Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr i anslag lill bokinköp, funnos vid verket 3:ne lönade tjenstemän, en bibliothekarie, en vice bibliothekarie och en amanuens.
Då sedermera anslagssumman för böckers inköpande blifvit förhöjd till 1000
R:dr och göromålen till följd af dessa och andra omständigheter ökats, fann Kongl.
Maj:t i nåder för godt, att år 1808 bifalla uppförandet på stat af den flere år förut begärda andre amanuenslönen.
Kongl, bibliotheket egde således redan för 43 ur sedan fyra tjenstemän på stat, en bibliothekarie, en vice bibliothekarie, en förste och en andre amanuens.
Likväl blefve desse snart inskränkte till tre, då Rikets Ständer år 1809 beslöto in - Stals-Utsknltels Utlåtande, J\t 89 39 dragandet af vice bibliothekarietjensten, för hvilken dock lönen från allmänna indragniugsstaten utgick till innehafvarens död år 182,1, men sedan försvann.
Emellertid blef år 1823 inköpsanslaget ökadt från 1000 till 3000 R:dr; och då såväl derigenom, som genom den inhemska pressens tillvext, göromålen vid kongl, bibliotheket allt mer tilltogo, yppade sig snart nödvändigheten af en ytterligare tjenstemans tillsättning.
Också blef redan samma år, 1823, en amanuens utöfver stat förordnad.
Ar 1831, när dåvarande innehafvaren af denna sist upprättade amanuensbefattning i 4 år bestridt densamma utan all inkomst, fann Kongl. Majit skäligt tilldela honom ett personligt arfvode af samma belopp, som den på lönestaten uppförde amanuensens, hvilket dock upphörde, så snart den lönlöse tjenstemannen, i sin ordning, ingick i vanlig lönetur, hvilket inträffade år 1834, efter hvilken tid det ifrågavarande arfvodet ej mera från statsmedlen utbetalades.» »Bibliolhekets anslag blef är 1840 förhöjdt från 5000 till 5000, år 1844 till 8000 R:dr B:ko, men den lönade personalen förblef densamma, som då bokanslaget var 1000 R:dr och mindre än år 1808, ehuru anslaget, liksom den Svenska pressens alster, mångdubblats, bokförrådet stigit lill öfver 80,000 band (oberäknadt de betydligt ökade handskrifterna, riu omkring 3000 band) samt besökandes och låntagares antal i ännu högre progression tilltagit.» »Missförhållandet mellan ett stationärt till och med retrograderande tillstånd af tjenstemanna-personafen och göromålens progression (den sednare en följd af ökade bokanslag samt den litterära verksamhetens och det litterära intressets stigande) har också länge varit insed t.
Redan under riksdagen 1834 väcktes motioner om vice bibliolhekarietjenslens återvinnande, men utan framgång.
Förslaget blef åren 1840 och 1844 förnyadt, men med samma påföljd.
Vid sislförllulna riksmöte blef af Kongl. Majit nådig proposition till Rikets Ständer afgifven i detta ämne, med ej lyckligare utgång än de enskilda framslällningarne från representationens sida.
