Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter det Kongl. Krigs-kollegium uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande förmält sig icke kunna tillstyrka, hvarken att regements-kassan eller kasernbyggnads-kassan finge, till större eller mindre del, användas till ifrågavarande rustkammare-byggnad, hvilken Kollegium ansåg böra af statsmedel allena bekostas, har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 11 Juni 1842, förklarat, att, ehuruväl byggnadens ändamål vore af den beskaffenhet, att kostnaden för dess uppförande borde af stats-verket allena bestridas, men några medel dertill vid sednast uppgjorda stats-reglering icke blifvit af Rikets Ständer anvisade, samt byggnads-företaget alltså, derest stats-kassan allena skulle derför anlitas, måste uppskjutas intilldess de erforderliga medlen kunde vid en följande riksdag blifva utaf Rikets Ständer beviljade, utom det att deraf blefve en följd, att regementet under ytterligare 4 å 5 år skulle nödsakas att begagna sig af den otjenliga och såsom rustkammare för längesedan utdömda trädboden vid Fredrikshof, Kongl. Maj:t, enär ett sådant uppskof icke kunde förenas med en skyldig vård om regementets dyrbara materiel, ansåge det af Sekund-chefen framställda förslag till anskaffande af medel för byggnadens uppförande förtjent af nådig uppmärksamhet; hvarjemte och då den till regementskassans förvaltning tillsatta direktion förklarat sig, med kännedom om kassans ställning, böra, för sin del, tillstyrka Sekund-chefs-embetets förslag, samt regements-kassan, från sin första grundläggning, varit betraktad såsom regementets enskilda tillhörighet, »Kongl.
Maj:t fann något hinder icke möta för Svea Lifgardes regements-kassas »anlitande om ett förskott af 12,000 R:dr till oftanämnde rustkammare-byggnads uppförande, »helst genom en sådan anstalt icke blott lindring uti en stats-verket åliggande utgift bere»des, utan jemväl ett för berörde regemente, såsom angeläget erkändt, behof varder på »ett lika skyndsamt som ändamålsenligt sätt afhulpet.»
Vidkommande derefter de tillgångar, hvilka af Sekund-chefs-embetet påräknats såsom ersättning till regements-kassan, nemligen; hyres-medel Irån Krigs-kollegium, 320 R:dr, och bidrag från regementets kasernbyggnads-kassa under 10 års tid, 280
Ridr, eller tillsammans 600 Ridr årligen, så, enär kasernbyggnads-kassans enda inkomster, hvilka utgjordes af inqvarterings-medel från Stockholms stad, framdeles torde komma att upphöra, fann Kongl.
Majit ej skäl medgifva något bidrag från nämnde kassa till ifrågavarande ändamål, hvaremot Kongl. Majit ansåg med billighet öfverensstämmande, att det för regements-kassan erforderliga belopp af 600
Ridr oafkortadt finge af stats-medlen utgå, »helst stats-verket genom — 97 — »ett jemförelsevis så ringa tillskott icke allenast befriades från skyldigheten att nu utgifva »byggnads-kostnadssumrnan, utan ock, så snart det af regements-kassan härtill upptagande »lån blifvit till fullo återbetaldt och kassans hvpothiserade säkerhetshandlingar till benne »återställda, får rustkammare-byggnaden såsom en statens tillhörighet betraktas.»
