Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr ej måtte i nytt lån beviljas, liar af en Ledamot inom Högvördiga Preste-Ståndet blifvit framställdt, att, om maximi-suraman nedsättas till 3ooo R:dr, fonden torde blifva tillräckligare; men i öfrigt hafva anmärkningarna egentligen gatt derpå ut: att det föreslagna minimi-beloppet af 25o
R:dr vore för högt; att den mindre Handtverkaren eller Näringsidkaren kunde derigenom finna sig nödgad till skuldsättning öfver behofvet, hvaraf följden blefve misshushållning och ränteförlust; och att, för en obemedlad, alltid vore lättare att anskaffa borgen för 100 än för a5o R:dr, Utskottet finner sig ega skäl för« blifva vid den tillstyrkan, att 6000 R:dr, efter enahanda beräkning, som hittills, må såsom högsta lånbelopp hibehållas; men föreslår, med anledning af de gjorda erinringarna, minimi-beloppets utsättande sålunda, att i nytt lån må kunna sökas och beviljas än* (fa till och med 100 R:dr.
Banco-Utskotlels Utlåtande N.o 82. c) Betalnings-vilkoren.
Banco-Utskottets Förslag, pag. 116, (punkten 1), alt Räntan på de ifrån i83o års början utgående nja lån i Banco-Disconten och Lån-Contoiren skulle blifva, likasom före i8ti3 års Riksdags 6 procent för ät' räknadt; under förbehåll att, i uppgifvet fall, denna Ränta måtte kunna af BancoDiscont - Directionen , efter samråd med Banco-Fullmägtige, åter nedsättas för utgifvande nya Län från viss dag, dock icke under 5 procent, har blifvit föremål för anmärkningar från samtlige Riks-Slånden , hvarest blott några få synas hafva delat Utskottets mening härutinnan, Bet har blifvit åberopadt, till stöd för den nuvarande Femprocents-räntans bibehållande : att förmoner al detta slag, sedan de en gång, om också af misstag, blifvit medgifna , måste med yttersta varsamhet återtagas ; att nuvarande Discont-ränta , för aflägse boende , uppgår med expencer till fulla 6 procent; att Fondens otillräcklighet ej härledt sig från blotta ränte-nedsättningen; att ombyte afDiscont-Directionens Ledamöter, och af grundsattserna för utlåning, dertill hufvudsakligen medverkat, äfvensom inrättningen af Province- LånContoir, hvarigenom Fonderna blefvo delade och nya Låntagare tillkommo i pro - •J7. Banco-Utskottets Utlåtande IV.-o 82- vincerne; att, om också en eller annan inom hufvudstaden skulle hafva upptagit lån i Disconten för att ockra på den lindriga räntan, sådant dock visst icke vore förhållandet i landsorterna; att dylikt oskick i alla fall ej stöde att hämma genom en procents förhöjning , enär utlåningar mot 12 å i5 procent kunde blifva vinstgifvande äfven på en ränte-betalning af 6 procent; att, i händelse realisation beslutades, vore räntans höjande en oformlighet, emedan 6 procents lån derefter troligen ej skulle af någon begagnas, o. s« v. Utskottet har visserligen ej, uti de gjorda anmärkningarna, fått någon anledning betvifla rigtigheten af de åsigter , som legat lill grund för Utskottets förslag om
Discont-räntans förhöjning.
Det torde kunna anses äfvenså säkert, att mången, hvilken förut hos enskilda sökt och funnit tillfälliga Lån-understöd, vändt sig efter sista Riksdag till allmänna Disconten , endast och allenast i följd af den då beslutade ränte-nedsältning, och sålunda minskat tillgången för verkligt Lånbehöfvande, som det måste tagas för gifvet, allden önskan man så länge hyst och yttrat om enskilda Discont-Associationers bildande, städse måste förblifva ouppfylld, sålängeutaf Bankens Fonder Discont-lån fortfarande er« Eanco-Utskollets Utlåtande IV:o 82.
Bjudas mot lägre ränta än den lagliga.
