Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tomtören, Yretskatt, m. m. omkring 100: 11. 3. -ai5: — Lindesberg:
Källarfrihetsmedel . . . 65: 7. 6.
Gjerningsören 27: 16. — Vågpenningar 11: 5. 4* io3: 28. 10.
Källarfrihetsmedel.
. . . 41 : 4a- — Gjerningsören 5: 32. — Vågpenningar 4o: — — Bro- och Hamn-penningar . 51: —- — 138: 26.
Hvad utöfver desse inkomster erfordras till löner åt Stadens Tjenstemän, Underhåll af Allmänna byggnader och Broar m. m. uttaxeras af Borgerskapet samt Jord- och Husägare.
Antalet af Slädernes Hus och Tomter, Hemman- och Tunnland-talet af dem tillydande jord, utsädet och medelafkastningen samt antalet af der underhållne kreatur, tillika med Slädernes Uppskattningsvärden och Stats - 24 Bidrag, värdes Eders Kongl. Majit i Nåder inhämta af den för desamma upprättade härhos underdånigst bilagde Tabell.
Med djupaste undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts Underdånigste, tropligtigste Tjenare och Undersåte N. SNOILSKY.
Örebro Slolt i Lands-Cancelliet den 28 September iS33.
Al b. Nyberg. «s Tabell för Städerne uti Wermelands Län.
Medel af ka s t n i 11 g, sedan Under håll ne Kreatur.
Bidrag, Jord Utsäde af Stat s Uppskattadt Värde, Clericiets Underliåll Ständige Räntor.
Bevillning efter i83o års Förordning, Efter aldra A rtikeln* c - c - 03 03 C/l E_ Q - Gi D - 03 03 03 G - 03 33 B * O - 03' Carlstads Stud Hus, Tomter, Jord, &c Civilt Boställshus utan jord Civile Embets- och Tjenstemän» Embetsjord Ecclesiastinue Boställshus med jord Dito Tegelbruk . Snus-Fabrik 283/, 191 * Z 649 254 227 490 100 112,506 100 455,680 568,186 906 3,659 1,500 235 1,120 2,366 3,132 160 394 718 769 200 409 410 820 3,899 1,136, 2,155 109 149 T17 ~ 3 2 30A 957 906 3,659 36
U dito utan jord 1,500 3,899 27 ■2,336 18,233 16C 1,120 718 3,13226 200 769 410 3 28 82041 149 409 1,151 3345 2,155 47; 7 109 197 290 650 230 Su nnna 63« 957 455,680 235 100 1,500 227 490 100 574,251 117,071 254 Christincehamns Stad.
Hus och Tomter Jord Qvarnar 267,398 267,398 121,521 16,333 1,182 800 11,152 600 859 216 150 741 2,898 261 260 375 255 185 214 428 2,980 3,622 956 221 150 269 8181 325 643 298 121,521 900 348 100 16,333 741 1,182 11,15219 800 859 600 216 150 375 19 261 260 40 255 3,622 269 214 428 2,980 185 300 956 818 221 150 Summa 325 348 405,253 121,521 40 29b 900! 16,333 100 Philipstads Stad. 4,895 16 466 28 8613 150 — 260 533 950 767 33 245 175 586 134 131 Hus och Tomter . . . . Jord Qvarn med 4 par stenar Krogar Gästgifverier 564 326 205 230 102,965 102,965 115,324 5,645 164 3,636 4,553 306 611 310 100 540 1,550 700 5,646 767 }46| 134l45l 51 77j22l 8 33116(—| 245 164|—(—{ 5lil6|-| 25|-I-| 50l|25| 7] 564|i2j Wermelands L a nils.