I öfrigt fann Kongl. Maj:t godt att genom högstberörde nådiga bref förordna, bland annat: att kostnaden för meranämnde rustkammare-byggnad icke finge öfverstiga 12,000 R:dr; att, till betäckande af denna kostnad, Direktionen för regements-kassan skulle äga att, emot hvpothek af kassans säkerhets-handlingar, upptaga ett lån, icke öfverstigande 12,000 R:dr, helst emot 5 procents ränta samt med förbindelse derjemte att af regements-kassans tillgångar årligen, från och med första året, afbetala 10 procent af kapitalet, så att detsamma inom förloppet af 10 år blefve till fullo liqvideradt; att den årliga hyressumman för regementets rustkammare-byggnad, som med 320 R:dr dittills utgått, skulle från och med den 1 Juli samma år förhöjas till 600 R:dr, att af Krigs-kollegium utaf de på Utrednings-afdelningens stat anslagna medel till regements-kassan anordnas så länge och intilldess det lån, som af nämnde kassa komme att upptagas, blifvit i ofvan stadgade ordning till kapital och ränta tillfyllest godtgjordt; samt att, efter sistnämnde tid, af Kongl. Maj:ts nådiga pröfning skulle blifva beroende, huruvida och till hvad belopp sistnämnde rustkammarhyra, såsom ersättning jemväl lör det, medelst uppoffring af kassans årliga ränte-vinst, till byggnadens uppförande förskjutna kapital, än ytterligare kunde få regements-kassan tillfalla.
Två år derefter, eller år 1844, anmäldes i underdånighet af Sekund-chefs-embetet, dels att rustkammare-byggnaden, som år 1842 påbörjades, fortgått derhän, att taket redan i Oktober månad sistnämnde år kunnat uppläggas, men att kostnaden befunnits öfverstiga den bestämda summan, 12,000 R:dr, i så måtto, att, utom ett för försåld gråsten influtet, och användt belopp af 70 R:dr 32 sk., materialier blifvit reqvirerade och till en del begagnade för ett värde af 1,202 R:dr 12 sk. 11 r:st., dels ock att kostnaden för byggnadens fullbordande, sistnämnde belopp inbegripet, beräknats uppgå till 6,817 R:dr 20 sk. 11 r:st.; vid hvilket förhållande, och då, efter utbetalning af omförmälda 12,000 R:dr, hvilken summa, enär något "lån ej upptagits, i kontanta penningar utgått, regements-kassan icke vidare kunde härtill lemna något bidrag, samt byggnaden, jemlikt nådiga brefvet den 11 Juni 1842, komme att efter en viss bestämd tid såsom statens tillhörighet betraktas, Sekund-chefs-embetet i underdånighet hemställt, huruvida icke regements-kassan kunde beredas ersättning för merberörde förskjutna kapital, 12,000 R;dr, i hvilket fall den från statsverket utgående rustkammarhyra komme att upphöra.
Sedan, uti häröfver afgifveb underdånigt utlåtande, Krigs-kollegium, bland annat, anfört: att då någon annan godtgörelse för det lån, som af regements-kassan skolat upptagas, icke blifvit betingad och fastställd, än att kassan skulle erhålla ett årligt anslag af 600 R:dr, att till en början utgå i 10 år, eller den tid, som för det ifrågasatta lånets amortering erfordrades, hvarefter på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning komme att bero, huruvida och till hvilket belopp anslaget ännu ytterligare skulle regements-kassan tillfalla, Kollegium desto mindre ansåge sig böra den sökta ersättningens beviljande tillstyrka, som, i följd deraf, att kassan förmått, utan låns upptagande, utgöra det bestämda bvggnads-anslaget, den äfven undginge att derå i 10 år, med 1,920 R:dr årligen, erlägga ränta och amortering, och alltså, enär kassan uppgifvits utöfver sina vanliga års-utgifter äga en årlig behållning af 550
R:dr till kassafondens förstärkande, borde inom några år kunna vara godtgjord för den minskning, denna fond sedan 1842 genom de till rustkammare-byggnaden utgifna medel undergått; har Kongl. Majit, genom nådigt bref den 29 Augusti 1844, dels i enlighet med hvad Krigs-kollegium jemväl föreslagit, anbefallt Öfver-intendents-embetet att skyndsamligen verkställa beN - sigtning å den nya rustkammare-byggnaden och derom afgifva underdånig berättelse, dels ock förklarat, att Kongl. Majit funne
Sekund-chefs-embetets underdåniga framställning om ersättning för oftanämnde förskjutna 12,000 Ridr för det dåvarande icke till någon åtgärd föranleda.
