Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-ståndet afgifvet och till Stats-utskottet remitteradt memorial har Riksdagsfullmäktigen Anders Gustafsson från Östergöthlands län anhållit, att, som Dahls häradsboer uti berörde län från urminnes tid åtnjutit den förmån att, efter årligt markegångspris, få lösa all den skog, som efter utsyning funnits att tillgå på kronoparken Omberg, men denna förmån blifvit häradsboerne beröfvad genom det i sednare åren vidtagna förändrade hushållningssätt med parken, enligt hvilket den på jägeribetjeningens föranstaltande upphuggna ved försåldes på offentlig auktion, hvarigenom vedpriserna uppdrefvos så högt, att den mindre bemedlade understundom icke kunde, äfven med de största ansträngningar och uppoffringar, förskaffa sig sitt nödvändigaste behof utaf skogsprodukter, till afhjelpande af dessa svårigheter måtte förordnas: att de Dahls häradsboer, som af ålder varit berättigade till utsyning å Ombergs kronopark, blifva i framtiden dervid bibehållne; att denna rättighet utsträckes så långt tillgångarna medgifva; att priset bestämmes efter markegång; att utsyningen må ske lassvis på roten, hvarigenom en hvar kunde använda sin utsyning efter behag och egen beqvämlighet samt bespara den kontanta utgiften för upphuggning, som för de flesta vore ganska kännbar, samt slutligen att åt öfverjägaren i distriktet, såsom den person, hvilken måste hafva den noggrannaste kännedom om hemmanens olika behof af utsyning, blefve uppdraget att verkställa fördelningen efter förmedladt hemmantal.
Af de motionen bifogade handlingar har Utskottet, bland annat, inhemtat, att genom Kongl, brefvet till Kammar-kollegium den 12 November 1812 förklarats, att, emedan ådagalagdt blifvit, det en del hemman inom Dahls och Lysings härader vore i största behof af bete och skog på Örnberget, hvilka förmåner äfven af sådan orsak, genom flera Kongl, resolutioner de 2:ne sednast förflutna århundraden, och sist genom Kongl, bref - 6 Sfats-1(skottets Utlåtande, N:a 248. veil ilen 9 November 1791, den 26 .Juni 1792 och den 8 Maj 1798. blifvit deni förunnade, i förra tider utan afgift, men i de sednare emot 8 sk. för hvarje boskapskreatur och 8 sk. för ett lass ved, funne Kongl. Majit billigt, att dessa hemman hädanefter förunnades bete och skogsfångst å Omberg efter tillgången samt emot den betalning, som kunde finnas skälig, i hvilket hänseende Kongl. Maj:t, med åberopande af Skogs-ordningens stadgande, förordnat att de, som å kronoparken Omberg finge utsyning, borde betala de utsynta skogseffekterna till hälften emot årliga markegångspriset, hvilken prisbestämning dock icke komine att gälla iner än för 5 år, efter hvilken tids förlopp Kongl. Maj:t ville taga ämnet i förnyadt öfvervägande.
,I)å af hvad sålunda blifvit anfördt synes, att Dahls häradsboer af ålder åtnjutit förmånen af skogsfång å ifrågavarande kronopark, i förra tider utan afgift och i sednare först emot betalning efter halft och sedan efter fullt markegångspris, men Utskottet icke kunnat af tillgängliga handlingar vinna upplysning, af hvad anledning häradsboerne gått miste om denna förmån, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer, att till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse, med anhållan, det täcktes Kongl. Majit, så framt, efter föregången undersökning, skulle sig visa, att Dahls häradsboer ega giltiga anspråk på tillgodonjutande af ifrågavarande utsyningsförmån, förunna häradsboerne en dylik förmån, dock emot skyldighet för dem att efter markegångspris betala den utsynade veden och med förbehåll, att kronoparken fortfarande blifver under Konungens befallningshafvandes och jägeribetjeningens tillsyn och vård.
Stockholm den 10 Juli 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 249. i\:o 249 Alik. till Exp.-Utsk. den il Juli, kl. 10 f. m.
Utlåtande i anledning af väckt motion, angående rättighet för åboerne å de s. k.
Hvit/eldlska slipen dii-/t em/n an en, att inlösa dem till skatte. CL A.) Från Hederv.
