Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B:co, årligen utgå af arbelsvinsten vid Norra Corrections-Inrättningen, der hans teckniska förtjenster mest blifvit använda, anmält, att ehuru något stadgande icke funnes, som hindrat en så beskaffad disposition af ifrågavarande arbetsvinst, enär densamma, såsom osäker och endast beroende på administrationens verksamhet och omsorger, icke vore i Stat upptagen eller bestämd, hade det likväl synts, sorn dessa extra tillgångar i främsta rummet borde användas till underhållet af den Inrättning af hvilken de inflyta; och som Rikets Ständer häri instämma, få Rikets Ständer hos E. 'K. M. i underdånighet anhålla, att de medel, hvilka genom arbetsvinst vid Corrections-Inrättningarne inflyta, icke må användas till föremål, som med Inrättningarnes underhåll ej hafva gemenskap; äfvensom Rikets Ständer anse sig böra i allmänhet anmäla den underd. önskan, alt E. K. M., vid förekommande frågor om pension,’ icke måtte anvisa några andra Statens medel, än sådana, som, enligt de för Statsmedlens förvaltning stadgade grunder, dertill kunna af E. K. M. disponeras. g;0 Af den anledning, att anordningar på Ränte-Kammaren, bokförda till större delen sedan år 1785, finnas qvarliggande, till ett belopp vid i83o års slut af 1,476 R:dr 33 sk. 3 rst., hafva i832 års Revisorer - Expeditions-Utskottets Forsing lill und.
Skrifvelse IV.o 100. visorer ansett en viss prasscriptionstid böra utsfiltas, efter hvars förlopp sadar.e anordningar kunde få ur räkenskaperne afföras.
Och då, genom E K. M:s Nådiga Kungörelse af' den 8 September i Sa/,, angående praseriplionstid, inom hvilken de, som hos Stats-Verket éga fordringar, böra, till utbekommande deraf, sig anmäla, blifvit förord nadt, ”alt alla de, vare sig Embets- och Tjenstemän, eller enskilde perso" ner, som efter Stat, för aflöning och underhåll eller kostnadsersättningar eller provisioner m. m., kunna hafva något alt fördra af Stats-Verket sko la ofelbart om liqvid hos Stats-Contoret sig anmäla inom slutet af December månad året efter det, hvarunder fordringen tillkommit, vid den nå följd för uraktlåtenhet häraf, att ali fråga om betalningen ovilkorligen komi mer att förfalla;” så, och ehuru det förhållande, att medel blifvit anordnade, 1 allmänhet förutsätter, att anmälan om deras utbekommande skett anse likväl Rikets Ständer, i likhet med hvad Stats-Contoret i afrifvet underdånigt Utlåtande yttrat, att, till förekommande deraf, att inneliggande anordningar må i Räntekammare-Hufvudboken en längre tid balanceras, prascriptionstid fastställes för uttagandet, icke allenast af de, utaf Revisorerne anmälde, äldre anordningar, utan äfven i allmänhet för lyftandet af de medel, som af Stats-Contoret anordnas- i an* ledning hvaraf Rikets Ständer få hos E. K. M. i underd. anhålla, att enal handa praescriplionstid, som redan finnes bestämd för anmälan af fordran hos Slats-Yerket, mätte för uttagande af medel, hvilka blifvit af StatsContoret anordnade, i Nåder stadgas, på sådant sätt, att uraktlåtenhet, att inom året efter det, hvarunder anordning är vorden utfärdad, för densamma uttaga assignation, ovilkorligen har till påföljd, att ali’ fråga om betalning af de outtagna medlen derefter förfaller. 10:0 Beträffande Revisorernes anmälan, att, efter det Majoren G. von Schantz vunnit befordran lill Öfverste-Lieutenant i Armeen, E. K.
