Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter tiden för alla nu ifrågavarande arfvodens ock traktamentens utbetalning, får Utskottet föreslå: att dessa arfvoden ock traktamenten, under iakttagande af förut meddelade föreskrifter ock efter afdrag af hvad i afräkning å samma arfvoden och traktamenten redan fått förskottsvis utbekommas, må af Riksgälds-kontoret utbetalas för den redan förflutna tiden till och med nästlidne April månads utgång, så snart Rikets Ständers beslut i anledning af förevarande framställningar blifvit meddelade ock genom Utskottet Fullmägtige i Riksgälds-kontoret tillkäunagifna, samt, för den derpå följande tiden intill riksdagens slut, efter hvarje månads förlopp; börande, innan sista andelen af meranämnde arfvoden och traktamenten utbetalas, vara behörigen styrkt, att vederbörande tjenstemän i föreskrifven ordning afleinnat do
Utskottens särskilda arkiver tillhörande böcker och handlingar, som af dessa tjenstemän under riksdagens lopp emottagits.
I fråga om den särskilda ersättning, som bör bestämmas för korrektur-läsningen vid den efter riksdagens slut skeende tryckning af Riks-Ståndens protokoller, jemte register, äfvensom för upprättandet af sagde register, hvarom Herr Landtmarskalken ock Herrar Talmän jemväl gjort framställning, skall Utskottet framdeles meddela sitt yttrande i sammanhang med sitt utlåtande, rörande kostnaderna för sagde protokollers tryckning, jemte några andra dermed sammanhängande ämnen.
STOCKHOLM, tryckt kos Isaae Marcus, 1860.
Stats-Utslcottets Memorial N:o lil. 1 N O lil.
Arik. till Exp.-Utsk. deri 29 Maj liten, kl. 2 e. rn.
Memorial, angående det af slutade nya lånet för
Statens jernvågsbyggnader och det för samma lån erforderliga ränteoch amortering s-anslag.
(R-A.)
Uti skrifvelse till Stats-Utskottet dea 30 nästlidne April hafva Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor tillkännagifvit, att, sedan det af Rikets nu församlade Ständer fattade och genom Stats-Utskottet Fullmägtige meddelade beslut, att, för beredande af tillgång till fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader, genom
Fullmägtige upptaga ett fonderadt amorteringslån emot Svenska statsobligationer å utländskt mynt och språk, blifvit af Kongl. Majit, enligt Dess derom under den 13:de i sistförfluten Mars månad utfärdade nådiga kungörelse, gilladt och faststäldt, samt underrättelse om detta
Iåns upptagning och tillfallet för hugade långifvare att till Fullmägtige inlemna anbud å detsammas öfvertagande införts i både Svenska och utländska tidningar; hafva Fullmägtige, till fullgörande af sitt i sagde hänseende erhållna uppdrag, på ömsesidigt godkända och antagna vilkor, öfverenskommit med Bankirhusen Raphael Erlanger och bröderne Bethmann i Frankfurt arn Main samt H. J. Merck &
Comp. i Hamburg jemte Nordtyska Banken derstädes om ett lån å 8,400,000 Thaler Preussiskt Courant, hvilket belopp, sammanlagdt med det, hvarmed Rikets Ständers Bank skulle uti samma lån deltaga, motsvarade den summa af 25,000,000 R:dr Runt, jemte de med upplåningen förenade kostnader, hvilken Fullmägtige fått sig uppdraget att för Statens jernvägsbyggnader nu upplåna; varande kontrakt om detta lån mellan Fullmägtige, å ena, samt bemälte Bankirhus och utländska Bank, å andra sidan, den 26:te i sistlidne April månad afslutadt; hvarefter Kongl. Majit nästpåföljde dag, eller den 27 i samma månad, täckts å sagde lån meddela sin nådiga garanti.
Enligt det sålunda afslutade lånekontraktet, hvars särskilda bestämmelser och stadganden endast i vissa uppgifna fall finge offentliggöras föro början af nästkommande September månad, skulle, på sätt 4:de punkten af ofvanberörde nådiga Bih, till 11.
