Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slats-samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N'.o 20. 5 Ehuru Utskotten, vid öfvervägande af denna fråga, väl ej förbisett del tryckande i roleringens utgörande för HammarÖns hemmansegare, så anse likväl Utskotten oundgängligen nödigt, för att kunna åstadkomma någon lindring härutinnan, på sätt motionären äskat, att noga känna förhållandena med roleringeu uti de Hammarön närmast tillgränsande orter, på det en nöd vändig jemnförelse emellan densamma och roteringen å Hammarön må kunna anställas, samt möjligheten af den nu yrkade lindringens tillvägabringande bedömas; hvadan Utskotten tro, att, förrän en undersökning lill utrönande häraf i vederbörlig ordning blifvit verkställd, något yttrande derom ej kan af Rikets Ständer meddelas; hvarföre Utskotten hemställa, att frågan uti dess ännu outredda skick ej må till någon åtgärd föranleda.
N:o 20, Ant. till Exp, Utsls. den i5 Augusti, II. 11 f„ m.
Betänkande, i anledning af väckta frågor om, förnyad granskning af grunderna för B ät sman shållets fördelning, Rikets Städer emellan.
Till Stals- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning hafva följande motioner remitterade blifvit, nemi.:
Ridder skalet och Adeln: Af Herr Grefve Horn, C. F, sorn yttrat sin öfvertygelse, alt den senast af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, för utgörande af städernas Båtsmanshåll antagne, men r sin natur föränderliga grund, vore för ett ständigt roteringsverk olämplig; vid hvilket förhållande Herr Grefven föreslagit, att en förnyad reglering af städernas Båtsmanshåll måtte vidtagas, antingen sålunda, att den roteringsskyldige stadsjorden först blefve roterad i likhet med hvad tillförne egt rum, eller att, i händelse förenämnde och af ett omvexlande bevillningsbelopp beroende rotering skall bibehållas för en del af Båtsmanshållet, en rättvis uppskattning af all ordinarie
Båtsmansrotering underkastad stadsjord måtte förutgå, under tillika fästadt 'Q Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-XJtskottens Betänkande, N:o 20. afseende vid jordens stigande värde, då roteringstungan derifrån lyftas; hvarjemte Herr Grefven, i öfverensstämmelse med dessa åsigter af ämnet, har hemställt, att den uti Kongl. Brefvet den 21 September 180g påbjudna nya reglering af städernes Båtsmanshåll må inställas, och den gamla förblifva tills vidare gällande; och har Hen’ Grefven ansett sig desto mera föranlåten ätt med motionen i ämnet uppträda, sorn han, i egenskap af Ledamot i den Comité, åt hvilken regleringen af Båtsmanshållet i Stockholm, är uppdragen, egt tillfälle att inse de med uppdragets fullgörande förenade svårigheter, hvilka i synnerhet äro i ögonen fallande, då man betragtar, att Stockholms stadsjord blott utgör stadsjord i Ri ket, men att staden, efter den senast antagna regleringen, likväl kommer att bära röteringsbördan för 437 Båtsmän utaf de S'86, hvilka det åligger Ilikets samtlige städer att prestera.
Med motionären har Herr Hjertaj Lars, såsom jemväl varande Ledamot af berörde Comité', sig förenat.
Från JFällojl. Borgare-Ståndets Af Herr He/singius, som, under framställning af enahanda åsigter i fråga om olämpligheten af den nya regleringen utaf Städernas Båtsmanshåll, påkallat uppmärksamhet å det orättvisa förhållande, hvilket, på anförde skäl, uppsLått derigenom, alt den tid af fem år, som skulle tagas till .grund, vid bevillningens beräknande i medeltal, för Båtsmanshålieis utgörande blifvit bestämd till åren 1828 — i832, hvadan motionären föreslagit: att medeltalet af bevillningen, hvarefter Bätsmanshålls-skyldighetem bestämmes, alltid matte beräknas efter de nästföregående fem åren, i stället för de nyssnämnde 1828 till och med 183a; att, i händelse bevillningen efter 2 Art., såsom obehöflig, kofnmer att upphöra, och den nu fastställde grunden för Båtsmanshållet i och med detsamma förfaller, den senast beslutna regleringsåtgärden måtte anses endast ad interim gällande, hvilket äfven vöre öfverensstämmande med stadgandet, att städerne vid hvarje Riksdag egde rättighet att deri söka rättelse, efter sig företeende omständigheter; samt slutligen att Rikets Ständer ville förnya deras vid Riksdagen år sSBo framställda underdåniga begäran om ny refning, uppmätning och skattläggning af städernes oroterade jord, och undersökning af de olika förhållanden, sorn, i vissa städer, hvad Båtsmanshållsskyldigheten beträffar,'sig fö - Stats- sami Altin. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o ao-, t rete, på (Jet en med eganderätlens helgd förenlig och på rättvisa grundad?
