Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Handels-Balken, oagtadt hvad sålunda till stöd 682 Banco Utskottets B. telt konden'. derföre »blifvit anfördt, ej skulle' sedan Rikets Ständers Rag- Utskott deröfver hördt blifvit, befinnas aniageligt, har Utskottet i sammanhang härmed ansett sig böra såsom ett alternativ framställa det af Banquens Fiscals-Ambete, med hänsigt till sakens så beskaffade möjliga utgång, särskildt gifné förslag:
Att Kong!.
Majit och Rikets
Ständer täcktes genom en allmän författning förordna, att så snart någon person biifver utsedd till Förmyndare af annan Domstol, än den Härads- eller Rådstufvu-Rätt inom hvars jurisdiction han är mantalsskrifven , det skall åligga nämnde Domstol, att derom underrätta Förmyndarens Forum
Domicilii med näst afgående post, eller åtminstone så tidigt, att underrättelsen kan komma Rätten eller Domhafvanden tillhanda, sist inom Tretionde dagen från Förmyndare-förordnandets datum.
Börandes alla sådane underrättelser införas i ett särskildt dertill inrättadt Registratur, som i alphabetisk ordning upptager alla sålunda anmälde eller af Domstolen sjelf tillsatte Förmyndares tillnamn, dopnamn, tittel eller yrke, tiden när, samt af hvilken Domstol och för hvilken eller hvilka omyndiga de blifvit till Förmyndare förordnade.
Att den Domstol eller
Domhafvande, som erhållit en dylik underrättelse genast bör lemna besked åt den Domstol, som meddelat den, eller å Landet åt Domhafvanden om densammes behörigavinregistrerande, samt att
Förmyndare-förordnandet ej utlemnas förr än ett sådant besked erhållits, att då någon utnämnes till Uppbördsman, Kyrko- eller Fattighusföreståndare eller annan dylik befattning, anmälan derom Banco-Utskottets Bstiinkatiden. 6§j ho* hans Forum Domicilii på enahanda sätt och inom lika tid alltid bör göras af det Ämbets-Verk eller den Corporationsom utfärdrar fullmagt eller förordnande på något så beskafFadt uppdrag.
Att den som förrättar Bouppteckning i Sterbhus, der Fader såsom sine Barns Förmyndare, till vård och förvaltning emottager någon defa tillhörig egendom, bör sådant till Fadrens Forum
Domicilii för anteckning i åfvanberörde Register inberätta; och deh Domstol till hvilken Bouppteckningen inlemnas, ega att tillse, det bevis öfver verkställigheten deraf densamma åtföljer ; —■ kommande uti intet äf ofvannämnde fall, förmånsrätten ätt beräknas längre än ifrån den dag inregistreringen skedt, hos Domstolen eller Domhafvanden i den ort Förmyndaren, Uppbördsmannen eller Fadren är boende.
Att föröfrigt i anseende till möjligt ombyte af hemvist, de Bevis om frihet från Barnarf och andra förmånsrätt egande medel, som en lånsökande ifrån sitt Forum Domicilii föleter, äfven bör intyga huruvida han från uppnådde laga ålder varit beständigt boender under samma Domstols jurisdiction, och i annat fall lika bevis af honom anskaffas jemväl från den eller de andre
Domstolar, under hvilka han haft sitt bo och hemvist, sedan han uppnådde den ålder, att Barnarf eller allmänna medel, kunde honom anförtros; derest det nemi. icke skulle anses lämpligare på det hela foga sådan anstalt, att anmälanden om tillsatte Förmyndare och Uppbördsman, för-hela Riket omedelbart inskickades till något visst Ämbetsverk inom Hufö yudstaden, t. ex.
Maj:ts Nedre Justitia - 68-J Banco-Uts’otteis Betänkandert.
Revision, derifrån bevisen sedermera kunde med. delas utur ett för ändamålet inrättadt generelt Register.
