Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos Bonde-ståndet har, för såvidt icke likartade framställningar redan, såsom inom Ridderskapet och Adeln gjorda, äro här ofvan intagna, blifvit yrkadt och anmärkt: att den af Utskottet föreslagna uttaxering vore både orättvis till sin grund och förtidig till dess tillämpning, enär den komme att mest betunga det egentligen skattdragande folket och ännu vore ovisst, om hela det beviljade kreditivet blefve behöfligt eller icke, hvadan Riksgäldskontoret, som skulle anskaffa summan , äfven borde ombesörja den årliga räntan och amorteringen intill nästa riksdag, då kommande Ständer blefvo i tillfälle att antingen ensamt af bankovinsten, eller till viss del af denna vinst och till den öfriga af statsverkets öfverskottsmedel godtgöra det beviljade kre - Bevillningfi-Utskoli.ets Memorial, N o 3 ditivel; —- att i allt fall någon serskild ersättning för uppbörden och redo» visningen af den ifrågasatta förhöjningen icke vore behöflig eller borde e.ga rum, och åtminstone icke rnedgifvas lill så stort belopp, sorn af Utskottet föreslagits, hvilket vore för högt och mer än motsvarande det besvär, som med uppbörden vore förenadt; hvarjemte uti serskilt väckt och till Utskottet remitterad motion blifvit af Johan Johansson från Örebro län yrkadt, att, då billigheten fordrade, alt endast de, som beviljat medlen, vidkändes följderna deraf, den tillämnade bevillningen måtte fördelas ensamt och uteslutande på de nuvarande Riks-stånden, så att en fjerdedel af de erforderliga 300,000 r:dr årligen uttaxerades af hvartdera ståndet.
Hvad sålunda blifvit anfördt bar Utskottet tagit i Öfvervägande; och då Rikets Ständer genom bifall till Stats-utskottets utlåtande N:o 18-J redan beslutat, dels alt ett årligt belopp af 300,000 r:dr b:ko skall anslås alt utgå för innevarande samt följande år, intill dess de medel, sorn af Riksgälds-koutoret upplånas i och för det lill rustnings-kostnaderne å kontoret anvisade kreditiv å 2,000,000 r:dr, blifvit till fullo återbetalta, och dels att
Bevillnings-utskottet skulle afgifva förslag angående detta årliga belopps utgörande för ej mindre dea tid, hvarunder innevarande riksdags'bevillnings-förordning komme att tillämpas, än äfven för det nu pågående skatte-året; men det vid sådant förhållande icke legat inom omfånget for Utskottets behörighet att föreslå, hvarken att möjligen blifvande bankovinst eller öfverskott å statsverkets inkomster måtte anlitas eller att omsorgen om gäldandet af den skuld, nuvarande Ständer riket åsamkat, skulle på kommande Ständer öfver flyttas; — då vidare Utskottets åtgärd att tillstyrka, det den för ändamålet nödiga summan borde utgöras genom förhöjning i den direkta bevillningen, varit förestafvad af den tvingande nödvändigheten, att så ordna, alt beloppet med osviklig säkerhet utginge, hvilken säkerhet icke någon af de indirekta beskaltningslitlarne lemnade; — då det ändamål, sorn dernäst borde sokas, nemligen att i möjliaste måtto rättvist och billigt fonlela den erforderliga tillökningen i bevillningen, icke syntes Utskottet på annat sätt kunna vinnas, än derigenom, att den i lika förhållande komme att drabba alla tre artiklarne, hvaremot dess uttaxerande endast af en med rätta skulla kunnat anses såsom cn handling af ensidighet, då de tjenstemän, som med uppbörden och redovisningen få befattning icke skäligen kunna anses vara mindre berättigade till någon godtgöreise derför, än för deras enahanda bestyr i afseende å den allmänna bevillningen, och beloppet af denna godtgöreise icke föreslagits högre, än som för allmänna bevillningen rot ut är bestämdt; så och då giltigt skäl icke (öirfriues, att de serskilt!