M funnit godt, genom Nådigt Bref af den ir
December i83o, alt förhöja det af honom dittills innehafda Majors-Expectance-arfvode till hvad för ÖfversteLieutenants-graden bestodes, eller 3oo R:dr, alt utgå af den år i8i5 på Allmänna Indragnings-Staten uppförda Fond, 10,000 R:dr årligen, till Expectance-arfvoden åt lönlöse Officerare, som bi vistat då senast öfverstånelva krig; så, emedan Rikets Ständer anse med afsigten af förenämnde anslag det icke vara öfverensstämmande, att en befordran »5 å 16 år efter sluta dt krig skulle kunna medföra förhöjdt arfvode på Expectance-Slaten ; lå hos E. K. M. Rikets Ständer i underd; anhålla, att en inom Armeen i Dill. till II- St.
Prot. 183/f. 10 Sami. t Afd, - ^ i£6 Expeditions-Utskottets Forsing till und.
N-o 100. fredstid vunnen högre grad icke må berättiga till erhållande af det för sådan grad bestämda högre Expectance-arfvöde. 11:0
Sedan, vid granskningen af Krigs-Collegii irsla Departements Artillerie-Afdelnings redogörelser samt förvaltningen af Kronans Krutförråd, både iS3o och 1832 årens Revisorer, likasom förut vid 1827 års Revisions-förrättning, anmält saknaden af ett -sammandrag öfver dessa förråd, hvarigenom fullständigt kunnat utredas, huru mycket krut in- och utlevererats eller såsom behållning qvarstått; och Rikets Ständer, lika med Revisorerne, anse nödigt, att årligen af vederbörande upprättas och räkenskaperne bifogas ett General-Sammandrag, hvaruti, å ena sidan, upptagas, jemte behållningen från föregående år, alla till E. K. M:s och Kronans förråd från Krutbruken aflevererade krutqvantiteter och, å den andra, beloppet af det från förråden utleranade krut, dels till försäljning inom Riket till export, eller dels för andra ändamål utan betalning, samt slutligen den till nästföljande år i förråden qvarliggande behållning; anse Rikets Ständer sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla 0111 Nådig befallning till Krigs-Collegium, att upprätta ifrågavarande sammandrag öfver Kronans Krutförråd, för alt räkenskapen biläggas. 12:0 Af i83a års Revisorer är erinradt i afseende på förvaltningen af nya Passevolance-Fonden, dels att denna Fond utgjort skatter och onera för besittningar, af hvilka icke någon afkastning kommit densamma till godo, och att i sådant afseende år 1829 utgått 207 R:dr i5 sk. 10 rist. för ett hemman i Salbo by, hvilken utbetalning i sjelfva verket endast vöre att anse såsom hyra för mötesplatsen, och således ej borde betunga Passevolancefondeu; och dels, att samma medel blifvit använde: till arrende för vissa mötesplatser; anläggning och underhåll af broar och vägar vid andre;, planering af Ladugårdsgärdet; ersättning för gräsets neötrampniog under exercice; ammunition, skottvallar och taflor för målskjutning.
Jemlikt afgifna förklaringar gruadas de i förra punkten omförmälde utgifter ej mindre på Kongl. Brefvet den 27 Augusti 183 r, än på 3 §. uti Kongl.
Reglementet, angående hesörjandet af Indelta Arméens underhåll vid iuöten och mönstringar m. m., den 20 Januarii i832, hvarigenom blifvit stadgadt, att utgifterne för de af Indelta Arméen hittills begagnade öfningsfält och Regementsmötesplatsers iståndsältande och underhållande, samt onera för inköpte och årliga afgiften för dem, som mot arrende begagnas, skola af Passevolancemedlen utgå; men då Rikets Ständer hålla före, att alla ofvan uppräknade utbetalningar icke böra drabba nya Passevolancefonden, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M, i underd. anhålla, det Expeditions-Utskottets Förslag till and.
