Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts nådiga behjertande framställt, hurusom de med Landshöfdinge-tjensten derstädes förenade löneförmåner, hvilka vid den år 1837 verkställda reglering af Landshöfdinge-lönerne bestämdes till 4,500 Riksdaler Banko, ehuru detta belopp först från och med 1853 Landshöfdingen till fullo tillgodokommit, blifvit alldeles otillräckliga för de nödvändigaste behofven, helst lefnadskostnaden i Jemtland ingalunda vore billigare än på de fleste andra orter, ulan snarare i vissa läll dyrare till följd af den långa, ytterst kostsamma landtransporten, men att Kongl.
Maj:*, vid föredragning häraf den 10 Januari 1857, funnit berörde framställ - 12 Bil.
Nio 4 till Kongl. Majit* Nåd.
N:o 1. om Statsverket 1859. ning för det dåvarande icke böra till någon åtgärd föranleda, enär Kongl. Majit uti Sin till Rikets då församlade Ständer aflåtna Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof redan hade framställt de förslag till löneförhöjningar, som Kongl. Maj:t ansett vara af omständigheterna påkallade.
Under åberopande af hvad i afseende å Landshöfdingelönen i Norrbottens län Stats-Rådel nu tillstyrkt, hemställde Stats-Rådet i underdånighet, det Kongl.
Majit täcktes af Rikets Ständer äska, att jemväl åt Landshöfdingen i Jemtlands län må anslås ett belopp af 1,250 Riksdaler, så att hans löneförmåner komma att utgöra 8,000 Riksdaler, respenningar deruti inberäknade. n) Kongl. Maj:ts B eja lIn ingsh ofva n des i Stockholms län underdåniga memorial af den 14 Januari innevarande år, deruti anförts, hurusom erfarenheten under en längre tid visat behofvet deraf, att Långhundra härad inom nämnda län, hvilket härad, bestående af 7 socknar om tillsammans 274TÄff mantal med en folkmängd af nära 5,900 personer, och omfattande nära hela bredden af länet från vester till öster, nemligen från Upsala lånegräns, en mil från Upsala Stad, till den närmast hafvet varande socknen af länet eller Österåker, hade en utsträckning af omkring 6 mil, med länsmansbostället Lundby beläget långt åt vester och aflägset 4\ mil från östra gränsen af Garns socken, hlefve fördeladt uti två Länsmansdistrikt, hvadan jemväl tillförene och ända till år 1850 en extra Länsman, dock utan lön på stat, varit anställd särskildt för sistberörde socken, — ett förfogande, som likväl numera icke läte sig verkställas, enär lämplige personer för beklädandet af Länsmanssvsslor ej kunde erhållas med mindre skäliga löneförmåner för dem vore att påräkna; på grund hvaraf och då, vid ofvanberörde förhållanden, det i hufvudsaklig mån vore omöjligt, äfven för den mest nitiske Länsman, alt i det nuvarande vidsträckta distriktet utöfva en verksammare polisuppsigt samt att handhafva uppsiglen å allmänna vägarne m. m., som tjensten tillhörde, Kongl. Majits Befallningshafvande i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer göra Nådig proposition om anslående af lön jemte ersättning för boställe åt ytterligare en länsman inom ifrågavarande härad, hvilket, enligt Kongl.
Majits Befallningshafvandes åsigt, då kunde sålunda fördelas, att de tre östra socknarne, eller Garn, Kårsta och Närtuna, komme att utgöra östra Länsmansdistriktet, och de öfrige socknarne, Gottora, Husby, Östuna och Lagga, vestra distriktet.
