Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till afhjelpande af den öfverklagade bristen å djurläkare inom länet, hvaraf behofvet icke ensamt af den å stat anställde länsdjurläkare kunnat fyllas, hafva fem sådane läkare blifvit af Hushållnings-sällskapet förordnade, en för hvartdera fögderiet, med en fast lön af 375 R:dr årligen.
Priserne å de hufvudsakligare ladugårdsprodukterna hafva under åren 1856—1860, enligt markegångs- Tab. Litt. r. sättningarne, hvilka närmast må anses uttrycka inedeltalen af de inom länet gångbara, efter foderskördarnes beskaffenhet omvexlande handelsvärden, varit de i följande tab. Litt.
F. uppgifna.
Hvad angår anstalterna till odjurs utrotande, så har i detta län, såsom allmännast är fallet, icke kunnat tillvägabringas någon för hela länet gemensam förening.
Synnerligast hafva skärgårds-innevånarne i allmänhet undandragit sig deltagandet i kostnaderna för ändamålet, enär öarne svårligen äro åtkomliga för de mest förödande rofdjuren, och, då något sådant der förmärkes, det är lätt att genom skallgång derifrån befria sig.
Genom öfverenskommelse, träffad inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 15 April 1842 och af Kongl. Maj:t den 13 Oktober samma år i nåder fastställd, hafva 5 härader och 13 socknar af de öfriga häraderna tillförbundit sig att årligen erlägga 25 öre för helt mantal och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar, hvilken afgift häradsvis, der hela häradet deri deltager, men eljest socknevis, uppbäres och samlas till fond för gemensam jagtkassa, hvarifrån såsom premier betalas för nedannämnde rofdjur, då de dödats utom skallgång: fullväxt björn 12 R:dr, björnunge 6 R:dr, fullväxt varg 9 R:dr, vargunge 6 R:dr, fullväxt lo 6 R:dr, lounge 3 R:dr, räf 1 R:dr.
För öfrige orter i länet, med undantag af öarne Oroust och Tjörn, gäller till efterrättelse den af Kongl. Majit den 14 December 1758 fastställda förening, enligt hvilken af hvarje matlag, som i hemmantal står, bör i det pastorat, der rofdjur fångas, för hvarje björn eller björnunge erläggas 1 öre silfvermynt, för varg eller vargunge, lo och mård f öre silfvermynt, för räf eller räfunge i öre silfvermynt, och för hvarje örn, hök, glada, korp och kråka eller unge deraf g öre silfvermynt.
Priser å ladugårdsprodukter.
Smör, Fläsk, Talg, Ole, Ko, Fär, Ltt.
I«. Ltt. stycke. stycke. stycke.
Åren 1838 1852 voro markegångsprisen i medeltal R:dr 9,4 6 38,44 » 1853—1855 » » » » » 11,17 46,67
År 1856 >» 15,0 9,0 10,o 150,0 75,0 7,50 .» 1857 » 16,o 8,0 10,25 112,50 60,0 6,50 .» 1858 » 12,o 6,60 9,10 100,o 60,o 5,60 » 1859 » 15,o 6,0 9,50 75,0 40,o 5,0 » 1860 » 12,50 7,o 9,50 80,o 50,o 5,50 12 Göteborgs och Bohus län.
Belöningar.
N:°5o. 6.
Bifogade tabeller
Nås 5 och 6, öfver dödade rofdjur och af rofdjur dödade husdjur, äro grundade på af vederbörande årligen meddelade uppgifter och upprättade enligt de formulär, som af Statistiska Central-Byrån delgifvits.
Länet har gemensam Öfverjägmästare med Elfsborgs län och för öfrigt endast en till jägeristaten hörande tjensteman nemligen en öfverjägare med lön af 1,000 R:dr.
Enär, med undantag af några få boställens skogsmarker, hvilka likväl icke äro till arealen uppmätta, sådana skogar, allmänningar eller planteringar, soin äro föremål för den tabell, hvartill formulär under N:o 4 blifvit af Statistiska Central-Byrån meddeladt, icke inom detta län finnas, kan en dylik tabell för länet icke upprättas.