Bonde-ståndet liar till Stats-utskottet blifvit remitteradt ett af Riksdagsfullmäktige Tobias Lind, Olaus Eriksson, Hans Hansson oell Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län hos bemäldte Riksstånd afgifvet memorial, deruti motionärerne anfört, att ehuru, genom Kongl, brefvet den 8 Mars 1815, åtskilliga förändringar egt rum i afseende på hushållningen med de af fru Margaretha Hvitfeldt, enligt testamente af den 22 Januari 1664, till Götheborgs gymnasium donerade 146 mantal, hvaraf 6 vore säteri och återstoden insockne- och utsockne-frälse, hade likväl den med förändringarna åsyftade förbättring uti åboernes belägenhet å dessa hemman icke vunnits, hvartill orsaken borde sökas uti det förfarande dels kuratorerne för Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen, dels ock synnerligast gymnasii-fogden tilläte sig emot åboerne; till ådagaläggande hvaraf motionärerne uppgifvit, att åtskilige åboer blifvit af kuratorerne fråndömda besittningsrätten till hemmanen för de obetydligaste reparationers försummande, änskönt bristernas afhjelpande ansetts någon gång icke erfordra mera än 1 r:dr 16 sk., med hvilken hårdhet dessutom förenades den oformlighet, att vid husesynerna, hvilka förrättades af gymnasii fogden, åboen sällan undfinge del af syneinstrumentet och således merendels saknade kännedom, hvaruti de af fogden anmärkta brister bestodo, hvarom åboen gemenligen först underrättades genom kuratorernes beslut, som förklarade honom förlustig besittningsrätten till hemmanet.
Härförutan inträffade ej sällan, enligt hvad motionärerne förmält, att betydliga utmarkslägenheter å ifrågavarande hemman bortstaddes, emot serskildt afgift till stipendii-kassan, till personer, hvilka icke vore i den ringaste skyldskap med åboen, som öfver en dylik jordafsöndring icke ens tillfrågades, än mindre undfinge ersättning för den bortmistade jorden. 8 Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 249.
Då vid sådana förhållanden innehafvarne utaf meranämnda hemman egde så ringa trygghett uti besittningsrätten, hafva motionärerne föreslagit, att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t framställa den önskan, att åboerne å hemmanen, tillhöriga Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen, måtte, emot skyldighet att allt framgent till stipendii-fonden årligen utgöra så väl den gamla grundskatten i penningar, som ock den sednare fastställda kornskatten, eller hvad för öfrigt, efter åboernes hörande, kunde såsom ständiga skatter af hemmanen bestämmas samt emot erläggande af lämplig löseskilling, undfå eganderätt till hemmanen.
Af motionen bifogade handlingar har Utskottet, bland annat, inhemtat, att Margaretha Hedfeldt, enka efter S.
Thomas Dgris till Sundsby oell A by gårdar, genom testamente den 22 Januari 1664, som orden lyda ”bortgifvit och förärat” all sin fasta egendom, belägen inom åtskilliga härader i Bohus län, och utgörande, utom Sundsby och Åby, 6 mantal säteri, 140 ut- och insockne frälsehemman ”till Kongl. Majrts akademi eller gymnasium i Götheborg och till den studerande ungdomen af Bohus län, som dervid önskelig och christlig information uti bokliga konster kunde fruktbarlig uppdragas dess underhåll och befordran, så att den studerande ungdom af Bohus län, som till bemäldte Götheborgs gymnasium försändes, operturberadt att nyttja sitt fria underhåll af samma gods och aldrig till något annat bruk hvarken af den ena eller andra, hvem det vara kunde, än till förbemäldte studerande ungdoms information att användas”; hvarjemte samma testamentariska förordnande innehåller, att eho det vara må, som skulle vilja förskränka och tillintetgöra någon af de i gåfvobrefvet införda poster, han skulle hafva att förvänta en vredenes dom.
Af dessa donerade hemman indrogos emellertid åtskilliga till kronan vid Konung Carl XI:s allmänna reduktion af adeliga gods, men med afseende å stiftelsens föremål återgaf högbemälde Konung de indragna hemmanen, med förbehåll likväl, att äfven studerande ynglingar från öfriga delar af stiftet, hvilka bevistade Gymnasium i Götheborg, borde komma" i åtnjutande af en viss del utaf stipendii-godsens afkastning, som fru Hvitfeldt bestämdt ensamt åt studerande från Bohus län.
