Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Januari 1776. stadgandet uti 8 §. af 1763 års Kongl. Bref i afseende å Konungens Befallnirtgshafvandes iättighet, att upptaga och afdöma frågor om Gästgifvares, Hållkarlars, och de Skjutsandes tredska, motvilja och Lag-Utskottets Betänk anden. 35 och försummelse, samt stegringar i Skjufslegan, blifvit, i ändamål af dessa ärenders skyndsammare behandlande, förnyadt.
Uiskottet, som anser, att då en till
Gästgifvaregård ankommande resande dervid för sitt, oftast i de mest angelägna ärender, nödvändiga forthjelpande med skjuts, måste helt och hållet bero på den till befordran deraf tillsatte Styresmannens eller Hållkarlens välbehag och hans mer eller mindre noggranna uppfyllande äf de honom åliggande skyldigheter, det ock är af största nödvändighet, att denne person både är vid betydligare ansvar förbunden att sine åligganden uppfylla, och äfven att, nar han deruti i den mån brister, det han dels för verkställigheten deraf tvingar den resande att tilldela sig serskild vedergällning, genom fordrandet af drikspenningar, dels med otidigheter den resande bemöter, denne person icka undgår en allvarsam bestraffning, hvarförutan, efter Utskottets tanka, berörde med svårare följder förenade oordningar svårligen kunna förekommas, finner det vara vådligt, att för det närvarande lossa eller förminska berörde band, hvilka hittills länge funnits verka till det med dem åsyftade ändamål, hellst Utskottet anser sig ega anledning förmoda, att blotta tillvarelsen af det nu öfverklagade stadgandet i märklig mån tillbakahållit öfverträdelser af det för. budne och att detsatnmas tillämpning åtminstone mera sellan behöft användas, hvarföre ock Utskottet ser sig ej kunna tillstyrka bifall till hvad uti det ifrågasatte ämnet är vordet föreslaget.
Detta, 36 Lag-Utskottets Betänk anden Detta, jemte det särskildta yttrande, hvaruti någre af Utskottets Ledamöter stadnat, och uti bifogade Proiocolls-Utdrag innefattas varder Riksens Högloflige
Sländers vidare pröfning vördsamt underställdt.
Stockholm den 8:de Januarii 1818* Utdrag af protocollet hållit hos Riksens Hög/of.
Ständers Lag-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 8 fann ar i i 1818.
Föredrogs det af Riksdags-Fullmagtigen Matts Ericsson frän Stockholms Län till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifne och till Lag-Utskottet remitterade Memorial om åtskillige ändringar i 1734 års Gäsigifvare-Ordning och Förklaringen deröfver den 11 December 1766.
Efter öfverläggning härom, funno Utskottets fleste Ledamöter, på sätt Betänkandet utvisar, sig icke äga anledning att tillstyrka någon ändring uti ifrigastäldte Författningar.
Från detta Beslut af Pluraliteten voro likväl Herr Assessoren Gyllenhaal, Herr Kammarherren och Assessoren Grefve Posse, Herr Pro. fessoren Doctor Hagberg, samt Herr Lagmannen och Borgmästaren Palmborg, i så måtto af skiljaktig tanka:
Att då det förhållande, som borde finnas emellan brott och straff, icke kunde anses iakttagit, om, på sätt 14 §. af Förklaringen den n December 1766 stadgar, Hållkarl, för d«rt han af resande fordrat drikspenningar elier Lag- Utskottets Betänkanden. 37 eller dera med ovett ofredat, skulle undergå spöstraff, hvilket .Lagen utstakar endast för brott af gröfre beskaffenhet.; och följden af berörde sträng* het i straffet äfven blefve, att Hållkarlar för ifrågavarande förbrytelser mera sällan tilltalades och således undgingo allt ansvar; så och enär det icke eller vore lämpeligt, att för desse händelser utsätta penninge böter, ansågo bemälte Herrar
Ledamöter sig böra tillstyrka , att det uti berörde §. utsatte spöstraff kunde förändras till bestraffning af prygel, efter det förhållande sorn genom Kongl. Circulairet till samtelige Regements Cheferne om förändring uti Krigs-Arrielarne och tjenstgörings
Reglementet uti visse fall den 26 November 1812 redan är bestämdt, sJ att sex par spö borde förvandlas till Femton prygel, tio par spö till Tjugofem prygel och sexton par spö till Fyratio prygel.
