Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
ZIGENAREN. många mynt har du förtjänat på dina vackra spådomar, slyna?
Jo, den var just ett skönt fynd, den flickan.
60 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SPERANZA. bojor.
(Försöker lösgöra Vera, men kan inte.)
Du stackare, hvarför skulle du också tala så, hvarför göra folk Å, låt henne vara!
Hjälp mig att lösa hennes
så ondt det gör mig om dig.
(Omfamnar henne.)
Men missnöjda och förstöra deras glädje.
De voro samlade här till fest, och nu tåga de bort för att slåss.
Ser du inte, hur illa du gjort.
VERA. bunden här, än gå dansande omkring och säga lögner.
SPERANZA. tron, kärleken?
Lögner kallar du då det bästa i lifvet: hoppet, VERA. är den inte en lögn?
Hur kunde annars Salvator älska mig, när han var din brudgum?
SPERANZA. binder ingen mot hans vilja.
Om han älskar dig, så är han fri. VERA. många mot deras vilja, tyvärr.
Min lott är att åtrås af många men älskas helt af -- ingen.
Ingen vill går fram. följa mig, ty lyckans blommor spira aldrig, där jag
Så stolt och tillitsfullt det låter!
Vera binder
Lögner är det och ingenting annat.
Kärleken -- Strid är sanning, frid är lögn.
Jag vill hellre stå
TREDJE AKTEN 61 --------------------------------------------------------
SPERANZA. heller inte bli din.
Om du inte kan göra honom lycklig, skall han (Hunden, som hela tiden följt Speranza, sätter nu af Hvem kan det vara som Vindsnabb springer så (Springer efter hunden inåt fjället, möter Salvator och
bortåt fjället.
Speranza ropar honom, men han lyder ej.) till mötes, om inte sin husbonde. hastar sig i hans armar.)
SPERANZA (kommer framåt scenen, omfamnande Salvator).
Ändtligen, ändtligen har jag dig åter.
sörjt mycket öfver mig, älskade.
Har du kanske
fruktat, att din Speranza var förlorad för alltid?
Ett lika mycket som någonsin, alltid, för alltid din!
SALVATOR. se dig, höra din röst.
Ja, ty jag har lefvat i mörker mig, ett töcken har legat omkring mina sinnen, så
hemlighetsfullt öde har skilt oss åt, men jag är din
Å, hur allt blir ljust omkring mig blott vid att
hela denna tid, solen har hela tiden varit borta för fruktansvärdt, att hade jag inte haft hoppet om att
återfinna dig, tror jag att jag blifvit vansinnig.
Å, du anar inte hvilka grubblets, tviflets, ångestens andar, som rasat inom mig.
62 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
SPERANZA. oss mer.
Mina skyddsandar ha endast fört mig bort kärlek kan frälsa dig och föra dig tillbaka till din faders slott.»
Så ha de sagt till mig.
Och är inte du min rätte brudgum?
SALVATOR (förströdd). en hvit skickelse där under trädet?
Jo visst, älskade.
Men säg mig, hvad är det för SPERANZA. glädje i lifvet för sig och andra genom sina mörka fantasier.
Hon drar mig oemotståndligt till sig, som vore hon den yttre uppenbarelsen af min själs innersta, djupaste åtrå.
SPERANZA. föremålet för hela din själs åtrå?
Är icke jag din lycka, ditt hopp?
SALVATOR. makt drar mig till henne.
Du är min lycka -- men en oemotståndlig (Närmar sig steg för steg Vera, stirrande som betagen Du irrar dig, älskade.
Är det icke jag som är Hvilken underlig höghet, som utgår från henne!
Det är en stackars olycklig flicka, som förstör all Min stackars älskling!
Nu skall ingenting skilja
för att pröfva din kärlek.
»Endast din rätta brudgums
upp mot henne.
Då han kommer fram, faller han ned på knä för henne.)