Likväl blef behofvet af förbättrade löneförhållanden för kongl, bibliolhekets tjenstemän erkand!, då Sländerne medgäfvo, att af bibliothekets egen anslagssumma till bokinköp det sokta beloppet, 1200 Ridr, finge användas till arfvoden åt tjenstemannapersonafen vid kongl, bibiiotheket; på grund hvaraf Kongl. Majit i nåder tillförordnat en 5:dje amanuens, med arfvode, såsom ordinarie, samt på de 2:ne ordinarie amanuenserne fördelat det återstående af 1200 Ridr, så att förste amanuensen f. n innehar i lön och arfvode en inkomst, motsvarande vice bibliolhekarie-lön, och andre amanuensen en motsvarande förste amanuens-lön.» »Vid öfversigten häraf erfares: lio att kongl, bibiiotheket år 1808, och i sjelfva verket intill 1825, egt fyra löner för tjenstemän, och bland dem en för vice bibliothekarie; 2:o att samma verk egde denna personal på en tid, då det bade 40 Stals-Utskoltels Utlåtande. JW 89. föga öfver 30,000 band ocb 1000 R:dr i inköpssumma; men har nu blott tre lönade tjenstemän, sedan bokförrådet stigit till öfver 80,000 band (handskrifterne oberäknade), inköpssumman är utta gånger större än år 1808, det Svenska trycket i ungefär samma förhållande tillvuxit och allmänhetens begagnande af bibliotheket i ojemförlig grad tilltagit; 3:o att omöjligheten länge visat sig, att mod en minskad personal verkställa ökade göromål, och derföre tid efter annan en ytterligare tjensteman måst tillsättas och tillfälliga anslag tilldelas de tjenstgörande; 4:o att såväl från representationens som konungamaktens sida, framställningar härförinnan blifvit gjorda om återställande af den är 1809 indragna vice bibhothekarietjensten, hvarom nu åter motioner i 2:ne rikstånd blifvit väckta; 5:o att genom denna tjensts återupprättande egentligen ingen annan förändring uppkomme, än att de nuvarande 3:nc amanuenserne finge pä stat, hvad de nu uppbära dels i lön, dels i arfvode, samt att de 1,200 R:dr, som till lönefyllnad nu utgår af bibliothekets anslagssumma, men för denna väl behöfvas oafkorlade, blefve på rikets allmänna utgiftsstat uppförda.
Härtill kunde slutligen läggas 6:o, att en vice bibliothekarie finnes vid alla kongl, bibliothek utomlands, och vid nästan alla universitetsbibliothek, större och mindre.»
Af det jag här haft äran anföra synes, att den ifrågavarande vice bibliolhe— karietjensten är af behofvet oafvisligen påkallad; att detta är af Rikets Ständer erkändt; att Ständerne vid senaste riksdag, liksom Utskottet nu föreslagit, afdragit 1.200
R:dr utaf anslaget till bokinköp, för att utan nya anslag kunna bereda erforderlig omvårdnad åt de samlade bokskalterne och att härigenom det materiela anslaget blifvit förminskadt till 6,800 R:dr.
Och då det är obestridligt, att det vid 1844 års riksdag på grund af Kongl.
Maj:ts nådiga proposition beviljade anslag af 8,000 R:dr till bokinköp, är den minsta summa, som erfordras, om bibliotheket skall kunna motsvara sitt ändamål, att såsom en bildningens källa hos sig förena allt hvad, som i vetenskap och litteratur kan finnas utmärkt, såväl inom som utom färderneslandet, så är en sådan nedsättning af 1,200 R:dr i dét materiela anslaget ett betänkligt tillbakaskridande och ett sorgligt vittne på ett aftagande intresse för nationens intellektuela lyftning.
Utskottets beslut i denna fråga är så mycket mer att beklaga, som Utskottet denna gång härvid ej kunnat fästa afseende på statens inskränkta tillgångar, alldenstund Utskottet icke tvekat, att, sedan denna fråga blifvit afgjord, tillstyrka ett med 4,300 R:dr förhöjdt anslag åt Upsala universitets bibliothek, ett anslag, som med 2,800 R:dr öfverstiger det, Kongl.
Maj:t äskat, och hvarigenom Upsala bibliothek nu skulle erhålla till bokinköp 8000 R:dr årligen eller 1.200 R:dr mer, än hvad kongl, bibliotheket i Stockholm erhållit, enligt Utskottets förslag.
På Stats-Ulskatlets Utlåtande, JU 89.