ordning i förevarande afseende malte kunna till vägabringas— uti hvih ken motion hufvudstadens samtlige Riksdagsfu ll m äg lige instämt; och af Herr kVestlin^er, som, under åberopande af bestående privilegier, i kraft af hvilka Staden Fahlun borde vara från Båtsmanshåll befriad, yrkat en sådan förändring i senast beslutade reglering af Städernes Båtsmanshåll, att staden från roteringsbesväret hädanefter varder fnkallad.
Hvad i ofvanherörde måtlo är voidet föreslaget, hemstäldt och yrkadjt, hufva.
Utskotten i noga. öfvervägande tagit; och som regleringen af städernes Båtsmanshåll blifvit verkställd på det sätt och efter de grunder, som af Rikets Ständer sjelfv.e vid sislförflutne Riksdag godkändes, och hvilka sedermera af Kongl. Mäj:t, under den 21 September nästlidet år, i Nåder fastställdes, hvarvid icke allenast de till stöd för molionerne anförde skäl blifvit pröfvade, ulan det också medgifva», att det på städ erne sjelfve finge bero att. vid; hvarje Riksdag hos Rikets Ständer göra anhållan om den förändring i denna reglering, ''hvartill städernes stigande eller sjunkande välstånd eller andra omständigheter kunde föranleda;’’ alltså och då härtill kommer, att under loppet af de månader, som efter regleringens stadfästelse förflutit, icke från erfarenheten kunnat bernias någon tillförlitlig grund lör omdömet, huruvida några anspråk på en under nyssberörde villkor medgifven rättelse i meranämnde reglering nu förtjena afseende, eller icke, lå Utskotten tillstyrka, att de vacksta molionerne må för det närvarande förfalla..
Stockholm den 14 Augusti 18.jo, B es cr vatio ner: af Herr Grefve Horn, C. F.: ”Jag reserverar mig mot beslutet, hufvudsakligen derföre, att Utskotten icke velat afvagla den väntade Kongl. Propositionen, i anledning af Stockholms Stads Grundlagsenliga besvär öfver den nya Båtsmansfördelningen emellan Rikets städer, samt att Utskotten vägrat taga kännedom af de Kongl. Bref, som rörande detta ämne emanerat, sedan den 21 September i83q.” 8 Stats-samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande} IV:o 21.
Af Herr Friherre Sprengtporten , Herr Friherre von Kr vern er, Herrar Åbomj Helsingius och Gustafsson, samt af Herr Schartau, som re serverade sig mot delta Utlåtande, emedan han trott den af Herr Helsingius väckta motion hafva bordt på så sätt behandlas, att sammansatta Stats- och Ekonomi-Utskotten tillstyrkt Rikets Höglofl.
Ständer att bifalla, det medeltalet af Bevillningen, hvarefter båtsmanshålls-skyldigheten bestämmes, alltid skulle beräknas efter nästförutgående 5 är, i stället för de i Kongl. Circulairet bestämda åren 1828 till i832, likväl, att hvad sålunda livart 5:te år i delta afseende stadgades, skulle gälla oförändradt under de påföljande 5 åren; hvarigenom förra Ständers yttrade afsigt, alt den börda, som städerna hafva af Bålsmanshållet, skulle dem emellan fördelas och jemnkas efter deras stigande eller sjunkande välstånd , äfvenledes vore vunnen. Af Herr Engström: ”Emot Utskottens i öfrigt välgrundade beslut nödgas jag reservera mig af den orsak, att det ej upptager till besvarande den del af Herr Westlingers motion, hvarigenom lian yrkar befrielse ifrån Båtsmanshåll för tomter och hus i Fahlu stad, enär de förstnämnde äro, som den öfriga jorden, af Berg-frälse natur, hvilket likväl, såsom varande en aldeles speciel fråga, den der ej kan innefattas i det allmänna omdöme, Utskotten uttryckt, i min tanka bordt med mera omsorg till pröfning upptagas och behandlas.
| Ank. till Exp. Utsk. den i5 Augusti, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om indragning af Biskops- och Domprost-Embetena.