TREDJE AKTEN 63 --------------------------------------------------------
alltid spåren till dig, när jag söker Speranza?
Hvarför lämnar du mig aldrig ostörd med min lycka?
VERA (orolig, med vek stämma). jorden.
Kanske emedan ostörd lycka inte kan finnas på SALVATOR. vara länkad vid dina bojor?
Å, släpp mig, befria mig!
Skall jag då för alltid VERA. du talar!
Hvad hindrar dig att gå med henne, som är fri och lycklig.
SPERANZA. att denna förstör ditt lif.
Min är du, ty endast med mig är du lycklig.
Ack, lyckan är det enda sanna i lifvet!
SALVATOR. se dessa härliga lemmar bundna.
(Begynner som under en förtrollning att lösa Veras bojor.)
Fri måste du vara!
Lämna mig sedan eller tag mig med, jag har inte längre kraft att välja.
Ja visst, din är jag, älskade.
Men jag kan inte Ja, Salvator, kom med mig.
Jag skall inte tillåta
Det är till en stackars bunden, maktlös varelse
Å, Vera, finner jag dig åter!
Hvarför leda mig
VERA (springer fram, frigjord och sträcker på armarna).
Fri!
Och hvartill?
(Sorgset.)
Nu (Begynner att gå mot bakgrunden, med sänkt hufvud.
kan jag alltså fortsätta min ensamma vandring.
Salvator går efter henne, utan att säga något.
Speranza står
64 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
häpen och ser efter dem båda.
Efter en stund vänder sig Vera om mot Salvator.)
Du följer mig?
Förbjud mig det och jag vänder om.
VERA. inte, om du kan låta bli! fjället.)
Jag kan blott säga: följ mig (Fortsätter sin gång, Salvator sakta efter; de försvinna i
SPERANZA ensam.
Sedan ÄLFVORNA.
SPERANZA (utbrister i gråt).
Han älskar mig inte! från luften och uppstiga ur marken och omringa henne.
Bakgrunden med allt folket skyles åter af dimmor.)
ÄLFVADROTTNINGEN. din faders slott stå upp på nytt.
Ännu i natt skall SPERANZA. är borta!
Hvad skall jag där att göra, då min brudgum ÄLFVADROTTNINGEN.
Nu först skall du finna din rätte brudgum. hvarf efter hvarf, så att den småningom täcker henne helt; (Älfvorna kasta en lång, luftig slöja öfver Speranza, (Älfvorna komma fram som i dimmor, hvilka sänka sig
TREDJE AKTEN 65 --------------------------------------------------------
sedan upplöser sig hela scenen i dimmor och man hör älfvornas sång, i det de draga bort.)
Lifvet är skönt,
Sommarn är lång,
Dansen bland grönt Vid älfvors sång
Natten är så fager,
I fröjd vi byta människornas sorger.
Går till ljusan dager.
66 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
Ett bakteriologiskt laboratorium med mikroskoper etc.
VERA. dräkt, sitta vid ett bord i bakgrunden, på hvilket befinner sig SALVATOR (håller armen om Veras axlar).
Ha vi nu rätt att hvila litet, min Vera?
Vi ha VERA. hårdt, utan skonsamhet mot sig själf -- jag är alltid rädd för hvilan, jag.
Rädd för hvilan, min Vera!
I mina armar?
Med hvilan kommer tviflen -- de förfärliga tviflen.
SALVATOR. sant att vi verkligen löst lifvets gåta.
Men hur är Du tviflar ännu!
Du tror inte ännu att det är Det är sant -- men hur godt det gör att arbeta (Salvator klädd som student, Vera i en enkel, modern
ett stort mikroskop, flaskor, tuber, spritlampa, allehanda föremål.)
arbetat hårdt dessa sista nätter och dagar.
67 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
det möjligt, älskade, att ditt tvifvel kan bestå inför så klara fakta.
Dag efter dag ha vi nu upprepat experimentet under mikroskopet, och alltid har resultatet visat sig ofelbart.