Men då, enligt hvad den af pluraliteten inom Riks-Stånden så bestämdt yttrade opinion mot Discont-räntans förhöjning nogsamt antydt, delta, efter Utskottets tanka, verksammaste medel, att göra Discont-Fonder11a mot behofvet någorlunda svarande, icke lärer af Rikets nu församlade Ständer antagas, får Banco-Utskottet, som i öfrigt anser för en pligt att, så vidt någon möjlighet dertill skulle yppas, söka på annan väg, åtminstone i någon nion, befrämja nyssnämnde ändamål, med frånträdande af dess förra tillstyrkan härigenom föreslå, att ordinarie räntan, för lån mot borgen i Banco-Diseonten oell Province-Låne-Contoiren, bibehålles vid 5 procent, såsom den från sista Riksdag varit.
Med anledning af Banco-Utskottets Förslag, pag. 117, (punkten 2) att lånen, såsom hittills, ställda på högst 6 månader., måtte hunna, under oförminskad säkerhet för Discont-Verket, omsättas hvarje 6:te månad, mot afbetalning af en femtedel å primitiva capitalet ; men för nya lån, från -i83o års början, den grundsatts gälla, att minst femtedelen ovilkorligen komme att erläggas äfven vid sökt omsättning för 74 Banco-Utskottets Utlåtande JY.o 82. kortare tid än 6 månader^ är egentligen anmärkt: att, sedan Allmogen blifvit inlockad på lånehanan, det blefve för densam-, ma svårt, om ej omöjligt, att aftjena ett erhållet lån på år; att, fastän Utskottets Förslag vore i sig sjelft rigtigt, och syftande att komma ifrån det med skäl anmärkta oskicket af korta omsättningars och respit-månaders begagnande till godtycklig förlängning i lånetiden, torde dock, såsom en måtta vid öfvergången, böra tillåtas en tiondedels afbetalning på 3 månader, och detta blifva den kortaste omsättningstid ; att de öfverklagade missbruken skulle, äfven under tillåten omsättning på kortare tider, med deremot svarande afbetalning, kunna förekomraas medelst ett stadgande, att inga respitmånader finge begagnas, så framt icke fullt en femtedel blifvit å lånet afbetald o, s. v,, hvarjemte flerehanda Förslag, i afseende på omsättningarna i allmänhet, blifvit uppgifna, såsom afbetalnings-skyldighetens bestämmande till en tredjedel, en fjerdedel och en femtedel blott en gång om året, eller till cn tiondedel tväune gånger om året, 0. s. v.
Efter behörigt öfvervägande af de gjorda anmärkningarna, har Utskottet ansett sig böra till någon del förändra dess förra Förslag, och härigenom tillstyrka: Baneo-Utskoltets Utlåtande N-o 82. 70 att, vid Discont-låns omsättning på jemna 6 månader, må, såsom hittills, fordras en femtedels afbetalning efter ursprungliga låncapitalet, samt, i förhållande derefter, vid kortare omsättningstider lill och med 3 månader, då afbetalningen följaktligen blifver en tiondedel; men att inbetalning, till ringare än detta sistnämnda belopp, icke får ega rum, oaktadt omsättning skulle sökas för kortare tid än 3 månader, I sammanhang härmed finner Utskottet nödigt, att nästpåföljande 3:dje punkten Cpag- 118) förändras sålunda; Tvänne såkallade respit-månader, till omsättning efter förfallodagen, bibehållas endast för de lån, som varit ställda och skola omsättas på lulla 6 månader; men der lån sökes eller omsättes på någon kortare tid, får, vid framtida omsättning deraf, ej mera än en respit-månad begagnas.
Utskottet, som ej kunnat dela den hos Högh Ridderskapet och Adeln af en Ledamot framställda tanka, att all straff-'
Banco-Utskottets Utlåtande No 82. ränta vore öfverflödig’, enär skyldigheten, att på en gång inbetala det undfångna lånet, utgjorde ett tillräckligt straff för den försumlige, får, såsom en följd af hvad ofvan blifvit föreslaget, angående ordinarie räntans bibehållande vid 5 procent, i öfrigt tillstyrka, alt 4;de punkten (pag.
