutsskyldige under vissa tider af året blifvit ålagda att fortskaffa posten.
Sådant var likväl icke Ständernas tanke, att donna skyldighet skulle lyftas ifrån det ena hemmanet och läggas på ett annat, som var förut nog betungadt.
Efter den norra kustvägen inom
Helsingland befordras posten med diligenser under den tid af året, då sjökommunikationen är af bruten, utaf de entreprenörer, som åtagit sig detta besvär.
Detta är alldeles öfverensstämmande med Rikets Ständers beslut; men under sommarmånaderna, då postdiligenserna ej begagnas, har vederbörande ålagt de skjutshållningsskyldige att mot vanlig skjutslega fortskaffa posten.
Oaktadt protester mot, ett sådant förfarande blifvit afgifna har sådant ej verkat till någon ändring.
Hvar och en måtte väl finna att ett sådant förfarande är stridande mot ali rättvisa, då man betänker, att ile entreprenörer, som åtagit sig hållskjutsen, vid dess öfvertagande ej kunde ana, att de äfven skulle blifva ålagde att skjutsa posten.
De skulle i sådant fall fordrat långt större ersättning, än hvad de nu uppbära af de hållskjutsskyldige och komma äfven, då tiden för den ingångna entreprenaden upphör, att af de skjutsskyldige fordra betydliga förhöjningar.
Dessutom tillskyndas äfven de resande en betydlig tidsutdrägt, i det att hästarne borttagas för postens fortskaffande.
Jag får derföre anhålla. det, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att å alla de ställen, der de postskjutsskyldigc blifvit befriade från postens fortskaffande, postskjutsen ställes på entreprenad och do hållskjutsskyldige under inga andra vilkor dermed betungas, än då postskjutsentreprenörerne genom någon oförmodad händelse blifva urståndsatte att fullgöra sina åtagna skyldigheter.
Behr Ericsson, från Gefleborgs län.
Motioner i Bonde-Ståndet 18(15.
N:o 253. 359 \:o 953.
Af Pehr Ericsson från Gefleborgs län, om anslag för utvidgning af elementarläroverket i Hudiksvall.
Läroverket i Hudiksvall, som räknar sin upprinnelse från år 1650 och under I700:talet intog- en omfångsrik och aktningsbjudande ställning, blef i början af 1820:talet förvandladt till vanlig trivialskola samt derefter vid riksdagen 1856—1858 åter uppflyttadt till högre elementarläroverk på real-linien.
Redan vid sistnämnda tidpunkt utgjorde de ynglingar vid läroverket, som läste klassiska språk, ett betydligt större antal än de, sorn icke läste desamma.
Och detta förhållande har sedan visat så konstant, att ingen med detsamma för ögonen och med någon kännedom om andra förhållanden i orten kan betvifla detsammas fortfarande för en mycket lång framtid.
Antalet af lärjungar vid detta läroverk är för närvarande visst icke så stort, men de aldraflesta ynglingar, som der inträda med bestämd föresats att genomgå läroverket till slut, utgöras af sådana, som vilja erhålla en möjligast fullständig elementarbildning, för att sedan vid universitetet fortsätta sina studier och bereda sig för inträde i »Statens olika embeten och tjeuster, bland hvilka ännu de flesta fordra någon kännedom af klassiska språk.
De ynglingar åter, som icke vilja förskaffa sig en s. k. lärd bilduiug, nöja sig antingen med att genomgå folkskolan, eller, om de verkligen söka inträde vid läroverket, qvarstadna de vanligen icke längre än till den tid, då de skola beredas till sin första nattvardsgång, i följd hvaraf antalet lärjungar på real-linien, som företrädesvis begagnas af dessa lärjungar, både i allmänhet är obetydligt och särskildt i sjette och sjunde klasserna högst ringa.
För att med siffror visa rigtigheten af detta påstående, beder jag få här uppställa en jemförelse för de sista sex åren mellan antalet af latiu-liniens och real-linieus lärjungar såväl från tredje klassen, der de båda linierna delat sig, som de båda linieruas olika lärjungeantal i sjette och sjunde klasserna, hvilka klasser konstituera läroverket såsom ett högre.
