Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Då Ekonomi-Utskottet den 4 dennes med 1 rösts pluralitet beslutat tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl. Maj:t ingå med underdånig skrifvelse om indragning af de tvenne lägre klasserna vid krigsskolan å Carlberg, finner jag mig befogad att emot nämnde beslut mig reservera, dels emedan Utskottets lill Ständerna afgifna betänkande stödjer sig på skal, som icke äro giltiga, dels derföre, att det i samma betänkande framställda slutliga Järslag är grundadi. på föregifne förhållanden, som icke ega rum.
De skäl, som i betänkandet finnas framställda, äro:
Uo. att skolans tvänne lägre klasser utgöra en "väsentlig bristfällighet” — någonting "principvidrigt”, emedan undervisningsämnena i dessa klasser skola vara så "företrädesvis” humanistiska, att läroverket vid Carlberg icke bör. anses som en tillämpningsskola förr än från och med dess tredje klass.
I öfverensstämmelse med hvad jag i Utskottet haft äran upplysa, är fördelningen af läroämnena inom nämnde skolas Usta och 2:dra klasser sådan följande jemförelse visar:
Humanistiska ämnen.
MUitär-ämnen.
Tros- och sedelära.
Soldat-instruktion.
Fäderneslandets och gamla historien.
Kompani-exercis.
Fysisk och politisk geografi.
Balaljons-exercis.
Kavalleri-exercis till fot.
Geometri Lägertjenst.
Trigonometri.
Fälttjenst.
6 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 111.
Analytisk geometri.
Broslagning.
Mekanik.
t Varjloring.
Astronomi.
Vapenföring j Sabelföring.
( Bajonettföring. franska.
Militärgymnastik.
Sjövetenskapens grunder (om \ .... g...
Rätts- och samhällslära. fartyg, navigation, manö- > (iadetter ver m. m.
Uti ofvanstående ämnen meddelas un- Uti ofvanstående ämnen meddelas under der läseterminerna undervisning under 20 läselerminerna undervisning under 6 timtimmar i veckan. mar i veckan.
Vår- och höst-terminerna utgöra van- Under begge terminerna, eller 35 vec ligen tillsammans 35 veckor.
Alltså un- kor, undervisas alltså under 35X6
Härtill komma om sommaren 7 veckor med 39 undervisningstimmar i veckan, eller 273 limmar, hvadan således under året, för undervisning i militär-ämnena, användas timmar 210—{—273
Vid jemförelse emellan dessa begge tal finnes förhållandet emellan undervis ningstiderna i de humanistiska och i militärämnena ungefär vara som 3 : 2.
Då från 3:dje klassen till den 2:dra nedflyttas undervisningen i exercisreglemente och krigsartiklar samt i stället dit uppflyttas undervisningen i mekanik och astronomi — en åtgärd, som redan blifvit föreslagen och som icke fordrar någon inkräktning af Rikets Ständers dyrbara tid — så komma, inom läroverkets lägre klasser, lika många timmar att användas till undervisning i de militära som i de humanistiska ämnena.
Hvar förefinnes då i verkligheten denna ”väsentliga bristfällighet” — denna ”principvidrighet”, som skulle tvinga Rikets Ständer att önska en ombildning af ifrågavarande läroverk, om hvars nuvarande organisation det måhända lönade mödan alt inhemta någon närmare kännedom, innan förslag fram ställes lill Rikets Ständer att hos Kongl. Maj.t begära en sådan förändring deraf, som uteslutande af 2 klasser?
Det andra skälet för betänkandets ogillande af de lägre klassernas tillvaro är, att ynglingarne, vid inträdet i läroverket, för tidigt bestämmas för sitt blifvande lefnadsyrke.
Vid de flesta krigsskolor i Europa anser nian 4 år ungefär vara minimum af den lid, som erfordras för en ynglings bildande till officer, och antagningsålderns medeltal utgör vid dessa skolor 15 år.
Vid krigsskolan på Carlberg utgör de inträdande ynglingarnes medelålder 16 år.
Med undantag af den rent vetenskapliga vägen, gifves väl ingen bana, intet yrke, som icke vid tidigare ålder väljes af eller bestämmes för ynglingen.
Krigsyrket, allvarligt i sina fordringar, kräfver en ej blott genom fallenhet, men äfven genom theorelisk och praktisk bildning utvecklad håg och duglighet.
Härtill fordras lid.