119) må förändras sålunda:
Straff-ränta skall, på sätt hittills skett, beräknas med 3 procent utöfver ordinarie räntan , för lån som ej, senast 14 dagar efter förfallotiden, blifvit omsatt eller inbetaldt.
Slutligen, och med åberopande af hvad Utskottet, angående creditiven för Manufaetur-Disconten och Jern-Contoiret, anfört, deremot något hufvudsakligt ej finnes vara inom Riks-Stånden erinradt, anmäler Utskottet å nyo, till Rikets Ständers bifall, dess å pag. 120, under Litt.
Å och B, gifna tillstyrkanden om orubbadt fortfarande af de anslag, som från förra Riksmöten finnas, för dessa serskilda Lån-inrättningars tillfälliga behof, i Banken anvisade.
Eanco-Utskotlets Utlåtande IV.-o 82. 77 Betänkandet, N:o 53, angående en pä upplåningar grundad Disconteringför Handeln och den större Rörelsen. A) Upplåningar. m. m.
Vid Utskottets förslag, pag. 1^7 (punkten 1) att Banken finge upptaga lån mot Obligationer till högst
Tre procents ränta, under ömsesidigt förbehåll af sex månaders uppsägning, och med vilkor, att räntas beräknande på uppsagdt
Lån upphör genast efter förfallodagen , är anmärkt: att en sådah Låne-austalt vöre ett vingleri , som komme att i grund förstöra den redan vacklande crediten man och man emellan; att såsom Långifvare kunde blott påräknas sådana penninge-egare, hvilka ej hafva förtroende lill någon enskild , och blott sådana Låntagare, hvilkas credit hos enskilde vore vacklande, under hvilka förhållanden en räntevinst af 3 procent h 1 ef— ve föga mer än tillräcklig att betacka förlusterna ; att en Discont-rörelse , grundad på upplåning genom Banken , hlefve gagnande blott för handeln och den större rörelsen , men icke för den inskränktare rörelsen och jordbruket, från hvilket sistnämnda den dock kanske afledde behöfliga Capital; att en ofördelaktig verkan deraf kunde befaras, så väl för Lån-rörelsen 7S Banco-Utskoltets Utlåtande N.o 82. man och man emellan, som för RiksgäldsContoiret , i fall lån till Statsbehof beli öfele upptagas, enär mången Capitalist torde finna sin fördel att lemna sina penningar till Banken för 3 procent mot Obligationer, hvilka, nar som helst, kunde användas såsom contanta penningar; att dylika låningar bäst kunde besörjas genom enskilda Bolag, hvilka dock till en början behöfde stöd och biträde af det Allmänna , medelst Creditiv mot säkerhet eller garantier; att erbjudandet af 3 procent för lån på 6 månaders uppsägning Vore det mest oformliga, som i creditväg kunde göras, enär hvarken rörliga eller orörliga Capital på sådant sätt erhölles; att upplåningen borde antingen ske mot 2 procent på anfordran , eller ock mot 4 procent på 6 månaders, eller ännu längre tids uppsägning; att, om 3 procents ränta bestämdes, uppsägnings-tiden åtminstone borde förkortas till 4 månader, o. s. v.
Och hafva för öfrigt, i fråga om utsigten och sannolikheten för penningars erhållande uppå de vilkor, som voro föreslagna , alldeles motsatta meningar blifvit yttrade, i det en del Ledamöter ansett, att räntan vore för hög, och att Banken säkerligen, jemväl för 2 procent, på 6 månaders uppsägning, skulle kunna upplåna mera än den behöfde ; andra åter, att räntan vore för låg, B ane o-Utskottets Utlåtande N.o 82.
Samt i följd deraf föga eller intet lomme att inflyta , derest icke lånen ställdes på anfordran , eller uppsägnings-tiden betydligt förkortades.
