Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brot. 1862 1863. 4 Sami. 1 A/d. 3 Band. 3 Höft. 5 34 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. vilkor intressenterne för sia del kunde vara villige att åtaga sig arbetets utförande och fullbordande, Utskottet föranlätes hemställa, att frågan finge förfalla.
Befallningshafvande i Elfsborgs län, uti underdånig skrifvelse af den 7 sistlidne Augusti, jemte öfverlemnande af en utaf utsedde komiterade för befordrande af kommunikationen från Hattefura hamn till sjön Stora Lee till Kongl. Maj:t ställd underdånig ansökning om aflåtande af nådig Proposition angående arbetets utförande med ett statsbidrag af 900,000 R:dr, deraf 225.000
R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och 675,000 R:dr såsom lån, anmält, att för arbetsföretagets utförande blifvit tecknade 6,363 aktier å 25 R:dr hvardera, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 159,075 R:dr, hvilket belopp, enligt hvad komiterade i underdånighet tillkännagifvit, skulle betydligt ökas, om understöd af allmänna medel erhölls, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, på anförda skäl och då det torde blifva omöjligt att bland ortens mindre bemedlade befolkning tillvägabringa mera än en fjerdedel af kostnadssumman, i underdånighet förordat komiterades underdåniga framställning; har Kongl. Majit uti Sin nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof (sid. 52) föreslagit Rikets Ständer att för öppnande af segelled från Hattefura hamn till sjön Stora Lee såsom lån bevilja 900.000
R:dr, hvaraf dock under nästa statsregleringsperiod skulle utgå endast hälften eller 450,000 R:dr, dervid såsom vilkor för lånets erhållande borde stadgas skyldighet för intressenterne i företaget att årligen, räknadt från slutet af det år, hvarunder hvarje för sig fristående del deraf blifvit fullbordad, erlägga fem procent å det i förhållande till hela kostnaden på samma del belöpande lånebelopp, hvaraf ränta skulle godtgöras efter tre för hundra af det obetalda kapitalbeloppet och det öfriga utgöra afbetalning derå; men med rättighet för Kongl. Majit att, derest vederbörande icke inom 1863 års utgång oni arbetets utförande i behörig ordning afslutat kontrakt, använda lånesumman till en föreslagen transportled för sammanbindande af Kinda båtled med sjön Roxen.
Uti ofvanberörda underdåniga ansökning hafva komiterade gjort enahanda framställningar, som legat till grund för den af Herr Grefve Erik Sparre vid sistjörflutne riksdag i ämnet väckta samt uti Stats-Utskottets då afgifna utlåtande
Nio 120 (punkten 28) behandlade motion.
Komiterade hafva nemligen anfört, att
Dalsland vore af naturen deladt i 2:ne hufvuddelar, nemligen den södra, mellan Wenern och Bohuslän belägna, ett stort slättland med den bördigaste jord, samt den norra, mot Norrige angränsande delen, mera bergbunden och skogbärande samt i följd deraf bcrgsbruks-idkande, genomskuren af flera större sjöar och vattendrag, hvilka ungefär vid midten af landet flöte ut i Wenern vid Köpmannabro, hvarest jemväl en god, men liten hamn vid Hattefura lemnade skydd åt segelfarten å Wenern.
Denna punkt, af naturen anvisad till mötesplats för det bergsbruks-idkaude
Dalsland och den sädesproducerande delen deraf samt tillika för de flera till Wenern angränsande landskap, hvilka egde dels spanmål, dels malmer eller tackjern att erbjuda det skogrika, men på malmer fattiga norra
Dalsland, hade likväl ej blifvit hvad den således borde vara, i följd deraf att det inåt landet sig sträckande vattendraget icke bibehållits vid erforderligt djup, hvilket genom det låga vattenståndet i Wenern alltmera förminskats.
Ofvanför Köpmannabro funnes flera efter hvarandra liggande, genom branta fall sammanbundna och ända till 12 mil in i landet sig sträckande sjöar, Höljen, Rogvarpen, Åklången, Laxsjön, Lelången och Stora Lee, hvilken sistnämnda sjö till en del utgjorde gränsen mot Norrige.
Invid eller på föga afstånd från dessa sjöar läge de flesta större jernverken på Dalsland äfvensom några i Wermland, såsom Upperud, Hot - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141.
