Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Ystads Hamnbyggnadskassa ur Handels- och Sjöfartsfonden erhållit ett låneunderstöd af 50,000 Rdr banko, hafva betydliga förbättringar . vid dervarande hamn blifvit gjorde, dels genom nybyggnad och dels genom anbringande af en för vestra hamnarmens förstärkning erforderlig stenfyllning.
För uppmuddring af hamnen till 18 fots djup, har stadens Hamndirektion varit betänkt på att anskaffa ett ångmudderverk om 10 hästars kraft, som för närvarande är under arbete och ditförväntas under denna sommar, då muddringsarbetet genast tager sin början; och har, för detta arbetes åstadkommande och mudderverkets anskaffande, staden af Rikets sednast församlade Ständer fått sig beviljadt ett ytterligare lån på 40,000 Rdr samt såsom anslag, utan återbetalningsskyldighet, 20,000 Rdr, allt banko.
Med biträde af allmänna medel hafva följande vägarbeten blifvit i Länet utförde.
Berak rind kostnad i gilladt förslag.
Beviljadt Statsanslag.
Chausséanläggning med slagen sten eller makada- ttdir sk. rist. lldir sk. rist. misering af landsvägen mellan Malmö och Ka- linan, 6,337 alnar i längd 29,800 ....
Dito i fortsättning från Kalinan till Lund, utgörande i längd 19,541 alnar 84,967 5 4 56,644 32 Vägomläggning till undvikande af den branta bac- ken på inkörsvägen till Helsingborg, 1,970 al- nar i längd ............ 7,660 5,580 Dessutom har uppå enskilde personers bekostnad landsvägen öfver Getinge backe emellan Lund och Hurfva gästgifvaregård blifvit sänkt och makadamiserad på -en sträcka af 867 alnar. 6 Sedan Rikets Ständer vid sednaste riksdag beviljat ett anslag af En million Riksdaler banko för påbörjande af en i riktning åt Jönköping gående stam-jernbana från Malmö, har detta arbete under år 1855 blifvit påbörjadt och är nu så långt framskridet, att banan förmodas kunna öppnas under instundande höst.
För att befrämja anläggningen af ifrågavarande stam-jernbana bar Malmö stad utan ersättning afträdt icke allenast all den för banlinien behölliga jord inom stadens område, hvilken beräknas till ungefär 53 tunnland, utan äfven den till bangård ämnade, inom hamnens område belägna, vid afträdandet likväl till största delen under vatten stående, tomt, innehållande en rymd af H 0,000 qvadratalnar. samt derutöfver åtagit sig att anlägga och stensätta en 1500 alnar lång och 40 alnar bred strandgata, förutom uppförandet af dervid ifrågakommande stenkaj, ytterligare öfverfartsbro m. m.
Väl har staden härvid fästat det vilkor, att på jernvägens bekostnad skall anläggas en vattenledningskanal utmed inre sidan af jernvägen från Segeå jemte bassin och reservoir nära staden, men som den jord, hvilken vid gräfningen al denna kanal upptages, är för banbanken oumbärlig, kommer någon egentlig utgift i och för denna kanal icke att tillskyndas Staten.
Likaledes hafva Lunds stads invånare, för att få jernbanan med tillhörande bangård förlagde inom staden, i stället för utom densamma, såsom först varit ämnadt, förbundit sig att, utan ersättning, afstå all den jord å stadens område, som för sagde ändamål befunnits af nöden.
Då i sådant afseende dels åtskillige jordsträckor samt tomter med derå varande byggnader, tillhörige enskilde personer, måst af staden inlösas, dels ock, till beredande af friare utrymme för rörelsen, några intill bangården gränsande trånga gator tarfva utvidgning jemte det en öppen torgplats i närheten deraf ansetts behöflig, kommer detta stadens åtagande att medföra betydliga utgifter.
Med icke mindre beredvillighet hafva jordägare å landet sökt att befordra det vigtiga företaget.
Väl hafva ej de, likasom städerne, kunnat kostnadsfritt upplåta den erforderliga jorden, men å hela den sträckning, som nu är under bearbetning ifrån Malmö till Keflingeå, har godvillig öfverenskommelse med hemmansägarne träffats, enligt hvilken de till skäligt pris afstått den för banlinien nödiga jord, så att expropriationslagen hittills i intet läll behöft tillämpas.