Hvarje gång har insprutningen alla fientliga mikrober.
VERA. omständighet, som undgått vår uppmärksamhet, och det inte mer skall utfalla så lyckligt.
Jag fruktar alltid att det ändå kan vara någon stärkt lifsmikroben, så att den genast begynt döda
att när experimentet skall göras på lefvande människor, SALVATOR (springer upp). dig.
Hvarför ständigt uppskjuta att göra vårt experiment på lefvande människor.
Jag ser, att endast detta skall kunna gifva dig lugn.
Låt oss då hellre Hör, min Vera, nu är det jag som vill handla för
göra det strax.
Låt oss offentligt tillkännagifva att ett medel att stärka den, så att den skall segra i
vi upptäckt den verkliga lifsmikroben och att vi funnit hvarje strid -- kort sagdt, låt oss tillkännagifva att strax strömma till i tusental för att försöka experimentet.
Och om vi misslyckas?
SALVATOR. dig och mig.
Låt oss hellre en gång våga en modig handling.
Ser du icke att detta eviga tvifvel förlamar både
ingen död skall finnas mer, och människorna skola
68 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
VERA (grubblande). anda kan inte handla.
Den som är djupt genomträngd af sanningens SALVATOR (sätter sig igen och drar henne till sig).
För dig är då sanningen ingenting annat än tvifvel.
VERA. sanningar annat än lögn?
Hvad är det man utger för positiva SALVATOR. för framåt, är godt, men på detta sätt verkar det Du öfverdrifver, min egen Vera.
Tviflet, när det
blott hämmande och förlamande.
Hur många gånger har jag inte velat göra det afgörande experimentet?
Hur många gånger har jag inte i drömmen sett mig själf som mänsklighetens välgörare och förstått, att inte för att jag skulle äkta Speranza och bli far till prins Felix, men för att jag skulle komma själfva det var därför profetiorna talade om prins Salvator --
lifvets hemligheter på spåren och bekämpa människornas värsta fiende -- döden.
Och hur jag älskade dig, när jag tänkt att det var du som fört mig till detta där jag plockat mitt lifs ljufvaste frukter. panna). mål.
Du hade fört mig in på sanningssökandets väg, VERA (reser sig, kysser leende hans Svärmare -- ja, ty du älskar icke sannings-
sökandet tor dess egen skull utan för resultaternas.
Du nöjer dig med halfva erfarenheter och vill strax
69 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
sätta teorierna i handling.
Du har af sanningssökandet bara tagit det positiva elementet och du har aldrig SALVATOR. i lifvet, också för sanningssökandet?
Å, Vera, när skola vi ha rätt att vara lyckliga, vi två?
Aldrig, min vän.
SALVATOR. verklig, hel lycka i mina armar?
Du älskar mig och du har aldrig känt en stunds VERA. mer det öfver mig detta begär att sönderplocka bit
Jo, jo -- men midt upp i den högsta lycka komOch är då inte lyckan det yttersta målet för allt velat inse att dess innersta väsende är och blir tviflet.
för bit vår känslas blomma.
Jag försöker liksom att
se dig in i själens innersta skrymslen för att upptäcka om du nu också verkligen är helt, med hvarje tanke hjärtslagen för att se om min hängifvenhet är så min.
Och jag känner mig själf på pulsen och räknar absolut, som jag ville att den skulle vara.
Och då du älskar mig eller jag dig.
finner jag vanligtvis med förskräckelse, att hvarken SALVATOR. än mig?
Finns det då en annan, som du kunde älska mer VERA.
Men det synes mig att jag liksom inte kan hänge mig En annan -- nej -- för mig finns ingen annan.
70 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
helt -- att själfva min tviflande natur hindrar mig
därifrån -- att det alltid finns något innerst inom mig som håller mig tillbaka och som säger: dig själf kan själf till en annan. du aldrig ge.
Ingen människa kan någonsin gifva sig SALVATOR. alltid helt till dig.