Utskottet bär för dess del trott, att, i detta som i andra fall, erfarenheten torde kunna anses som den säkraste ledaren.
Den liar under sistförflutna fem år visat; 'att Riksgälds-Conloiret, med obegränsad rätt att på Banken assignera, icke haft ringaste svårighet att erhålla lån mot 3 procents ränta , äfven under förord af uppsägning å Contoirets sida ; att de härföre utfärdade Obligationer kunnat i större liqvider beqvämligen användas såsom contanta penningar och , likaväl som dessa , till enskild man utlånas ; att, då Contoirets uppsägnings-rätt blifvit begagnad, Långifvarne funnit sig dermed serdeles obelåtna, och i det allra längsta fördröjt med uttagandet af sina penningar, samt till och med låtit en del deraf qvarstå, äfven sedan ingen ränta vidare fick beräknas; att Banco-Disconten och Lån-Contoiren likväl under denna samma tid oupphörligt varit öfverlupna af Lånsökande, dem dessa Inrättningar funnit sig utur stånd att, oaktadt ali erbjuden säkerhet, biträda mot 5 procents ränta, i brist af Låne-fond; och följaktligen, att, om med Författningarna 8o Banco-Utskoltels Utlåtande N.-o 82. låtit sig förena, alt förenämnde, genom Riksgälcls-Contoiret upplånade medel hade fått förblifva ouppsagda, och öfverlåtas lill användande i Bankens låne-rörelse, skulle en bättre belåtenhet å alla sidor varit beredd, ulan någons förnärmande.
På grund häraf har Banco-Utskoltet ej hyst något tvifvel, att en omedelbar upplåning i och för Bankens Discont-rörelse på viss uppsägnings-tid kan vinna framgång, mot en ränta af högst 3procent, såsom Utskottet uttryckt sig, i den förutsättning, att, genom öppnade tillfällen för täflan emellan Långifvare, Banken någon gång möjligtvis kunde erhålla äfven lindrigare Räntevilkor; och Utskottet, som, i följd af förenämnda erfarenhet, icke kan anse en sådan upplåning på något sätt farlig, i synnerhet då den vore inom visst belopp begränsad, och efter omständigheterna kunde inställas, fortfar deremot att tro, å ena sidan, alt en utlånings-rörelse, grundad på upplåning mot sådana löpande skuldförbindelser, sorn vid anfordran måste infrias, vore för Bankens operationer, såsom Vexel-Bank, af lika inflytande med enutställd Sedelmassa tillsamma belopp, och räntan för de upplånade medlen följaktligen i slikt fall bortskänkt, samt å andra sidan, Ba.nco-Utskolt.ets 81 dan, att1 en öppnacl utväg för penningars insättande i Banken mot Obligationer på en längre uppsägningstid för 4^5 procents ränta säkerligen skulle hafva till följd Capitals infordrande af enskilde, och försvåra vilkoren för Riksgälds-Contoirets upplåningar.
På dessa skäl har Utskottet ej ansett sig böra tillstyrka rubbning i denna punkt vidare, än att uppsägnings-liden må kunna förkorrtas till 4 månader, och föreslår i enlighet dermed: att Banken tillätes upptaga lån mot Obligationer till högst 3 procents ränta, under ömsesidigt förbehåll af 4 månaders uppsägning, och med vilkor, att räntas beräknande på uppsagdt lån genast efter förfallodagen upphör.
Med anledning af Utskottets Förslag i ändra punkten (pag.