41 »På gruml af allt delta, reserverar jag mig mot Utskottets beslut, och anhåller vördsammast att Rikets Ständer behagade återremittera denna punkt, med förklarande deraf, alt Rikets Ständer, inseende nödvändigheten af ifrågavarande vice bibliothekarie — tjenst, åt densamma bevilja ett årligt anslag af 1200 R:dr B:ko.» 1 denna reservation instämde Friherre Stjernstedt, A. W. och Lektor Wallman, den sistnämnde, med undantag af hvad i reservationen förekommer, angående Upsala Akademiska bibliothok.
Vid 6:te 'punkten, af Riksdagsfullmäktige!!
David Andersson från Hallands län: »Jag kan icke föreställa mig att regeringen, utan att inhemta en närmare kännedom om de förhållanden och behof, som vid en institution eller embetsverk förefinnas, går att för Rikets Ständer framlägga förslag tili de nödige ansedde behofvens afhjelpande, icke heller vågar jag tveka derpå, alt ju icke samma regering lika fritt och oförhindrad, vare sig af hvad orsak som helst, skall finna sig uppmanad af sin embetspligt, att öppet uttala de förefunne behofven.
När nu Kongl. Maj:t i dess afgifne nådige propositioner så väl vid sisliidne som innevarande riksdag, uppgifvit ett behof af 1,800 R:dr till inköp af böcker för Upsala bibliothek, lär man icke hafva ringaste anledning att betvifla del ju bemälde behof med nämnde summa kunnat afbjelpas.
Statsutskottets majoritet har deremot föreslagit till samma ändamål 4,500 R:dr, ett belopp af 2,800
R:dr utöfver det pröfvade och af regeringen nödigt, ansedda behofvet.» af Riksdagsfullmäktigen Per Persson från Örebro län: »Lika med Kongl. Majit anser jag 1,500 R:dr banko hafva varit för närvarande tillräcklige för universitetsbibliotheket i Upsala; ty genom det beslut Utskottet nu fattat, att föröka detta anslag med 4,500 R:dr, skulle biblioteket erhålla tillsammans 8000 R:dr årligen, och således 1,200 R:dr banko mer än Riksbibliothekct i Stockholm.»
Emot 9:de punkten, af Herrar af Puke, F. M. och Bildt D. G., hvilken sednare, såsom sin reservation, upptog Utgifts-afdelningens förslag, så lydande: »Då nu Utskottet går att utlåta sig öfver så väl de af Kongl.
Majit som enskilde motionärer i delta ämne gjorde framställningar, får Utskottet till en början erinra, att fråga om understöd för yngre universitels-lärare varit å bane vid föregående riksdagar, då Rikets Ständer väl erkänt billigheten af de i detta hänseende väckte anspråk, men icke kunnat bifalla desamma i anseende till statsverkets knappa tillgångar.
Ehuru sålunda för tillfallet undanskjutna, hafva do likväl, grundade uti ett allt mer och mer oafvislig! behof, blifvit ånyo framkallade och tillfredsställandet deraf förbundet med universitetens mest maktpåliggande intresse.
Utskottet har ock åt Bih. lill It.
Pral. 1850 & 1851. i Sami., 1 A/ii., 51 Haft. 6 Stats-Utskottcls Utlåtande, JYI 89. (lenna fråga egnat all den uppmärksamhet, ärendets vigt krafvel', samt dervid funnit, att icke blott rättvisan fordrar, att de yngre universitets-lärarne erhålla ersättning för de förmåner, dem, på sätt ofvan blifvit omförmäldt, frångått, utan äfven att grundad farhåga är för handen, att, om de missförhållanden, som nu ega rum, icke snart afhjelpas, och anslag beviljas åt ifrågavarande tjenstemän, universiteten i en icke aflägsen framtid torde komma att sakna lämplige personer för sina lärostolar.
Oin deremot yngre, med ovanligare anlag utrustade, universitets-lärare, medelst understöd af statsmedel, sattes i tillfälle alt vid universitetet qvarstanna, vore sådant af synnerlig vigt, med hänsigt icke allenast till universitetets omedelbara behof och nytta, ulan ock till den vetenskapliga bildningens allmännare anspråk på uppmuntran och befordringsmedel.