Nlr 9.
Lag - Utskottets Utlåtande, angående Ändring i Lagens Stadgande uti 5 Cap. 4 §.
# Hedervärda Bonde-Ståndet har till Lag-Utskottet remitterat ett till bemälte Riks-Stånd ingifvit af Riksdags-Fullmägtigarne från Skaraborgs Län Lars Carlsson, Peter Svensson, Anders Svensson och J.
Andersson underteknadt Memorial, hvaruti hemställes, att Lagens Stadgande uti 5. Cap. 4. §.
Utsöknings-Balken, huru förfaras skall då i mät tagen lös egendom försäljes, måtte 58 Lag-Utskottets Betånkandch. matte pl det sätt förändras, att deruti bestämmes, dels hvad antal personer böra, såsom köpare, vid försäljningen eller Auctionen vara tillstädes innan utropet verkställes, dels beloppet af de böter, hvartill den, sorn öfver utropen satt är, gjör sig förfallen, om genom hans egennytta eller vållande någon skada dervid timar, varder förökadt, Och är i anledning deraf uti berörde
Memorial föreslagit det en sådan ordning måtte antagas, att, då den utmätte egendomen uppgår till Atta Riksdalers värde, fyra personer, oberäknadt Utmätningsmannen och den som honom vid utropet biträder, bora vara vid försäljningstillfället närvarande, och vidare när berörde egendom uppgår till Sexton Eiksdalers värde, Sex personer, till Tjugufyra Riksdaler: åtta personer, till Trettio Två Riksdaler, Nio personer, till Fyrai io Riksdaler, Tio personer, till Femtio Riksdaler Tolf personer, och till Ett Hundrade Riksdaler samt derutöfver Sexton personer, äfvensom att såsom egennytta hos den, hvilken öfver utropen satt är, äfven borde anses, om han underlåtit att nog tidigt eller nog vidsträckt utfärda Kungörelser om utmätnings-Auctionen eller om lian verkstält densamma, utan att förmanande antal personer, såsom köpare dervid sig infunnit, samt så vida ske kan, utrönt deras vederhäftighet, i hvilka fall utmätningsmannen borde, utom ersättning till godsägaren af hela skadans belopp, derjemte böta första resan hälften deraf till delning imellan angifvaien och Söchnens fattige, lamt jndra re g än varda från tjensten skild.
Ut - Lag~Utskottets Betänkanden. 3g Utskottet har vid öfverläggning till det beslut härvid borde fattas, ansett det så mycket mindre vara möjeligt att föreskrifva hvad antal personer böra vara vid en behörigen utsatt och kungjord utmätnings-Auction närvarande, innan den må företagas, sorn dels sådant måste bero af Utmätningsmannens urskilning och utrönande så väl huruvida de, hvilka vid Auctions-tillfället sig infunnit, ditkommit i ändamål att verkställa handel af den till utrop stälde lösa egendomen, som ock af de flere sig dervid företeende omständigheter, hvilka kunna föranleda till säker kännedom deraf att försäljningen utan skada hvarken för fordringsägaren eller gäldenären kan för sig gå, dels ock, att ett så beskaffadt stadgande oundvikeligen skulle lämna runi och tillfälle till illusioner bade af utmätningsmannen och gäldenärent likasom ock Utskottet funnit, att då det ansvar utmätningsmannen sig ådrager om han af egennytta eller annat vållande tillskyndar fordringsägaren eller gäldenären? skada, bör mätas i den mon sorn hans förfarande härvid finnes vara brottsligt, .Lagens stadgande uti ofvan omförmälte 4 §. af 5 Cap. Utsöknings-Balken synes lämpligast bestämma vidden af berörde ansvarighet, då deruti föreskrifves, att Utmätningsmannen skall, jemte ersättande af skadan, plickta, som saken är till, hvarigenom till Domarens pröfning är öfverlärnnadt att efter öfvervägande af omförmälte förhållande utstaka botes beloppet.
