Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är nemligen påtagligt, att, om man uti hela fängelse-systemet måste till ett önskvärdt ändamåls vinnande afse fångarnes afskiljande från hvarandra, är det hufvudsakligen vigligt, att detta afskilja n cl e äfven må ega rum under transporterne och i synnerhet under ransakningen.
Med hvad nytta skulle man vä! t. ex. förhindra ett hand af flere tjufvar från gemenskap i Länsfängelset, örn de under vistelsen i den aflägsna Tingsarresten sami under transporten dit hade obehindrad gemenskap med hvarandra, just under den tidpunkt, då det till deras öfverbevisande vore mest angeläget att afstänga dem från hvarandra.
Det är visserligen för öfrigt godt och väl, att det moraliska besmittandet förbrytare emelian må kunna hindras i Uinsfängelserne; men det är lika angeläget att vid alla öfriga tillfällen omintetgöra complolLer emellan de fängslade samt förekomma förblandning af gröfre och ringare förbrytare, lärde och oinvigde, skyldige och oskyldige.
Man kunde också alltförväl uti de af mig förordade ransakningshäktena endast inspärra de för mindre förbrytelser häktade, hvilkas vårdande ej är så äfvenlyrligt, men deremot införpassa alla gröfre brottslingar till länsfängelset, äfvensom naturligtvis alla, för hvilka utrymme vid ovanligare fall saknades.
Länsfängelserne behöfva då icke eller upprättas i så stor scala, när dessa åtgärder ske samtidigt, som sig vederbör.
Af Justitiae-Stats-Ministerns sista årsberättelse inhemtas, att på landet 6q2 tilltalade personer, som förmodligen alla varit häktade, blifvit under framtiden ställde eller alldeles frikände, för hvilka troligtvis äfven lill större delen forslingskostnaderna emellan ransakningsorten och Länshäktet kunnat insparas, derest ea annan organisation af fängelserne förefunnits.
På dessa skäl, dem jag inom de Ilöglofl.
Utskotten tagit mig friheten närmare utveckla, hade jag önskat, att de Höglofl.
Utskotten mindre knapphändigt affärdat de i ämnet väckta motionerne, utan i stället behagat ställa elt anslag af 3oo,ooo R:dr Banco, eller lika stort belopp, som städerne undfått till ombyggnad af deras fängelser, till Kongl. Majrts disposition, alt användas till uppbyggande districtvis af serskilda ransakningshäkten å landet, så vidt sig göra lät, i förening med dylika anstalter i närbelägne städer, samt att förberedande undersökningar, upprättande af kostnadsförslag, äfvensom öfrige åtgärder mätte omedelbart företagas efter en af sakkunninge personer uppgjord och af Kongl.
Maj:t godkänd plan, i sam - Stais-; Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N\o 89. 21 manhang med de åtgärder, sorn, i afseende på länsfängelsernes bättre construerande, kunna komma alt ega runi.
Stålens directa bidrag till stadsfängelsernes ombyggnad, så, hvad Stockholm, som öfriga städer beträffar, hyser jag äfven den serskilda mening, att Högloft.
Utskotten bordt undvika att på Statsverket helt och hållet hvälfva denna skyldighet, som möjligen skall komma att öfverstiga dess krafter, utan att äfven härvid undersökning bör föregå, huruvida och i hvad nion städerne kunna förpligtas och magta att sjelfva understödja dessa företag.
För öfrigt hade det i min tanka varit önskvärdi, att inrättningen af Communal- och Provincial-Nämnder vid detta Riksmöte kunnat komma till stånd, emedan eljest stor villervalla lärer uppkomma vid utförandet af dessa och många andra vidtomfattande byggnadsarbeten, som Ständerna torde komma att anordna, och hvilkas verkställighet omöjligen kan besörjas af en Central-styrelse, huru väl organiserad den än må vara.
Slutligen hyser jag också den mening, att dessa arbeten ovillkorligen böra föregå uppbyggandet af ett penitentiair-fängelse, hvars uppförande derförinnan i min tanka skulle vara ändamålslöst, aldrahelst som lillgångarne nu icke torde medgifva denna utsträckning af fängelse-systemets användande, så önsklig den i många fall än kunde vara.” Af Herr Hegardt: ”Jag erkänner det grundliga och lig Liga uti de motiv, som Högloft.