Utan allmänt understöd skulle desse yngre lärare i de flesta fall nödgas, för bristande utkomst, afbryta en verksamhet, hvaruti de eljest kunnat med framgång fortfara och gagna, och sedan lönerna vid elementar-läroverken blifvit af Rikets sednast församlade
Ständer betydligt förbättrade, hade ny anledning för yngre lärare vid universitetet uppkommit att vid de lägre läroverken söka anställning, hvarigenom ökad svårighet för universiteten att fästa dem vid sig, uppstått.
Den fördel, som genom förhöjde lönevilkor tillskyndats skollärarne, utöfvade alltså på universiteten ett menligt inflytande, och om sagde löneförbättring skall medföra den fördel, Rikets Ständer dermed åsyftat, och icke i stället fortfarande utgöra ett hinder för den högre intelligensens utveckling, blir det en nödvändighet att anvisa medel, genom hvilkas lillgodonjutande det varder möjligt för män med utmärktare anlag och kunskaper, att söka anställning vid universiteten, samt der qvarstanna, och icke nödgas för näringsomsorger öfvergifva vetenskapens tjenst.» »För vinnande af nu antydda ändamål, anser Utskottet det af Kongl.
Maj:l i berörde hänseende äskade belopp icke vara tillräckligt, äfvensom Utskottet finnér den af molionärerne begärda summa vara större än att dess beviljande låter förena sig med ett behörigt afseende på statsverkets inskränkta, för andre nödvändiga behof i anspråk tagne tillgångar, hvadan Utskottet, med hänsigt till dessa omständigheter tror alt en medelväg här bör följas och universitetens ifrågavarande behof kunna fyllas med ett årligt anslag af 8,000 R:dr.
Då likväl fråga orri nya konstitutioner för universiteten och en i samband dermed stående större eller mindre förändring uti deras organisation, är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och afgörande beroende, anser Utskottet det vara, under sådana förhållanden, mindre lämpligt att föreslå någon bestämd tillökning i akadeinie-adjunkternes lönevilkor, utan föreställer sig att det åsyftade ändamålet vinnes, om Rikets Ständer bifalla ett mot sistnämnde belopp svarande anslag till stipendier åt yngre utmärkta universitetslärare.
Utskottet får fördenskull, med åberopande af hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrka Rikets Ständer, Slals-Ulsltollels Utlåtande, ,<>:> 89.
43 att, till stipendier åt utmärkta yngre akademiska lärare, ‘bevilja ett årligt anslag af 8,000 R:dr, att emellan hvardera universiteten i Upsala och Lund lika fördelas.»
Af herr Gråd:
Emot denna punkt anmälde herr Grdu reservation i så måtto, att han ansåg ett sådant belopp böra lill uppförande i Riksstaten föreslås att akademiadjunkternes löner kunde bestämmas lika för alla eller till 800 R:dr banko för hvar och en, men alt deremot den summa, som blifvit föreslagen att användas till stipendier åt docenterne, borde nedsättas till 1,300 R:dr banko för hvardera universitetet. af Riksdagsfullmäktige Strinnlund från Wester-Norrlands län, Matts Persson från Stockholms län, Carl Ersson från Westerås län, David Andersson från Hallands län. samt Anders Ersson från Stora Kopparbergs län.
Anmälande Strinnlund derjemte, att lian af sjukdom varit hindrad att öfvervara frågans afgörande i Utskottets plenum; hvarförutan David Andersson åberopade de skäl han anfört i sin, emot 6:lo punkten här ofvan intagne reservation. af Riksdagsfullmäktigen Per Persson från Örebro län: »Jag anser, i likhet med hvad Kongl. Maj:t, uti dess nådiga proposition, föreslagit, eller 4000
R:dr, lill stipendier åt utmärkte yngre Akademiske lärare uti Upsala och Lunds universiteter hade bordt varit, tillräckligt, hvilket Statsrådsprolokollerne häröfver vidare redogör.»