Den vigtiga del af en krigsmans uppfostran, som utgöres af disciplinens inskärpande, af vänjande vid ordning, lydnad och uppmärksamhet ä skyldigheters punktliga uppfyllande — med ett ord — af sjelfva pligtkänslans daning, bör visserligen från tidigare ålder gifvas; dock bör härvid erinras, att krigsskolan på Carlberg icke är en inrättning, dit Alimurina Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 444. 7 barn aflemnas för att der sedermera bestämma sig för militärståndet och derigenom likasom värfvas för arméen, ulan der sådane ynglingar bildas till officerare, som, först sedan de hafva beslutat egna sig åt detta yrke, frivilligt sökt inträde vid läroverket.
Få lära väl ock de ynglingar vara, som icke vid fyllda 16 år bestämt huruvida de vilja blifva militärer eller icke.
Skulle nu denna inträdesålder ytterligare framskjutas, blef deraf i första rummet en gifven följd, att staten mäste upprätta en särskild sjökrigsskola, emedan, såsom bekant är, sjöofficersbildningen, med den dervid så oumbärligt nödvändiga praktiska öfningen under sjöexpeditioner, mäste begynna vid tidigare är.
Ett sådant frånskiljande skulle åtminstone icke medföra någon besparing.
För arméen och flottan vore det i hög grad skadligt om de nödgades rekrytera sin första olficersgrad med subjekter af för mycket framskriden ålder, och då 4 år få anses såsom den erforderliga tiden för en med vanliga förståndsgåfvor utrustad ynglings bildande till duglig officer och 20 års ålder i allmänhet torde böra vara ett maximum för den som dertill utnämnes, följer deraf, att in träd eså Idert! vid krigsskolan på Carlberg visserligen icke är för späd.
Dessa betänkandets begge och enda skäl för obelåtenheten med läroverkets nedra afdelning anser jag, på grund af det här anförda, För ogiltiga och öfvergår nu till de föregifna förhållanden, på hvilka betänkandet grundar sitt slutliga förslag.
Redan 1841 förklarade Kongl. Maj:t, vid föredragning af Rikets Ständers undex-- dåniga hemställan om förändring af krigsskolan på Carlberg, att detta läroverk ”skulle förblifva i sitt dåvarande skick intill dess en allmän reglering af Rikets uppfostringsoch undervisningsanstalter kunde ske”.
Samma skäl, på hvilket Kongl.
Maj:t då grundade sitt beslut, qvarstår ännu och intilldess de allmänna elemenlar-läroverkens nu anbefallda organisations-förändring, åtminstone i det hufvudsakliga, blifvit sä genomförd, att det samband emellan Statens krigsskola och nyssnämnda läroverk, som bör ega rum, kan tillvägabringas.
Detta skäl eger till och med större vigt nu än tillförene, sedan kunskapslordringarne vid inträdet till krigsskolan blifvit betydligt skärpta.
Guvexnörs-embetet begärde nemligen redan år 1850 hos Kongl. Maj:t ali, på grund af det missförhållande, som då egde rum emellan antalen af inträdessökande ynglingar och utexaminerade kadetter (de förres antal uppgick detta år till 60, hvilka samtidigt väntade på ledigheter vid Carlberg), kunskapslordringarne vid inträdet måtte höjas till likhet med dem, som för flyttning till dåvarande 2:di-a klassen voro föreskrifna.
Maj:ts bifall lill denna anhållan hade till följd att dåvarande Irsta klassen försvann, och erfarenheten har sedermera visat, huru svårigheten att vid de allmänna undervisningsverken före fyllda 16 år frixvärfva de för inträde i krigsskolans lägsta klass nu erforderliga kunskaper dels gifvit anledning till så talrika underkännanden vid inträdesexamina, att
Hera kadettplatser stå obesatta, dels tillskapat privata s. k. förberedande kadettskole-inrättningar, hvilkas föremål är att fylla hvad som brister i erforderliga kunskaper vid inträdet till Carlberg för ynglingar, hvilka, för att ej blifva för gamla, lemna den allmänna skolan
Det synes mig derföre betänkligt att för närvarande, genom indragning af de 2:ne första klasserna, ytterligare stegra anspråken på kunskaper vid inträdet till krigsskolan, hvilken åtgärd säkerligen skulle hafva till följd icke blott ökad kostnad för föräldrar och målsmän, utan äfven en icke obetydlig minskning af elevernes antal vid Carlberg.