De enskilda skogarne äro i detta län, såsom i de flesta öfriga, ytterst vanvårdade.
Det är redan i föregående femårsberättelser antydt, att denna del af riket tillförene varit skogrik; men, för att icke tala om de härjningar af fiendehand, som skäligen antagas i forntiden hafva blottat detta läns kuster och skär från skog, har tillgången derå synbarligen medtagits under sistförflutne och innevarande århundraden, dels till byggnad af salteriverk i skärgården och till trankokning under sillfisketiden, dels i följd af de tidtals gynnande konjunkturerna för trädvaru-utskeppningen och deraf härledda prisstegring, dels ock till fyllande af det alltjemt ökade behofvet af bränsle.
Af skogsbygd kunna för närvarande icke andra delar af länet få namn, än en del af Wette och Tanums härader, Bullaren och Sörbygden samt det inre af Inland.
I allmänhet svarar tillgången å byggnadstimmer och bränsle numera icke mot länets behof.
Löfskog förekommer nästan endast å inegorna och består mest af björk och al, sällsyntare af ek, ask, lind och bok.
Vissa delar af länet äro alldeles skoglösa, och äfven i trakter, der skog finnes, äro många hemman blottade derpå.
Det är under sådana förhållanden en lycklig omständighet, att bränntorf ännu temligen allmänt finnes att tillgå.
Under ifrågavarande femårsperiod har Hushållnings-sällskapet för skogshushållningens befrämjande i allmänhet samt särskildt till premier för skogsplanteringar och för uppköp af trädfrön att tillhandahållas länets jordegare, anvisat vissa årliga anslag, utgörande tillsammans 5,870 R:dr.
Derjemte har en f. d. delegare i James Dickson &
C:is handelsbolag, Herr P.
Dickson, år 1857 förärat Hushållnings-sällskapet 3,600 R:dr att användas till skogsplantering på det å Hisingen invid Göteborgs redd belägna Ramberget, hvilken plantering ock blifvit bragt till verkställighet, sedan besittning af erforderlig andel i berget erhållits och nödig stängsel deromkring blifvit uppförd.
Men icke endast till de redan nämnda föremålen har Hushållnings-sällskapets verksamhet varit inskränkt.
För odlingsflit och berömlig landtmannaverksamhet har
Sällskapet under ifrågavarande fem år tilldelat belöningar åt 43 innehafvare af mindre jordbruk med tillsammans 4 silfverbägare, 3 dukater, 16 R:dr Specie och 850 R:dr Rint.
För långvarig och trogen tjenst, egnad åt jordbmket, har Sällskapet likaledes under åren 1858 —1860 gifvit belöningar åt 82 personer med tillsammans 1,695 R:dr.
Till understöd åt 4 pigor från detta län, som antaga tjenst vid något af de större mejerierna i riket för inlärande af alla till ladugårdsskötsel hörande göromål, har Sällskapet årligen 1859 och 1860 anvisat 4 premier å 150 R:dr.
Dock hafva endast 2:ne blifvit i tillfälle att begagna detta understöd.
För beredande af noggrann kännedom om jordarterna och tillgängliga mineralier i länets särskilda delar, beslöt Hushållnings-sällskapet år 1857 att låta genom sakkunnig man verkställa geologiska undersökningar härstädes efter enahanda plan, som under Professor Erdmans ledning egt rum i andra delar af riket, hvarefter aftal träffades med en känd vetenskapsman, Herr Elam Olbers, om åtagandet af denna förrättning; och har arbetet så fortskyndats, att år 1860 geologiska kartor öfver samtlige häraderne af Inlands fögderi blifvit fullbordade och nu äro, jemte tillhörande beskrifningar, i bokhandeln tillgängliga.
För detta ändamål blefvo af Hushållnings-sällskapet medel under ifrågavarande tiderymd anslagne, tillsammans 5,970 R:dr.
Landtbruksmöte^ Binäringar och hemslöjd. 13 Landtbruksmöten hafva regelmässigt hållits hvarje är, omskiftande å olika ställen i länet, dervid profplöjningar samt utställningar af kreatur, äfvensom af jordbruks- och slöjdalster, egt rum, premier tilldelats dem, som deraf funnits förtjente, oell öfverläggningar hållits i landtbruket rörande ämnen.