.35 verud, Billingsfors, Cathrineholm, Lennartsfors, Törefors, Norekärn, Carlsfors, Gustafsfors, Christinedahl, Lisefors och Bäckefors samt dessutom Cathrineholms, Billingsfors, Skåpafors, Sulleds, Krokfors, Långeds.
Bengtsfors m. fl. sågverk.
All den för ofvannämnda jernverk erforderliga malm och spanmål, som, den förra från Wermland och den sednare från Westergötland, öfver Wenern fördes till Hattefura hamn, måste nu derstädes omlastas i pråmar för att föras genom sundet vid Köpmannabro.
Der sammanträffade 2:ne kommunikations-leder, af hvilka den ena öfver Snäcked förde in i sjön Ånimuien och derifrån genom en för flere år tillbaka anlagd, men numera förfallen sluss i sjön Ärren; den andra åter ginge till Upperud, hvarest varorna ånyo måste urlastas för att forslas ett kort stycke öfver land förbi vattenfallet samt inlastas i fartyg och föras öfver sjön Höljen till Hofverud, derstädes äDnu en gång urlastas för att föras öfver land och åter inlastas samt sjöledes transporteras till Långed, der för fjerde gången omlastas och föras landvägen till Laxsjön, öfver denna sjö till Skåpafors, der för femte gången omlastas för att föras öfver Lelången och vid ändan af denna sjö ytterligare omlastas för att komma till Stora Lee.
På samma våg måste den till jern förädlade malmen äfvensom sågverkens produkter återföras till Hattefura, för att der inlastas till Götoborg och derifrån exporteras.
Detta obeqväina transportsätt, till undvikande hvaraf bruks- och sågverks-egarne nödgades föra sina produkter flera mil på hjuldon, lemnade producenten ringa behållning på hans vara samt hade haft till följd, att jernverken på Dalsland — oaktadt den goda skogstillgången och de jemförelsevis ytterst låga kolpriserna, som i sin ordning lemnade allmogen föga eller ingen behållning på koltillverkningen — måst, oaktadt alla ansträngningar af deras egare, stå tillbaka i sin utveckling.
Egarne till de stora skogssträckor i norra Dalsland och Nordmarks härad at Wermland, från hvilka den årliga averkningen beräknades till 40,000 tolfter blockar, sorn nu till en stor del kastades i sjöarne för att utför de dem sammanbindande vattenfallen nedgå till Köpmannabro, derstädes inlastas och föras till Wenersborg samt der åter störtas i Göta eif, för att flottas till sågverken vid Trollhättan, tillskyndades äfven genom detta transportsätt kännbara förluster, i det egarne nödgades till de aflägsna sågverken till underpris afyttra sina skogsprodukter, af hvilka en stor del ginge vid transporten förlorade.
Slutligen tillskyndades ej mindre jordbruket, till hvars utvidgande genom högst betydliga odlingstillfällen ej mindre i Wedbo, än i Nordmarks härad af Wermland utsigter vore för handen, än äfven boskapsskötseln, till hvars bedrifvande i större skala den i förhållande till sädesproduktionen ymniga hötillgången och rika beten å de vidsträckta utmarkerna erbjöde tillfälle, stort mehn genom bristen på lätta kommunikationsmedel, då jordbrukarne, såsom nu vore förhållandet, nödgades att öfver ytterst backiga vägar och på stora omvägar föra sina varor till det flera mil aflägsna Fredrikshall i Norrige, såsom enda afsättningsort.
En kommunikationsled genom anläggande af slussar vid ofvanangifna sammanhindningspunkter mellan sjöarne vore således, vid nu antydda förhållanden, af utomordentlig vigt såväl för det derpå helt och hållet vanlottade Dalsland, hvars befolkning numera uppginge till omkring 75,000 innevånare, som äfven för Nordmarks härad, der folknummern öfverstege 20,000; och den förbindelse, som sålunda vunnes med alla de till Wenern angränsande provinser och vestkustens förnämsta exportort Göteborg, skulle dessutom lända till gagn icke ensamt tor Dalsland och Wermland samt öfrige nyssnämnde provinser, utan för hela landet, genom det ökade antalet och beloppet af för rikets exporthandel användbara artiklar och förminskande af transportkostnaden för dem.
