Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t i underdånighet anmäl!, att den, lör samina byggnads uppförande, af Rikets Ständer beviljade anslags-summa, 500,000 R.dr B:ko, i det närmaste åtgått, samt derjemte, med tillkännagifvande, att de utgifter, som ytterligare för delta byggnadsföretag erfordras kunde, med afseende å de till en ovanligt hög grad uppjagade prisen å malerialier och dagsverken, antagas komma alt uppgå lill ungefärligen enahanda belopp, eller 750,000 R:dr R-.mt, hemställ!, alt denna summa, som under hvilka förhållanden som helst icke skulle komma alt öfverskridas, måtte för Musei-byggnaden anvisas, har E. K. M:t uti Dess till Rikets Ständers aflåtna Nådiga Proposition, angående statsverkets tillstånd och behof, föreslagit, att af de, enligt byggnads-chefens beräkning, för Musei-byggnadens fullbordande erforderliga medel, en summa af 000,000 R:dr måtte vid innevarande
Riksdag anvisas för att med 150,000 R:dr utgå under hvartdera af åren 1857, 1858, 1859 och 1800.
Vid handläggning af detta ärende hafva Rikets Ständer inhemlat, att af den förut beviljade anslagssumman, sista återstoden, 12,000
R:dr redan i September månad nästlidet år uttagits, och då angeläget är att arbetet å denna byggnad icke må för bristande medel afbrytas, utan kunna, enligt uppgjord arbetsplan, med det snaraste fullbordas, hafva Rikets Ständer utan att ingå i hufvudsakligt bedömande, till hvad belopp anslag för ifrågavarande föremål i sin helhet kan anses böra vid stats-regleringens uppgörande bestämmas, funnit skäligt ali, intill dess Rikets Ständer blifva i tillfälle alt. rörande de i delta hänseende Nådigst äskade statsmedel för följande tre år, fatta definitivt beslut, nu lill omförmälda bvggnads-företag för innevarande år anvisa en summa af Ellbundrafemlio tusen (150.000) Il:dr R:mt, att från Riksgiilds-konloret utgå.
Rikets Ständer .framhärda &c. Slockholm den 11 Mars 1857.
Expeditions-UIskotlets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 34. 55 V:o 34.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Mars 18S7.
Preste-Ståridct den 7 — — Borgare
Ståndet den 7 — — Bonde-Slåndet den 11 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående Jörklar ing af i 0 Kap. I § ..ArJda-Balken.
(Lag-Ulsk:s Bel:de N:o 11.) S. A. K. Till Rikets Ständers kännedom har kommit alt, i fråga, huruvida qvinna må antagas såsom gilligt vittne, angående testamente, den skiljaktighet i lagskipningen egt runi, all, då i 1 § 1(5 Kap. Arfda-Balken, som bestämmer de formela vilkoren tor eli testamentes laglighet, i detta afseende föreskrifves, att vid testamentes upprättande »två gode män» böra vittna, att samma testamente är gjordt med sundt och fullt förstånd och af fri vilja, detta stadgande stundom blifvit så först åd t, alt blott män kumm begagnas såsom vittnen, angående testamentens behöriga tillkomst, och att följaktligen hvad qvinna i egenskap af vittne derom bekräftar ej må gälla, under det å andra sidan den åsigt sökt göra sig gällande, att en sådan tolkning, som den nyssnämnda, ej kan förenas med Lagens i 10 §:n af Rällegångs-Balkens 17 Kap. gjorda förklarande, alt qvinna må ej mindre än man vittne bära, samt att lagsliflaren, som i detta Kap. angifvit de allmänna grunderna för bevisning, destomindre kunnat hafva för afsigt alt genom del först åberopade stadgandet göra någon inskränkning, som han tillagt qvinnans vittnesmål lika bevisningskraft som mans och hans fordran i omförmälda hänseende blott är fullständig bevisning om verkligheten af ett för hvarje vittnesgild person uppfattiigt förhållande, — i öfverensstämmelse hvarmed jemväl E. K.
Mits Högsta Domstol, åtminstone i sednare tider, skall hafva ansett qvinna vara gilligt vittne om testamente.
Denna sednare mening har synts Rikets Ständer vara den rälta, enär, vid all lagtolkning, uppmärksamheten företrädesvis bör fästas vid de allmänna grundsatser, som i lagen uttalas, och de särskilda buden derföre måste så tydas, alt de icke komma i strid emot berörda grundsatser, så framt icke sa beskaffad afvikelse derifrån blifvit gjord, att den allmänna regeln dermed ej kan stå tillsammans, men hvilket, enligt Rikets Ständers öfvertygelse, i förevarande fall ej inträffat. 56 Expeditions-Utskotlels Förslag lill anderd.
