Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets Betänkande N;o 5. $ N:o Memorial om återlemnandet af Petter Anderssons från Hallands Län inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta Motion, angående förbud mot införsel af Utländska yppighets-varor m. m.
T1. ill Rikets Höglofl.
Ständers Stats- och Bevillnings-Utskott har blifvit från Hedervärda Bonde*Ståndet remitteradt Riksdagsmannen Peter Anderssons från Hallands
Län, den 18 sistlidne December, afgifne Memorial, deruti lian, af anförde orsaker, yrkar dels att Utländska yppighets-varor måtte blifva till förbrukning förbudna och att den som införer dylika, antingen måtte anses hafva förverkat allmänt förtroende eller landsförvisas, och dels att för. bud till bruk och införsel af än flere för Landet umbärliga Utländska Producter måtte föreslås och tillstyrkas; men alldenstund Bevillnings-Utskottet funnit de uti Motionen omrörda frågor icke tillhöra Utskottets behandling, emedan de afse L3gstadganden emot införsel samt bruk af Utländska öfverflöds-varor, då deremot Utskottet endast bör och eger föreslå Biti. till Riks St.Prot. 1S2S och iSzp. y.le Sami. j:dra Hit. 2 2 Bevilln.'
Utskottets Betänkanden Nlis 5, 6. fordelningen af den Bevillning, som under namn af Sjö-Tull utgår; fördenskull får Utskottet vördsamt anmäla ett sådant förhållande, samt derjemte ofvannämnda Memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet återlemna.
Stockholm den 5 Januarii 18 2 9- N:o G.
Memorial om återlemnande al Kongl. Maj:ts från Hedervärda Bonde-Ståndet till Bevillnings - Utskottet åter-remitterade Nådiga Proposition om Salpetergärden jemte åtskillige Riksdags-Fullmägtiges i samma ämne afgifne skriftelige och muntelige yttranden.
Wid föredragning i Hedervärda Bonde.Stan. det af Bevillnings-Utskottets d. 3 sisth Dec. afgifne Memorial, deruti Utskottet gifvit tillkänna sin öfvertygelse, att Kongl. Majus till Utskottet remitterade Nådiga Proposition örn Salpetergärden jemte de, med anledning deraf, inom Hedervärda Ståndet afgifne yttranden, icke tillhörde Utskottets upptagande, har, efter Bevilln.^Utsköttets Betänkande N-o 6. 3 det Eric Svensson fran Bohus Län anfort att Salpetergärden icke vore någon grundskatt, utan verklig bevillning, samt Anders Danielsson från Elfsborgs
Län anmärkt att
Bevillningsutskottet för tidigt vägrat upptagandet af denna fråga till pröfning, Hedervärda Bonde-Stan. det funnit att detta ärende borde gemensamt behandlas af Stats* och Bevillnings-Utskotten samt således, med ogillande af Bevillningsutskottets serskildt företagna handläggning vid .Remissen till begge Utskotten, funnit för godt att återremittera frågan till detta Utskott, för att gemensamt med Stats-Utskottet densamma handlägga.
Sedan Utskottet, till åtlydnad af Riksdags - Ordningens stadgande uti 3 Morn. af 44 §. afgifvit ofvannämnda Utlåtande till samtlige Riks-Stånden, så hafva, jemlikt ankomne ProtocoIIs-Utdrag, Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallit Betänkandet, samt Högvördige Preste* och Wällofl.
Borgare-Stånden, utan anmärkning, lagt detsamma till handlingarne.