Detta förhållande är så mycket berömvärdare, som mångenstädes svåra rubbningar i cirkulationen uppkomma genom jernbanans riktning.
Alla Länets städer, med undantag af Skanör och Falsterbo, hafva genom ett elektriskt telegrafnät blifvit förbundne så väl sins emellan som med öfra Sveriges större städer, Stockholm, Götheborg m. II. 7 § 2.
Enligt här förvarade mantals- och skattskrifningslängder utgjorde folkmängden vid slutet af år 1850:
Mantalsskrifne män 6*2,918. „ qvinnor 64,564. 127,482.
Skattfrie män ........ 58,668. qvinnor 59,612.
H8,280. 245,762. samt vid slutet af år 1855:
Mantalsskrifne män ......
67,277. „ qvinnor 69,254. 156,551.
Skattfrie män . 62,906. ,, qvinnor 65,995. 126,899. 263,430.
Folkmängden har således under de fem sistförflutna åren ökats med 17,668 personer, deraf 8,597 mankön och 9,074 qvinkön.
De orsaker, som bidragit till denna betydliga folkökning, äro den alltjemnt fortfarande hemmansklyfningen och de inom Länet företagna vidsträckta odlingar, som underlättat uppkomsten af nya bostäder och beredt ökade tillfällen till arbetsförtjenst, på samma gång den tjenande befolkningens begär att ingå tidiga äktenskap och bilda egna hushåll för att derigenom vinna ett fÖrmcnadt större sjelfberoende bibehållit sig.
Den har motverkats af en mängd tjenstehjons och annat arbetsfolks utflyttningar till
Danmark, dit de lockats af de höga arbetslöner, som der i landet erbjudits och hvarest brist på arbetare gjort det lätt för främlingar att erhålla tjenst.
Fördelningen af folkmängden på Länets hela yta, utom städernes, utvisas af följande tabell: 8 Areal Svensta qvadrat- - mil, enligt Kongl. Kommis- Innevånare sionen öfver Tabellverket. å hela i rundt tal å Sjöar.
Summa. arealen. qvadr.-milen. i» 1,953 1,953 Uti Oxie härad 14,718 7,500 2,067 2,067 „ Skvtts 15,552 7,500 0,108 3,490 3,598 „ Wemmenhögs 27,220 7,800 »» 0,907 0,907 „ Ljunits 6,921 7,600 0,035 1,552 1,585 „ Herrestads.
7,569 4,900 0,047 2,592 2,639 „ Bara 15,082 5,800 0,055 4,566 4,421 „ Torna 22,154 5,100 1,912 1,912 „
Harjagers 12,574 6,600 5» 1,767 1,767 „
Rönnebergs 11,177 6,300 5,686 5,686 „
Luggude 34,015 6,000 0,020 3,432 3,452 „
Onsjö 15,691 4,600 0,334 6,057 6,391 „
Frosta 22,650 3,700 0,151 5,173 5,324 „
Färs 21,405 4,100 O ** CO 40,954 41,702 Summa 226,708 hvartill kommer städernas folkmängd, derom mera längre fram . . . . 36,722 Tillsammans 263,430 Folket är i allmänhet fredligt, stilla och arbetsamt, till karakteren fast och till lynnet jemnt och godmodigt.
En naturlig följd af Länets utmärkta jordmån, af den idoghet och det allvar, hvarmed jordens skötsel bedrifves samt af de sednaste årens till ovanlig höjd stegrade spanmålspris, är en allmän och hög välmåga hos den besutne allmogen.
Deremot är dennes arbetare eller daglönaren i en betryckt ställning och troligen mera beklagansvärd än hans likar i flera andra provinser, emedan, i anseende till Länets bördiga beskaffenhet, endast få egentliga torplägenheter finnas, och daglönens ringhet oftast hindrar arbetaren att förvärfva sig så stort kapital, att han derför kan köpa någon obetydlig hemmanslott, hvars värde i denna landsort är särdeles högt.
