Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gyldenstolpevinton j hufvudsakligen af samma innehåll med den af Friherre Silfversköld emot UtskotLets beslut afgifne reservation, men med det tillägg af Grefve Gjrl - Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 170. • 3 dcnstolpe, Jet lian ansåg ganska lämpligt, alt ett sammandrag upprättades på den årliga tillverkningen och åtgången af krut, men utan alt beliållningarne ifiåu föregående år deri upplagas, då Revisorerne eller Rikets Ständer icke hafva hellof af alt. vela, luiru mycket Krut som finnes, men väl alt tillse det förråden icke må förminskas genom öfverdrifven försäljning, har Grefven, tili vinnande af en sådan control, ansett ett sammandrag, i den form lian föreslagit, vara ganska nyttigt.
Mot Ulskollets i senare punkten gjorde hemställan, har inom Borgare-Ståndet af Ilerrar Waern 3 NormanHesslera. fl. blifvit anmärkt, att frågan så mycket mindre borde förfalla, som tid nu vore att öfvergå ifrån det monopolium, sorn af Kiornin innehafves och ulöfvas i afseende på Kruttillverkningen i Riket, och alt denna tillverkning må blifva mera fri samt af den enskilda industrien beroende.
Och har, med anledning häraf, blifvit föreslaget, ali Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att förnyelse af Krullillverknings
Gontraclena ej mätte ske vidsträcktare eller annot lunda än i den nion nödvändigheten det fordrar för erhållande af Krut, och sålunda Kronans monopolium minskas i den raon enskilda tillverkningen uppslår ulan beroende af Kronan; hvarjemte äfven blifvit i frågas lii 11 <11, alt Salpeter borde få lill
Riket införas, enär det 1111 fastställde pris af 7 R:dr 24 sk., hvartill Salpetern per Lisp. af Kronan inlöses, är alldeles för högt, då den i Finland kan erhållas för 3 R:d r, och alt om tillverkningen af Salpeter här i Sverige icke kan åstadkommas för samma pris, bättre vore. att
Salpelerjorden användes till åkerbruket än lill Krut.
Utskottet har tagit i öfvervägande hvad anmäi kningarne innehålla; roen då, hvad först redovisningen angår, en uppgift, sådan den af Grefve Gyldenstolpe blifvit föreslagen, eller utan att upplaga Krutbehållningen ifrån föregående år, icke gifver någon tillförlitlig ledning för bedömandet af den u 1 liga hushållningen med Krulförråden, enär åtgången, så vida något säkert omdöme deröfver skall kunna fällas, bör jemföras icke blott med till verk nin gs-beloppe t för ett år, utan med behållningen på del hela; så, oell då Utskottet icke kan dela den åsigt, alt några väsendlliga olägenheter skola möta genom allmängörandet af huru stora Krutqvantiteter Försvarsverket eger, vidblifver Utskottet sitt förra tillstyrkande i denna punkt.
Beträffande åter de anmärkningar, som i Borgnre-Slåndet blifvit gjorda vid Utskottets tillstyrkande i 71 £:ns 2:dra Punkt, får Utskottet, så - *4 St ats-Ut skottets Utlåtande N:o ijo. som svar å dem, åberopa dess under N:o g3 afgifne serskilda Betänkande, rörande väckt fråga om nedsättning i priset å Krut samt om fri Kruttillverkning.
22:0 Borgare-Ståndet har återremitterat y3 deruti Utskottet tillstyrkt, alt Revisorernes anmälanden rörande en af Kongl. Krigs-Collegium till Handelshuset Jacob De Ron Si Söner verkställd försäljning af tackjerns-gods "må lemnäs ulan åtgärd och hafva Herrar EkermanTVcernj Hallingj Egnellj m. fl., hufvudsakligen anfört: att besynnerligt vore det ett varuslut, som bort liqvideras inom 1826 års utgång, ännu år 183a icke blifvit i Krigs-Collegii räkenskaper debiteradt; att den omständighet, att
Staten på denna afFaire ej lidit någon förlust, icke förringade äfventyrligheten af prasjudicatet, om den åsidosatta bokföringen lemnades utan anmärkning; alt
Utskottet bort bestämdt uppgifva huru liqviden slagit ut och i hvad skick saken nu är, samt alt Contraclet af den 21 Junii 1825 borde meddelas, på det man må kunna bedöma, huruvida ränta å köpesumman bör komma Staten lill godo.