Kammar-kollegium och Stats-kontorel hade uti afgifvet underdånigt utlåtande af den 30 sistlidne September, till förevarande underdåniga framställning tillstyrkt nådigt bifall, enär, i betraktande af den form och utsträckning, sorn Långhundra härad eger, det måste antagas, att, såsom Kongl. Majits Befallningshafvande vitsordat, en Länsman derstädes, hvars boställe vore beläget i vestra ändan af häradet, icke kunde med erforderlig verksamhet sköta sin tjenst inom östra delen af distriktet, samt den nu föreslagna indelningen af häradet i två distrikt, i afseende å lokala förhållanden, syntes destomera tjenlig, som nuvarande
Länsmansbostället komme alt ligga nästan i midten af det ena, eller vestra distriktet, och de nya distrikten erhölle en folknummer, det vestra af 3,327 och det östra af 2,544 personer.
Bil. N:0 4 till Kongl. Majds Nåd.
Prog. 2V:o i, om Statsverket ■1859. 13
Med afseende å hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördt och hemstäldt, tillstyrkte Siats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t mätte af Rikets Ständer äska, att till aflöning åt en ytterligare Länsman inom Långhundra härad mätte ä stat uppföras: lön 700 Riksdaler och hushyresersättning, i likhet med hvad bestås de Länsmän, som sakna boställe, i nu gällande stat upptagen till 150 Riksdaler årligen.
Departements-Chefen anhöll derefter att i underdånighet få upplysa, att sedan Rikets sednast församlade Ständer tillkännagifva sig anse någon definitiv reglering af Kronofogdarnes, Häradsskrifvarnes och Länsmännens löneförmåner icke böra verkställas, innan en förnyad, efter samma method och samma grunder förrättad noggrann värdering af bemälde tjenstemäns boställen egt rum, och derför i underdånighet anhållit att Kongl.
Majit täcktes anbefalla en dylik uppskattning, hade i anledning häraf Kammarkollegium och Stats-kontorel under den 23 Februari 1858 erhållit nådig löreskrift alt inkomma med förslag lill de gemensamma grunder, som vid nämnde uppskattning borde följas och sättet för verkställigheten deraf, men att bemälde
Kollegier ännu icke inkommit med underdånigt yttrande och förslag i ämnet; och fann Departements-Chefen, vid sådant förhållande, sig böra i underdånighet hemställa, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder föreslå Rikets Ständer, alt den för ofvannämnde landstats-tjenstemän vid sednaste
Riksdag upprättade stat målte äfven under instundande statsreglerings-period få förblifva provisoriskt gällande.
Uti detta Departements-Chefens yttrande instämde Stats-Rådets öfrige ledamöter.
Jordbruket, Handeln och näringarne.
A. Skiften och A fvittring ar.
Ofver-Direktörens vid Landtmätcviel underdåniga memorial af den 2 nästlidne Maj, deruti, sedan en af Kongl.
Majrts Befallningshafvande i Norrbottens län lill Kongl. Majit ingifven framställning, angående, bland annat, ny stat för aivittringsverket i länet, blifvit till Öfver-D irektörens underdåniga utlåtande remitterad, samt Läns-Slyrelserne i Westerbottens, Wester-Norrlands, Gefleborgs, Stora kopparbergs och Jemtlands län, uppå Öfver-Direktörens anmodan, inkommit med yttranden i fråga om bibehållande, förminskning eller tillökning af de anslag, som, vid fördelningen af de utaf Rikets sednast församlade Ständer till Storskiftes- och afvittrings-förrättningarnes forlskyndande under innevarande slatsregleringsperiod anvisade medel, blifvit genom Kongl. Brefvet den 11 Juni 1858 för de särskilda länen bestämda, Ölver-Direktören, med bifogande af nämnde yttranden, afgifvit underdånigt utlåtande och förslag i afseende på det under nästkommande statsregleringsperiod erforderliga anslag för Storskiftes- och Afvittringsverken.
Utaf ofvanberörda yttranden inhemtades hufvudsakligen, beträffande 14 Bil.
