Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beslöts att af fattig-cassan skulle till följande utfattige tilldelas nemligen till Ingeborg Pärsd:r i Storgård 1 16 Anders Wiggs barn i Lassgård 3 Sara Pärsd:r i Munkflohög 1 16 Anna Larsd:r i Österåsen 1 16 Pär Sebrelius i Kougsta 3 Lisbet Ersd:r i Österåsen 1 16 Transp 11: 16
Transp. 11 16 Erik Bergs barn i Kougsta 3 Märet Pärsd:r i Storgård 1 Brita Jonsd:r i Kougsta 1 16 Brita Pålsd:r i Österåsen 1
Summa banco r.d:r
17: 32
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken, uti dess sockenstuga den 14:de october 1849. § 1. S. D.
Till följe af Konungens befallningshafvandes kungörelse rörande markegångs sättningen, voro socknemännen, efter derom skedd pålysning, samlade för att utse en deputerad vid pris-courantens uppgörande å Gärde gästgifvaregård, den 18 uti innevarande månad, kl 9. f.m. hvarvid socknemännen fattade det beslut, att i berörde afseende förena sig om samma deputerad, som Liths församling dertill utvalt, förklarande Häggenås socknemän sig fullkomligen nöjde med hvad denne fullmägtig dervid lagligen gör och låter. § 2.
Som anmält blifvit att Erik Ersson i Österåsen, nu mera icke är innehafvare af hemman och således icke kan hedanefter lagligen bestrida nämndemans befattningen, voro socknemännen, enligt skedd vederbörlig pålysning, samlade i allmän sockenstämma, för att utse och välja någon annan i hans ställe, då församlingens ledamöter stadnade med sitt enhälliga förtroende vid bonden Lars Pehrsson i Österåsen, hvilken således af Häggenås socknemän utkorades till nämndeman uti Erik Erssons ställe. § 3.
Till ödmjuk åtlydnad af Konungens respective befallnings-hafvandes embetsskrifvelse af den 20 sistl. september till pastors embetet i Lith, voro socknemännen, efter derom skedd vederbörlig pålysning, nu talrikt församlade i socknestugan, för att upplysa om beskaffenheten af årets sädesgröda; hvarvid, och sedan nämnde skrifvelse blifvit uppläst, allmänt och enhälligt intygades, att all slags säd, både råg, korn och ärter, i hela denna socken, natten till den 10 sistl. september så skadades af frost, att icke det ringaste deraf blir till utsäde dugligt och hvaraf knappast dåligt så kalladt hvardags bröd kan erhållas.
Och som ingen äldre 136
enskildt spannmål för dagen här finnes, socken-magazinet är alldeles tomt, och i districtmagazinet endast sex /6/ tunnor korn inne liggande, yttrade socknemännen mycket bekymmer, huru alldra först dugligt frökorn skulle, till våren, kunna anskaffas, hälst här nu tillika råder stor penninge brist.
Församlingen såg sig derföre tvungen, att
Konungens respective befallningshafvande ödmjukast bönfalla, om dess gällande förord hos Kongl.
Maj:t om erhållande af tretusende /3000/ riksdaler banco undsättningslån, eller 300 tunnor fröbart korn, som socknen alldra minst behöfver.
Att anskaffa matsäd, hvars behof ingalunda fyllas af årets usla gröda, hälst som potatoes skörden på flere ställen felslagit och i allmänhet gifvit ganska ringa afkastning, ansåg visserligen klokast öfverlämna åt den enskildte om-tanken[?] men befarade tillika att verklig hungersnöd skulle inträffa, derest icke, utom ofvannämnde frökorn, minst 300 tunnor matkorn, genom Konungens befallningshafvandes höggunstliga åtgärd, uppköptes och till Sundsvall transporterades, hvarest den behöfvande sjelf kunde få hämta säden, samt tillgodo njuta lämpligt betalnings anstånd derför.