Då nemligen föräldrar eller målsmän, för att åt sine pupiller förskaffa den underbyggnad, som vid 16 års ålder fordi'as för inträde i krigsskolans l:a klass, oftast mäste anlita dessa privata förberedande skolor, mot en kostnad, som vanligen öfverstiger 1,000
R:dr om året, och denna förberedelsekurs, genom försvinnande af krigsskolans tvenne lägsta klasser, skulle blifva utsträckt till minst 2 år öfver den tid, som 8 Allmänna Besväi's- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o lii. densamma nu upptager, samt ganska få föräldrars ekonomiska ställning lärer medgifva en så kostsam uppfostran; så måste, genom de 2:ne lägsta klassernas indragning, den omnämnda minskningen i kadelt-antalet ovilkorligen komma att inträffa.
Men då inskränkning af tiden, omkring 4 år, för en ynglings någorlunda fullständiga bildning till Officer, icke kan ega rum, så skulle då ett betydligt mindre antal kadetter, än nu är fallet, komma att årligen lill Officerare utexamineras från krigsskolan.
Att detta, Utskottets välmenande afsigt fullkomligt motsatta resultat skulle blifva följden af den föreslagna åtgärden, derpå tviflar ingen sakkunnig.
Då alltså de förhållanden, pä hvilka Utskottet grundar sin hemställan, icke förefinnas, och den vinst det beräknar af sitt förslag för närvarande bevisligen tverlom blifver en förlust både för arméen, flottan och krigsskolan, så vore det i min tanke icke öfverensstämmande med Rikets Ständers värdighet, att lill Kongl. Maj:t inkomma med anhållan om vidtagandet af en så oklok åtgärd på grund af så underhaltiga skäl och så oriktiga förutsättningar.” Häruti instämde Herrar Friherre Falkenberg, C. G., von Francken, G. kV., Ehrenhoff, G. //., samt Herrar Stolpe och Lundh. Herr Bråkenhjelm, Per Reinhold, hvilken yttrade: ”Jemte det jag lill alla delar förenar mig uti Herr Weidenhielms reservation, får jag tillägga: Hade Utskottet utgått från den förutsättningen, alt en kortare än fyra-årig lärokurs borde införas vid krigsskolan, för att desto lättare kunna förse arméen och flottan med tillräckligt befäl, så hade åtminstone någon anledning till vederläggning af en sådan förutsättning förefunnits.
Nu åter förklarar Utskottet, tvertemot hvad under öfverläggningen blifvit upplyst, krigsskolans tvänne lägsta klasser att vara, icke applicationsskola, utan en ”hufvudsakligen humanistisk'1'' skola ; och på grund af denna alldeles falska förutsättning, hemtad ur motionen, med förkastelse af alla upplysningar, sorn tjenstemän vid skolan offentligen meddelat, hemställer Utskottet, att dessa båda klasser må varda indragna, eftersom de uro humanistiska.
Det lärer väl ej vara möjligt, att en så beskaffad slutledning af Rikets Höglofliga Ständer skall godkännas.
1 hela den civiliserade verlden finnes ingen krigsskola, som ej både uti de lägsta och högsta klasserna undervisar uti humanistiska läroämnen.
Uti Frankrike genomgår kadetten en 7-årig lärokurs uti den i Lafléche på fullkomligt militärisk fot organiserade krigsskolan, utan att han der erhåller den ringasté undervisning i något militär-ämne, utom exercis; och först efter denna 7-åriga lärokurs inträder han uti en skola, som till alla delar svarar emot de 2:ne högsta klasserna vid Carlberg.
Här äro således 500 ynglingar underkastade hvad Utskottet kallar, men alldeles icke ens försöker bevisa vara, en ”principvidrig” behandling och en ”väsentlig bristfällighet^.
Franska arméens befäl och Franska nationen tyckas dock ej så obetingadt behöfva vidkännas del af Utskottet gifna predikatet.
Österrike har, efter den erfarenhet de sednaste krigen föranledt, organiserat bildnings-anstallerna för militärbefälet till en sådan vidd, att uti dem 7,490 ynglingar uppfostras.
Preussen har omkring 1,000 kadetter, och öfverallt följas hufvudsakligen samma grunder som vid Carlberg, med det enda undantag, att staten underhåller de flesta ynglingarne.
Man kunde tro att detta är förhållandet endast i de ganda Europeiska militära monarkierna, men uti Norra Amerikas Förenta Stater anträffar man samma hufvuddrag hos krigsskolorna i Westpoint och Charlestown; och hela den kända verlden är således i detta afseende, enligt Utskottets förmenande, princip-vidrig.