Skrifvelse N;o 35.
Då emellertid de åberopade orden föranledt olika meningar och beslut inom lagskipningen, samt till förekommande deraf, äfvensom för undanrödjande af den tolkning efter boksl,afven, som understundom gjort sig gällande, lagstiftarens mellankomst blifvit behöflig, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat en författning, hvarigenom förklaras, alt det i 16 Kap. 1 § Ärlda-Balken, sådant detta lagrum lyder i Kongl. Förordningen den 27 April 1810, förekommande stadgande, alt testamente bör bevittnas af »två gode män», icke innefattar någon, med afseende å bevisning om testamente, gjord inskränkning i lagens allmänna bud att qvinna må ej mindre än man vittne bära.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i'underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer &c. Stockholm den 11 Mars 1857.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Mars 18S7.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphörande af det från Rolehällarnc eller Soldalerne vid indelta Infanteriet utgående bidrag lill soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll.
(Slats-Ulsk:s UtJ:de N:o 30). S. A. K.
Jemte framställning, huruledes, efter åtskilliga förändringar i sättet för soldatbeklädnadens ombesörjande vid de indelta Infanteri-regementena, de roterings-skvldige vunnit den lättnad i beklädnads-besväret, att de, i stället för alt ursprungligen hvart tredje år nödgas anskaffa ny släpmuiidering och, vid några regementen, tillika hvart tolfte år bidraga till ny lifmundering, nu voro befriade från all annan beklädnads-skyldighet, än att, såsom årligt bidrag, erlägga en åttondedel af enkel soldatmunderings värde efter riks-markegång, har E- K. M:t, uti Nådig Proposition af den 28 näsllidue Oktober täckts Expeditious-Vtskottets Forsla<j till underd.
N-o 35. 57 täckis föreslå Rikets Ständer alt detta frän rotehållarne eller, vid vissa Regementen, från soldaternc utgående kontanta bidrag till beklädnaden måtte upphöra, samt ett deremot svarande stats-anslag anvisas att, jemte det förut å 4:de Hulvud-titeln till »lifmundering för indelta Infanteriet» upptagna belopp, för ändamålet användas, hvarigenom rotehållarne skulle befrias icke allenast från en kontant utgift, hvilken i medeltal, efter de sista tio årens riksmarkegångs-pris å soldat-munderingen, utgjort 3 R:dr 18 sk. 6 r:st.
R:ko årligen för hvarje rote, utan äfven från det dermed i sammanhang stående besväret alt genom ombud deltaga i Beklädnads-direktionernas göromål jemte granskningen af dessa
Direktioners redogörelser, samt sålunda en i ena och andra afseendet för rotehållarne önskvärd lättnad dem beredas.
I fråga om den beräknings-grund, som borde följas vid bestämmandet af det statsanslag, som erfordrades, i händelse beklädnads-bidragets sålunda föreslagna upphörande af Rikets Ständer bifölles, har E. K. M:t ansett, ali härtill måste antagas Regementenas och korpserhas nummerstyrka efter plan, enär den ifrågavarande förmånen borde tillgodokomma ej mindre de effektiva rolenumren, för hvilka beklädnads-bidraget erlägges, än de vakanla, för hvilka delta bidrag innefattas i vakans-afgiften. E. K.
M:t funne dock något anslag icke erforderligt för rotenumren vid Jemtlands Fältjägarekorps, emedan rotehållarne i Jemtland icke för närvarande vidkändes någon afgift för manskapets beklädande, utan denna afgift, till följd af den nyligen fastställda roteringen derstädes, i stället utginge från den då jemväl bildade Jemtlands rolerings-kassa, med kapital-fond af Jemtlands gamla, till rotehållarne ölverlemnade reServ-medels-kassa, uppkommen genom dit anslagna räntor från Medelpad och försedd med årliga inkomster, ursprungligen utaf heminans-räntor, afrads-penningar och augménts-räntor, sorn tillförene, enligt det äldre Indelnings-verkel, voro till understöd för rustningen eller roteringen anvisade, eller numera utål ett deremot svarande kontant stats-anslag. som lill roleringskassan inginge.