Likaledes befarade socknemännen hungersnöd hos inhyses och annat löst folk, som hvarken hafva jordbruks eller kreatur, att lifnära sig af, och arbetsförtjensten torde blifva ringa eller ingen, då hemmansegarne sjelfva knappast kunna skaffa föda för sig och sitt hushåll, ännu mindre hafva råd, att emot arbete föda andra, hvarföre församlingen yttrade den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t allra nådigst måtte, af undsättningsmedlen, anslå någon lämplig summa, utan betalningsskyldighet, åt här i socknen varande medellösa, som efter noggrann bepröfning, uppgå till icke mindre än 20 hushåll med 60 personer, och hvarå särskild förteckning, detta protocolls utdrag i ödmjukhet bör bifogas. § 4.
Till denna sockenstämma voro socknemännen ock kallade samt nu församlade för att öfverenskomma om graderingen och fördelningen af snöplognings skyldigheten inom socknen för kommande 5 år, då alldra först utvaldes följande deputerande, nemligen bönderna Jonas Jonsson yngre och Lars Pärsson i Österåsen, Nathanael Ersson i Stafsgård, Erik Olofsson i Storgård, Jonas Pärsson i Storbränna, Pär Pärsson i Munkflohögen, Olof Hindriksson i Grötom, Anders Fyr i Huse, Nils Svensson i Häggesta och Lars Larsson i Kougsta; hvilka egde, med full beslutande rätt; gemensamt med herr löjtnant Stridsberg, icke allenast indela vägen uti vissa bestämda lämpliga skiften, utan ock bestämma afgiften för plogningen af desamma.
Efter middagen sammanträdde, tillika med herr löjtnant Stridsberg, förutnämnde deputerande i sockenstugan, då först afgjordes att vägen skulle delas uti fyra skiften, sålunda att första skiftet blev från Hårkbron till Kyrkbybäcken; andra skiftet från Kyrkbybäcken till fjerdingsstolpen bortom Bläkbäcken; tredje skiftet från sistnämnda ställe till Olsta, på Pål Olofssons gård, samt fjärde skiftet från Olsta till Hammerdalsgränsen.
Derefter bestämdes att för 1, 2 och 4:de skiftena betalas fyrtio (40) riksdaler banco hvardera, ty för 3:dje skiftet åttio (80) r.d:r samma mynt eller tillsammans för hela vägen: 200 r.d:r b:co, hvaruti den plogande deltager efter sin skatt, och erindrades, att för så kallad ökeskatt plogas lika med öfvrige tunnlands talet i socknen.
Sluteligen öfverenskoms, att första skiftet plogas af hemmansegare och boställshafvare i Huse, Grötom, Kougsta, Häggesta och Prestbordet.
Andra skiftet af Norderåsens byamän.
Tredje skiftet af Österåsens, Nygårds och Svedje boställshafvare och hemmansegare samt fjärde skiftet af Olsta kronohemmans åboer.
1849 d. 28 october upplästes förestående protocoll, vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga och erkändes till alla delar, intyga på församlingens vägnar:
Olof Nilsson i Österåsen Erik Svensson 137
År 1849 den 4 november upplästes § 4 af förestående protocoll offentligen från predikostolen i Häggenås kyrka, tillika med anvisning för den med detta beslut miss-nöjde att inom 30:de dagen härefter hos Konungens befallningshafvande söka ändring m m.
Betygar
28 oktober 1849 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 28 october 1849. § 1. S.D. Enligt derom skedd pålysning, 14 dagar förut, voro socknemännen kallade, för att rådgöra och besluta, om och i hvad mån kyrko-cassan borde anlitas, till betalande af kostnaderna vid staketets uppförande omkring kyrkogården, hvarvid och sedan i betraktande tagits, så väl att kyrko-cassan redan häftar för icke obetydlig skuld, som ock att församlingen sjelf, i synnerhet detta år, måtte vidkännas stora utgifter både för nämnde arbete, för stall byggnadens uppförande i Liths prestgård, samt lifsuppehällets anskaffande m m.
