Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom frivillige sammanskott, testaments-anslag och gåfvor, deribland Kongl. Maj:t Allernådigst behagat förära 800 R:dr Banko, blef under Högstdensammes sista besök i staden, en fond samlad till inrättande af ett arbetshus, der 25 fattige barn af begge könen, under Fattigvårds-Direktionens uppsigt, njuta undervisning af en läromästare och en förestånderska.
Barnen få lära att läsa, skrifva och räkna, samt flickorna derjemte alt sy och spinna.
Utom en klädning och en skjorta eller lintyg samt ett par skor, som årli gen dem tilldelas, undfå barnen i hvarje vecka 12 sk. kontant.
De af stadens invånare, hvilka ej sjelfve behöfva understöd, blifva, efter frivilligt begifvande, årligen taxerade till en viss af församlingen godkänd och faställd afgift, grundad på hvars och ens kända förmögenhet, rörelse och egande stadsjord, hvilka medel, jemte en procent af all, å frivillig auction försåld, omyndige barn ej tillhörig, lösegendom, och en half procent för fast egen dom, tillika med viss afgift vid fartygs försäljning och sjömäns förhyrning, Femårs-Berättehe Jr.
Calmar Lån. ^ 34. samt i Lag stadgad procent af Summa-Inventarii af bouppteckningar, under Direktionens vård användas dels till arbetshus-inrättningens underhåll, och dels till månadtligt understöd för fattige, sjuklige och orkeslöse personer; varande allt tiggeri strängeligen förbjudet.
Utom dessa inrättningar, linnas från längre tid tillbaka två fattighus* det ena på stadens bekostnad inrättadt, der 20 fattige och bräcklige personer af begge könen, hvilka af dertill utsedd sköterska vårdas, njuta husrum, behöflig ved samt månadtligt understöd.
Det andra är stifladt af framlidna Enkefru Anna Cederflycht, som härtill anslagit en fond af 5,555 R:dr 26 sk. 8 r:st.
Riksgäldsmynt, hvilke uti Rikets Ständers Bank blifvit insatte, emot en årlig ränta af 4 procent, under förbehåll, att Capitalet aldrig får lyftas, och räntan endast till föreskrifne behofvet användas.
Af denna ränta, borde enligt gifvarinnans förordnande 16 fattige personer ifrån Westervik, Westrum, Gladhammar och Hallingsbergs Socknar njuta årligt underhåll, samt, jemte ved och mat, få fria husrum uti ett dertill på stiftarinnans bekostnad i staden uppbygdt stort och rymligt stenhus; men detta bar, då räntan icke var tillräcklig till de fattigas underhåll, Kongl.
Seraphimer-Ordens-Gillet för flera år tillbaka i så måtto ändrat, att gratialisterna, i stället för nämde förmåner, årligen undfått i ett för allt 5 R:dr 26 sk. 8 r:st Banko, ända intill år 1825, då, i anseende till räntegifvande kapitalets betydliga tillväxt, som för närvarande utgör 21,159 R:dr 14 sk. 9 r:st Banko, uppå Konun gens Befallningshafvandes af Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet, understödda underdåniga proposition, Kongl.
Maj:t Nådigst behagat fastställa, att antalet af pensionärer skulle tillökas med 22 fattige från Westervik och ofvannämde Socknar, samt att de efter första stiftelsen pensionerade 16 fattige skola årligen åtnjuta hvardera 33 R:dr 16 sk.
Banko, samt de öfrige 22 hvardera 16 R:dr 32 sk. samma mynt, för året, efter hvilket
Nådiga stadgande utdelning nu verkställes; varande Magistraten uppdraget, att tillsätta en Syssloman, som årligen redovisar medlens användande, och derföre får disponera 2:ne rum i ofvannämde hus, samt i årlig lön åtnjuter 50 R:dr Banko.
För närvarande begagnas sjelfva huset, dels till Curhus med 14 sängar för veneriske sjuka, så väl lör staden som landet häromkring, dels till arbetshusinrättningen och dels till en år 1824 inrättad Lancasterskola, der både fattige och förmögnare mäns barn äga tillfälle lära läsa, skrifva och räkna, under ledning af en lärare, som åtnjuter lön af både Fattigvårds och Stads medlen. 35 Skjutsen bestrides, med 11 hästar, af fyra dertill anslagne, på stadens mark belägne, torp, hvilka, om någon gång behofvet så skulle fordra, understödjas af i staden boende skjutsande personer.