Prop. N:o I, om Statsverket 1859. a) Norrbottens län; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit dels att, utöfver de 15 afviltrings-Iandtmätare, hvilka nu funnes inom länet anslällde, ytterligare fem sådane i lägre lönegraden mätte få i länet antagas, om icke förr, åtminstone från den tid då den nya statsregleringsperioden vidtoge, dels ock att, från och med nämnde tidpunkt, afvittringslandtmätarnes aflöning mätte så ordnas, att de, utöfver de bestämda årliga arfvodena, hvilka utgå dels såsom lön och dels såsom respenningar, mätte kunna genom flit och öfverarbeten bereda sig en ökad inkomst, samt i sådant afseende Taxa för arbetet fastställas enligt ett af Afvittrings-Styresmannen i länet ularbetadl och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bifogadt förslag, men att, om förslaget alt stalla afvitlrings-göromålens utförande på Taxa icke vunne nådigt bifall, utan aflöningen komme alt utgå på sätt hittills egt rum, denna måtte för de 8 äldre landtmätarne fastställas till 1,600 Biksdaler och för de öfrige (ill 1,400 Biksdaler årligen, jemte 200 Biksdaler i respenningar till hvarje af dem; hvaremot Kongl. Majlis
Befallningshafvande ansett de till Föredraganden för afvittrings-verkel nu anslagna arfvoden böra förblifva oförändrade. b) fVesterbottens
Ian: att Landshöfdingeembete! derstädes anfört, att, ehuru genom Kongl. Brefvet den 11 Juni 1858 medgifvits det ytterligare tre landtmätare finge vid afvittringsverket inom länet anställas, så alt afvittringslandtmätarnes antal na uppginge till tio, hvarjemte beinälde tjenstemän erhållit någon förbättring uti sina förut ytterst svaga lönevilkor, Landsböfdinge-Embetet likväl, enär, efter hvad erfarenheten visat, svårighet mölle att, äfven med den sålunda erhållna tillökningen uti landtmätare-personalen, få afvittringsgöromålen besörjde med den drift och skyndsamhet, som dessa göromåls angelägna beskaffenhet påkallade, samt det, efter Landshöfdinge-Embetels åsigt, jemväl öfverensstämde med statens, så vä! som de enskildes fördel, alt ifrågavarande göromål så forlskyndades, att afvittringens fullbordande inom en icke alltför aflägsen tidpunkt måtte kunna emotses, på grund häraf samt med hänsigt jemväl dertill att, oaktadt afvittringen inom Westerbottens län fortgått ifrån år 1824 utan afbrott, densamma likväl i så ringa mån fortskridit, att afvittringsberedningar endast för Nordmalings och Degerforss socknar hunnit pröfvas, hvaremot afvittringen ännu icke vore afslutad för Bjurholms, Skellefteå, Burträsks och Bygdeå socknar, inom hvilka tvänne sistnämnde densamma blott i ringa mån framskridit, och afvittringen icke ens hunnit påbörjas inom öfrige till nedre landet hörande Nysätra, Löfångers, Säfvar, Umeå och Wännäs socknar, än mindre uti någon af de många och vidsträckta socknar, som tillhöra länets lappmarker, samt orsaken till detta beklagliga förhållande otvifvelaktig! vore att hufvudsakligen finna uti afvittringslandtmätarnes, i förhållande till länets vidsträckta rymd samt göromålens mängd och beskaffenhet, allt för ringa antal, funne sig böra hemställa, att än ytterligare tio landtmätare måtte vid afvittringen inom länet få anställas ; i sammanhang hvarmed och då, så framt personer med erforderlig skicklighet skulle kunna till desse maktpåliggande befattningar erhållas, nödigt vore, att deras aflöning bestämdes så att de deraf kunde hafva sin bergning, utan att behöfva sysselsätta sig med andra för afvittringen främmande göromål, samt icke heller borde förbises att, derest den nu ifrågasatta tillökningen uti afvitlrings-landtmätarnes antal blefve beviljad, sådant komme att föranleda till ökadt arbete för Afvittrings-Styresmannen och föredraganden för afvittrings-ärendena i länet, äfvensom till betydligt ökade utgifter för gode mäns samt handtlangares aflöning, Landshöfdinge-Embetet hemställt, att Styresmannens aidvode måtte höjas från 1,500 Bil.