yttrade socknemänne enhälligt först, att alla contanta utgifter för staketets uppförande borde af kyrkocassan bestridas, men beslöt slutligen, efter något samtal och öfverläggning att ungefär hälften deraf, eller 100 r.d:r b:co skulle af oftanämnda cassa erläggas, med uttryckligt förbehåll likväl af kyrkovärden, hvilket ock af församlingen medgafs, att i händelse räntan å kyrkans skuld icke kunde medelst årets inkomster utgöras, den samma genom sockenjämnadsmedlen af socknen ersättas. § 2.
Likaledes voro socknemännen till idag inlysta för att bestämma, om stallets uppförande i Liths prestgård, som nästa vår skall verkställas, bör utbjudas på enterprenad auction till den minstbjudande, eller om hvar och en enskildt vill deltaga deruti både vid materialiers anskaffande och dagsverkens utgivande?
Efter något rådgörande derom, beslöts slutligen enhälligt att socknemännen hvar för sig framforsla alla materialierna, hvilka ovillkorligen skola, innan instundande jul, vara på stället framförda och aflämnade, i annor händelse får den försumlige betala hvad deras anskaffande kostar, men sjelfva stallets uppförande till väggar, tak, golf och all inredning, skulle medelst entreprenad auction till den minst bjudande upplåtas. § 3. Begärde Lars Pärsson i Österåsen entledigande från sexmans befattningen, hvilken han i 9 à 10 år bestridt, hvarföre, då denna begäran icke kunde honom vägras, församlingen i hans ställe valde till sexman i 3 kyrko-roten, bonden Olof Svensson i Nygård. § 4.
Tillfrågades socknemännen, huruvida de voro hugade och villiga att uppföra en passande byggnad för folk-skolan inom socknen?
Hvarvid och ehuru församlingen icke kunde neka behofvet af en sådan byggnad, kunde något beslut nu icke fattas, hälst man icke ännu öfverenskommit och betingat någon tjenlig plats för densamma och församlingen dessutom önskade, åtminstone detta år slippa denna kostnad, men lofvade att tänka på saken till framdeles.
Uppläst och erkänt i Häggenås sockenstuga d. 4 november 1849, intyga på församlingens vägnar: Erik Hansson i Storgård Erik Svensson i Nygård 138
4 november 1849 Källa:
Protocoll i Häggenås sockenstuga d. 4 november 1849.
Sedan f.d. hautboisten och rustmästaren C G
Hertzbergs till Konungens befallningshafvandes ingifvna ansökning, att, tillika med sin hustru, få i Häggenås socken mantalsskrifvas, blifvit idag från predikostolen kungjord, voro socknemännen i sockenstugan inkallade för att om denna ansökning sig yttra, hvarvid socknemännen, efter en kort öfverläggning stadnade i det enhälliga beslut, att anmoda sockenskrifvaren Jonas Jonsson, på församlingens vägnar, afgifva den anbefallda förklaringen, yttrande socknemännen sig nöjda med hvad bemälde Jonas Jonsson, till hvilken acten öfverlämnades, dervid lagligen gör och låter.
16 december 1849 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken, uti dess sockenstuga den 16:e december 1849.
Efter derom 8 dagar förut skedd kallelse, voro socknemännen nu samlade, för att uppgifva hvars och ens behof af undsättningslån, dels i kontanter, dels i frökorn, samt ställa säkerhet för detsamma, hvarvid, och sedan Konungens respectifve befallnings hafvandes embets-skrifvelse till undertecknad ordförande, af den 1:te i denna månad blifvit uppläst, hvaraf inhämtas, att Häggenås socken har att påräkna, af stats-medlen, ett räntefritt lån, stort 4500 riksdaler banco, deruti inbegripne 200 tunnor frökorn, som herr landshöfdingen uppköpt och gunstligt lofvat hålla socknemännen till handa.
