Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För Gymnasium, dit lärjungar, i ofvanberörde stycken behörigen underviste, skulle uppflyttas, bar motionären, till Irka antal soro förut, föreslagit följande ordinarie lärare, nemligen: en Lector i Theologi, Moral och Ky rkohistoria samt Hebreiska språket; en Lector i Grekiska spiåket och dess Litteratur samt Mythologien; en Lector i Latinska språket och dess Litteratur samt Rhetoriken och Metriken; en Lector i Fransyska, Tyska och Engelska språken, Litteratur, samt skrif- och tal-öfningar i det Fransyska; en Lector i Mathematiken, Fysiken och Astronomien samt Naturafhistorien; en Lector i Historien, äfven orri Konst och Litteratur, samt Geografien och Statskunskapen; en Adjunct i Filosofien samt Svenska skrif-och deelaraationsöfningar; hvartill komma törutnämnde lärare i Musik och Sång, Teckning och Gymnastik; men serskilde lärare i Natnralhistorien, och främmande lefvande språk skulle blifva obehöflige.
För Cathedralskola skulfe naturligtvis läroämnena blifva desamma i öfre och nedre afdelningai ne, som i Gymnasium och Elementarskolan.
Allm. Besv.- ock Ekon.-Utskottels Betänkande, N:o 117.
På anförda grunder har motionären derefter föreslagit följande fördelning af Elementar-Liäioverken, utom Centralskolan i Stockholm och Athenasum i Gefle, nemligen; Gymnasier i Gefle, Linköping, Skara, Strengnäs, Westerås, Wexiö, Götheborg, Calmar, Carlstad, Hernösand, Wisby.
Slockholm, 12 st.; Cathedralskolor i Upsala och Lund, 2 st,; Fullständiga Elementarskolor3 3i st.; Mindie Elementarskolor med 3 classer, 16 si,; Mindre Elementarskolor med 52 classer, 44 sl 5 och skulle, efter motionärens förmenande, nya utgifter ej ifrågakomma, utom för dessa sistnämnde skolor, hvilka dock ej kunde blifva betydliga , enär åtskilliga skolor redan funnes, hvardera med på Stat uppförda En eller Två Lärare, samt då de öfrige städernas
Pas fagogier hade indeld Kronotioude till ett sammanräknadt belopp af 565 tunnor; inom Hogvard.
Pr este-Ståndet'. af Herr Prosten Almqvist, hvilken andragit, att den allmänna caracteren hos gamla skolan bestått deri, att den utgjort en föreläsnings- och för höis-anstalt, med tillhörande hemläsnings-system samt att den nu framställer, hvilande på 1600-talets skolsystem, ett besynnerligt aggregat af nytt och gammalt, ulan inre organiskt sammanhang.
I Riket finnas Folkskolor, Pfedagogier, lägre och högre Apologistskola-, på 2 till 4 °ch 5 afdelningar, lägre och högre Lärdomsskolor likaså indelade, Gymnasier med 2 till 4 afdelningar, Cathedralskolor, Real-Gymnasier, Militär- och andra tillämpningsskolor, de der, med serskilda syften och Styrelser, meddela undervisning efter methoder och läroböcker, olika till och med inom samma slags skolor.
Deremot har den nya Elementarskolan lemnat lyckliga och lysande resultat.
Den utgör ett fullständigt sammanhängande Läroverk, grundadt på vexelundervisning, ämnesläsning och fri flyttning, 1 alla delar lemnande den för inträdet vid Academien nödiga undervisningen, som är fördelad på alla våra gamla Läioverk i Apologistien, Lärdomsskolan och Gymnasium.
Motionären har ansett, att, utan afseende på de i de gamla eller nya skolorna bestämda läsemethoder, det vöre af hufvudsaklig vigt att återföra undervisningsverkens spridda och med hvarandra i strid varande elementer till ett enda sammanhängande och inom sig fullständigt utbildadt ElementarLäto^erk.