Prop. N:o , om Statsverket 1859. 15 Riksdaler till 1,800 Riksdaler och respenningarne från 500 Riksdaler till 600 Riksdaler; — att Föredragandens arfvode matie ökas från 1,000 Rdr till 1,500 Riksdaler; — samt alt arfvodena för afviltringslandtmälarne matte bestämmas till 1,800 Riksdaler för de 8 äldre och lill 1,500 Riksdaler årligen för de 12 yngre jemte 200 Riksdaler i respenningar för hvarje landtmätare. c) IVesler-IS orrian ds lun: att Kongl. Maj:ls Befallningshafvande ansett det i Kongl.
Brefvet den 11 Juni 1858 för länet bestämda afviltringsanslagei, 16,420 Riksdaler vara äfven för nästkommande statsregleringsperiod erforderligt, helst utställningar då komme att mera allmänt verkställas. d) Gefleborgs län: att — — — — — — — — — — — — — — — — — Kongl. Maj:ls Befallningshafvande hemställt, att det för länet i Kongl, Bref vet den 11 Juni 1858 beräknade anslag måtte äfven under nästkommande statsregleringsperiod blifva att tillgå. e) Stora Kopparbergs län : att Landshöfdinge-Embetet, — med förmälan hurusom Kongl. Maj:t genom meranämnda Nådiga Bref af den 11 Juni 1858 loreskrifvit, att antalet Storskiftes-landtmätare, hvilket af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande och Ofver-Direktören vid landtmäleriet föreslagits lill 19 för åren 1859 och 1860, skulle minskas till 18, utan att dervid tillika blifvit bestämdt om en äldre eller en yngre landtmätare i följd häraf borde indragas, samt att denna minskning kunnat under näsllidel år ega rum derigenom att en äldre landtmätare under hela året varit i åtnjutande af tjenstledighet, men att, för den händelse att denne ville åter inträda i tjenstgöring, svårighet mötte att bestämma om han eller någon annan af de vid storskiftesverket anställde landtmätare skulle, i saknad af medel till atlöningen, skiljas från sin befallning, eller om de för öfver-arbetcs-ersältningar afsedda medel mäste användas lill den nittonde landtrnälarens aflöning, i hvilket sednare fall del icke syntes kunna förvägras dem, som fullgjort de arbeten, för hvilka ersättning af statsanslaget kunde utgå, alt till andra göromål använda den tid, som derefter kunde lör dem blifva öfrig, — pä grund häraf föreslagit, att, lör undvikande af en sådan eftergift af statens hittills tillämpade anspråk på de vid storskiftesverket anställde landlmätares uteslutande verksamhet, aflöning för ytterligare en äldre landtmätare, uppgående med ersättningen för öfverarbete till 2,000 Riksdaler årligen, mätte varda anvisad; — — — — — — — — — — — — — — f) Jemtlands län-. att Kongl. Maj:ls Befallningshafvande ansett det för länet nu anvisade afvitlrings-anslag blifva tillräckligt för behofvet äfven under nästkommande statsregleringsperiod, endast med en förhöjning af 100 Riksdaler Riksmynt i resepenningarne för den ende i länet qvarstående .afvittringslandtmätare:), hvars förrättningar, ehuru hvar för sig utaf mindre omfång, likväl icke sällan påkallade hans närvaro på frän hvarandra långt af - 16 Bil.
N:o i till Kongl. Moj:ts Nåd.