Riks-stånden mera i afseende å 4 Bevillnings-Utskotlels Memorialt A’ o ij,. detta än alla öfiiga allmänna bidrag skulle ensamme detsamma sig åtaga, på sätt i Johan Johanssons motion blifvit yrkadi, bar Utskottet af de gjorda anmärkningarue icke funnit anledning alt i någon del frångå hvad Utskoltef i utlåtandet N:o 21 i sak föreslagit; men hvad åter angår frågan om närmare förtydligande af dess gjorda tillstyrkanden, så att icke förhöjningen kunde tillämpas, äfven å annan bevillning än den s. k. allmänna; så och ehuru Utskottet trott, att utlåtandet, då det i hela sitt sammanhang skärskådas, icke skulle lemna rum för någon tvekan om rätta förståndet deraf, bör
Utskottet likväl icke undandraga sig att ett sådant förtydligande föreslå, och får fördenskull, till undanrödjande af all tvetydighet, hemställa-, att nästefter de, i Utskottets begge första tillstyrkanden å sidorna 3 och 4 i dess berörda utlåtande, förekommande orden ”bevillning,, som*’ må tilläggas orden ”på grund af l:a, 2:a och 3:dje artiklarna af be vi Unings-förord ningen”.
Reservationer af G. B äppelqvist från Blekinge län: ”Emot Utskottets beslut, att nu i bevillningsväg uttaxera det af Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv af 2 millioner r:dr banko till nödiga rustningskostnader, får j*g af följande skäl mig reservera.
Stats-utskottet har i sitt utlåtande under N:o 163 föreslagit, att det till Kongl. Majrts disposition anvisade kreditiv af 2 millioner r:dr banko skall, i mån af behof och emot framtida redovisning, lyftas; hvilket utlåtande Rikets Ständer godkänt; men då man ännu icke vet, huru mycket som af kred i ti ve t kan blifva behöfligt att lyfta, så synes det vara allt för tidigt att nu vilja beskatta folket för amorteringen af detta kreditiv, helst tillgångar finnas så väl af banko vinsten, som af de besparingar, som genom votering i förstärkt Stats-utskott denna dag kommit Riksgälds-kontoret tillgodo, hvilka medel böra i främsta rummet användas till amortering af ifrågavarande kreditiv; föröfrigt bör man väl afbida Ständernas beslut rörande riksdags-fullmägtigen Bengt Gudmundss ons ifrån Halland väckta motion i Banko-utskottet under N:o 63, sorn nu hvilar på Ständernas bord och åsyftar: att af bankovinsten ör innevarande och nästföljande år intill nästa riksdag må till Riksgälds-konoret årligen aflemnas 300,000 r:dr bauko till ränta och kapital-afbetalning å Bevillning;-Utskottets Utlåtande, N.o sS. 5 nämnda lån; af dessa skäl protesterar jag på det högsta mot Utskottets beslut att genom ökad bevillning ålägga folket en utgift, sorn icke är behöflig, helst tillgångar nu finnas till kredilivets amortering.”
Häruti instämma L Gezelius från Kopparbergs län, Christen åndersson från Malmöhus län, Sven Isacsson från Calmar län, B. P. Skantze från Hallands län, Herman Öbom från Norrbottens län och Jöns Ersson i rån Wermland.
Af Erie Persson från Gefleborgs län: ”Emot Utskottets förnyade utlåtande att förhöja den allmänna bevillningen med 300,000 r:dr banko får jag anmäla min reservation, ehuru det icke är mig obekant, att Rikets nu församlade
Ständer anvisat ett kreditiv af 3,000,000 r:dr för krigsrustningarna, som ock ålagt
Baviilnings-utskottet att afgifva förslag till medels eihållande för räntor och amortering å sagde summa, så att derom ej är alt erinra; men jag anser, att Utskottet för tidigt företagit denna fråga till afgörande, förrän det kunnat visa sig, hvilka tillgångar sorn i Riksgälds-kontoret kunna blifva disponibla för ett sådant behofs fyllande, utan 300,000 r:drs förhöjning å den allmänna bevillningen och det så mycket hellre, som medelst votering sisth gårdag uti förstärkta Stats-utskottet 411,000 r:dr å de beräknade utgifterna besparades.
