Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid granskning af alla dessa motioner, har Utskottet funnit den öfvertygelse inom de respective Riks-Stånden uttalad, att skjutsningsbesväret, fortfarande, utöfvar på landets tillstånd, och allmogen i synnerhet, ett högst menligt inflytande; hvarföre det ock allmännast yrkas, dels på ändring, dels på upphafvande af detsamma, såsom icke grundadt på någon naturlig rältsenlighet eller härled t från det förhållande, som ett stadgadt och utbildadt samhällsskick förutsätter mellan Staten och dess medlemmar.
Också har, vid de flesta Riksdagar, under loppet af a:ne sekler, fråga förekommit om förändring oell lindring i delta åliggande; men de stadganden, hvilka blifvit vidtagne lill befordrande af ett sådant ändamål, hafva föga förmått motverka denna prastalions menliga inflytande.
Utskottet anser icke behönigt, alt afgifva en fullständig framställning derom.
Olägenhelerne äro tillräckligt kände; och Utskottet skulle i delta fall föga kunna annat, än å nyo upprepa hvad de senare Riksdagarnes förhandlingar i detta ämne förut innehålla.
Allmänna opinionen om denna fråga har dessutom redan så stadgat sig, att svårligen någon röst torde finnas, som höjer sig lill försvar för lämpligheten och rältsenligheten af skjulsningsbesväret.
Men desto mera angeläget finner Utskottet vara, att fästa uppmärksamheten uppå behofvet, alt i möjligaste måtto lyfta denna börda från jordbruket.
Utskottet drager icke i betänkande att förklara della för en högst vigtig samhällsangelägenhet; och lärer man svårligen kunna påräkna några serdeles väsendlliga framsteg uti ett förbättradt åkerbruk och hushållningssält hos allmogen, likasom i dess sedliga bildning, innan en reform af skjutsväsendet kunnat åstadkommas.
Utskottet inser dock hela svårigheten af ett sådant företag, och omöjlighelen alt verkställa denna reform på en gång, i afseende på alla delar af skjutsväsendet.
En radical reform skulle icke heller vara lämplig, äfven om den ens vore möjlig; emedan ett absolut upphafvande på en Bih, lill Riks-St.
Fröt, iS34- 8-clc Sami. a i Side Heij tet.
IO Allm.
Besv. och Occonomie-Utskollcts Ectankande IV.o gS. gång af allt skjutsningsbesvär skulle framkalla andra och nya svårigheter af oberäknelig beskaffenhet.
Det är derföre nödigt alt förut beräkna medlen och tillgångarne för verkställigheten af den förändring, som åsyftas, samt följderne af densamma; och det väsendtliga i en reform ligger icke heller uti att borttaga och upphäfva det gamla, förtidens kraf otjenliga, utan fastmer uti att skapa och bereda nya utvägar, hvarigenom det afsedda ändamålet på ett lämpligare sätt kan vinnas.
Från denna synpunkt har Utskottet trott frågan om förändringar i skjutsväsendet böra betraktas, och således ansett sig, med ett oförryckt sylte för huivudändamålct, likväl för närvarande icke kunna föreslå vidsträcktare åtgärder för dess vinnande, än dem, som äro verkställbara utan äfventyr eller kännbar rubbning af andra, lika vigtiga förhållanden.
Då Utskottet derföre nu icke anser sig kunna för Rikets Högh Ständer framlägga ett förslag till allt skjutsnings-besvärs fullkomliga upphörande, torde dock de åtgärder, som af Utskottet vördsamt skola föreslås, kunna blifva en tjenlig förberedelse och ingång på den bana, hvilken bör leda till ändamålets ernående i framtiden.
Åtminstone hoppas
Utskottet en utväg härigenom öppnas, så att hemmansegaren må kunna befrias från det skjutstvång, hvaröfver han mest klagat; — en utväg, som troligen af honom skall begagnas i samma nion, som lian lärer sig att förstå sitt rätta interesse, och att uppskatta värdet af det frivilliga arbetet, framför det aftvungna.
