Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Mars 1848, Preste-ståndet den 4 — — Borgare-ståndet den 4 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , i anledning af K, M:ts nådiga proposition om eftergift af Kronans rätt till ett efter trumpetaren M, Wipp el fallet dana-arf. (Stats-Utsk. Uti., JN:o 44.) S. A. K.
Sedan hos E. K. M. ej mindre
Malmö stads borgerskaps äldste, å stadens 'vägnar, i underdånighet anhållit, att, som derstädes bosatte trumpetaren vid Kronprinsens hussar-regemente, fanjunkaren Mårten Wippel den 11 Maj 1845 aflidit, utan att, oaktadt kungörelse varit på föreskrifvet sätt införd uti allmänna tidningarne, några arfvingar sig anmält, och vid sådant förhållande Wippels efterlemnade qvarlåtenskap, utgörande 1,130 rrdr ,31 sk. banko, komme, jemlikt 15 kap. ärfda-balken, att tillfalla Kongl. Maj:t och kronan såsom dana-arf, Malmö stad mätte tillerkännas kronans rätt till berörda arfsmedel, under vilkor att kapitalet, förvaltadt af stadens fattig vårds-direktion, alltid bibehölles, för att, i händelse några arfvingar efter Wippel skulle förr eller senare sig anmäla och göra arfsrätt dertill lagligen gällande, kunna till dem utbetalas, men att emedlertid den årliga räntan finge, lill understöd för den med stadens fattigvård i samband stående arbetsinrättning, användas; än äfven Beata Wippel, såsom efterlefva lide dotter efter bemälde Wippels år 1837 aflidna hustru, uti en serskild skrift, underdånigst begärt, det E. K.
M. måtte af nåd förunna henne, såsom varande enda anhörig efter trumpetaren Wippel, rättighet att tillträda hans qvarlåtenskap, eller åtminstone få deraf under sin lifstid åtnjuta räntan, helst Beata Wippel, som under flere år förestått stjuffadrens hushåll, skall genom sin flit och idoghet hafva bidragit dertill, att den ifrågavarande förmögenheten, hvaraf trumpetaren Wippel bekommit en del genom gifte med sökandens moder, blifvit samlad och bibehållen; så har E.
Iv. M., med anledning af hvad sålunda förekommit, behagat genom aflåten nådig proposition öfverlemna till Rikets Ständers pröfning, huruvida kronans rätt till ifrågavarande dana-arf må, i anseende till det betydliga belopp, hvartill kostnaderne för fattigvården i Malmö stad uppgå, varda å staden öfverlåten, under erbjudna vilkor, att det arffallna kapitalet 40 Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N;o 26. förblefve orubbadt under förvaltning af stadens fattigvårdsstyrelse, med räntans användande för dervarande arbetsinrättning, dock så, att bemälda Beata Wippel, så länge hon lefde, deraf tillädes ett årligt understöd, svarande emot fyra procent å kapitalet.
Rikets Ständer, som, med afseende å berörda omständigheter, funnit så väl borgerskapets äldstes i Malmö, som Beata Wippels, hvar för sig gjorda ansökningar, vara på billighet grundade, hafva alltså, under förutsättning, att trumpetaren PVippels qvarlåtenskap innehar eller framdeles erhåller egenskap af dana-arf, bifallit, att, på sätt och under de vilkor, E. K. M. i nåder föreslagit, kronans rätt dertill varder å Malmö stad öfverlåten.
Hvilket Rikets Ständer få härigenom till svar hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 Mars 1848- N:o 26.
Preste-ståndet den 4 — — Borgare-ståndet den 4 — — Bonde-ståndet den 4 — — iRikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående eftergift af en häradsskrifvarén J. E.
(Stats-Utsk. Uti., N:o 45.) S. A. K.
Uti aflåten nådig proposition har E. K. M. godtfunnit, i nedannämnda ändamål, gifva Rikets Ständer tillkänna: att, sedan hos Kammar-kollegium, i behörig ordning, är vordet emot vederbörande landskamererare, såsom kontrollant, samt häradsskrifvvarén i Gestriklands fögderi af Gefleborgs län /. E. Engström och kronofogden i orten, såsom uppbörds-redogörare, dels anmärkt, att kolnings-frihetsbevillning för de under Forssbacka bruk och masugn upplåtna rekognitionsskogar inom Wahlbo, Hedesunda och Årsunda socknar af berörda fögderi blifvit debiterad och redovisad för allenast 276 Storstigar Expeditions-Utskottets Förslag tiil tind.