Genom Kongl, brefvet den 8
Mars 1815 vidtogs bland annat den förändring med stipendii-hemmanen, att åboerne derå befriades från den dem åliggande betungande dagsverksskyldigheten till säterierna Sundsby och Åby, samt åboerne berättigades att i stället för dagsverksskyldigheten utgöra - Sfats-Utskottets Utlåtande, N:o 249. 9 göra ärligen efter markegångspris till stipendie—fonden 8 tunnor korn för hvarje helt mantal af de bättre hemmanen, samt för de sämre eller svagare ©tt efter deras beskaffenhet lämpadt tunnetal.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande, och då den af motionärerne framställda begäran, om rättighet för åboerne å ifrågavarande hemman att få lösa dem till skatte, är stridande emot förberörde testamentes tydliga föreskrift, anser Utskottet sig icke kunna understödja samma begäran, utan hemställer, att denna del af motionen icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Hed anledning åter af motionärernes framställning om det mindre lagenliga sätt, hvarpå hemmansåboerne skola esomoftast blifva af kuratorerne för stipendii-inrättningen, samt af gynmasii-fogden behandlade, finner Utskottet sig icke sakna skäl tillstyrka Rikets Ständer, att till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, med anhållan, att undersökning måtte anställas till utredande af Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningens samt åboernes ömsesidiga förhållanden, och. i händelse dervid skulle sig visa, att åboerne icke få tillgodonjuta de rättigheter, hvilka, genom oftanämnda testamente och sednare stadganden, blifvit dem tillförsäkrade, Kongl.
Haj:t d å täcktes vidtaga sådana åtgärder, att åboerne blifva försatta uti den belägenhet, sora med rättvisa och billighet öfverensstäramer.
Stockholm den 1U Juli 1848 Hit), till K.
Prof. 1847 velt /S48.
I Afd. 2 Band. 43 Hafi. 2 40 Ståts-Utskottets Utlåtande, N.\o 250.
Ko 250- Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Juli, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner, angående dels reglering af dagsverkskyldigheten till boställen och kungsgårdar, dels upphörande af hofveri-skyldigheten i Skåne.
Cl. AO Till Stats-utskottet har Hederv.
Bonde-ståndet remitterat 3:ne serskilda hos bemäldte Riksstånd afgifna memorialer, nemligen: l:o af Riksdagsfullmäktige Sone Persson och Per Pålsson från Skåne, deruti föreslagits, att en underdånig skrifvelse måtte aflåtas med anhållan, dels att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla anställande af undersökning till utredande af den en del krono-torpare åliggande hofveri-skyldighet till åtskilliga kungsgårdar och militie-boställen i Skåne, dels ock att ej mindre bemälde kronotorpare än äfven krono-skattehemmans-egarne befriades från berörde tryckande dagsverksskyldighet i hvad densamma öfverstege konung Carl Xl:s reglemente och förordning af den 7 November 1695, eller, om en dylik förändring uti hofveri-skyldigheten icke skulle kunna medgifvas, de arbetsskyldige åtminstone måtte tillåtas, att med spanmål till visst belopp, eller deremot svarande värde efter markegängspris, friköpa sig från denna dagsverksskyldighet. 2:o af Per Nilsson från Christianstads län, med begäran, att Rikets Ständer ville vidtaga åtgärder, hvarigenom de i Skåne varande hästhemman kunde, emot erläggande af en viss bestämd ränta, befrias ifrån den hemmanen åliggande dagsverksskyldighet till åtskilliga kungsgårdar och militie-boställen.
3:0 af förenämnde Per Pålsson och Per Nilsson samt Jöns Månsson, Ola Mänsson och Christen Andersson, alla från Skåne, hvilka begärt, att Rikets nu församlade Ständer måtte göra framställning om verkställighet å hvad Rikets Ständer vid 1840—1841 årens riksdag uti skrifvelse N:o 182 i underdånighet begärt, angående dagsverksskyldighets utgörande till kungsgårdar och boställen.
Stats-llskottets Utlåtande, ,N:o Zöl. m Utskottet, som i ett sammanhang tagit dessa motioner i öfvervägande, har inhämtat, att Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers nyssnämnda skrifvelse, anbefallt anställande af noggrann och fullständig undersökning angående sådana uti åtskilliga hemmans ränta och skattläggning icke inbegripna dagsverks- och arbetsskyldigheter, som in natura utgöras till kronans hemman och lägenheter, hvilka, såsom boställen m. m., äro vissa embets- och tjenstemän eller till inrättningar upplåtna, hvarvid borde dels utredas, huru dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå desamma sig grunda, dels ock i de fall, då nämnde skyldigheter icke voro närmare bestämda, tillvägabringas öfverenskommelse!-, hvarigenom, åtminstone för tiden efter nu varande boställshafvares afgång, visst antal dagsverken blefve bestämdt; att sådan undersökning ock försiggått, samt att vederbörande embetsmyndigheter med yttrande deröfver ej längesedan till Kongl. Majit inkommit.