Blott en enda allmän landsväg af ungefärligen 1 mils längd leder till staden, och den underhålles, så långt stadens mark sig sträcker, af samtlige husägarne, i förhållande till tomlernes storlek.
Hufvudnäringen är Handel, och stadens större eller mindre välstånd beror på det förhållande hvaruti dess utrikes handelsrörelse under omvexlande conjuncturer sig befinner.
Denna drifves med- 22 större och mindre fartyg af 1,297 lästers sammanräknad drägtighet, hvilka besöka flera närmare och fjermare utrikes hamnar, samt exportera ortens producter, såsom Jern, Beck, Tjära, Bräder, Plankor och Bjelkar, hvarpå likväl i senare åren varit liten eller ingen vinst.
Stadens import har egentligen bestått i Salt, hvilket i anseende till den nog dryga tullen å denna nödvändighetsvara, gifvit ganska liten förtjenst.
Afsättningen deraf har skett dels till Norrige och inrikes släder, dels till angränsande skärboer, dels ock till allmogen från detta och Östergötlands Län.
Dessutom finnas 10 jakter af tillsammans 170 lästers drägtighet som endast begagnas lill inrikes sjöfart.
Tvänne skeppsvarf äro vid staden inrättade, hvarest gemenligen byggas 2:ne fartyg årligen af större eller mindre drägtighet.
Stadens handlande, 24 till antalet, drifva in- och utrikes handel samt äro till största delen tillika skeppsredare.
Handtverkerierna äro här, såsom i flere andra städer, uti ett slätt tillstånd, och orsaken dertill torde till någon del kunna tillskrifvas lättheten att vinna burskap, hvarigenom nästan hvarje stad fått mångfaldigt flere mästare än behofvet påkallat.
Härvarande mästares antal utgör 29 personer.
Någre manufacturer äro ej här inrättade.
Den enda här varit, nemligen en klädesfabrik är för flere år tillhaka nedlagd.
En Elementarskola finnes, der undervisningen meddelas i tre klasser af Rector och 2 Colleger, af hvilka den ene erhåller i lön af staden 20 tunnor spanmål, hälften Råg och hälften Korn. 36 Sjukvården härstädes besörjes af en Stads-Fysikus och en Stads-Chirurg, hvilka lönas af staden, och är den sednare tillika läkare vid kurhuset.
Stadens inkomster utgöras af skott och förskott, ägopenningar, Burgäld, Stadstolagen, Väg- och Mätare-penningar, Bro- Hamn- och Ringpenningar, Ståndpenningar, Tomtören, Planpenningar af Gamleby Köping, Arrende af Stadskällaren och den så kallade Stadskrogen i Gamleby, samt li hemman Bjurvik, hvartill staden är ägare, äfven en procent af fastighetsköp, belöpande sig alla förutnämde intrader, i medeltal för fem år, till 5,950 R:dr årligen och stadens utgifter för Embetsmännens löner, byggnader m. m. till 5,900 R:dr allt Banko.
De publike hus, hvilka staden har att underhålla, äro Rådhuset, Skolhuset, Stadskällaren, Mälare- och Saltnederlags-bodarne, Jernvägen, Packhuset och fem Spruthus, der stadens fem sprutor förvaras.
Tullmedlen vid tullkammaren härstädes, beräknade i medeltal för sist förflutne fem åren uppgå lill 37,383 R:dr Banko årligen. 3:o Wimmerby.
Invånarnes antal i staden och på dess ägor utgör:
Mantalsskrifne personer 862, hvaraf 361 mankön och 501 qvinkön; öfverårige 132, nemligen 37 mankön och 95 qvinkön, samt underårige 473, deraf 233 mankön och 240 qvinkön, eller tillsammans 1,467, hvaraf 361 mankön och 836 qvinkön.
