Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den således till vissa Procent utgående ExportTullen bör beräknas efter vacans verkliga försäljnings-värde, i afseende pä hvars bestämmande, grunder för dithörande föreskrifter nedanföre skola uppgifvas.
Sker sådan Export med Svensk hel eller half-klink eller ock- med utländskt Skepp, bor Tullen erläggas i lika förhållande till den fastställda procenten, som ofvanföre rörande export med Utländska Fartyg ar stadgadt.
Alla varor, som i hittills gällande TullTaxa endast äro med Recogni tions Afgift belagde , eller å'njuta andra friheter, böra vid samma fördelar bibi hållas. 2:0 Till Skeppsbyggeriernes uppmuntran må alla i Sverige byggda Skepp och Fartyg, sorn till ETtlänningeu försäljas, under 3 års tid från försäljningen , i afseende på utgående Tullen , njuta samma helfrihet , som Svenska Fartyg tillkommer. 30 Till ersättning för den brist, som genom Tullens nedsättning möjeligen kunde uppstå, öfverlemna Rikets HÖglofl.
Ständer i underdånighet till Kongl. Majit , att intill nästa Riksdag förändra SjöTuIlsAfgifterne på alla inkommande varor, i öfverensstämmel - 318 $ ty illnings Utsi.
Betänk andenf se roed livad K°ngh Maj-'t sjelf i Nädct fjöner lämpligt. 4:0
Alla härmed i sammanhang stående Reglementarisk? föreskrifter komma att af Kongl, Majtt i Nåder bestämma?, och dervid äfven af’ seende hafvas dera, att, då Tullen å både ut* gående och inkommande varor bör beräknas till en viss Procent af varan? verkliga värde, någon åtgärd vidtages till bestämmandet af det* ta varde, så att detsamma ej, på sätt hi tills i vissa fall skeft, må af godsägainna uppgift be» jo; otjb förmenar Utskottet detta ändamål kun» na Säkrast vipnas, om Mäklare, eller, der så* dane ej finnas, Magistraterne åläggasj att hvarje halft |r till Tullstyrelsen insända betyg of»
Ver försålde varor? vardén vid försäljnirigs*till* fällen, antingen innan förtullning ännu ägt' rum, eller ock med afdrag af erlagd Tull och andre omkostnader, i stod af hvilka betyg
Tullstyrelsen skulle komma i tillstånd att årligen, före skeppningen, beräkna varorne* medelvärden för hela Piket, och, i händelse så funnes nödigt, i behörig tid förordna om hagon genom förän’ drade omständigheter nödig befunnen ändring i Tullvärdet å varor borde äga rum.
5:0 för utgående varor skola alla Tull* Afglfter ovillkorligen erläggas i Silfver och Vexlar, likväl med rättighet för Rsporteuren, att, derest Afgiften ej uppgår till aoo R:dp Harob, Råneo, densamma å Tullkammaren i Svenska RancoSedJar erlägga, enligt en för hvarje Qvartal efter MedelCours förut upprät» tad Tariff; åliggande denna skyldighet likväl blott Stockholm, Götheborg och Gefle, på sätt BeviUningsUtsi.
319 hitintills vanligt varit.
Deremot må Tullen, för importerade varor liquideras i Svenda Ban* •oSedlar efter nysnärnnde grund. 6:0
Ehuru bristen i StatsSumman, så väl genom det ökade Tull värdet, sorn genom för* höjningen å inkommande Tullen , sannolikt bl ifver fylld , anser Utskottet likväl för Statsverket* ytterligare säkerhet bora åt Kongl. Majit i under* dånighetöfverlemnas, att, i öfverensstämmelse med Reciprocitets-grunder, lämpa Författningarne och fastställa Skeppsumgälderne å andra Nationerg Fartyg, i förhållande till en större eller min» dre börda Svenska Fartyg måste i utländska hamnar vidkännas. 7:0
Då den af Utskottet till utarbetande föreslagne förändrade TullTaxa ej så hastigt torde hinnas färdig, anser Utskottet sig böra hemställa, det Riksens Högloft.