Det torde således blifva tillgAngar att fylla detta behof, utan att ålägga folket en ny beskattning, helst som det är ännu ovisst, huru mycket som kommer att erfordras af det beviljade kreditivet.
Dessutom livilar ännu på ståndens bord Banko utskottets betänkande N:o 63, rörande samma ämne.”
I föreslående förenar sig Ephraim Larsson.
Utsi. den 4 Joli, 11. i r f. B3.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till beredande aJ rättelser i bevillnings taxeringen för fastigheter.
Sedan Rikets Ständer, med bifall till hvad
Bet illnings-utskottet hemställt, lemnat utan afseende ett af herr Rosenblad, B, väckt, i Utskottets betänkande N:o 9, angående grunderna lör den blifvande allmänna bevillningea 6 fievillnings-Utskottets Utlåtande, N:o a5. 8amt föreskrifterna för deras tillämpning, omförmäldt förslag för till väga bringande af nödiga ansedda förändringar i den vid bevillnings-förordningen fogade noinimitariff för hpmmansvärdet i livart af rikets län, sä liar herr friherre Palmstjerna, C O., enär det olika förhållande, hvilket förefunnes einellan de
Ian, der jorden är taxerad till sitt verkliga värde, och dem, hvarest taxeringsvärdet ofta icke motsvarade mer än halfva det verkliga, syntes påkalla en nödvändig rättelse, i sådant afseende föreslagit, ali Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta från alia domsagor i riket infordra uppgifter på de egeudomsköp, å hvilka lagfart under de sednaste fem åren egt rum, samt låta anställa jemförelse emellan köpesummorna uti dessa uppgifter och de i taxeringsfängderne uppförda värden för samma hemman och lägenheter, hvilka uppgifvits hafva gått i köp, äfvensom uträkning af beloppet utaf skillnaden för hvart köp, s mt att derefter Kongl. Maj:t mätte täckas låta uppgöra en beräkning, som utvisade, hvad summan af taxerad jordegendom inom hvart län skulle uigöra, om samma egendom vore taxerad i öfverensstämmelse med det verkliga förhållandet, som de förenamirda skillnads-uträkningarne betecknade för länet i det hela; — genom tillgång lill hvilka beräkningar motionären ansett Rikets
Ständer bora blifva i tillfälle att vid en annan riksdag bestämma minimitarifferna för taxeringen af jordegendoms-värdet inom länen, med sakkännedom och noggranhet samt i rättvist fölhållande, hvilket eljest icke torde låta sig göra.
Denna motion, hvilken herr Friherre Raab, A. C.} beledsagat med den erinran, hurusom ofta inträffade, att de liesta egendon sköp ske från föräldrar till barn för mindre än halfva värdet, enär de förra dervid betinga sig vissa undautagsformåner, ofta till icke ringa belopp, hvilket föi hållande, om det lemnades utan nödig uppmärksamhet och afseende, kunde leda till felaktig uppfattning af fälta köpesumme-värdet, har Utskottet tagit i öfvervägande; och ehuru så beskaffade upplysningar och beräkningar, som dem motionären ansett böra hållas nästkommande' Rikets Ständer tillhanda, ot v i f velak tig t kunna tjena till någon ledning vid uppgörandet af en förnyad minimi tariff för länens taxeringsvärden, derest blifvande Rikets Ständer skulle anse sådant •nödigt, äfvensom blifva af värde i statistiskt hänseende; likväl och sorn det ändamål, hvilket i afseende å fastighets-taxeringar hufvudsakligen' synes böra sökas, att nemligen kunna i det närmaste utröna hvarje fastighets verkliga "värde, så väl i och för sig, som relativt till alla öfriga fastiglntsdelar i hela riket, enligt Utskottets åsigt icke kan genom de af motionären föreslagna beräkningar ernås, beläst inköpspriset, såsom ofta beroende på serskilda o&stän - Bevil!nings-U<skoUcts Utlåtande , N.o 25. 