Till bestridande af kostnaderna dervid har Hushållnings-sällskapet ärligen anslagit 1,000 Kalr.
Ar 1800 inställdes dock länslandtbruksmötet i anseende dertill, att allmänt Svenskt landtbruksmöte då blef hållet inom länet; men på det att länets jordbrukare skulle sättas i tillfälle att deltaga i det allmänna mötets täflingsutställningar med så stort antal kreatur, redskaper, jordbruks- och slöjdalster, som möjligt, blef det för landtbruksmötet vanliga ;irsanslaget 1,000 lkdr anvisadt till bestridande af kostnaderne för utställningsföreinålens transporterande till oell från mötesorten.
Ar 1858 anlades å Partilleds egendom, med vanligt understöd af Staten, en landtbruksskola, hvarest tolf frilärlingar åtnjuta undervisning i öfverensstämmelse med Kongl. Reglementet den 14 Jan. 1851.
Hushållnings-sällskapet har med denna undervisningsanstalt förenat uppdrag för en lärare att, emot särskildt arfvode af 1,500
R:dr, under resor i länet vid lämplig tid af sommaren, lemna råd och upplysningar åt jordbrukare, som sådant begära, i till landtbruk och ladugårdsskötsel hörande ämnen, synnerligen grunddikning och ängsvattning.
Hushållnings-sällskapets åtgärder för folkundervisningens befrämjande hänvisas till hvad derom nedanföre förmäles.
Gagnet af Hushållnings-sällskapets oinförmälda, i flerfaldig» riktningar ådagalagda verksamhet kan väl hufvudsakligen icke förr än i en kommande tid uppenbara sig, men redan den lifvade nitälskan för landtbruksnäringens höjande, som bevittnas af allmänhetens talrika deltagande i landtbruksmötena och af det årligen växande antalet af dem, som anlita Läns-agronomens biträde, är ett säkert förebud, att detta gagn icke skall uteblifva.
Jordegors hägnande medelst grindar öfver allmänna vägarne har här, såsom i åtskillige andra län, blifvit sträckt till ett för rörelsen särdeles besvärande missbruk.
I följd af de åtgärder, som från länsstyrelsens sida i detta afseende vidtagits, har likväl under de senaste åren å de allmännaste farvägarne grindarnes antal betydligt minskats.
Länets allmoge vidhänger för öfrigt den gamla åsigten om stängsels oumbärlighet, hvadan grundsatserna i den nya stängselförordningen hittills vunnit föga eller ingen tillämpning i denna ort.
I skogstrakterna uppföres stängseln mest af träd, på skoglösa orter deremot allmännast af sten.
I sammanhang med redogörandet för landtbrukets hufvudgrenar och åtgärderna för deras befrämjande, påkalla några mindre hufvudsakliga föremål för landtmannayrket uppmärksamhet, och deribland afveln af fjäderfän, som inom länet i allmänhet ej företer något anmärkningsvärdt.
Endast i Oroust och Tjörns fögderi egnas, åt hönsafveln synnerlig omsorg.
Vintertiden hysas hönsen i allmogens egna boningsrum, och näppligen linnes der någon backstuga, som ej jemte innehafvaren herbergerar några sådana djur.
Aggförsäljningen från denna ort är ock derföre betydlig.
Jagten är icke att anse såsom någon allmännare binäring i detta län, änskönt den rika tillgången på skogsfogel i fjellbygden och sjöfogel i skärgården kunde bereda en väl behöflig inkomst åt dessa orters befolkning, om jagten ändamålsenligt sköttes.
Biskötseln har i vissa orter af länet under senare åren blifvit med mera nitälskan omfattad, men är i allmänhet af föga betydenhet.
Färglafvars insamling, som fordom utgjort en icke oväsentlig näringsutväg för den fattigare befolkningen, är nu, i anseende till den minskade tillgången derå, föga lönande.
o Åtskilliga handaslöjder öfvas med skicklighet, men knappast i någon gren utöfver länets eget behof.