Slutligen blefve dc-t ock nödvändigt, atr uti den författning, som härom kommer att utfärdas, någon viss tid bestämdes inom hvilken redan tillförordnade Förmyndare eller Uppbördsman samt de flere, hvilka kunna hafva Barnarf eller andre förmånsrätt egande medel om händer, bl ifva hos deras Forum Domicilii eller hos det Ämbetsverk, som dertill kan utses, i sådan egenskap antecknade, om verkställigheten hvaraf vederbörande
Domstolar och de som ega befattning med Upphördsmäns och dylike personers tillsättande borde besörja ; samt
Domstolarne dessutom åläggas att tillkännagifva om dem veterligen, andre personer inom deras jurisdiction, hvilka icke blifvit i vanlig ordning till Förmyndare förordnade, kunna innehafva dylike medel , såsom exempelvis föräldrar, hvilka enligt hvad åfvan är nämndt, icke behöfva
Domstols förordnande, för att öfvertaga förvaltningen af sine omyndige Barns egendom.
Banco-Utskoftet anhåller vördsamt, att detta Memorial må blifva remitteradt till Rikets Ständers Lag-Utskott, för att i anledning deraf inkomma med vederbörligt Utlåtande; och förbehåller sig Utskottet i öfrigt, att så framt intet dera af de nu för det åsyftade ändamålets vinnande framstälde förslag, rörande allmänna Fagförändringar , skulle vinna Rikets Heglofl.
Standers bifall , då med Högloft.
Fag Utskottet vidare samrådas, om de åtgärder, sorn med hanse - Banco-Utskottets Betcnkanden.
685 ende, särskildt till Banco Verket och ders betryggande för befarade förluster, i detta fall ej få åsidosättas.
Stockholm d. 31 Julii 1823.
N:o 4 1.
Ar.krm den 6 Augusti 1823.
Betänkande till Rikets lii) elfl- Ständer, i fråga om de fiir inlösen af för slitne smärre Banco-Sedlar antagne g/ un der, Till Stats- och Banco Utskotten är remitterade ett af Herr J.
Fornander, inom VäHofl.
BorgareStåndet, uppläst Memorial, hvaruti yrkas så beskaffad förändring i de hittills antagne grunder •vid granskningen af förslitne så val Banquens som Riksgälds-Contoirets Sedlar, hvilka hos hvardera Verket till inlösen presenteras, att alla, des. se Verk synbart tillhörande Sedlar, måtte inlösas utan afseende på annat tryck an ziffrans och det grofva trycket till venster samt Finskan, och utan att något afseende borde göras på namnen, enär de fleste älven nyskrc-fne ej skola kunna redligt läsas.
Varande vid Memorialet btlagde utom
Fyra stycken förslitne Riksgälds Sedlar, Tjugufyra stycken mer och mindre ofullkomlige och stympande smärre Banco-Sedlar, af särskilde valeurer, hvilka förmälas hafva blifvit i Bartquen granskade och annullerade.
Banco-Utskottet som inhemtat, att uti hvad som rörer Riksgälds Contoiret, utlåtande öfver berörde motion (sub 2J:o 157) före detta, från Stats - 686 Banco-Utsbottets Bétänkanden.
Ulskottet till Rikets Höglofl.
Stander ingått, får fur dess del hvad Banco-Verket särskildt angår, sedan Herrar Banco Fullmägtige och Gominissariatet blifvit hörde, meddela det vördsamma yttrande.
Att då någon viss del af en Sedel nödvändigt måste antagas såsom hufvudsakligt gäl. lande för dess inlösen , så framt Banquen skall anses skyldig infria annat än hela och fullständiga Sedlar, och dervid icke äfventyra att betala en och samina Sedel flere gånger, så synes detj vara allt skäl , alt den nedra Fjerdede len till höger hvarå namperi finnas tecknade , fått ett sådant företräde sig tillagdt; heldst det egenteligén är namnteckningen är hvarigenom blotta tryckta Forrnulairer förvandlas till Sedlar, och erkännas för Banquens skuldförbindelser, Ofverflyttandet af en sådan irilösningsrättighet, från namnfjerdedelen till någon annan del af Sedlarne, tyckes ej heller kunna medföra någon nytta, men väl oreda och förvirring för Allmänheten, och sannolikt den olägenhet för Banquen, att en mängd särskildta sedelstycken , från hvilka Namnfjerdedelarne blifvit afskiljde och tilläfventyrs långt före detta inlöste, då skul. le i följd deraf på nytt blifva infriade.