Den lägre Apologistskola!!. från början bestämd att utgöra en så kallad räkne-class, har gått utöfver sin bestämmelse, och bör nu kunna er-» 4 Atlm. Besv.- och Ekon.-Vtakottets Betänkande, N:o 117, sättas af Folkskolan.
Den högre deremot kan utan svårighet inympas på Lärdomsskolan, i hvars lägre afdelningar den allmänna humanistiska undervisningen bör meddelas, såsom ock redan på flere ställen sker.
En sådan förening medgifver sjelfva sednast församlade Skol-Revision ur det skäl, att bildmngslinierna ej böra afsöndras ifrån hvarandra, innan gossens anlag hinna utvecklas och kännas.
Sjelfva dessa olika bildningslinier hafva numera upphört alt utgöra något hinder för skolans förening, sedan man funnit, att de alltmer uppgå i hvarandra, och alt den allmänna skolan kan omfattaj begge, enär erfarenheten Järt, att
Latin ej behöfver grundlägga språkundervisningen, utan först med 3:dje eller 4^de afdelningen vidtaga, sedan modersmålet och Tyska språket föregått, samt då dispens från Grekiska och Hebreiska medgifves dem, som taga vägen åt näringarne.
Enligt nyssberörde Skol-Revisions berättelse, har förtroendet till Gymnasierne minskats, samt äfven den farhågan blifvit yttrad, att desse läroverks undervisning skall komma att af många lemnäs obegagnad.
Från Cathedralskolorna i Upsala och Lund, samt några af Lärdomsskolorna, hafva ynglingar dimitterats tifl Universiteten.
Dessa omständigheter har motionären ansett högt tala för Gymnasiernes samt Skolornas bringande till enhet, hvarför några hinder ej heller böra uppstå genom Gymnasii-lärarnes egenskap af Consistorii-ledamöter, då ju Biskopen med Notarie kan administrera Stiftet, Consistoriernas examensskyldighet öfverflyttas till Academien, der prest- och pasloral-profven förenas med afgångs-examen i Theologiska Faculteten; Skollarare pröfvas och tillsättas af Biskop med Skolans, af Konungen utnämnde, Rector; domsrätten, tillika med förslags upprättande, utöfvas af ett Consistorium, sammansatt af Domprosten eller Stilts-stadens Pastor med arne närboende Pastorer, med hvilkas embeten ett sådant tjenste-åliggande förenas och ersättes genom serskildt måttligt löneanslag, hvartill sjelfva reformen torde bereda tillgång.
Ty med den föreslagna reorganisationen af Svenska elementar-läroverket till ett sammanhängande helt, i sig innefattande både högre och lägre, så väl Lärdoms- som Apologist-skolor tillika med Gymnasium, med den modification i läro-methoden, som pröfvas lämplig, borde ett minskadt behof af lärare uppstå, enär, med Cathedral-skolan till föresyn, endast 8 å q lärare behöfvas i det nya, men 17 å 18 äro nödvändiga i det gamla läroverket.
På alla ställen erfordras icke fullständiga Skolor, ehuru öfverallt äfven de ofullständiga borde uppföras på samma grund och verka i öfverensstäm - Allm. Besr.- och Ekon-Utskottets Betänkande, N:o 117. 5 melse med principen för det hela.
Sålunda torde alla vidare anslag till Skolverken blifva öfver flöd iga , och de för handen varande tillgångar ti 11 räck 1 i ge både till emeriti-löner och sådane lönförhöjningar, att den af kyrkan så lange och så högt ölverklagade tjenstårsberäkningen kunde upphöra.