Prat. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 9 Häft. 2 Stats-Utskottets Memorial N:o lil. kungörelse innehölle, till liqviderande af den å obligationerna, hvilka komine att dateras den 1 Maj 1860, upplöpande ränta och ifrågavarande
Iåns amortering anvisas ett särskildt årligt anslag, motsvarande den i samtlige obligationerna förskrifna 4i procents ränta jemte en procents kapital-afbetalning å hela det ursprungliga lånebeloppet, Tio Millioner Thaler Preussiskt Courant; — hvilket anslag borde utgå under en tid af omkring Tretioåtta och ett tredjedels år; och hafva Fullmägtige under åberopande af Rikets Ständers i detta hänseende redan fattade beslut anhållit, att Stats-Utskottet ville föreslå Rikets
Ständer att bevilja och anvisa en mot nyssnämnde, till 550,000 Thaler bestämda annuitet svarande anslagssumma för verkställigheten af de i anledning af ifrågavarande lån förestående ränteliqvider och kapital-afbetalningar.
I öfverensstämmelse med det al Fullmägtige i berörde afseende framställda förslag, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, för förestående ränteliqvider och kapitalafbetalningar i anledning af det under innevarande år genom Fullmägtige i Riksgälds-kontoret till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader afslutade utländska lån, måtto bevilja och anvisa ett anslag af 1,466,000 R:dr Runt, att årligen från Riksgälds-kontoret utgå från och med den l:sta
Maj och intill dess lånet blifvit till fullo återbetaldt.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1860. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 112. 1 \0 119.
Arik. till Exp.-Ulsk. den \
Juni 1S60, kl. 2 e. tn.
Utlåtande, i anledning af vacht motion om inrättande af en lånebank för jordbrukets och dess binäringars understödjande, samt beredande af dertill erforderlige tillgångar. (R. A.)
Uti ett hos Ridderskapet och Adeln algifvet memorial har Friherre Hermelin, Carl Alfons, efter en kort erinran om betydelsen af jordbrukets och näringarnas tillstånd, såsom den förnämsta gradmätaren af ett lands välstånd och framåtskridande, yttrat, att hvad som inom vårt land hufvudsakligast och fortgående tryckte jordbruket och näringarna, och förhindrade ett rikligare begagnande af derhos befintliga tillgångar, vore bristande rörelsekapital.
Tillvaron af denna brist vore alltför framstående för att kunna förnekas.
Den hade varit känd och erkänd sedan flera decennier, och åtskillige model att motarbeta eller förebygga den hade icke blifvit lemnade olorsökte.
Ibland de mer anmärkningsvärda utvägarna voro hypothekslånen, genom hvilka betydande summor blifvit i landet införde, och som onekligen i åtskilligt bidragit till jordbrukets höjande, men den genom detta och andra medel hastigt ökade penningetillgången hade likväl snart gifvit åt spekulationsandan en onaturlig riktning.
Hypothekslånen hlefvo nästan uteslutande betraktade endast såsom medel till afbetalning af högt uppdrifna fastighetsköp, penninge- eller jordvärdet förändrades, och de jordförbättringar, för hvilka det ökade rörelsekapitalet varit afsedt, undanträngdes till en alltför aflägsen framtid.
Sålunda q v arli olles jordbruket på en låg ståndpunkt, icke af bristande kännedom om der befintliga rikedomar, utan af bristande tillgång att dem tillgodogöra.
Förmögenhetens fördelning till följd af sednaste arfslag, äfvensom de, visserligen till framtida nytta, fortgående laga skiftena, hade vidare framkallat en styckning af jord och en skuldsättning, som i förening med spanmålskonjunkturernas vexlingar, aflägsnat både hopp och förmåga af ändamålsenliga jordför Bih. till B.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 10 Häft. 1 2 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 112. bättringar.
Enär derjemte jordbruket endast långsamt, om ock säkert, återgäldade derpå använd kostnad oell möda, måste under närvarande penningeförliållanden, och under en kort, ofta oviss belåningstid, månget nyttigt företag inskränkas eller uteblifva.
Det gåfves således tillfällen, när den enskilda företagsamheten borde af det allmänna understödjas, och med den åsigten, att det allmännas och enskildas välbefinnande stöde till hvartannat i ett bestämdt vexelförhållande, hade motionären icke tvekat att här söka utverka samhällets understöd för de enskildes förkofran, så mycket hellre, som i förevarande fall icke vore fråga om några nya, några större uppoffringar af samhället, utan endast om dess oundgängliga stöd, dess ordnande medverkan och dess kontrollerande myndighet.
