Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti ett afdeafgifne förslagen är hemstäldt *), att alla tjenstemän vid Tullverket skulle vara lika säkra om bibehållandet af sina platser , sorn andra uppbördsman , och icke kunna godtyckligt förflyttas , eller från tjensten alstängas, äfvensom, att efter indragning af Tullverkets personal, aflöningen borde ökas genom viss procent af uppbörden , och sportlarne afskafFas , för att undanrödja hvarje anledning till extra inkomster.
Utskottet har visserligen funnit, att dessa förslag förtjena närmare uppmärksamhet; men i afseende på Tulltjenstemännens afsättlighet tror ändock Utskottet, att den sålunda för Styrelsen beredda möjlighet, att, utan omgång, kunna skilja sig ifrån en mindre ordentlig och pålitlig förvaltare, åtminstone tills vidare, eller intill dess säkrare controller kunna vinnas, icke böra afskafFas 5 emedan TuINtjenstemännen lämpligen icke kunna ställas i jemnförelse med andra uppbördsman, hvilkas uppbörd förut är till beloppet känd, och försnillning deraf , vid en rigtig tillsyn, omöjlig utan att upptäckas, hvaremot försnillning i tullväg , såsom beroende på bevisning inför Domstol, svårligen kan utredas, Cancelli-Rådet v, Hartmansdorjfs.
Sirsk, Vtsk, Bet&nk' 13 194 Beträffande åter sättet för Tulltjenstemännens aflöning, sä har Utskottet ansett det leda till större säkerhet för Statens inkomster och följagteligen böra tillstyrkas, att hela Tullverkets personal må blifva med ständige löner försedd, utan att afdrag derå, för minskadt belopp af Tull-intrademe, må för den ena eller den andra ega rum, men att derjemte den borde tilläggas viss procent af uppbördens belopp , samt en proportionerad andel af sådan procent jemväl den lägre betjeningen tillkomma.
Till Tullstyrelsens befattning kommer egentligen att höra:
Att hafva tillsyn och vård deröfver, att alla de afgifter, som vid Sjö- och Gränsetuliarne böra erläggas , såsom in- och utgående Sjö-tull, GränSe tull, nederlags.recognition och ränta, coursförhöjning, Bak- och Lots-medel, med uppgäld och Lästetals-afgift med flere, enligt taxor, reglementer och öfrige förordnanden blifva rätteligen beräknade , uppburne och under bestämda titlar till Stats Contoirets disposition levererade.
Uppsigt, att de om lurendrägerier och tull-* försnillning gällande författningar vederbörligen handhafvas.
Till- och afsättande af de under Tullverket hörande ämbetsmän och betjente s soir ej erhålla Kongl. Maj:ts Nådiga constitutorial.
Mål, angående besigtnings, reparationer och nybyggnader af Tullhus m. m. *9?
Controll, enligt Seglations-ordningan ~ å Svenska fartyg och deras laddningar i utländska hamnar.
General-Directeuren eger icke uti någotmål domsrätt, eller att utslag utfärda, men upp. kommer fråga om Tull- och Skeppsumgälders rigtiga beräkning enligt författningarne ; bör han ordentlig uträkning deröfver meddela, hvilken till efterrättelse blifver gällande, derest icke den dermed missnöjde , inom viss föreskrifven tid från deraf erhållen del, directe hos Kammar-Rätten söker ändring.
På samma sätt förhålles med anmärkningar om penningars afförande i räkningar utan biläggande af Ordres , samt angående Tullomkostnaders origtiga beräkning , såsom rese- och underhålls-kostnader, hushyror, dagtraktamenten , arfvoden , provisioner , anmärknings-proeent m. m. eller allt, som kan föras under namn af missräkning eller orig£ig beräkning , och icke såsom uppsåtligt fel är att anse.
Till Tuil-styrelsen ingå alla Tullverket rörande räkenskaper, hvilka der först controlleras och revideras. *) JemFår Committeiades betänkande sid. 117.