147)» att den upplånade summans belopp finge utgöra högst 3 millioner R:dr, men icke mera upplånas, än som i jöreskrijven läneväg kunde åter utgå, har blifvit erinrad t, dels, att en in Bih. till Riks. St. Prot. 182S, 1829, 6;te Sami, 2 B. 6 ytde Häftet. 82 Banco-TJtskottets Utlåtande N.-o 82. skränkning för upplåningarna, inom någon viss ziffra, ej vore erforderlig, emedan Producternas och Näringarnas belopp, deraf Mynt-oirculationen bestämrties, ej låter sig på förhand beräkna, dels att föreskriften om upp- och utlåningars beroende af hvarannan ej måtte erhålla den bokstafliga tillämpning, enligt hvilken långifvare och lånsökande skulle kunna blifva ömsom affärdade för bristande utjånings-möjlighet och för felande insättningar.
tJtskottet bar ej ansett rådligt, att genast från början skulle gifvas en obegränsad utsträckning åt en Låne-anstalt, som, ännu oförsökt, väl synes behöfva någon tid att till sina följder och verkningar pröfvas.
Deremot, och då Utskottet anser hufvudsakligt, att så väl upp- som utlåningar, så litet som möjligt, i deras jemna gång hämmas och afbrytas, är det långt ifrån Utskottets mening och syftemål, att beräkningar i den delen skulle göras sä i smått, som efter det tillfälliga resultatet af en dag eller vecka.
Hvad såsom ledning härutinnan för Banco-Styrelsen kan anses behöfligt, blifver föremål för de reglementariska föreskrifterna, hvilka framdeles komma att underställas Rikets Ständer; och med detta förklarande får Fanco-Ut skottets Utlåtande N.o 81. 83 Banco-Utskottet å nyo anmäla den ifrågavarande ardra punkten till Rikets Ständers bifall.
Rörande det i 3:dje punkten (jpag. 147) gifna Förslag, att lånen måtte upptagas här i Stochholm j och endast i jemna 5oo Riks dale r-tal, äro anmärkningar gjorda, i allmänhet af den syftning, att så Väl upp- som utlåning äfven borde förbehållas Låne-Contoiren , men så vida skiljaktiga, att en tiel af de anmärkande yrkat, det hvartdera Discont-Contoiret borde få agera isoleradt för sig, såsom varande för* sta steget att införa de så högt önskade Privat-Bankerna; deremot andra ansett, att Sammanlagda upplånings-summan borde emellan de 3:ne Discont-Verken, efter lämpliga grunder, fördelas, alt inom hvartderas
District användas till utlåning.
Mot antagande af det förra Förslaget, Sorn i sig sjelft skulle tyckas vara det enklaste och ri g ti gaste, har hos Utskottet uppstått en vigtig betänklighet, nemligen: att den lättare penninge-tillgång, som utgör vilkoret för en upplånings-rörelses bedrifvande i stort, torde Vara för det mesta inskränkt lill Hufvudstaden och dess närmaste omgifning, och att således knappast inom Götheborgs, men ännu mindre inom Banco-Utskottets Utlåtande N-x> 82.
Malmö Lån-Contoirs District, någon mot bebofvet svarande Låne-fond kunde beredas, med användande blott af hvad derstädes vore upplånt.
Det senare åter, eller bedrifvandet af upp- och utlånings-rörelse, så tillsägande, i Bolag på orne serskilda från hvarandra aflägsna orter, har det ohjelpliga fel, att beräkningarna af utlånings-tillgång mot lånbehof, och tvärtom, icke blifva på långt när så säkra, oföränderliga och bestämda, sorn Banco-Utskottet önskat och åsyftat.
Då Utskottet likväl funnit många talande skäl för den åsigt, att de i frågakomna anstalterna, för underlättande af en större Handels-rörelse, måtte vara tillgängliga äfven vid Province-Lån-Contoiren, hav Utskottet, i den förhoppning, att vissa olägenheter, som sannolikt nog derigenom uppstå, torde af motsvarande fördelar öfver» vägas, trott sig böra frånträda dess förra Förslag i denna punkt, och härigenom tillstyrka : att upplåning sker vid Banken i Stockholm, äfvensom vid LånContoiren i Götheborg och Malmö, samt endast i jemna boo Riksdaler-tah Emot Utskottets tillstyrkan, enligt 4-‘de punkten (pag. att deni Banco-Discon - B ane ö-VIslto itc ts Utlåtande No 82. 85 teti anslagna serskilda fond af 5oOjOOO R:dr för län på adier och documenter, utan omsättning, mätte härmed sammanslås, och disponeras efter enahanda grunder, som för de upplånade medlen blifva gällande, är anmärkt, att en djdik ”brokig sammanhlandning” af nya Sedlar med upplånade Sedlar,vore obehöflig och otjenlig; och att häst vore, det den ifrågavarande Fonden förblefve, såsom hittills, afskiljd, och endast lämpligen fördelades, §å att till ex. 3oo,ooo B:dr deraf lillkomme Stockholms Discont, men 200,000 R:dr anordnades, attförProvince-Lån-Contoiren, efter behof, af BancoStyrelsen tillhandahållas.
