Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med tillämpning af nu anförde grunder,, och enär den inom Banken förekommande skillnaden emellan så kallade expeditions-tjenster och andra tjenste»- icke egentligen återfunnes i Riksgälds-Contoiret, der snarare alla tjenster kunde hänföras till den förra calegorien, hade Commissariatet ansett sig böra tillstyrka,, att de för expedilions-tjensterne i Banken anslagna lönelör— möner måtte få tillgodonjutas af Bokhållaren samt Kammarskrifvarne och Ganzlisterne vid Riksgälds-Contoiret, till följd hvaraf desse tjenstemän således skulle hädanefter på Stat erhålla, den förstnämnde, hvars löneinkomst hitintills utgjort 8ro R:dr, 800 R:dr, och de senare, sorn förut åtnjutit 45° R:dr hvardera, 5oo R:dr. Beträffande Kamereraren i Boksluts-Gontoiret, såi voro hans göromål af den. vigt,, att denna tjenste-befattning närmast kunde jemföras med de yngre Gommissarie-beställningarne inom Bänken, och då; lönen för berörde magtpåliggande tjenst nu utgjorde i,35o R:dr, borde den föreslagna tillökningen af a5o R:dr icke anses alltför stor, helst de, samma tjenst tillhörande göromål; torde komma att betydligen ökas, i anseende till de flere vid innevarande Riksdag å Riksgälds-Contoiret anvisade lånebiträden.
Vidkommande slutligen Ombudsmannen, så ehuru dess tjenstebefattning vöre närmast jemförlig med Banco-Fiscals-sysslan, för hvilken lönen nu är vorden fastställd lill 1,200 R:dr, hade lik väl Om budsmans-lönen, hvilken hitintills utgått med 540 R:dr, blifvit föreslagen till allenast 800 R:dr, hvilket belopp också ansågs motsvara de med denna tjenst nu förenade åligganden.
Såsom tillägg lill hvad Commissariatet sålunda, anfört och upplyst, hafva Fullmägtige dessutom erinrat, hurusom af ålder ej mindre BokslutsKamereraren, än den så kallade Gassören för inkomst och utgift åtnjutit högre löner än Bankens Kamererare och Cassörer.
Uti 1815 års stat t. ex. bestämdes berörde löner till 1,125 R:dr, fastän Kamererare- och Cassörs-lönerne inonx Banken då icke utgjorde mer än cjoo R:dr.
Och då den ännu; Stdts-VIskottets Utlåtande, N.-O 11 fortfarande provisionella löneförhöjningen under 1828—i83o årens Riksdag beviljades, ifrågakom ej eller någon nedsättning i deSse tjenstemäns aflöning till likhet med Verkets öfrige Kamererare och Cassörer, för hvilka lönerne åter reglerades till samma belopp, som för deras vederlikar inom Ranken.
Enahanda hade förhållandet varit med Canzlister ne.
Enligt 1315 års stat, utgjorde nemligen lönen för Canzlister hos Commissariatet i Banken 3oo R:dr, men deremot för Canzlisten hos Riksgälds-Contoirets Commissariat 3y5 R:dr.
Om nu grunden till dessa olikheter i lönevilkoren för nämnde tjenstemän inom Banken och Riksgälds-Contoiret igenfunnes i den större vigten och mängden af desse tjenstemäns göromål inom det senare Verket, syntes det Fullmägtige, åtminstone i afseende på Boksluls-Kamererare- och Canzlist-tjensterne, nu mindre än förr vara anledning att nedsätta lönerne för ifrågavarande tjenster till likhet med de lönebelopp, sorn blifvit tillerkända Kamererare och Canzlister inom Banco-verket.
För öfrigt hafva Fullmägtige, hvad Ombudsmans-lönen angår, serskildt erinrat om angelägenheten deraf att, genom bestämmandet af en efter tjenstens vigt och beskaffenhet någorlunda atpassad lön, bereda möjligheten att för denna tjenstebefattning kunna påräkna en person med de kunskaper och den erfarenhet, sorn oeftergifligen för detta Riksgälds-verkets enda juridiska ombud erfordrades.