Conto r den 31 December 1833. 131(24 77 |306 534 102,965|—I —|l 15,324[23| 9| 5,645|26| 8(223,935| 3,636 4,553 326 Summa 700 SV. LINDBERG. i i . r. * w- ’1- ........ gaas.' .v * £ ... . . . i 4 ; v\~... . • - '*> VW‘ jf % -i tji- .... ii ■ . . r •»:: .--i, ii i . 1 < t : * ■ '--W ,:v.j . 4 : ’ : , ;.!r; i.
; ;; 'i . ; f\t . : : j: j N i "fr f - ! i : I . : i -I i 4 » ■ ■ . - -f’-' 5 |- : .• ..
Lf.—Li ■ / : !- ! : : ' l i 1 i . : ■\ ' - ' : : ; ‘'fi ' • i t ' 1 ( u;:
I V h^i •~z . . effe: . “ ....... ,x._. ....
. . " \; p ; ...:" • j ■ ' . * -* -! i | • ; ; i T ' ..
IX- - * r ff?:- r;-i. ri ; ; t-;—n— — - ' : ■ •1 dp-*—r-r —/ T> -r — — •*. $ . ;■ - Zf, -läpi ; t '! ■ ! * Hl i l I r :, - j . ■ J : f - >. ■ - l - : ; : - , • ' ■ r • * A:,.. • cL* äaåjJ. 5Ottiy- /: . .r..> ii H *? - i,-:... ,;t. -T ' 4£ ■ - .
VIl^V i !!«MÖ irii- ix i»«; 1 (> i auw^ •re^oiÄ ......
C:»- an-:
Tabell för Landet inom Wermelands Län. Krono-Skatte^SätéfieF ............. Frälse-Sätefier -.
Rå- och RÖrs-Hemmän Frälse-Hemman Frälse-Skatte-Hemman ...... i Kronohemman Krono-Skattehemman Dito särskilde Bergsmanshemman . . . Miiitiae-Boställen Civile Boställen Ecclesiastiqué Boställen . Recognitiöns-Skogshemman Skattlagde bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar, med flere Lågenheter, som ej under något hemmans ränta äro inbegriphe, Frälse Dito Skatte ...........
Dito Krono ...
Dito obebyggde ................
Oskattlagde bebyggde dito, deraf Soldate-Torp li!')7 .
Backstugor ... ..................
Lägenheter, afsöndrade från hemman under standig ägande rätt ...........
Dito på viss tid eller lifstid . ........... .
Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af särskildte slag, som ej under något hemmans
Ränta äro inbegripne, Skatte ............
Dito Dito Frälse ...... i ... é .
Tull-Mjölqvarnar med 352 par Stenar ...... Tull-Sågqvarnar, Grofbladiga Finbladiga Husbehofs-Mjölqvaraar, deraf 383 st. med särskilt i Jordeboken uppförd Ränta ....... Husbehofs-Sågqvarnar Stampar ...i.
Kopparhammare »i ........
. Stångjerns-Verk Ämneshamrar ’ Masugnar Jern-Manufactur-Verk af särskildte slag Glasbruk ........... ........... Pappers-Bruk Tegelbruk Garfverier Klädes-Fabriker Färgerier Kalk-Ugnar .....................
Takskifferbrott Tobaksspinneriet’ Kakelungs-Fabriker Diverse Personer, som ej höra till viss näring . . Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fidei-Commasser • •••••••••••••*•••» Hemmantal. s y*±a + 1411 251?V, 74 Hi lyimi 34} «A O 3 *»S 5 n C. 9411 16 , 258H6 75f|l 2i 1,206 34} 39 iv m 49}} 3/* p- O — o 'Z 3 3 3* O 3 sr oq « a ?