Staden har således, sedan sista Femårs-Berättelsen aflemnades, vunnit en tillökning af 82 mantalsskrifne personer, äfvensom antalet af öfver- och underårige förökats.
Stadens bestånd är grundadt på jordbruk, handel med kramvaror och viktualier, samt handtverkerier.
Handeln med Oxar, som fordom utgjort en af stadens förnämsta näringsgrenar, har nu mera alldeles upphört, sedan slagtare från Stockholm börjat kringresa för att dels på landtmarknaderna och dels hemma i byarne göra uppköp af dessa kreatur.
De handlande, hvilkas antal under dessa fem åren varit lika, förse landsorten med dess behof af kram varor, uppköpa sam't afsätta i andre släder, lin, vax och andre viktualier.
Genom flere här sammanstötande Allmänna vägar, äger staden god kommunikation åt alla sidor och säkert är, att den i anledning deraf fördelaktigt inverkar i 37 inverkar på landets kultur och näringar, då Iandtmannen således der med lätthet kan afsätta sina producter; varande allmogen omkring staden 1 allmänhet välmående samt till en del förmögen, hvilket förorsakar att staden från närmare håll icke saknar ymnig tillförsel.
Handel och näringar hafva visserligen mera lill- än aftagit, dock hafva de icke synnerligen stigit, Handtverkerierne äro, med få undantag, för det mesta uti en mindre god belägenhet, dels emedan idkarnes antal är för stort i förhållande till afnämarnes, dels i följd af förorsakad kostnad och tidspillan, då handtverkarne lill aflägse landlmarknader kringföra deras tillverkningar.
Jorden, som årligen mer och mer uppodlas, brukas väl, och användes så väl till producerande af spanmål och polaloes, som äfven till lin oell foderväxter; och uppgår grödan i vanliga år till stadens behof äfven med något öfverskott till afsalu.
För undervisningen finnes i staden en lärdomsskola med Rector och 2:ne Colleger.
Sjukvården bestrides af en Stadsläkare, äfven som af bär stationerade Provincial-läkaren, Fattigförsörjningen, sorn bestrides af stadens Lå ne-Ma ga sin och FattigCassa samt frivilliga gåfvor, är otillräcklig till förekommande af tiggeri.
Deri fond för Arbets- och Fattigförsörjningsanstalt, som i några år varit påbegynd, bar ännu icke stigit till den böjd att något hufvudsakligt dermed kan uträttas. 4:o Borgholm.
Stadens folkmängd, som vid sisla Femårs-Berätlelsens afgifvande utgjord 316 personer, uppgår nu lill 417, hvilken betydliga tillökning hufvudsakligen är att tillskrifva skedda inflyttningar.
Stadens handel är i synbart tilltagande.
Den består till det mesta i uppköp af ortens spanmål, som derefter försaljes lill andra inrikes platser, vanligen Stockholm och Carlskrona; äfven idkas bodhandel med sill och salt samt de öfriga köpmanna-varor, som orten kan behöfva.
De handlande berga sig ganska väl, och åtskilliga anses för förmögna.
Handlveikarne der Femårs-Berättelse J"r.
Calmar Län. 6 38 emot befinna sig i allmänhet uti mindre goda omständigheter; men de hafva också nästan alla ditkommit i utblottadt tillstånd.
Det är utan allt tvifvel, att staden Borgholm är af stor fördel för norra delen af Öland, genom den lättade afsättningen af ortens öfverflödiga spanmål, som nu äger rum.
Staden har ännu icke hunnit samla tillräckliga medel för inrättandet af någon skola; äfvenså har ännu ingen fattigvårds-reglering blifvit här verkställd.
Sjukvården besörjes dels af Provincial-läkaren för Öland och dels af läkaren vid det i staden inrättade Kurhus, hvilket äger 10 sängar för veneriska sjuka.
Stadens årliga inkomster äro obetydliga.
De utgå till större delen af tomtören, samt bro- och hamnpenningar, och anses årligen utgöra 300 R:dr Banko.
Den jord staden äger är af ringa omfång och består blott af betesmark.
I afseende på jurisdiktionen lyder Borgholm under Ölands Norra Mots Tings-Rätt, och tillhör, hvad själavården vidkommer, Köpings församling.