Skrifvelse IV: o ioö. »47 ifrågavarande och dylika utgifter måtte bestridas af gamla Mötespassevolance-fonden, eller ock, alt, derest sådant ej i Nåder bifalles, desamma blifva anvisade, att af Tredje Hufvud-Titelns tillgångar utgå. i3:o Enligt hvad i83?. års Revisorer tillkännagifvit, skall den af Rikets Ständer vid senaste Riksdag i underd. begärda inventering af Flottans Ekevirkesförråd ännu icke försiggått, emedan vederbörande uppgifvit, att, utom den längre tid, som för verkställigheten erfordrades, kostnaden skulle uppgå lill omkring 8,000 R:dr och möjligen derutöfver; men då Rikets Ständer redan vid senaste Riksdag, med fästadt afseende på den längre tid, som förflutit sedan inventering i Flottans Ekeförråd egt rum, hvarigenom behållningen derstädes möjligen kunde vara ringare, än den blifvit påräknad, ansett nödigt denna inventering begära; och Rikets nu församlade Ständer finna densamma, i anseende till den tid, som ytterligare framflutit, än mera vara af behofvet påkallad; hafva Rikets Ständer skolat å nyo hos E. K. M. i underd. anhålla, det sådan inventering må i Nåder anbefallas, och behörig control öfver vederbörandes redovisningsskyldighet dervid iakttagas. 14*0 Slutligen, och som Rikets Ständer af i832 års Revisions-Berättelse inhemtat, att i Sundhets-Collegii räkning för år i83o med Directionen öfver Allmänna Barnbördshuset i Stockholm utbalanceras ett förskott af 5oo ll:dr, hvilket Directionen, till följd af Kongl. Brefvet den 20 April 1825, från bemälde Collegium erhållit, men, enligt afgifvet underd.
Utlåtande, för närvarande icke kunde återbetala utan anlitande af Inrättningens Gapitalfond, hvarigenom dess inkomster skulle minskas; hafva Rikets Ständer, med afseende på denna, såsom undervisningsverk och välgörenhets-anstalt, allmänt gagneliga Inrättning, och då densamma ej genom Statens medel tillkommit eller derifrån njuter något bidrag, velat tillåta, att Allmänna Barnbördshusets ifrågavarande skuld, 5oo R:dr, må afskrifvas.
Slockholm den 18 Augusti 1834- 148 Expedilions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.-a i o r, N:o ioi.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Aug. iBB^. Pieste-Ståndet den 18 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underd.
Skrif velse, angående Båtsmäns och Kronoeffeders transporterande sjöledes. (jStats- och Oecon.- TJlsk. N:o 6.) S. A. K.
Då Rikets Ständer anse transport sjöledes ej mindre af Båtsmän än af Kronans manskap i allmänhet samt af KronoefFecter leda till betydlig lindring uti kronoskjutsnings- och inqvarleringsbesväret, och detta transportsätt således synes böra företrädesvis begagnas, äfven om detsamma skulle blifva något dyrare än forslandet till lands, hvilket dock icke bör förmodas, utan snarare en besparing i Statsutgifterne derigenom vinnas; få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, det täcktes E. K. M. i Nåder förordna, att transporter af så väl Kronans manskap i allmänhet, sorn KronoefFecter, från en ort till annan inom
Riket hädanefter alltid måtte verkställas sjövägen, antingen på Kronans egna eller på hyrde fartyg, då ett sådant transportsätt kan begagnas.
Äfvensom och då Rikets Ständer i afseende på Båtsmäns transporterande hålla före, att, när fråga endast är om några få dagsresor, tågande till fots lämpligen kan ega rum för Båtsmän likasom för Soldater; Rikets Ständer få i underdånighet hemställa, att, när omständigheterne ej medgifva Båtsmäns transporterande sjöledes, och vägen, som skall tillryggaläggas, icke öfverstiger åtta eller nio mil, Båtsmän då måtte, på lika sätt som Infanteri-Regementenas soldater, till fots marchera med vanligt tåg.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Augusti 1834- Expeditions-Utikoltcts Förslug tilt und.
Skrifvelse N.o 102. > 49 N:o 102.