Medelafkastning, sedan Utsädet är afdraget. 13 157 43 133 2,868 887 90 82 7 165 120 12 1,195 180 35 1 99 11 33 101 2 1 8 1 2 2 1 3 1 63 4 72 19| 1 138 2f 19 < 7 780 IO15 1,456 393 13 6.866 91 203 68 291 CO 1 234 15 244 lil 4 1,924] 52 48} 151 91 6 2 64 50 16 551 9 — 151 2 24 243 . — 1.304 Summa 1,762^ \l>79iU {6,312 46 4,970 638 8.403 3 357 82 47,066 1,134 1,397 497 2,465 861 5 m 35+ 14 550} 4 19 } 6 34 2 323 27 342 94 4 2,310 88 57 11 127 1 10 13 10 890 195 2,030 1,255 31 13,107 609 391 128 402} 29 274 36 10 753 3 37 2 381 16 334 118; 5 706 74?- 14 140 » oq 42 6,085 787 8,853' 2.7*01 79 40,356 585 1,281 475 2,143} 27 301 57 18 1,034 4 26 ?! 4 823 47} 966 416 13 6,270 208 151} 52 478
14 10 1,963 43 197 41 5,004 24 3,017 23 37 26 29,035 28 2,830 — 293 29 138 33 528 18 25 524 28 2,999 706 203 260 142 115 6 3 1,470 10 49 392 58 20 5 13 20 1,555 -|51,576 20 11 Efter 2tdrä Art. §•
Från och med den tpde, till och med 34;de. 12 222 1,48 5- 5- 112 20 2*551 162 4*371 1,603 34 22,080 1,375 5 1 3 60 213 69 10 4 75 443 226 878 255 304 40 14 3 7,046 327 34 1,269 92 20 0 12 26 12 3 4 6 3,254' |l,919l43!—(46,929 45, 20 10 10 c/q 03 S u: 5-g w S •-T, V» C/q l cd n 6 1,857 93 1,829 673 28 8,335 254 200 97 412 26 191 22 1 22 208 14,25831 22 CA C B B 40 27 54 5 6,372 39 5 — 453 9 10 — 11,205 26 — 150 3 5,294 26 6 1,459 32 100 20 i 1 93 2 59,456 11 9 51,453 41 4,471 12 — 1,125 — 499 12 3 1,523 41 529 29 10 555 16 2,429 37 4 1,521 41 26 16 140 36 277 37 6 3 38 759 9 10 535 36 103 38 — 41 4 10 24 — 155 — 3,008 32 / . 681 28 — - 671 44 10 — 226 47 2 6 46 1,148 15 11 1,563 26 397 47 5 1,588 16 419 36 — 636 — — — 41 26 4-0 44 3 339 t; 21 ft 2 8 15 34 8,517 5 — —__ — 233 3! — 84 9 8 .— 1,662 5 — —— — 150 32 — — 40 O 9 7 —— — 17 — 39 .33 — _ 32 36 — — — 3 28 10 4 26 5 — 9 — — 5,129 26 — — — - — Ständige Räntor. K S 2* gil 5. S ? 2- <?
114,684|34| 1 P P - 2,884 1,390 31 15,322 455 251 133 161 17 822 89 45 32 332 14 17 16 62^9971221 9]21,602 3 a? a S P O".
P o o Sr* o n> •■j 2. 5* c*. p j- - SL, • O w 00 C6 - O M n 1 crq sr H C O r 3- 1718 12 2 406 29 11,491 438 162 322 43 60 165 13,131 16 10 646 60 1,375 661 13 8,050 520 99 56 202 12 332 63 1,019 180 71 24 40 23l 3 85 42 49 1 424 15 8 120 19 7 2 8 5 1 631 24 12 24 20 14,921128 11 441 233 2 ,3,997 126 22 16 7 4 157 7 338 107 17 23 11 9 —- 24 19624 3,16 1016 1 l5,632|36t - 10 25(40 11 28 26 1 459 lo 3 15 S cd SÖ 559! 9I - CA c E 3 71 657 72 4,8 4,178 170 90,785 2,206 2,348 927 2,230 184 36 1 10 47 30 12 28 44 i7 4 37 30 1,908 1 200 36 158 32 1,372 12 287 36 93 24 6 46 1.841 12 1,642 16 695 — 41 26 332 6 18 22 1 _ 450 1 15 9 125 36 24 36 9 — 2 24 12 12 8 12 3 838 -l-l 118,420 3 C. 5.1* a o <n » S 3 &■ °- 5*3?