Uti memorial, som blifvit dels lill Stats- samt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskotten, dels till endast det sistnämnde Utskottet remitterade, har blifvit föreslaget, Hos Höglofl.
Ridder skåpet och Adeln: af Herr Rosenquist, Fredric Leonardj att såväl Erke-Biskops- som öfrige Biskops-Embetena måtte, efter nuvarande innehafvarnes afgång, indragas - Stats- samt Allm, Besv,- och Eleon— Utskottens Betänkande, N:o 3f. g dragas och således icke vidare tillsättas, utan inkomsterne deraf, sedan stadgadt
Nådår tilländalupit, tillfalla Stats-Cassan; äfvensom att vederbörligt Utskott måtte få sig uppdraget att, elter inhemtad kännedom om de inkomster, som vid alla nuvarande Biskopars afgång, skulle tillfalla StutsCassan, afgifva förslag till en billig löneförhöjning för Dorn prostar ne, hvilka vid Biskoparnes afgång skulle fungera såsom Ordförande i Consistorierne; af Herr Munck af Rosenschiöld, Nils Rudolph, att Biskops-Embetena måtte indragas i den mon som de blifva lediga, och de dertill anslagne inkomsterne användas till Gymnasier och Lärdoms-Skolor, eller att åtminstone vid inträffad ledighet, en sådan inskränkning måtte ske i Biskoparnes löner, att Sverige, såsom orden lyda, ”med en reformerad kyrka ej må bibehålla Catliolska Biskopar.” Hos Hedervärda Bonde-Ståndet: Af Måns Mänsson från Calmar Län , att
Domprost-Embetena måtte upphöra och de för dem fastställde löner anslås till Biskops-Embetena; hvilka senares inkomster åter motionären föreslagit att användas till folkbildnings-anstalter; af Ephraim Larsson från Elfsborgs Län äfvenledes, att BiskopsEmbetena måtte indragas, helst erfarenheten skall hafva visat, att dessa Embeten äro mindre behöflige, enär desamma blifvit förvaltade lika ordentligt, då Biskoparne stundom flere år varit frånvarande från sina Stift; af Nils Magnusson från Calmar Län, att, då de åligganden, som nu tillhöra Biskops-Embetena, torde utan svårighet kunna fullgöras af Domprostarne, emot erhållande af Praebende-Pastorat, men Erke-Biskopen vore nödvändig såsom Preste-Ståndets Talman vid Riksdagarne, det måtte alltså Biskops-Embetena i Linköping, Skara, Strengnäs, Westerås, Wexiö, Lund, Götheborg, Calmar, Carlstad, Hernösand och Wisby, med de dertill hörande inkomster af alla slag, med nuvarande innehafvarnes afgång indragas; Biskoparnes göromål öfverlemnas till Domprostarne att förrättas, emot erhållande af Praebende-Pastorat; Domprostarne hugnas med Biskops-titel, på det att icke 114 §•
Regeringsformen mätte lägga hinder i vägen för förslagets framgång; de återstående Praebenden, i mon af blifvande ledighet, med ordinarie Kyrkoherdar tillsättas; de nu till aflöning för Biskoparne, med undantag af Erke-Biskopen, anslagne hemman, som motioBilt. till &
Prof, 1840. 4 Sami.
2 Afil., 9 Häft. 2 lO Stats- samt Allm. Besa.- och Elon.-Utskottens Betänkande, N:o 11. närén uppgifvit utgöra 30^1 mantal, utarrenderas för Stals-Werkets räkning, oell den härigenom inflytande årliga afkomst, tillsammans med de 2,07c) R:dr 22 sk. 4 rst- uti indeldta räntor, samt 4>9°5 tunnor 1 kappe spanmål, som Biskoparne årligen åtnjuta, användas till befrämjande af folk-undervisningen; af Peter Persson från Jönköpings Län, att Utskottet måtte inhemta fullständiga upplysningar om beskaffenheten af de göromål, som Biskopsoch Domprost-embetena tillhöra, och derefter utreda , huruvida ieke
Doruprostarne skulle kunna, såsom Biskopar, tillika utöfva Domprost-befattningen; instämmande motionären för öfrigt i bvad af Nils Magnusson blifvit yrkad t och anfördt; af Lars Larsson från Elfsborgs Län: 1:0 att Domprost-Embetena måtte indragas, och Kronans på desse Embeten indeldta tionde-spanmål användas till Skol-lärare-löner i de orter, hvarifrån de utgå; och 2:0 att vid hvarje blifvande ledighet af Biskops-Embete, lönen derfö r måtte bestämmas, i förhållande lill lönerne för i lika grad varande andre Statens' embetsman; att Kronans tionde-spanmål, som, under namn af vederlags-spanmål, utgår till de fleste pastorat i Riket, måtte indragas; samt att det öfverskott, som uppkomma härigenom, äfvensom förmedelst den föreslagna regleringen af lönerne för Biskoparne, måtte användas till fäderneslandets uppfostrings-anstalter.