41 kol med 46 r:dr årligen, ehuru, enligt bevillnings-författningarnes föreskrift, dylik afgift bordt beräknas efter det belopp, hvarför, enligt Bergskollegii utslag den 21 Maj 1816, rekognilionsafgift af förenämnda skogar erlades, eller för 2,303 stafrum med motsvarande 1,727 |ö35 storstigar kol om 24 tunnor stigen, och således rätteligen skolat utgå med 287 r:dr 33 sk. 4 r:st banko årligen, dels ock yrkat, det redogörarne måtte förpligtas att för deras tjenstetid inom fögderiet ansvara oell ersätta den härvid kronan tillskyndade förlust med 265 r:dr 29 sk. 4 r.-st banko årligen till och med år 1823 samt derefter med 241 r:dr 33 sk. 4 r:st nämnda mynt för hvarje år: att] Kammar-rätten, till hvars afgörande målet från Kammar-kollegium blifvit öfverlemnadt, genom utslag den 28 December 184.3, på deri anförda skäl funnit ofvanbemälde Engström , böra från och med år 1826 intill det år, då reservationskraf bos vederbörande bruksegare anställdes, vara kronan ansvarig för skillna den emellan hvad som i kolnings-frihetsbevillning för Forsbacka bruks och masugns ofvannämnda rekognitionsskogar blifvit bruksegarne debitera dt, och hvad som i sådant afseende rätteligen utgöras bordt, efter den uträkning, hvilken landskontoret i länet bade att deröfver upprätta; samt att E. K. M., uppå häröfver af Engström anförda underd. besvär och jemväl framställd anhållan att af nåd vinna befrielse från den ådömda ersättningens utgifvande, väl icke funnit skäligt i nåder medgifva annan ändring i Kammar-rättens öfverklagade beslut, än att tiden, från hvilken klaganden borde ersätta kronan mistningen af ifrågavarande bevilluingsafgift, skulle beräknas ifrån uppbördsåret 1826, till det år, för hvilket reservationskraf af beloppet bos de skattskyldige skett; men då likväl härvid förekomme, dels att under en tid af mer än 20 år, hvarken vid uppbördsbokens granskning före dess aflemnande till kronofogden, eller sedermera vid revisionen i Kammar-rätten, någon anmärkning i afseende på debiteringen af ifrågavarande bevillningsafgift blifvit gjord, af hvilket förhållande häradsskrifvaren Engström icke saknat anledning till sin under rättegången åberopade förmodan, att den från längre tid tillbaka följda debiteringsgrunden fortfarande borde tjena till efterrättelse, dels ock att Engström, hvars under en långvarig tjenstetid ådagalagda utmärkta nit för kronans bästa blifvit af E. K.
M:s befallningshafvande i länet vitsordadt, befunne sig med en talrik familj i torftiga omständigheter, så att, om det ådömda ersättningsbeloppet, uppgående enligt lands-kontorets uträkning till 2,419 r:dr 1 sk. 4 r:st, skulle af honom erläggas, lian derigenom blefve försatt i den mest bekymmersamma belägenhet, har E. K. M., i betraktande af dessa omständigheter, behagat, medelst högstberörda proposition, i nåder Bih. till R.
Prot. 1847 00^ 18481 lo Sami. 1 Afd. 6 42 Expeditions-Utskotlets Förslag till tind.
Skrifvelse, IV:o 27. föreslå Rikets Ständer, alt ifrågavarande ersättningsskyldighet måtte häradsskrifvaren Engström eftergifvas. Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i noggrant öfvervägande; och eliuru visserligen emot häradsskrifvaren Engström förekommer, att han vid debiteringen af kolnings-frihetsbevillningen för de under Forssbacka bruk och masugn upplåtna rekognitionsskogar origtigt förfarit, i så måtto, att han icke grundat beräkningen af denna bevillning på det vedbelopp, hvarför, enligt Bergskollegii utslag af den 21 Maj 1816, rekognitionsafgift af dessa skogar erlades, hafva Rikets Ständer dock ansett någon ursägt för Engström förefinnas, dels uti den omständighet, att nämnda utslag icke upptager någon beräkningsgrund för ved- och kolmåttens förhållande till hvarandra, dels äfven deruti, att revisionen i Kammar-rätten öfver 20 år underlåtit sin skyldighet att, i anledning af Engströms ifrågavarande origtiga debitering, vidtaga någon åtgärd för vinnande af rättelse i det af honom begångna misstag, genom hvilken underlåtenhet af revisionen han icke utan fog kunnat hemta stöd för sin förmodan, att den af honom verkställda debiteringen vore rigtig.