Ännu större och ur stats - 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141, ekonomisk samt jemväl politisk synpunkt vigtigare skulle företaget blifva genom sambandet med en i Norrige ifrågasatt och till en del redan påbörjad kanal-led från Fredrikshall genom sjöarne Arevandet och Aspern till ofvan omförmälda gränsesjö Stora Lee.
Denna ända till 8 mil långa, till större delen inom Svenska området belägna sjö bade jemväl ådragit sig uppmärksamhet i Norrige, der redan i flera år vid Fredrikshall bedrifvits kanal-arbete, och hvarest endast afbidades beslutet om öppnande af kanal-led på Svenska sidan för att vid Othei, der redan på enskild bekostnad en provisorisk slussledning vore anbragt, öppna kommunikationen mellan samma sjö och nyssnämnda på Norska sidan belägna vattendrag, hvarigenom således vunnes en ny förbindelse mellan de förenade rikena och derjemte en ny kommunikationsled mellan Wenern och Nordsjön Jemte erinran om de mångfaldiga fördelarne af dels att i Fredrikshall vinna en ny afsättningsort för betydliga partier spanmål och landtmannaprodukter, som Norrige måste importera och som nu, för att hinna dit, måste gå ända ned till Göteborg samt der omlastas och öfver Nordsjön föras till Norska kusten, dels att behofvet af fiskvaror m. m. från Norrige kunde erhållas på samma väg, hafva komiterade, med förmälan att, enligt af Chefen för vestra väg- och vatten-byggnadsdistriktet, majoren D. W. Lilliehöök, uppgjordt samt af Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader godkändt förslag, kostnaden för den omförmälda kommunikations-leden på Svenska sidan vore beräknad att uppgå till 805,758 R:dr B:ko eller 1,208,367 R:dr Runt, bifogat en uppgift på fraktkostnaderna för de varor, som från Wenern föras till norra Dalsland, och för de varor, som forslas derifrån tillbaka till nämnda sjö, och hvilka till allra största delen skulle komma att förås på kanalen; utvisande denna uppgift en varuqvantitet af 260,200 centner, till ett värde af 2,270,900 R:dr samt en transportkostnad af 206.100 R:dr.
Utskottet torde icke behöfva vidare, än som genom komiterades framställning redan egt rum, ådagalägga huruledes ifrågavarande företag, hvilket visserligen utgöres af flera hvar för sig fristående arbeten, som kunna gagna de orter, der de komma att utföras, dock erhåller sin förnämsta vigt för det allmänna, derigenom att detsamma blir i sin helhet tillvägabragt, så att en oafbruten kommunikation må åstadkommas från Wenern till Stora Lee och i en framtid genom Norrige öppnas en lätt- förbindelse med Nordsjön.
Utskottet år således af den åsigt att, om ett statsbidrag för arbetets utförande skall beviljas, detsamma bör lemnäs under uttryckligt vilkor att ett bolag varder bildadt, som åtager sig att, mot statsbidragets tillgodonjutande, utföra och fullborda hela den föreslagna kommunikations-leden från Wenern till Stora Lee.
Härvid förekommer dock att, enligt hvad ofvan är nämndt, kostnaden för företaget i dess helhet blifvit beräknad till 1,208,367 R:dr, men att aktieteckningen icke uppgår till mera än 159,075 R:dr, hvadan det statsbidrag, som för arbetets utförande erfordras, skulle utgöra 1,049,292 R:dr.
Enligt hvad inför Utskottet blifvit anmäldt är dock numera all anledning att aktieteckningen kan uppbringas till det belopp, att, om statsbidraget bestämmes till 1,000,000 R:dr, deraf 800,000 R:dr såsom lån och 200,000
R:dr såsom anslag, företaget i sin helhet skall komma till utförande.
Utskottets upp märksamhet har derjemte blifvit fästad derpå, att, då befintliga vägar från Nordmarks och norra delen af Wedbo härader, omfattande sjöarne Stora Lee, Lelången och Vestra Silen, vid den närmast nedanför dem liggande sjön Laxen lemna vattendraget, hvadan trafiken från och till förstnämnde härader ej af ett från Wenern utgående kanalarbete har egentlig fördel förrän detta arbete nått sjön Laxen, så skulle det, för att skyndsamt bereda ett för det hola gynnsamt resultat, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 37 vara af vigt om den del af statsbidraget, som Rikets Ständer bevilja att under nästkommande statsregleringsperiod utgå, blefve bestämd till så stort belopp, att dermed kunde åstadkommas en mora fristående och för sig sjelfständig del deraf, hvilket kunde ske, derest vid denna riksdag anvisades 550,000
R:dr och vid nästkommande återstoden.