Förut får Utskottet likväl upplysa, att Utskottet, bland andra motioner i detta amne, äfven emottagit åtskilliga, rörande Kronoskjutsen; men som en del af desse blifvit remitterade jemväl till Stats-Utskottet, och frågan om förändring i kronoskjutsen dessutom inverkar på Stats-verkets utgifter, så har Utskottet ansett sig böra behandla densamma gemensamt med nämnde Utskott, och kommer således att jemte Stats-Utskottet afgifva serskildt Betänkande i denna fråga.
Således förestå frågorne: i;o Om Håll- och Reserv-skjutsen, 2:0 Om Diligence- och Forvagns-Inrättningar, 3:o Om Post-skjutsen, jemte hvad som, i sammanhang med dessa frågor, blifvit yrkadt; hvilka ämnen utgöra det gemensamma föremål, hvaröfver Utskottet nu går att sig utlåta.
Allmänneligen anses Håll-skjutsen vara den mest förderfliga, i synnerhet då man afser dess menliga inverkan på folkets sedlighet.
Mängden Allm.
Besv, och Oeconomie-Utshottels
N-o 98. af de hållskjuls-skyldigés barn och tjenare inöfvas i ett sedeslöst och lättjefullt kroglefverne, eller åtminstone hafva att motstå farliga frestelser dertill.
De utsättas dessutom för en godtycklig behandling af gästgifvare och måhända äfven af resande, deremot något correcliv förgäfves sökes uti äfven ' de strängaste police-ördningar, hvilka icke förmå att förebygga sådana förhållandens skadliga inflytande på folk-lynnet.
Men delta förhållande verkar lika förderfligt på de Reserv-skyldige, och i vissa orter måhända i ännu större grad; emedan skjuts-uppbudningen, obestämd och derföre ofta befarad, hindrar den reserv-skyldige alt begagna sin tid och sina dragare till ett nyttigt arbete, eller ock ryckes han derifrån, för att fullgöra en besvärlig servitud.
Den mindre omtänksamme, från barndomen vid detta förhållande invande jordbrukaren förledes äfven lätt, att med välbehag omfatta tillfället till en efterlängtad förströelse på skjutsfärden.
Barn och tjenare lemna dessutom ett förlåtligt företräde åt detta slags sjelfsvåldiga lefnadssätt framför ett mödosamt arbete vid gården.
En ytterligare olägenhet torde äfven för reserv-skyldige hafva uppkommit, medelst de åtgärder till hållskjutsens förminskning, som egt rum, utan att forvagnar på samma vägar blifvit inrättade, hvarigenom, äfvensom genom hållskjuts-skyldiges olagliga uteblifvande, reserven fått vidkännas en lörökad skjutsning.
Svårligen skulle också de reserVskjuts-skyldige kunna öfver sistnämnde omständighet, likasom öfver deras uppbådande i rätter ordning, hålla en pålitlig control; hvaremot de hållskjuLs-skyIdige hafva bestämda åligganden att iakttaga, och äfven äro i tillfälle att bortaccordera sin skjuts.
Efter ett noggrannt och sorgfälligt öfvervägande häraf, har Utskottet funnit angeläget vara, att en åtgärd vidtages, hvarigenom både båll- och reservskjuts-skyldigheten måtte kunna upphöra, och hemmansegaren omsider befrias från denna hans jord åtföljande prestation.
I detta afseende anser
Utskottet de förslag böra begagnas, sorn åtskillige motionairer yrkat, dels om frivilliga entreprenader för skjutsningsbestyrets öfverlagande, och dels om diligence- samt forvagns-inrättningars befordrande.
I Utskottets tanka äro dessa utvägar förtjen te af serdeles uppmärksamhet, såsom gemensamt ledande till ändamålet.