För Utskottet visar det sig ganska svårt, om icke ogörligt, att grunda en betydligare
Discont-rörelse endast och allenast på tillfälliga upplåningar, utan all egen Fond.
I slikt fall kunde Styrelsen, till följd af de vanligaste händelser, blifva nödsakad att, för längre eller kortare tider, upphöra med utlåningen ; och hela anstaltens hufvud-ändamål vore i och med detsamma förfeladt.
Det är, i betraktande häraf, och tillika på det att allt hvad sorn innefattar verklig
Discontering måtte blifva ett helt för sig, utan någon slags förblandning med Banco-Discontens och LånClontoirens vanliga omsättnings-rörelse, som 86 Banco-Ulskoltets Utlåtande N'.o 82.
Banco-Utskottet ansett, att ofvannämnde 5oo,ooo R:dr borde införlifvas med Upplånings-fonderna, och Utskottet tinner allt skäl att vid denna tillstyrkan förblifva.
B) Utlåningen med hvad dertill hörer.
Utskottet anser sig här böra främst i ordningen upptaga 2:dra punkten, (pag. i4f0 i hvars ställe, med afseende å gjorda anmärkningar, och såsom en följd af hvad angående upplåningen blifvit tillstyrkt, Utskottet nu föreslår följande:
Utlåningen må besörjas vid Ban-, co-Disconten i Stockholm , vid Lån-Contoiret i Götheborg och vid Lån-Contoiret i Malmö.
Dervid skall, till en början, för sammanräknade Fondernas disposition, gälla, såsom allmän grund, att vid pass två tredjedelar afses för Hufvud-Contoiret i Stockholm, en fjerdedel för Lån-Contoiret i Gö-. theborg och en tolftedel för LånContoiret i Malmö; Banco-Fullmäglige likväl sedermera förbehållet att, efter sig företeende om* Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 82. 87 ständ ig heter, kunna jemka och förändra dessa proportioner.
Hvad angår de, enligt irsta punkten, (jiag.
147) ^11 antagande föreslagna serskilda hypotheker har blifvit anmärkt:
Litt. a, Att lyckligt vore, om Inrikes Vexlar kunde komma alt finnas; att Förslag, både vid förra Riksdagen och vid den närvarande, blifyit väckt om en Vexel-stadga i sådant hänseende; men att svaret nu, sorn då, torde blifva, att man ej vill hafva Vexel-Stadgar för Inrikes Rörelsen, Vid Mom.
Litt. b. Att Banken ej borde belåna sina egna Obligationer, emedan derigenom helt och hållet förfelades afsigten med deras uppsägning.
Hvarförutan den grundade erinran blifvit gjord, att i stället för orden 6 veckors uppsägningj som i denna punkt, af misstag, influtit, bordt stå 6 månaders uppsägning.
Litt, c.
Att fråga vore, huruvida Trollhätte-Lottsedlarna bordt kunna ställas i bredd med Riksgälds-Conloivets Obligationer; och Vid Morn.
Litt. d. Att äfven Hjelma - 88 Banco-Utskoltcls Utlåtande iV.-o Sa. re oell Strömsholms Slussverks, samt Södertelje celi Götha Canal Bolags Actier matte tilläggas lånrättighet, på sätt uti den af Herr Commerce-Rådet Cronius bifogade, och af Ilere Ledamöter understödda Reservation blifvit yrkadt.