Cancelli-Rådet v.
Hartmansdorff,j, sednare a fr delningen. 196 Om Redovisningen för Statens Medel eller om Kammar - Rätten.
Redovisningen för allmänna medlen är tvåfaldig; dels en högre, som egentligen åsyftar medlens allmänna disposition till de ändamål , hvartill de å särskilde hufvudtitlar äro anslagne ; dels ock era lägre, som rörer medlens rigtiga debitering , vård och användande i detail af de förvaltande ämbets- och tjenstemännen.
Den förre redogörelsen sker inför Riksens Ständers Revisorer och sträcker sig egentligen till Styrelsen, hvaremot den sednare hufvudsakligen har afseende på de underordnade myndigheterne, och utöfvas af Kammar-Rätten , som nu här blott kommer i fråga.
Uti 2 §. af den för Kammar-Rätten den 22 Januarii 1814 utfärdade Instruction stadgas, att i händelse anmärkningar ske vid Räkenskaper, som angå något Kongl.
Maj:ts och Rikets Collegium eller annat publikt
Verk med lika värdighet eller någon dess Ledamot, eller ock sådan högre ämbetsman , som för sin befattning endast är Kongl. Maj:t redo skyldig, Kammar-Rättens åtgärd icke må sträcka sig längre än att, sedan vederbörande fått del af anmärkningen och deröfver sig yttrat, samt för öfrigt nödige upplysningar blifvit inhemtade , till Kongl. Maj:t i under - 197 dånighet insända handlingarne , jemte eget utlåtande i målet.
Häraf visar sig således , att anmärkningars fullföljande i ordentlig
Domstols-väg endast är obehindrad mot de underordnade redogör2rne , samt att åtskilliga räkenskaper af stor betydenhet icke komma till Kammar-Rättens granskning, i följd af allmänt gällande föreskrifter, hvarigenom redovisningen för allmänna medlen blifvit så styckad och ofullständig , att en del räkningar granskas blott af Riksens Ständers Revisorer ; andre blott af Kammar-Rätten; någre både af Riksens Ständers Revisorer och Kammar-Rätten; samt vissa hvarken af Riksens Ständers Revisorer eller Kammar Rätten.
I anledning häraf, och på det ordning och sammanhang i denna gren af förvaltninningen må kunna vinnas , har Utskottet ansett sig böra tillstyrka: att granskningen ofalia redogörelser för Statens hela penninge-fårvaltning eller får alla allmänna medel, bår, så vidt det rår er ziffran , verkst Hilos i Kammar-Rått en, och att följakteligen alla Räkenskaper, som rora Stats-fÖrvaltningen, med undantag allenast af det Kongl. Husets Apponage-medel, samt utgifter till hemliga
Diplomatiska kostnader, bårat får sådant ändamål, dit ingå.
Kammar-Rättens befattning med redovisningen lör Statens medel bör förnämligast bestå uti:
Granskning, åtal och bedömande af: a) Skatt skr ifnin gs-, debiterings- och bevillilin gs-taxtrings-förrättningar.
198 b) Uppbörd, och förvaring samt utbetalning och utleverering af Kronans medel i varor ock persedlar.
Såsom Revision bör Kammar-Rätten, i andra instantien, granska , hvad som redan i en lägre blifvit grangkadt, eller directe till densamma öfverlemnadt.
Såsom Domstol bör Kammar-Rätten pröfva , icke allenast vederbörandes resolutioner å anmärkningar a£ revisionerne i första instantien , hvaröfver besvär blifvit anförda , utan jemväl de anmärkningar , som af Kammar-Rättens egne Revisorer blifvit gjorde.
I båda fallen skola målen gå directe från Kammar-Rätten tili högsta instantien.
Kammar-Rättens åtgärder i dessa afseenden böra sträcka sig , så väl till skattskyldige , skattskrifvare, uppbördsmän och förvaltare , som till de ämbetsmän och myndigheter , hvilka bordt närmast controllera de förra.