Ständer måne hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att, intill dess densamma är färdig att af Kongl. Majrt i Nåder fastställas och till efterrättelse påbjudas , 1816 års TullTaxa för utgående varor jnå tjena till efterrättelse, utan någon slags förändring i allt hvad den upptager ; och 8io Som, enligt hvad Utskottet har sig be. kant, Höglofl.
Stats- samt Allmänna Besvärs, och EkonomiUtskotten, redan uti afgifvit Betänkande hos Riksens Höglofl.
Ständer föreslågit, att TullVerkets Räkenskaper må ställas un. der Riksens Höglofl.
Ständers och deras Revisorers granskning , så återstår endast för Bevill, ningsUtskottet, som, lika med nämnde Utskott, anser en sådan åtgärd vara af mycken vigt, att 8ig i berörde förslag förena ; hvarjemte UtekoU gao EevillningslJtsk.
Betänkanden. tet får hemställa, det må, till lättnad i detsarnnias arbeten vid kommande Riksdagar, full» ständige Specialer hvarje år upprättas, hvarvid i de hittills biuklige så kallade PersedelSammandragen , utom redan varande , serskildte Colutriner bora utvisa så väl TullVärdef, som inkomsten af inkommande och inkomsten af utgående varor, in- eiler utförde på Svenska Partyg, eller sådane som med dem äga lika rättighet; Äfvensom en dylik uppgift på hvad af varor, förde på fremmande Fartyg, influtit.
I sammanhang härmed har Utskottet förehaft tvenne till dess handläggning från Höglofl Ridderskapet och Adela, samt Vällofl.
BorgareStåndet remitterade Memorial. X det förstnämnda har Herr Friherre Carl af Nordin ej allenast sökt väcka uppmärksamhet på den förförhöjning i Tullen för Rikets förnämsta Exportvara eller Jernet, som sedan sista Riksdag ägt rum, utan äfven framställt de deraf härflytande menliga .följder, dels att inhemska Producterne måste till denna afgifts betäckande vidkännas i tillverknings-priset en nedsättning, oförenlig med de höjda Spannemåls- prisen och ökade Forlönerne, dels att Jern-tillverkaren blifvit sålunda satt i beroende af en vacklande Cours ; utan att stå i samman hand med införskrifvaren af utländska Öfverflödsvaror.
I det sednare åter har Herr Fogelmark yrkat, det måtte, till häfvande af de Handeln mötande olägenheter genom Stora SjöTullsAfgifternes liqvi* derande i Hamburger Banco eller efter Cours, Som hvarje Postdag undergår eller kan under-?
Bevillmngs-Utsk.
321 ga förändringar, och hvarigenom ej allenast landets egna Producter och Inkommande verkeliga nödvändighets varor blifva allt för betungade , utan jemväl betydeliga svårigheter läggas i vägen för HandelsSpeculationer, då en bestämd Calcul öfver kostnaden af hvarje vara éj kan uppgöras , Tullafgifterne af ofvannämnde varor erläggas i Svenskt Mynt, utan afseende på det senares förhållande till hvilket Utländskt Mynt som helst, hvilken mening vid en inom Vällofl.
BoigareStåndet i anledning deraf yppad discussion, blifvit af flere af Ståndets He rar Ledamöter med ytterligare skäl understödd ; men , som begge dessa frågor vid uppgörandet af ofvananförde grunder redan kommit under öfverläggning; så anser Utskottet något serskildt svar så mycket mindre af nöden , som Jernet lär underkastas TullAfgifter efter enahanda grund, sorn för Export-varor i allmänhet är föreslagen , och - föreskrift rörande Tullens clarerande efter fastställt?
Cours äfven blifvit framställd.
Detta allt får BevillningsUtskottet vördsammeligen underställa Riksens Höglofl.
Ständers pi öfning med bifogande af de serskildte tankar, sorn under öfverläggningarne i detta ämne blifvit yttrade af åtskillige Plerrar Ledamöter.
Stockholm den 30 Maji 1818.