Likaledes har E. K. M:t funnit något anslag icke erfordras för de vid Skånska Inlänteri-Regemenlena under en tid af 50 år, frän och med 1816, emot en afgift af sex tunnor spanmål för hvarje nummer, vakanla 385 rotar, af det skäl, att vid upphörandet af mötes-passevolans-afgiften, någon nedsättning i deras vakans-afgill icke blifvit dem medgifven; dock öfverlemnade E. K. M:t lill Rikets Ständers vidare pröfning, huruvida den för öfrige rotehållare föreslagna förmånen af beklädnads-bidragets upphörande eller ersättning derför äfven må ifrågavarande 385 vakanta rotar tillkomma.
Antalet al rotar, som, i enlighet med E. K.
M:ls Nådiga förslag, skulle komma i åtnjutande af ifrågavarande lindring, blefve alltså följande: vid Esta Lif-Grenadier-Regementet ...... 1,244 rotar. » Uplands Regemente 1,200 » » Skaraborgs dito 1,200 » » Södermanlands dito 1,200 » » Kronobergs dito 1,100 » » Jönköpings dito 1,100 » » Dal-Regementet 1,197 » » Elfsborgs Regemente 1,200 » » Westgölha-Dals dito 1,200 » » Bohus läns dito 904 » » Westmanlands dito 1,200 » » Norrbottens Fältjägare-korps ......
483 » Transport 13,228 rotar.
Fröt. 1856 & 1857. 10 Sami. 1 xlfd. 8 58 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 35.
Transport 13,228 rotar. o Westerbottens Fältjägare-korps 460 » » Kalmar Regemente 1,100 » » Nerikes dito 766 » » Wermlands dito 908 » » Norra Skånska dito 799 » » Södra Skånska dito 797 » Tillhopa 18,058 rotar.
Beträffande Helsinge Regemente, hvilket, vid det förhållande, att de roteringsskyldige, på grund al'
Knekte-kontraktet, icke lemna något bidrag till beklädnaden, för delta ändamål endast åtnjuter hälften af det beklädnads-bidrag, som för de öfriga Regementena bestås, har E. K. M:t, enär mycken svårighet härigenom uppstått för Regementets Beklädnads-Direktion att underhålla tvännc munderingar för Regementet i det skick, som vederbör, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att Helsinge Regemente måtte i berörda afseende försättas i samma ställning, som alla öfriga rolhålls-regementen, samt anslaget således älven utsträckas lill detta Regementes 1,200 rotar; och ehuru å det på 4:de Hufvud-liteln uppförda anslag, 71,000 R:dr B:ko, till lifmunderingen för indelta Infanteriet, årligen uppkomme besparingar, hvilka till större eller mindre del skulle kunna beläcka ifrågavarande utgift för Helsinge Regemente, likväl och då dessa besparingar, enligt Rikets Ständers medgifvande, användas dels till beklädnads-slilnings-ersällning för de kommenderingar ur indelta Arméen, hvilkas underhåll af 4:de Hufvud-liteln bekostas, dels för tillfällig anskaffning af heklädnads-förnödenheler för indelta arméen, då medel dertill ej finnas anvisade å Krigs-koilegii Intendents-afdelniugs stal, har E. K.
M:t begärt all, i sammanhang med nu ifrågaställa förändring med beklädnads-afgiften, anslag för berörda ändamål äfven för Helsinge Regemente måtte af Rikets Ständer beviljas.
Den nya stals-utgiften för ofvannämnda 18,058 rotar, samt vid Helsinge Regemente 1,200 » eller tillhopa 19,258 rotar, efter befunna medeltalet af rotehållarnes beklädnads-bidrag, 3 R:dr 18 sk. 6 rist.
B:ko årligen för hvarje nummer, skulle uppgå till 65,196 R:dr 17 sk.
B:ko eller 97,794 R:dr 53 öre Ruut; och då nuvarande anslag till lifmunderingen utgjorde 71,000 Ridr Biko eller 106,500 Ridr Runt, blefve alltså det sammanlagda anslaget, som erfordrades för underhållet af så väl lif- som släpmunderingen, 136,196 Ridr 17 sk.
B:ko, motsvarande 204,294 Ridr 53 öre Runi, eller i rund summa 204,500 Ridr Riml, hvilket sistnämnda belopp E. K.
Mit i Nåder äskat måtte af Rikets Ständer upplöras å 4:de Hufvud-liteln bland anslagen för materielen, under benämning: "till lif- och släp-munderingar vid rothålls-regementena;” hvaremot det nuvarande anslaget till "lifmundering för indelta Infanteriet" skulle försvinna.