Hvad i allmänhet beträffar de antagne inlösningsgrunderne, hvilka Utskottet för dess del ej ansett kunna tarfva någon förändring, så är dermed förenligt, att likasom Namnen ensamne och då de ej samman, hänga med det näst öfver befinteligä finare trycket eller närmast derinvid, varande del af en Sedel , icke kunna såsom inlösningsbare godkännas, kall Bantö-Vtskottets Betänkanden. 687 Iean ock, äfven om sjelfva namnen tillfälligtvis blifvit frånskiljde, ilen återstående Sedeln likafullt af Banquen inlösas, I det fallet fordras likväl föf Banqueng säkerhet, att åtminstone resten af Sedelns nedre hälft ar ostympad och sam.» manhängande, ty om, genom blott hopsättning af flere smärre Sedelstycken, ett värde kunde uppkomma, sorn ingendera af desse stycken särskildt för sig förut egt, så är lätt att finna, hvilka vinster för bedrägclige Sedel-Innehafvare och hvilka förluster för Banquen derigenom skulle kunna beredas.
Bland de af Herpj Bomander vid dess Memorial bifogade Sedlar (hvilka härjemte till Vällofl. Börgare.Ståndet återlemnas) hafva utskillige, fenligt Cornmissariatéts förmälan, ej förr än nil varit i Banquen presenterade och således ej härstädes undergått granskning eller maculerlng.
Utaf desse hafva 2:ne funnits antagelige, och i sådant afseende blifvit med vederbörlig inlösningspåskrift försedde i men de öfrige befinnas samte» lige bestå blott af sådane hopfogade osammanhängande stycken, söm, hvar för sig betraktade, ej ■är# inlösningsbare, derföre att om återstoden hel och orubbad skulle finnas i behåll, JPresentanten deraf ej kan förvägras att utbekomma hvardera Sedelns fulla värde.
Stockholm den 31 Julii 1823.
Bihang iill Rikt;, Si, Pret, o?/e Smtih ]V:D 38» 688 Baneo-Utskottets Betänkanden.
Ankom d, II Aug. 1823.
Betänkande till Rikets Häglof.
Ständer , ii/vet Herr B.
Rosenblads motion, om upplysningars meddelande i anledning af de vid Utskottets Memorial, N.o 1 5, bi fogade Tabeller, rörande Banco-Verkets tillstånd.
Ridderskapet och Adeln haf Herr 35.
Rosenblad föreslagit, att Kanco-Utskottet motte anmodas meddela upplysning, dels huru stor andel af den i Tabellertie uppgifna Vexel-Banc» Skulden eller Banco-Sedtl Stocken för åren 1800—1822 utgjordts af utelöpande.
Sedlar, och af skuld pä Assignations Fondirs Rakningar; dels oclc rörande de särskilda andelar, af den i Tabellen N.o 3 blott for äret 1822 summariskt upptagne Skuld, bestående Uti Assignations-Eonder på Rakningar, sorni tillhört Stats Verkets åtskilligt grenar, andta Publike Verk och Cassör, eller Enskilde Person-r* och Bolag; hvilken Motion blifvit till BancoUtskottet remitterad.
Banco Utskottet får, t anledning häraf, vötdlarnt namna, att då de i VeXel-Bmquen. så val för Publique Verks som Enskildes Rakningar, insatte Assignat iöns-Fonder, såsOnt alltid vid anfordran disponible, och äfven möjligtvis disponerade, genom utgifne löpande A.- signationer, innebära alla egenskaper af ett verkligt Rörelse Capital, har Banco
Utskottet för desi del funnit med en rätt princip fö£^ Banco Utskottets Betänkanden. 689 énligt, att desse fonder, likasom ock tillförene alli i tl skeft, tilläggas1 och sammanräknas med Utelöpande sedelstocken; på hvilken grund de ej heller blifvit uti; Tabellerne i särskild co. lumn uiförde, enär deraf ett irrigt begrepp örn förhållandet lätteligen kunnat föranledas* Meri sedan del ansetts för Rikets Ständer nyt. tigt och Upplysande, att ega kännedom om det belopp meranärnnde fonder vid hvarje af de feist förfiut ne 23 arens slut utgjort; får Utskottet nu meddela Uppgift derom uti hosföljande feärskildt författade Tableau, hvilken vid slUtet afven upptager den fördelning af Assighaiiöns*fonderne för äret 1822, som hegard b.ifvit* Stockholm den 7 Augi 1823* H:o 45- Ankom den II Äng. 1823* Memorial till Rikets Högloft.