Förmår han äfven förvärfva sig någon fastighet, är denna vanli - 9 vanligen sä liten, att lian i allt fall blifver i hög grad beroende af sitt dagliga arbete hos andra.
Härtill kommer, att den i små stycken sönderdelade jordens brukning mäste ske med legda dragare, för hvilka ägarne ofta utpressa en obillig ersättning.
Isynnerhet under de sednaste ären har arbetsklassens belägenhet varit svår, innan missförhållandet emellan arbetslönernes belopp och lefuadsmedlens dyrhet hunnit något jemka sig (arbetslönerne antagas i allmänhet hafva ökats med 33 å 50 procent), men det oaktadt har icke härstädes, såsom å andra orter, samhällets lugn på våldsamt sätt blifvit stördt.
En följd af den besutne allmogens stigande välstånd är en tilltagande lyx i åkdon, kläder och lefnadssätt, men den visar sig äfven och på ett mera glädjande sätt i de vackra åbyggnader, som mångenstädes blifvit uppförde.
Mer och mer försvinna de för
Skåne fordom egendomliga korsvirkshusen.
Bostäderna uppföras nästan öfverallt af den sjelfägande allmogen utaf brändt tegel.
De äro i de rikare trakterna stora, prydliga och hafva utseende af verkliga herregårdar.
Ladugårdshusen byggas ofta af tegel eller gråsten.
En skärande kontrast mot dessa »Åbons» byggnader bilda de fattigas lerkojor, ofta bestående af ett enda rum, fugtigt, osnyggt och obeqvämt.
Dessa usla lerkojor ligga vanligen utmed vägarne, då deremot (en följd af enskiftet) gårdarne äro utflyttade på hvarje ägares jordstycke, »plan».
Deraf härleder sig äfven, att hvad som mest faller i ögonen på den resande äro de så kallade husmanskojorna och att han begär ett stort misstag om han efter dom bedömer byggnadssättet inom Länet.
— Ett ytterligare bevis på sti gande välmåga kan hemtas ifrån den betydliga minskning i lagsökningar, som de sednaste åren ägt rum.
Landskansliets diaricr utvisa i detta hänseende följande förhållande:
Anhängiggjorda mål . . . Afgjorda Fastställde belopp ....
5,711 3,893 344,180 6,695 4,214 448,796 7,633 4,916 435,283 5,717 5,450 505,986 3,827 2,307 233,328 Folkets bildning är obestridligen i tilltagande, sedan skolor numera blifvit inrättade i Länets alla socknar och folkundervisningen handhafd i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts nådiga Stadga af den 18 Juni 1842.
Om än denna stigande bildning icke kan anses hafva medfört någon märkbar hjertats förädling, så är dock säkert att den mäktigt bidrager att mildra råheten i sinnena och väcka begär efter ädlare njutningar än det fordom så allmänt öfverklagade bränvinssupandet.
Antalet af skolor och dem besökande ungdom har under sisth år varit, som följer: Berättelse öfver Malmöhus Län för åren 1851—1855. 2 10 Antal Folkskolor.
Antal barn, sorn bevi- Fögderier : Fasta.
Flyttbara. stat sko- lorna.
Oxie m. fl. häraders 109 4 7,994 Torna m. 11. häraders 100 1 6,372 Luggude m. 11. häraders 79 13 8,630 Färs och Frosta häraders 73 3 5.836 Ljunits och Herrestads häraders 27 2 1,698 Summa 388 23 30,570
Hvad sedligheten beträffar, är det ett glädjande tecken att fylleriet, denna ymniga källa till fattigdom och brott, är i märkbart aftagandc, hvilket får tillskrifva» dels den omständigheten, att dryckenskapslasten af allmogen numera anses med större förakt än fordom, dels ock hufvudsakligen verkningarne af Eders Kongl.
Maj:ts sednast utfärdade ändamålsenliga Förordningar angående tillverkning och försäljning af bränvin, hvilka minskat tillgången å denna vara och derigenom gjort den dyrare och för den fattige arbetaren mindre åtkomlig, på samma gång lönnkrogarne märkbart försvunnit till följd af det stränga ansvar, som nu är stadgadt för oloflig bränvinsförsäljning och den uppmuntran till upptäckande och beifrande af sådan förseelse allmänna åklagare erhållit genom den mer än förut tillräckliga ersättning dem tillkommer af de sakfälda, då dessa äga tillgång till böter.