På desse skäl har Utskottet altså icke funnit sig äga anledning tillstyrka bifall till hvad ' 9 pa Lag-Utskottets BetaniandéflP på sätt förenämndt är, blifvit föreslagit; Hvilket dock Riksens Höglofl.
Ständers vidar® skärskådande underställes.
Stockholm den i z Januarii 1818* N:r 10.
Lag-Utskottets Utlåtande, angående Förmyndares skyldighet, att hvarje tredje år tillöka myndlingens Arfs-Capital med den under tiden derå tipplupne ränta. -fcjnligt till Lag-Utskottet ankommit Utdrag af det hos Hedervärda Bonde-Ståndet den 18 nästlidne December haline Protocoll, har Riksdags-Full mag t i gen från Christianstads Län, Pehr Nilsson, uti ett berörde dag ingifvit Memorial andragit, att ehuru, efter hans förmenande, det icke vore i Dag stadgadt, att Förmyndare böra hvarje tredje år tillöka deras myndlingars ägande Arfs-Capital med den under berörde tid derå upplupne ränta och den deraf uppkomne Summa jemväl derefter såsom Capital förränta, skall dock en sådan redogörelseskyldighet på flere orter blifvit Förmyndare ålagd; I anledning hvaraf Pehr Nilsson hemställt, det genom utfärdande Författning
Förmyndare måtte från omförmälte åliggande frikännas, och såsom skäl till berörde framställning sökt ådagalägga, dels att igenom detsamma tyngden af Förmyndare vården, som ändock alltid vore med besvär och kostnader förenad, än mera skulle försvåxas, dels att sådant skulle förorsaka, det till - Lag-Utskottets Betänk andert. ii förordnade
Förmyndare oftare sökté att derifrån varda endtledigade, hvarigenom lidande och utgifter de omyndige tillskyndades.
Utskottet, som jemväl af omförmälte Protocoll inhämtat, att tvenne af< Ståndets Ledamöter tillkännagifva, det de icke kunde förena sig uti berörde väckte motion , och hvaruti Ståndets allmänna röst äfven instämt, men att det oaktadt den blifvit till Utskottets handläggning remitterad, har funnit, att den skyldighet, som enligt Lagens stadgande i 22 och 23 Capitlen Arfda-Balken tillhör Förmyndare i allmänhet, att väl vårda sina myndlingars arfvemedel och för förvaltningen deraf behörigen redovisa, äfven innefattar det åliggande, att, så vidt sådant är möjligt och tillgångarne det medgifva, föröka arfsmedlens belopp, jemväl genom det den del af afkornsten deraf, som för myndlingens behof icke erfordras, göres fruktbar, äfvensom att, då ett så beskalfadt förhållande inträffar, det synes förutsätta, att myndlingens arf är betydligare, i hvilket fall Förmyndaren har att påräkna sådan lön och vedergällning, som emot hans besvär är svarande; men att, om åter arfvet är ringare, och denne vedergällning således icke skulle till fullo kunna godtgöra den möda Förmyndarevården förorsakat, han dock uti medvetandet af noggrannt uppfyllde pligter emot sin myndling, hvilken ock vanligen är hans närmare eller fjärmare anförvandt, äger en tillfridsställelse, som bör ti 11- bakahålla egennyttans fordringar; Och är det i följd häraf, som Utskottet anser ingen anled ning - Lag- Utsi u t tets Betänianden. ning för sig att medverka till bifall af hvid Pehr Nilsson i förrberörde matto hemställt.