Banco-Utskotlet förnyar dess gifna tillstyrkan, enligt Mom.
Litt. a, att såsom hypothek må antagas, med gemensamt afseende ä Lånsökan dens, Invisnings-gifvarens och Acceptantens vederhäftighet, enskildes med vederbörlig accept försedda invisningar i Svenskt mynt, å betalningen för afyttrade varor, under förbehåll, att sådan invisning ovilkorligen skall vara lill infriande förfallen inom lånets förfallotid.
Och må härvid tillika nämnas, alt Förslag inom Utskottet blifvit väckt, huruvida icke åt detta slags invisningar, hvilka egentligen kunna betraktas såsom Vexlar, dragna emellan inrikes orter, måtte, då fråga är om betydligare transactioner, gifvas en bättre kraft och garanti dymedelst, att för dem skulle komma att tillämpas och gälla vissa af de stadganden, som, i afseende på Baneo-Utskoltels Utlåtande IV.-o 82. de emellan ut- oell inländska handels-platser gående Vexlar, i fråga om endossementer, protester och executiv behandling m. m., tjena till efterrättelse.
Och kommer BancoUtskottet att, i samråd med Högloft.
LagUtskottet, närmare öfverväga detta" ämne, hvaröfver Utskottet alltså ännu icke är i tillfälle att slutligt yttrande afgifva.
För upplåningarnas obehindrade gång, och de från Banken utgifvande Obligationers användbarhet i liqvider man och man emellan, anser Utskottet vara ett nödvändigt vilkor, att utväg också må finnas att dem belåna; och får, på sådan grund, endast . med den jemkning, som blifver en följd af upplånings-sättets och uppsägnings-tidens förändring, förnya dess tillstyrkan, enligt Moni.
Litt. b, sålunda: att såsom hypothek må anlagas, till fulla capital-beloppetj de af Banken eller Lån-Contoiren , för upplånade medel på 4 månaders uppsägning, mot högst 3 procents ränta, utfärdade Obligationer.
Med erinran, att de så kallade Trollhätte-Lottsedlarna icke äro Actier i Trollhätte Bolag, utan verkliga Statens skuldförbindelser, för hvilka Pviksgälds-Contoiret go Banco-Utshottets Utlåtande JV.o 82. är ansvarigt, anser Banco-Ulskottet sig höra vidblifva dess tillstyrkan enligt Morn, Litt. c,; att såsom hypothek må antagas, till fulla capital-be loppetj Riksgälds-Contoirets, före innevarande Riksdag, mot 5 procents ränta utfärdade Obligationer, samt de så kallade Lottsedlarna för Trollhätte Slussverk, Morn.
Litt. d. bar Utskottet, dels med afseende å de gjorda anmärkningarna, och dels på grund af några närmare upplysningar samt förändrade förhållanden , ansett böra uppställas sålunda; att såsom hypothek må antagas, och efter pröfning belånas, sådana förbindelser, som af RiksgäldsContoiret, (hitom dess ofvannämda 5 procents Obligationer) till följd af Rikets Ständers beslut, redan äro, eller vidare blifva utfärdade; Stockholms Drätsel-Commissions samt Beurs- och Brobyggnads-Directionens Obligationer, så vidt de äro till capitalet betalbara; äfvensom Aclierne i Troll - Banco-Utskoltcts Utlåtande N.o 82. 91 hätte, Strömsholms och Hjelmare Slussverks Bolag.
Hvarjemte Utskottet föreslår följande nya Moment Litt, e, att, mot hypothek af Adier i Götha Canal-Bolag, må (under fästadt afseende å hvad som för närvarande finnes för dessa Adier insatt) såsom lån utgifvas 16-| procent af tecknade och inbetal-, da capitalet, samt, mot hypothek af Actier i Södertelje Canal och Slussverks Bolag, 5o procent af det tecknade ursprungliga capitalet eller 16* procent å den summa, nuvarande Adierna upptaga.