Med afseende så väl härå, som å öfriga i E. K.
Mrs nådiga proposition anförda omständigheter, hafva Rikets Ständer funnit skäligt bifalla den af E. K.
M. för häradsskrifvaren Engström i nåder föreslagna eftergift.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Mars 1848, Preste-ståndet den 4 — — Borgare-ståndet den 4 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående väckt fråga om eftergift af ådömd ersättning i följd af f. d kronofogden Chr.
Uti., IS:o 46.) S. A. Iv. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att en tiel skattskyldige invånare inom Götheborgs fögderi af Götheborgs och Bohus län Expedilions-Utskollets Förslag till und.
Skrifvelse, N-o 27.
43 ni;\tte beviljas 1 tefri eke från dem ådömdt gäldande af en utaf förre kronofogden derstädes Christofer
Öhbom i den honom anförtrodda kronouppbörd åsamkad balans; i afseende hvarå förekommit och af handlingarne vitsordas: att ifrågavarande uppbördsbrist, uppgående till 13,095 r:dr 41 sk., deraf sedermera afbetalningar skett, nu utgjorde 7,800 r:dr 41 sk. 11 r:st banko, för hvilket belopp ansvars- och ersättningsskyldighet blifvit genom Kammar-rättens af K. K. M. den 23 Maj 1843 i nåder fastställda utslag
Öhbom ålagd; att, i anseende dertill, att bemälde invånare underlåtit att, för 15,198 r:dr 44 sk. 5 r:st utaf de utskylder, de för året 1836 till Öhbom och hans underordnade inbetalt, skaffa sig häradsskrifvarens annotation, E. K.
M. uti nådigt bref af den 10 September 1846 förklarat, att det emot desse skattskyldige, efter anstäldt reservationskraf, väckta påstående om deras åläggande att pro rata parte deltaga i betäckande af den återstående balansen, borde till handläggning upptagas och författningarne likmätigt pröfvas; samt slutligen att E. K.
M:s befallningshafvande, med anledning häraf, detta ärende till afgörande företatagit och dervid, oansedt de skattskyldige bestridt det emot dem framställda ersättningsanspråk, genom utslag af den 4 November nästlidet år, ålagt dem inom Götheborgs' fögderi, hvilka försummat att för sina år 1836 till förre kronofogden Öhbom erh.gde kronoutskylder, derom förskaffa sig häradsskrifvarens annotation, att pro rata parte, eller i förhållande till de skattebelopp, som blifvit dem hvardera påförda, enligt uppgjord uträknings- och redogörelse-längd, 'hvar för sig deltaga i gäldandet af de 7,800 rxlr 41 sk. 11 r:st banko, hvilka utgjorde Öhboms återstående balans, den han saknade tillgång att betala.
Hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och emedan Rikets Ständer icke hafva sig bekant, huruvida E. K. M:s befallningshafvandes förrberörda utslag vunnit laga kraft eller blifvit öfverklagadt, och således i sednare fallet frågan om de skattskyldiges förpligtande att ersätta
Öh~ boms uppbördsbrist beror på vederbörande myndigheters pröfning och afgörande, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. hemställa, att, derest de skattskyldige varda genom laga kraftvunnet beslut ålagde att gälda återstoden af oftanämnda uppbördsbalans, och E. K. M., i händelse de skattskyldige sedermera i nådeväg söka befrielse derifrån, skulle anse en eftergift vara af omständigheterna påkallad, E. K. M. då måtte täckas till Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet, samt emedlertid låta med uttagandet hos de skattskyldige al de dem till ersättning ådömda belopp anstå, intilldess Rikets 44 Expeditions-Utskoltes Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 18.
Uppläst ocb godkäiidt hos Ridd. och Adeln den Preste-slåndet den Borgare-ståndet den Bonde-ståndet den Rikets Ständers underdåniga skrijvelse, angående väckt frågay att öfver jägmästare-bostället Gate måtte till Arvika köping öjverlåtas.
Ull., N:o 47.) S. A. K.