Utskottet tror sig böra anse sistnämde åtgärd som bifall till dess yttrade åsigt i ämnet; och då sålunda 3:ne af RiksStånden gillat Utskottets åtgärd, samt nyssnätnde anmärkning, att Utskottet skall för tidigt vägrat upptaga denna fråga, icke synes vara förenlig med Grundlagens bud, alt om Utskott vill återlemna något remitteradt mål, utlåtande 4:
Bevillrt,-Utskottets Betänkande N-.o 6, derom bör sist inom 8 dagar afgifvas; så åfefJ står endast för Utskottet att hos Hedervärda Bonde-Ståndet vördsamt tillkännagifva, det Ut» skottet, vid sådant förhållande, med den återremitterade frågan icke bör taga annan befattning, än att härjemte återlemna de i ämnet ankomne handlingar.
Stockholm den 13 Januari 18:19.
STOCKHOLM, tryckt i Marouardska Boktryckeriet, i8ssg> Bevilln..Vtskoitets Betänkande N.o j. i N:o y.
Betänkande om Grunderne för den blifvande Allmänna Bevillningen samt för värdering af fastigheter.
Fiir att fullgöra Regeringsformens föreskrift, uti dess 70 §•, att Bevillnings-Utskottet åligger, opåmint, vid hvarje Riksdag uppgifva de allmäni na grunderne för den blifvande Bevillningens fördelning, har Utskottet, i afseende på den af jandet och Städerne utgående Allmänna Bevillningen, ifrån Riksdagens början sysselsatt sig, att inhemta alla nödiga Upplysningar om så väl sjelfva hufvudföremålet, som de flere i Riks» Stånden gjorde och till Utskoitet remitterade Motioner, hvaraf en del icke ankommit förrän inom den tredje månaden ifrån Riksdagens början.
Utskottet har nu fullgjort sin gransknings-skyl. dighet, Och då Utskottet, till Rikets Höglofl.
Ständers pröfning, härmed får aflemna förslag till grunder för Allmänna Bevillningen ifrån och med 1830 till slutet af det år, då nästa Bevillning af Ständer beslutas, anser Utskottet sig först böra omnämna, att, i afseende på den Bih. till Riks.St.Prot. jSzS och iSv. y.te Samt. 3:dje H:t. 1 i ÉevMn.-Utskottets Betänkande N\o 7. rigtning och omfattning, som borde gifvas åt samma förslag, Utskottet trott, att Grundlagens afsigt varit, att ett sådant förslag bör så fullständigt antyda de grunder, hvarefter Bevillningen kan utgå och fördelas, att, sedan desse, ellet andre af annan art, blifvit af Rikets Högloft.
Ständer antagne, skulle åter uppställningen af sjelfva Bevillnlngs-Förordningen endast blifva en tillämpningsåtgärd, hvilken icke erfordrade synnerligen vidlyftiga öfverläggningar, eller be* hofde mötas af tidsödande svårigheter, då Bevillnings-Förordningens antagande inom RiksStånden förekommer.
Derföre har också Utskottet bemödat sig, att, i vissa fall, och der så lämpeligen kunnat ske, genom Reglementariska föreskrifter och tillämpningar förtydliga inkomsU grunderne och classificationerne m. m., hvarefter Bevillning må påföras och beräknas.
Bland de till Utskottet från respective Riks-Standen öfverlemnade motioner hafva följande, här till deras hufvudsakliga innehåll i korthet upptagne, innefattat framställningar rö. rande Grunderne för Bevillningens utgörande, nemligen*. a) Herr Friherre Cederström, Jacob, har 1 sitt hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln in* lemnade project till förändring i Sveriges Statshushållnings* System lör^slagit, att alla skatter bor* Bevilln.'
Utskottets Betänkande N:ö y. 3 de utgöras i tnon af hvars och ens brutto-inkomst, samt ansett, att denna hufvudprincip, i afseende på Bevillningen, genast kunde tillämpas, och sålunda förmenat, att om calculen, efter en serskild, i Memorialet under N:o 14, åberopad Tabell, utsträcktes till den blifvande Bevillningssutnmans belopp, det snart skulle visa sig, huru högst obetydlig procent, som erfordrades; förmodande Herr Friherren, att Bevillnings-Utskottets arbeten skulle härigenom så förenklas, det, utan afvaktan af Bevillnings-sumrnans fastställande, Grunderne för Bevillningens utgörande kunde Rikets Höglofl.