Till åtlydnad af nyssberörde nådiga befallning, blef, efter verkställd besigtning, så väl den underdåniga berättelsen 0111 förloppet deraf, som ock ett af Öfver-intendents-embetet uppgjordt kostnadsförslag, enligt hvilken kostnaden för den nya rustkammare-byggnadens fulländande ansågs uppgå till 5,909 Ridr, den 10 December sistnämnde år till Kongl.
Majit af bemälte
Embete öfverlemnade; i anledning hvaraf Kongl. Majit, genom nådigt bref den’12 Juli 1845, med gillande af nämnde förslag, fann godt förordna, att det beräknade kostnadsbeloppet, 5,909 Ridr, skulle förskottsvis och emot framdeles ersättning från Kollegii Utrednings-afdelning utgå af de å 1845 års stat för Fortifikations-afdelningen till Kongl. Majits nådiga disposition afsatta 12,000 Ridr; och liar denna nådiga föreskrift, elter det ifrågavarande arbete vid hållen entreprenad-auktion inropats till verkställande emot en summa af 5,406
Ridr 82 sk., blifvit vid nämnde kostnadsbelopps liqviderande iakttagen.
Med anledning af Sekund-chefs-embetets derefter, under loppet af följande år 1846, underdånigst gjorda hemställan, att ersättning för 1,202 Ridr 12 sk. 11 rist., från samma kassa till materialier, i och för rustkammare-byggnaden, förskjutna medel utöfver de 12,000 Ridr, som, jemlikt nådiga brefvet den 11 Juni 1842, skulle för detta ändamål utbetalas, måtte regementet i nåder tilldelas, täcktes Kongl. Majit, jemlikt nådigt bref den 1 September samma år, så till vida bifalla denna underdåniga anhållan, att Krigs-kollegium förständigades till bemälte Embete utbetala 1,026 Ridr 8 sk., utgörande det enligt uppskattning beräknade värdet af förenämnde till rustkammare-byggnaden upphandlade materialier; och skulle Kollegium detta belopp uti påföljande årets statsreqvisitions-förslag för Utrednings-afdelningen till ersättande upptaga.
Några vidare åtgärder i afseende å denna fråga hafva icke sedermera blifvit vidtagna förr än år 1852, då Sekund-chefs-embetet, uti ett af H. K. H.
Kronprinsen, i egenskap af Chef för Lifgardes-brigaden, insändt och till vinnande af nådigt bifall förordadt memorial, hos Kongl. Majit i underdånighet anhöll ej allenast om godtgörelse till nämnde Lifgardes regements-kassa för det belopp, 12,000 Ridr, som, enligt Kongi. brefvet den 11 Juni 1842, blifvit derifrån utbetaldt för den vid Fredrikshof, för regementets behof, uppförda rustkammare-byggnad, utan äfven om rättighet för regementet att, intilldess berörde godtgörelse erhållits, fortfarande från statsverket få uppbära den rustkammarhyra, 600 Ridr årligen, som från oell med den 1 Juli 1842 till slutet af år 1851 utgått.
Öfver denna underdåniga framställning har Kongl. Majit derefter låtit infordra underdånigt utlåtande af Krigs-kollegium, som i anledning deraf anfört: att enär statsverket, utöfver hvad af Sekund-chefs-embetet från början blifvit föreslaget och tillstyrkt, fått till kostnadernas bestridande för ifrågavarande rustkammare-byggnad, utom det årliga hyresbeloppet, 320 Ridr, från den 1 Juli 1842 till 1851 års slut tillskjuta ej allenast 280 Itidr årligen, hvilket således för hela tiden utgjorde 2,660: — — utan ock de, genom afvikelser från den fastställda ritningen, ökade kostnader, enligt ofvan åberopade Kongl, bref den 12 Juli 1845 och 1 September 1846, 6,492: 40. — eller tillsammans 9,152: 40. —, samt antagas kunde, att, för den händelse byggnadsföretaget blifvit från början afpassadt efter verkliga behofvet samt till verkställighet åt Kollegium anförtrodt, Svea Lifgarde kunnat erhålla rustkammare-byggnad för mindre kostnad än hvad statsverket sålunda redan måst vidkännas, funne Kollegium betänkligt att å Sekund-chefs-embetets förevarande hemställan tillstyrka nådigt bifall; men för den händelsen att Kongl. Maj:t, med afseende å Kollegii tillförene yttrade, af Kongl. Maj:t i nåder gillade, åsigt, att rustkammare-byggnaden bordt på stats-verkets bekostnad uppföras, skulle anse ytterligare utgifter för ifrågavarande byggnad böra af allmänna medel utgå, fann Kollegium, då kostnaden för samma byggnad, enligt den uttryckliga föreskriften i Kongl.