Valdes en så kallad undsättnings-committée inom socknen, och utsågos dertill följande redbare och bofaste män, 2:ne för hvarje kyrko-rota nemligen:
Bönderne Erik Olofsson i Storgård, Nils Nilsson i Backegård, Hindric Carlsson i Munkflohögen, Olof Andersson i Storbränna, Jonas Jonsson yngre och Anders Pålsson i Österåsen, Lars Olsson i Korsmyrbränna, Olof Enarsson i Storhögen, Erik Snygg i Kougsta och Olof Hindriksson i Grötom.
Åt denna committée anförtrodde och uppdrog församlingen, att uppbära och qvittera undsättningsbeloppet samt, å socknens vägnar, afgifva förbindelse på låne summan och skulle desse committerades åliggande till[i]ka blifva, att, efter bästa öfvertygelse samvetsgrant fördela den erhållna undsättningen, efter hvars och ens verkliga behof och särskilda omständigheter samt tillika tillse och ansvara för att samma medel varda använda endast till uppköp dels af frökorn, dels annan säd eller mjöl.
Och som committéen således, i första hand, kommer att ansvara för undsättningsmedlens betalande på af Kongl.
Maj:t nådigt bestämda terminer skulle den äga rättighet, äfvensom förbindelse, tillhålla hvarje låntagare, att, vid medlens emottagande ställa den säkerhet för deras riktiga återgäldande, som han kan prestera, och committéen anser behöflig till framtida säkerhet.
Sluteligen och med uttryck af innerlig vördnadsfull tacksamhet för herr lands höfdingen som lofvat skaffa matsäd till Sundsvall, vid första öppenvatten nästa vår, för möjligen billigaste pris, yttrade församlingens ledamöter den tanken att väl många blefvo i behof af sådan säd, men kunde icke nu uppgifva tunnotalet deraf, hälst hvar och en ännu icke med
visshet kände huru mycket han erhåller af undsättnings-lånet, men lofvade att med första göra anmälan derom d.v.s. huru stort qvantum deraf hvar och en åstundar.
Förestående protocoll uppläst och till alla delar erkändt, intyga på församlingens wägnar Olof Nathanaelsson Häggesta Erik Svensson i Nygård Nils Svensson i Häggesta
30 december 1849 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 30 december 1849. § 1. S.D.
Voro socknemännen vederbörligen inlysta, för att afgifva bestämt svar, om och huruvida de ville begagna sig af herr landshöfdingens och länsstyrelsens goda anbud, att vid första öppenvatten nästa vår, från Sundsvall få hämta korn till brödföda nästa sommar, som länsstyrelse lofvat skaffa för möjligen billigaste pris, med förbehåll att betalning derför afräknas å den för socknen bestämda och beviljade undsättningssumman.
Sedan ärendet så väl nu som i föregående sockenstämma blifvit korteligen framställt, yttrade socknemännen enhälligt, att de med innerlig tacksamhet erkände länsstyrelsens omsorg för socknens bästa, men önskade hälst nu erhålla den beviljade undsättnings lånesumman oafkortad, för att användas till uppköp af frökorn, såsom det angelägnaste af allt, samt ville öfverlämna åt den enskilde om tanken, att åt våren, emot contant eller på hvad sätt som hälst, skaffa matsäd för sommaren, hvarföre nu ingen ville låta anteckna sig för erhållande af korn i Sundsvall nästa vår. § 2.
Upplästes och delgafs församlingen en från herr häradsskrifvare Cavallin, till undertecknad ställd skrifvelse, af den 12:te uti innevarande månad, deruti församlingen underrättas, att f.d. fanjunkaren Lagerstedt och inhyses Rolf Pärsson, efter slutad mantals- och skattskrifning med Häggenås socken, blifvit, församlingen oåtspord, i denne sockens mantalslängd införda.