All åkerbruks- och fiskredskap förfärdigas af allmogen sjelf.
Båtbyggeriet i Bohus län öfverträffar de flesta 14 Göteborgs och Bohus län.
Bergs- och Fabriksrörelse. andra orters.
Synnerligast eftersökas de båtar, som byggas å Koster och Oroust.
Inom Landvetters oell Härryda socknar bereder sig allmogen någon biförtjenst genom förfärdigande af laggkäril, skeppsvirke, åror, stegar, trädgårdsstolar m. m., som afsättas i Göteborg.
Af qvinnornas liandaslöjder är föga annat att nämna, än ylle- och linneväfnader till husbehof.
N:o 7. Inom Göteborgs och Bohus län finnas följande till Bergsrörelse hänförliga inrättningar, nemligen: l:o ett stångjernsverk, privilegierad t för 500 Sk® smide, anlagdt å hemmanet Munkedal i Sunnervikens fögderi och hvarvid smidesbeloppet år 1856 utgjorde 459 Sk®, men 1857—60 ingen tillverkning egde rum; 2:o ett puddlingsverk, år 1846 anlagdt i Göteborg med oinskränkt tillverkningsrätt, men som under ifrågavarande tiderymd varit hvilande; 3:o ett stålberedningsverk kalladt Ramberg, anlagdt år 1857 i Lundby socken å Hisingön invid Göteborgs redd; 4:o ett manufakturverk bestående af en räck- och 6 spikhamrar, privilegieradt för 150
Sk® smide, anlagdt å hemmanet Munkedal i Sunnervikens fögderi; och 5:o trenne spik-, en knipp- och en planerhammare å hemmanet Thorskog i Westerlanda socken.
Tillverkningen vid samtlige Jern-, Manufaktur- och Stålberedningsverk en uppgick: år 1856 till 570 Sk®. » 1857 » 394 » 1858 » 1,686 » 1859 » 7,206 » 1860 » 6,662 Vid Keillers mekaniska verkstad i Göteborg samt vid mekaniska verkstaden å Jonsered tillverkades gjutgods: år 1857 till belopp af 4,182 Sk®.
» 1858 » » » 4,308 » » 1859 » » » 2,804 » ' » 1860 » » » 2,046 » o A Malmön i Sotenäs härad bearbetas fortfarande ett stenbrott, som lemnar en utmärkt vacker granit, hvaraf afsättning vunnits, icke blott å inrikes, men äfven å utrikes orter.
Malmgångar, förande jern och möjligen äfven andra metaller, förekomma visserligen inom länet här oell der, men så vidt hittills erfarits ej af den mäktighet, att bearbetandet deraf ansetts kunna löna sig.
Fabriksrörelsen har inom Göteborgs och Bohus län under ifrågavarande tiderymd vunnit icke obetydlig förkofran.
Tab.Litt. g. Enligt ingångna uppgifter utgjorde antalet af samtlige fabriker inom länet det i nedanstående tab. Litt.
G. meddelade.
Tab. Litt. G. Fabriker.
Tillverknings- värde.
Ar 1841 131 2,309 3,794,812 » 1850 159 3,422 7,692,318 » 1855 166 5,047 13,324,396 » 1860 185 5,439 16,400,556 Göteborgs och Bohus län.
Fiskeri. 15
Af berörde fabriksinrättningar voro utom städerne anlagde, de fleste i Göteborgs fögderi, följande Tab. Litt. H. i tab. Litt.
H upptagne.
Städernas fabriker komma nedanför närmare att omförmälas.
Utom de egentliga fabrikerne voro å landet såsom näringsutvägar begagnade följande i tab.
Tab. Litt. i. anförde.
Näst jordbruket, utgör Fiskeriyrket länets betydligaste näringsgren.
Det sysselsätter omkring sjettedelen af länets befolkning och är att betrakta såsom dels ett sjelfständigt yrke, dels en binäring åt jordbruket.