7 digheter och tillfälliga förhållanden, ingalunda kan i allmänhet antagas såsom en fullt tillförlitlig måttstock för fastigheters uppskattning; alltså och då härtill kommer, att det betänkande, angående förenklande af beskattningsväsendel samt uppbörds- och redogörelse-verket, som under den 30 April 1847 blifvit af dertill ulaf Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständers vid sednaste riksmöte aflålna serskilda underdåniga skrifvelse^ i nåder utsedda kommitterade, afgifvet och sorn sedermera är vordet till trycket befordradt samt jemte nådig proposition i ämnet blifvit till Rikets Ständer öfverlemnadt, innehåller förslag till förändring i stadgauderne rörande taxering af fast egendom samt, enligt hvad Utskottet har sig bekant, nämnde förslag ofördröjligen lärer blifva föremål för Rikets Ständers pröfning, anser Utskottet, att herr Fi iherre
Pahnstjernas berörda motion för närvarande icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Slockholm den 4 Juli 1848.
Emot förestående beslut reserverade sig herr kontraktsprosten Nibelius. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktrtck.er!bt, 1848.
Beviltn.-U tsk:s Utlåtande, N:o 26. i JW »«•
Ank. till Exp.-Ulsk. den 11 Juli, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af återreniiss af Betänkandet tr.o ig, om bestämmande af en assurans-afgift för summor, soia under rekommendation med posten af sändas.
Utskottets ankomna protokollsmldrag af elen 17 och 21 i förl. månad, har förutnämnde betänkande blifvit bifallet af Höglofl.
Bonde-ståndet, hvaremot detsamma blifvit af Wällofl.
Borgare-ståndet ålerremilteradt.
Under den diskussion, som i delta ämne inom sistnämnde riks-stånd förekommit, hafva, utaf de talare, som yrkat afslag å betänkandet i dess helhet, följande hufvudsakliga anmärkningar blifvit emot detsamma anställda, nemligen: att en assurans-afgift redan kunde anses vara inbegripen i det nuvarande postportot; att någon dylik afgift icke borde bestämmas utan i sammanhang med en länge ifrågasatt nedsättning af postportot i allmänhet; samt alt, i händelse assurans-afgiften komme att fastställas, den nu utgående rekoinmendalions-afgiften åtminstone borde upphöra.
Deremot hafva andra talare, som i öfrigt gillat betänkandet, vid 1 lista punkten anmärkt att privatbank-sedlar, skuldsedlar samt andra dokumenter af värde icke funnes derstädes uppräknade; att, enär i början af aldra punkten ville synas, som bref, innehållande annat än penningar, skulle kunna rekommenderas, en motsägelse förefunnes, då, vid slutmeningen af samma punkt, inhemlades, all endast för kontanta medel af postverket lemnades ersättning ; hvarjemte, i afseende å f.de punkten, flere talare dels yrkat det rättigheten, att vid sluten rekommendation kunna påräkna ersättning af postverket lill obegränsadt belopp, skulle, under nu vanligt förbehåll af edgång, fortfarande ega rum, dels förenat sig uti Lars Johan Gezclii reservation, alt denna rättighet borde utsträckas till och med 5oo r:dr banko.
Då de uti betänkandet uppgifne skäl för tillstyrkandet af en lill postverket ingående afgift, i någon mån motsvarande det äfventyr samma inrättning sig ikläder genom alt tillförsäkra full ersättning för hvarje med posten förkommen rekommenderad penningesumma, enligt Utskottets åsigt icke blifvit af de framställda anmärkningarne vederlagde, anser Utskottet Bill, till R.
Prat. 1847 & 1818, 5 Sami. 1 JJd. 18 Hiift. 2 B evilla.-Ut sk :s U tidt ande, N:o 26. sig böra vidblifva sitt, i betänkandet n:o igafgifne, utaf 3:ne riks-stånd godkände förslag i berörde hänseende.