Detta väckte församlingens förundran så mycket mer som förr upplyst blifvit, att Lagerstedt i många år, minst 7 eller 8, icke bott i Häggenås, utan vistats och vistas ännu i Hammerdahl, der han och för någon tid sedan giftat sig och hvarest han påstått sig fått löfte om nybygge eller torplägenhet.
Och Rolf Pärsson som nu 12 a 13 år bodt och ännu bor i Hammerdahl, der han på Solbergs bys egor bebyggt och upparbetat en torplägenhet; hvarföre församlingen nu fattade det enhälliga beslut att vänligen anmoda och befullmägtiga herr löjtnanten Stridsberg, att, å socknemännens vägnar, hos höge vederbörande söka ändring och rättelse i berörda afseende, förklarande församlingen sig fullkomligen nöjd med hvad herr löjtnanten dervid lagligen gör och låter.
14 april 1850 Källa:
Protokoll vid sockenstämman d. 14 april 1850. § 1. S.D. Till ledamöter uti innevarande års taxerings-committée, som, enligt Konungens befallningshafvandes kungörelse, sammanträder hos Erik Magnusson i Söre, den 4:de in140
stundande maji kl 4 e.m. valde, för Häggenås socken, sockenskrifvaren Jonas Jonsson samt nämndemannen Lars Pärsson i Österåsen. § 2.
Sedan Erik Andersson i Storbränna anmält sig vara af sjuklighet och kroppslig svaghet mindre förmögen att bestrida nämndemans befattningen och derföre önskade aflösning, voro nu socknemännen, efter vederbörlig skedd pålysning, samlade i sockenstämma för att utse och välja någon annan i hans ställe, hvarvid församlingen stadnade med sitt enhälliga förtroende vid bonden Eskil Hansson i Munkflohögen, hvilken således af socknemännen utkorades till nämndeman uti Erik Anderssons ställe.
Protocoll, hållet i kyrko-rådet uti Häggenås kyrkas sacristia den 14 april 1850.
Alldenstund emellan de äkta makarna bonden Erik Öberg och hustru Kerstin Andersdotter i denna socken och Österåsen, oenighet under en längre tid varit rådande, och denna skall hafva från trätor och hårda ord å mannens sida övergått till hårdhet o. gerningar emot hustrun, samt herr v. pastor Edlund flera gånger enskildt men också åtföljd af fjerdingsmannen Erik Olofsson och gästgifvaren Mathias Moberg i samma Österåsen, varnat desse oenige makar, och sökt förmå dem till förbättrat uppförande emot hvarandra, utan att likväl någon önskad verkan deraf försports, så voro nu dessa makar vederbörligen kallade, att inför kyrko-rådet inställa sig till 3:dje varningsgradens undergående.
Sedan de också sig nu här infunnit, sökte undertecknad ordförande, att allvarligen föreställa dem, att dels deras kristliga pligt ålade, att med frid och endrägt sammanlefva, dels deras gemensamma väl berodde deraf, att den emellan dem uppkomna oenigheten måtte upphöra, samt fridsamhet och vänskap istället förena deras hjertan, och hvarföre han uppmanade dem till foglighet, eftergifvenhet och tålamod å ömse sidor med hvarandras brister.
Härtill yttrade sig
Öberg ej inse, det han skulle framdeles kunna annorlunda uppföra sig mot sin hustru, än det hittills skett, derjemte enständigt nekande till sanningen af hustruns påstående, det han med hårda gerningar henne bemött, hvarvid han icke ville frikänna sig från, att med vrede hafva stundom henne tilltalat.
Oaktad de flere förnyade föreställningar och uppmaningar, som gåfvos åt desse makar så väl att erkänna, det hvar och en af dem kunde hafva sin del och skuld uti den uppkomna stridigheten, som ock att nu åsidosätta och öfvergifva det gamla grollet, samt lofva hvarandra ett förbättradt förhållande, kunde de likväl icke till någon förlikning låta sig bevekas, hvarföre kyrkorådet, under yttrad önskan, att den allsmägtige Guden måtte till frid och kärlek berika deras hårda hjertan, förklarade, att, såsom tredje varningsgraden var till deras förlikande använd, de fingo vidare, om olyckligtvis någon dera af dem skulle dertill anse sig befogad och tvungen domstolen om dess åtgärd anlita. N.