Latin-liniens lärjungar
Real-liniens lärjungar från tredje klassen. från tredje klassen.
Höstterminen 1S60 36 9.
Vårterminen 1862 42 8.
Vårterminen 1863 39 10.
Höstterminen 1863 41 5.
Höstterminen 1864 47 ,10.
Motioner i Bonde-Ståndet 186ö.
Latin-liniens lärjungar Real-liniens lärjungar i sjette och sjunde klasserna. i sjette och sjunde klasserna Höstterminen 1859 . o Vårterminen 1860 . 3 Höstterminen 1860 .
Vårterminen 1861 . 7. ...... . 3.
Höstterminen 1861 . 11 2.
Vårterminen 1862 . 11 2.
Höstterminen 1862 . 11 9 Vårterminen 1863 . 11 •> Höstterminen 1863 . 13 L.
Vårterminen 1861 . 13 1.
Höstterminen 1861 . 11 1.
Vårterminen 1865 . 10 1.
Höstterminen 1865 .
Summa 110. 12 Summa 18. 1.
Häraf synes, hvilket öfvervägande antal latin-liuiens lärjungar utgöra i jemförelse med den reala Irnieus.
Och om det är tvifvelaktigt, huruvida de endast på real-linien fullständiga läroverken motsvara någon orts behof, så synes alldeles obestridligt, att ett sådant läroverk åtminstone icke tillfredsställer den här ifrågavarande ortens.
Långt heldre skulle Hudiksvall kunna nöja sig med ett blott på latin-linien fullständigt.
Faran för läroverkets fortfarande bestånd såsom ett högre, i händelse man icke på något sätt sökte gå det stora flertalets af lärjungar önskan och behof till mötes att erhålla fullständig undervisning i klassiska språk, förutsågs också redan på förhand af de med ortens förhållanden mera förtrogne, hvarföre genast vid läroverkets utvidgning till högre real-läroverk hösten år 1858, en stor mängd af stadens och ortens innevånare iugingo till Kongl. Maj:t med underdånig ansökan, att läroverket, mot förbindelse för staden och orten att under en tid af sex år pä egen bekostnad aflöna en extra lärare, måtte få utvidga sin verksamhet derhän, att fullständig undervisning meddelades äfven på den klassiska linien.
Majit synes ock till fullo hafva godkänt betydelsen af de i den underdåniga ansökan framlagda skål, enär genom nådiga Brefvet af den 16 Juni 1859 till
Rättigheten till en sådan utvidgad verksamhet, hvarigenom
Hudiksvalls läroverk erhållit en exceptionel ställning i jemförelse med andra blott på reallinien fullständiga, har nu varit oafbrutet begagnad från och med höstterminen år 1859.
Huru behöflig och anlitad densamma varit, torde till fullo vara ådagalagdt genom de här ofvan anförda sifferuppgifterna, hvilka omfatta just de år, som sedan dess förflutit.
Det af sex års erfarenhet bevittnade behof vet bör vara tillräckligt för att göra undantaget till en regel.
De olägenheter, som äro förenade med nuvarande undantagsställning och bland hvilka blott må nämnas lärjungarnes på latin-linien försändande till annat läroverk för afläggande af maturitetsexamen, svårigheten att, bestämma lärarnes undervisningsskyldighet, då läroverket på papperet heter ett real-läroverk, men i verkligheten är ett humanistiskt, den möjliga tveksam - Motioner i Bonde-Ståndet 1866.
361 heten hos föräldrar och målsmän att insätta sina söner och myndlingar i en läroanstalt, om h vars fortfarande bestånd de icke ega tryggad visshet, — dessa olägenheter kräfva alla ett billigt och skyndsamt afhjelpande.
Motioner, i syftning att få läroverket fullständigt äfven på den klassiska bildningslinien, hafva ock vid sist hållna riksdagar varit väckte, men strandat emot förnämligast det ringa antalet af lärjungar, som då ännu icke uppgått till 100.