Utskottet har noga öfvervägt oell pröfvat de, i afseende på nu ifrågavarande lönereglering, sålunda anmälda, äfvensom öfriga rörande samma amne förekommande omständigheter och förhållanden.
Härvid har Utskottet också funnit, att, på sätt motionärerne uppgifvit, Rikets Ständer från längre tid tillbaka godkänt och tillämpat den grundsats, att Riksgälds-Contoirets embets- och tjenstemän samt vaktbetjenter borde tillgodonjuta enahanda löneförmoner, sorn deras vederlikar inom Rikets Ständers Bank; i öfverensstämmelse hvarmed de förbättringar i lönevilkoren, som tid efter annan beviljats Banco-betjeningen, jemväl blifvit tillerkända personalen inom Riksgälds-Contoiret.
Detta Verks tjenstemän synas dessutom hafva egt en serskild anledning att, efter den nu inom Banken verkställda lönereglering, motse samma löneförhöjning, som dervid blifvit af Rikets Ständer tilldelad Banco-staten, alldenstund den år i83o Bankens och Riksgälds-Contoirets tjenstemanna-personal tillagda lönetillökning förklarades endast vara provisionel, i anseende till den, i sammanhang med Banco-verkets förändrade organisation, då förestående och vid sista Riksdag uppskjutna definitiva reglering af lönevilkoren inom sistnämnde Verk.
Men då Utskottet anser likhet i aflönings-förmonerne inom Banken och Riksgälds-Con - 12 Siats-Utskottets Utlåtande, IV.-o 449■ toiret äfven framgent böra iagttagas, så finner Utskottet deremot ingalunda med ofvan anförde grundsats öfverensstämmande, att, såsom FuiJmägtige och Commissariatet föreslagit, lönerne för åtskiliige beställningar inom Riksgälds-Contoiret fastställas till högre belopp än för dylika tjeuster inom .Ranten.
Utskottet får derjemte, i anledning af hvad uti sådant afseende blifvit föreslaget, förklara, att Utskottet icke kan godkänna den åsigt, att, genom den ordinarie aflöningens ökade belopp, det förra Verkets tjenstemän nu böra beredas förmoner, motsvarande de tillfälliga, mer eller mindre betydliga, inkomster, som med nästan alla tjenste-befaltningar inom det senare Verket äro förenade.
Tvertom synes det Utskottet, som, vid verkställigheten af den ifrågastälida löneregleringen för Riksgälds-Contoirets tjenstemannapersonal, just de skiljagtigheter i löneförhållandena inom detta Verk och Banken, hvilka förut egt rum, borde, så vidt möjligt är, jemkas, på det att icke, genom dessa skiljagtigheters fortfarande, ytterligare lönetillökningar må inom det ena eller andra Verket, på grund häraf, ifrågasättas.
Enligt Utskottets åsigt, böra alltså de löner, som varda å Riksgälds-Contoirets nya stat uppförda, lämpas efter de för enahanda tjenster inom Banken nu fastställda lönebelopp.
Utgående från denna synpunkt anser Utskottet följagtligen, att, då med upphäfvande af de många olika lönegrader, sorn hitintills inom Banken funnits, dervarande ordinarie löner blifvit bestämda efter tjenstegraderne, hvilka icke, på sätt Commissariatet uppgifvit, af ålder, utan endast från och med år i83o, varit fyra, böra lönerne vid Riksgälds-Contoiret, hvarest några egentliga tjenstegrader aldrig blifvit fastställda, äfven bestämmas i 4 serskilda grader, dervid lönen i den r:sta alltså skulle komma alt utgöra det för Bankens fleste Commissarier och Banco-Secreteraren stadgade belopp, eller 2000 R:dr; i den a:dra samma belopp, som för Kamererarne oell Cassörerne m. fl. blifvit faststäldt, eller 1,200 R:dr ; i den 3:dje 700 R:dr, eller den för Bankens Bokhållare och Revisorer bestämda lön, och i den 4;de 400 R:dr, eller enahanda lön, som blifvit tillerkänd Contorsskrifvare och Canzlister inom Bancoverket.