Utdrag af Trotocollct, hållit hos 'Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings* 322 BevillningsUtsk.
Betänkanden♦ Utskott vid Urtima Riksdagen!
Stockholm den 28 Maji 1818. S. D.
Dj frågan om de inkomster, som af Tullverket till
Staten skola erläggas (ill slutligt afgörande förekom, inlemnade Herr Fogelmark ett så lydande anförande:
Med anledning af mine i Högloft.
Afdelningen ari malle .
Reservationer , får jag rörande Tuli Taxornes förändrande ödmjukeligen anföra: Punct I.
Redan vid detta ärendes första företagande till handläggning i Högloft.
Afdelningen tillkännagaf jag min tvekan om nyttan och nödvändigheten af Utgående Tull-Taxans förändring ; Men, sedan Högloft, Afdelningen , jemte Tullens nedsättning, beslöt föreslå Tullvärdets bestämmande efter verkeliga förhållandet, inedgaf jag Tullens nedsättande å Trädvaror, till 8t Procent för helfrihet ägande, samt till -25 Procent med utländske eller ofrie fartyg; och de öfrige Articlarne efter förslaget.
Orri Höglofl.
Afdelningen förblifvit vid samma förslag, så hade jag deremot icke hafvit något att erindra ; Men, sedan Höglofl.
Afdelningen nu än vidare nedsatt Tullens Maximum å Trädvaror ända till 5 Procent för helfrie och blott dubbelt för ofrie fartyg, så kan jag mig dermed icke förena.
Att låta en så oförädlad vahra, som vare skogsprodueter i sitt vanliga utskeppnings tillstånd äro, — på en tid, då nästan alla Rikets Kustorter, och de genom segelfart åtkomjnelige, äro skoglöse, samt de Stora och så mycket omtalte skogarne ännu äro otillgängelige, utföras för så ringa Tull, anser jag för mindel BevilhiingsUtsk.
323 högst oradefigtoch hvarken gagneligf föt Skogsägaren ellef Staten, Den tafikan att äfsäftfiingen skall ökaä ge* pörn Tullens nedsättning $ tror jag intet, åtminstone icke i närvarande tid, reafiseraf sig.
Vore Trädvåror Tule* Artiklar, eller sådane Sorn kunde räknas till lifvets njutning, nöje, beqvämlighet
Och öfverflöd, då skulle afsäimingerx kunna ökas genom låga Utgående afgifter mert, tjr värr, är hvarken vårt Järn eller våra TrädVaror af sådan beskaffenhet.- Deras afsättning till Utlänningen går derföre sin jemna gång.
Hart behöfver deraf blott ett Visst årligt O va ri» O *-\i törn* När det är fyllt,- köper han ej mer, om icke till underpris.
Tå samma sätt sorn till är easus med Svenska Träd varu* afsättningen.
Maf han åter, Under någon längre tid, antingen helt och hållit Saknat tillförsel efter erhållit den sparsammare än behofvet fordra', då äfö dff begärlige, och betalas
Väl ända till behofvet är fyldt, hvilket vaf fallet Under och stta-St efter sista Franska Kriget, Fåfängt inbillar mati sigj att hans behof eller hans håg aft köpa, öfver det nödvändiga, ökas i dén mohn vi skulle vilja öka’ afsättningen, — Det albira minsta öfverflöd på denna Vahra, sätter den i vanpris på sätt nu de sednare åren skedt, och hvilket Jag ledan långt före detta i Högfofl.
Afdelningen liafvit äran Upplysa, alldeles på särt Herr Landshöfdingen och CommendeUren af Brinkman här anmärkt.
Och af samma ordsaker, skulle déf af manga hysta hoppet om Utlänningars tillströmmande och höga betalning, genom lags» Tulläfgifler helt säkert blifva besvikit. 324 BevillningsUtsk.
Må det tillåtas mig anföra ett exempel :
Salt är hos oss en oumbärlig, fast Utländsk vara; men en vara, som alltid tili ett nästan lika Qvantum erfordras.