En Sparbank är i staden inrättad.
Calmar Lands-Canzli den 20 December 1838.
På Landshöfdinge-Embetets vägnar: Gustof Sylvander.
C. A. Palme. ♦ KONGL. MAJ:TS Befaklhiugshafvaxdes UTI BLEKINGE LÄN TILL KONGL. MAJ:T I UNDERDÅNIGHET AFGIFNE FEMÅES-BERÄTTELSE, För Åren 1833, 1834, 1835, 1836 och 183T.
TRYCKT HOS J. A. WALLDEN, 1840. i:o Länets allmänna beskaffenhet.
Under den period förevarande Berättelse omfattar, hafva inom Länet inga sådane förändringar inträffat, som anmärkningsvärd! afvika från den nästföregående. * • 2:0 Länets Innevånare.
Folkmängden, som efter sist afgifne Berättelse utgjorde å Landet 65,327 och i Städerne 16,010, eller tillsammans 8r,337 personer, utgör efter 1837 års Mantalslängd:
På Landet:
Qvinkön:
Mantalsskrifne 18,176 19,662 Ej i mantal skrifne 5,924 16,604 34,too 36,266 Uti Städerne:
Mantalsskrifne 4*464 5,654
Ej i mantal skrifne . . . 2,5Qf 3,3g8 7,o55 9,052 Summa Mantalsskrifne: Mankön . . . .~ 22,640
Qvinkön 25,3i6 D:o ej i Mantal skrifne:
Mankön 18,515 Qvinkön 20,002 335,^ 86,4.73 personer.
Folkmängden har alltså under de sednast förflutne fem åren ökat sig med icke mindre än 5,136 personer, nemi.: på Landet 5,039 och i Städerne ......
.97 5 136 4 Orsaken till denna folkökning mäste synnerligen tillskrifvas starkt tilltagande hemmansklyfningar, utan att vilkoret af besutenhet dervid blifvit iakttaget.
Folkets seder och bildning framstå för ingen del i någon fördelaktigare dager än min förra Berättelse antyder.
Orsakerne äro desamma: brist af undervisnings-anstalter och öfverflöd af bränvin.
Uti Hoby Socken hafva väl nu nyligen tvänne Vexel-undervisnings-Skolor blifvit inrättade, nemligen en för Utsocknen och en för Öljehults Capell-lag — men det erfordras i sanning mera omfattande åtgärder än 2:ne Skolor för att frälsa den uppväxande generationen från det djupa sedeförderf som den har i arf„ Det har varit den innevarande år i Hufvudstaden nedsatte Fattigvårds-Comite förbehållet * att* lika sannt som träffande, skildra både orsakerna till ett ondt som allvarsamt hotar samhället och de omfattande tillgöranden som det allmännas bestånd och säkerhet högt påkalla — att jag ej kan annat än erkänna deras tillämplighet för detta Län., Allmänna välmågan kan endast vara skenbar, då mängden af hemmansägare äro betydligt skuldsatte, och hushållnings-systemet hvilar på en öfverdrifven potates-odling, till näring för bränvinsbränningen.
Arbetaren* som endast söker sin bergning för dagen,, kan väl finna en lätt utkomst, mea utan besinning huru tillfällig den är. 3:a Näringar, Jordbruk. Höst-Råg, Korn och Potates äro de hufvudsakliga sädén som begagnas.
Hvete odlas mest inom Hoby, Åryd och Asarums Socknar.
Vår-Råg, Hafre och Ärter sås nästan endast för Jordegarnes egna behof, äfvensom Vicker, Lin och Hampa.
Sädes-productionen har årligen ökats samt är för Länets behof tillräcklig., Ängs-odlingen vårdas mindre och hö-afkastningen slår icke i förhållande till behofvet för Ladugårdarne.
Sommarbetet för kreaturen är knappt i Landsbygden, men tillräckligt och fördelaktigt i skogslrakterne.
Stallfodring gagnas högst sällan.
I allmänhet äro fä-kreaturen små,, och endast hos Ståndspersoner förspörjes någon omtanka att förbättra Kreaturs-racerne.
Häst-afveln har otvifvelaktigt vunnit genom Krono-hingstars försändning till orten.