Samhällets omkostnader måste tvärtom återgäldas samt dess fortfarande stöd underlättas och betryggas genom en, om ock blott ringa andel af de nyskapade tillgångar, hvartill det medverkat; hvilket allt, enligt motionärens tanke, skulle kunna förverkligas förmedelst en med statsmagternas garanti organiserad Låne-bank för jordbruket och dess binäringar.
Om man nemligen tänkte sig en Låne-fond, som, för att af den större allmänheten tillgodogöras, äfven lemnade smärre räntebärande amorteringslån på 4 till 7 år, så vore det tvifvelsutan att förmoda det en och hvar, som vid odlingsföretag, vattenaftappning, grunddikning m. m. häraf erhållit understöd, skulle vara både hugad och i tillfälle att, sedan lånet blifvit inbetaldt, . ytterligare lemna något åt det allmänna för dess meddelade bistånd; i hvilket afseende kunde antagas, att en afgift af j tunna säd årligen för hvarje tunnland nyodlad mark, under samma antal år, som amorteringslånet åtnjutits, icke borde blifva särdeles betungande.
Grunddragen af den föreslagna Låne-bank en skulle, enligt motionärens framställning, blifva följande; ”Banken, med en belåningsfond af minst 3 millioner R:dr, står under Rikets Ständers, kontroll, utöfvad af dess Fullmägtige.
Bankens hufvudkontor är i hufvudstaden, dock inrättas till lättnad för lånesökande 2:ne Afdelnings-kontor, ett uti södra och ett i norra Sverige, der filialafdelning finnes af Rikets Ständers Bank.
Låne-fondon fördelas på dessa 3:ne låne-kontor efter af Bankofullmägtige upprättadt förslag och enligt Rikets Ständers beslut, dock må lånemedel, sorn under en viss tid legat obegagnade, öfverflyttas från en låne-afdclning till en annan för att der göras fruktbärande.
Lånen, enligt derför befintligt reglemente, inbetalas under 4—7 år och löpa med 5 procent ränta, hvarförutan Banken, efter lånetidens slut och under samma antal år, som lånet åtnjutits, ytterligare godtgöres det belopp, som emellan låntagaren och taxeringsmännen blifvit bestämdt.
Syn och taxering till erhållande af lån verkställes, efter skedd anmälan hos Kronofogden i orten, som sammankallar 2:ne ojäfvige närmast boende taxeringsman, hvilka utaf Konungens Befallningshafvande årligen väljas af Ledamöter inom hvarje Hushålls-nämnd. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 112.
3 Ersättningsbelopp för erhållet lån bestämmes enligt företagets beskaffenhet, antingen med viss procent af ifrågasatta lån, eller in natura, att enligt ortens markegångspris lösas och på vanligt sätt uppbäras.
Taxeringslängd, jemte låneansökan, granskad och godkänd af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, företes, jemte säkerhetshandlingar, vid Lånekontoret, hvarefter, sedan lånet blifvit beviljadt, detsamma å Landskontoret antecknas till efterrättelse för blifvande uppbörd.
Hvart 3:dje år skola, efter derom af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande skedd anmälan, Ledamöter, utsedde af Länets Hushållnings-sällskap, granska de med dylika lån inom länet fortgående företag och derom afgifva berättelse, som intages uti Konungens Befallningshafvande årsberättelser samt uti Hushållningssällskapets handlingar.”
Till bereredande af tillgångar för förenämnda ändamål har motionären slutligen fästat uppmärksamheten dels på en större eller mindre andel af den för missvextår reserverade undsättningsfonden, utgörande nära 1.1 million R:dr, hvaraf, efter afdrag af de utaf Kongl. Maj:t vid denna riksdag äskade 150,000 R:dr, likväl återstöde omkring 1,300,000 R:dr, dels på den utväg att medelst någon lindrig import-tull å spanmål öka den ifrågavarande lånefonden.
Stats-Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit remitterad, har tagit de deri anförda förhållanden i öfvervägande och finner sig i afseende på det välgörande inflytande, som tillgång på nödig kapitalstyrka till allmännare odling af dc högst betydliga vidder, hvilka ännu äro i olika delar af landet tillgängliga, böra instämma med motionären; men då de föremål, som med don gjorda framställningen egentligen varit af sedda, utan tvifvel komma att tagas i hufvudsakligt betraktande vid pröfningen af det nyligen framställda förslaget om Hypotheksväsendets reorganisation, anser Utskotttet någon åtgärd i den af motionären åsyftade rigtning för närvarande icke böra af Rikets Ständer vidtagas, utan torde den i ämnet gjorda framställningen få förfalla.