Ständer föreläggas, helst den behöfliga procenten i allt fall borde af Fullmägtige 1 Rikets Ständers Verk bestämmas, först sedan årets totala Inkomst-Summa, genom taxering, vöre känd» b) Inom samma Höglofl. Riks-Stånd hat Herr Friherre Cederström, Anders, yrkat Bevillningens åläggande, efter de grunder Hert Friherren uppställt uti en, redan vid 1815 års Riksdag, under namn af "Tankar rörande Sveriges Bevillningssätt,> tryckt, och af dåvarande Bevillnings-Utskott handlagd skrift, som utvecklar de hufvudsakliga grundsatser, att en viss skydds-afgift skulle utgöras, till hvilken Embetsoch Tjenstemannen äfven borde bidraga, ehuru han i öfrigt, såsom den der med sina mödor in natura erlade afgift för sina förmoner, borde Bevilln.'TJtsköttets Betänkande N;ö 7. vara från skatt befriad: att alla Svenska Hem. man skulle uppskattas eller värderas, i ett verkligt proportionell förhållande, det ena till det andra, i mon af deras afkastning, läge och afsättningsförmoner, och att Bergverken, med deras lägenheter, samt hvarje Stad till hus, tomt och jord, äfvensom öfrige näringar och rörelser, efter samma princip, till visst värde komrne att anses.
Den sålunda uppkomna värderings-summan borde derpå divideras med något visst tal, såsom t- ex. minsta Hemmansvärdet, då hela Statens Bevillning, sedan skydds-afgiften först blifvit afdragen, skulle jemnt fördelas på den uppkommande qvoten af ett antal lika delar; varande ett Bihang med upplysningar i afseende på förslagets verkställighet, samt tillhörande tabeller, skriften vidfogadt. c) X afseende på Capitations- eller tersonliga afgiften, hafva Eric Svensson ifrån Bohus !Län, och Casper Wijkman, inom Hedervärda jBonde-Ståndet motionerat, den förre, att denna afgift borde utgöras efter de rättvisa och billi* ga grunder derföre, som 1789 års BevillningsFörordning uppställer, och hvilka skola kommit i förgätenhet, samt den senare, att ifrågavarande afgift, såsom mest tryckande Allmogen och den fattigare delen af Nationen, borde alldeles upphöra, och derest sådant skulle behöfvas, er sättning sökas genom åtskillige uppgifne utvä* Bevilln.»Utsköttets Betänkande N‘o j. 5, gar till beskattning, öfver hvilka senare
Ut» skottet serskildt sig utlåter. d) Den nu i Bevillnings-Förordningen på» bjudne Rusttjenst-skatten och Rotefrihets-afgiften. liar Herr Grefve Spens, C. G., uti ett Memorial, hvilket innefattar flera Bevillningen rörande ämnen, ansett böra förvandlas till ett slags grundränta, hvilken natur dessa afgifier egentligen skola hafva, samt sålunda föreslagit, ätt de ej mera såsom Bevillning matte anses och debiteras. e) Nyssbemälte Herr Grefve har, i samma Memorial, äfven gjort framställning om olärnpligheten af den så kallade Minimi - Tariff eri, hvilken, såsom inskränkande Taxeringsmäns rättighet och skyldighet, att uppskatta efter öfvertygelse, och medförande flere olägenheter, Hére Grefven önskat måtte alldeles försvinna ur
Ben villnings-F örfattningen. f) I fråga om Capitalers beskattning har blifvit påstådt: af Eric Norberg, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, att
Capitalister borde beskattas efter sina uppgifter, samt att dervid skulle, såsom correctiv emot deras underlåtenhet härutinnan, stadgas, att den som undandragit sig uppgift om ett fordradt Capita], korrime att bö.?
ta ^:del af dess belopp, samt af Herr Biskop (i Bevilln.-Utskottets Betänkande N:o y. Fave, jemte Herr Biskop Wallenberg i Hög, vördige Preste-, och Herr Hiessleiter i Wallof!.