Rå således detta ärende beror på Kongl. Majits nådiga pröfning, lärer någon åtgärd dermed från Rikets Ständers sida icke vara för närvarande åf behofvet påkallad.
ÄT:o 251.
Alik. lill Exp.-Utsk. d. tl Juli, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående försäljning till skatte af utarrenderade Militieboställen i Jemtland. (I. A.)
Bonde-ståndet afgifvet och till Stats-utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmäktige!] Anders Olsson från Jemtlands län föreslagit, att de för närvarande utarrenderade militärboställen i berörde län måtte försäljas till skatte.
Genom vidtagande af en dylik åtgärd skulle, efter motionärens förmenande, dessa boställen, hvilka till ea 42 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 251. del utgjorde provinsens bästa jord, komma i förmögna personers rgo, hvilka, säkra om en orubbad besittningsrätt, komme att för boställenas vård och skötsel hafva omsorger och kostnader osparda, hvilket åter icke vore händelsen med arrendatorer, som måste använda all sin omtanka på att kunna utgöra det dryga arrendet, samt efter arrendeårens slut nödgades afträda bostället, saknande både förmåga och vilja att åt egendomarna egna den omsorg de förtjenade.
Hvad motionären sålunda föreslagit har Utskottet tagit i öfvervägande, och sorn boställens försäljning till skatte är i gällande författningar förbjudet, emedan dylika försäljningar skulle leda till rubbning i indelningsverket, samt det af motionären åsyftade ändamål, eller boställenas bättre bruk och skötsel, tvifvelsutan vinnes derigenom, att, på sätt Stats-utskottet uti sitt af 3:ne Riks-stånd godkända utlåtande N:o 113 tillstyrkt, enahanda företrädesrätt till arrendets bibehållande, som, enligt Kongl, kungörelsen af den 17 Juli 1847, blifvit i allmänhet tillagd arrendatorer af sådana kronolägenheter, af hvilka arrendeafgifterna ingå omedelbarligen till statsverket, jemväl tillgodokommer arrendatorer af de under boställsdirektioners vård ställda militiehemman och boställen, tillstyrker Utskottet, att motionärens framställning om militär-boställenas i Jemtlands län försäljning till skatte må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 10 Juli 184».
STOCKHOLM. Ösman» &
Bkrusg, 1848. Stals-Utsk:s Utlåtande, iY:o 252. 1 jv? «s*.
Auk. lill Exp.-Ufsk. den II Juli, kl. ö e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående Lax-’axans upphörande för Pastorerne i Norr- och Westerbottens län. d. A.)
Uti en bos Preste-slåndet väckt och lill Stats-utskottet remitterad motion, liar herr Doctor Grafström anfört, att de fleste pastorer i Norroch Westerbottens län finge vidkännas en utskyld till kronan, som inga andra pastorer inom Sverige erlade.
Denna utskyld utginge från inom berörde län varande laxfisken, på sådant sätt, att, sedan pastor vid taxeringskommitteen uppgifvit sin tionde af dessa fisken och derför blifvit debiterad, ålåge honom att derförutan af denna tionde erlägga en så kallad taxa, olika för serskilde pastorater, men likväl fixerad lill ett visst årligt belopp, utan afseende på huru fisket under året utfallit och den deraf beroende större eller mindre tionde-inkomst
Uti ett pastorat inträffade det förhållande, att laxfisket så försämrats, att pastor icke ens i tionde erhölle så nrycket, som enligt taxan borde till Kongl. Maj:t och kronan erläggas.
Oaktadt pastor, vid uppgiften af sina löneinkomster, upptoge den, hvilken lian åtnjöte i tionde af de inom bans pastorat befintliga laxfisken, samt för densamma utgjorde bevillning, beviljades likväl icke något afdrag för de tunnor eller lispund lax, som kronan sjelf uppbure in natura af tionden eller som pastor löste efter markegång.