Stockholm den 1 Juni 1860. 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 113, N:o 113.
Ank. lill Exp.-Uisk. den 1 Juni I86n, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om statsanslag för upprättande af hydrografiska kartor. (E. A.) Yitl sistlidne riksdag begärdes af Kongl. Majit i Dess angående Statsverket aflåtna nådiga Proposition, att för uppgörande af cn allmän plan för vattenledningsarbeten, i enlighet med ett af Landtbruks-Akadcmien uppgjordt förslag, cn summa af 207,000 Kalr Ruut, att utgå under då ingående statsreglerings-period med j årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas, äfvensom att till inköp af instrumenter för begagnande vid ofvannämnda plans uppgörande ett belopp af 5,000 R:dr måtte för cn gång anvisas.
Sedan Rikets då församlade Ständer, ehuru öfvertygade att stora fördelar skulle kunna tillskyndas både det allmänna och den enskilda industrien, om den föreslagna åtgärden bragtes till verkställighet, likväl, med afseende å do betydliga kostnader, som härtill skulle erfordras, och då Statens tillgångar redan vore i ganska betydlig mån anlitade, funuit sig ej kunna lemna bifall till den nådiga framställningen, liar, vid innevarande riksdag, uti en hos Ridderskapet och Adelu väckt motion, samma förslag blifvit åter upptaget af Herr Stjernsvärd, G.
M„ som, med åberopande af de utaf Landtbruks-Akademien i dess underdåniga memorial af den 14 Juni 1856 framställda skäl, vidare anfört att Sverige inom sina gränser egde ofantliga sträckor af vattendränkt jord, hvilka ej allenast vore för kulturen förlorade, utan äfven verkade menligt på den redan odlade jorden, i det de lade hinder i vägen för dennas fullkomliga afdikning samt utgjorde den verkande orsaken till de frostnätter, som ofta förstörde landets grödor.
De försämrade dessutom klimatet genom den kyla de medförde och de sena vårar samt kalla höstar med sent mognande skördar, som af dem förorsakades, äfvensom utöfvade på befolkningens helsotillstånd ett högst menligt inflytande.
Då dessa vattendränkta landsträckors uttorkande skulle ej allenast öka, kanske fördubbla Sverges areal af odlad jord samt både direkt och medelbart öka våra skördar, utan ock förmildra klimatet och göra landet sundare och angenämare för dess bebyggare, har motionären, Stats-Utskottets Utlåtande N:o lii. 5 närén, i ändamål att åt de inom landet fortgående odlingar af vattendränkta marker gifva systematiskt sammanhang, ansett önskligt att, på sätt Landtbruks-Akademien i sin ofvanberörda framställning afsett, hydrografiska kartor blefve på Statens bekostnad upprättade, och sålunda utförde, att alla olika vattenhöjder angåfves, förhandenvarande tillfällen till sjösänkningar och strömrensningar derå upptoges, samt möjliga landvinningar uppgåfves, och såmedelst alla förberedande åtgärder till ledning vid blifvande odlingsföretag, blefve genom Statens försorg vidtagna.
Stats-Utskottet, hvars utlåtande öfver denna motion blifvit genom derå meddelad remiss infordradt, delar, lika med motionären, den af Rikets sednast församlade
Ständer uttryckta åsigten om de fördelar, som genom den föreslagna åtgärden skulle kunna vinnas; men då de för verkställighet häraf erforderliga kostnader stiga till ett ganska betydligt belopp, samt dessutom svårigheter synas möta så väl för anskaffande af den för undersöknings- och afvägnings-arbetenas utförande samt kartornas upprättande nödiga talrika personal, som äfven i afseende på lämpligaste sättet att göra det ifrågaställa kartverket för det allmänna fruktbringande, föranlåtes Utskottet hemställa: att icke heller den nu gjorda framställningen må af Rikets Ständer bifallas.
Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Juni 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om anslag af statsmedel till befrämjande af täck-dikning. (R. A.) Till Stats-Utskottets behandling bar blifvit öfverlemnad en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, deruti Herr Silfverschiöld, C. O., fästat uppmärksamheten å nödvändigheten, att genom ändamålsenliga författningar och nödig kapitalhjelp söka att åstadkomma jordbrukets och dermed äfven landets hastigare utveckling; och enär kändt vore, att det hufvudsakligaste onda, hvaraf Sveriges jord besvärades, vore bottensvran, som bibragte jorden kyla, derigenom skördarne gjorBih. till JR.