Får-afveln, så vidt den afser förädlade racer, har icke framvisat några allmännare resultater.
Från skogsbygden afytlras något .slagtkreatur, men å Landsbygden utgör försäljningen af mjölk Ladugårdarnes. hufvudsakliga afkastning.
— 5 Skogarnej som starkt tillgripas, dels för bränvinsbränningen och dels för Städernes och Köpingarnes vedbehof, äro betydligt med tag ne, oell priserne på skogsefFecter hafva i allmänhet uppgått till nära dubbelt; en gifven följd af den allt jemt fortfarande misshushållningen dermed.
De sednare åren har dock för bränvinsbränningen inom Mellby, Ysane, Gammalstorps, Jemshögs,.
Mörrums och en del af Asarums Socknar bränntorf blifvit använd.
Denna handtering tillhörer egentligen icke Provincen, och inskränkes till de uti Tabellen uppförde l\
Kopparhamrar samt en Ämneshammare, deraf endast de tvenne Kopparbamrarne vid Hölje och Granefors bedrifvas jemt, så vida icke vattenbrist inträffar.
Vid dessa verk äro sysselsatte 2:ne Mästare och i i Drängar; tillverkningen utgör omkring 35o Skeppund om året ä 200 R:dr per Skeppund, eller tillhopa 70,000 R:dr.
De andra pi ivilegierade 2:ne Kopparhamrarne och Ämneshammaren äro från längre tid tillbaka nedlagde.
Af de i Tabellen upptagne Fabriks-anläggningar,. är det å hemmanet Strömma vid Carlshamn inrättade Bomulls-spinneri i förening med färgeri och Chemisk Bleknings-inrättning den betydligaste,, hvarest å 20 Stolar med i4o dels mantals- och dels icke mantalsskrifne personer under loppet af år 1837 tillverkats i45,ic)4 % diverse sorter Bomullsgarn och iiqofå' Ljusgarn.
Färgeriet har lemnat 11,046 U. samt Bleket 14,080 U.
Bomullsgarn, till ett sammanlagdt värde af 125,732; R:dr B:co..
Af öfrige anmärkte
Fabriker äro- för flere är tillbaka redan nedlagde:
Såpbruket i Ronneby och Segelduks- samt Ätticke-Fabrikerne i Lyckeby.
Sockerbruket i Ronneby, såsom för Bolaget icke lönande, är lill försäljning utbjudet.
Deribland kan hufvudsakligast räknas Sill- och Strömmingfisket, som med fördel idkas uti öppna hafvet långs hela Blekingska kusten, och Skärgårdsfisket af Gäddor, Torsk och Ål, hvaraf Öboarne och ett större antal Strandsittare hafva deras hufvudsakliga uppehälle, såsom de flesta år mycket gifvande, och skulle äfven kunna lemna något öfverskott, derest detta slags folk vore böjdt för hushållning,, men deremot förslösa de hastigt hvad de med möda och oftast med lifsfara kunnat förvärfva.
Af Villebråd måste tillgången med hvarje år blifva mindre i samma mån skogarnte- aftaga., Den enda jagt sorn med någon fördel öfvas, är den af sjö- och flylt-fogel.
Kolning sker litet eller intet, och Tjärubränning nästan alldeles icke.. — 6 - Saltpeter-tillverkningen är mycket i aftagande, hvartill orsaken egentligen är den knappa skogs-tillgången och det nedsalta lösningspriset för den Saltpeter, som Kongl. Maj:t och Kronan hembjudes.
I afseende på Handaslöjder åberopas hvad sista Berättelsen härom innehåller, hvarför här endast upptages antalet af så kallade Sockne-IIandt - verkare.
Inom Östra och Me- Inom Bräkne och delstad Härader: Lister Härader:
Hattmakare. — 2 3 Glasmästare 2 11 i3 Krukmakare 3 — 3 Kopparslagare ' 3 3 5 Murare 2 9 11 Smeder . i3 18 3i Skomakare 102 128 228 Skräddare ta5 164 289 Sadelmakare — 1 1 Snickare . r — 1 Timmermän — 6 6 Vagnmakare . 2 3 4 a53 338 591 Handeln på Landel består hufvudsakligast uti afsältningen af tillverkadl Bränvin, såsom den säkraste utvägen lör Landtmannen att erhålla penningar för utgörandet af årliga Kronoskatterne och öfrige conlanla utgifter.