Då nu jemväl denria stötesten så tillvida bortfallit, att läroverket innevarande termin räknar 105 inskrifna, hvaribland inom sjette och sjunde klasserna 13, af hvilka blott en enda realist, och då den redan befintliga lärarestyrkan med afseende på det begränsade antalet af lärjungar kräfver en högst ringa och obetydlig ytterligare uppoffring från Statens sida för läroverkets bringande i fullständigt skick, har en ny motion för ändamålet icke kunnat undan tryckas.
Det skall ännu säkerligen invändas att lärjungarnes antal är alltför ringa, för att kräfva läroverkets utvidgande till ett högre fullständigt, men deremot må först och främst anmärkas, att det otvifvelaktigt måste komma att utöfva ett än ofördelaktigare inflytande på tillvexten af lärjungarnes antal, om de flesta af dem i en så vigtig tidpunkt, som vid atgångsexamen, blifva betraktade såsom privatister, då naturligt är att alla de, som hafva någon möjlighet att välja mellan olika läroverk, föredraga ett sådant, der de veta, att de äfven ega rättighet att aflägga sin afgångsexamen.
Dessutom är det icke lärjungeaatalet ensamt, som bevisar ett läroverks behöflighet och värde.
En s. k. real-bildning skulle icke här tillfredställa behofvet, och det är för långt till något fullständigt läroverk, för att det skulle kunna ersätta, hvad som här felas.
Afståndet från de två närmast belägna, på båda linierna fullständiga läroverken i Gefle och Hernösand är, åt hvilkendera sidan man vänder sig, 14 mil, och otvifv elak tigt är att ganska många af dem, som genom den nuvarande anordningen af Hudiksvalls läroverk kunna erhålla en fullständig humanistisk skolbildning, skulle beröfvas denna fördel, om de för dess vinnande vore nödsakade att begifva sig till någon af omnämnda tvänne städer, med hvilka Hudiksvall under större delen af året blott eger en besvärlig och dyr landsvägsförbindelse.
Hvad ändtligen beträffar orsaken dertill, att läroverket äunu är jemförelsevis litet besökt, så är denna tvifvelsutan att söka deruti, att ortens befolkning till aldrastörsta delen består af allmoge, hvilken, utom det att den ännu icke fullt kommit till insigt om värdet och betydelsen af en högre, vetenskaplig upplysning, finner äfven de omkostnader för barnens underhåll vid läroverket alltför kännbara, som kanske af många andra samhällsklasser skulle anses särdeles billiga.
Det kan i detta hänseende vara tillräckligt att anföra, att, då läroverkets stipendiimedel år 1863, förutom en årlig ränta på 112 R:dr 50 öre, utgjorde ett kapital af 2,700 R:dr, de för närvarande uppgå till 11,470 R:dr.
Men skall läroverket kunna hoppas att hos allmogen väcka fullt förtroende, fordras såsom oeftergiflig^ vilkor, att det inom sig sjelft skall kunna meddela en undervisning, som|i|framtiden tillåter lärjungarne fritt val af sitt vitte genus.
Prot. 1865 Sf 1866. 11 Sami. 4 Afd. 46 362 Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
Den nuvarande, på stat uppförda, lärarepersonalen vid läroverket utgöres af rektor, som med dertill fulltygad kompetens undervisar i latin ock grekiska inom de högsta klasserna, tvänne lektorer, den ena i mathematik, den andra i lefvande språk, samt sju kolleger.
Med denna lärarestyrka har undervisningen under sednaste år nöjaktigt kunnat bedrifvas fullständigt på bägge bildniugslinierna, utan att någon öfveransträngning för lärarne beböft komma i fråga.
Men då rektor är tillförordnad endast för en tid af fem år och hans plats icke alltid kan supponeras erhålla en för bibringande af klassisk undervisning kompetent innehafvare, då dertill det nuvarande exceptionsförhållandet inom de bägge högsta klasserna icke längre bör såsom ett sådant existera, får jag på ofvan utvecklade skäl och grunder anhålla, att Rikets Höglofliga Ständer måtte besluta, det Hudiksvalls högre elementarläroverk, från och med början af nästkommande statsregleringsperiod, utvidgas till ett högre fullständigt elementarläroverk och att för sådant ändamål anslag för en lektion i klassiska språk vid nämnda läroverk från och med samina tid varder af statsmedel bevilja dt.