Kammar-Rättens Advocat-Fiscal synes ej böra befatta sig med andra åtal än dem , som föranledas af anmärkningar, hvilka af Kammar-Rättens egne Revisorer blifvit gjorda.
Hvad skattskrifnings-, debiterings- och bevillnings-mål beträffar; så skulle frågor om fel eller försummelser hos skattskrifvare, om för låg eller för hög bevillning , om origtigt debiterade eller uppburna post- och tull«afgifter, skepps-umgälder med mera, besvärsvis fullföljas till Kammar-Rätten från Konungens Befallningshafvande, Pröfnings-Commit - 199 téer, Post- och Tull-Dlrecteurer med flere vederbörande af första instantien.
Hvad uppbörden angår, så böra Lands* Contoiren, Öiver-Post-, Tull- och Lotteri-Contoiren blifva gransknings-myndigheter i första instantien och Kammar.Rätter i den andra.
När Commissariater i krig dirccte uppbära subsidier eller krigs - contributioner , bör för dem redovisas, såsom för annaa uppbörd
I anseende tili utbetalte medel , som skola redovisas, borde, utom förenämnde Verk, Collegier, der de finnas , för hvar sia förvaltning blifva gransknings-myndigheter i första instantien och Kammar-Rätten i den andra.
Revisions - Contoiren i Kammar - Rätten böra, så vidt ske kan , inrättas i samma ordning , som förvaltnings-grenarne, dock så, att flere af de sednare, som icke hafva uppbörd eller vidlyftig redogörelse, ingå till ett Contoir , och tvärtom i motsatt förhållande. Kammar-Rättens Revisorer och Ledamöter må ej vid redogörelsers granskning och bedömande låta bero vid vederbörande Collegiers eller andra Verks blotta anordningar , utan, då desse icke grunda sig på allmänt bekanta eller Kammar-Rätten meddela-, de Stater, böra Verken vid räkenskaperne i f?) Jetnnför härmed slutmeningen i 58 §.
R«ge* ringsformen och 30 Riksd, Ordn. SCO behörig afskrift bilägga den handling, hvarå anordningen stödjer sig.
I afseende på antalet af Kammar-Rattens Ledamöter , har Utskottet ansett ett antal af Sex, utom Presidenten, vara tillräckligt; äfvensom att göromålen icke blifva flere, än att de på en fördelning synas kunna medhinnas.
Presidenten i Kammar Rätten lärer, i anseende till sin öfvervägande egenskap af Domare, icke böra vara godtyckligt afsättlig.
Lika värdighet med Presidenterne i Rikets Hof-Rätter bör honom tilläggas , hvilka sednare förmodeligen blifva ställde i samma förhållande, som Presidenterne i Collegierne.
Öfver de Kammar-Rätten underordnade tjenstemän bör dess President få samma myndighet, som andra Presidenter öfver sina underordnade.
Ingen redogörare , hvars förvaltning ännu icke vöre slutligt granskad och afgjord, borde få bli ledamot eller tjensteman i Kammar-Rätten.
Icke eller borde någon, med bibehållande af der egande sysla , få åtaga sig tillfälliga befattningar af Intendent eller Commiasarie i krig eller någon beställning, der egen redogörelse för Statens medel eller förråder kommer i fråga, Kammar - Rättens ämbetsmän böra utnämnas pä föredragning af Drätsel-Förvaltaren ; men i anseende till Kammar-Rättens Ledamöter bör likväl Justitiae-Ministerns yt - 201 frände förut inhemtas, såsom för juridiska ämbetsmän , lydande under de öfrige Förvaltningarne , i allmänhet är föreslaget *).
Örn Landt-Reger ingen eller Local-Styrelsen, Hit räknas icke allenast Läne-Styrelserne, eller de sä kallade Konungens Befallningshafvande , Öfver-Ståthållare- och Landshöfdinge-ämbetena, med derunder lydande ämbets- och tjenstemän, utan ock menighetsstyrelsen i allmänhet.