Spannemål och Potates aflåtes äfven från de bättre odlade hemmanen; äfvensom Ved, något mindre trädvirke samt Fäkreatur från Skogslrakterne.
Af Skärgårdsboerne idkas sommar- och höslliden byteshandel, så väl med färsk som saltad Småsill och Torsk, hvaraf från östra Skärgården icke obetydliga partier afytlras lill Calmar och Öland. 4:o Politisk Författning.
Kammar-Verk, På sätt Tabellen ulvisar hafva 5 77^/1 i>i6o:dels Mantal under de fem sisla åren blifvit från Krono lill Skatte inlöste — hvilket är den enda förändring, som inträffat med hemmanen i denna Province, hvarför härom endast åberopas den sist afgifne Berättelsen.
Efter af Konungens Befallningshafvande gjord hemställan hos Kongl. Kammar-Collegium om det hinder som mött för indragningen af de i Länet 7 skattlagde Krogar, har Eders Kongl. Maj:t i Nådig skrifvelse den juf
Maj detta år förklarat, att de i Tabellen upptagne 4 st. skattlagde Krogar böra med deras Jordeboks-ränta från Jorde boken uteslutas, såsom icke varande af den egenskap alt Jordeboks-ränta rätteligen bordt dem åsätlas.
Stats-Bidrag.
Enligt Tabellen bar Stats-Bidråget å Landet af hemman och lägenheter blifvit beräknadt (ill 268,i36 R:dr 3i sk. 2 rst., som med 1 r,52o R:dr 34 sk. 2 rst.
Råneo öfverstiger det belopp sednast afgifne Berättelse upptager, oell hvilket hufvudsakligt uppkommit af den, genom Kongl. Förordningen den 19 Juni 1835, förhöjda Bränvinsbränningsafgiften, som ensamt ökat Statsbidraget med en summa af 8,108 Rd:r 22 sk. 2 rst., samt Rustningskostnaden, som, i anseende lill varuvärdenas stegring, beiäknats till 2,o3o
R:dr högre de sednare åren.
Då Båtsm ans rustningen utgör ett bland de Blekingska hemmanen vidlådande, mest betungande, onera, bör härvid anmärkas att, sedan den åren 1822 och 1823 af tillförordnade Comitterade för beredande af en jeinnare fördelning af Ruslningsbesväret, föreslagne nedsättning i Båtsmansnummern icke kunnat bifallas, Eders Kongl. Maj:t under den 14 Juli 1835 och den r5 Januari detta år meddelat Dess Nådiga beslut i detta ärende, lill följd hvaraf någon nedsättning uti Blekingska Bålsmans-indelningen icke får äga runi, men att de hittills, efter gamla Jordeboksränta!! med beräkning af 3 daler på Riksdaler», utgjorde Öfverskolts-räntor böra från och med år 1844 till Räntetagarne utgöras efter markegång.
Att de Öfverskotls-Räntegifvare, hvilka häldre än att 1'äntorné sålunda liqvidera, önska deltaga i elfectiv rustning med näibelägne rusthåll, som böra åtnjuta motsvarande rustningstillskott, äga att derom göra ansökan, och att ägare af sädane räntegifvande hemman som förmena sig vid skaltläggningstiden efter närvarande tids förhållanden, fått för höga räntor åsatte, få söka räntans nedsättning till likhet med andre räntebärande hemman, inom viss af Konungens Befallningshafvande bestämd tid, samt att de vid :834 och 1835 årens Extra Roteringsförrättning tillkomne nja Ordinarie Rotar böra från och med sistnämnde år utgöra en, efter markegång, rustnings-koslnaöen motsvarande Va’canceafgift, hvilken kommer att under Konungens Befallningshafvandes och serskildt af Rusthållare sammansatt
Direclions vård och förvaltning disponeras till understöd för Blekingska Båtsmanshållet.