Anhållande jag vördsammast om remiss af denna motion till Höglofliga Stats-Utskottet.
Pehr Ericsson, från Gefleborgs län. ilio Af Pehr Ericsson från Gefleborgs län, om andag för utsträckning af Hudiksvalls jernväg från Forssa station till Näsviken.
Vid 1856—1858 årens riksdag beviljade Rikets Ständer för anläggning af jernväg, om fyra fots spårvidd, emellan hafsviken vid Hudiksvall och Dellsjöarnes vattendrag viii Forssa kyrka ett låneunderstöd af 370,000 R:dr Runt mot fyra procent ränta och en procent årlig kapitalafbetalning.
Kostnaden för jernvägsanläggningen var af dåvarande Kapitenen Cl.
Adelsköld beräknad till 560,000 R:dr, men anläggningskostnaden uppgick vid tiden för jernvägens afsyning till 624,000 R:dr, således 64,000 R:dr Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
363 mora, än kostnadsförslaget innehöll, hvarförutom sedermera betydliga kostnader måst göras för utvidgning af stationernas områden och upplagsplatser, inköp af vändbord och lyftkranar, anskaffande af en ångbåt jemte ångbåtstation med kaj och magasiner vid sjön Dellen, m. m., uppgående till öfver 100,000 Riksdaler.
Bruttoinkomsten af jernvägen uppgick år 1860 till 75,458 R:dr, år 1861 till 78,401 R:dr, år 1862 till 81,490 R:dr, år 1863 till 101,617 R:dr samt år 1864 till 94,186 R:dr.
Passagerare, som begagnat jernvägen, uppgingo första året till 9,615; andra året 14,263; tredje äret 14,669; fjerde året 16,669 och femte året 19,931 personer.
Passagerarnes antal å denna jernväg har sålunda på de fem åren mer än fördubblats, men skulle hafva ökats ännu mera, derest icke ett par för persontrafiken särdeles missgynnande förhållanden hindrade mängden af vägfarande att begagna sig af jernvägen.
En al dessa ofördelaktiga omständigheter är, att jernvägen, der den afslutas vid Forssa kyrka, icke träffar någon allmän landsväg, utan endast en sockenväg, afsides belägen ifrån den allmänna landsvägen; och det andra och ännu mera ofördelaktiga förhållandet består deruti, att då jernvägen med sitt till tiden bestämda och hastiga lopp slutar vid Forssa kyrka, kommunikationsleden sedermera fortsättes vesterut på den ofvanberörda P. A.
Nyssnämnda kanal är nemligen farbar endast för helt små och högst fyra fot djupgående ångbåtar och pråmar, och de två slussarne i kanalen hafva lika anspråkslösa dimensioner, nemligen endast jemnt tillräckliga för att rymma för hvarje slussning endast en liten ångbåt eller en pråm i sender.
För att nu kunna befordra den rätt betydliga varutrafiken å kommunikationsleden, måste ångbåtarne ständigt hafva i släp med sig minst en, men oftast flera pråmar, och som blott en och en af dessa små farkoster i sender kan inrymmas i slussarne, och det dertill ofta händer och hvilket icke lärer kunna förebyggas, att två ångbåtar, hvardera med flera pråmar, mötas vid slussarne och uppehålla hvarandra i flera timmar, ja i hela fem timmar, hvarpå man haft exempel, så framstår tydligt, dels huru litet belåtna och betjenade för sina egna personer landets innebyggare kunna vara att färdas på denna så beskaffade, af sjö, kanal och jernväg bestående kommunikationsled, dels hvilken stor olägenhet det är för den snabba jernvägstrafiken att vara afbruten, innan den nått sitt mål, Dellstranden, och vara fastlänkad med och beroende af den till tiden oftast obestämda och tröga kanalfarten.
Antingen måste kanalen med sin hinderliga slussning öfvergifvas och jernvägen få framsträckas till sjöarne med sitt rymliga och fria vatten, eller också skall jernvägen, nutidens yppersta tidsbesparande kommunikationsanstalt, samtidigt med landet, som anlagt och behöfver densamma, lida och förhindras i sin utveckling af det tidsödande fortskaffningssättet på kanalen.