Clerecie-Statens Underhåll. i* ca 210 70 28 14 22 14,093 2,485 119 51,212 169 169 24 lo 1,028 174 4,516 1,099 32 23,494 2,419 499 188 1,980 321 8| 298136110 68,247 24 652 56 50 79 994 58 234 20 10 24 6 443 71. 2,125 61 1 11.82 1,700 151 68 662 457 24 3316 37,596)38)— 406 17 87 5 18,712 0 180 35 647 238 4: 4,508 3, 182 34 6 71 2 16 32 70 8 55 2 24 6,32l)l2 22 1,651 28J 7,288 1,954 53 39,823 4,478 732 290 2,948 1,180 82 24 100 79 1,470 83 376 27 10 62,630| 6 c/q 1 25 2,776 430 7,699 1,970 57 ,38,751 3,065 1,035 348 1,431 20 753 85 32 10 134 320 107 800 —I59, ,817 44 Skjuts* < Ba: C/q cr BJ3 §T. aq Onera och Allmänna Besvär.
I Diverse Afgifter, Summa Stats-Bidrag. 20 30 23 12 231 39 1 — 1,885 824 4 14,167 7 t 42 — 358 28 187 42 1,824 31 It 6,726 — 6,247 32 — 3,774 b 61,876 33 5 1,085 — 1,431 — 2,285 15 20,683 28 5 13 — 54 12 — 26 13 814 41 9 25,819 . — 29,804 lö — 19,417 24 355,069 30 7 2,902 — 2,950 — 2,703 22,795 24 — — 776 — — 387 24 5,857 39 2 — 355 — — 273 47 2,893 25 7 80 — 1,049 1(3 — 353 22 10,392 1 1 — 210 20 — 2 20 337 39 6 845 — 620 — — 445 — — 6,510 10 11 65 — 56 — — 37 — 629 26 — — — — 169 8 — 376 4 4,767 6 — — — 82 — 1,051 16 — — 170 — — 28 36 — 1,198 8 10 — — — 312 45 9 _ — 1 — — 22 47 9 3,012 28 7 — — 15 32 2 2,056 — 5 — — — — 15 16 6 1,130 4 6 , — — — 41 26 — — — — — — 373 2 10 — — 39 2j — — — 7 — — — — 36 43 8 10.794 25 11 — — 6 — — 549 27 — _ — — — — 93 9 8 — 42 13 7 2.932 3 7 _— — — 10 8 8 212 28 8 _ — — — — 3 — — 62 — — __ -— — — — 2 9 7 _ _ — — i — — 19 24 — . — .— 1 41 9 53 38 9 — — — 1 2 — 42 2 ■— — — — — 3 28 10 :— * — — — — 4 12 2b b — — — — — — 89 5 — 6,057 11 7 _ — — — — — - 37.597 -1- 45.787| 8l- 31,472 I- 1 8 539,405 42| 3l Wermelands Lands-Contor den 31 December 1833. SV. UNDBERG.
BEFALLNI XGS1IAFVANDES UTI Wermlands TILL EdDHKÖIL» SQA&äV I UNDERDÅNIGHET AFGIFNB FEMÅRS BERÄTTELSE, för Aren 1828, 1829, 1830, 1831 och 1832.
ECK.STEINSKA BOKTRYCKERIET. 1834.
Underdånigste Berättelse.
F ör fjerde gången har jag nu den nåden afgifva en Femårs-Berättelse beträffande Wermland. ålin tjenstebefattning såsom Landshöfdinge härstädes, har således varat ganska länge och visserligen längre än jag vågade hoppas, då jag lemnade mitt förra yrke.
Ått så vidt jag förmår, uppfylla mina tjensteplikter, samt uträtta något godt och nyttigt för orten, var städse och är min innerliga önskan.