Utom det så kallade småfisket vid saltsjöstränderna (småtorsk, koljor, hvitling, skäddor m. m.), som jemförelsevis är mindre hufvudsakligt och föga vinstgifvande, sillfisket, hvilket numera icke är af någon betydenhet, laxfisket och insjöfisket, som likaledes här åro obetydliga, kunna Bohuslänska fiskerierna indelas i 3:ne hufvud «renar, nemligen storfiske (torsk, långor, helleflundror och gråsej), makrillfångst samt hummer- och ostrontägt.
Uti föregående femårsberättelser är anmärkt, att storfisket, ehuru för hela landets hushållning af stor betydenhet, icke utvecklat sig till hvad det kunde och borde vara, och att detta vållats af yrkesmännens envisa sorglöshet, i det de icke vårdat sig om att, medelst fiskens slagtande och saltande om bord efter fångsten, bereda en god handelsvara.
I ändamål att uppmuntra till ett förbättradt fiskesätt och en sorgfälligare behandling af den fångade fisken, anslogos af Staten icke obetydliga premiebelopp för byggande af däckade fiskefartyg, så inrättade, att den fångade fisken kunde å dem skötas och saltas; och det är ovedersägligt, att denna åtgärd i så måtto verkat gagneligt, som derigenom framkallats ett icke obetydligt antal fiskefartyg af den drägtighet och den fastare byggnadsarb att de kunna befara Nordsjön till de aflägsnare fiskebankarne; men afsigten att tillvägabringa ett bättre fiskesätt förfelades dock, utan tvifvel mera i följd af fiskhandlarnes än af fiskeriidkarnes likgiltighet.
Det blef derföre nödvändigt att förändra grunden för åtgärderna från det allmännas sida till näringens befrämjande, och i stället att uppmuntra fiskefartygs byggande, utfästades alltså Tab. Litt. II.
Fabriker å landsbygden.
År 1841.
År 18 6 0.
Arbetarnes antal.
R:dr Rmt. Stycken.
Mekaniska bomulls-, linne- samt hampspinnerier oell väfverier 6 4 778 21 625,180 150,285 11 1 1,070 40 1,478,732 445,500 11 2 1,245 62 2,564,826 371,300 _ _ 3 164 365,434 3 350 968,191 1 50 231,436 2 197 435,000 1 150 454,590 2 180 151,950 3 457 463,065 3 443 408,600 1 180 1,160,084 2 417 5,581,180 2 529 5,615,944 29 307 342,382 36 315 870,695 45 503 1,018,454 Summa 43 1,561 2,713,336 58 2,614 9,640,956 67 2,779 11,401,905 Tab. Litt. I.
År 1855. A r 1860.
R:dr Rmt. 155 429,423 144 449,650 129,000 9,500 218,280 Tullsågqvarnar 35 12 67,088 18,849 36 6 Tegelbruk 52 187,518 42 16 Göteborgs och Bohus län.
Fiskeri.
Bran vinsbränning. belöningar omedelbart för sjelfva varan, då den intygades vara ändamålsenligt behandlad.
Samtidigt härmed blef ock omsider frågan om denna näringsgrens förbättrande inom orten omfattad med den allmännare nitälskan, att tvenne bolag för storfiskes bedrifvande här stiftades, hufvudsakligen för att genom föresyn vägleda fiskare-allmogen till en sådan utöfning af yrket, att varan kunde för förbrukarne blifva ett sundt och födande lifsmedel.
Det ena bolaget, kalladt »Göteborgs aktiebolag för Storsjöfiske», stiftadt i November 1858 med ett aktiekapital af något öfver 70,000 R:dr, beredde sig tjenlig plats för sin rörelse vid hemmanet Brömsegården å Klöfverön i närheten af Marstrand, och uppförde der byggnader för fiskens beredning.
För fisket användes dels ett eget fartyg, dels åtskilliga förhyrda, enskilda fiskarelag tillhöriga, fartyg, äfvensom med fiskarelag kontralierats om storfisks leverering under erforderliga vilkor i afseende å fiskens behandling.
Bolaget anställde vid sitt fiskberedningsverk
Danska undersåten C.
Lintrup, hvilken samlat mångårig erfarenhet i Isländska fiskberedningen.
Genom torrsaltnings-methodens införande, i stället för den förut brukliga laksaltningen, har han åstadkommit en förbättring, med afseende å hållbarheten af den saltade fisken, som måste hafva ett väsentligt inflytande på näringens framtida utveckling.