Detta, äfvensom hvad åtskilliga ledamöter af så väl RidderskapeC och Adeln, sora Bonde-Ståndet vid remiss af molionerne i ämnet yttrat, hafva Utskotten i betragtande tagit; oell funnit de af åtskillige motionä rer på ofvanberörde sätt framställde förslag om indragning af Biskopsembetena, vara grundade på så giltiga skäl, att Utskotten, med afseende derå samt den betydliga inkomst, sorn genom en sådan indragning för Staten skulle uppkomma, ansett sig böra tillstyrka: att Biskops-embetena må indragas, i den morr de efter nuvarande innehafvarnes afgång varda ledige; samt att de medel, som genom dessa embetens successiva indragning sålunda komma att inflyta, må intill nästa Riksdag i Riksgälds Contoiret reserveras.
Hvad deremot beträffar åtskillige motionärers förslag om Dom pros tembeten»» upphörande, så och då Domprostorne, utom det de äro skyldi - Stats- samt Allm. Be.sv.- och Elson.-Utskottens Betänkande, N:o 2 t, 11 ge att deltaga uti Consistoriernes öfverläggningar, och derstädes, under Biskoparnes frånvaro, föra ordet, endast äro att anse såsom Pastorer i Domkyrko-församlingarne, och i sådan egenskap, till större delen åtnjuta sina löner, tillstyrka Utskotten, att frågan härom må förfalla; och anse Utskotten, att hvad för öfrigt i ofvanberörde motioner blifvit hemstäldt och föreslaget, såsom beroende af de nu besvarade 2:ne hufvudfrågorna, icke kan till någon ytterligare åtgärd föranleda.
Stockholm den 14 Augusti iSzjo.
Häremot anmäldes reservation af Herr Grefve Horn: ”Jag reserverar mig mot beslutet att indraga alla Biskops-embetena, såsom stridande emot föreskrifterna uti Regerings-formens 19 och Riksdags-Ordningens r3 §§, deri förutsattes, alt minst Erke-Biskop och a:ne Biskopar skola linnas, äfvensom jag anser Svenska kyrkan, såsom Statsinstitution, vara i oundvikligt behof af Chefer tili icke mindre antal, än Rikets Biskopar utgöra, helst med afseende på ett stegradt och billigt anspråk uppå dessa Chefers vård om allmänna folkbildningen;” uti hvilken reservation Herr Contracts-Prosten östberg instämde; hvarförutan emot beslutet sig reserverade: Herr Friherre Oxenstjerna, Herr Friherre Hamilton, Herr Friherre Lejonhufvud, Herr Bibbing, Arv., som anförde: '"Under discussion har jag yttrat mig emot Biskops-embetenas indragning vid samma Riksdag, som Utskotten ingått till Rikets Ständer med förslag om vissa bestämmelser för deras verksamhet vid folkundervisningen, emedan dessa åtgärder stå i strid med hvarandra.
Hvad sjelfva embetet beträffar, har jag för min del trott, att, om än å ena sidan det kan skötas, så att det icke något godt uträttar1, kan det, å den andra, genom dess nitfulla utöfning, efter de grunder, Kyrkolagen lågt, blifva bland de vigtigaste i samhället;’’ Herr von Rosen, Herr aj Schmidt, Herr Professoren Retzius, Herr Conlracts-Prosten Åstrand, som ansåg
Utskotten hafva varit oberättigade till sitt förslag, aldenstund frågan, såsom åsyftande ändring i Rikets Grundlagar, icke kart Grundlagsenligt behandlas annorlunda, än 8t §.
Regeringsformen stadgar; hvarmed sig förenade Herr Gamministern Dahlgren, Contracts-Prosten Herr Doctor Björkman, Herr Prosten Stenhammar, Herr Contracts-Prosten Afzelius, Herr Contracts-Prosten Öhrnberg, Herr Contracts-Prosten Sylvan, Herr Prosten Hallbeck, Herr Prosten Lalin och Herr Professoren Grafström. STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-Boktryckerietj 184o.