I följd af. allt detta, och under förutsättning, att tiden mognat den öfvertygelse, att Statens väl beror af Skolans återställda välstånd, liksom mensklighetens framtid af ungdomens uppfostran, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer under innevarande Riksmöte ville upprätta förslag till de allmänna grunder, hvarpå de för sin del önska, att Läroverkens reform måtte företagas, samt detsamma till Kongl. Maj:t öfverlemna, med den underdåniga önskan, att Kongl. Majrt måtte till näst sammanträdande Ständer afgifva i Nådig Proposition en fullständigt utarbetad plan för Svenska Eiementar-läroverkets definitiva organisation, hvartill en glad förhoppning blifvit väckt af den framställning, Kongl.
Maj:t i denna syftning behagat göra i Dess Nådiga Berättelse om Statsverkets tillstånd och behof; inom Vällojl, Bor gare-Ståndet: af Herr G. F. Ekholm, som, angående de nuvarande Elementar-läroverken, eller Gytnnasierne och Skolorna, hufvudsakligen anfört: att de förfelat sitt ändamål, som är inhemtandet af en förberedande och för idkande af special-studier, eller rigtning åt hvilket yrke som helst inom samhället, tillfyllestgörande, allmän bildning; alt Gymnasierne, som från början varit att betrakta dels såsom Landsorts-universiteter och dels såsom Prest-seminarier, samt i begge fallen afsedde för mognare ynglingars undervisning, hvilken numera egentligen tillhörer Academien, borde, för att, enligt tidens kraf, kunna uppfylla deras ofvanberörde ändamål, sammansmälta med skolorna, helst afsöndringen i Skola och Gymnasium i närvarande tid är onaturlig, då den hvarken grundar sig på läro-coursernes beskaffenhet eller ynglingarnes ålder, och högst skadlig, emedan den upphäfver den enhet och harmoni, sorn böra råda uti alla institutioner; att dessa större skolor måste blifva icke allenast tillgängliga för alla, utan äfven så inrättade, att föräldrar af aila stånd funne sin uträkning vid att der låta sina barn uppfostras, hvarigenom hos desse, till stor båtnad för det allmänna, åstadkommes sammansmältning och vexelverkan af begrepp och böjelser, men sorn hittills förfelats, då det vore af erfarenheten bekräftadt, att Ledamöterne af Rikets första Stånd, samt äfven de förmögnare, oftast låtit sina barn begagna andra un - 6 Allm.
Best;,- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 117. dervisnings-anstalter än de nuvarande Läidoms-skolorna och Gymnasierne; att i dessa föreslagna Skolor blott en skillnad borde bestämmas, å eria sidan, med afseende å vunnen skolvana bos ungdomen, och, å den andra, med hänseende till läroämnenas mängd och beskaffenhet, samt att dessa ämnen, i det fall, att classläsningeri korn me att der fortfara, måtte fördelas emellan lärarne, på sätt sorn vid Gymnasierne nu eger rum, och att i hvarje dass alltid en lärare borde vaka öfver de deri upptagne ynglingarues helsa, seder och sysselsättning.
Härjemte har motionären fästat uppmärksamheten dels å nödvändigheten af Skolans emancipation från Kyrkan, och dels å nyttan af en förändring i afseende å Ephoraten, samt dervid anfört, att Lectorernes befattningar såsom Assessorer i Consistorierne och understundom äfven såsom innehafvare af Prasbende-pastorat upptaga deras tid i så väsendtlig måtto, att det nitiska uppfyllandet af deras lärarekall derför måste stå tillbaka, samt att Biskoparne, hvilka vanligen vöre Ephorer, sysselsattes af stifts-angelägenheterne med flere dem åliggande bestyr, så att de ofta betraktade sina Ephorat såsom besvärliga, och ej heller egnade åt desamma all den omsorg, som dessa vigliga bestyr erfordrade.
För att ådagalägga möjligheten att häri åstadkomma en önskvärd förändring, har motionären, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad af Herr Prosten Almqvist uti samma ämne blifvit anfördt, sökt uppgifva de sätt, hvaruppå Kyrkans ärenden, skiljda från Skolans, kunde komma att behandlas.