Det är inte sant -- ty jag kan det.
Jag ger mig VERA. inte, du lyckliga människa?
(Lutar sig öfver honom.)
Å hur du bedrager dig -- hur litet kritisk är du
Du ger dig så litet helt till mig, att äfven i de innerDu vet det inte själf, men jag känner det, jag, som se äfven det dolda, omedvetna lifvet hos mig själf och andra.
ligaste ögonblick står där alltid en annan emellan oss. har denna olyckliga dubbelsyn, som kommer mig att
SALVATOR (skjuter henne ifrån sig, resande sig).
Sådant får man inte säga.
Det omed-
vetna lifvet bör vara som ett heligt område, som ingen hand rör vid.
VERA. att ständigt se och höra tala det omedvetna lifvet -- både i mig själf och andra.
Tänk, när allt detta förOch tänk då hur förfärligt för mig, som är dömd
dolda tar lif och gestalt, så att jag ser dubbelmänniskor öfver allt, den yttre, medvetna människan som talar och handlar på ett sätt, den inre, omedvetna på ett
71 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
Å, jag försäkrar dig, det är att bli vansinnig åt
ibland!
Nu till exempel, nu i detta ögonblick (närmar sig uppslagen i det hon ser honom djupt in i ögonen), nu ser jag inne i dig en längtan, en åtrå, som du ej själf vet af.
Jag hör inom dig en röst som ropar: gif mig min mödas lön.
Gif mig tillbaka min Speranza!
honom med stegrad exaltation och håller honom fast vid rock-
SALVATOR (stöter henne häftigt bort). vår lycka och vår kärlek!
Begriper du då inte, att du på detta sätt förstör VERA (med växande sinnesrörelse). annat?
Du gråter inom dig vid tanken på att det ej var du som skulle bli far till prins Felix.
Därför, endast därför har du arbetat på din stora upptäckt.
Och vill du, att jag skall säga dig ännu något
Icke för att du älskade sanningen, forskandet för dess egen skull, utan för att du behöfde den trösten att du skulle göra något för mänskligheten, som vore lika SALVATOR. kanske obarmhärtigast mot dig själf.
Du är obarmhärtig, Vera -- mot mig -- och VERA (faller på knä för honom). jag älskar dig, och jag ville gifva mig själf bit för bit för att kunna äga dig helt.
Och ändå stöter jag dig i hvarje ögonblick tillbaka.
Därför skall du aldrig
Jag vet det -- obarmhärtigast mot mig själf.
mycket värdt som det, hvartill du trodde dig bestämd.
förstå, hur mycket jag älskar dig.
Hvad är andra
72 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
kvinnors hängifvenhet, deras, som ge sig så lätt och den sanna, den stora, den hela kärleken.
som i hvarje liten öm rörelse genast tro sig igenkänna deras kärlek mot min, som oupphörligt har att kämpa mot alla slags tvifvel och som dock ständigt på nytt segrar öfver dem alla.
Ty hur har jag inte, trots såg dig i lustgården. allt, hängt fast vid dig från det första ögonblick jag
SPERANZA och FORTUNIO träda in tillsammans, furstligt klädda.
VERA (springer upp).
Prins Fortunio!
Du kommer till oss!
SPERANZA (omfamnar henne). vackra upptäckt ni gjort, och jag kan inte säga hur vi, prins Fortunio och jag, gladt oss däråt.
Och du hyser intet agg till mig?
SPERANZA. skulle jag inte vara dig tacksam därför i stället.
För att du tog Salvator från mig?
Nej, hur Ja, hvarför skulle jag inte!
Jag har hört om den
73 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
var förblindad -- jag höll på att begå det förfärligaste misstag.
Genom din mellankomst lärde jag känna sanningen och så blef jag förenad med min rätte VERA.
Och du är lycklig?
SPERANZA. kvinna måste vara när hon är förenad med den hon älskar öfver allt på jorden.