Borgare-Ståndet, att alla slags fromma Stiftelser, som ega Capitaler, borde, uppå anförde skäl, vara befriade från att vidkännas det räntegifvare medgifna bevillnings-afdrag, g) Rättvisan och billigheten deraf, att Emhets- och Tjenstemän finge oafkortadt åtnjuta si• na löner och vara befriade från alla återbetala ningar deraf till Kronan, har, under framställning om flere dermed sammanhang egande, men Bevillnings-Utskottets upptagande icke tillhörande ämnen, Herr P, A, Reutersvärd sökt 3, dagalägga, samt, på sådan grund, yrkat, att Embets- och Tjenstemäns löner måtte till sitt netto-belopp utfalla, hvarförutan Herr Grefve Cronhjelm, Otto August, uti ett Memorial, sorn omfattade åtskillige frågor i Bevillningsväg, hem. ställt, dels huruvida begrafningshjelpen och bi* draget till Pensions*Cassan borde såsom inkomst beräknas, samt begärt, att något bestämdt och uttryckligt stadgande, i detta afseende, åtminstone matte i Bevillnings*Förordningen intagas, dels ock anhållit, att Pensioner, som tillkommit genom egne bidrag, eller, för Enkor med flere, ge-, nom tillskott af far, mor, eller skyldeman, måtte blifva från Bevillning fritagne.
Hvad nu först angar Herr Friherre Jacob Bevilln.-Utskottets Betänkande N'.o 7. Cederströms ofvannämnde Motion, så och då dea deri framställde beskattnings-princip står i ett nästan oskiljaktigt sammanhang med Herr Friherrens vidt omfattande plan för Grunderna till ett nytt Statshushållnings-System, har, med förbigående af hvad som i öfrigt emot verkställigheten af denna princip kunde invändas, det icke synts Utskottet lämpligt, att med dess lösryckande från berörde system, hvilket nu är föremål för handläggning hos ‘flere Utskott, sorn deröfver ännu icke' afgifvit något yttrande, serskildt och isoleradt ifrån det hela, fästa sig vid Herr Frilierrens förslag till hufvudgrundsats vid Bevillningens åläggande, utan får Utskottet alitsa härmed afstyrka dess antagande.
Friherre Anders Cederströms project har Utskottet åter icke funnit så fullständigt utveckladt, att Utskottet kunnat inse, hvaruti dess, af Herr Friherren omtalde, fördelar och stora företräde framför hittills följde beskattningssätt egentligen bestå; utan har Utskottet, i stället, ej kunnat undgå finna, att de föreslagne värdertngarne och alla dermed sammanhängande undersökningar, jemte flere andre, vid verkställigheten, mötande omständigheter säkert skulle medföra oberäkneliga svårigheter, betydliga kostnader saint mycken tidsutdrägt; och då man dertill tagit i beräkning ovissheten om Bevillningens utgående och rättvisa fördelning, efter den - 8 BeviHn.*Utskoltets Betänkande N-.o 7. na beskattningsmethod, som ännu icke har någon slags erfarenhet för sig, har Utskottet trott sig eg a dg mest skäliga anledningar att vid Bevillningsgrundemes framläggande icke göra afseende ä Herr Friherre .4» Cedersiröms ofta nämnde Förslag.