Slutligen har motionären, med afseende derå, att Skollärarrie borde erhålla förbättrade lönevilkor, uppgjort förslag härtill, hvaruti lönebeloppen upptagits till 100 tunnor spanmål för de yngste lärarne, samt derifiån, under gradvis stigande, till 25o tunnor för Hectorerne.
På grund af allt hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären föreslagit: 1:0 att den af Kongl. Maj:t redan förordnade Comité för Kyrkolagens öfverseende och omarbetning måtte, derest sådant icke redan skett, anbefallas att skyndsamt fullborda dess arbete, samt ibland annat uppgifva förslag till Stifts-styrelsens skiljande från undervisnings-kallet; 2:0 att de nu befintlige
Gymnasierne måtte skyndsamt sammanslås med högre Lärdoms-skolorna i de städer, der dessa serskilda bildnirigs-an*- stalter finnas, samt, efter nuvarande innehafvares succ ssira afgång, lönerna Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 117. 7 till Skollärare rättas, en ligt en fullständigt och för hvarje Stift serskildt uppgjord plan, iuotn nuvarande statsanslag, meri hvad derutöfver erfordras, for organisationers fullständiga tillvägahringande, fyllas genom ökade statsbidrag, hvarom Korrgl. lVlajrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer vid nästinfallande Riksmöte torde få afvaktas; 3:o att något publikt Embetsverk eller ock serskildt förordnad
Comité måtte i Nåder erhålla uppdrag att upprätta förslag till annan Skolstyrelsens sammansättning och instruction, jemte uppgifvande af de förändringar i nuvarande Skol-ordning, som af forändrade omständigheter påkallas, äfvensom af de upplysningar, hvilka under sist hållue skol-revisioner blifvit för värfvade ; 4:0 att de så kallade Cathedral-skolorna måtte antingen tjena till mönster, eller också undergå reorganisation, i fullkomlig enlighet med de föreskrifter, som kunna komma alt fastställas, i afseende på de i andra punkten nu löreslagna Skolornas beskaffenhet, samt lönevilkoren för de dervid anställde lärare okas, der behofvet så erfordrar ; och 5:o *tt, efter det de allmänna Elementar-läroverken erhållit en sådan 0111;jutning, ferierna måtte inskränkas, så vidt möjligt är, samt alltid minst en lärare hafva åliggande att, emellan Jäseterminerne, några timmar dagligen fortsätta undervisningar för de lärjungar, hvilka af en eller annan orsak äio i tillfälle att af undervisningen derunder sig begagna.
Af Herr Kock, som föreslagit, att Rikets Ständer måtte genom underdånig skrifvelse till Kongl. Majit frambära den önskan, att, sedan den säkra sluLsals kan dragas af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 19 Juli 1844» angående den nya Elementar-skolan i Stockholm, att ändamålet, som med denna Skolas organiserande åsyftades, eller att utröna den dervid införda ämnesläsningens användbarhet, som tillförene varit underkastad tvifvelsmål, numera vunnits, samt då Rikets Ständer förmoda, att på grund häraf alla betänkligheter mot berörde läromeihods allmänna begagnande skäligen kunna anses undanröjda, Kongl. Majit i
Nåder täcktes förordna om en dermed enlig reorganisation af undervisnmgs-sättet vid alla de Lärdoms- och Apologist skolor i Riket, vid hvilka minst Irenne lärare äio anställde.
Vid denna motion bar ett tillägg blifvit gjordt af Herr Sundler, som, med instämmande i Herr Kocks framställning, dessutom föreslagit, att de 8 Allm. Bett.- och Ehon-lltshottett Betänkande, N;o 117. lägre Lärdoms-skolorna måtte utvidgas till så kallade nya Elemenlar-skolor, om möjligt med så omfattande valfri läsning, att lärjungen kunde derifrån undergå student-examen, samt helst med 4 lärare i Skolorna å de orter, som äro belägne på längre afstånd från de högre Lärdoms-skolorna.