Och beträffande anmärkningen emot Utskottets förslag att bibehålla den nu till posttjenstemännen utgående rekommendations-afgiften, så, enär borttagandet af denna afgift desto mindre vid detta tillfälle kunnat ifrågakomma, som, genom antagandet af de utaf Utskottet i förening med assurans-afgiflen föreslagna nja bestämmelser vid rekommendation af penningesummor m. m., göromålen inom postverket troligen komma att ökas och denna lill tjenstemännen utgående ersättning följaktligen blifver ännu mer af billigheten påkallad, anser Utskottet sistberörde anmärkning icke heller kunna vinna afseende.
Hvad vidare angår den anmärkta omständigheten att Privatbankssedlar m. m. icke finnas i första och andra punkterne af Utskottets förslag omnämnde, så anser Utskottet sig böra erinra att, enär i betänkandet linnes uttryckt alt med kontanta medel menas, utom ”rikets mynt, äfven sådane bevis, hvilka i hvars mans hand gälla såsom penningar”, samt under denna sednare rubrik äfven Privatbanks-sedlar lära få hänföras, Utskottet icke trott sig böra närmare än som skett bestämma postverkets ansvars-skyldighet, helst afsändare utaf dokumenter af annan beskaffenhet, genom erläggande af den nu utgående rekommendations afgiften, i allt fall fortfarande tillförsäkras att de afsända brefven komma rätter egare tillhanda.
I öfrigt har af de framställde anmärkningarne
Utskottet icke heller funnit skäl att frånträda sitt förslag, alt någon gräns borde fastställas, hvaröfver postverkets ansvarighet vid sluten rekommendation icke må sträcka sig, och att maximi-summan i detta hänseende, till förekommande af allt för stor lockelse till bedrägerier, borde bestämmas temmeligen låg och icke högre än till 100 r:dr banko.
Hvilket allt Utskottet ansett sig böra Lill Wällöf!.
Borgare-ståndets kännedom meddela.
Slockholm den 10 Juli iS/jS. .STOCKHOLM, Lundberg &
Comp. ISIS. Betalnings-Utskottets Utlåtande, N:o 27. i Jtf 2 T.
Ank. lill Exp.-Utsk. deri 3 Äng., kl. 6 e. m.
Utlåtande, dels i anledning af erludlen ålerremiss i vissa delar aj Betänkandet N:o i3 och memorialet N:o 2j, angående tullbevinningen, dels och rörande några af Stånden derutinnan i öfrigt ännu oajgjorda frågor.
Sedan Ulskoltet, uli sislberörde memorial, uttryckt den Åsigt, att frågor om bibehållande eller borttagande af gällande förbud mot en varas in- eller utförsel vore af ren ekonomisk beskaffenhet, och derföre borde, när två Stånd stannat emot två, förfalla, samt gällande sladganden derutinnan förblifva oförändrade, så har Bonde-ståndet beslutat, alt vid alla de i memorialet förekommande fall, der, i fråga om införselsförbudens upphäfvande eller bibehållande, två Stånd i sina beslut stannat emot två, ålerremiss skulle ega rum, och att Utskottet borde inkomma till Stånden med voterings propositioner, på det omröstning i förevarande afseenden måtte i förstärkt Stals-utskott kunna anställas.
I anledning af denna återremiss får Utskottet tillkännagifva, att Ridderskapel och Adeln samt Presle-slåndet gillat Utskottets ifrågavarande yttrande; och att, efter det inom Borgare-ståndet flera ledamöter, i afseende å förbudet mot införsel af bränvin och sprit, yrkat frågans återremitterande till Bevillnings-utskotlet, med föreläggande för Utskottet att föreslå voterings-propositioner, samt herr Talmannen derå vägrat proposition, men denna propositions-vägran blifvit af Ståndet ogillad och frågan derom öfverlemnad till Konslitutions-ulskotlets afgörande, samma Utskott uti memorial JNT:o 31 förklarat talmannens vägran grundlagsenlig ; och anser Utskottet sig, vid sådant förhållande, bora vidblifva återremitterade yttrandena.