Manne å'gången på den skulle i det hela befordras derigenom att en stor myckenhet inkommer, och stora förråder hopades i Stapelstäderne ?
Följden deraf blifver visserligen étt lägre pris,, och äfven att mången hushållare dermed försedde sig till större parti än vanligt: men denna för en ii* ten tid ökade afsättning skulle så mycket mera minskas efteråt, emedan samma inbragta förråd räckte så mycket längre.
Och är det intet så med alla förnödenhets varor, som blott till ett visst bestämdt
Qvantum erfordras?
Jag kan ej finna annat.
Om dertill Svenska handeln icke försedde oss med nämnde nödvändighetsvara, utan det tillfördes oss af Utlänningen, eller Producenten sjelf; manne han skulle finna räkning vid att påföra oss detta behof fortare än det åtginge och någorlunda betaltes?
Och månne
Consumtionen hos oss skulle ökas genom lindring eller upphäfvande af alla utgående afgifter i hans hamnar, til! och med om han hitförde det frast fritt ?
Detta kan ingen inbilla mig.
Och en sådan va a är likväl våra skogsproducter.
Och hvilken droge fördelen af den hopade, tillförseln , antingen säljaren eller köparen ?
Det nekas väl intet att den öfvergick på köparens sida.
Härom vöre mycket mer att säga: men
Dagblad och andra skrifter, hafva en tid varit så fyllda af både sanna och falska Calculer, beräkningar och slutsatiser, som hvar och en BevillningsUfsb.
Betiinhanden. 325 ägt tillfälle läsa, och derefter stadga sin öfvertygelse, att något vidare anförande här vore öfverflöd.
En enda omständighet, må det likväl gunstbenägit tillåtas mig underställa Hoglofl, Utskottets upplysta bedömmande. —- Monne intet Tullens nedsättning nu, medan TrädvaruAfsättningen genom anförde ordsaker är hämmad, skulle hafva följande verkan :
Underrät telsen om Tullens nedsättning, och, i följe deraf, hopp om en mångfalldig ökad Afsättning skulle troligen locka Allmogen, att tillgripa och nedhugga mycket af sin vackraste och inognaste Skog; aptera, såga, köra, finta, med yttersta krafter, för att först komma fram med sine producter och få dem först och bäst betalt^ ; Den ene skulle följa den andres exempel , ansenlige jgvantiteter skulle framsläpas till vägar, Flott.och Lastage-platser ; Men så lange
Utlänningen icke är i behof af vårt träd, ommer han hvarken hit, ej heller finner Svenske handlanden uträkning att uppköpa och utföra det, till större mängd, än som behöfves tilt egna fartygs utlast för alt söka fragtfortjenster hos andre Nationer.
Följden måtte då icke kunna blifva någon annan än den, att Skogs-ägaren finge antingen låta sig nöja med hvad som bjods , det mätte vara aldrig så ringa , eller låta det ligga, öfverlemnadt åt tiden , förderfvet och förruttnelsen, hvaraf, efter berättelse, manga bevis från de förra åren skola vara att finna i de Västra Orterne#
Och. monne icke välmeningen med Tullens nedsättande i och med att den Bihang till Riks-St, Prat. i8i?-i8i8> 5'-te Sami.
N:r 42,43, 3a6 BebillningsUtsk.
Belänkandm. förordsakar brist i Statsbehofven, äfven skulle då förordsaka Skogsproducenten en betydelig förlust, och kanske mången en förlust, som deni sin tid icke förmådde ersätta P Punct. 2.
Ehuru jag for nya Svenska Skepp, som ur Svensk hamn till utlänning säljas, från början ansett den lindring i Tullafgifter, sorn nu varande Taxa från första utgåendet bevilljar, vara tillräckelig, skulle må hända tullfriheten kunna beviljas för högst 2tne år; dock endast hvad utgående Tullen beträffar, så att hvarken inkommande Tull- eller andre umgälder, må anses annorlunda än lika med främmande.
Utsträckas friheterne längre, eller på längre tid, förbehåller mig, att utan band af de medgifne 2.‘ne åren få bestrida all projecterad frihet, utöfver nu varande Tull-Taxans bestämning i ämnet.