Fröt. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 10 Haft. 2 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o JL des oj emna och högst osäkra, men ett verksamt och säkert medel mot densamma vore täck-dikningen, hvilken af länder, sådana som England, Frankrike, Tyskland och Belgien, hvilka oj i lika hög grad som Sverige ledo af detta onda, dock ansetts så nödvändig, att dertill anslagits betydliga summor som låneunderstöd, har motionären hemställt, att en summa stor 600,000 R:dr
Rant måtte anslås att under instundande statsreglerings-period som amortcringslån utgå i och för täckdikningen, på det sätt att 200,000 R:dr utginge för hvarje år, om så erfordrades, samt att lånet de första 5 åren finge stå räntefritt och derefter amorteringen ställas så, att den tillsammans med räntan aldrig öfverstege 5 procent årligen, t. ex. 3 procents ränta och 2 procent amortering; och borde intet dylikt lån utgifvas för mindre än 10 tunnlands täckdikning; uppå ansökningar, som inom hvarje län inlemnades till Länsstyrelsen, hvilken hade att bevilja understöd mot fullgod säkerhet af inteckning elier borgen, samt att vaka öfver ändamålets uppfyllande; eller ock på det sätt och med den kontroll, som Kongl.
Maj:t i denna sak vidare täcktes föreskrifva.
Yid remitterandet af den till sitt hufvudsakliga innehåll ofvan uppgifna motionen, har, enligt Utskottet jemväl tillhandakommet protokolls-utdrag, af en talare hos Ridderskapet och Adeln, blifvit i anledning af det framställda förslaget anmärkt, att Statens medel ej borde användas till föremål, hvilka så helt och hållet som ifrågavarande läge inom den enskildes intresse att befordra, samt att den föreslagna utgiften af 600,000 R:dr, som under närvarande förhållanden ej vore obetydlig, tilläfventyrs skulle kunna försvaras, derest fråga vore om införande af en ny industri eller tillämpning af en nyuppfunnen method, men då grund-dikning vore allmänt känd och praktiserad, samt
Staten dessutom aflönade agronomer, som i hela landet kunde lemna undervisning i denna åkerbruks-metkod, borde Staten anses hafva i det hänseendet fullgjort sina åligganden.
Utskottet, som erkänner vigten af det ändamål motionären afsett, kan likväl, enär den ifrågavarande diknings-methoden redan är i landet känd och på icke få ställen använd, och då Statens tillgångar äro vid innevarande riksdag för andra föremål starkt anlitade, icke annat än instämma i det ofvan anförda yttrandet, hvadan Utskottet afstyrker bifall å den väckta motionen.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1860. Stats-Utskottets Utlåtande N:o Ilo. 1 \« 115.
Ank. (il Exp.-Ulsk. den 4 Juni 1860, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående bestämmandet aj resekostnads-ersättning åt Rikets Ständers Deputerade vid Hans Maj:t Konungens och Hennes Maj:t
Drottningens förestående kröning i Norge. (U. A.)
I ofvannämnda fråga liar Stats-Utskottets utlåtande blifvit af Riks-Stånden infordradt genom särskilda Protokolls-utdrag, hvilka, i hvad de afse Utskottets befattning med detta ärende, äro af följande innehåll: från Ridderskapet och Adeln af den 11 sistlidno April, deruti, med tillkännagifvande af det Höglofliga Ståndets, i anledning af en utaf Friherre W. F. Tersmeden gjord framställning, för sin del fattade beslut att utse tre ledamöter till den deputation, som borde å Rikets Ständers vägnar bevista Hans Maj:t Konungens och Hennes Majrt
Drottningens blifvande kröning i Norge, Ridderskapet och Adeln, under förutsättning att de öfriga Riks-Stånden, efter derom afbiten inbjudning, skulle i detta beslut förena sig, anmodat Stats-Utskottet att uppgöra och till Rikets Ständer inkomma med förslag i afseende å beloppet af det dagtraktamente och den resekostnads-ersättning, som borde tillkomma ifrågavarande
Deputerade, samt om anvisande af medel för dessa kostnaders bestridande; från Preste-Ståndet af den 13 i samma månad, hvaraf inhemtas, att det Högvördiga Ståndet, uppå framställning af Biskop Millén, fattat enahanda beslut i denna fråga, sorn Ridderskapet och Adeln, samt jemväl meddelat Stats-Utskottet samma uppdrag rörande omförmälda kostnader; från Tor g are-Ståndet af den 14 i nämnde månad, innehållande att detta Vällofliga Riks-Stånd — sedan Ståndets vice Talman Herr Schwan väckt en särskild motion i ämnet, och efter det Ridderskapet och Adelns ofvannämnda inbjudning jemväl kommit Yällofliga Ståndet tillhanda — i anledning häraf beslutit att re Bih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 11 Haft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 115. mittera nvssberörde motion i liela dess vidd till Stats-Utskottet; varande denna Herr Scbwans motion af följande lydelse: ”Hans Majk Konung Carl XIV Johan var den förste Konung, som kröntes i de förenade rikena Sverige och Norge.