VERA. dig på nytt.
Så lätt har du kunnat glömma -- så lätt gifva (Går till Salvator och lutar sig mot honom.)
FORTUNIO. -- det var alltsammans en villa, en tom inbillning. häftigt).
Hon har aldrig förr gifvit sig -- aldrig älskat förr SALVATOR (skjuter Vera ifrån sig För Speranza är allt inbillning -- inte bara det FORTUNIO. ord -- vår lycka kan inte såra dig, som själf funnit hvad du åstundat.
SALVATOR (omfamnar Vera). genom henne -- mer än alla illusioner, alla fagra
Mer -- mer än all lifvets lycka har jag funnit Jag förstår inte den bitterhet, som talar ur dina Å, så lycklig -- så lycklig som -- som hvarje
(Lutar sitt hufvud ömt mot Forlunios axel)
Du är upprörd, älskade.
förflutna utan också det närvarande.
74 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
drömmar.
Lifvets gåta har jag löst!
Ni vill bringa döden ständigt hotar.
Först genom mig skall ert
lyckan till världen -- men hvad är lyckan, så länge rike blifva varaktigt på jorden -- det är jag, jag som lyckobarnet, som aldrig stridt och lidit och arbetat
är Salvator, frälsaren, icke du, som blott är det födda för ett mål -- det är Vera, som är människosläktets tjuserska, som aldrig känt ett tvifvel och som ger
välgörarinna, Vera, sanningssökerskan, icke du, vackra bort dig själf lika lätt som du ger leenden och vackra löften åt en hvar.
Det är oss, mig och Vera, ni skola under er spira.
Och hvad gör det oss så, om ni för tacka, ni två, om lyckan verkligen blir bofast på jorden kommande släkter alltid skola nämnas såsom lyckans stamföräldrar, då vi dock ha medvetenhet att utan än en vanlig dödlig. oss skulle själfva prins Felix icke blifvit något annat VERA.
Jag ber dig, Salvator, du gör mig ängslig!
SPERANZA. hit för att tacka er.
Ja, inte bara det, vi ha kommit hit för att visa er, att vi ha det fullaste förtroende till er upptäckt.
Inte sant, Fortunio?
FORTUNIO. första experimentet på oss själfva.
Jo, vi ha kommit för att bedja er att göra det SALVATOR (gripen).
Det vilja ni verkligen?
Och därför ha vi också kommit
75 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
SPERANZA. hofvet här.
Alla önska de att få en insprutning af din Virus vitæ.
SALVATOR. troende till mig?
Och hur är det möjligt, att de alla ha detta förSPERANZA. pläga följa utan tvekan.
Där jag går i spetsen, där vet du nog att alla SALVATOR.
Du, som varit mitt hela lifs välsignelse!
(Kysser hennes händer.)
FORTUNIO.
För alla är hon en välsignelse.
SALVATOR (utom sig af förtjusning).
Hvad säger du nu, Vera?
Tvekar du än?
(Begynner förberedelserna till experimentet.)
VERA (bittert). förklinga ohörd.
Och ändå är det min plikt att säga: betänk hvad du gör.
Det gäller kanske icke blott vårt, utan hela människosläktets väl eller ve.
Begynn till exempel med mig.
Efter allt detta vet jag nog, att min röst skall
Dig har jag således att tacka för denna framgång.
Ja, och om ett ögonblick är kejsaren och hela
åtminstone med ett mindre dyrbart lif än dessas, börja SPERANZA. ens du, som själf varit med om upptäckten, visar Nej, Vera, jag tillåter inte att någon annan, inte
76 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
större tillit än jag.
Jag förstod det strax när jag nått sin fullkomning.
hörde talas om detta, att nu först hade profetiorna
KEJSAREN och hofvet.
(Vera och Salvator niga och buga djupt för kejsaren.)