Dock, som äfven inora Riksgälds-Contoiret en och annan af de tjenstebefattningar , för hvilka samma lönebelopp således skulle komma att bestämmas, onekligen äro, i anseende till gör omå lens vigt och beskaffenhet, mera ansvarsfulla och trägna än de öfrige tjensterne, så anser Utskottet dessutom , att, i likhet med hvad som vid löneregleringen inom Banken jemväl är vordet iagttaget3 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 449- 13 serskilda arfvoden, utöfver den faststälda lönen, böra innebafvarne af sådana vigtigare och mödosammare befattningar tillerkännas.
I öfverensstämmelse med de af Utskottet nu yttrade åsigter , bar Utskottet alltså visserligen funnit sig böra erkänna giltigheten af det skäl , hvarpå den för Riksgälds-Contoirets tjenstemanna-personal föreslagna löneförhöjning grundar sig; men då göromålen vid detta Verk, under senare tider, icke kunna anses ökade, utan tvertom i några hänseenden blifvit minskade, så och ehuru en mängd tjenster derstädes tid efter annan indragits, har Utskottet, sorn äfven i afseende på denna löneregleringsfråga trott den vid dylika frågors behandling under innevarande
Riksdag ådagalagda sparsamhet böra iagttagas, likväl föreställt sig, alt omförmälde, af billighet och rättvisa påkallade, löneförbättring under nuvarande förhållanden bör och kan tillvägabringas, utan att öka den nya ordinarie aflönings-staten för RiksgäldsContoiret utöfver det belopp, hvartill aflöningen derstädes nu uppgår.
För vinnande af detta ändamål, har hos Utskottet, sedan Fullmäglige serskildt upplyst, alt ytterligare indragning af någondera utaf Corn missa rie-beställningarne vid Verket, hvilkas antal redan blifvit minskadt från 5 till 3 , ej vore verkställbar, utan i förening med en mera genomgripande förändring i Verkets förvaltningssätt, fråga förekommit, huruvida icke åt
Commissarierne numera skulle lämpligen kunna uppdragas åligganden, som för närvarande tillhöra andra tjenster, hvilka således hädanefter kunde blifva antingen fullkomligt umbärlige eller åtminstone mindre ansvarsfulla och magtpåliggande, än hitintills.
Sålunda har Utskottet ansett, att de Cassören vid Riksgälds-Contoiret nu åliggande göromål att i stadgad ordning emottaga och qvittera Contoirets inkomster samt verkställa pröfvade och beviljade utbetalningar, skulle kunna, utan någon olägenhet eller minskning i föreskrifna controller, af Commissarierne omedelbart besörjas, äfvensom att den med Cassörs-tjensten nu förenade räkenskapsföring kunde uppdragas åt en Bokhållare, hvilken derjemte borde öfvertaga de göremål, som för närvarande åligga den till Cassörens biträde anställde Contoirs-skrifvare.
Genom denna af Utskottet ifrågaställda och af ej mindre Cornmissariatet än Fuliroägtige tillstyrkta reglering af göromålen inom Riksgälds-Contoirets CassaContoir, böra både Cassörs- ocb Contoirsskrifvare-tjensterne, hvilkas nuvarande innehafvare skola uppnått den ålder, att de antingen redan, elier inom få år äro berättigade att efter afskedstagandet bibehålla sina löner såsom pensioner, kunna indragas, och såmedelst de för dessa tjenster i den föreslagna nya Staten uppförda löner, utgörande tillsammans 2,100
R:dr, besparas, efter afdrag af det löne- och arfyodes-belopp af 800 R:dr, gsom 14 JStats-Ulskottets Uttalande, N.-o 449' torde 'böra anslås för den nya Bokhållare-befattningen.