Hvad de öfrige Motionerna angar, så och enar de icke ifrågasatt någon total förändring i det nu gällande beskattningssätt, utan endast afsett partiela rättelser och jeinkningar, torde, till undvikande af vidlyftighet, desse få anses besvarade genom de yttranden och förslag, Utskottet, i afseende på Bevillningsgruoderne, nu går att afgifva; och ehuru Utskottet dervid trott sig i allmänna omdömet ega ett stöd för den förmodan, att de sedan år 1812 gällande Bevill» ningsgrunder, med den jemkning de numera erhållit, motsvara sitt ändamål, och att några liuf» vudsaklige rubbningar deruti hvarken torde vara önskade eller fördelaktige, har Utskottet icke dess mindre insett sin förbindelse att, om något, i grund och verkställighet, rättvisare och lämpligare förslag kunnat utfinnas, detsamma för Bikets Höglofl.
Ständer framställa; hvarföre ock omsorgen att, så vidt möjligt vore, icke, förbise något, som kunde medföra nytta, eller sprida upplysning i en vigtig, och på Landets väl betydligt inverkande fråga, föranledt Utskottet, att äfven nu fästa uppmärksamhet vid ett sistlidna Bevilln>'
Utskottets Betänkande N:o j. Riksdag tryckt och till Bevillnings-Utskottet de» diceradt project, hvilket, fastän äfven då föremål tor granskning, torde förtjena en korrt framställning, Detta project utgår fråri den grundsatsen, att Bevillnings-summan; efter den ledning en tnedelberälning för flere år gåfve vid handen, skulle, utart bestämmande af nägra allmänna grunder, fördelas, först af BevillningsUtskottet på Latten, och sedan af Läns-Comitéer på Härader, Socknar och Städar, hvarefter slutligen andre Coinitéer, bestående af personer, ined erforderfige egenskaper och fullständig kännedom af alla local-förhållanden, skulle ålägga hvarje Medborgare en rättvis och, efter hvars och ens förmåga att utgöra den, lämpad skatt.
Förslagets författare har sedermera tillstyrkt den förändring deruti, att Sockne-Comitéerne, till en början, och intill dess Förslagets innehåll och an; vändbarhet blefve kände och bepröfvade, skulle, vid fördelningen, tillämpa de nu gällande eller andra allmänna Bevillningsgrunderi Utskottet, som ej inser hvad som, under senare förutsättningen, med Förslagets införande egentligen vore vunnet, tror för öfrigt, att, ehuru hufvud; grundsatsen, i frågor om sjelfbeskattning, har mycken förtjenst, skulle planen likvisst icke kunna verkställas utan stora olägenheter, sorn otvifvelaktigt vore fördelarne öfvervägande, helst Förslaget hvilar på förutsättning af mera insigt och oväld hos den taxerande, samt mera för* lo Bevilln.-Utsköttets Bttilnkande N;o 7. dragsamhet och förtroende hos dentaxerade, än för närvarande vore att förvänta; hvaraf jern» väl syries följa, att i samma nion desse egenskaper äro olika fördelade, skulle misstag och oundvikliga ojemnheter i beskattningen upp. komma; och på dessa grunder kan Utskottet icke eller understödja antagandet af ifrågavarande Förslag.
Efter noga granskning af förevarande ämne, har Utskottet stadgat dess öfvertygelse, att de hufvudgrunder för den egentliga Bevillningen, sorn sedan 181a varit följde, med några mindre betydliga förändringar, äro de under vårt Samhällsförhållande mest rättvisa och lämpliga, samt sålunda förtjena företräde framför de derifrån hufvudsakligen afvikande, hvilka fordom blifvit följde eller varit ifrågaställde; men, innan Utskottet utvecklar förstnämnde grunder, torde Utskottet i korrthet få framställa de åsigter, sorn härutinnan bestämt dess beslut.
Billigheten och fördelarne af Bevillningens utgörande efter behållna Inkomsten hafva, såsom städse omtalade, icke kunnat undgå Utskottets uppmärksamhet; men Utskottet har trott, att den uteslutande tillämpningen af denna, i sig sjelf rättvisa, grundsats skulle möta nästan oöfvervinnerliga svårigheter, i synnerhet som Inkomstbehållningen, i de fall, der den, efter nu gällande Stadga, legat till grund för Bevillningen, Bevillri.-Utskottets Betänkande N:ö <11 n enligt ilen kännedom Utskottet eger, sällan blifvit uppgifven, eller af de taxerande beräknad, till dess verkliga och sannolika belopp, Orsakerne härtill behöfva ej sökas aflägse, helst de ådagaläggas af erfarenheten.