KEJSAREN (ger Vera nådigt handen). rådde ju för resten inte för det -- du sade hela tiden där -- ja, hvad ska man säga om dig, min käre Redan förlåtet, redan förlåtet, mitt barn.
sanningen, fast vi togo dig för litet rubbad.
Men han Salvator.
Var du bedragare eller bedragen -- det har jag aldrig haft klart för mig.
Var du trolös mot min afbryta honom.)
Jaså, det har ni redan talt ut om Speranza eller -- (Då Speranza gör ett tecken, som för att kanske.
Nåja, om du är nöjd med hans förklaring, så säger jag ingenting.
Man måste medge, att han gjort sig förtjänt af mycket öfverseende genom den Ni har väl öfvertygat er om, att det förhåller sig risk med att inlåta sig på experimentet.
SPERANZA. Å, pappa, när Fortunio och jag gå i spetsen.
stora upptäckt han nu gjort.
(Till Fortunio och Speranza.) riktigt med den?
Jag menar, att det inte är någon
77 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
KEJSAREN. gud, man blir gammal, och tanken att nödgas skiljas på.
Visst har man ju hoppet om saligheten på andra sidan -- den eviga saligheten, i hvilken den höga Du har rätt, du har rätt, mitt barn.
Ja, herre
hädan från detta lif, som i alla fall är så skönt, kostar
kejsarinnan olyckligtvis redan ingått --jag menar, att olyckligtvis den här upptäckten inte hann bli färdig vid -- det har man ändå alltid liksom en liten förförut -- men hur det är, det man känner och är van kärlek för.
(Under det han talar har han beskådat och rört vid alla Salvators instrument) Jaha, mycket intressant, högst genialiskt -- min enda betänklighet är, uppriktigt taladt, just denna, att en återförening med
kejsarinnan inte mer blir möjlig -- hon salig där, jag och min Speranza -- ja, min käre vän, detta är en allvarlig betänklighet, men -- SPERANZA. pappa.
Men när det är för hela mänsklighetens bästa, KEJSAREN.
Nå, låt oss då skrida till verket.
Speranza och Fortunio först, sedan jag, och så hela hofvet.
De som äro gamla och nära att skiljas hädan, tycka som jag, att lifvet ändå är kärt -- och de som äro unga, vilja Inte sant, mina damer?
naturligtvis gärna bevara sin ungdom och skönhet.
Du har rätt -- du har rätt som alltid, mitt barn.
78 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
EN HOFDAM (halfgammal). om ers majestät tillåter.
(Till Salvator.)
Det är ju säkert, att man förblir ung -- att man bara inte alltid får behålla sin ungdom?
Ja, apropos det, ville jag gärna fråga en sak --
dör, men inte heller åldras -- med ett ord, att man SALVATOR.
Kort sagdt, allt förstörelsearbete, all tillbakagång i Om man inte redan förlorat den, ja, det är säkert.
fysiskt afseende hämmas -- man blir alltid på höjden af sin skönhet och styrka -- så vida man inte redan passerat höjdpunkten, då man får nöja sig med att tunio.)
Behaga ni aftäcka den högra
stanna där man befinner sig.
(Till Speranza och Foraxeln.
Det är det lämpligaste stället för insprutningen. med Speranza och Foriunio samt kejsaren i spetsen, dansar (Alla aftäcka nu högra axeln.
Balett af hela hofvet, som
fram till Salvator, som gör en insprutning på hvar och en.)
SPERANZA (sedan alla fått insprutningen).
Ska vi nu inte också bedja prins Salvator att SALVATOR. skall jag visa eder allesammans en bloddroppe i förstoring och skall i den inspruta Virus vitse, på det som i detta ögonblick pågår i edert eget blod.
Det skall vara mig en stor glädje.
Om ni tillåta,
förklara oss hela betydelsen af experimentet.
att ni med edra egna ögon måtte kunna iakttaga hvad
79 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
Det skall bli högst intressant.