Kröningen egde rum år 1818 håde i Stockholm och i Trondhjem.
Till kröningen härstädes afsändes 12 Norske Deputerade och från Sverige, på framställning af en ledamot å Riddarhuset, beslöto äfven Rikets Ständer att till Trondhjem skicka 12 Deputerade, 3:ne af hvarje Stånd.
Al publika handlingar har jag erfarit, att Norska Stor-thinget, såsom ett bevis på den broderliga och innerliga kärlek, som borde ega rum emellan de förenade rikena, beslutat att till kröningen i Maj månad härstädes sända 12 Deputerade; äfvensom att desse redan blifvit utsedde.
Med anledning häraf och under förhoppning att kunna visa det Norska folket, att, om vi äfven i åtskilliga mindre vigtiga fall kunna hysa olika tankar, vi likväl äro öfvertygade derom, att de förenade rikenas bestånd och lycka hvila på en broderlig och innerlig förening, samt för att representationen må derpå lemna ett bevis, hemställer jag, om icke Ståndet för sin del ville besluta, att Deputerade, trenne af hvart Stånd, måtte utses för att bevista deras Majestäters kröning i Trondhjem, hvilken jag tror under Augusti månad kommer att ega rum.
— Om denna min vördsamma hemställan bifalles, anhåller jag, att de andra Stånden måtte inbjudas att i Borgare-Ståndets beslut instämma och att, innan val af Deputerade företages, motionen jemte Ståndets beslut blifver remitterad till Stats-Utskottet, för bestämmande af det arfvode, som Rikets Ständer kunna finna lämpligt att åt dessa Deputerade anslå;” från Bonde-Ståndet af den 21 i oftanämnda månad, — utvisande detta Protokolls-ntdrag dels att Ståndets vice Talman Ola Svensson från Malmöhus län i detta ämne afgifvit en så lydande motion: ”Då det är bekant att Norges Stor-Thing utsett 12 Deputerade att bevista Deras Majestäters Konungens och Drottningens kröning härstädes i nästa Maj, och motioner redan blifvit väckta inom de öfriga Riks-Stånden med förslag det Sverige måtte visa samma uppmärksamhet mot
Brödrafolket och dymedelst utse ett lika antal eller tre Deputerade af hvarje Riks-Stånd, att å Rikets Ständers vägnar bevista Deras Majestäters kröning i Trondhjem samt Ridderskapet och Adeln redan fattat sådant beslut i ämnet, får jag, under förutsättning att BondeStåndet delar lika tänkesätt, hemställa det Ståndet måtte för sin del fatta enahanda beslut;” och dels att Hedervärda Bonde-Ståndet, vid föredragning af nu anförda motion jemte Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets i ämnet gjorda inbjudningar, till Stats-Utskottet remitterat sagde motion, för att i sammanhang med de uti nyssnämnda Riks-Stånd gjorda framställningar behandlas; — under förklarande derjemte, ”det Ståndet ville, i likhet med respektive Medstånden, utse
Deputerade för berörde ändamål, samt framdeles utsätta dag för dessa Deputerades väljande.”
Hvad sålunda förekommit har Stats-Utskottet tagit i öfvervägande; och beträffande särskildt Yällofliga Borgare-Ståndets beslut att till Utskottet remittera Herr Schwans ofvan intagna motion ”i hela dess vidd,” lår Utskottet — för den händelse att Borgare-Ståndet med denna remiss åsyftat, det Stats-Utskottet skulle Stats- Utskottets Utlåtande N:o 115. 3 afgifva yttrande i annat hänseende än rörande