Rörande Öfver-Ståthållare-ämbetet har Utskottet, af skäl, som i en al de särskilde meningarna blifvit anförde , trott sig böra föreslå, att Öfver- och Under-Stäthållareämbetena förenas till ett, under benämning af d;t förra ^ och med nedsatt rang för innehafvaren, såsom den förste bland Landsböf* dingarne.
I afseende på Committerades yttrande sid. 155 , rörande centralisation af alla inom hvarje provins varande myndigheter , sä ait Landets indelning blefve afpassad efter Local-förhållanden, samt innevånarnes beq äm - *_) Jemför Commitrerades Betänkande, sid. 122.
Cancelli Rådet von Hartmansdorff^, sednare afdelningen. **) Cancelli-Rådet v.
Hartmansdorffs första afdela, sid.
S55.
202 lighet, har Utskottet funnit, attén sådan anstalt väl kunde vara önskvärd, men att den, såsom beroende på närmare undersökning af orternes läge, folkmängd och inbördes förhållanden, för närvarande icke kan införas; hvarföre, och då en ny reglering af Rikets ämbeten och tjenster, utan sammanhang dermed, kan verkställas; Utskottet ansett öfverflödigt, att Utlåtande deröfver meddela, Landshöfdingarne utöfva, enligt gällande föreskrifter, verkställande magten, hvar inom sitt Län, och äro jemväl
Domare i sådane hushålls- och police-må!, som ansetts fordra skyndsammare behandling, än den, sorn vid de vanliga Domstolarna kan vinnas.
Dem åliggande befattningar finnas uppräknade i Committerades betänkande sid, 156 och följande, bestående förnämligast uti:
Verkställighet af högre myndigheters bild och befallningar samt Domstolarnes beslut.
Uppsigt öfver det civila vid försvars- och bevärings-sky
Idig het ens utgörande.
Vidmagthällande af allmänna ordningen och policen, hälso- och fat ti gv
Ar ds-ans t alternes befrämjande i förening med Consistoriertie.
Ndringarnes skydd ock förkofran, samt tillsyn öfver utaf ningen af derom gällande författningar , och vidtagande af åtgärder till lättad communication , afsättning, med mern.
Bevakandet af Kronans rätt och inkomster , värden af dess gods och tillhörigheter, Indelnings• och Koterings-verket; Krono.uppbördens indrifvande, och anbefallde Stats-jitgifurs besörjande.
203 Såsom förut är hemstäldt *) , borde hvarken Militair-befälet eller Biskoparne få blanda sig i Länets allmänna hushållning och reglering af de från indelnings-verket härrörande frågor, hvilka Landshöfdingen i första instantien bör afgöra, sedan vederbörande Militair-befälhafvare eller Consistorium hörde blifvit.
Ärenderna böra vara delade emellan Cancelli och Contoir efter de hufvudsakliga grunder, som i Kongl. Förordningen d. 2g April 1752 finnas stadgade, enligt hvilken fördelning till Contoiret egentligen hörer allt hvad som angår vården af Statens egendom, samt uppbörds-verket; och skola vissa vigtigare ärender i både Secreterares och Kammererares närvaro föredragas.
Uti ett af de afgifne förslagen är hemstäldt **), att både Lands-Secreterare och Lands Kammererare borde vara tillstädes vid hvarandras föredragning, med skyldighet , att båda yttra sig öfver målen, och att gemensamt dela ansvaret för sina tillstyrkanden , hvilka i ett ordentligt protocoll , åtminstone summariskt , borde införas.
Antagandet af detta förslag skulle onekligen leda till bättre ordning och säkerhet vid ärendernas handläggning 3 men göromålens mängd synes icke tillåta det för närva - *) Sid- 108 detta betänkande. «*) Cancelli - Rådet v. Hartmans do rffs 1 afd, sid. aj 3, 20\ rande, utan att betydligen öka tjenstemanna personalen vid dessa ämbetsverk, hvarföre verkställighet af detta förslag icke lärer kunna komma i fråga förr, än genom författningarnes förenklande, och en del ärenders öfverlemnande till municipal-styrelsens omsorg, göromålen blifvit minskade.