Huruvida jag häruti lyckats tillhör icke mig att undersöka annorlunda, än som anspråkslös man, till min egen upplysning för framtida åtgärder.
Om annorstädes gjordes mig samma rättvisa för mina välvilliga afsigter, som den jag lyckligtvis njuter inom orten, vore jag fullkomligt tillfredsställd.
Hvad jag dock ovedersägligen bordt förvärfva mig och man icke så lätt beröfvar mig som ärfda välståndet, är en dyrköpt erfarenhet, som jag sökt tillgodogöra när jag kunnat; och utan minnen af det passerade eller bekymmer för det tillkommande uti dessa enskildta saker, vill jag försöka, huruvida uti allmänna, jag lyckats sammanbinda någon ringa lefnads-philosofi med den en administratör bör äga, enligt min uppfattning af det Embete jag genom Eder Kongl. Majrts
Nåd bekläder.
Vid tankan på den redogörelse jag således föresatt mig underdånigst lemna uti Eder Kongl. Maj:ts händer öfver hvad jag erfarit under den tid, jag åtnjutit Eder Kongl. maj:ts Nådiga förtroende att styra en af de folkrikaste och vidsträcktaste provinserne inom Eder Kongl. Maj:ts Riken; finner jag visserligen mig hafva åtskilligt att anföra som icke kan upptagas under de i formulairet bestämde rubriker; men, som många saker, hvilka förut blifvit afhandlade, icke torde uti en följande berättelse, mera än hänvisningsvis böra antydas, äfvensom allt hvad under femårsperioden ej undergått förändring torde böra uteleinnas, skall jag icke sakna rum för hvad jag har att säga.
Jag vet dessutom, att Eder Kongl. Majtt nådigst önskar detailierade uppsattser, hvarefter jag också hitintills underdånigst rättat mig, och blifva de som sådane troligen mera upplysande vid de Riksmöten, hvilka på samma tider med Femårs-Berättelsernes afgifvande nu inträffa, och hvarvid ej sällan styckade framställningar afgifvas under mindre ansvarighet, än den Eder Kongl. Majit kan fordra af Landshöfdingarne.
Till ledning uti mitt arbete, bar jag genomgått mina egna och mina agtningsvärde kamraters förut afgifne Femårs-Berättelser, för att efterse, om jag skulle hafva glömt anteckna mig till minnes, hvad som bordt anföras såsom ägande gemenskap med denna landsort, hvarvid jag i åtskilliga fall funnit olikheter i våra omdömen.
Någon öfverensstämmelse uti allmänna åsigler Länens Styresmän emellan är dock icke möjlig i anseende till de få tillfällen vi äga att uttyda ideer med hvarandra, och en saknad föreningspunkt, der våra förslager sammanträffa innan Eder Kongl. Majit Nådigst tager kännedom af dem.
Det blir således locala förhållanden och iagttagelser, sorn vi egentligen uttrycka uti våra framställningar, ehuru jag icke derföre erkänner, det vi genom tjensteutöfningen minska förmågan att höja oss äfven till de högre och allmännare åsigterne, hvilket man icke sällan velat påstå, under ett skeft bedömmande af våra åligganden.
Befattningen, interessant i många afseenden, och sålänge man 1 ifvas af hoppet att kunna gagna och njuter rättvisa för del goda uppsåtet och bemödandet, blir tung och glädjelös, om man nyckfullt gäckas och fördomsfullt bedömmes, ulan att kunna fordra upprättelse.
Som Embetsman vet jag alltförväl, att jag hvarken kan eller bör undandraga mig uppmärksamheten på mine åtgärder, till och med icke på mina handlingar, eller enskilta lifvets vanmägligt försvarade krets.
Jag för min del hvarken öfverklaga!’ eller bestrider någon den sjelftagna rättigheten i den delen, väl vetande huru man med hopp örn framgång förekommer eller vederlägger dylika anfall.