Det är Utskottet icke obekant, att försök till sådane entreprenåder i alla
Län redan långt för detta blifvit gjorda, till följd af Kongl. Maj;ts Nådiga Circulaire till Dess Befallningshafvande af den i3 Augusti 1810; äfvensom att dessa försök icke aflupit efter önskan.
Alen Utskottet tror sig äfven känna, att orsaken härtill icke bör sökas i sjelfva utvägens olämplighet för ia Allni.
Bes v, och Oeconom i c- UIs ko t Le t i Betänkande JV-o gS. ändamålet, utan torde hufvudsakligen kunna härledas, dels af allmogens och de mindre fördelaktighet kunna, på grund af någon erfarenhet, bedömas, dels deraf, att de skjutsande, hvilka stundom mindre beräknat de moraliska och oeconomiska olägenhelerne af skjulsningen, än den tillfälliga vinsten deraf och känbarheten af det bidrag i persedlar eller contant, som de lill entrepreueuren skolat utgöra, sällan kunnat förena sig om vilkoren forén sådan entreprenad, hvilka äfvenväl, då någon täflan af specuianler icke kunnat vid företagets början inträffa, blifvit högt uppstegrade af de få personer, som sig i sådant afseende anmält.
Dessutom är det ett allmänt kändt factura, att i många landsorter frivilliga Contraet nu mera finnas upprättade mellan Håll- och Reservskyldige samt Gästgifvare och enskilde personer, em skjutsens utgörande mot en efter locala förhållanden lämpad ersättning i penningar elier varor.
Det synes således endast återstå, att ytterligare uppmuntra och befordra inrättande af entreprenader på alla ställen, äfvensom alt bringa dem till mera enhet och sammanhang, för alt vara målet nara- Härtill skulle hufvudsakligen bidraga, om sådane Entrepreneurer berättigades, att af resande uppbära 24 sk, banco i lega för 1 häst per mil, (klock utan serskild tillökning för den skjutsandes åkdon, emedan begagnandet af sådant,.såsom oftast lättare, bör för den skjutsande anses vara en fördel), samt att, på de högst få ställen, der locala svårigheter sådant ovilkorligen påkallade, denna lega finge förhöjas ända till 36 sk. för milen.
På de stal lern åter, der entreprenad icke kan åstadkommas ensamt mot förmonen af den förhöjda legal), borde de skjutsskyldige,, för befrielse från denna skyldighet, sammanskjuta det ytterligare tillskott, antingen i, penningar eller varor, som för entreprenadens betingande kunde erfordras.
Det torde vara så mycket billigare att de skjutsskyldige vidkännas ett sådant tillskott, sorn skjutsningsskyldigheten ostridigt är ett åliggande för dem,, och de följaktligen böra. erlägga någon afgift för befrielsen derifrån.
Utskottet finner icke heller obilligt, hvarken att landets invånare i allmänhet, då de resa, komma att bidraga till det vigliga ändamålets befordran, genom kostnaden, af em ökad skjutslega,, ej heller att Staten derföre får vidkännas den högre utgift för embetsresor, sorn häraf uppstår; men deremot anser Utskottet det blifva ett oeftergifligt vilkor, att förhöjning i skjutslegan, utöfver den nuvarande, endast må beviljas på de orter, eller inom de skjutsdistrict, der entreprenader genom frivilliga Contraet blif— Hilm.
Besvärs- och Occcnomre- TJi skol tels Betänkande N'jo q8. j-3 vit tillvägabragte, och följaktligen skjutsskyldighelen i-sitt närvarande skick upphörer.
Att deremot förhöja skjutslega!!- i allmänhet och utan detta bestämda förbehåi 1, skulle vara att befordra det så mycket öfverklagade skjulshesväreis bibehållande, och att missleda hemmansbrukarens begrepp om verklig fördel af sin arbetskraft, samt derjemte, att försvåra entreprenaders liilvägabringande.