Likaledes bar Utskottet trott, att Corn missa rieme hädanefter skulle kunna och böra åläggas .alt sjelfve uppsätta de från dem af Fullmägtige infordrade utlåtanden, äfvensom berättelserne tili Rikets Ständer och deras Revisorer samt andra från Comm issa rialet utgående, mera vidlyftiga och maktpåliggande, expeditioner; såsom följd hvaraf Referendarie-tjensten, med hvilken detta åliggande hitintills varit förenadt, ansetts, efter nuvarande innehafvarens afgång , kunna förvandlas till ,en Notarie-syssla , med den för dylika beställningar inom Banken bestämda lön af 700 R:dr, i stället för det nu för Referendarien till 1,200 R:dr föreslagne lönebelopp.
En sådan förändring af sistnämnde tjenstebefattning har likväl blifvit afstyrkt af Fullmägtige och Commissariaiet, sorn deremot erinrat: att
Referendarien icke syntes böra uttryckligen frikallas från om förmå
Ide honom nu tillhörande tjensteåligganden ; att desamma icke billigt vis kunde påläggas Commissarierne, hvilka , i följd af Cassörs-ljenstens indragning och flere andra för dem vid denna Riksdag ifrågasatte uppdrag, hädanefter lomme att vidkännas en betydlig tillökning i sina göromål; .att, i betragtrnde af de flerfaldiga åligganden, sorn borde besörjas af Commissariatets Canzli-Expedition, någon indragning inom denna med endast a:ne tjenstemän försedda Expedition synts hvarken billig eller lämplig, serdeles om derstädes förefallande göromål jemfördes med dem, som förekommo inom Fullmägtiges Canzli, hvarest 3:ne embets- och tjenstemän voro anställde; att, äfven om den ifrågasatte minskningen å Referendariens tjenst-skyldigheter framdeles komme att inträffa, det uppgifne lönebeloppet vöre alltför ringa i förhållande till de åligganden , sorn i allt fall för denne tjensteman återstodo; och att det måste utgöra en fördel för Verket, att en tjensteman, med kännedom om ärendenas beskaffenhet, funnes att tillgå, för att, vid inträffande vacancer eller laga förfall, kunna till bestridande af Commissarietjenst förordnas.
Hvad sålunda blifvit erinradt emot det af Utskottet uti ifrågavarande hänseende framställde förslag, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande; men deraf icke funnit anledning att samma förslag frånträda, helst det synes i allmänhet höra leda till en noggrannare behandling och fullständigare utredning af de ärenden, sorn Fullmägtige remittera till Commissariatets utlåtanden, om dessa utlåtanden och deraf föranledda förslag utarbetas af någon utaf Commissariatets egna Ledamöter.
Enär föröfrigt med skäl torde kunna fordras, att Commissarierne, hvilka hädanefter, enligt Utskottets hemställan, komma att erhålla en jemförelsevis icke obetydlig löneinkomst, skola .uteslutande egna sig åt sina tjenstebefattningar, förmodar, under sådan förut - Siats-Utskottets Utlåtande , N;0 449‘ 15* sättning, Utskottet, alt de jemväl skola medhinna det för dem nu ifrågaslällde' åliggande.
Att den härmed för framtiden afsedda minskning i aflöningen för Commissariatets Canzli-Expedition är obillig och olämplig, kan Utskottet så mycket mindre medgifva, sorn ungefärligen enahanda minskning i aflönings-summan för Fullmägtiges Ganzli , enligt Rikets sist församlade Ständers beslut, skall beredas genom den dervarande Canzlist-tjenstens indragning vid inträffande ledighet.
Med afseende å nu’ anförda förhållanden och då Utskottet föreställer sig, att andre tjenstemän, lika val sorn* Referendarien, kunna förordnas att, då sådant erfordras, under någon tid förrätta Commissarietjenst, får Utskottet, såsom en med löneregleringen för Riksgälds-Contoiret sammanhang egande fråga, hemställa, att uppsättningen af de från Gom missariatet utaf Fullmägtige infordrade yttranden, äfvensom Commissariatets berättelser till Rikets Ständer och deras Revisorer, jemte andra mera vidlyftiga och magtpåliggande expeditioner, må förklaras hädanefter vara ett Gommissariernes eget tjensteåliggande, samt att, i följd deraf, Referendarietjensten må, vid nuvarande innehafvare? afgång, indragas, och i dess ställe en Notarie då hos Commissariatet anställas, med åtnjutande af den för Notarie-sysslor inom Banken fastställda lön af 7oo R:ffr.