SALVATOR (bjuder kejsaren en stol midt framför mikroskopet; till de andra).
kring väggarna på det att ni alla måtte kunna se på en gång.
Får jag uppmana alla samtliga att sätta sig rundt
grunden.
Salvator träder fram till mikroskopet; hvilket växer och växer, så att slutligen öppningen fyller hela bakgrunden.
Genom glaset ser man nu Mikrobernas dans.
Kostymerna bakterier, sådana de kunna iakttagas i mikroskopet.) pågår i baletten).
(De sätta sig alla i halfcirkel rundt mikroskopet i bak-
imitera de röda och hvita blodkropparna samt diverse sjukdomsSALVATOR (förklarande hvad som Detta är de röda blodkropparna -- detta är de
hvita.
Detta är kroppens egna mikrober.
Och detta är de fientliga bakterierna, hvilka som ni ser oupphörligt angripa och hota blodkropparna.
ojämna strid går vår organism alltid förr eller senare under.
Våra krafter uttömmas på denna ständiga, rastlösa kamp, och om icke redan i ungdomen någon ovanligt farlig bakterie tar säte i vårt blod och tillintetgör oss våldsamt, så är det i alla fall säkert att tär på vår lifsenergi, så att vi få mindre och mindre
detta eviga försvarstillstånd, hvari vi måste hålla oss, motståndskraft tills vi förr eller senare duka under.
Men nu skall ni se hvilken förändring denna värld
80 SANNINGENS VÄGAR ------------------------------------------------------
af mikrober undergår genom min uppfinning.
Gif akt, nu gör jag insprutningen i denna sjuka bloddroppe.
bakom de andra dansa triumferande fram.
De äro kostymerade till röda eldslågor.)
Hvad är det ni ser.
En ny kropp, som ni hittills
(Ett antal tio à tolf lifsbaciller, som hittills varit dolda
icke iakttagit, inte sant.
Det är lifsmikroben själf,
som hittills ingen vetenskapsman funnit, men som det varit mig förunnadt lyckan att upptäcka.
Genom min insprutning blir han så stark och lifskraftig att han besegrar alla de fientliga bakterierna.
hvilka fortfara att angripa blodkropparna, men ständigt bli tillbakaslagna och falla ned döda den ena efter den andra.) ser hur lifsbacillen segrar öfver hela linien.
Å, känna ni inte er kraft och styrka växa vid denna syn?
För hvarje gång jag sett denna syn har mitt hjärta svällt af en obeskriflig sällhet.
Men när jag vet att denna sköna, segerrika kamp pågår icke blott i denna lilla bloddroppe, som jag experiblod, nu, när jag vet, att den på fullt allvar är en Just så går det nu till i edra egna kroppar.
(Ursinnigt slagsmål mellan lifsbacillen och bakterierna,
menterar med, men i så många människors lefvande kamp mellan lifvet och döden, då gripes jag af en
sådan öfversvinnelig fröjd, att mina knän svikta under mig.
Hvar är du, Vera, hvarför står du inte vid min sida?
Har du någonsin drömt om att upplefva ett skönare ögonblick?
81 FJÄDRE AKTEN --------------------------------------------------------
VERA (med svag, bäfvande röst).
Men se dock, Salvator, ser du inte!
SALVATOR. du och tviflar.
Ännu i denna stund af fullständig seger ängslas (Då alla de fientliga bakterierna äro döda, begynner lifs-
bacillen att slå omkring sig och angripa äfven de röda och dessa duka under.)
hvita bloddropparna samt kroppens egna mikrober.
Flera af VERA. af insprutningen, att den begynner angripa äfven de under.
(Med ett skrik.)
Vi äro förlorade!
Ser du inte?
Lifsbacillen är så starkt stimulerad
röda och hvita blodkropparna.
Ser du inte, de duka (Lifsbacillerna slå ursinnigt omkring sig och döda alla
de andra, hvarefter de begynna att angripa hvarandra inbördes.)
SALVATOR (stel af fasa).