Man bör således fast hellre begagna det, kanske aldrig mer återkommande, tillfället, att medgifva denna förmon, såsom ett uteslutande vilkor, för alt pä en gäng befordra den tvungna skjuts-praestationens upphörande, och det frivilliga åtagandet af skjutsnings-bestyret.
En allmän tillökning i skjutslegan utan undantag skulle dessutom möjligen föranleda uppstegring i den lega eller de vilkor, som för foror eller forslingen af varor vanligen Betingas; hvilket Utskottet tror skola förckommas, om tillökning endast medgifves att ega rum för entreprenadskjuts lill resandes förskaffande-, emedan härigenom utmärkes förutsättningen af den grundsats, att man ansett sådan skjuts, der hästarne alltid måste vara till hands för detta ändamål och der fortskaffuingssättet är skyndsammare, böra betalas högre, än en tillfällig forsling, som verkställes efter serskild öfverenskommelse, och vanligen sker långsammare.
Likaledes bör man härvid icke förbise ett annat vigtigt ändamål, som med denna fråga står i ett oskiljagligt sammanhang, — det nemligen, att de redan började forvagns-inrättningarne icke må motverkas, medelst det gamla skjutsväsendets bibehållande och uppmuntran, hvarigenom nä rande inrättningar, såsom icke vinstgifvande, men väl förbundne med stora svårigheter och uppoffringar, skulle upphöra, och sålunda ett återgående af civilisationen på denna väg ovilkorligen inträffa.
I Utskottets tanka hafva forvagns-inrättningarne, såsom verksamma medel för öfvergången till ett förbättradt skjutsväsende,, gjort sig förljente af Nalionens uppmärksamhet och deltagande, och böra på lämpligt sätt uppmuntras och understödjas, hvarom allt Utskottet framdeles i detta Betänkande ämnar att Serskildt srg utlåta; och anser sig nu endast böra tillägga,, det Utskottet antagit, såsom vilkor för möjligheten af skjutsnings-besvärels upphäfvande under nuvarande förhållanden, ej allenast att skjutsnings-bestyret öfverlåtes på frivilliga entreprenader, mot en dem beviljad förhöjning i legan, och, i vissa fall, af tillskott från de skjutsskyldige, utan äfven att, i sammanhang härmed och såsom ledande tilldel gemensamma ändamålet, forvagns-inrätlningar må befordras.
Sedan Utskottet sålunda framställt dessa grunder för vinnandet af ifrågavarande ändamål; utbeder sig Utskottet att, i afseende på de förbe - i4 Allm.
Besv, och Oeconomie-Ulskottets Betänkande 2V:o g8. redande åtgärderne och verkställigheten af frivilliga entreprenader för resandes forlskaffande, få vördsamt afgifva följande Förs la g: 1 Mom.
Håll- och Reserv-skjutsen, äfvensom skyldigheten dertill, må upphöra med förbehåll, alt skjutsningsbeslyret öfvertages af entrepreneurer, sorn berättigas af de resande uppbära iÄ\ sk.
Banco i lega för en häst, med eller utan åkdon, per mil, samt att, på de ställen, der entreprenad icke kan åstadkommas endast mot denna förmon, de skjuts-skyldige då, för befrielse från denna skyldighet, måga sammanskjuta det ytterligare tillskott i penningar eller varor, utöfver den förhöjda legan, som för entreprenaders betingande kan erfordras, äfvensom att, på de få orter, der locala svårigheter sådant ovilkorligen påkalla, legan må kunna förhöjas ända till 36 sk.
För sådant ändamål bör af Konungens Befallningshafvande jemte Comiterade, som väljas af skjuts-skyldige för hvarje håll och reserv-lag, först uppgöras förslag till bestämmande af den förhöjda skjulslegan vid hvarje blifvande skjuts-station, samt af det dervid erforderliga antal hästar och åkdon, som af entrepreneuren bör tillhandahållas.