I afseende på beloppet af de arfvoden,. sorn, enligt hvad Utskottet redan yttrat, torde böra tillerkännas vissa mera ansvarsfulla och mödosamma tjenstebefattningar, får Utskottet, hvad först beträffar
Kamererare-tjensten i Bbksluts-Contoiret, anföra, att då Utskottet, oagtadt denna tjenstebefattnings af Fullmägtige vitsordade trägna och vigtiga beskaffenhet, icke funnit sig böra för densamma föreslå en serskild lönegrad, Utskottet deremot, ej mindre på grund af Fullmägtiges och Commissariatets ofvan anförda yttranden, än med hänsigt till den högre aflöning, sorn alltid med berörde tjenst varit förenad, anser sig böra tillstyrka, att ett arfvode af 200 R:dr, eller samma belopp, som blifvit Karn erera ren i Bankens Cassa-Afdelning tillerkänd t, må, utöfver den till 1,200 R:dr nu föreslagne Kamererare-lön, tilläggas Kamereraren i Riksgälds-Contoirets Boksluts-Contoir.
Under åberopande af hvad Fullmägtige yttrat i afseende på aflöningen för Riksgälds-Contoirets Ombudsman, och under erkännande af denna tjenstemans vigt för Verket, får Utskottet likaledes föreslå, att, utom den för Ombudsmannen föreslagna lön 700 R:dr, ett arfvode af 100 R:dr må honom tillerkännas. 16 Slals-TJiskollets Utlåtande, N.o 449'
Vidare hemställer Utskottet, att för den Bokhållare, som kommer att öfvertaga de Cassören hitintills ålagda räkenskaps-göromål och hvilken svårligen lärer, utan hinder i göromålens gång, kunna under någon del af förmiddagen aflägsna sig ifrån embetsrummet, äfven må, utöfver Bokhållare-lönen, utgörande 700
R:dr, bestämmas ett arfvode af 100 R:dr.
Derjemte anser Utskottet sig böra föreslå, alt innehafvarne af Kammarskrifvare-tjensten i Boksluts-Contoiret och Canzlisttjensten vid Commissariatets Expedition, hvilka tjenster äro mera trägna än öfriga beställningar inom den lönegrad, hvartill de höra, äfvenledes må erhålla, utom sine löner, 400 R:dr, ett arfvode af 100 R:dr hvardera.
Uti Commissariatets, af Fullmäglige åberopade och lill Utskottet öfverlemnade, yttrande, angående förevarande ämne, har framställning blifvit gjord om uppförandet å ordinarie stat af Canzlist-tjensten vid Fullmägtiges Expedition; men då Rikets Ständer vid sista Riksdag beslöto, att denna tjenst vid nuvarande innehafvarens afgång skulle indragas, och del samma tjenst tillhörande renskrifningsbestyr åläggas den efter sista Riksdag utnämnde Registratorn och Archivarie; så och enär de förhållanden, sorn föranledde detta Rikets Ständers beslut, icke undergått någon förändring, anser Utskottet sig sakna skäl att nu tillstyrka upphäfvandet af detsamma, hvadan berörde tjenst fortfarande blifvit å interims-staten upptagen.
I sammanhang med tillstyrkandet, att ofvanberörde Cassörs- och Contoirsskrifvare-tjenster måtte indragas, hafva Fullmägtige föreslagit, att de nuvarande innehafvarne af dessa tjenster må, när de ur Contoirets tjenst, tili följd af egen begäran, eller, med anledning af Rikets Ständers nu vidtagande beslut, afgå, få såsom pensioner uppbära de för deras tjenstebefallningar i nu gällande stat anslagne löner, med derå, vid 1828—i83o årens Riksdag, beviljad förhöjning af 20 procent; äfvensom Fullmägtige tillika hemställt, att samma förmon måtte beredas öfrige tjenstemän vid RiksgäldsContoiret, hvilka antingen, vid förestående lönereglering, icke komma i åtnjutande af lön på stat, motsvarande deras nu egande iöneförmoner , eller ock innehafva tjenster, som vid denna Riksdag varda af Rikets Ständer indragna.