23 juni 1850 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma uti Häggenås sockenstuga d. 23 junii 1850. § 1. S.D. Emedan bonden Nils Nilsson i Backegård yttrat sin önskan att erhålla befrielse från befattningen att såsom god man biträda vid skiftes förrättningen, hvilken befattning han i 5 år innehaft och denna hans begäran icke kunde honom vägras, valdes nu i hans ställe till god man, bonden Nils Ersson i Gungård. § 2.
Upplästes kyrko- och fattig-cassornas räkenskaper för förflutna året, hvilka godkändes och underskrefvos. § 3.
Beslöts att af fattig-cassan skulle till nedanskrefne utfattiga tilldelas följande belopp, nemligen till Pär Stark i Storgård 1 r.d:r 16 sk.
Pär Ed i Jonsgård 1 16 Ingeborg Pärsd:r i Storgård 1 16 Brita Jonsd:r i Kougsta 1 16 Gunnil Olsd:r i Långkälen 1 16 Bergs barn i Kougsta 2 Anna Larsd:r i Österåsen 1 16 Maria Mattsd:r i d:o 2 tillsammans 12 r:dr b:co In fidem
28 juli 1850 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 28 julii 1850.
S.D. Valdes och befullmägtigades bonden Olof Johansson äldre i Österåsen, att såsom fullmägtig och deputerad för Häggenås socken, infinna sig vid gällstämman i Liths sockenstuga d. 4 instundande augusti, för att granska och verifiera afkortningslängderna och räkenskaperna å 1849 års krono utskylder.
13 oktober 1850 Källa:
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken i dess sockenstuga, d.
13 oct. 1850. § 1. S.D. Till följe af Konungens befallningshafvandes kungörelse rörande markegångssättningen, voro församlingens ledamöter efter skedd kallelse, för att utse en deputerad vid priscourantens uppgörande å Gärde gästgifvaregård den 22 innevarande månad, hvarvid 142
socknemännen fattade det beslut, att i berörda afseende förena sig om samma deputerad, som Liths församling dertill utvalt, förklarande Häggenås socknemän sig nöjde med hvad denna fullmägtig dervid gör och låter. § 2.
Valdes nämndemännen Nils Svensson i Häggesta och Lars Pehrsson i Österåsen, att såsom fullmägtige för Häggenås sockens hemmansegare, å första rättegångsdagen af nästinfallande lagtima höste ting, den 1:ste instundande november yttra sig rörande användandet af en del utaf de härads-rätten inom Jemtlands norra domsaga enskildt tillhörande saköresmedel, till reparation af domsagans archif m.m. förklarande socknemännen till alla delar döjde med hvad nämnde fullmägttige dervid gör och låter. § 3.
Till följe af Konungens respective befallningshafvandes kungörelse af 2:ne sistl. september samt till underdånigste åtlydnad af Kongl.
Maj:ts nådiga kungörelse af den 12 november 1831 om hvad i händelse cholerans utbrott inom riket iakttagas bör, voro nu församlingens ledamöter samlade för att öfverenskomma om förberedande åtgärder emot nämnde smittsamme och dödande farsot, då till så kallad sundhetsnämnd enhälligt utsågos bönderna Olof Isaksson i Österåsen, Pär Håkansson i Backegård, Erik Håkansson i Storbränna, Erik Mårtensson i i Högarne, Erik Salomonsson i Häggesta.
Till sjukrum bestämdes Nils Nilssons torpstuga i Österåsen, så kallade Backmans torpet i Backegård, Mårten Bloms torpstuga i Munkflohögen, Erik Mårtenssons ena stuga i Högarne, samt Erik Salomonssons ena stuga i Häggesta.