Prop. N:o 7, om Statsverket 4859. lägsna, vid det vidsträckta länets yttersta gränser belägna orter, till bekostande af hvilka besvärliga färder de hittills bestådda resepenningarne, 200 Riksdaler Riksmynt, icke voro tillräckliga.
För egen del hade Ofver-Direktören, jemte åberopande af sitt under samma dag afgifna särskilda utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Refallningshafvandes i Norrbottens län förslag om afviltringslandtmätarnes aflönande enligt taxa, hvilket förslag blifvit utaf Öfver-Direktören afstyrkt, i underdånighet anfört: att, beträffande förslaget om tillökning uti afviltringslandtmätarnes inom nämnda län antal, Öfver-Direktören icke heller kunde biträda detta förslag, enär, då landtmätarne under nästa statsregleringsperiod säkerligen komme att hufvudsakligen sysselsättas med egomätningar i Öfver-Torneå socken och Hietaniemi kapell-lag, samt hvarje landtmätare dervid behölde biträde af minst 7 till 10 handtlangare dagligen, Öfver-Direktören icke insåge någon möjlighet för jordegarne att skaffa handtlangningsmanskap till flere landtmätare, än de som redan finnas, samt härtill komme, alt inom Norrbottens län numera icke funnes mera än en tjenstgörande Landtmäteri-auskultant, hvilken derjemte vore officer och således af tjenstgöring såsom sådan i viss män hindrad att vid Landtmäteriet arbeta, och, af de vid allmänna skiftesverket anställde personer, redan sistlidna är trenne Auskultanler och två vice Kommissions-landtmätare begärt och erhållit transport till afvittringsverkel, hvadan och då det inom bela riket vore brist på tjenstgörande Landlmäteri-auskultanter och förstärkning af afviltrings-landtmätare-personalen i Vesterbottens län verkligen erfordrades, den föreslagna tillökningen af samma slags personal i Norrbottens län icke skulle kunna åstadkomma, med mindre det allmänna skiftesverket dervid blefve lidande; — att Öfver-direktören på sist anförda skäl, samt enär jemväl lili Vesterbottens tim ej funnes mera än en tjenstgörande Landtmäteriauskultant, hvilken äfven vore officer, och frän det allmänna skiftesverket i länet lill dess afvittringsverk sisilidne år transporterats tre Auskultanler, en vice Kommissionslandtmätare och en Kommissions-landtmätare, funne sig icke kunna förorda hela den begärda tillökningen af afvittrings-landtmätare-personalen i samma län, men att, då ostridigt vore icke allenast att fältet för afvitlrings-landtmätares verksamhet i Vesterbottens län ännu vöre lika stort sorn i Norrbottens, helst afvittringsverket i det förra länet hittills gått jemförelsevis föga framåt, utan äfven, att flere landtmätare finnas vid allmänna skiftesverket i Vesterbottens län än i Norrbottens län, samt härtill komme, att någre af de ovanligt månge landtmätare, som äro stationerade vid allmänna skiftesverken i Jemtlands och Vesternorrlands län, måhända kunde vilja ingå vid grannlänets afvittringsverk, Öfver-direktören ansåge sig böra i underdånighet tillstyrka, att afvillrings-landlmätarnes i Vesterbottens län antal mätte ökas från 10 till 15 och således blifva lika stort som i Norrbottens län;
— att, beträffande aflöningeu lill de särskilde föredraganderne för afvittrings-ärendena, uti hvilken aflöning endast LandshöfdingeEmbetet i Vesterbottens län föreslagit förhöjning, Öfver-direktören icke kunde instämma i detta förslag, enär, enligt haus öfvertygelse, den nuvarande aflöningen borde, äfven efter det landtmälarnes antal derstädes ökats, vara tillräcklig likaväl i nämnda län som i Norrbottens; — att, sorn Afvittrings-styresmannen i Vesterbottens län tillika vore förste Landtmätare och i denna egenskap åtnjöt 1,800 R:dr i ärlig lön, med skyldighet alt utöfva tillsyn öfver Afvitlrings-landtmälarnes arbeten, Öfver-direktören icke kunde dela Landshöfdinge-Embelets åsigt, ali slyresmanna-arfvodel borde förhöjas, men att Öfver-direktören, med afseende derå, att styresmannen, efter det landtmälarnes antal blifvit ökadt, ostridligt komme att göra flere och vidsträcktare resor än nu, ansåge skäligt, att, på sätL Landshöfdinge-Embetet föreslagit, styresmannens respenningar förhöjdes med 100 R:dr; — att, ehuru förslag derom icke blifvit framställda af Kongl. ' Maj:t Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. 