Utskottet, som icke förbisett giltigheten af de skäl, som tala för ett sådant förfaringssätt, får derföre hemställa: 31:6. att Rikets Ständer måtte för seggelleds öppnande from, Hattefura vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjöarne Akelången, Rogvarpen, Laxsjön och Lelången till stora
Lee samt anläggning af en jernväg af 2,350 fots längd vid Håfveruds bruk bevilja ett statsbidrag af En million Riksdaler, deraf 200,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och 800,000
R:dr såsom lån, samt att halfva anslagssumman Etthundra tusen Riksdaler och af Lånet Fyrahundrafemtio tusen Riksdaler må under nästkommande statsregleringsperiod utbetalas till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1861 års utgång bör vara vederbörligen afslutadt, förbinder sig att utföra och fullborda hela den ifrågavarande kommunikationsleden; börande bolaget årligen, efter slutet af det år, hvarunder hvarje för sig fristående del af företaget blifvit fullbordad, och intill hvilket års slut motsvarande del af lånet får räntofritt innehafvas, inbetala fem procent å det i förhållande till hela kostnaden på samma del: belöpande lånebelopp, af hvilka först beräknas tre procents ränta å det efter hvarje inbetalning återstående kapital samt det öfriga afgår å kapitalet.
Enligt hvad Styrelsen för allmänua Yäg- och Vatten byggnader uti det afgifna generalförslaget omförmält, n hafva, för utsträckning af den omkring 6 mil långa vattenleden utefter sjöarne Åsunden, Jernlunden och Rengeu, som förmedelst den numera fullbordade
Kinda båtled blifvit bildad från Horns socken i södra delen af Östergötland till Labbenäs’ lastageplats vid norra ändan af sjön Rengen på omkring lj mils afstånd från Linköping, alternativa planer blifvit uppgjorda dels för Stångåns kanalisering från Rengen till Roxen, dels för anläggning af jernväg i ändamål att dymedelst förena nämnde sjöar; och har Styrelsen, med anledning af erhållen nådig befallning att vid general förslagets upprättande taga den ifrågavarande anläggningen under öfvervägande, i underdånighet anmält att, enligt uppgjorda alternativa förslag, kostnaden blifvit beräknad: a) för nyssnämnde kanalisering, till R:dr 1,313,000: — b) „ anläggandet af jernväg för lokomotiv „ 560,378: 30. c) „ dito dito „ hästkraft „ 120,879: 44.
Med anförande af den stora fördel, som denna transportleds utsträckande skulle medföra, hade såväl de för arbetets beredande utsedde komiterade, som 38 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141.
Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län i underdånighet anhållit, att bidrag af allmänna medel måtte beredas för tillvägabringande af en sådan utsträckning, helst medelst kanal-anläggning, enär derigenom en sammanhängande båtled af 7^ mils längd erhölles från södra ändan af Åsunden till Roxen samt således omlastningar kunde undvikas för de tunga effekter, som hufvudsakligen utgöra ortens afsättnings-produkter; och delade Styrelsen den sålunda yttrade åsigten om vigten af den inuti landet redan bildade farledens utsträckning såsom oafbruten vattenväg till Linköping, hvarigenom densamma medelst Göta kanal sattes i förening med hafvet.
Den del af Östergötland, hvarigenom Kinda båtled framgår, vore dessutom till följd af läge och naturförhållanden, mindre lämplig för jernvägsanläggning.
Yisserligen vore en värdefull förbättring i ortens kommunikations-anstalter åvägabragt genom den förutnämnda redan verkställda vattenleden; men för att åstadkomma fullständig lättnad i transporterna borde densamma likväl först och främst förenas med sjön Roxen och den kunde sedermera i framtiden utsträckas i söder till Wimmerbj7.
Enligt Styrelsens åsigt borde dock den nu ifrågavarande norra utsträckningen, eller förbindelsen mellan sjöarne Rengen och Roxen företrädesvis åstadkommas; och har Styrelsen, på dessa och flera anförda skäl, bland första klassens arbetsföretag uppfört tvåtredjedelar af den för båtledens utsträckning beräknade kostnadssumma med 875,300 R:dr.