Under förutsättning, att gällande förbudsbeslämmelser i nyssberörda fall måste anses bibehållna, och på det ännu oafgjorda frågor, angående llih. till It.
Vrot. 1847 1848. 5 Sami. 1 Afd. 19 Haft. 1 2 Bevillning s—Utskottets Utlåtande, N:o 27. tullbevillningen och de stadganden, som med sjelfva tulltaxan ega sammanhang, icke må, i afvaktan på Bonde-ståndets blifvande beslut, angående förbudsbestämmelserna, ytterligare lemnäs hvilande, tror Utskottet sig, ehvad nämnde frågor utgjort föremål för Ståndens definitiva beslut, eller endast blifvit till Utskottet återremitterade, böra desamma, i den ordning betänkandet N:o 13 och memorialet N:o 23 föranleda , här till handläggning i ett sammanhang upptaga.
Hvad sålunda först angår frågan om beloppet af tullvärdet å hvarje i taxan förekommande artikel, derå lullvärde bör utsättas, så hafva Ridderskapet och Adeln, Preste- och Bonde-stånden gillat Utskottets yttranden i memorialet N:o 23 sid. 5 och 6, så väl att förslaget om tullvärdes-kolumnens bibehållande måste anses vara af Rikets Ständer godkändt, sorn ock att vid 3 Stånds beslut om ett tullvärde bör förblifva och alt, der 2 Stånd bibehållit gällande tullvärden, men de öfriga Stånden fattat derifrån skiljaktiga beslut, samma tullvärden böra förblifva oförändrade, utom i de fall, der förändrad indelning af rubrikerna nödvändigt påkallar andra värdesbestämmelser, och har Borgare-ståndet äfven ansett de 3 öfriga Ståndens beslut om tullvärdes-kolumnens bibehållande böra lända till efterrättelse, samt godkänt föreslagna grunderna för tullvärdenas bestämmande, men, hvad angick sjelfva saken, lagt ifrågavarande punkt af memorialet, med ogillande, till handlingarne.
Till följd häraf återstår endast att bestämma lullvärdet å här nedan omförmälda artiklar, för hvilka förändringar, dels i afseende å rubrikerna, dels uti qvantitelen, för tullberäkningen blifvit antagna; och tillstyrker Utskottet, i öfverensstämmelse med sitt förut afgifna förslag, att å dessa artiklar må antagas följande tullvärden, nemligen : Alun, alla slag, 20 r:dr per 17 lispund.
Antimonium, spiesglans och regulus, 20 sk. per skålpund.
Balsam Copaive, peruviansk och nativ, 1 r:dr 12 sk. skålpundet.
Beck, 40 sk. lispundet.
Beckolja, 20 sk. per lispund.
Bly, arbeladt, ej specificeradt: omåladt och olackeradt 7 sk. skålpundet, måiadt och lackeradt 24 sk. dito.
Ängskära, 2 sk. 6 r:sl skålpundet. Bevillnings-UlskotUit Utlåtande, N:o 2 7. 3 Garn: homulls ofärgadt 28 sk. skålpundet.
Glas : Fenster- alla slag, 2 r:dr 32 sk. per lispund.
Hampa, ohäcklad 50 r:dr skeppundet. häcklad, 60 r:dr dito.
Hattar: af strå, 4 r:dr stycket.
Hällar, lod och lödjor (i införselslariffen) 9 r:dr per skepp, sta p. v. Knapergall och Ekollon, 1 r:dr 24 sk. lispundet.
Leksaker eller JSfiirnbergerkram: af träd, 3 r:dr skålpundet.
Lim: andra slag, 12 sk. per skalp.
Oljor, feta:
Hamp- 6 sk. skålpundet. andra, till apotheksvaror ej hänförliga etc., 12 sk. per skalp.