Detta varder dock till» Riksens Höglo!!.
Ständers granskning vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 12 Jarmarii 1818- N:r 11. Lag-Utskottets Utlåtande} angående åtskilliga omständigheter vid utmätningsmål.
Från Vällofl. Eorgare-Ståndet hafva till
DagUtskottet blifvit remitterade icke allenast det af Riksdags Fullmägtigen för Thorshälla Stad, Herr Rådman P. G. Schotte ingifne Memorial, deruti, med framställande ej mindre af den olikhet uti tiden, som är lemnad Krono-Fogde a Landet och Magistraten i Städerne till verkställande af laga kraftvundne
Utslag uti skuldfordririgsmnl, då den förre dertill äger ett ratt erum af Trenne Månader, hvaremot Magistraten bör innom fjorton dagar verkställigheten besörja, än jemväl det lidande, som fordringsägarne måste vidkännas genom afbidande af den förstnämnde tiden för utbekommandet af hvad dem hos på Landet boende personer blifvif tilldömdt, Herr Rådmannen yrkat, att tiden för den executiva åtgärden borde så val å Landet som i Staden vara enahanda, och bestämmas till en Månad ifrån det Utslaget af den, som skall det verkställa, emottages; utan ock Lag-Utskottets Betänk anden. 43 ock det Memorial, hvarmed, i anledning af nyssnämnde Motion, Riksdags Eullmägtigen för Strängnäs Stad, Herr Borgmästaren J. H.
Ekstrand inkommit, hvarigenom föreslås i:mo
Att, så vida tillgång hos Gäldenär i lös egendom finnes, tili godtgörande af Domfäst skuld, Executoren, så i Stad sorn på Eandet, bör innom en tid af Sex veckor från U tslagets emottagande derföre lemna fordringsägaren full liqvid,* hvarvid likväl Herr Borgmästaren ansett undantag nödigt för de Orter, der Fögderierne äro af större vidd, för hvilka en längre tid till berörde verkställighet kunde bestämmas,* 2:0
Att då fast Egendom å Landet skall i mät gå, fullbordan deraf ej må fördröjas derigenom, att Värderingen derå, som skall föregå, anses icke kunna förrättas annan tid, än då marken är bar, utan att en sådan värdering må anställas hvad årstid sorn helst och vara skedd innom 28 dagar ifrån det den, sorn skall densamma verkställa, fått sig tillställdt det Laga kraftvundne beslut, hvarå utmätningen skall grundas. 3:0
Att fordringsägare må vara berättigade, att hos Konungens Befallningshafvande i det
Län, der de bo, erhålla Promotorial till de öfrige Konungens Befallningshafvande för verkställighet å Domar och Utslag hos Gäldenärer, som i annat Län äro boende, hvarvid borde iagttagas, att fordringsägaren, jemte det han erlade ett bestämdt belopp penningar, såsom förskott till kostnaderne och till godtgörande af vederbörande Lmbetsmäns ökade besvär, tillika med Domen eller Utslaget, uti Original aflernnade den 44 Lag-Utskottets Betänk and en. den skuldsedel eller handling, pä hvilken krafvet sig Stödjer, jemte antekning derå af fordringsägaren i hvad ändamål aflemnandet skett, hvaröfver bevis å en afskrift deraf skulle af Konungens Befallningshafvande mot lösen ineddelas, hvilken afskrift sedermera, vid möjeligen inträffande händelse af Originalhandlingens förstöring, skulle, då ett sådant förhållande af Konungens Befallningshafvande vittsordades , äga lika kraft och verkan med Originalet; Och 4:0
Att, enär af Hof-Bätt meddeldt Dom eller Utslag uti skuldfordringtvist Kongl. Maj:ts Nådigste skärskådande underställes, den 130 Cap. 9 §.