I följd häraf nödgades pastor erlägga dubbel bevillning eller skatta för en utgift.
Detta orimliga beskattningssätt hade i sednare tider ofta blifvit vid Pröfnings-kommitteerna öfverklagadt, ehuru någon rättelse deruti icke vunnits.
På grund af hvad sålunda blifvit andraget, funne motionären sig föranlåten föreslå, att de pastorer inom Norr- och Westerbottens län, hvilka hittills erlagt denna så kallade lax-taxa, måtte varda från densamma befriade och i stället efter granskningen af hvars och ens tionde af laxfiskena, derför få erlägga bevillning på samma sätt som för all öfrig inkomst.
St. rrot. 1817 A 1848, 4 Sami. 1 Jfd. 2 Band. 34 Haft. 1 2 Stats-Utsk:s Utlåtande, Nio 252.
I afseende på ursprunget och beskaffenheten af den så kallade taxan, hvilken i allmänhet af presterskapet lill kronan utgöres, har Utskottet inhämtat, att den från början utgjort ersättning för presterskapets skyldighet att hålla borgläger för kronans manskap och att taxan, utgående än i kontanta penningar, än uti persedlar, såsom spanmål, smör och fisk m. m.; och hvilka betalas dels efter visst åsatt pris, dels efter markegång, är, jemlikt Kongl, resolutionen på Presterskapets besvär den 5 Juli 1636 § 6, en för hela socknen och icke af mantalet utgående utlaga, samt, enligt 3 § i riksdags-beslutet den 24 December i652, förklarad för en lika fortfarande utskyld som Garden och således att räkna till kronans ordinarie inkomster.
Af handlingar, deraf Utskottet haft del, är, rörande den serskilda taxa, hvarom motionären gjort framställning, upplyst, att till följd af Kyrkoherdens i Umeå Prosten Nils Grubbs, å samtelige presterskapets i Westerbotten vägnar, hos Kongl. Maj:t gjorda och år 1716 till Kammar-kollegii underdåniga utlåtande remitterade ansökning om befrielse från berörde taxa, undersökning i kollegii arkiv då blifvit anställd, utan alt dock, jemlikt kollegii underdåniga utlåtande den i5 Juni 1719, någon efterrättelse af de gamla räkenskaperna kunnat hemtas, hvarken vid hvad tid eller afhvad orsak samma taxa blifvit presterskapet först påförd; likväl hade den upplysning vunnits, att meranämnde taxa först för några pastorater beräknats år 1554» men sedermera efter 1570 års räkenskaper, som utan någon åtskillnad omförmälas vara lika med dem för år 1710, såsom en ständig utlaga till Kongl. Maj:t och kronan årligen utgått, på grund hvaraf Kongl. Majit genom resolution den 20
September 1720 förklarat det vara betänkligt alt bevilja någon förminskning af ”slika sland/ga revenyer och inknmster” som oftabesagde taxa, hvilken då öfver 15o år haft stånd och blifvit som en ständig utskyld utgjord
Då af hvad sålunda blifvit upplyst lärer kunna med full säkerhet antagas, att den taxa, om hvars upphörande motionären väckt fråga, är att anse såsom en paslorerne inom Kori- och Westerbottens län från äldre lider åliggande ordinarie utskyld, finnér Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall å motionärens förslag, att samma taxa måtte upphöra.
Vidkommande åter motionärens framställning om befrielse från er läggande af bevillning äfven å den tionde, som pastorerne inom Norr- och Westerbottens län väl uppbära, men sedermera såsom taxa till kronan ut - Stats-Utsk:s Utliitamle, N:o 253. 3 gifva, liar Utskottet jemväl inhemtat, att, sedan motionären uti uppgiften till i843 års taxerings-kommilté från beloppet af sina löneinkomster såsom kyrkoherde uti Umeå pastorat, afdragit taxan med a5 lispund 12 marker smör och 1 tunna 10 lispund 3 marker salt lax, utgörande tillsammans i värde 173 r:dr r sk. 7 rst. samt länets pröfnings-kommitte', uppå yrkande af kronans ombud, att bevillning jemväl borde beräknas för berörde inkomstbelopp, förklarat någon bevillning för ifrågavarande taxa, hvilken vore en utskyld till kronan, icke kunna påföras, hade likväl Kammar-rätten, hvarest krono-ombudet påståendet fullföljt, medelst utslag den i3 Maj i844, upphäft pröfnings-kommittéens beslut och, på anförde skäl, förklarat, alt bevillning för taxan borde beräknas; samt att motionären hos Kongl. Majit öfverklagat delta Kammar-rättens utslag, men i anledning hvaraf någon resolution ännu icke blifvit i nåder meddelad.