Då af Kongl.
Krigs-Collegii i ämnet afgifne underdåniga förklaring, som i Utskottets förra Betänkande finnes införd, redan är upplyst: alt liqvidens fördröjande härrört af det
Handelshuset i Nåder medgifna anstånd med betalningen, i nion af gjutgodsets afhemtning; alt utlemnandet deraf dock icke skett förr, än betalning af Handelshuset blifvit för hvarje post inlevererad, och alt Handelshuset redan år i83i erlagt fulla beloppet lör hela det contraherade partiet, ehuru liqviden icke då kunnat afslutas, enär återstoden af varan icke blifvit uppvägd förr än vid afhemtningen, som åter icke skett ännu under loppet af år i832; så anser Utskottet de framställde anmärkningarne härigenom redan vara besvarade, och äfven utredt, att någon ränta å köpesumman icke kunnat komma i fråga.
Med åberopande i öfrigt af hvad Utskottet förut i detta ämne anfört, tillstyrker Utskottet: att hvad Revisorerne anmält, rörande den med Handelshuset De Ron Se Söner afslutade afhandling om försäljning af gjutgods, icke må föranleda till någon ålgärd. a3:o H:rr Halling och Egnell hafva vid föredragning i Borgare-Ståndet af 74 §. yttrat, att den af Revisorerne gjorda anmärkning vid den förlust Kronan fått vidkännas, i följd af ett med en Enlrepreneur vid Stats■ Utskottets Utlåtande, N:o 170. namn Rydin år 1829 uppgjordt Contract, om leverering af ärter och bränvin tili 3;dje Commissariatet, icke, på sätt Utskottet tillstyrkt, borde förfalla, utan deremot IroLt förhållandet påkalla en underdånig anhållan af Rikets Ständer, det laga åtal må i ersättningsväg anställas antingen emot Entrepreneuren eller emot den, som, å Kronans vägnar, Conlractet afslulat, och hvilken dervid icke, såsom vederbort, vidtagit lagliga åtgärder till bevarande af Kronans rätt.
H vad sålunda blifvit anmärkt, har vid frågans pröfning inom Utskottet icke undfallit dess uppmärksamhet, men Utskottet har ansett dess åtgärd böra inskränkas lill utlryckande af ett ogillande af vederbörande Autoriteters förfarande i målet.
Och som Utskottet vidblifver denna åsigt, tillstyrker Utskottet ånyo: att Revisorernes anmärkning må få förfalla.
2/po Uti Betänkandets 78 §., som egentligen angår frågan om den så kallade gamla Mötes-Passevolanee-Fonden, har Utskottet, på anförde skäl, förklarat sig förhindradt, alt tillstyrka någon åtgärd i anledning af Revisorernes i berörde ämne gjorda framställning.
Emot delta yttrande hafva anmärkningar blifvit gjorda hos Ridderskapet och Adeln, Preste- och Borgare-Stånden, hufvudsakligen innehållande: att som gamla Passevolance-Fonden mäste hafva någon egare, antingen dem som dertill bidragit eller Stats-Verket, så vore ock häraf en följd, att Rikets Ständer holde komma i erfarenhet af så väl hvarest dessa medel finnas, som huru de blifva använde; att då i 58 §.