Samtidigt med det förra stiftades det andra bolaget, kalladt »Göteborgs och Bohus läns aktiebolag för storfiske» med ett aktiekapital af 20,750
R:dr, och har detta bolag bedrifvit fisket med tvenne egna fartyg
Under de 2:ne år, som återstodo af ifrågavarande femårsskifte, lyckades det väl icke någotdera bolaget att bereda sig någon egen ekonomisk fördel af sin verksamhet, men för det hufvudsaldiga ändamålet att bibringa fiskare-allmogen kännedom om handteringens bättre skötsel har denna verksamhet ingalunda varit gagnlös, och det lider ej något tvifvel, att ju genom ihärdiga bemödanden, och i den mån som den förbrukande allmänheten lärt sig uppskatta företrädet af den fullgoda varan, en löftesrik framtid för yrket kan vara att emotse.
Oberäknadt det så kallade Småfisket kan värdet af länets fiskerinärings produkter uppskattas till omkring 500,000
R:dr årligen, deraf på Storfiskets andel 354,000, Sillfiskets 56,000, Hummerfiskets 47,000 och Ostronfiskets 13,000.
Af de medel, som Kongl. Maj:t under åren 1856—60 behagat anslå till befrämjande af länets fiskerier, hafva till belöningar för förbättrad t fiske utanordnats tillsammans 3,213 R:dr och till understöd åt välfrejdade fiskare, som intygats hafva genom förlust af båtar och fiskeredskap urståndsatts att fortsätta sitt näringsfång, tillsammans 7,500 R:dr *).
I en föregående femårsberättelse är omförmäldt, hurusom den fattiga skärgårdsallmogens inrotade vana att lefva för dagen och dess lika inrotade begär efter starka drycker nog allmänt försatt den i ett tryckande beroende af några förlagsman, hvilket gjorde den liknöjd för all förbättring.
Det är särdeles glädjande, att detta tillstånd väsentligen förändrats.
Efter det den nya bränvinsförsäljnings-lagen trädt i verksamhet, har i de flesta landsorter af länet, och synnerligast i de från städerna mera aflägsna skärgårdsorterna, tillfälle till dryckenskap försvunnit, och derigenom hafva ordning och sedlighet märkbart främjats.
En näring, hvilken fordom i detta län, likasom mångenstädes, var i blomstrande tillstånd, bränvinsbränningen, har under de sista 25 åren här småningom förtvinat.
Annu år 1831 uppgick antalet af till beskatt o ning uppgifne brännerier till 1,480.
Ar 1850 hade det nedgått till 215 och 1855 till 21, af hvilka 15 större och 6 mindre.
Tab. Litt. k. Hvad utsträckning näringen hade under ifrågavarande period och hvilka belopp tillverkningsafgiften utgjort, utvisar följande tabell Litt. K. å motstående sida. o Ar 1860 drefvos 11 destilleringsverk, alla i Göteborgs stad. *)
För närmare upplysning om fiskerierna i Göteborgs och Bohus län hänvisas till de af biträdande Fiskeritillsyningsmannen Friherre Uggla afgifne, i länets Hushållnings-sällskaps Handlingar för åren 1859 och 1860 införde redogörelser.
Skjuts m. m. 17 4.
Kommuiiikations-anstalter, sjöfart ock handel.
N:o 8 a. och b. redogöra för de delar af landväga kommunikationerna, som afse Tab. n:0 de allmänna farvägarne, gästgifverierna och skjutsningen.
De mest befarna vägarna äro i allmänhet lättkörda, utom vid tjällossning eller hösttiden efter långvarigare nederbörd.
Undantag göra ock vägstyckena invid städerna, synnerligast Göteborg, der den starka rörelsen så mycket mer försvårar vägunderhållet, som vägbanorna äro lågländt belägna, och tillgång å tjenliga grusningsämnen der, såsom nästan öfverallt i länet, saknas.
Ett antal af 29 större och mindre broar har uppgifvits vara under åren 1856—60 dels nybyggda, dels väsentligen förbättrade, uteslutande på kommunernas bekostnad.