Stats- och Bevillnings-Utskollens Betänkande, N.o 22. l N.o 22.
Ank. lill Exp Utsk. den 22 Äng., kl. 12 midd.
Betänkande , angående så väl Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af frumställdt förslag, att halfva Tull-upphör den for inkommande utländska stenkol må, till understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas, som ock åtskillige i detta, ämne väckte motioner.
Uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 24 silslidne Mars, i anledning af en utaf
Direclionen för stenkols-verket vid Höganäs till Kongl. Maj:t ingifven underdånig skrift, innefattande, å ena sidan, en berättelse om de betydliga understöd, stenkols-verket af Staten åtnjutit, dels genom andel af tullen för inkommande utländsk stenkol, dels genom praemier för hvarje från grufvan afyttrad tunna stenkol, dels genom eftergift af en Statens fordran hos stenkols-verkets förre egare och dels genom hög skyddstull å utländsk stenkol, samt om de dryga kostnader, som för verkets fullkomliga iståndsättande måst bestridas, och, å den andra, en underdånig anhållan, att, enär stenkols-verket för bestridandet af dessa kostnader måst åsamka sig betydlig skuld och derjemte, i anseende till en på senare tider ökad införsel af Engelska stenkol, nödgats nedsätta prisen å de inhemska stenkolen, hvaraf följt, att stenkols-verket icke lemnade någon behållning, utan hotades med upplösning, derest icke biträde från det allmänna lemnades, halfva tullafgiften för de stenkol, som från utrikes orter till Riket införas, måtte till understöd för Skånska stenkols-verket varda anslagen; har Kongl. Maj:t, som jemväl ansett Höganäs stenkols-verk, såsom ett med betydliga uppoffringar, så väl å Statens, som å enskildes sida, nu mera fnllbordadt företag, vara i flera afseenden förtjent af allmänt hägn och understöd, velat lemna Rikets Ständer del af den genom stenkols-verkets
Direction sålunda gjorda framställning, på det Directionens förslag måtte, i sammanhang med öfriga Tull-regleringen rörande frågor, hos Rikets Ständer komma under öfvervägande.
Under åberopande af hufvudsakligen samma skäl, som uti Directionens för Höganäs stenkols-verk ofvanberörde underdåniga skrifvelse finnas intagne, samt med serskildt fästadt afseende å den förlust, ej allenast af tjenligt bränsle, som skulle drabba allmogen i den skoglösa och på biänntorf utblottade Bih• lill R.
4 Sami. 2 Afd. to Haft, 1 2 Stats- och Bevillnings-Utskottens Betänkande> N.-o 22. orten omkring Höganäs, utan ock serdeles af den för flere inhemska näringar vigtiga tillgången å eldfast lera, hvilken vöre en oundviklig följd af stenkolsverkets undergång, hafva Herr Friherre Tollj Gustaf Filip, och Riksdags-fullmägtigen Sotie Persson från Skåne uti väckte motioner yrkat, den förre, att, i händelse tullen å utländska stenkol skulle till större eller mindre belopp nedsättas under den nu utgående, inkomsten deraf måtte tillfalla stenkolsverket, och den senare, eller Sone Persson j att, om någon sådan lull-nedsätlning komme alt ega rum, halfva tull-inkomsten måtte till det inhemska stenkols-verket anslås.
Vid remissen af Högstberörde Nådiga Skrifvelse, hafva inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Heder v. Bonde-Ståndet anmärkningar emot
Directionens underdåniga anhållan blifvit framställde, inom det förra, af Herr Hjertaj Larsj som, med åberopadt stöd ej mindre af Directionens eget erkännande af de redan åtnjutne betydliga bidragen från det allmänna, än äfven af en utaf Directionens ledamöter, Herr af Uhr j C.
W.s under sistlidne år af trycket utgifven brochyr, angående ifrågavarande Verks tillstånd, förmält det vara factiskt ådagalagd t, att stenkols-verket under de sistförllutne 13 åren lemnat något öfver 8 procents årlig ränta å de derå nedlagde kostnader, samt derföre och för praejudicatets skull afslyrkt allt afseende å den ifrågavarande ansökningen, samt inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af Riksdagsfullmägtigerne J. O. Widegren från Östergöthland och Fredric von Zweigbergk från Skaraborgs
Län med flere, hvilka äfvenledes ansett det begärda understödet hvarken vara af behofvet påkalladt, eller, om så verkligen vore förhållandet, ändå böra bifallas till uppmuntran af eli företag, som, oagtadt det redan åtnjutit stora understöd af clet allmänna, ännu saknade förmåga att med egna krafter uppehålla sig.