Ej heller tror jag, att man bör vara för ömtålig, eller låta gäckerier eller öfverdrift uti framställningar såra sig, ty de äga måhända någon anledning eller grund, ehuru skeft den kan vara uppfattad, och kanske ej sällan innehålla, såsom satiren eller fabeln, en sanning, som lugnt och fördomsfritt bör betraktas.
Ingen rättskaffens man fruktar dessutom offentligheten, och anfall, hvilka icke å heder och ära gå, böra visserligen lemnäs till glömska eller att göra den effect, som med dem för tillfället åsyftats, såvida man icke kan möta dem utan hetta eller trumpen sinnestämning.
De fall kuuna dock inträffa, då anseendet så betydligt lider, att verkuingsförmå - grin genom anfallen inskränkes.
Vid sådana tillfällen liar man en förbindelse mot sig sjelf oell det offentliga kall man bekläder, att icke förakta eller låtsa förakta förolämpningarna.
Jag har icke dragit i betänkande att framstå i sådan strid, när jag trott det behöfts, och har inga skäl att beklaga mig öfver utgången, fullkomligt öfvertygad, som jag städse varit, att den periodiska pressen, hvarifrån anfallen skedt, är den bästa säkerkets-ventil för alla missnöjens afledande, när och hvar som helst.
Missförstådd och illa skött, visar elen sig visserligen ofta hos oss som annorstädes mindre fördelagtig, men från den har dock icke sällan mången tänkvärd satts och vigtig sanning utgått lill allmänhetens upplysning; och den tid kommer väl, då sans och stadga blir en förtjenst där man hitintills saknat den.
Då deremot grundsatser och förhållanden, hvilka inverka på menigheternas väl eller ve, lättsinnigt angripas och afhnndlas med bestämda afsigter att förvilla allmänna omdömet öfver således vida vigligare saker än en och annan persons, eller hela korpsers förolämpande; så tror att hvarje Embetsman eller icke Embetsman, som lika mycket föragtar opinions-servilism, som hvarje annan servilism, äger en medborgerlig förbindelse att begagna de tillfällen honom erbjudas till att rätta begreppen så vida han kan.
Det är visserligen sant, att Embetsmannens åsigter icke blifva betraktade af alla dem, på hvars omdömen man kanske arbetat, med afsigt att nedsätta dess anseende eller förvrida begreppen uti den saken han bedömer; men man bör dock hoppas, att den sansade delen af allmänheten, gör sig mödan alt granska hvarje vigtig sak från flera än en sida, och saker utan vigt må gerna lemnäs alt söka sin publik samt tillfredsställa den, äfven om det tillfälligtvis sker på några personers bekostnad.
Om derjemte en öfvervägande pluralitet af tänkande menniskor skulle finnas inom enort, hvilka anse Landshöfdingen icke sakna erfarenhet, som sätter honom i tillfälle att bedömma de gemensamma angelägenheterna i öfverensstämmelse med godkända eller tillämpade grundsattser; så, och intilldess menigheterna kunna sjelfva göra sina åsigter och anspråk gällande, torde visserligen Landshöfdingen vara den person, som både har rättigheten och skyldigheten att, utan menniskofruktan, lala när det behöfves, såsom alldeles icke sjelf-konstiluerad eller anonym sakförare, utan tills vidare, såsom jag underdånigst vågat anföra uti min sista Femårs-Berättelse, Eder Kongl. Majrts man på stället och ortens man inför Eder Kongl.
Majrt. naturligtvis hvarje person obetagit, som härvid finner sina åsigter eller någon orts lokala och meia inskränkta angelägenheter, icke haf - va vunnit det afseende man fordrat, att vända sig till hvilken autoritet som helst, hvarifrån kan förväntas önskad uppmärksamhet på egna nitet eller omdömesförmågan.