IIos Rikets Ständer har blifvit föreslaget, att till nödig utvidgning af den i Wermlands län anlagda köpingen Arvika, hvilken under de sednaste åren varit i ständig tillväxt och för den omkringliggande orten medförde stora fördelar, det närbelägna öfverjägmästare-bostället Gate, om ett helt mantal, med tillhörande qvarnar, taxeradt till 9,000 r:dr, mätte, vid nuvarande boställsinnehafvarens afgång; från tjensten, öfverlåtas såsom donation till köpingen, eller, om denna uppoffring å statens sida ansäges för stor, af köpingen få på vanligt sätt till skatte inlösas och under skattemannarätt innehafvas; till stöd för hvilken framställning blifvit anfördt: att den plats, hvarpå Arvika köping är vorden anlagd , utgjorde endast 5 tunne- och 10 kappland i område; att denna plats, hvilken, för köpingens anläggande, kronan år 1811 tillhandlade sig af egaren till ett mantal Solberg, beräknades motsvara I:del af samma hemman; att egovidden till detta hemman innehölle 359 tunne- och 1 | kappland, hvaraf fjerdedelen således skulle utgöra 89 tunne- och 24 ä7_ kappland, i förhållande hvartill köpingen äfven i nära 40 år måst skatta, e« huru densamma varit i mistning af 841 tunnland, som bordt köpingen, med afseende på dess skattetal, tillkomma; att köpingen, i följd af dess inskränkta och redan bebyggda område, saknade dels utrymme för uppförande af de 4 Mors 1848. 4 — — 4 - - 4 - - Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 28.
45 byggnader och inrättningar, hvilka den derstädes tilltagande industrien gjorde nödvändiga, dels ock mulbete för invånarnes kreatur, hvilket sednare icke ens skulle kunna för betalning erhållas på närmare än en mils afstånd, hvarigenom mycket men tillskyndades dem ibland invånarne, som för bedrifvande af sin rörelse behöfde hästar; att folkökningen i Arvika vore i stigande och för närvarande utgjorde 700 personer, samt slutligen att E. K. M., på derom gjord underd. begäran, genom resolution af den 29 April 1846, i nåder bifallit, att boställsliemmanet Hapaniemi finge såsom donation till staden Haparanda öfverlåtas, hvilken nådiga resolution kunde åberopas såsom prejudikat i förevarande fråga.
Ehuru Rikets Ständer icke kunnat, i ärendets nuvarande outredda skick, lemna bifall till hvad härvid sålunda blifvit hemstäldt; likväl och som tiilhandakomna handlingar synas vitsorda, att både folkmängd och industri äro i tilltagande uti Arvika köping, samt i följd af dessa omständigheter för köpingen oundgängligen erfordras ett ökadt utrymme, hvilket, enligt hvad uppgifvet blifvit, i anseende till köpingens nuvarande inskränkta och redan bebyggda område, icke lärer kunna erhållas annorledes än genom åtkomst af jord från tillgränsande hemman, få Rikets Ständer hos E. K. M. 1 underd. anhålla, att, derest invånarne uti merberörda köping skulle till E. K.
M. in-, komma med underd. ansökning af lika syftning med det hos Rikets Ständer 1111 framställda förslag, E. K. M. då täcktes, så vidt, efter vederbörandes hörande, framställningen ansåges förtjena nådigt anseende, till Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet.
Stockholm den 4 Mars 1848. 45 / Expedit ions-Uisko Hels Förslag till und.
Skri/velsej N.-o i g. N:o 29.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 4 Mars 1848.
Preste-ståndet den 4 — — Borgare-ståndet den 4 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse s angående jältkammereraren Canons sterbliusdelegares befriande från ådömd ersättningsskyldighet.
(Stats-Utsk. Uti., JN:o 49.) S. A. K.