17 Miij:Is Befallningshafvande i Norrbottens och Stora Kopparbergs län, Öfver-Direktören likväl funne sig böra tillstyrka en likadan förhöjning i resepenningarne för styresmännen inom dessa begge län, emedan, under nästa statsreglerings-period, så väl afvittringsarbelet i det förra som storskiftesgöromålen i det sednare länet komme att hufvudsakligen omfatta socknar, som äro långt från läne-residensen belägne; — att då den föreslagna förhöjningen i de Landtmätares aflöning, som ii ro stationerade i de begge nordligaste länen, vore påkallad deraf alt deras tjenstgöring blefve svårare och, i anseende till anskaffande samt transporterande af proviant m. in. kostsammare i den mån de måste ega rum i aflägse liggande och föga befolkade bygder, samt de icke, såsom Landtmätarne i Kopparbergs län, kunde förtjena något genom öfverarbelen, OfverDirektören ansåge sig böra föreslå, att Landtmätarnes inom Norr- och Westerbottens län arfvode» mätte ökas med 150 R:dr årligen; — alt Öfver-Direktören icke bade något att erinra vid Kongl. Maj: Is Befallningshafvandes i IVester-Norr lands län förslag; att Öfver-Direktören, som, med hänsigt till hvad Kongl. Maj:t redan och sednast genom Nådigt Bref af den 8 April innevarande år yttrat angående det å Jemtlands Hins afvittrings—stal uppförda arfvode till dervarande Landskamrerare för afvittrings-ärendenas föredragning, anloge det berörde arfvode komme att, åtminstone från början af nästa slatsregleringsperiod, upphöra, ansåge den af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i sistnämnda län föreslagna förhöjningen med 100 R:dr i Afvitlrings-landlmätarens resepenningar vara billig och af behofvet påkallad ; — att Öfver-Direktören instämde uti Landshöfdinge-Embelets i Stora Kopparbergs län förslag om 2,000 l\:drs förhöjning i Storskiftesanslagel för aflönande af ytterligare en äldre Landtmätare; — — •— -— varande, i öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit af Öfver-Direktören yttradt och tillstyrkt, samt med tillämpning i öfrigt af grunderne för den nu gällande staten för Storskiftes- och Afvittrings-verken, sådan denna blifvit bestämd genom Kongl. Brefvet den 11 Juni 1858, fullständigt förslag till ny stat för dessa verk utaf Öfver-Direktören upprättadt, uti hvilket förslag årliga anslagsbehofven för de särskilda länen blifvit på följande sätt beräknade, nemligen : för Stora Kopparbergs län till R:dr 39,900 „
Jemtlands „ „ 2,365 „ Gefleborgs „ „ „ 2,980 „ Wesler-Norrlands „ ,, 16,420 „
Westerbottens „ „ „ 35,155 „ Norrbottens „ „ 36,755 eller tillsammans för alla länen „ 133,575 hvadan, då det å Biks-Statens sjette Hufvudtitel lill ”Skiften och Af vittringar” uppförda anslag utgjorde endast R:dr 63,000 en summa af Riksmynt R:dr 70,575 skulle derutöfver blifva ärligen erforderlig för behofvens fyllande, hvilket belopps uppförande på ordinarie stat, i stället för å den sä kallade Extra stalsregleringen, skulle, i Ölver-Direktörens tanke, medföra väsendtlig nytta, enär derigenom icke allenast mera säkerhet vunnes för storskiftes- och afviltrings-verkens oafbrutna gång med tillräckliga arbetskrafter, utan äfven de vid samma verk anställde tjenstemän, af hvilka många, under nuvarande förhållanden, endast för högst tre år i sender kunna tillsättas, skulle Bih. till R.