Vid 12:te punkten, af riksdagsfullmäktigen David Andersson från Hallands län, hvilken, såsom sin reservation, åberopade ulgiftsafdelningens förslag till betänkande, af följande innehåll: * »Utskottet medgifver väl alt den aflöning, som ifrågavarande tjenstemän, i och för sina befattningar vid bibliotheket åtnjuta, icke äro stora; men då samma befattningar, enligt hvad af de, till ärendet hörande, Utskottet tillhandakomne handlingar, innehålla, tillåta innehafvarne att derjemte bestrida andra akademiska tjensler, hvilket ock hittills ägt rum, samt dymedelst förskaffa sig inkomster, anser Utskottet, med fästadt afseende äfven derpå, att lönerne blifvit, till nu utgående belopp, bestämde vid den helt nyligen, eller i slutet af år 1818, för universitetet fastställde stat, sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall å den, af så väl Kongl. Maj:t äskade, sorn af enskild motionär föreslagne, lönetillökning för bibliothekarie!! och öfrige tjenste— männen vid universitetsbibiiotheket i Lund.»
Vid 13:de punkten, af grefve Mörner, C. G.: »Efter pröfning af' förhållandet med professorernes löner vid universitetet i Lund, funno Rikets Ständer vid sisllidne riksdag sig icke i tillfälle, att bifalla den af Kongl. Maj:t dä gjorda framställning af sådan lönetillökning, som genom enskild motionär nu blifvit begärd.
Att nu, då universitetets till Kongl. Maj:t i underdå - 44 Siats-Utskottets Utlåtande, M 89. nighet å nyo framförda anhållan om den omnämnda lönetillökningen, icke hos Kongl.
Maj:t vunnit det afseende, att någon proposition i ämnet kommit Rikets Ständer tillhanda, frångå Rikets Ständers beslut vid förra riksdagen, har synts mig mindre lämpligt, helst sådan noggrann utredning af löneförhållanderne vid de serskilda universileterne icke eller, mig veterligen, för Utskottet varit att tillgå, att full säkerhet funnits till antagande, att den åsyftade jemlikbeten i lönevilkor, professorerne emellan, skulle genom det beviljade anslaget ernås.
Jag har derföre ej eller kunnat biträda Utskottets beslut i denna del.» af Riksdagsfullmäktigen David Andersson från Hallands län: »Utan att vilja bestrida hehofvet af ökade löneanslag för professorerne vid uni versitelerne, kan jag icko gilla det sätt, hvarpå.
Utskottet grundat sitt tillstyrkande; lika med Utskottet tror jag, att lika skicklighet och lika arbete fordrar lika belöning, men då Utskottet, som jag förmodar, med det gjorde anslaget tror sig hafva vunnit detta mål, torde det ursäktas mig att jag icke kan dela denna åsigt.
För att vinna enhet och jemnlikhet i skyldigheter och rättigheter torde en noga pröfning af bestående förhållanden vara af nöden, och torde denna fråga kanske mer än mången annan böra taga uppmärksamheten i anspråk; det olika löningssätt, som förefinnes å ena och andra stället låter sig icke så lätt med visshet beräkna, och är jag af den tanken att Utskottet saknat de nödige upplysningarne för sin pröfning; jag har derföre varit och är af den tanken, att Utskottet bort tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånig skrifvelse anhålla det Kongl. Maj:t i nåder läcktes låta undersöka och utreda förhållanderne med löneregleringen mellan de 2:ne universitetens tjenstemän, och med lönestatsförslag till Rikets Ständer vid deras nästa sammanträde inkomma.
Genom en sådan åtgärd föreställer jag mig alt rättvisa skall göra sig gällande och således de ofta återkommande klagomålen öfver ojemnheter försvinna.»