Brotull äger ingenstädes rum, ej heller vägpengar, undantagandes vid Stigbergsbacken å gränsen af Göteborgs område, för hvars omläggning Kongl. Maj:t beviljat vägafgifts uppbärande under vissa år.
Antalet af färjor uppgår till 14, hvarjemte i skärgårdsorterna 21 båtskjutsstationer äro inrättade, alla med behörigen fastställda taxor å färjeafgifter och skjutslegor.
Hållskjutsningen är här i länet längesedan afskaffad, och i allmänhet har landväga trafiken af resande betydligt minskats, i följd dels af den nyligen öppnade jernvägstrafiken från Göteborg, dels af den lifligare ångbåtsfarten emellan hamnarne å kusten och å Göta eif, dels utan tvifvel ock af den förhöjda skjutslegan.
Sedan äfven allmogen vant sig att begagna de transportmedel, som jernbanan och ångbåtarne erbjuda, har det på dubbelt sätt verkat till båtnad för jordbruket, genom besparing af tid och dragare.
Länets allmoge synes i allmänhet icke vara böjd för någon förändring i skjutsningsanstalterna.
Förnyade gånger hafva åtgärder vidtagits för skjutsningens ställande på entreprenad, med de största möjliga lättnader i vilkoren; men såsom tabellen utvisar, har en sådan endast på ganska få ställen kunnat till vägabringas.
I postbefordringen har under ifrågavarande period ingen förändring ägt rum.
Den verkställes dels af dertill anslagne hemman, dels med gästgifveriskjuts eller efter beting.
Kronobrefbäringen verkställes, till den del som de ordinarie posterna ej kunna begagnas, dels af dertill särskildt anslagne hemman, dels genom entreprenörer, emot fastställd ersättning af de brefbäringsskyldige hemmanen.
För kommunikationernas lättande hafva följande arbeten under ifrågavarande femårsskifte blifvit inom länet verkställde: l:o vägomläggning till undvikande af Källe- och Carlstorpsbackarne i Tunge härad å allmänna landsvägen emellan Uddevalla och Strömstad, hvartill år 1858 anslag af statsmedel anvisats med 9,000 R:dr; 2:o vägomläggning förbi Grorödsbacken i Lane härad å allmänna landsvägen emellan Uddevalla och Wenersborg, dertill år 1859 bidrag af statsmedel anvisats med 6,000 R:dr; Tab. Litt. K.
Ar 1856, 11 stycken (9 två och 2 en månad) » 1857, 13 stycken (11 två, 2 en månad) <> 1858, 5 stycken (2 två, 3 en månad) » 1859, 4 stycken (1 två, 3 en månad) » 1860, ingen tillverkning Tillverk- ning.
Ar 1856, 6 stycken (3 två, 3 en månad) » 1857, 5 stycken (alla två månader) » 1858, 1 stycke (en månad) » 1859 och 1860 ingen tillverkning Tillverk- ning.
R:dr Rmt. 229,768 285,368 73,886 45,842 114,883 142,671 44,331 27,505 50 75 50 3,109 3,792 901 1,104 1,895 540 37 68 80 Summa 7,802 3,540 85 Summa 634,864 329,391 75 Landsh.-Emb. uti Göteborgs o. Bohus län und. ber. för åren 1856—1860. 3 o 18 Göteborgs och Bohus län.
Kommunikationer.
Jernväg.
o 3:o vägomläggning förbi Asebyklefs- och Rårödsbackarne å häradsvägen emellan Tunge och Sotenäs härader, hvartill såsom bidrag af statsmedel erhållits 2,325 R:dr.
Utan statsbidrag hafva blifvit verkställde: l:o Chaussée-anläggning genom Carl Johans församling från Stigbergsliden till Klippans tullstation, omkring i mil, medelst vattenafledning och fullständig makadamisering för en af kommunen bestridd kostnad af 37,500 R:dr, fullbordad år 1859; 2:o Sänkning af en å förstnämnde landsväg i Tunge härad befintlig backe, kallad Galtryggen, hvarför kommunen vidkänts kostnaden med 400 R:dr.