Upplä-,1 och godkänd t hos Ridd. oell Adeln den Si Au g. 1834- Presle-Slåndet deri 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående
Bankens öppnande till utvexling af silfver. (dkmco-Utsk.
N:ris 8 & 17.) S. A. K. Sedan Rikets vid sistl.
Riksdag församlade Ständer, i sammanhang med de då fattade beslut, hvilka finnas intagna 11 ti Mynlbestämnings-Lagen och Lagen för Rikets Ständers Bank, båda af den 1 Mars i83o, låtit i ut» fardadt Reglemente för Banco-Verkets Styrelse och Förvaltning meddela Rikets Ständers Fullmäktige i Banken sådane föreskrifter, hvarigenom
Bankens öppnande å nyo till utvexling af silfver skulle senast vid 1831 års slut kunna ske, men oförutsedde förhållanden satt Banco-Fullmägtige utur tillfälle att i allo fullgöra de dem anbefallde åtgärder, till reela fondens förstärkande; och E K. M, som, i anseende härtill, funnit nödigt Rikets Ständer till nuvarande Urtima Riksdag sammankalla, tili Skrifvelse af dest 8 sisllidne Februarii gifvit Rikets Ständer i Nåder tillkänna E. K. M:s åsigt, att ytterligare silfverköp icke vore af nöden, för att sätta i verkställighet förenämnde Myntbestämnings-Lag, samt att således intet hinder förekomme för uppfyllande af den förbindelse, E. K. M. och Rikets Ständer genom samma
Lag sig högtidligen åtagit, och för Bankens öppnande till utvexling af silfver senast den 1 Julii innevarande år; så hafva Rikets Ständer i noggrannt öfvervägande tagit, ej mindre, huruvida Bankens reela fond befunne sig i den ställning, alt Banken kunde till silfverutvexling öppnas, än äfven hvilka hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning, till utvexlingens framtida betryggande och oafbrntna fortgång, borde oeh kunde fastställas; hvarvid Rikets Ständer desto hellre haft lill syftemål, att silfverutvexligen skulle kunna börja redan på den af E. K.
M. dertill i Nåder uppgifne dag, som R.
St. derigenom kommit i tillfälle lemna ett ytterligare prof på den nära öfverensstämmelse, hvilken, i fråga om detta för hela landet vigtiga ämne, eger rum emellan de båda Slatsmagterne.
Men af de orsaker, Rikets Ständer, uti skrifvelse den 3o sistlidne Junii i underdånighet anmält, har utvexlingen ej kunnat börja å den af E, K. M. dertill föreslagne dag.
Rikets Ständer hafva dock ansett för en pligt, alt 100 Expeditions-Zhikotlets Forslag till utid.
Skrifvelse IV.-O 102* tillse, det dagen för silfverutvexlingens begynnande måtte, så nära som möjligt, närma sig till förenämnde af E. K.
M. uppgifne tidpunkt; och ehuru R.
St,, efter deras Ranco-Utskotts hörande, vunnit fullkomlig öfvertygelse derom, att Banken nu mera är i sådan ställning, att densamma, när som helst, kan tills utvexling af silfver Öppnas, efter det E. K. M:s den iS Mars 1818, uppå Rikets Ständers underd. begäran, utfärdade Nådiga Kungörelse, om inskränkning tills vidare i utvexling af silfver mot Bankens sedlar, blifvit återkallad; hafva Rikets Ständer likväl, enär, för kungörande öfver hela Riket af beslutet om silfverutvexlingen, någon lid måste erfordras, ansett utvexliogsdagen icke kunna med säkerhet närmare bestämmas, än senast den 1 nästkommande October.