Utskottet har tagit dessa motioner, jemte de, i anledning deraf, inom förrbemälde 3:ne Riks-Stånd afgifna yttranden, i noggrannt öfvervägande, hvarförutan Utskottet äfven inhemtat kännedom om senaste Skol-revisionens berättelse samt åtskilliga andra handlingar, som Utskottet ansett vara af synnerlig vigt och stor nytta för bedömandet af den väckta frågan om elementar-under visningens förändring.
Med erkännande af svårigheten för ett Rikets Ständers Utskott att, under den mängd af hopade göromål, som af detsamma måste handläggas, såsom sig bör, intränga i ett ämne af den omfattning och grannlagenhet som detta, hyser dock Utskottet den öfvertygelsen, att, sedan frågan under mer än tjugu år varit offentligen behandlad och den nya skolmethoden under tiden med framgång blifvit använd, det icke må kunna anses förtidigt, att äfven Rrkets Ständer derom uttalade sin öfvertygelse.
Redan vid i8a3 års Riksdag anhöllo Rikets Ständer i underdånighet hos Kongl. Maj:t om en undersökning om Elementar-Läroverkens tillstånd och ändamålsenlighet i deras dåvarande skick, med anledning hvaraf Kongl, Majtt år 1827 täcktes sammankalla en Comité till verkställande af en sådan granskning.
Denna Comité tillstyrkte väsendtliga förändringar i de allmänna Läroverken, samt inrättandet af en Skola, der de nya förslagen borde underkastas erfarenhetens pröfning och dom.
Denna skola, som redan år 1828- trädde i verksamhet, har rättfärdigat de förhoppningar, det nya skolsystemets vänner hyste, samt tillvunnit sig allmänhetens förtroende.
Äfven den sednaste Skol-Revisionen har vitsordat ”det hedrande sätt, hvarpå idéen ”af ep enda skola i den nya Elementarskolan blifvit ställd i verket.”
Förbättringarne i vår skol-inrättning synas således nu från Folkombudens sida förtjena ett lifligare deltagande.
Likväl torde Rikets Ständer härvid endast kunna och böra uttala de allmänna grunder, på hvilka de i underdånighet Önska fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, men alla detaljfrågor deremot ensamt bero af de åtgärder, s®m Kongl. Maj:t kan finna för godt i Nåder vidtaga.
Att Allm. Best.- och Ekon.-Vtskotlets Betänkande, N:o 117.
9 Åtl en betydligare förändring af Skol-inrättningen i landet är af bebofvet påkallad, synes vara temligen allmänt antaget, derför tala ej blott Rik ets
Ständers redan för längesedan uttryckta och ofvan anförda önskan, liksom de motioner, hvilka inom Irenne Riks-Stånd i detta hänseende vid innevarande Riksdag blifvit väckte, utan äfven flerhddige yttranden och förslag i den sednaste Skol-Revisionens berättelse.
Ett sådant förhållande kan ej eller vara oväntadt.
Vår Skol-inrättning härleder sig nemligen från tider, då kunskapsmedlen voro få, då deri så kallade classiska lärdomen utesluslutande herrskade, och då den allmänna undervisningen hufvudsakligen afsåg bildandet af Kyrkans tjenare.
Skolorna formades efter tidens behof och läroämnena bestämdes derefter.
Bristen på tjenliga läroböcker påkallade lärarens omedelbara biträde, utanlexor och class-läsning måste deraf uppkomma.
Sednare tiders förändrade förhållanden hafva val föranledt partiella jemkningar, men den af ålder antagna formen och det gamla lärosältet, samt de från början framhållna läroämnena hafva dock alltjemnt bibehållit sin öfvervigt.
En naturlig följd häraf har derföre blifvit, att Skolan ej numera rätt passar för tiden, att den är för mycket en föreläsnings- och förbörs-anstalt och befrämjar för litet sjelfverksamhet, hvarföre ock lärjungarne efter inträdet i allmänna lifvet ej sällan sakna förmåga att använda de förvärfvade kunskaperne.