Utskotten i Betänkandet anfört; men finner mig hufvudsakligen på grund af en del bland samma motiv, föranlåten att, såsom min enskilda mening, i afseende |>å tillämpningen deraf, förklara: det jag anser Utskotten hafva fästat mindre afseende, än sorn kunnat och bordt ske, uppå möjligheten af och medlen för tillvägabringande af den jemväl af Utskotten med så stort fog vigtig och nyttig ansedda reformen, samt ordnandet af Härads- och Stadshatten eiler ransakningshäkten i allmänhet, som bordt, om ej förut, åtminstone samtidigt och på en gång med organisation och ombyggnad af Länshäktena, ega runi; — en åtgärd, hvarförutan, efter min åsigt, ändamålet med den sistnämnde, i fall de skola företrädesvis ifrågakomma, ej kan blifva mer än halft.
Då jag således, för min del, vågar önska och påyrka, alt min berörde åsigt kunde göra sig gällande, tror jag ock det hafva varit af nöden, att, såsom, äfven väl inom Utskotten yrkades, anslaget för Häradshäkten ökades från 100,000 till aoo.ooo R:dr; äfvensom jag anser, att för ändamålets fullständiga vinnande, det vore lämpligt, att samtliga anslagen i och för fångvårds-anstalternas förbättring i del syfte, sorn Utskotten föreslagit och Rikets Högloft. 2-2 Stats- samt Allim Besv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N\o 90.
Sländer komma att godtaga, malte ställas till Regeringens disposition, utan alt elei jemte dess åtgärder bindas vid användande al en 11 k summa för det ena eller andra slag af de fängelser, men väl så, att en helt genomgående plan tor det bela dervid uLfores.” J\ils Strindlund tran YV ester-lNorrlands Län och Anders Olsson från Stora Kopparbergs
Län hafva reserverat sig mot Betänkandet, så vidt deri ett extra Slats-anslag af 250,000 R:dr Lill uppbyggande af ett straff-fängelse efter
Pen syl vania-methoden blifvit tillstyrkt, ' helst de ansett ett sådant byggnadsföretag ej böra föregå pröfningen af förslaget lill Criminal-lag och Rikets
Ständer derigenom på förband binda sig vid ett st raff-sy stern, sorn vid lagförslagets pröfning kan finnas mindre antagligt.
Auli. till Exp.-Uts!>. <1. 27 Nov., lil. 6 e. m.
Bet eini; anele, i anledning af vackt fråga om upphörande af de så kallade port penni agar na vid Christianstad, rn. in. Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och lill Utskotten remitterad motion, har Riksdagslullinägtigen Måns Jössason från Chrislianslads Liin fästat uppmärksamheten å de många svårigheter, hvilka serdeles för den omkring Christianstad boende allmogen uppkomma derigenom, ali fästningsportarne nattetid stängas, samt att man då dels allsicke får färdas derigenom, dels ej utan mot erläggande af en viss afgift.
Motionären anser, alt denna afgift, som ingår lill Garnisons-skolan i Christianstad och sålunda användes till ett både vackert och nyttigt ändamål, dock, såsom från äldre tider godtyckligt påbjuden, endast för det man skulle kunna underhålla ett soldal-barnluis i nämnde garnisons-ort, utan Statens betungande med utgifter derför, bör upphöra, då det väl icke kan vara en skyldighet för landtfolket omkring Christianstad, som liar sina egna Skolor att bekosta, att dessutom underhålla en för garnisonen i berörde stad, hvilket motionären iörmenat böra åligga Staten i det lall, att denna undervisnings-anslalt anses nödig och icke kan, på sätt vid andra garnisons-regementen eger rum, underhållas på garnisonens i Christianstad egen bekostnad.
Motionären bar dessutom till Rikets Ständers ombepröfvande hemställt, huruvida icke det skulle vara tjenligt, för befrämjandet af en friare rörelse i landet, alt hvem sorn beläst under alla tider af dygnet finge fritt passera genom Christian - Stats- samt Allm.
Besv,~ och Ekon.-Utskottens Betänkande, iTjo 90. stad såsom genom andra städer; anseende motionären, för sin del, alt fästningen, under nuvarande fredstid, härigenom icke komme att för någon våda utsättas.
Vid behandlingen af denna fråga hafva Utskottet inhemtat, att portpenningar vid Christianstad erläggas, lill följd af Kongl. Brefvet den 12 September 1758, som är af följande lydelse:
'Utom de flera medel och utvägar till att vidmaglhålla inrättningen af soldat-barnhus, hvarom Wi utfärdat Wår Nådiga Befallning under den 10 Januari för lid ne år, håfve YVi jemväl varit betänkte deruppå, huru förenämnda inrättning ulan någon känning för Oss och Kronan måtte kunna vidare understödjas och befrämjas.