I öfverensstämmelse med dessa åsigter, få Rikets Ständer till slutligt besvarande af E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse i underd. förklara: att, sedan de hinder, hvilka mött för silfverutvexlingens begynnande å den af E. K. M, i Nåder uppgifne dag, blifvil undanröjde, Rikets
Ständer nu mera finna sig i tillfälle på det sätt efterkomma E. K. M:s Nådiga uppmaning, att Banken senast den 1 nästkommande October öppnas till utvexling af silfver, enligt den uti Myntbestämnings-Lagen _ af den 1 Mars i83o fastställda grund för inlösen af Bankens sedlar; hvarjemte Rikets Ständer funnit sig böra stadga oeh förklara, alt genom realisationens verkställighet någon förhöjd beräkning af räntor och skatter icke får, under hvad namn det vara må, ega rum, samt att, i följd deraf, alla skatter och onera, af hvad slag och beskaffenhet som helst, således äfven inbegripne de räntor, hvilka i jordeböckerne lii] visst belopp i penningar äro utförde, skola ifrån och med den dag, då silfverutvexlingen täger sin början, beräknas att utgå efter enahanda grund, som i Myntbestämnings-Lagen den 1 Mars i83o finnes fastställd; så alt, vid deras utgörande tued penningar, den betalande eger, efter eget godtfinnande, att dem erlägga, antingen uti Banco- eller Riksgäldssedel-, eller uti Silfvermynt, beräknadt efter 2 R;dr 32 sk.
Banco eller 4 b;dr RGStr för hvarje Riksdaler Silfver Specie, enligt den, med afseende å slagskattens beräkning i myntet, af E. K. M. och Rikets Ständer förändrade 1664 års myntfot; och hafva Rikets Ständer i öfrigt ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, dels att ofvanberörde stadgande mätte meddelas till allmänhetens kännedom i den Kungö'" reise, sora torde i Nåder utfärdas, angående upphäfvande af det, medelst Kongl. Kungörelsen den 18 Mars 1818, allmänheten tillkännagifna beslut om inskränkning i utvexlingen af silfver mot Bankens Transportsedlar, dels ock att, i sammanhang härmed, nödiga föreskrifter måtte blifva meddela - Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse N:0 loS. i5i de, ej mindre för liqvidätioner enskilde emellan, efter enahanda grund, som för skatternas utgörande stadgadt är, än ock för debitering och uppbörd af alla slags Kronans räntor, så att Rikets Ständers förenämnde stadgande må efter ordalydelsen blifva tillämpadt, och ali farhoga för skatteförhöjning genom realisationen såmedelst undanröjd.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Augusti i'83/p N:o io3r Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö' den 20 Augt 1834.
Preste-Ståndet den 23 — —- Borgare-Ståndet den 23 — — Bonde-Ståndet den i5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående upphäfvande af Kämners-Rätter, Lagmans-Rätter och Riddaresjne-Rätter. (Xag-Utsk.
N:o 82. j) S. A. K. Hos E. K.
M. hafva Rikets Ständer vid sisth Riksdag uti skrifvelse af den ii Mars i83o i underd. anfört: att Rikets Ständers uppmärksamhet blfvit fästad å de mångfaldiga olägenheter, hvilka för rättsökande parter härflyta af nödvändigheten att genomgå de flere instanlier, nu gällande rättegångsordning bestämde; att Rikets Ständer, vid granskning af det förhållande, sorn härutinnan tillförene egt rum, funnit, att den äldre Domstols-Inrältningen i Sverige endast hade Sine instantier, hvilket antal äfven 1704 års
Lag syntes hafva åsyftat att bibehålla, enär den benämnde såsom allmänna Räller och Domstolar blott Härads-Rätt och LagmansRätt på landet samt ICärnners-Rätt oeh Rculstufvu-Rätt i staden, och Öfver dessa Hof-Rätt, som vöre Konungens högsta Nämnd, emot hvars
Dom ingen egde att vädja; att den Revision, hvilken, i följd af tillåtelsen att anhålla om Konungens pröfning- af Hof-Rättens
Dom och Utslag, blifvit inrättad och tid efter annan på olika sätt organiserad, väl efter hand bklädl sig egenskapen af en allmän Domstol, och i sjelfva vérket vore alt anse såsom en fjerde instaniie, redan innan den såsom sådan i nu gällan - i >2 'Expediliobs-Unkotlcts Förslag lill und.