Jag vågade redan uti min sista Femårs-Berättelse, ingå i granskningen af åtskilliga ämnen, hvaröfver vacklande opinioner sprida, enligt min tanka, ett förvillande töcken.
Sedan dess har en sinnesstämning bemägtigat sig menniskorna nästan öfver allt, som tvifvelsutan leder till mången ändring uti deras angelägenheter, men som intilldess
Statsmän med beslutsamhet fatta föresattsen att planmessigt och i sammanhang handla i öfverensstämmelse med de upplysningar tiden lemnat, öppnar ett vidt fält för bearbetandet af falska opinioner.
För alla dem, som af allmänt deltagande eller cosmopolitism hänföras eller låta hänföra sig, och förhastande fälla sitt omdöme öfver föga utredda saker, bekänner jag mig äga all möjlig consideration, ty hvem kan icke af välvilja taga miste?
Icke så med dem som göra och gjort förvillelsernas spridande till ett indrägtigt fält för sin lättsinniga verksamhet.
De antingen utgå från för låga bevekelsegrunder, eller ock sakna de erforderlig kännedom af vägen, hvaruppå de kunna gagna.
Icke gör man, till exempel, menniskorna bättre genom det man sänker dem i allmänna opinionen och minskar deras egna begrepp om sitt värde.
Månne en folkklass, som anses liderlig, för det den begagnar sig — jag erkänner det, stundom till öfverdrift — af det enda njntningsmedel, dess tillgångar och bildning medgifva, stadnar på vägen till ett allmännare förderf — jag vill icke säga blir bättre •— genom ständiga förolämpningar mot hela massan, skyldiga och oskyldiga sammanlänkade.
Det är lättare att se följderna af dylika förolämpningar på nära håll, än på afstånd, och om Lappen har sina suptallar och carnavaler vid marknaderna, så bör han dock troligen räknas bland dera af Skandinaviens inbyggare som förtära minst af starka drycker.
Man må för öfrigt bringa moraliteten så omsorgsfullt som hälst under zifferberäkning, samt utleta mer eller mindre glada förhållanden i den delen, ett enda brott förekommes ej derigenom; men sök visa, att så och så många brottslingar finnas på hundradet; men nedsätter värdet af alla de många hundraden inom hvilka ingen brottsling finnes, och hvem vet, om icke en proportion häri, en gång stadgad som allmän norm, kan leda till öfverseende med dem som förfalla till brottslighet, ty oundvikliga ödet spelar en mägtig roll uti massans conceptioner, och ingen som någon tid examinerat verkliga brottslingar, eller sökt intränga uti deras ~ 7 begrepp om orsakerne till deras fallna belägenhet, har undgått alt göra den anmärkning, under hvilken besynnerlig ödets ledning dessa men* niskor förmoda sig stå.
Beräkningsifvern och bevisningen för ett ohjelpligen fallande samhällstillstånd, skulle ej kunna gå så långt, alt man icke finnér sig tillfredsställd med en låg procent brottslingar, utan anser flerfalldiga medel nödvändiga för deras ökande.
Missförstådde nitet skulle ju äfven kunna föra till den förvillande slutsattsen, att der mindre brott åtalas äger icke större laglydnad rum, men deremot bristande eftersyn hos Fiskaler, ehuru deras inkomster helt och hållet hvila på brotts upptäckande.
Eder Kongl. Majrt önskar patriotism och en god anda bland folket, och hvilken rättsinnad man önskar ej detsamma, ty hvarje tänkande menniska vet hvad härmed kan åstadkommas, samt att nästan ingenting godt och nyttigt för gemensam räkning är att förvänta, dessa momenter förutan.
Men huru blir det väl möjligt att bibehålla hvad som finnes, eller öka hvad som saknas uti dessa delar, om massan af en nation oupphörligen förespeglas uti hvilken usel belägenhet den sig befinner: inbillad eller verkelig någorstädes, nedstämmer den likväl mängden och banar icke vägen för ett bättre tillstånd.