Dessa förslag skola, genom Konungens Befallningshafvande, insändas lill Kongl. Maj:ls Nådiga pröfning och stadfästelse, hvarefter Konungens Befallningshafvande må i Nåder anbefallas, att låta anställa auetioner om skjutsnings-bestyrets öfverlåtande åt entrepreneurer, för att derigenom få utrönt det lägsta anbud, hvartill en sådan entreprenad för hvarjé skjutsstation må kunna erhållas. . » 4 Mom.
Sedan, genom dessa förberedande åtgärder, vilkoren för entreprenaders ernående blifvit bestämda och sålunda uppställda, att öfver deras antagande kan löstas med Ja och Nej, böra Konungens Befallningshafvande Allm. Besv.-och Oeconom i c- Utskott els Betänkande No gS. i5 Jäla sammanhålla alla skjutsskyldige districtvis, för att höra dem, huruvida de vilja, på dessa vilkor, öfverlåta skjutsnings-skyldigheten till entrepreneurer, samt följaktligen åtaga sig att, i de fall, då entreprenad icke kan åstadkommas utan tillskott utöfver den förhöjda legan, sådant erlägga till det erforderliga belopp, sorn genom entreprenad-auctionen blifvit utrönt: och må härvid iakttagas, att de skjuts-skyldiges röstningsrätt beräknas efter den grund, enligt hvilken skjutsen blifvit utgjord, med skyldighet för minoriteten att underkasta sig majoritetens, och de frånvarande de närvarandes beslut.
Öfverlåtelse-vilkoren på detta sätt af de skjuts-skyldige antagas, skola, i öfverensstämmelse dermed, Contract rörande skjuts-bestyrets verkställande på entreprenad upprättas och afslutas, hvarvid det tillkommer Konungens Befallningshafvande att tillse, det ej allenast fördelen af det lägsta anbudet, utan äfven den lika hufvudsakliga omständigheten, att entrepreneuren leranar en nöjaktig både moralisk och juridisk garanti för uppfyllandet af sina förbindelser, blifver iakttagen.
I allmänhet må stadgas, att vid entreprenaderne ej få begagnas hästar, som äro längre aflägsna från stationen än i dels mil; äfvensom att entreprenaderne helst må förenas med sjelfva gästgifveri-rörelsen.
Skulle skjuts-district gifvas, der pålitliga enlrepreneurer erbjuda sig, att utan förhöjning i nuvarande lega och utan tillskott af de skjutsskyldige, skjutsnings-bestyret öfvertaga, så bör ett sådant anbud ovilkorligen antagas, och contract om entreprenad derstädes upprättas. 8 Mom.
Contract om entreprenaders ingående må icke upprättas för längre tid än io år.
Skulle Rikets Ilöglofligé Ständer bifalla hvad sålunda blifvit framslälldt och föreslaget, Allm.
Bcsv. och Occonomie-Uiskotlets Betänkande IV.o 98. torde underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit få afgå, deri Rikets Hög loll.
Ständer uttrycka deras öfvertygelse om det menliga inflytande, som skjutsnings-sky.ldigheten utöfvar på Nationen i både moraliskt och oeconomiskt hänseende, och derjemte i underdånighet anhålla, att Kongl, Majit täcktes, genom en allmän Kungörelse, uppmana Rikets skjuts-skyldige invånare, att kraftigt samverka dertill, att, för afhjelpande af ifrågavarande besvär, frivilliga entreprenader till resandes förskaffande. må inrättas, på de grunder och vilkor, som här ofvan blifvit föreslagne.
Derjemte får Utskottet vördsamt tillägga, att de förändringar i nu gällande författningar rörande skjutsväsendet i allmänhet och dess serskilda delar, som kunna blifva en följd af denna nu föreslagne nya reglering, torde böra betraktas såsom Reqlementarjska Stadganden, hvilka icke lära kunna af Rikets Höglofl.
Ständer bestämmas, eller föreslås till alla sina detail ler, hvadan ock Rikets Höglofl.