Regeringsformen stadgas, att, derest genom
Iractater med fremmande magier några medel skulle lill Riket inflyta, skall för dem på enahanda sätt redovisas, som för öfrige Slats-inkomsterne, så borde, med ännu mera skäl, redovisning ske för medel, som influtit genom Iractater med Svenske Medborgare, under hvilken calhegorie ganda Möles-Passevolance-Fonden kunde hänföras; alt om man icke vill medgifva, att de, som lill densamma conti ibuerat, skulle återfå denna besparing, blefve andra alternativet ovedersägligt, alt den måste tillfalla Staten; alt densamma icke kan anses vara Konungens eller Regeringens enskilda utan det allmännas tillhörighet, såsom genom allmänna bidrag tillkommen; att Rikets Ständer böra taga i anspråk medel, som äro af allmän natur och till Stats-Verket influtit; att misstag uti den af Utskottet åberopade skrifvelse ifrån Hol-Cancelleren sa yida förelupit, att deri såsom formligt fattadt beslut blifvit förklarad den åt - Slafs-Utskottets Utlåtande N:o ijo. gärd, som Rikets Ständer endast yttrat sig ”icke vara i tillfälle att vidtaga;” och att, då Rikets Ständer således icke medgifvit, att gamla Passevoiancefonden skulle vara frilagen ifrån revision, ulan tverlom velat göra deras ostridiga granskningsrått gällande, men någon revision deraf icke kunnat ega rum såsom enständigt vägrad, Utskottet borde vid Utgifts-Betankandenas afgifvande, ä nämnde fond, så långt den räcker, anvisa de nya anslag, som möjligen kunna komma att tiilslyrkas, eller alt åtminstone underdånig anhållan matte göras om öfverförande till nya Passevoiancefonden af den gamla fondens behållning.
Hvad nu först angår rättigheten alt granska Förvaltningen af den så kallade gamla Passevoiance-fonden; så enär Kongl. lYlaj:t vid flera serskilda tillfällen och senast i anledning af Rikets Ständers år i83a församlade Revisorers framställning härom, förklarat, att denna granska! ngs-rällighet, så vidt den afsåge 1828 års gamla Passevolance-Gassas behållning, icke lian Rikets Ständer eller deras Revisorer medgifvas, sä har Utskottet, som å ena sidan icke kunnat instämma i denna tydning, utaf Hjistruclionen för Rikets Ständers Revisorer, men å den andra icke heller ansett ändamålsenligt eiler ens lämpligt, alt Rikets Ständer i samma ämne skulle göra förnyad underdånig framställning, trott sig böra inskränka sitt yttrande till omnämnande af det hinder, som fortfarande möll för granskningen af berörde Gassas behållning.
Beträffande dernäst de Utskottet gifna uppmaningar att, så långt tiilgångarne det medgifva, å gamla Passe volanee-fbndens behållning anvisa de nya anslag, som kunna komma i fråga, eller alt åtminstone tillstyrka en underdånig anhållan, om nämnde behållnings öfverförande till nya PassevoIance-Cassan, så får Ulskoltet i anledning häraf meddela det yttrande, att då desse medel, tillkomne genom ett Contract med Rust- och Rotehållare, förut icke blifvit upptagne ibland Stals-verkets tillgångar, eller beräknade ibland dess inkomster samt varit undantagne ifrån den Revision Rikets Ständer och deras Revisorer verkställt, tror Utskottet det icke vara ändamålsenligt, alt för oundgängliga, bestämda behof anvisa tillgång å en fond, hvars granskning icke ens blifvit Rikets Ständer medgifven; och då i öfrig t en underdånig anhållan om behållningens öfverförande lill nya Passevoiance-fonden tillika skulle innefatta förnyad begäran om gransknings-rältigheten af de derå skeende dispositioner, meri hvilken begäran Utskottet, för sin del, anser mindre lämplig, samt öfverskoltets för - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. fördelning emellan dem, som lill fonden bidragit, hvilket äfven blifvit ifrågaställdt, torde vara overkställbar, så vida denna utdelning skulle komma dem, som vidkänts utgiften eller deras rätts innehafvare till godo; så får Utskottet ytterligare förklara, att del, i anledning af Revisorernes i della ämne gjorda framställning, icke kan tillstyrka någon åtgärd. a5:o Borgare-Ståndet bar återremitterat 7g §. på grund af Herr Egnélis yrkande, att om, såsom anledning är alt förmoda, flera utgifter af enahanda beskaffenhet med dem Utskottet i berörde $. omnämnt, af Passevolance-medlen blifvit bestridde, borde ett sådant förhållande visserligen föranleda till någon åtgärd, i stället för alt, på sätt Utskottet tillstyrkt, Revisorernes anmärkningar ”må förfalla.”