Punct. 3.
Då bestämmandet af Tullen å inkommande varor i underdånighet öfverlemnas till Kongl. Majit, har jag deremot ingenting att invända; men tror att genom Tullens förhöjning skall antingen Lurendrägeriet ökas, eller kostnaderne för en ofantlig kustbevakning blifva mera betungande än den fördel Staten af en dylik förhöjning skulle vinna.
Punct. 5.
Att ali Tull, så val utgående som inkommande, måtte få beräknas och ärläggas i Svenskt mynt, är hvad jag från Riksdagens början motiverat, och derföre ännu yrkar.
Olägenheterne af en främmande beräkning, som post-dageligen är olika mot vårt egit mynt, ville jag hvar och en skulle finna.
Det ser för öfrigt för mine ögon nog Vasall-likt ut, och en jBevillningsUtsÅ.
JBetänkanden.
337 fri sjelfständig
Stat mindre värdigt, att inom sig sjelf och vid en betydelig del af sine
Statsintrader stadga beräkning och liqvid i och med ett främmande mynt.
Men skulle min tanka ej bifallas, anser jag Höglofl.
Afdelningens nu inlemnade förslag vara i den puncten det mäst antageliga.
Tunell ingaf ett anförande af följande innehall :
De förändringar, som Höglofl.
Afdelningen föreslagit, i nu gällande Tull-Taxa, kan jag för min del ej godkänna.
Hvad Skogarne i Riket angar, och Exporten af Trädvaror 8Cc. till utrikes orter, åberopar jag till alla delar, hvad jag i detta ämne tillförene anfört och hvarå jag ännu saknar någon vederläggning.
Einnes några öfverflödiga tillgångar af fullvuxen och mogen furu skog, mäste det vara å sådane ställen i Landet, der åtkomsten genom naturen och långa Transporter arsa försvårad och kostsam,att en nedsättning 1 den nu gällande utgående Tullen ej kan befordra den.
Jag hämtar stöd till denna förmodan dels af egen erfarenhet, och dels af de arrangementer, som Kongl.
Sjö ärenderne fått vidtaga för anskaffandet af dylikt huru virke till Kongl, Skeppsvarfvets och Flottans behofver i Carlscrona, hvilket ej kunnat erhållas närmare än upp i Dahlsland, och som derifrån medelst Transport med manskap , genom oländiga sträckor i Skogarne, till Strömmar fått framdragas, och sedan medelst långväga flottning emellan stenar och berg, till någon del slutligen kan oska iadt lill Sjö-kusten nedkomma, dock ej utan så dryga kostnader, att in - 328 BevillningsUtsk.
JBetänkanden, gen privat man för Exportation mojeligen kunde finna rakning vidtaga en sådan åtgärd.
En nedsättning i utgående Tullafgiften, skulle således i min tanke endast gifva anledning till en förökad nedhuggning af de till åtkomst närmast befintelige och tillväxande Skogstrackter, samt en ökad skeppning af så beskaffadt klent och omoget virke, som af Exporteuren ej kan med förmån afsättas, eller möjeligen bereda någon båtnad för Staten.
Vill man bereda Skogarnes förkofran, måste man, så vidt möjeligt är, vårda de till åtkomst närmast belägne, samt genom strömsränsningar och lättade Transport kostnader i landet söka åtkomma de aflägsna och ännu otillgänge* liga.
Afdelningen har såsom båtnad för Skeppsbyggetierne föreslagit 3:ne års tullfrihet i Svenska Hamnar för sådane Fartyg, som af Utlänsk man köpas.
Sjöfarten är ej endast hos oss i ett domnande tillstånd, den är det äfven hos andia Nationer, att Handels-fartygen i deras hamnar oftast ligga, till lika så stort antal sysslolösa, som i våra.
Dock torde en sådan åtgärd lida därhän, att en och annan utlänning koper något Svenskt fartyg för att få begagna en rättighet, den ingen annan nation ännu förunnat oss.