De grunder deremot, uppå hvilka nu gällande BevillningsStadga hvilar, ära sammansatte af flere beskattnings-elementer, nemligen; Bevillning af personer, af synbar förmögenhet, inkomst, tillfällig förtjenst rn. m., hvilka vid första påseendet kunde synas nog motsatte, men genom förening sins emellan, t Utskottets tanka, medfört en stor del af hvarandras fördelar, med undvikande af betydliga olägenheter, Då Capitations- eller Skydds afgiften i senare tider blifvit antagen, äfven af dem, som för öfrigt velat beräkna endast behållna inkomsten, såsom beskattningsgrund, torde destamindre något vidlyftigt försvar derföre vara erforderligt, som dén utgör ett oundvikligt vilkor derföre, att
Kevillnings-behofvet kan uppfyllas efter de grunder, som nu föreslås.
De fleste och, sorn det vill synas, mest gällande inkast emot synbara förmögenhetens beskattning, hänföra sig till orättvisan deraf, att innehafvare af Egendom eller Rörelse, ehuru till större eller mindre del skuldsatt, måste oafkortadt derföre skatta, oansedt han ofta deraf har obetydlig behållen inkomst; da deremot Capitalisterne icke på sådant sätt erlägga någon Bevillnings-afgift till Staten, De orsa.
Elg Beflln.-Utsltoitets Betänkande N'o 7. leer till klagomål (ifver för hög beskattning, som ej mindre Jordbrukaren, än Näringsidkaren, sökte, redan vid sista Riksdagen, göra gällande, bemödade sig 1823 års Ständer, genom Bevill. ningens minskande, att efter möjligheten afhjelpa; och blir det Utskottets alfvarliga bemödan. de, att äfven nu till samma ändamål bidraga genom en, i möjligaste måtto, jemn och rättvis fördelning af den Bevillning, Rikets Höglofl.
Ständer finna för godt fastställa.
På dessa skäl och enär dessutom svårigheten, om icke omöjligheten af capitalers directa beskattning är af erfarenheten så bekräftad, att något bättre och säkrare medel till vinnande af det dubbla ändamålet, det Staten, å ena sidan, icke måtte förlora sin, af ett oundgängligt behof påkallade rätt, och Capitalisten, å den andra, dertill i någon mon bidraga; så har Utskottet icke funnit något medel bestämdare leda till ernående af samma ändamål, än att Låntagaren, som för de lånta penningarne till Staten förskjuter Bevillr. ingen, lagligen berättigas att för detta förskott göra sig betald derigenom, att han, vid räntans Jiqviderande till Långifvaren, innehåller en viss stadgad procent deraf.
Vid sådane förhållanden, har Utskottet alltså ansett det sätt för Bevillningens utgörande, som har för sig en sextonårig erfarenhet, visslieten att motsvara sitt ändamål och, såsom nu - BevillnsUtskottéts Betänkande N.-ö 7. 13} inera allmänt kändt i hela landet, medförer både lätthet vid verkställighet, samt redighet i fråga om redogörelse och controll, bora, utan liufvudsakliga förändringar, bibehållas.
Då den så kallade personliga eller Capita» tions-afgiften, i Utskottets tanka, har sin grund deruti, att hvar och en för det lika personliga skydd, som under Dagen åtnjutes, bör serskildt bidraga till Samhälls-Inrättningens upprätthållande, emedan ett sådant skydd är af lika vär-t de för hvar och en, utan afseende på stånd,' vilkor eller förmögenhet, har Utskottet hvarken funnit skäligt understödja gjorda hemställanden om denria afgifts upphörande, eller dess utgö* rande efter de i 1789 års Författning följde grunder, helst en och hvar för sin inkomst eller förmögenhet serskildt beskattas.