Vid 14:de punkten, af grefve Mörner, C. G.: »Utan att i minsta mån vilja bestrida riktigheten af hvad Utskottet yttrat om vigten och värdet af en utvidgad undervisning i naturvetenskaperne vid Upsala universitet, saknar jag dock den speciella kännedom om alla förhållanden vid universitetet, hvilken erfordras för bedömande af lämpligheten och verkställbarheten af den utaf Utskottet omordade plan för ordnandet af ej mindre de förslagna nya läroslolarne, än ock en redan vid universitetet befintlig lärostol.
Jag har derföre icke kunnat biträda Utskottets yttrande i denna del, likasom det synts mig, att sådan utredning af det oundgängliga behofvet af tillökade lärostolar icke eller blifvit åstadkommen, att derutaf fullgiltig anledning funnits att tillstyrka högre anslag, än som erfordrats för inrättandet af en ny profession i kemi.» Slals-Utskoltets Utlåtande, M 89. 45 utaf herr Harmens, //. 0.: »Den 7:de April på förmiddagen beslöt
Statsutskottet med 26 röster mot 9 att »tillstyrka ett anslag af 2,000 R:dr för inrättandet af en ny kemisk profession vid Upsala universitet» och med 23 röster mot 12, »ett anslag af 2,000 R:dr för inrättandet af en profession i zoologi vid samma universitet.» »Den 8:de April pä eftermiddagen, då det, med anledning af förut fattade beslut, uppsatte betänkande skulle justeras, beslöts ined 18 röster mot 16, det tillägg att ansiaget till zoologiska professionen skulle »åtnjutas i lur med öfrige professorslöner uti de ver/dslige fakulteterna» Genom detta tillägg, ehuru till sitt innehåll otydligt och således svårt att lilllämpa, kan likväl hända, hvad som, för att dömma efter ölverläggningarne inom Statsutskottet icke synes otroligt, att professorerne i nämnde vetenskaper vid deras utnämnande till tjensterna, icke komma att tilldelas högre löner än dem, sorn motsvara lägsta aflöning för de 6 yngre professorerne vid Upsala, eller 1,600 R:dr.
Ett sådant resultat vore likväl i strid mot det beslut, som i hufvudsaken fattades den 7:de April på förmiddagen, och så mycket mera olämpligt, som ifrågavarande 2:ue professioner skulle derigenom beröfvas 800 R.dr årligen, hvilka komme att tillfalla andra professorer vid universitetet, åt hvilka ingen löneförbättring var ifrågasatt och hvarom följaktligen ingen öfverläggning inom Utskottet kunnat ega rum.
För att förekomma de olägenheter, hvilka uppstå af det omnämnda tillagget oeh den misstydning som derigenom blifvit möjlig af det ofta omnämnda beslutet af den 7:de April vågar jag vördsamt föreslå Rikets Ständer att, i stället för det af mig klandrade tillägget, besluta, att 2,000 R:dr anslås årligen för inrättandet af 2:ne professioner, en uti kemi och dess tillämpning på jordbruk och bergsbruk, samt 2,000 R:dr för en profession i zoologi, utan att dessa anslag till andra ändamål må användas, och med rättighet för tjensternas innehafvare, att i lur med öfrige professorer vid universitetet komma i åtnjutande af högre löneförmåner.»
Häri instämde herr Bildt, D.
G. och riksdagsfullmäktigen Carl Ersson från We sterås län.
Af Doktor Stenhammar: »Jag bör icke befara, att de skäl, hvilka af Utskottet blifvit anförda för dess tillstyrkande af löneanslag åt tvenne professioner vid Upsala universitet, den ena i kemi, den andia i zoologi, kunna inom
Riksstånden underkännas
Det oundgängliga behofvel af dem båda för naturvetenskapernas utveckling och praktiska tillämpning lärer icke af någon opartisk kunna ifrågasättas.