Siänder, angåeti■* de uppskof med äietrbetalning af ett frärt Banco-Discont-Verket år 1818 iitgifvet Lärt.
Contoirs-SkrifVafen vid BancoVerket, J. Wier* bar uii en till Bmco Utskottet ingifven skrift t framställt, huruledes, han, i Julii månad år I818, af förre Siads - Fisiialén i Wexiö, C. j.
Forss »tider, hvilken då såsom resande
Vistades i Stockholm* på göd trö i Ctirfirh issi riri Émo.- tagit, flir att till Ranco-Discont-Verket inlemha ett i Handlanden N. Lundgren Misods nama 690 Banco Utskötters Betänbanden. med borgen af Färgaren D. Wiberg till närrio de Verk stäldt Reversal å 1G00 R:dr, försedt ined egenhändigt åtecknadt betyg, om desse personers vederhäftighet, af Landshöfdingen i Kronobergs
Län, Herr Grefve C. J. Mörner, å hvars kända namnteckning Wier förmäler sig allena hafva fästat afseende, dä han, me«- deist vanlig påskrift, såsom inlemnare iklädt sig ansvar för Documentets rigtighet; hvarefter och enär Forssander, som af Wier genast uppburit det beviljade Lånet, sedermera i sin hemort föröfvat åtskillige bedrägerier och andt» ligen lemnat Riket, samt det blifvit utredt, att Lundgrens och Wibergs förenämnde namnteckningar voro helt och hållet falska, Wier, i grund af sin omförmälde ansvarspåskrift, blef år 1820 lagligen förpligtad, att Lane summan till Råneo-Discont-Verket återbetala; i följd hvaraf, och då Wier, såsom medellös, saknade all annan tillgång, att en slik ersättning åstadkomma, införsel- för
Discontens räkning blif* vit tagen uti hans i Banquen innehafvande Contoir-Skrifvare-Lön, 300 R:dr, deraf halfva beloppet alltså, under den nu förflutne tided, är till godtgörande af berörde skuld användt.
Efter denna framställning, hvars enlighet med rätta förhållandet Banco-Discont-Directionen inför Utskottet vitsordat, har GontoirsSkrifvaren Wier på flere anförde ömmande skäl anhållit, att, af medlidande och förbarmande, blifva från den ål agde ersattnings-sky Idigheten befriad, och att Discont •
Directionen måtte undfå tillåtelse, att Lånet i Räkenskaperne Banco'Ulsiottels Betänkan den. 6 g i afskrifva, om ej till hela beloppet åtminstone till så stor del, som, efter redan skedde afbetalningar, funnes återstå; utgörande denna återstod, enligt Discont-Directionens uppgift, R:dr 1263: 12 sk.
B:co; och hafva Herrar Banco-Fullinägtige, för deras del, ehuru under yttrad öfvertygelse, om vådan af dylika eftergifter och nödvändigheten af yttersta varsamhet vid deras medgifvande, likväl funnit skäligt tillstyrka afskrifning af Lånets återstod, enär det förhållande, att ett alldeles falskt och origtigt Docurnent funnes försedt med Konungens Befallningshafvandes egenhändiga påteckning, tycktes vara af den egna och ovanliga art, att synnerlig fara af prejudicatet ej förmodades kunna uppstå.