Vid öfvervägande af denna framställning, har det icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, hurusom den af Utskottet nu föreslagna lönereglering - Stals-Utskoltets Utlåtande, iV.-o 449- 17 ring skulle komma alt för några bland Riksgälds-Contoirets tjenstemän medföra en sannolikt både opåräknad och känbar minskning i deras hitintills åtnjutna aflöning, derest de hädanefter endast fingo uppbära de för deras Ijenstebefattningar å den nja staten uppförda löner, hvilka understiga de löneinkomster, som under mer än i i års tid varit med samma tjenster förenade.
Med afseende härå och enär vid den under innevarande Riksdag verkställda lönereglering för Bankens embets- och tjenstemän, de personer, för hvilka samma förhållande eljest skulle inträffat, å delta Verks indragnings-stat erhållit skillnaden emellan deras förut innehafde löner, jemte den derå beviljade provisionella förhöjning och de för dem nu bestämda nja läne-vilkor, finner Utskottet sig böra hos Rikets Ständer tillstjrka, att nuvarande innehafvare af ordinarie tjenster vid RiksgäldsContoiret, hvilka redan äro eller nu varda å inlerims-stat uppförde, må, intilldess de från samma tjenster afgå, bibehålla sina hitintills, enligt stat, åtnjutna löner, med den deruti år i83o af Rikets Ständer beviljade förhöjning; äfvensom att, då tjenstemans vid nämnde Contoir sammanräknade lön och arfvode, jemlikt dea nja staten, understiga hans förut, i och för samma tjenst, innehafda lön, med inberäkning af omförmälde provisionella förhöj ning, skillnaden deremellan må på interims-staten uppföras och honom tillfalla, så länge han denna tjenst innehar.
Likaledes anser Utskottet sig, i betragtande af njss anförda omständigheter och med dessutom hemtadt stöd af Rikets Ständers serskilda medgifvande för några Bankens tjenstemän, böra tillstjrka bifall till Fullrnägtiges hemställan, att, vid framtida bestämmande af pensionsbeloppen för innehafvarne af de tjenster, sorn dels vid sistförflutna , dels vid denna Riksdag blifvit från Riksgälds-Contoirets ordinarie aflönings-stat till dess interims-stat förfljttade, jemväl merberörde provisionella löneförhöjning må tagas i beräkning; hvilket beräkningssätt äfven torde få iagttagas, i afseende på pensionerandet af de tjenstemän vid oftanämnde Contoir, hvilkas å ordinarie stat innehafvande löner understiga den löne-inkomst, sorn de, med inberäkning af den provisionella löneförhöjningen, hitintills vid detta Verk åtnjutit.
Men då Rikets Ständer vid sista Riksdag, uppå derom gjord ansökning, serskildt bestämt de pensionsbelopp, som, vid afskedstagande kunna tilläggas de 2:ne ålderstigne tjenstemän vid Creditsedel-verket, hvilkas tjenstebefatt Bih. till R.
Prot. 1840 och 1841. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 7:de Haft. 3 48 Stat s-Utskottets Utlåtande, Är--o 44&. ningar ännu icke blifvit indragna, finner Utskottet sig af Rikets Ständers sålunda redan fattade beslut förhindradt att understödja den hos Utskottet nu gjorda framställning om enahanda pensionsrätt för bemälde tjenstemän , som för innehafvarne af de å Riksgälds-Contoirets ordinarie stat uppförda tjenster.
Beträffande aflöningen för Vaktbetjeningen, så anser Utskottet, att, i likhet med hvad som vid löneregleringen inom Banko-verket är föiklaradt, dea Riksgälds-Contoirets Vaklbeljening förut, under namn af skopenningar, tillerkända inkomst jemväl bör hädanefter upphöra , såsom inbegripen under de för denna betjening nu föreslagna löner.