Skrifvelse iV.-o )o3. de Grundlag erkändes och stadgades, under namn af Konungens Högsta Domstol; men att den tillökning i instantiernes antal,, hvilken sålunda tillkommit, hade, långt ifrån att gbgna de rättsökande, fastmer endast åstadkommit långsamhet i lagskipningens gång, utan att öka dess säkerhet; att frågan derföre blott vore, huru en instantie lämpligast må kunna åter borttagas och skyndsamhet i lagskipningen, utan säkerhetens förnärmande, derigenom befordras; alt allmänna meningen jemväl häruti uttalat sig i den nästan enhälliga önskan, att Lagmans-Rätterne och Käroners-Rätterne, såsom bägge öfverflödiga, och derjemte, i synnerhet de förra, för lagskipningen hinderlige, måtte afskaffas; alt Rikets Ständer trott sig finna grunden till denna mening, hvad Lagmans-Rätterne angiligue, vara den, dels att, då 1 Lagmans-Rält, likasom i Hätads-Rätt, endast Ordföranden vöre lagfaren, och hos Lagmans-Rättens Ordförande ej i allmänhet prassumerades större grad af kunskap, skicklighet, erfarenhet eller oväld, än hos Härads-Rättens, parterne saknade anledning alt säLta större förtroende tili Lagmans-Rättens domslut än till Härads-Rättens, och dels förnämligast, att, enär Lagtima Lagmansting hölles endast en gång om året, ett helt år ifrån den dag, då Härads-Rättens beslut meddelades, stundom ginge förbi, innan målet bunde, utan bekostande af Urtima Ting, hos Lagmans-Rätten fullföljas, och, i fall målet då måste uppskjutas till nästa Lagtima Ting, åter ett liek år, innan Lagmans-Rättens Dom eller Utslag erhölles; att, hvad åter Xämners-Rälterne beträffade, deras umbärlighet tillräckligen ansetts bestyrkt af det förhållande, att af de städer, eler Kämners-Rätt ej vore, några hade dubbelt större folkmängd, än en del af dem, i hvilka KämnersRätler fuqnos, utan att rättvisans skipande eftersattes mera i de förra än i de senare; att, om Doms fullgörande stadgades såsom vilkor för vads fullföljande från IJärads-Rätt och Rådstufvu-Rätt till Hof-Rält, anledning till den förutsättning, att Hof-Rätterpe skola, om Lagmans- och KäronersRätterne afskaffadés, blifva besvärade med flere vädjade tvistemål än nu dit inkommo, i och med detsamma syntes vara undanröjd, helst om vadeskillingen i Härads-Ralt derjemte bestämdes till lika belopp med den, som i Lagmans-Rätt erlades; samt att Rikets Ständer, utan afseende derå, huruvida det af Lag-Comiteen författade förslag till ny allmän Civil-Lag eri gång bomme att till större eller mindre del antagas eller icke,
hyste den öfvertygelse, att den ifrågaställda indragningen af Lagmans-Rätter och Kämners-Rätter, med undantag likväl af Kämners-Rätterne i Stockholm, hvilka, såsom i TryckfribetsFörordningen omförmälde, för närvarande ej kunde afskaffas, både borde utan upp - Expeditions-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 1o3. »53 uppskof för sig gå, och jemväl kunde, genom några mindre betydliga ändring ar i nu gällande Lag, tillvägabringas; och ansågo Rikets Ständer af Lagmans-Rätternes upphörande blifva en följd, att den serskilda ÖfverRätt, för vissa ego- och rågångstvisler, hvilken i Lagen benämndes Riddaresyne-Rätt, borde, i sammanhang härmed, afskaffas.