Sedan revisorn hos styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket, vid granskning af Malmö fängelses fabriks hufvudbok för de nio första må—naderne af år 1837, anmärkt ocb yrkat, dels att beloppet af en missräkning å 38 sk. 8 rst. måtte ersättas, dels ock att, enär den, genom Kongl, brefvet den 28 April 1837, föreståndaren vid nämnda arbetsinrättning medgifna uppbördsprocent, 3 för hundrad et af den summa, som för inrättningens arbeten inflöte, uti berörda redogörelse blifvit redogörarens, fältkamereraren H. Canons sterbhus tillgodo afförd med 393 r:dr 36 sk., motsvarande 3 procent af hela den summa, 13,123 r:dr 4 sk. 1 rst., som utgjorde brutto-inkomsten för hvad från den dag, då högstberörda nådiga bref meddelades, till den 30 September 1837 vid inrättningen försålts eller till andra orter afsändts, men ifrågavarande procentberäkning bort bestämmas efter den, eldigt bokslut uppkomna, arbetsvinsten, Canons sterbhusdelegare alltså måtte kännas skyldige att återbära skillnaden emellan hvad de godtgjort sig och hvad dem rätteligen tillkomme; så har ofvanbemälda styrelse, vid slutlig pröfning af anmärkningarlie, fastställt de såsom missräkning erkända 38 sk. 8 rst., att af Canons sterbhus ersättas, samt i öfrigt stadgat en så förändrad grund för uppgörandet, att hvad sterbhuset skulie återbära kunde förslagsvis beräknas till 279 r:dr 41 sk. 7 rst. banko, hvarjemte samma styrelse, med fästadt afseende derå, att CanoUj efter en nitisk och hedrande verksamhet vid Malmö fästnings fängelse, blifvit år 1837 af fångar derstädes mördad, äfvensom med hemtad anledning af Kongl, brefvet den 24 Maji 1841, angående pensioner lill de vid fängelser och korrektions-inrättningar anställde tjenstemän, hvilka blifvit af der förvarade fångar skadade, samt enär Canons enka, efter hans död, icke åtnjutit något understöd af allmänna medel, och hans öfrige sterbhusdelegare befunno Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 3o. 47 sig i mer eller mindre torftiga omständigheter, ansett sig böra till E. K. M. uuderdånigst hemställa, det täcktes E. K.
M. till sterbhusdelegarnes förmon efterskänka ifrågavarande anmärkningsbelopp.
I anledning af denna underdåniga hemställning, har E.
Iv. M. behagat, genom nådig skrifvelse af den 9 November sistl. år, till Rikets nu församlade Ständers Stats-utskott öfverlemna handlingarne i målet, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att å hvad sålunda hemställdt blifvit göra det afseende, hvartill de åberopade ömande omständigheterna syntes föranleda; och hafva Rikets Ständer, med hänseende dels dertill, att högstberörda Kongl, bref af den 28 April 1837 gifver anledning till olika uppfattning af grunden för beräknande af den redogörarne vid arbetsinrätlningarne tillkommande procent, dels till de af fångvårdsstyrelsen andragne ömande omständigheter, funnit skäligt att befria fältkamereraren Canons sterbhusdelegare från återbäringsskyldighet af ifrågavarande anmärkta 279 r:dr 41 sk. 7 i’st. banko.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Mars 1848, Presle-slåndet den 8 — — Borgare-ståndet den 11 — — Bonde-ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelsej angående ersättning för förskjutna kostnader> i anledning af cholera-farsoten.
(Stats-Utsk. Uti., N:o 65.) S. A. K.
Genom nådig skrifvelse af den 7 December nästlidet år, har E. K.
M. behagat till Rikets Ständers Stats-utskott öfverlemna att vidtaga sådan åtgärd, hvarigenom de förskotter, som, enligt 2:ne af lands-kontoret i Götheborgs och Röhus län upprättade slutliqvider öfver 1831—1834 årens utbetalningar, i anledning af cholerafarsoten, blifvit utgifna, af landtränteriet med 1,823 r:dr 13 sk. 6 rst., samt af vederbörande redogörare med lil r:dr 1 sk. 2 rst, 48 Expeditions-Utskottets Förs'ag tid und.
Ä.-o 3o. eller tillsammans 1,934 r:dr 14 sk. 8 rst., måtte varda i behörig ordning ersatta.
Utaf högstberörda nådiga skrifvelse och dervid fogade handlingar hafva Rikets Ständer inhemtat, att, sedan fråga om dessa ersättningars liqviderande tid efter annan blifvit framställd, ej mindre hos Kommers-kollegium och Stats-kontoret, än ock hos Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, äfvensom inför Rikets sednast församlade Ständers Stats-utskott, hade derefter, vid det förhållande, att ärendet, af anförda orsaker, likväl förblifvit oafgjordt, Stats-kontoret, som från Riksgälds-kontoret fått emottaga handlingarne i ämnet, uti underdånig skrifvelse den 13 Maji 1845, hos E. K. M. i underdånighet hemstält, att, enär de afgifna räkningarnes rigtighet icke kunde ifrågasättas, helst någon erinran deremot af Kommers-kollegium icke blifvit gjord, och då angeläget vore, att berörda, mer än 10 år gamla, fordringsposter blefvo liqviderade, deras belopp måtte få förskottsvis godtgöras af öfverskotterna å statsinkomsterna och vid nästpåföljde riksdag till afskrifning härå anmälas, så vida icke E. K.