Den enskilda undervisningen anlitas ofta af misstroende till den allmänna, ett förhållande, som af flere anledningar ej bör vara Staten likgiltigt.
Den allmänna undervisningen bidrager nemligen i väsendtlig mon till samhällighet, liksom till kännedom om sig sjelf och andra, samt förebygger ensidighet.
Den offentliga skolan bör derföre ej blott stå öppen för alla, dess undervisning bör äfven vara lämpad efter allas behof af allmän bildning, den bör utvisa kunskapernes hufvudvägar.
Hitintills har den vetenskapliga sidan stått alltför mycket tillbaka för den linguistiska och på denna senare de lefvande språken för de döda.
Läroämnen föredragas, som endast gagna på vissa platser i samhället, under det andra, för allmän bildning behöfliga, eftersättas.
Ett nödigt samband saknas emellan Elementar-läroverkets serskilda delar, likasom emellan detta och Academien.
Skolans form hindrar ej mindre en noggrannare disciplin än de individuella anslagens utveckling, och de lärjungar, som afgå på olika stadier, hafva ej erhållit de i allmänhet mest behöflige kunskaperne, t. ex. den yngling, som ur Lärdomsskolan afgår till ett närande yrke.
Af dessa och flera orsaker synes den ifrågasatta reorganisationen af ElementarLäroverket vara af behofvet påkallad.
Fröt. 18*5. 8 Sami.
SO Haft. 2 10 Allm. Besv.- och Ekon-V (slottet» Betänkande, N;o 117.
Sedan Utskottet nu sökt att i korthet antyda den ståndpunkt, hvarpå denna fråga för närvarande befinner sig, går Utskottet att besvara de af motionärerne rörande densamma gjorda framställningar, och dervid först den om Skolornas förening.
Våra Elementar-Läroverk beslå af tvänne väsendtligt skilda delar» Lärdoms- och Apologist-skolan, af hvilka den förra åter är afdelad i den så kallade Nederskolan och Gymnasium.
Hvad först beträffar de båda hufvudslagen af skolor, så härflyta af deras åtskiljande betydande olägen
Gossen insättes nemligen redan i spädare ålder» utan möjlighet för målsmannen att då rådfråga hans förmåga och fallenhet, af tillfälliga anledningar, i den ena eller andra skolan och fortsätter der sin väg längre eller kortare tid, dock alltid för länge, om han blifvit införd på en för sig olämplig bana...
Månget lofvande anlag går sålunda förloradt, eller tvingas att, efter missledda studier» återbörja, ehuru ofta alltför sent, på en annan väg.
Mången yngling framföres åter utan anlag och derför tillräcklig förmåga t. ex. på lärdomsbanan, ej sällan ditförd endast af lyckligare ekonomiska förhållanden, eller det större anseende denna skola förmenas ega ,, och bidrager i framtiden att öka trängseln på embetsmannabanan, till föga båtnad för sig och Staten.
Då dessutom den första allmänna bildningen inhemtas i skilda slag af Läroverk» utbildas ståndsinteressc och skråsinne» som stämmer de blifvande medborgarne mot hvarandra, eller för det minsta motverkar den samhällighetsanda, som för hvarje Stat är af så stort inflytande, och hvilket inger en föreställning om egna eller sitt stånds företräden, ej om den sanna förtjenstens.
Förenäs åter de skilda Skolorna» undvikas dessa olägenheter och, då läroämnena lämpligen ordnas, inhemtar gossen den första tiden sådane kunskaper, sorn, på hvilken linea han sedan fortgår, blifva honom af verklig nytta, och hvarje Skola, äfven den närmast belägna, erbjuder honom tillfälle dertill.