Svenska Skeppsrederier måste ty värr nästan hvarje år få vidkännas ökade Skeppsumgälder i alla utländska hamnar, som förfära den ringa fragt-behållriing man skäligen borde påräkna; Hvarföre skole vi uppoffra fördelaroch en för Staten påräknad säker inkomst för en tillfällig och osäker, sona man förmodar vinna BevillningsUtsL Betiinhanclen. 32g genom en lifvad Industrie hos Skepps-byggerierne, och, om denna Industrie möjeligen kunde vinna , manne vara ekeskogar äro i det lyckliga tillstånd, att denna för Rikets enskildta behof nyttiga handtering, nu ökad, möjeligen i framtiden kunde fortsättas? eller Kongl. Maj:toch Kronan erhålla behofvet af sådane skogseffecter för flottan som redan saknas ?
Afdelningen har äfven föreslagit nedsättning i Tullen för saltet.
Stats-ver« ket nu befinnes i den lyckliga belägenhet, att Allmänna JBevillningen äfven kunnat nedsättas , skulle jag med nöje förenat mig så väl häruti, som förestående minskningar; men, då erfarenheten visar, att man nu funnit sig föranlåten, genom en Ökad afgift till Staten, ålägga så väl den fattige, som förmögne en personel Beskattning för all slags njutning och bruk af hvad man kallar öfverflöd, kan jag för min del ej förena mig i den af Höglofl.
Afdelningen nu föreslagna förhöjda afgift å de öfrige inkommande varor, såsom i flere afseenden nog högt beskattade både i Tull, Tolag, Convoy-afgift och Vågpenningar, jemte ett försämradt mynt, som beredt en utomordentlig hög Cours, och i ett lika förhållande höjer priserne å alla produclioner innom landet, och så väl Export- som Importvarorne, och hvilket allt, jemte den föreslagne öfverflöds-afgiften, faller Consumenterne till last.
Jag anhåller att detta mitt anförande må åtfölja Betänkandet till Riksens Höglofl.
Ständers uplysta granskning, Herr Leffler uppläste ett så lydande skrifteligt Memorial : 3J0 BevillningsXJtsk.
Betänkanden, Som jag uti Höglofl.
Afdelningen reserverat mig emot i. 2. 3, Puncterne uti det till öfverläggning förevarande
Betänkande öfver grunderne for blifvande Export- och Import Tullen, får jag afven nu, i den händelsen Höglofl.
Utskottet aritagf-r dem, ödmjukeligen fortsätta denna rnin Reservation.
Punct, I Jag kan icke annat finna, än att den till så betydligt belopp nedsatta Tullen å Trädvaror, mäste hafva ett så stort
Economiskt inflytande på landets inre hushållning i denna del , att Höglofl.
Bevillnings-Utskottet icke ensamt bort afgöra denna fråga.
Punct, 2.
Hvad angår den rättighet, sorn blifvit föreslagen , att lemna sådane uti Sverige byggda Skepp, de där blifva till Utlänning försållde, så tror jag att dessa icke böra räcka längre än 2tne år, och anser det redan vara nog uppmuntrande för Skeppsbyggerierne.
Jag kan icke heller neka mig den öfvertygelsen , att den föreslagna höjning i Tullen å en del inportvaror, de der redan äro med hög Tull belagde, och nu derjemte få öf. verflöds-afgift, skall gifva anledning till Tullförsnillning samt såmedelst ännu mer göra det omöjeligt för den rerielige me 'borgaren att handla med desse varor, då lian alltid skall se sig undersåld af Lurendrägare».
Denna min ödmju. ka reservation anhåller jag må få åtfölja Betänkandet till de Respecuve Stånden.
, Emot det af Utskottet antagne Project reserverade sig Herr af Brinkman; hvarmed Herrar Billdahl, Ekvall och Cederborg sig förenade.
Och skulle ofvannämnda Herrar Ledatnö - BevillningsUtsk.
331 iers serskildt yttrade tankar, enligt deras begäran, åtfölja Utskottets till Riksens Höglofl.