Maj:ts nådiga bref den 11 Juni 1842, icke finge öfverstiga 12,000 Ridr, sig icke i vidsträcktare mån kunna understödja det väckta ersättnings-ansprå ket, än att, då från nämnde belopp 12,000: — afräknades ej mindre nyssberörde, af Krigs-kollegium redan utaf statsmedel utbetalta 9,152: 40. —, än äfven belöpande rustkammarhyra, efter 320 R:dr årligen, för den tid af 5 år, från och med år 1847 till och med år 1851, hvarunder den nya byggnaden varit såsom rustkammare använd, men detta hyresbelopp, sådant oaktadt, af regementet uppburits med 1,600: — — jq 7gi>. ^ det återstående beloppet 1,247: 8, — finge af medel, som Kongl. Majit behagade i nåder anvisa, till regementet utbetalas.
Efter slutlig pröfning af detta ärende, har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 1 Juni 1853, funnit godt förklara: att som, jemlikt Kongl, brefvet den 11 Juni 1842, ifrågavarande rustkammare-byggnad bordt af stats-verket ensamt bekostas och för dess räkning uppföras, i följd hvaraf ock de kontanta belopp, hvilka utöfver ursprungliga kostnadslörslaget för byggnadens uppförande funnits erforderliga, blifvit af stats-medlen nådigst beviljade, så ock då jemväl styrkt blifvit, att till hela kostnadssumman, som uppgått till omkring 18,500 R:dr, från Svea Lifgardes regements-kassa förskjutits ett kapital af 12,000 Ridr, Kongl. Maj:t, vid det förhållande, att nämnde kassa, allt ifrån dess grundläggning, varit betraktad såsom regementets enskilda tillhörighet, pröfvade skäligt att, oansedt de från regementets sida, utan underdånig anmälan, tillkomna afvikelser från ofvanberörde nådiga brefs föreskrifter om ett sådant förskotts meddelande, i nåder bifalla Sekund-chefs-embetets underdåniga anhållan om ersättning för hvad regements-kassan till byggnadsföretaget kontant lemnat; och skulle den häraf uppkommande liqvid till summans halfva belopp, eller 6,000 R:dr, genast verkställas med användande af dertill nödiga medel från 4:de hufvudtitelns allmänna besparingar för år 1852, hvarefter Krigs-kollegium, i sammanhang med afgifvande underdånig berättelse^ angående hufvudtitelns besparingar för år 1853, borde hos Kongl.
Majit i underdånighet föreslå, huru återstoden lämpligen måtte kunna godtgöras; men beträffande åter frågan, huruvida det kunde regements-kassan medgifvas, att, såsom ränta för det till meranämnde, staten numera tillhöriga, byggnads uppförande förskjutna kapitalet, fortfarande få åtnjuta rustkammarhyra med det till och med år 1851 uppburna belopp af 600 Ridr årligen intilldess den begärda ersättningen kassan tillfölle, ansåge Kongl. Maj:t någon ytterligare ränta å berörde förskott icke skäligen kunna kassan tillerkännas, än hvad densamma genom de förhöjda hyresmedlen redan fått sig tillgodoberäknadt; hvadan Kongl. Majit icke fann skäl att å Sekund-chefs-embetets i denna del gjorda underdåniga framställning fasta nådigt afseende.