Prat. 1859 & 1860. 1 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 3 18 Bil.
N:o 4 till Kongl. Maj; Is Nåd.
J\.-o f, om Sta (sverket 1859. erhålla visshet om att icke framdeles varda skiljde frän sine tjenster allenast för bristande tillgångar till deras aflönande.
Efter öfvervägande af hvad sålunda blifvit af Öfver-Direktören anfördt, och då det vore af synnerlig vigt såväl för det allmänna som för de enskilde jordegarne, att storskiftes- och afvitlrings-förrättningarne äfven under nästinstundande statsregleringsperiod kunde bedrifvas med ökad arbetspersonal och sålunda till fullbordan forlskyndas, samt den nu föreslagna mindre betydliga förhöjning i arlvodena för afviltringslandtmätarne inom Norr- och Westerbottens län, så länge det nuvarande aflöningssättet fortfore och landtmätarnes arfvode icke ställdes pä taxa, hvarom förslag blifvit af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Norrbottens län väckt, men hvilket förslag ännu ej blifvit i nåder pröfvadt, — syntes fullt billig, äfvensom tillökning i Afvittrings-landtinätarnes antal inom det sistnämnda eller Westerbottens län, hvarest afvittringen hittills endast i ringa mån fortskridit, vore af beholVet högeligen påkallad, länn Stats-rådet sig böra i underdånighet tillstyrka, det Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att, jemte bibehållande af det å Riks-Slalens Sjette Ilufvudlitel uppförda anslaget årligen 03,000 Riksdaler till Skiften och Alvittringar, bevilja ett till 70,575
Riksdaler lörhöjdt särskildt anslag årligen för den tid, under hvilken nästa statsreglering varder gällande, att frän Riksgälds-konloret utgå och till ifrågavarande ändamål af Kongl. Maj:l disponeras. B.) l:o.
Undervisningsanstalter för jordbruk och landlmanna-näringar; $.-o Agronomer och deras elever; 3:o.
Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar; och 4:o.
Fiskerinäringens understöd. a) Landtbruks-Akademiens den 10 sistlidne
September afgifna betänkande i fråga om allmänna åtgärder till jordbruksnäringens befrämjande samt om de anslag, hvilka Akademien ansåge böra i sådant syfte hos Rikets snart sammanträdande Ständer äskås; innefattande detta betänkande 13 särskilda, här nedan upptagna framställningar, nemligen: l:o. Angående Landlbruks-institulen.
Härvid hade Landtbruks-Akadeinien, beträffande institutet på Ultuna, i underdånighet förmält, hurusom Akademien väl erlärit alt della institut behölde, för att kunna motsvara sin bestämmelse, erhålla anslag af allmänna medel dels lill uppförande af nya och rymligare boningshus samt undervisningslokaler, jemte åtskilliga ekonomibyggnader in. m., dels ock till erforderlig förbättring i lärarepersoualens lönevilkor; men att, då institutets styrelse härom lill Kongl. Maj:t ingått med särskild underdånig hemställan och Akademiens Förvallnings-Kouiité erhållit nådig befallning att sig deröfver utlåta, Akademien ansett något förslag i ämnet icke böra af Akademien framställas.
Vidkommande åter Alnarps landtbruksinstitut hade Akademien, ehuru inseende Otillräckligheten i en nära framtid af det för nämnda institut beviljade anslag, likväl, Bil.
N:0 4 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o -/, om Statsverket 1859.