Först vid mera utvecklad ålder, sedan hans anlag och förmåga af Lärarne och honom sjelf hunnit inses» behöfver han eller hans målsman bestämma det blifvande lefnadsyrket» och skulle äfven nu ett misstag begås, kan lian, utan olägenhet» när sorn helst återvända på den lemnade vägen.
— När och hvar lärjungen nödgas afbryta sina studier, innehar han ett, om än litet, förråd af, för alla förhållanden och lägen nyttiga, kunskaper.
Alla Statens bildade medlemmar» embetsmannen, krigaren, borgaren, den bildade landtmannen m. fl. hafva åtnjutit sin första intellectuella vård i samma Skola och längre eller kortare tid fortgått tillsammans under lika förhållandan, de hafva från barndomen» Allm. Besv.- och Ekon -Utskottets Betänkande, N:o 117.
11 lärt känna och agta hvarandra och knutit fortfarande vänskapsband.
På dessa grunder anser Utskottet Lärdoms- och Apologist-skolornas förening , såsom tvänrie bildnings-linier i en Skola, vara af synnerlig vigt.
Hvad åter föreningen af Lärdomsskola och Gymnasium angår, så kunde fordom möjligen något giltigt motskäl anföras, då Gymnasierne voro ett slags landsorts-universiteter eller prestseminarier, och ej sällan upptogo ynglingar vid tjugu års ålder.
Nu deremot, då gymnasisten vid sin afgång till Academien sällan uppnått denna ålder, medförer deras åtskillnad väsendtliga olägenheter.
Ingen betydligare olikhet i ålder eller kunskaper eger numera rum emellan Skolans äldre och Gymnasii yngre lärjungar.
Gymnasium behöfves ej såsom en serskild ölvergångslänk till Academien, ty hela Skolan bör nemligen utgöra en småningom dertill ledande förberedelse, hvilken otvifvelaktig! i den förenade skolan med ämnesläsning säkrare vinnes genom vanan att vara monitör och ordningsman.
Lärjungen sluter sig derigenom i stadga gradvis allt närmare till lärarne och mognar efter hand för det academiska lifvet och studierna samt vinner härunder en nyttig öfning i att handleda andra.
Uti ingen händelse synes ett så tvärt afbrott i lärosätt och disciplin vara tjenligt, som det vid inträdet på Gymnasium du rådande, hvarigenom ofta längre tid erfordras innan ynglingen hinner .göra sig hemmastadd i sitt nya läge, och hvarigenom han, ehuru föga äldre eller kunnigare än skolgossen i högsta classen, på en gång tycker sig hafva tagit ett stort steg framåt, hvilket hos honom så lätt vacker ett falskt frihetsbegrepp och tro på förmenta företräden, tillräckliga anledningar att göra honom lill öfversittare mot yngre kamrater och underordnade, trotsig mot lärare och förmän, samt ofta i förening dermed försumlig i att lära och verka.
Ordning, flit och sedlighet bibehållas vida lättare, om denna onaturliga skillnad försvinner.
Cathedral-skolorna visa redan möjligheten af en sådan förening, äfven med bibehållande af den gamla undervisnings-methoden.
Slutligen måste äfven tagas i betraktande att, genom förening af Apologist- och Lärdomsskolan samt Gymnasium , det nuvarande lärare-antalet kunde, utan mehn för undervisningen, förminskas, hvilket torde inses deraf att, enligt Skol-Revisionens uppgift för år i843, då funnos 98 lärare för 619 lärjungar vid Gymnasierne i Gefle, Linköping, Skara, Strengnäs, Westerås, Wexiö, Götheborg, Kalmar, Hernösand, Carlstad och Wisby, samt 79 lärare för i,645 lärjungar vid Skolorna i nämnde städer, eller tillsammans 177 lärare; men att, efter skedd beräkning, i enlighet med dels den utaf Skol - 12 Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 117, Revisionen godkända grund i afseende på lärjungarnes antal i förhållande till lärarnes, och dels de uppgifter, som blifvit