I sådant afseende bafve Wi Oss påmint, att i and ra länder brukligt är, det de, sorn vilja sent passera ut eller in i släderne, erlägga derföre någon afgift, som en sådan beqvämlighet synes kunna tåla, och pröfve, i anledning deraf, för godt att förordna, det stadsportarne uti de befästade städer i Riket, i det ställe de nu merendels igenstängas en timma efter solens nedgång, måga vid samma lid om qväilarne, när portklockan lyktat ringa, allenast igenlåtas, men icke låsas förr än klockan Nio, från Augusti månads sini till April månads början, och klockan Ellofva om aftonen, ifrån April månads början till Augusti månads slut, och, under denna tid, alla personer, vare sig gående, ridande eller åkande, släppas ut och in, emot ett öre Silfvermynts erläggande i portpenningar för hvarje person, ett öre samma mynt för hvarje häst och lika mycket för hvart hjul. dock må ej någon fästningsport stå öppen öfver kloc kan Ellofva om natten.”
Då den af ifrågavarande portpenningar inflytande inkomst, uppgående årligen i medeltal lill omkring 240 R:dr I3:co, sålunda blifvit ursprungligen anslagen till understöd åt Garnisons-skolan i Christianstad, och densamma ej bör gå i mistning af en för dess fortvarande så väsendtlig tillgång, samt det å en annan sida ej eller kan nekas, alt erläggandet af denna afgift leder lill hinder för en fri och obehindrad rörelse inom landet, hvarföre borttagandet deraf vore serdeles önskvärdt, så anse Utskotten, vid sådant förhållande och för beredande af möjligheten, att portpenningarne må kunna afskaffas, sig böra tillstyrka Rikets Ständer att bevilja ett årligt Stals-anslag af 240 R:dr B:co, såsom ersättning åt
Garnisons-skolan i Christianstad för den förlust, som träffade densamma, i fall att portpenningarne upphörde, och hvilket belopp ungefärligen motsvarar den årliga behållningen af nämnde afgift; samt att, jemte underdånig Stats- samt Allm.
Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N\o 90. framställning till Kongl. Maj:t om Rikets
Ständers önskan i berörde afseende eller att portpenningar matte afskafias, tillika anmäla, att Rikets Ständer, i den händelse Kongl. Maj:t skulle täckas denna underdåniga anhållan bifalla, varit betänkte att genom Stats-anslag bereda ersättning åt Garnisons-skolan i Christianstad för den förlust, densamma eljest komme att genom portpenningarnes borttagande vidkännas.
Beträffande motionärens framställning, rörande frihet för en hvar att färdas när som helst genom Christianstad såsom genom andra Rikets städer, så och då ansökning i sådant afseende kan af den, sorn dsrLill linner sig befogad, göras omedelbart hos Kongl.
Majrt, hemställa Utskotten, att hvad af motionären sålunda blifvit framstäldt, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservation af Herr Prosten Åstrand: ”Jag kan i sakens nuvarande outredda skick ej deltaga i tillstyrkande af Stats-anslag för det här förekommande föremål, utan anser, att, till undanrödjande af de olägenheter, motionen afser, Rikets Ständer må hos Kongl.
Majrt göra den underdåniga hemställan, att stadens och nästbelägna häraders invånare, hvilka hafva största olägenheten af den ifrågavarande afgiften, måtte höras, huruvida icke de skulle vara benägne att sammanskjuta och årligen till Garnisonsskolan i Christianstad utbetala det belopp, hvartill portpenningarne efter medelberäkning för sista 10 åren uppgått, emot det att denna afgift upphörde, då sådant derefter komme att af deras svar bero.” Häruti instämde Herr Grefve Platen, Herr Friherre von Kraemer, Herr Friherre Lejonhufvud, Herr Biskopen Butsch, Herr Doctor Björkman, Herr Doctor Agrell, Herr Prosten Stenhammar, Herr Prosten Afzelius, Herr Prosten Lundblad, Herr Prosten Gumaelius, Herr Prosten Sylvan, Herr Prosten Lalin, Herr Prosten Ahlqvist, Herr Professoren Grafström samt Herrar Wijk, Foenander, Wedberg och Moberg.
N:o 91 Stats- sami Allm, Besv,- och Ekon.-Utsholtens Betänkande, N\o 91, N:o 91.