Utskottet tror sig i berörde hänseende icke böra gå längre än som nu skett, då Utskottet uttryckligen ogillat den hushållning, som med PasSevolance-medien i de uppgifne fallen egt rum; men då af vidtagne åtgärder en bättre ordning och hushållning är alt förvänta, vidblifver Utskottet sitt förra tillstyrkande: att Revisorernes ifrågavarande anmärkningar icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. 26:0
Uti 80 §. har Utskottet, med anledning deraf, att åtskillige utgifter funnits vara af beskaffenhet, att icke böra drabba JVya PassevolanceCassan, hemställt: ”alt Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt de omnämnde och med dem likartade utgifter måtte bestridas af gamla Passevolance-fogden, och att, derest sådant ej i Nåder "bifalles, desamma blifva anvisade alt af 3:dje Hufvud-Titelns tillgångar utgå.” Hvarjemte Utskottet i 82 $., der åtskilliga utgifter äro uppräknade, som kunna hänföras till de uti 80 §. omnämnde, tillstyrkt tillämpningen äfven af det i samma £. gjorda förslag.
Häremot har blifvit anmärkt, af Friherre Cederström> J._, alt den af Utskottet begagnade benämningen gamla Passevolance-fonden borde utgå, enär Rikets Ständer å denna fond ej ega rätt alt göra några anvisningar; samt af åtskillige Ledamöter inom Borgare-Ståndetalt berörde benämning vore så mycket mindre lämplig, som deraf skulle kunna dragas den slutsats, att fondens behållning icke borde Stats-verket tillfalla, hvilket Sihans till R.
Brot. 1834. 4.de Sami. 1 AJd. ».dra Bandet. 4-de Uäjtet. 3 / 18 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. dock, ehvad gransknings-rättigheten tillerkändes Rikets Ständer eller icke, förmodades höra ske.
Till svar härå får Utskottet hufvudsakligen åberopa hvad Utskottet i ofvanstående s3:dje punkt anfört; och tror sig så mycket hellre böra vidblifva sitt förra tillstyrkande, som utgifter af enahanda beskaffenhet med dem, hvilka Revisorerne anmärkt, föregående år blifviL bestridda af gamla Passevolance-Cassans tillgångar och anvisningen å denna fond i allt fall blott alternativt blifvit af Utskottet föreslagen. 27:0
Vid föredragning hos Ridderskapet och Adeln af86 har Gref ve Cronstedt, Claes3 väl upplyst, att besigtning af Flottans mindre Ekeförråd i Carlskrona numera egt rum, och hvarvid befunnits, att Förrådet innehöll omkring 200 kubik fot utöfver den qvantitet, som borde finnas; men då för en fullständig granskning erfordras, att äfven det öfriga Ekevirket inventeras, så att verkliga behållningen på det hela må blifva känd, — så, ehuru kostnaden af en sådan inventering torde uppgå till ett betydligare belopp, tillstyrker Utskottet ånyo: alt Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det inventering äfven af det öfriga Ekevirket må i Nåder anbefallas, och behörig control öfver vederböraudes redovisnings-skyldighet dervid iakttagas. 28:0 Borgare-Ståndet har återremitterat 97 angående afskrifning af en Cabinetts-Cassans skuld lill Convoy-Cassan, till följd af någre Ledamöters yrkande, alt det deri förekommande ämne måtte af Utskottet närmare utredas; äfvensom hos Ridderskapet och Adeln Grefve Cronhjelm j O. A. j instämt uti den reservation, som af Herr Petre' afgifvits och finnes förra Betänkandet bifogad.