Ständers åtgärd i denna del torde kunna inskränka sig endast lill att antyda, hvad Rikets Höglofl.
Ständer finna härvid böra iakttagas.
Utskottet föreslår derföre, att Rikets Höglofl.
Ständer, i sammanhang med dess underdåniga framställning rörande en förändrad reglering i Skjutsväsendet, und. anhålla, det Kongl, Majit läcktes låta utarbeta en ny Skjuts- och Gäslgifveri ordning, hvilken, jemte de stadganden Kongl. Majit i nåder pröfvar nödiga för allmänna säkerheten, samt till både resandes och skjutsandes betryggande mot missbruk vid skjulsinraltningarnes begagnande, äfven innefattar följande föreskrifter: ilo att ingen öfvermage eller qvinsperson får såsom skjutsande begagnas, ulan den resandes begifvande; 2:0 alt alla med vederbörlige resepass försedde personer må få begagna Gästgifvarskjuts, och att följaktligen gesäller dertill berättigas; 3:o att inga Ostron-, Hummer- eller Fogel-lass hädanefter må fortskaffa.? med Gästgifvarskjuts; ^:o att i allmänhet så väl den resandes som den skjutsandes rälllighetér och skyldigheter må med största noggrannhet bestämmas; dock så alt nödig control på föreskrifternas - Allm■ Besv. och Oeconomie-Ulskottets Belänkande N:o g8. 17 nas efterlefnad är möjlig; hvarföre stadgandet om viss körningstid torde höra sammanföras med det ora vårdslös körning, utan afseende på den längre tid, som för milen är heräknad.
Beträffande dernäst frågan om Diligence- och For v agns-inrättningar, så hafva nästan alla Motionairer yrkat, att dessa måtte befordras.
Utskottet delar så mycket hellre denna mening, som Utskottet är fullt öfvertygadt derom, att någon väsendtlig förbättring i skjutsväsendet icke står att vinna utan i sammanhang med braket af Diligence- och Forvagnar, hvilka oslridigt bereda öfvergången till bättre communications-anstalter och småningom skola vänja nationen vid begagnandet af de mångfaldiga fördelar och beqvämligheter, som dermed äro förenade.
— Om detta icke redan skett med den skyndsamhet, som man kunnat förmoda, så bör orsaken härtill icke sökas i beskaffenheten af de inrättningar, som för detta ändamål redan finnas, utan hulvudsakligen i nationens vana vid det gamla sättet alt begagna skjuts, och i de stora svårigheter, sora de nya inrättningarne haft att bekämpa.
Emedlertid vittna, som nämndt är, de talrika motioner, hvilka i detta ämne blifvit framställda, att dessa anstalter icke arbetat förgäfves och att en välförtjent uppmärksamhet blifvit fästad vid de, i detta afseende, med både uppoffringar och besvär verkställda företag.
Utskottet begagnar äfven derföre detta tillfälle, för att, rörande de 3:ne inrättningar af detta slag, som för närvarande finnas i Riket, lemna följande upplysningar: 1:0 Paketposten, inrättad, till följd af Rikets Höglofl.
Ständers und. begäran, för passagerare och effecler emellan Stockholm och Ystad, började sina resor den ^18 Junii 183», hvilka vidare utsträcktes öfver Malmö till Helsingborg.
Denna post har, till och med i833 års slut, tillskyndat postcassan en förlust af R:dr Banco 34,192: 40, ,I> men som> v*d detta års slut, calculeras uppgå lill 4°,000 R:dr; 2:0 Sedan Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit att med Diligencer motsvara en del af Hållskjutsen emellan Stockholm och Upsala, har en oafbruten communicalion på dessa orter egt runi Irån den 14 Mars 1839.
Denna inrättning har kunnat uppehållas, medelst det ännu bestående tillstånd för entrepreneuren, att af hållskjuts-skyldige uppbära ersättning genom frivilligt accord för 24 skjutshästar i veckan å hvarje gästgifvaregård, som derunder fyra gånger passeras; 3:o
På grund af enahanda tillstånd, lemnadt till en böljan för ett Bih. lill R.