Ank. till Exp. Utsk. d. 27 Not., kl. 6 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om lindring i herustade Qvarnars jrroestationer.
ULi elt till det Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Stats- samt Allm.
Besvärs-och Ekonomi-Utskottens handläggning remitteradt Memorial, har Riksdagsfullmägtigen från Christianstads Län Pehr Jönsson andragit, alt det med sunda hushålls-begrepp icke kan vara förenligt, det nya verk, vare sig väder- eller vallenqvarnar, anläggas i orter, hvarest ett mer än för invånarnes förmalningsbehof tillräckligt antal dylika verk redan förut finnes, emedan följden deraf ovilkorligen blifver, att de äldre qvarn verken, synnerligen om dessa, såsom förhållandet är inom de härader, motionären representerar, blifvit med sine qvarnränlor indelde lill ruslhålls-stammar ulan någon tillhörande jordegendom.
Dessa med kostnad anlagde qvarnverk, hvilka gått i köp och arf såsom af lag tryggade fastigheter, förlora icke allenast deras värde genom andras ingrepp i påräknad och försäkrad rätt, och lill de enskilde egarnes lidande, utan de få äfven vidkännas ännu större olägenheter genom anläggning af flere mindre nyttiga qvarn-inrättningar, sålunda att mera kostbara verk, tjenliga för alla årstider och tillfällen, icke kunna ega beslånd eller utgöra den dryga rustningen, i saknad af den derföre påräknade inkomst; och som, i motionärens tanka, någon utväg nödvändigt måste vidtagas till betryggande af de berustade qvarnarnes bestånd, så vida de skola kunna utgöra den dryga rustningen, så har han föreslagit, att antingen desse med rustning belagde qvarnar mätte tillgodonjuta förmedling i rustningen, eller de senast anlagde väderqvarnarne, hvilka delat inkomsten med de gamla, åläggas att i stället för qvarnskatten deltaga i de gamla qvarnarnes rustningsskyldigheter och grundräntor.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och alldenstund de qvarnar, hvilkas anläggning utgör föremålet för motionärens klagan, icke kunnat hafva tillkommit, utan att undersökning föregått, egarne af de beruslade qvarnarne hörde blifvit, och skattläggning i föreskrifven ordning, samt således, Lag och Författningar likmätigt, egt rum; fördenskull och enär, å ena sidan, förmedling af berustade qvarnar icke kan, i Utskottens tanka, blifva ämne för Rikets Ständers öfverläggningar, samt, å den andra, Bilt, lill It.
Fröt, 1840. dt Sami, 2 Afd, 20 Haft, 4 26 Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, TV: o 92. innehafvarne af de öfverklagade qvarnarne icke kunna, utan förnärmande af eganderätt och afvikelse från grunderna för allmän beskattning, åläggas att i andras ruslnings-prasstationer deltaga, få Utskotten hemställa: att det af Pehr Jönsson framställda förslag mätte utan afseende lemnäs.
Anti. till Exp. Utsk. d. 27 Nov., kl. 6 e. m.
Betänkande, i anledning af föreslagne åtgärder till lindring i roteringens utgörande.
Borgare-Ståndet har till Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens behandling blifvit öfverlemnadt ett af Herr Hallström; S. A., lill Ståndet ingifvet Memorial, af innehåll, att, sedan Kongl. Maj:t, uti Dess Nådiga framställning till Rikets Ständer om
Rikets tillstånd och behof, lemnal den glada förhoppning, att beskattningen kunde minskas med ett belopp af 750,000 R:dr årligen, och uti Svar till Bonde-Ståndets stora Deputation Nådigst utlofvat att vara betänkt uppå medlen att kunna lindra jordens bördor, motionären från dessa Nådigst uttalade och sammanstämmande åsigter hemlat anledning att föreslå, det en sådan nedsättning måtte hufvudsakligen rigtas åt lättande af det lunga roteringsbesväret.
Ehuru sannt det vore, att roteringen, likasom ordinarie räntan, är en sådan skalle-titel, hvilken vidlåder jorden och med denna, under flere generationer, gått i arf och köp, hvadan ingen egentlig rättsgrund förefinnes för dess borttagande; så syntes likväl roteringen stå i ett annat förhållande, än de öfrige grundskatterne.
Den är tillkommen under contractsmässig öfverenskommelse med Kronan, att all vidare utskrifning af manskap skulle upphöra; men icke dessmindre har Rikets försvar fordrat åtagande af den allmännaste af alla utskrifningar: den af alla mellan 20 och a5 år varande vapenföre personer.