Men då intill år 1829 någon granskning af Convoy-Cassans medel icke var Rikets Ständer medgifven, och ifrågavarande af Revisorerne i i832 års Berättelse i usta punkten omnämnda Disposition af 60,000 R:dr Hamb.
B.co, redan åren 1825 och 1826, blifvit vidtagen, ehuru förordnandet om beloppets slutliga afskrifning icke aflåtils förr, än under den 3i December 1829, så anser Stats-Utskottet fråga ej kunna blifva att ingå i något bedömande af utgiftens beskaffenhet eller behörighet.
Och som all den utredning af ämnet, hvilken af tillgänglige handlingar stått alt vinna, redan blifvit meddelad genom hänvisning lill pag. 133 i Revisions-Berättelsen för 1802 och pag. 19 i Förklaringarna, fortfar Utskottet att anse Reyisorernes anmälan i denna punkt icke erfordra någon åtgärd. Ståts-Utskottets Utlåtande N:o ijo. »9 29:0
Un^er åberopande af Herr Petres i ämnet afgifne reservation, liar Giefve Cronhjelm j O.
A.j yrkat återremiss å gg rörande det bidrag, som af Convoy Cassan meddelas i och för Sjö-Expeditioner, med tillägg derjemte, det liden nu vore inne, då Con voy-afgiflerne till större delen borde försvinna; och bar Grefven ansett denna lindring för Svenska Rederien så mycket mera behöflig, som, efler de uppgifter Grefven förskaffat sig, antalet af i handeln begagnade Svenska Skepp på de sista j5 å 20 åren i betydlig grad förminskats och hvartill orsaken lill en del torde böra sökas uti de dryga umgälder, som för sjöfarten måste utgöras.
Jemte det Utskottet i anledning af detta Grefve Cronhjelms anförande, så vidt det angår dispositionen för den förflutna tiden af Convoymedlen lill Sjö-Expeditioner, åberopar dels hvad förra Betänkandet i 99 $. innehåller och dels hvad Utskottet i näst föregående punkter nu yttrat, får Utskottet tillika, i frågan om upphörandet af Convoy-afgiften, upplysa det Utskottet i detta ämne ifrån Borgare-Ståndet erhållit remiss å en af Herr Halling väckt motion, vid besvarandet hvaraf Utskottet sålunda kommer i tillfälle alt taga i öfvervägande hvad Grefve Cronhjelm i detta hänseende anfört. 3o:o I likhet med hvad Grefve Cronhjelm, O. A.j yttrat vid föredragningen af 31 , har Grefven i afseende på 102 rörande redovis ningssältet för de under Öfver-Intendents-Embetets disposition ställde medel, ansett det af Revisorerne anmälde, i denna §. omnämnde förhållande böra föranleda lill en underdånig skrifvelse, enär efter Grefvens tanka, det Kongl. Stats-Contoret lemnade uppdrag att uppgöra tjenligare räkenskaps-formulaire endast afsåge att bereda likhet emellan de serskilde förvaltande Verkens Bokslut samt Riksbokslulet, men icke all bereda mera enkelhet i redovisningen för de serskilde ulgifterne.
Ehuru Utskottet lika med Grefve Cronhjelm finnér, alt del Kongl.
Stats-Contoret lemnade uppdrag att upprätta Räkenskaps-formulaire, liufTudsakiigast åsyftar alt 1 möjligaste måtto bringa de förvaltande Verkens liufvud-räkningar till öfverensstämmelse med den form, som för Riksbokslulet blifvit antagen, anser likväl Utskottet, alt en ordnad och enkel hufvud-räkning ovilkorligen äfven måste leda till mera ordning i åtskilige delar äfven af sjelfva redovisningen, hvadan Utskottet, vidhållande dess föiut i ämnet afgifne yttrande, anser denna fråga för det närvarande icke erfordra någon Rikets Ständers åtgärd. 20 Stafs-Utskottets Utlåtande N:o ijo. 3i:o Slutligen får Utskottet i anledning af en i Presle-Ståndet af Prosten Hallbäck dervid gjord anmärkning, att i i83o års Revisions-Berättelse pag. io3 finnas upptagne 2,661 R:dr 22 sk. till reparation å Posthuset i ”Helsingborg”, ehuru i nämnde
Stad icke finnes något Kronan tillhörigt Posthus, — till upplysning meddela, att, genom tryckfel, förvexling af namn egt rum, och att den omnämnda utbetalningen blifvit verkställd för Posthuset i Helsingör.