Från det nya stats-anslaget med sagda benämning skulle sedermera, efter hvad i den Nådiga Propositionen vidare omförmäles, utbetalas ej allenast till regementenas och korpsernas beklädnads-fonder hela den nu dels af Kronan och dels af rotehållarne bestridda beklädnads-afgiften, utan äfven till aflönings-fonder, musik-kassor, med de flera ändamål, hvarför afgift ifrån vakanta rotar finnes anslagen, ersättning för den milis kade vakans-afgift, som af denna förändring blefve en följd; och har E. K.
Mit, vidkommande lista Lif-Grenadier-Regementet samt Kronobergs, Jönköpings och Kalmar Regementen, der beklädnads-bidraget nu erlägges af soldaterna, som i ställeL åtnjuta högre förmåner af roten, ansett det böra lemnäs rotehållare öppet att, sedan denna afgift för soldalerne Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
59 upphört, iif soldatens lönelörmåner ärligen innehålla ett emot beklädnads-afgiften efter årets riksmarkegångs-pris svarande belopp, så länge dessa förmåner för soldaten utgå enligt de uti nu vanliga kontrakt bestämda grunder.
Om den af Eders Kongl. Majit nu föreslagna förändringen i afseende å beklädnadsafgiften äfven af Rikets Ständer för deras del gillades, blefve häraf äfven en följd, att sammansättningen af rothålls-regementenas och korpsernas
Beklädnads-direktioner förändrades, bland annat, så, att rotehållarnes ombud blefvo uteslutna från antalet af ledamöterna, likasom rotehållarnes åliggande alt deltaga i granskningen af Direktionernas redogörelser komme alt upphöra.
Slutligen har Eders Kongl. Majit i Nåder förklarat att, för den händelse Rikets Ständer jemväl för sin del skulle bilalla den af Eders Kongl. Majit sålunda föreslagna, för rotehållarne afsedda, lindring i roterings-besväret, denna lindring endast kunde komma att, fortfara så länge ett, det upphörda beklädnads-bidraget från rotehållarne motsvarande, statsanslag af Rikets Ständer anvisades, eller, om della anslag, i följd af inträffande stegring aT prisen på beklädnads-förnödenheter, skulle befinnas otillräckligt, nödigt anslag för beklädnadens anskaffning och underhåll af Rikets Ständer Eders Kongl. Majit till handa hölles.
Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och hvad först angår det af Eders Kongl. Mxijit uli Dess Nådiga Proposition framställda förslag, att det hittills och under de sednast förflutna tio åren i medeltal med 3 Ridr 18 sk. 6 rist. banko, motsvarande 5 Ridr 8 öre Riksmynt, årligen för hvarje nummer af rotehållarne vid vissa uppgifna indelta infanteri-regementen erlagda kontanta bidrag till soldat-beklädnaden mätte upphöra och ett deremot svarande statsanslag anvisas; så enär, med anledning af ofta upprepad klagan öfver tyngden af roterings-besväret, Rikets Ständer vid åtskilliga till fällen yttrat den önskan, att all den lindring derutinnan, som möjligen kuude åstadkommas, måtte de roterings-skyldige beredas, och Eders Kongl. Majit fuunit
Stats-verkets nuvarande tillgångar medgifva, att, utom de skattskvldige redan tillförene i sådant afseende förunnade eftergifter, ytterligare lindring i detta besvär må kunna vederbörande förunnas, hafva Rikets Ständer ansett sig böra antaga ett förslag, alsedt alt främja en länge önskad och till beiiofvet insedd jemnare och mera allmän fördelning af roteringsbördan samt en särskild lindring för den enskilde rotehållaren, hvadan Rikets Ständer, med bifall till Eders Kongl. Majits ofvanberörda Nådiga framställning om befrielse för vederbörande rotehållare att erlägga beklädnads-bidrag för de i den Nådiga Propositionen uppräknade 18,058 rotarne vid åtskilliga deruti uppgifna indelta infanteri-regementen och korpser, äfvensom för de vid Helsinge regemente varande 1,200 rotar, eller för tillsammans 19,258 rotar, anvisat det af Eders Kongl.
Majit i stället äskade erforderliga årsanslag för underhållet af så väl lif- som släpmunderingen, utgörande, sammanlagdt med nuvarande anslaget till lilmunderingen, i rund summa 204,500 Ridr Riksmynt.