Ett sådant åtagande anser motionären hafva utgjort en rubbning af Knekte-eontractens ursprungliga mening, och företrädesvis böra tala för lindring i jordens bördor, genom roleringskoslnadens förminskande.
Nu vöre förhållandet mellan Infanteri- och Bålsmans-rote - Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N\o 93. 27 rings-kostnaden sådant, att den förra uppgår ungefärligen till 5o procent högre än den senare, äfven under iagttagande af de olika rotérings-grunderne.
Oin således de af Kongl. Majit Nådigst omförmälde 780,000
R:dr finge till minskning i dessa roteringskostnader användas, så skulle, efter beräkning af så väl Infanteri-som Båtmans-rotarnes första plan , 5p4>I5oR:dr tillfalla de förra, utgörande ett antal af i(),8o5 nummer, och ii3,88o „ de senare, som uppgå till 5,6g4 nummer.
Summa 7o8,o3o R:dr.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och som Utskotten icke anse sig kunna tillstyrka i de med roteringsbesväret förenade prasstationer någon lindring utöfver den, hvartill de af Stats-UtskolLet, i dess Betänkanden, angående regleringen af utgiflerne under Riks-Stalens Hufvudtitlar för Landt- och Sjöförsvaret, yttrade åsigter skola, i händelse de al Rikets Ständer varda gillade, föranleda; så få Utskotten hemställa, alt den af Herr Hallström väckta motionen måtte förfalla.
Auli. till Eip.
Utsli. d. 27 Nov., kl. 6 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om Gardes-Regemenlenas indragning till halfva styrkan.
Besvärs- och Ekonomi-Ulskoltens behandling blifvit öfverlemnadt ett af Herr Gustafsson, C. G.j till Ståndet ingifvet memorial, deri han uttalat sin öfvertygelse, att underhållet af de i hufvudstaden förlagde Gardes-Regementena till häst och fot medtager öfverdrifna summor, att dessa Regementen högst obetydligt bidraga till bevakningen af hufvudstadens säkerhet, samt att något annat skäl för deras bibehållande ej förefunnes, än vaktgöringen å Kongl.
Slottet eller på några få ställen i staden, och paraderingen vid så kallade högtidligare tillfällen.
Motionären har alltså föreslagit, att berörde Regementen måtte, åtminstone till halfva styrkan, eller 600 man, varda indragne, hvarigenom, i öfverensstämmelse med Herr General-Lieutenanten m. m.
Björnstjernas och Herr Öfversten m. m. af Forssells sammanstämmande uppgif - 28 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N.o 93. ler, en årlig besparing uppkomme, lill belopp af 171,412 R:dr, af hvilka, derest de till bildande af Folkskolor ansloges, hela Svenska folket, både för närvarande och för framtiden, skulle skörda de herrligaste frugter.
Detta, jemte hvad anfördt blifvit vid målets föredragning till remiss, hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och som den af Herr Gustafsson, i förenämnde måtto, väckta fråga redan blifvit, med anledning utaf regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvudtitel, Rikets Ständers pröfning underkastad, så anse
Utskotten samma fråga nu icke kunna till någon vidare åtgärd föranleda.
Slockholm den 26 November 1840.
Häremot anmäldes följande reservation af Herr Friherre von Kraemer: ”Jag får reservera mig emot detta beslut, emedan jag tror, att Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, i stället för att åberopa regleringen af Riks-Statens Tredje Hufvudtitel, gerna kunnat ajslå ifrågavarande motion.” / 4 STOCKHOLM.
Bes v.- och Ekon.-Vtslcottens Betänkande, N:o g4. i N:o 94.
Ank. till Exp.-Utsk. elen 27 November, kl. 6 e. m.
Betänkande, i anledning af framställda klagomål, rörande Jlustnings- och Boterings-besväret, samt föreslagna åtgärder till beredande af lindring derutinnan.
Genom remisser, under serskilda dagar, hafva ifrån nedannämnde Riks-,Stånd, Stats- samt Allmänna Besvärs- och Lkouoini-Utskotten lått emottaga följande, med ofvan uppgifna ämnen i beröring stående, motioner, nemligen: Från Högloft.