Då det synes vara af stor vigt och angelägenhet, att vid Lands - Canceliierne alltid borde finnas en person med större insigter och erfarenhet, än som hos de af Lands-Secreterare enskildt lönade skrifvarebiträden kunna påräknas, och som, anställd icke i enskild, utan i Statens tjenst, kunde vid Lands-Secreterarens frånvaro eller förfall bestrida dess befattning, så har Utskottet , med anledning af hvad de afgifna förslagen härom innehålla, trott sig böra föreslå, att i de Län, der Läns-Notarier icke finnas, sådane böra antagas; dock så, att lönerna för desse tjenstemän anslås uti viss andel af sportlerne vid Lands-Cancelliet, så länge sådane komma att fortfara; emedan Lands-Secreterare, lika med Häradshöfdingar, nu äro skyldige, att af den inkomst de ega, bekosta det biträde , som i tjensteutöfningen kan fordras , utom de på
Stat förut bestädde obetydliga cancellist-lönerne.
För utförandet af de Landshöfdingarne åliggande befattningar äro Städernas Magistrater, vederbörande
Domstolar på landet, samt Borgmästare och Bergshauptman i de Län, der Bergverk finnas, skyldige tillhand - 20J räckning efter Landshöfdingen® begäran ; men Kronofogdar, Häradsskrifvare, Landsoch Stads-Fiscaler, Krono-Länsmän och Jäge. ri-betjente, stä under dess närmaste lydnad till utförande af dess bud och befallningar i allt hvad Läne-Styrelsen angår.
Härförutan borde i hvarje Socken finnas en Nämnd, att förvalta Socknens oeconomiska angelägenheter, och utgöra en verkställande myndighet af församlingarnes beslut i alla ämnen, som äro eller blifva föremål för deras öfverläggningar; och har Utskottet trott, att det för närvarande icke borde föreskrift vas, det dessa Nämnder skulle erhålla den för dem af Committerade föreslagna befattning med uppbördens upptagande ; men att sådant väl torde kunna tillåtas i de orter, der det af församlingarne sjelfve kunde åstundas , och särskildte hinder deremot icke förekomma.
Till Sockne-Nämndernes befattning borde, såsom Committerade sid. 162 föreslagit, höra; att verkställa och handhafva de vid Socknestämmor fattade beslut, i afseende på sådane Socknens allmänna angelägenheter, som angå uppfostringsanstalterna inom församlingen, förvaltningen af Socknens enskilda cassör, såsom fattig- och brandstods-cassor m. fl. ; fördelningen af allmänna byggnadsskyldigheter, Sockne - handtverkares antagande; brandstods-föreningar , fattigförsörjnings - an - szo£ stalter , och frågor o ra mindre arbetsföra personers inflyttning i Socknen; öfverenskommelser till befordrande af allmän ordning och sedlighet inom församlingen; öfverenskommelser om saltpetter - skattens utgörande , väghållning, snöplogning , med mera dylikt; vaccinations befrämjande, och jordegummors antagande; tillsyn å Sockne-magazin och redogörelse för deras förvaltning, med flera sådane oeconomiska ärender, som vid Socknestämmor blifvit afgjorde, och kyrko disciplin icke angå.
Nämnden må, när den så nödigt finnér, till Sockne-stämma sammankalla församlingens bofaste män, samt eger för verkställigheten af Sockne-stämmo beslut, hvarmed enligt stadgandet i Kongl, förordningen om Sockne.stämmor och Kyrko råd, den 26 Februarii 1817, bör förfaras, att förrätta execution, samt njuter under tjensteutöfningen samma skydd, som Kronobetjeningen.