Man har under öfverläggningen inom Utskottet låtit förstå, att militär-undervisningen uti de 2:ne lägsta klasserna måtte vara en ’’lek’’ eftersom yngling kan antagas i tredje klassen.
Denna lek är dock af den allvarliga beskaffenhet, att de ynglingar, som Allmänna Besvära- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 444. 9 som öfvergifvit läroverket, dertill ofta blifvit föranledda deraf, att deras föregående uppfostran eller svag kroppsbyggnad gjort dem oförmögna att uthärda denna lek.
Det skulle ju innebära en grym orättvisa att ej antaga ynglingen i den klass, hans humanistiska kunskaper medgifva, och i denna klass låta honom genomgå de applicativa studier och öfningar, som tillhöra de lägre klasserna, och hvilka han ingenstädes, utom vid krigsskolan, kunnat inhemta.
Under de sista 28 åren har dock ingen yngling kunnat antagas i tredje klassen, hvilket är en naturlig följd deraf, att mathematiska kunskaps-ämnen redan i andra klassen förekomma, som ej en gång enligt den sista nådiga skol-stadgan uti någon annan skola föredragas.
Vid inträffande krig skulle säkerligen större delen af Krigs-akademiens 2:ne högsta klasser komma att utgå såsom Officerare, och de öfriga kadetterne af dessa klasser samt större delen af 2:dra klassen kunna antagas till Officerare efter någon tids tjenstgöring såsom Under-officerare.” Herr af Edholm, E. IV., som yttrade: ”Mot Utskottets beslut att tillstyrka borttagandet eller förminskandet af nedra afdelningen vid Krigs-akademien på Carlberg får jag anmäla min reservation.
Jag kan nemligen icke finna något skäl att förändra organisationen af ett läroverk, hvilket, sådant det nu befinner sig, åtnjuter det förtroende att alla platser derstädes äro upptagne eller eftersökte.
Ett bättre vitsord för ändamålsenligheten af denna uppfostrings-anstalt kan jag icke finna, helst det står hvar och en fritt, som önskar sina söner bildade till Officerare, men icke vilja skicka dem lill Carlberg, att annorstädes bibringa dem de kunskaper, som till ernående afOfficersgrad fordras.
Öfver 20 år hafva förgått sedan Examens-kommissionerne vid Militärdistrikterne började sin verksamhet, och dock har under hela denna tid tilloppet af sökande till lediga platser vid Krigs-akademien icke förminskats, utan denna tvärtom måst utvidgas.
Ett sådant förhållande tyckes icke påkalla någon förändring af läroverket.
Då till detta förtroende från föräldrars och målsmäns sida lägges ytterligare det stora förtroende Krigs-akademien åtnjuter inom arméen, ådagalagdt, bland annat, af det kända factum att Regements- och Korps-chefer företrädesvis önska utexaminerade kadetter lill besättande af lediga Officers-platser, synes verkligen ingen fara vara för handen att för närvarande låta Krigs-akademien få vara orubbad.
Med förbigående således af de många och goda skäl, som tala för en tidig militär-uppfostran, hade jag önskat, att
Utskottet endast på grund af det förtroende läroverket på Carlberg, med dess närvarande organisation, eger, hade lemnat de värda motionerna om dess indragning och förändring utan afseende.” Herr af Dahlström, G. /., som anförde: ”Att skilja från Krigs-akademien de 2:ne lägsta klasserna, anser jag vara mindre välbetänkt; ty, jemte de kunskaper kadetter der erhålla, få de vänja sig vid ordning och disciplin, utgörande vilkor för all krigsbildning, och redan i dessa klasser praktiskt inhemta ej endast soldatens vapenskicklighet, utan äfven dess öfriga åligganden i tjenstens olika delar, hvilken tidiga gradpassering för att en gång utgöra soldatens befäl ej ernås i våra elementära läroverk eller vid universiteten.”
Härmed förenade sig Herr Nordenfelt, Enar Wilhelm.
Herr Konlrakts-Prosten Lars Landgren, hvilken anförde: ”Att alla landets all männa undervisningsverk bringas i ett fulländadt system, så att Special-skolorna sättas i ett bestämdt sammanhang med den allmänna reallinien, är utan tvifvel högst nödvändigt, derest icke landets tillgångar skola ändamålslöst förslösas.