M. funne för godt att å extra utgiftsmedlen under riks-statens 8xle hufvudtitel denna godtgörelse i nåder anvisa.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer, på det vederbörande redogörare omsider måtte erhålla ersättning för sin mångåriga fordran, samt hela den förskottssumma, hvarom nu är fråga, kunna ur räkenskaperna aiföras, pröfvat skäligt förordna, att ofvannämnda, ännu återstående, förskotters sammanlagda belopp*, ett tusen niohundra trettiofyra (1,934) riksdaler 14 sk. 8 rst., bör i nästa liqvid emellan Stats- och Riksgälds-kontoren, angående öfverskottenia å statsverkets inkomster, till ersättning af Riksgälds-kontoret upptagas.
Hvilket Rikets Ständer få till svar härigenom i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Mars 1848.
N:0 31.
Skrifvelse, N.o 3r. 49 N:o 31. i Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Mars 1848.
Preste-ståndet den 8 — — Borgare-ståndet den 11 — — Bonde-ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ytterligare ränte frihet och anstånd med kapital afbetalningarne för det till nja rådhusbyggnaden i Wexiö af satta belopp af det staden beviljade byggnadslån.
(Stats-Utsk. Uti., N:o 67.) S. A. K.
Som (le tomter i staden Wexiö, å hvilka det nya rådhuset med dertill hörande byggnader, enligt den efter senaste eldsvådan verkställda tomtreglering, skola uppföras, för detta ändamål icke blefve disponibla förr, än derstädes ännu qvarstående ränteri- och fängelsebyggnader hunnit borttagas, hvilket förmodades icke kunna ske före medlet af innevarande år, hvadan det icke skulle vara möjligt att innan den 1 Januari 1850 hafva rådhuset i det skick, att den deruti för byggnadslånet föreskrifna intecknings-säkerhet kunde aflemnas; så har, med anledning af härom i underdånighet gjord ansökning, E. K. M., genom nådig proposition af den 16
December nästlidet år, behagat föreslå Rikets Ständer, att det belopp af 16,700 r:dr, som för nya rådhusbyggnaden blifvit afsatt utaf de, såsom byggnadslån till nämnda stad efter 1843 års eldsvåda, i nåder anvisade medel, måtte, på det stadens borgerskap i afseende å detta belopp skulle åtnjuta samma förmoner, som öfrige byggnadsskyldige, få räntefritt innehafvas under en tid af fem år, från den dag borgerskapets äldste komma i disposition af berörda tomter, samt att öfriga betalningsvilkor måtte varda härefter lämpade och anstånd med inteckningssäkerhetens aflemnande alltså beviljadt, intilldess det nya rådhuset hunnit blifva färdigt och brundförsäkradt.
Rikets Ständer, som, till följd häraf, tagit kännedom om vilkoren för det genom E. K. M:s nådiga bref af den 18 December 1843 beviljade lån å 240,000 r:dr till återuppbyggande af staden Wexiö, hafva inhemtat huruledes i sådant afseende blifvit stadgadt, bland annat, att lånen finge räntefritt och utan kapitalafbetalning innehafvas till den 1 Januari 1850; att den byggBih. till R.
Prot. 1847 oc^ 1848, 10 Sami. j Afd. 7 50 Expeditions-ZJlskotlets Förslag till lind.
Skrifvelse, N-o 3/. nåd, hvartill lån erhållits, skall, vid afvenlyr, att lånet i annat fall genant infordras, sednast efter fem års förlopp, räknadt från den 1 Julii 1844, vara i så fullbordadt skick, att den kan i städernes allmänna brandstodsbolag mot brandskadada försäkras, samt att vederbörandes skuldebref å bela den lyfta de lånesumman sednast den 1 Juli 1853, skola vara till Stats-kontoret eller, jemlikt hvad numera är föreskrifvet, till Riksgäldskontoret insände.
Vid fastställandet af dessa betalningsvilkor bestämdes således en viss för alla låntagarne gemensam tidpunkt, då räntefribeten för de erhållna byggnadslånen skulle upphöra, utan afseende derå, att en del tomtegare först efter ett eller annat års förlopp kunde komma i åtnjutande af dem tillerkända understöd.
Följaktligen kunna endast de låntagare, som varit i tillfälle att före slutet af år 1844 i föreskrifven ordning lyfta och använda sina lånesummar, påräkna desammas räntefria innehafvande under den i E. K.
M:s nådiga proposition uppgifna tiderymd af fem år.