Och sorn Rikets Ständer hufvudsakligen instämma i hvad sålunda blifvit i anderd, andraget, hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutit, att, i likhet med det vid förlidne Riksdag i underd. afgifne Lagförslag, en Förordning må utfärdas, hvari stadgas som följer: 1:0 Alla Kämners-Rätter, med undantag af Kämners-Rätterna i Stockholm, skola ifrån och med den 1 Januarii i836 upphöra, och sådane mål och ärenden, som, enligt Lag och serskilda Författningar, nu höra till Kämners-Rätt, derefter omedelbarligen upptagas af Rådstufvu-Rätt, pä sätt för närvarande sker i de städer, der Kämners-Rätt ej är; börande jemväl de mål, hvilka intill förstnämnde dag blifvit hos Kämners-Rätt, anhängig gjorda, men då ännu icke äro af slutade, öfverlennäs till vederbörande Rådstufvu-Rätt, att der vidare handläggas. 2:0 Likaledes skola alla Lagmans-Rätter Upphöra, på det sätt, att vad, sorn emot Härads
Rätts beslut erlägges eller anmäles från och med den 1 Januarii i836, bör fullföljas i vederbörande Tiof-Rätt, samt de saker, hvilka före sistnämnde dag vädjas under Lagmans-Rätt och ej å nästkommande års Lagtima Lagmansting blifva afförde, skola till vederbörande HofRätts handläggning öfverlennäs. 3:o Riddaresyne-Rätter varda ock sålunda af skaffade, att vad, som mot Häradssyne-Rätts beslut i jordatvister erlägge seller anmäles ifrån och med den 1 Januarii i836, skall fullfölja5 i vederbörande Hof-Rätt; egande den, som med Tiof-Rätts beslut ej nöjes, att i vänlig ordning draga saken under Konungen i Dess Högsta Domstol. f:o I sammanhang härmed varda nedannämnde Lagrum dels upphäfne och dels ändrade på sätt som följer; dock att de bland dessa Lagrum, som angå Kämners-Rätter och Rådstufvu-Rätter, skola, i afseende på Kämners-Rödterna i Stockholm och Rådstufvu-Rätten derstädes,, oförändrade bibehållas.
Prot. i834• to Sami. 1 Afd. 20 154 Expedit ions-Utskollets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o lo3.
RÄT TEG ÅNGS-BALKEN. I. C AP. 1.
Denna §. skall lyda sålunda: Under-Rätt å landet är Härads-Rätt.
Der döme Häradshöfding, med tolf Bönder, som i Häradet bo, och dertill valde äro.
De tolf kallas Härads-nämnd. 2' och 3 Dessa §§. varda till all kraft och verkan upphäfna.
Följande §§• i detta Cap. ändras till denna lydelse : 4- S Under-Rätt i stad är Rådstufvu-Rätt.
Der ege stadens Borgmästare och Rådmän döma. 5. $. Öfver dessa äro Hof-Rätter , dit rättegångssaker ifrån UnderRätterne komma måge, sorn framdeles i denna Balk sägs. 8 $.
Häradshöf dinge skall denna ed svärja in för Hof-Rätten.
Borgmästare och Rådman gore ed sin ä Rådstufvu‘, i närvaro af Konungens Befallningshafvande, eller den han i sitt ställe förordnar. 10. $. Na häfver Häradshöfding förfall, att han sitt Embete ej förrätta kan; kungöre det Hof-Rätten.
Prof vas det lagligt, förordne Hof-Rätten en skicklig -man, som Embetet i hans ställe förestår.
Lag vare om Borgmästare, der RådstufvuRätten atom honom ej domför är. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o lo3. 155 Tredje Capitlet, om Lagmansting, upphäfves.
Häradsting skall hållas, som kallas urtima Ting. 2. §.
Sista punkten i denna §. eller orden: ”om serskildt Lagmansting vare Lag samma,” uteslutes.
Femte Capitlet, om Kämners-Rätt, upphäfves. VI.
OM RiDSTUFVU-RÄTT.
Detta Capitel kommer att erhålla följande lydelse! $.