Vid betraktande af hvad sålunda i denna fråga förekommit, hafva Revisorerne icke kunnat underlåta att fästa uppmärksamhet å de väsendtliga skiljaktigheter, som, enligt Revisorernes uppfattning, förefinnas emellan de genom Kongl, brefvet den 11 Juni 1842, i afseende å anskaffandet af medel för uppförande af omförmälda rustkammare-byggnad bestämda grunder och det af Kongl. Majit sednast meddelta beslut, hvarigenom Svea Lifgardes regements-kassa tillerkänts ersättning af allmänna medel för hela det af kassan till nämnde ända - 100 — mål utgifna kapital.
Då nemligen högstberörde Kongl, bref, med förklarande, att, ehuru ifrågavarande byggnad egentligen bordt af statsmedel bekostas, Kongl. Maj:t likväl, enär några medel dertill icke blifvit af Kikets Ständer anvisade, funnit det af Sekund-chefs-embetet framställda förslag till anskaffande af de erforderliga tillgångarne förtjent af nådig uppmärksamhet, tillika innehöll, att regements-kassan såsom ersättning för det förskott af 12,000 R:dr, hvilket af kassans medel finge till berörde ändamål användas, under en tid af 10 år skulle äga att af statsmedel uppbära ett belopp af 600 ll:dr årligen, samt att, efter denna tids förlopp, finge, uppå särskild underdånig framställning samt Kongl. Maj:ts nådiga pröfning bero, huruvida ifrågavarande anslag af 600 R:dr, till större eller mindre del, än ytterligare kunde regements-kassan tillfalla, såsom ersättning för det, medelst uppotfring af kassans årliga räntevinst, till byggnadens uppförande förskjutna kapital; men någon annan godtgörelse för nämnde förskott hvarken af Sekund-chefs-embetet blifvit föreslagen eller i det Kongl, brefvet ifrågaställd, torde häraf obestridligen följa, att någon återbetalning af kapital-beloppet vid denna tid hvarken från regementets sida varit påräknad eller af Kongl. Maj:t megifven.
Vid sådant förhållande och då Revisorerne anse af synnerlig vigt, att de vilkor och bestämmelser, som vid beviljandet från statens sida af ej mindre egentliga anslag eller låneunderstöd än äfven andra bidrag eller förmåner blifvit antagna och fastställda, varda noggrant iakttagna, så att befrielse från åtagna förbindelser icke utan verkligt gällande skäl må medgifvas, hafva Revisorerne ej heller kunnat finna de uti Kongl, brefvet den 1 Juni 1853 anförda omständigheter innebära någon gilltig grund för den genom samma Kongl, bref till förmån för Svea Lifgardes regements-kassa medgifna förändring i hvad, angående oftanämnde medels ersättande, förut varit stadgadt.
Enär dessutom härvid förekommer, att, äfven om staten från början åtagit sig att ersätta regements-kassan det belopp af 12,000 R:dr, hvartill kostnaden för rustkammare-byggnaden blifvit af Sekund-chefs-embetet beräknad, detta åtagande desto mindre kunnat innefatta någon förbindelse att jemväl godtgöra kassan för det iifverskjutande kostnadsbeloppet, som förstnämnde Kongl, bref stadgade, att berörde summa icke finge öfverskridas, och, enligt hvad Krigs-kollegium anfört, den beräknade kostnaden, om bvggnads-företaget blifvit efter verkliga behofvet afpassadt, bordt vara för ändamålet fullt tillräcklig, har det förefallit anmärkningsvärdt, att, vid meddelandet af Kongl. Maj.ts nådiga beslut, icke något afseende fästats å Krigs-kollegii underdånigst gjorda erinran, att, derest det väckta ersättnings-anspråket skulle i nåder godkännas, de redan förut till detta byggnadsföretag af allmänna medel gjorda utbetalningar borde vid liqvidons uppgörande stats-verket tillgodoberäknas. § 19- Reträffande nedannämnde, uti räkenskaperna för år 1853 utbalanserade, äldre fordringar, hvaraf en del jemväl uti sednaste revisions-berättelse omförmälas, hafva Revisorerne inhemtat följande upplysningar:
Af anslaget till beväringsmanskapets vapenöfningar:
Utaf de i 1849 års revisions-berättelse omförmälda, aflidne Regements-qvartermästaren vid Westerbottens regemente, Kaptenen C. A. v.