Brott af gröfre art, med undantag af stölder, förekomma sällan inom Länet.
Såsom länshäkte har ett cellfängelse här i Malmö blifvit uppfördt och år 1833 till inrymmande af fångar upplåtet.
Enligt vid länsfängelset förde journaler, har antalet af derstädes förvarade Straff- och Ransakningsfångar utgjort:
Hiinitle eller tilHalatlr. för Mord. för Rån. för Dråp. för Mord- brand. för Barn- mord. för Stöld. för för- falsknings- brott. för andra förbry- telser.
Summa. g £ g P £ P g P P g P g P g p p pr P P Under loppet jr P p p pr
Ö pr p pT p__ p P pr* R p pr P* pT" p pr p pr pr p pr P pr af ar 1851 6 1 3 — 3 — 1 1 — 3 132 21 2 1 104 11 251 38 » » 1852 5 2 — — — — — 1 132 13 6 1 113 18 260 33 » 1853 4 1 — — 1 — — 2 — 1 142 14 5 — 109 12 261 30 » » 1851 — — — — — 3 1 — — 140 37 6 — 127 14 276 52 B » 1855 1 — 6 — — — 3 1 — 4 141 35 15 — 126 19 292 59 Summa 16 2 11 — 6 — 7 8 1- 9 | 687 120 34 2 573 74 1,340 212 il Angående nyttan och ändamålsenligheten af cellfängelse-systemet har väl ännu icke någon säker erfarenhet här kunnat vinnas, hvadan det är för tidigt att derom uttala ett bestämdt omdöme; men skäl synas redan hafva förekommit att antaga, det systemet i dess tillämpning på ransakningsfångar skall hafva välgörande följder.
Af försvarslösa dömdes till allmänt arbete Mankön.
Qvinkön. år 1851 , 13. — „ ,,1852 22. — 12. „ 1853 9. — „ ,,1854 20. — „ „ 1855 3.
— „ Under de fem sistförflutna åren har Mormonismen beklagligtvis lyckats erhålla bekännare inom Länet, särdeles i Malmö och Lund, hvarifrån Mormoner utgått till andra Länets delar för att utbreda sina falska läror.
Deras försök hafva dock hittills icke krönts med synnerlig framgång.
Endast i några få församlingar hafva de lyckats vinna ett mindre antal anhängare. § 3- Näringar.
Jordbruket utgör
Länets inbyggares hufvudsakligaste näringsgren.
Det har under de sednare årtiondena gjort högst betydliga framsteg, måhända större än i något annat af Sveriges Län.
Isynnerhet har under de två sistförllutna åren, då, oaktadt missväxt icke inträffat, sädesprisen varit uppjagade till en ovanlig höjd, landtmannens välstånd ökats och på samma gång de erforderliga kapitalerna till jordbrukets förbättring.
Denna förkofran får i främsta rummet tillskrifvas Länets till stor del utmärkt bördiga jordmån, men andra omständigheter hafva äfven dertill bidragit, såsom de hemmanen tidigt öfvergångna enskiftena, den i sig sjelf menliga bristen på naturlig äng eller dennas otillräcklighet i förhållande till åkerjorden, som tvungit till odling af foderväxter och till införande af ett ordentligt vexelbruk, samt slutligen de föredömen till en förbättrad landthushållning, som från många håll lemnats allmogen.
Nästan allmänt äro de större godsen utmärkt väl och rationelt skötte.
Under eget bruk bibehålla dessas ägare numera mindre jordrymd än fordom.
Af godsets aflägsnare delar bildas dels större Plattgårdar till några hundrade tunnlands rymd, dels mindre egendomar af 25 till 60 tunnland, lämplige för brukare af bondestån - 12 det.
Dessa strögods skötas någon gång genom egne ladufogdar.
I allmänhet blifva de dock u arrenderade.
Inorr
Länet har på de sednare åren uppstått en klass af förpaktare, till icke ringa del bestående af inflyttade Danskar och Tyskar.