Men då åtskillige af Utskottets ledamöter yttrat sig anse, alt Utskottets motivering innehåller alltför mycket, 46 Slats-Utskoltels Utlåtande, 89. finnér jag mig föranlåten förklara, att jag, i motsatls, anser denna motivering innehålla alltför litet, och i detta afseende mig reservera.
Några af de upplysningar, hvilka jag anser hafva kunnat ytterligare meddelas Rikets Ständer, får jag äran här nedanföre i korthet anföra: l:o.
Koinmittéen lill öfverseende af rikets allmänna undervisningsverk, sammansatt af de utmärktasto, den allmänna oell vetenskapliga bildningens, representanter inom fäderneslandet, bland hvilka, med afseende på förmågan att bedöma behofvet för naturvetenskapernas tidsenliga utveckling, må nämnas: Jacob Herzelius, P. von Afselius, C. Agardh, och C. E. von Wcigel, har i det afgifna underd. betänkandet af den 20 December 182(5 (pag. 107, 108) föreslagit antalet af de lärostolar i hvarje fakultet vid universiteterna, hvilka koinmittéen pröfvade nödvändiga för den vetenskapliga bildningens befrämjande.
Detta förslag upptager inom medicinska fakulteten fjra professioner, en i Anatomi, en i Pathologi och 1 hcropi, en i Materia Medica och Pharmaci, och en i Chirurgi.
Samma förslag upptager inom filosofiska fakulteten en i Zoologi och en i Botanikt med bifogad anmärkning, att båda dessa finnas vid Lunds universitet, hvaremot Historia; Nät ur alis Professorn i Upsala räknas lill medicinska fakulteten.
Redan vid den tiden insågs alltså, att en profession i Materia Medica och Pharmaci borde upprättas inom medicinska fakulteten, den botaniska professionen öfverflyttas till den filosofiska fakulteten och en ny profession för Zoologi inom sistnämnde fakultet upprättas.
Redan för mer än 2:ne decennier sedan hafva alltså de mest kompetente domare öfver vetenskapernas och universitetets behof framställt den åsigt, som legal till grund för Utskottets nu tili Rikets Ständer gjorda förslag.
På del Rikets Ständer må kunna rättvist bedöma den anledning och befogenhet, Statsutskottet egt att i sitt utlåtande framställa det förslag om upprättande af en profession i Zoologi och antyda do förändringar, som nuvarande Historiae Naturalis professionen skulle komma att undergå för att bringa läroverks-kommittéens förslag till verkställighet, anser jag denna upplysning nu hafva bordt dem meddelas.
Då Utskottet icke kunnat underkänna nödvändigheten af den profession för Medicinsk, Kemi och Pharmaci, som jemväl af motionärerna blifvit begärd, har Utskottet icke allenast varit behörigt, utan pligtigt, att, genom hänvisning till den från lång tid tillhaka insedda utvägen att afhjelpa detta behof utan statens betungande med nya utgifter, redovisa skälet till afslag å denna del af motionerne. 2:o.
Likaledes anser jag
Utskottet hafva bordt erinra, huru från den ena Riksdagen till den andra oumbärligheten af de anslag lill nya professioner, dem Utskottet nu tillstyrkt, blifvit framställd, dels med anledning af Akademiska Konsistoriernas och Akademi-kanslerens hemställan, i Kongl, Majlis nåd. propositioner, dels Stats-Ulsholtels Ull-Alande, M 89.
42 af enskilda motionärer.
Serskildt svnes mig uppmärksamheten hafva hardi fästas derpå, att Statsutskottet egt anledning lill sin nu gjorda tillstyrkan icke allenast af de enskilda molionerna, utan äfven af H. K. H.
Akademi-kanslerens, inför Kongl. Maj:t, den 13 sisth November föredragna anmälan om behofvet af ny profession i Zoologi, såsom ett af de för den akademi>ka undervisningen vigtigasle. 3:o.