Ständer afgående Betänkande, Ut supta Utdrag af Frotocollet, hållit hos Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott , vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 3o Maji 1818* S. D. Efter slutad justering uppläste Herr af Wingård följande anförande :
Då flere värda Ledamöter af Höglofl.
Utskottet anfört, det
Trädvarornes vanpris och svårigheterne vid deras afsättning, snarare böra anses vara följder af en mängd sådana varor, man expedierat till Utlänningens hamnar, än af de författningar, som inskränka denna handel hos oss; torde det tillåtas mig, att i detta ämne få afgifva några upplysningar, hvilka jag anhåller må få åtfölja Utskottets -Betänkande till Riks-Stånden.
Erkännande, att åtskillige Utländske hamnar i sednare åren blifvit öfverhopade roed Svenska Träd varor, anser jag dock för min del, att detta just bevisar nödvändigheten att låta Utlänningen sjelf få hämta Trädvarorne hos Oss, för att föra dem dit, där de behöfvas ; ty nu, då hvarje till Fragtbandel bestämdt Svenkt Skepp medtager Trädvaror, för att ej utgå tomt, och då desse Skepp till en stor del expedieras från aflägsna Svenska hamnar, där föga, eller åtminstone en sen kännedom kan ägas om bästa afsättningsorten, och äfven möjligtvis afsänd - 332 BevillningsUtsk.
Betänkandem ningen besörjes af skeppsredare, som ej äro Köpmän, fölljer lälteligen deraf, alt vissa hamnar kunna öfverhopas med desse varpr under det de saknas i andra.
Detta missöde att till underpris nödgas sälja Trädvaror i Utländska hamnar, lärer väl äfven träffa vara grannar, Norrskarne; men besynnerligt nog att Såg Ägare i Fredrikshall dock kunna betala Svenska Skogs-ägare i Nordmarks Härad, Wermelands Uäri 5 ä 6 R:dr R:gs. för en Tolft Sägblockar, då Uddevalla Köpmän och Såg-ägare blott kunna betala a ä 2~ R:dr.
Genom det, att denna handel är förbjuden, löper dessutom Norrmannen fara, att se sin vara cortfiscerad , men fortfar icke dess mindre, att till högre priser köpa den , trots Tullbevakningens uppmärksamhet.
Några fördelar måtte således finnas, som göra fortsättandet häraf rnöjeligt, och rnånne de ej träffas i Norrska Tullförvaitningarnes billighet ?
Att Trädvaror kunna i Utländska hamnar säljas, har jag anledning förmoda, då Engelsmän böra infinna sig för att göra upphandlingar innan de afresa till Memel, där de nödgas taga sitt behof Nyligen kunde omkring 20 Skeppsladdningar säljas till 2:ne genom Wermland resande Engelsmän ; men Tullumgäldernes iiqviderande och 36- Procents dyrare fragt i Svenska Skepp, än den hvartill varorne kunnat öfverföras i Engelska, hindrade denna handels afslutande.
Anbud på trädvaror äro äfven vilkorligen gjorde, då man utfäst sig betala 4 sk. mera för hvarje kubik-fot, om blott BeviUmngsVtSk.
Betänkanden. 333 Utländska Skepp, under samma vilkor som Sven* ska få utföra dem.
Att man häröfver beklagat sig och med ihärdighet häruti söker en ändring bör icke med skal kunna klandras, och den hetta, hvarmed man motarbetar denna ändring, är, i lindrigaste ordalag sagdt, åtminstone obillig.
När härtill kommer, att blott från Wermland årligen med skogarnes bestånd kan utföras , och nu till salu för tillfallet finnas, öfver 20,000 stycken Bjelkar , och nära 1000 stycken master, hvilka till större delen ligga flere år i vattudragen, utan att kunna försalljas, samt att under loppet af sommaren omkring 12,000 Tolfter Plankor utom bräder och läckter , kunna till export beredas, vo e det en oförlåtlig försummelse af mig att härvid ej söka fasta Riksens Ständers uppmärksamhet.