Ilelsovården i allmänhet besöijes af 2:ne Provincial-Läkare, af hvilka deri ene är stationerad i Carlskrona, för Östra och Medelstads, men den andre i Sölfvesborg, för Bräkne och Listers Härader.
— Barnmorskor finnas öfver allt antagne för Socknarne inom Bräkne och Listers Härader, •samt uti Ronneb3r, Hjortsberga, Edestad, Listerby oell Förkärla Socknar af Medelstad Härad; men inom Bakaryd, Tving, Fredlefstad och Nättraby Socknar af sistnämnde och samtelige Socknarne i Östra Härad hafva Församlingarne icke ännu kunnat förmås att sådana antaga, ehuru ofta förnyade uppmaningar härom ägt rum.
Fattigvårdsanstalterne inom Socknarne hafva icke undergått några synnerliga förbättringar.
Fattigförsörjningen icke kan sägas sträcka sig längre, än till knapp lifsbergning åt egentliga fattighjon, blifva dock dessa kostnader i samma mån kännbara och motbjudande att utgöra, sorn de visa sig otillräckliga för en ständigt tilltagande faltigpeisonal.
De medel som erfordras, för att dels hejda denna tillväxt, dels begränsa anlitandet inom det oundvikliga, som af Christligt sinne påkallas, äro allt för mycket utgrenade, och innefatta så genomgripande åtgärder, att sådant ensamt uti Lagstiftningsväg kan åstadkommas.
Intilldess att lättingen och den vanfrejdade blifva försatte emellan valet af frivilligt eller tvunget arbete, samt den uppväxande, ännu icke objelplige generationen framhåltes till inhemtande af Religionens sanningar, skall hvarje bemödande, att bota det onda fruktlöst aflöpa.
Skall något vinnas i detta syfte så måste bland de första åtgärderne blifva, att befria Presterskapet från den mängd af administrativa bestyr, som nu upplaga tre fjerdedelar af dess tid, och äro för Religionslärare-kallet alldeles fremmande; hvarigenom förekommes det i närvarande förhållanden ganska grundade urskuldande, att Presterskapets verldsliga , helt och hållet economiska åligganden icke kunna åsidosättas utan att äfventyra följderne af tjensleförsummelser; slutsatsen häraf, med afseende på Själavården, erbjuder sig sjelfmant. 5:o Städer..
Carlskrona bar under de senare åren icke undergått någon anmärkningsvärd förändring.
Folkmängden, som år 1802 der utgjorde ro,888 personer, uppgick i838 till 10,890, deraf Mantalsskrifne 6,860 och ej i mantal skrifne 4>°3o.
Näringar, Handel och Sjöfart synes vara snarare i af- än tilltagande och åberopas hvad sist afgifne Berättelse härom innehåller.
Några nva näringar hafva icke uppkommit; deremot har bland de Fabriker här förut funnits, Sockerbruket Concordia måst nedläggas, troligen genom den nedsättning i priserne, hvartill Götheborgs, Stockholms och Norrköpings - 9 köpings Sockerbrukstillverkningar bär kunnat aflåtas.
Likasom tvenne Tobaks-Fabriker upphört med vidare arbete.
För närvarande finnas 4 Tobaks-Fabriker. 2:ne Apothek, i Instrumentmakare, i Boklåda. r Coopvaeidie-Skeppsvarf, hvarå nybyggnad af större och mindre fartyg förrättas, hufvudsakligast för andra orter.
Detta privata Etablissement synes genom dess Skeppsbygginäslares skicklighet vinna mer och mer credit. i Sparbank, inrättad år 1827, egde vid i838 års utgång en egen fond af 3,444 1 7 rst. och insatte medel 97.701 R:dr 45 sk. således starkt i tilltagande.
Antalet skattskrifne
Borgare utgör:
Handlande 92.
Handtverkare 23 r. 323 deraf dock 22 Handlande och 47 Handtverkare tillhöra Ronneby köping.
År 1837 egde Staden 3o st.
Fartyg, med sammanräknade gog Lästers drägtighet.
Nämnde år utklarerades 193 fartyg, hvaraf 70 till Utrikes orter.
Inklarerade under samma tid: från Utrikes orter 62 och från Inrikes 108.