Bidderskapst och Adeln: af Herr Grefve Ankarsvärd, Carl II., som, med afseende derå, alt, ehuru vid (lere Riksdagar, behofvet varit insedt af ett Författnings-sammandrag, som upptoge alla, Rust- och Rotehållare tillgörande, rättigheter och skyldigheter, ett dylikt arbete likväl hittills uteblifvit, och erforderlige upplysningar således saknades, huru man kommit till det mått af ökade bördor i beklädnad, m. m., hvari Rust- och Rotehållare sig befinna, framställt nödvändigheten, att sådane åtgärder vidtagas, hvarigenom kneckie-contractens tillämpning blefve återförd till öfverensstämmelse med deras ursprungliga innehåll; hvarjemte Herr Grefven serskildt yrkat upphäfvandetaf det påbud, som ålägger soldaten vid Nerikes Regemente att, lill hälften emot Kronan, deltaga uti beklädnads-kostnaderi: elt påbud, desto orättvisare, som, vid kneekte-contractets uppgörande för Provincen Nerike, betydlige räntor till understöd för soldat-beklädnaden anslogos; Från Hedervärda Bonde-Ståndet: 1:0 af Riksdags-fullmägtigen från Kronobergs
Län, Johan Christoffersson, som anfört, att, för hvar och en, som kanner innehållet al den Förordning, framlidne Hans Majit Carl XI utfärdat den 1 b Maj 1(180, deri grunderne bestämmas för det contract, som högbemälde
Konung ingått med hela allmogen i Jönköpings oell Kronobergs
Län om roteringen och knecktehållet, måste de förändringar, som roterings-böidan tid efter annan undergått, och de ökade pålagor, hvarmed Rotehållarne betungas, utgöra rika ämnen för bekymmer och förvåning.
Del aberopade conlracBih. R. till St.
Prot. 1840. 4 Sami. 2 Afd. 21 Häftet.
1 a Stats- samt Ålim* Besa*- och Ekom-Utskottens Betänkande, N:o 94. tet, och den derpå grundade Förordningen föreskrifva bufvudsakligast, att t vänne hemman skulle utgöra en rote, och denna rote svara för en soldat, att denne af roten erhölle stuga, ladugård, kåltäppa, ett halft tunnland åker, samt årligen Tjugofem Daler kopparmynt; och om matsäck önskades af roten till Regements-möten, skulle sådant af årliga lönen vid aflöningsmötet af dragas-.
Men denna emellan nationen och Regeringen träffade öfverenskommelse vore nu mera bruten.
I motionärens ort funnes, honom veterligen, icke någon rote, sorn består af mer an ett och ett halft hemman, och denna rote mäste hålla sin soldat med välbygdt torp, till två eller två och ett halft tunnlands åkerjord, beslå ängsvall till vinterföda för två eller tre kor, dessutom årligen utgöra ofta öfver tvänne tunnor spanmål, § tunna malt, julkost, 36 vedlass, 6 marker ull och 6 dito lin, samt 2 R:dr B:co i lön.
Försökte någon rote, på grund af torpets odlade och förbättrade skick, att, genom aceord med sin recryt, bereda sig lindring i vissa punkter af hvad dess företrädare åtnjutit; så skulle
Compagnie-chefen förstå att hindra ett sådant försök genom vägran att antaga karlen, så framt icke lönevilkoren bestämdes i enlighet med dennes vilja: ett förhållande, sorn, åtminstone i motionärens ort, eger rum.
Passevolancen, som äfvenledes tillhör roterings-bördan och synes, enligt åberopade Förordning, hafva sin upprinnelse deraf, att roten borde, emot afdrag å soldatens lön, förse honom med matsäck, när han till Regements-möten commenderas, vore på ganska olagliga grunder ålagd dea roterade jorden, helst roten aldrig, utan ersättning, varit skyldig att soldaten, vid de nu så kallade vapenöfningarne, något bestå.
Hemställandes alltså motionären:: i-.o att en allmän nedsättning uti roteringen företages och verkställes uti alla de Provincer, hvilka äro roterade utöfver föreskrifter, eontract och Förordningar, upprättade af oell utgångna från den Regent, sorn,, i samråd med nationen, stiftade Indelnings-verket, och hvarifrån motionären i alla afseenden funné afvikelse olaglig och orättvis; hvaremot han yrkade, att tvänne förmedlade hemman måtte utgöra en rote, och denna rote underhålla en soldat;: 2:0 att
Rotehållarne^ må ega rättighet att med sin soldat uppgöra vontract och bestämma lönevilkoren samt alla dermed förenade prestanda,.
Stats- samt Ålim.