Stockholm den 14 Junii 183/f - Reservationer:
Vid 6:te punkten j angående. Eocpeditions-Sekreteraren Askelöf lemnad gratification af II:rr Ekerman och Petrés som åberopade deras vid Betänkandet N:o 22 i detta ämne afgifne reservationer, och i hvilka Friherre TersmedenDoctor Hasselroth Prosten Svedelius3 Prosten Nordin samt Handlanden Andersson instämt.
Vid ig:de punkteiij angående Sammandrag öfver Krutförrådenaf Friherre SilfversköldC._, som åberopat sin vid 7 r §. af Betänkandet N:o 22 afgifne reservation; och hafva, utom Friherre PalmstjernaHerrar von Post och Hembergj Herr Grefve Gyldenstolpej Anton, förklarat sig i samma Reservation instämma.
Vid ä/f:de punkten angående granskning af gamla Passevolancefondens behållningaf Prosten Astrandunder åberopande af dess vid 78 #. i Betänkandet N:o 22 afgifne reservation.
Af Herr Petréy som anfört: ”Sedan, vid anställd votering, den förseglade sedeln afgjort, att Stats-Utskottet, i fråga om gamla PassevolanceCassan, skall förblifva vid sitt förut fattade, af flera inom Riks-Slåndan klandrade beslut, anmäler jag deremot min reservation, med förklarande, att då äfven af dem, som inom Utskottet talat för nyssnämnde beslut, formligen blifvit erkändt, att detsamma grundar sig på en afvikelse ifrån den ännu lill efterlefnad gällande urkunden om Indelnings-Verket samt på den högst eftertänkliga misstydning af Rikets Ständers ord, som beklagligen förefinnes uti Herr Hof-Cancellerens bref till Rikets Ständers Revisorer af den 3 November i832, har ifrågavarande, på begreppet em Grundlagens helgd så djupt verkande beslut, förekommit, lindrigast sagdt, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. oväntadt.
Den förhastade, för att icke säga orättmätiga behandling, som denna sak förut fått vederfaras, kan icke godtgöras genom ett nytt misstag.
Representantens åliggande är att oförställd! och i full öfverensstämmelse med förhållandet yttra sig om hvarje till dess pröfning hörande mål, utan att återhållas af derigenom möjligen uppkommande klander mot den ena eller andra Stats-maglen, eller emot begge gemensamt.” ”1 betraktande häraf och under åberopande af Herr Prosten Stenhammars vid ärendets första föredragning i Stats-Utskottet, till Rikets Ständer afgifne serskilda utlåtande, anser jag mig böra vördsamt yrka, att Rikets Ständer måtte, med godkännande af de i nyssnämnde utlåtande uttryckta åsigter, pröfva och afgöra den vigtiga, hela nationens uppmärksamhet egande frågan om gamla Mötes-Passevolance-fonden.”
Häruti förenade sig Herr Ekermanj samt Prosten P. G.
I öfrigt liar reservation anmälts af Friherre Tersmeden j Prostarne Östberg och Nordin > Commerce-Rådet HembergHandlanden sindersson samt Riksdags-fullmägtige Anders Andersson j Hans Hansson och Erik Nilsson.
Vid 28 och 2g punkternej angående dispositioner å Cabinetts-Cassans medel, har Herr Petré åberopat sine mot 97 och 99 $$. af Betänkandet N:o 22 förut afgifne Reservationer.
Ankom till Exp.-Utsk. den 14 Junii.
Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmälan rörande nine i Convoj-Cassans räkenskaper cfskrifne, till Cabinetts-Cassan utbetalde Summor. (I. A.) Sedan Utskottet, enligt hvad 98 §. af dess Betänkande N:o 22 innehåller, hos Herr Hof-Cancelleren gjort förnyad framställning om erhållande Slats-Ut skottets Utlåtande N.o ijt. af den redovisning, förre Cabinetts-Secreteraren, Friherre
Lagerheimafgifvit för de 2:ne summor i Hambuiger
Bico, hvilka i Rakenskaperne upptagne den ena till 77,088 R:dr 26 sk., och den andra till 4o>85c)R:dr 18 sk.
Svenskt Banco, bemalde Friherre af Convoy-Cassan uppburit, lili följd af Kongl. Brefven d. 9 Januarii och 29 October 1828, samt Herr Hof-Cancelleren under den i5 sistlidne Maj till Utskottet aflåtit svar, fur Utskottet rörande detta ämne nu afgifva yttrande, hvilket Utskottet, då denna fråga för första gången understiilles Rikets Ständers pröfning, ansett icke lämpligen kunna intagas i svaret på återremissen af Betänkandet N:'o 22, utan böra serskildt expedieras.
Herr Hof-Cancellerens omnämnda skrifvelse innehåller: alt, då, på sätt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till förnyad Instruclion för deras Revisorer af den 22 Februarii 1829 närmare utvisar, Kongl.
Maj:t medgifvit granskningen, i sammanhang med Stats-Verkets
Räkenskaper och förvaltning af de Fonder och Cassör, som icke tillförene blifvit af Rikets Sländers Stats-Utskott eller deras Revisorer utan endast i Kammar-Rätten granskade, under uttryckligt förbehåll af den dispositionsrätt Kongl. Maj:t dittills utöfvat och då på sådan grund Kongl. Maj:ls ofvanbemäide Nåd.
Bref af den 9 Januarii och 29 October 1828, jemte f. d. Cabinetts-Secreterarens, Friherre LagerheimSj afgifne qvittencer, voro att anse såsom tillräcklige verificationer, samt redogörelse, i öfverensstämmelse med hvad för dylika utgifter alltid iakttagits, dessutom varit inför Kongl. Maj:t af Friherre Lagerheim afgifven, hvarå Nådig decharge blifvit meddelad, Kongl. Majit icke nu, mera än tillförene, funnit skäl att i allmänhet medgifva någon så beskaffad redovisnings aflemnande, som den, hvilken af Utskottet blifvit begärd.
Dock hade Kongl. Majit för detta tillfälle tillåtit, alt Utskottet, upplysningsvis, finge sig meddeladt ett Utdrag af Cabinelts-Cas sans räkenskaper, utvisande, alt de 2ine ifrågavarande Summorne blifvit använde till bestridande af utgifter, som haft till föremål den Svenska och Norrska handelns fördelar och säkerhet.
Till följd af hvad Herr Hof-Cancellerens skrifvelse sålunda innehåller samt då det Utskottet meddeladt
Utdrag endast innefattar en summarisk uppgift på de kostnader, som varit förenade med afslutaridet af åtskilige handels- och sjöfarts-tractater, är Utskottet icke mer än Revisorerne i tillfälle att förrätta någon granskning af berörde utaf Revisorerne omnämnde till Friherre Lagerheim ifrån Con voy-Cassan utbelalde medel; men då dispositionen af dem egt rum, till följd af Kongl. Brefven den 9 Januarii och 29 October 1828 eller före den lid, då gransknings-rätlig - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 172. heten af Convov-Cassans förvaltning för Rikets Ständer oell deras Revir sorer vidtog, saint, enligt hvad ofvan är nämndi, decharge för medlens användande blifvit Friherre Lagerheim i Wäder meddelad, finner Utskottet Revisorernes anmälan, rörande oftanämnde disposition å Convoy-meiilen, icke föranleda någon åtgärd.
Slockholm den 14 Junii j834- NT:o 172.
Utlåtande, i frågan om vissa grunders bestämmande för Ho[-Stats-Per sonalens Pensionering.