Då frågan, huruvida bevillning bör utgöras för taxan eller icke, således beror på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, anser Utskottet, vid sådant förhållande, någon åtgärd af Rikets Ständer icke för närvarande erfordras.
Stockholm den ro Juli 1848 353.
Arik. till Exp.-Utsk. d. 11 Juli, kl. 6 e. m.
Utlåtande, angående dels äskade stats-anslag för bevärings-manskapets underhåll, beklädnad och utredning, dels åtskilliga härmed sammanhang egande frågor. (U. A.)
Vid afgifvandet af förslag till reglering af utgifterna under riksstafceos fjerde och femte hufvudtitlar, hade Stats-utskoltet, enligt hvad uti •lass utlåtanden n:ris 73 och 74 förmäles, af den anledning, att Kongl. 4 Stals-Utsk:s Utlåtande, N:o 253.
Maj:ts vid innevarande riksdag aflålne nådiga proposition n:o 20 om förändrade grunder för bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning eller annan tjenstgöring m. ni. då ännu icke hos Rikets Ständer till pröfning och afgörande förekommit, funnit sig förhindradt att meddela hufvudsakligt yttrande öfver de häraf beroende, uti den nådiga propositionen om statsverkets tillstånd och behof gjorda, framställningar, dels angående statsanslag för beväringens till lands och sjös underhåll, beklädnad och utredning, dels rörande åtskilliga härmed sammanhang egande ämnen.
Sedan emedlertid de ärenden, som utgöra föremål för förstnämnda nådiga proposition, numera, efter föregången gemensam behandling af Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten, blifvit af Rikets
Ständer handlagde och definitiva beslut deröfver fattats samt Utskotten delgifvits, får Slals-ulskottet nu afgifva utlåtande, rörande omförmälde till fjerde och femte hufvudtitlarnes reglering hörande, hittills uppskjutna frågor: 1:0
Under förmälan, hurusom, enligt de af Kongl Maj:t gillade och uti den serskilda nådiga propositionen framställda grunder, af hvarje års apj roherade beväringsynglingar skulle till vapenöfning i uppgifven ordning endast upptagas en för alltid bestämd styrka, 14,525 man, deraf 11,181 borde fördelas på armeens och 3,344 på flottans stamtrupper, och hvilket manskaps ölningstid skulle utgöra 3i dagar och på det sätt fördelas, att minst 14 dagar användes till förberedande rekryt-exercis och de öfriga 17 dagarne i förening med stammen, har Kongl. Majit, enär, efter de på dessa grunder uppgjorda beräkningar, årliga kostnaden för det armeen tilldelade beväringsmanskaps vanliga öfningar skulle utgöra 128,000 r:dr och för delta manskaps deltagande i öfningslägren 10,000 r:dr eller tillsammans i38,ono r:dr, hvilket belopp alltså med 58,000 r:dr öfverstege del för ifrågavarande behof å fjerde hufvudtileln redan uppförda anslag, 80,000 r:dr, af sådan anledning nu begärt, att en summa af 58,000 r:tlr måtte af Rikets Ständer beviljas, för att, tillsammans med nyssnämnde för ändamålet redan beviljade anslag, hvars egenskap af förslags-anslag då borde upphöra, utgöra ett ständigt reservations-anslag för det armeen tillhörande bevärings-manskaps vapenöfningar.
För den händelse likväl, att Rikets Ständer, med antagande i öfrigt af ofvanomförmälde grunder för bevärings-manskapets vapenöfningar, skulle föredraga alt låta kostnaderna för dessa öfningar bestridas af det redan härtill afsedda förslags-anslag, oansedt, alt detsamma komme att, utöfver hvad hittills egt rum, öfverskridas, har Kongl. Majit fästat Rikets Stats-Utsk:s Utlåt ande, N:o 253.
5 Ständers uppmärksamhet derpå, att, i sådant fall, från berörde förslags-anslag borde afdragas och till femte bufvudtiteln öfverflyttas hvad deraf kunde finnas böra belöpa på sjöbevärings-manskapet, i förhållande till dess antal och för detsamma uppgifna behof.