Hafva icke skaror velat utvandra i våra dagar, för att underkasta sig obestämda förhållanden, af otålighet och väckta orediga begrepp om något bättre?
Hade dylika conceptioner utgått endast från trakter, saknande tillgångar på födomedel under ett ofördelaktigt år, så skulle jag icke funnit något ovanligt uti händelsen; med denna håg var allmännare, och utgick, äfven här i orten, ej blott från de vanlottade trakterna.
Nej, der låg en oro hos men»iskorna till grund, som man icke så lätt gör sig reda för, som man berättar händelsen; och forskningarne i den delen hafva hitintills icke ledt till några upplysande resultater.
Göres liela provinser, den ena efter den andra till tiggare, för hvilka välgörenheten sättes i anspråk årligen, så blifva de det efter hand så i massa som delar, och då man rigtade språket med ordet proletär, så inympade man äfven på våra äldre begrepp, utgångne från tiden då hvar och en var man för sig, något som skulle föreställa en folkklass, lägre än medborgare uti ett constitutionelt samhälle.
Förut betraktades tjenstehjonet, lönadt, klädt och födt af husbonden, såsom lägsta samhällsklassen, skyddad af lagar och reglementen, ehuru med få rättigheter, men flera förbindelser, bland andra den ännu fortfarande, att ovillkorligen vara i tjenst intilldes eget hushåll kunde bildas, och presupponeras kunde, det man förmådde föda sig sjelf.
Nu vill man constituera en folkklass, icke egenteligen utgången från någon annan, utan, såsom af händelser och förhållandan beroende, af egna viljan bildad, inom hvilken man skulle äga åtskilliga medborgerliga rättigheter, men icke ens skylldigheten att föda sig sjelf, men hushållet som man samlar omkring sig, ett särdeles lyckligt tillstånd, att söka för hvarje hitintills, under bekymmer och arbete sträfvande, men politiskt liknöjd menniska.
Hvart medborgsandan och fosterlandskärleken taga vägen under denna samhällets nya fördelning, må hvar och en uppgöra, äfven med tillhjelp af ziffror.
Mig vill det synas sorn philantropien eller kanske också den likaså välvilliga, som ofta utöfvadc allmänna inblandningshågen här åter missledt oss.
Jag säger oss, ty jag har äfven, hänförd af denna håg, hvarföre jag också blifvit bestraffad, några gånger ledt menniskornas uppmärksamhet på hushållning, egentligen med hvad de ägde, dock under fria valet, men dervid antydt följderne af att göra eller låta hvad de behagade så långt gällande författningar det medgåfvo.
En gång som jag påminner mig r.u, då en ko, en tunna korn och en tunna sill voro i samma pris, ansåg jag mig böra afråda de mindre hemmansbrukarne i Wermland alt föra sina kor från det feta skogsbetet, till utbyte på Hostmarknaderne mot desse icke dyra artiklar, hvilka mindre skulle förslå i hushållet, hvarigenom möjligtvis också kreaturspriset skulle kunna upprätthållas.
Delta, sorn jag tyckte, var en hushållsangelägenhet, insågs väl af de flesta, som frågan egenteligen angick, men klandrades i annan ort, der hushållsbestyr så egenteligen icke behöfvas och portionsspisningen för dagen ger föga upplysning om stugans ekonomi för den långa vintern.
Jag hade dock glömt, ehuru jag uti denna klandrade uppmaning, tidigare än någon annan antydde, hvad inträffa kunde efter en väl frodig men under långvarigt regn till kärnan skadad gröda, alt derjemte råda till samlandet af bark och andra nödbrödsämnen, hvilket från annat håll ansågs som brist på omtanka och förutseende af mig, men som, gifvet, skulle dragit öfver mig från förra stället, der man icke kände att bark utgjort från ålder, ett ständigt begagnadt nödbrödsämne, de skarpaste anmärkningar.