Ris, oskalad eller Paddy, 12 r:dr tunnan.
Salt, raffineradt, 2 sk. 8 rst. skålpundet.
Sirop: capilair-, mullbärs-, rosen- och viol-, 30 sk skåloundet.
Svampar: ätbara, alla slag, 1 r:dr skålpundet.
Terpentin, 10 sk. per skålpund.
Tran och späck, 2 r:dr lispundet.
Tråd : Koppar- och Messings-: oförsilfrad, 1 r:dr skålpundet, försilfrad, 3 r:dr dito Träd va ror:
Bjelkar och sparrar af furu och gran: af 8 tum och deröfver (i införselstariffen) 3 r:dr stycket.
Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tuni midtpå (i utförselslariffen) 24 sk. stycket.
Ved, andra slag, 5 r:dr per famn.
Vitriol, andra slag (än grön) 8 sk. skålpundet.
Vax : oblekt, 30 sk. skålpundet.
4 Bevillnings- Utskottets Utlåtande, N:o 27. blekt eller färgadt, 1 r:dr skålpundet.
Yekar, lamp- och ljus-, 1 r:dr 32 sk. dito.
Vinsten, rå eller renad, 12 sk. dito. Zink, arbetad : omålad oell lackerad, 12 sk. dito. målad eller lackerad, 24 sk. dito.
Uti memorialet N:o 23, sidorna 24, 51 och 53, redogjorde Utskottet för Ståndens skiljaktiga beslut, angående artiklarne ”Band, sammets-, sidenoch halfsiden/’ ”Bokbindarecloth,” samt ”Broderduk, marle och stramalj,” för hvilka artiklar Utskottet först i betänkandet JYo 13 tillstyrkt hänvisning lill väfnader, men sedermera i memorialet N:o 23, då förbuden mot införsel af vissa slag väfnader ansetts bibehållna, inbjöd Borgare- och Bonde-stånden att, lika med Ridderskapet och Adeln samt Preste-slåndet, vidblifva gällande bestämmelser.
Denna inbjudning har, endast i hvad den angick bokbindarecloth och broderduk, blifvit af Bonde-slåndet bifallen; hvaremot Borgare-ståndet i fråga örn alla dessa artiklar oell Bonde-ståndet för artikeln band, samrnelssiden- och halfsiden, vidblifvit sina beslut om hänvisning till väfnader.
Utskottet anser sig ännu en gång böra fästa sislbemälda 2 Stånds uppmärksamhet derpå, att ifrågavarande artiklar, hvilka nu äro tillåtna till införsel, skulle, åtminstone till någon del, blifva förbjudna, så vida beslutet om hänvisningen till väfnader blefve gällande; och då samma 2 Stånd för öfrigt icke velat bibehålla något af gällande förbud mot införsel af väfnader, vill det synas Ulskottet alldeles uppenbart, att beslutet om hänvisningen till väfnader fattats under förutsättning afjhelt annat resultat, än inskränkning af gällande införselsfrihet.
Sknlle Borgare- och Bonde stånden (det sednare i fråga om samnrelssiden- och halfsidetr-band), detta oagtadt, icke vilja förena sig med öfriga Stånden om bibehållande af gällande tullsatser för ifrågasatte artiklar, så och då, efter hvad numera är antaget, omröstning icke får anställas i fråga om förbuds-bestämmelsers införande eller borttagande, samt bemälde Stånds beslut i dess närvarande skick följaktligen icke kunna komma under omröstning, följer deraf angelägenheten att åt samma beslut gifva sådana närmare bestämmelser, att sjelfva tullafgifternas belopp dermed uttryckas.
Intilldess sådant sker, är Utskottet urståndsatt att uppgöra förslag till omröstning angående tullafgifterna för ifrågavarande artiklar. r Bcviilnings-Ulskoitets Utlåtande, N:o 27.
Vid artikeln väfnader tillkäimagaf Ulskollet uLi memorialet N:o 23, dels hvilka skiljaktiga beslut