Hvad dernäst vidkommer frågan om rotenumreu vid ^Jemtlands Fältjägare-korps, i sammanhang hvarmed Rikets Ständer till behandling förehaft en vid innevarande Riksdag gjord enskild framställning, alt rotehållarne vid såväl denna, som Jemtlands Hästjägarekorps, måtte befrias från deni åliggande skyldighet att"bidraga till beklädnadens och sadelmunderingens anskaffning och underhåll, hafva Rikets Ständer tagit kännedom oinjuppkomsten af rustnings- och roteringsverket i Jemtland samt delåtgärder, som af Kongl. Majit och Rikets Ständer till beredande af lättnad i detta besvär tid elter annan blifvit vidtagna, och väl funnit att lindring åstadkommits i den roteringsbörda, som af ålder varit Jemtland ålagd, men deraf dock icke följa, alt rotehållarne i Jemtland, hvarest endast §tdels mantal eller 5j tunnland skatt äro beräknade till hvarje rote, draga ett lindrigare rolerings-besvär än öfriga landskaps innevånare, och således ej heller, alt de 60 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 35. bordt uteslutas frän åtnjutande af den förmån, •sorn för rotehållare vid andra indelta regementen oell korpser nu blifvit af Eders Kongl. Majit i nåder föreslagen.
De särskilda omständigheter, som förekommit vid uppgörande af förslag till den inom Jemtland verkställda rotering, bestyrka ock att rotehållarne derstädes ingalunda äro mindre betungade.
Rikets Ständer halva nemligen genom särskilda beslut uttryckligen förklarat, att jordens värde och förmåga att draga rotcrings- och rustningsbördan ensamt borde tjena till måttstock för det antal indelt manskap, som i Jemtland skulle underhållas, samt alt roteringen i berörda provins borde jernnäs lill likhet med roteringen i det ötriga Sverige; och vid den för Jemtland sist föreslagna rotering behagade Eders Kongl.
Majit, som hufvudsakligen gillade Rikets Ständers åsigt, äfven i Nåder förordna, att densamma skulle, om möjligt, uppgöras i enlighet med dessa allmänna grunder.
Efter hvad Rikets Ständer inhemta!, visade sig likväl, vid den af vederbörande embels-mvndigheter i sådant afseende verkställda undersökning, att, om, vid uppgörandet al den nya roteringen i Jemtland, den af Rikets Ständer framställda hufvudgrund tillämpades, en högst betydlig minskning i nummerstvrkan skulle uppkomma; men då Eders Kongl. Majit ansåg en sådan minskning icke förenlig med fordringarne för landets försvar, biel' det nödvändigt, såvida den för orten erforderliga truppstyrkan skulle kuuna bibehållas, alt särskilda medel lill understöd för de- roterings-skyldige anvisades, hvarföre Eders Kongl. Majit vid Riksdagen åren 1850 och 1851, då frågan om den nya roteringen pröfvades, fann godt i Nåder äska vissa anslag att för ifrågavarande ändamål utgå, hvilka också af Rikets Ständer beviljades, i sammanhang hvarmed rotehållarne, såsom ytterligare bidrag till roteringeus understödjande, erhöllo dispositionsrätt öfver den under Krigs-kollegii förvaltning dittills stående sä kallade reservmedels-kassan, som med en kapital behållning af 38,000 Ridr banko lill
Direktionen öfver Jemtlands nva roterings-kassa öfverlemnades; varande detta oaktadt, och på sätt Eders Kongl.
Belallningshafvandes femårs-berättelser utvisa, rotehållarnes utgift för rustning och rotering, i förhållande till hemmanens uppskaltningsvärde, betydligare i Jemtland än, t. ex., i hvartdera af Wesler-Norrlands, Örebro och Wermlands län.
Från den nyssnämnda fonden eller så kallade reservmedels-kassan utbetalas nu visserligen legan, årliga kontanta lönen och servisen till manskapet, äfvensom rotehållarnes bidrag till beklädnaden, till ett sammaulagdt belopp af 12 Ridr 32 sk. banko; då likväl uti instruktionen för länets roterings-kommission den 21 Maj 1846 blifvit i Nåder föreskrifvet, att räntorna af berörda kassa komme att, såsom understöd för rustningens och roteringeus utgörande, bibehållas, följer deraf, att rotehållarne åtnjuta i ersättning för denna ökade roteringsbörda så mycket mindre, som beklädnads-bidragets belopp utgör, och att de utbetalningar, som från kassan verkställas, i sjelfva verket, fastän medelbart, drabba rotehållarne.