Banco-Utskottet, sorn, 1 sammanhang med. denna frågas behandling, inhemtat, att ibland de afskrifriingar uti förra Riks-Discont-Verket, hvilka, enligt Rikets Ständers medgifvande, vid 1818 års Riksdag, fått ega rum, äfven varit innebegripne 2:ne
Lån, som från Riks-Disconten funnits utgifne på origtiga Docunrenter,1 och för hvilka en nu mera afliden Verkets tjensteman oskyldigtvis, såsom inlemnare, stannat i ansvarighet, har val funnit, att något skäl äfven deraf skulle kunna bernias för en dylik åtgärd med det Lån , hvarföre Wier hos Banco - Disconten häftar, och att ett ytterligare stöd äfven kunde herntas deraf, att den ordning, hvilken nu är gällande, nemligen, att Konungens BefaMningshafvander eller de Autnriteter, som utfärda vederhäftighets-betyg ä Discont - 6gt Banco-ZJtsköttets Betiintanden, Reversaler, dervid tillika inlyga Läntagare! och Löftesmäns egenhändiga namnteckning, icke änny fanns införd da ifi ågavarande händelse inträffade, samt följaktligen} dä rigtigheten af det åtecknade
Yederhäfiighets-hetyget ej kunde sättas i tvifvel, anledning f<>r Wier helt pch hållet saknades, att misstänka D<>cumentets beskaffenhet i öfrigt- Meri Utskottet har, aljt sådant oaktadt, funnit högst betänkligt, att genom tillstyrkan till fullkomlig afskrifning af en Discont
Verkets lagligen domfäste fordran» lemna ett ytterligare prejudicat för framdeles ansökningar i (Jenna väg; och allt hvad Utskottet, med Ö'n{ afseende å sökandens fattigdom och iråkade bekymmer för nqdig lifsbergning, trott sig för närvarande kunna härvid åtgöra, är, att lins Rikets Ständer yördsamt föreslå, det Iian rhå tills vidare vara befijid från afbet.alningst*kyldigliet å det ofvanuppgifne återstående skuldbeloppet, hvilket likväl bör uti Verkets Räkenskaper, såsom 00 fordran hos Wier, qvarstå till näst blifvande Riksdag; och att det då må bero af ytterligare pröfning under fästadt afseende, dels på de utsigter, sorn för Verket kunna förete sig, att dylike missbruk och bedrägei'iec
Se* norn ofvannämnde, efteråt införds ordning, blifvit förebyggde, och dels på sökandens då varande ställning och tillgångar, huruvida en fullkomlig afskrifning af skulden kan hos Rikets Ständer tillstyrkas Och underställe! detta Rikets Högl.
Stag - Banco- Utskottets Betänkandeni 693 liers närmare upp'ysta beprtjfvande, jemte s;n$ jLedamöters särskilda lanka.
Stockholm den 7 Aug. 1823.
Utdrag af Pratocollet hållet hos Rikets Hilgl, Ständers Banco Utskott den 7 Augusti »823.
S. D, Herr C<m t mets -Pros*en Forssander fiberopade sitt yttrande till Högloft.
Utskot’ fets Protocoll, 'vid bfverläggriingen i detta arn. ne, af innehåll: alt Herr Prosten alldeles icke voie med den omnätnde forre Stads Fiscalen Forssander i Wexiö beslägtad; och att hvad (Gon tni rs- Skrifvaren Wiet" beträffade, sa ansii ge Herr Prosten honom böra alldeles befrias fiän den honom adötnde ersättnings-skyldig-* Jtet; emedan, dq den Autoritet, af hvilken of” Vannämde Forssander var kanel, kunnat af hoi norn blifva bedragen, att pä ett falskt
Docu* merit påteckna vederhäftighets bevis, Wier icke heller ens kunnat ana, att Forssander, såsom Publik Tjensteman, skulle vara en bedragare, det han likväl bevisat sig vara, ej allenast i afseende pä dessa falska Lärte-, Documenter, Utan ock genom sitt enskilda förhållande, dä.
Jaan derefter bortrymt frän hustru och barn, utan att man ännu vet om fran är lefvande eller död.