Bättegångs-Balken föreskrifne tid för fullföljden deraf måtte förkortas och blifva lika med den, som för vexel och Sjö-Rätts-Saker är bestämd, och att dessutom
Par terne ej fingo utdraga tiden genom muntelige förhör, vidlöftigare skriftväxling och nya Handlingars företeende, utan att, sedan en skrift å hvardera sidan blifvit ingifven, Dom borde skyndsamt utfärdas, förutan föregångit förhör eller granskning af nya förut ej begagnade Handlingar och bevis, äfvensom utan berättelse? utfärdande.
Till Utskottet har ock från Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit öfverlemnadt ett Utdrag af det derstädes den 27 nästlidne December hällne Protocoll, hvaraf inhämtas, att bland Ståndets Uedarnöter i anledning af Herr Badman Sclwttes väckte ofvanberörde motion, serskildte meningar blifvit yttrade, rörande tiden, innom hvilken verkställighet å Domar och Utslag i skuldfordringsmäl borde af Krono - Fog darne - Lag-Utskottets Betänkanden.
45 darne och Magistraterne meddelas, hvarvid någre med Herr Rådmannen sig förenat, Herr Grosshandlaren Videberg förmodat att åtta dagar skulle i Städerne för nämnde ändamål vara tillräcklige, rnen Herr Xagmannen och Borgmästaren Kjellander ansett, det berörde tid bord® bestämmas till Tvenne månader så val för Krono-Fogden som Magistraten, samt i öfrigt af Herr Borgmästaren Norström fråga blifvit väckt, att då tillgång hos Gäldenären uti lös egendom till betalande af Dornfäst skuld saknas, Executoren må äga att utan vidare omgång i mät taga hans fasta Egendom.
Detta allt har hos Xag-Utskottet i öfvervägande kommit; Och hvad först beträffar den föreslagne förlängning af tiden, som nu är för Magistraterne i Städerne fastställd till verkställighets meddelande å Domar och Utslag i skul« fordringsmål, samt att deremot den dertill för Krono-Fogdarne å Xandet bestämde tid måtte förkortas; så enär, hvad angar Städerne, otvifvelaktig! för de derstädes antagne Executions Betjente tillfälle icke saknas, att, efter det de om händer fått Dom eller Utslag i nyssnämnde mål, för att dem till verkställighet befordra, och Gäldenären icke kan eller vill dea Domfäste skulden godvilligt betala, genast utmätning å hans lösa Egendom förrätta, samt i öfrigt, i händelse af en mer än vanligt förökad! mängd af utmätningsmål, Magistraten mäste kunna foga anstallt att, om de förut varande Executions-Betjente icke medhinna verkställigheten besörja, antalet af desse personer blir tillö kadt; - 46 Lag-Utskottets Betänkanden. lcadtJ
Men hvad åter rörer KronoFogdarné, desse Tjenstemän, hvilka hafva så flerfakliga och vigtiga göromål att bestrida, utom utmätningarr. e, till sitt biträde vid desse sistnämde endast äga att använda de innom Fögdérierne tillsatte Länsmän, hvilka ock med trägne syssloförrättningar äro betungade, och således desse hvarken hafva läglighet, att med enahanda skyndsamhet, som Executionsbetjenterne i Städerne, genast efter det de emottagit
Dom eller Utslag, som genom utmätning skall verkställas, ., den samma utan uppehåll företaga, och icke elier oftast kunna sådant fullborda, i anseende dertill, att Gäldenärerne äro på längre afstånd från hvarannan boende eller vistande, anser Utskottet både att en förlängning af tiden för ifrågavarande verkställighets ineddelande, icke kan för Städerne behöfvas, och jemväl att en likhet uti berörde tid,, så för Magistraterne sorn för Kronofogdarne icke lämpetigen kan antagas; Och ehuru den tid af Trenne Månadert hvilken är Kronofogdarne förelagd, innom hvilken de bora vid egit betalningsan. svar verkställa en till deras åtgärd lemnad utmätning, synes vidsträckt och möjeligen ofta öfverflödig, samt således tåla att till någon del förkortas, anser dock Utskottet, att för det närvarande, då en allmän klagan föres öfver utsökningsmålens tilltagande, och då i följd deraf Kronofogdarnes befattning med utmätningar ansenligen förökats, omständigheterne göra det mindre lämpligt, att nu vidtaga någon förändring uti hvad i detta ämne är stadgadt, äfvensom - Lag-Utskottets Bctånkanden. 47 vensom att sådant jemväl
Liefve äfventyrligt, enär derigenom en strängare behandling af Gäldenärer under en allmänt tryckande peuningebrist skulle föranledas.