[Inder sådana förhållanden, och då rotehållarne i Jemtland i öfrigt hafva samma skyldigheter att fullgöra som andra, hvilka hafva rotering sig ålagd, synes det Rikets Ständer vara både billigt och rättvist, att desse förstnämnde komma i åtnjutande af enahanda förmån, som Eders Kongl. Majit i
Nåder föreslagit och här ofvan blifvit ät rotehållarne inom andra provinser beviljad, hvadan Rikets Ständer, lör sin del, beslutat, att jemväl det bidrag, som för rotehållarnes räkning nu utgår från roteringskassan i Jemtland lill beklädnaden för de vid Jemtlands iläst- och Fälljägare-korpser varande 725 rust- och rotehålls-nummer, må upphöra, hvarjemte Rikets Ständer i stället anvisat, ett belopp af 3,683 Ridr Riksmynt, utgörande, enligt den i Eders Kongl. Majlis Nådiga Proposition föreslagna beräkning af 5 Ridr 8 öre för hvarje rote, det årliga anslag, som erfordras såsom ersättning tor ifrågavarande bidrag, eller i rund summa 3,700 Ridr samma mynt, hvilket sistnämnda belopp alltså tillägges det af Eders Kongl.
Majit äskade och af Rikets Ständer nu bifallna årsanslaget för lifmunderingen 204,500 Ridr.
Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 35. 61 Beträffande åter den af Eders Kongl. -Majit till Rikets Ständers pröfning hänskjutna fråga, huruvida den för rotehållarne vid de
Skånska indelta infanteri-regementena föreslagna förmånen af beklädnads-bidragets upphörande eller ersättning derför jemväl borde utsträckas till de vid berörda regementen varande vakanta rotar, så förekommer härvid, alt Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 21 November 1817, jemte fastställande af grunderne för den från extra till ordinarie då lörbytta roteringen i Skåne, derom stadgat, bland annat, att Malmöhus och Christianstads län skulle indelas Lill 1,985 ständiga rotar, deraf 1,600 effektiva och 385 vakanta, hvilka sistnämnda rotar, numera utgörande 183 vid norra och 202 vid södra regementet, förblefvo vakanla under en tid al 50 år, räknadt från år 1816, och borde erlägga en årlig vakans-afgift af 6 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn; alt at så väl nyssberörda Nådiga Bref, som åtskilliga rörande denna rotering meddelta Nådiga Resolutioner inhemtas, det vederbörande rotehållare varit särdeles angelägne alt komma i åtnjutande af den nu bestämda vakans-friheten; äfvensom att, bland de efter denna tid och under sednast hållna Riksdagar gjorda framställningar om lindring i roterings-beSvärel, en stor del afsell, att sådan lindring skulle beredas på det sätt, att vederbörande tillätos bestrida sin rustnings- och roleringsskyldighet medelst erläggande af vakans-afgift.
I betraktande häraf och då det alltså med temlig visshet kan antagas, att innehafvare af Skånska Infanteri-regementenas vakanta rotar, i afseende å roteringen, i allmänhet äro bättre lottade än öfriga rotehållare vid samma regementen, hafva Rikets Ständer funnit skäl icke vara för handen, att ifrågavarande förmån dem nu bevilja, helst endast 9 år återstå af den tid, som blifvit bestämd för dessa vakansers utgörande, samt Eders Kongl.
Majit ej ansett rubbning af nuvarande förhållanden böra ega rum eller statsanslag för dessa rotar erforderligt; och hafva Rikets Ständer för den skull icke funnit någon förändring i afseende å beklädnads-bidragets utgörande af ofvannämnda 385 vakanta rotar böra vidtagas. Till följd af hvad Rikets Ständer nu beslutat om ökade utgifter för Stats-verket till bekostande af soldat-beklädnaden, vilja Rikets Ständer, jemte det att nuvarande, å Riks-stalens 4:de Hufvud-litel upptagna, årliga anslag, 71,000 R:dr banko, lill ”lifmundcring för indelta infanteriet” kommer att försvinna, i stället låta å samma Hufvud-litel, bland anslagen för materielen, uppföra ett belopp, stort Tvåhundra Åttatusen Tvåhundra Riksdaler Riksmynt, alt årligen utgå under benämning:
"till lif-och släp-munderingar vid rothålls-regemenlena.”