Essens konkursmassa, redan den 7 Maj 1834, ådömda anmärkningsmedel, utgörande vid 1851 års utgång 279: 46.
7. med tillägg af upplupna räntor 46: 44. 11.
S:r 326: 43. 6. har under revisions-åren blifvit inbetalt 180: 9.
1. så att vid 1853 års utgång återstodo, såsom beroende på konkurs-utredning, 146: 34. 5, och innestod uti konkursmassan efter aflidne Landträntmästaren i Wester-norrlands län E. G. Harlin ett, likaledes på utredning beroende, belopp af 397 R:dr 43 sk. 6 rst.
Af anslaget till försvars-verket i allmänhet.
Sedan Krigs-kollegii hos Kongl.
Spanska regeringen åren 1813 och 1814 uppkomna fordran, 9,909 R:dr 26 sk. 8 rst., blifvit genom Hans Excellens Herr Statsministern för utrikes ärendena, i sammanhang med öfriga statens fordringar hos samma regering, utkräfd, är densamma under år 1853 till Kollegium inbetald.
Till oförändrade belopp balanseras fortfarande de uti sednaste revisions-berättelse omförmälda fordringarne hos Fabrikören Fougts enka för en ofullgjord leverans, 3,910 R:dr 26 sk. 4 rst., samt hos Expeditions-sekreteraren S.
Loo, sedan år 1821, 336 R:dr 32 sk. 4 rst.
— Justitie-kanslers-embetet har, den 5 Mars 1846, erhållit Kongl. Maj:ts nådiga befallning att vaka öfver dessa posters skyndsamma indrifning.
Derjemte innestodo hos Fabrikören A. Ehrling, till indrifning af Advokat-fiskalen, 314 R:dr 8 sk., samt hos Kommendants-embetet i Ystad 60 R:dr, hvilka, jemte 3:ne år 1849 till Jönköpings regemente utgifna och allt sedan oredovisade förskott af tillhopa 495 R:dr 41 sk. 7 rst. voro på konkurs-utredning beroende.
Å statens, i följd af 1822 års krut-expedition till Medelhafvet, uppkomna fordran hos Ottomaniska Porten, 12,627 R:dr 45 sk. 7 rst., har någon afbetalning under revisions-åren icke skett; och, enligt hvad uti sednaste revisionsberättelse omförmäles, lärer före år 1857 föga utsigt till godtgörelse derför vara för handen.
De äldre fordringarne hos Öfverste D. v.
Rildts sterbhus, 1,744 R:dr 29 sk. 2 rst., Handelsbolaget J.
Ron & söners konkursmassa, 38 R:dr 47 sk. 2, rst., Tygvaktaren Tilländers sterbhus och f. d. Tyg-kaptenen J.
Klingspor, 1,466 R:dr 13 sk. 9 rst., aflidne Kaptenen Renzelstjernas och Tygskrifvaren Hoborgs sterbhus, 1,459 R:dr 1 rst., Snickaren P. M allin, 66 R:dr 4 sk. 1 rst., Handlanden A. Wigelius, 182 R:dr 44 sk. 9 rst., afvikne Skepparen Heine, 4 R:dr 42 sk. 8 rst., Under-löjtnanten M. L.
Rark, 84 R:dr 16 sk., äro till oförändrade belopp i båda årens räkenskaper balanserade, utan att 1853 års balans-relation meddelar någon upplysning om förhållandet med dessa poster; hvilket ock är fallet med en hos aflidne Tygvaktaren Zelling innestående fordran af 178 R:dr 39 sk. 3 rst., som uti 1851 års revisions-berättelse uppgifves vara beroende på anmälan till afskrifning.