Vidkommande åter den af Herr Borgmästaren Ekstrand väckte fråga, att värdering å i mät tagen fast Egendom må få verkställas äfven å annan tid, än dä bär mark är, finner Utskottet, som icke kunnat inhämta, eller har sig vetterligt, att sådan åtgärd är i Eag eller genom serskilt Författning förbjuden, något ovillkorligt stadgande derom icke vara lämpeligt, helst olika förhållanden härvid nödvändigt måste uppstå, då det ankommer på dem, som skola värderingen förrätta, att tillse, huruvida de, på grund antingen af förut ägande kännedom om beskaffenheten af den Egendom, som är i mät tagen eller dömd, eller af d« Chartor och Handlingar, hvilka äro att tillgå, finna sig i tillfälle att, utan ägornes och markens skådande, bedöma Egendomens värde, samt i öfrigt det alltid är fordringsägaren obetagit, att i händelse bemälte personer obehörigen uppehålla förrättningen, rättelse deruti å vederbörlig ort söka.
Beträffande dernäst Herr Borgmästarens påstådde rättighet för fordringsägare, att genom meddelande Promotorial af Konungens Befallningshafvande i det Län, der de bo, få till öfrige Konungens Befallningshafvande, i ändamål af verkställighet, befordrade Domar och Utslag å personer, som innom desse sistnämndes
Län äro vistande; Så enär med Lagens stad - 48 Lag-Utskottets Betänkanden. stadgande uti i Cap. g §. och 3 Cap. 7 §.
UtsökningsBalken är öfverensstämmande, att en sä beskaffad handräckning, som omförmäld är, både kan och bör af Konungens Befallningshafvande meddelas, och Utskottet jemväl förmodar, att den samma icke af någon Konungens Befallningshafvande, vid derom skeende ansökning, utan giltige skäl vägras, anser Utskottet behofvet icke kräfva något särskilt förordnande i detta ämne; Men det i öfrigt af Herr Borgmästaren gjorde förslag, så väl om bestämmande af det förskott, hvilket en fordringsägare i slike fall bör till kostnadernes bestridande erlägga, som i öfrigt uti afseende E hvad vid aflemnandet af den Original skuldförbindelse eller handling, hvarä den fastställda fordran sig grundar, med det mera skall iagttagas, finner Utskottet, att, sedan uti Expeditionstaxan är utsatt, hvad sorn i lösen för ett hos Konungens Befallningshafvande erhållit Promotorial bör erläggas, och äfven i Chartse Sigillatae Förordningen. med hvad belopp stämpladt papper det bör förses, det icke hvarken är antagligt eller ens möjligt att föreskrifva, hvad i öfrige kostnader, af den som Promotorialet begär, bör förskjutas, såsom beroende pä de i hvarje serskilt fall inträffande skiljaktige omständigheter, äfvensom att, då hvarje till Konungens Befallningshafvande inlemnad skrift eller ansökning bör i dess Diarium till sitt innehåll inflyta, och fordringsägaren derigenom äger säkerhet och vittnesbörd om de Handlingar han dervid bifogar, det icke skäligen kan åläggas Konun - Lag-Utskottets Betänkanden. 49 gens Befallningshafvande att dera serskilte recipissen utfärda, samt att vådlige följder deraf skulle kunna uppstå, att vid händelser af be' sagde uti Original ingifne Handlingars förkommande eller förstöring, tillerkänna den afskrift som deraf blifvit tagen, och hvarå emottagningsbevis är vordet af Konungens Befallningshafvande teknadt, lika gällande kraft med Originalhandlingen.