Brot. i834• 8:de Sami. 3 iS:de Häftet.
Besv. och: Oeconomié-Utskotteis Betänkande JV:o $81 års tili! å t ett bolag,—• dock medinskränkt .rättighet till håll- och reservskjutsaccord för 1(0 hästar i veckan å hvarje gästgifvaregård, sorn under verkställde fyra resor passerades, — hade
Diligencer, liktidigt med1 paketposten, öppnat communication. emellan.
Stockholm, Linköping och Jönköping; men då de raedgifne accordén icke inedhunnits, innan Bolaget insåg, att en täflan på denna väg med paketposten skulle verka menligt för håda inlättningarne, . öfverflyttade»-Diligence-lihien till den vestra vägen, forst till Westerås, och Örebro, samt vidare sommaren i832 till Götheborg och sistlidet år derifrån äfven till Helsingborg, Den ofvannämnde rättigheten tili liållskjutsaccord beviljades likväl icke för denna väg, hvarföre ock Bolaget lärer hafva lidit en betydlig förlast.
—Beträffande sistnämnde Diligenceiii rättnings,.. äfvensom, paketpostens rörelse under förlidet ar, har Utskottet inhemtat, alt paketposten, som tillryggalagt 8,073 mil, inbragt i5,23ib Kd;r 14 sk. 11 rst., med en utgift af 25,3ot Rd:r 4 s^* 9 rst., samt att
Diligenceinrättniugen, hvars rörelse utgjort 10,175 mil, egt en inkomst afl 21,095 Ild:r 43 sk. 8 rst.. och en utgift af 24,927 Rd:r 9 sk. 6 rst.
Eliuru denna skiljaktighet synes bevittna den enskilda inrättningens mindre ofördelaktiga ställning, är dock ingen anledning till förmodan, alt nitet för en allmän, om än nyttig, inrättning skall kunna bestå uti en jemn täflan hlatt. om. minsta förlusten, vid förelag, sorn tvärtom måste medföra, vinst, så vida de skola kunna påräknas, såsom bestående.
Likväl torde detta exempel visa,, att den enskilda industrien, om den af det allmänna på ett lämpligt sätt blifver underlättad, lian med mera båtnad för detsamma anlitas och tillvägabringa förmonRgare resultat, än dem, som föranledt Öfverpost-Directeuren, att i. underdånig skrifvelse till Kongl, Majit af den 20 sistlidne Mars föreslå, det passagerares fortskaffande med- paketposten måtte med innevarande år upphöra.
— Ett förhållande, sorn gifver Utskottet en ytterligare anledning att inse behofvet afl dens föränclring i skjutsväsendet, som nu. föreslagits.
Då det således torde fä antägas, att förenämnde och dylika enskilda företag äro fiört jente af uppmuntran och understöd^ så väl från Styrelsens sorn Rikets Ständers sida, enär det hufvudsakligen är genom en ändamålsenlig och tillräcklig utsträckning af diligence-farien, som skjutsnings-besväret skalf upphöra,, och härtill fordras, i étt så; penningefattigt land som Sverige, förnämligast, att den enskilde entrepreneuren af diligence, eller ock Bolaget för en sådan inrättning, åtminstone, till en början kan. påräkna bidrag, antingen genom årligt anslag af Statsmedlen eller i låneväg af det allmänna mot lindriga. återbetalnings- och ränte-vilkor,, så får Utskottet,.
Besv. och Occonomle-UtskoUels Betänkande N:o 98. *9 med -fästadt afseende ej mindre på angelägenbeten af sjelfva ändamålet, än ä de många motioner, sorn härom blifvit gjorde, vördsamt tillstyrka, det Rikets Höglofl.
Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, efter dess Kådiga ompröfning, af q: de Hufvud ti teln och af de under Kongl. Majrts