Vid årets slut bör Nämnden inför allmän Socknestämma afgifva redogörelse för sin förvaltning, och erhåller, genom ordentligt beslut, decharge för sin förvaltning. 207 6: o
Om ämbetsmännens bildning, befordran, löner och pensioner, samt om verkställigheten af deri nya regleringen, Uti öfversigten af bristerna i Rikets Stats-förvaltning bar Utskottet anmärkt: att ämbetsmännen dro får mångå, illa och ojemnt af. lönte , samt att de prof, som vid inträde i Statens tjenst af dem jordras , icke dro syftesenligt bestämda.
Anmärkningen i afseende pä ämbetsmännens för stora antal är icke ny; ty redan i Kongl, förordningen den 24tde Januarii 1778 yttras: ”Att tillökning af nya ämbeten öf '•Ver behofvet blifvit införd och understundom J’mera baft personens befordran, än syslans ”nödvändighet till driffjäder*’’
Sedan denna tid har Rikets område och förmågan till Statens upprätthållande undergått stor förändring, utan att sådant medfört minskning i personalen vid de högre förvaltningsverken , som förut jemväl omfattat styrelsen af förlorade Provinser.
Såsom ytterligare orsaker till ämbetsoch tjenste-mäns förökade antal kunna räknas:
Att göromålens mängd blifvit flerdubblad genom tid efter annan utfärdade författningar , så väl rörande näringars idkande , som i afseende på kameral-verket; och hafva dessa författningar utgjort en sådan mängd, och varit spridde i sä många särskilde sam - 208 lingar, att ofta blott eftersökandet af en författning eller ett stadgande, hvars tillämpning kommit i fråga, medtagit lika lång, stundom mera tid, än ärendernas afgörande:
Att genom det föränderliga varde af Rikets credit-mynt, som ofta inträffat, löner, ne vid åtskilliga vigtiga ämbeten sluteligen blifvit så försämrade, att deras innehafvare varit nödsakade bereda sig utkomst, dels genom biförtjenster, och dels derigenom, att de sökt sig löner i flere verk, hvaraf de följder uppkommit, att icke allenast Statens tjenst på ena eller andra stället blifvit lörsummad, eller mindre väl förvaltad, utan ock att tjenstemännen, genom åtskillige delade befattningar, ej sällan blifvit hindrade, att förvärf, va sig de insigter, som för utöfvandet afen enda erfordras: och Att förvaltningsverkens nu varande sammansättning, samt antagne origtiga arbets methoder föranledt, icke blott till ökadt arbete, utan jemväl till långsamhet vid ärendernas behandling.
Desse förhållanden synas gemensamt hafva vållat, att antalet af ämbets- och tjenstemän nu är vida större, än det på 1696 års Stat uppförde.
Till upplysning om Statens förvaltningskostnad, hafva Cominitterade låtit upprätta tabeller öfver beloppet af de löner, som alla civila, militaira och ecclesiastika ämbetsmän åtnjuta, äfvensom öfver underhållskostnaden 207 6:o
Om ämbetsmännens bildning, befordran, löner och. pensioner, samt om verkställigheten af den nya regleringen, Uti öfversigten af bristerna i Rikets Statsförvaltning har Utskottet anmärkt: att ämbetsmännen dro för mångå, illa och ojcmnt af. lönte , samt att de prof, som vid inträde i Statens tjenst af dem fordras , icke dro syftesenligt bestämda.
Anmärkningen i afseende på ämbetsmännens för stora antal är icke ny; ty redan i Kongl, förordningen den a4:de januarii 1778 yttras: ’Att tillökning af nya ämbeten öf Vver behofvet blifvit införd och understundom ^mera haft personens befordran, än syslans ”nödvändighet till driffjäder,’’ Sedan denna tid har Rikets område och förmågan till Statens upprätthållande undergått stor förändring, utan att sådant medfört minskning i personalen vid de högre förvaltningsverken , som förut jemväl omfattat styrelsen af förlorade Provinser.
Såsom ytterligare orsaker till ärnbetsoch tjenste-mäns förökade antal kunna räknas:
Att göromålens mängd blifvit flerdubblad genom tid efter annan utfärdade författningar , så väl rörande näringars idkande , som i afseende på kameräi-verket; och hafva dessa författningar utgjort en sådan mängd, och varit spridde i sä många särskilde samr 208 lingar, att ofta blott eftersökandet af en författning eller ett stadgande, hvars tillämp. ning kommit i fråga, medtagit lika lång, stundom mera tid, än ärendernas afgörande:
Att genom det föränderliga värde af Rikets credit-mynt, som ofta inträffat, lönerne vid åtskilliga vigtiga ämbeten sluteligen blifvit så försämrade, att deras innehafvare varit nödsakade bereda sig utkomst, dels genom biförtjenster, och dels derigenom, att de sökt sig löner i flere verk, hvaraf de följder uppkommit, att icke allenast Statens tjenst på ena eller andra stället blifvit lörsummad, eller mindre väl förvaltad, utan ock att tjenstemännen, genom åtskillige delade befattningar, ej sällan blifvit hindrade, att förvärf, va sig de insigter, som för utöfvandet afen enda erfordras: och Att förvaltningsverkens nu varande sammansättning, samt antagne origtiga arbets methoder föranledt, icke blott till ökadt arbete, utan jemväl till långsamhet vid ärendernas behandling.
Till upplysning om Statens förvaltningskostnad, hafva Committerade låtit upprätta tabeller öfver beloppet af de löner, som alla civila, militaira och ecclesiastika ämbetsmän åtnjuta, äfvensom öfver underhållskostnaden 209 för den till desse Stater hörande mindre betjening, samt för arméens personal.
Af desse tabeller, hvaraf ettfsammandrag bilägges, visar sig, att med Undantag af Konungens Hof-Stat, den vid militairen löntagande nummer-styrkan och på Kronans stat uppförde ringare betjening * handtverkare och lotsar, hela personalen af Rikets ämbets- och tjenstemän, hvilka 1817 njutit aflöning, utgjort ett antal af 17,740 individer, att deras Löne-inkomster för året, antingen efter egne uppgifter till Bevillnings - Taxerings -Committe'erne, elier efter dessas bedömande, uppgått till nio millioner, 1 fö,277 R;dr, och att de på Landet innehafva 4002^ hela mantal såsom Boställen, värderade till 16 millioner 481,396 R:dr*
Om militaira nummerstyrkan till Lands och Sjöss inberäknas, så blifver förhållandet sådant: Lone-inkomst, MantalBosr, Bast, varde, Militair-Staten, bestående af 49605 personer åtnjuter - - Rdr 4,855,622 1619I 0,681,910.
Civilstaten, utom Konungens
Hof, utgörande 58f3 personer- -2,387,918 473 2,024,378.
EcclesiastikStaten, bestående af 4760 personer, åtnjuter 1,912,737 1910 7,775',io8.
Särsk, Utsk, Betänk, 14 210 Och har i denna beräkning icke ingått inkomst för tillfälliga eller till tid obestämde' befattningar eller pensioner och gratialer, äfvensom särskildte Staters och Verks uppgifna personal endast har afseende på det antal ämbeten och tjänster, hvarföre lön eller annan inkomst åtnjutits.
Det stora antal ämbets- och tjenstemän, sorn sålunda finnes, är dels illa och dels ojemnt aflönadt.
De, som hafva penningelöner, äro i synnerhet vanlottade, äfven då den af Riksens Ständer för dem sednast beviljade Löne-förhöjning beräknas.
De, sorn innehafva indelningar, äro deremot i allmänhet väl belåtne, ehuru lönerne icke finnas vara jemnt fördelade, eller afpassade efter tjensternas vigt och angelägenhet.
Häruti fordras således rättelse, emedan den Hya regleringen af Styrelse-verken åsyftar-, att