Då Bevillnings-Utskottet uti dess förslag till ny tull-taxa, just med afseende å Höganäs stenkols-verk, ansett sig icke böra föreslå nedsättning i tullen å annat slag af utländsk stenkol, än det, som icke till erforderlig mängd och godhet inom landet produceras, eller de egentliga kolen, och då detta slag under senare åren, oagtadt den i taxan till 16 sk. per tunnan bestämda tullafgift, ofta blifvit, på Kongl.
Majrts dertill serskildt meddeldte Nådiga Resolutioner, emot till 4 sk. nedsatt tull införde, samt stenkolsverket sålunda snarare förlorat än vunnit på den hittills stadgade högre tull— afgiften, anse Utskotten den af Bevillnings-Utskottet föreslagne tull-nedsättningen icke kunna antagas såsom giltigt skäl för det begärda understödet; och som genom Directionens ansökan samt motionärernes yrkande icke i ringaste nion blifvit adagalagdt, att något understöd af allmänna medel är för Ver - Stats- och Bevillnings-Utskottens Betänkande, N.o 23. 3 kets fortfarande bestånd af nöden, finna Utskotten, utan att behöfva ingå i undersökning om Statens mer eller mindre skyldighet att med bidrag understödja sådana Verk, som ifrågavarande, då de deraf kunna vara i behof, sig icke böra tillstyrka bifall till hvad
Directionen sålunda begärt samt Herr Friherre Toll och Sone Persson föreslagit.
Alik. till Exp. Etsk. den 22 A11°., Al. 12 midd.
Betänkande, i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, motion, angående förändradt sätt för Tolagens uppbärande.
Ridderskapet och Adeln bar till Utskotten blifvit remitterad en af Herr Rosenblad, Bernhard, väckt motion, deruti han föreslagit: att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att Kongl. Maj:t täcktes erbjuda de till tolags uppbärande berättigade städer att, i stället för tolag, för åren 1841 till och med 1845, af tullverket erhålla en aversions-summa, motsvarande årliga medeltalet af hvar och ens tolag under åren 1836 till och med 1840, dock så, att, om detta medeltal understege, hvad någon af Kongl. Maj:t godkänd förslags-beräkning upptoge, bristen deri äfven af tullverket fylldes; att tolagen från och med år 1846 måtte utgöras efter en viss procent å tullen för inkommande varor, för hvarje stad beräknad efter den procent, sorn erfordrats, för att under nästföregående fem åren tillvägabringa den betalda aversions-summan; samt att, i händelse ett sådant anbud af städerne antoges, en lämplig af Rikets Ständer bestämd procent af tullen å inkommande varor måtte, såsom ersättning för tolagen under åren 1841 till och med 1845, uppbäras och till tull-verkets cassa ingå; men att, om detta anbud skulle af städerne förkastas, så väl alla utgående, som hittills till införsel förbudna, men hädanefter tillåtne varor måtte från tolag befrias och de sistnämnde i stället beläggas med en mot tolagen svarande högre tull.
Vid uppgörande af förslag till ny tull-taxa och undenättelserne om hvad vid taxans verkställighet iagttagas bör, har Bevillnings-Utskotlet, uti dess Betänkande N:o 21, vid 27 §. af tull-underrättelserne besvarat åtskilliga niotio - 4 Stats- ocå Bevillnings-Utskottens Betänkande, N.o i4- ner, rörande tolagen och de så kallade stadsandelarne i uppstäderne, och anfört de skäl, som för närvarande hindra alla förändringar i dessa hänseenden; och hafva Utskotten, på grund af hvad i berörde Betänkande blifvit utredt, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till Herr Rosenblads uti ifrågavarande motion framställde förslag.
Ank. till Exp. Vtsk. den 22 Aug., kl. 12 widd.
Betänkande , angående åtskillige motioner och yttranden, dels om tillverkning af papper vid Rikets Ständers pappersbruk Tumba för Chartce-Sigillatce Contoirets behof samt till Tull Verkets stämpelsedlar, äfvensom till spelk rt-convoluler, och dels om förbättrade stämplar å desse slags papper samt om enahanda format å alla sd kallade skrif-chartor.
Ridderskapet och Adela hafva följande motioner uti förenämnde ämnen blifvit väckte, nemligen af: l:o Herr Rosettblad, Bernhard, som, med afseende å den icke obetydliga inkomst, afgiften för stämpladt papper årligen till