Utskottet får alltså härmed föreslå^ 1 to Personlig Skydds-afgift bör erläggas af hvarje i Mantalslängd skåttek t ifven person, utan afseende pä ständ, inkomst eller förmögenhet, olika för mans• och olika för qvirts-personer; men lika för personer af samma kön.
Denna afgift ntgär ärligen frän och med fyllda 17 till
Och med fyllda 60 är, dä densamma upphör för alla dem, sorn icke af Egendom, 14 Bevilln.-Utskottets Betänkande N-o ».
Tjenst eller Rörelse, ega en Inkomst af 50 R.-dr, eller söm icke utgöra Bevillning af Lön» Egendom, Rörelse eller Förtjenst, I öfverensstämmelse med deri här förut motiverade öfvertygelse har Utskottet jemväl ansett: att den synbara förmögenheten bör, en* ligt grunden för 1823 års Bevillnings ■ Förordning, beskattas; och vid tillämpningen häraf föreslår Utskottet alo Bevillning utgöres af all Fastighet efter värdet, Utan afseende pä dess natur, med fortfarande likväl af bevillning ä rust-tjenstmarker Samt rotefrikets- af giften.
Fastighet har Utskottet åter ansett lämpll» gast kunna indelas i följande Fyra Classer, nemligen*. a) Jordbruket ä Landet med allt hvad dit enligt 1, 2, 3, 4, 5 och 6 Morn. i 3 §. ii Art. af nu gällande Bevillnings Förordning kan hänföras och med derstädes utmärkte undantag; b) Hus och Jord i Städerna; c) Bergverken jemte derunder begripne Grufvor, Masugnar, Bruk* och Manufacturiet Bevilln.-TJtsiottets Betaniande N.o 7. 15 och allehanda andra dylika Verk och Inrättningar, samt , d) Mjöl- och Sägqvarnat, Walk- och Stampverk, så val som skattlagde Fiskerier, hvilka innefattas under Hemmanens skattläggningar, eller såsom husbehofs-inrättningar i senare tider tillkommit* Emot den så kallade Minimi-Tariffen har vid denna, liksom sistlidne Riksdag, blifvit anmärkt, att densamma vöre föga förenlig med Taxeringsmännens rätt och pligt, att efter Ed och Samvete bestämma värdet å Fastigheter; men Utskottet har ansett ett sådant bestämmande genom Tariff nödigt, såsom norm för Bevillningens beräkning och utgående af Jordbruket å landet, samt hyser för öfiigt den tankan, att Taxeringsvärden i allmänhet nu mera blifvit så stadgade, och grunderne för bedöman^ det så tillgänglige, att denna Tariff bör kunna tillämpas med så billigt afseende på verkliga värdet, att någon skälig anmärkning deremot knappt torde förekomma.
Den af en Motionair såsom nyttig ifrågasatte Maximi-Tariff har Utskottet deremot ansett, hvarken af behofvet påkallad eller använd» bär; och torde Utskottet alltså få föreslås riG Bevilln.'-TJ t skottets BhUnkande N-.o j'. 3:0
En så kallad Minimi- Tariff upprättas, hvilken upptager värdet inom hvarje Län å de Hemman, som innehafvas under egande rätt, äfvensom å alla Krono-, Annex• och StomHemman, samt sädane Hemman och Lägenh heter, hvilka äro anslagne till Hospitalen, jern, te EcclesiastikCivil- och Militairc-boställen i och ma. vid uppskattning samtlige Hemmanen, inom hvarje Län under det sålunda bestämda värdet, intill dess ny Bevillnings-Förordning utkommer, icke nedsättas.
I sammanhang ined Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Curhus-afgiftens fortfarande, har Kongl.