Vidare och hvad rörer väckte frågan om förkortande af den tid, innom hvilken tvister i skuldfordringsmål, sorn under Kongl. Maj:ts Nådigste skärskådande dragas, böra hos Kongl. Maj:t fullföljas, och huru med handläggningen dervid sedermera bör förfaras, finner Utskottet , att den föreslagne förändringen af hvad Kagen föreskrifver, angående det som vid tvistemåls fullföljande hos Könungen bur iagttagas, och huru, sedan de till Konungens pröfning i behörig ordning kommit, böra handtera# icke mera i Skuldfordrings än i andre mål kan blifva nödig eller nyttig, hälst den anmärkning äfven torde böra äga rum , att i sådant fall enahanda förfarande skulle antagas, då uti ett skuldfordringsmål den, som krafvet anställt, förmenar att det samma af ÖfverRätten blifvit antingen olagligen afslagit, eller till mindre belopp än vederbort godkändt, samt deröfver hos Konungen i underdånighet förer klagan, men honom icke lärer kunna betagas, att, i den ordning sådant är tillåtit, och med iagttagande af Lagens stadgande i 30 Cap. 11 §, Rät k ' “ '
Bihang till Rihs.St. Prat. . i$ig. j-de Sami. N:r 7. $. 5© Lag-Utskottets Betänkanden.
Rättegångs-Balken, få förete och ådagalägga de skäl och Handlingar, på hvilka han sin talan grundar.
Sluteligen, och hvad angår det som af Herr Borgmästaren Norström blifvit föreslagit, att, enär vid skeende utmätning för Domfäst skuld, tillgång i lös egendom hos Gäldenären till godtgörande deraf saknas, Under-Executoren utan vidare omgång må i mät taga Gäldenärens fasta gods, anser Utskottet, att sådant otvifvelaktigt skulle föranleda till hvarjehanda oordningar och olagligheter, då innan fast Egendom utmätes, noggrann pröfning bör föregå om Gäldenärens ägande rätt dertill, jemte de flere omständigheter, hvilka kunna verka, att fastigheten icke kan eller hör till betalning af den skuld, för hvilken utmätningen är anställd, användas, hvilken pröfning icke med säkerhet kan Under-Executoren anförtros.
På desse skäl finner Lag-Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till någondera af de i förenämnde måtto gjorde Motioner, och får till Riksens Högloft.
Ständers vidare pröfning sådant öfverlemna.
Stockholm den 8 Januarii igi8.
Lag-Utskottets Utlåtande, angående antalet af Nämdeman till Domhafvandens biträde vid Militice-Boställs-Svner.
H. os Hedervärda Bonde-Ståndet har Riksdags» Eullmägtigen från Jemtlands Län, Olöf Nilsson, uti Lag-Utskottets Betänkanden. 51 uti ingifvit Memorial frarnstält, att det af Kongl.
Majit, i anledning af nämnde Riks-Stånds vid iSog ock 1810 årens Riksdag i underdånighet gjorde hemställan, genom Nådigt Rref den a 8 Februarii t 815 vidtagne beslut, att i stället för det uti 3:dje Afdelningen 1 §.
Eoställs-Ordningen den 15 September 1752 förordnade antal af half nämnd till Domhafvandens biträde vid Militite-Boställs-Syne-Förrättningar, två Nämndemän derefter må utgöra tillräckeligt antal till
Domhafvandens biträde vid nyssnämnde
Syner, skulle på de orter, der berörde Bostäl- . lens ägor äro vidsträckte och kringspridde, förorsaka olägenhet och uppehåll uti Syne-Förrättningarnes snara afslutande och föranleda dertill) att