Att således äfven Krigsakademien så fort sig göra låter måtte så lämpa sina fordringar för inskrifning, att äfven dess elever af Elementar-läroverken måtte draga den största möjliga nytta, synes lith. lill B.
Pral. 4856 & 1857. 8 Sami. 33 Baft. 2 10 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o •lil. påtagligt.
Då emellertid Krigs-akademien fortfarande måste för inskrifning i 3:dje klassen förutsätta ett kunskapsmått i nyare språk och mathematik, som för närvarande endast finnes i Elementar-läroverkets högsta klasser, men som efter den nya organisationen utan tvifvel tidigare skall ernås; alltså och enär största magt ligger deruppå, att de blifvande militärerne vid lämplig ålder få börja vänja sig vid de för deras yrke speciela öfningar, anser sig det ännu vara för tidigt att i förevarande mål med skrifvolser besvära Hans Kongl. Maj:t.” Herr Rehnberg, Carl, anmälde att han icke i beslutet deltagit.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857.
Allmänna Besvärs- ock Ekonomi- (Jtsleotlels Betänkande 1S:0 442. 1 $:<» 119.
Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 23 Sept. 1S57, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väck/a motioner om vidlagande af åtgärder för -u fjärdande af nya krigsartiklar, tjenstgörings r eg lem en te för arméen, Jä/lförvallnings-reglemen/e rn. m. lill Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet liar Höglofliga Ridderskapet och Adeln remitterat tre i förestående ämnen väckta motioner, nemligen: J:o af Herr Stjernsvärd, G. AI., hvilken, likasom vid sisllidne Riksdag, föreslagit ”att Rikets Sländer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla det nödiga åtgärder mätte, så lort ske kan, vidtagas, lör utfärdande af nya krigsartiklar, tjenstgör infjs-r eg le mente för arméen, fältjiirvo
Ilning s-reglemente och reglemente för ordnandet af dea militära sjukvärden, samt för fullbordandel af den påbörjade men a/brutna militär-författningssamlingen; och för hvilka arbetens utgifning kostnaden måtte blifva bestridd al 4:de Hufvud-titelns anslag för oförutsedda behof, hvilket svnles vara afsedt för ulgilter al denna art; och har motionären, till stöd för sina yrkanden, anfört, ”att inom ingen samhällsställning vöre bristen af ändamålsenliga, noggranna, fullständiga och i allo tillräckliga lagar, reglementen och föreskrifter mera känbar, än inom krigaryrket: att saknaden af sådana allmänna föreskrifter kunde medföra de menligaste följ der under de lika opåtänkta sorn olikartade tillfällen, då de gjordes af nöden, synnerligast som på deras tillvaro berodde hvad som utgjorde det nödvändiga och enda medlet för vidmakthållandet af en med belsosamma frukter förenad krigslydnad och ett icke förslafvande samband emellan hvarje länk i den militära hierarkien ; att Statens oeltergifliga pligt vore, att gällande föreskrifter samlas och hållas tillgänglige för dem, som hafva sig förvaltningsbestyr anförtrodde, emedan Staten i annat fall icke kunde, utan att begå stor obillighet, fordra att gällande stadgar städse efterlefvas; att elt halfgjordt arbete vore till ingen nytta ocb att allenast ett fullbordadt kan motsvara den förväntan, som lästats vid lörsta lanken derpå; samt slutligen att, för åstadkommandet af den så angeläget varande tjenstbarheten, bemödandet alt förskaffa ett nödtorftigt uppehälle Bih. till II.
Prot. 4856 & 4857. 8 Sami. 34- Haft. 1 2 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande J\:o HS. icke vore tillfyllestgörande, utan att dertill fordrades i främsta rummet beredandet af medel för att kunna tillfredsställa hvad på kunskapsväg härför erfordras;” 2:o) af Friherre Creuts., Stefan, sora föreslagit att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl Maj:t med underdånig anhållan: ”att en Kommitté af sakkunnige män måtte tillsättas för omarbetande ef nu gällande krigslagar i enlighet med, elter menskiighetens och tidehvarfvets anda, förmildrade lagar, på det alt krigaren inom sitt yrke, i likhet med hvarje annan samhällsmedlem inom sitt, måtte blifva värnad emot egenmäktighet och förtryck;" 3:o af Friherre Greutz., Stefan, som föreslagit, att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan: "att en Kommitté måtte tillsättas för utarbetande af ett nytt tjenstgörings-reglemente för arméen, som förebygger olydnad och missaktning å ena sidan samt godtycke och egenmäktighet å den andra.”