Uti sina rörande ifrågavarande ämne till Kongl. Maj:t i Augusti månad sistlidet år aflåtna skrifvelser, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län i underdånighet upplyst, att sänkningen af ofvan omförmälda sjöar jemte anläggandet af båtled och sluss, hvarför kostnaden uti det af Majoren, Friherre G.
De Geer år 1853 uppgjorda och i nåder godkända kostnadsförslaget ursprungligen beräknats till blott 167,000 R:dr B:ko eller 250,500 R:dr R:mt, i verkligheten uppgått till mera än dubbla beloppet, eller till omkring 525,000 Ridr.
För detta arbetes utförande hade Rikets Ständer visserligen beviljat lån till sammanräknadt belopp af 390,000 R:dr R:mt, men dessa måste, likasom återstående kostnadssumman, som på enskilda händer upplånats, af jordegarne kring förenämnda sjöar återbetalas; och kostnaden derför blefve dubbelt kännbar, om icke en fortsättning af båtledeu åt den genom sjösänkningen erhållna jordvinningen lemnade ökadt värde.
Enligt uppgjorda beräkningar kunde kostnaden för den redan utförda båtleden, hvilken blifvit, i sammanhanhang med sjösänkningen, uteslutande af strandegarne bestridd, beräknas till mera än 180,000 R:dr; och ortens innevånare hade således lör ifrågavarande båtled redan fått vidkännas ganska stora uppoffringar, hvilket Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande ansåg såsom ett ytterligare stöd för framgång åt ett företag, hvilket afsåg att åt en redan så dyrbar kommunikations-led bereda den utveckling, som ensam förmådde att åt den gifva ett verkligt värde.
Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Majit, bland de flere i generalförslaget omförmälde kanal- och farledsanläggningarne, endast för trenne sådana arbeten äskat särskilda statsbidrag, nemligen för de här ofvan omförmälda arbetena, som afse upprensning af Indals-eifven och öppnande af segelled från Hattefura hamn till sjön Stora Lee, samt för den nu ifrågavarande fortsättningen af Kinda båtled till sjön Roxen, för hvilket sistuämn da arbetsföretag Kongl. Majit, på sätt ofvan är nämndt, föreslagit, måtte få användas de för segelleden mellan Hattefura och Stora
Lee afsedda medel, i händelse detta arbete icke inom viss tid komme till utförande.
Härförutom har, uti särskilda motioner, inom Ridderskapet och Adeln af Herr af Burén, D. P. (Mot.
N:o ld7), inom Preste-Ståndet af Kontraktsprosten Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 39 J. Janzon (Mot.
N:o 140), inom Borgare-Ståndet af Herr Fr.
Hjertström, (Mot.
N:o 173) och inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Garl Johan Johansson från Östergötlands län (Mot.
N:o 320), med hvilken sig förenat Ståndets öfriga Riksdagsfullmägtige från nämnda län, blifvit yrkadt, att ett anslag utan återbetalningsskyldighet, stort 875,300 R;dr, motsvarande tvåtredjedelar af den beräknade kostnaden, måtte varda beviljadt att successive under instundande statsregleringsperiod utgå till fullbordande af Kinda båtled medelst kanalisering af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn, under vilkor att ett bolag blefve bildadt, som förbunde sig att mot åtnjutande af detta understöd, i enlighet med det kontrakt, som derom kunde varda afslutadt, behörigen verkställa arbetet, Motionärerne hafva såsom stöd för sina framställningar i detta hänseende hufvudsakligen erinrat, att, långt innan Göta kanal påbörjades, bade fråga uppstått att från norra ändan af sjön Rengen, ungefär 1|- mil från Linköping, anlägga en kanal till Roxen och vidare till Östersjön samt, i sammanhang dermed, öppua en båtled genom de med hvarandra sammanhängande sjöarne Jernlunden, Åsunden, Erlången, Juttern och Krön, hvilka sträcka sig från Rengen till trakten af Wimmerby.
Den del af denna kanalsträekning, som skulle sammanbinda Roxen med Östersjön, hade genom Göta kanals anläggning redan i 30 år varit trafikerad.
Den öfriga sträckningen vore deremot ännu otullbordad, ehuru mera än ett sekel förflutit, hvarunder, medstörre och mindre mellantider, denna fråga blifvit bearbetad.