Såsom sjuksköterskor utkorades följande, nemligen enkan Catharina Olofd:r i Österåsen, gl. pigan Anna Pärsd:r i Backegård, d:o d:o Anna Pärsd:r i Munkflohögen, hustrun Stina Andersd:r i Högarne, samt gl. pigan Anna Nilsd:r i Kougsta.
Och lofvade församlingen framdeles öfverenskomma om anskaffande af mat, sängkläder, medikamenter, m.m. i händelse choleran, olyckligtvis skulle närma sig landets gränser. [ Hela § 4 är överstruken.] § 4.
Emedan en del hemmansegare uti Österåsen, Norderåsen, Häggesta, Kougsta, Korsmyrbränna och Högarne, anhållit om understöd af Kongl.
Maj:t och kronan för utdikningen af större myrsträckor uti och omkr. dessa byar, begärde desse hemmansegare nu församlingens intygande om nämnde dikens behöflighet, hvarvid församlingen med en mun yttrade, att dels till afledande af frost, dels och i och för odlingen, sådana diken äro icke allenast högst nödiga och nyttiga, utan ock att samtelige nämnde hemmansegare såsom varande fattige, äro i verkligt behof af understöd af allmänna medel till desse nödiga och nyttiga arbetens företagande och verkställande. § 5.
Som herr löjtnant Stridsberg, medelst kungörelse, sistl. söndag tillkännagifvit, att Häggenås socknemän böra vara beredda, att nästinstundande vinter framskaffa materialier samt utgöra nödiga så väl mans- som hästdagsverken för byggande af så kallade Skjör-bron, på vägen emellan Liths och Kyrkås kyrkor, yttrade nu Häggenås socknemän enhälligt den tanken, att de icke voro pligtige deltaga uti nämnde bros byggande och underhållande, emedan nu mera icke är, emellan Lith och Kyrkås, allmän landsväg, utan är blott sockne eller byaväg, hvarför sockenskrifvaren och fjerdingsmannen Jonas Jonsson anmodades och befullmägtigades att, å socknens vägnar, hos Konungens befallningshafvande göra en ödmjuk förfrågan i berörde afseende, samt om möjligt är, utverka befrielse resolution från deltagande i nämnde bros uppförande och framtida underhållande. § 6. Emedan till socknemännens kunskap kommit att herr löjtnant
Nordbäck nu är sysselsatt med att utse tjenligaste localen och läget för ny landsvägs anläggande emellan Liths och Stuguns socknar, yttrade församlingen den önskan att respective landshöfdinge embetet måtte 143
upplysas derom, att efter dess förmenande, beqvämaste stället icke är direkt från Lith till Stugun, utan fastmera genom och från Häggenås öfver Långkälen, Greningen o.s.v. emedan meningen med nya vägars anläggande alltid är och måste vara, att befordra och lätta communication för så många socknar, som möjligt är i landet.
Skulle vägen komma att gå direct från Lith till Stugun, vore egentligen Lith, som deraf hade väsentlig nytta, men åter om den kommer att gå der posten nu föres, d.v.s. från Österåsen till Greningen och derifrån till Stugun, så hade icke allenast Lith och Häggenås deraf nytta, utan ock Hammerdal, ty det blefve då ganska lätt uppbryta väg från Ollsta, öfver Fagerlands vallen till Långkälsvägen, utgörande vid pass en half mil, hälst hälften deraf, nemligen emellan Ollsta och Fagerlands vall redan är dålig körväg.
Desse, tillika med många andra omständigheter lofvade sockenskrifvaren Jonas Jonsson hos respective landshöfdinge embetet anmäla, på det närmare undersökning om vägens rätta läge och sträckning må anställas, innan något visst beslut derom fattas.
In fidem N. S. Edlund Förestående protocoll uppläst och till alla delar erkändt intyga på församlingens vägnar.
Nathanael Ersson i Stafsgård Jonas Jonasson i Heggesta
27 oktober 1850 Källa: