Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvär emot delta Utslag, Eders Kongl. Maj:ls och Rikets Kammar-Collegium, medelst Utslag den 19 Maj 1801, återförvist frågan till ny handläggning, i händelse brobyggnaden än vidare påyrkas skulle, har förmodligen af anledning att sådant påyrkande uteblifvit, frågan sedermera afstannat.
Emellertid, och då södra färjsundets de senare åren fortsalla igengrundning, och de äfven derigenom uppstådda hinder och olägenheter för resandes fortkomst gjorde bchofvet af en förbättrad kommunikations-anstalt än mera märkbart, förordnacle jag år 1834 en undersöknings anställande af Häradshöfding med Nämnd, huruvida antingen igenom ifrågavarande färjsunds igenpålning eller medelst uppförande af bro deröfver, ändamålet af en obehindrad och skyndsam fart sålunda kunde med mindre kostnad vinnas.
Men då vid denna undersökning hvarken igenpålning eller brobyggnad öfver södra färjsundet, fanns, i anseende till elfs trä nder nes beskaffenhet, kunna med någon varaktighet tillvägabringas, har frågan härom måst öfvergifvas och uppmärksamheten å nyo rigtas åt den ofvannämnde planen af en brobyggnad vid Bergeforssen.
Såsom förut antydt blifvit, äro tänkesätten angående fördelarne af sistberörde brobyggnad icke delade, hvaremot, beträffande verkslällbarheten deraf, utan att förorsaka hinder i den flottning af ganska betydliga partier bjelkar och bräder, som efter lndahls-elfven äger rum, olika åsigter ännu söka att göra sig gällande, hvarföre» och i ändamål af ett närmare ut - 6 redande af denna omständighet, Eders Kongl. Maj:t, på min derom gjorda underdåniga hemställan, täckts anbefalla, att en, af Eders Kongl.
Majrts StorAmiralitets-Embete utsedd, dertill skicklig person finge å Statens bekostnad verkställa den undersökning som erfordrades; resultatet af denna undersökning, som företogs i Augusti månad 1837, lemnade väl visshet derom, att några oöf ver vinnerliga svårigheter icke vore att emotse vid anläggning af bro öfver Jndahls-elfven, antingen vid Bergeforssen eller längre upp i elfven vid Swedje bj, äfvensom att denna byggnad kunde, med förutsättning att behöriga försigtighetsmått och möjligaste noggrannhet vid arbetets utförande varda iagttagne, utan hinder för den flottningsrörelse, hvilken å elfven idkas, der utföras, dock uppkastade de dermed förenade betydligare kostnader några betänkligheter öfver möjligheten af företagets verkställande utan bidrag af allmänna medel.
Skolande jag dock, så snart totala kostnadsbeloppet hinner blifva närmare bestämdt, såsom beroende derpå, huruvida från ortens invånare äro att påräkna dagsverken och materialier, om de finnas villiga, att utan ersättning afstå den för vägarne erforderliga jord, m. m., icke underlåta att, i livad på mig ankommer, bereda den fortgåag af företaget, som dess vigt synes förtjena, i afseende hvarå jag äfven bar anledning förmoda, att inom orten skall kunna bilda sig ett Bolag, som öfvertager brobyggnaden emot åtnjutande af en utgående färjtull och skäliga bropenningar.
I öfrigt, och beträffande Landets allmänna beskaffenhet, hafva genom de af Eders Kongl. Maj:t och Kronan bekostade strömrensningar, särdeles i Ljunga Eif, det 3:dje af Länets större vattudrag, invånarne vunnit en betydlig lättnad för transporten till närmaste Lastageplatser af deras Trädeffekter, hvaraf åter resultatet varit en lättare och förmånligare afsättning, äfvensom de ännu och med drift fortgående Afvittringarne af Kronoskogarne, samt det fortfarande nitet hos allmogen för sjöars och myrors uttappning, redan beredt och skola än vidare bereda väsendtliga förbättringar i Länets naturliga beskaffenhet. 2 §.
Enligt Mantals och Skattskrifningslängderne för föregående år förhåller sig antalet af invånare i de irenne fögderier, eller Medelpad, Norra och Södra Ångermanlands, hvari Länet i afseende på administrationen är indelt, sålunda: Medelpad.
Skattskrifne, Mankön 7^228 7 Qvinkön 7,594 Befriade, Mankön 5,315 Qvinkön 6,009 26,146 Södra Ångermanland, Skattskrifne, Mankön 7,755 Qvinkön 8,522 Befriade,.
Mankön 5,694 Qvinkön 6,321 ... —i—-28,292 Norra Ångermanland, Skattskrifne ..
. . 12,672 Befriade ......
11,007 . 23,6 / 9 När härtill lägges Städcrnes folkmängd, uppgående i Hernösand: till Mantalsskrifne , . . 1,339 Befriade ...... 630 1,969 Sundsvall: Eill Mantalsskrifne . . . 1,397 Befriade ...... 627 2,024 utgör Länets hela folkmängd — 82,110 personer.
Och då densamma vid sist afgifna underdåniga Berättelse om Länet uppgick endast till 77,273, så finnes att den på sedermera förflutna 5 åren ökats med 4,837 själar, anledningen hvartill, mäste tillskrifva^ flere gemensamt verkande omständigheter, hvaribland hufvudsakligen må nämnas, de förökade möjligheter till bosättning som genom nybygges anläggningar tillkommit, ett allmännare begagnande af vaccinationen, samt fördelarne af ett sundt klimat, hvartill, såsom möjligtvis en följd af dessa sednare, kommer, att under det Cholera-farsoten rasade i Rikets flesta öfriga landskap, detta Läns invånare njutit lyckan att vara derifrån alldeles befriade, då man undantager 3 å 4 personer, hvilka derför blefvo offer.
I afseende på Allmogens bildning, torde jag icke misstaga mig, om jag yttrar den förmodan, att densamma står lika högt om icke högre än uti många andra af de sydliga landskaperna i Riket, åtminstone i denman skarpsinnighet och klarhet i förståndet samt en säker omdömes-förmåga, i sig innefatta och alstra den bildning här menas; och torde anledningen härtill få sö - 8 kas i det förhållande, att Allmogen härstädes till så stor del, jemförelsevis med å andra orter, är så kallad sjelfägande, eller sjelf innehar jordpossessionen, hvarigenom åt dess själsförmögenheter gifves en rigtning till sjelfständig själs verksam het, så sällsynt hos tjenande klasser, eller sådana som äro i mera beroende ställning i samhället.
I öfrigt är Cliristendoms-kunskapen, skrifocli räkne-konsten allmännare utbredd, hvarjemte
Allmogen från längre tider tillbaka gjort sig känd för ägande insigter i lagväsendet, en följd jemväl af det nyssnämnda sjelfägande-tillståndet.
Att denna lagkännedom haft något välgörande inflytande på sedligheten, vågar jag dock icke påstå, enär, enligt hvad en olycklig erfarenhet vitsordar, antalet af försvarslösa personer och brottslingar mer och mer tilltager.
Vid forskningen efter orsaken härtill, och hvilka framträda i mångfaldig skepnad, stöter man dock på tvenne hufvudolyckor, såsom de dertill mest verkande, nemligen för det första flere på hvarandra följande års missvexter, i större partiella delar af Länet, hvarigenom familjen, ryckt ifrån den jordlapp, som äfven i goda år gifvit deni en knapp bergning, jagats omkring för att uppsöka bättre utsigter för sitt lifsuppehälle, men misströstande derom, gripit till brottet såsom medel, att tillfredsställa deras nödvändigaste behofver, samt för det andra den olyckliga rigtning handels-industrien på sednare tider erhållit derutinnan, att högst betydliga qvantiteter på södra orter tillverkadt bränvin blifvit till landet transporterade och, i anseende till låg tillverknings-kostnad, kunnat här afyttras både med fördel för säljaren, och till ett för den branvinssupancle delen af Allmogen högst lockande pris; och att ur denna last framväller den ymnigaste källan till brott, har alla tiders erfarenhet vitsordat.
I öfrigt är det min underdåniga pligt att intyga, det massan af folket i denna ort älskar torftighet och snygghet, ehuru denna sednare i vissa trakter af Länet, beträffande klädseln, urartar till en nog långt drifven luxe, äfvensom invånarne utmärka sig för idoghet och flit i sina yrken.
Emellertid qvarstår ännu det inrotade oskicket, att ungt folk af Allmogen ofta allt för tidigt bilda hjonelag, utan ens någon sannolikhet för utsigter på framtida bergning} hvarigenom utom andra ganska betänkliga olägenheterj uppkommer den af brist på dugligt tjenstefolk.
Dagsverks-priserna variera i allmänhet från 12 sk. till 24 sk. på fri kost, från 24 sk. till 1 R:dr på egen kost, samt från 32 sk. till 1 R:dr 12 sk. allt
Banko för häst och karl, olika efter olika årstider. 3 §.
De hufvudsakligaste sädesslagen som här å orten odlas äro i fram - / 9 främsta rummet Korn och dernäst Hafre och Råg, hvarförutan ehuru i mindre mån utsås Hvete, Ärter, Vicker, samt förnämligast Potates.
Först på sednare tider har odlingen af Rågsäde börjat allmännare utbreda sig, och odalåkern dertill användas, ehuru den opinion ännu synes råda temmeligen allmänt bland Allmogen, att Kornsäde har för orten större företräde derutinnan, att Kornet fordrar mindre väl gödd åker än Rågen, äfvensom Kornhalmen begärligare förtäres af kreaturen såsom foder, än den af Rågen, hvilken dessutom icke eller erhäiles lill den qvantitet som af Kornet; af sådan anledning är det, som i de trakter af Länet der träde begagnas, och hvilket iagttages öfverallt, med undantag af fjälltrakter, der jordmåns beskaffenhet icke medgifver det, den del af åkern som sålunda icke lägges i träde, utgörande i somliga Socknar * och i andra omkring hälften af hela åker vidden, plägar besås endast med | Råg och \
Korn; hvarjemte trädesjorden, i anseende till det ringa ägo välde i åker som här i allmänhet finnes, antingen begagnas för utsäde af Arter och Potates, hvilka växter man anser icke förtaga trädets åsyftade välgörande verkningar, eller ock igenläggas till så kallade lägder, hvaraf påräknas en någorlunda gifvande hö-afkastning.
Vexelbruk i dess egentliga mening nyttjas af ganska få.
Hock begagnas äfven här ett annat så kalladt vexelbruk, som allmännast handhafves så, att utväxta lägder eller ängesstycken upplöjas och gödslas samt besås 2 å 3 år efter hvarandra, hvarefter de åter läggas till gräsvall.
Ä nyrister så benämnde, eller upplöjde, mindre växtgifvande, ängesskiften är utsädet Hafra, Blandsäd och Korn, äfvensom svedjeland, der sådana äro att tillgå, begagnas allmännast för Rågsäde, som derstädes bäst frodar sig; varande nordens somrar, hvad beträffar säde af Hvete, alltför korta, att man kan hoppas kunna med någon fördel drifva odlingen deraf, hvaremot den af Potates drifves öfverallt med den framgång, att denna jordfrukt är Allmogens förnämsta födoämne.
Ännu har odlingen af trädgårdsfrukter, med undantag af kål, kålrötter, rofvor och dylikt, som öfverallt finnas vid Allmogens gårdar, dock endast till husbehof, icke erhållit någon allmännare utsträckning ibland dem, utan är inskränkt till ståndspersons-klassen, som likväl mer och iner börjar egna deråt ett välförtjent intresse.
Liu-afkastningen är i allmänhet tillräcklig för Länets behof, och medgifver i Norra Ångermanland, der Linet företrädesvis odJas, jemväl någon afsättning till andra orter, hvaremot Hampsäde är sällsynt, hufvudsakligast af den anledning, att, utom det denna växt i allmänhet fordrar mycket fet jord, beskaffenheten af landets jordmån i öfrigt icke skall vara för densamma gynnande.
Femårs-Berättelse för Westernorrlands Län• 2 10 I bredd med den stigande populationen fortgår åkerbruks-od iingen, så att sädesproduktionen i medelmåltigt goda år svarar emot landets behof, och i ymnigare, lemnar ett, om ock obetydligt, öfverskott till städerna och ortens flesta Bruk; och hafva bär och der förbättrade åkerbruks-methoder börjat göra sig gällande, sedan en mängd af Länets Kongl.
Hushällnings-Säliskap utdelade skrifter äfvensom Ståndspersoners exempel småningom gifvit Allmogens idoga bemödanden en rigtning deråt, dock är åkerbruks-redskapen i allmänhet densamma som förut, utom det att å åtskilliga ställen ett slags bättre plogar kommit i bruk; hvarjemte bland mekaniska inrättningar tili besparande af jordbrukarens arbetskraft, förtjenar att nämnas en maschin, som på ett och annat ställe finnes, och som förut icke varit här känd för beredande af Lin.
Ännu hindras denna för landet, näst jordbruket, väsendtligaste näringsgrenen, i delar af Norra Ångermanland och Medelpad ai brist på tillräcklig vidd af ängesland och odlings-lägenbeter, hvaremot Södra Ångermanland njuter fördelarne af en ymnigare tillgång i detta afseende; och är foder-afkastningens förhållande till åker vidden mycket varierande, ehuru man såsom en medelräkning kan antaga, att 5 tunnland äng svara i afseende på växtligheten mot 1 tunnland af den i bruk varande åkern, hvarjemte den sjelfväxande ängen lemnar i afkastning ifrån 20 ända till 150 Lispd. lii) på tunnlandet; så är till exempel betesmarken uti de så kallade fjellbyggderna ypperlig, under det vid kustlandet och Länets mer bebodda trakter, den befinnes så otillräcklig, alt boskapen måste föras till bete till fäbodar, på stundom flera mils afstånd från hembyn.
Ängsodlingen består, såsom förut är antydt, förnämligast deri, att något mindre växtligt ängsskifte årligen upplöjes, samt innan det återigen lägges till gräsvall, gödslas och skördas, ett, två eller högst tre år efter hvarandra, i hvilket skick det bär namn af nyrista, dock börjar härjemte, ehuru småningom, Allmogens omtanka rigta sig åt beredande af artificiella gödselämnen, hvartill den förut icke röjt synnerlig håg, så att detta tillförene så väsendtliga hindret för ängsodlingens ändamålsenliga utvidgande och förbättring eller brist på gödsel torde efter hand blifva undanröjdt; så börja till exempel nu de förståndigare af Allmogen att såsom gödselämnen draga fördel af så kallad myrjorcl, span mylla, kreatursben, förbränd aska vid pottaskberedning, upplöjd torf och dylikt, hvilka på olika sätt blandas och tillredas; hvarföre, och då man täger i betraktande den mer och mer tilltagande odlingsfliten i allmänhet, som dock egentligen hittills omfattat myrors och sidlänt marks utdikning, mindre sjöars och träsks utgräfning samt stenbrytning, man dock har anledning att hädanefter hoppas äfven ängsodlingens mera systema - 11 tiska närmande till flen högre ståndpunkt, den ostridigt förtjenar att äga bland ortens näringsgrenar, och i dess förhållande till åkerbruket i dess vidsträcktare mening; dock qvarstår ännu hos Allmogen den på en felaktig beräkning grundade benägenheten , att på bekostnad af boskapsracens goda beskaffenhet och cn förmånligare afkastning öka ladugården utöfver fodertiilgångarne.
Emellertid, och då de sista fem åren nästan öfverallt inom Länet foderafkastningen varit dels knapp dels af mindre godhet, har denna brist måst afhjelpas med hackelse af halm, bergmossa samt aspbark, hvilken sednare helst vintertiden aftages och torkas; dock, och i anseende till fjälltrakternes större bördighet i gräsväxten, är ladugårds-afkastningen i Länet ej blott tillräcklig för behofvet, utan äfven lemnar ett betydligt öfverskott tili afsättning å södra orter, ehuru i detta afseende ofta och med skäl kläms, att Allmogen, icke . i. i.
O ' o ' nöjande sig med den måttliga, men säkra vinst, som skulle beredas den genom föryttring af dessa slags varor uti de delar inom Länet der egna tillgångar derå icke äro tillräckliga, drifvcs af hoppet om en högre vinst till utvandringar till Rikets södra orter, der ofia inträffar, att de måste med förlust af både tid och vinst försälja sing förråder.
Af skäl, dem jag i min förra underdåniga Berättelse haft Nåden anföra, äro de till fårafvelns upphjelpande i Länet vidtagne åtgärder föga krönta af någon framgång.
Racen är blandad, Svensk, Tysk och Spansk, äfvensom å några ställen finnas får af Isländsk race; och är ull-afkastningen ungefärligen motsvarande behofvet inom hvarje Socken.
Mer än fåret synes getkreaturet vara inhemskt för Landets fjälltrakter.
Belåten med knapp och dålig vinterföda, till det mesta bestående af tallris, förser geten det fattiga hushållet med mjölk, af öfverskottet hvaraf tillredes en slags välsmakande ost; och skulle dessa djurs okynniga natur att förstöra den ömtåligare delen af skogen ej uppkasta betänkligheter, huruvida nyttan af dem uppväger den skada och de olägenheter de medföra, skulle dessa djur i långt större antal, än finnes, uppfödas och kringspridas.
Deremot är hästen förnämsta föremålet för bondens omsorger, såsom en följd hvaraf dessa husdjur, i allmänhet af Norrsk race, väl underhållas och skötas, och äga ett utmärkande företräde icke så mycket i storlek och prydlighet, söm icke mera uti styrka och ihärdighet.
Uti några socknar i Norra Ångermanland uppfödas ett icke obetydligt antal hästar, som sedermera nedföras till Rikets Södra Orter, der de med O r ' fördel föryttras.
Skolarne äro till beskaffenhet och godhet mycket varierande, men i allmänhet icke allenast tillräcklige för husbehofvet utan äfven medgifvande ett icke obetydligt åiitande till afsalu, hvilket för de i närheten af så kallade 12 Ådahlarne boende, äfvensom
Fjälltraktens åboer utgör en väsentlig källa till utkomst och bergning.
De förnämsta afsättningsprodukterne bestå af såg- och bustimmer, bräder, gärdsel, och stör, takspån samt näfver.
Dock finnas orter inom Länet eller tråk terne vid hafs och elfkusterne der skogstil
Igången är så ringa, att ved och timmer måste annorstädes ifrån anskaffas, likasom å andra trakter längst upp i Fjällbyggderne betydliga skogssträckor finnas, hvilka i anseende till svårigheterne, om ej omöjligheten att bereda utvägar för eifekternes transporterande derifrån, äro af obetydligt värde, liebst äfven jordmånen derstädes är så litet växtdrifvande, att återväxttiden per medium beräknas till 250 å 300 år.
Sedan laga skiften nu en längre tid pågått uti aila Socknar inom Länet hafva Sockne-Allmänningarne blifvit reducerade till ganska få, äfvensom Byeskogarne nästan öfverallt befinnas uti en- elier Storskifte elier och sednast behandlade efter Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Skiftesstadgas föreskrifter i laga skifte; och äro Kronoskogarne, hvars areala innehåll anses utgöra något öfver En million Tunnland, dels ännu odisponerade, dels upplåtne under rekognition för Jernbrukens behof af ved och byggnadsvirke, dels ock till fällande af ett bestämdt antal sågträd årligen för vissa Sågverk emot Stubbören på grund af innehafvande privilegier.
Andra åter fortfara ännu att vara, med förbehåll af Kronans fria disposition, upplåtne i och för begagnandet af muhlbete, emot erläggande af en årlig afradsskatt mest i smör.
Hvad af Ki 'ono-Allmänningarne som blifvit, efter, till underdånigt följe af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 4 Februarii 1811, haline undersökningar, Bruken tillerkändt, är af dem antingen redan tili Skatte inlöst, elier och för närvarande ännu under skattläggnings beredning.
Utom de föreskrifter, som i Lag finnas stadgade emot en vårdslös behandling af Krono- och Skatteskogarne, hafva några andra eller ytterligare åtgärder till en bättre hushållning dermed icke ansetts af omständigheterna påkallade, enär de under dessa år i allmänhet rådande missgynsamma konjunkturer å trädvaror medfört ett korrektif emot skogarnes aLltförmyekna ålitande — dock, och som för befordrandet af skogarnes växtlighet icke litet bidrar deras rensning från den mängd af vindfällen, som så ofta i vissa fjälltrakter härstädes förorsakas af häftiga orkaner, hvilka understundom kunna nedlägga hela sträckor af träd, har Konungens Befallningshafvande, på ansökningar af fattiga Nybyggare att lill någon hjelp i deras nöd få använda sådana träd till försågning, vid särskildta tillfällen och med föreskrifvande af nödige kontroller emot rättighetens missbrukande, meddelat tillstånd till afhämtning af nerfallne eller skadade träd, hvilka eljest skulle hafva blifvit, hinderlige 13 för den friska skogens växtlighet.
Besparing af skog har .afven i sednare tider beredis genom ett allmännare och småningom sig mer och mer utbredande bruk af såkallad takspån till takbetäckning i stället för den förut dertill använda takveden, som medtog betydligt af växande skog, äfvensom, och då de förut hruklige Långlogar för sädeströskning nu efter handen lemna runi för så kallade Rundlogar, man äfven derutinnan har att motse mera skogbesparing.
I öfrigt iagttages nu mer än förr af allmogen en klokare beräkning vid uppförandet af deras åbyggnader och en ändamålsenligare inredning deraf.
Bränntorf; begagnande är här föga kändt, och endast en och annan i Medelpad har dermed gjort försök.
Såsom stängsel användas gärdesgård.!!- af stör och sönderklufven mindre skog äfvensom rishagar, och ehuru mera sällan hagar af sten, så att någon förbättring eller förändring i stängselsättet ej linnes införd.
Enligt den i min sista underdåniga Berättelse omförmalde method har Afvittringsarbetet fortgått under de sista fem åren med den fart, att då ifrån och med år 1828 till och med 1832 tillsammans uppmättes 387,881 tunnland 13 kappland Kronomark, under ifrågavararande Quinqvennium blifvit uppmätte och afvittrade Kronomarker till en areal af 630,506 tunnland 1Ye; kappland.
Och har under sistnämnde tid endast eli Nybygge blifvit provisionel! be v i I jad t, men deremot ej mindre än 124 Nybyggesansökningar gjorts anhängiga, hvilka antingen blifvit till laga behandling vid pågående AfvittringsförräLt. ningar eller ock hänvist till provisionella
Syner af vederbörande Kronobetjening och öfver hvilka följaktligen ännu icke kunnat slutligen resolveras.
En och annan malmanledning har väl under dessa fem åren upptäckts, men befunnits så föga gifvande, att någon bearbetning deraf med fördel icke kunnat ske, hvadan någon ny grufva icke blifvit upptagen; Deremot hafva privilegier blifvit af Kammar-Rätts-Rådet Samuel Selling och med-intressenter sökte och äfven vunnit nådig stadfästelse å anläggning af ett Bruk i Stigsjö socken, under namn af Sörgårdens och Brunneforsss Bruksanläggning för till verkning af 1,800 Skeppunds smide, äfvensom å det Excellensen m. m.
Grefve De Geer tillhöriga Utansjö
Bruk en större Masugn under förenämde tid uppförts, hvilken nu belinnes vara fullbordad och i gäng.
Ehuru i anseende till de i allmänhet höga span målspriser som varit rådande under dessa år, hvilka synnerligast inverka på de Bruksegares intressen, sorn hafva Bruksarbetarnes aflöning, ställd på så-kallade uttag af spanmål och andra iifsförnödenheter till visst utsatt pris under det gällande och 14 oberoende deraf, del synes som skulle Bruksrörelsen äfven under della Qvinqvennium baft alt kämpa med mindre goda konjunkturer, helst jernpriserne äfven varit mindre fördelaktiga; dock har jag ansett ett sådant förhållande jäfvas af den utvidgning i smidesrättigheterne, som af flere Bruksegare härstädes sökts och vunnits och hvilket haft till påföljd en förökad afverkning så väl som en ökad arbetspersonal, hvilken omständighet synes höra antyda att Bruksrörelsen vunnit en förkofran, som den förut saknat.
Så har nemligen ifrån det vid 1832 års slut blott 720 personer sysselsattes, äfvensom tillverkningsbeloppet, stål och manufaktursmide! inberäknade utgjorde vid fyra Masuguar och sexton jernbruk, som i Länet finnas, utom förenämnde Masugn vid Utansjö Bruk, arbetspersonalen uppgått, till 820 personer samt tillverkningen, oberäknadt Utansjö Masugn, till 19,512 Skeppund.
Utöfver de i min sednaste underdåniga Berättelse omförmälde förbättringar i afseende på smidesmethoden, äro några andra mig vetterligen icke införde; om icke dit får hänföras de inrättningar som haft till föremål. användandet af varm luft i BI åsappara terne, hvilka inrättningar äfven här allmänt vunnit burskap.
Fabriker, Bruk och Andra Näringar, som icke tillhöra Bergrörelsen.
Till denna rubrik kunna hänföras å landet Sandö Glasbruk.
Dervid sysselsättas 35 personer årligen, och tillverkningskostnaden uppgår per medium till 18,000 R:dr Banko.
Skönviks Glasbruk, likasom det förra med en för kommunikationen ypperlig belägenhet, sysselsätter 59 arbetare, samt tillverkar årligen för omkring 24,640 R:dr nämnde mynt, hvaraf och då vid sist afgifne underdåniga FemårsBerättelse, sammanlagda arbetspersonalen å båda Bruken utgjorde endast 63 personer, och tillverkningsbeloppet 40,000 R:dr Banko, finnes det denna näring blifvit något utvidgad på sista fem åren, en följd synnerligast af Skönviks Glasbruks egares fortgående bemödanden att förbättra tillverkningens beskaffenhet derstädes, hvilka bemödanden äfven synas mer oell mer krönas med framgång.
Wifsta Skepps-Varf, som 1833 endast egde fyra utrikes och ett inrikes gående fartyg har nu vunnit den förkofran, att de utrikes gående fartygens antal uppgår till 8 stycken större och mindre dels Skepp dels Briggar från 145 lill 200 lästers drägtighet och derutöfver, hvilka begagnas till export mest af trädvaror och äfven något jern, samt deremot hemföra ortens förnödenheter.