Utgående från den ganska riktiga grundsats, att ett väl skött jordbruk fordrar ett rikligt förlag och att således, då kapitalstyrkan icke är allt för betydlig, det är fördelaktigare att använda densamma på arrende än på egendoms köp, har denna förpaktareklass medfört mycket gagn.
Skicklige jordbrukare, hushållsaktige och arbetsamme, äro de icke blott arrendatorer af godsens Plattgårdar, utan nedsätta sig slutligen såsom sjelfägare i olika trakter af Länet och bidraga genom sitt exempel verksamt till införande af ett förbättradt åkerbruk.
Hvilka sädesslag i Länet allmännast förekomma, äfvensom afkastningsbeloppen utvisa de vid denna Berättelse fogade tabeller.
För deras uppgörande äro de möjligast noggranna underrättelser infordrade, men det är dock att förmoda att de angifva spanmålsproduktionen under hvad den verkligen är.
Potates odlas öfverallt till husbehof och å sandiga trakter jemväl till afsalu, men utsädet deraf har i sednare åren betydligt aftagit, dels i anseende till minskad bränvinsbränning och dels samt hufvudsakligen i följd af den torr-röta, som angripit denna rotfrukt.
Kaps produceras i icke ringa mängd, såväl å ståndspersoners som allmogens hemman.
Af foderväxter begagnas företrädesvis klöfver och timotej.
Rofvor, morötter och hvitbetor odlas å flera större egendomar till utfodring, men sistnämnde växt, förnämligast å Säbyholms ägor, till beredning af socker.
Odling af hampa är obetydlig och af lin något större.
Humlegårdar finnas icke.
Wexelbruk är allmänt antaget, men årsskiftenas antal och växtföljden förete olikheter.
Sex till sju skiften förekomma vanligast.
I Rönnebergs samt södra de len af Onsjö härader har mergling börjat företagas nästan öfverallt der tillgång på mergel finnes.
Äfven i öfriga delar af Länet söker man å de större egendomarne nästan allmänt, hos allmogen ännu blott på ett och annat ställe, att på sådant sätt förbättra sin jord, At jordens dikning egnas flerestädes icke tillbörlig uppmärksamhet.
Grunddikning är införd och införes fortfarande på liera större egendomar.
Äfven en och annan ibland allmogen har dermed gjort en början.
Det är egentligen bristen pä rör (oaktadt flere tegelbruk deraf tillverka så mycket som kan medhinnas), hvilket vållat, att grunddikningen icke hunnit allmännare införas.
Förhållandet med årsväxten har varit följande: 13 Ar 1851 „ 1852 „ 1853 „ 1854 „ 1855 God och öfver Medelmåttan.
Hvete, korn, arter och annan trindsäd, hafre, potäter.
Hela skörden, potäterne undantagne.
Alla sädesslagen samt hö.
Ilo. Korn.
Råg, korn och hafre.
Under Medelmåttan.
Råg. Potäter.
Hela skörden, utom kornet.
Potäter.
Hvete, ärter.
Under samma tid hafva markegångsprisen utgjort: E 11 r u n ii a. 1 Lisp. Smör.
1 Dräng- dags- verke. 1 Lisp.
Fiir år 1851 ....
11 16 __ 10 6 32 4 — — 7 16 — 6| 32 — — 20 — — 12 — » » 1852 ....
10 — — 8 — — 5 32 — 3 16 — 8 — — 6 32 — — 20 — — 12 — » ,, 1855 ....
16 32 — 12 32 — 8 — — 5 — — 12 32 — 81 — — — 20 — — 20 — » » 1854 .... 14 16 — 10 52 7 — — 5 24 — 10 — — 8| — — — 20 — — 16 — )) » 1855 ....
23 — — 15 10 — — 6 40 — 13 16 — 8 — — — 26 8 — 16 — Vid ståndspersoners gårdar finnas nästan öfverallt större, väl vårdade trädgårdar; vid allmogens, då gårdarne ej äro allt för obetydliga, träffas utanför boningshusen vanligen endast mindre trädgårdar eller hagar, som ej skötas med annan beräkning än att deraf hemta för hushållet nödiga grönsaker, och sällan förekomma i dem några fruktträd af värde.
Inom vissa socknar har hemmansklyfningen nått en höjd, som väcker allvarliga bekymmer för de många obesutna hemmansbrukarnes bergning.
Det är derföre att hoppas, att Eders Kongl. Maj:s nådiga beslut, hvarigenom ett minimum, numera 14 för detta Län 6:dels mantal, blifvit bestämdt för klyfning af hemman | utan föregående undersökning till utrönande af besutenheten, skall verka välgörande genom att hämma den missbrukade fria styckningen af jord.
Landtbruksskolan å Orup fortfar att vara i verksamhet.
Antalet af vid skolan antagne och derifrån afgångne elever har varit: år 1851, 21 antagne och 20 afgångne.
„ 1852, 18 d:o och 12 d:o „ 1853, 17 d;o och 7 d:o „ 185 i, 15 d:o och 22 d:o „ 1855, 14 d:o och 14 d:o Lärarepersonalen har under samma tid utgjorts af en Föreståndare, som tillika varit förste lärare, en Underlärare och en Djurläkare, hvarförutan hvarje sommar sedan år 1854 en särskild lärare i Botanik varit vid skolan anställd.
Till denna egentliga lärarepersonal kommer vidare en Smed och en Slöjdare för elevernas undervisning i smed- och slöjdarbeten.
Skolans ägande fastighet utgöres fortfarande af hemmanet Orup, 12 mantal, med ett iigovälde af 200 tunnland, deraf 90 tunnland åker, men år 1851 ökades jordbruket genom arrende af hemmanet Pinan 3/i6:<lels mantal och ett Gatehus med tillsammans 100 tunnlands ägorymd, deraf 55 tunland åker.
Efter sedermera verkställda odlingar, uppgår nu båda hemmanens och lägenhetens öppna åker till omkring 240 tunnland, hvaraf 146 tunnland belöpa sig på hemmanet Orup.
Emellan städernes spanmålshandlande och landtmän hafva börjat afslutas spanmålsköp efter vigt, hvarvid prisen för de särskilde sädesslagen bestämmas med afseende på en viss, af de handlande antagen, normalvigt, så att för hvad spanmålen väger derutöfver godtgöres säljaren ett visst belopp, här i Malmö antaget till 18 sk. för ett skålpund hvete, 12 sk. för ett skålpund råg och 8 sk. för ett skålpund korn, blandkorn eller hafre, allt Holländsk vigt, hvaremot för undervigt ett motsvarande afdrag äger rum.
Den normalvigt, som här fastställdes för sparimål af 1854 års skörd, utgjorde 124 skålpund för hvete, 118 skålpund för råg, 108 skålpund för tvåradigt korn, 103 skålpund för sexradigt korn, 90 skålpund för blandkorn och 80 skålpund, Holländsk vigt, för hafre, men den för spanmål af sista årets skörd, som i allmänhet varit af betydligt sämre beskaffenhet, har endast blifvit bestämd till 120 skålpund för hvete, 116 skålpund för råg, 104 skålpund för tvåradigt korn, 98 skålpund för sexradigt korn, 85 skålpund för blandkorn och 75 skålpund, allt Holländsk vigt, för hafre.
Genom detta köpsätt förekommas misstag och meningsskiljaktigheter om sädens verkliga beskaffenhet, och landtmannen finner sig föranlåten att använda större omsorg på åstadkommandet af vacker och vigtig säd 15 än förut, då en obetydlig prisskillnad emellan bättre och sämre vara dertill lemnade alltför ringa uppmuntran.
Ladugårdsskötsel!) är ännu icke på den ståndpunkt man borde önska.
Såsom bevis deruppå kan anföras att, enligt de Berättelsen bilagde tabeller, hvilka dock, oaktadt all upptänklig möda vid uppgifternas samlande, torde angifva förhållandet under hvad det verkligen är, finnas inom hela Länet endast 50,992 kor, hvilka, fördelade på 263,430 invånare, utvisa icke fullt en ko för fem personer.
På de liesta egendomar och derunder lydande större Plattgårdar äro dock inrättade mejerier, hvarest tillverkas ost och smör i betydlig mängd och af god beskaffenhet, samt der kreaturen i allmänhet särdeles väl vårdas.
Hos allmogen deremot är förhållandet annorlunda.
Äfven den förmögnare bonden på slättbygden, som har flere så kallade «stathästar», håller mångenstädes endast 2 å 3 kor.
Hvad dessa afkasta åtgår till hushållet.
Att sälja ladugårdsprodukter anses til! och med af en och annan för förödmjukande.
De höga spanmålsprisen, som de sednare åren varit rådande, hafva äfven bidragit att uteslutande rikta hågen åt sädesproduktion.
Man börjar dock nu inse detta misstag, och det är att hoppas att de exempel, herregårdarne i detta fall lemna, skola så småningom åstadkomma en välgörande förändring.
För boskapsafvelns förbättrande underhålles å Jordberga säteri ett väl vårdadt st tnholländeri af kor utaf Ayreshire-race.
Årligen ha vid nämnde stamholländeri å auktion uthjudits 4 till 5 tjurar, men hvilka icke alltid kunnat på sådant sätt afyttras, utan har en del måst försäljas under hand, ett bevis att liknöjdheten för boskapsracens förädling ännu är stor inom Länet, eller att denna race icke der hunnit tillvinna sig tillräckligt förtroende.
Under åren 1851 —1854 har mjölkafkastningen i medeltal för hvarje ko utgjort pr år 709 */2 kannor.
Högsta medelafkastningen för en ko 1,124 kannor.
De första åren var dödligheten bland kalfvarne ganska stor, men har sedan minskats.
Oaktadt hästafveln varit i tilltagande, har dock importen af hästar från Danmark äfven under de fem sistförflutna åren fortfarit.
Flyinge och Dahlby Kungsgårdar, sedan gammalt anslagne lill hästafvelns upprätthållande, upphörde från och med år 1850 att vara endast hingst-depöts och ha sedan dess varit stuteri med 20 moderston och 40 heskällare, af hvilka sednare 30 stycken, i mån af tillgång på hingstar samt tjenlige stationer, skola utplaceras på landet.
Stuteriet anses i medeltal lemna J 5 föl årligen och utgör hela dess styrka för närvarande omkring 100 hästar.
Med får- och svinafveln har någon märklig förändring icke inträffat.
Förhållandet med bränvinsbränningen och dess beskattning utvisar följande tabell:
Sammandrag af de inkomne uppgifterne angående Bränvin stillverkning en i Länet åren 1851 — i855.
Brännerier - II c (1 s k a p — år 1855.
Med Eld.
Med Änga.
> Antal. fxillverk- l:a klass. 2 klass. 3 klass. 4 klass. 5 klass. 1 klass. 2 klass. 3 klass. 4 klass. 5 klass. (n nings- belopp.
Rymd.
K:nor.
Rymd. K:nor.
K:nor. > a» Rymd.
Rymd. I<:nor.
Rymd. Hinor. 1 185 1852 — 1,633 1,386 1,376 1,216 42,055 92 3,145 6 211 114 30 1 19 — 106 2,827 4 205 - 69,918 45 — 1853 1854 1855 — 36,687 31,799 170 210 6.460 7,149 6 1 1 1 30 47 - 89 104 83 1,694 1,936 2,206 22 25 25 552 653 941 - 66,865 69,773 23,212 18 29 29 6 8 8 A) mindre brännerier a) utan mäskvärmare b) med dito B) större brännerier 96 40 32 j 78,882! 528,194^ 26,294 176,536 8 18 - Summa | 168 607,076] 202,830 26 17 Hvad verkan den nya bränvins-lagstiftningen genom förminskad husbehofsbränning medfört å åkerbruket och boskapsskötseln kan ännu icke med säkerhet bedömas, men sannolikt skall densamma i längden visa sig hafva varit fördelaktig för bådadera.
Hvad man med visshet kunnat sluta af förra årets bränvins-bränning, är att de mindre brännerierne, jemförelsevis till de större, äro ganska lågt beskattade.
Länets skogar, bestående af ek och bok samt något björk, al och furu, inskränka sig numera hufvudsakligen till en del större frälse-egendomar.