Sålunda hade redan år 1801 bildat sig ett af Kongl. Majit den 2 Juni samma år oktrojeradt bolag för ifrågavarande kanalarbetes utförande.
Genom detta bolags försorg hade ock tvänne slussar af trä blifvit anlagda den ena mellan sjöarne Jernlunden och öfre Rengen, den andra mellan sjöarne öfre och nedre Rengen.
Ärbetet bade dock förfelats samt afstadnat i brist på penningar och nödig erfarenhet, i kanalbyggnadskonsten.
Sedan derefter Göta kanal börjat anläggas, hade på 1820-talet verkställts en fullständig undersökning och plau för byggande af den ifrågavarande kanalsträckningen, hvilken fått benämningen Kinda kanal.
Det stora gagnet af denna kommunikationsled vore lätt att inse, om man besinnade, att densamma genom Stångån skulle utmynna i sjön Roxen och sålunda blifva en bikanal till Göta kanal samt, i förening med ofvannämnde sjöar, utgöra en sträcka af omkring 10 mils längd, eller mera än hela Östgötaliuien af Göta kanal.
Det var dock först på 1850-talet, som frågan om utförandet af
Kinda kanal och båtled ånyo med allvar kom å bane och det med den framgång, att en icke obetydlig del deraf, omkring 6 mil, eller båtleden genom sjöarne Åsunden, Jernlunden samt öfre och nedre Rengen, sedan hösten 1861 varit öppnad för allmänna trafiken.
Den redan vunna erfarenheten om denna trafik hade ådagalagt det oafvisliga behofvet af arbetets fortsättande från sjön Rengen till Roxen.
Behofvet af detta arbetes snara utförande hade ock alltmera börjat inses, ej mindre inom sjelfva orten, än äfven af vederbörande myndigheter.
Till följd deraf bade ock noggranna undersökningar och kostnadsförslag blifvit uppgjorda, utvisande att lämpligaste sättet att vinna det åsyftade målet vore att, med begagnande af Stångåns vattendrag från Rengen till Roxen, förbi vattenfallen i nämnda å anlägga slussar samt i öfrigt upprensa och göra ån segelbar.
Kostnaden härför bade, såsom ofvan är nämndt, blifvit beräknad till 1,313,000 Ridr Runt.
Efter att vidare hafva erinrat derom, att do enda kanal-anläggningar, för hvilka Kongl. Majit i Sin nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof behagat föreslå Rikets Ständer att lemna statsbidrag, vore segelleden från Hattefura hamn till sjön Stora Lee samt fullbordandet af Kinda båtled till sjön Roxen, hafva motionärerne fästat uppmärksamhet derpå, att all tanke på utförande af 40 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. detta sednare arbete måste öfvergifvas, derest ieke Rikets
Ständer skulle behaga på ett mera verksamt sätt understödja detsamma samt för sådant ändamål, i enlighet med hvad under en längre tid varit vanligt i afseende på statsbidrag till väganläggningar och kanaler, anvisa minst tvåtredjedelar af arbetskostnaden att utgå såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, men med förbindelse för det bolag, som åtoge sig arbetets utförande, att bekosta återstoden.
Det vore endast på sådant sätt möjligt att lör dylika arbeten bilda bolag, enär erfarenheten visat, att aktieegarne, i anseende till arbetenas dyrhet och den långa arbetstiden, icke kunde på flera år påräkna någon ränta på sina i sådana företag nedlagda penningar.
Af ett till Utskottet inlemnadt protokoll vid sammanträde med dem, som tecknat aktier för ifrågavarande företag, har Utskottet vidare inhemtat, att ett bolag med benämning:
Kinda kanals aktiebolag, blifvit bildadt, som, under förutsättning att tvåtredjedelar af den erforderliga kostnadssumman såsom statsanslag utan återbetalningsskyldighet erhölles, skulle åtaga sig arbetets utförande.
Berörda protokoll ådagalägger derjemte, att Göta kanalbolag vid extra bolagsstämma i sistlidne Januari månad beslutat att, med afseende på vigten för Göta kanal att erhålla den utvidgning i området för sin egen trafik, som Kinda kanal skulle bereda, tecknat 1000 aktier, hvardera å 100 R:dr, eller tillhopa 100,000
R:dr för Kinda båtleds fullbordande till Roxen.