Herr Prosten fann föy öfrigt, atf Wier skulle oskyldigtvis, och genom lil
Ira k* pande, i en framtid komma att blifva lidande em han i följd af Utskottets beslut, »kuli® &<&.« 6(_)4 Bauco-Vtskottets Betänkanden, ses skyldig ersätta Disconten den genom Porssanders bedrägeri vållade förlust, så framt de» sedermera gifne föreskriften om vederbörande Tjenstemans eller Autoritets intyg, att Cau» tionisterne sine namn egenhändigt undertecknat, icke skulle befinnas hafva medfört en önskad verkan 5 i hvilket fall andras fintlighet att bedraga, skulle på Wier oskyldigt rejaillera.
Då Rikets Högh Ständer ock tillförene i en dylik casus befriat en bedragen inlemnare- af falska Hane* handlingar, så fann Herr Prosten för sin del, att Gon toir-s-Skrifvare» Wier på desse anförde skäl, och ännu mer för sin tjenstaktighet härutinnan, sorn af in*’ gen skulle kunnat anses - Vådlig, borde njuta en lika förskoning ; hvaremot bedragaren forssander enär och hvar han träffas, aldrig borde Jeunna undslippa det straff, sorn lagen för ett gadant brott utsätter.
Härmed förenade sig Herr Doctor Franzén; Och skulle desse Herrar Uedamöters sålunda gjorde Reservation, Memorialet till Riiets Ständer åtfölja.
In fidem Protocöllu G.
Helsingtun
Nio 44- Ankom den It Äng 182,5.
Ständer, angden* de förhöjning uti en andre Ramer er ar en i Bunco-ZJtskottets Eetänkanden.
695 Lane-Banquen frän äldre tider tillagd gratification Banquens aldre Handlingar inhemtas, att den Kamererare i Läne-Banco Contoiret, med hvars befattning Expeditionen af Lån på Guldoch Silfver-Panter är förenad, haft särskildt för detta besvär sig tillagdt 300 D:r Koppunt såsom Extra arfvode; hvilket, i följd af den år 1762 beslutade inställelse af utlåningen på ."Lösöre- Panter, indrogs af 1765 års Banco.
"Utskott; men år 1773, på förekomna skäl och sedan beläning å lösa Panter å nyo kommit i gång, åter beviljades samt derefter med 16 R:dr 3a sk, årligen utgått. X anseende till de ökade göromål, som af Belänings-värdets förhöjning vid sista Riksdag, och Utlåningens der£tf förorsakade tilltagande, blifvit en följd, har ansökning hos Rikets Ständers Revisorer år 1820 blifvit gjord, att förenämnde gratification för Lane-Banco-Kamereraren måtte, i förhållande derefter, lämpligen förhöjas; hvilken ansökning Bevisoreme uti deras afgifne Berättelse, till nu varande Banco Utskott, anmält och funnit skäl att med deras förord understödja. X)et har, vid öfvervägande häraf, ej undfallit Banco-Utskottet, att dylike extra arfvoden till ordinarie tjenstemän, i sjelfva verket böra anses mindre lämplige , då de åligganden, som tillhöra en tjenst, ehvad de tillfälligtvis blifva drygare eller lindrigare, hafva sin beräknade ersättning uti de faststälde löne - yU* f>i}6 Ranco-Utsiottets Betänkandeti. koren; och Utskottet har, under hära fästadf afseende, beslutat till HerrarBanco
Fullmägtiges uppmärksamhet öfverlemna, att genom en möjligast Jemn fördelning af göromålen, i framtiden söka förekomma alla grundade anledningar för anspråk af denria beskaffenhet.
Men då Utskottet emedlertid ej funnit billigt, alt till indragning föreslå ett understöd, hvaraf bemälde tjensts innehafvare i så manga ar varit i åtnjutande, och sådant just under en tid, då de göromål, för hvilka det egentligen finnes anslaget, redan äio och troligen an vidare blifva betydligt tillökte; likasom det ock å en annan sida icke kan förnekas* att grat i ficatio. nens belopp nu mera ej står i något jemnlikt förhållande till liderne och pt nni n ge vä rdet * eller motsvarar hvad vid dess beviljande åsyftades; så har Utskottet ansett sig böra vördsamt hemställa, om icke, finn och med innevarande år räknadt , nyssnämnde anslag finge bestämmas till Femtio R:dr Banco årligen.