Utskottet har tagit förevarande motioner i öfvervägande; och hvad först angår frågan om utfärdandet af nya krigsartiklar, så får Utskottet meddela: att, enligt erhållna upplysningar, förslag till ny krigslag blifvit, utom hvad beträffar nödiga stadganden i afseende å rättegången, af en år 1846 tillförordnad Kommitté uppgjordt, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de principer hvarå det af Kongl. Maj: t år 1844 lill Rikets
Ständer afgifna förslag till allmän strafflag blifvit grundadt, men all, sedan Rikets Ständer, hvilka år 1845 gillat de i sistnämnda lagförslag antagne hufvudgrunder, men då icke hunnit pröfva förslaget i dess helhet, icke vid påföljande Riksmöte antagit samma från Kongl. Maj:t lill
Ständernas pröfning dä ånyo öfverlemnade strafiflags-förslag, någon pröfning af det uppgjorda förslaget till krigslag följaktligen ej kommit att ega rum; — att likväl, efter det genom Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 om ansvar för rån, stöld och snatteri, en genomgripande förändring i viss del af brottmåls-lagstiftningen vidtagits, Kongl. Maj:t den 28 Mars 1856 lörordnat en ny Kommitté, hvilken, enligt erhållet uppdrag, lill Kongl. Maj:t i underdånighet afgifvit förslag dels till "Qrdnings-stadga för krigsmakten” och dels till ”författning angående ansvar för olofligt tillgrepp, begånget af den, som till krigsmakten hörer;" och äro dessa förslag, af hvilka jemväl det förstnämnda, eller ordningsstadgan, afser ändring i vissa delar af nu gällande krigsartiklar eller dithörande författningar, för närvarande beroende på KrigsHof-rättens granskning och utlåtande.
Då Kongl. Maj:t, enligt hvad sålunda upplyst blifvit, visat sig vara i nåder betänkt på den förbättring i krigslagstiflningen, som nu kan befinnas lämplig och verkställbar, lärer någon framställning i sådant hänseende från Rikets Ständer icke vara erforderlig, hvadan Utskottet vördsamligen hemställer, att förslagen om underdånig framställning rörande nya krigsartiklars utfärdande måtte lemnäs utan afseende.
Beträffande vidare frågan om aflåtandet af underdånig framställning angående behofvet af nytt tjenstgörings-reglemente för arméen jemte fältförvaltnings-reglemente och reglemente för ordnande af den militära sjukvården, har Utskottet inhämtat dels att, enligt hvad Herr Stals-Rådet och Chefen för Landtlörsvars-departementet Grefve Gyldenstolpe, vid remissen af Herr Stjernsvärds ifrågavarande motion, tillkännagifvit, flere Kommittéer för utarbetande af nytt tjenstgörings-reglemente varit nedsatte och alt arbetet vore så nära färdigt, att endast sista granskningen deraf ålerstode, dels att nytt förslag till fältförvaltnings-reglemente blifvit utarbetadt och den 30 September 1856 lill Uandtförsvars-departementet ingifvet, och dels alt uti en den 12 Januari 1856 af Kongl. Maj:t i nåder utfärdad ny instruktion för de vid arméen i fält tjenstgörande läkare nödige föreskrifter i afseende å den militära sjukvården blifvit meddelade.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande Nrn i13.
Med afseende å de sålunda vidtagne åtgärderne, om hvilka motionärerne, som derom ingenting förmält, sannolikt vid motionernes afgifvande saknat kännedom, finner Utskottet sig jemväl böra afstyrka bifall till motionerna uti förevarande delar.
Hvad slutligen vidkommer frågan om fortsättandet af den ''påbörjade men afbrulna militär-författningssamlingen”, sä enär sammansatta Stats-och Ekonomi-Utskottet, i anledning af en utaf Riksdagsmannen Carl Dahlgren från Elfsborgs län i ämnet väckt motion, uti Betänkandet N:o 23 redan utlåtit sig i nämnde fråga, torde något yttrande deröfver af Ekonomi-Utskottet icke vara erforderligt.
Vo filS.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 29 Sept. 1857, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion att en af f. d. Löjtnanten A.
Törnsten i Norrköping inrättad läroanstalt måtte godkännas såsom högre
Elementar-läroverk och vissa lärare derstädes erhålla rätt lill /jens tears beräkning.
Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet blifvit remitterad en af Herr Munck, B., väckt motion, åsyftande att den enskilda läroanstalt, som af f. d.