Uti båda årens hufvudböcker in- och utbalanseras, jemväl utan någon dervid skedd förändring, följande hos enskilda personer innestående medel, nemligen; hos Löjtnanten O. Carlsson, 270R:dr, Löjtnanten L. M. Uggla, 808 R:dr, och hos Kaptenen A.
Sehman, 175R:dr, om hvilka fordringar räkenskaperna icke innehålla någon upplysning; hvarjemte förekommer, dels att ett från år 1851 inbalanseradt förskott af 13 R:dr 24 sk. 8 rst. till Löjtnanten G. v. Cederwald, för ordnande af Kollegii arkiv å Marieberg, ännu vid 1853 års slut befanns oredovisadt, ehuru bemälte Löjtnant sistnämnde år fått för detta uppdrag uppbära ett arfvode å 50 R:dr, derå förskottet synes hafva kunnat innehållas, dels att Löjtnanten C. R.
Rlomstedt, som vid 1852 års början innehade 274 R:dr, såsom förskott till arfvode åt besigtningsmästare, och samma år förskottsvis erhållit ytterligare 200 R:dr, ännu icke vid 1853 års utgång redovisat dessa förskott, hvilkas sammanräknade belopp, 474 R:dr, alltså till påföljande år balanseras.
Beträffande slutligen aflidne Fortifikations-redogöraren K. N. Hallströms proprie-balans af tillhopa 1,813 R:dr 4 sk. 4 rst. å de till 4:de hufvudtiteln hörande medel, komma Revisorerne att yttra sig i sammanhang med frågan om den å extra statsanslags-medlen uppkomna balans. - 102 B.)
Förhållandet med inkomster och utgifter i afseende å dessa anslag inhemta» af bifogade sammandrag.
(Se bilagan Litt. G.) §. 20.
Uti Kongl. Majrts nådiga reglemente den 11 Augusti 1812, angående uppbörd och redovisning af spanmål, proviant och fourage-persedlar vid Kronans magasiner och sjukhus samt under sjö-expeditioner om skeppsbord, stadgas, att uppbördsman, såsom ersättning för den å vissa varor genom mätning, vägning, gräsning eller afdämning m. m. uppkommande minskning, äga att vid redovisningen tillgodonjuta afskrifning till bestämda belopp för utlevererade varor och proviant-artiklar; och innehåller 1 §. 8 mom. af högstberörde reglemente, i afseende å beräknandet af denna ersättning, följande stadganden: »Då den här bestådda afskrifning blifvit tippbördsmannen till godo beräknad, svare han »derefter för all å uppbörden uppkommande brist, sedan likväl persedlar, hvilka vid räken»skaps-slutet utfallit med öfverskott, blifvit qvittade efter värdet emot dem, hvarå brist »uppstått.
Skulle uppbördsmannens redogörelse utfalla med öfverskott, som af vederbörande »Ekonomi-administration godkännes och fastställes, inlösas de till Kongl. Maj:t och Kronan »efter medelpriset af upphandlingen; hvaremot det skall vara en uppbördsman ovilkorligen »förbudet att om Öfverskotten af sin uppbörd in natura disponera.»
Vid granskningen af Carlsborgs fästnings räkenskaper, hafva Eevisorerne funnit, det förenämnde stadgande så blifvit tillämpadt, att uppbördsmannen, när hans redovisning utfallit med öfverskott å vissa artiklar och sedan å andra persedlar uppkommen brist blifvit deremot qvittad, erhållit godtgörélse af Kronan för allt derefter befintligt öfverskott, äfven om detsamma uppgått till högre belopp, än den medgifna afskrifningsprocenten.
Sålunda har t. ex. under år 1852, utom ersättningen för den del af öfverskotten, som motsvarat nämnde afskrifnings-procent, Kronan jemväl fått inlösa följande derutöfver befintliga varubehållningar: 1 tunna 20J kappar ärter, 24 LIE 8 & salt kött, 1 kanna 6 jumfrur bränvin samt 946 LIE 5 fE hö.