Vidkommande åter de på Riksgälds-Contoirets nuvarande stat hitintills uppförda n:ne husdrängar, af hvilka den ena skall besörja liusdrängs-görojnålen vid den af Contoiret begagnade egendom och den andra vid Rikets Ständers hus, så, och med afseende å desse personers befattningar, har Utskottet trott benämningen husdräng böra i Riksgälds-Contoirets nja aflöningsstat bibehållas, fastän Bankens fordna husdrängar numera, i anseende till beskaffenheten af deras tjenstgöring, benämnas kammardrängar.
Med tillämpning af nu tillstyrkta grunder för ifrågavarande lönereglering och med iagttagande af hvad Utskottet här ofvan hemställt och föreslagit, har Utskottet uppgjort och får Rikets Ständers pröfning och fastställelse härmedelst underställa följande förslag till ■Stais-Utskottets U tlcUandcj N.o 449' 19 Ordin arie A f lönings-St a t för Riksgälds-Contoirets Embets- och Tjenstemän samt Väkthetjening.
Secreterare hos 'Fullmägtige .
Registrator och Archivarie . . . Ombudsman Commissarier, hvardera 2000 R:dr Notarie hos Commissariatet . . . Canziist D:o ... . -Kamererare i Boksluts-Contoiret Bokhållare i D:o D:o Kammarskrifvare i T):o Kamererare i Revisions-Conloiret . Cassa-Bokbållare ......
Conloirs-skriFvare . . .
Vaktmästare ........
Kammardrängar, hvardera 3oo R:dr Husdrängar, d:o 220 R:dr Anmärkning:
Ofvan upptagne lön och arfvode för Cassa-Bokhållaren besparas, så länge Cassörs-göromålen förrättas af den nu å Interims-stat uppförde Cassören för RiksgäldsContoirets inkomster och utgifter; kommande Notarie-lönen ej eller att utgå förr än efter nuvarande Referendariens afgång.
Summa R:dr Bc:o Lön. Arfvode.
„ ■ — Summa. 2,000 ——_ 2,000 1,200 1,200 700 100 800 6,000 6,000 700 700 400 100 5oo 1,200 200 1,400 ( 700 700 400 100 5oo 1,200 1,200 700 100 800 400 4oo 4oo 4oo 900 poo 44° 440 | * 7,34.0 600 17,940 I sammanhang med förestående ordinarie Aflönings-stat, får Utskottet, under åberopande af hvad Utskottet förut yttrat, jemväl till Rikets Ständers bepröfvande och godkännande nu öfverlemna förslag till 20 Stats-Utskottets Utlåtande, JV.-a 449- Interims Aflönings-St a t för Riksgälds-Contoiret j upptagande de tjenster} som vid nuvarande innehafvares afgång skola indragas.
Lön. 1 Cassör ........
. ..........
. i,35o 1 Referendarie 1,080 1 Revisor . . ........ nio 1 Canzlist i Fnllmägtiges Expedition ..........
45o 1 Conloirs-skrifvare i Cassa-Contoiret .......... 45o Från Credit-Sedel-verkets
Stat öfverflyttade 1 Kamererare 1,080 i Yexlings-CassÖr 1,080
Dessutom upptages här för nuvarande Bokhållaren i Boksluts-Contoiret skillnaden mellan hans hitintills åtnjutna löne-inkomst och den för denna tjenst å Ordinarie Staten uppförda lön ....
. ...... 110 Summa R:dr B:co 6,320 Upplysningsvis anser Utskottet sig: böra härvid anmäla, att, enligt den vid sista Riksdag för Riksgälds-Contoiret fastställda ordinarie Aflönings-stat, nlgjorde, med inberäkning af den provisionella löneföihöjningen, lönerne för detta Yerks embets- och tjenstemän» samt vaktbetjent tillsammans ..............
R:dr 18,000. och enligt den vid samma Riksdag utfärdade interims Aflönings-stat ........... . . ., .. . ., „ 8,54o..