Hvilket dock Rikets Ständers egel när|nare bepröfvande vördsamt underställes.
Ankcm den II Aug lb’25, betänkande till Heslöf.
Ridderskapet och Adeln, Ofver gjorde anmärkningar vid Utskottets Me. mariat, No 13, om prägling af så kallade fybel Riksdalrar.
Bdnco-Utskottets Betiinkanden, 45 anco Utskottets berörde Memorial bar, jern. likt Utdrag af Högloft.
R idderskapets och A-i deins Pipiocoll, under den 21 sisth Maji.blif, vit återremitteradt , i anledning af Herrar Berg.
Stedt* och Rosenblads dervid gjorde anmärkningar, af innehåll; att Jubel festen år 1721, likasom den, hvilken bifvit firad ar 16 i 1 , egentligen liaft afseende på den af Konung Guslaf t foretagne Reformation, medelst Evangeliska Lärans införande här i Riket, men att nuvarande Seklets Jubelfest för minnet deraf är framflyttad i likhet med hvad vare Trosförvandter i Tyskland iakttagit, till år 1817, eller det seculqira motsvarande året emot det, då Doctor Luther forst offentligen uppträdde såsom Reformator; hvilken pest redan blifvit firad och en Medailje deröfver slagett; så att år 1821 upphört att vara Jubel år.
Att någon Minnespenning icke heller finnes präglad öfver deri Jubelfest, sorn på Konung Gustaf II Adolphs påbud ?r 1621 firats till erinran derom, att ion år då framflutit, selan Konung Gustaf I anträdde styrelsen af Riket till dess räddande från utländskt öfvervälde; att då Jubelfesten år 172 1 korn i fråga.
Consistorium Ecclesiasticum i Upsala, hvars Utlåtande i ämpet blifvit infordradt, uti sitt svar anfört: att sistnämnde årtal väl icke svarade emot tiden då Reformationen infördes, emedan den bär börjats först år 1523 och derefter, men 9tt, till åminnelse af Konung Gustaf I:s tiUjjäd? till Riks styrelsen 15111, Konung Gustaf 6g 8 Banco-TJtsJiottets Betänkanden.
Adolps gudel iga exempel kunde följas oell Jubelfesten firas in utrumque, som orden lydde.
Att härförutan särskilde omständigheter, såsom Konung Fredrics uppstigande på Thronen nyssförut, och slutad fred med Rikets flender, gifvit anledning till den TacksägelseHögtid, som allmänt i Sverige begicks den 17 Martii 172:1 och hvaröfver 2:ne särskilde Penningar blifvit slagne: den ena den af BancoUtskottet omnämnde Jubel-Riksdalern, och den andra en Medaille med omskrift:
Gloria Al tissimo, på hvilken finnes ett med Sveriges Vapen och Konungens krönta Namn prydt Altare med uppstigande låga; nederst: A:o MDCCXXI.
Jubii. och på Fältet af Penningen:
Ob Libertatis ac Religionis Vindicanonem.
Vid hvilket förhållande, och dä det påföljande Jubileum redan år 1817 blifvit firadt, äfven med en för tillfället slagen Medaille, samt året 2821 icke varit ansedt såsom Jubel-år, ompräglandet af nämnde Jubel - Riksdaler med detta årtal vöre efter Herr Bergstedts tanka olämpligt.
Deremot har Herr Bergstedt ansett mera anledning vara för handen, att för innevarande år 1823, såsom det Trehundrade från Konung Gustaf I:s utkorelse till Konung den 5 Jur.ii 1523, låta slå en dylik Minnes-penning, och att Jubel-Riksdalern af år 1721 dertill väl skulle kunna ompräglas med den förändring, att vår nuvarande Konungs Bröstbild, med vanlig omskrift, sattes på framsidan oeli i afskärningen endast An. 18 • 3 i men att Kon - Banco Ut*lott«te Bciänkandtm 6gg ting Fredrics Medallien alldeles icke borde tillsältas å andra sidan, emedan, med all åt en afliden Konungs minne skyldig vördnad, oförgripligen kunde anmärkas, att hans Bild ej borde ställas jemte Gustaf I:s och Gustaf Adolphs.